62024CJ0315
TIESAS SPRIEDUMS (astotā palāta)
2025. gada 9. oktobrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Pārtikas nekaitīgums – Regula (ES) Nr. 1169/2011 – Pārtikas produktu informācijas sniegšana patērētājiem – Deleģētā regula (ES) 2016/128 – Īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzēta pārtika – Īpašas informācijas prasības – Obligātais paziņojums par uzturvērtību – 5. panta 2. punkta g) apakšpunkts – Obligāti sniedzamas papildu ziņas – 6. panta 2. punkts – Aizliegums marķējumā atkārtoti norādīt obligātajā paziņojumā par uzturvērtību iekļauto informāciju
Lietā C‑315/24
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Högsta förvaltningsdomstolen (Augstākā administratīvā tiesa, Zviedrija) iesniegusi ar 2024. gada 25. aprīļa lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2024. gada 29. aprīlī, tiesvedībā
Nestlé Sverige AB
pret
Miljönämnden i Helsingborgs kommun,
TIESA (astotā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja O. Spinjana‑Matei [O. Spineanu‑Matei], tiesneši S. Rodins [S. Rodin] un N. Fengers [N. Fenger] (referents),
ģenerāladvokāts: R. Norkus [R. Norkus],
sekretāre: S. Stremholma [C. Strömholm], administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2025. gada 12. februāra tiesas sēdi,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Nestlé Sverige AB vārdā – F. Sjövall, J. Träsk, advokater, un K. Lewandowska, associate,
–
Miljönämnden i Helsingborgs kommun vārdā – F. Lund Rydingsvärd, I. Mideljung un A. Wikhäll,
–
Čehijas Republikas valdības vārdā – S. Šindelková, M. Smolek un J. Vláčil, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – C. Faroghi, I. Galindo
Martín un B. Rous Demiri, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2025. gada 8. maija tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2016/128 (2015. gada 25. septembris), ar ko attiecībā uz īpašām sastāva un informācijas prasībām, kuras piemēro īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētai pārtikai, papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 609/2013 (OV 2016, L 25, 30. lpp.), 5. panta 2. punkta g) apakšpunktu un 6. panta 2. punktu.
2
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp Nestlé Sverige AB (turpmāk tekstā – “Nestlé”), kas ir saskaņā ar Zviedrijas tiesībām dibināta sabiedrība, un Miljönämnden i Helsingborgs kommun (Helsingborgas pašvaldības Vides komisija, Zviedrija; turpmāk tekstā – “Vides komisija”) par pēdējās minētās lēmumu likt Nestlé izņemt noteiktu informāciju, kas ietverta uz šīs sabiedrības tirgotās īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas iepakojuma.
Atbilstošās tiesību normas
Regula (ES) Nr. 1169/2011
3
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1169/2011 (2011. gada 25. oktobris) par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem un par grozījumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (EK) Nr. 1924/2006 un (EK) Nr. 1925/2006, un par Komisijas Direktīvas 87/250/EEK, Padomes Direktīvas 90/496/EEK, Komisijas Direktīvas 1999/10/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/13/EK, Komisijas Direktīvu 2002/67/EK un 2008/5/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 608/2004 atcelšanu (OV 2011, L 304, 18. lpp.) 41. apsvērums formulēts šādi:
“Lai vērstos pie vidusmēra patērētāja un nodrošinātu sniegtās informācijas par uzturvērtību informatīvo funkciju, un ņemot vērā esošo zināšanu līmeni par uzturu, minētajai informācijai vajadzētu būt vienkāršai un viegli saprotamai. Ja informācija par uzturvērtību norādīta daļēji galvenajā redzamības laukā, ko parasti sauc par iepakojuma priekšpusi, un daļēji iepakojuma otrā pusē jeb tā aizmugurē, tas varētu mulsināt patērētājus. Tādēļ paziņojumam par uzturvērtību būtu jāatrodas vienā redzamības laukā. Turklāt pašus svarīgākos uzturvērtības informācijas elementus var brīvprātīgi atkārtot galvenajā redzamības laukā, lai palīdzētu patērētājiem viegli saskatīt būtisko informāciju par uzturvērtību, iegādājoties pārtikas produktus. Brīva izvēle, kuru informācijas daļu varētu atkārtot, varētu mulsināt patērētājus. Tādēļ ir jāprecizē, kuru informāciju var atkārtot.”
4
Šīs regulas 9. panta “Obligāto ziņu uzskaitījums” 1. punktā paredzēts:
“Saskaņā ar regulas 10. līdz 35. pantu un ievērojot šajā nodaļā noteiktos izņēmumus, obligāti norādāmas šādas ziņas:
[..]
l) paziņojums par uzturvērtību.”
