62000CC0331_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
I Johdanto
1. Kreikka on 7.10.1999 päivätyllä kanteellaan vaatinut EY 230 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2000/449/EY siltä osin kuin siinä on tehty kiinteämääräisiä rahoituskorjauksia Kreikan valtion vahingoksi varainhoitovuosien 1996, 1997 ja 1998 osalta.
2. Kreikka on esittänyt riidanalaisen päätöksen osalta kahdeksan yksityiskohtaista väitettä ja kumoamisperustetta, joissa vaaditaan kumottavaksi se, ettei EMOTR:n vastattaviksi ole hyväksytty seuraavia rahamääriä:
- Peltokasvialan korvausluonteisten tukien osalta 26 482 863 795 Kreikan drakmaa (GRD) yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän puutteellisen toteuttamisen takia (ensimmäinen, kuudes ja seitsemäs kumoamisperuste)
- maatalouden varhaiseläketukea koskevan yhteisön järjestelmän osalta 134 771 782 GRD valvonnan ja tarkastusten huonon laadun takia (toinen ja kuudes kumoamisperuste)
- naudanliha-alalla maksettujen palkkioiden osalta 1 782 487 651 GRD yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toteuttamatta tai soveltamatta jättämisen takia (kolmas ja kuudes kumoamisperuste)
- naudanliha-alalla neuvoston asetuksen N:o 1357/96 nojalla suoritettujen lisämaksujen osalta 237 098 402 GRD ja 350 000 000 GRD sen vuoksi, että maksut on suoritettu määräajan jälkeen (neljäs ja viides kumoamisperuste)
- naudanliha-alalla maksettujen palkkioiden osalta 560 130 762 GRD sääntöjenvastaisten pidätysten takia (seitsemäs kumoamisperuste)
- vilja-alalla maksetun 141 667 389 GRD rahamäärän osalta 5 326 625 GRD myöhässä suoritettujen maksujen takia (kahdeksas kumoamisperuste).
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
3. Neuvoston asetuksen N:o 729/70 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EMOTR:n tukiosastosta rahoitetaan yhteisön sääntöjen mukaisesti yhteisen maatalouden markkinajärjestelyn yhteydessä aloitetut maatalousmarkkinoiden säätelyyn tähtäävät interventiot. Kyseisen asetuksen 1 artiklan 4 kohdassa täsmennetään lisäksi, että rahasto ei ota vastattavakseen sellaisista kuluista, jotka liittyvät jäsenvaltioiden ja rahaston tuensaajien maksamiin hallintokuluihin tai henkilöstömenoihin.
4. Kyseisen asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella N:o 1287/95, säädetään menettelystä, jota noudatetaan, mikäli menoja ei ole suoritettu yhteisön sääntöjen mukaisesti. Asetuksessa säädetään, että neuvoteltuaan EMOTR:n rahastokomitean kanssa komissio toimii seuraavalla tavalla:
"Päättää menoista, jotka jätetään 2 ja 3 artiklassa tarkoitetun yhteisörahoituksen ulkopuolelle todettuaan, ettei kyseisiä menoja ole suoritettu yhteisön sääntöjen mukaisesti.
Ennen rahoituksesta kieltäytymistä koskevan päätöksen tekemistä komission tarkastuksen tuloksista ja sen jäsenvaltion, jota asia koskee, antamista vastauksista on toimitettava kirjalliset tiedoksiannot, joiden perusteella molemmat osapuolet pyrkivät sopimukseen jatkotoimenpiteistä.
Jollei sopimukseen päästä, jäsenvaltio voi pyytää käynnistämään menettelyn, jossa pyritään molempien osapuolten kantojen yhteensovittamiseen neljän kuukauden määräajassa ja jonka tuloksista toimitetaan komissiolle kertomus, jonka se tutkii ennen rahoituksesta kieltäytymistä koskevan päätöksen tekemistä.
Komissio tekee ulkopuolelle jätettävistä menoista arvion erityisesti todetun epäyhdenmukaisuuden merkittävyyden perusteella. Komissio ottaa tällöin huomioon rikkomuksen laadun ja vakavuuden sekä yhteisölle aiheutetun taloudellisen vahingon.
- - "
5. Neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella N:o 1287/95, säädetään seuraavaa:
"1. Jäsenvaltiot toteuttavat kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti toimenpiteet, jotka ovat tarpeen:
- rahastosta rahoitettavien toimien tosiasiallisen toteuttamisen ja niiden asianmukaisuuden varmistamiseksi,
- sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi ja niihin kohdistuvien seuraamusten toteuttamiseksi,
- sellaisten summien takaisinperimiseksi, jotka on menetetty sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien seurauksena.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tieto näiden päämäärien saavuttamiseksi toteutetuista toimenpiteistä ja erityisesti selvitykset hallinnollisten ja oikeudellisiin käsittelyihin liittyvien menettelyjen tilasta.
2. Mikäli takaisinperintä ei ole täydellinen, yhteisö vastaa sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien rahoituksellisista seuraamuksista, lukuun ottamatta jäsenvaltioiden hallintoelinten tai toimielinten aiheuttamista sääntöjenvastaisuuksista tai laiminlyönneistä aiheutuvia rahoituksellisia seuraamuksia.
Takaisin perityt summat maksetaan maksajina toimiville yksiköille tai toimielimille ja näiden on vähennettävä summat rahastosta rahoitettavista menoista."
6. Neuvoston asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan osalta on kiinnitettävä huomiota komission asetuksen N:o 1663/95 8 artiklan 1 ja 2 kohtaan. Asetuksessa säädetään seuraavaa:
"1. Jos komissio tutkimuksen perusteella katsoo, että menoja ei ole toteutettu yhteisön sääntöjen mukaisesti, sen on annettava kyseiselle jäsenvaltiolle tiedoksi havaintonsa, tulevan sääntöjenmukaisuuden varmistamiseksi toteutettavat korjaustoimenpiteet sekä arvio menoista, jotka se mahdollisesti ehdottaa jätettäviksi asetuksen soveltamisen ulkopuolelle asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti. Tiedoksiannossa on viitattava tähän asetukseen. Jäsenvaltion on annettava vastaus kahden kuukauden kuluessa, ja komissio voi muuttaa kantaansa vastaavasti. Jos se on perusteltua, komissio voi suostua tämän vastaukselle varatun määräajan pidentämiseen.
Vastaukselle varatun määräajan päätyttyä komission on aloitettava kahdenväliset keskustelut, ja molempien osapuolten on pyrittävä sopimukseen toteutettavista toimenpiteistä. Tämän jälkeen komission on muodollisesti annettava päätelmänsä tiedoksi jäsenvaltiolle viitaten komission päätökseen 94/442/EY.
2. Asetuksen (ETY) N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetut päätökset on tehtävä sen jälkeen, kun on tutkittu sovitteluelimen komission päätöksen 94/442/EY mukaisesti laatima kertomus."
7. Päätöksen 94/442/EY 1 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
"1. Komission yhteyteen perustetaan sovitteluelin, jonka tehtävänä EMOTR-tuen tilien tarkastamisessa ja hyväksymisessä on:
a) tutkia jäsenvaltion sille tutkittavaksi asettama seikka, josta asetuksen (ETY) N:o 729/70 9 artiklan mukaisten tarkastusten seurauksena ja niiden tuloksista käytyjen kahdenkeskisten keskustelujen jälkeen komission toimivaltaiset yksiköt ovat antaneet tähän päätökseen viitaten jäsenvaltiolle muodollisesti tiedon siitä, että tiettyjä kyseisen jäsenvaltion maksamia menoja ei voida kirjata EMOTR-tuesta maksettaviksi,
b) pyrkiä lähentämään komission ja sen jäsenvaltion, jota asia koskee, toisistaan poikkeavia kantoja,
c) laatia tuloksien perusteella lähentämispyrkimyksen lopputuloksesta kertomus, johon liitetään sovitteluelimen aiheellisina pitämät havainnot, jos kiista jää kokonaan tai osittain ratkaisematta."
8. Päätöksen 94/442/EY 1 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan
"sovitteluelimen kanta ei vaikuta komission lopulliseen tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaan päätökseen - - ".
9. Päätöksen 94/442/EY 2 artiklan 4 ja 5 kohdassa määrätään seuraavaa:
"4. Sovitteluelin työskentelee mahdollisimman epämuodollisesti ja nopeasti kyseessä olevaan asiakirjaan sekä komission yksikön ja asianomaisten kansallisten viranomaisten oikeudenmukaiseen kuulemiseen perustuen. Se toimittaa niille tutkimuksensa päätteeksi 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun kertomuksen.
5. Jos neljän kuukauden kuluessa asian vireille asettamisesta sovitteluelimen ei ole onnistunut lähentää komission ja asianomaisen jäsenvaltion kantoja, sovittelumenettelyn katsotaan epäonnistuneen. Tässä tapauksessa 1 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetussa kertomuksessa selvitetään ne seikat, jotka estävät kiistanalaisten kantojen lähenemisen."
10. Komission 3.6.1993 laatimassa suuntaa-antavassa asiakirjassa VI/216/93, joka on myöhemmin korvattu asiakirjalla VI/5330/97 (23.12.1997), hahmotellaan lähestymistapa, jota komissio noudattaa soveltaessaan kiinteämääräisiä rahoituskorjauksia EMOTR:n tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan menettelyn yhteydessä. Näissä suuntaviivoissa todetaan, että kun sääntöjenvastaisten menojen todellista määrää, toisin sanoen yhteisölle aiheutuneita taloudellisia menetyksiä, ei voida määrittää, komissio soveltaa kiinteämääräisiä korjauksia, jotka ovat 2, 5 10 tai 25 prosenttia ilmoitetuista menoista tappioriskin suuruudesta riippuen.
