62022CJ0305_RES
Asia C‑305/22
C. J
(Ennakkoratkaisupyyntö - Curtea de Apel București)
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.9.2025
Ennakkoratkaisupyyntö – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Puitepäätös 2002/584/YOS – Vapausrangaistuksen täytäntöönpanoa varten annettu eurooppalainen pidätysmääräys – 4 artiklan 6 alakohta – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen harkinnanvarainen kieltäytymisperuste – Edellytykset, joilla täytäntöönpanovaltio ottaa vastattavakseen kyseisen rangaistuksen täytäntöönpanosta – 3 artiklan 2 alakohta – Samasta teosta annetun lainvoimaisen tuomion käsite – Puitepäätös 2008/909/YOS – Rikosasioissa annettujen tuomioiden vastavuoroinen tunnustaminen niiden täytäntöön panemiseksi toisessa jäsenvaltiossa – 25 artikla – Kyseisessä puitepäätöksessä säädettyjen edellytysten ja menettelyn noudattaminen tapauksissa, joissa jäsenvaltio sitoutuu panemaan täytäntöön tuomion antaneen valtion tuomioistuimen antamassa tuomiossa määrätyn rangaistuksen – Vaatimus tuomion antaneen valtion suostumuksesta siihen, että toinen jäsenvaltio ottaa vastattavakseen tällaisen rangaistuksen täytäntöönpanosta – 4 artikla – Tuomion antaneen valtion mahdollisuus lähettää kyseisessä artiklassa tarkoitetut tuomio ja todistus täytäntöönpanovaltiolle – Sen seuraukset, ettei tuomiota ja todistusta ole lähetetty – Vilpittömän yhteistyön periaate – 22 artikla – Tuomion antaneen valtion oikeus panna kyseinen rangaistus täytäntöön – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen voimassa pitäminen – Täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen velvollisuus panna eurooppalainen pidätysmääräys täytäntöön
Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehty puitepäätös – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen harkinnanvaraiset kieltäytymisperusteet – Pidätysmääräys, joka on annettu vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen tai turvaamistoimenpiteen täytäntöönpanoa varten – Etsitty henkilö, joka puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan tarkoituksessa oleskelee tai asuu vakinaisesti täytäntöönpanojäsenvaltiossa – Pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta kieltäytymisen edellytykset – Täytäntöönpanovaltion sitoumus panna rangaistus täytäntöön – Puitepäätöksessä 2008/909 säädettyjen edellytysten ja menettelyn noudattaminen – Ulottuvuus – Tuomion antaneen valtion suostumusta koskeva vaatimus – Kyseisen valtion harkintavalta
(Neuvoston puitepäätöksen 2002/584 1 artiklan 2 kohta, 4 artiklan 6 alakohta ja 5 artiklan 3 alakohta sekä neuvoston puitepäätöksen 2008/909 johdanto-osan 8 ja 12 perustelukappale, 4, 13 ja 25 artikla ja liite I)
(ks. 47, 49–52, 57, 59, 61–67, 72 ja 87 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehty puitepäätös – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen harkinnanvaraiset kieltäytymisperusteet – Pidätysmääräys, joka on annettu vapaudenmenetyksen käsittävän rangaistuksen tai turvaamistoimenpiteen täytäntöönpanoa varten – Etsitty henkilö, joka puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan tarkoituksessa oleskelee tai asuu vakinaisesti täytäntöönpanojäsenvaltiossa – Kieltäytyminen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta noudattamatta puitepäätöksessä 2008/909 säädettyjä edellytyksiä ja menettelyä – Kieltäytymispäätöksen vaikutukset – Tuomion antaneen valtion oikeus pitää pidätysmääräys voimassa ja panna rangaistus täytäntöön – Edellytykset
