62023TJ0193_RES
Lieta T‑193/23
MegaFon OAO
pret
Eiropas Savienības Padomi
Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2025. gada 15. janvāra spriedums
Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā – To personu, vienību un struktūru saraksti, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus – Prasītājas nosaukuma iekļaušana un saglabāšana sarakstos – Tiesības tikt uzklausītam – Pienākums norādīt pamatojumu – Kļūda vērtējumā – Samērīgums – Darījumdarbības brīvība – Atcelšanas prasība
Tiesvedība – Pierādījumu iesniegšanas termiņš – Vispārējās tiesas Reglamenta 85. panta 3. punkts – Pierādījumu iesniegšana pirms tiesvedības mutvārdu daļas pabeigšanas – Pieļaujamība – Nosacījumi – Attaisnota novēlota iesniegšana – Pamatojuma neesamība – Papildu pierādījumu nepieņemamība
(Vispārējās tiesas Reglamenta 85. panta 3. punkts)
(skat. 31.–34. punktu)
Iestāžu akti – Pamatojums – Pienākums – Tvērums – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Aizliegums pārdot, piegādāt, nodot vai eksportēt divējāda lietojuma preces un tehnoloģijas noteiktām personām un Krievijā dibinātām vienībām vai struktūrām – Aizliegums pārdot, piegādāt, nodot vai eksportēt preces un tehnoloģijas, kas varētu veicināt Krievijas aizsardzības un drošības sektora tehnoloģiskās jaudas palielināšanu, noteiktām personām un Krievijā dibinātām vienībām vai struktūrām – Pienākums pamatojumā norādīt īpašus un konkrētus elementus, kas attaisno minēto pasākumu – Lēmums, kas iekļaujas ieinteresētajai personai zināmā kontekstā, ļaujot tai saprast attiecībā uz to veiktā pasākuma tvērumu – Īsa pamatojuma pieļaujamība
(LESD 296. panta otrā daļa; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunkts; Padomes Lēmums 2014/512/KĀDP, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumiem (KĀDP) 2022/327, (KĀDP) 2022/578, (KĀDP) 2022/1271, (KĀDP) 2023/434, (KĀDP) 2023/1517 un (KĀDP) 2024/422; Padomes Regula Nr. 833/2014, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2023/427)
(skat. 42.–44., 46., 55. un 57. punktu)
Tiesvedība – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības – Kopsavilkums par izvirzītajiem pamatiem – Prasības pieteikumā izklāstītie faktiskie un tiesiskie apstākļi
(Vispārējās tiesas Reglamenta 76. panta d) punkts)
(skat. 63. un 64. punktu)
Eiropas Savienības tiesības – Principi – Tiesības uz aizstāvību – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Ierobežojoši pasākumi – Pienākums norādīt pieņemtos lēmumus pamatojošos individuālos un īpašos iemeslus – Tiesības tikt uzklausītam pirms šādu pasākumu noteikšanas – Ierobežojumi – Nosacījumi – Atšķirība starp sākotnējo tiesību aktu par pasākuma noteikšanu un tiesību aktu par šā pasākuma saglabāšanu spēkā
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunkts, 47. pants un 52. panta 1. punkts)
(skat. 70.–74., 77.–79., 81., 82. un 86.–88. punktu)
Eiropas Savienība – Iestāžu aktu tiesiskuma pārbaude tiesā – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Pārbaudes apjoms – Pierādījums par pasākuma pamatotību – Savienības kompetentās iestādes pienākums apstrīdēšanas gadījumā pierādīt to motīvu pamatotību, kas izvirzīti pret attiecīgajām personām vai vienībām – Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti iebildumu raksta stadijā – Pieļaujamība – Nosacījums – Pierādījumi, kas pamato visiem zināmu faktu – Kļūda vērtējumā – Neesamība
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants; Padomes Lēmums 2014/512/KĀDP, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumiem (KĀDP) 2022/327, (KĀDP) 2022/578, (KĀDP) 2022/1271, (KĀDP) 2023/434, (KĀDP) 2023/1517 un (KĀDP) 2024/422; Padomes Regula Nr. 833/2014, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2023/427)
(skat. 110.–114., 119., 123. un 138.–145. punktu)
Eiropas Savienība – Iestāžu aktu tiesiskuma pārbaude tiesā – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Pārbaudes apjoms – Prasītāja nosaukuma iekļaušana apstrīdēto tiesību aktu pielikumos ietvertajos sarakstos tā tieša atbalsta dēļ Krievijas militārajam un rūpnieciskajam kompleksam – Publiski pieejami pierādījumu dokumenti – Pieņemamība