11. Erityisesti jäsenvaltioiden viranomaisten puutteellisiin tarkastuksiin perustuvien rahoituskorjausten osalta komissio erottaa asiakirjassa kaksi valvontaluokkaa seuraavasti:
"- Olennaista valvontaa ovat ne fyysiset ja hallinnolliset tarkastukset, jotka on toteutettava olennaisten tekijöiden todentamiseksi, joita ovat erityisesti maksuvaatimuksen perusteen olemassaolo, määrä, laadulliset edellytykset annettujen määräaikojen noudattaminen mukaan luettuna, sadonkorjuuta koskevat vaatimukset, hallussapitoajat jne. Tarkastukset suoritetaan paikalla ja vertailemalla tietoja muihin erillisiin tietolähteisiin kuten maarekistereihin.
- Lisävalvontaa ovat ne hallinnolliset toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä vaatimusten asianmukaisen käsittelyn kannalta. Näitä toimenpiteitä ovat maksuvaatimusten jättöpäivien noudattamisen tarkastaminen, kaksinkertaisten maksuvaatimusten tunnistaminen, riskianalyysi, rangaistusseuraamusten soveltaminen sekä tuottajien valvonta."
12. Komissio soveltaa suuntaviivojen mukaan seuraavia kiinteämääräisiä korjauskertoimia:
"Kun yksi tai useampi olennainen tarkastus on jäänyt toteuttamatta tai ne on toteutettu niin puutteellisesti tai niin harvoin, että niiden perusteella ei voida määritellä maksuvaatimuksen tukikelpoisuutta tai ehkäistä sääntöjenvastaisuuksia, on perusteltua soveltaa 10 prosentin korjausta, koska on mahdollista todeta kohtuullisella varmuudella, että rahaston varoihin kohdistuva merkittävien tappioiden riski oli suuri.
Kun kaikki olennaiset valvontatoimenpiteet on toteutettu, mutta niitä ei ole sovellettu lukumäärän, toistuvuuden tai perusteellisuuden osalta asetuksissa edellytetyllä tavalla, on perusteltua soveltaa 5 prosentin korjausta, koska on mahdollista todeta kohtuullisella varmuudella, että niiden perusteella ei saada riittävää varmuutta vaatimusten sääntöjenmukaisuudesta ja että rahastoon kohdistunut riski on ollut merkittävä.
Kun jäsenvaltio on suorittanut olennaiset valvontatoimenpiteet asianmukaisesti, mutta on täysin laiminlyönyt yhden tai useamman lisävalvontatoimenpiteen toteuttamisen, on perusteltua soveltaa 2 prosentin korjausta ottaen huomioon, että rahastoon kohdistunut riski on vähäisempi ja sääntöjenvastaisuus ei ole ollut yhtä vakava. - - "
13. Suuntaa-antavan asiakirjan mukaan 25 prosentin suuruinen korjaus on perusteltu, "jos jäsenvaltio ei sovella valvontajärjestelmää lainkaan tai valvontatoimenpiteitä sovelletaan huomattavan puutteellisesti ja on olemassa todisteita huomattavista sääntöjenvastaisuuksista sekä sääntöjenvastaisuuksiin ja vilpillisiin menettelyihin puuttuminen on laiminlyöty".
14. Poikkeustapauksissa voidaan päättää suuremmista korjauskertoimista aina 100 prosenttiin saakka.
III Asian arviointi
A Johdanto
15. Ennen Kreikan hallituksen esittämien kumoamisperusteiden käsittelyä on mielestäni syytä aluksi viitata eräisiin periaatteisiin, joita yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on noudatettava arvioitaessa sitä, ovatko yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jätettyjä jäsenvaltioille aiheutuneita menoja koskevia päätöksiä vastaan esitetyt huomautukset perusteltuja.
16. Ennen kaikkea on muistettava, että neuvoston asetuksen N:o 729/70 2 artiklan 1 kohdan ja 3 artiklan 1 kohdan mukaan EMOTR:n tukiosaston vastattavaksi voidaan antaa ainoastaan sellaiset määrät, jotka jäsenvaltiot ovat suorittaneet maatalouden eri aloissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti ja että tilien hyväksymistä ja tarkastamista koskevan menettelyn tavoitteena on nimenomaan taata, että jäsenvaltioiden käytettäväksi annettu rahoitus käytetään voimassa olevien sääntöjen mukaan.
17. Edelleen on tunnettua, että neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohdassa, jossa määritellään periaatteet, joiden mukaisesti yhteisön ja jäsenvaltioiden on järjestettävä EMOTR:sta rahoitettavia maatalouden interventiotoimia koskevien yhteisön päätösten täytäntöönpano ja näihin toimiin liittyvien petosten ja sääntöjenvastaisuuksien torjunta, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus ryhtyä tarpeellisiin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että EMOTR:sta rahoitettavat toimet todella on sääntöjenmukaisesti toteutettu, sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi sekä niihin kohdistuvien seuraamusten toteuttamiseksi ja sellaisten summien takaisinperimiseksi, jotka on menetetty sääntöjenvastaisuuksien tai laiminlyöntien seurauksena, vaikka yhteisön tietyssä yksittäisessä säädöksessä ei nimenomaisesti edellytettäisikään minkään tietyn valvontamenetelmän käyttöön ottamista. Tässä säännöksessä, jolla säädetään yhteisen maatalouspolitiikan osalta EY 10 artiklassa luodusta lojaalia yhteistyötä koskevasta velvollisuudesta, määritetään yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ne periaatteet, joiden mukaisesti yhteisön ja jäsenvaltioiden on järjestettävä EMOTR:sta rahoitettavia maatalouden interventiotoimia koskevien yhteisön päätösten täytäntöönpano ja näihin interventiotoimiin liittyvien petosten sekä sääntöjenvastaisuuksien torjunta.
18. Tältä osin on muistettava, että silloin kun komissio kieltäytyy hyväksymästä EMOTR:sta maksettavaksi tiettyjä menoja sillä perusteella, että maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä koskevia sääntöjä on rikottu, komission on todistettava tällainen rikkominen. Erityisesti sillon kun yhteisön rahoituksesta kieltäytyminen johtuu asianomaisen jäsenvaltion tarkastusten laiminlyömisestä tai riittämättömyydestä, komission on perusteltava arviointinsa. Komission ei kuitenkaan tarvitse näyttää tyhjentävästi jäsenvaltioiden antamien tietojen sääntöjenvastaisuutta, vaan sen on esitettävä näyttö vakavasta ja perustellusta epäilyksestä kansallisten viranomaisten esittämien lukujen suhteen.
19. Komission todistustaakan keventäminen johtuu siitä, että jäsenvaltion on helpointa kerätä ja tarkistaa EMOTR:n tilien tarkastamiseksi ja hyväksymiseksi tarvittavat tiedot, ja sen on näin ollen esitettävä yksityiskohtaisempi ja täydellisempi näyttö näiden lukujen todenperäisyydestä ja tarvittaessa komission laskelmien paikkansapitämättömyydestä. Asianomainen jäsenvaltio, jonka harjoittamaa valvontaa komissio on pitänyt riittämättömänä tai katsonut sen puuttuvan kokonaan, ei puolestaan pysty kumoamaan komission päätelmiä pelkillä väitteillä, joiden tueksi se ei esitä selvitystä luotettavan ja toimivan valvontajärjestelmän olemassaolosta.
20. Näiden alustavien toteamusten jälkeen tarkastelen seuraavaksi Kreikan hallituksen esittämiä vaatimuksia ja väitteitä.
B Rahoituskorjaukset, joiden syynä ovat peltokasvialan tukien hallinnoinnin ja valvonnan puutteet
1. Asiaa koskeva lainsäädäntö
21. Neuvoston asetuksella N:o 3508/92 säädetään tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä (jäljempänä yhdennetty järjestelmä), joka jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on perustettava. Kyseisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan mukaan yhdennettyä järjestelmää sovelletaan erityisesti neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1765/92 perustettuun tiettyjen peltokasvien tuottajia koskevaan tukijärjestelmään ja asetuksen N:o 805/68 4 a-4 h artiklan kohdassa perustettuun naudanlihan tuottajia koskevaan palkkiojärjestelmään.
22. Neuvoston asetuksen N:o 3508/92 2 artiklan mukaan yhdennetty järjestelmä sisältää seuraavat osat: a) tietokonepohjainen tietokanta; b) aakkosnumeerinen viljelylohkojen tunnistejärjestelmä; c) aakkosnumeerinen eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskeva järjestelmä; d) tukihakemukset; e) yhdennetty valvontajärjestelmä.
23. Tässä esillä olevan asian osalta on muistettava, että kyseisen asetuksen 3 artiklan mukaan tietokonepohjaiseen tietokantaan on kirjattava kunkin maatilan osalta tukihakemuksista saadut tiedot. Tämän tietokannan on mahdollistettava erityisesti se, että jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen saa suoraan ja viipymättä käyttöönsä vähintään viimeisintä kolmea peräkkäistä kalenterivuotta tai markkinointivuotta koskevat tiedot. Jäsenvaltiot voivat luoda hajautettuja tietokantoja, jos nämä tietokannat sekä tietojen kirjaamista ja tiedonsyöttöä koskevat hallinnolliset menettelyt laaditaan yhdenmukaisesti koko jäsenvaltion alueella ja siten, että ne ovat keskenään yhteensopivia.
24. Neuvoston asetuksen N:o 3508/92 4 artiklan mukaan aakkosnumeerinen viljelylohkojen tunnistejärjestelmä perustuu maarekisterikarttoihin ja -asiakirjoihin, muihin kartta-aineistoihin tai ilmavalokuviin tai satelliittikuviin tai muuhun vastaavaan tukiaineistoon tai useisiin näistä tekijöistä.
25. Saman asetuksen 7 artiklassa tarkoitettu yhdennetty valvontajärjestelmä koskee kaikkia jätettyjä tukihakemuksia, erityisesti hallinnollisen valvonnan, paikalla tehtävien tarkastusten ja tarvittaessa ilmasta tai avaruudesta tehtävien kaukohavaintotarkastusten osalta.
26. Valvonnan osalta asetuksen N:o 3508/92 8 artiklassa täsmennetään seuraavaa:
"1. Jäsenvaltion on tehtävä tukihakemuksia koskeva hallinnollinen valvonta.
