62009CC0153_RO
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Schwerin (Tribunalul Administrativ din Schwerin, Germania) privește interpretarea articolului 50 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 796/2004(2) al Comisiei coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din același regulament. Acțiunea principală are ca obiect un litigiu între Agrargut Bäbelin GmbH & Co. KG (denumită în continuare „Agrargut”), pe de o parte, și Amt für Landwirtschaft Bützow (Oficiul pentru Agricultură din Bützow, denumit în continuare „Amt”), pe de altă parte, referitor, în esență, la solicitarea acordării unei plăți unice pentru anul 2006.
I – Cadrul juridic
A – Regulamentul nr. 1782/2003
2. Regulamentul (CE) nr. 1782/2003(3) al Consiliului prevede o formă de sprijin pentru venitul agricultorilor denumită schema de plată unică (în continuare „SPU”). În ceea ce privește stabilirea drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, articolul 53 din acest regulament prevede:
„(1) Prin derogare de la articolele 37 și 43 din prezentul regulament, dacă, în perioada de referință, un agricultor are obligația de a scoate temporar din circuitul agricol o parte din terenurile din exploatația sa, în temeiul articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1251/1999 [al Consiliului] [JO L 160, p. 1], cuantumul mediu pe trei ani corespunzător plății obligatorii pentru scoaterea temporară a terenurilor din circuitul agricol, calculat și adaptat conform anexei VII, și media pe trei ani a numărului de hectare scoase temporar în mod obligatoriu din circuitul agricol nu sunt incluse în calculul drepturilor prevăzute în articolul 43 din prezentul regulament.
(2) În cazul prevăzut în alineatul (1), agricultorul primește un drept pe hectar (denumit în continuare «drept de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol») care se calculează împărțind cuantumul mediu pe trei ani de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol la media pe trei ani a numărului de hectare scoase temporar din circuitul agricol prevăzute în alineatul (1).
Numărul total de drepturi de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol este egal cu media numărului de hectare scoase temporar în mod obligatoriu din circuitul agricol.”
3. Cu privire la utilizarea drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, alineatele (2) și (6) ale articolului 54 din Regulamentul nr. 1782/2003 prevăd, în măsura în care este relevant în cazul de față, că: „[…] prin «hectar eligibil pentru ajutor de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol» se înțelege orice suprafață agricolă a exploatației ocupată cu teren arabil, cu excepția suprafețelor care, la data prevăzută pentru cererile de ajutor pe suprafață în 2003, erau ocupate de culturi permanente și de păduri sau erau destinate unei activități neagricole sau unor pășuni permanente [(4) ]” și, respectiv, că „[…] drepturile de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol sunt revendicate înaintea oricărui alt drept”.
B – Regulamentul nr. 796/2004
4. La punctul 22 al articolului 2 din Regulamentul nr. 796/2004, noțiunea „suprafață determinată” este definită drept suprafața pentru care sunt îndeplinite toate condițiile de acordare a unui ajutor și, „[î]n ceea ce privește [SPU], suprafața declarată nu poate fi considerată ca fiind determinată decât în cazul în care este însoțită de un număr corespunzător de drepturi la plată”.
5. În partea a II‑a din Regulamentul nr. 796/2004, care este intitulată „Sistemul integrat de gestionare și control”, titlul IV stabilește normele ce guvernează modul de calcul al cuantumului ajutorului acordat potrivit Regulamentului nr. 1782/2003, precum și reducerile și excluderile.
6. În special, articolul 49 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 prevede că, în sensul respectivei secțiuni a regulamentului, se disting, după caz, următoarele grupe de culturi: „suprafețe în sensul punerii în aplicare a [SPU], care îndeplinesc, după caz, fiecare dintre condițiile care le sunt caracteristice”.
7. Articolul 50 alineatul (4) din acest regulament prevede că, „[f]ără a aduce atingere reducerilor și excluderilor ce trebuie aplicate în conformitate cu articolele 51 și 53, în ceea ce privește cererile de ajutor din cadrul [SPU], se aplică următoarele dispoziții privind drepturile de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol, în sensul definiției «suprafeței determinate» prevăzute la articolul 2 punctul 22:
(a) în cazul în care un agricultor nu declară toată suprafața disponibilă în scopul utilizării drepturilor sale de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol, dar declară, în același timp, o suprafață corespunzătoare în scopul utilizării altor drepturi, se consideră că respectiva suprafață este declarată ca fiind scoasă temporar din circuitul agricol și nedeterminată în cadrul grupei de culturi menționate la articolul 49 alineatul (1) litera (a);
(b) în cazul în care se dovedește că suprafețele declarate ca fiind scoase temporar din circuitul agricol nu sunt într‑adevăr scoase temporar din circuitul agricol, suprafețele respective se consideră ca fiind nedeterminate”.
8. Articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 prevede că „[î]n ceea ce privește o grupă de culturi, în cazul în care suprafața declarată în cadrul uneia dintre schemele de ajutor pe suprafață […] este mai mare decât suprafața determinată în conformitate cu articolul 50 alineatele (3), (4) și (5) din prezentul regulament, suma ajutorului se calculează pe baza suprafeței determinate din care se scade dublul diferenței constatate, în cazul în care aceasta depășește 3 % sau două hectare, fără a depăși însă 20 % din suprafața determinată.
În cazul în care diferența constatată este mai mare de 20 % din suprafața determinată, nu se acordă niciun ajutor pe suprafață pentru grupa de culturi în cauză”.