(Padomes Lēmums 2014/512/KĀDP, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumiem (KĀDP) 2022/327, (KĀDP) 2022/578, (KĀDP) 2022/1271, (KĀDP) 2023/434, (KĀDP) 2023/1517 un (KĀDP) 2024/422; Padomes Regula Nr. 833/2014, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2023/427)
(skat. 126.–128. punktu)
Kopējā ārpolitika un drošības politika – Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ukrainā – Aizliegums pārdot, piegādāt, nodot vai eksportēt divējāda lietojuma preces un tehnoloģijas noteiktām personām un Krievijā dibinātām vienībām vai struktūrām – Aizliegums pārdot, piegādāt, nodot vai eksportēt preces un tehnoloģijas, kas varētu veicināt Krievijas aizsardzības un drošības sektora tehnoloģiskās jaudas palielināšanu, noteiktām personām un Krievijā dibinātām vienībām vai struktūrām – Darījumdarbības brīvības un reputācijas aizsardzības ierobežojums – Samērīguma principa pārkāpums – Neesamība
(Padomes Lēmums 2014/512/KĀDP, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumiem (KĀDP) 2022/327, (KĀDP) 2022/578, (KĀDP) 2022/1271, (KĀDP) 2023/434, (KĀDP) 2023/1517 un (KĀDP) 2024/422; Padomes Regula Nr. 833/2014, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu 2023/427)
(skat. 161.–166. punktu)
Rezumējums
Šī lieta rada vēl nebijušus jautājumus par Eiropas Savienības Padomes pienākumu tvērumu sagatavot pierādījumu materiālus, lai pamatotu vienības nosaukuma iekļaušanu sarakstā, kas saistīts ar nozaru ierobežojošiem pasākumiem.
2014. gada 31. jūlijā saistībā ar situāciju Ukrainā Padome pieņēma Lēmumu 2014/512 (
1
) un Regulu Nr. 833/2014 (
2
), lai ieviestu mērķtiecīgus ierobežojošus pasākumus, tostarp divējāda lietojuma preču un sensitīvu tehnoloģiju jomā. Šie tiesību akti ir vairākkārt grozīti (
3
) pēc Krievijas Federācijas 2022. gada 24. februārī sāktās militārās operācijas Ukrainā.
Pēc tam Padome pieņēma vairākus tiesību aktus (
4
), ar kuriem MegaFon OAO – Maskavā (Krievija) reģistrēta sabiedrība, kas darbojas telekomunikāciju nozarē, – kā vienība, kas tieši atbalsta Krievijas Federācijas militāro un rūpniecisko kompleksu tās agresijas karā pret Ukrainu, tika iekļauta un saglabāta to vienību sarakstos, pret kurām ir noteikti ierobežojumi divējāda lietojuma preču un tehnoloģiju, kā arī tādu preču un tehnoloģiju eksportam, kas var veicināt Krievijas aizsardzības un drošības sektora tehnoloģiskās jaudas palielināšanu.
Šī sabiedrība lūdz atcelt šos tiesību aktus, it īpaši – atsaucoties uz to, ka Padome nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un ir pārkāpusi tiesības uz aizstāvību un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā, kā arī uz Padomes kļūdu vērtējumā, jo tā esot kļūdaini uzskatījusi, ka šī sabiedrība tieši atbalsta Krievijas militāro un rūpniecisko kompleksu.
Vispārējā tiesa prasību noraida.
Vispārējās tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, attiecībā uz pamatu par to, ka Padome nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, Vispārējā tiesa atgādina, ka tiesību akta, ar kuru tiek noteikts ierobežojošs pasākums, pamatojumā jānorāda īpašie un konkrētie iemesli, kuru dēļ Padome ir uzskatījusi, ka ieinteresētajai personai jāpiemēro šāds pasākums, ņemot vērā šā akta pieņemšanas kontekstu.
Šajā gadījumā īpašie un konkrētie iemesli, kuru dēļ Padome uzskatīja, ka uz prasītāju jāattiecina attiecīgie pasākumi un ka tādējādi tās nosaukums jāiekļauj strīdīgajos sarakstos, atbilst kritērijiem, kas ir noteikti atbilstošajās tiesību normās un apstrīdēto tiesību aktu apsvērumos (
5
), proti, ka tā ir vienība, kas tieši atbalsta Krievijas militāro un rūpniecisko kompleksu.
Šajā ziņā tas, ka, lai noteiktu ierobežojošus pasākumus attiecībā uz vairākām personām, ir izmantoti vieni un tie paši apsvērumi par tiešu atbalstu Krievijas militārajam un rūpnieciskajam kompleksam, neizslēdz, ka minētie apsvērumi ir pietiekami specifisks pamatojums attiecībā uz katru attiecīgo personu.
