K O H T U M Ä Ä R U S
Kohus Tartu Ringkonnakohus
Kohtukoosseis Anneli Alekand, Hele Kaldma, Kersti Kerstna-Vaks
Määruse tegemise aeg ja koht 10. november 2025, Tartu
Tsiviilasja number 2-25-7898
Tsiviilasi Aktiva Finance Group OÜ hagi C.Y  vastu võlgnevuse
nõudes
Menetlustoiming Hagi menetlusse võtmisest keeldumine
Vaidlustatud kohtulahend Viru Maakohtu 30. mai 2025 määrus
Kaebuse esitaja ja kaebuse liik Aktiva Finance Group OÜ määruskaebus
Menetluse liik Kirjalik menetlus
Menetlusosalised ja nende 
esindajad
Määruskaebuse esitaja (hageja): Aktiva Finance Group
OÜ  (registrikood  10746479),  lepinguline  esindaja  Sigrid
Rahkema
Vastustaja (kostja): C.Y (isikukood XXX)
 RESOLUTSIOON
1. Tühistada  Viru  Maakohtu  30.  mai  2025  määrus  ja  saata  asi  maakohtule  hagi
menetlusse võtmise otsustamiseks.
2. Rahuldada määruskaebus. 
3. Menetluskulude jaotuse otsustab maakohus asja läbivaatamisel. 
Edasikaebamise kord
Käesolev määrus ei ole Riigikohtule edasikaevatav (tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 372
lg 5).
ASJAOLUD JA MENETLUSE KÄIK
1. Aktiva Finance Group OÜ (hageja) esitas 21. mail 2025 Viru Maakohtule hagi C.Y  (kostja)
vastu. Hagiavalduse kohaselt on nõude aluseks kostja ja Elisa Eesti AS-i vahel 24. septembril 2021
sõlmitud  osamaksetega  vara  müügileping  nr  XXXXXXXXX  ning  15.  märtsil  2022  sõlmitud
osamaksetega vara müügileping nr XXXXXXXXX. Hageja palub kostjalt välja mõista põhivõlg
1015,84 eurot,  sissenõudmiskulud  50  eurot  ja  sissenõutavaks  muutunud  viivised  624,64 eurot;
lisaks viivised  alates  22. maist  2025 kuni põhinõude  (1015,84 eurot) täitmiseni  lepingujärgses
määras 0,065% päevas. Elisa Eesti AS loovutas 7. märtsil 2024 nõude kostja vastu hagejale.
Hagiavalduse  kohaselt  oli  kostja  elukoht  XXX.  Hageja  ei  ole  hagiavalduses  põhjendanud
kohtualluvust.
2. Viru Maakohus keeldus 30. mai 2025 määrusega hageja hagi menetlusse võtmast TsMS § 371 lg
1 p 2 alusel, sest hagi ei allu rahvusvahelise kohtualluvuse reeglite järgi Eesti kohtule. Maakohus
leidis, et nii Eesti kui Soome rahvastikuregister ning hagiavalduses esitatud andmed viitavad sellele,
et kostja elukoht on Soomes. Arvestades, et kostja on tarbija ning tema alaline elukoht ei ole Eestis,
ei allu käesolev vaidlus Brüsseli I (uuesti sõnastatud) määruse art 18 lg 2 järgi Eesti kohtule.
3. Hageja esitas 10. juunil 2025 määruskaebuse maakohtu 30. mai 2025 määruse peale, milles palus
maakohtu  määruse  tühistada  ja  võtta  hagi  menetlusse.  Hageja  leidis,  et  maakohus  on  hagi
menetlusse võtmisest keeldumisel ületanud diskretsioonipiire.
Kuigi rahvastikuregistris on märgitud kostja aadressiks XXX , siis ei tähenda see asjaolu, et kostja
ka Soomes elaks. Hageja esitas 27. juunil 2024 kostja vastu nõude ka Soome kohtusse, kuid kohus
vastas, et võlgniku aadress on endiselt see, aga kohtutäitur kirjutab takistustõendis, et aadressil
kohatud isiku sõnul viibib C.Y Eestis vanglas. Kohtutäitur ütleb, et ta ei saa seda infot kontrollida.
Kostja tõesti viibis vangistuses seoses kriminaalasjaga nr 1-19-4151. Seega on Soome kohus asunud
seisukohale, et kostja ei ela Soomes ning talle ei ole võimalik menetlusdokumente Soomes kätte
toimetada.
Kostja esitas lepingu sõlmimisel oma aadressiks XXXXXXXXX TsMS § 79 lg 2 kohaselt kui
kostja elukoht ei ole teada, võib hagi esitada tema viimase teadaoleva elukoha järgi. Brüsseli I
(uuesti sõnastatud) määruse 4. jagu sätestab kohtualluvuse tarbijalepingute puhul. Artikli 17 p 1
kohaselt  asjades,  mis  puudutavad  lepinguid,  mille  isik  on  tarbijana  sõlminud  oma
majandustegevusest või kutsealast sõltumatul eesmärgil, määratakse kohtualluvus kindlaks sama jao
alusel.  Artikli  17  p  1  alapunkt  b)  sätestab  olukorrad,  mil  tegemist  on  osamaksetena  tasutava
laenulepinguga või muud liiki krediidilepinguga, mis sõlmiti kaupade müügi rahastamiseks. Hagi
aluseks oleva lepingu alusel kohustus kostja tasuma kauba eest osamaksetena. Seega on hagejal
õigus esitada kostja vastu hagi Viru Maakohtusse tulenevalt Brüsseli I (uuesti sõnastatud) määruse
artikli 5 lg-st 1 koosmõjus artikli 17 p-ga 1 alapunkti b) .
