Yhdistetyt asiat C-615/20 ja C-671/20
Rikosasiat, joissa vastaajina
ovat
YP ym.
(Sąd Okręgowy w Warszawien esittämät ennakkoratkaisupyynnöt)
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 13.7.2023
Ennakkoratkaisupyyntö – SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta – Oikeusvaltio – Tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla – Tuomareiden riippumattomuus – Unionin oikeuden ensisijaisuus – SEU 4 artiklan 3 kohta – Velvollisuus tehdä vilpitöntä yhteistyötä – Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) Izba Dyscyplinarnan (kurinpitojaosto) määräämät tuomarin rikosoikeudellisen koskemattomuuden poistaminen ja virantoimituksesta pidättäminen – Kurinpitojaoston riippumattomuuden ja puolueettomuuden puuttuminen – Sen ratkaisukokoonpanon muuttaminen, jota on pyydetty käsittelemään kyseiselle tuomarille siihen saakka osoitettu asia – Kansallisille tuomioistuimille kurinpitoseuraamusten uhalla asetetut kiellot kyseenalaistaa tuomioistuimen legitimiteetti, vaarantaa sen toiminta taikka arvioida tuomareiden nimitysten tai heidän lainkäyttövaltansa laillisuutta tai tehokkuutta – Asianomaisilla tuomioistuimilla ja ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisilla elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta toimenpiteitä, joilla asianomaisen tuomarin koskemattomuus on poistettu ja hänet on pidätetty virantoimituksesta – Samoilla tuomioistuimilla ja elimillä oleva velvollisuus jättää soveltamatta kansallisia säännöksiä, joissa näistä kielloista säädetään
1.        Ennakkoratkaisukysymykset – Nopeutettu ennakkoratkaisumenettely – Edellytykset – Olosuhteet, joiden perusteella nopea käsittely on aiheellinen – Nopeutettua menettelyä ei voida soveltaa asiassa esiin tulleiden oikeudellisten ongelmien arkaluonteisuuden ja monitahoisuuden vuoksi
(Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 105 artiklan 1 kohta)
(ks. 32–33 ja 35 kohta)
2.        Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojahakukeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Tuomareiden riippumattomuutta koskevan periaatteen noudattaminen – Tuomareiden rikosoikeudellisen koskemattomuuden poistamista koskevan toimivallan antaminen ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaostolle – Jaosto, joka ei täytä riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimusta – Toimivallan antamista ei voida hyväksyä – Unionin tuomioistuimen tuomiolla todettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(SEU 2 artikla ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)
(ks. 51–53 ja 55 kohta)
3.        Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Unionin tuomioistuimen tuomio, jolla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan – Vaikutukset – Velvoitteensa noudattamatta jättäneen jäsenvaltion velvollisuudet – Tuomion täysimääräinen täytäntöönpano – Tuomioistuinten ja toimivaltaisten kansallisten hallintoviranomaisten velvollisuudet – Kaikkien unionin oikeuden täyden vaikutuksen toteutumista helpottavien säännösten antaminen – Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen velvollisuus tehdä kaikki johtopäätökset tuomiosta, jolla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen todetaan
(SEUT 260 artiklan 1 kohta)
(ks. 56–59 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
4.        Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojahakukeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Tuomareiden riippumattomuutta koskevan periaatteen noudattaminen – Unionin oikeuden ensisijaisuus ja välitön oikeusvaikutus – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet – Velvollisuus jättää omasta aloitteestaan soveltamatta mitä tahansa sellaisen unionin oikeuden oikeussäännön vastaista kansallista säännöstöä tai käytäntöä, jolla on välitön oikeusvaikutus – Sellaisen elimen toteuttama toimi, joka ei täytä riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimusta ja joka on unionin oikeuden vastaisesti poistanut sellaisen tuomarin rikosoikeudellisen koskemattomuuden ja pidättänyt hänet virantoimituksesta, joka käsittelee asiaa kansallisessa tuomioistuimessa yhden tuomarin ratkaisukokoonpanossa – Tällaisen ratkaisukokoonpanon ja mainitun kansallisen tuomioistuimen velvollisuus jättää soveltamatta kyseistä toimea
(SEU 2 artikla, SEU 4 artiklan 3 kohta ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; SEUT 267 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)
