62002CC0384_LV
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Šajā lietā lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz Padomes 1989. gada 13. novembra Direktīvas 89/592/EEK, ar ko koordinē noteikumus par iekšējās informācijas nelikumīgu izmantošanu, 3. panta a) apakšpunkta interpretāciju (2) . Precīzāk, jautājums attiecas uz to, saskaņā ar kādiem nosacījumiem un kādos apstākļos, “pildot parasto darbu, amatu vai pienākumus”, darbiniekam ir atļauts izpaust iekšējo informāciju trešai personai.
I – Fakti, piemērojamās tiesību normas un uzdotie prejudiciālie jautājumi
2. Københavns Byret
(Kopenhāgenas pilsētas tiesā) izskatāmajā prāvā krimināllietā pret Grengordu [ Grøngaard ] un Bangu [ Bang ] tika izvirzītas apsūdzības par iekšējās informācijas izpaušanu.
3. Bangs ir Finansforbundet, kas ir arodbiedrība, kas pārstāv finanšu nozares darbiniekus, politiski ievēlēts priekšsēdētājs.
4. Grengords attiecīgajā laikā bija darbinieku iecelts valdes loceklis uzņēmumā RealDanmark, kas ir biržā kotēta nozīmīga finanšu iestāde. Tajā pašā laikā Finansforbundet
Grengordu iecēla arī par uzņēmumu grupas sadarbības komitejas locekli, kas bija izveidota saskaņā ar līgumu, kas noslēgts starp RealDanmark
un Finansforbundet . Grengords ir arī Kapitalkreds
(Kapitāla nodaļa) – vienas no Finansforbundet
11 nodaļām – prezidents.
5. Grengords izpauda Bangam iekšējo informāciju divos gadījumos. Vispirms pēc RealDanmark
valdes 2002. gada 22. augusta ārkārtas sēdes viņš 23. augustā Bangam izpauda informāciju par diskusiju attiecībā uz sarunām par apvienošanos ar Danske Bank
– biržā kotētu finanšu iestādi.
6. Laikā no 2000. gada 28. augusta līdz 4. septembrim Bangs konsultējās ar divām savām vietniecēm, Madsenu [ Madsen ] un Nīlsenu [ Nielsen ], kā arī Kristensenu [ Christensen ] – vienu no saviem līdzstrādniekiem Finansforbundet
sekretariātā, darot viņiem zināmu informāciju, ko viņš bija saņēmis no Grengorda. 2000. gada 31. augustā Kristensens iegādājās RealDanmark
akcijas par summu aptuveni EUR 48 000 apmērā.
7. RealDenmark
valdes sēdē 2000. gada 18. septembrī atkal tika runāts par apvienošanās detaļām. Apvienošanās tika apspriesta arī sadarbības komitejas 2000. gada 22. septembra ārkārtas sēdē. Grengords piedalījās abās šajās sanāksmēs. 2000. gada 26. septembrī viņš atkal runāja ar Bangu ar mērķi palīdzēt personālam pārciest apvienošanās sekas. Cita starpā viņi pārrunāja apvienošanās grafiku, kā arī RealDanmark
akciju cenas sagaidāmo celšanos par 60 līdz 70 %.
8. Attiecīgi 2000. gada 27. un 28. septembrī Bangs izpauda Larsenam [ Larsen ], Finansforbundet
sekretariāta vadītājam, un viņa kolēģim Kristensenam informāciju, cita starpā arī par apvienošanās izziņošanas paredzamo datumu un gaidāmo akciju maiņas attiecību. 2000. gada 29. septembrī Kristensens papildus iegādājās RealDanmark
akcijas par summu aptuveni EUR 214 000 apmērā.
9. 2000. gada 2. oktobrī tika izziņota RealDanmark
un Danske Bank
apvienošanās. Pēc šī paziņojuma RealDanmark
akciju cena pieauga par 65 %. Kristensens pārdeva savas RealDanmark
akcijas 2000. gada 2. un 3. oktobrī, gūstot peļņu aptuveni EUR 180 000 apmērā. Vēlāk viņam tika piespriests sešu mēnešu ieslodzījums par iekšējās informācijas nelikumīgu izmantošanu.
10. Kriminātiesvedība pret Bangu un Grengordu tika uzsākta par iekšējās informācijas izpaušanu, pārkāpjot Lov om Værdipapirhandel
(Dānijas likums par pārvedamu vērtspapīru tirdzniecību) (turpmāk tekstā – “ Værdipapirhandelslov ”) 36. panta 1. punktu. Saskaņā ar Værdipapirhandelslov
94. panta 1. punkta 1. apakšpunktu viņus var sodīt ar naudas sodu vai apcietinājumu uz laiku līdz vienam gadam un sešiem mēnešiem. Šīs tiesību normas ietilpst normās, kas pieņemtas Direktīvas izpildei Dānijā, kas ir Værdipapirhandelslov
34.–39. un 93.–96. pants. Likuma 36. panta 1. apakšpunkts noteic, ka “personām, kuru rīcībā ir iekšējā informācija, aizliegts izpaust (3) šo iekšējo informāciju trešai personai citādi, kā vien pildot parasto darbu, amatu vai pienākumus”. Šis izpaušanas aizliegums attiecas uz visām personām, kuru rīcībā ir iekšējā informācija. Turpretī saskaņā ar Direktīvas 3. panta a) apakšpunktu “izpaust šo iekšējo informāciju trešai personai citādi, kā vien pildot parasto darbu, amatu vai pienākumus”, ir aizliegts tikai tām personām, kam primāri zināma šī iekšējā informācija ( primary insiders ).
11. Direktīvas 1. panta 1. punkts noteic, ka iekšējā informācija ir “nepubliskota precīza informācija, kas attiecas uz vienu vai vairākiem pārvedamu vērtspapīru emitentiem vai vienu vai vairākiem pārvedamiem vērtspapīriem un kas varētu būtiski iespaidot attiecīgā vērtspapīra vai attiecīgo vērtspapīru cenu, ja tiktu publiskota”. Direktīvas 2. panta 1. punkts noteic, ka personas, kam primāri zināma iekšējā informācija ( primary insiders ) ir tādas personas, kuru rīcībā šī informācija nonāk “sakarā ar to, ka tās ir emitenta pārvaldes, pārvaldības vai pārraudzības struktūru locekļi, sakarā ar to, ka tām ir emitenta akciju pakete, vai tāpēc ka tās var piekļūt šādai informācijai, pildot savu darbu, amatu vai pienākumus”.
12. Tādēļ Værdipapirhandelslov
36. panta 1. punkta piemērošanas joma ir plašāka nekā Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta piemērošanas joma. Tas ir saskaņā ar Direktīvas 6. pantu, kas dalībvalstīm atļauj pieņemt stingrākus noteikumus par tiem, ko noteic Direktīva, un it sevišķi paplašināt 3. pantā noteiktā aizlieguma darbības jomu.
13. Šajos apstākļos iesniedzējtiesa uzdeva Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1) Vai Direktīvas 89/592 3. panta a) apakšpunkts aizliedz personai izpaust iekšējo informāciju, ja tā to ir saņēmusi kā darbinieku iecelts valdes loceklis uzņēmumā, uz kuru attiecas iekšējā informācija, un to darīt zināmu arodbiedrības, kurā apvienojušies darbinieki un kas ir iecēlusi šo personu par valdes locekli, priekšsēdētājam?
2) Vai Direktīvas 89/592 3. panta a) apakšpunkts aizliedz personai izpaust iekšējo informāciju, ja tā to ir saņēmusi kā uzņēmuma sadarbības komitejas loceklis, un to darīt zināmu arodbiedrības priekšsēdētājam, kurš iecēlis šo personu par sadarbības komitejas locekli?
