62020CO0541(02)
ORDONANȚA CURȚII (Marea Cameră)
12 martie 2025 (
*1
)
„Îndreptarea unei hotărâri”
În cauzele conexate C‑541/20 REC II-C‑555/20 REC II,
având ca obiect acțiuni în anulare formulate în temeiul articolului 263 TFUE, introduse la 23 octombrie 2020 (cauzele C‑541/20-C‑550/20 și C‑552/20) și la 26 octombrie 2020 (cauzele C‑551/20 și C‑553/20-C‑555/20),
Republica Lituania, reprezentată de K. Dieninis, R. Dzikovič și V. Kazlauskaitė‑Švenčionienė, în calitate de agenți, asistați de R. Petravičius, advokatas, A. Kisieliauskaitė și G. Taluntyté (C‑541/20 și C‑542/20),
Republica Bulgaria, reprezentată inițial de M. Georgieva, T. Mitova și L. Zaharieva, ulterior de T. Mitova și L. Zaharieva, în calitate de agenți (C‑543/20-C‑545/20),
România, reprezentată de R. Antonie, L.‑E. Bațagoi, M. Chicu, E. Gane, R.‑I. Hațieganu, L. Lițu și A. Rotăreanu, în calitate de agenți (C‑546/20-C‑548/20),
Republica Cipru, reprezentată de I. Neophytou, în calitate de agent (C‑549/20 și C‑550/20),
Ungaria, reprezentată de M. Z. Fehér și K. Szíjjártó, în calitate de agenți (C‑551/20),
Republica Malta, reprezentată de A. Buhagiar, în calitate de agent, asistată de D. Sarmiento Ramírez‑Escudero și J. Sedano Lorenzo, abogados (C‑552/20),
Republica Polonă, reprezentată de B. Majczyna, M. Horoszko, D. Krawczyk și D. Lutostańska, în calitate de agenți (C‑553/20-C‑555/20),
reclamante,
susținute de:
Regatul Belgiei, reprezentat inițial de S. Baeyens, P. Cottin, L. Delmotte, J.‑C. Halleux, C. Pochet și B. Van Hyfte, ulterior de S. Baeyens, P. Cottin, L. Delmotte, C. Pochet și B. Van Hyfte, în calitate de agenți (C‑552/20),
Republica Estonia, reprezentată inițial de N. Grünberg și M. Kriisa, ulterior de M. Kriisa, în calitate de agenți (C‑541/20, C‑542/20, C‑544/20, C‑545/20, C‑547/20-C‑552/20, C‑554/20 și C‑555/20),
Republica Letonia, reprezentată inițial de K. Pommere, I. Romanovska și V. Soņeca, ulterior de J. Davidoviča, K. Pommere și I. Romanovska, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Lituania, reprezentată de K. Dieninis, R. Dzikovič și V. Kazlauskaitė‑Švenčionienė, în calitate de agenți, asistați de R. Petravičius, advokatas, A. Kisieliauskaitė și G. Taluntyté (C‑545/20, C‑547/20, C‑549/20, C‑551/20, C‑552/20 și C‑554/20),
România, reprezentată de R. Antonie, L.‑E. Bațagoi, M. Chicu, E. Gane, R.‑I. Hațieganu, L. Lițu și A. Rotăreanu, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑545/20 și C‑549/20-C‑555/20),
interveniente,
împotriva
Parlamentului European, reprezentat inițial de I. Anagnostopoulou, O. Denkov, C. Ionescu‑Dima, A. Tamás și S. Toliušis, ulterior de I. Anagnostopoulou, O. Denkov, C. Ionescu‑Dima, W. D. Kuzmienko, B. D. Simon, S. Toliušis și R. van de Westelaken, în calitate de agenți,
pârât,
susținut de:
Regatul Danemarcei, reprezentat inițial de J. Nymann‑Lindegren, M. Søndahl Wolff și L. Teilgård, ulterior de V. Pasternak Jørgensen, M. Søndahl Wolff și L. Teilgård, apoi de V. Pasternak Jørgensen și M. Søndahl Wolff și, în sfârșit, de C. Maertens și M. Søndahl Wolff, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Federală Germania, reprezentată inițial de J. Möller și D. Klebs, ulterior de J. Möller, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Elenă (C‑542/20, C‑543/20, C‑545/20-C‑547/20 și C‑551/20),