(ks. 61–63, 65 ja 73 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
5.        Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Vilpittömän yhteistyön velvoite – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet – Kansallinen säännöstö, jolla annetaan elimelle, joka ei täytä riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimusta, toimivalta poistaa tuomareiden rikosoikeudellinen koskemattomuus ja pidättää heidät viran toimituksesta – Kansallinen säännöstö, joka on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut – Velvollisuus olla soveltamatta tällaista kansallista säännöstöä – Velvollisuus poistaa unionin oikeuden rikkomisesta aiheutuneet lainvastaiset seuraukset
(SEU 4 artiklan 3 kohta ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)
(ks. 64 kohta)
6.        Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojahakukeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Tuomareiden riippumattomuutta koskevan periaatteen noudattaminen – Unionin oikeuden ensisijaisuus ja välitön oikeusvaikutus – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet – Sellaisen elimen toimi, joka ei täytä riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimusta ja joka on pidättänyt asiaa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevän kansallisen tuomioistuimen tuomarin virantoimituksesta – Kyseisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten velvollisuus jättää soveltamatta kyseistä toimea – Oikeusvarmuuden periaatteesta johtuvien seikkojen merkityksettömyys
(SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)
(ks. 70, 71 ja 73 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
7.        Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojahakukeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Tuomareiden riippumattomuutta koskevan periaatteen noudattaminen – Unionin oikeuden ensisijaisuus ja välitön oikeusvaikutus – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet – Velvollisuus jättää omasta aloitteestaan soveltamatta mitä tahansa sellaisen unionin oikeuden oikeussäännön vastaista kansallista säännöstöä tai käytäntöä, jolla on välitön oikeusvaikutus – Asiaa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevä kansallisen tuomioistuimen tuomari, joka käsittelee siihen saakka toiselle tuomarille jaettua asiaa sen johdosta, että viimeksi mainittu on pidätetty virantoimituksesta sellaisen elimen toimella, joka ei täytä riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimusta – Velvollisuus jättää soveltamatta kyseistä toimea ja pidättäytyä jatkamasta asian tutkintaa – Kyseisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten velvollisuus siirtää asia tuomarille, jonka käsiteltävänä se on alun perin ollut – Oikeusvarmuuden periaatteesta johtuvien seikkojen merkityksettömyys
(SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)
(ks. 76–80 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)
8.        Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Tarvittavista oikeussuojahakukeinoista säätäminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Tuomareiden riippumattomuutta koskevan periaatteen noudattaminen – Kansallinen säännöstö, jonka mukaan kurinpitorikkomukseksi voidaan luonnehtia etukäteen laillisesti perustettua riippumatonta ja puolueetonta tuomioistuinta koskevien vaatimusten noudattamisen tutkinta – Säännöstö, joka on katsottu unionin oikeuden vastaiseksi jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteavalla tuomiolla – Kansallinen tuomioistuin, jonka on pantava täytäntöön toimi, joka edellyttää unionin oikeuden vastaisesti sitä, että sen on pidätettävä virantoimituksesta yksi asiaa jossakin sen ratkaisukokoonpanoista käsittelevä tuomari – Säännöstöä, joka on esteenä tämän tuomioistuimen velvollisuudelle jättää soveltamatta kyseistä toimea, ei voida hyväksyä
(SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla)
(ks. 82–88 ja 93 kohta sekä tuomiolauselman 4 kohta)
Tiivistelmä
Asia C-615/20
Prokuratura Okręgowa w Warszawien (Varsovan alueellinen syyttäjäviranomainen, Puola) laatiman syytekirjelmän perusteella YP:tä ja muita syytettyjä syytettiin Sąd Okręgowy w Warszawiessa (Varsovan alueellinen tuomioistuin, Puola) eri rikoksista. Tämä asia jaettiin tuomari I. T:lle, joka käsitteli asiaa kyseisessä tuomioistuimessa yhden tuomarin kokoonpanossa.