3) Vai Direktīvas 89/592 3. panta a) apakšpunkts aizliedz arodbiedrības priekšsēdētājam izpaust iekšējo informāciju, ja tā iegūta pirmajā jautājumā norādītajos apstākļos, un to darīt zināmu attiecīgi
a) diviem saviem vietniekiem,
b) organizācijas sekretariāta augstāka ranga administratīvajam vadītājam un
c) saviem līdzstrādniekiem organizācijas sekretariātā?
4) Vai Direktīvas 89/592 3. panta a) apakšpunkts aizliedz arodbiedrības priekšsēdētājam izpaust iekšējo informāciju, ja tā iegūta otrajā jautājumā norādītajos apstākļos, un to darīt zināmu attiecīgi
a) diviem saviem vietniekiem,
b) organizācijas sekretariāta augstāka ranga administratīvajam vadītājam un
c) saviem līdzstrādniekiem organizācijas sekretariātā?
5) Kādā veidā atbildi uz pirmajiem četriem jautājumiem ietekmē apstāklis, ka izpaustā iekšējā informācija ir
a) ziņas par apvienošanās sarunām, kas uzsāktas starp divām biržā kotētām sabiedrībām,
b) ziņas par divu biržā kotētu sabiedrību apvienošanās datumu vai
c) ziņas par tādas biržā kotētas sabiedrības akciju cenas celšanās apmēru, kura paredz apvienoties ar citu biržā kotētu sabiedrību?”
14. Grengords, Bangs, Dānijas valdība un Komisija iesniedza rakstiskus apsvērumus. Tiesas sēdē 2004. gada 24. martā tika izteikti mutiski apsvērumi Grengorda, Banga, Komisijas, kā arī Dānijas un Zviedrijas valdību vārdā.
II – Vērtējums
15. Iesniedzējtiesas uzdotie jautājumi būtībā attiecas uz Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta interpretāciju un, precīzāk, uz jautājumu par to, kādās situācijās, “pildot parasto darbu, amatu vai pienākumus”, drīkst izpaust iekšējo informāciju. Tas jāapskata trijos dažādos kontekstos.
16. Pirmais jautājums attiecas uz to, vai darbinieku iecelts valdes loceklis drīkst izpaust iekšējo informāciju arodbiedrības priekšsēdētājam.
17. Otrais jautājums saistīts ar attiecībām starp uzņēmuma sadarbības komitejas locekli un viņa pārstāvētās arodbiedrības priekšsēdētāju.
18. Trešais un ceturtais jautājums attiecas uz to, vai arodbiedrības priekšsēdētājs drīkst izpaust iekšējo informāciju noteiktiem šīs arodbiedrības biedriem. Tādēļ šos jautājumus var apskatīt kopā.
19. Piektās jautājuma mērķis ir noskaidrot, vai tas, kāda veida iekšējā informācija ir izpausta, ir nozīmīgs apstāklis attiecībā uz Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta interpretāciju. Es ietveršu apsvērumus par piekto jautājumu savā analīzē par informācijas izpaušanas likumību pirmā līdz ceturtā jautājuma kontekstā.
20. Kaut gan šīs lietas galvenais jautājums attiecas uz aizlieguma izpaust iekšējo informāciju izņēmuma piemērošanas jomu, Tiesā ir izvirzīti argumenti, kas attiecas uz sociālajām pamattiesībām saņemt informāciju un pienākumu apspriesties ar darbiniekiem. Darbinieku tiesības uz informāciju un pienākums apspriesties ar tiem var būt pretrunā ar Direktīvas noteiktajām prasībām par informācijas izpaušanu, kas ir noteiktas, lai nodrošinātu kapitāla tirgus vienmērīgu darbību (4) .
21. Ja Direktīva – un šajā gadījumā Dānijas likumdošana par iekšējās informācijas nelikumīgu izmantošanu – aizliedz izpaust iekšējo informāciju, kura ietver ziņas par plānotu uzņēmumu apvienošanos, kas var ietekmēt darbiniekus, var gadīties, ka šī tiesību norma varētu būt pretrunā ar darbinieku tiesībām iegūt informāciju par notikumiem, kas iespējami varētu ietekmēt viņu situāciju. Tas tā ir tāpēc, ka Direktīva piemēro informācijas izpaušanas aizliegumu visiem potenciālajiem ieguldītājiem, neņemot vērā viņu īpašo lomu uzņēmumā (tas ir, nešķirojot uzņēmuma vadību un pārējos darbiniekus). Tāpēc pat gadījumā, kad šie divi tiesību normu kopumi viens ar otru nav tiešā konfliktā, būs jāsavieto to iecerētie mērķi.
22. Paturot prātā Kopienu tiesību garantēto sociālo tiesību aizsardzību, pirms iesniedzējtiesas uzdoto jautājumu izskatīšanas es izskaidrošu Direktīvā noteiktā informācijas izpaušanas aizlieguma lomu, lai vēlāk noteiktu apstākļus, kādos persona trīs iepriekš minētajos kontekstos var atsaukties uz Direktīvas 3. panta a) apakšpunktā noteikto iekšējās informācijas izpaušanas aizlieguma izņēmumu.
A – Direktīvā noteiktā informācijas izpaušanas aizlieguma loma
23. Pusēm ir pretēji viedokļi par Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta piemērošanas jomu. Grengords un Bangs apgalvo, ka Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta sašaurināta interpretācija būtu pretrunā nulla poena sine lege
principam un Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 7. pantam (5) .
24. Kaut gan es piekrītu, ka lietas krimināltiesiskā rakstura dēļ ir jāpiemēro likumības princips, es uzskatu, ka tā ietekme atšķiras no Grengorda un Banga norādītās ietekmes. Pirmkārt, ir jāatgādina, ka saskaņā ar Direktīvas 13. pantu dalībvalstīm ir jānodrošina tikai, ka “sodi ir pietiekami bargi, lai sekmētu [tās noteikumu] ievērošanu”. Tādējādi sodiem par Direktīvas noteikumu pārkāpšanu nav noteikti jābūt kriminālsodiem, kādi ir paredzēti Værdipapirhandelslov
94. panta 1. punkta 1. apakšpunktā. Tomēr Direktīvas piemērošanas jomu nevar interpretēt atkarībā no valsts tiesvedības veida (civiltiesiskā, krimināltiesiskā vai administratīvi tiesiskā), kurā izdarīta atsauce uz šo interpretāciju (6) . Tādēļ, kaut gan Tiesa sniegs tikai Direktīvas interpretāciju, valsts tiesai tiks uzticēts pienākums, “veicot Direktīvas izpildei pieņemtā valsts tiesību akta interpretāciju saskaņā ar Direktīvas tekstu un mērķiem, nodrošināt [likumības] principa ievērošanu” (7) . Tādēļ likumības princips pats par sevi neliek kādā noteiktā veidā interpretēt Direktīvas 3. panta a) apakšpunktā noteikto informācijas izpaušanas aizliegumu.
25. Pārējie Tiesai iesniegtie apsvērumi pamato aizlieguma izpaust informāciju izņēmuma sašaurinātu interpretāciju, kam, pēc manām domām, ir lielāka nozīme tālāk izklāstīto iemeslu dēļ.