II – Situația de fapt și întrebările preliminare
9. În anul 2006, Agrargut dispunea de 12,10 drepturi la plată aferente unor pășuni permanente și de 59,57 drepturi la plată întemeiate pe scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă. În această perioadă, Agrargut deținea în total 48 de hectare: 11,90 hectare de pășune și 36,10 hectare de teren arabil. În cererea sa privind acordarea plății unice pentru anul 2006, aceasta a declarat drepturi la plată aferente scoaterii temporare din producția agricolă a unor terenuri arabile având o suprafață de 36,10 hectare și drepturi la plată aferente unor pășuni de 11,90 hectare. Amt a respins însă cererea printr‑o decizie din 8 ianuarie 2007.
10. Împotriva acestei decizii, Agrargut a formulat o contestație, care a fost, în final, respinsă. Amt a susținut că, în temeiul articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003, Agrargut trebuia să declare întreaga sa suprafață de 48 de hectare în vederea activării drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă pe care le deținea (59,57 drepturi la plată). Întrucât Agrargut a declarat doar 36,10 drepturi la plată pentru terenurile scoase temporar din producția agricolă, declarând în același timp o suprafață de 11,90 hectare pentru a activa drepturi la plată aferente pășunilor, Amt a stabilit că, în temeiul articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004, trebuia să se considere că aceste 11,90 hectare au fost declarate ca fiind scoase temporar din producția agricolă și că erau nedeterminate. Drept urmare, Amt a aplicat sancțiuni în temeiul articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004.
11. Agrargut a introdus o acțiune împotriva acestei decizii înaintea Verwaltungsgericht Schwerin, care a hotărât că este necesar să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1) Un agricultor nu poate activa drepturile întemeiate pe deținerea unor pășuni permanente dacă nu a activat în prealabil toate drepturile la plată întemeiate pe scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă, chiar dacă nu deține niciun alt teren arabil care poate beneficia de ajutorul pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă?
2) În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
Sancțiunile prevăzute la articolul 51 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 sunt aplicabile și în cazul unui agricultor care, înainte de 29 decembrie 2006 (în condițiile în care nu dispunea de suprafețe care să poată beneficia de ajutorul pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă), a încălcat obligația de a activa în prealabil în întregime drepturile la plată întemeiate pe scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă?”
III – Apreciere
A – Prima întrebare
1. Argumentele principale ale părților
12. Agrargut susține, în esență, că doar terenul arabil care poate face obiectul scoaterii temporare din producția agricolă este vizat de obligația de a solicita drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă înaintea oricărui alt drept. Această idee este valabilă chiar și atunci când numărul drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă de care dispune un agricultor depășește numărul hectarelor de teren pe care acesta le deține efectiv și când agricultorul activează drepturile întemeiate pe existența unor pășuni permanente pe baza altor suprafețe disponibile. Scoaterea temporară din producția agricolă este, prin natura sa, un instrument care privește doar terenurile arabile. Agrargut susține că interpretarea sa este conformă cu litera, cu spiritul și cu obiectivul Regulamentelor nr. 796/2004 și nr. 1782/2003.
13. Guvernul elen și Comisia susțin, în esență, că un agricultor nu poate într‑adevăr să solicite drepturi aferente unor pășuni dacă nu a solicitat toate drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, chiar dacă nu deține alte terenuri arabile care pot beneficia de ajutorul pentru scoaterea temporară din producția agricolă. În consecință, adaugă guvernul elen, agricultorul care dispune de mai multe drepturi decât de hectare care pot beneficia de ajutor ar trebui să aibă obligația de a închiria sau de a vinde, în caz contrar acesta neputând să declare alte drepturi în același timp.
2. Apreciere
14. În opinia noastră, din modul de redactare a întrebărilor adresate rezultă că, prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 trebuie interpretat în sensul că este îndeplinită condiția pentru aplicarea sancțiunii prevăzute în acest articol doar atunci când, în scopul activării drepturilor sale aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, un agricultor nu declară toate „hectarele eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară din circuitul agricol” în temeiul articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003 și, în consecință, această condiție nu este îndeplinită atunci când un agricultor declară suprafețe care sunt improprii pentru scoaterea temporară din producția agricolă, precum pășunile permanente, în scopul activării altor drepturi de care dispune.
15. În special, instanța de trimitere consideră absurdă interpretarea susținută de Amt conform căreia sintagma „toată suprafața disponibilă” ce figurează la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 trebuie interpretată ca desemnând toate terenurile care aparțin unui agricultor (care sunt eligibile pentru plata unică), iar nu ca referindu‑se numai la hectarele eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară din circuitul agricol în temeiul articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003, cu alte cuvinte la terenurile arabile deținute de agricultor. În plus, în opinia instanței de trimitere, sintagma esențială „o suprafață corespunzătoare”, ce este legată din punct de vedere lingvistic de sintagma „nu […] toată suprafața disponibilă”, nu poate fi interpretată cantitativ, ca însemnând o suprafață „de aceeași mărime”. De asemenea, nu este evident nici că o interpretare calitativă ar fi cea adecvată.
16. Potrivit unei jurisprudențe constante, determinarea sensului și a sferei termenilor pentru care dreptul comunitar (în prezent, dreptul Uniunii) nu oferă nicio definiție trebuie realizată în funcție de sensul lor obișnuit în limbajul curent, ținând cont de contextul în care sunt utilizați și de obiectivele urmărite de reglementarea din care fac parte. În plus, preambulul unui act comunitar poate preciza conținutul acestuia(5) .
