62024TJ0131_RES
Kohtuasi T‑131/24
CR
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (viies koda) 2. juuli 2025. aasta otsus
Avalik teenistus – Ametnikud – Vanaduspension – Personalieeskirjade 2004. ja 2014. aasta reformid – Teatavaid pensioniõiguste arvutamise meetodeid käsitlevad üleminekumeetmed – Personalieeskirjade XIII lisa artikkel 28 – Ametnikeks saanud lepingulised töötajad – Pensioniõiguste omandamise aastakoefitsient – Pensioniiga – Seaduse kohaldamisala – Võrdne kohtlemine
Ametnikud – Pensionid – Pensioniõiguste arvutamise meetodid – Määruse (EL) nr 1023/2013 üleminekusätted – Kohaldatavus 31. detsembril 2013 teenistuses olevatele teenistujatele – Piirdumine üksnes teenistujatega, kelle kindlustatus liidu pensioniskeemis on katkenud – Välistamine – Võrdse kohtlemise põhimõtte rikkumine seetõttu, et teenistujad, kelle kindlustatus on katkenud, samastatakse nendega, kelle kindlustatus ei ole katkenud – Puudumine
(ELL artikli 13 lõige 2; ametnike personalieeskirjad, muudetud määrusega nr 1023/2013, põhjendus 29 ja artikli 83 lõige 2 ning XIII lisa artiklid 21, 22 ja 28; muude teenistujate teenistustingimused, artikli 1 lõige 1 ja lisa; nõukogu määrus nr 723/2004)
(vt punktid 37–42, 44, 45 ja 108–114)
Ametnikud – Pensionid – Pensioniõiguste arvutamise meetodid – Määruse (EL) nr 1023/2013 üleminekusätted – Kohaldatavus 31. detsembril 2013 teenistuses olevatele teenistujatele – Kohaldatavus lepingulisele töötajale, kellest on saanud ametnik pärast seda kuupäeva – Sellise töötaja erinev kohtlemine võrreldes lepingulise töötajaga, kellel on see staatus säilinud või kellest on saanud ajutine teenistuja – Põhjendatus, arvestades eesmärki säilitada liidu pensioniskeemi kindlustusmatemaatiline tasakaal – Lubatavus – Tuginemine praktikale, mida on kasutanud teine institutsioon – Mõju puudumine
(ELTL artiklid 310 ja 317; ametnike personalieeskirjad, muudetud määrusega nr 1023/2013, artikkel 77 ja XIII lisa artiklid 21, 22 ja 28; muude teenistujate teenistustingimused, artikli 39 lõige 1, artikli 83 lõige 2 ja artikli 109 lõige 1 ning lisa artikli 1 lõige 1; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1023/2013, põhjendus 13)
(vt punktid 47–66, 77–88 ja 91–104)
Ametnike hagid – Väited – Väide, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet – Selliste üleminekunormide kahtluse alla seadmine, mis on kehtestatud selleks, et tagada õiglane üleminek endiselt personalieeskirjade korralt uuele – Kohtulik kontroll – Piirid
(vt punktid 69–73)
Kokkuvõte
Üldkohus, kellele Euroopa Komisjoni endine ametnik CR esitas hagi selle institutsiooni otsuse peale, millega määrati kindlaks tema vanaduspensioniõigused (edaspidi „vaidlustatud otsus“), jättis hagi rahuldamata ja selgitas Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) XIII lisas ette nähtud teatavaid pensioniõiguste arvutamise meetodeid puudutavate üleminekumeetmete kohaldamist.
Hageja asus juunis 2012 lepingulise töötajana komisjoni teenistusse. Ta nimetati ametnikuks 2015. aasta augustis.
Vahepeal, 2014. aastal, oli toimunud personalieeskirjade ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste reform (
1
), millega esiteks kehtestati uus pensioniõiguste omandamise aastakoefitsient 1,8%, mis on ebasoodsam kui varasem 1_9protsendiline koefitsient, ning teiseks määrati pensionieaks 66 aastat, mis varem oli 63 aastat.
Komisjoni individuaalsete maksete haldamise ja maksmise amet (PMO) võttis mais 2023 vastu vaidlustatud otsuse, kohaldades muu hulgas personalieeskirjade XIII lisa artiklit 28, mis käsitleb ametnikeks saanud lepinguliste töötajate pensioniõiguste omandamise aastakoefitsiendi ja pensioniea arvutamise korda. PMO teatas hagejale, et tal on õigus vanaduspensionile alates 1. juulist 2023, kui ta on 66‑aastane. PMO andis talle samuti teada, et lepingulise töötajana töötamise ajal oli tema pensioniõiguste omandamise aastakoefitsient 1,9% ning ametnikuna töötamise ajal oli see 1,8%.
Oma kaebuses, mille komisjon rahuldamata jättis, väitis hageja, et kõnealune artikkel ei ole tema olukorrale kohaldatav, arvestades tema katkematut kindlustatust Euroopa Liidu institutsioonide pensioniskeemis (edaspidi „pensioniskeem“). Ta palus PMO‑l vaidlustatud otsus läbi vaadata, nii et tema pensionieaks määrataks 63 aastat ja kogu tema teenistuskäigu kohta kohaldataks tema suhtes pensioniõiguste omandamise aastakoefitsienti 1,9%. Lisaks, kuna hageja oli teenistuses kuni 66‑aastaseni ja leidis, et tema pensionieaks oleks tulnud määrata 63 aastat, siis taotles hageja oma viimase põhipalga täiendavat 2_5protsendilist suurendamist iga töötatud aasta eest, mis ületab 63 aastat.