Republica Franceză, reprezentată inițial de A.‑L. Desjonquères, A. Ferrand și N. Vincent, ulterior de A.‑L. Desjonquères și N. Vincent, apoi de R. Bénard, J. L. Carré, V. Depenne, A.‑L. Desjonquères și B. Herbaut și, în sfârșit, de R. Bénard, A.‑L. Desjonquères, M. Guiresse, B. Herbaut și B. Travard, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Marele Ducat al Luxemburgului, reprezentat inițial de A. Germeaux și T. Uri, ulterior de A. Germeaux, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Regatul Țărilor de Jos, reprezentat de M.K. Bulterman și J. Langer, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Austria, reprezentată de A. Posch și J. Schmoll, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Regatul Suediei, reprezentat inițial de H. Eklinder, J. Lundberg, C. Meyer‑Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev și O. Simonsson, ulterior de H. Eklinder, C. Meyer‑Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev și O. Simonsson, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
interveniente,
și
Consiliului Uniunii Europene, reprezentat de M. Bencze, I. Gurov, A. Norberg, K. Pavlaki, V. Sanda, A. Sikora‑Kaléda, A. Vârnav și L. Vétillard, în calitate de agenți,
pârât,
susținut de:
Regatul Danemarcei, reprezentat inițial de J. Nymann‑Lindegren, M. Søndahl Wolff și L. Teilgård, ulterior de V. Pasternak Jørgensen, M. Søndahl Wolff și L. Teilgård, apoi de V. Pasternak Jørgensen și M. Søndahl Wolff și, în sfârșit, de C. Maertens și M. Søndahl Wolff, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Federală Germania, reprezentată inițial de J. Möller și D. Klebs, ulterior de J. Möller, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Elenă (C‑542/20, C‑543/20, C‑545/20-C‑547/20 și C‑551/20),
Republica Franceză, reprezentată inițial de A.‑L. Desjonquères, A. Ferrand și N. Vincent, ulterior de A.‑L. Desjonquères și N. Vincent, apoi de R. Bénard, J. L. Carré, V. Depenne, A.‑L. Desjonquères și B. Herbaut și, în sfârșit, de R. Bénard, A.‑L. Desjonquères, M. Guiresse, B. Herbaut și B. Travard, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Italiană, reprezentată de G. Palmieri, în calitate de agent, și ulterior de S. Fiorentino, în calitate de agent, asistați de A. Lipari și G. Santini, avvocati dello Stato (C‑541/20-C‑555/20),
Marele Ducat al Luxemburgului, reprezentat inițial de A. Germeaux și T. Uri, ulterior de A. Germeaux, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Regatul Țărilor de Jos, reprezentat de M.K. Bulterman și J. Langer, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Republica Austria, reprezentată de A. Posch și J. Schmoll, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
Regatul Suediei, reprezentat inițial de H. Eklinder, J. Lundberg, C. Meyer‑Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev și O. Simonsson, ulterior de H. Eklinder, C. Meyer‑Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev și O. Simonsson, în calitate de agenți (C‑541/20-C‑555/20),
interveniente,
CURTEA (Marea Cameră),
compusă din domnul K. Lenaerts, președinte, domnul T. von Danwitz, vicepreședinte, domnul F. Biltgen, doamna M. L. Arastey Sahún, domnii S. Rodin, A. Kumin, D. Gratsias și M. Gavalec, președinți de cameră, domnul E. Regan (raportor), doamna I. Ziemele și domnul J. Passer, judecători,
avocat general: domnul A. Biondi,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
după ascultarea avocatului general,
dă prezenta
Ordonanță
1
La 4 octombrie 2024, Curtea (Marea Cameră) a pronunțat Hotărârea Lituania ș.a./Parlamentul și Consiliul (Pachetul mobilitate) (C‑541/20-C‑555/20, EU:C:2024:818).