17. În primul rând, în privința modului de redactare, sintagma „toată suprafața disponibilă” se referă destul de clar, în opinia noastră, la întreaga suprafață de teren deținută de agricultor; cu alte cuvinte aceasta include atât „hectarele eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol” în temeiul articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul 1782/2003, cât și celelalte suprafețe (eligibile pentru ajutor) care sunt deținute de agricultor. Astfel cum a arătat în mod întemeiat Comisia, în versiunea în limba germană, din cauza ordinii cuvintelor, sintagma „nu […] toată suprafața disponibilă” ( nicht seine gesamte Fläche ) este, de fapt, separată de sintagma „drepturile sale de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol” ( zur Verfügung stehenden Zahlungsansprüchen bei Flächenstilllegung ). Din cele menționate anterior rezultă că noțiunea „suprafață disponibilă” trebuie interpretată în sens larg, ca desemnând toate suprafețele deținute de agricultor ce sunt eligibile pentru ajutor.
18. În al doilea rând, în ceea ce privește contextul articolului 50 alineatul (4) litera (a), această dispoziție și articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 fac parte din titlul IV din partea a II‑a a acestui regulament, care stabilește normele ce guvernează baza de calcul a ajutorului în temeiul Regulamentului nr. 1782/2003, precum și a reducerilor și a excluderilor. Considerentul (55) al Regulamentului nr. 796/2004 prevede că „pentru a proteja în mod efectiv interesele financiare ale [Uniunii], trebuie adoptate măsuri adecvate de combatere a neregulilor și fraudelor. Tr ebuie prevăzute dispoziții separate pentru neregulile legate de criteriile de eligibilitate pentru ajutor aplicabile diferitelor scheme de ajutor în cauză”.
19. În ceea ce privește reducerile și excluderile, astfel cum a relevat Comisia, articolul 50 alineatul (4) litera (a) reprezintă tocmai o astfel de dispoziție separată referitoare la neregulile legate de activarea drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă în temeiul articolului 53 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003. În această privință, rezultă din considerentul (59)(6) al Regulamentului nr. 796/2004 că intenția legiuitorului Uniunii a fost să asigure efectul deplin al articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul 1782/2003.
20. Articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003 prevede expres că drepturile de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol trebuie solicitate „înaintea oricărui alt drept”. Aceasta demonstrează clar că intenția legiuitorului Uniunii a fost ca drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă să aibă prioritate în raport cu toate celelalte drepturi, indiferent de natura acestora. Nimic nu indică faptul că această prioritate este aplicabilă numai în ceea ce privește drepturile corespunzătoare suprafețelor ce pot forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă. Într‑adevăr, în procesul de redactare a acestor dispoziții, legiuitorul nu a ales să le formuleze astfel încât să se refere numai la drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, ci le‑a redactat în termeni generali, ce acoperă toate drepturile. Rezultă că rolul jucat de articolul 50 alineatul (4) litera (a) în contextul Regulamentului nr. 796/2004 este conform cu interpretarea literală realizată la punctul 17 de mai sus.
21. În al treilea și ultimul rând, trebuie avute în vedere obiectivele urmărite de Regulamentele nr. 796/2004 și nr. 1782/2003. Astfel, reiese din considerentul (32) al Regulamentului nr. 1782/2003 că obiectivul acestui regulament este să mențină, în cadrul noului sistem de sprijin, condițiile scoaterii temporare a terenurilor arabile din producția agricolă, astfel încât să conserve avantajele scoaterii terenurilor din producția agricolă, consolidând totodată efectele pozitive asupra mediului.
22. În acest context, trebuie menționate următoarele considerații referitoare la situația de fapt din acțiunea principală.
23. Din documentele de care dispune Curtea și în special din dosarul național trimis de instanța de trimitere rezultă că în 2005 – anul în care au fost atribuite drepturile inițiale – Agrargut a dispus de 6,28 drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă. Acestea au fost calculate pe baza terenurilor ce pot forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă pe care Agrargut le declarase și, prin urmare, de care dispunea.
24. Prin urmare, astfel cum a comentat Comisia, este probabil că, prin transferuri realizate în cursul anului 2005, Agrargut a dobândit atât de multe drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă încât a ajuns să aibă un număr de drepturi mult mai mare decât numărul hectarelor pe care putea să le scoată temporar din producția agricolă. Într‑adevăr, situația de fapt din acțiunea principală pare să reprezinte un exemplu extrem de situație în care numărul drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă depășește numărul hectarelor ce pot forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă: în perioada respectivă, agricultorul dispunea de 59,57 drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, însă doar de 36,10 hectare de teren arabil. Astfel, numărul drepturilor era cu 65 % mai mare decât suprafața ce putea forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă.
25. Cu toate acestea, în temeiul articolului 63 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003, drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă trebuie să corespundă, la momentul atribuirii inițiale, unei părți de aproximativ 10 %(7) din suprafața ce poate forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă(8) . Prin urmare, este clar că disproporția dintre drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă și suprafața ce poate forma obiectul acestei scoateri temporare nu corespunde raportului prevăzut la articolul 63 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003 și riscă să compromită atingerea obiectivului de a menține condițiile scoaterii temporare a terenurilor arabile din producția agricolă (a se vedea punctul 21 de mai sus).
