62007CO0134
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (viies koda)
10. detsember 2007 (
*1
)
Kohtuasjas C-134/07,
mille ese on EÜ artikli 234 alusel Sąd Rejonowy w Jaworznie (Poola) 6. veebruari 2007. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse, menetluses
Piotr Kawala
versus
Gmina Miasta Jaworzna,
EUROOPA KOHUS (viies koda),
koosseisus: koja esimees A. Tizzano, kohtunikud M. Ilešič (ettekandja) ja E. Levits,
kohtujurist: E. Sharpston,
kohtusekretär: R. Grass,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
—
Poola valitsus, esindaja: E. Ośniecka-Tamecka,
—
Euroopa Ühenduste Komisjon, esindajad: D. Triantafyllou ja K. Herrmann,
soovides asja lahendada põhistatud määrusega vastavalt kodukorra artikli 104 lõike 3 esimesele lõigule,
olles ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on andnud järgmise
määruse
1
Eelotsusetaotlus puudutab EÜ artikli 25 ja artikli 90 esimese lõigu tõlgendamist.
2
Nimetatud taotlus esitati P. Kawala ja Gmina Miasta Jaworzno (Jaworzno kommuun) vahelises kohtuvaidluses teisest liikmesriigist Poola imporditud kasutatud mootorsõiduki esmase registreerimistunnistuse omandamisel 18. augustil 2005 tasutud 500 Poola zloti suuruse maksu üle (edaspidi „vaidlusalune maks”).
Õiguslik raamistik
Ühenduse õigusnormid
3
EÜ artikkel 23 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Ühendus rajaneb tolliliidul, mis hõlmab kogu kaubavahetust ning millega kaasneb impordi- ja ekspordimaksude ja kõigi samaväärse toimega maksude keelustamine liikmesriikide vahel, samuti ühise tollitariifistiku vastuvõtmine nende suhetes kolmandate riikidega.
2.   Käesoleva jaotise artikli 25 ja 2. peatüki sätted kehtivad liikmesriikidest pärit toodete ning kolmandatest riikidest toodud toodete suhtes, mis on liikmesriikides vabas ringluses.”
4
EÜ artikkel 25 sätestab:
„Liikmesriikide vahel on keelatud impordi- ja ekspordimaksud ja samaväärse toimega maksud. See keeld kehtib ka fiskaalsete tollimaksude suhtes.”
5
EÜ artikkel 28 näeb ette:
„Keelatakse liikmesriikidevahelised koguselised impordipiirangud ja kõik samaväärse toimega meetmed.”
6
EÜ artikkel 30 on sõnastatud järgmiselt:
„Artiklite 28 ja 29 sätted ei välista ekspordi, impordi või transiitkaupade suhtes kehtestatud keelde või piiranguid, kui need on õigustatud kõlbluse, avaliku korra või avaliku julgeoleku seisukohalt; inimeste, loomade või taimede elu ja tervise kaitsmiseks; kunstilise, ajaloolise ja arheoloogilise väärtusega rahvusliku rikkuse või tööstus- ja kaubandusomandi kaitsmiseks. Sellised keelud või piirangud ei kujuta endast siiski suvalise diskrimineerimise vahendit või liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piiramist.”
7
EÜ artikli 90 esimene lõik on sõnastatud järgmiselt:
„Ükski liikmesriik ei kehtesta teiste liikmesriikide toodetele mingeid otseseid ega kaudseid riigimakse, mis on suuremad samasugustele kodumaistele toodetele kehtestatud otsestest või kaudsetest maksudest.”
Siseriiklikud õigusnormid
8
Poola 20. juuni 1997. aasta liiklusseaduse (Prawo o ruchu drogowym; Dz. U, 2003, nr 58, rubriik 515; nr 124, rubriik 1152; nr 130, rubriik 1190 ja nr 137, rubriik 1302) artikkel 77 näeb ette:
„1.   Uue sõiduki tootja või importija peab iga Poola Vabariigi territooriumil turustatava uue mootorsõidukiga kaasa andma sõiduki registreerimistunnistuse.
2.   Registreerimistunnistus antakse üle sõiduki omanikule.
3.   Lõikes 1 nimetamata mootorsõiduki registreerimistunnistuse annab registreerimiseks pädev ametnik sõiduki esmakordsel registreerimisel Poola Vabariigi territooriumil välja pärast seda, kui registreerimismaks on tasutud; eelnev ei kehti kollektsioneerimiseks ette nähtud või artikli 73 lõikes 4 nimetatud sõidukite puhul.
4.   Transpordiminister:
[…]
2)
kehtestab määrusega registreerimistunnistuse omandamisel tasutava maksu suuruse.”
