62022CJ0303_RES
Дело C‑303/22
CROSS Zlín, a.s.
срещу
Úřad pro ochranu hospodářské soutěže
(Преюдициално запитване, отправено от Krajský soud v Brně)
Решение на Съда (четвърти състав) от 18 януари 2024 година
„Преюдициално запитване — Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство — Директива 89/665/ЕИО — Достъп до производства по обжалване — Член 2, параграф 3 и член 2а, параграф 2 — Задължение на държавите членки да предвидят производство по обжалване със суспензивно действие — Първоинстанционен орган по обжалване — Жалба срещу решението за възлагане на обществена поръчка — Член 2, параграф 9 — Несъдебен орган, отговорен за производствата по обжалване — Сключване на договор за обществена поръчка преди подаването на жалба по съдебен ред срещу решение на този орган — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Ефективна съдебна защита“
Сближаване на законодателствата — Производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство — Директива 89/665 — Задължение на държавите членки да предвидят производство по обжалване със суспензивно действие — Обхват — Задължение да се осигури спазването на правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес — Национална правна уредба, която забранява сключването на договор за обществена поръчка само до приемането на решение от първоинстанционния орган по обжалване — Допустимост — Съдебен или несъдебен характер на посочения орган — Липса на последици
(член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз; член 2, параграф 3 и член 2а, параграф 2 от Директива 89/665 на Съвета)
(вж. т. 46—50, 54, 57—59, 63, 65, 68—70 и 74)
Резюме
Сезиран с преюдициално запитване от Krajský soud v Brně (Окръжен съд Бърно, Чешка република), Съдът уточнява тълкуването на Директива 89/665 (
1
) във връзка с производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки с оглед на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), отнасящ се до правото на ефективни правни средства за защита.
В рамките на обществена поръчка Statutární město Brno (град Бърно, Чешка република) получава две оферти в качеството си на възлагащ орган. След изключването на дружеството CROSS Zlín a.s. с мотива, че не отговаря на условията от спецификацията за обществената поръчка, на 7 април 2020 г. последната е възложена на Siemens Mobility s. r. o.
CROSS Zlín подава жалба по административен ред срещу уведомлението за изключването му, която е отхвърлена с решение от 4 май 2020 г. След този отказ то отправя искане до Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Служба за защита на конкуренцията, Чешка република) (наричана по-нататък „Службата“) за отмяна на посоченото уведомление за изключване и на решението за възлагане на съответната поръчка на Siemens Mobility. С решение от 5 август 2020 г. Службата отхвърля искането. Тогава CROSS Zlín подава жалба по административен ред срещу това решение, която на 9 ноември 2020 г. е отхвърлена от председателя на Службата в качеството му на второинстанционен административен орган. На 18 ноември 2020 г. възлагащият орган сключва договор за възлагане на обществена поръчка със Siemens Mobility.
CROSS Zlín подава жалба срещу това решение на председателя на Службата пред запитващата юрисдикция — Окръжен съд Бърно. Успоредно с тази жалба CROSS Zlín подава искане да се признае суспензивно действие на посочената жалба във връзка със сключването на договора и да се постанови временна мярка, с която да се забрани на възлагащия орган да сключи или да изпълнява посочения договор за обществена поръчка. Запитващата юрисдикция отхвърля това искане, като прилага чешкото право (
2
).
Тъй като изпитва съмнения по въпроса дали Директива 89/665 (
3
) и изискването за гарантиране на ефективен съдебен контрол, произтичащо от член 47 от Хартата, допускат чешката правна уредба, която позволява на възлагащ орган да сключи договор за обществена поръчка преди изтичането на срока за подаване на жалба по съдебен ред срещу решението на второинстанционния административен орган или преди сезираният съд да може да се произнесе по искане за постановяване на временна мярка, с която да се забрани сключването на договора, докато решението по жалбата не влезе в сила, Окръжен съд Бърно отправя преюдициално запитване до Съда за тълкуването на тази директива.
Съображения на Съда
На първо място, Съдът отбелязва, че Директива 89/665 съдържа подробни разпоредби, предвиждащи съгласувана система от производства по обжалване в областта на обществените поръчки. В това отношение тази директива (
4
) предвижда, от една страна, че държавите членки гарантират, че лицата, които имат или са имали интерес от получаването на определена обществена поръчка и на които е нанесена или има опасност да бъде нанесена вреда от твърдяно нарушение разполагат с достатъчно време за ефективно преразглеждане на решенията за възлагане на обществени поръчки, взети от възлагащи органи, чрез приемане на необходимите разпоредби по отношение на минималните периоди на изчакване, в които се спира сключването на договора (
5
), и от друга страна, че когато тези лица подадат молба за преразглеждане, възлагащият орган не може да сключи договора за обществена поръчка преди преразглеждащият орган да е взел решение по молбата за временни мерки или за преразглеждане.
