62003TJ0153_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci T‑153/03,
Inex SA,
so sídlom v Bavegem (Belgicko), v zastúpení: T. van Innis, advokát,
žalobkyňa,
proti
Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT),
v zastúpení: pôvodne U. Pfleghar a G. Schneider, neskôr G. Schneider a A. Folliard‑Monguiral, splnomocnení zástupcovia,
žalovanému,
ďalší účastník konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) a vedľajší účastník konania pred Súdom prvého stupňa:
Robert Wiseman & Sons Ltd,
so sídlom v Glasgowe (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: A. Roughton, barrister,
ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) zo 4. februára 2003 (vec R 106/2001‑2), ktoré sa týka námietkového konania medzi Inex SA a Robert Wiseman & Sons Ltd,
SÚD PRVÉHO STUPŇA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (druhá komora),
v zložení: predseda komory J. Pirrung, sudcovia A. W. H. Meij a I. Pelikánová,
tajomník: C. Kristensen, referentka,
so zreteľom na žalobu podanú do kancelárie Súdu prvého stupňa 18. apríla 2003,
so zreteľom na vyjadrenia vedľajšieho účastníka konania a Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) k žalobe, podané do kancelárie Súdu prvého stupňa 4. a 12. septembra 2003,
po pojednávaní zo 7. septembra 2005,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
Okolnosti predchádzajúce sporu
1. Vedľajší účastník konania podal 1. apríla 1996 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ďalej len „ÚHVT“) prihlášku ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení.
2. Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis tohto obrazového označenia:
>image>1
>image>2
3. Výrobky uvedené v prihláške patria do tried 29, 32 a 39 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z týchto tried zodpovedajú nasledujúcemu opisu:
– trieda 29: „mlieko, mliečne nápoje, mliečne výrobky, smotana a jogurt“,
– trieda 32: „pivá; minerálne a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a šťavy; sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov“,
– trieda 39: „zhromažďovanie, dodávanie, distribúcia a preprava tovarov na cestách“.
4. Uvedená prihláška bola 27. októbra 1997 zverejnená vo Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 25/97.
5. Dňa 22. januára 1998 podala žalobkyňa v súlade s článkom 42 nariadenia č. 40/94 námietku voči zápisu tejto ochrannej známky Spoločenstva s odvolaním sa na článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
6. Táto námietka sa opierala o skoršiu obrazovú ochrannú známku č. 580 538, ktorá bola 17. októbra 1995 zapísaná v štátoch Beneluxu pre výrobky tried 29 a 30 v zmysle Niceskej dohody, a ktorá je zobrazená takto:
>image>3
>image>4
7. Námietka sa týkala niektorých výrobkov, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, a to „mlieka a mliečnych výrobkov“, a smerovala proti výrobkom „mlieko, mliečne nápoje a mliečne výrobky“, na ktoré sa vzťahuje prihláška ochrannej známky. V odpovedi na vyjadrenia vedľajšieho účastníka žalobkyňa upresnila, že námietka smerovala proti všetkým výrobkom triedy 29 uvedeným v prihláške ochrannej známky vrátane „smotany a jogurtov“.
8. Rozhodnutím z 29. novembra 2000 námietkové oddelenie zamietlo námietku s odôvodnením, že predmetné označenia sú dostatočne odlišné, čím nemôže nastať pravdepodobnosť zámeny.
9. Dňa 22. januára 2001 žalobkyňa podľa článkov 57 až 62 nariadenia č. 40/94 podala na ÚHVT odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia.
10. Rozhodnutím zo 4. februára 2003 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) druhý odvolací senát ÚHVT odvolanie zamietol. Odvolací senát poukázal na existenciu veľkých vizuálnych rozdielov medzi dotknutými ochrannými známkami. Usúdil však, že sporné ochranné známky vykazujú koncepčnú podobnosť, pretože obidve známky vyvolávajú asociáciu kravy. Keďže sa však táto podobnosť týkala prvku, ktorý má pre dotknuté výrobky malú rozlišovaciu spôsobilosť, nebola táto podobnosť považovaná za postačujúcu pre vyvodenie záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny. Preto napriek skutočnosti, že obidve ochranné známky označujú totožné výrobky, odvolací senát dospel k záveru, že neexistuje žiadna pravdepodobnosť zámeny.