2. Hallinnollista valvontaa on täydennettävä paikalla tehtävillä tarkastuksilla, jotka koskevat otosta maatiloista. Jäsenvaltion on laadittava kaikkia näitä tarkastuksia koskeva otantasuunnitelma.
3. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä viranomainen vastaamaan tässä asetuksessa säädettyjen tarkastusten yhteen sovittamisesta.
4. Kansalliset viranomaiset voivat, myöhemmin vahvistettavilla edellytyksillä, käyttää kaukohavainnointia viljelylohkojen pinta-alan määrittämiseen niiden käytön ja kunnon tarkastamiseksi.
5. Jos jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset siirtävät tiettyjä osia tämän asetuksen soveltamiseksi tehtävistä töistä erikoistuneille toimielimille tai laitoksille, niiden on säilytettävä itsellään töiden johto ja niihin liittyvä vastuu."
27. Asetuksen N:o 3508/92 13 artiklan 1 kohdan mukaan yhdennettyä järjestelmää sovelletaan tukihakemusten sekä aakkosnumeerisen nautaeläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevan järjestelmän sekä yhdennetyn valvontajärjestelmän osalta viimeistään 1. päivänä helmikuuta 1993 ja muiden yhdennetyn järjestelmän osien osalta viimeistään 1. päivänä tammikuuta 1996. Edellä mainittujen muiden osien osalta yhdennetyn järjestelmän voimaantuloa siirrettiin neuvoston asetuksen N:o 2466/96 1 artiklan 3 kohdalla 1. päivään tammikuuta 1997.
28. Jäsenvaltioiden suorittamista yhdennetyn järjestelmän soveltamiseen liittyvien hallinnollisten ja paikalla tehtävien tarkastusten edellytyksistä ja teknisistä menettelytavoista säädetään komission asetuksen N:o 3887/92 6 artiklassa seuraavaa:
"1. Hallinnolliset ja paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä siten, että varmistetaan tukien ja palkkioiden myöntämistä koskevien edellytysten noudattaminen.
2. Asetuksen (ETY) N:o 3508/92 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hallinnollinen valvonta muodostuu erityisesti ilmoitettuja lohkoja ja eläimiä koskevista ristiintarkastuksista, jotta vältettäisiin perusteeton tukien myöntäminen kahteen kertaan samana kalenterivuonna.
3. Paikalla tehtävien tarkastusten on koskettava merkittävää otosta hakemuksista. Tämän otoksen on edustettava vähintään:
- 10 prosenttia eläintukihakemuksista tai osallistumisilmoituksista,
- 5 prosenttia pinta-alatukihakemuksista; tämä osuus vähennetään kuitenkin 3 prosenttiin niiden pinta-alatukihakemusten osalta, joita on enemmän kuin 700 000 jäsenvaltiota ja kalenterivuotta kohti.
Jos paikalla tehtävissä tarkastuksissa ilmenee merkittäviä epäsäännönmukaisuuksia yhdellä alueella tai osalla siitä, toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä lisätarkastuksia kyseisenä vuonna ja lisättävä seuraavan vuoden aikana tarkastettavien hakemusten määrää tämän alueen tai alueen osan osalta.
4. Toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä hakemukset, joita paikalla tehtävät tarkastukset koskevat, erityisesti riskinarvioinnin ja jätettyjen hakemusten edustavuuden perusteella. Riskinarvioinnissa on otettava huomioon:
- tukien määrät,
- lohkojen määrä ja hakemuksen kohteena oleva ala tai eläinten määrä,
- kehitys verrattuna edelliseen vuoteen,
- aikaisempien vuosien tarkastusten yhteydessä tehdyt havainnot,
- muut jäsenvaltioiden myöhemmin määrittelemät tekijät.
5. Paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä ennalta ilmoittamatta, ja niiden on koskettava kaikkia yhden (tai useamman) hakemuksen kohteena olevia viljelylohkoja tai eläimiä. Ehdottoman välttämättömään määräaikaan rajoitettu ennakkovaroitus voidaan kuitenkin antaa, jos tämä määräaika ei yleisesti ole enemmän kuin 48 tuntia.
Vähintään 50 prosenttia eläimiä koskevista vähimmäistarkastuksista on tehtävä pitoaikana. Pitoajan ulkopuoliset tarkastukset sallitaan ainoastaan, jos neuvoston direktiivin 92/102/ETY 4 artiklassa säädetty rekisteri on käytettävissä.
- - "
29. Komission asetuksen N:o 3887/92 7 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
"Jos jäsenvaltio päättää tarkastaa kaukohavaintojen avulla 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun otoksen tai osan siitä, sen on tehtävä:
- satelliittikuvien tai ilmavalokuvien kuvatulkinta kasvustojen tunnistamiseksi ja kaikkien tarkastettavien lohkojen pinta-alan mittaamiseksi,
- niiden hakemusten fyysinen tarkastus, joiden osalta kuvatulkinta ei salli ilmoituksen tarkkuuden toteamista toimivaltaisen viranomaisen edellyttämällä tavalla."
30. Asetuksen N:o 3887/92 12 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Jokainen tarkastuskäynti on merkittävä kertomukseen, jossa ilmoitetaan erityisesti käynnin syyt, läsnäolijat, tarkastettujen ja mitattujen lohkojen määrä, käytetyt mittausmenetelmät, paikalla todettu eläinten määrä ja tarvittaessa niiden tunnistenumero. - - "
31. Asetuksen N:o 3887/92 17 artiklan 1 kohdassa täsmennetään seuraavaa:
"Jos tiettyjä yhdennetyn järjestelmän osia ei asetuksen (ETY) N:o 3508/92 13 artiklan nojalla vielä sovelleta, kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sellaisten hallinto- ja valvontatoimenpiteiden soveltamiseksi, jotka takaavat kyseisten tukien myöntämiselle säädettyjen edellytysten noudattamisen."
2. Komission huomautukset ja asian käsittelyn vaiheet
32. Komission toimivaltaiset yksiköt ilmoittivat Kreikan viranomaisille Kreikassa 1996-1999 suoritettujen tarkastusten perusteella, että peltokasvialan tukien hallinnossa ja valvonnassa oli satokausien 1995-1997 osalta (varainhoitovuodet 1996-1998) todettu lukuisia puutteita, jotka liittyivät erityisesti seuraaviin seikkoihin:
a) Yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän toteuttamatta jättäminen. Säädettyyn määräaikaan 1. tammikuuta 1997 mennessä aakkosnumeerista viljelylohkojen tunnistejärjestelmää ei ollut toteutettu eikä sellaista tietokantaa ollut luotu, jonka avulla toimivaltainen maksut suorittava elin DIDAGEP olisi voinut käyttää maatalousministeriön alueellisten hallintoviranomaisten tietojärjestelmää tietoverkon kautta.
b) Alueellisten hallintoviranomaisten harjoittama tehoton maatalousosuuskuntien liittojen (ACA) valvonta: Kreikassa ACA:illa on merkittävä tehtävä yhteisön tukien hallinnoinnissa ja maksamisessa. Toisin kuin komission asetuksessa N:o 1663/95 säädetään, alueelliset hallintoviranomaiset eivät pystyneet tehokkaasti valvomaan ACA:iden toimintaa, koska viranomaisilla ei ollut pääsyä, toisin sanoen yhteyttä tietoverkon kautta, ACA:iden tietokantoihin. Myöskään noudatetut menettelyt eivät vastanneet niitä vähimmäisedellytyksiä, joista edellä mainitussa asetuksessa säädetään. Erityisesti todettiin, että todistus alueellisten hallintoviranomaisten suorittamasta ACA:iden valvonnasta oli liitetty maksuvaatimuksiin vasta vuodesta 1998 lähtien.
c) Kreikan viranomaisten komission toimivaltaisille yksiköille toimittamien satoja, maksuja ja valvontaa koskevien tietojen epätäsmällisyys, jonka vuoksi komission yksiköt eivät voineet suorittaa tarpeellisia tarkastuksia. Erityisesti maksuihin liittyvien tietojen ja hakemusten arvioinnissa ilmenneiden tietojen välillä todettiin huomattavia eroja - nämä erot johtuivat tietojärjestelmän puutteista, sillä järjestelmässä hakemuksia ja maksuja oli mahdollista käsitellä ainoastaan erikseen.
d) Viivästykset kaukohavaintojen avulla suoritetuissa tarkastuksissa, jotka useimmissa tapauksissa tehtiin vasta sadonkorjuun jälkeen, jolloin viljeltyjen alueiden ja lajikkeiden määrittäminen oli vaikeaa. Lisäksi myös fyysiset tarkastukset oli tehty myöhässä, mikä vähensi niiden tehokkuutta.
33. Kunkin tässä esillä olevan varainhoitovuoden osalta esitettiin lisäksi erityisiä toteamuksia, joista on erityisesti mainittava:
a) satokausi 1995 (varainhoitovuosi 1996)
i) riskinarvioinnissa tehdyt virheet; sovelletut arviointiperusteet olivat sellaisia, että niiden perusteella sellaisten tukihakemusten tarkastaminen oli todennäköisempää, joista kävi ilmi, että pinta-alat olivat pienentyneet edelliseen vuoteen verrattuna, kuin niiden, joiden mukaan pinta-alat olivat kasvaneet;
ii) tuottajille paikalla tehtävistä tarkastuksista annettu ennakkovaroitus; kävi ilmi, että Thessalonikissa tarkastuksesta oli ilmoitettu tuottajille useita päiviä aikaisemmin, vastoin asetuksen N:o 3887/92 6 artiklaa, jossa säädetään, että ennakkovaroitus voidaan antaa korkeintaan 48 tuntia ennen tarkastusta;
b) satokausi 1996 (varainhoitovuosi 1997)
i) myöhästymiset riskinarvioinnin suorittamisessa; tarkastettavien tukihakemusten luettelot oli toimitettu paikallisille viranomaisille huomattavasti myöhässä, mikä vaikeutti hakemuksiin liittyvien tarkastusten toteuttamista;
ii) komission asetuksessa N:o 658/96 tarkoitetut satoa koskevat tilastotiedot oli ilmoitettu myöhässä ja ne olivat epätäydellisiä;
iii) ristiintarkistusten tekemättä jättäminen;
c) satokausi 1997 (varainhoitovuosi 1998)
i) suoritettujen tarkastusten lukumäärä; Kreikan viranomaisten ilmoittamat tilastotiedot eivät osoittaneet, että tarkastusten vähimmäismäärää, joka Kreikan osalta on 20 prosenttia viljellystä pinta-alasta, olisi noudatettu. Erityisesti Arcadiassa todettiin, että sekä satokauden 1996 että satokauden 1997 osalta paikalla tehtäviä tarkastuksia oli tehty vähemmän kuin DIDAGEP riskinarvioinnin perusteella oli määrännyt.
ii) DIDAGEP:n riskinarvioinnin perusteella antamien suoritettavia tarkastuksia koskevien ohjeiden noudattamatta jättäminen paikallisella tasolla; kävi ilmi, että Pyrgoksessa maatalousministeriön alueelliset hallintoviranomaiset olivat käyttäneet suorittamissaan tarkastuksissa muita arviointiperusteita kuin niitä, joita keskusviranomaiset olivat määränneet.