5
Minētās regulas 30. panta, kas attiecas uz minētā 9. panta 1. punkta l. apakšpunktā paredzētā paziņojuma par uzturvērtību saturu, 1. un 3. punktā noteikts:
“1.   Obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietver šādu informāciju:
a)
enerģētisko vērtību; un
b)
tauku, piesātināto taukskābju, ogļhidrātu, cukuru, olbaltumvielu un sāls daudzumu.
[..]
3.   Ja fasētas pārtikas marķējumā sniedz obligāto uzturvērtības paziņojumu, kas minēts 1. punktā, marķējumā var atkārtot šādu informāciju:
a)
enerģētisko vērtību; vai
b)
enerģētisko vērtību kopā ar tauku, piesātināto taukskābju, cukuru un sāls daudzumu.”
6
Šīs pašas regulas 32. panta “Vērtības norādīšana uz 100 g vai 100 ml” 2. punktā paredzēts:
“Šīs regulas 30. panta 1. līdz 5. punktā minēto enerģētisko vērtību un uzturvielu daudzumu norāda uz 100 g vai 100 ml.”
7
Atbilstoši Regulas Nr. 1169/2011 33. pantam:
“1.   Turpmāk norādītajos gadījumos 30. panta 1. līdz 5. punktā minēto enerģētisko vērtību un uzturvielu daudzumu var norādīt uz porciju un/vai patēriņa vienību, ko patērētājam viegli atpazīt, ar noteikumu, ka porcijas vai patēriņa vienības lielums ir norādīts uz etiķetes un ka ir norādīts iepakojumā esošo porciju vai patēriņa vienību skaits:
a)
papildus 32. panta 2. punktā minētajai izteiksmes formai – uz 100 g vai 100 ml;
[..].
2.   Atkāpjoties no 32. panta 2. punkta, 30. panta 3. punkta b) apakšpunktā minētajos gadījumos enerģētisko vērtību un uzturvielu daudzumu un/vai XIII pielikuma B daļā noteikto ieteicamo devu procentus var norādīt, pamatojoties tikai uz porciju vai patēriņa vienību.
Ja uzturvielu daudzumu izsaka tikai porcijai vai patēriņa vienībai saskaņā ar pirmo daļu, enerģētisko vērtību izsaka 100 g vai 100 ml un porcijai vai patēriņa vienībai.
[..]
4.   Izmantoto porciju vai vienību norāda tiešā tuvumā paziņojumam par uzturvērtību.
[..]”
Regula (ES) Nr. 609/2013
8
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 609/2013 (2013. gada 12. jūnijs) par zīdaiņiem un maziem bērniem paredzētu pārtiku, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku un par pilnīgiem uztura aizstājējiem svara kontrolei, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 92/52/EEK, Komisijas Direktīvas 96/8/EK, 1999/21/EK, 2006/125/EK un 2006/141/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/39/EK un Komisijas Regulas (EK) Nr. 41/2009 un (EK) Nr. 953/2009 (OV 2013, L 181, 35. lpp.) 15., 24. un 26. apsvērumā noteikts:
“(15)
Noteikts skaits pārtikas kategoriju dažām iedzīvotāju grupām ir daļa no uztura vai vienīgais uztura avots. Šādas pārtikas kategorijas ir būtiskas dažiem režīmiem un/vai lai apmierinātu uztura vajadzības dažām skaidri noteiktām mazāk aizsargātām iedzīvotāju grupām. Minētās pārtikas kategorijas ietver [...] īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku. [..]
[..]
(24)
[Regulā Nr. 1169/2011] ir noteiktas vispārējās marķēšanas prasības. Minētās marķēšanas prasības kā vispārējs noteikums būtu jāpiemēro pārtikas kategorijām, uz kurām attiecas šī regula. Tomēr, lai sasniegtu šīs regulas konkrētos mērķus, šajā regulā vajadzības gadījumā būtu jāparedz arī papildu prasības Regulai [Nr. 1169/2011] vai atkāpes no tās.
[..]
(26)
Lai nodrošinātu aizsardzību mazāk aizsargātiem patērētājiem, marķēšanas prasībām būtu jānodrošina, lai patērētāji varētu precīzi identificēt produktu. [..]”