Návrhy účastníkov konania
11. Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
– zrušil napadnuté rozhodnutie,
– zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
12. ÚHVT navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
– zamietol žalobu,
– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
13. Vedľajší účastník konania navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
– zamietol žalobu,
– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania vedľajšieho účastníka.
Právny stav
14. Žalobkyňa uvádza jediný žalobný dôvod, vychádzajúci z porušenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Tvrdenia účastníkov konania
15. Žalobkyňa uvádza, že odvolací senát nerešpektoval pravidlo vzájomnej závislosti medzi podobnosťou ochranných známok a podobnosťou výrobkov a služieb stanovené rozsudkami Súdne ho dvora z 29. septembra 1998, Canon (C‑39/97, Zb. s. I‑5507), a z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer (C‑342/97, Zb. s. I‑3819), podľa ktorého môže byť nízky stupeň podobnosti výrobkov a služieb označených ochrannou známkou vyvážený vysokým stupňom podobnosti kolidujúcich ochranných známok a naopak.
16. Okrem toho odvolací senát porušil pravidlo, podľa ktorého sa celkové posúdenie podobnosti dotknutých označení musí opierať o celkový dojem, ktorý tieto vyvolávajú, a musí zohľadňovať ich rozlišovacie a dominantné prvky, ako aj skutočnosť, že priemerný spotrebiteľ môže iba zriedka priamo porovnať ochranné známky, z ktorých si uchová v pamäti iba neúplný obraz. V tejto súvislosti sa žalobkyňa domnieva, že odvolací senát mal konštatovať, že pravdepodobnosť zámeny medzi spornými označeniami sa zvýšila v dôsledku skutočnosti, že dotknuté výrobky sú určené pre širokú verejnosť.
17. Žalobkyňa okrem toho uvádza, že odvolací senát si protirečil, keď na jednej strane konštatoval, že vizuálny aspekt prihlasovanej ochrannej známky, ktorý predstavuje kravskú kožu, je totožný s dominantným prvkom skoršej ochrannej známky, a na strane druhej usúdil, že dotknuté ochranné známky vykazujú značné vizuálne rozdiely. Podľa názoru žalobkyne mal odvolací senát konštatovať existenciu vizuálnej podobnosti týchto dvoch ochranných známok, keďže jedna z nich je výlučne tvorená dominantným prvkom druhej.
18. Žalobkyňa nakoniec uvádza, že dominantný prvok skoršej ochrannej známky má nevyhnutne rozlišovaciu spôsobilosť preto, že jedna z ochranných známok je ním výlučne tvorená. V tomto ohľade má dominantný prvok skoršej ochrannej známky v štátoch Beneluxu rozlišovaciu spôsobilosť, keďže v týchto štátoch je jej obal jediným, na ktorom je vyobrazená čiernobiela kravská koža ako dominantný prvok. V odpovedi na písomné otázky Súdu prvého stupňa, ako aj na pojednávaní žalobkyňa upresnila, že vedľajší účastník, keďže nepopiera, že skoršia ochranná známka je jedinou známkou v štátoch Beneluxu, ktorá používa vyobrazenie kravskej kože ako dominantný prvok, nepriamo pripustil, že tento prvok má rozlišovaciu spôsobilosť. Súd prvého stupňa by spochybnením tohto konštatovania porušil dispozičnú zásadu. Žalobkyňa rovnako zdôrazňuje, že vzhľadom na silnú konkurenciu na trhu musí mať dominantný prvok jej ochrannej známky rozlišovaciu spôsobilosť.