26. Considerăm (precum Amt și guvernul elen) că acest obiectiv presupune de asemenea că trebuie luate măsurile necesare pentru a asigura că toate drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă acordate în 2005 sunt activate și că suprafețele arabile corespunzătoare sunt scoase din producția agricolă. Acestui obiectiv îi corespunde obligația, ce rezultă din articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003, de a acorda prioritate activării drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, obligație care, astfel cum menționează Comisia, constituie o motivație economică oferită de legiuitor pentru a încuraja menținerea condițiilor pentru scoaterea temporară a terenurilor arabile din producția agricolă(9) .
27. Pe lângă obligația de mai sus, atingerea obiectivului menționat este realizată și prin intermediul unui sistem de sancțiuni menit să descurajeze fermierii să renunțe la scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă. Sancțiunea pentru încălcarea articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003 este prevăzută la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din acest regulament.
28. Suntem de acord cu argumentul, susținut de Amt în acțiunea principală, că rezultă suficient de clar din toate normele de mai sus că trebuie aplicată o sancțiune unui agricultor care, fără a activa toate drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă de care dispune, declară – în același timp – o suprafață corespunzătoare pentru activarea altor drepturi. Cu alte cuvinte, în cazul în care un agricultor are mai multe drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă decât terenuri arabile disponibile (eligibile pentru scoaterea temporară din producția agricolă), acesta trebuie fie să închirieze, fie să vândă drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă, în caz contrar neavând posibilitatea să declare – în același timp – alte drepturi la plată de care dispune.
29. După cum în mod corect a observat Comisia, pentru a reduce riscul de a nu fi menținute condițiile de scoatere temporară a terenurilor arabile din producția agricolă, legiuitorul Uniunii a urmărit, prin intermediul sistemului de sancțiuni sus‑menționat, să asigure că agricultorul nu va avea interesul să activeze un număr de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă mai mic decât cel de care dispune. În consecință, un agricultor ar trebui să nu aibă niciun interes în a declara mai puține „hectare eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară din circuitul agricol” decât numărul de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă de care dispune.
30. În acest sens, considerentul (59) al Regulamentului nr. 796/2004 are în vedere două situații referitoare la sancțiunile pentru încălcarea articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003. Situația relevantă în speță este cea de a doua, în care drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă nu sunt activate, iar suprafața corespunzătoare acestor drepturi este folosită, în același timp, pentru activarea altor drepturi. Într‑o asemenea situație, acea suprafață ar trebui, teoretic, să fie considerată suprafață nedeterminată care a fost declarată ca fiind scoasă temporar din producția agricolă, rezultatul fiind acela că se aplică sancțiunea prevăzută la articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004.
31. În dosarul național trimis de instanța de trimitere, Amt prezintă un exemplu pe care îl considerăm relevant pentru prezenta analiză juridică. Două exploatații, A și B, au fiecare câte o suprafață de 100 de hectare: 40 de hectare de teren arabil și 60 de hectare de pășune. Ambele exploatații dispun de 60 de drepturi aferente pășunilor, 20 de drepturi aferente terenurilor arabile și 20 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă. Să presupunem că agricultorul F este asociat majoritar în ambele exploatații. Într‑o perioadă de creștere a prețurilor pentru produsele agricole, agricultorul F se străduiește să își reducă obligația de a scoate temporar terenuri din producția agricolă cât mai mult posibil. În consecință, acesta urmează trei etape: (i) transferă 20 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă de la exploatația B la exploatația A; (ii) transferă 20 de hectare de teren arabil de la exploatația A la exploatația B; (iii) transferă 20 de drepturi aferente terenurilor arabile de la exploatația A la exploatația B. Exploatația A dispune acum, pe lângă pășunile cu drepturile corespunzătoare, de 20 de hectare de teren arabil și de 40 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă. Exploatația B dispune acum, pe lângă cele 60 de hectare de pășuni cu drepturile corespunzătoare, de 60 de hectare de teren arabil și de 40 de drepturi aferente terenurilor arabile. Pe această exploatație, agricultorul F poate acum să cultive 60 de hectare de teren arabil, în locul celor 40 de hectare inițiale(10) . Nu mai există nicio obligație de a scoate temporar terenuri din producția agricolă pentru exploatația B. Exploatația A, pe de altă parte, este obligată să activeze cu prioritate 40 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă. Întrucât deține doar 20 de hectare de teren arabil, faptul că cele 20 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă nu sunt activate rămâne (menționează Amt) – conform interpretării sistemului de sancțiuni propuse de Agrargut – nesancționat. Conform acestei interpretări, exploatația B ar primi ajutor pe baza celor 60 de drepturi aferente pășunilor(11) și a celor 40 de drepturi aferente terenurilor arabile. Exploatația A ar primi ajutor pentru 60 de drepturi aferente pășunilor și pentru 20 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă.
32. Din cele expuse mai sus rezultă în mod clar că posibilitatea de a reduce suprafețele eligibile pentru scoaterea temporară din producția agricolă sub nivelul drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă fără a suporta nicio sancțiune este incompatibilă cu obiectivul de a menține condițiile de scoatere temporară a terenurilor arabile din producția agricolă. Această posibilitate nu ar fi compatibilă nici în cazul în care drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă nu au fost activate, deși erau disponibile suprafețe arabile eligibile pentru scoaterea temporară din producția agricolă.
