62004CC0107_LT
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I –
II – Įvadas
1. Šiame Tribunal Supremo
pateiktame prašyme priimti prejudicinį sprendimą prašoma išaiškinti 1991 m. birželio 24 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2092/91 dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų(2) .
2. Pagal Ispanijos teisės aktą, 2001 m. gegužės 11 d. „Real Decreto“ Nr. 506/2001(3) (toliau – Karaliaus dekretas Nr. 506/2001), Ispanijoje leidžiama vartoti terminus „biológico“ ir „bio“ produktams, kurie buvo pagaminti ne pagal Reglamente Nr. 2092/91 nustatytus ekologinės žemės ūkio produktų gamybos reikalavimus, ženklinti. Andalūzijos ekologinio žemės ūkio komitetas (Comité Andaluz de Agricultura Ecológica, (toliau – Comité Andaluz ) pateikė Tribunal Supremo
ieškinį dėl šio teisės akto. Visų pirma jis tvirtina, kad aktas yra nesuderinamas su Reglamentu Nr. 2092/91. Tribunal Supremo
norėtų iš Europos Bendrijų Teisingumo Teismo gauti atsakymą, ar Ispanijos teisės aktas neprieštarauja reglamentui.
III – Teisiniai pagrindai
A – Bendrijos teisės aktai
3. Atitinkamos Reglamento Nr. 2092/91 nuostatos buvo daugelį kartų keistos, paskutinį kartą – 2004 m. vasario 24 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 392/2004, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91 dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų(4), kuris įsigaliojo 2004 m. gegužės 1 d. kartu su Stojimo aktu(5) .
4. Po pakeitimo Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnis nustato:
„Taikant šį reglamentą produktas laikomas turinčiu nuorodą, jog jis pagamintas laikantis ekologinės gamybos būdo, jeigu etiketėse, reklaminėje medžiagoje arba prekybos dokumentuose toks produktas, jo ingredientai arba pašarinės medžiagos yra apibrėžiami nuorodomis, kurios rodo pirkėjui, kad šis produktas, jo ingredientai arba pašarinės medžiagos buvo gauti laikantis 6 straipsnyje nustatytų gamybos taisyklių.
Visų pirma tokie terminai arba jų įprasti vediniai (pvz.: bio, eko ir t. t.) ar jų santrumpos, naudojami kartu arba atskirai, visoje Bendrijoje bet kuria Bendrijos kalba laikomi svarbiausia nuoroda į ekologinį gamybos būdą, nebent jie nėra taikomi maisto produktuose arba pašaruose esantiems žemės ūkio produktams arba yra akivaizdžiai nesusiję su šiuo gamybos būdu:
– ispaniškai:		ecológico,
– čekiškai: 		ekologické
– daniškai:		økologisk,
– vokiškai:		ökologisch, biologisch,
– estiškai: 		mahe or / ökoloogiline
– graikiškai:		βιολογικό,
– angliškai:		organic,
– prancūziškai:	biologique,
– itališkai:		biologico,
– latviškai: 		biologiskā,
– lietuviškai: 		ekologiškas,
– vengriškai: 		ökológiai,
– maltietiškai:		organiku,
– olandiškai: 		biologisch,
– lenkiškai: 		ekologiczne,
– portugališkai:	biológico,
– slovakiškai: 	ekologické,
– slovėniškai: 	ekološki,
– suomiškai:		luonnonmukainen,
– švediškai:		ekologisk.“ (Pataisytas vertimas)
5. Reglamento Nr. 2092/91 5 straipsnio 1 ir 3 dalys nustato sąlygas, kurias atitinkančio produkto etiketėse arba reklamoje gali būti pateikiama nuoroda į ekologinę gamybą.
6. Reglamento Nr. 2092/91 5 straipsnio 3 dalies a punktas nustato pereinamąją nuostatą dėl jau įregistruotų prekių ženklų.
