62005CJ0054_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑54/05,
ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 4. februára 2005,
Komisia Európskych spoločenstiev,
v zastúpení: M. van Beek a M. Huttunen, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Fínskej republike,
v zastúpení: T. Pynnä a A. Guimaraes-Purokoski, splnomocnené zástupkyne, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalovanej,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia P. Kūris, J. Makarczyk (spravodajca), L. Bay Larsen a J.‑C. Bonichot,
generálny advokát: P. Mengozzi,
tajomník: H. von Holstein, zástupca tajomníka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 9. novembra 2006,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 11. januára 2007,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Svojou žalobou Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Fínska republika si tým, že vyžaduje tranzitné povolenie pre vozidlá riadne registrované a používané v inom členskom štáte, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 ES a 30 ES.
Právny rámec
2. § 1 zákona č. 1482/1994 o dani z motorových vozidiel [autoverlaki (1482/1994)] z 29. decembra 1994 stanovuje, že táto daň („autovero“, ďalej len „jednotná daň“) je splatná štátu pred tým, než sú osobné vozidlá zaregistrované vo Fínsku alebo pred tým, než sú uvedené do prevádzky vo Fínsku.
3. Podľa § 2 predmetného zákona „pod pojmom uvedenie do prevádzky vo Fínsku sa rozumie zaradenie motorového vozidla do premávky na fínskom území, aj keď nebolo zaregistrované v krajine“.
4. § 35 toho istého zákona stanovuje výnimky z podliehania jednotnej dani, najmä pre vozidlá používané na základe tranzitného povolenia.
5. Podľa § 8 zákona č. 1090/2002 o vozidlách [ajoneuvolaki (1090/2002)], z 11. decembra 2002 „všetky motorové vozidlá a ich prívesy… musia byť zaregistrované a musia podliehať technickej kontrole okrem výnimiek uvádzaných v tomto zákone, alebo na základe tohto zákona. Motorové vozidlá a ich prívesy…, ktoré neboli riadne zaregistrované alebo podrobené technickej kontrole, nemôžu byť uvedené do premávky“.
6. Podľa § 64 toho istého textu výnimky z registrácie môžu byť stanovené dekrétom. Preto § 8 dekrétu č. 1598/1995 o registrácii vozidiel [asetus ajoneuvojen rekisteröinnistä (1598/1995)], z 18. decembra 1995 (ďalej len „dekrét o registrácii“), upravuje predmetné výnimky.
7. Podľa § 8 ods. 2 dekrétu:
„Vozidlo zaregistrované v zahraničí alebo vozidlo vybavené dočasným evidenčným číslom môže byť vo Fínsku zaradené do premávky, bez prihlásenia o registráciu, za podmienok uvedených v § 46 až 48, 48a, 49 až 51, 51a, 51b a 52 až 56. Je tomu tak aj vtedy, keď ide o premávku vozidla, pre ktoré bolo vydané tranzitné povolenie.“
8. § 48 toho istého dekrétu stanovuje:
„1. Orgán poverený registráciou a správou cla môže, pre vykonanie technickej kontroly vozidla, ktoré nie je registrované v tejto krajine, s cieľom jeho prevodu, vystavenia, súťaženia alebo predvádzania vo Fínsku alebo z iného osobitného dôvodu s cieľom tranzitu vozidla vystaviť na požiadanie písomné tranzitné povolenie na účely uvedenia tohto vozidla do premávky. Tranzitné čísla (nálepky) sa udeľujú pri vydaní tranzitného povolenia.
2. Toto tranzitné povolenie sa vydáva, pokiaľ je vozidlo poistené platným poistením zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou automobilu a je zaplatená ročná daň z vozidiel so vznetovým motorom [‚moottoriajoneuvovero‘] alebo so zážihovým motorom [‚ajoneuvovero‘].
3. Tranzitné povolenie sa vydáva na dobu potrebnú na premávku vozidla. Bez mimoriadne závažných dôvodov nemôže byť vydané na dobu presahujúcu sedem dní. Účasť na súťaži nemôže byť za takýto dôvod považovaná.