9
Šīs regulas 2. panta 2. punkta g) apakšpunktā ir noteikts:
“Piemēro [..] šādas definīcijas:
[..]
g)
“īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzēta pārtika” ir īpaši apstrādāta vai izgatavota un ārsta uzraudzībā lietojama pārtika pacientu, tostarp zīdaiņu, uztura režīmam; tā ir paredzēta kā vienīgā vai papildu pārtika ne tikai pacientiem ar ierobežotu, vājinātu vai traucētu organisma vielmaiņu, spēju uzņemt, sagremot, uzsūkt, [metabolizēt] vai izdalīt parasto pārtiku vai to sastāvā esošas noteiktas uzturvielas vai metabolītus, bet arī pacientiem ar citām medicīniski noteiktām uztura [vajadzībām], kuru uztura režīmu nevar izstrādāt, tikai pārveidojot parasto uzturu.”
10
Šīs regulas 9. panta 5. punktā paredzēts:
“Šīs regulas 1. panta 1. punktā minētās pārtikas marķējumos, noformējumā un reklāmās sniedz informāciju par šādas pārtikas atbilstīgu lietošanu, un tā nav maldinoša vai šādai pārtikai nepiedēvē īpašības novērst, ārstēt vai izārstēt cilvēku slimības, vai nenorāda uz šādām īpašībām.”
Deleģētā regula 2016/128
11
Regulas Nr. 2016/128 13.–17. apsvērumā noteikts:
“(13)
Īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētai pārtikai ir jāatbilst [Regulas Nr. 1169/2011] prasībām. Lai ņemtu vērā īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas specifiku, šajā regulā attiecīgos gadījumos būtu jānosaka minēto vispārējo noteikumu papildinājumi un izņēmumi.
(14)
Šāda veida pārtikas gadījumā būtu jāparedz, ka ir obligāti jāsniedz visa informācija, kas vajadzīga, lai nodrošinātu īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētās pārtikas pareizu lietošanu. Šādā informācijā būtu jāietver ziņas par raksturlielumiem un īpašībām cita starpā saistībā ar produkta īpašo apstrādi un sastāvu, uzturvielu sastāvu un lietošanas pamatojumu, kā rezultātā to ir lietderīgi izmantot tā konkrētajiem lietošanas mērķiem. Šāda informācija nebūtu jāuzskata par uzturvērtības un veselīguma norādēm Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1924/2006 [(2006. gada 20. decembris) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (OV 2006, L 404, 9. lpp.)] nozīmē.
(15)
Ir būtiski, ka uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas tiek sniegts paziņojums par uzturvērtību, lai nodrošinātu, ka gan pacienti, kas lieto šo pārtiku, gan veselības aprūpes profesionāļi, kuri iesaka tās lietošanu, to lieto pareizi. Tādēļ, kā arī lai sniegtu pilnīgāku informāciju pacientiem un veselības aprūpes profesionāļiem, paziņojumā par uzturvērtību būtu jāietver sīkākas ziņas, nekā tas prasīts Regulā [Nr. 1169/2011]. [..]
(16)
Īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas patērētājiem ir atšķirīgas uztura vajadzības nekā parastiem patērētājiem. Uzturvērtības informācijas par enerģētisko vērtību un īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas uzturvielu daudzumu izteikšana procentos no ieteicamās dienas devas, kā noteikts Regulā [Nr. 1169/2011], varētu maldināt patērētājus, tādēļ tā nebūtu jāatļauj.
(17)
Regulā [Nr. 1924/2006] atļautās uzturvērtības un veselīguma norādes nebūtu piemērotas īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas reklamēšanai, jo šādu produktu patērētāji ir pacienti, kas cieš no kādas slimības, veselības traucējuma vai veselības stāvokļa un kas tādēļ nepieder pie veselo iedzīvotāju kopuma. Turklāt īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzēta pārtika ir jālieto mediķu uzraudzībā un tās patēriņš nebūtu tieši jāreklamē patērētājiem, izmantojot uzturvērtības un veselīguma norādes. Tādēļ attiecībā uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku nebūtu jāatļauj uzturvērtības un veselīguma norāžu izmantošana.”
12
Šīs deleģētās regulas 5. panta 1. un 2. punktā noteikts:
“1.   Ja vien šajā regulā nav noteikts citādi, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzēta pārtika atbilst Regulas [Nr. 1169/2011] prasībām.