B – Nacionalinės teisės aktai
7. Ispanijos Karalystėje ekologinio žemės ūkio ir atitinkamų žemės ūkio produktų ir maisto produktų ženklinimą pirmiausia reglamentavo 1993 m. spalio 22 d. „Real Decreto“ Nr. 1852/1993(6) (toliau – Karaliaus dekretas Nr. 1852/1993). Pagal jo 3 straipsnio 1 dalį produktas buvo laikomas ekologišku, jei jis ar jo sudedamosios dalys etiketėse, reklaminėje medžiagoje arba prekybos dokumentuose buvo ženklinami terminu „ecológico“. Be to, 3 straipsnio 1 dalis nustatė, kad gali būti vartojami ir šie terminai: „obtenido sin el empleo de productos químicos de síntesis“ („pagamintas nenaudojant sintetinių ir cheminių produktų“), „biológico“ („biologiškas“), „orgánico“ („organinis“), „biodinámico“ („biodinaminis“), taip pat terminai „eco“ („eko“) ir „bio“ („bio“).
8. Karaliaus dekretas Nr. 1852/1993 buvo pakeistas Karaliaus dekretu Nr. 506/2001. Dabar jo 3 straipsnio 1 dalis nustato:
„Pagal Reglamento (EEB) Nr. 2092/91, papildyto Reglamentu (EB) Nr. 1804/1999, 2 straipsnio nuostatas produktas visais atvejais laikomas turinčiu nuorodą, jog jis pagamintas laikantis ekologinės gamybos būdo, jeigu etiketėse, reklaminėje medžiagoje arba prekybos dokumentuose toks produktas, jo ingredientai arba pašarinės medžiagos yra ženklinami terminu „ecológico“ arba jo vediniu „eco“,
kuris vartojamas vienas arba kartu su produkto, jo ingredientų pavadinimais arba jo prekių ženklu.“
9. Pagal Karaliaus dekretą Nr. 506/2001 terminai „biológico“ ir „bio“ Ispanijoje taikomi ne vien ekologiškiems produktams.
IV – Bylos aplinkybės ir prejudiciniai klausimai
10. Paskelbus Karaliaus dekretą Nr. 506/2001, kuriuo buvo pakeistas Karaliaus dekretas Nr. 1852/1993, Comité Andaluz
pateikė Tribunal Supremo
ieškinį ir paprašė pripažinti Karaliaus dekretą Nr. 506/2001 negaliojančiu.
11. Tribunal Supremo
nurodė, kad pagal Ispanijos teisę fiziniai ir juridiniai asmenys, kurių interesai susiję su bendra vykdomosios valdžios akto nuostata, turi teisę pareikšti dėl jos ieškinį. Jeigu bendra nuostata dėl procesinių arba materialių trūkumų pažeidžia teisę, ji gali būti panaikinta erga omnes .
12. Comité Andaluz
ieškinį iš esmės grindžia naujojo karaliaus dekreto neatitikimu Reglamentui Nr. 2092/91.
13. 2003 m. gruodžio 1 d. Nutartimi Tribunal Supremo
pateikė Europos Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1. Ar 1991 m. birželio 24 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2092/91 dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų, papildytas 1999 m. liepos 19 d. Reglamentu (EB) Nr. 1804/1999, nustato, kad visose valstybėse narėse terminai „biológico“ ir „ecológico“ bei jų dalys „bio“ ir „eco“ turi būti vartojami kaip nuorodos pirkėjui, kad produktas arba jo ingredientai pagaminti pagal ekologinės žemės ūkio gamybos taisykles?
2. Ar 1991 m. birželio 24 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2092/91 dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų, papildytas 1999 m. liepos 19 d. Reglamentu (EB) Nr. 1804/1999, nustato, kad visose valstybėse narėse terminais „biologico“ ir „ecologico“ ir jų dalimis „bio“ ir „eco“ būtų būtinai ženklinami tik produktai, pagaminti pagal šiame reglamente nustatytas ekologinės žemės ūkio gamybos taisykles?