(Neuvoston puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohta ja 26 artiklan 1 kohta sekä neuvoston puitepäätöksen 2008/909 4, 22 ja 25 artikla)
(ks. 75–82 ja 85–87 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä tehty puitepäätös – Eurooppalaisen pidätysmääräyksen ehdottomat kieltäytymisperusteet – Etsitty henkilö, jonka osalta on annettu lainvoimainen tuomio samasta teosta – Lainvoimainen tuomio samasta teosta – Käsite – Päätös, jolla kieltäydytään luovuttamasta henkilöä, josta on annettu eurooppalainen pidätysmääräys vapausrangaistuksen täytäntöönpanoa varten, tunnustetaan kyseisen rangaistuksen langettava tuomio ja määrätään kyseisen rangaistuksen täytäntöönpanosta täytäntöönpanovaltiossa, ei kuulu käsitteen alaan
(Neuvoston puitepäätöksen 2002/584 3 artiklan 2 alakohta ja 4 artiklan 6 alakohta)
(ks. 92–98 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, joka käsittelee Curtea de Apel Bucureștin (Bukarestin ylioikeus, Romania) esittämää ennakkoratkaisupyyntöä, lausuu suuressa jaostossa puitepäätöksen 2002/584 (
1
) ja puitepäätöksen 2008/909 (
2
) välisestä suhteesta, kun eurooppalaisen pidätysmääräyksen johdosta täytäntöönpanovaltio on yksipuolisesti päättänyt vapausrangaistuksen täytäntöön panemisesta kyseisessä valtiossa siitä huolimatta, ettei tuomion antanut valtio nimenomaisesti ole antanut siihen lupaa.
Bukarestin ylioikeus antoi 25.11.2020 C.J:stä eurooppalaisen pidätysmääräyksen vankeusrangaistuksen täytäntöönpanoa varten. C.J. otettiin kiinni Italiassa vuoden 2020 joulukuussa. Italian viranomaisten pyynnöstä pidätysmääräyksen antanut oikeusviranomainen toimitti niille langettavan tuomion mutta ilmoitti, ettei se hyväksy sitä, että tämä tuomio tunnustetaan ja rangaistuksen täytäntöönpanosta otetaan vastattavaksi Italiassa.
Corte d’appello di Roma (Rooman ylioikeus, Italia) kieltäytyi 6.5.2021 annetulla ratkaisulla puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdassa säädetyn harkinnanvaraisen kieltäytymisperusteen nojalla luovuttamasta C.J:tä, tunnusti langettavan tuomion ja määräsi rangaistuksen pantavaksi täytäntöön Italiassa. Kyseinen tuomioistuin katsoi, että rangaistuksen täytäntöönpanolla Italiassa edistettäisiin C.J:n, joka asuu laillisesti ja tosiasiallisesti kyseisessä valtiossa, sopeutumista uudelleen yhteiskuntaan.
Saatuaan täytäntöönpanomääräyksen, jossa täsmennettiin, millä tavoin rangaistus pannaan täytäntöön Italiassa, Romanian oikeusviranomaiset ilmoittivat Italian oikeusviranmaisille lähettämässään kirjeessä, että niin kauan kuin niille ei ilmoiteta siitä, että C.J:n vankeusrangaistuksen täytäntöönpano on alkanut, niillä on edelleen oikeus panna langettava tuomio täytäntöön. Ne ilmoittivat myös, ettei C.J:stä annettua eurooppalaista pidätysmääräystä ollut peruutettu ja se oli edelleen voimassa.