33. Din această cauză, a fost necesară instituirea normei avute în vedere de considerentul (59) al Regulamentului nr. 796/2004 și stabilite la articolul 50 alineatul (4) din acest regulament.
34. În exemplul prezentat la punctul 31 de mai sus, pentru exploatația A, agricultorul F a activat doar 20 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă și, în același timp, 60 de drepturi aferente pășunilor. În temeiul articolului 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004, dintre cele 60 de hectare de pășune, pe baza cărora agricultorul a activat 60 de drepturi aferente pășunilor, 20 de hectare vor fi considerate ca fiind declarate drept suprafață scoasă temporar din producția agricolă.
35. Prin urmare, consecința juridică aplicabilă decurge din articolul 50 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul nr. 796/2004, iar sancțiunea decurge din al doilea paragraf al articolului 51 alineatul (1); cu alte cuvinte, nu va fi acordat niciun ajutor pentru drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă. În privința celor 60 de hectare de pășune, pe baza cărora agricultorul F a activat 60 de drepturi aferente pășunilor, consecința juridică decurge din al doilea paragraf al articolului 51 alineatul (1); cu alte cuvinte, nici în acest caz nu există un drept la primirea ajutorului.
36. În consecință, suntem de acord cu Amt că nici în cazul litigiului din acțiunea principală, pe baza căruia a fost elaborat exemplul sus‑menționat, nu există un drept la primirea ajutorului.
37. În final, astfel cum a menționat Comisia, legiuitorul Uniunii a urmărit în conformitate cu principiul proporționalității – prin utilizarea sintagmei „o suprafață corespunzătoare” la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 – să limiteze aplicabilitatea articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003 astfel încât sancțiunea ce rezultă din articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din același regulament să se aplice doar atunci când: (i) există o diferență între drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă și suprafețele scoase temporar din producția agricolă declarate și (ii) suprafețele corespunzătoare acestei diferențe au fost declarate în scopul activării altor drepturi, aceasta din urmă fiind chiar situația din acțiunea principală.
38. Din ansamblul considerațiilor de mai sus rezultă că este îndeplinită condiția pentru aplicarea sancțiunii prevăzute la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 atunci când un agricultor nu declară toată suprafața necesară pentru activarea drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă de care dispune și, în același timp, declară suprafețe în scopul activării altor drepturi, indiferent dacă aceste suprafețe sunt sau nu sunt eligibile pentru scoaterea temporară din producția agricolă.
B – Cea de a doua întrebare
39. Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă sistemul de sancțiuni ce rezultă din articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 50 alineatul (4) din acest regulament – în versiunea anterioară intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 2025/2006 al Comisiei(12), care a modificat articolul 50 alineatul (4) litera (a) – este aplicabil în împrejurări precum cele din acțiunea principală.
1. Argumentele principale ale părților
40. Agrargut afirmă că sancțiunea instituită prin articolul 51 din Regulamentul nr. 796/2004 nu este aplicabilă în acțiunea principală. Sistemul de sancțiuni prevăzut de Regulamentele nr. 1782/2003 și nr. 796/2004 presupune culpa solicitantului, ceea ce nu este cazul în speță. În conformitate cu principiul nulla poena sine lege, legiuitorul trebuie să indice suficient de clar și de ușor de înțeles care sunt condițiile și efectele juridice ale unei sancțiuni, iar articolul 50 din Regulamentul nr. 796/2004 nu întrunește aceste cerințe. Agrargut susține că, având în vedere structura reglementării referitoare la scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă, era rezonabil să se presupună că toate prevederile relevante se referă la suprafețele care sunt eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară din producția agricolă, cu alte cuvinte la terenurile arabile. Această idee este susținută de faptul că articolul 50 a fost ulterior clarificat printr‑o modificare.
41. Guvernul elen și Comisia sugerează, în esență, să se răspundă la cea de a doua întrebare că sancțiunile instituite prin articolul 51 din Regulamentul nr. 796/2004 sunt aplicabile în acțiunea principală.
42. Guvernul elen adaugă totuși că, în ceea ce privește aplicarea unor sancțiuni, este doar de competența instanței de trimitere să stabilească dacă, pe baza tuturor împrejurărilor din acțiunea principală, agricultorul a acționat cu bună‑credință sau în mod fraudulos sau din culpă gravă la momentul depunerii declarației sale. Totuși, conform guvernului elen, este posibilă și o interpretare diferită a articolului 50 alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul 796/2004, potrivit căreia cerința de a solicita drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă înaintea oricărui alt drept ar fi îndeplinită în măsura în care toate terenurile arabile pe care agricultorul le deține și pentru care a fost acordat ajutorul de scoatere temporară din producția agricolă au fost efectiv scoase din producția agricolă.
2. Apreciere
43. Instanța de trimitere consideră că, în cazul în care conținutul normativ al unei reglementări nu este suficient de clar până la momentul la care legiuitorul aduce o clarificare ulterioară (în acest caz, prin adoptarea Regulamentului nr. 2025/2006, care a fost publicat la 29 decembrie 2006), pare să nu fie adecvat, în lumina principiilor protecției încrederii legitime și clarității normelor juridice ( das Gebot der Normenklarheit ), să fie refuzată nu doar plata unică aferentă pășunilor, ci și plata unică ce corespunde terenului scos temporar din producția agricolă care a fost solicitată.
