62021CJ0804_RES
Kohtuasi C‑804/21 PPU
CjaCD
versus
Syyttäjä
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Korkein oikeus)
Euroopa Kohtu (teine koda) 28. aprilli 2022. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Eelotsuse kiirmenetlus – Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Euroopa vahistamismäärus – Raamotsus 2002/584/JSK – Artikli 23 lõige 3 – Vahistamismäärust täitva õigusasutuse osalemise nõue – Artikli 6 lõige 2 – Politsei – Väljajätmine – Vääramatu jõud – Mõiste – Üleandmise õiguslikud takistused – Seadusest tuleneval alusel esitatud tagaotsitava kaebused – Rahvusvahelise kaitse taotlus – Välistamine – Artikli 23 lõige 5 – Üleandmisele ette nähtud tähtaegade möödumine – Tagajärjed – Vahi alt vabastamine – Kohustus võtta kõik muud meetmed isiku põgenemise vältimiseks
Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Raamotsus Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta – Tagaotsitava üleandmise tähtaeg – Uue üleandmispäeva kindlaksmääramine juhul, kui isikut ei olnud vääramatu jõu tõttu võimalik ettenähtud tähtajal üle anda – Mõiste „vääramatu jõud“ – Kitsas tõlgendamine – Üleandmise õiguslikud takistused, mis tulenevad tagaotsitava isiku esitatud ja vahistamismäärust täitva liikmesriigi õigusel põhinevatest seaduslikest kaebustest – Vääramatu jõu puudumine – Tagajärjed – Üleandmise tähtaegade peatumise puudumine
(Nõukogu raamotsus 2002/584, muudetud raamotsusega 2009/299, artikli 23 lõige 3)
(vt punktid 44–49, 51 ja 58 ning resolutsiooni punkt 1)
Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Raamotsus Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta – Vahistamismäärust täitva õigusasutuse osalemise nõue raamotsuse artikli 23 lõike 3 tähenduses – Vahistamismäärust täitva liikmesriigi politseiasutuse osalus – Lubamatus – Tagajärjed – Isiku, kelle suhtes on tehtud Euroopa vahistamismäärus, üleandmise tähtaegade möödumine – Selle isiku vahi alt vabastamine – Vahistamismäärust täitva liikmesriigi kohustus jätkata Euroopa vahistamismääruse täitmise menetlust – Selle liikmesriigi pädev asutus, kes on kohustatud võtma kõik vajalikuks peetavad meetmed selle isiku põgenemise vältimiseks, välja arvatud vabadust piiravad meetmed
(Nõukogu raamotsus 2002/584, muudetud raamotsusega 2009/299, põhjendused 8 ja 9 ning artiklid 6 ja 7, artikli 15 lõige 1 ning artikkel 23)
(vt punktid 61–63, 66–69 ja 71–76 ning resolutsiooni punkt 2)
Kokkuvõte
Rumeenia õigusasutus tegi 2015. aasta mais Rumeenia kodanike C ja CD (edaspidi „huvitatud isikud“) suhtes Euroopa vahistamismäärused vabadusekaotuslike karistuste täitmiseks. 2020. aastal peeti huvitatud isikud Soomes asjaomaste Euroopa vahistamismääruste alusel kinni ja paigutati kinnipidamisasutusse. Korkein oikeus (Soome kõrgeim kohus) kohustas 2021. aasta aprillis, et nimetatud isikud tuleb üle anda Rumeenia ametivõimudele, ja Keskusrikospoliisi (Soome keskkriminaalpolitsei) määras üleandmise esimeseks kuupäevaks 7. mai 2021. See üleandmine ei õnnestunud, sest huvitatud isikud olid esitanud samale kohtule kaebuse. Veel enne kui nende kaebused 31. mail 2021 rahuldamata jäeti, oli Soome kõrgeim kohus otsustanud esialgse õiguskaitse korras üleandmisotsuste täitmise keelata. Üleandmise teiseks kuupäevaks määrati 11. juuni 2021, kuid see lükati taas edasi, sest kokkulepitud ajal ei olnud võimalik korraldada lennureisi. Üleandmiseks määratud kolmandal kuupäeval, 2021. aasta juunis, ei olnud seda samuti võimalik läbi viia, sest huvitatud isikud esitasid Soomes rahvusvahelise kaitse taotlused.
Huvitatud isikud esitasid seejärel Helsingin käräjäoikeusele (Helsingi esimese astme kohus, Soome) kaebuse nende vahi alt vabastamiseks ja üleandmise edasilükkamiseks, sest nad on esitanud rahvusvahelise kaitse taotlused. See kohus tunnistas kaebused vastuvõetamatuks. Selles kontekstis on Soome kõrgeimal kohtul, kellele on esitatud kaebused Helsingi esimese astme kohtu otsuste peale, esiteks küsimus mõiste „vääramatu jõud“ kohta, mis lubab raamotsuse 2002/584 (
1
) artikli 23 lõike 3 järgi edasi lükata isiku, kelle suhtes on tehtud Euroopa vahistamismäärus, üleandmise. Kuivõrd takistused tekkisid Soome õiguses ettenähtu tõttu, küsib see kohus eelkõige, kas sellised õiguslikud takistused nagu keeld täita üleandmisotsuseid käimasoleva kohtumenetluse jooksul või rahvusvahelise kaitse taotluse esitamise korral võivad kujutada endast vääramatut jõudu selle sätte tähenduses. Teiseks esitab ta küsimuse vääramatu jõu olemasolu hindamise menetluse kohta seoses Soome keskkriminaalpolitsei keskse rolliga üleandmise läbiviimisel.
