62004CC0140_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 203 ods. 3 poslednej zarážky prvej časti vety Colného kódexu spoločenstva (ďalej len „colný kódex“)(2) .
2. Hof van beroep te Antwerpen (odvolací súd) sa pýta, kto zodpovedá za splnenie colného dlhu v prípade, ak bol tovar, ktorý bol prepravený na územie Spoločenstva, predložený colným orgánom a uskladnený, odcudzený pred pridelením colne schváleného určenia alebo použitia.
I – Skutkový stav a spor vo veci samej
3. Dňa 9. júna 1996 NV United Antwerp Maritime Agencies (ďalej len „Unamar“) predložil colnému úradu v Antverpách spolu s príslušným predbežným colným vyhlásením kontajner obsahujúci 901 kartónov cigariet „L & M“, ktoré prepravil z brazílskeho mesta Paranagua na palube plavidla „Cap Trafalgar“ patriaceho spoločnosti Hamburg Süd(3) .
4. Dňa 18. júna 1996 NV Seaport Terminals (teraz NV Katoen Natie Terminals), podnik zaoberajúci sa skladovaním a distribúciou, vyložil náklad a uskladnil ho na svojom pozemku na prístavnom móle určenom na tento účel.
5. Ráno 19. júna sa zistilo, že zásielka bola odcudzená, v dôsledku čoho ju nebolo možné predložiť colným orgánom.
6. Belgická správa ciel doručila spoločnostiam Unamar a Seaport Terminal platobné výmery z 13. marca 1998 a požadovala zaplatenie sumy 785 555,04 EUR spolu s úrokom a nákladmi, pokiaľ ide o dovozné clo, spotrebné dane a osobitné poplatky.
7. Obe spoločnosti podali proti platobnému výmeru námietky. Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Súd prvého stupňa) tieto námietky zamietol rozsudkom z 9. septembra 2002, proti ktorému sa tieto spoločnosti odvolali na hof van beroep.
II – Právny rámec
A – Právna úprava, ktorú je potrebné vyložiť
8. Colný dlh pri dovoze na územie Spoločenstva vzniká na základe rôznych skutočností uvedených v článkoch 201 až 205 colného kódexu, medzi ktoré patrí odňatie tovaru spod colného dohľadu uvedené v článku 203(4) . Podľa článku 203 ods. 3 je dlžníkom(5) okrem osoby, ktorá odňala tovar spod colného dohľadu, a akýchkoľvek osôb, ktoré sa tohto odňatia zúčastnili a ktoré si boli vedomé alebo si mali byť vedomé toho, že tovar je odnímaný spod colného dohľadu, „prípadne taktiež osoba, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru (6) alebo z použitia colného režimu, do ktorého bol tovar prepustený “ .
B – Predloženie colným orgánom, predbežné colné vyhlásenie a dočasné uskladnenie
9. Dovozca tovaru do Spoločenstva je povinný tovar prepraviť a predložiť colným orgánom; túto druhú povinnosť má tiež osoba, ktorá preberá zodpovednosť za prepravu tohto tovaru po jeho vstupe na toto územie [článok 38 ods. 1 písm. a) a článok 40 colného kódexu].
10. Tieto osoby sú povinné predložiť predbežné colné vyhlásenie, ktoré môže byť prípadne podané osobou, ktorá koná v ich mene (článok 43 a článok 44 ods. 2 uvedeného kódexu). Účelom tohto dokladu podpísaného deklarantom je uľahčenie overenia, či je tovaru, na ktorý sa vzťahuje, pridelené colne schválené určenie alebo použitie v lehote stanovenej v článku 49 colného kódexu [článok 183 ods. 1 a 2 nariadenia (EHS) č. 2454/93(7), ďalej len „vykonávacie nariadenie“].
