62024CJ0045_RES
Vec C‑45/24
Verein für Konsumenteninformation
proti
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Oberster Gerichtshof)
Rozsudok Súdneho dvora (štvrtá komora) z 15. januára 2026
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Článok 8 ods. 1 – Náhrada ceny letenky v prípade zrušenia letu – Provízia vyberaná osobou, ktorá koná pri nákupe letenky ako sprostredkovateľ medzi cestujúcim a leteckým dopravcom – Podmienky zahrnutia – Výška provízie údajne stanovená bez vedomia leteckého dopravcu – Dôkazné bremeno“
Doprava – Letecká doprava – Nariadenie č. 261/2004 – Náhrady a pomoc cestujúcim – Náhrada ceny letenky v prípade zrušenia letu – Výpočet – Zohľadnenie provízie získanej osobou, ktorá koná ako sprostredkovateľ medzi cestujúcim a leteckým dopravcom pri nákupe letenky – Podmienky – Nevyhnutnosť pre leteckého dopravcu poznať presnú výšku provízie – Neexistencia
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 261/2004, článok 2 písm. f), článok 5 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. a)]
(pozri body 30 – 41 a výrok)
Zhrnutie
Súdny dvor, na ktorý Oberster Gerichtshof (Najvyšší súd, Rakúsko) podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, spresnil svoju judikatúru týkajúcu sa povinnosti leteckého dopravcu nahradiť cestujúcemu v prípade zrušenia letu províziu vyplatenú tretej osobe konajúcej ako sprostredkovateľ pri kúpe letenky.
Cestujúci v leteckej doprave si kúpili letenky na rezervačnom portáli Opodo, cestovnej kancelárie, ktorá je certifikovaná zo strany International Air Transport Association (IATA) a oprávnená vydávať letenky pre Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (ďalej len „KLM“), ktorá je leteckou spoločnosťou prevádzkujúcou predmetné lety. Celková suma, ktorú cestujúci zaplatili, zahŕňala cenu leteniek, ako aj províziu za sprostredkovanie zodpovedajúcu nákupu týchto leteniek na portáli Opodo.
Z dôvodu zrušenia letov cestujúci získali od spoločnosti KLM náhradu ceny leteniek s výnimkou provízie za sprostredkovanie. Verein für Konsumenteninformation (Združenie pre informovanie spotrebiteľov, Rakúsko, ďalej len „VKI“), na ktoré cestujúci postúpili svoje pohľadávky na náhradu nákladov na letenky, teda podalo proti spoločnosti KLM žalobu, ktorou sa domáhalo zaplatenia sumy zodpovedajúcej provízii za sprostredkovanie, pričom tvrdilo, že táto provízia musí byť zahrnutá do náhrady nákladov na letenky. Prvostupňový súd tejto žalobe vyhovel. V nadväznosti na odvolanie, ktoré podala KLM na Landesgericht Korneuburg (Krajinský súd Korneuburg, Rakúsko), bol tento rozsudok zrušený.
V tomto kontexte bol Najvyššiemu súdu, ktorý v tejto veci podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, predložený zo strany VKI opravný prostriedok „Revision“. Keďže vnútroštátny súd mal pochybnosti o výklade článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 (
1
), rozhodol prerušiť konanie s cieľom obrátiť sa na Súdny dvor s návrhom na začatie prejudiciálneho konania. Pýtal sa Súdneho dvora najmä na spôsoby, akými musí byť letecký dopravca informovaný o existencii a presnej výške provízie za sprostredkovanie na účely zahrnutia tejto provízie do celkovej ceny letenky, ktorá sa má nahradiť podľa tohto ustanovenia, a kto nesie dôkazné bremeno o vedomosti o existencii uvedenej provízie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Súdny dvor v prvom rade uviedol, že podľa znenia článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 5 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia leteckému dopravcovi prislúcha v prípade zrušenia letu ponúknuť dotknutým cestujúcim pomoc spočívajúcu v tom, že im navrhne okrem iného náhradu nákladov na letenku vo výške ceny, za ktorú bola kúpená. Znenie tohto článku 8 ods. 1 písm. a) stanovuje priamu súvislosť medzi pojmom „letenka“ a výrazom „cena, za ktorú bola kúpená“, pričom takúto letenku možno kúpiť buď priamo u leteckého dopravcu, alebo prostredníctvom sprostredkovateľa, ako je najmä splnomocnený zástupca tohto leteckého dopravcu uvedený v článku 2 písm. f) tohto nariadenia.