34. Näiden huomioiden perusteella komission toimivaltaiset yksiköt ehdottivat varainhoitovuosien 1996-1998 osalta kahta kiinteämääräistä rahoituskorjausta peltokasvialalle, toista, 5 prosentin suuruista rahoituskorjausta paikalla tehtävien tarkastusten avulla tarkastettujen tukihakemusten osalta ja toista, 2 prosentin suuruista korjausta kaukohavaintojen avulla tarkastettujen hakemusten osalta, yhteismäärältään 26 482 863 795 GRD.
35. Kreikan viranomaiset saattoivat asian sovitteluelimen käsiteltäväksi ja väittivät ensinnäkin toteuttaneensa lähes kaikkien viljelylohkojen tunnistamisen asetuksessa N:o 3508/92 tarkoitetulla tavalla, vaikkakin muilla kuin ortokuvauksen keinoin; toiseksi, viranomaiset esittivät, että huolimatta komission toimivaltaisten yksikköjen tässä esillä olevina varainhoitovuosina toteamista myöhästymisistä Kreikassa oli sovellettu tehokasta valvontajärjestelmää. Erityisesti hallinnolliset tarkastukset, samoin kuin ristiintarkistukset ja paikalla tehtävät tarkastukset oli Kreikan viranomaisten mukaan suoritettu säännönmukaisesti. Myöhästyminen ei ollut vähentänyt tarkastusten tehokkuutta, koska vielä sadonkorjuun jälkeenkin viljellyillä aloilla säilyy jälkiä harjoitetusta viljelystä, ja maanviljelijöiden on joka tapauksessa säilytettävä otos viljellyistä lajikkeista juuri mahdollisia tarkastuksia varten. Kreikan viranomaisten esittämien perusteiden nojalla sovitteluelin epäili, oliko komission toimivaltaisten yksiköiden ehdottaman 5 prosentin suuruisen rahoituskorjauksen soveltaminen asianmukaista, ja se kehotti 16.3.2000 päivätyssä loppukertomuksessaan komission yksiköitä harkitsemaan uudelleen päätelmiään Kreikassa sovelletun valvontajärjestelmän osalta ja siten myös ehdotettujen rahoituskorjausten suuruutta.
36. Komission toimivaltaiset yksiköt eivät kuitenkaan muuttaneet kantaansa sovitteluelimen loppukertomuksen perusteella, ja ne korostivat erityisesti, että toisin kuin Kreikan viranomaiset väittivät, peltokasvialan tukien hallinnoinnissa ja valvonnassa oli varainhoitovuosina 1996-1998 todettu sellaisia puutteita, joista vielä aivan viime aikoina oli koitunut huomattavia eroja tilinpäätöksissä, eivätkä edellä mainitut viranomaiset olleet voineet perustella niitä. Tämän lisäksi oli huomattava, ettei Kreikka ollut toteuttanut yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää määräaikaan eli 1. tammikuuta 1997 mennessä. Näin ollen todettujen laiminlyöntien vakavuuden huomioon ottaen ehdotetut rahoituskorjaukset olivat aivan perusteltuja.
37. Riidanalainen päätös perustui tähän kantaan, ja sen mukaan sovellettiin 5:n ja 2 prosentin suuruisia rahoituskorjauksia.
3. Asianosaisten lausumat
38. Kreikan hallituksen mukaan tässä esillä olevat rahoituskorjaukset perustuivat asetuksen N:o 3508/92 4 artiklan virheelliseen tulkintaan sekä tosiseikkojen virheelliseen arviointiin. Lisäksi niiden määrääminen loukkaa suhteellisuusperiaatetta.
39. Ensinnäkin, yhdennetyn järjestelmän soveltamatta jättämisen osalta kantaja myöntää, että ortokuvaukseen perustuvaa aakkosnumeerista viljelylohkojen tunnistejärjestelmää alettiin osittain soveltaa vasta vuodesta 1998 alkaen. Kantaja kuitenkin väittää, että aikaisempina vuosina lohkojen tehokas tunnistaminen voitiin kuitenkin taata muunlaisin tunnistejärjestelmin, kuten ilmavalokuvien ja maatalousministeriön maastotutkimusyksikön toimittamien tietojen avulla. Toisin kuin komissio esittää, tämä on maarekisterikarttojen ja -asiakirjojen, muun kartta-aineiston sekä ilma- ja satelliittivalokuvien käyttöön viittaavan asetuksen N:o 3508/92 4 artiklan mukaista. Tietokantojen osalta Kreikan hallitus ei kiistä sitä, että näitä tietokantoja ei ollut luotu määräajassa, ja esittää perusteluksi ainoastaan välttämättömän tietokoneohjelmiston hankkimiseen liittyneessä tarjouskilpailussa sattuneet viivästykset.
40. Kreikan hallitus ei toiseksi myöskään kiistä komissiolle ilmoitetuissa tilastotiedoissa todettuja eroavuuksia, ja se esittää perusteluna vain, että sillä ei ollut tietoverkon kautta yhteyttä maatalousministeriön alueellisiin hallintoviranomaisiin. Asetuksen N:o 658/96 8 artiklassa tarkoitettujen satoa koskevien tilastotietojen osalta hallitus sen sijaan väittää, että säännöksessä mainittua määräaikaa oli mahdoton noudattaa tehtävien tarkastusten ja viljeltyjen lajikkeiden suuren lukumäärän takia.
41. Kolmanneksi Kreikan hallitus perustelee paikalla ja kaukohavaintojen avulla tehtävien tarkastusten suorittamisessa todettua myöhästymistä tarkastukset suorittavien elinten valitsemiseksi järjestetyn tarjouskilpailun vaatimalla ajalla. Se esittää kuitenkin, että kaukohavaintojen avulla tehtäviin tarkastuksiin liittyvä 2 prosentin suuruinen rahoituskorjaus on virheellinen yhtäältä siksi, että Kreikan viranomaiset ovat tarkastuksia suorittaessaan noudattaneet komission toimivaltaisten yksiköiden määrittämiä näissä tarkastuksissa noudatettavia menettelyjä, ja toisaalta kuten komission toimivaltaiset yksikötkin toteavat, kaukohavaintojen avulla tehtävien tarkastusten keskeisiä fyysisiä edellytyksiä oli yleisesti ottaen noudatettu. Kantajan mukaan paikalla tehtävien tarkastusten osalta määrätty 5 prosentin suuruinen rahoituskorjaus on sen sijaan suhteeton.
42. Edelleen tarkastusten osalta Kreikan hallitus vastustaa eräitä komission toimivaltaisten yksiköiden Kreikassa suorittamien tarkastusten perusteella tekemiä päätelmiä. Erityisesti Thessalonikissa todettu tilanne johtui sen mukaan sattumasta eikä edusta koko maan tilannetta, sillä tuottajille paikalla tehtävästä tarkastuksesta annettava ennakkovaroitus annetaan korkeintaan 48 tuntia ennen tarkastusta, kuten asetuksen N:o 3887/92 6 artiklassa säädetään. Lisäksi tarkastuksia koskeviin tilastoihin uuden tietokoneohjelman avulla tehty korjaus osoittaa sen mukaan, että tarkastusten vähimmäistaso saavutettiin markkinointivuonna 1997/1998. Lopuksi kantaja korostaa, että ristiintarkistukset on aina suoritettu, vaikkakin manuaalisesti, ja että markkinointivuodesta 1998/1999 lähtien ne on aina suoritettu ennen tukien maksamista.
43. Neljänneksi, ACA:iden valvonnan osalta Kreikan hallitus toteaa, että maatalousministeriön alueelliset hallintoviranomaiset tekevät yhteistyötä kaikissa tarkastusten vaiheissa ja että alueellisilla hallintoviranomaisilla on pääsy ACA:iden tietokantoihin, ja ne valvovat niiden toimintaa jatkuvasti. Samoin toimitaan myös PASEGES:n (maatalousosuuskuntien liitto) tietotekniikasta vastaavan elimen valvonnassa. Lisäksi kantaja esittää, että juuri alueelliset hallintoviranomaiset vastaavat kulujen valvonnasta ja maksamisesta. Markkinointivuodesta 1998/1999 alkaen alueellisten hallintoviranomaisten suorittamista tarkastuksista on merkitty todistus tarkastuslistoihin ja maksumääräykset on annettu vasta maatalousministeriön tietoteknisen osaston tekemän ristiintarkistuksen jälkeen. Näin ollen asetuksessa N:o 1663/95 säädettyjä edellytyksiä on noudatettu, toisin kuin komissio väittää.
44. Näin ollen Kreikan hallitus katsoo, että kun otetaan huomioon yhdennetyn järjestelmän käyttöönotossa otetut merkittävät edistysaskeleet ja komission toteamien puutteiden vähäinen merkitys koko järjestelmän monimutkaisuuteen nähden, ehdotettujen riidanalaisten rahoituskorjausten määrääminen perustuu tosiseikkojen virheelliseen arviointiin, ja ne ovat lisäksi suhteettomia todettujen puutteiden vakavuuteen nähden.