19. ÚHVT a vedľajší účastník spochybňujú tvrdenie žalobkyne.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
20. Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky, ochranná známka, o ktorej zápis sa žiada, nebude zapísaná, ak vinou jej zhodnosti alebo podobnosti so skoršou ochrannou známkou a zhodnosti alebo podobnosti tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená. Pravdepodobnosť zámeny zahŕňa aj pravdepodobnosť asociácie so skoršou ochrannou známkou. Okrem toho na základe článku 8 ods. 2 písm. a) bodu ii) nariadenia č. 40/94 sa pod skoršími ochrannými známkami rozumejú ochranné známky zapísané v členskom štáte, ktorých dátum podania prihlášky je skorší ako dátum podania prihlášky ochrannej známky Spoločenstva.
21. Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, že verejnosť by sa mohla domnievať, že predmetné tovary alebo služby pochádzajú od rovnakého podniku alebo prípadne od ekonomicky prepojených podnikov [rozsudky Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2002, Matratzen Concord/ÚHVT – Hukla Germany (MATRATZEN), T‑6/01, Zb. s. II‑4335, bod 23, a z 3. júla 2003, Alejandro/ÚHVT – Anheuser-Busch (BUDMEN), T‑129/01, Zb. s. II‑2251, bod 37].
22. Pravdepodobnosť zámeny musí byť posudzovaná komplexne podľa toho, ako príslušná skupina verejnosti vníma označenia a predmetné tovary alebo služby, so zohľadnením všetkých relevantných okolností prejednávanej veci [pozri rozsudky Súdu prvého stupňa z 22. júna 2004, Ruiz-Picasso a i./ÚHVT – DaimlerChrysler (PICARO), T‑185/02, Zb. s. II‑1739, bod 50].
23. Toto celkové posúdenie zohľadňuje predovšetkým známosť ochrannej známky na trhu, ako aj stupeň podobnosti ochranných známok a tovarov a služieb označených ochrannou známkou. V tomto smere predpokladá určitú vzájomnú závislosť medzi zohľadňovanými okolnosťami, takže nízky stupeň podobnosti tovarov a služieb označených ochrannou známkou môže byť vyvážený vyšším stupňom podobnosti ochranných známok a naopak (rozsudky Canon, už citovaný, bod 17, a Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný, bod 19).
24. Okrem toho je vnímanie ochranných známok priemerným spotrebiteľom dotknutých tovarov alebo služieb určujúce pri celkovom posúdení pravdepodobnosti zámeny. Priemerný spotrebiteľ však vníma ochrannú známku spravidla ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily (rozsudky Súdneho dvora z 11. novembra 1997, SABEL, C‑251/95, Zb. s. I‑6191, bod 23, a Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný, bod 25). Na účely tohto celkového posúdenia sa za priemerného spotrebiteľa považuje priemerne informovaný, pozorný a obozretný spotrebiteľ. Rovnako treba zohľadniť skutočnosť, že stupeň pozornosti priemerného spotrebiteľa sa líši v závislosti od druhu dotknutých tovarov alebo služieb (rozsudok Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný, bod 26).
25. V prejednávanej veci účastníci konania nespochybňujú podobnosť výrobkov označených dotknutými ochrannými známkami. Spornou je výlučne otázka, či odvolací senát správne usúdil, že dotknuté ochranné známky sa odlišujú dostatočne na to, aby nenastala pravdepodobnosť zámeny.
O podobnosti označení
26. Celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny musí byť, čo sa týka vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení, založené na celkovom dojme, ktorý vyvolávajú, berúc do úvahy najmä ich rozlišovacie a dominantné prvky [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. októbra 2003, Phillips-Van Heusen/ÚHVT – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), T‑292/01, Zb. s. II‑4335, bod 47 a tam citovanú judikatúru].