Okrem toho spresnil, že jednotlivé zložky letenky vrátane jej ceny musia byť v prípade, ak táto letenka nebola vydaná samotným leteckým dopravcom, v každom prípade povolené týmto dopravcom. Zložky ceny letenky, ako je provízia za sprostredkovanie, treba teda považovať za potrebné, a teda za „nevyhnutné“ na to, aby sa mohli využívať služby ponúkané týmto leteckým dopravcom.
Súdny dvor ďalej poznamenal, že kúpa letenky prostredníctvom sprostredkovateľa predstavuje „jedinú transakciu“, keďže provízia za sprostredkovanie je súčasťou ceny letenky v zmysle článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004. Táto provízia za sprostredkovanie je teda neoddeliteľná od ceny letenky, keďže ju cestujúci nemôže pri kúpe letenky odmietnuť. Za týchto okolností treba vyberanie tejto provízie za sprostredkovanie ako „nevyhnutnej“ zložky ceny letenky považovať za povolené leteckým dopravcom, a preto za niečo, čo musí byť nahradené podľa vyššie uvedeného ustanovenia.
Okrem toho dodal, že ak tento letecký dopravca súhlasí s tým, že sprostredkovateľ vystaví a vydá letenky v jeho mene a na jeho účet, možno predpokladať, že uvedený letecký dopravca nevyhnutne pozná obchodnú prax tohto sprostredkovateľa spočívajúcu vo vyberaní provízie za sprostredkovanie od cestujúceho v leteckej doprave pri kúpe letenky, a to aj v prípade neexistencie akejkoľvek výslovnej zmluvnej podmienky stanovenej na tento účel.
Napokon Súdny dvor zdôraznil, že na to, aby cestujúci, ktorého let bol zrušený, mohol získať náhradu, sa nevyžaduje, aby letecký dopravca poznal presnú výšku provízie za sprostredkovanie. Ak by to tak totiž bolo, mohlo by to viesť k tomu, že tento letecký dopravca by sa pokúsil odmietnuť náhradu z dôvodu, že nebol informovaný o presnej výške provízie za sprostredkovanie. Cestujúci by tak mohol byť nútený obrátiť sa na sprostredkovateľa s cieľom získať náhradu ceny letenky vrátane sumy provízie s rizikom, že takéto konanie oneskorí túto náhradu a spôsobí mu dodatočné, či dokonca neprimerané náklady. Takýto výsledok by teda bol v rozpore s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany cestujúcich v leteckej doprave, ako je uvedený v odôvodnení 1 nariadenia č. 261/2004, ako aj so zjednodušením postupov náhrady zavedených týmto nariadením.
Takýto výklad by tiež mohol viesť cestujúceho v leteckej doprave k tomu, aby sa vzdal možnosti využiť sprostredkovateľa a uprednostnil rezerváciu priamo u leteckého dopravcu, hoci cena letenky vydanej takýmto sprostredkovateľom sa môže ukázať finančne zaujímavejšia.
Súdny dvor preto rozhodol, že článok 8 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 v spojení s jeho článkom 5 ods. 1 písm. a) sa má vykladať v tom zmysle, že cena letenky, ktorá sa má zohľadniť pri určení výšky náhrady, ktorú má letecký dopravca vyplatiť cestujúcemu v prípade zrušenia letu, zahŕňa rozdiel medzi sumou zaplatenou týmto cestujúcim a sumou prijatou týmto leteckým dopravcom, ktorý zodpovedá provízii získanej spoločnosťou, ktorá vystupovala ako sprostredkovateľ, bez toho, aby bolo potrebné, aby letecký dopravca poznal presnú sumu tejto provízie.
(
1
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).