4. Vozidlo nemôže byť používané s tranzitným povolením, ak nie je schopné premávky z dôvodu jeho stavu, rozmerov alebo jeho hmotnosti.“
9. Ročné dane uvádzané v § 48 ods. 2 dekrétu o registrácii boli nahradené novou ročnou daňou („ajoneuvovero“) zavedenou zákonom č. 1281/2003 o ročnej dani z vozidiel [ajoneuvoverolaki (1281/2003)], z 30. decembra 2003. Vozidlá, pre ktoré bolo vydané tranzitné povolenie, sú oslobodené od tejto ročnej dane pri uplatnení § 12 ods. 10 tohto zákona.
10. § 21 ods. 2 dekrétu č. 1116/2003 o informáciách uvádzaných v registri vozidiel [valtioneuvoston asetus ajoneuvoliikennerekisterin tiedoista (1116/2003)], z 18. decembra 2003 vymenúva informácie z tranzitného povolenia, ktoré sa uvádzajú v registri vozidiel:
„Z tranzitného povolenia sú do registra zapísané: meno, adresa, rodné číslo alebo identifikačné číslo organizácie držiteľa povolenia, značka vozidla, model, výrobné číslo, evidenčné číslo, poistka zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou automobilu, dátum vydania povolenia a orgán, ktorý vydal povolenie, jeho doba platnosti, jeho určenie, platby týkajúce sa povolenia a prípadne itinerár.“
Konanie pred podaním žaloby
11. Komisia po tom, čo dostala viacero sťažností týkajúcich sa fínskej legislatívy a praxe príslušných orgánov vzťahujúcej sa na vydávanie tranzitných povolení, ktoré sa požadujú pri dovoze vozidla registrovaného v inom členskom štáte, zaslala 17. mája 2002 Fínskej republike list, ktorým žiadala o vysvetlenia k predmetnej legislatíve a praxi.
12. Berúc do úvahy odpovede, ktoré predložil tento členský štát a ktoré Komisia nepovažovala za uspokojivé, začala táto inštitúcia konanie pred podaním žaloby výzvou z 9. apríla 2003, v ktorej uviedla, že povinnosť uložená osobám s bydliskom vo Fínsku požiadať o tranzitné povolenie pri prekročení fínskej hranice obmedzuje voľný pohyb tovaru, a teda je v rozpore s článkom 28 ES. Komisia tiež uviedla, že sedemdňová doba platnosti tranzitného povolenia je príliš krátka a ako taká v rozpore s týmto ustanovením.
13. Odôvodneným stanoviskom zo 16. decembra 2003 Komisia vyzvala Fínsku republiku na prijatie opatrení potrebných na dosiahnutie súladu s týmto stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia.
14. Keďže Fínska republika zopakovala svoje prvotné pripomienky a nevyhovela tomuto stanovisku v uvedenej lehote, Komisia podala podľa článku 226 druhého odseku ES túto žalobu.
O žalobe
Argumentácia účastníkov konania
15. Komisia sa domnieva, že články 28 ES a 30 ES odporujú režimu tranzitných povolení stanovenému dekrétom o registrácii. Subsidiárne, pre prípad ak by Súdny dvor nekonštatoval takéto nesplnenie povinnosti, uvádza, že doba platnosti predmetného povolenia, a to sedem dní, sama osebe odporuje predmetným článkom, berúc do úvahy jej krátkosť.
16. Komisia analyzuje konanie o tranzitnom povolení ako predpísanú administratívnu etapu, ktorá predchádza samotnému konaniu o registrácii vozidla, ak osoba s bydliskom vo Fínsku chce doviezť vozidlo riadne registrované v inom členskom štáte.
