62002CC0216_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Verwaltungsgerichtshof, ktorý je správnym súdom Rakúska, predložil v súlade s článkom 234 ES Súdnemu dvoru dve prejudiciálne otázky týkajúce sa výkladu rozhodnutia Komisie 92/353/EHS z 11. júna 1992, ktoré obsahuje podmienky schvaľovania alebo uznania organizácií a zväzov, ktoré vedú alebo zakladajú plemenné knihy pre registrované equidae [nepárnokopytníky – neoficiálny preklad ](2), konkrétne článku 2 ods. 2 písm. a).
Vnútroštátny súd chce v podstate vedieť, či uvedené ustanovenie dáva organizácii, ktorá je úradne uznaná v členskom štáte a ktorá vedie plemenné knihy registrovaných nepárnokopytníkov, právo požadovať od príslušných orgánov, aby tieto orgány odmietli schválenie ďalšieho subjektu, pokiaľ by to mohlo ohroziť zachovanie daného plemena, alebo jej fungovanie alebo šľachtiteľský či selekčný program. Ďalej sa tento súd pýta, či skutočnosť, že v konaní o schvaľovaní novej organizácie má existujúca organizácia iba právo byť vypočutá, ale nemá možnosť súdnou cestou napadnúť rozhodnutie o uznaní, nie je v rozpore s uvedenou právnou normou.
I – Skutkový okolnosti v spore vo veci samej
2. Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen, žalobca v spore vo veci samej, bol uznaný k 14. augustu 1997 za organizáciu chovateľov shetlandských poníkov v spolkovej krajine Burgenland, v súlade so zákonom o chove zvierat z 2. marca 1995 (Burgenländisches Tierzuchtgesetz).
3. Roku 1997 Österreichischer Shetlandponyzuchtverband požiadal orgány uvedenej spolkovej krajiny o uznanie za organizáciu chovateľov shetlandských poníkov.
V priebehu nasledujúceho správneho konania bol vypočutý Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen, ktorý sa vyslovil proti uznaniu vyššie uvedeného subjektu z dôvodu, že by tým bolo ohrozené zachovanie plemena a jeho fungovanie ako existujúcej organizácie a jeho šľachtiteľský a selekčný program, ako aj z dôvodu, že na rozdiel od nového subjektu rešpektuje zásady plemennej knihy o pôvode.
4. Dňa 30. apríla 2001 orgány spolkovej krajiny Burgenland uznali Österreichischer Shetlandponyzuchtverband v súlade s článkom 9 uvedeného zákona za organizáciu chovateľov shetlandských poníkov na základe určeného zootechnického programu na dobu desiatich rokov. Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen podal proti tomuto rozhodnutiu žalobu na Verwaltungsgerichtshof.
5. V spore v konaní vo veci samej žalované orgány tvrdili, že Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen nemá právo podať žalobu na Verwaltungsgerichtshof proti uznaniu Österreichischer Shetlandponyzuchtverband za organizáciu chovateľov, keďže nemala postavenie účastníka konania v konaní o uznanie, a teda nemá súdne vymáhateľné práva.
II – Vnútroštátna právna úprava
6. Uznávanie organizácií je upravené v § 9 uvedeného zákona o chove zvierat. V zmysle jeho ods. 1 udelí vláda spolkovej krajiny uznanie, iba pokiaľ sú splnené určité podmienky.
7. Podľa informácií, ktoré poskytol vnútroštátny sudca, sú v tomto prípade relevantné odseky 3 a 5 § 9, ktoré znejú takto:
„3. Zväzy chovateľov, ktorých vecná a územná pôsobnosť sa úplne alebo čiastočne zhoduje s pôsobnosťou podľa odseku 2 bodu 5 písm. a), budú vypočuté v rámci konania o uznanie.