2.   Papildus obligātajām ziņām, kas uzskaitītas Regulas [Nr. 1169/2011] 9. panta 1. punktā, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas gadījumā ir obligāti jāsniedz šādas papildu ziņas:
a)
paziņojums, ka produkts jālieto mediķu uzraudzībā;
[..]
c)
attiecīgā gadījumā norāde, ka produkts ir paredzēts noteiktai vecuma grupai;
[..]
f)
attiecīgā gadījumā norāde par attiecīgiem piesardzības pasākumiem un kontrindikācijām;
g)
to raksturlielumu un/vai īpašību apraksts, kas nodrošina produkta lietderīgumu attiecībā uz slimību, veselības traucējumu vai veselības stāvokli, kura dēļ uztura režīms ir vajadzīgs, jo īpaši tas attiecas uz produkta īpašo apstrādi un sastāvu, uzturvielām, kuru daudzums ir palielināts, samazināts vai kuras ir izslēgtas no sastāva vai citādi pārveidotas, kā arī produkta lietošanas pamatojuma apraksts;
[..]”
13
Minētās deleģētās regulas 6. panta “Īpašas prasības attiecībā uz paziņojumu par uzturvērtību” 2. punktā ir paredzēts:
“Atkāpjoties no Regulas [Nr. 1169/2011] 30. panta 3. punkta, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietverto informāciju marķējumā atkārtoti nenorāda.”
14
Šīs pašas regulas 7. pants formulēts šādi:
“Uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas uzturvērtības un veselīguma norādes neizvieto.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
15
Prasītāja Nestlé ir pārtikas nozares uzņēmums, kas vairākus produktus tirgo kā īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku (turpmāk tekstā – “attiecīgie produkti”).
16
Kā izriet no iesniedzējtiesas nolēmuma, uz šo produktu iepakojuma priekšpuses ir izvietotas ziņas par enerģētisko vērtību un dažādu tajos esošo uzturvielu, kā, piemēram, tauku, olbaltumvielu un šķiedrvielu, daudzumu, kas izteiktas nevis uz 100 g vai uz 100 ml, bet uz porciju vai patēriņa vienību (turpmāk tekstā – “strīdīgās ziņas”).
17
Vides komisija uzdeva Nestlé izņemt strīdīgās ziņas, pamatojoties uz to, ka tās, pārkāpjot Deleģētās regulas 2016/128 6. panta 2. punktu, esot uzskatāmas par tādu ziņu atkārtojumu, kas ietvertas obligātajā paziņojumā par uzturvērtību atbilstoši Regulas Nr. 1169/2011 30. panta 1. punktam un kuras saskaņā ar šīs regulas 32. panta 2. punktu ir izteiktas uz 100 g vai uz 100 ml.
18
Pēc nesekmīgiem centieniem panākt šā lēmuma pārskatīšanu Nestlé iesniedza pieteikumu Förvaltningsrätten i Malmö (Administratīvā tiesa Malmē, Zviedrija) par tā atcelšanu. Šajā pieteikumā Nestlé norādīja, ka strīdīgās ziņas nav obligātajā paziņojumā par uzturvērtību norādīto ziņu atkārtojums, bet tās jāuzskata par šo paziņojumu papildinošām ziņām saskaņā ar Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunktu.
19
Minētais pieteikums tika noraidīts, pamatojoties uz to, ka, pat ja strīdīgās ziņas būtu izteiktas uz porciju vai patēriņa vienību, nevis uz 100 g vai 100 ml, tās būtu uzskatāmas par obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietverto ziņu atkārtojumu, kas ir aizliegts ar Deleģētās regulas 2016/128 6. panta 2. punktu.
20
Pēc tam, kad Kammarrätten i Göteborg (Administratīvā apelācijas tiesa Gēteborgā, Zviedrija) noraidīja Nestlé apelācijas sūdzību, uzskatot, ka uz strīdīgajām ziņām neattiecas Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkts, bet tās ir uzskatāmas par obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietverto ziņu atkārtojumu, Nestlé iesniedza kasācijas sūdzību iesniedzējtiesā Högsta förvaltningsdomstolen (Augstākā administratīvā tiesa, Zviedrija).
21
Lai noskaidrotu, vai attiecīgo produktu marķējums atbilst Deleģētās regulas 2016/128 noteikumiem, iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai strīdīgās ziņas ir uzskatāmas par produkta raksturlielumu un īpašību papildu aprakstu šīs deleģētās regulas 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta izpratnē vai arī tās ir tikai obligātajā paziņojumā par uzturvērtību norādīto ziņu atkārtojums, kas ir aizliegts ar minētās deleģētās regulas 6. panta 2. punktu.
22
Šādos apstākļos Högsta förvaltningsdomstolen (Augstākā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai informācija par produkta enerģētisko vērtību un tajā esošo dažādo uzturvielu daudzumu, kas sniegta citviet, nevis paziņojumā par uzturvērtību, var būt produkta raksturlielumu un īpašību papildu apraksts, kā minēts Deleģētās regulas [2016/128] 5. panta 2. punkta g) apakšpunktā?