9
Infrastruktuuriministri 28. juuli 2003. aasta määruse sõiduki registreerimistunnistuse omandamisel tasutava maksu suuruse kohta (Dz. U 2003, nr 137, rubriik 1310, edaspidi „. aasta määrus”) lõike 1 punktid 1 ja 2 sätestavad:
„1.
Sellise sõiduki registreerimistunnistuse väljaandmisel, mis registreeritakse Poola Vabariigi territooriumil esmakordselt, tuleb registreerimisteenistusele tasuda 500 Poola zloti suurune maks.
2.
Registreerimistunnistuse duplikaadi väljaandmisel tuleb registreerimisteenistusele tasuda 75 Poola zloti suurune maks.”
10
Pärast põhikohtuasja asjaolude asetleidmist asus Trybunał Konstytucyjny (konstitutsioonikohus) 17. jaanuari 2006. aasta kohtuotsuses seisukohale, et . aasta määruse lõike 1 punkt 1 on sisuliselt vastuolus liiklusseaduse ja Poola põhiseaduse sätetega. Selle kohtuotsuse kohaselt kaotas nimetatud säte siduvuse alates .
11
Seejärel andis transpordi- ja ehitusminister 28. märtsil 2006 välja määruse sõiduki registreerimistunnistuse omandamisel makstava maksu kohta, mis jõustus ja mille kohaselt tuleb nii sõiduki esmasel registreerimisel (selle määruse lõike 1 punkt 1) kui registreerimistunnistuse duplikaadi väljastamisel (nimetatud määruse lõike 1 punkt 2) tasuda registreerimisteenistusele ühesugune ehk 75 Poola zloti suurune maks.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
12
9. mail 2005 ostis P. Kawala Saksamaalt kasutatud Mercedes-Benz marki mootorsõiduki ja importis selle samal kuul Poola.
13
18. augustil 2005 maksis P. Kawala Gmina Miasta Jaworznale maksu summas 500 Poola zlotti nimetatud sõidukile Poolas esmase registreerimistunnistuse saamiseks.
14
Eelotsusetaotlusest ilmneb, et sõidukit registreerimata jättes ei oleks P. Kawala saanud sellega Poolas seaduslikult liigelda.
15
P. Kawala esitas 9. oktoobril 2006 Sąd Rejonowy w Jaworznie’le (Jaworzno ringkonnakohus) hagi Gmina Miasta Jaworzna vastu, nõudes 425 Poola zloti suuruse summa väljamõistmist, mis vastab tema poolt esmase registreerimistunnistuse väljastamise eest tasutud maksu ja selle summa vahele, mis tal tulnuks maksta nimetatud tunnistuse duplikaadi väljastamisel, s.o 75 Poola zlotti.
16
Sąd Rejonowy w Jaworznie märgib, et kuna 28. juuli 2003. aasta määruse lõike 1 kohaldamine on vastuolus EÜ artikliga 90, tuleb tema menetluses olevas kohtuasjas vastavalt EÜ artiklile 10 ning vastavalt ühenduse õiguse ülimuslikkuse põhimõttele selle määruse ühenduse õigusega vastuolus olevad sätted kõrvale jätta, ning seda ka ajavahemiku osas, mis eelneb kuupäevale, mil Trybunał Konstytucyjny otsusega tunnistati need sätted oma siduvuse kaotanuks.
17
Sąd Rejonowy w Jaworznie märgib, et kui P. Kawala oleks ostnud uue sõiduki Poolas, ei oleks ta pidanud esmase registreerimistunnistuse saamiseks Gmina Miasta Jaworznale mingit maksu tasuma, kuna selle tunnistuse oleks hankinud sõiduki ehitaja või importija, kes ise oleks pidanud selle eest maksma netosummas (ilma käibemaksuta) 9,71 Poola zlotti.
18
Neil asjaoludel otsustas Sąd Rejonowy w Jaworznie menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
19
„Kas EÜ artikliga 90 on vastuolus [28. juuli 2003. aasta määruse] lõike 1 kohaldamine, kui teisest liikmesriigist Poola imporditud sõiduki registreerimisel nõutakse registreerimistunnistuse väljastamise eest 500 Poola zloti suuruse maksu tasumist?”
20
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib lisaks, ilma teist küsimust ametlikult esitamata, et kui vastus esimesele küsimusele on eitav, võib osutuda vajalikuks EÜ artikli 25 tõlgendamine, et selgitada välja, kas see säte takistab 28. juuli 2003. aasta määruse lõike 1 kohaldamist, kuivõrd vaidlusalune maks kujutab endast tollimaksuga samaväärse toimega maksu.