11. Po splnení týchto formalít získa tovar štatút „dočasne uskladneného tovaru“ a je uskladnený na miestach a za podmienok stanovených colnými orgánmi, ktoré môžu požadovať od držiteľa tovaru zabezpečenie akéhokoľvek colného dlhu pre prípad odňatia dovezeného tovaru spod colného dohľadu (články 50, 51 a článok 53 ods. 2 v spojení s článkom 203 colného kódexu).
12. Kým nie je tovaru uvedenému vo vyhlásení pridelené colne schválené určenie alebo použite a kým nie je tento tovar vyložený, zodpovedá vo vzťahu k colným orgánom osoba, ktorá ho dováža alebo prepravuje po jeho vstupe na územie, alebo osoba, v ktorej mene tieto osoby konajú. Po vyložení tovaru prechádza táto povinnosť na každú osobu, ktorá je držiteľom tovaru na účel jeho premiestnenia alebo uskladnenia (články 183 a 184 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 44 ods. 2 colného kódexu).
III – Prejudiciálne otázky
13. S prihliadnutím na uvedené skutočnosti hof van beroep te Antwerpen predložil Súdnemu dvoru tieto otázky:
„1. Je možné považovať za osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru (akú uvádza článok 203 ods. 3 posledná zarážka colného kódexu...) osobu, ktorá musí predložiť tovar na colnici (článok 40 kódexu), čo spôsobuje, že táto osoba alebo jej zástupca musí podať predbežné colné vyhlásenie (článok 44 ods. 2 colného kódexu) a podpísať ho (článok 183 ods. 1 vykonávacieho nariadenia...) a predložiť tovar colným orgánom opäť, pokiaľ nebol vyložený z dopravného prostriedku, v ktorom je prepravovaný od momentu jeho vstupu do Spoločenstva až dovtedy, kým je tovaru pridelené colne schválené určenie?
2. Je možné považovať za osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru (akú uvádza článok 203 ods. 3 posledná zarážka colného kódexu) osobu, ktorá po vyložení má tovar v držbe na účel zabezpečenia jeho premiestnenia alebo uskladnenia, čo spôsobuje, že táto osoba sa môže považovať na základe článku 51 ods. 2 a článku 53 ods. 2 colného kódexu za držiteľa tovaru, ktorý je povinný z tohto dôvodu na základe článku 184 ods. 2 vykonávacieho nariadenia tento tovar predložiť nedotknutý na každú žiadosť colných orgánov?
3. V prípade kladnej odpovede na prvú a druhú otázku, možno považovať osoby uvedené v týchto otázkach za spoločných, a teda nerozdielnych dlžníkov colného dlhu za predpokladu, že nejde o rovnaké osoby (v danom prípade postupne zástupca námornej spoločnosti, ktorá doviezla tovar do Spoločenstva, a skladovateľ poverený skladovaním a premiestnením tovaru na mieste vykladania/prístavnom móle určenom colnými orgánmi)?
4. V prípade kladnej odpovede na tretiu otázku, zostáva osoba uvedená v prvej otázke dlžníkom až do momentu, keď je tovaru pridelené colne schválené určenie, bez ohľadu na skutočnosť, že po jeho vyložení z dopravného prostriedku, v ktorom bol dovezený do Spoločenstva, bol tovar skladovaný alebo premiestnený osobou uvedenou v druhej otázke?
5. V prípade zápornej odpovede na tretiu otázku, je potrebné prijať názor, že osoba uvedená v prvej otázke zostáva dlžníkom colného dlhu až do momentu, keď bol tovar prevzatý osobou uvedenou v druhej otázke, a osoba uvedená v druhej otázke sa stáva dlžníkom až od momentu, keď prevezme tovar na skladovanie a premiestnenie?
6. V prípade kladnej odpovede na prvú otázku a zápornej odpovede na druhú otázku, má sa osoba uvedená v prvej otázke považovať za osobu, ktorá zostáva dlžníkom až do momentu, keď tovar prevezme osoba uvedená v druhej otázke, alebo až do momentu, keď je tovaru pridelené colne schválené určenie?“
IV – Konanie pred Súdnym dvorom
14. V lehote stanovenej v článku 20 Štatútu Súdneho dvora predložili písomné pripomienky Komisia, belgická vláda a dve spoločnosti, ktoré sú žalobcami v konaní pred vnútroštátnym súdom.