Eelotsuse kiirmenetluses vastas Euroopa Kohus esimesele nendest küsimustest eitavalt ja leidis, et mõiste „vääramatu jõud“ ei hõlma üleandmisel tekkivaid õiguslikke takistusi, mis tulenevad isiku, kelle suhtes on tehtud Euroopa vahistamismäärus, esitatud ja vahistamismäärust täitva liikmesriigi õigusel põhinevatest seaduslikest kaebustest, kui üleandmise kohta on lõpliku otsuse teinud vahistamismäärust täitev õigusasutus (
2
). Ka täpsustas Euroopa Kohus, et vahistamismäärust täitva õigusasutuse osalemise nõue, mis on ette nähtud artikli 23 lõikes 3, ei ole täidetud, kui vahistamismäärust täitev liikmesriik teeb politseiasutusele ülesandeks kontrollida, kas esineb vääramatu jõud, kas täidetud on isiku, kelle suhtes on tehtud Euroopa vahistamismäärus, vahi all pidamise tingimused, ja vajaduse korral kindlaks määrata uus üleandmiskuupäev ning seda ka juhul, kui sellel isikul on õigus igal ajal pöörduda vahistamismäärust täitva õigusasutuse poole, et viimane teeks otsuse nimetatud tegurite kohta.
Euroopa Kohtu hinnang
Esimesena tuletas Euroopa Kohus meelde, et mõiste „vääramatu jõud“ tähendab sellele tugineva isiku tahtest sõltumatuid ebatavalisi ja ettenägematuid asjaolusid, mille tagajärgi ei oleks kogu rakendatavale hoolsusele vaatamata olnud võimalik vältida. Isiku, kelle suhtes on tehtud Euroopa vahistamismäärus, seadusel põhinevaid kaebusi vahistamismäärust täitva liikmesriigi riigisiseses õiguses ette nähtud menetluste raames, et vaidlustada tema üleandmine või lükata see edasi, ei saa pidada ettenägematuks sündmuseks. Järelikult ei saa niisugused üleandmise õiguslikud takistused, mis tulenevad seadusel põhinevatest sellist liiki kaebustest, kujutada endast vääramatut jõudu raamotsuse 2002/584 artikli 23 lõike 3 tähenduses. Kui isiku üleandmise lõpliku otsuse on teinud vahistamismäärust täitev õigusasutus ja selle raamotsuse artiklis 23 üleandmisele ette nähtud tähtaegu ei saa pidada peatunuks vahistamismäärust täitvas liikmesriigis käimas oleva menetluse tõttu, peavad selle liikmesriigi ametiasutused jätkuvalt selle isiku vahistamismääruse teinud liikmesriigi ametiasutustele üle andma nimetatud tähtaegade jooksul.
Teisena tuletas Euroopa Kohus meelde, et liikmesriigi politseiasutused ei kuulu raamotsuse 2002/584 artiklis 6 ette nähtud mõiste „õigusasutus“ alla. Seega ei saa raamotsuse artikli 23 lõikes 3 nõutud vahistamismäärust täitva õigusasutuse osalemise ülesannet vääramatu jõu olemasolu hindamisel ja vajaduse korral uue üleandmiskuupäeva kindlaksmääramisel anda politseiasutusele. Nimelt sõltumata sellest, kas vääramatu jõud on sisuliselt olemas, ei vasta politseiasutuse osalemine sellist tüüpi otsuste tegemisel selles sättes ette nähtud vorminõuetele. Järelikult, kui vahistamismäärust täitev õigusasutus ei ole osalenud, ei saa üleandmisele raamotsuse artikli 23 lõigetes 2–4 ette nähtud tähtaegu pikendada vääramatu jõu põhjustel. Sellises olukorras tuleb neid tähtaegu pidada möödunuks, mistõttu asjaomane isik tuleb vahi alt vabastada. Sellest vahistamismäärust täitva liikmesriigi kohustusest ei ole niisugusel juhul ette nähtud mitte mingisugust erandit. Ainuüksi asjaolu, et raamotsuse 2002/584 artikli 23 sätestatud tähtajad on möödunud, ei saa siiski lubada vahistamismäärust täitval liikmesriigil taganeda kohustusest Euroopa vahistamismäärust täita ja sellega tagaotsitav isik üle anda, vaid asjaomased asutused peavad kokku leppima uue üleandmiskuupäeva. Seega kui asjaomane isik on vahi alt vabastatud, peab vahistamismäärust täitva liikmesriigi pädev asutus võtma kõik vajalikuks peetavad meetmed isiku põgenemise vältimiseks, välja arvatud vabadust piiravad meetmed.
Täpsemalt on raamotsuse 2002/584 artiklis 23 ette nähtud tähtajad tagaotsitava isiku üleandmiseks Euroopa vahistamismääruse täitmisel, kui lõpliku otsuse selle isiku üleandmise kohta on teinud vahistamismäärust täitev õigusasutus. Kui üleandmist takistab vääramatu jõud, võib seda tähtaega pikendada artikli 23 lõike 3 alusel. Kui tagaotsitavat ei anta raamotsuses ette nähtud tähtaegade jooksul üle, tuleb ta vahi alt vabastada vastavalt artikli 23 lõikele 5.
(
1
)	Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsus 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta (EÜT 2002, L 190, lk 1; ELT eriväljaanne 19/06, lk 34), mida on muudetud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsusega 2009/299/JSK (ELT 2009, L 81, lk 24).
(
2
)	Selle lõpliku otsuse üleandmise kohta on teinud vahistamismäärust täitev õigusasutus raamotsuse 2002/584 artikli 15 lõike 1 alusel, nimetatud sätte järgi tuleb kinni pidada selles raamotsuses ette nähtud tähtaegadest ja tingimustest.