Eelotsuse küsimus
21
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 104 lõike 3 esimese lõigu kohaselt võib Euroopa Kohus juhul, kui vastuse kõnealusele küsimusele võib selgelt tuletada Euroopa Kohtu praktikast, lahendada asja pärast kohtujuristi ärakuulamist põhistatud määrusega.
22
Oma küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas EÜ artikli 90 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus vaidlusaluse maksu võtmine, kui tegelikkuses nõutakse seda maksu teisest liikmesriigist Poola imporditud kasutatud sõiduki esmasel registreerimisel, aga mitte kasutatud sõiduki omandamisel Poolas, juhul kui see sõiduk on seal juba registreeritud.
23
Arvestades esiteks, et Poola valitsuse arvates ei kuulu teisest liikmesriigist Poola imporditud kasutatud sõiduki registreerimistunnistuse omandamise kohustus mitte EÜ artikli 90, vaid EÜ artiklite 28 ja 30 kohaldamisalasse kui koguselise impordipiiranguga samaväärse toimega meede, mis sellegipoolest on vajalik, proportsionaalne ning õigustatud avaliku korra seisukohalt; ning teiseks, et eelotsusetaotluse esitanud kohus toob välja võimaluse, et vaidlusalune maks kuulub EÜ artiklite 23 ja 25, nimelt tollimaksude ja nendega samaväärse toimega maksude keelu kohaldamisalasse, tuleb esmajärjekorras välja selgitada EÜ asutamislepingu säte, millest lähtuvalt tuleb vaidlusalust maksu hinnata.
24
Väljakujunenud kohtupraktikast kohaselt ei hõlma EÜ artikli 28 kohaldamisala piiranguid, mida on mainitud muudes erisätetes, ning et maksualased või tollimaksudega samaväärsete maksudena käsitletavad piirangud, mida on mainitud EÜ artiklites 23, 25 ja 90, ei jää EÜ artiklis 28 sätestatud keelu alla. Lisaks tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast seoses vastavalt EÜ artikli 25 ja artikli 90 kohaldamisalaga, et samaväärse toimega maksudega seotud sätted ja diskrimineerivate riigimaksudega seotud sätted ei ole kumulatiivselt kohaldatavad, nii et sama maksusäte ei saa ühel ajal kuuluda mõlemasse nimetatud kategooriasse (vt eelkõige 17. juuni 2003. aasta otsus kohtuasjas C-383/01: De Danske Bilimportører, EKL 2003, lk I-6065, punktid 32 ja 33 ning viidatud kohtupraktika).
25
Mis puudutab küsimust, kas vaidlusaluse maksu taoline maks kuulub mõiste „samaväärse toimega maks” alla EÜ artiklite 23 ja 25 mõttes, siis tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et iga ühepoolselt kehtestatud rahaline kohustus, hoolimata selle nimetusest ja kohaldamise viisist, mis kehtib kaupade suhtes asjaolu tõttu, et neid toimetatakse üle piiri, ja kui selle puhul ei ole ranges tähenduses tegemist tollimaksuga, kujutab endast samaväärse toimega maksu (18. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-313/05: Brzeziński, EKL 2007, lk I-513, punkt 22 ja viidatud kohtupraktika).
26
Samas ei kohaldata põhikohtuasjas vaidluse all oleva maksu taolist maksu mitte asjaolu tõttu, et kaupu toimetatakse üle maksu kehtestanud liikmesriigi piiri. Õigupoolest ilmneb nii eelotsusetaotluse esitanud kohtu kui Poola valitsuse esitatud andmetest, et vaidlusalune maks kehtib Poolas esmakordselt registreeritavate kasutatud mootorsõidukite suhtes, välja arvatud sõidukid, mille registreerimine ei ole mingil põhjusel ette nähtud. Lisaks kehtib see maks Poola valitsuse edastatud andmete kohaselt ka teatavatesse piiratud kategooriatasse kuuluvate selliste sõidukite esmasel registreerimisel, mis asuvad juba Poolas, kuid mida ei ole seal veel registreeritud.
27
Kuna selline mootorsõidukite esmase registreerimise maks nagu käesolevas asjas käsitletav on ilmselgelt fiskaalse iseloomuga ning kuna see ei kehti asjaolu tõttu, et kaupu toimetatakse üle maksu kehtestanud liikmesriigi piiri, vaid see kehtib selle liikmesriigi territooriumil esmakordselt registreerimise tõttu, tuleb seega asuda seisukohale, et taoline maks kuulub kaupadelt võetavate siseriiklike lõivude üldisesse süsteemi ja seda tuleb seetõttu analüüsida EÜ artikli 90 põhjal.