Asian käsittelyn edettyä jo hyvin pitkälle Prokuratura Krajowa Wydział Spraw Wewnętrznych (valtakunnallinen syyttäjäviranomainen, sisäasioiden osasto, Puola) pyysi 14.2.2020 Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) kurinpitojaostolta(1) lupaa aloittaa rikosoikeudellinen menettely tuomari I. T:tä vastaan siitä syystä, että tämä oli vuoden 2017 joulukuussa sallinut tiedotusvälineiden edustajien kuvaavan ja äänittävän istunnon sekä kyseisessä asiassa annetun ratkaisun julistamisen ja sen perustelujen suullisen esittämisen aikana ja näin tehdessään väitetysti ilmaissut Varsovan alueellisen syyttäjäviranomaisen kyseessä olevassa asiassa toteuttamaan esitutkintamenettelyyn perustuvia tietoja.
Kurinpitojaosto antoi 18.11.2020 tehdyllä päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös) luvan aloittaa rikosoikeudellinen menettely tuomari I. T:tä vastaan, pidätti hänet virantoimituksesta ja alensi hänen palkkaansa 25 prosentilla tämän virantoimituksesta pidättämisen ajaksi.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, joka on Varsovan alueellisen tuomioistuimen kokoonpano, jonka tehtävänä on käsitellä muun muassa YP:tä vastaan vireille pantua rikosasiaa ja joka on tuomari I. T:stä muodostuva yhden tuomarin kokoonpano, huomauttaa, että riidanalainen päätös on omiaan estämään sitä jatkamasta kyseisen asian käsittelyä. Se päätti tässä tilanteessa lykätä asian käsittelyä esittääkseen unionin tuomioistuimelle kysymyksiä lähinnä sellaisten kansallisten säännösten unionin oikeuden mukaisuudesta, joilla annetaan elimelle, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, toimivalta antaa lupa aloittaa rikosoikeudellisia menettelyjä yleisten tuomioistuinten tuomareita vastaan ja jos tällainen lupa annetaan, pidättää asianomaiset tuomarit virantoimituksesta ja alentaa heidän palkkaansa tämän virantoimituksesta pidättämisen ajaksi. Sen kysymyksillä pyritään lähinnä selvittämään, onko – kun otetaan huomioon unionin oikeuden määräykset ja periaatteet(2) – kyseisen tuomioistuimen muodostava asiaa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevä tuomari oikeutettu jatkamaan pääasian käsittelyä siitä riidanalaisesta päätöksestä huolimatta, jolla hänet on pidätetty virantoimituksesta.
Asia C-671/20
Toisessa rikosasiassa asianosaisina ovat Varsovan alueellinen syyttäjäviranomainen ja myös eri rikoksista syytetty M. M., ja siinä on kyse alueellisen syyttäjäviranomaisen päätöksestä, jolla M. M:n omistamaan kiinteistöön on määrätty vahvistettavaksi pakkokiinnitys. M. M. on valittanut tästä päätöksestä Varsovan alueelliseen tuomioistuimeen, jossa tämä valitusasia jaettiin aluksi tuomari I. T:lle.
Sen riidanalaisen päätöksen tekemisen johdosta, jolla tuomari I. T. muun muassa pidätettiin virantoimituksesta, Varsovan alueellisen tuomioistuimen presidentti antoi sen osaston puheenjohtajan tehtäväksi, johon tuomari I. T. kuului, muuttaa ratkaisukokoonpanoa kyseiselle tuomarille jaetuissa asioissa, lukuun ottamatta asiaa, jossa tuomari I. T. oli esittänyt unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisupyynnön, joka on asian C-615/20 kohteena. Kyseinen osaston puheenjohtaja antoi siis määräyksen, jolla alun perin tuomari I. T:lle jaetut asiat, joihin kuului M. M:ää koskeva asia, siirrettiin.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin eli Varsovan alueellisessa tuomioistuimessa asiaa toisessa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevä tuomari, jolle tämä asia siirrettiin, on sitä mieltä, että nämä tapahtumat osoittavat, että Varsovan alueellisen tuomioistuimen presidentti on katsonut, että riidanalainen päätös on sitova, koska hän on sitä mieltä, että tuomari I. T:n pidättäminen virantoimituksesta estää kyseistä tuomaria tutkimasta tätä asiaa tai että tällaiselle tutkimiselle on pysyvä este.