Tātad prasītāja varēja saprast, ka strīdīgajos sarakstos tā ir iekļauta un saglabāta tāpēc, ka tiek uzskatīta par vienību, kas tieši atbalsta Krievijas militāro un rūpniecisko kompleksu šīs valsts agresijas karā pret Ukrainu, ņemot vērā to, ka prasītāja bija viens no galvenajiem mobilo telefonsakaru un telekomunikāciju operatoriem Krievijā, un arī politisko kontekstu apstrīdēto tiesību aktu pieņemšanas laikā.
Otrām kārtām, attiecībā uz pamatu par tiesību uz aizstāvību un tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pārkāpumu Vispārējā tiesa atgādina, ka tiesības tikt uzklausītam ikvienai personai garantē iespēju darīt zināmu savu viedokli administratīvā procesa laikā pirms tāda lēmuma pieņemšanas, kas var nelabvēlīgi ietekmēt tās intereses. Tādējādi ierobežojošo pasākumu noteikšanas procedūrā kompetentajai Eiropas Savienības iestādei ir jāpaziņo attiecīgajai personai pret to izvirzītie iemesli un pierādījumi, ar kuriem šī iestāde plāno pamatot savu lēmumu, lai šī persona varētu lietderīgi darīt zināmu savu viedokli par tiem.
Tomēr tiesības tikt uzklausītam var ar zināmiem nosacījumiem tikt ierobežotas (
6
). It īpaši – saskaņā ar Vispārējās tiesas judikatūru – Padomei nav pienākuma attiecīgajai personai vai vienībai iepriekš paziņot iemeslus, uz kuriem šī iestāde plāno balstīt pret to vērstos ierobežojošos pasākumus. Šā pienākuma neesamība izskaidrojama ar pārsteiguma efektu, kas nepieciešams šo pasākumu efektivitātei, un galu galā ar primāriem apsvērumiem, kas attiecas uz drošību vai Savienības un tās dalībvalstu starptautisko attiecību īstenošanu.
Turklāt ne atbilstošās to tiesību aktu normas, ar kuriem nosaka ierobežojošus pasākumus, ne vispārējais tiesību uz aizstāvību ievērošanas princips nepiešķir ieinteresētajām personām tiesības uz formālu uzklausīšanu, jo pietiek ar iespēju iesniegt rakstveida apsvērumus.
Šajā lietā sākotnējiem tiesību aktiem bija jāpiemīt pārsteiguma efektam un Padomei tātad nebija pienākuma uzklausīt prasītāju pirms tās sākotnējās iekļaušanas sarakstā.
Tomēr pēc prasītājas lūguma Padomei bija tai jāpaziņo šo pasākumu piemērošanas iemesli attiecībā uz to tūlīt pēc šos pasākumus noteicošo tiesību aktu pieņemšanas, lai prasītāja varētu paust savu viedokli par šiem iemesliem (
7
).
Šajā gadījumā, atbildot uz prasītājas lūgumiem, Padome tai būtībā atbildēja, ka iemesls, kas pamato tās iekļaušanu strīdīgajos sarakstos, ir ietverts atbilstošajās sākotnējo tiesību aktu normās par iekļaušanu sarakstā, proti, ka tā ir vienība, kas tieši atbalsta Krievijas militāro un rūpniecisko kompleksu.
Līdz ar to prasītāja varēja saprast iemeslus, kuru dēļ tās nosaukums tika iekļauts strīdīgajos sarakstos, un tas ļāva tai aizstāvēt savas tiesības pēc iespējas labākos apstākļos.
Attiecībā uz lēmumu atstāt spēkā pret kādu personu noteiktos ierobežojošos pasākumus Vispārējā tiesa atgādina, ka Padomei, pirmkārt, pirms lēmuma pieņemšanas attiecīgajai personai jāpaziņo jaunie elementi, kuri ir tās rīcībā šā lēmuma pamatošanai un ar kuriem tā ir atjauninājusi informāciju par šīs personas personisko situāciju un situāciju attiecīgajā trešā valstī, kā arī, otrkārt, jāsaņem attiecīgās personas apsvērumi par šiem jaunajiem elementiem.
Šajā lietā tiesību aktu par saglabāšanu sarakstos pamatojums neatšķiras no sākotnējo tiesību aktu pamatojuma, un līdz ar to Padomei nebija pienākuma uzklausīt prasītāju pirms to pieņemšanas.