На второ място, Съдът отбелязва, че от същата директива следва, че държавите членки имат възможност да възлагат на несъдебни органи компетентността да разглеждат жалби срещу решения за възлагане на обществена поръчка. В такъв случай всяка предполагаема неправомерна мярка и всеки предполагаем пропуск на несъдебен орган по обжалване трябва да могат да бъдат предмет на съдебно обжалване или на обжалване, което по същество да е съдебно по смисъла на правото на Съюза. Като формулира задължението за спиране на сключването на договор за обществена поръчка обаче, Директива 89/665 изобщо не посочва това обжалване по съдебен ред.
При тези обстоятелства, когато държава членка реши да възложи на несъдебен първоинстанционен орган компетентността за разглеждане на производства по обжалване на решенията за възлагане на обществена поръчка, изразът „преразглеждащ орган“, съдържащ се в член 2, параграф 3 от посочената директива, се отнася до този орган. Следователно държавите членки трябва да предвидят спирането на сключването на съответния договор за обществена поръчка да бъде автоматично до произнасянето на посочения орган по жалбата или най-малко до произнасянето му по молбата за постановяване на временни мерки, насочени към такова спиране.
На трето място, Съдът отбелязва, че Директива 89/665 (
6
) не изисква това спиране да продължава и след приключването на производството пред такъв несъдебен преразглеждащ орган, например до произнасянето на съдебен орган по жалба, която може да бъде подадена срещу решението на този несъдебен преразглеждащ орган.
Този извод е в съответствие с целите, преследвани с Директива 89/665, а именно да се осигури пълно зачитане на правото на ефективни средства за правна защита и правото на справедлив съдебен процес, закрепено в член 47, първа и втора алинея от Хартата.
На четвърто място Съдът констатира, че по силата на Директива 89/665 (
7
) държава членка може да предвиди, че когато е сключен договор след прекратяване на спирането на неговото сключване, правомощията на органа, отговарящ за процедурите по преразглеждане, се ограничават до постановяване на обезщетения за всяко лице, увредено от нарушение на правото на Съюза във връзка с обществените поръчки или на националните норми, транспониращи това право.
В това отношение Съдът подчертава, че посоченото тълкуване не се опровергава от решение Randstad Italia (
8
). В това решение Съдът е тълкувал израза „независим преразглеждащ орган“ по смисъла на член 2а, параграф 2, втора алинея от Директива 89/665 като обозначаващ независим и безпристрастен съд, но изрично е ограничил последното тълкуване, като е уточнил, че то се прилага, „когато се преценява дали изключването на даден оферент е окончателно“.
На пето и последно място, Съдът подчертава, че при липсата в законодателството на държава членка на автоматично спиране на сключването на договор за обществена поръчка до датата, на която първоинстанционният преразглеждащ орган се произнася по жалбата, и когато този преразглеждащ орган не е съдебен, отхвърлянето от него на молба за постановяване на временни мерки, с която е поискано да се забрани сключването на договор за обществена поръчка до датата, на която посоченият орган се произнася по жалбата, трябва да подлежи на обжалване по съдебен ред със суспензивно действие до произнасянето на сезираната юрисдикция по тези временни мерки.
Това изискване произтича от прочита на Директива 89/665. По този начин, за да се гарантира ефективността на обжалването на решението на несъдебен първоинстанционен орган, с което се отхвърля молба за постановяване на временни мерки за забрана на сключването на договор за обществена поръчка до датата, на която този орган ще се произнесе, от една страна, съответният оферент трябва да може да се ползва от разумен период на изчакване, за да има възможност да подаде тази жалба, и от друга страна, ако тя бъде подадена, спирането на сключването на този договор трябва да продължи до произнасянето на сезираната юрисдикция по посочената жалба.
Ето защо Съдът заключава, че чешката правна уредба, която забранява на възлагащия орган да сключи договор за обществена поръчка само до датата, на която първоинстанционният орган се произнася по жалбата срещу решението за възлагане на тази обществена поръчка, не е в противоречие с Директива 89/665, без да е относим в това отношение въпросът дали този орган е съдебен или не.
(
1
)	Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 година относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство (ОВ L 395, 1989 г. стр. 33; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 237), изменена с Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за възлагане на договори за концесия (ОВ L 94, 2014 г., стр. 1) (наричана по-нататък „Директива 89/665“).
(
2
)	А именно членове 241, 242, 245, 246, 254, 257 и 264 от Zákon č. 134/2016 Sb., o zadávání veřejných zakázek (Закон № 134/2016 за обществените поръчки) в редакцията му, приложима към спора в главното производство (наричан по-нататък „Закон № 134/2016“).
(
3
)	Член 2, параграф 3 и член 2а, параграф 3 от Директива 89/665.
(
4
)	Член 2а, параграф 1 от Директива 89/665.
(
5
)	Член 2а, параграф 2 от Директива 89/665.
(
6
)	Член 2, параграф 3 от Директива 89/665 във връзка с член 2, параграф 9 от нея.
(
7
)	Член 2, параграф 7, втора алинея от Директива 89/665.
(
8
)	Решение от 21 декември 2021 г., Randstad Italia, C‑497/20, EU:C:2021:1037.