27. Okrem toho môže byť podľa ustálenej judikatúry kombinovaná ochranná známka považovaná za podobnú s inou ochrannou známkou, ktorá je zhodná alebo vykazuje podobnosť s jednou zo zložiek kombinovanej ochrannej známky len vtedy, ak táto zložka tvorí dominantný prvok v rámci celkového dojmu vyvolaného kombinovanou ochrannou známkou. Ide o prípad, keď táto zložka môže sama osebe dominovať vyobrazeniu tejto ochrannej známky, ktoré má príslušná skupina verejnosti v pamäti, a to tak, že všetky ostatné zložky ochrannej známky sú v rámci celkového dojmu vyvolaného ochrannou známkou zanedbateľné [rozsudky Súdu prvého stupňa MATRATZEN, už citovaný, bod 33, a zo 4. mája 2005, Chum/ÚHVT – Star TV (STAR TV), T‑359/02, Zb. s. II‑1515, bod 44]. To však neznamená, že sa zohľadňuje iba jedna zložka kombinovanej ochrannej známky a porovnáva s inou ochrannou známkou. Naopak, skôr je potrebné vykonať takéto porovnanie skúmaním dotknutých ochranných známok, pričom je každá posudzovaná ako celok (rozsudok MATRAZEN, už citovaný, bod 34).
28. V prejednávanej veci ide jednak o ochrannú známku tvorenú jediným prvkom, ktorá s ohľadom na výrobky, ktoré označuje, bude vnímaná ako vyobrazenie kravskej kože, a jednak o skoršiu kombinovanú ochrannú známku pozostávajúcu z obrazových a slovných prvkov. Obrazové prvky skoršej ochrannej známky sú vyobrazené ako čiernobiela kravská koža na obale, štylizovaná tráva v spodnej časti škatule, sedliacky dvor s malou červenou stodolou v hornej časti škatule a štandardizovaný čiarový kód v blízkosti spodného okraja škatule. Slovnými prvkami skoršej ochrannej známky sú slová „inex“, „halfvolle melk“ a skratka „UHT – e 1L“.
29. Keďže fonetická podobnosť kolidujúcich ochranných známok v prejednávanej veci nie je sporná, budeme skúmať výlučne podobnosť vizuálnu a koncepčnú.
– O vizuálnej podobnosti
30. Najprv treba konštatovať, že motív, ktorý má byť vnímaný ako kravská koža, je jediným prvkom prihlasovanej ochrannej známky.
31. Pokiaľ ide o skoršiu ochrannú známku, motív kravskej kože pokrýva obal celého výrobku a dominuje vo vizuálnom dojme vyvolanom ochrannou známkou, ako to konštatoval odvolací senát v bode 21 napadnutého rozhodnutia. Tento motív totiž tvorí nápadný prvok skoršej ochrannej známky.
32. V tomto kontexte nemožno bezvýhradne súhlasiť s tvrdením ÚHVT, podľa ktorého nízka rozlišovacia spôsobilosť motívu kravskej kože bráni tomu, aby ho bolo možné považovať za dominantný prvok. Hoci podľa ustálenej judikatúry verejnosť nebude vo všeobecnosti považovať opisný prvok kombinovanej ochrannej známky za rozlišovací a dominantný prvok celkového dojmu tejto ochrannej známky [rozsudky Súdu prvého stupňa BUDMEN, už citovaný, bod 53, a zo 6. októbra 2004, New Look/ÚHVT – Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE a NLCollection), T‑117/03 až T‑119/03 a T‑171/03, Zb. s. II‑3471, bod 34], nízka rozlišovacia spôsobilosť jedného prvku kombinovanej ochrannej známky nevyhnutne neznamená, že tento prvok nemôže byť dominantným prvkom, keďže predovšetkým z dôvodu svojho umiestnenia v označení alebo svojej veľkosti ho spotrebiteľ môže vnímať a uchovať si ho v pamäti [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2004, AVEX/ÚHVT – Ahlers (a), T‑115/02, Zb. s. II‑2907, bod 20].