…
5. Ak už existuje jedna alebo viacero uznaných organizácií chovateľov, krajinská vláda odmietne uznať novú organizáciu chovateľov, ak ohrozuje zachovanie plemena alebo zootechnický program existujúcej organizácie.“
8. Verwaltungsgerichtshof priznáva, že doposiaľ nemusel § 9 ods. 3 zákona o chove zvierat aplikovať, ale podľa ustálenej judikatúry týkajúcej sa iných zákonov ustanovenie udeľujúce niekomu právo byť vypočutý v rámci správneho konania mu neudeľuje postavenie účastníka konania, takže nemá ani právo požadovať, aby rozhodnutie orgánu malo určitý obsah, ani ho nemôže spochybniť súdnou cestou.(3)
V spore v konaní vo veci samej mala byť podľa rakúskeho právneho poriadku žaloba, ktorú podal Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen zamietnutá bez toho, že by bolo nevyhnutné preskúmať, či uznanie Österreichischer Shetlandponyzuchtverband za organizáciu chovateľov predstavuje hrozbu pre zachovanie plemena alebo šľachtiteľský program žalobcu.
9. Na účely určenia právneho rámca podaných otázok Súdny dvor položil niekoľko otázok účastníkom konania, rakúskej vláde a osobám, ktoré boli vedľajšími účastníkmi v písomnej časti konania.
10. Najprv sa ich opýtal, či pojem „organizácia chovateľov“ použitý v § 9 zákona o chove zvierat zodpovedá pojmu „organizácia alebo zväz, ktoré vedú alebo zakladajú plemenné knihy“ v zmysle článku 2 rozhodnutia 92/353 a či musí organizácia chovateľov nepárnokopytníkov uznaná verejnými orgánmi viesť alebo založiť plemennú knihu pre každé plemeno.
Žalobca v spore vo veci samej, ako aj rakúska vláda na obe časti otázky odpovedali kladne.
11. Ďalej sa ich opýtal, či v prípade, že v jednom členskom štáte existuje viac organizácií alebo zväzov úradne schválených alebo uznaných pre jedno plemeno nepárnokopytníkov, môže každá z nich viesť alebo založiť, nezávisle na sebe, plemennú knihu daného plemena s jedinou podmienkou dodržiavania zásad stanovených organizáciou, ktorá vedie plemennú knihu o pôvode.
Podľa žalobcu rakúska právna úprava, ktorou sa preberá smernica 90/427, neprebrala jej čl. 4 ods. 1, podľa ktorého organizácia chovateľov žiadajúca o uznanie alebo schválenie musí dodržiavať zásady stanovené organizáciou, ktorá vedie plemennú knihu dokladajúcu pôvod daného plemena.(4) Nedošlo rovnako k prebratiu ustanovenia čl. 2 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 92/353. Potvrdil teda, že organizácia, ktorej schválenie napáda, nedodržuje zásady uvedenej knihy, pretože registruje zvieratá na základe odlišných kritérií.
Österreichischer Shetlandponyzuchtverband pripustil, že všetky organizácie a zväzy v zmysle článku 2 rozhodnutia 92/353 sú povinné viesť nezávislú plemennú knihu pre každé plemeno. Rakúska vláda a Komisia uviedli, že musia dodržiavať zásady stanovené organizáciou, ktorá vedie plemennú knihu o pôvode tohto plemena.
12. Nakoniec sa opýtal, či, pokiaľ majú dve alebo viac organizácií chovateľov rovnakú vecnú a územnú pôsobnosť, spolu súťažia o získanie účasti chovateľov vo svojich šľachtiteľských a selekčných programoch alebo programoch zachovania plemena a či činnosti takýchto uznaných organizácií chovateľov majú právo na pomoc, ktorú upravujú vnútroštátne právne predpisy alebo právne predpisy Spoločenstva.
Žalobca na prvú časť otázky odpovedal kladne a vyjadril svoje znepokojenie týkajúce sa problému plynúceho z uznania viacerých zväzov chovateľov tak málo početného plemena, ako je shetlandský poník, čo zaväzuje k rozdeľovaniu počtu samčích a samičích exemplárov určených na rozmnožovanie a zvyšuje stupeň pokrvnej príbuznosti. O možnosti získať pomoc naznačil, že v Rakúsku existujú všeobecné akcie na podporu poľnohospodárstva, do ktorých sa môžu zapojiť všetky právnické osoby.
Österreichischer Shetlandponyzuchtverband prehlásil, že existencia súťaže medzi organizáciami chovateľov, ktorých oblasť činnosti sa obmedzuje na jednu spolkovú krajinu, je možná, a dodal, že môžu mať prospech z určitého typu pomoci.