Kyseinen tuomioistuin pohtii kuitenkin riidanalaisen päätöksen kaltaisen toimen sitovuutta ja muiden kyseisen päätöksen täytäntöönpanon johdosta nimettyjen ratkaisukokoonpanojen legitimiteettiä. Se toteaa lisäksi, että sitä on viimeaikaisilla kansallisilla säännöksillä kielletty kurinpitoseuraamusten uhalla tutkimasta mainitun päätöksen sitovuutta. Sen unionin tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä pyritään lähinnä selvittämään, voiko se – kun otetaan huomioon unionin oikeuden määräykset ja periaatteet(3) – altistamatta asiaa siinä yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevää tuomaria joutumasta kurinpitovastuuseen katsoa, että riidanalainen päätös ei ole sitova, jolloin sillä ei olisi oikeutta antaa ratkaisua pääasiassa, joka on siirretty sille kyseisen päätöksen johdosta, ja onko kyseinen asia siis jaettava uudelleen tuomarille, jonka käsiteltävänä se on alun perin ollut.
Unionin tuomioistuin viittaa suuressa jaostossa näissä yhdistetyissä asioissa antamassaan tuomiossa oikeuskäytäntöönsä(4) ja etenkin 5.6.2023 annettuun tuomioon komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä)(5) sisältyviin ohjeisiin. Se katsoo lähinnä, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta on esteenä kansallisille säännöksille, joiden mukaan kurinpitojaoston kaltainen elin, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, voi poistaa tuomarin koskemattomuuden, pidättää hänet virantoimituksesta ja alentaa hänen palkkaansa. Se täsmentää myös unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen ja SEU 4 artiklan 3 kohdassa vahvistetun vilpittömän yhteistyön periaatteen valossa ne seuraukset, jotka tällaisella johtopäätöksellä on kansalliselle tuomioistuimelle sellaisen riidanalaisen päätöksen kaltaisen toimen osalta, jolla SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan vastaisesti asiaa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevä tuomari pidätetään virantoimituksesta, ja mainitun kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisille lainkäyttöelimille.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Ensimmäiseksi unionin tuomioistuin toteaa, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta on esteenä kansallisille säännöksille, joilla annetaan elimelle, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, toimivalta antaa lupa aloittaa rikosoikeudellisia menettelyjä yleisten tuomioistuinten tuomareita vastaan ja jos tällainen lupa annetaan, pidättää asianomaiset tuomarit virantoimituksesta ja alentaa heidän palkkaansa tämän virantoimituksesta pidättämisen ajaksi.
Unionin tuomioistuin huomauttaa tältä osin, että se on näiden kahden ennakkoratkaisuasian vireillepanon jälkeen antanut tuomion komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä), jossa se on katsonut muun muassa, että Puola ei ollut noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan(6) mukaisia velvoitteitaan, koska se oli antanut kurinpitojaostolle, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu,(7) toimivallan ratkaista asioita, joilla on välitön vaikutus tuomarin asemaan ja tehtävien hoitamiseen, kuten pyynnöt saada lupa aloittaa rikosoikeudellinen menettely tuomareita vastaan.
Edellä mainitussa tuomiossa unionin tuomioistuin korosti, että jo pelkästään tuomareiden näköpiirissä oleva riski siitä, että heitä vastaan aloitettavaan rikosoikeudelliseen menettelyyn voidaan pyytää lupaa ja tämä lupa voidaan saada elimeltä, jonka riippumattomuutta ei ole taattu, voi heikentää heidän omaa riippumattomuuttaan ja että sama koskee riskejä, jotka liittyvät siihen, että tällainen elin päättää heidän mahdollisesta virantoimituksesta pidättämisestään ja heidän palkkansa alentamisesta.(8)
Nyt käsiteltävissä asioissa riidanalainen päätös tuomari I. T:n(9) osalta on tehty sellaisten kansallisten säännösten perusteella, jotka unionin tuomioistuin on todennut edellä mainitussa tuomiossa SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohdan vastaisiksi siltä osin kuin niillä annetaan tällaiselle elimelle toimivalta toteuttaa kyseisen päätöksen kaltaisia toimia.