44. Trebuie amintit că, potrivit jurisprudenței, principiul securității juridice, care are drept corolar principiul protecției încrederii legitime, impune ca normele de drept să fie clare și precise(13) .
45. Chiar dacă principiile clarității normelor juridice și protecției încrederii legitime au fost invocate separat de instanța de trimitere, considerăm că rezultă din jurisprudența sus‑menționată că nu este necesar ca acestea să fie analizate separat.
46. Curtea a stabilit în Hotărârea Nijemeisland(14) – pronunțată într‑o cauză referitoare la Regulamentul nr. 1782/2003 și la Regulamentul (CE) nr. 795/2004(15) al Comisiei – că principiul securității juridice, principiu general al dreptului Uniunii, impune ca o reglementare a Uniunii ce creează obligații pentru indivizi să fie clară și exactă, astfel încât aceste persoane să își poată cunoaște fără ambiguitate drepturile și obligațiile și să ia decizii în consecință.
47. În primul rând, în ceea ce privește claritatea condiției stabilite la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004, rezultă din considerațiile referitoare la prima întrebare preliminară (a se vedea punctul 17 și următoarele de mai sus) că „toată suprafața disponibilă” a agricultorului intră, fără ambiguitate, sub incidența acestei prevederi, și nu doar „hectarele eligibile pentru ajutorul de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol”.
48. În al doilea rând, în ceea ce privește efectele juridice ale nerespectării prevederilor menționate anterior (adică stabilirea măsurii în care ajutorul este redus în cazurile în care suprafața declarată depășește suprafața determinată), aceste efecte rezultă fără ambiguitate din articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din acest regulament, după cum reiese din considerațiile referitoare la prima întrebare.
49.
Astfel cum a observat în mod corect Comisia, condiția stabilită la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din același regulament îndeplinește cerințele principiului securității juridice – și acest lucru este valabil și în ceea ce privește efectele juridice ale acestei prevederi – pentru că este clară și precisă și permite persoanelor vizate să își cunoască fără ambiguitate drepturile și obligațiile și să ia decizii în consecință.
50. Apoi, în ceea ce privește faptul că articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 a fost modificat prin Regulamentul nr. 2025/2006, nu suntem convinși că această modificare are vreo incidență asupra prezentei cauze. Considerentul (5) al acestui din urmă regulament afirmă: „[a]rticolul 54 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 prevede că drepturile de scoatere temporară din circuitul agricol trebuie revendicate înaintea oricărui alt drept. Pentru a asigura tratamentul egal al agricultorilor care nu dispun de întreaga suprafață scoasă temporar din circuitul agricol necesară pentru solicitarea tuturor drepturile de scoatere temporară din circuitul agricol, este necesară clarificarea dispozițiilor articolului 50 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 796/2004.”
51. Rezultă în mod clar dintr‑un document de lucru al Comisiei(16) prezentat Curții, precum și din compararea modului în care sunt redactate diferitele versiuni lingvistice ale articolului 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 că respectiva clarificare a urmărit în principal o clarificare a efectelor juridice ale acestei dispoziții. În versiunea în limba germană, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 2025/2006, condiția stabilită la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 a rămas neschimbată. În ceea ce privește efectele juridice, modificarea a constat, în esență, în eliminarea sintagmei „și nedeterminată în cadrul grupei de culturi menționate la articolul 49 alineatul (1) litera (a)”.
52. Este suficient să arătăm că noua versiune a articolului 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 modifică efectele juridice ale acestei prevederi numai în măsura în care se referă la alte situații decât cea care formează obiectul acțiunii principale. Astfel cum a observat Comisia, nu există alte considerații referitoare la principiul protecției încrederii legitime care să poată fi invocate împotriva refuzului de a acorda ajutorul în asemenea împrejurări. Afirmația aceasta este de asemenea confirmată de faptul că, potrivit jurisprudenței constante, dreptul de a se prevala de principiul protecției încrederii legitime se extinde la orice justițiabil pe care o instituție a Uniunii l‑a determinat să nutrească speranțe întemeiate prin furnizarea unor asigurări precise(17) .
53. Apoi, este clar că, pentru a fi aplicabile în împrejurări precum cele din acțiunea principală, efectele juridice ale articolului 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din același regulament trebuie să fie de asemenea conforme cu principiul proporționalității.
54. În Hotărârea Viamex Agrar Handel și ZVK(18), Curtea a stabilit că „mai întâi […] principiul proporționalității, care reprezintă un principiu general [al dreptului Uniunii] și care a fost confirmat în repetate rânduri de jurisprudența Curții, în special în domeniul politicii agricole comune […] trebuie respectat ca atare atât de legiuitorul [Uniunii], cât și de legiuitorul și de instanțele naționale care aplică dreptul [Uniunii]”.
55.
Potrivit unei jurisprudențe consacrate, pentru a stabili dacă o dispoziție a dreptului Uniunii este conformă cu principiul proporționalității, trebuie să se verifice dacă mijloacele pe care aceasta le pune în aplicare sunt de natură să atingă obiectivul urmărit și dacă nu depășesc ceea ce este necesar pentru atingerea acestuia(19) .