Rakúska vláda a Komisia potvrdili, že súťaž medzi organizáciami môže existovať. Pokiaľ ide o pomoc, rakúska vláda poprela ich existenciu, zatiaľ čo Komisia informovala, že podľa bodu 15 pokynov Spoločenstva, ktoré sa týkajú pomoci v sektore poľnohospodárstva(5), sama Komisia s úmyslom podporiť zachovanie a zlepšenie genetickej kvality dobytka v Spoločenstve schválila pomoc pre daný sektor, vrátane nepárnokopytníkov, pozostávajúce z príspevkov až vo výške 100 % správnych nákladov na založenie alebo vedenie plemenných kníh a až vo výške 40 % dotovateľných nákladov investovaných do centier pre reprodukciu zvierat a zavedenie inovačných techník alebo postupov v prostredí chovu zvierat.
III – Prejudiciálne otázky
13. Pred prijatím rozhodnutia vo veci samej položil Verwaltungsgerichtshof Súdnemu dvoru na rozhodnutie tieto prejudiciálne otázky:
„1. Priznáva článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353... existujúcej organizácii (zväzu) právo na to, aby príslušný orgán odmietol uznať novú organizáciu (zväz), ak takéto uznanie ohrozuje zachovanie plemena alebo fungovanie alebo šľachtiteľský alebo selekčný program existujúcej organizácie alebo zväzu?
2. Bráni článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353/EHS použitiu ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré
a) priznáva existujúcej organizácii alebo zväzu právo byť vypočutý príslušným orgánom v rámci konania o uznanie novej organizácie (zväzu), nie však právo, aby bolo udelenie uznania odmietnuté z dôvodu, že ohrozuje zachovanie plemena alebo fungovanie alebo šľachtiteľský alebo selekčný program existujúcej organizácie alebo zväzu a
b) nepriznáva existujúcej organizácii alebo zväzu právo napadnúť súdnou cestou (na Verwaltungsgerichtshof) uznanie udelené napriek jeho záporným pripomienkam?“
IV – Právna úprava Spoločenstva
14. Dňa 26. júna 1990 prijala Rada smernicu 90/427/EHS o zootechnických a genealogických podmienkach platiacich pre obchod s equidae [nepárnokopytníkmi – neoficiálny preklad ] v rámci spoločenstva(6), s cieľom stanoviť pravidlá týkajúce sa obchodovania a zabezpečenia racionálneho rozvoja produkcie a zvýšenia produktivity v tomto sektore.
V odôvodnení zdôraznila, že rozdiely v oblasti zápisu predstavujú prekážku pre obchod v rámci Spoločenstva, ktorého liberalizácia je podmienená ďalšou harmonizáciou, najmä pokiaľ ide o túto oblasť.(7)
15. Článok 4 ods. 2 smernice 90/427 zaväzuje Komisiu stanoviť v súlade so zásadami uvedenými v odseku 1:
„a) kritériá na schválenie alebo uznanie organizácií a zväzov, ktoré vedú alebo zakladajú plemenné knihy;
...“
16. Komisia prijala 11. júna 1992 rozhodnutie 92/353 určené na vykonanie predovšetkým článku 4 ods. 2 citovanej smernice. Článok 2 stanovuje:
„1. Príslušné orgány členského štátu musia vydať oficiálne schválenie alebo uznanie každej organizácii alebo zväzu, ktoré vedú alebo zakladajú plemennú knihu, ak spĺňajú podmienky uvedené v dodatku [prílohe – neoficiálny preklad ].
2. Ak však v členskom štáte už existujú jedna alebo viaceré oficiálne schválené alebo uznané organizácie alebo zväzy v súvislosti s daným plemenom, orgány tohto členského štátu môžu odmietnuť uznať novú organizáciu alebo zväz:
a) ak ohrozuje zachovanie plemena alebo fungovanie, skvalitňovanie [šľachtiteľský program – neoficiálny preklad ] alebo selekčný program existujúcej organizácie alebo zväzu, alebo
b) ak možno zapísať alebo zaregistrovať dané plemeno do zvláštnej sekcie plemennej knihy vedenej organizáciou alebo zväzom, ktorá uplatňuje najmä pre takú sekciu zásady uvedené [stanovené – neoficiálny preklad ] v súlade s bodom 3 písm. b) dodatku [prílohy – neoficiálny preklad ] organizáciou alebo zväzom, ktorý vedie plemennú knihu pôvodu toho plemena.