3. Ar 1991 m. birželio 24 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2092/91 dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų, papildyto 1999 m. liepos 19 d. Reglamentu (EB) Nr. 1804/1999, 2 straipsnis apriboja termino „ecologico“ ir jo dalies „eco“ vartojimą produktams, pagamintiems pagal šiame reglamente nustatytas ekologinės gamybos taisykles, ženklinti ispanų kalba taip, kad Bendrijos teisė nedraudžia Ispanijoje vartoti termino „biologico“ ir jo dalies „bio“ ir neekologiškiems produktams, jeigu dėl vartojimo šis terminas ir jo dalis tapo bendriniais terminais ir jų dalimis, kuriais Ispanijoje nėra žymimi maisto produktai, turintys tam tikrų su ekologiniu žemės ūkio gamybos būdu susijusių savybių?“
14. Priėmus Reglamentą Nr. 392/2004, Tribunal Supremo
Teisingumo Teismo prašymu paaiškino, kad jo sprendimas dėl karaliaus dekreto galiojimo turi remtis aktualia Reglamento Nr. 2092/91 redakcija. Todėl atsakant į prašymą priimti prejudicinį sprendimą reikėtų ne apsiriboti Reglamento Nr. 2092/91 redakcija, pakeista Reglamentu Nr. 1804/1999, bet vadovautis ir vėliausiais jo pakeitimais.
V – Teisinis vertinimas
15. Prejudicinius klausimus pateikęs teismas prašo išaiškinti Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnį, pakeistą Reglamentu Nr. 392/2004. Iš esmės jis nori sužinoti, ar „biológico“ ir jo trumpinio „bio“ vartojimas produktams, kurie neatitinka reglamente nustatytų reikalavimų, neprieštarauja reglamentui.
16. Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnis nustato, kada produkto ženklinimas yra nuoroda į ekologišką produkto kilmę. Reglamento Nr. 2092/91 5 straipsnis nustato, kokius ekologinės žemės ūkio produktų gamybos reikalavimus turi atitikti produktas, galintis turėti ženklinimą apie ekologišką kilmę. Taigi tik tokie produktai, kurių gamyba atitinka Reglamentu Nr. 2092/91 nustatytus reikalavimus, gali turėti ženklinimą apie ekologišką kilmę.
17. Pagal Karaliaus dekretą Nr. 506/2001 terminais „biológico“ arba „bio“ gali būti ženklinami ir produktai, kurie neatitinka Reglamente Nr. 2092/91 išvardytų reikalavimų.
18. Kada produktas laikomas turinčiu nuorodą į ekologišką kilmę, nustato Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnis, pakeistas Reglamentu Nr. 392/2004, kuriame pateikiamas bendras apibūdinimas, papildytas konkrečiais terminais kiekviena kalba atskirai. Reglamento 2 straipsnyje išvardyti terminai, kurie laikomi nuoroda į ekologinę gamybą, būtent ispanų kalba toks terminas yra tik „ecológico“,
bet ne „biológico“ arba „bio“.
19. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui iškilo klausimas, ar pagal Reglamento Nr. 2092/91 nuostatas terminais, kuriais nurodomas ekologinis gamybos būdas, laikomi ir tokie terminai, kurie 2 straipsnyje aiškiai nėra pateikti oficialiąja kalba, šiuo konkrečiu atveju ispanų kalba, tačiau kurie aiškiai pateikti kita oficialiąja kalba.
20. Pirmiausia pagal 2 straipsnyje pateiktą bendrą apibūdinimą produktas laikomas turinčiu nuorodą į ekologinę gamybą, jeigu:
„pirkėjui skirtose etiketėse < ... > nurodoma, kad toks produktas < ... > pagamintas pagal 6 straipsnyje nustatytas gamybos taisykles.“
Šis bendras apibūdinimas daro didelę įtaką vartotojo suvokimui.