26. Anklagemyndighed
(prokuratūra) valsts tiesā iesniegtajos apsvērumos, kā arī Komisija un Dānijas valdība šajā Tiesā ir norādījušas vairākus argumentus šāda viedokļa atbalstam. Pirmkārt, saskaņā ar Anklagemyndighed
un Dānijas valdības teikto Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta burtisks iztulkojums atbalsta šīs tiesību normas sašaurinātu interpretāciju. Otrkārt, šāda interpretācija ir saskaņā ar Direktīvas mērķi, proti, nodrošināt, ka visi ieguldītāji ir līdztiesīgi un ka tie tiek aizsargāti no iekšējās informācijas nelikumīgas izmantošanas. Lai sasniegtu šos mērķus, informācijas izpaušanas aizliegumam ir preventīva funkcija. Turklāt Komisija uzsver, ka Direktīvas 3. panta a) apakšpunkts paredz izņēmumu no vispārēja noteikuma un kā tāds tas ir jāinterpretē sašaurināti.
27. Tā kā precīzo 3. panta a) apakšpunkta nozīmi var noskaidrot tikai saistībā ar konkrētām situācijām, lai definētu šīs tiesību normas piemērošanas jomu, ir lietderīgi noskaidrot tās lomu Direktīvā. Direktīvas galvenais mērķis ir nodrošināt pārvedamu vērtspapīru otrreizējā tirgus vienmērīgu darbību (8) . Šajā nolūkā Direktīva veicina ieguldītāju uzticību (9) . Šāda uzticība izriet no fakta, ka visi ieguldītāji ir līdztiesīgi (10) . No šī principa izriet, ka visiem ieguldītājiem ir jānodrošina vienāda pieeja informācijai. Vienāda pieeja informācijai par biržā kotētiem uzņēmumiem un par vērtspapīriem nodrošina tirgus cenu racionālu veidošanos.
28. Ieguldītāju līdztiesību kapitāla tirgū var nodrošināt divējādi. No vienas puses, tas uzliek pienākumu nodrošināt pārskatāmību, saskaņā ar kuru biržā kotētiem uzņēmumiem jāpublicē noteikts attiecīgas informācijas apjoms, lai šo uzņēmumu akciju cena atbilstu uzņēmuma objektīvajai vērtībai (11) . Tas ļauj visiem ieguldītājiem izvērtēt akciju cenu, ņemot vērā attiecīgo uzņēmumu faktisko situāciju. No otras puses, ieguldītāju līdztiesību nodrošina ar Direktīvā noteikto iekšējās informācijas izpaušanas un lietošanas aizliegumu (12) .
29. Šī lieta attiecas tikai uz informācijas izpaušanas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 3. panta a) apakšpunktu. Informācijas izpaušanas aizlieguma būtība ir tāda, ka, jo lielākam skaitam personu ir zināma iekšējā informācija, jo lielāks ir risks, ka kāds to izmantos savā labā, līdz ar to ietekmējot tirgus vienmērīgumu. Tādējādi informācijas izpaušanas aizliegums neizbēgami izriet no iekšējās informācijas izmantošanas aizlieguma un tam ir preventīva loma. Turklāt ir jāpiebilst, ka šāds aizliegums attiecas tikai uz Direktīvas 2. pantā definētu iekšējo informāciju un ir spēkā tikai tik ilgi, kamēr iekšējā informācija netiek publiskota. Jebkurš šāda aizlieguma izņēmums var apdraudēt ieguldītāju uzticību tirgum un tāpēc jāinterpretē sašaurināti.
30. Kaut gan, ņemot vērā Direktīvas mērķi, šķiet, ka jebkurš izņēmums no Direktīvas 3. panta a) apakšpunktā noteiktā aizlieguma jāinterpretē sašaurināti, frāzes “pildot parasto darbu, amatu vai pienākumus” burtiskā nozīme pirmajā brīdī liekas šķietami neierobežota, jo katra persona, kam zināma iekšējā informācija, neatkarīgi no savas darbības jomas principā var atsaukties uz šo frāzi. Tomēr apstākļi, kādos iekšējo informāciju var likumīgi izpaust, ir jāizvērtē, ņemot vērā faktisko situāciju, kādā tas ir noticis.
31. Anklagemyndighed
un Dānijas valdība atzīmē, ka ar Direktīvas izstrādi saistītie dokumenti (13) noteic, ka aizlieguma izpaust informāciju izņēmums ir pieļaujams vienīgi gadījumos, kad tas ir nepieciešams vai atbilstošs.
32. Tomēr Grengords un Bangs iebilst, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru (14) uz Direktīvas sagatavošanas dokumentiem nevar atsaukties, veicot interpretāciju, ja šādu dokumentu teksts nav atspoguļots attiecīgā tiesību akta tekstā.
33. Nav apstrīdams, ka no sagatavošanas dokumentiem nevar atvasināt vispārējus standartus, jo šie dokumenti var tikai paskaidrot attiecīgās normas burtisko nozīmi. Var arī piebilst, ka Direktīvas sagatavošanas dokumenti, uz kuriem tiek izdarīta atsauce šajā lietā, nav publicēti, kas kavē to lietošanu šīs Direktīvas interpretācijai. Vārds “parasts” faktiski tiks interpretēts, atsaucoties uz valsts tiesību kontekstu. Ar Direktīvas izstrādi saistītie dokumenti tomēr papildus pamatos apgalvojumu, ka informācijas izpaušanas aizlieguma izņēmums ir jāinterpretē sašaurināti (15) .
34. Visbeidzot, ir svarīgi atzīmēt, ka tas, kādas valdes locekļa darbības var tikt veiktas, “pildot parasto darbu, amatu vai pienākumus”, būs lielā mērā atkarīgs no tiesību normām, kas regulē šo funkciju izpildi un raksturu dažādās valstu tiesību sistēmās. Tādējādi ieteikumi, ko Tiesa sniegs valsts tiesai par Kopienu tiesību akta interpretāciju, valsts tiesai būs jāpapildina ar savas valsts attiecīgo tiesību normu analīzi, kas definē un reglamentē dažādas profesionālās darbības, kuras veicot, var tikt izpausta iekšējā informācija.
B – Darbinieku iecelta valdes locekļa veikta iekšējās informācijas izpaušana arodbiedrības priekšsēdētājam
35. Šeit jāizšķir divas dažādas situācijas. Pirmajā situācijā darbinieku iecelts valdes loceklis lūdz padomu ekspertam, un otrajā gadījumā viņš konsultējas ar “personām, kuras viņš pārstāv” (tas attiecas vai nu uz akcionāriem, vai arī uz uzņēmuma darbiniekiem).
1. Situācija, kad darbinieku iecelts valdes loceklis lūdz padomu arodbiedrības priekšsēdētājam kā sociālo un ražošanas attiecību ekspertam
36. Izvērtējot situāciju, kad darbinieku iecelts valdes loceklis lūdz padomu arodbiedrības priekšsēdētājam kā sociālo un ražošanas attiecību ekspertam (16), es pievērsīšos trim būtiskiem jautājumiem: pirmkārt, tiesībām konsultēties ar ekspertu; otrkārt, tam, vai arodbiedrības priekšsēdētāju var uzskatīt par sociālo un ražošanas attiecību ekspertu; un, treškārt, nododamās informācijas pieļaujamajam apjomam.
37. Attiecībā uz pirmo jautājumu Grengords norāda, ka valdes locekļa statusā viņš likumīgi drīkstēja konsultēties ar arodbiedrības priekšsēdētāju par sarežģītajiem lēmumiem, kas viņam bija jāpieņem saistībā ar plānoto apvienošanos.