15. Na pojednávaní 7. apríla 2005 zástupcovia účastníkov konania, ktorí sa zúčastnili písomnej časti konania, predniesli ústne tvrdenia.
V – Rozbor prejudiciálnych otázok
A – Úvodné poznámky
16. Je potrebné uviesť dve upresnenia, jedno skutkovej povahy a druhé povahy právnej.
17. Prvé upresnenie sa týka skutočnosti, že Unamar jednoznačne odmietol pripustiť, že predložil a podpísal nákladný list, ktorý v tomto prípade pôsobí ako predbežné colné vyhlásenie. Táto skutočnosť je uvedená v uznesení vnútroštátneho súdu; je na tomto súde, aby ju zistil, a Súdny dvor sa k nej nemôže vyjadrovať. Z tohto dôvodu nie je vhodné začínať v tomto ohľade diskusie, ale je potrebné nájsť riešenie bez ohľadu na to, kto v tomto prípade uskutočnil tento formálny úkon.
18. Druhé upresnenie, o ktorom sa zmienila Komisia, sa týka skutočnosti, že belgické colné orgány začali konanie a na základe článku 202 colného kódexu odoslali Unamar a Seaport Terminals platobné výmery, domnievajúc sa, že vznik colného dlhu spôsobil nezákonný dovoz tabaku na územie Spoločenstva, zatiaľ čo hof van beroep te Antwerpen dospel k záveru, že rozhodujúcim ustanovením je článok 203, ktorý sa týka odňatia tovaru spod colného dohľadu ako skutočnosti spôsobujúcej vznik colného dlhu. Súdny dvor musí zachovať tento rámec a poskytnúť výklad súdu, ktorý s cieľom rozhodnúť vo veci má právomoc vybrať a uplatniť právny predpis(8) .
B – Prvé dve otázky
19. Spor v konaní pred vnútroštátnym súdom je vymedzený jasne a týka sa určenia osoby, ktorá v prípade odňatia tovaru zodpovedá za colný dlh popri osobe, ktorá tovar odňala, akýchkoľvek osobách, ktoré sa zúčastnili na tomto odňatí, a akejkoľvek osobe, ktorá tovar získala s vedomím, že bol odňatý spod colného dohľadu. Ustanovenie definuje túto osobu ako „osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“ (článok 203 ods. 3 posledná zarážka prvá časť vety uvedeného kódexu), a hof van Beroep má pochybnosť týkajúcu sa určenia tejto osoby.
20. Právny rámec stručne uvedený vyššie rozoznáva tri obdobia. Prvé zahŕňa predloženie tovaru colným orgánom a je konkretizované formálnym úkonom, ktorý predstavuje predbežné colné vyhlásenie. Ďalšie, počas ktorého je tovar dočasne uskladnený tak, aby mohol byť na požiadanie predložený colným orgánom, a ktoré je rozhodujúce v rámci tejto prejudiciálnej otázky, plynie od vstupu tovaru na územie Spoločenstva až do pridelenia colne schváleného určenia alebo použitia. Tretie začína v okamihu, keď nastane táto posledná skutočnosť.
21. V prvej fáze je clo platené dovozcom, osobou zodpovednou za prepravu nákladu po prekročení hranice alebo osobou, v ktorej mene tieto osoby konajú. V druhej fáze je nevyhnutné rozlišovať medzi dvoma situáciami: ak sa tovar stále nachádza v tom istom dopravnom prostriedku, sú osobami povinnými zaplatiť clo tie isté osoby ako v prvej fáze; ak bol tovar vyložený, je clo platené osobami, ktoré majú tovar v držbe na účel jeho premiestnenia alebo uskladnenia. Nie nadarmo upravuje článok 101 písm. a) colného kódexu zodpovednosť skladovateľa za to, že tovar nebude počas uskladňovania v colnom sklade odňatý spod colného dohľadu.