2)
Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai [šīs deleģētās regulas] 6. panta 2. punkts, kurā ir aizliegts uz marķējuma atkārtot obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietverto informāciju, neatļauj aprakstā saskaņā ar [minētās deleģētās regulas] 5. panta 2. punkta g) apakšpunktu norādīt informāciju par enerģētisko vērtību un dažādu uzturvielu daudzumu, ja šī informācija ir izteikta citādi, nevis uz 100 g vai 100 ml?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
23
Ar uzdotajiem jautājumiem, kuri jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkts un 6. panta 2. punkts jāinterpretē tādējādi, ka ziņas īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas iepakojuma priekšpusē par dažādu šajā pārtikas produktā ietilpstošo uzturvielu enerģētisko vērtību un daudzumu, kas izteikta uz porciju vai patēriņa vienību, lai gan obligātajā paziņojumā par uzturvērtību uz šī iepakojuma aizmugures ir ietvertas ziņas par šiem pašiem elementiem uz 100 g vai 100 ml, ir produkta “raksturlielumu un/vai īpašību apraksts” šīs deleģētās regulas 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta izpratnē vai arī šīs ziņas ir atkārtojums, kas ir aizliegts ar minētās deleģētās regulas 6. panta 2. punktu.
24
Vispirms, kā Tiesa jau ir nospriedusi, ciktāl īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzēta pārtika pirmām kārtām un neatkarīgi no tās īpatnībām ir pārtika, Deleģētā regula Nr. 2016/128, ar kuru papildina Regulu Nr. 609/2013, kopā ar pēdējo minēto regulu ir jāaplūko, ņemot vērā citus pārtikai piemērojamos tiesību aktus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 2. marts, Kwizda Pharma, C‑760/21, EU:C:2023:143, 59. punkts).
25
Kā izklāstīts Regulas Nr. 609/2013 24. apsvērumā, Regulā Nr. 1169/2011 noteiktās marķēšanas prasības kā vispārējs noteikums ir piemērojamas pārtikas produktu kategorijām, uz kurām attiecas pirmā minētā regula. Turklāt Deleģētajā regulā 2016/128 vairākkārt ir ietverta skaidra atsauce uz Regulu Nr. 1169/2011. It īpaši no šīs deleģētās regulas 5. panta 1. punkta izriet, ka principā īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētai pārtikai saistībā ar informāciju par pārtikas produktiem ir jāatbilst Regulas Nr. 1169/2011 prasībām. Turklāt saistībā ar īpašajām prasībām, kas attiecas uz paziņojumu par uzturvērtību, minētās deleģētās regulas 6. pants lielā mērā balstās uz šīs regulas prasībām un tajā ir skaidri norādīti gadījumi, kad ir jāatkāpjas no tās noteikumiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 2. marts, Kwizda Pharma, C‑760/21, EU:C:2023:143, 60. un 61. punkts).
26
Tādējādi, ciktāl īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzēta pārtika, neraugoties uz tās īpatnībām, visupirms uzskatāma par pārtiku, Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkts un 6. panta 2. punkts, uz kuriem attiecas iesniedzējtiesas jautājumi, jāaplūko, ņemot vērā Regulu Nr. 1169/2011 un Regulu Nr. 609/2013.
27
Pirmām kārtām, attiecībā uz Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunktu: saskaņā ar šo tiesību normu papildus obligātajām ziņām, kas uzskaitītas Regulas Nr. 1169/2011 9. panta 1. punktā, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas gadījumā ir obligāti jāsniedz tādas papildu ziņas kā it īpaši to raksturlielumu un/vai īpašību apraksts, kas nodrošina produkta lietderīgumu attiecībā uz slimību, veselības traucējumu vai veselības stāvokli, kura dēļ uztura režīms ir vajadzīgs, un jo īpaši tas attiecas uz produkta īpašo apstrādi un sastāvu, uzturvielām, kuru daudzums ir palielināts, samazināts vai kuras ir izslēgtas no sastāva vai citādi pārveidotas, kā arī produkta lietošanas pamatojuma apraksts.
28
Turklāt Regulas Nr. 1169/2011 9. panta 1. punkta l. apakšpunktā, uz kuru ir atsauce Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunktā, ir paredzēts, ka viena no ziņām, kas obligāti norādāmas uz pārtikas produktiem, ir “paziņojums par uzturvērtību”.
29
Saskaņā ar Regulas Nr. 1169/2011 30. panta 1. punktu, kas attiecas uz obligātā paziņojuma par uzturvērtību saturu, tajā iekļauj enerģētisko vērtību un it īpaši noteiktu uzturvielu daudzumu.