38. Komisija un Dānijas valdība atzīst, ka darbinieku iecelts valdes loceklis drīkst konsultēties ar ekspertu, lai varētu izpildīt savus pienākumus uzņēmumā, tomēr tās uzstāj, ka šādas konsultācijas var veikt tikai tad, ja tas ir uzņēmuma interesēs, un tikai tad, ja ekspertam ir saistošs konfidencialitātes pienākums. Dānijas valdība tiesas sēdē iebilst, ka tikai izņēmuma gadījumos darbinieku iecelta valdes locekļa konsultācijas ar arodbiedrības priekšsēdētāju būs uzņēmuma interesēs.
39. Tādējādi visas puses atzīst, ka valdes loceklis drīkst lūgt eksperta konsultācijas, pildot savus parastos pienākumus. Visi piekrīt, ka arī darbinieku ieceltam valdes loceklim ir šādas tiesības. Tomēr tas nedod valdes locekļiem tiesības izpaust saviem padomniekiem iekšējo informāciju. Turklāt, kā norādīja Komisija, kā arī Dānijas un Zviedrijas valdības, tā kā Kopienu tiesības tikai ļoti ierobežotā apmērā saskaņo sabiedrību tiesības, tas, kas ir uzņēmuma valdes locekļa parasts darbs, būs jānosaka, atsaucoties uz piemērojamajām valsts tiesībām. Tomēr Kopienu tiesības ierobežos valsts tiesību interpretāciju.
40. Vispirms, kas ir arī visvairāk acīmredzams, piemērojamās valsts tiesību normas valsts tiesai būs jāinterpretē, ņemot vērā Direktīvas mērķi, proti, ka jebkāds aizlieguma izpaust informāciju izņēmums varētu apdraudēt uzticību kapitāla tirgum. Tādēļ ir nepieciešams līdzsvarot valdes locekļa tiesības lūgt kvalificētus padomus par darījumu un risku, ka, ja tiks pieļauta informācijas izpaušana, tiks pārkāpts ieguldītāju līdztiesības princips.
41. Lai nodrošinātu ieguldītāju aizsardzības principa ievērošanu, valdes locekļa tiesības izpaust iekšējo informāciju ir jāierobežo, ņemot vērā, vai šim valdes loceklim ir faktiska nepieciešamība lūgt padomu; vai ekspertam ir nepieciešama pieeja iekšējai informācijai; un, visbeidzot, kāda veida informācija tiek nodota. Citiem vārdiem sakot, valdes loceklis, pildot savu parasto darbu, drīkst izpaust iekšējo informāciju tikai tad, ja viņš lūdz padomu, lai izpildītu savus darba pienākumus, un izpauž šādu informāciju tikai tādā apmērā, kāds ir nepieciešams, lai viņš saņemtu attiecīgo eksperta padomu.
42. Otrkārt, aizlieguma izpaust informāciju izņēmuma interpretācijai, ko sniegs valsts tiesa, ir jābūt saskaņā ar Kopienu tiesībās aizsargātajām sociālajām pamattiesībām. Kā tiesas sēdes laikā Zviedrijas valdība norādīja savos mutiskajos apsvērumos, Direktīvā nav noteikts pilnīgs informācijas izpaušanas aizliegums. Tādēļ papildus kapitāla tirgus pienācīgas darbības nodrošināšanai ir jāņem vērā arī citas, piemēram, darbinieku intereses. Tā rezultātā darbinieku intereses, it sevišķi tas, kā darījums varētu ietekmēt viņu nodarbinātības situāciju, ir jāņem vērā, lai izvērtētu, vai darbinieku ieceltam valdes loceklim atsevišķu funkciju izpildei varētu būt nepieciešams saņemt sociālo un ražošanas attiecību eksperta konsultāciju.
43. Attiecībā uz iespēju, ka arodbiedrības priekšsēdētājs varētu darboties kā sociālo un ražošanas attiecību eksperts, ir jāapskata vēl viens jautājums. Citiem vārdiem sakot, ar secinājumu, ka valdes loceklim ir tiesības lūgt sociālo un ražošanas attiecību eksperta konsultāciju, nepietiek, lai Grengordam būtu tiesības izpaust informāciju savas arodbiedrības priekšsēdētājam. Papildus jāizvērtē arī, vai arodbiedrības priekšsēdētāju var uzskatīt par sociālo un ražošanas attiecību ekspertu un vai viņš kā tāds darbojās. Faktiski var rasties jautājums – vai, ņemot vērā viņa galveno uzdevumu – darbinieku tiesību aizsardzību, viņu var uzskatīt par neatkarīgu ekspertu. Tiesas sēdē Dānijas valdība centās nošķirt jurista un arodbiedrības priekšsēdētāja sniegtās konsultācijas. Tomēr, ja tiktu sniegta definīcija tam, kas būtu uzskatāms par eksperta konsultāciju, tas nepamatoti ierobežotu valdes locekļa tiesības, pildot savus darba pienākumus, konsultēties ar, pēc viņa domām, visspējīgāko personu. Kopienu tiesības noteiktos apstākļos principā neaizliedz arodbiedrības priekšsēdētājam darboties eksperta lomā, tomēr ir jāpārbauda, vai nav noticis tā, ka Grengords vienkārši izpauda informāciju personai apstākļos, ko nevar uzskatīt par “konsultēšanos ar ekspertu”.
44. Ja, konsultējoties ar Bangu, lai izvērtētu uzņēmumu apvienošanās ietekmi uz RealDanmark
darbiniekiem, Grengords tiešām darbojās, pildot savus darba pienākumus, un ja Bangu var uzskatīt par sociālo un ražošanas attiecību ekspertu, tad principā var konstatēt, ka informācijas izpaušana ir bijusi likumīga. Pēc tam būtu jānosaka izpaužamās informācijas apjoms. Šajā sakarā puses ir izteikušas divus dažādus viedokļus.
45. No vienas puses, Anklagemyndighed
uzskata, ka, jo lielāka ir izpaustās iekšējās informācijas potenciālā ietekme uz akciju cenu, jo retāk šādu informāciju izpauž attiecīgajam darbiniekam, pildot parasto darbu.
46. No otras puses, Grengords norāda, ka nevajadzētu saistīt izpaustās informācijas veidu ar iespēju, ka informācija var tikt izpausta, pildot parasto darbu. Viņš tomēr pamato plānotās apvienošanās precīza grafika izpaušanu ar nepieciešamību izskaidrot, kāpēc Finansforbundet
būtu jāatvēl līdzekļi ar apvienošanos saistītas darba grupas izveidei. Tas turklāt norāda, ka viņam bija jāizpauž informācija par gaidāmo akciju apmaiņas attiecību, lai varētu izvērtēt, vai bija ticams, ka varētu tikt izteikts konkurējošs piedāvājums uzņēmuma pirkšanai.
47. Šajā sakarā Direktīvas vispārējā struktūra noteic, ka tas, ko drīkst likumīgi izpaust, ir jāinterpretē šauri. Kā tika norādīts iepriekš, iekšējās informācijas jēdziens Direktīvas 2. pantā ir definēts funkcionāli. Tas, ka informācija spēj ietekmēt akciju cenas, padara to par iekšējo informāciju. Iekšējās informācijas izpaušanas rezultātā tādējādi automātiski rodas risks, ka informācijas saņēmējs spēs paredzēt cenas izmaiņas. Konstatēt, vai iespēja, ka iekšējā informācija vairāk vai mazāk ietekmēs cenas, lielākajā daļā gadījumu nebūs iespējams. Jāatceras arī, ka jebkurš Direktīvas 3. panta a) apakšpunktā noteiktais aizlieguma izpaust informāciju izņēmums automātiski samazina šī aizlieguma preventīvo funkciju.