33. Je však potrebné poukázať na to, že z dôvodu, že porovnanie ochranných známok musí byť založené na celkovom dojme, ktorý tieto ochranné známky vyvolávajú, pričom treba prihliadať predovšetkým na rozlišovaciu spôsobilosť ich prvkov vo vzťahu k dotknutým tovarom alebo službám, na účely priznania podobnosti medzi ochrannými známkami nepostačuje, ak prvok, ktorý dominuje vo vizuálnom dojme kombinovaného označenia, a jediný prvok iného označenia sú zhodné alebo podobné. Naproti tomu možno podobnosť predpokladať v prípade, ak v dojme vnímanom ako celok, vyvolanom kombinovanou ochranou známkou, dominuje jeden z jeho prvkov do tej miery, že ostatné zložky tejto ochrannej známky sa zdajú zanedbateľné vo vyobrazení tejto ochrannej známky, ktoré si príslušná skupina verejnosti uchová v pamäti s ohľadom na tovary alebo služby označené ochrannou známkou.
34. V tomto prípade síce motív kravskej kože predstavuje prvok, ktorý prevláda vo vizuálnom dojme skoršej ochrannej známky, napriek tomu je však potrebné konštatovať, že tento motív v prejednávanej veci má iba nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť.
35. Na účely posúdenia rozlišovacej spôsobilosti prvku tvoriaceho ochrannú známku je potrebné skúmať, či tento prvok je dostatočne spôsobilý identifikovať tovary alebo služby, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná, ako tovary a služby pochádzajúce od určitého podniku, a tak odlíšiť tieto tovary alebo služby od tovarov alebo služieb iných podnikov. V rámci tohto posúdenia je potrebné zohľadňovať predovšetkým skutočné vlastnosti dotknutého prvku s ohľadom na otázku, či vo vzťahu k tovarom alebo službám, pre ktoré bola ochranná známka zapísaná, tento prvok má alebo nemá opisnú povahu (pozri analogicky rozsudok Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný, body 22 a 23).
36. V prejednávanej veci treba uviesť, že motív kravskej kože s ohľadom na dotknuté výrobky nemožno považovať za motív s výraznou rozlišovacou spôsobilosťou, pretože tento prvok je silne viazaný na dotknuté výrobky. Tento motív totiž stelesňuje predstavu kravy, teda zvieraťa, ktoré je známe v súvislosti s produkciou mlieka, a predstavuje čiastočne fantazijný prvok označujúci mlieko a mliečne výrobky.
37. V tejto súvislosti je potrebné odmietnuť tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého tento prvok skoršej ochrannej známky má v štátoch Beneluxu rozlišovaciu spôsobilosť preto, že táto ochranná známka je v týchto štátoch jedinou, ktorá vyobrazuje čiernobielu kravskú kožu ako dominantný prvok. Táto skutočnosť totiž nemôže zmeniť nič na konštatovaní v súvislosti s nízkou rozlišovacou spôsobilosťou motívu kravskej kože, uvedenom v predchádzajúcom bode. Okrem toho, pokiaľ tento argument má za cieľ zdôrazniť, že motív kravskej kože skoršej ochrannej známky má z dôvodu prípadnej známosti tejto ochrannej známky v štátoch Beneluxu výraznú rozlišovaciu spôsobilosť, Súd prvého stupňa pripomína, že žalobkyňa neuviedla nič, čo by mohlo preukázať takúto známosť ochrannej známky u verejnosti.
38. Okrem toho treba odmietnuť tvrdenie žalobkyne, že akékoľvek spochybnenie rozlišovacej spôsobilosti tohto motívu kravskej kože porušuje dispozičnú zásadu. Skutočnosť, že vedľajší účastník konania nespochybnil tvrdenie, že skoršia ochranná známka je jedinou ochrannou známkou v štátoch Beneluxu, ktorá dominantne vyobrazuje tento motív, neumožňuje domnievať sa, že vedľajší účastník konania pripustil, že tento prvok má osobitnú rozlišovaciu spôsobilosť. Ako bolo uvedené v predchádzajúcom bode, skutočnosť uvádzaná žalobkyňou, že skoršia ochranná známka je jedinou známkou v štátoch Beneluxu, ktorá dominantne vyobrazuje tento motív, sama osebe nemôže tomuto prvku v žiadnom prípade priznať osobitnú rozlišovaciu spôsobilosť.