30
Saskaņā ar šīs regulas 32. panta 2. punktu obligātajā paziņojumā par uzturvērtību minētā enerģētiskā vērtība un uzturvielu daudzums jānorāda uz 100 g vai 100 ml, savukārt šīs pašas regulas 33. pantā ir reglamentēti gadījumi, kuros šos elementus var izteikt uz porciju vai patēriņa vienību.
31
Šajā gadījumā no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka attiecīgo produktu paziņojumā par uzturvērtību norādītā dažādu uzturvielu enerģētiskā vērtība un daudzums uz to iepakojuma aizmugures ir norādīts uz 100 g vai 100 ml, un uz šo produktu iepakojuma priekšpuses šīs pašas norādes ir izteiktas uz porciju vai patēriņa vienību.
32
Pirmkārt, tā kā no Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta formulējuma izriet, ka tas attiecas uz obligātajām ziņām, kas papildinātu tās, kuras jau ir jānorāda saskaņā ar Regulas Nr. 1169/2011 9. panta 1. punktu, dažādu uzturvielu enerģētiskā vērtība un daudzums, kas ir būtiskie obligātā paziņojuma par uzturvērtību elementi, nevar tikt uzskatīti par obligātajām ziņām saskaņā ar šo pēdējo minēto tiesību normu un vienlaikus par obligāti sniedzamām papildu ziņām Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta izpratnē. Proti, pēdējā minētajā tiesību normā paredzētā obligātā informācija attiecas konkrēti uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku un papildina Regulā Nr. 1169/2011 prasīto obligāto informāciju.
33
Tādējādi Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta formulējumu, kas attiecas uz obligātu citas informācijas – kas nav Regulas Nr. 1169/2011 9. panta 1. punktā paredzētā informācija – norādīšanu, nevar interpretēt tādējādi, ka tādas ziņas kā strīdīgās ziņas ietilpst šīs pirmās tiesību normas piemērošanas jomā.
34
Otrkārt, Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta formulējumā ir prasīts produkta raksturlielumu un/vai īpašību “apraksts”. Lai gan šajā tiesību normā nav izsmeļoši uzskaitītas ziņas, kurām būtu jābūt ietvertām šādā aprakstā, šajā tiesību normā ir precizēts, ka runa it īpaši ir par produkta īpašo apstrādi un sastāvu, uzturvielām, kuru daudzums ir palielināts, samazināts vai kuras ir izslēgtas no sastāva vai citādi pārveidotas, kā arī produkta lietošanas pamatojuma aprakstu.
35
Līdz ar to no Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta gramatiskās interpretācijas izriet, ka īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas “raksturlielumu un/vai īpašību apraksts” šīs tiesību normas izpratnē nevar attiekties uz ziņām, kas jau ir iekļautas – pat ja tās izteiktas citādi – obligātajā paziņojumā par uzturvērtību, kas ir attiecīgā pārtikas produkta iepakojuma aizmugurē, un ko pārtikas apritē iesaistītais tirgus dalībnieks tikai atkārto šī iepakojuma priekšpusē, un pēdējās minētās norādes nav paredzētas, lai aprakstītu šī pārtikas produkta raksturlielumus vai īpašības.
36
Šajā ziņā nav nozīmes tam – kā to apgalvo Nestlé, lai pamatotu tēzi, kuras mērķis ir pierādīt, ka attiecīgās ziņas ir lietderīgas –, ka pastāv atšķirības starp šīs tiesību normas valodu versijām.
37
Lai gan franču valodas versijā raksturlielumu un/vai īpašību aprakstā nav atsauces uz produkta “lietderīgumu” – atšķirībā, no, piemēram, zviedru (de egenskaper och/eller kännetecken som gör produkten särskilt användbar), spāņu (propiedades o características que expliquen la utilidad del producto), dāņu (egenskaber og/eller karakteristika, der gør produktet nyttigt), angļu (properties and/or characteristics that make the product useful) vai rumāņu (proprietăților și/sau a caracteristicilor care fac produsul util) valodas versijas, kurās šāds precizējums ir sniegts –, šādai valodiskai atšķirībai šajā gadījumā nav izšķirošas nozīmes, jo jebkurā gadījumā neatkarīgi no valodas versijas Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta formulējums prasa attiecīgā produkta raksturlielumu un/vai īpašību aprakstu, nevis vienkārši norādīt to pašu informāciju, kas jau ir ietverta obligātajā paziņojumā par uzturvērtību, bet ir izteikta citā formā.