3. Členský štát bude informovať Komisiu o každom udelenom alebo odmietnutom oficiálnom schválení alebo uznaní.
4. V prípade, že bude organizácii alebo zväzu v členskom štáte odmietnuté oficiálne schválenie alebo uznanie, dôvody tohto odmietnutia sa musia písomne oznámiť organizácii alebo zväzu.“
V – Konanie pred Súdnym dvorom
17. Písomné pripomienky boli v lehote stanovenej v článku 23 Štatútu Súdneho dvora predložené Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen, ktorý je žalobcom v spore vo veci samej, rakúskou vládou a Komisiou.
Zástupca Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen a splnomocnený zástupca Komisie sa zúčastnili na pojednávaní 4. decembra 2003, kde ústne predniesli svoje tvrdenia.
VI – Prvá prejudiciálna otázka
18. Rakúsky súdny orgán chce po prvé vedieť, či článok 2 ods. 2. písm. a) rozhodnutia 92/353 oprávňuje organizáciu, ktorá vedie plemenné knihy registrovaných nepárnokopytníkov, v prípade, že nejaká nová organizácia žiada o úradné uznanie, právo požadovať, aby príslušné orgány prijali zamietavé rozhodnutie, pokiaľ je splnený niektorý z predpokladov uvedených v tomto ustanovení.
A – Pripomienky účastníkov konania
19. Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen navrhol Súdnemu dvoru, aby na túto otázku odpovedal kladne. Tvrdí, že čl. 2 ods. 2 písm. a) a b) rozhodnutia 92/353 je jasný, presný a bezpodmienečný, a je teda spôsobilý mať priamy účinok voči jednotlivcom. Podľa jeho názoru treba sloveso „môžu“, ktoré sa vzťahuje na členské štáty, vykladať tak, že vždy, keď existuje dôvod odmietnuť uznanie, existujúci zväz má právo požadovať, aby vnútroštátne orgány zamietli udeliť schválenie novej organizácii. Poskytnúť členskému štátu priestor na voľnú úvahu v oblasti uznávania a nepriznať zároveň existujúcim organizáciám súdnou cestou chránené právo napadnúť schválenie, by nemalo žiadny zmysel.
20. Rakúska vláda zastáva názor, že účelom čl. 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 je zaistiť, aby vnútroštátne orgány nezávisle preskúmali žiadosti o uznanie zo strany organizácií chovateľov na základe vopred stanovených objektívnych kritérií, a nie, ako tvrdia žalobcovia v spore vo veci samej, chrániť záujmy konkurentov. Keďže táto právna norma Spoločenstva bola riadne prebratá do rakúskeho práva prostredníctvom zákona o chove zvierat, konkrétne § 9 ods. 5, nie je potrebné nastoliť jeho priamy účinok. V každom prípade jeho ustanovenia nie sú nepodmienené ani dostatočne presné, a teda sa ich nemôžu jednotlivci v konaní dovolávať.
21. Komisia tvrdí, že pokiaľ sú splnené podmienky stanovené v čl. 2 ods. 2 písm. a) a b) rozhodnutia 92/353, príslušné orgány členských štátov sú oslobodené od záväzku uznať všetky nové organizácie alebo zväzy, ako ukladá ods. 1 toho istého ustanovenia. Udeľuje diskrečnú právomoc odmietnuť uznanie bez uloženia povinnosti ho odmietnuť. Neudeľuje teda existujúcim organizáciám právo trvať na prijatí takéhoto rozhodnutia.
Komisia na pojednávaní vyjadrila názor, že smernica 90/427 a rozhodnutie 92/353 boli prijaté s cieľom podporiť vznik zväzov a organizácií uznaných vnútroštátnymi orgánmi, ktoré by viedli plemenné knihy nepárnokopytníkov a súčasne dodržiavali zásady stanovené organizáciou, ktorá vedie plemennú knihu o pôvode, aby sa skončilo odlišné posudzovanie pri zápise.
