62018CJ0542_RES
Съединени дела C‑542/18 RX-II и C‑543/18 RX-II
Erik SimpsonсрещуСъвет на Европейския съюз
и
HGсрещуЕвропейска комисия
Решение на Съда (голям състав) от 26 март 2020 година
„Преразглеждане на решения на Общия съд на Европейския съюз Simpson/Съвет (T‑646/16 P) и HG/Комисия (T‑693/16 P) — Публична служба — Членове на съдебния състав, постановил решенията като първа инстанция — Процедура по назначаване на съдия в Съда на публичната служба на Европейския съюз — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Съд, създаден със закон — Инцидентен контрол за законосъобразност — Накърняване на единството и съгласуваността на правото на Съюза“
Право на Европейския съюз — Принципи — Основни права — Спазване, за което следи съдът на Съюза — Принцип на законния съд — Нередност в процедурата по назначаване на съдия в Съда на публичната служба — Служебно разглеждане от съда на Съюза
(член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 55—58)
Съд на публичната служба — Процедура по назначаване на съдия в този съд — Право на преценка на Съвета — Граници — Спазване на условията, определени в публичната покана за подаване на кандидатури, и на процесуалните правила приети за упражняване на правото на преценка
(член 257, четвърта алинея ДФЕС; член 3 от приложение I към Статута на Съда на Европейския съюз)
(вж. т. 61 и 68)
Право на Европейския съюз — Принципи — Право на ефективна съдебна защита — Принцип на независимост на съдебната власт — Съдържание
(член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 71, 73, 74 и 80)
Основни права — Право на ефективна съдебна защита — Утвърждаване в член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 6, параграф 1 от Европейската конвенция за защита правата на човека и основните свободи — Еднакъв смисъл и обхват — Ниво на защита, гарантирано от Хартата, което не нарушава нивото на защита, гарантирано от посочената конвенция
(член 47, втора алинея, член 52, параграф 3 и член 53 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 72)
Право на Европейския съюз — Принципи — Основни права — Спазване, за което следи съдът на Съюза — Принцип на законния съд — Нередност в процедурата по назначаване на съдия в Съда на публичната служба — Нарушение на посочения принцип — Липса
(член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 75, 77—79 и 81—83)
Преразглеждане — Установяване на засягане на единството или съгласуваността на правото на Съюза — Критерии за преценка — Последици, които трябва да бъдат изведени — Отмяна на съдебното решение и връщане на делото на юрисдикцията, пред която е протекло производството по обжалване
(член 62б, първа алинея от Статута на Съда на Европейския съюз)
(вж. т. 84—87, 89 и 90)
Резюме
В решението си от 26 март 2020 г., Преразглеждане Simpson/Съвет и HG/Комисия (съединени дела C‑542/18 RX II и C‑543/18 RX II), голям състав на Съда преразглежда (
1
) решения на Общия съд на Европейския съюз от 19 юли 2018 г., Simpson/Съвет (T‑646/16 P) и HG/Комисия (T‑693/16 P) (
2
) (по-нататък наричани решенията, предмет на преразглеждане“). Той постановява, че Общият съд, като приема, че нередовността на процедурата по назначаването на съдия в Съда на публичната служба води до нарушение на принципа на съд, създаден със закон (
3
), накърнява единството и съгласуваността на правото на Съюза. Като признава наличието на нередност в спорната процедура по назначаване, Съдът в същото време приема, че само тази нередност не може да обоснове отмяната на решенията, постановени от състава на Съда на публичната служба, в който е разпределен съответният съдия. Преразглежданите решения са отменени и делата са върнати на Общия съд.
В случая, с оглед на предстоящия край на мандата на двама съдии от Съда на публичната служба, г‑н Van Raepenbusch и г‑н Kreppel, на 3 декември 2013 г. е отправена публична покана за подаване на кандидатури. Въз основа на тази покана комитетът за подбор (
4
) съставя списък с шестима кандидати. С оглед на предстоящия край на мандата на трети съдия от Съда на публичната служба, г‑жа Rofes i Pujol, не е публикувана никаква публична покана за подаване на кандидатури.
На 22 март 2016 г. Съветът на Европейския съюз назначава трима съдии в Съда на публичната служба: г‑н Van Raepenbusch, г‑н Sant’Anna и г‑н Корнезов. За назначаването на тези места за съдии Съветът използва списъка с кандидати, изготвен след отправянето на публичната покана за подаване на кандидатури включително за свободното място, заемано преди от г‑жа Rofes i Pujol (по-нататък наричано „третото място“), и то независимо от факта, че тази публична покана за подаване на кандидатури не се отнася до това място. Г‑н Sant’Anna и г‑н Корнезов са разпределени във втори състав на Съда на публичната служба за времето от 14 април до 31 август 2016 г.
След подаването на жалби до Общия съд, с решенията, предмет на преразглеждане, две решения, постановени от втори състав на Съда на публичната служба (
5
) (по-нататък наричани „обжалваните съдебни решения“), са отменени с мотива, че съставът, който ги е постановил, не е бил редовно сформиран. С решения от 17 септември 2018 г. (
6
) съставът по преразглеждане на Съда приема, че посочените съдебни решения трябва да се преразгледат, за да се определи дали накърняват единството или съгласуваността на правото на Съюза.
На първо място Съдът уточнява, че основанието нередовност на състава, постановил обжалваните съдебни решения, е трябвало да се разгледа служебно от Общия съд. Наистина, гаранциите за достъп до независим, безпристрастен съд, предварително създаден със закон, и по-специално тези, определящи понятието, както и състава му, са крайъгълния камък на правото на справедлив процес. То предполага, че всяка юрисдикция има задължението да провери дали с оглед на състава си тя представлява такъв съд, когато възникне сериозно съмнение във връзка с това. В случая такова съмнение действително съществува, тъй като нередовността на състава, постановил решението, вече е установена в предходно решение на Общия съд (
7
). От това следва, че в решенията, предмет на преразглеждане, Общият съд не допуска грешка като разглежда служебно редовността на този състав.