4. Maakohus leidis, et määruskaebuses esitatud põhjendused ei anna alust määruskaebust rahuldada
ja  edastas  2.  juuli  2025  kirjaga  määruskaebuse  TsMS  §  663  lg  5  alusel  läbivaatamiseks  ja
lahendamiseks Tartu Ringkonnakohtule. 
RINGKONNAKOHTU SEISUKOHT 
5. Ringkonnakohus leiab, et Viru Maakohtu 30. mai 2025 määrus tuleb tühistada ja asi tuleb saata
maakohtule menetlusse võtmise otsustamiseks (TsMS § 667 lg 2 teine lause). Määruskaebus tuleb
rahuldada.
6. Maakohus jättis hageja avalduse menetlusse võtmata TsMS § 371 lg 1 p 2 alusel, sest leidis, et
hagi ei allu Eesti kohtule. Maakohus leidis õigesti, et kohaldamisele kuulub Brüsseli I (uuesti
sõnastatud) määruse art 18 lg 2, mille kohaselt võib teine lepingupool algatada menetluse tarbija
vastu selle liikmesriigi kohtutes, kus on tarbija alaline elukoht. Maakohus tuvastas õigesti ka selle,
et  kostja  elukoht  ei  olnud  hagiavalduse  esitamise  ajal  21.  mail  2025  Eestis.  Ringkonnakohus
nõustub maakohtu määruse põhjendustega selles osas ega korda neid (TsMS § 654 lg 6 ja § 659). 
2
7. Maakohus on siiski jätnud tähelepanuta, et kohtualluvust reguleeriva Euroopa Liidu õiguse ja
Riigikohtu praktika kohaselt tuleb olukorras, kus hagi menetlusse võtmisel tekib küsimus, kas hagi
allub Eesti kohtule, üldjuhul küsida selle kohta ka kostja seisukohta. Sellisel juhul on võimalik ka
kostjal avaldada seisukoht enda elukoha ja kohtualluvuse kohta ning kohtul on hagi menetlusse
võtmise otsustamiseks ka rohkem informatsiooni (RKTKm 21.11.2012, 3-2-1-123-12, p 11). 
8. Viidatud lahendis kohaldas Riigikohus Euroopa Liidu Nõukogu 22. detsembri 2000. a määrust nr
44/2001  kohtualluvuse  ja  kohtuotsuste  täitmise  kohta  tsiviil-  ja  kaubandusasjades  (Brüsseli  I
määrus).  Alates  10.  jaanuarist  2015  algatatud  kohtumenetluste  suhtes  kuulub  kohaldamisele
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1215/2012 (Brüsseli I (uuesti sõnastatud)). Ka
Brüsseli I (uuesti sõnastatud) määruse art 26 lg-st 1 tuleneb, et lisaks tarbija elukoha liikmesriigi
kohtule on pädev ka selle liikmesriigi kohus, kuhu kostja ilmub. Eelnevast tulenevalt on jätkuvalt
asjakohane Riigikohtu seisukoht, et kohus saab hagi menetlusse võtmisest keelduda, kui kostja
elukoht on teises liikmesriigis ning ta vaidleb kohtualluvusele Eestis vastu või ei vasta kohtule.
Juhul kui kostja ilmub kohtusse ja kohtualluvusele vastu ei vaidle, allub hagi Eesti kohtule ning
hagi menetlemata jätmiseks ei ole alust (RKTKm 21.11.2012, 3-2-1-123-12, p 12). 
9. Brüsseli I (uuesti sõnastatud) määruse art 26 lg 2 kohaselt peab kohus juhul, kui kostjaks on
tarbija,   tagama  enne  asja  menetlusse  võtmist,  et  kostjat  teavitatakse  õigusest  kohtualluvus
vaidlustada ning kohtusse ilmumise või ilmumata jätmise tagajärgedest. Ringkonnakohus teavitas 6.
novembril 2025 kostjat tema rahvastikuregistrisse kantud e-posti aadressil XXX tema vastu esitatud
hagist ja selgitas, et tema nõusolekul võib asja lahendada Eesti kohus. Kostja vastas, et on nõus
tasuma hagi põhinõude (dtl 87). Ringkonnakohtu hinnangul saab sellest kostja vastusest järeldada,
et ta on nõus Eesti kohtu alluvusega. 
10. TsMS  §  372  lg  5 esimese  lause  kohaselt  võib hageja  esitada  määruskaebuse  hagiavalduse
menetlusse võtmisest keeldumise määruse peale. Kui hagi ei võetud menetlusse TsMS § 371 lg 1 p
2  alusel,  saab  määruskaebuse  kohta  tehtud  ringkonnakohtu  määruse  peale  Riigikohtule  edasi
kaevata  (TsMS § 372 lg 5 teine  lause ja § 696 lg 1 teine  lause). Kuna käesoleva  määrusega
ringkonnakohus tühistab maakohtu määruse, millega maakohus keeldus hagiavaldust menetlusse
võtmast, ei saa käesoleva määruse peale esitada määruskaebust.   
(allkirjastatud digitaalselt)
3