45. Komissio puolustaa riidanalaista päätöstä ja toteaa, että Kreikan hallituksen esittämistä väitteistä käy ilmi, että yhdennetyn järjestelmän keskeisiä toimia, kuten aakkosnumeerista viljelylohkojen tunnistejärjestelmää ja alueellisten hallintoviranomaisten tietojärjestelmän siirtämistä tietoverkkoon, ei ollut toteutettu tässä esillä olevina varainhoitovuosina. Toisaalta, erityisesti viljelylohkojen tunnistejärjestelmän osalta Kreikka ei ole esittänyt näyttöä siitä, että se olisi kyseessä olevana aikana soveltanut järjestelmiä, jotka ovat yhtä tehokkaita kuin aakkosnumeerinen järjestelmä. Vastaaja katsoo, että vaikka Kreikan viranomaiset ovat vuodesta 1997 pyrkineet käyttämään viljelylohkojen tunnistamisessa muita menetelmiä, kuten ilmakuvausta ja sotilaskarttoja, nämä järjestelmät eivät vastaa yhtenäistä aakkosnumeerista tunnistejärjestelmää.
46. Komissio toteaa edelleen, että Kreikassa suoritetuissa tarkastuksissa kävi ilmi, että Kreikan viranomaisten soveltama valvontajärjestelmä ei mahdollista viljelylohkojen täsmällistä paikantamista eikä edes sen tarkastamista, olivatko tuen maksamisen edellytykset olemassa. Maatalousministeriön alueellisten hallintoviranomaisten suorittaman ACA:iden valvonnan osalta komissio väittää, että valvonnan teki mahdottomaksi se, ettei viranomaisilla ollut pääsyä ACA:iden ylläpitämiin tietokantoihin tietoverkon kautta, sekä se, ettei alueellisilla hallintoviranomaisilla ole riittävää henkilökuntaa.
47. Komission mukaan nämä ovat valvontajärjestelmässä ilmenneitä yleisiä puutteita, joiden takia yhteisön talousarvioon kohdistui erittäin suuri tappioriski. Tällaisessa tilanteessa 5 prosentin suuruinen rahoituskorjaus on siis sangen lievä.
48. Myös kaukohavaintojen avulla tarkastettujen tukihakemusten osalta on todettu puutteita, jotka liittyvät virheisiin ja myöhästymisiin sellaisissa tarkastuksissa, jotka on tehtävä, kun kuvatulkinta paljastaa mahdollisia säännönvastaisuuksia tukihakemuksissa. Ottaen huomioon näiden tarkastusten asianmukaisen suorittamisen merkityksen kaukohavaintojen avulla tehtävän valvonnan teknisen suorittamisen osalta, myös muiden jäsenvaltioiden vahingoksi vastaavissa tapauksissa sovellettua 2 prosentin suuruista rahoituskorjausta pidettiin asianmukaisena.
4. Arviointi
49. Kreikan hallituksen esittämiä väitteitä ei mielestäni voida hyväksyä. Edellä mainitun yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan, voidakseen kumota komission päätelmät yhteisön tuen hallinnoinnin ja valvonnan järjestelmällisistä puutteista peltokasvialalla varainhoitovuosina 1996-1998, Kreikan hallituksen olisi pitänyt esittää yksityiskohtainen ja täydellinen näyttö siitä, että kyseessä olevana aikana Kreikassa sovellettiin luotettavaa ja toimivaa valvontajärjestelmää, ja tarvittaessa, että komission tarkastajien suorittamien fyysisten tarkastusten perusteella esittämät moitteet eivät vastanneet maassa tosiasiallisesti vallitsevaa tilannetta. Mielestäni Kreikan hallitus ei ole esittänyt tällaista näyttöä. Lisäksi se on eräiden yksityiskohtien osalta avoimesti tunnustanut komission esittämien moitteiden paikkansapitävyyden.
50. Yhdennetyn järjestelmän toteuttamisen osalta Kreikan hallitus myöntää, että asetuksen N:o 3508/92 3 artiklassa tarkoitettua tietokantaa ei ollut luotu määräajassa eikä se ollut toimiva tässä kyseessä olevina varainhoitovuosina. Kuten edellä on todettu, Kreikan hallitus väittää sen sijaan, että se oli toteuttanut asetuksen 4 artiklassa tarkoitetun aakkosnumeerisen viljelylohkojen tunnistejärjestelmän, vaikkakaan ei ortokuvauksen vaan muiden saatavissa olevien karttatietojen avulla. Tässä ei ole tarpeellista käsitellä sitä, vastaako tällainen tunnistejärjestelmä yhteisön säännöstön edellytyksiä, vaan mielestäni on riittävää todeta, ettei kantaja ole osoittanut, että kaikki viljelylohkot olisi tunnistettu 1. päivään tammikuuta 1997 mennessä, mikä oli järjestelmän käyttöönoton viimeinen määräaika. Asiaa koskevasta asiakirja-aineistosta näyttää sitä vastoin käyvän ilmi, että vielä maaliskuussa 1998 osa maatalouspinta-aloista oli täysin vailla tunnistusta ja että tämä ongelma oli edelleen olemassa vuoden 1999 loppuun saakka. Näin ollen katson, että Kreikan hallituksen esittämä väite on hylättävä.
51. Kuten edellä on todettu, myöskään komissiolle ilmoitetuissa tilastotiedoissa todettujen epäjohdonmukaisuuksien osalta Kreikan hallitus ei kiistä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan menettelyn yhteydessä siihen kohdistettuja moitteita. Kreikan hallitus viittaa ainoastaan asetuksen N:o 658/96 8 artiklassa tarkoitettuihin tilastollisiin tiedonantoihin, kiistämättä myöhästymisiä ja laiminlyöntejä, joita moitteet koskivat, sekä vetoaa mahdottomuuteen noudattaa säännöksessä säädettyä määräaikaa, eli lokakuun 15. päivää. Mielestäni väitteen tueksi esitetyt seikat - toisin sanoen suoritettavien tarkastusten lukumäärä ja se, että kevätkylvön osalta tarkastukset jatkuvat syyskuun alkuun saakka - eivät kuitenkaan osoita, että pyydettyjen tiedonantojen toimittaminen määräaikaan mennessä olisi ollut mahdotonta. Erityisesti on huomattava, että edellä mainitun asetuksen 8 artiklan mukaan 15. lokakuuta mennessä ilmoitettavat tiedot ovat ennakkotietoja, ja lopulliset tiedot on ilmoitettava seuraavan tammikuun 15 päivään mennessä. Näin ollen katson, että myös tämä väite on hylättävä.
52. Kaukohavaintojen avulla tehtyjen tarkastusten myöhästymisen osalta katson, ettei Kreikan hallitus ole esittänyt mitään näyttöä, joka tukisi väitettä, jonka mukaan komission arviointi ja siihen perustuvat päätelmät olisivat virheellisiä, jonka johdosta riidanalainen korjaus olisi perusteeton. On totta, että kaukohavaintojen avulla tarkastettujen tukihakemusten kulujen osalta määrätyn pienemmän rahoituskorjauksen perusteena on se, että huolimatta fyysisten tarkastusten myöhästymisistä aiemmat tarkastukset, kuvatulkinta mukaan luettuna, oli tehty asianmukaisesti. Tämä seikka ei kuitenkaan muuta sitä, että juuri myöhästymiset, joita kantaja ei ole kiistänyt, aiheuttivat useilla lohkoilla havaitut viljeltyjen lajikkeiden tunnistamiseen liittyvät vaikeudet ja vaaransivat siten komission tarkastusten tehokkuuden. Mielestäni tätä koskevat väitteet on siis ilman muuta hylättävä. Lisäksi korostan, että Kreikan hallitus ei enää yhteisöjen tuomioistuimessa, toisin kuin sovittelumenettelyn aikana, esittänyt, ettei tarkastusten tehokkuus olisi ollut vähentynyt mahdollisten myöhästymisten takia, koska maanviljelijöiden oli kuitenkin säilytettävä otos viljellyistä lajikkeista myös sadonkorjuun jälkeen. Kreikka ei myöskään ole esittänyt tästä mitään näyttöä.
53. Totean vielä, että Kreikan hallitus ei myöskään kiistä todettuja myöhästymisiä paikalla tehtyjen tarkastusten osalta. Se esittää ainoastaan, että 5 prosentin suuruinen rahoituskorjaus on liiallinen ja suhteeton, mutta ei esitä perusteita tämän väitteen tueksi. Huomautan kuitenkin, että väite toistetaan erillisessä kumoamisperusteessa, joka koskee riidanalaisella päätöksellä määrättyjen kiinteämääräisten rahoituskorjausten suuruutta. Käsittelen tätä väitettä mainitun kumoamisperusteen tarkastelun yhteydessä.
54. Edelleen tarkastusten osalta on huomautettava, että vaikka Kreikan hallitus on kiistänyt eräiden komission toteamusten paikkansapitävyyden, se ei ole esittänyt mitään näyttöä väitteidensä tueksi. Erityisesti on jäänyt näyttämättä, että päinvastoin kuin komissio totesi Thessalonikin osalta, paikalla tehtävistä tarkastuksista annettavaa ennakkovaroitusta koskevaa enimmäisaikaa olisi tosiasiallisesti noudatettu koko maassa. Kreikan hallitus ei myöskään ole esittänyt näyttöä siitä, että tarkastukset olisi kyseessä olevina varainhoitovuosina tehty säädetyssä laajuudessa ja määräaikojen puitteissa. Näin ollen katson, että näitä seikkoja koskevat väitteet on hylättävä.