39. Takisto nemožno súhlasiť ani s tvrdením žalobkyne, že motív kravskej kože obsiahnutý v jej ochrannej známke má rozlišovaciu spôsobilosť preto, že trh s dotknutými výrobkami sa vyznačuje silnou konkurenciou. Žalobkyňa totiž neuvádza nič, na základe čoho by bolo možné domnievať sa, že táto skutočnosť sama osebe je spôsobilá priznať vyobrazeniu kravskej kože v skoršej ochrannej známky rozlišovaciu spôsobilosť.
40. Napokon, pokiaľ žalobkyňa poukazuje na to, že motív kravskej kože skoršej ochrannej známky má rozlišovaciu spôsobilosť z dôvodu, že ÚHVT povolil zápis prihlasovanej ochrannej známky, ktorá je tvorená výlučne týmto motívom, treba podotknúť, že nie je spochybňované, že dotknuté ochranné známky majú rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, a že preto môžu byť predmetom zápisu. V prejednávanej veci sa skúmanie rozlišovacej spôsobilosti dotknutých označení neuskutočňuje v rámci posúdenia absolútnych dôvodov zamietnutia zápisu, ale v rámci celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny. Nejde tu preto, ako ÚHVT správne uviedol, o určenie, či motívom kravskej kože chýba akákoľvek rozlišovacia spôsobilosť, ale o posúdenie rozlišovacej spôsobilosti týchto motívov vo vzťahu k dotknutým výrobkom na účely určenia, či pre dotknutú verejnosť existuje pravdepodobnosť zámeny sporných ochranných známok, z ktorých je každá posudzovaná ako celok.
41. Pokiaľ ide o vizuálne porovnanie kolidujúcich ochranných známok, toto porovnanie ukazuje, že celkový dojem, ktorý každá ochranná známka vyvoláva, sa značne líši. Kým prihlasovaná ochranná známka je tvorená iba jediným vyobrazením, ktoré s ohľadom na výrobky označené ochrannou známkou musí byť vnímané ako kravská koža, skoršia ochranná známka, ako ÚHVT uvádza, je okrem vyobrazenia kravskej kože tvorená viacerými ďalšími vizuálnymi a slovnými prvkami, ktoré výrazne prispievajú k celkovému dojmu označenia. Z týchto prvkov treba uviesť najmä štylizovanú trávu zobrazenú v spodnej časti škatule, zobrazenie sedliackeho dvora s malou červenou stodolou v hornej časti škatule a slovný prvok „inex“. Ako ÚHVT uvádza, tento posledný prvok je slovom bez zjavného významu, ktorému musí byť priznaná podstatne vyššia rozlišovacia spôsobilosť ako motívu kravskej kože. Keďže slovný prvok „inex“ v rozhodujúcej miere prispieva k celkovému dojmu vyvolanému skoršou ochrannou známkou, jeho prítomnosť neumožňuje dospieť k záveru, že motív kravskej kože skoršej ochrannej známky môže sám osebe dominovať v obraze tejto ochrannej známky, ktorý si verejnosť zapamätá.
42. Okrem toho treba konštatovať, že motív, ktorý je predmetom prihlášky ochrannej známky, je tvorený vzorom, ktorý sa odlišuje od vzoru motívu kravskej kože skoršej ochrannej známky. Z napadnutého rozhodnutia totiž vyplýva, že prihlasovaná ochranná známka nie je úplne jednoznačne vyobrazením kravskej kože, keďže sa odvolací senát domnieval, že táto ochranná známka bude vnímaná ako vyobrazenie kože kravy vzhľadom na výrobky, ktoré označuje.