48. Visbeidzot, un pretēji Komisijas un Dānijas valdības apgalvojumam šķiet, ka nav nepieciešams, lai informācijas izpaušanas likumīgums saskaņā ar Direktīvas 3. panta a) apakšpunktu būtu atkarīgs no īpaša pienākuma ievērot konfidencialitāti. Direktīvas 2. panta 1. punkta trešais ievilkums faktiski jau noteic, ka personai, kura var piekļūt iekšējai informācijai, “pildot savu darbu, amatu vai pienākumus”, ir saistošs konfidencialitātes pienākums.
2. Situācija, kad darbinieku iecelts valdes loceklis konsultējas ar arodbiedrības priekšsēdētāju kā personu, kura ir tā “pārstāvamais”
49. Jautājums ir par to, vai Grengords, konsultējoties ar arodbiedrības priekšsēdētāju kā ar ekspertu, varēja ar viņu konsultēties kā ar savu “pārstāvamo”.
50. Grengords apgalvo, ka, tā kā visiem valdes locekļiem ir vienādas tiesības un privilēģijas, darbinieku ieceltam valdes loceklim liedzot izpaust informāciju saviem “pārstāvamajiem”, šis valdes loceklis faktiski tiktu diskriminēts, jo saskaņā ar Dānijas tiesībām valdes locekļiem ir tiesības izpaust informāciju akcionāriem, ar kuriem tie ir īpaši saistīti vai kuri viņus ir iecēluši amatā, nepārkāpjot konfidencialitātes pienākumu. Bangs šajā sakarā izvirza tādus pašus argumentus, balstoties uz Finansforbundet
izdotajām vadlīnijām, kas norāda, ka darbinieku ieceltam valdes loceklim vienmēr ir tiesības konsultēties ar arodbiedrības priekšsēdētāju, pat ja viņa pienākums ir rīkoties diskrēti.
51. Komisija uzskata, ka valdes locekļu gadījumā viņu rīcība jāvērtē, ņemot vērā viņu “dubulto lojalitāti” – no vienas puses, pret uzņēmumu un, no otras – pret personām, kas viņus ir iecēlušas vai ievēlējušas amatā, piemēram, akcionāriem. Komisija tomēr šaubās par to, vai valdes locekļa tiesības konsultēties ar saviem pārstāvamajiem varētu būt saderīgas ar Direktīvas mērķiem.
52. Saskaņā ar Dānijas valdības viedokli var uzskatīt, ka valdes loceklis izpauž iekšējo informāciju saviem “pārstāvamajiem” (akcionāriem vai uzņēmuma darbiniekiem), veicot viņa parastos pienākumus, tikai tad, ja: 1) to ir atļāvis uzņēmums, 2) uzņēmuma intereses objektīvi attaisno informācijas izpaušanu un 3) ar to tiek apmierināta akcionāru un/vai darbinieku vajadzība saņemt informāciju, ņemot vērā informācijas sniedzēja funkcijas.
53. Kaut gan vērtējums par to, vai valdes loceklis drīkst konsultēties ar saviem “pārstāvamajiem”, daļēji ir atkarīgs no valsts sabiedrību tiesībām, uz šo pretrunīgo jautājumu attiecas arī salīdzinošo tiesību elementi. Vācijas tiesībās nav paredzēta iespēja valdes loceklim konsultēties ar akcionāru kā savu “pārstāvamo” (17) . Itālijas tiesībās saskaņā ar atsevišķu tiesību doktrīnu ir pieļaujams, ka valdes loceklis var sniegt pat konfidenciālu informāciju, ja pastāv risks, ka citādi tiktu ietekmētas akcionāru intereses (18) . Saskaņā ar Nīderlandes tiesībām individuāla valdes locekļa sazināšanās ar akcionāru ir principā aizliegta. Tikai tad, ja, piemēram, publiskais piedāvājums var izdoties vienīgi ar akcionāru vienošanos, viņus par šo darījumu drīkst informēt, pirms šāda informācija tiek publicēta (19) . Kopumā šis īsais salīdzinošais pārskats norāda, ka valdes locekļu konsultācija ar saviem pārstāvamajiem tiek apskatīta tikai dažās tiesību sistēmās un tā ir likumīga tikai tad, ja tiek izpildīti stingri nosacījumi.
54. Šajā sakarā var būt nozīme vēl vienam apsvērumam. Pēc manām domām, iespēja konsultēties ar saviem pārstāvamajiem var būt atšķirīga, no vienas puses – valdes locekļiem, ko amatā ir ievēlējusi akcionāru pilnsapulce, un, no otras puses – valdes locekļiem, ko amatā ir iecēluši darbinieki. Tā vietā, lai tos stingri uzskatītu par konsultācijām ar “pārstāvamajiem”, kontakti starp darbinieku ieceltu valdes locekli un arodbiedrības priekšsēdētāju, kā Zviedrijas valdība norādīja mutiskajos apsvērumos Tiesā, var būt neatņemama darbinieku pārstāvja lomas daļa. Tas jāizvērtē, ņemot vērā specifiskās valsts tiesību normas, kas reglamentē darbinieku pārstāvju dalību uzņēmuma valdē.
55. Tomēr, interpretējot Dānijas tiesības, valsts tiesai ir jāņem vērā Kopienu tiesības šādos trīs aspektos. Pirmkārt, valsts tiesai ir jāinterpretē valsts tiesību normas, ņemot vērā risku, ka pretēji Direktīvas mērķim var tikt apdraudēta uzticība kapitāla tirgum. Otrkārt, jāatgādina, ka iepriekš minēto iemeslu dēļ jebkurš aizlieguma izpaust iekšējo informāciju izņēmums ir jāinterpretē sašaurināti. Treškārt, būs jāņem vērā arī Kopienu tiesībās garantētās darbinieku tiesības saņemt informāciju un uzklausīt viņu viedokli.
56. Darbinieku sociālās tiesības saņemt informāciju un uzklausīt viņu viedokli it īpaši ir ietvertas 1989. gada Hartas par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām 17. un 18. pantā, Pamattiesību hartas 27. pantā un EKL 136. pantā, kas noteic, ka “Kopiena un dalībvalstis [..] par saviem mērķiem izvirza [..] dialogu starp darba devējiem un darbiniekiem”. Šīs tiesības ietilpst arī Kopienu tiesību sistēmā kā vispārēji tiesību principi, kas izriet no dalībvalstu kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām (20) . Šādas tiesības ir noteiktas arī atvasinātajos tiesību aktos, kā, piemēram, Direktīvā 94/45/EK (21) . Šīs Direktīvas mērķis saskaņā ar judikatūrā sniegto interpretāciju ir “nodrošināt, ka Kopienas mēroga uzņēmumu darbinieki tiek atbilstoši informēti un uzklausīti, kad dalībvalstī, kurā viņi nav nodarbināti, tiek pieņemti šos darbiniekus ietekmējoši lēmumi” (22) . Nesen pieņemtie tiesību akti, kas vēl nebija spēkā šajā lietā izskatāmo apstākļu rašanās laikā, papildina darbinieku tiesības saņemt informāciju un uzklausīt viņu viedokli tādu lēmumu pieņemšanas gadījumā, kas var ietekmēt viņu situāciju (23) . Visi šie pasākumi organizē informācijas apriti uzņēmumā, lai palielinātu darbinieku pārstāvjiem doto pieeju informācijai, izmantojot darbinieku komitejas vai darbinieku ieceltus valdes locekļus, kā tas notiek Dānijas uzņēmumos. Ar arodbiedrībām saistītajām sociālajām tiesībām var būt nozīme, pat ja nav apstrīdams, ka Kopienu tiesību aizsargātās tiesības veidot arodbiedrības un iestāties tajās (24) tieši nedod tiesības no uzņēmuma nodot iekšējo informāciju arodbiedrībai. Tas viss jāņem vērā, interpretējot valsts tiesību normas, kas reglamentē valdes locekļa konsultēšanos ar saviem pārstāvamajiem (it sevišķi nosakot, vai darbinieki ietilpst “pārstāvamo” jēdzienā, ja valsts tiesību aktos paredzētas tiesības konsultēties ar “pārstāvamajiem”).