28
Seoses sellega tuleb meenutada, et Euroopa Kohus on juba märkinud, et EÜ artikkel 90 täiendab asutamislepingu süsteemis tollimaksude ja samaväärse toimega maksude kaotamisega seotud sätteid. Selle sätte eesmärk on tagada liikmesriikidevaheline kaupade vaba liikumine tavapärastes konkurentsitingimustes, kõrvaldades igasuguses vormis kaitse, mis võib kaasa tuua teistest liikmesriikidest pärit kaupadele diskrimineerivate riigimaksude kohaldamise (eespool viidatud kohtuotsus Brzeziński, punkt 27 ja viidatud kohtupraktika).
29
Imporditud kasutatud mootorsõidukite maksustamise küsimuses on EÜ artikli 90 eesmärk tagada riigimaksude täielik neutraalsus siseriiklikul turul juba olevate toodete ja imporditud toodete vahelise konkurentsi osas (20. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C-74/06: komisjon vs. Kreeka, EKL 2007, lk I-7585, punkt 24 ja viidatud kohtupraktika).
30
Maksusüsteemi saab pidada EÜ artikliga 90 kooskõlas olevaks üksnes siis, kui on tuvastatud, et see on korraldatud viisil, mille puhul välistatakse igal juhul see, et imporditud tooteid maksustatakse kõrgemalt kui kodumaised tooteid ning seega ei kaasne sellega ühelgi juhul diskrimineerivat mõju (eespool viidatud kohtuotsus Brzeziński, punkt 40 ja viidatud kohtupraktika).
31
Käesoleval juhul on küsimus seega selles, kas vaidlusalust maksu kohaldatakse tegelikkuses ühtviisi nii kasutatud imporditud mootorsõidukitele kui Poolas ostetud sõidukitele, kuna nende kahe sõidukiliigi puhul on tegemist samasuguste toodetega EÜ artikli 90 esimese lõigu tähenduses.
32
Selles osas on selge, et 28. juuli 2003. aasta määruse lõike 1 punkti 1 kohaldades nõutakse teisest liikmesriigist imporditud kasutatud mootorsõiduki esmakordsel registreerimisel vaidlusalust maksu summas 500 Poola zlotti.
33
Seevastu ei tule eelotsusetaotluse esitanud kohtu ja Poola valitsuse väitel samasuguse sõiduki omandamisel Poolas maksu tasuda siis, kui see sõiduk on seal juba registreeritud.
34
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ja Poola valitsuse sõnul on Poolast ostetud uue sõiduki puhul selle sõiduki ehitaja või importija kohustus anda sõidukiga kaasa esmane registreerimistunnistus formularil, mille võib omandada 9,71 Poola zloti (netosumma) eest. See hind, nagu ka teised kulud, mida kõnealune ettevõtja peab kandma seoses selle tunnistuse väljaandmisega, arvestatakse sõiduki lõpphinna hulka.
35
Eelotsusetaotluse esitanud kohus ja Euroopa Ühenduste Komisjon rõhutavad seoses sellega, et kui registreerimistunnistus on juba kord uuele mootorsõidukile välja antud, läheb see üle sõiduki järjekordsele omanikule.
36
Sellest järeldub, et teisest liikmesriigist imporditud kasutatud mootorsõiduki esmakordsel registreerimisel Poolas nõutakse vaidlusalust maksu summas 500 Poola zlotti, samas kui samasuguse sõiduki Poolast ostmisel ei nõuta mingit registreerimismaksu tasumist.
37
Seega tuleb asuda seisukohale, et vaidlusalune maks jääb EÜ artikli 90 esimeses lõigus sätestatud keelu alla.
38
Eelnevat arvesse võttes tuleb esitatud küsimusele vastata, et EÜ artikli 90 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus 28. juuli 2003. aasta määruse lõike 1 punktis 1 ette nähtud maksu taoline maks, mida tegelikkuses nõutakse teisest liikmesriigist imporditud kasutatud mootorsõiduki esmasel registreerimisel, aga mitte kasutatud mootorsõiduki omandamisel Poolas, juhul kui see sõiduk on seal juba registreeritud.
Kohtukulud
39
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:
EÜ artikli 90 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus Poola infrastruktuuriministri 28. juuli 2003. aasta määruse registreerimistunnistuse omandamisel makstava maksu kohta lõike 1 punktis 1 ette nähtud maksu taoline maks, mida tegelikkuses nõutakse teisest liikmesriigist imporditud kasutatud mootorsõiduki esmasel registreerimisel, aga mitte kasutatud mootorsõiduki omandamisel Poolas, juhul kui see sõiduk on seal juba registreeritud.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: poola.