17. Komisia sa domnieva, že zavedenie takéhoto povolenia má vlastnosti množstevného obmedzenia dovozu alebo opatrenia s rovnocenným účinkom v zmysle článku 28 ES, keďže osoba s bydliskom vo Fínsku nemá žiadnu právnu záruku možnosti zaradenia vozidla riadne registrovaného v inom členskom štáte, ktoré dováža, do premávky vo Fínsku.
18. Podľa Komisie vyplýva najmä z § 48 dekrétu o registrácii, že vydanie tranzitného povolenia je ponechané na úvahu príslušných orgánov bez toho, aby v dôsledku toho existovala pre žiadateľa záruka jeho získania.
19. Komisia zdôrazňuje, že držiteľ vozidla sa vo všeobecnosti musí zastaviť na fínskej hranici s cieľom požiadať o tranzitné povolenie a že žiadosť o povolenie si v každom prípade vyžaduje, dokonca aj ak je podaná vopred pred prekročením hranice, presun osoby, ktorá chce doviezť vozidlo k colnici. Okrem toho vydanie tranzitného povolenia spôsobuje náklady.
20. Komisia sa nakoniec domnieva, že vydanie tranzitného povolenia nie je odôvodnené žiadnymi naliehavými dôvodmi všeobecného záujmu, ktoré sú uvádzané v článku 30 ES. Nezodpovedá najmä požiadavkám efektívnosti daňovej kontroly, ani cieľu bezpečnosti cestnej premávky.
21. Fínska republika uvádza v prvom rade, že režim tranzitných povolení, odlišný od konania o registrácii vozidiel ako takého, nepredstavuje obmedzenie dovozov v zmysle článku 28 ES.
22. Na podporu svojej analýzy uvádza, že predmetný režim nachádza svoje uplatnenie tak pri dočasnom používaní vozidiel neregistrovaných a nepodliehajúcich dani vo Fínsku, ako aj v prípade, ak osoba s obvyklým bydliskom vo Fínsku dováža z cudziny vozidlo, ktoré nebolo registrované v tomto členskom štáte. Upresňuje, že vydanie predmetného povolenia nemá priamy vzťah s prekročením hranice, pretože je výlučne spojené so zaradením vozidla do premávky a požiadavka tranzitného povolenia sa uplatňuje na všetky vozidlá, ktoré zatiaľ vo Fínsku neboli zaregistrované.
23. Fínska republika okrem nepatrných nákladov tranzitného povolenia vyzdvihuje rýchlosť a jednoduchosť konania na získanie predmetného povolenia, keďže toto povolenie sa vydáva bez predchádzajúcej technickej kontroly vozidla, žiadateľ v dôsledku toho nie je povinný byť držiteľom vozidla, keď žiada o tranzitné povolenie.
24. Okrem toho uvádza, že na udelenie tranzitného povolenia sú stanovené podmienky a že preto rozhodnutie príslušných orgánov nemôže vychádzať zo svojvoľnej úvahy.
25. Subsidiárne sa Fínska republika domnieva, že konanie o tranzitnom povolení je v každom prípade odôvodnené, keďže ide o najjednoduchší prostriedok zabezpečenia dosiahnutia cieľov efektívnosti daňovej kontroly a bezpečnosti cestnej premávky.
26. V tejto súvislosti na jednej strane uvádza, že ak vozidlo neregistrované vo Fínsku premáva po fínskom území, je namieste právomoc overiť bez nebezpečenstva omylu, či ide o vozidlo oslobodené od jednotnej dane, alebo o vozidlo, za ktoré táto daň musí byť zaplatená. Požiadavka tranzitného povolenia umožňuje pre vozidlá patriace osobám s obvyklým pobytom vo Fínsku spoľahlivo stanoviť dátum zaradenia vozidla do premávky, východiskový bod výpočtu doby používania s oslobodením od dane a predchádza rozsiahlym cestným kontrolám týkajúcim sa vozidiel so zahraničnými evidenčnými číslami, ktoré by boli pri absencii predmetného povolenia potrebné.