55. Lopuksi ACA:iden valvonnan osalta totean niin ikään, että Kreikan hallitus ei mielestäni ole osoittanut komission väitteiden paikkansapitämättömyyttä eikä myöskään sitä, että kaikkina tässä esillä olevina varainhoitovuosina toimivaltaiset viranomaiset olisivat valvoneet tehokkaasti näiden liittojen toimintaa. Huomautan erityisesti, että vaikka Kreikan hallitus väittää, että maatalousministeriön alueellisilla hallintoviranomaisilla oli pääsy ACA:iden tietokantoihin, mutta se ei täsmennä eikä osoita, että kyseessä oli suora yhteys tietoverkon kautta eikä, kuten komissio on todennut, että heillä olisi ollut mahdollisuus käyttää tietojärjestelmää ACA:iden tiloissa ja niiden tietoteknistä laitteistoa käyttäen. Niiden parannusten osalta, jotka - kuten näyttää - tehtiin varainhoitovuonna 1998, esimerkiksi todistus, joka annetaan alueellisten hallintoviranomaisten suorittamasta ACA:iden esittämien maksujen tarkastuksesta, voin vain yhtyä komission tilien hyväksymistä ja tarkastamista koskevassa menettelyssä esittämään kantaan, että nämä parannukset tehtiin liian myöhään, jotta ne voitaisiin ottaa huomioon arvioitaessa tässä esillä olevina varainhoitovuosina sovelletun järjestelmän tehokkuutta.
56. Lopuksi, koska katson, ettei mitään Kreikan hallituksen esittämiä väitteitä voida hyväksyä, ehdotan, että edellä tarkasteltu kumoamisperuste hylätään kokonaisuudessaan.
C Rahoituskorjaus, jonka syynä ovat maatalouden varhaiseläketukea koskevan järjestelmän hallinnoinnissa, tarkastuksissa ja valvonnassa havaitut puutteet
1. Asiaa koskeva lainsäädäntö
57. Vuonna 1992 aloitetun maatalouden markkinatukijärjestelyjen uudistuksen yhteydessä säädettyjen muutosten täydentämiseksi jäsenvaltiot saattoivat neuvoston asetuksessa N:o 2079/92 säädetyin edellytyksin ottaa käyttöön yhteisön varhaiseläketukijärjestelmän, jonka rahoitukseen Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosasto osallistuu. Asetuksen 4 artiklassa todetaan, että jäsenvaltion on pantava tukijärjestelmä täytäntöön koko alueellaan kansallisella tai alueellisella tasolla laadittujen monivuotisten ohjelmien avulla ja että komissio päättää ohjelmien hyväksymisestä.
58. Kun jäsenvaltioiden maksajana toimivat toimielimet myöntävät tähän järjestelmään liittyviä tukia, niiden on varmistettava, kuten kaikkien EMOTR:n tukiosaston rahoittamien toimien osalta, että tukihakemusten tukikelpoisuutta ja maksujen suorittamista yhteisön lainsäädännön mukaisesti valvotaan tehokkaasti. Tässä noudatettavista hallinnollisista ja tilintarkastukseen liittyvistä menettelyistä on säädetty komission asetuksen N:o 1663/95 liitteessä esittämien suuntaviivojen perusteella. Liitteessä todetaan muun muassa seuraavaa:
"4. Hyväksyminen ja/tai tekninen palvelu voidaan osittain tai kokonaan siirtää muille elimille, jos seuraavia edellytyksiä noudatetaan:
- -
ii) Elimillä on käytettävissään tehokkaat järjestelmät sen varmistamiseksi, että ne suorittavat tehtävänsä hyväksyttävästi.
iii) Elimet nimenomaisesti vakuuttavat toimielimelle, että ne tosiasiallisesti suorittavat tehtävänsä, sekä selostavat siihen käyttämänsä keinot.
iv) Toimielimelle ilmoitetaan säännöllisin väliajoin suoritetun valvonnan tuloksista, niin että tämän valvonnan riittävyys voidaan aina ottaa huomioon, ennen kuin maksuvaatimus käsitellään. - - Jos fyysiset tai hallinnolliset tarkistukset eivät ole täydellisiä, vaan ne on suoritettu maksuvaatimusten otoksen perusteella, valitut maksuvaatimukset on yksilöitävä, otantamenetelmä on selostettava, ja kertomus on annettava kaikkien tarkastusten tuloksista sekä ristiriitaisuuksien tai säännönvastaisuuksien johdosta toteutetuista toimenpiteistä. Toimielimelle tositteena toimitettujen asiakirjojen on oltava riittävät sen varmistamiseksi, että kaikki vaaditut tarkistukset hyväksyttyjen maksuvaatimusten oikeutuksesta maksuihin on suoritettu.
v) Jos hyväksyttyihin maksuvaatimuksiin ja valvonnan suorittamiseen liittyvistä asiakirjoista huolehtivat muut elimet, on sekä näiden elinten että toimielimen vahvistettava menettelyt sen varmistamiseksi, että kaikkien sellaisten asiakirjojen sijainti, jotka ovat toimielimen suorittamien yksittäisten maksujen kannalta merkityksellisiä, kirjataan muistiin ja että nämä asiakirjat voidaan saattaa tarkistettaviksi toimielimen toimitiloissa niiden henkilöiden tai elinten pyynnöstä, joilla tavallisesti olisi oikeus tarkistaa nämä asiakirjat ja joita ovat:
- toimielimen henkilökunta, joka käsittelee maksuvaatimusta,
- toimielimen sisäinen tarkastuspalvelu,
- elin, joka todistaa oikeaksi toimielimen vuosittaisen ilmoituksen,
- Euroopan unionin tehtävään määräämät virkamiehet.
- -
6. Maksajana toimivan toimielimen on noudatettava seuraavia tai vastaavat takeet antavia menettelyjä:
- -
ii) Tehtävien jaon on oltava sellainen, ettei kukaan virkailija vastaa useammasta kuin yhdestä EMOTR:lta veloitettavien määrien hyväksymiseen, maksamiseen tai kirjanpitoon liittyvästä tehtävästä ja ettei kukaan virkailija suorita mitään näistä tehtävistä ilman toisen virkailijan valvontaa.
Jokaisen virkailijan tehtävät on määriteltävä kirjallisesti, mukaan lukien virkailijan toimivaltaan kuuluvien rahamääräisten rajojen asettaminen. Henkilöstöä on koulutettava asianmukaisesti, ja luottamuksellisiin toimiin on järjestettävä henkilöstökierto tai vaihtoehtoisesti lisättävä valvontaa.
iii) Jokaisella virkailijalla, joka vastaa hyväksymisestä, on oltava käytettävissään yksityiskohtainen tarkistusluettelo niistä tarkistuksista, jotka hänen on suoritettava, ja virkailijan on liitettävä maksuvaatimuksen tositeasiakirjoihin todistuksensa siitä, että nämä tarkistukset on suoritettu. Tämä todistus voidaan antaa elektronisesti vi alakohdassa määrätyin edellytyksin. Tällöin on osoitettava, että ylempi toimihenkilö on valvonut työtä.
iv) Maksuvaatimus voidaan hyväksyä maksettavaksi vasta, kun riittävät tarkistukset on suoritettu sen varmistamiseksi, että vaatimus on yhteisön säädösten mukainen. Näihin tarkistuksiin on sisällytettävä tuen vaatimiseen liittyviä erityistoimenpiteitä koskevassa asetuksessa sekä asetuksen (ETY) N:o 729/70 8 artiklassa vaaditut tarkistukset petosten ja sääntöjenvastaisuuksien estämiseksi ja paljastamiseksi erityisesti esitettyjen riskien osalta. Suoritettavat tarkistukset on eriteltävä tarkistusluettelossa, ja niiden suorittaminen on todistettava jokaisen maksuvaatimuksen tai maksuvaatimuserän osalta.
- - "
59. Neuvoston asetuksessa N:o 2079/92 tarkoitetun varhaiseläketukea koskevan järjestelmän soveltamisesta säädetään Kreikassa 20.9.1994 annetulla ministeriöiden välisellä asetuksella nro 407756/6081, jonka 6 §:n a momentissa säädetään, että luopujan ja tilan jatkajan luona suoritettavien paikalla tehtävien tarkastusten tai tilintarkastusten on vuosittain koskettava 5 prosentin otosta tuensaajista.
2. Komission huomautukset ja asian käsittelyn vaiheet
60. Kreikassa 3.-6.6.1997 suoritetuissa tarkastuksissa EMOTR:n tarkastajat totesivat asianomaisessa jäsenvaltiossa asetuksen N:o 2079/92 nojalla luodun varhaiseläketukea koskevan järjestelmän hallinnoinnissa ja valvonnassa useita puutteita. Kuten asiaa koskevasta tarkastusta koskevasta kertomuksesta käy ilmi, EMOTR:n tarkastajien toteamat puutteet koskivat erityisesti seuraavia seikkoja:
a) Kreikan maatalouspankin (ATE), joka vastaa järjestelmän hallinnoinnista, suorittamien vuosittaisten otoksiin perustuvien tarkastusten lukumäärä, joka oli alhaisempi kuin 20.9.1994 annetussa ministeriöiden asetuksessa edellytetään. Edessan ATE:ssa todettiin, että eräät tarkastukset, jotka näyttivät koskevan vuotta 1996, oli kuitenkin tehty vuonna 1997.
b) Maatilan luopujan ja tilanjatkajan luona paikalla tehtävien tarkastusten laiminlyöminen, vaikka nämä tarkastukset ovat välttämättömiä viljellyn pinta-alan ja maatilalla olevien eläinten määrän toteamiseksi sekä sen varmistamiseksi, että tilanjatkaja viljelee kyseisiä aloja.
c) Tukihakemuksiin liittyvän asiakirja-aineiston puutteellisuus tai huolimaton ylläpito. Edessassa EMOTR:n tarkastajat totesivat muun muassa, että eräistä asiakirjoista puuttui tositteita ja että toisissa oli maatilan pinta-alaa koskevia laskelmia tai tuensaajan henkilöllisyyttä koskevia virheitä.