B – Preskúmanie otázky
22. Súhlasím s rakúskou vládou a Komisiou, že odpoveď na túto prejudiciálnu otázku má byť záporná.
23. Ako vyplýva z odôvodnení smernice 90/427, organizácie a zväzy chovateľov hrajú veľmi dôležitú úlohu v projekte, ktorý táto smernica podporuje. Poukazuje na to, že dosiahnutie uspokojivých výsledkov v sektore chovu koní závisí vo veľkej miere od používania nepárnokopytníkov registrovaných v plemenných knihách úradmi alebo úradne schválenými organizáciami alebo zväzmi. Tiež je pravda, že Rada poverila Komisiu, aby stanovila kritériá pre schvaľovanie tohto druhu organizácií a zväzov, pričom ako základnú podmienku bude vyžadovať dodržiavanie zásad stanovených organizáciou alebo zväzom, ktorý spravuje plemennú knihu o pôvode daného plemena.
24. Komisia splnila tento príkaz prostredníctvom rozhodnutia 92/353, ktorého článok 2 ods. 2 písm. a) sa tu snažím na žiadosť Verwaltungsgerichtshof vyložiť.
25. Rozhodnutie uvedené v čl. 2 ods. 1 stanovuje ako všeobecné pravidlo, že príslušné orgány každého členského štátu musia úradne schváliť alebo uznať každú organizáciu alebo každý zväz, ktorý vedie alebo zakladá plemennú knihu, má sídlo na štátnom území, predloží v tom zmysle žiadosť a spĺňa podmienky stanovené v prílohe.
26. Článok 2 ods. 2 písm. a) však obsahuje jednu výnimku z danej široko koncipovanej povinnosti, pretože umožňuje členským štátom odkloniť sa od jej splnenia, pokiaľ je to potrebné vzhľadom na ochranu verejného záujmu. V zmysle uvedeného ustanovenia, pokiaľ už bola pre dané plemeno úradne schválená jedna alebo viac organizácií alebo zväzov, je možné odmietnuť uznanie novej organizácie alebo nového zväzu v dvoch prípadoch, a to: ak predstavuje hrozbu zachovania daného plemena, alebo fungovanie prípadne šľachtiteľský program alebo selekčný program existujúcej organizácie.
Ako som už naznačil v časti venovanej ustanoveniam vnútroštátneho práva, rakúsky zákonodarca zvolil obmedzenie hraníc voľnej úvahy svojich orgánov tým, že § 9 ods. 5 zákona o chove zvierat vyžaduje odmietnutie uznať novú organizáciu, pokiaľ je splnený jeden z týchto predpokladov.
27. Niektoré práva jednotlivcov vyplývajú zo znenia článku 2 rozhodnutia 92/353, ktorého adresátmi sú členské štáty. Konštatujem však, že adresátmi ustanovenia sú iba nové zväzy, ktoré vedú alebo zakladajú plemenné knihy a ktoré, pokiaľ splnia stanovené požiadavky, majú právo na úradné uznanie a môžu v prípade odmietnutia uznania požadovať písomné vyrozumenie, ktoré uvádza dôvody takéhoto odmietnutia.
28. Zostáva preskúmať, či článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 dáva práva existujúcim zväzom, ako to tvrdí Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen.
29. Pokiaľ ide o hrozbu, ktorú nový zväz predstavuje pre zachovanie plemena, je preskúmanie takejto možnosti vecou vnútroštátnych orgánov, ktoré sú v lepšom postavení pre posúdenie jednotlivých prípadov, pokiaľ ide o konkrétne verejné aj súkromné záujmy.
30. Pokiaľ ide o vplyv na fungovanie alebo šľachtiteľský či selekčný program existujúcej organizácie, zastávam názor, že daný právny predpis ukladá vnútroštátnym orgánom vypočuť existujúce organizácie pred konečným rozhodnutím o novej žiadosti o schválenie.(8)
31. Tento postup však neznamená, že nepriaznivé stanovisko existujúcej organizácie voči schváleniu je záväzné pre príslušné orgány a že žiadosť musí byť odmietnutá.
K tomuto výkladu nie je možné dospieť z doslovného znenia daného predpisu, ani z jeho účelu.