Bukarestin alioikeuden toisen rikosasioita käsittelevän jaoston täytäntöönpano-osasto ilmoitti 15.10.2021 ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle vastustavansa langettavan tuomion täytäntöönpanoa.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, jonka on lausuttava muun muassa eurooppalaisen pidätysmääräyksen pätevyydestä, päätti tässä yhteydessä esittää unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksiä, jotka koskevat pääosin yhtäältä sen oikeudellisia seurauksia, että etsityn henkilön luovuttamisesta kieltäydytään puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan nojalla, jos täytäntöönpanovaltio ei noudata puitepäätöksessä 2008/909 säädettyjä edellytyksiä ja menettelyä, ja toisaalta tällaisen kieltäytymispäätöksen oikeudellista luonnehdintaa.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Ensinnäkin unionin tuomioistuin tarkastelee puitepäätöksen 2002/584 ja puitepäätöksen 2008/909 välistä suhdetta. Tältä osin näissä kummassakin puitepäätöksessä konkretisoituu rikosoikeuden alalla keskinäisen luottamuksen periaate ja vastavuoroisen tunnustamisen periaate. Ei ole kuitenkaan mitään syytä ajatella, että unionin lainsäätäjän tarkoituksena olisi ollut säätää rikosasioissa annettujen tuomioiden tunnustamisen ja täytäntöönpanon osalta kahdesta erillisestä oikeudellisesta järjestelmästä sen mukaan, onko asiassa annettu eurooppalainen pidätysmääräys vai ei. Siltä osin kuin on erityisesti kyse puitepäätöksen 2008/909 vaikutuksesta puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdassa säädetyn harkinnanvaraisen kieltäytymisperusteen soveltamiseen, kun otetaan huomioon yhtäältä kyseisellä perusteella ja toisaalta puitepäätöksessä 2008/909 säädetyillä säännöillä pyritään samaan tavoitteeseen eli siihen, että toisessa jäsenvaltiossa tuomittujen yhteiskuntaan uudelleen sopeutumista helpotetaan, on niin, että kun täytäntöönpanovaltion oikeusviranomainen haluaa soveltaa tätä perustetta, sen on otettava huomioon nämä säännöt.
Unionin tuomioistuin siis toteaa, että puitepäätöksellä 2002/584 käyttöön otetun jäsenvaltioiden välisen luovuttamisjärjestelmän tehokkuuden takaamiseksi langettavan tuomion tunnustamisen ja rangaistuksen täytäntöönpanosta vastattavaksi ottamisen on tapahduttava puitepäätöksessä 2008/909 säädettyjä edellytyksiä ja menettelyä noudattaen. Tuomion antaneen valtion on tältä osin annettava suostumuksensa siihen, että täytäntöönpanovaltio ottaa vastattavakseen rangaistuksen täytäntöönpanosta. Tämä suostumus ilmenee siinä, että langettava tuomio lähetetään kyseisen puitepäätöksen 4 artiklassa vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti täytäntöönpanovaltiolle ja siihen liitetään todistus, jonka vakiomalli on kyseisen puitepäätöksen liitteessä I. Kun tuomion antanut valtio katsoo objektiivisten seikkojen perusteella, että rangaistusta ei pantaisi tosiasiallisesti täytäntöön täytäntöönpanovaltiossa tai että kyseisen rangaistuksen täytäntöönpano tässä valtiossa ei edistäisi tavoitetta, jona on etsityn henkilön uudelleen sopeutuminen yhteiskuntaan hänelle tuomitun vapausrangaistuksen päättyessä, se voi siis kieltäytyä langettavan tuomion ja siihen liitettävän todistuksen lähettämisestä. Näin on myös silloin, kun tuomion antanut valtio katsoo kriminaalipoliittisten näkökohtien johdosta, että määrätyn rangaistuksen täytäntöönpano sen alueella on oikeutettua. Tuomion antaneen valtion on kuitenkin huolehdittava siitä, että sille puitepäätöksellä 2008/909 annettua oikeutta kieltäytyä tällaisesta lähettämisestä käytetään tavalla, joka mahdollistaa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tehokkaan yhteistyön rikosasioissa ja jolla varmistetaan, että eurooppalaisen pidätysmääräyksen toiminta ja rikosasioissa annettujen tuomioiden vastavuoroinen tunnustaminen niiden täytäntöön panemiseksi toisessa jäsenvaltiossa ei halvaannu. Pidätysmääräyksen antaneiden oikeusviranomaisten ja täytäntöönpanosta vastaavien oikeusviranomaisten on lisäksi käytettävä täysimääräisesti puitepäätöksissä 2002/584 ja 2008/909 tarkoitettuja välineitä siten, että edistetään tämän yhteistyön perustana olevaa keskinäistä luottamusta.
