Жалба, подадена на 25 септември 2009 г. от Melli Bank plc срещу решението, постановено от Първоинстанционния съд (втори състав) на 9 юли 2009 г. по съединени дела T-246/08 и T-332/08: Melli Bank plc/Съвет на Европейския съюз, подпомаган от Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности
(Дело C-380/09 P)
Език на производството: английски
Страни
Жалбоподател: Melli Bank plc (представители: S. Gadhia, Solicitor, T. Din, Solicitor, D. Anderson QC, R. Blakeley, Barrister)
Други страни в производството: Съвет на Европейския съюз, Френска република, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, Комисия на Европейските общности
Искания на жалбоподателя
Жалбоподателят иска съда:
да отмени обжалваното решение;
да уважи исковете по дела T-246/08 и T-332/08;
да отмени параграф 4 от Таблица В в Приложение към Решение 2008/475/ЕО1 относно ограничителните мерки срещу Иран в частта, която се отнася до Melli Bank plc;
да обяви за неприложим член 7, параграф 2, буква г) от Регламент № 2007/423/ЕО2, ако Съдът установи, че действието на член 7, параграф 2, буква г) от Регламента е задължително; и
да осъди Съвета да заплати съдебните разноски, направени във връзка с обжалването и с производството пред Първоинстанционния съд.
Правни основания и основни доводи
Жалбоподателят твърди, че в обжалваното решение на Първоинстанционния съд е допусната грешка при прилагане на правото в множество отношения и по този начин е нарушил общностното право по четири основни принципа:
1)     Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като неправилно е тълкувал член 7, параграф 2, буква г) от Регламента, като императивна правна норма;
2)     Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че член 7, параграф 2, буква г) от Регламента е в съответствие с принципа за пропорционалност в общностното право;
3)     Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото при формулирането и прилагането на критерия за определяне дали дружеството-майка притежава и контролира жалбоподателя; и
4)     Първоинстанционният съд е допуснал грешка при прилагане на правото като е заключил, че Съветът е изпълнил задължението си като е посочил причините за решението си да включи жалбоподателя в списъка.
Ето защо, жалбоподателят моли Съда:
1)     да отмени обжалваното решение;
2)     да уважи жалбите по дела T-246/08 и T-332/08;
3)     да отмени параграф 4 от Таблица В в Приложението към Решение 2008/475/ЕО на Съвета относно ограничителните мерки срещу Иран, в частта, която се отнася до Melli Bank plc;
4)     да обяви за неприложим член 7, параграф 2, буква г) от Регламент № 2007/423/ЕО, ако Съдът установи, че действието на член 7, параграф 2, буква г) от Регламента е задължително; и
5)     да осъди Съвета да заплати съдебните разноски във връзка с обжалването и в производството пред Първоинстанционния съд.
____________
1 - Решение 2008/475/ЕО на Съвета от 23 юни 2008 година за прилагане на член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 423/2007 относно ограничителните мерки срещу Иран, ОВ L 163, стр. 29.
2 - Регламент (ЕО) № 423/2007 на Съвета от 19 април 2007 година относно ограничителните мерки срещу Иран, OВ L 103, стр. 1.