ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА НА ПУБЛИЧНАТА СЛУЖБА (първи състав)
12 юни 2009 година
Дело F-67/08
Maria Teresa Visser-Fornt Raya
срещу
Европейска полицейска служба (Европол)
„Публична служба — Персонал на Европол — Неподновяване на договор — Договор за неопределено време — Допустимост — Правен интерес — Жалба срещу несъществуващо към момента на подаване на жалбата решение — Липса на предварителна административна жалба“
Предмет: Жалба, подадена на основание член 40, параграф 3 от Конвенцията, приета на основание на член K.3 от Договора за Европейския
съюз, за създаването на Европейска полицейска служба (Конвенция за Европол) и на член 93, параграф 1 от Правилника за служителите
на Европол, с която г‑жа Visser-Fornt Raya иска отмяна на решението на директора на Европол от 4 октомври 2007 г., с което
се отказва подновяване на договора ѝ и не ѝ се предлага договор за неопределено време, на решението на директора на Европол
от 29 април 2008 г. за отхвърляне на нейната жалба, подадена срещу посоченото по-горе решение от 4 октомври 2007 г., и на
решението на директора на Европол от 12 юни 2008 г., с което отново се отказва подновяване на договора ѝ
Решение: Отхвърля жалбата. Осъжда жалбоподателката да понесе съдебните разноски.
Резюме
Длъжностни лица — Жалба — Правен интерес — Преценка към момента на предявяването на иска или подаването на жалбата — Обжалване
на несъществуващо решение
Правният интерес, който представлява необходимо условие за допустимостта на жалбата, трябва да съществува на етапа на подаването
ѝ. Ето защо е недопустима жалбата за отмяна на решение, което не съществува в правния мир преди датата на регистриране на
жалбата, поради приемането на ново решение, взето след преразглеждане, поради други мотиви и въз основа на факти и обстоятелства,
различни от тези, на които се основава администрацията при приемането на първото решение. Новото решение не представлява потвърдително
решение, а напротив, самостоятелно решение, което заменя предходното решение.
(вж. точки 32, 33, 35 и 36)
Позоваване на:
Съд — 7 юни 2007 г., Wunenburger/Комисия, C‑362/05 P, Сборник, стр. I‑4333, точка 42
Първоинстанционен съд — 18 юни 1992 г., Turner/Комисия, T‑49/91, Recueil, стр. II‑1855, точки 24—26; 13 декември 1996 г.,
Lebedef/Комисия, T‑128/96, Recueil FP, стр. I‑A‑629 и II‑1679, точки 19 и 21; 29 септември 1999 г., Neumann и Neumann-Schölles/Комисия,
T‑68/97, Recueil FP, стр. I‑A‑193 и II‑1005, точка 58; 27 януари 2000 г., TAT European Airlines/Комисия, T‑49/97, Recueil,
стр. II‑51, точки 30—36; 24 април 2001 г., Torre и др./Комисия, T‑159/98, Recueil FP, стр. I‑A‑83 и II‑395, точка 28; 5 март
2004 г., Liakoura/Съвет, T‑281/03, Recueil FP, стр. I‑A‑61 и II‑249, точки 36—38; 13 септември 2005 г., Fernández-Gómez/Комисия,
T‑272/03, Recueil FP, стр. I‑A‑229 и II‑1049, точки 36 и 42—44
Съд на публичната служба — 15 юли 2008 г., Pouzol/Сметна палата, F‑28/08, Сборник СПС, стр. I‑A‑1‑0000 и II‑A‑1‑0000, точки
45—50