Vaikka siis asianomaisen jäsenvaltion viranomaisten on muutettava jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan tuomion kohteena olleita kansallisia säännöksiä saattaakseen ne unionin oikeuden vaatimusten mukaisiksi, tämän jäsenvaltion tuomioistuimilla on omalta osaltaan velvollisuus huolehtia tehtäviään hoitaessaan siitä, että tätä tuomiota noudatetaan, mikä merkitsee muun muassa sitä, että kansallisten tuomioistuinten on tarvittaessa otettava huomioon ne oikeudelliset seikat, jotka tuomiossa on vahvistettu niiden unionin oikeussääntöjen soveltamisalan määrittämiseksi, joita niiden tehtävänä on soveltaa. Ennakkoratkaisua asiassa C-615/20 pyytäneen tuomioistuimen on siis tehtävä pääasiassa kaikki tuomion komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä) ohjeista ilmenevät johtopäätökset.
Toiseksi unionin tuomioistuin tulkitsee SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta ja vilpittömän yhteistyön periaatetta siten
–        yhtäältä, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpano, joka käsittelee asiaa ja joka muodostuu sellaisesta asiaa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevästä tuomarista, jonka osalta elin, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu, on tehnyt päätöksen, jolla annetaan lupa aloittaa rikosoikeudellinen menettely ja jolla määrätään hänen virantoimituksesta pidättämisestään ja hänen palkkansa alentamisesta, on oikeutettu jättämään soveltamatta tällaista päätöstä, joka estää sitä käyttämästä toimivaltaansa kyseisessä asiassa, ja
–        toisaalta, että myös tämän kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten on jätettävä soveltamatta tätä päätöstä, joka estää mainittua ratkaisukokoonpanoa käyttämästä tätä toimivaltaa.
Se huomauttaa tältä osin, että vakiintuneen oikeuskäytännön(10) mukaan unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen mukaan muun muassa jokaisella kansallisella tuomioistuimella, jonka tehtävänä on toimivaltansa rajoissa soveltaa unionin oikeuden oikeussääntöjä, on velvollisuus varmistaa unionin oikeuden vaatimusten täysi vaikutus sen käsiteltäväksi saatetussa asiassa ja jättää tarvittaessa omasta aloitteestaan soveltamatta kaikkea sellaisen unionin oikeuden oikeussäännön, jolla on välitön oikeusvaikutus, kanssa ristiriidassa olevaa kansallista lainsäädäntöä tai käytäntöä ilman, että sen olisi pyydettävä tai odotettava, että tällainen kansallinen lainsäädäntö tai käytäntö ensin poistetaan lainsäädäntöteitse tai jollakin muulla perustuslain mukaisella keinolla. Tämän velvollisuuden noudattaminen ilmentää vilpittömän yhteistyön periaatetta.
SEU 19 artiklan 1 kohdan toisella alakohdalla – tulkittuna perusoikeuskirjan 47 artiklan(11) valossa – on välitön oikeusvaikutus, joka edellyttää, ettei mitään näiden unionin oikeuden määräysten, sellaisina kuin unionin tuomioistuin on niitä tulkinnut,(12) kanssa ristiriidassa olevaa kansallista säännöstä, oikeuskäytäntöä tai käytäntöä saa soveltaa.
Vaikkei sellaisia kansallisia lainsäädäntötoimenpiteitä olisi toteutettu, joilla lopetetaan unionin tuomioistuimen toteama jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, kansallisten tuomioistuinten on toteutettava kaikki toimenpiteet helpottaakseen unionin oikeuden täyden vaikutuksen toteutumista kyseisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteavassa tuomiossa vahvistettujen ohjeiden mukaisesti. Niiden on vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaan lisäksi poistettava lainvastaiset seuraukset, jotka aiheutuvat unionin oikeuden rikkomisesta.