57. Visbeidzot, pat tad, ja valsts tiesa atzītu, ka saskaņā ar Dānijas tiesībām visiem valdes locekļiem ir tiesības konsultēties ar saviem “pārstāvamajiem”, apšaubāms, vai arodbiedrības priekšsēdētāju var uzskatīt par darbinieku iecelta valdes locekļa “pārstāvamo”, jo šāds valdes loceklis pārstāv visus uzņēmuma darbiniekus un nevis tikai tos, kuri ir arodbiedrības biedri (25) .
C – Arodbiedrības iecelta uzņēmuma sadarbības komitejas locekļa veikta iekšējās informācijas izpaušana arodbiedrības priekšsēdētājam
58. Lai atbildētu uz šo jautājumu, jāatgādina, ka šajā gadījumā Grengords rīkojas sadarbības komitejas locekļa statusā un nevis valdes locekļa statusā, kā tas bija pirmajā jautājumā. Tātad Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta piemērošana būs jāizvērtē, ievērojot citus apstākļus. Šajā gadījumā sadarbības komitejas loceklis izpauda iekšējo informāciju tās arodbiedrības priekšsēdētājam, kura iecēla viņu amatā.
59. Sadarbības komitejas ir Dānijas tiesību specifiska iezīme. Tiesas sēdē, atbildot uz Tiesas 2004. gada 4. februārī uzdotu jautājumu, tika paskaidrots, ka šajā gadījumā sadarbības komiteja tika izveidota saskaņā ar līgumu, kas noslēgts starp RealDanmark
un Finansforbundet . Sadarbības komitejā ietilpst vienāds RealDanmark
vadības un arodbiedrības pārstāvju skaits. Dānijas valdība un Grengords atšķirīgi interpretē jautājumu, vai sadarbības komiteja drīkst pieņemt saistošus lēmumus. Kopumā šķiet, ka sadarbības komiteja nodrošina informācijas apriti starp uzņēmumu un arodbiedrību.
60. Grengords uzskata, ka viņam kā Finansforbundet
pārstāvim sadarbības komitejā bija tiesības izpaust iekšējo informāciju arodbiedrības priekšsēdētājam.
61. Komisija atzīst, ka sadarbības komitejas loceklis var konsultēties ar ekspertu, ja vien ekspertam ir saistošs konfidencialitātes pienākums. Kaut gan Komisija apšauba, vai vajadzētu atļaut informācijas izpaušanu “pārstāvamajiem”, tā piekrīt, ka sadarbības komitejas loceklis, kurš pārstāv arodbiedrību, varētu uzskatīt šo arodbiedrību par savu “pārstāvamo”. Komisija arī norāda, ka jebkuru informāciju var izpaust “pārstāvamajam” tikai tad, ja personai, kura saņem informāciju, ir saistošs konfidencialitātes pienākums.
62. Dānijas valdība norāda, ka informācijas izpaušanas, ko veic darbinieku iecelts valdes loceklis vai sadarbības komisijas loceklis, likumība ir jāizvērtē saskaņā ar identiskiem kritērijiem.
63. Ja saikne starp arodbiedrību un sadarbības komiteju ir tik stipra, ka var secināt – informācijas nodošana sadarbības komitejai ir līdzvērtīga tās nodošanai arodbiedrībai, tad informācijas izpaušanu var uzskatīt par likumīgu Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta izpratnē.
64. Visumā un, ievērojot to pašu strukturālo analīzi, kas tika izmantota iepriekšējā jautājumā, valsts tiesai būs jānosaka, vai Grengords, rīkojoties kā sadarbības komitejas loceklis un pildot savu parasto darbu, drīkstēja izpaust iekšējo informāciju tās arodbiedrības priekšsēdētājam, kuru viņš pārstāvēja. Būs jāņem vērā viņa loma sadarbības komitejā, lai noteiktu, vai viņa pienākumos ietilpa informācijas nodošana arodbiedrības priekšsēdētājam.
65. Attiecībā uz izpaustās informācijas apjomu lēmums lūgt prejudiciālu nolēmumu neprecizē, ciktāl plānotās uzņēmumu apvienošanās detaļas tika apspriestas sadarbības komitejā. Uzsverot Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta preventīvo funkciju, valsts tiesai būs jānosaka, kāda informācija tika likumīgi nodota, tādēļ ka tā tika apspriesta sadarbības komitejas sēdē.
D – Arodbiedrības priekšsēdētāja izpausta iekšējā informācija šīs arodbiedrības biedriem
66. Šis pēdējais jautājums attiecas uz informācijas izplatīšanu arodbiedrībā. Kaut gan, šķiet, nav nozīmes ņemt vērā, kā šī informācija tika iegūta, tomēr ir jāizvērtē informācijas izpaušanas likumība. Jāpiezīmē, ka līdzīgi jautājumi radīsies, piemēram, tādā finanšu iestādē, kas sniedz padomus kādam uzņēmumam. Tā kā Direktīva šo jautājumu nereglamentē, ir būtiski atzīmēt, ka vairākas kapitāla tirgu (regulatīvās) iestādes ir pieņēmušas vadlīnijas, kas paredz kontrolēt un ierobežot šādas iekšējās informācijas izplatīšanu organizācijās (26) .
67. Bangs apgalvo, ka, nododot no Grengorda saņemto informāciju atsevišķiem arodbiedrības biedriem, viņš rīkojās savu arodbiedrības priekšsēdētāja funkciju robežās. Viņš norāda, ka, neizplatot šādu informāciju, viņš nebūtu varējis veikt savus pienākumus. Viņš turklāt atsaucas uz Dānijas Tieslietu ministrijas 2001. gada 23. novembra atzinumu, kurā bija norādīts, ka informācijas izplatīšana ietilpa viņa parasto pienākumu izpildē. Kaut gan Dānijas Tieslietu ministrija norādīja arī, ka informācijas izplatīšanai jābūt atbilstošai un nepieciešamai, un tādēļ secināja, ka šajā gadījumā tā nebija likumīga, Bangs atmet šos kritērijus un uzskata, ka informācijas izpaušana bija likumīga.
68. Šķiet, ka Dānijas valdības nostāja ir attīstījusies laika posmā starp tās rakstiskajiem un mutiskajiem apsvērumiem. Sākotnēji tā uzskatīja, ka, tā kā Grengords nelikumīgi izpauda iekšējo informāciju Bangam, pēdējais likumīgi nedrīkstēja to izpaust trešajām personām. Ja pirmā informācijas nodošana būtu bijusi likumīga, varētu pieļaut, ka arodbiedrības priekšsēdētājs savu parasto pienākumu izpildes gaitā varēja nodot šo informāciju saviem tuvākajiem līdzstrādniekiem, lai aizsargātu arodbiedrības biedru intereses. Tiesas sēdē valdība atteicās no šādas nošķiršanas un apgalvoja, ka informācijas izpaušanu varētu uzskatīt par likumīgu tikai tad, ja šī informācija būtu izpausta tā uzņēmuma interesēs, no kura šī informācija ir sākotnēji cēlusies.