21. Po jo kiekviena kalba išvardyti atskiri terminai, kurie patys, taip pat jų vediniai ar mažybinės formos vartojami ekologiniu gamybos būdu pagamintiems produktams ženklinti.
22. Taigi reglamento tekste, pakeistame Reglamentu Nr. 392/2004, aiškiai nurodyta, kad viena kalba pateiktas terminas ne tik šia kalba, bet ir visomis oficialiosiomis kalbomis galioja kaip nuoroda į ekologinės žemės ūkio gamybos metodus:
„ < ... > Visų pirma tokie terminai arba jų įprasti vediniai (pvz.: bio, eko ir t. t.) ar jų santrumpos, naudojami kartu arba atskirai, visoje Bendrijoje bet kuria Bendrijos kalba laikomi svarbiausia nuoroda į ekologinį gamybos būdą < ... > “.
Iš to matyti, kad 2 straipsnyje atskiromis oficialiosiomis kalbomis nurodyti terminai galioja visose valstybėse narėse taip pat kaip ir jų vertimas į kitas oficialiąsias kalbas. Su šia nuomone sutiko Ispanijos ir Prancūzijos vyriausybės.
23. Punkte „ispaniškai“ terminas „biológico“,
kuris apimtų ir trumpinį „bio“, nėra nurodytas, yra tik terminas „ecológico“ .
Tačiau sąraše vokiečių ir olandų kalbomis yra išvardyti terminai „biologisch“,
prancūzų „biologique“,
graikų „βιολογικό“,
italų „biologico“,
latvių „biologiska“ ir portugalų „biológico“ .
Todėl pagal Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnį termino „biologisch“ ir jo santrumpos „bio“ vertimas į visas oficialiąsias kalbas visose valstybėse narėse galioja kaip ekologiškos žemės ūkio produkcijos ženklas. Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnis taip apibrėžia atitinkamą vartotojo suvokimą.
24. Taigi terminai „biológico“ ir „bio“ ispanų kalba taip pat galioja kaip nuorodos į ekologinę gamybą.
25. Reglamento leidėjas aiškiai išreiškė valią visos Bendrijos mastu apsaugoti terminą, kuris vartojamas kiekvienoje valstybėje narėje ekologinės gamybos būdu pagamintai produkcijai ženklinti. Dabartinė Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnio redakcija nustatyta Reglamentu Nr. 392/2004. Pagal Reglamento Nr. 392/2004 antrą konstatuojamąją dalį įprastiems šių terminų vediniams ir trumpiniams numatyta apsauga, neatsižvelgiant į tai, kuria kalba jie vartojami. Europos Parlamento pranešėja išaiškino, kad naujoji 2 straipsnio redakcija neleis termino „bio“ vartoti produktams, pagamintiems ne ekologinės žemės ūkio gamybos būdu, ženklinti(7) .
26. Reglamento Nr. 2092/91 tikslas ir vidaus rinkos idėja, kurią realizuojant būtina atsižvelgti į Sutartį atitinkantį antrinės teisės aktų išaiškinimą, patvirtina trumpinio „bio“, kaip nuorodos, vartojamos Bendrijos mastu, pobūdį.
27. Reglamento Nr. 2092/91 tikslas yra ekologinės žemės ūkio gamybos skatinimas. Siekiant šio tikslo, reglamentu norima apsaugoti vartotoją nuo klaidinančių terminų. Vartotojas privalo galėti lengvai identifikuoti ekologiškus produktus. Be to, reglamentu siekiama užkirsti kelią nesąžiningai konkurencijai ekologiškų produktų gamintojų nenaudai. Ekologinės žemės ūkio gamybos būdu pagaminti produktai turi būti apsaugoti nuo konkurencijos su pigesniais, tradicinės žemdirbystės būdu pagamintais produktais(8) .