61. Koska komission toimivaltaiset yksiköt katsoivat näiden huomioiden perusteella, ettei varhaiseläketuen hallinnointia ja keskusviranomaisten suorittamia tarkastuksia ja valvontaa ollut toteutettu yhteisön lainsäädännön edellyttämällä tavalla, ne antoivat asian tiedoksi Kreikan viranomaisille ja pyysivät näitä esittämään omat asiaa koskevat huomautuksensa. Tämän jälkeen aloitettiin kahdenväliset keskustelut, joiden tuloksena komission toimivaltaiset yksiköt peruuttivat paikalla tehtyjä tarkastuksia koskevan moitteen, mutta eivät sen sijaan muuttaneet kantaansa muiden todettujen puutteiden osalta. Näin ollen ne ehdottivat 134 771 782 GRD:n suuruista kiinteämääräistä rahoituskorjausta, mikä vastasi 2:ta prosenttia Kreikan varhaiseläketuen osalta ilmoittamista menoista varainhoitovuonna 1997. Tätä rahoituskorjausta sovellettiin riidanalaisen päätöksen mukaan.
3. Asianosaisten lausumat
62. Kreikan hallituksen mukaan riitautettu korjaus perustuu tosiseikkojen virheelliseen arviointiin. Se myöntää, että tietty määrä tarkastuksia, jotka oli ollut määrä tehdä vuonna 1996, oli sen sijaan tehty vuonna 1997, mutta perustelee tätä seikkaa sillä, että varhaiseläketukea koskevaa järjestelmää sovellettiin Kreikassa heinäkuusta 1995 alkaen ja että ensi vaiheessa tuensaajien lukumäärä oli melko pieni. Kantaja esittää edelleen, että joka tapauksessa vuosina 1996 ja 1997 tehtyjen tarkastusten lukumäärä ylitti 20.9.1994 annetussa ministeriöiden asetuksessa edellytetyn 5 prosentin vähimmäismäärän. Tarkastuksia koskevia pöytäkirjoja, kuten muutakin tukihakemuksiin liittyvää asiakirja-aineistoa, säilytettiin ATE:n toimipaikoissa, ja ne olivat kantajan mukaan käytettävissä tarkastuksia varten. Tästä komissiolle oli asianmukaisesti ilmoitettu riidanalaisen päätöksen tekemistä edeltäneissä kahdenvälisissä keskusteluissa.
63. Kreikan hallitus ei kiistä kesäkuussa 1997 tehdyissä tarkastuksissa todettuja puutteita, mutta väittää - sen perusteella, mitä se on antanut ymmärtää - että ne eivät ole niin vakavia, että ne olisivat vaarantaneet kyseisen tukijärjestelmän hallinto- ja valvontajärjestelmän luotettavuuden, koska kyseessä olivat pelkästään hallinnolliset ongelmat, eivätkä oleelliset laiminlyönnit.
64. Komissio puolestaan väittää, että Kreikan hallitus ei ole esittänyt mitään todisteita esittämiensä seikkojen tueksi. Erityisesti, huolimatta siitä, että Kreikan hallitus esittää, että otoksiin perustuvat tarkastukset on tehty ministeriöiden asetuksen 6 §:ssä säädetyn mukaisesti, se ei ole näyttänyt tätä toteen EMOTR:n tarkastajien tekemien tarkastusten aikana eikä myöhemminkään tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevassa menettelyssä.
4. Arviointi
65. En katso, että Kreikan hallitus olisi esittänyt sellaisia seikkoja, jotka asettaisivat kyseenalaiseksi riidanalaisen rahoituskorjauksen pätevyyden. Kuten olen jo todennut, sen asiana on osoittaa yksityiskohtaisesti ja tyhjentävästi niiden toteamusten paikkansapitämättömyys, joihin kyseessä oleva korjaus perustuu.
66. Ministeriöiden välisellä asetuksella säädetyn vuosittaisten tarkastusten vähimmäismäärän noudattamisen osalta yhdyn komission käsitykseen siitä, että vaikka Kreikan hallitus väittää, että 8,6 prosenttia tuensaajista tarkastettiin vuonna 1996 ja 6,6 prosenttia vuonna 1997, se ei ole esittänyt tästä mitään näyttöä. Kantajan väitteidensä tueksi toimittamista asiakirjoista ei näet ilmene mitään, mikä tukisi väitettä, eikä voida katsoa, että Kreikan hallitus olisi täyttänyt sille kuuluvan näyttövelvollisuuden viittaamalla pöytäkirjoihin, joita sen mukaan säilytetään ATE:n toimipaikoissa. Näin ollen epäilystä siitä, ettei tarkastuksia ole suoritettu sellaisella tavalla tai niin säännöllisesti kuin edellä mainitussa ministeriöiden asetuksessa edellytetään, ei ole osoitettu vääräksi.
67. Sen väitteen osalta, jonka mukaan komission toteama asiakirja-aineiston puutteellisuus ja huolimaton ylläpito ei ole sellainen oleellinen laiminlyönti, joka voisi vaarantaa tukijärjestelmän hallinnon ja valvonnan luotettavuuden, totean, että EMOTR:n rahoittamia kuluja koskevien asiakirjojen asianmukainen hoito ei ole keskeistä vain siksi, että maksut suorittavat toimielimet tai ne elimet, joille toimintoja on siirretty, voisivat toimia, vaan myös siksi, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voisivat valvoa niitä ja että viime kädessä komissio voisi suorittaa tarpeelliset tarkastukset. Erityisesti nämä seikat korostuvat tässä esillä olevassa asiassa, jossa komissio on todennut, että järjestelmässä, joka ei ole tietokonepohjainen, eräät asiakirjat puuttuvat kokonaan tai niihin tutustuminen on vaikeaa, ja että asiakirjoissa on jopa tuensaajan henkilöllisyyttä tai luovutetun maatilan pinta-alaa koskevia virheitä. Nämä seikat, joita Kreikan hallitus ei ole kiistänyt, riittävät täysin vahvistamaan komission ilmaiseman epäilyksen varhaiseläketukijärjestelmän hallinnon ja valvonnan laadun osalta. Lisään vielä, että kantaja ei ole esittänyt mitään näyttöä siitä, että näiden tukien hallinnointi-, tarkastus- ja valvontajärjestelmä olisi luotettava ja tehokas.
68. Edellä esitetyn perusteella katson, että tässä tarkasteltu kumoamisperuste on hylättävä.
D Rahoituskorjaukset, joiden syynä on yhdennetyn järjestelmän soveltamatta jättäminen naudanliha-alalla
1. Asiaa koskeva lainsäädäntö
69. Kuten edellä olen todennut, neuvoston asetuksen N:o 3508/92 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan yhdennettyä järjestelmää sovelletaan myös asetuksen N:o 805/68 4 a-4 h artiklassa perustettuun naudanlihan tuottajia koskevaan palkkiojärjestelmään. Yhdennetyn järjestelmän osista tämän palkkiojärjestelmän hallinnoinnin ja valvonnan osalta erityisen merkittäviä ovat asetuksen N:o 3508/92 3 artiklassa tarkoitettu tietokonepohjainen tietokanta ja aakkosnumeerinen eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskeva järjestelmä, josta säädetään saman asetuksen 5 artiklassa.
70. Olen jo edellä selostanut neuvoston asetuksen N:o 3508/92 3 artiklassa tarkoitetulle tietokannalle asetetut vaatimukset. Aakkosnumeerisen eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevan järjestelmän osalta kyseisen asetuksen 5 artiklassa säädetään, että järjestelmä on toteutettava direktiivin 92/102/ETY säännösten mukaisesti. Direktiivissä säädetään, että tilalla olevista eläimistä on pidettävä ajan tasalla olevaa rekisteriä, johon toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava pääsy. Lisäksi kaikilla eläimillä on oltava tunnistusmerkintä, joka nautaeläimillä on aakkosnumeerisen koodin sisältävä korvamerkki, joka on säilytettävä eläimen koko elinajan. Nautaeläinten osalta nämä säännökset on heinäkuun 1. päivästä 1997 alkaen yhdistetty asetuksen N:o 820/97 säännöksiin, joissa säädetään erityisesti uuden yhteisön tasolla määritettävän korvamerkin käytöstä ja eläinten tunnistamista sekä maatiloja ja eläinten siirtoa koskevat tiedot sisältävän tietokonepohjaisen tietokannan luomisesta.
71. Kuten neuvoston asetuksen N:o 3508/92 13 artiklasta käy ilmi, eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevaa järjestelmää oli sovellettava viimeistään 1. päivästä helmikuuta 1993 alkaen.
2. Komission huomautukset ja asian käsittelyn vaiheet
72. Komission toimivaltaiset yksiköt ilmoittivat tekemiensä tarkastusten perusteella Kreikan viranomaisille, että kumpaakaan niistä kahdesta seikasta, joihin yhdennetyn järjestelmän soveltaminen naudanliha-alalla perustuu, toisin sanoen eläinten yksilöllistä tunnistamista koskevaa järjestelmää ja tietokonepohjaista tietokantaa ei ollut toteutettu 1. päivänä tammikuuta 1997 eivätkä ne olleet toimivia vielä edes vuoden 1998 puolivälissä. Näiden laiminlyöntien vakavuuden ja niistä seuranneen yhteisön talousarviolle aiheutuneen tappion riskin huomioon ottaen komission toimivaltaiset yksiköt ehdottivat markkinointivuoden 1997 osalta (varainhoitovuosi 1998) 10 prosentin suuruista kiinteämääräistä rahoituskorjausta Kreikan tällä alalla ilmoittamiin kuluihin.