38
Otrām kārtām, iesniedzējtiesas jautājumi attiecas uz iespēju attiecībā uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku atkārtot tādas ziņas kā pamatlietā aplūkotās, ņemot vērā Deleģētās regulas 2016/128 6. panta 2. punktā, atkāpjoties no Regulas Nr. 1169/2011 30. panta 3. punkta, noteikto aizliegumu.
39
Šajā ziņā, protams, attiecībā uz pārtikas produktiem vispār 30. panta 3. punktā ar zināmiem nosacījumiem ir atļauts fasēta pārtikas produkta marķējumā atkārtot konkrētu informāciju. Proti, saskaņā ar šo tiesību normu, ja fasēta pārtikas produkta marķējumā ir ietverts obligātais paziņojums par uzturvērtību, tajā var atkārtot vai nu enerģētisko vērtību, vai enerģētisko vērtību kopā ar tauku, piesātināto taukskābju, cukuru un sāls daudzumu.
40
Tomēr attiecībā uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku jākonstatē, ka Deleģētās regulas 2016/128 6. panta 2. punktā ir paredzēts aizliegums šīs pārtikas marķējumā atkārtot obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietverto informāciju. Proti, saskaņā ar šo tiesību normu, atkāpjoties no Regulas Nr. 1169/2011 30. panta 3. punkta, īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietverto informāciju nedrīkst norādīt atkārtoti.
41
No tā izriet, ka Savienības likumdevējs ir vēlējies aizliegt īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas iepakojuma priekšpusē atkārtot dažādu uzturvielu enerģētisko vērtību un daudzumu, kas izteikti uz porciju vai patēriņa vienību, jo runa ir par tām pašām ziņām, kuras ir ietvertas obligātajā paziņojumā par uzturvērtību un ir norādītas šī iepakojuma aizmugurē, lai gan tās ir izteiktas uz 100 g vai 100 ml.
42
Tieši tā tas ir šajā gadījumā attiecībā uz strīdīgajām ziņām, ciktāl runa ir par ziņām, uz kurām, ņemot vērā to raksturu un formu, kādā tās ir izteiktas, patiešām attiecas obligātais paziņojums par uzturvērtību saskaņā ar Regulas Nr. 1169/2011 30. panta 1. punktu.
43
Kā ģenerāladvokāts ir norādījis secinājumu 57. punktā, Deleģētās regulas 2016/128 6. panta 2. punktā paredzētais aizliegums vai saskaņā ar šīs deleģētās regulas 5. panta 2. punkta g) apakšpunktu noteiktais pienākums attiecībā uz noteiktu ziņu norādīšanu īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas marķējumā nevar atšķirties atkarībā no dažādiem veidiem, kādos šī informācija ir izteikta, jo tā joprojām attiecas uz vienu un to pašu vielu.
44
Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta un 6. panta 2. punkta gramatisko interpretāciju apstiprina šo tiesību normu konteksts, kā arī gan šīs deleģētās regulas, gan Regulas Nr. 609/2013 mērķis.
45
Attiecībā uz, pirmkārt, šo kontekstu: visas Deleģētās regulas 2016/128 5. pantā minētās ziņas, jo īpaši tās, kas attiecas uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas lietošanu ārsta uzraudzībā, uz konkrētu vecuma grupu, kurai šie produkti ir paredzēti, vai uz attiecīgiem piesardzības pasākumiem un kontrindikācijām, pārsniedz pārtikas produkta uzturvērtības satura ietvaru un ir paredzētas tam, lai sniegtu papildu informāciju salīdzinājumā ar to.
46
Turklāt, ņemot vērā šīs īpašās prasības, kas piemērojamas īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētai pārtikai, proti, kā būtībā izriet no Regulas Nr. 609/2013 2. panta 2. punkta g) apakšpunktā ietvertās definīcijas, pārtiku, kas ir speciāli izgatavota, lai apmierinātu noteiktu pacientu uztura vajadzības, un kuru var izmantot tikai ārsta uzraudzībā, un, kā norādīts Deleģētās regulas 2016/128 17. apsvērumā, kura domāta, lai apmierinātu īpašas uztura vajadzības, ko rada noteikta slimība, veselības traucējumi vai veselības stāvoklis, ir jāuzskata, ka informācija, kas vajadzīga šo pārtikas produktu pareizai lietošanai, nevar aprobežoties tikai ar to ziņu atkārtošanu, kuras jau ir ietvertas obligātajā paziņojumā par uzturvērtību, bet tajā ir detalizēti jānorāda minēto pārtikas produktu raksturlielumi un īpašības.