27. Fínska republika na druhej strane potvrdzuje, že režim tranzitného povolenia zabezpečuje, že informácie týkajúce sa používaného vozidla a držiteľa sú uvedené v registri vozidiel. Aktualizácia tohto registra je potrebná na kontrolu výberu ročnej dane. Okrem toho, tieto informácie sú potrebné vzhľadom na cieľ bezpečnosti cestnej premávky, najmä v prípade porušenia predpisov o premávke alebo nehody.
28. Pokiaľ ide o dobu platnosti tranzitného povolenia, tento členský štát zastáva názor, že táto doba je v súlade so zásadou proporcionality, a teda nie je v rozpore s článkami 28 ES a 30 ES. Upresňuje, že doba platnosti môže byť na žiadosť predĺžená.
Posúdenie Súdnym dvorom
29. Komisia vytýka Fínskej republike, že si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú v zmysle článkov 28 ES a 30 ES, vyžadujúc, aby osoba s bydliskom vo Fínsku, ktorá chce doviezť vozidlo riadne registrované v inom členskom štáte, požiadala o vydanie tranzitného povolenia s cieľom zaradiť toto vozidlo do premávky pred jeho zaregistrovaním vo Fínsku a pred zaplatením daní z vozidiel.
30. Podľa ustálenej judikatúry zákaz opatrení s rovnakým účinkom ako obmedzenia uvedené v článku 28 Zmluvy sa týka každej právnej úpravy členských štátov, ktorá môže priamo alebo nepriamo, skutočne alebo potenciálne, brániť obchodu v rámci Spoločenstva (pozri najmä rozsudky z 19. júna 2003, Komisia/Taliansko, C‑420/01, Zb. s. I‑6445, bod 25; z 23. septembra 2003, Komisia/Dánsko, C‑192/01, Zb. s. I‑9693, bod 39; z 2. decembra 2004, Komisia/Holandsko, C‑41/02, Zb. s. I‑11375, bod 39 a citovaná judikatúra, ako aj z 10. januára 2006, De Groot en Slot Allium a Bejo Zaden, C‑147/04, Zb. s. I‑245, bod 71).
31. Okrem toho, Súdny dvor už mal príležitosť rozhodnúť, že článok 28 ES bráni vo vzťahoch vo vnútri Spoločenstva uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje hoci iba čisto formálnu požiadavku dovozných licencií alebo akýchkoľvek iných podobných opatrení (pozri v tomto zmysle rozsudky z 8. februára 1983, Komisia/Spojené kráľovstvo, nazývaný „UHT mlieko“, 124/81, Zb. s. 203, bod 9; z 5. júla 1990, Komisia/Belgicko, C‑304/88, Zb. s. I‑2801, bod 9, a z 28. septembra 2006, Ahokainen a Leppik, C‑434/04, Zb. s. I‑9171, bod 20).
32. Je nesporné, že režim tranzitného povolenia, ktorý ukladá povinnosti na zaradenie vozidla, riadne registrovaného v inom členskom štáte a dovážaného fínskym rezidentom, do premávky vo Fínsku, môže narušiť obchod s motorovými vozidlami v rámci Spoločenstva a sťažiť prístup na trh s tovarmi, ktoré sú legálne vyrábané a/alebo uvádzané na trh v iných členských štátoch.
33. Táto prekážka je charakterizovaná najmä krokmi, ktoré musí vykonať držiteľ motorového vozidla pochádzajúceho z iného členského štátu, predtým, než predmetné vozidlo môže byť riadne používané na fínskom území, teda krokmi, ktoré prípadne môžu zainteresovanú osobu nútiť, aby sa zastavila na hraničnom prechode s cieľom získať tranzitné povolenie, a ktoré za každého predpokladu spôsobujú náklady z dôvodu, že predmetné povolenie nie je bezplatné. Navyše pri absencii takéhoto povolenia vozidlo pri prekročení hranice v zásade nemá byť zaradené do premávky.