Mainittujen velvollisuuksien noudattamiseksi kansallisen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta riidanalaisen päätöksen kaltaista toimea, jolla on SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan vastaisesti määrätty tuomarin virantoimituksesta pidättämisestä, kun tämä on kyseessä olevan menettelyllisen tilanteen valossa välttämätöntä unionin oikeuden ensisijaisuuden takaamiseksi.(13)
Unionin tuomioistuin korostaa lopuksi, että kun riidanalaisen päätöksen kaltaisen toimen on toteuttanut elin, joka ei ole unionin oikeudessa tarkoitettu riippumaton ja puolueeton tuomioistuin, mihinkään oikeusvarmuuden periaatteesta johtuviin tai kyseisen päätöksen väitettyyn oikeusvoimaan liittyviin seikkoihin ei ole mahdollista vedota tehokkaasti sen estämiseksi, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ja kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaiset lainkäyttöelimet jättävät soveltamasta tällaista päätöstä.
Unionin tuomioistuin huomauttaa tältä osin, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on lykännyt pääasian käsittelyä asiassa C-615/20 tätä tuomiota odotettaessa. Tässä asiayhteydessä se, että asiaa ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa yhden tuomarin kokoonpanossa käsittelevä tuomari jatkaa tämän asian käsittelyä etenkin vaiheessa, jossa tämän hyvin monimutkaisen asian käsittelyssä on jo edetty pitkälle, ei ole omiaan heikentämään oikeusvarmuutta. Näyttää sitä vastoin siltä, että sillä voidaan mahdollistaa se, että pääasian käsittelyssä annetaan sellainen ratkaisu, joka on yhtäältä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta johtuvien vaatimusten ja toisaalta asianomaisilla yksityisillä oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin kohtuullisen ajan kuluessa olevan oikeuden mukainen.
Tämän perusteella ennakkoratkaisua asiassa C-615/20 pyytänyt tuomioistuin on oikeutettu jättämään soveltamatta riidanalaista päätöstä, joten se voi jatkaa pääasian tutkimista nykyisessä kokoonpanossaan ilman, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaiset lainkäyttöelimet voisivat tätä estää.
Kolmanneksi unionin tuomioistuin tulkitsee SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteita tilanteessa, jossa ennakkoratkaisua asiassa C-671/20 pyytäneen tuomioistuimen kaltaisen kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpano, jolle kyseisen kansallisen tuomioistuimen toiselle ratkaisukokoonpanolle siihen saakka jaettu asian on siirretty riidanalaisen päätöksen kaltaisen kurinpitojaoston toimen seurauksena, sen ratkaisemiseksi etenkin, onko kyseisen ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen jätettävä nyt käsiteltävässä asiassa soveltamatta tätä päätöstä ja pidättäydyttävä jatkamasta mainitun asian tutkintaa.
Se korostaa tältä osin, että kansallisilla tuomioistuimilla oleva velvollisuus jättää soveltamatta päätöstä, joka johtaa SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan vastaisesti tuomarin virantoimituksesta pidättämiseen, silloin kun tämä on kyseessä olevan menettelyllisen tilanteen valossa välttämätöntä unionin oikeuden ensisijaisuuden takaamiseksi, sitoo etenkin ratkaisukokoonpanoa, jolle asia on siirretty tällaisen päätöksen johdosta. Kyseisen ratkaisukokoonpanon on tämän seurauksena pidättäydyttävä käsittelemästä tätä asiaa. Mainittu velvollisuus koskee myös kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisia elimiä, joiden on siis siirrettävä sama asia ratkaisukokoonpanolle, jonka käsiteltävänä se on alun perin ollut.
Tässä tapauksessa ei ole mahdollista vedota tehokkaasti mihinkään oikeusvarmuuden periaatteesta johtuviin tai mainitun päätöksen väitettyyn oikeusvoimaan liittyviin seikkoihin.
Unionin tuomioistuin huomauttaa tältä osin, että niistä muista tuomari I. T:lle jaetuista asioista poiketen, jotka myös on tällä välin siirretty muille ratkaisukokoonpanoille mutta joiden tutkintaa on jatkettu ja jotka on mahdollisesti jopa saatettu päätökseen näiden uusien ratkaisukokoonpanojen antamalla ratkaisulla, pääasian käsittelyä asiassa C-671/20 on lykätty tätä tuomiota odotettaessa. Näyttää siis siltä, että jos tuomari I. T. jatkaa tämän asian käsittelyä, mainitussa asiassa voidaan riidanalaisestä päätöksestä aiheutuneesta viivästyksestä huolimatta antaa ratkaisu, joka on sekä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta että asianomaisella yksityisellä oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin olevasta oikeudesta ilmenevien vaatimusten mukainen.