56. Este clar că Regulamentul nr. 796/2004 [a se vedea considerentul (55) al acestuia] urmărește – pentru a proteja în mod eficient interesele financiare ale Uniunii – să instituie măsuri adecvate de combatere a neregulilor și a fraudelor, prevăzând dispoziții separate pentru cazurile în care neregulile sunt legate de criteriile de eligibilitate pentru ajutor aplicabile diferitelor scheme de ajutor în cauză. Sistemul de sancțiuni prevăzut la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din acest regulament urmărește să atingă obiectivul enunțat în considerentul (59): să asigure că drepturile aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă sunt activate înaintea oricărui alt drept, conform articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003. Această din urmă prevedere urmărește să atingă obiectivul enunțat în considerentul (32) al acestui regulament: menținerea condițiilor de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol pentru terenurile arabile.
57. În opinia noastră, rezultă din ansamblul considerațiilor anterioare că articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din același regulament instituie un sistem eficient de sancțiuni, care face să fie dezavantajoasă activarea de către un agricultor a unui număr de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă mai mic decât cel de care dispune. Prevederea în cauză este, așadar, în mod vădit de natură să atingă obiectivul urmărit.
58. Astfel cum a explicat Comisia, alegând sistemul de sancțiuni prevăzut la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 51 alineatul (1) din același regulament, astfel încât să facă să fie dezavantajoasă activarea de către un agricultor a unui număr de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă mai mic decât cel de care dispune, legiuitorul comunitar a optat deja pentru cel mai puțin restrictiv dintre mijloace. Astfel, pentru a împiedica un agricultor să aibă mai multe drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă decât suprafețe ce pot forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă, ar fi fost posibil să se meargă atât de departe încât să îi fie interzis agricultorului până și să dispună de drepturi aferente scoaterii temporare din producția agricolă care nu sunt legate de o suprafață sau să îi fie interzis să dețină o suprafață care poate forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă, dar care nu este legată de drepturi aferente scoaterii temporare din producția agricolă, interdicție ce ar fi afectat negativ drepturile persoanelor în cauză într‑o măsură mai mare decât sancțiunile administrative în vigoare în prezent, care conduc doar la un refuz parțial de a acorda ajutorul prevăzut de dreptul Uniunii cerut sau, în cel mai rău caz, la refuzul acordării întregului ajutor.
59. În final, este întemeiată și afirmația Comisiei potrivit căreia sancțiunea nu este excesivă. Articolul 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 796/2004 prevede un sistem de sancțiuni progresive care variază în funcție de gravitatea neregulii(20) . Astfel, sancțiunea administrativă nu este absolută, ci reflectă gravitatea erorii comise. În acțiunea principală, este justificat un refuz total de acordare a plății unice, ținând seama de situația extremă în care se găsește Agrargut(21) .
60. În consecință, dispoziția discutată nu este contrară principiului proporționalității.
61. Rezultă din considerațiile anterioare că sistemul de sancțiuni prevăzut la articolul 51 din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 50 alineatul (4) din același regulament este aplicabil în împrejurări precum cele din acțiunea principală.
IV – Concluzie
62. Sugerăm Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate de Verwaltungsgericht Schwerin după cum urmează:
„1) Este îndeplinită condiția pentru aplicarea sancțiunii prevăzute la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco‑condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 659/2006 al Comisiei din 27 aprilie 2006, atunci când un agricultor nu declară toată suprafața necesară pentru activarea drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă de care dispune și, în același timp, declară suprafețe în scopul activării altor drepturi, indiferent dacă aceste suprafețe sunt sau nu sunt eligibile pentru scoaterea temporară a terenurilor din producția agricolă.
2) Sistemul de sancțiuni prevăzut la articolul 51 din Regulamentul nr. 796/2004 coroborat cu articolul 50 alineatul (4) din același regulament este aplicabil în împrejurări precum cele din acțiunea principală.”
(1) .
(2)
–	Regulamentul din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco‑condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul nr. 1782/2003 (JO L 141, p. 18, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 210), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 659/2006 al Comisiei din 27 aprilie 2006 (JO L 116, p. 20, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 217) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 796/2004”).
(3)
–	Regulamentul din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177), modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1009/2008 al Consiliului din 9 octombrie 2008 (JO L 276, p. 1), denumit în continuare „Regulamentul nr. 1782/2003”. Acest regulament a fost abrogat și înlocuit de Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 (JO L 30, p. 16).
(4)
–	Articolul 44 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1782/2003 definește „hectar[ul] eligibil pentru ajutor” ca fiind „orice suprafață agricolă a exploatației, ocupată cu terenuri arabile și pășuni permanente, cu excepția suprafețelor ocupate cu culturi permanente și păduri sau destinate unei activități neagricole”.
(5)
– 	A se vedea printre altele Hotărârea din 22 decembrie 2008, Wallentin‑Hermann (C‑549/07, Rep., p. I‑11061), punctul 17 și jurisprudența citată.
(6)
–	Care este redactat după cum urmează: „[…] În plus, în conformitate cu articolul 54 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003, drepturile de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol trebuie activate înaintea oricărui alt drept. În acest context, trebuie prevăzute două situații. Mai întâi, suprafețele declarate ca fiind scoase temporar din circuitul agricol pentru a activa drepturile de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol și cu privire la care se constată că nu sunt în realitate în starea declarată trebuie scăzute din suprafața totală declarată în cadrul [SPU] ca fiind suprafață nedeterminată. Apoi, trebuie procedat în același mod, artificial, în cazul suprafețelor pentru care există drepturi de scoatere temporară a terenurilor din circuitul agricol care nu sunt activate în cazul în care se activează simultan alte drepturi pentru suprafața respectivă.”