34. Okrem toho vydanie tranzitného povolenia, ktoré nepodlieha žiadnej lehote od predloženia žiadosti podanej s cieľom získať predmetné povolenie, nepredstavuje podľa znenia § 48 ods. 1 dekrétu o registrácii pre príslušné orgány povinnosť, čo Fínska republika navyše potvrdila na pojednávaní.
35. Vzhľadom na právomoc, ktorou disponujú príslušné orgány, žiadateľ teda nemá istotu, že v primeranej lehote získa tranzitné povolenie, ktoré je nevyhnutné na zaradenie vozidla do premávky v súlade so zákonnými požiadavkami. Možnosť podať odvolanie proti správnemu rozhodnutiu o zamietnutí žiadosti podanej s cieľom vydať predmetné povolenie je v tejto súvislosti irelevantná.
36. Voľný pohyb je právom, ktorého výkon nemôže závisieť od diskrečnej právomoci alebo tolerancie vnútroštátneho orgánu (pozri rozsudok UHT mlieko, už citovaný, bod 10).
37. Nakoniec nie je sporné, že predmetný dokument je platný iba po krá tku dobu a že existuje riziko imobilizácie vozidla po uplynutí lehoty siedmich dní stanovenej fínskou právnou úpravou, dokonca predtým, ako by mohla byť vykonaná konečná registrácia a zaplatená daň.
38. Hoci predmetné tranzitné povolenie patrí do pôsobnosti článku 28 ES, z ustálenej judikatúry vyplýva, že vnútroštátna právna úprava, ktorá predstavuje opatrenie s účinkom rovnocenným množstevným obmedzeniam, môže byť odôvodnená niektorým z dôvodov všeobecného záujmu, uvádzaných v článku 30 ES alebo imperatívnymi požiadavkami (pozri v tomto zmysle rozsudky Komisia/Taliansko, už citovaný, bod 29, a z 5. februára 2004, Komisia/Taliansko, C‑270/02, Zb. s. I‑1559, bod 21). V jednom aj v druhom prípade musí byť vnútroštátne ustanovenie vhodné na zabezpečenie dosiahnutia sledovaného cieľa a nesmie ísť nad rámec toho, čo je potrebné pre to, aby bol dosiahnutý (pozri najmä rozsudky z 20. júna 2002, Radiosistemi, C‑388/00 a C‑429/00, Zb. s. I‑5845, body 40 až 42, a z 8. mája 2003, ATRAL, C‑14/02, Zb. s. I‑4431, bod 64).
39. V tejto súvislosti prislúcha príslušným vnútroštátnym orgánom preukázať, na jednej strane, že ich právna úprava je potrebná pre dosiahnutie jedného alebo viacerých cieľov spomínaných v článku 30 ES alebo imperatívnych požiadaviek a, na druhej strane, že predmetná právna úprava je v súlade so zásadou proporcionality (pozri v tomto zmysle rozsudky ATRAL, už citovaný, bod 67; z 19. júna 2003, Komisia/Taliansko, už citovaný, body 30 a 31, ako aj z 5. februára 2004, Komisia/Taliansko, už citovaný, bod 22).
40. Čo sa týka v prvom rade tvrdenia uvádzaného Fínskou republikou, podľa ktorého tranzitné povolenie je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa bezpečnosti cestnej premávky, pretože umožňuje najmä presnú identifikáciu predmetných vozidiel aktualizovaním informácií uvádzaných v registri vozidiel, je nesporné, že bezpečnosť cestnej premávky je naliehavým dôvodom všeobecného záujmu, ktorý by mohol odôvodňovať prekážku voľného pohybu tovaru (pozri najmä rozsudky z 5. októbra 1994, Van Schaik, C‑55/93, Zb. s. I‑4837, bod 19; z 12. októbra 2000, Snellers, C‑314/98, Zb. s. I‑8633, bod 55, a z 21. marca 2002, Cura Anlagen, C‑451/99, Zb. s. I‑3193, bod 59).