28. Minėtiems tikslams prieštarautų vienodo termino, šiuo atveju „bio“, vartojimas vienoje valstybėje narėje, juo ženklinant ekologiškus produktus, o kitoje valstybėje narėje šį terminą paliekant neapsaugotą. Jeigu „bio“, kaip ekologinės gamybos ženklinimui, tik dalimi Bendrijos kalbų būtų nustatyta apsauga, tai klaidintų vartotojus, apsiperkančius kitoje valstybėje narėje arba perkančius produktus, pažymėtus kitomis kalbomis, nes jie manytų, kad tai ekologiški produktai. Dėl to ekologiški produktai laisvo prekių judėjimo sąlygomis taip pat nesudarytų tiesioginės konkurencijos pigesniems produktams, pagamintiems tradicinės žemdirbystės būdu.
29. Todėl būtų pakenkta ne tik reglamento tikslui užkirsti kelią nesąžiningai konkurencijai. Ženklinimo apsaugos skirtumai daug labiau galėtų sutrukdyti ekologiškų produktų prekybai Bendrijos viduje. Todėl Bendrijos mastu nustatyta vienoda apsauga leis ne tik išvengti galimų kliūčių laisvai judėti prekėms, bet ir parems vienodos Bendrijos terminijos raidą, kuri skatintų prekybą šiais produktais.
30. Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnio priėmimo istorija ir jo teleologinis aiškinimas patvirtina, kad reglamente kiekviena kalba pateikti terminai ir jų trumpiniai visoje Bendrijoje bet kuria išversta kalba galioja kaip ekologinės žemės ūkio produkcijos ženklas.
31. Tačiau Bendrijos teisė leidžia vartoti terminus viena kuria nors oficialiąja kalba, skirtus ekologinei žemės ūkio gamybai ženklinti, neekologinės gamybos būdu pagamintiems produktams žymėti kita oficialiąja kalba ne be išimčių.
32. Reglamento 2 straipsnis aiškiai leidžia vartoti kita oficialiąja kalba apsaugotą terminą „nebent jie nėra taikomi žemės ūkio ir maisto produktams arba akivaizdžiai nesusiję su ekologiniu žemės ūkiu“.
33. Taigi jei nėra pavojaus, kad vienos valstybės narės vartotojai sieja terminą, kuris kitos valstybės narės kalba vartojamas ekologinei žemės ūkio gamybai ženklinti, arba jo vertimą su ekologiškais produktais, jei nėra suklaidinimo pavojaus pagal reglamentą pagamintų produktų atžvilgiu, tai šioje valstybėje narėje toks terminas gali būti vartojamas ir neekologiškiems produktams žymėti. Tokia išimtis galėtų būti, pavyzdžiui, estų kalba pateikto termino vertimas („mahe“, kurį galima versti „švelnus“).
34. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo užduotis yra nustatyti, ar terminai „biológico“ ir „bio“ nesukelia ispanų vartotojui akivaizdžių asociacijų su ekologinės gamybos būdu.
35. Atsakant į šį klausimą, prašymą pateikusiam teismui galima nurodyti kelis svarius atspirties taškus(9) . Visų pirma turėtų būti atsižvelgta į tai, kad Karaliaus dekreto Nr. 1852/1993 senojoje redakcijoje buvo aiškiai nurodyta, kad reglamento reikalavimus atitinkantys produktai gali būti vadinami ne tik terminu „ecológico“, bet ir „biológico“ arba „bio“. Jeigu net Ispanijos įstatymų leidėjas sutapatino terminus „biológico“ arba „bio“ su terminais „ecológico“ ir „eco“, darytina išvada, kad ir ispanų vartotojas paseks jo pavyzdžiu. Taip pat darytina prielaida, kad įstatymų leidėjas, priimdamas šį teisės aktą, rėmėsi jau egzistuojančiu vartotojų suvokimu ir taip ne tik įteisino, bet ir skatino tokio suvokimo paplitimą.