Okrem toho pripustiť taký výsledok by znamenalo dať príliš silnú právomoc súkromným organizáciám iba preto, že obdržali uznanie skôr. Je potrebné najmä zohľadniť, že ustanovenie právneho predpisu Spoločenstva bolo formulované tak, že umožňuje členským štátom, ale nezaväzuje ich, aby v prípade splnenia jedného z uvedených predpokladov odmietli uznať novú organizáciu, hoci spĺňa stanovené požiadavky. Okrem toho sú existujúce organizácie pod stálou kontrolou, pretože im je možné odňať úradné uznanie, ak by prestali trvale spĺňať podmienky vyžadované v momente, keď boli schválené.
32. Z uvedených dôvodov zastávam názor, že článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 nedáva organizácii, ktorá vedie plemenné knihy registrovaných nepárnokopytníkov, v prípade, keď o úradné schválenie žiada nová organizácia, právo požadovať, aby príslušné orgány prijali zamietavé rozhodnutie.
VII – Druhá prejudiciálna otázka
33. Podstatou druhej otázky rakúskeho súdu je, či článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 bráni použitiu vnútroštátneho ustanovenia, ktoré v rámci konania o úradnom schválení nového zväzu chovateľov jednak priznáva existujúcim zväzom iba právo byť vypočutý bez toho, aby mali možnosť požadovať odmietnutie uznania, a jednak im nedáva možnosť podať proti nemu opravný prostriedok, hoci sa na ústnom konaní proti nemu vyjadrili.
A – Pripomienky účastníkov konania
34. Österreichischer Zuchtverband für Ponys, Kleinpferde und Spezialrassen tvrdí, že ustanovenie právneho predpisu Spoločenstva má prednosť pred článkom 9 ods. 3 zákona o chove zvierat. Od momentu, keď je možné schváliť novú organizáciu, pokiaľ nepredstavuje hrozbu pre činnosť inej existujúcej organizácie, je potrebné prijať skutočnosť, že činnosť naposledy uvedenej v konaní obsahuje subjektívne právo, so základom vo verejnom práve, trvať na kontrole prijatého rozhodnutia, teda oprávnenie, ktoré nie je obsiahnuté iba v samotnej možnosti byť vypočutý. Preto je na účely zaistenia hmotnoprávneho postavenia udeleného právnym predpisom Spoločenstva nevyhnutné, aby v rámci konania o uznaní novej organizácie iná existujúca organizácia požívala všetky výsady, ktoré sa spájajú s úlohou účastníka konania. V opačnom prípade by členské štáty, pri rozhodovaní o tom, kto má procesnú spôsobilosť, mohli neutralizovať práva vyplývajúce z právneho poriadku Spoločenstva.
35. Rakúska vláda je presvedčená, že jej procesné právo zaručuje jednotlivcom uplatnenie práv, ktoré im priznáva právny poriadok Spoločenstva. Článok 2 ods. 2 rozhodnutia 92/353 stanovuje, že príslušné orgány členských štátov majú posúdiť splnenie stanovených kritérií bez toho, aby oprávňoval konkurentov podať námietky proti uznaniu nového zväzu. Pri prebratí tohto ustanovenia do vnútroštátneho práva rakúsky zákonodarca nielenže starostlivo zaistil uplatňovanie ustanovení právneho predpisu Spoločenstva, ale naviac zohľadnil záujmy tretích osôb tým, že im dal právo byť vypočutý, ktoré článok 2 rozhodnutia 92/353 nestanovuje.
36. Komisia tvrdí, že práva, ktoré patria tretím osobám podľa rozhodnutia 92/353, sú zachované, keď má existujúca organizácia právo byť vypočutá v rámci konania o uznaní nového zväzu. Dodáva, že právomoc, ktorú mu dala Rada v smernici 90/427, sa obmedzuje iba na kontext vnútorného trhu a neumožňuje existujúcim zväzom byť účastníkmi správneho konania alebo hájiť svoje záujmy súdnou cestou.
B – Preskúmanie otázky
37. Upozorňujem, že z doslovného znenia článku 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 nevyplýva, že existujúce organizácie požívajú práva, o ktoré sa zaujíma rakúsky súd. Toto ustanovenie sa obmedzuje na vymenovanie okolností, za ktorých sú členské štáty oprávnené odmietnuť úradné uznanie nového zväzu. Sú to teda príslušné orgány jednotlivých krajín, ktoré posudzujú, či je splnený jeden z daných predpokladov.
