Жалба, подадена на 18 август 2021 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (четвърти разширен състав) на 9 юни 2021 г. по дело T-47/19, Dansk Erhverv/Комисия
(Дело C-508/21 P)
Език на производството: английски
Страни
Жалбоподател: Европейска комисия (представители: B. Stromsky, T. Maxian Rusche)
Други страни в производството: Dansk Erhverv, Danmarks Naturfredningsforening, Федерална република Германия, Interessengemeinschaft der Grenzhändler (IGG)
Искания на жалбоподателя
Жалбоподателят моли Съда:
да отмени диспозитива на обжалваното съдебно решение,
да се произнесе по дело T-47/19, Danske Erhverv/Комисия, като отмени раздел 3.3 от обжалваното решение1,
да осъди жалбоподателя в първоинстанционното производство да заплати разноските в производството по обжалване,
да осъди всяка главна и встъпила страна да понесе направените от нея разноски в първоинстанционното производство.
Основания и основни доводи
Първо основание за обжалване: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че вследствие на констатацията, че единственото основание е налице в третата му част, обжалваното решение трябва да бъде отменено в неговата цялост. Този извод бил в разрез с член 264 ДФЕС, както е тълкуван от Съда в решение Комисия/Département du Loiret, и с принципа на пропорционалност.
В решение Комисия/Département du Loiret Съдът тълкува член 264 ДФЕС, както следва1 :
„[…] самото обстоятелство, че приема за основателно правно основание, на което жалбоподателят се позовава в подкрепа на своята жалба за отмяна, не допуска Първоинстанционният съд автоматично да отмени обжалвания акт в неговата цялост. Всъщност цялостната отмяна не може да се приеме, когато явно личи, че посоченото правно основание, което се отнася единствено до специфичен аспект на обжалвания акт, може да е основа само за частична отмяна“.
В настоящия случай третата част от единственото основание, изтъкнато от жалбоподателя в първоинстанционното производство, била насочена само срещу едно от трите решения, обединени в един акт — обжалваното решение. Ставало въпрос за решението, с което се установява, че неналагането на глоба за неначисляване от пограничните търговски обекти на депозита за напитки в кутии не включва използване на държавни ресурси, поради което не съставлява държавна помощ. Третата част от единственото изтъкнато от жалбоподателя в първоинстанционното производство основание не била насочена срещу другите решения, с които се установява, че неначисляването на депозит и неначисляването на ДДС върху неначисления депозит не включват използването на държавни ресурси, поради което не съставляват държавна помощ.
Второ основание за обжалване: Общият съд не изложил мотиви и изложил противоречиви мотиви, като приел, че трите решения са неразривно свързани едно с друго.
Трето основание за обжалване: Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като приел, че трите решения са неразривно свързани. Всъщност трите мерки, разгледани в трите решения, не били свързани. По-конкретно неналагането на глоба не било свързано пряко и автоматично с неначисляването на депозит и неначисляването на ДДС. Налагането на глоба можело да доведе до промяна в поведението на пограничните търговци, но можело и да не доведе до такава промяна. Пограничните търговци можело да оспорят наложената глоба пред компетентните съдилища и да продължат да не начисляват депозит (и да не събират ДДС върху неначисления депозит). При всички положения неначисляването на депозит не водело до загуба на държавни ресурси, тъй като водело до липса на парични средства в изцяло частна депозитна система, която не била контролирана от държавата.
____________
1 Решение C(2018) 6315 final относно държавна помощ SA.44865 (2016/FC) — Германия — Твърдяна държавна помощ за германските погранични магазини за напитки
1 Решение Комисия/Département du Loiret, C-295/07 P, EU:C:2008:707, точка 104.