Tiesas (pirmā palāta) 2015. gada 2. jūlija spriedums (Vestre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – Johannes Demmer/Fødevareministeriets Klagecenter
(lieta C-684/13) 1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Kopējā lauksaimniecības politika – Vienotā maksājuma shēma – Regula (EK) Nr. 1782/2003 – 44. panta 2. punkts – Regula (EK) Nr. 73/2009 – 34. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Jēdziens “hektārs, par kuru ir tiesības pretendēt uz atbalstu” – Platības, kas robežojas ar skrejceļiem, manevrēšanas ceļiem un bremzēšanas joslām – Izmantošana lauksaimniecības vajadzībām – Pieļaujamība – Nelikumīgi piešķirta lauksaimniecības atbalsta piešķiršana
Tiesvedības valoda – dāņu
Iesniedzējtiesa
Vestre Landsret
Pamatlietas puses
Prasītājs: Johannes Demmer
Atbildētājs: Fødevareministeriets Klagecenter
Rezolutīvā daļa:
Padomes 2003. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001, 44. panta 2. punkts un Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulas (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu Nr. 1782/2003, 34. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka lauksaimniecības zeme, kurā ietilpst zonas, kas lidlaukā ir ap lidostu skrejceļiem, manevrēšanas ceļiem un bremzēšanas joslām un uz kurām attiecas noteikumi un īpaši ierobežojumi, ir platība, par kuru ir tiesības saņemt attiecīgo atbalstu, ja, pirmkārt, lauksaimniekam, kas šo platību izmanto, ir pietiekama autonomija tās izmantošanā lauksaimnieciskai darbībai, un, otrkārt, ja viņš šo darbību minētajā platībā var veikt, neraugoties uz ierobežojumiem, kas izriet no darbības šajā platībā, kas nav saistīta ar lauksaimniecību;Regulas Nr. 73/2009 137. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka lauksaimnieks, kurš līdz 2010. gada 1. janvārim bija informēts par to, ka viņa tiesības uz maksājumiem ir tikušas īstenotas nepamatoti, nevar atsaukties uz šo pantu, lai šajās tiesībās veiktu korekcijas.Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas (EK) Nr. 796/2004, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai ieviestu savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu, kura paredzēta Regulā (EK) Nr. 1782/2003, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2005. gada 23. decembra Regulu (EK) Nr. 2184/2005, 73. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka lauksaimnieks ir uzskatāms par tādu, kas loģiski ir varējis atklāt, ka viņš nav bijis tiesīgs saņemt attiecīgo atbalstu par platībām, saistī
bā ar kurām viņam lauksaimniecisku darbību veikšanai nav nekādas rīcības brīvības un/vai kurās viņš nav bijis spējīgs šādu darbību veikt tādu ierobežojumu dēļ, kas izriet no darbības, kas nav saistīta ar lauksaimniecību un kas tiek veikta šajās pašās platībās. Lai
novērtētu, vai šis lauksaimnieks varēja loģiski šo kļūdu atklāt, par izejas punktu ir jāpieņem atbalsta samaksas brīdis. Vērtējums atbilstoši Regulas Nr. 796/2004 73. panta 4. punktam ir jāveic par katru attiecīgo gadu atsevišķi.Regulas Nr. 796/2004, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 2184/2005, 73. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādos kā pamatlietas apstākļos lauksaimnieks ir jāuzskata par labticīgu, ja viņš ir bijis patiesi pārliecināts, ka par attiecīgajām platībām varēja pretendēt uz atbalstu. Šī lauksaimnieka labticības novērtējums atbilstoši Regulas Nr. 796/2004 73. panta 5. punktam ir jāveic atsevišķi par katru attiecīgo gadu, un šai labticībai ir jāturpinās vēl četrus gadus no atbalsta samaksas dienas.
____________
1      OV C 85, 22.3.2014.