Üldkohtu hinnang
Esimesena märgib Üldkohus, et selleks, et teha kindlaks, kas personalieeskirjade XIII lisa artikkel 28 on kohaldatav, on oluline üksnes see, et selles artiklis sätestatud tingimused oleksid täidetud.
Personalieeskirjade XIII lisa artikkel 28 näeb ette kaks eraldiseisvat ja kumulatiivset tingimust. Esimene tingimus on teenistujana teenistusse asumine, mis pidi toimuma hiljemalt 1. mail 2004 või 1. jaanuaril 2014, kuna ühel neist kuupäevadest pidi sellel teenistujal olema leping. Teine tingimus on selle teenistuja ametnikuks nimetamine, mis peab tingimata toimuma pärast tema teenistusse asumist, kuna personalieeskirjade XIII lisa artikli 28 sõnastuse kohaselt peab ametnikuks nimetamine toimuma „pärast“ 1. maid 2004 või „pärast“1. jaanuari 2014.
Personalieeskirjade XIII lisa artikli 28 selgest sõnastusest ei nähtu, et nimetatud artikli kohaldatavus piirdub üksnes teenistujatega, kelle kindlustatus pensioniskeemis on katkenud, nagu väidab hageja. Hageja väitega nõustumine tähendaks seega personalieeskirjade XIII lisa artikli 28 ulatuse piiramist sellise tingimuse lisamisega, mida liidu seadusandja ei ole ette näinud.
Seega ei saa Euroopa Kohus juhul, kui liidu õigusnormi tähendus on sätte sõnastuse järgi üheselt mõistetav, sellest sõnastusest kõrvale kalduda. Järelikult, kui asuda seisukohale, et personalieeskirjade sätte kohaldamine sõltub mõnest muust tingimusest kui see, mis on selles sättes kindlaks määratud, tõlgendataks seda sätet contra legem, mistõttu selle tõlgendusega ei saa nõustuda. Nimelt ei ole liidu kohtul ELL artikli 13 lõikes 2 sätestatud institutsioonilise tasakaalu ja pädevuse andmise põhimõtteid arvestades pädevust kalduda kõrvale personalieeskirjade sätetest, nagu XIII lisa artikkel 28, lisades tingimuse, mida praegu ei ole olemas.
Üldkohus märkis, et seda järeldust ei lükka ümber ei Euroopa Kohtu ega Üldkohtu praktika. Need kaks kohut ei soovinud ühelgi juhul seada kahtluse alla liidu seadusandja valikuid ja muuta personalieeskirjade XIII lisa artikli 28 kohaldamisala, jättes selle sätte kohaldatavaks üksnes ajutistele teenistujatele või lepingulistele töötajatele, kellel oli leping 1. mail 2004 või 1. jaanuaril 2014 ning kelle kindlustatus pensioniskeemis katkes enne nende ametnikuks nimetamist.
Teisena, mis puudutab võrdse kohtlemise põhimõtte järgimist, siis leiab Üldkohus esiteks, et arvestades liidu seadusandja ulatuslikku kaalutlusõigust, võis ta asuda seisukohale, et pärast 1. maid 2004 või pärast 1. jaanuari 2014 ametnikuks nimetatud ametnikke tuleb kohelda erinevalt sellest, kuidas neid oleks koheldud, kui nad oleksid säilitanud vähemalt kümme aastat oma ajutise teenistuja või lepingulise töötaja staatuse. Nimelt on 2004. ja 2014. aasta reformide üldine mõju liidu eelarvele ametnike pensionide puhul paratamatult suurem kui muude teenistujate pensionide puhul. See arutluskäik järgib eesmärki säilitada pensioniskeemi kindlustusmatemaatiline tasakaal – ja seda ilma, et kahjustataks juba ametis olevate töötajate omandatud õigusi ja õiguspäraseid ootusi –, mis lisandub eelarvedistsipliini ja riigi rahanduse konsolideerimise üldisematele eesmärkidele keerukas sotsiaal-majanduslikus kontekstis.
Lisaks ei saa personalieeskirjade XIII lisa artikli 28 sätetest tuletada mingit meelevaldset või ilmselgelt ebasobivat vahetegemist võrreldes liidu seadusandja taotletava eesmärgiga kaitsta asjaomaste ametnike omandatud õigusi ja õiguspäraseid ootusi, kuna sarnaselt teiste 1. mail 2004 või 1. jaanuaril 2014 juba ametis olevate töötajatega austatakse nende omandatud õigusi ja õiguspäraseid ootusi.
Teiseks ei ole nende vastavate olukordade võrreldavuse analüüsimisel oluline, kas nende ametnike kindlustatus pensioniskeemis katkes enne nende ametnikuks nimetamist või mitte. See asjaolu on seotud nende teenistujatena töötamise ajavahemikuga, samas kui personalieeskirjade XIII lisa artikli 28 sätete kohaldamine sõltub nende ametnikuks nimetamisest. Seega tähendab see asjaolu praktikas parimal juhul seda, et ametnikul, kelle kindlustatus pensioniskeemis ja sellest tulenevalt ka sinna sissemaksete tegemine on katkenud enne tema ametnikuks nimetamist, on vähem pensioniõiguslikku staaži, mis on seotud üksnes tema teenistujana töötamise ajavahemikuga, kui siis, kui tal ei oleks sellist katkestust olnud.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta määrus (EL, Euratom) nr 1023/2013, millega muudetakse Euroopa Liidu ametnike personalieeskirju ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimusi (ELT 2013, L 287, lk 15), jõustus 1. novembril 2013 ja seda kohaldatakse selles kohtuasjas asjakohaste sätete puhul alates 1. jaanuarist 2014.