43. Z rovnakého dôvodu musí byť odmietnuté tvrdenie žalobkyne, že ÚHVT si protirečil, keď na jednej strane konštatoval, že ochranná známka, proti ktorej námietka smeruje, je zhodná s dominantným prvkom skoršej ochrannej známky, a na strane druhej vychádzal z toho, že sporné ochranné známky vykazujú veľké rozdiely. Jednak, ako bolo spomenuté v predchádzajúcich bodoch, napadnuté rozhodnutie nekonštatuje zhodu motívu prihlasovanej ochrannej známky s motívom skoršej ochrannej známky. Okrem toho, ako bolo uvedené v bode 33, pri porovnaní ochranných známok založených na celkovom dojme, ktorý tieto ochranné známky vyvolávajú, s prihliadnutím predovšetkým na rozlišovaciu spôsobilosť ich prvkov vo vzťahu k dotknutým tovarom alebo službám na účely priznania podobnosti medzi ochrannými známkami nepostačuje, ak prvok, ktorý dominuje vo vizuálnom dojme kombinovaného označenia, a jediný prvok iného označenia sú zhodné alebo podobné.
44. Je preto potrebné konštatovať, že odvolací senát dospel k správnemu záveru, keď usúdil, že dotknuté ochranné známky vykazovali značné vizuálne rozdiely.
– O koncepčnej podobnosti
45. Je potrebné konštatovať, ako uviedol odvolací senát, že medzi dotknutými ochrannými známkami existuje koncepčná podobnosť z dôvodu, že tieto ochranné známky vyvolávajú predstavu kravy známej svojou produkciou mlieka. Treba však konštatovať, ako uviedol Súd prvého stupňa v bode 36, že táto predstava má vo vzťahu k dotknutým tovarom iba nepatrnú rozlišovaciu spôsobilosť. Ak skoršia ochranná známka nie je nijako osobitne známa a spočíva vo vyobrazení obsahujúcom iba málo fantazijných prvkov, samotná koncepčná podobnosť nepostačuje pre vznik pravdepodobnosti zámeny (rozsudok SABEL, už citovaný, bod 25).
46. Odvolací senát sa preto správne domnieval, že existencia koncepčnej podobnosti sporných ochranných známok nemôže viesť v prejednávanej veci k pravdepodobnosti zámeny.
Celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny
47. Z uvedeného vyplýva, že hoci motív kravskej kože dominuje vo vizuálnom a koncepčnom dojme vyvolanom skoršou ochrannou známkou, značné vizuálne rozdiely medzi spornými označeniami, ako aj nízka rozlišovacia spôsobilosť motívu kravskej kože v prejednávanej veci, neumožňujú dôjsť k záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny medzi spornými ochrannými známkami.
48. Okrem toho treba konštatovať, že odvolací senát neopomenul zohľadniť vzájomnú závislosť medzi faktormi, na ktoré je potrebné prihliadať. Existencia značných koncepčných rozdielov medzi dotknutými ochrannými známkami a ani nízka rozlišovacia spôsobilosť motívu kravskej kože v prejednávanej veci nemôžu byť vyvážené tým, že sa výrobky zhodujú.
49. Napokon je potrebné odmietnuť aj tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého odvolací senát mal uviesť, že pravdepodobnosť zámeny sa zvyšuje tým, že dotknuté výrobky sú určené pre širokú verejnosť. Okolnosť, že spotrebitelia majú relatívne nízky stupeň pozornosti, neumožňuje, v prípade nedostatočnej podobnosti predmetných ochranných známok a so zreteľom na nízku rozlišovaciu spôsobilosť motívu kravskej kože vo vzťahu k dotknutým výrobkom, dospieť k záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny.
50. Je teda potrebné konštatovať, že odvolací senát správne usúdil, že z celkového posúdenia kolidujúcich označení nevyplýva pravdepodobnosť zámeny.
51. Z uvedeného vyplýva, že žaloba musí byť zamietnutá.
O trovách
52. Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu všetkých trov konania v súlade s návrhmi ÚHVT a vedľajšieho účastníka konania.
Výrok
Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (druhá komora)
rozhodol a vyhlásil:
1. Žaloba sa zamieta.
2. Žalobkyňa je povinná nahradiť trovy konania.