22. Z tohto dôvodu, ak je tovar pred pridelením colne schváleného určenia alebo použitia odňatý spod colného dohľadu, zodpovedajú za clo nielen osoby, ktoré ho spod colného dohľadu odňali, a akékoľvek osoby, ktoré sa tohto odňatia zúčastnili, a príjemcovia tovaru, ale ak nie je tovar ešte vyložený, aj dovozca, dopravca alebo osoba, ktorú zastupujú, inak je clo platené akoukoľvek osobou, ktorá má tovar v držbe na účel jeho premiestnenia alebo uskladnenia.
23. Tento výklad, ktorý zodpovedá doslovnému zneniu dotknutých ustanovení, je tiež založený, ako to zdôraznila Komisia, na ich cieli: keďže ním je zabrániť nedovoleným dovozom, je držiteľ tovaru povinný do okamihu pridelenia navrhovaného colného štatútu tovaru a jeho podriadenia platobnej povinnosti alebo vyňatia z nej, či už dočasne alebo definitívne(9), na požiadanie kedykoľvek predložiť dovezené tovary a zodpovedá za ich stratu(10) . Z tých istých dôvodov článok 51 ods. 2 colného kódexu oprávňuje colné orgány požadovať v prípade dočasného uskladnenia od držiteľa tovaru zabezpečenie akéhokoľvek colného dlhu, ktorý by mohol vzniknúť v prípade, ak by tento tovar unikol kontrole.
24. Tieto úvahy ma vedú k návrhu, aby Súdny dvor odpovedal na prvé dve prejudiciálne otázky tak, že článok 203 ods. 3 posledná zarážka prvá časť vety colného kódexu, ktorý uvádza osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru, znamená:
– ak sa tovar nachádza v dopravnom prostriedku, v ktorom vstúpil na colné územie Spoločenstva, a) osobu, ktorá tovar prepravila na colné územie Spoločenstva, b) osobu, ktorá po vstupe tovaru a pred jeho predložením zodpovedá za jeho prepravu, alebo c) osobu, v ktorej mene tieto osoby konajú,
– ak bol tovar vyložený, osobu, ktorá ho má v držbe na účel jeho premiestnenia alebo uskladnenia.
C – Tretia až šiesta otázka
25. Prostredníctvom týchto štyroch otázok chce belgický súd zistiť, či v dvoch situáciách popísaných vyššie je zodpovednosť spoločná a nerozdielna alebo vzniká postupne, a v prípade, ak vzniká postupne, určiť presný okamih, kedy dochádza k zmene. Odpoveď vyplýva z vyššie uvedených úvah a navrhnutej odpovede na prvé dve otázky.
26. V prípadoch uvedených v článku 203 colného kódexu osoba, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru, je rovnako osobou zodpovednou za splnenie colného dlhu. Tieto požiadavky, ktoré smerujú predovšetkým k tomu, aby tovar zostal k dispozícii colným orgánom, sú záväzné pre osobu, ktorá má tovar v držbe a ktorú možno určiť pomocou objektívneho kritéria v článku 184 vykonávacieho nariadenia: kritéria vyloženia tovaru. Zodpovednosť preto nie je spoločná a nerozdielna, ale vzniká postupne, takže osoba, ktorá má predložiť tovar colným orgánom a pripraviť a podpísať predbežné colné vyhlásenie, zostáva zodpovednou do okamihu vyloženia tovaru, po ktorom sa stáva dlžníkom osoba, ktorá zodpovedá za prepravu a uskladnenie tovaru.