41. Napriek tomu nebolo preukázané, že vydanie tranzitného povolenia prilepením tranzitných nálepiek na vozidlá, ktoré nahrádzajú pôvodnú registráciu, ako aj uvádzanie informácií týkajúcich sa tohto povolenia do registra vozidiel skutočne smeruje k dosiahnutiu cieľa bezpečnosti cestnej premávky, keďže požiadavka predmetného povolenia sa neuplatňuje na všetky vozidlá registrované v inom členskom štáte zaradené do premávky na fínskom území.
42. V každom prípade je potrebné zdôrazniť, ako to poznamenal generálny advokát v bode 72 svojich návrhov, že do konečnej registrácie vozidiel vo Fínsku možno identifikovať ich technické vlastnosti bez ohľadu na členský štát, kde by boli registrované, pretože všetky členské štáty disponujú systémom registrácie vozidiel (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. februára 2006, Komisia/Fínsko, C‑232/03, neuverejnený v Zbierke, bod 51).
43. Z vyššie uvedeného vyplýva, že Fínska republika nepreukázala, že cieľ bezpečnosti cestnej premávky môže odôvodňovať konanie o tranzitnom povolení.
44. Pokiaľ ide v druhom rade o tvrdenie založené na potrebe zabezpečenia efektívnej daňovej kontroly prostredníctvom tranzitného povolenia, čo je podľa ustálenej judikatúry imperatívnou požiadavkou, ktorú môže odôvodňovať opatrenie s účinkom rovnocenným opatreniu zakázanému článkom 28 ES (pozri najmä rozsudok z 12. marca 1987, Komisia/Grécko, 176/84, Zb. s. 1193, bod 25), je nesporné, že Fínska republika môže legitímne zaviesť kontrolné postupy umožňujúce overiť, aké vozidlá, ktoré hoci musia byť zaregistrované vo Fínsku, môžu byť dočasne oslobodené od daní z vozidiel.
45. Pokiaľ však ide o posúdenie proporcionality spornej právnej úpravy a toho, či sledovaný cieľ môže byť dosiahnutý obmedzeniami menej ovplyvňujúcimi obchod v rámci Spoločenstva, je potrebné konštatovať, že Fínska republika nepreukázala konkrétne proporcionálnu povahu predmetného obmedzenia voľného pohybu tovaru vo vzťahu k sledovanému cieľu.
46. Menej obmedzujúce opatrenia by mohli zabezpečiť podobný výsledok, umožňujúc určiť dátum začatia používania vozidla bez toho, aby boli vyrubené dane z vozidiel. V tejto súvislosti najmä z výmeny pripomienok a vyjadrení, ktoré odzneli na pojednávaní, ako aj z bodu 83 návrhov generálneho advokáta vyplýva, že medzi týmito opatreniami sa uvádza zavedenie systému povinného ohlásenia zaradenia do premávky majiteľom alebo držiteľom vozidla spojeného s primeranými sankciami v prípade nerešpektovania splnenia tejto administratívnej povinnosti. S takýmto ohlásením by mohlo byť spojené stanovenie primeranej lehoty počítanej od ohlásenia zaradenia do premávky, počas ktorej by bolo povolené používanie vozidla bez toho, že by bola osoba podliehajúca dani oslobodená od platby dane z vozidiel.
47. S prihliadnutím na vyššie uvedené úvahy je potrebné konštatovať, že Fínska republika si tým, že vyžaduje tranzitné povolenie na zaradenie vozidiel riadne registrovaných a používaných v inom členskom štáte do premávky, ako to uvádza dekrét o registrácii vozidiel, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 ES a 30 ES.
O trovách
48. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Fínsku republiku na náhradu trov konania a Fínska republika nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
1. Fínska republika si tým, že vyžaduje tranzitné povolenie na zaradenie vozidiel riadne registrovaných a používaných v inom členskom štáte do premávky, ako to uvádza dekrét č. 1598/1995 o registrácii vozidiel [asetus ajoneuvojen rekisteröinnistä (1598/1995)] z 18. decembra 1995, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 28 ES a 30 ES.
2. Fínska republika je povinná nahradiť trovy konania.