Trešām kārtām, attiecībā uz pamatu par kļūdu vērtējumā Vispārējā tiesa vispirms izvērtē jautājumu, vai Padome varēja atsaukties uz iebildumu raksta stadijā iesniegtajiem pierādījumiem. Vispārējā tiesa atgādina – tas, ka Padome nav paziņojusi pierādījumus, uz kuru pamata tā ir iekļāvusi personu ierobežojošo pasākumu sarakstā, nevar aizskart šīs personas tiesības uz aizstāvību, ja šie pierādījumi veido zināmu kontekstu, citiem vārdiem, ja tie ir publiski pieejami un līdz ar to var tikt uzskatīti par visiem zināmiem. Šajā lietā Vispārējā tiesa uzskata – var prezumēt, ka ir visiem zināms fakts, ka viens no lielākajiem Krievijas Federācijas telekomunikāciju operatoriem, kā prasītāja, kara laikā piedalās minētās valsts militārā un rūpnieciskā kompleksa tiešā atbalstīšanā. Tādējādi Padomei principā nav pienākuma iesniegt dokumentārus pierādījumus, ja var pieņemt, ka apgalvotie fakti, ar kuriem ir pamatota iekļaušana strīdīgajos sarakstos, ir zināmi visiem. Turklāt Vispārējā tiesa uzskata, ka apstrīdēšanas gadījumā Padomei ir tiesības iesniegt Vispārējai tiesai vispārpieejamus dokumentus, lai pamatotu šāda visiem zināma fakta pareizību.
Turpinājumā Vispārējā tiesa atzīst Padomes iesniegto pierādījumu ticamību un atbilstību. Proti, pirmkārt, prasītājas veiktā viesabonēšanas pakalpojumu sniegšana noteiktos Krievijas kontrolētos Ukrainas reģionos, kā arī telekomunikāciju pakalpojumu sniegšana Krimā, par ko liecina raksti tīmekļlapās, var vēl vairāk apdraudēt Ukrainas teritoriālo integritāti. Līdz ar to tie ir norāde, kas apstiprina prasītājas atbalstu Krievijas militārajam un rūpnieciskajam kompleksam. Otrkārt, Padome iesniedz publiski pieejamus preses rakstus, kuros minēta prasītājas infrastruktūras esamība Harkivas reģionā. Treškārt, Padome sniedz izvilkumus no tīmekļlapas, kurā ietverts to līgumu saraksts, kuri laikposmā no 2013. līdz 2021. gadam noslēgti starp Krievijas armiju un prasītāju un kuri liecina par ilglaicīgu saikni starp prasītāju un šo armiju, un tas apstiprina argumentāciju, ka prasītāja ir vienība, kas tieši atbalsta Krievijas Federācijas militāro un rūpniecisko kompleksu.
(
1
)	Padomes Lēmums 2014/512/KĀDP (2014. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV 2014, L 229, 13. lpp.).
(
2
)	Padomes Regula (ES) Nr. 833/2014 (2014. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV 2014, L 229, 13. lpp.).
(
3
)	Lēmums 2014/512 ir grozīts ar 2022. gada 25. februāra Lēmumu (KĀDP) 2022/327 (OV 2022, L 48, 1. lpp.), 2022. gada 8. aprīļa Lēmumu (KĀDP) 2022/578 (OV 2022, L 111, 70. lpp.) un 2022. gada 21. jūlija Lēmumu (KĀDP) 2022/1271 (OV 2022, L 193, 196. lpp.). Regula Nr. 833/2014 ir grozīta ar Padomes 2022. gada 25. februāra Regulu (ES) 2022/328 (OV 2022, L 49, 1. lpp.), Padomes 2022. gada 8. aprīļa Regulu (ES) 2022/576 (OV 2022, L 111, 1. lpp.) un Padomes 2022. gada 21. jūlija Regulu (ES) 2022/1269 (OV 2022, L 193, 1. lpp.).
(
4
)	Runa ir, pirmkārt, par Padomes Lēmumu (KĀDP) 2023/434 (2023. gada 25. februāris), ar kuru groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV 2023, L 59 I, 593. lpp.), un par Padomes Regulu (ES) 2023/427 (2023. gada 25. februāris), ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 833/2014 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV 2023, L 59 I, 6. lpp.), otrkārt, par Padomes Lēmumu (KĀDP) 2023/1517 (2023. gada 20. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV 2023, L 184, 40. lpp.), un, treškārt, par Padomes Lēmumu (KĀDP) 2024/422 (2024. gada 29. janvāris), ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L, 2024/422).
(
5
)	Runa it īpaši ir par Lēmuma 2023/434 10. apsvērumu un grozītā Lēmuma 2014/512 3., 3.a un 3.b pantu, kā arī Regulas 2023/427 4. apsvērumu un grozītās Regulas Nr. 833/2014 2., 2.a un 2.b pantu.
(
6
)	Saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 52. panta 1. punktu.
(
7
)	Skat. spriedumu, 2013. gada 18. jūlijs, Komisija u.c./Kadi (C‑584/10 P, C‑593/10 P un C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 100. punkts un tajā minētā judikatūra).