27. S prihliadnutím na zmysel ustanovenia, ktorým som sa zaoberal, je rozhodujúcou skutočnosťou držba tovaru a v dôsledku toho fyzická kontrola nad ním: osoba, ktorá ma tovar v držbe a z tohto dôvodu zodpovedá za jeho bezpečnosť, zodpovedá za splnenie colného dlhu v prípade, ak je tovar odňatý spod colného dohľadu v čase, keď nad ním vykonáva kontrolu. Z tohto dôvodu článok 51 ods. 2 colného kódexu umožňuje počas dočasnej držby požadovať zabezpečenie colného dlhu pre prípad, že tovar unikne tejto kontrole.
28. Podľa článku 213 colného kódexu, ak je za zaplatenie jedného colného dlhu zodpovedných niekoľko osôb, považujú sa za spoločných a nerozdielnych dlžníkov tohto dlhu. Uplatnenie tohto ustanovenia však predpokladá, že povinnosť existuje súčasne(11), čo však nie je prípad v prejednávanej veci, pretože ako som už uviedol, článok 184 vykonávacieho nariadenie vylučuje možnosť súbehu tým, že prostredníctvom odkazu na vyloženie stanovuje postupný vznik zodpovednosti.
29. Ako to zdôraznila belgická vláda, deklarant alebo osoby uvedené v článku 44 ods. 2 colného kódexu sú povinné predložiť tovar na účel pridelenia colne schváleného určenia alebo použitia a znášajú náklady opatrení prijatých colnými orgánmi na usporiadanie situácie tohto tovaru (článok 187 vykonávacieho nariadenia v spojení s článkom 53 colného kódexu), ale tieto ustanovenia sa netýkajú osôb uvedených v článku 203 ods. 3 poslednej zarážke prvej časti vety colného kódexu, ktorý sa týka povinností súvisiacich s uskladnením, a predovšetkým umiestnením tovaru pod colný dohľad. Inými slovami, posledné uvedené ustanovenie upravuje pravidlo určenia colného dlžníka v prípade, ak tovar unikne kontrole, a okrem iného určuje osobu povinnú splniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru, zatiaľ čo článok 187 vykonávacieho nariadenia upravuje odlišnú situáciu, v ktorej je potrebné sprevádzať tovar k colne schválenému určeniu alebo použitiu, aby mohol po vykonaní potrebných formalít opustiť colný priestor.
30. Z toho dôvodu osoby uvedené v prvej a druhej otázke nezodpovedajú spoločne a nerozdielne, ale ich zodpovednosť vzniká postupne, takže osoby uvedené v prvej otázke sú zodpovedné len do okamihu, kým je tovar po jeho vyložení odovzdaný osobám uvedeným v druhej otázke, ktoré sa od tohto okamihu stávajú jedinými osobami zodpovednými za splnenie povinností uvedených v článku 203 ods. 3 poslednej zarážke prvej časti vety tohto kódexu.
VI – Návrh
31. S prihliadnutím na uvedené úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázky predložené hof van beroep te Antwerpen takto:
1. Článok 203 ods. 3 posledná zarážka prvá časť vety nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, v prípade, ak odkazuje na „osobu, ktorá má plniť povinnosti vyplývajúce z dočasného uskladnenia tovaru“, to znamená:
– ak sa tovar nachádza v dopravnom prostriedku, v ktorom vstúpil na colné územie Spoločenstva, a) osobu, ktorá tovar prepravila na colné územie Spoločenstva, b) osobu, ktorá po vstupe tovaru a pred jeho predložením zodpovedá za jeho prepravu, alebo c) osobu, v ktorej mene tieto osoby konajú,
– ak bol tovar vyložený, osobu, ktorá ho má v držbe na účel jeho premiestnenia alebo uskladnenia.
2. Tieto dve skupiny dlžníkov nezodpovedajú spoločne a nerozdielne, ale ich zodpovednosť vzniká postupne, takže osoby uvedené v prvej skupine sú zodpovedné len do okamihu, kým je tovar po jeho vyložení odovzdaný osobám uvedeným v druhej skupine, ktoré sa od tohto okamihu stávajú jedinými osobami zodpovednými za splnenie povinností uvedených v článku 203 ods. 3 poslednej zarážke prvej časti vety colného kódexu.“
(1) .