Jos täytäntöönpanovaltio ei voi tosiasiallisesti ottaa vastattavakseen rangaistuksen täytäntöönpanosta – myös siitä syystä, ettei puitepäätöksessä 2008/909 säädettyjä edellytyksiä ja menettelyä noudateta – eurooppalainen pidätysmääräys on siis pantava täytäntöön etsityn henkilön rankaisemattomuuden välttämiseksi. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano on näet pääsääntö, ja siitä kieltäytyminen katsotaan poikkeukseksi, jota on tulkittava suppeasti.
Jos täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen on puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan perusteella kieltäytynyt eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta noudattamatta niitä edellytyksiä ja sitä menettelyä, joista puitepäätöksessä 2008/909 säädetään vapausrangaistuksen langettavan tuomion tunnustamisen ja kyseisen rangaistuksen täytäntöönpanosta vastattavaksi ottamisen osalta, tuomion antanut valtio säilyttää näin ollen oikeuden panna tämä rangaistus täytäntöön ja siis pitää eurooppalainen pidätysmääräys voimassa. (
3
) Vastakkaisella tulkinnalla voitaisiin kiertää puitepäätöksessä 2008/909 vahvistettuja sääntöjä ja haitata puitepäätöksellä 2002/584 käyttöön otetun etsittyjen henkilöjen luovuttamista koskevan yksinkertaistetun ja tehokkaan järjestelmän moitteetonta toimintaa. Pidätysmääräyksen antaneen oikeusviranomaisen on kuitenkin tutkittava, onko tämä voimassa pitäminen, jolla voidaan rajoittaa etsityn henkilön henkilökohtaista vapautta, käsiteltävän asian erityispiirteiden kannalta oikeasuhteista. Tällaisessa tutkinnassa olisi tällöin otettava huomioon eurooppalaisen pidätysmääräyksen voimassa pitämisen vaikutukset kyseiseen henkilöön sekä pidätysmääräyksen täytäntöönpanomahdollisuudet.
Toiseksi unionin tuomioistuin toteaa, ettei päätös, jolla täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen on kieltäytynyt puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan nojalla vapausrangaistuksen täytäntöönpanoa varten annetun eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta, tunnustanut kyseisen rangaistuksen langettavan tuomion ja määrännyt kyseisen rangaistuksen pantavaksi täytäntöön täytäntöönpanovaltiossa, ole kyseisen puitepäätöksen 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettu samasta teosta annettu lainvoimainen tuomio. Tällaisen päätöksen yhteydessä suoritettu tutkinta ei näet merkitse sitä, että tuomittua henkilöä vastaan aloitettaisiin syytetoimenpiteet, eikä siihen sisälly asiakysymyksen arviointia, koska tällaisella päätöksellä pyritään yksinomaan mahdollistamaan se, että tuomion antaneessa valtiossa määrätty rangaistus voidaan panna täytäntöön täytäntöönpanovaltiossa.
(
1
)	Eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä 13.6.2002 tehty neuvoston puitepäätös 2002/584/YOS (EYVL 2002, L 190, s. 1) (jäljempänä puitepäätös 2002/584).
(
2
)	Vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen soveltamisesta rikosasioissa annettuihin tuomioihin, joissa määrätään vapausrangaistus tai vapauden menetyksen käsittävä toimenpide, niiden täytäntöön panemiseksi Euroopan unionissa 27.11.2008 annettu neuvoston puitepäätös 2008/909/YOS (EUVL 2008, L 327, s. 27) (jäljempänä puitepäätös 2008/909).
(
3
)	Puitepäätöksen 2008/909 22 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään, että tuomion antanut valtio ei saa enää panna rangaistusta täytäntöön sen jälkeen, kun sen täytäntöönpano on alkanut täytäntöönpanovaltion alueella, ei näet voida soveltaa, kun – kuten nyt käsiteltävässä tapauksessa – täytäntöönpanovaltio on kieltäytynyt luovuttamisesta puitepäätöksen 2002/584 4 artiklan 6 alakohdan nojalla noudattamatta puitepäätöksen 2008/909 sääntöjä.