2
Această hotărâre conține, în versiunile sale în limbile de procedură, erori care trebuie să fie îndreptate din oficiu, în temeiul articolului 154 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Curții.
Pentru aceste motive, Curtea (Marea Cameră) dispune:
1)
Punctul 589 din Hotărârea din 4 octombrie 2024, Lituania ș.a./Parlamentul și Consiliul (Pachetul mobilitate) (C‑541/20-C‑555/20, EU:C:2024:818), trebuie să fie îndreptat după cum urmează:
„Prin intermediul punctului 2 și al punctului 8 litera (a) ale articolului 2 din Regulamentul 2020/1054, care modifică articolul 3 alineatul (4) și, respectiv, articolul 11 primul paragraf din Regulamentul nr. 165/2014, legiuitorul Uniunii a instituit un sistem gradual de introducere a tahografelor V2 pe parcursul unei perioade de tranziție. Astfel, pe de o parte, punctul de plecare al acestei perioade de tranziție depinde de data intrării în vigoare a specificațiilor referitoare la acestea din urmă, stabilite de Comisie în Regulamentul de punere în aplicare 2021/1228, intrat în vigoare la 19 august 2021. Pe de altă parte, durata perioadei de tranziție menționate depinde de tipul de tahograf cu care vehiculul este deja echipat.”
2)
Punctul 590 din aceeași hotărâre trebuie să fie îndreptat după cum urmează:
„În această privință, în timp ce vehiculele echipate cu un tahograf analogic sau digital trebuie să fie echipate cu un tahograf V2 în termen de cel mult trei ani de la sfârșitul anului intrării în vigoare a acestor specificații, și anume cel târziu la 31 decembrie 2024, vehiculele echipate cu un tahograf de primă generație trebuie să fie echipate cu un tahograf V2 în termen de cel mult patru ani de la intrarea în vigoare a specificațiilor menționate, și anume cel târziu la 19 august 2025.”
3)
Punctul 620 din hotărârea menționată trebuie să fie îndreptat după cum urmează:
„În continuare, termenul de trei sau de patru ani pentru instalarea tahografelor V2, prevăzut de legiuitorul Uniunii la articolul 2 punctul 2 din Regulamentul 2020/1054, nu a început să curgă de la data intrării în vigoare a acestui regulament, la 20 august 2020, ci, în conformitate cu această dispoziție, la sfârșitul anului intrării în vigoare sau, respectiv, după intrarea în vigoare a regulamentului de punere în aplicare pe care Comisia trebuia să îl adopte, în temeiul punctului 8 litera (a) din acest articol 2, referitor la specificațiile tehnice, și anume, ținând seama de intrarea în vigoare, la 19 august 2021, a Regulamentului de punere în aplicare 2021/1228, începând, după caz, de la 31 decembrie 2021 sau de la 19 august 2021. Prin urmare, întreprinderile de transport în cauză dispun în realitate de un termen mai lung, în funcție de tipul de tahograf cu care sunt echipate vehiculele lor, pentru a instala tahografele V2 în conformitate cu aceste noi dispoziții, termen care atinge aproape patru ani și jumătate, până la 31 decembrie 2024, sau, respectiv, aproape cinci ani, până la 19 august 2025.”
4)
Originalul prezentei ordonanțe se anexează originalului hotărârii îndreptate. Se face mențiune despre această ordonanță pe marginea originalului hotărârii îndreptate.
Luxemburg, 12 martie 2025.
Grefier
A. Calot Escobar
Președinte
K. Lenaerts
(
*1
)	Limbile de procedură: bulgara, greaca, engleza, lituaniana, maghiara, polona și româna.