Unionin tuomioistuin tulkitsee SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteita siis siten
–        yhtäältä, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanon, joka sen jälkeen, kun sille on siirretty kyseisen tuomioistuimen toiselle ratkaisukokoonpanolle siihen saakka jaettu asia sellaisen elimen tekemän päätöksen seurauksena, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu ja joka on antanut luvan aloittaa rikosoikeudellinen menettely asiaa tässä viimeksi mainitussa ratkaisukokoonpanossa, joka on yhden tuomarin kokoonpano, käsittelevää tuomaria vastaan ja määrännyt tämän tuomarin virantoimituksesta pidättämisestä ja hänen palkkansa alentamisesta, on päättänyt lykätä kyseisen asian käsittelyä unionin tuomioistuimen ennakkoratkaisua odotettaessa, on jätettävä soveltamatta kyseistä päätöstä ja pidättäydyttävä jatkamasta mainitun asian tutkimista, ja
–        toisaalta, että kansallisen tuomioistuimen ratkaisukokoonpanojen nimeämisen ja muuttamisen osalta toimivaltaisten lainkäyttöelinten on tällaisessa tapauksessa siirrettävä tämä sama asia ratkaisukokoonpanolle, jonka käsiteltävänä se on alun perin ollut.
Siltä osin kuin neljänneksi on kyse niistä kansallisista säännöksistä ja siitä perustuslakituomioistuimen oikeuskäytännöstä, jotka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on maininnut asiassa C-671/20(14) ja jotka ovat esteenä sille, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voisi lausua, ettei riidanalaisen päätöksen kaltainen toimi ole sitova, ja jättää sen tarvittaessa soveltamatta, vaikka sillä olisikin tähän velvollisuus unionin tuomioistuimen sen muihin kysymyksiin esittämien vastausten perusteella, unionin tuomioistuin huomauttaa, että sitä, että kansallinen tuomioistuin hoitaa sille perussopimuksissa annettuja tehtäviä ja noudattaa sille perussopimuksissa asetettuja velvollisuuksia panemalla täytäntöön SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kaltaiset määräykset, ei voida kieltää siltä eikä sitä voida määritellä tällaiseen tuomioistuimeen kuuluvien tuomareiden syyksi luettavaksi kurinpitorikkomukseksi.(15)
Samoin kun otetaan huomioon se, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toisella alakohdalla on välitön oikeusvaikutus, unionin oikeuden ensisijaisuuden periaate edellyttää, että kansalliset tuomioistuimet jättävät soveltamatta mitä tahansa tämän unionin oikeuden määräyksen, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, vastaista kansallista oikeuskäytäntöä. Jos kansallinen tuomioistuin unionin tuomioistuimen antamien tuomioiden johdosta katsoisi, että perustuslakituomioistuimen oikeuskäytäntö on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa, se, että tällainen kansallinen tuomioistuin jättää soveltamatta kyseistä oikeuskäytäntöä unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen mukaisesti, ei siis voi olla omiaan synnyttämään sille kurinpidollista vastuuta.(16)
SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden ja vilpittömän yhteistyön periaatteet ovat siten esteenä
–        yhtäältä kansallisille säännöksille, joilla kansallista tuomioistuinta kielletään siihen kuuluville tuomareille määrättyjen kurinpitoseuraamusten uhalla tutkimasta, onko sellaisen elimen toteuttama toimi sitova, jonka riippumattomuutta ja puolueettomuutta ei ole taattu ja joka on antanut luvan aloittaa tuomaria vastaan rikosoikeudellinen menettely ja määrännyt kyseisen tuomarin virantoimituksesta pidättämisestä ja hänen palkkansa alentamisesta, ja jättämästä tarvittaessa soveltamatta tätä toimea, ja
–        toisaalta perustuslakituomioistuimen oikeuskäytännölle, jonka mukaan tuomareiden nimityskirjoihin ei saa kohdistaa tuomioistuinvalvontaa, siltä osin kuin mainittu oikeuskäytäntö voi estää tämän saman tutkinnan.