69. Komisija piedāvā atbildēt tādējādi, ka arodbiedrības priekšsēdētājs principā nedrīkst izpaust iekšējo informāciju, ja vien šāda informācija netiek izpausta, viņam darbojoties kā personas, kam primāri zināma šī iekšējā informācija ( primary insider ), padomdevējam un personām, kurām informācija tiek izpausta, ir saistošs konfidencialitātes pienākums. Komisija norāda, ka nav nozīmes, vai arodbiedrības priekšsēdētājs saņem informāciju no darbinieku iecelta valdes locekļa vai arī no sadarbības komitejas locekļa.
70. Pēc manām domām, informācijas avotam, proti, vai tā tika iegūta no Grengorda, kad viņš darbojās kā darbinieku iecelts valdes loceklis vai kad viņš darbojās kā sadarbības komitejas loceklis, nav nozīmes. Katrā ziņā Bangam bija piemērojams Værdipapirhandelslov
36. panta 1. punktā noteiktais informācijas izpaušanas aizliegums. Jautājums, uz kuru jāatbild, tādējādi ir tikai par to, vai Bangs drīkstēja izpaust iekšējo informāciju, “pildot parasto(‑s) [..] pienākumus” kā arodbiedrības priekšsēdētājs. Paturot prātā tās personas profesiju, kura nodod informāciju, informācija tiktu izpausta likumīgi tikai tad, ja to veic, lai izpildītu specifiskus pienākumus. Izpaustās informācijas apjoms ir jāapskata atsevišķi.
71. Kā arodbiedrības priekšsēdētājam Bangam bija jāaizstāv darbinieku intereses, kas bija uzdevums, ko viņš nevarēja izpildīt viens pats (27) . Tāpēc Bangs drīkstēja izpaust iekšējo informāciju saviem līdzstrādniekiem, bet tikai ņemot vērā ierobežojumus attiecībā uz to, kāda veida informāciju drīkstēja likumīgi izpaust, un ierobežojumus attiecībā uz informācijas saņēmējiem. Abos gadījumos valsts tiesai būtu jālīdzsvaro nepieciešamība reaģēt uz plānotās uzņēmumu apvienošanās rezultātā iespējamajām atlaišanām un risks, ka sekundārajā tirgū varētu tikt izjaukta ieguldītāju līdztiesība. Tādējādi šķiet skaidrs, ka saskaņā ar Direktīvas 3. panta a) apakšpunktu Bangs dažiem saviem līdzstrādniekiem drīkstēja izpaust kādu informācijas daļu.
72. Tomēr no Direktīvas 3. panta a) apakšpunkta nevar secināt, ka pastāv vispārējas tiesības informēt arodbiedrības biedrus. Attiecībā uz iekšējās informācijas saņēmējiem Bangs to darīja zināmu divām savām vietniecēm, organizācijas sekretariāta augstāka ranga administratīvajam vadītājam un saviem līdzstrādniekiem organizācijas sekretariātā. Tā kā nav pierādījumu par to, kā Bangs izlēma, kurām personām arodbiedrībā viņš izpaudīs informāciju, un kādā nolūkā informācija tika darīta zināma katram no saņēmējiem, nav iespējams izlemt, vai Bangs, pildot savus parastos pienākumus kā arodbiedrības priekšsēdētājs, drīkstēja izpaust informāciju šīm personām. Valsts tiesai katrā atsevišķajā gadījumā ir jāizvērtē, vai informācijas saņēmējam savu pienākumu pildīšanai arodbiedrībā bija nepieciešams saņemt šādu informāciju.
73. Attiecībā uz izpaustās informācijas apjomu tā precīzas robežas ir jānosaka atkarībā no tā, vai izpaust informāciju bija nepieciešams, lai sasniegtu šai rīcībai izvirzīto mērķi, kas šajā gadījumā bija RealDanmark
darbinieku interešu aizstāvība (28) .
III – Secinājumi
74. Līdz ar to es uzskatu, ka uz iesniedzējtiesas uzdotajiem jautājumiem jāatbild šādi:
1) Padomes 1989. gada 13. novembra Direktīvas 89/592/EEK, ar ko koordinē noteikumus par iekšējās informācijas nelikumīgu izmantošanu, 3. panta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka darbinieku iecelts valdes loceklis drīkst izpaust iekšējo informāciju arodbiedrības priekšsēdētājam tikai tad, ja, ņemot vērā attiecīgās valsts tiesību normas, kas nosaka valdes locekļu funkcijas, var uzskatīt, ka šāda informācija ir jāizpauž šī valdes locekļa funkciju izpildei, ņemot vērā eksperta viedokli, ko arodbiedrības priekšsēdētājs varētu izteikt attiecībā uz atklāto informāciju, vai ņemot vērā valsts tiesību aktos iespējami piešķirtās tiesības šādam valdes loceklim konsultēties ar saviem “pārstāvamajiem”;
2) Direktīvas 89/592 3. panta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka darbinieku iecelts valdes loceklis, kas konsultējas ar ekspertu, un ciktāl šādas konsultācijas tiek veiktas valdes locekļa pienākumu izpildes gaitā, šim ekspertam nedrīkst izpaust iekšējo informāciju, ja vien tas nav nepieciešams, un drīkst izpaust tikai tādā mērā, kādā šāda informācija ir nepieciešama, lai eksperts varētu sniegt kvalificētus padomus;
3) Direktīvas 89/592 3. panta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka uzņēmuma sadarbības komitejas loceklis nedrīkst izpaust iekšējo informāciju tās arodbiedrības priekšsēdētājam, kura iecēlusi viņu amatā, ja vien saikne starp sadarbības komiteju un arodbiedrību nav tāda, ka informācijas izpaušana sadarbības komitejai ir līdzvērtīga informācijas izpaušanai arodbiedrībai;
4) Direktīvas 89/592 3. panta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka arodbiedrības priekšsēdētājs neatkarīgi no tā, kā viņš ir ieguvis iekšējo informāciju, nedrīkst šādu informāciju izpaust savas arodbiedrības biedriem, ja vien šāda informācijas izpaušana nav nepieciešama, lai viņš varētu izpildīt savus amata pienākumus, izpaužot tikai to informāciju, kas arodbiedrības biedriem ir nepieciešama savu ar arodbiedrību saistīto uzdevumu veikšanai, un tikai tiem arodbiedrības biedriem, kuru palīdzība viņam ir nepieciešama savu pienākumu veikšanai.
(1) .
(2)  –	OV L 334, 30. lpp.; turpmāk tekstā – “Direktīva”.
(3)  –	Dāņu valodā pastāv lingvistiska atšķirība starp Dānijas likumu, kur lietots vārds “ videregive ”, un Direktīvu, kurā lietotais darbības vārds ir “ meddele ”.
(4)  –	Frison‑Roche, M. A. Le besoin conjoint d’une régulation analogue des relations sociales et des marchés globalisés.
No: Revue Internationale de Droit Economique, 2002/1, 67. lpp.
(5)  –	Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 7. pants: “1. Nevienu nedrīkst atzīt par vainīgu noziegumā tādas darbības vai bezdarbības dēļ, kas saskaņā ar izdarīšanas brīdī spēkā esošajiem valsts iekšējiem tiesību aktiem vai starptautiskajām tiesībām nebija noziegums. Tāpat nedrīkst piespriest smagāku sodu nekā tas, kas bija jāpiemēro nozieguma izdarīšanas brīdī. 2. Šis pants neaizliedz nodot tiesai un sodīt jebkuru personu par jebkuru darbību vai bezdarbību, kas izdarīšanas brīdī tika uzskatīta par noziegumu saskaņā ar vispārējiem civilizēto nāciju atzītajiem tiesību principiem”.