На второ място Съдът установява, че нередовността на процедурата по назначаване е следствие единствено от неспазването от страна на Съвета на публичната покана за подаване на кандидатури от 3 декември 2013 г. В това отношение Съдът потвърждава, че Съветът не е спазил правната уредба, която самият той е изготвил при публикуването на посочената публична покана за подаване на кандидатури и е трябвало да спазва. Оказва се обаче, че използването на списъка с кандидатури за назначаването на третото място е съобразено с правилата, уреждащи процедурата за назначаване на съдии в Съда на публичната служба. По-конкретно във въпросния списък имената на кандидатите са два пъти повече от броя на назначените въз основа на този списък съдии. Освен това нищо не позволява да се подложи на съмнение спазването на изискването съдиите в Съда на публичната служба да бъдат избрани измежду лица, даващи всички гаранции за независимост и отговарящи на изискванията за заемане на съдебни длъжности, или условието в списъка да се посочат кандидатите с най-подходящ опит на високо ниво. Разглежданата нередовност изобщо не позволява да се приеме, че назначаването на съдията на третото място е довело до състав на Съда на публичната служба, който не е балансиран на географска основа или по отношение на представените национални правни системи.
На трето място Съдът постановява, че посочената нередовност не представлява нарушение на принципа на съда създаден със закон, предвиден в член 47, втора алинея, първо изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз. Наистина, нередовност, допусната при назначаването на съдиите в съответната съдебна система, води до нарушение на този принцип, по-конкретно, когато тази нередовност е от такова естество и толкова сериозна, че създава реална опасност други власти, по-конкретно, изпълнителната власт, да могат неоснователно да упражняват дискреционни правомощия, излагащи на опасност почтеността на резултата, до който води процесът на назначаването, и предизвиквайки по този начин в съзнанието на правните субекти основателно съмнение в независимостта и безпристрастността на съответния съдия или съдии.
Назначаването на съдия на третото място обаче е станало при спазване на основните правила за назначаване на съдиите в Съда на публичната служба. В този контекст само обстоятелството, че за назначаване на третото място Съветът е използвал списъка, изготвен след публичната покана за подаване на кандидатури от 3 декември 2013 г., не е достатъчно, за да се установи наличието на нарушение на основно правило на процедурата по назначаване на съдиите в Съда на публичната служба, чието естество и сериозност са такива, че то би създало сериозна опасност Съветът да използва необосновано правомощията си като изложи на опасност почтеността на резултата, до който е довел процесът по назначаване, и по този начин би предизвикал в съзнанието на правните субекти основателно съмнение относно независимостта и безпристрастността на съдията, назначен на третото място, дори на състава, в който той е разпределен. Поради това Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е отменил обжалваните съдебни решения въз основа само на нередовността, допусната в спорната процедура по назначаване.
На четвърто и последно място Съдът приема, че грешката при прилагане на правото, която опорочава решенията, предмет на преразглеждане, накърнява единството и съгласуваността на правото на Съюза. Наистина, тези решения могат да бъдат прецедент, който да се отрази на други дела, по които се оспорва назначаването на член на съдебен състав и по общо правото на независим и безпристрастен съд, предварително създаден със закон. Впрочем това право е от основно значение за всички области в правния ред на Съюза, чието тълкуване и съгласуваност трябва да бъдат гарантирани от Съда.
(
1
)	Решенията, постановени от Общия съд на Европейския съюз в производство по жалба срещу решение на Съда на публичната служба, могат въз основа на предложение на първия генерален адвокат по изключение да бъдат преразгледани при наличие на сериозна опасност от накърняване на единството или съгласуваността на правото на Съюза. Производството по преразглеждане е предвидено в член 256, параграф 2, ДФЕС и в член 62 и сл. от Статута на Съда на Европейския съюз.
(
2
)	Решения на Общия съд от 19 юли 2018 г., Simpson/Съвет (T‑646/16 P, непубликувано, EU:T:2018:493) и HG/Комисия (T‑693/16 P, непубликувано, EU:T:2018:492).
(
3
)	Принципът на съда, създаден със закон, закрепен в член 47, втора алинея, първо изречение от Хартата на основните права на Европейския съюз. Този текст гласи, че всеки има право неговото дело да бъде гледано справедливо и публично в разумен срок от независим и безпристрастен съд, предварително създаден със закон.
(
4
)	Комитетът за подбор е комитетът, посочен в член 3, параграф 3 от приложение I към Статута на Съда на Европейския съюз. Задачата му е да даде становище относно способността на кандидатите да упражняват функциите на съдия в Съда на публичната служба и да приложи към това становище списък на кандидати с най-подходящ опит.
(
5
)	Определение на Съда на публичната служба от 24 юни 2016 г., Simpson/Съвет (F‑142/11 RENV, EU:F:2016:136), и решение на Съда на публичната служба от 19 юли 2016 г., HG/Комисия (F‑149/15, EU:F:2016:155).
(
6
)	Решения на Съда от 17 септември 2018 г., Преразглеждане Simpson/Съвет (C‑542/18 RX, EU:C:2018:763), и Преразглеждане HG/Комисия (C‑543/18 RX, EU:C:2018:764).
(
7
)	Решение на Общия съд от 23 януари 2018 г., FV/Съвет (T‑639/16 P, EU:T:2018:22)