47
Otrkārt, attiecībā uz Deleģētās regulas 2016/128 un Regulas Nr. 609/2013 mērķi – no pirmās minētās regulas 13. apsvēruma, tāpat kā no otrās minētās regulas 15. un 26. apsvēruma, izriet, ka, paredzot īpašas marķēšanas prasības konkrētiem pārtikas produktiem, Savienības likumdevējs ir vēlējies noteikt mazāk aizsargāto patērētāju augstu aizsardzības līmeni, lai viņi varētu precīzi identificēt produktus, kas ir daļa no viņu uztura vai vienīgais uztura avots. Turklāt Regulas Nr. 609/2013 9. panta 5. punktā ir precizēts, ka īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas marķējums, noformējums un reklāma nedrīkst būt maldinoši.
48
Kā rakstveida apsvērumos ir norādījusi Eiropas Komisija, tas, ka ir minēta tikai noteikta informācija, kas jau ir ietverta obligātajā paziņojumā par uzturvērtību, varētu maldinoši atspoguļot pārtikas produkta vispārējo sastāvu un tādējādi maldināt patērētājus. Savienības likumdevēja – kas Regulas Nr. 1169/2011 30. panta 3. punktā ir atļāvis atkārtot noteiktu informāciju par uzturvērtību – mērķim, proti, palīdzēt patērētājiem bez grūtībām piekļūt svarīgākajai informācijai par uzturvērtību, iegādājoties pārtikas produktus, nav nozīmes attiecībā uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētu pārtiku, jo šie produkti ir paredzēti patēriņam veselības aprūpes speciālistu uzraudzībā.
49
Turklāt Deleģētās regulas 2016/128 7. pantā ir aizliegts uz īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas izvietot uzturvērtības un veselīguma norādes. Šajā ziņā, kā tas ir izklāstīts šīs pašas regulas preambulas 17. apsvērumā, tā kā īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas patērētāji ir pacienti, kas cieš no kādas slimības, veselības traucējuma vai veselības stāvokļa un kas tādēļ nepieder pie veselo iedzīvotāju kopuma, ir jāizvairās no tā, ka šī pārtika tiek reklamēta tieši patērētājiem, lai sekmētu šo produktu pārdošanu, jo minēto pārtiku turklāt var lietot veselības aprūpes speciālistu uzraudzībā.
50
No tā izriet, ka, ņemot vērā šīs pārtikas īpašo raksturu, izmantotā Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta un 6. panta 2. punkta interpretācija atbilst arī šīs deleģētās regulas un Regulas Nr. 609/2013 mērķim.
51
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdotajiem jautājumiem jāatbild, ka Deleģētās regulas 2016/128 5. panta 2. punkta g) apakšpunkts un 6. panta 2. punkts jāinterpretē tādējādi, ka īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas iepakojuma priekšpusē izvietotās ziņas par dažādu uzturvielu enerģētisko vērtību un daudzumu, kas izteikti uz porciju vai patēriņa vienību, lai gan obligātajā paziņojumā par uzturvērtību, kas ir uz šī iepakojuma aizmugures, ir ietvertas ziņas par šiem pašiem elementiem uz 100 g vai 100 ml, ir nevis minētā pārtikas produkta “raksturlielumu un/vai īpašību apraksts” šīs deleģētās regulas 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta izpratnē, bet gan obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietvertās informācijas atkārtošana, kas ir aizliegta ar šīs deleģētās regulas 6. panta 2. punktu.
Par tiesāšanās izdevumiem
52
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (astotā palāta) nospriež:
Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2016/128 (2015. gada 25. septembris), ar ko attiecībā uz īpašām sastāva un informācijas prasībām, kuras piemēro īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētai pārtikai, papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 609/2013, 5. panta 2. punkta g) apakšpunkts un 6. panta 2. punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
īpašiem medicīniskiem nolūkiem paredzētas pārtikas iepakojuma priekšpusē izvietotās ziņas par dažādu uzturvielu enerģētisko vērtību un daudzumu, kas izteikti uz porciju vai patēriņa vienību, lai gan obligātajā paziņojumā par uzturvērtību, kas ir uz šī iepakojuma aizmugures, ir ietvertas ziņas par šiem pašiem elementiem uz 100 g vai 100 ml, ir nevis minētā pārtikas produkta “raksturlielumu un/vai īpašību apraksts” šīs deleģētās regulas 5. panta 2. punkta g) apakšpunkta izpratnē, bet gan obligātajā paziņojumā par uzturvērtību ietvertās informācijas atkārtošana, kas ir aizliegta ar šīs deleģētās regulas 6. panta 2. punktu.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – zviedru.