(2)
–	Ustanovený nariadením Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992 (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307).
(3)
–	Unamar dôrazne odmieta, že predložil tento doklad, čo je uvedené v uznesení vnútroštátneho súdu. Vo svojich pripomienkach tvrdí, že tento doklad podpísal a predložil zástupca spoločnosti Hamburg Süd.
(4)
–	V súlade s judikatúrou Spoločenstva sa toto ustanovenie uplatní v prípade, ak konanie alebo opomenutie zabráni aj keď iba na krátky čas príslušnému colnému orgánu v prístupe k tovaru pod colným dohľadom a vo výkone colnej kontroly vyžadovanej článkom 37 ods. 1 uvedeného kódexu (rozsudky z 1. februára 2001, D. Wandel, C‑66/99, Zb. s. I‑873, bod 47; z 11. júla 2002, Liberexim, C‑371/99, Zb. s. I‑6227, bod 55; z 12. februára 2004, Hamann International, C‑337/01, Zb. s. I‑1791, bod 31; z 29. apríla 2004, British American Tobacco, C‑222/01, Zb. s. I­4683, bod 47, a z 20. januára 2005, Honeywell Aerospace, C‑300/03, bod 19, Zb. s. I‑689).
(5)
–	Súdny dvor vo svojom rozsudku z 23. septembra 2004, Spedition Ulustrans (C‑414/02, Zb. s. I‑8633, bod 39), potvrdil, že colný kódex upravuje vyčerpávajúcim spôsobom podmienky určenia osôb, ktoré sú dlžníkmi colného dlhu. Teoretici trvajú na tom, že zákonodarca Spoločenstva sa z prezieravých praktických dôvodov rozhodol nedefinovať skutočnosti majúce za následok vznik colného dlhu a povinnú osobu a jednoducho sa obmedzil na uvedenie kazuistického zoznamu skutočností, ktoré spôsobujú vznik platobnej povinnosti, a osôb, ktoré sú povinné ju splniť (pozri Pelechá Zozaya, F.: El Código aduanero comunitario y su aplicación en Espana, editorial Marcial Pons, Madrid 1995, s. 49).
(6)
–	Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(7)
–	Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s. 1; Mim. vyd. 02/006, s. 3).
(8)
–	Napokon, táto možnosť je správna, pretože dotknutý tovar nevstúpil na územie Spoločenstva nedovoleným spôsobom, ale v súlade s pravidlami uvedenými v článkoch 38 až 41 colného kódexu; až po jeho uskladnení pred pridelením colne schváleného určenia alebo použitia došlo k jeho odňatiu spod colného dohľadu.
(9)
–	Tovar dovážaný z krajín alebo teritórií mimo Európskej únie získa štatút tovaru Spoločenstva na základe prepustenia do voľného obehu, čo je operácia, ktorá predpokladá uplatnenie plat ieb dlžných na základe právnych predpisov (článok 79 a článok 201 ods. 1 colného kódexu). Tento tovar však môže zostať v režime vonkajšieho tranzitu, uskladnenia, aktívneho zošľachťovacieho styku alebo dočasného použitia, čo sú situácie, v ktorých v zásade colný dlh nevzniká (články 91, 98, 114 a 137).
(10)
–	V súlade s článkom 37 colného kódexu tovar, ktorý vstúpil na územie Spoločenstva, zostáva pod dohľadom a podlieha kontrole vykonávanej colnými orgánmi. Tento stav trvá po dobu, ktorá je potrebná na určenie jeho colného štatútu.
(11)
–	Na základe ustanovenia, ktoré je potrebné vyložiť v tejto veci, zodpovedajú spoločne a nerozdielne dovozca, dopravca a osoba, ktorú zastupujú, na jednej strane alebo držitelia na strane druhej v závislosti od toho, či tovar bol alebo nebol vyložený z lode.