(7)
–	Trebuie menționat că Germania a ales modelul regional de punere în aplicare a SPU în temeiul Regulamentului nr. 1782/2003 (titlul III capitolul 5 secțiunea 1).
(8)
–	De fapt, în landul Mecklenburg‑Pomerania Occidentală, atribuirea inițială a drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă ar trebui să fie chiar mai joasă (9,05 % din acele terenuri).
(9)
– 	Argumentul este că, în cazul în care un agricultor activează un număr de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă mai mic decât cel de care dispune, există riscul ca nu toate terenurile care ar putea forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă – ce corespund, din punct de vedere cantitativ, drepturilor aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă – să fie în mod efectiv scoase din producția agricolă, în măsura în care, în lipsa activării acelor drepturi, motivația economică în sprijinul scoaterii temporare din producția agricolă dispare. Același risc există de asemenea în cazurile în care terenurile ce pot forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă nu mai corespund numărului de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă.
(10)
– 	Amt menționează că nu a fost luată în considerare suspendarea obligației de scoatere temporară a terenurilor din producția agricolă în 2008 și nici opțiunea de a cultiva culturi energetice pe terenurile scoase temporar din producția agricolă.
(11)
–	Amt se referă aici la 60 de drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă . Aceasta a fost probabil o eroare materială.
(12)
– 	Regulamentul din 22 decembrie 2006 de modificare a [Regulamentului nr. 796/2004] (JO L 384, p. 81, Ediție specială, 03/vol. 81, p. 89).
(13)
– 	A se vedea Hotărârea din 10 septembrie 2009, Plantanol (C‑201/08, nepublicată încă în Repertoriu, punctul 46), în care este citată Hotărârea din 15 februarie 1996, Duff și alții (C‑63/93, Rec., p. I‑569, punctul 20), Hotărârea din 18 mai 2000, Rombi și Arkopharma (C‑107/97, Rec., p. I‑3367, punctul 66), și Hotărârea din 7 iunie 2005, VEMW și alții (C‑17/03, Rec., p. I‑4983, punctul 80).
(14)
–	Hotărârea din 11 iunie 2009 (C‑170/08, Rep., p. I‑5127, punctul 44), în care este citată Hotărârea din 9 iulie 1981, Gondrand și Garancini (169/80, Rec., p. 1931, punctul 17). A se vedea de asemenea Concluziile prezentate de noi la 8 iulie 2010 în cauza C‑152/09, Grootes, punctul 43. Această cauză se află în prezent pe rolul Curții.
(15)
–	Regulamentul din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a schemei de plată unică prevăzute în [Regulamentul nr. 1782/2003] (JO L 141, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 56, p. 193).
(16)
– 	Documentul de lucru DS/2066/66AGRI/D1/ANP D(2006) din 10 octombrie 2006, pe care Comisia l‑a anexat observațiilor sale scrise. În acest document, Comisia explică faptul că formularea inițială a articolului 50 alineatul (4), „luată ad litteram, ar avea drept rezultat că un agricultor care nu declară toate [drepturile] aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă de care dispune pentru că nu deține o suprafață corespunzătoare scoasă din producția agricolă ar beneficia de o reducere mai mare decât un agricultor ce declară toate [drepturile] aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă știind că nu dispune de toată suprafața corespunzătoare. Ambii agricultori trebuie să declare toate [drepturile] aferente scoaterii temporare din producția agricolă de care dispun pentru a respecta dispozițiile articolului 54 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1782/2003”.
(17)
– 	A se vedea, cel mai recent, Hotărârea din 17 septembrie 2009, Comisia/Koninklijke FrieslandCampina (C‑519/07 P, nepublicată încă în Repertoriu, punctul 84 și jurisprudența citată).
(18)
– 	Hotărârea din 17 ianuarie 2008 (cauzele conexate C‑37/06 și C‑58/06, Rep., p. I‑69, punctele 33 și 35). A se vedea de asemenea Concluziile prezentate de noi în cauza C‑241/07, JK Otsa Talu (Rep., p. I‑4323, punctul 75).
(19)
– 	A se vedea printre altele Hotărârea din 17 iulie 1997, National Farmers’ Union și alții (C‑354/95, Rec., p. I‑4559, punctul 49), în care este citată Hotărârea din 9 noiembrie 1995, Germania/Consiliul (C‑426/93, Rec., p. I‑3723, punctul 42).
(20)
– 	A se vedea Hotărârea National Farmers’ Union și alții, ibid., punctele 49-59.
(21)
– 	Și anume, ținând seama de disproporția vădită dintre drepturile aferente scoaterii temporare din producția agricolă și suprafața ce poate forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă; a se vedea punctele 23-25 de mai sus. Comisia a arătat că pentru agricultorii în cazul cărora proporția drepturilor aferente scoaterii temporare din producția agricolă în raport cu suprafața ce poate forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă corespunde cu cea prevăzută la articolul 63 alineatul (2) din Regulamentul nr 1782/2003, ficțiunea juridică de la articolul 50 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul nr. 796/2004 ar putea să nu determine o diferență mai mare de 20 % între suprafața declarată și suprafața determinată, deoarece, în raport cu această proporție, un agricultor ar trebui să dețină de 10 ori mai multe suprafețe ce pot forma obiectul scoaterii temporare din producția agricolă decât drepturi aferente scoaterii temporare a terenurilor din producția agricolă.