(6)  –	Tiesas 2004. gada 7. janvāra spriedums lietā C‑60/02 X
( Recueil, I‑651. lpp., 56. punkts).
(7)  –	Tiesas 1996. gada 12. decembra spriedums apvienotajās lietās C‑74/95 un C‑129/95 X
( Recueil, I‑6609. lpp., 26. punkts).
(8)  –	Direktīvas preambulas otrais un trešais apsvērums.
(9)  –	Direktīvas preambulas ceturtais apsvērums.
(10)  –	Direktīvas preambulas piektais apsvērums. Skat. arī ģenerāladvokāta Džeikobsa [ Jacobs ] 1995. gada 26. janvāra secinājumus lietā C‑384/93 Alpine Investments
(1995. gada 10. maija spriedums, Recueil, I‑1141. lpp., 71.–73. punkts).
(11)  –	Biržā kotētiem uzņēmumiem uzliktie pienākumi nodrošināt pārskatāmību ir kodificēti Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 28. maija Direktīvā 2001/34/EK par vērtspapīru iekļaušanu fondu biržas oficiālajā sarakstā un par informāciju, kas jāpublicē par tādiem vērtspapīriem (OV L 184, 1. lpp.).
(12)  –	Kopienu tiesību akti par kapitāla tirgiem šobrīd tiek pārstrādāti, piemērojot 1999. gada Finanšu pakalpojumu rīcības plānu, ko dalībvalstis apstiprināja 2000. gada martā Eiropadomes sanāksmē Lisabonā. Tādēļ Direktīva ir aizvietota ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 28. janvāra Direktīvu 2003/6/EK par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) (OV L 96, 16. lpp.).
(13)  –	Direktīvas, kas koordinē noteikumus par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu, priekšlikums.
(14)  –	Tiesas 1991. gada 26. februāra spriedums lietā C‑292/89 Antonissen
( Recueil, I‑745. lpp., 18. punkts), Tiesas 1996. gada 13. februāra spriedums apvienotajās lietās C‑197/94 un C‑252/94 Bautiaa un Société française maritime
( Recueil, I‑505. lpp., 51. punkts), Tiesas 2000. gada 8. jūnija spriedums lietā C‑375/98 Epson Europe
( Recueil, I‑4243. lpp., 26. punkts).
(15)  –	Skat., piemēram, Tiesas 1998. gada 11. jūnija spriedumu lietā C‑275/96 Kuusijärvi
( Recueil, I‑3419. lpp., 46. punkts).
(16)  –	Es saprotu “sociālās un ražošanas attiecības” kā jebkādu jautājumu, kas varētu tikt apspriests starp uzņēmuma darbiniekiem un vadību (personāla samazināšana, algas nosacījumi, pensijas, uzņēmuma struktūra, personāla politika, atrašanās vieta, tehnoloģija utt.).
(17)  –	1994. gada 26. jūlija Gesetz über den Wertpapierhandel und zur Änderung der börsenrechtlichen und wertpapierrechtlichen Vorschriften, Bundesgesetzblatt, 1994 I, 1749. lpp.
(18)  –	Antolisei, F. Manuale di diritto penale – Leggi complementari . Milāna, 2002, I sēj., 277. lpp.
(19)  –	To izskaidroja Beleidsregel 03-01 van de Autoriteit Financiële Markten, agrāk – Stichting Toezicht Effectenverkeer inzake de toepassing van de artikelen 46 en 46a Wet toezicht effectenverkeer bij het polsen van (potentiële) aandeelhouders in het kader het verrichten van transacties . Šis Nīderlandes finanšu iestādes pieņemtais tiesību akts stājās spēkā 2003. gada 11. aprīlī.
(20)  –	LES 6. pants. Tas tika atzīts Pirmās instances tiesas 2001. gada 6. marta spriedumā lietā T‑192/99 Dunnett
u.c./ EIB
( Recueil, II‑813. lpp., 89. un 90. punkts).
(21)  –	Padomes 1994. gada 22. septembra Direktīva 94/45/EK par to, kā izveidot Eiropas Uzņēmumu padomi vai procedūru darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Kopienas mēroga uzņēmumos un Kopienas mēroga uzņēmumu grupās (OV L 254, 64. lpp.).
(22)  –	Tiesas 2001. gada 29. marta spriedums lietā C‑62/99 Bofrost* ( Recueil, I‑2579. lpp., 28. punkts) un Tiesas 2004. gada 13. janvāra spriedums lietā C‑440/00 Kühne & Nagel
( Recueil, I‑787. lpp., 39. punkts).
(23)  –	Padomes 2001. gada 8. oktobra Direktīva 2001/86/EK, ar ko papildina Eiropas uzņēmējsabiedrības statūtus darbinieku iesaistīšanas jomā (OV L 294, 22. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 11. marta Direktīva 2002/14/EK, ar ko izveido vispārēju sistēmu darbinieku informēšanai un uzklausīšanai Eiropas Kopienā (OV L 80, 29. lpp.).
(24)  –	Saskaņā ar 1989. gada Hartas par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām 11. pantu darba ņēmējiem ir tiesības veidot profesionālas organizācijas vai arodbiedrības un iestāties tajās “savu ekonomisko un sociālo interešu aizstāvībai”. Pamattiesību hartas 12. pants noteic: “ikvienai personai ir tiesības uz [..] biedrošanās brīvību visos līmeņos, jo īpaši politiskajā, arodbiedrību un civilajā jomā, kas nozīmē tiesības ikvienam veidot arodbiedrības un stāties tajās savu interešu aizstāvībai”. EKL 137. pants vispārīgi noteic: “Kopiena atbalsta un papildina dalībvalstu darbības [..] darba ņēmēju un darba devēju pārstāvība[s] un kolektīva[s] interešu aizsardzība[s jomā]”. Judikatūrā ir atzīts arī, ka “brīvība iesaistīties arodbiedrības darbībā ir darba tiesību vispārējs princips” (Tiesas 1990. gada 18. janvāra spriedums apvienotajās lietās C‑193/87 un C‑194/87 Maurissen un Union syndicale /Revīzijas palāta, Recueil, I‑95. lpp., 21. punkts).
(25)  –	Grengorda pārstāvis tiesas sēdē paskaidroja, ka 90 % RealDanmark
darbinieku bija Finansforbundet
biedri, bet nespēja izskaidrot, kāpēc, neskatoties uz to, būtu jāuzskata, ka Grengords pārstāv arodbiedrību.
(26)  –	Piemēram, Spānijā Likums 44/2002 ( BOE, 2002. gada 23. novembris) liek pieņemt pasākumus, lai novērstu iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu uzņēmumā.
(27)  –	Tā kā uzņēmuma valdes loceklim ir atzītas tiesības konsultēties ar ekspertu, Bangs drīkst nodot informāciju saviem līdzstrādniekiem tikai tādā apmērā, cik tas ir nepieciešams viņa pienākumu izpildei.
(28)  –	Šajā sakarā, šķiet, Bangs pamatoti informēja atsevišķus līdzstrādniekus par to, ka tiks veikts darījums starp RealDanmark
un citu finanšu iestādi, lai varētu rīkoties, ievērojot varbūtējas atlaišanas. Tomēr no Tiesai iesniegtajiem apsvērumiem nav skaidrs, kāpēc Bangam darbinieku interešu aizstāvībai vajadzēja informēt savus līdzstrādniekus par precīzu apvienošanās grafiku un par sagaidāmo RealDanmark
akciju cenas celšanos.