36. Šiai išvadai neprieštarauja tai, kad pagal senąją karaliaus dekreto redakciją ši nuostata galiojo tik augalininkystės produktams. Jeigu „bio“ ir „biológico“ ženklinami kai kurie reglamente nustatytu būdu pagaminti produktai, darytina prielaida, kad vartotojas, perkantis kitus produktus, manys, jog jie pagaminti tokiu pačiu būdu, todėl šių terminų vartojimas ženklinant gali klaidinti(10) .
37. Ginčijamas karaliaus dekreto pakeitimas taip pat neprieštarauja iš Ispanijos teisės aktų išplaukiančiai išvadai dėl Ispanijos vartotojo suvokimo. Viena vertus, dar egzistuoja regioninės taisyklės, kurios ir toliau suteikia vartotojui atitinkamą pasitikėjimą ženklinimu terminais „bio“ ir „biológico“. Antra vertus, priešinga išvada dėl teisės akto, reglamentuojančio šių terminų vartojimą, panaikinimo nėra įmanoma dėl su tuo susijusios vartotojų suvokimo kaitos. Pereinamuoju laikotarpiu egzistuotų bent senomis taisyklėmis paremti vartotojo lūkesčiai. Staigus tam tikro termino apsaugos panaikinimas neišvengiamai sukeltų vartotojo suklaidinimo pavojų. Jis galėtų būti pateisintas, jei nebent būtų akivaizdu, kad vartotojas jau be apsaugos likusių terminų nesieja su nuoroda į gamybos būdą pagal reglamentą.
VI – Išvada
38. Atsižvelgdama į tai, aš siūlau į Tribunal Supremo
prašymą priimti prejudicinį sprendimą atsakyti taip:
„1. Pagal 1991 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2092/91 dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų, pakeistą 2004 m. vasario 24 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 392/2004, terminais „biologinis“ ir „ekologinis“ ir jų trumpiniais visomis valstybių narių kalbomis bei atitinkamais jų vertimais į visas kitas oficialiąsias kalbas, t. y. ispanų kalba terminais „biológico“ ir „ecológico“, taip pat „bio“ ir „eco“, iš esmės gali būti ženklinami tik gaminiai, pagaminti pagal šiame reglamente nustatytas ekologinės žemės ūkio gamybos taisykles.
2. Reglamento Nr. 2092/91 2 straipsnyje aiškiai pateikto termino vertimas į kitą oficialiąją kalbą gali būti vartojamas neekologiškiems produktams tik tuo atveju, jeigu šis į bet kurią atitinkamą kalbą išverstas terminas akivaizdžiai nėra siejamas su ekologinės žemės ūkio produkcijos gamybos būdu.“
(1) .
(2)
–	OL L 198, p. 1.
(3)
–	B.O.E. ( Boletín oficial del Estado ), 2001 m. gegužės 26 diena.
(4)
–	OL L 65, p. 1.
(5)
–	Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų akto II priedas, 6 skirsnis, A dalis, 8 punktas (OL L 236, 2003, p. 346, 350 ir paskesni).
(6)
–	B.O.E. ( Boletín Oficial del Estado ), 1993 m. lapkričio 26 diena.
(7)
–	2003 m. lapkričio 6 d. Parlamento narės Danielle Auroi pranešimas dėl pasiūlymo pakeisti Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2092/91dėl ekologinės žemės ūkio produktų gamybos ir nuorodų apie tokią gamybą ant žemės ūkio ir maisto produktų (A5‑392/2003, p. 11).
(8)
–	Žr. Reglamento Nr. 2092/91 antrą ir penktą konstatuojamąsias dalis.
(9)
–	Šiuo klausimu taip pat žr. mano šios dienos išvadą byloje Komisija prieš Ispaniją
(C‑135/03, Rink. p. I‑0000).
(10)
–	Reglamentas (EEB) Nr. 2092/91 iki papildymo Reglamentu Nr. 1804/99 turėjo panašią konstrukcijos klaidą, nes terminų apsauga neapėmė gyvulininkystės produktų.