1      Ylimmästä tuomioistuimesta 8.12.2017 annetulla lailla Sąd Najwyższyyn perustettiin uusi kurinpitojaosto, josta käytetään nimeä Izba Dyscyplinarna (jäljempänä kurinpitojaosto). Kurinpitojaosto sai ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain muuttamisesta 20.12.2019 annetulla lailla, joka tuli voimaan vuonna 2020, uutta toimivaltaa muun muassa antaa lupa aloittaa rikosoikeudellinen menettely tuomaria vastaan tai asettaa hänet tutkintavankeuteen (27 §:n 1 momentin 1a kohta).
2      Eli Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla, SEU 2 artikla ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta, joissa vahvistetaan oikeusvaltioperiaate ja tehokasta oikeussuojaa koskevat vaatimukset, sekä ensisijaisuuden, vilpittömän yhteistyön ja oikeusvarmuuden periaatteet.
3      Eli SEU 2 artikla ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta sekä ensisijaisuuden, lojaalin yhteistyön ja oikeusvarmuuden periaatteet.
4      Joka koskee ylimmästä tuomioistuimesta vuonna 2017 annetulla lailla, sellaisena kuin se on muutettuna vuonna 2019 toteutetun Puolan oikeuslaitosuudistuksen yhteydessä, perustetun kurinpitojaoston riippumattomuuden ja puolueettomuuden puuttumista.
5      Tuomio 5.6.2023, komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä) (C-204/21, EU:C:2023:442).
6      Tuomio komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä), tuomiolauselman 1 kohta.
7      Unionin tuomioistuin toisti tuomion komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä) 102 kohdassa aikaisempaan oikeuskäytäntöönsä (15.7.2021 annetun tuomion (Tuomareita koskeva kurinpitojärjestelmä) (C-791/19, EU:C:2021:596) 112 kohta) nojautumalla arviointinsa, jonka mukaan kurinpitojaosto ei täytä riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimusta.
8      Tuomio komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä), tuomion101 kohta.
9      Eli yleisen tuomioistuimen, joka voi SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohdan nojalla joutua lausumaan unionin oikeuden soveltamiseen tai tulkintaan liittyvistä kysymyksistä.
10      Ks. vastaavasti tuomio 22.2.2022, RS (Perustuslakituomioistuimen tuomioiden vaikutus) (C-430/21, EU:C:2022:99, 53 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja 55 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
11      Jossa asetetaan jäsenvaltioille selvä ja täsmällinen velvollisuus saavuttaa tietty tulos ja johon ei liity mitään ehtoja etenkään niiden tuomioistuinten, joiden on tulkittava ja sovellettava unionin oikeutta, riippumattomuuden ja puolueettomuuden sekä sen vaatimuksen osalta, että kyseiset tuomioistuimet on etukäteen laillisesti perustettu.
12      Tuomio komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä), tuomion 78 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.
13      Ks. vastaavasti tuomio 6.10.2021, W.Ż. (Ylimmän tuomioistuimen ylimääräistä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto – Nimittäminen) (C-487/19, EU:C:2021:798, 159 ja 161 kohta).
14      Yleisistä tuomioistuimista 27.7.2001 annetun lain, sellaisena kuin se on muutettuna 20.12.2019 annetulla lailla, 42a §:n 1 ja 2 momentissa yleisiä tuomioistuimia kielletään etenkin kyseenalaistamasta tuomioistuinten legitimiteettiä ja arvioimasta, onko tuomari nimitetty lainmukaisesti tai onko hänellä laillinen oikeus hoitaa lainkäyttötehtäviä. Tämän saman lain 107 §:n 1 momentin 3 kohdassa määritellään kurinpitorikkomukseksi muun muassa kaikki sellaiset yleisten tuomioistuinten tuomareiden teot, joilla kyseenalaistetaan tuomarin nimityksen tehokkuus.
15      Ks. vastaavasti tuomio komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä), tuomion 132 kohta.
16      Ks. vastaavasti tuomio komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä), tuomion 132 kohta.