38. Účel tohto ustanovenia rovnako neukladá, aby existujúce organizácie mali takéto práva. Rozhodnutie 92/353 stanovuje kritériá schválenia zväzov, ktoré vedú plemenné knihy registrovaných nepárnokopytníkov. Sú to teda tieto zväzy, ktoré sa uchádzajú o uznanie, ktoré sa môžu odvolávať na jeho obsah.
39. Existujúce zväzy a organizácie však v danom predpise nefigurujú ako nositelia práv, ale sú iba nepriamym spôsobom uvedené, keď sa príslušným orgánom ukladá na účely schválenia nového zväzu či organizácie posúdiť, či by nová organizácia mohla ohroziť fungovanie alebo šľachtiteľský či selekčný program inej už existujúcej organizácie.
V rámci takého posúdenia sa zdá byť opatrením riadneho úradného postupu, keď orgány vypočujú existujúce organizácie pred rozhodnutím o uznaní, ako to, zdá sa, robí rakúsky právny predpis. To neznamená, že článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 ukladá členským štátom, aby umožnili existujúcim organizáciám napadnúť schválenie, ktoré bolo udelené konkurenčnej organizácii v rozpore s ich želaniami alebo záujmami.
40. Z uvedených dôvodov si myslím, že článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 nebráni použitiu vnútroštátneho ustanovenia, ktoré v rámci konania o schválení nového zväzu chovateľov iba udeľuje existujúcim zväzom právo byť vypočutý bez toho, aby mali možnosť rozhodnutie o schválení napadnúť súdnou cestou, hoci sa pri ústnom konaní vyjadrili zamietavo.
VIII – Návrh
41. Z týchto dôvodov navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal Verwaltungsgerichtshof takto:
1) Článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia Komisie 92/353/EHS z 11. júna 1992, ktoré obsahuje podmienky schvaľovania alebo uznania organizácií a zväzov, ktoré vedú alebo zakladajú plemenné knihy pre registrované equidae [nepárnokopytníky – neoficiálny preklad ] neudeľuje existujúcim organizáciám a zväzom právo žiadať od príslušných orgánov, aby prijali zamietavé rozhodnutie, ak nová organizácia žiada o úradné schválenie.
2) Článok 2 ods. 2 písm. a) rozhodnutia 92/353 nebráni použitiu vnútroštátnej legislatívy, ktorá v konaní o schválení nového zväzu chovateľov udeľuje existujúcim zväzom iba právo byť vypočutý a nepriznáva im opravné prostriedky, aby mohli napadnúť uznanie, hoci sa vyslovili proti nemu v rámci ústnej časti konania.
(1) .
(2)
–	Ú. v. ES L 192, s. 63.
(3)
–	Komisia vo svojich písomných pripomienkach uviedla, že správne právo v Rakúsku rozlišuje medzi osobami, ktoré sú účastníkmi konania, a osobami, ktoré sú považované iba za zúčastnené osoby. Prvú skupinu tvoria osoby, ktoré majú právo alebo právny záujem, zatiaľ čo druhá skupina sú osoby žiadajúce, aby orgány jednali, alebo sú dotknuté výsledným správnym aktom. Najtypickejšia vlastnosť osôb, ktoré sú účastníkmi konania, spočíva v možnosti napadnúť rozhodnutie orgánov súdnou cestou, čo je zúčastneným osobám odoprené.
(4)
– Na žiadosť sudcu spravodajcu na pojednávaní advokát žalobcu informoval Súdny dvor, že organizácia, ktorá vedie plemennú knihu o pôvode plemena shetlandský poník, má sídlo v Škótsku.
(5)
– Ú. v. ES C 28, 2000, s. 2.
(6)
–	Ú. v. ES L 224, s. 55.
(7)
– Piate odôvodnenie.
(8)
–	K tej istej situácii podľa môjho názoru dôjde pri použití článku 2 ods. 2 písm. b) rozhodnutia 92/353, ktorého výklad rakúsky súd nevyžaduje, t. j. pokiaľ by nepárnokopytníky mohli byť zapísané v určitom oddiely plemennej knihy vedenej iným zväzom, ktorý dodržiava zásady stanovené organizáciou alebo zväzom, ktorý vedie plemennú knihu o pôvode, t. j. ustanovenie, ktorého účelom je predchádzať neodôvodnenému nárastu počtu zväzov s rovnakým cieľom.