73. Kreikka saattoi asian sovitteluelimen käsiteltäväksi ja esitti ensinnäkin, että tietokannan puuttuminen oli korvattu siten, että kaikki tukihakemukset oli systemaattisesti tarkastettu paikalla tehtävin tarkastuksin. Toiseksi Kreikka väitti, että eläinten siirron valvonta oli suoritettu eläinlääkärin tarkastusten yhteydessä. Kolmanneksi se korosti, että ne eläimet, joilla ei ollut tunnistusmerkintää, oli suljettu palkkion myöntämisen ulkopuolelle. Samaa pakotetta oli sovellettu tapauksissa, joissa eläinten rekisteri puuttui tai sitä ei ollut pidetty asianmukaisesti. Sovitteluelin totesi, että yhdennettyä järjestelmää ei ollut toteutettu Kreikassa määräaikaan mennessä, mutta epäili ehdotetun rahoituskorjauksen suuruuden asianmukaisuutta. Sovitteluelimen kannan mukaan rahoituskorjaus olisi voitu vähentää 5 prosenttiin, mikäli lisätarkastuksissa olisi voitu todeta, että Kreikan viranomaisten soveltamat valvontatoimet olivat olleet riittävän tehokkaita, jotta voitaisiin yleisesti taata, että palkkioita oli maksettu vain säännönmukaisesti tunnistetuista eläimistä. Sovitteluelin kehotti komission toimivaltaisia yksiköitä ilmaisemaan kantansa tästä seikasta.
74. Komission toimivaltaiset yksiköt tutkivat asian uudelleen, mutta ne eivät muuttaneet kantaansa vaan huomauttivat ensinnäkin, että mitään yhteisön lainsäädännön edellyttämiä tarkistuksia ei ollut voitu toteuttaa tyydyttävästi, koska asianmukaista eläinten tunnistamisjärjestelmää ei ollut olemassa. Kreikan viranomaiset eivät nimenomaisista pyynnöistä huolimatta olleet myöskään toimittaneet vuonna 1997 suoritettuja tarkastuksia koskevia tilastoja, eikä näin ollen ollut osoitettu, että kaikki palkkiohakemukset olisi tosiasiallisesti tarkastettu, eivätkä Kreikan viranomaiset myöskään olleet ilmoittaneet puuttuvan tunnistusmerkinnän vuoksi hylättyjen hakemusten tarkkaa lukumäärää, joka näytti erittäin pieneltä. Koska oli todennäköistä, että palkkioiden maksaminen eläimistä, joita ei ollut tunnistettu eikä rekisteröity, oli ollut melko yleistä, 10 prosentin suuruista rahoituskorjausta pidettiin asianmukaisena.
75. Riidanalaisen päätöksen mukaan sovellettiin näin ollen ehdotetun suuruista rahoituskorjausta.
3. Asianosaisten lausumat
76. Kreikan hallitus viittaa sovitteluelimessä jo esittämiinsä väitteisiin ja huomauttaa lisäksi, että yhdennetyn järjestelmän toteuttaminen on Kreikassa erityisen vaikeaa maan orografisten erityispiirteiden ja kasvattajien hajallaan asumisen vuoksi, sillä näiden seikkojen vuoksi järjestelmään kuuluvien menettelyjen soveltamista koskeva kasvattajille tarjottava koulutus ja ohjeistus edellyttää pitempiä aikoja. Lisäksi kantaja toteaa, että nautaeläinten merkitseminen uusilla korvamerkeillä oli jo lähes saatettu päätökseen ja vaikka uusi online-valvontajärjestelmä ei ollutkaan valmis 1. päivänä tammikuuta 1997, se ei estänyt tietojärjestelmien osittaista soveltamista, joka teki mahdolliseksi yhdennetyn järjestelmän edellyttämien ristiintarkistusten suorittamisen. Kreikan hallitus katsoo, että 10 prosentin suuruiset rahoituskorjaukset ovat virheellisiä ja perusteettomia.
77. Komission kanta on luonnollisesti aivan vastakkainen, sillä se pitää rahoituskorjauksia täysin perusteltuina, kun otetaan huomioon eläinten tunnistamista koskevan järjestelmän soveltamatta jättämisen ja tietokantojen luomatta jättämisen sekä kansallisessa hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaitut puutteet. Näiden seikkojen osalta komissio täsmentää, että eläinten tunnistaminen ei Kreikassa ollut mahdollista myöskään olemassa olevien rekistereiden perusteella, koska niissä ei ollut noudatettu direktiivin 92/102/ETY mukaisia vaatimuksia.
78. Komissio korostaa lisäksi, ettei ole esitetty näyttöä siitä, että Kreikan viranomaiset olisivat tosiasiallisesti tarkastaneet kaikki tukihakemukset. Vaikka näin olisikin, tämä ei kuitenkaan olisi tehokas ja luotettava valvontajärjestelmä. Mikäli kaikkia eläimiä ei ole tunnistettu eikä ole olemassa tietokantaa, johon tunnistamiseen liittyvät tiedot olisi koottu, näiden tunnistetietojen ja tukihakemuksissa ilmoitettujen tietojen ristiintarkistuksia ei ole mahdollista suorittaa.
4. Arviointi
79. Totean, että Kreikan hallitus ei kiistä asetuksen N:o 3508/92 3 artiklassa tarkoitettujen tietokantojen luomatta jättämistä eikä eläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevan järjestelmän puutteellista toteuttamista, vaikka se pyrkiikin vähentämään viimeksi mainitun seikan merkitystä esittämällä, että kaikki nautaeläimet oli merkitty korvamerkein, vaikka joissakin tapauksissa merkkien olikin todettu kadonneen. Kreikan hallitus esittää puolustuksekseen, että markkinointivuonna 1997 sovellettiin valvontajärjestelmää, joka mahdollisti suoritettujen maksujen säännönmukaisuuden valvomisen yhtä tehokkaasti kuin yhteisön lainsäädännön mukainen järjestelmä, vaikka se poikkesikin tästä järjestelmästä.
80. On sanottava, että näiden väitteiden osalta yhdyn komission esittämiin epäilyksiin siitä, onko tukihakemusten tehokas valvonta mahdollista, jos kaikkia eläimiä ei voida luotettavasti tunnistaa ja jos ei ole käytettävissä sellaista tietokonepohjaista tietojärjestelmää, jonka avulla eläinten tunnistamiseen liittyviä tietoja voitaisiin vaivattomasti vertailla palkkiohakemuksissa ilmoitettuihin tietoihin. Toisaalta minun on myös todettava, että tunnistamattomien eläinten sulkeminen palkkion myöntämisen ulkopuolelle ei missään tapauksessa ole Kreikan viranomaisten valvontajärjestelmän puutteiden korvaamiseksi soveltama poikkeuksellinen toimenpide, vaan ainakin asetuksen N:o 805/68 4 b artiklassa tarkoitetun erityispalkkion osalta pelkästään palkkion maksamisen ehto.
81. Edellä esitetyn lisäksi minusta on ratkaisevaa, että Kreikan hallitus on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle vain joukon tehokkaiden tarkastusten soveltamisen takaamiseksi tehtyjä toimia koskevia yleisiä väitteitä tukematta väitteitään millään konkreettisella tai täsmällisellä todistusaineistolla. Korostan erityisesti, että kantaja ei ole esittänyt mitään näyttöä puolustuksensa keskeisimmän seikan tueksi, se ei toisin sanoen ole osoittanut sitä, että kaikkiin kyseessä olevana markkinointivuonna esitettyihin tukihakemuksiin olisi sovellettu paikalla tehtyjä tarkastuksia. Edellä on lisäksi todettu, että jo tilien hyväksymistä ja tarkastamista koskevan menettelyn aikana Kreikan viranomaisia kehotettiin ilmoittamaan komissiolle täsmälliset tiedot kyseisenä markkinointivuonna paikalla tehtyjen tarkastusten lukumäärästä sekä niiden tukihakemusten lukumäärästä, jotka oli hylätty eläinten tunnistamisen laiminlyömisen takia, ja että tähän pyyntöön ei vastattu.
82. Näin ollen koska Kreikan hallitus ei ole täyttänyt sille edellä mainitun yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kuuluvaa velvollisuutta esittää yksityiskohtaista ja tyhjentävää näyttöä Kreikassa kyseisenä markkinointivuonna sovelletun valvontajärjestelmän olemassaolosta ja toimivuudesta, katson, että edellä käsitelty kumoamisperuste on hylättävä.
E Peltokasvialalla, naudanliha-alalla sekä maatalouden varhaiseläketukea koskevan järjestelmän osalta tehtyjen kiinteämääräisten rahoituskorjausten suuruus
1. Asianosaisten lausumat
83. Kuten jo edellä totesin, Kreikan hallitus on esittänyt erillisen kumoamisperusteen, joka koskee peltokasvialalla, naudanliha-alalla sekä maatalouden varhaiseläketukea koskevan järjestelmän osalta riidanalaisella päätöksellä määrättyjen kiinteämääräisten rahoituskorjausten suuruutta. Se katsoo, että komissio olisi nämä korjaukset määrätessään ylittänyt ne harkintavallan rajat, jotka sillä on asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla, ja että se olisi toisaalta loukannut suhteellisuusperiaatetta.
84. Kreikan hallituksen mukaan rahoituskorjauksia koskevista komission suuntaviivoista käy ilmi, että jäsenvaltioiden harjoittamassa valvonnassa todettujen puutteiden perusteella sovellettavasta kiinteämääräisestä rahoituskorjauksesta voidaan päättää ainoastaan, jos yhteisön lainsäädännön soveltamisessa on todettu sellaisia merkittäviä puutteita, joista aiheutuu yhteisön talousarviolle - esillä olevassa asiassa EMOTR:lle - merkittävä tappion riski. Asetuksen 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohta vahvistaa kantajan mukaan tämän tulkinnan.
85. Kreikan hallitus väittää, että nämä edellytykset eivät toteudu millään edellä mainitulla alalla. Peltokasvialalla komissio ei sen mukaan ole todennut niin vakavia puutteita, että niiden voisi katsoa rikkovan yhteisön yhdennetyn järjestelmän soveltamista ja hallinnointia koskevia säännöksiä. Riidanalaisten rahoituskorjausten perusteiksi esitetyt seikat eivät myöskään ole sellaisia, että niistä yhteisön talousarviolle aiheutunutta tappion riskiä olisi mahdollista määrittää. Vastaavasti myöskään varhaiseläketukien osalta ei ole todettu sellaista yhteisön lainsäädännön rikkomista, joka aiheuttaisi EMOTR:lle todellisen tappion riskin. Näillä kahdella alalla määrätyt rahoituskorjaukset olisi sen vuoksi kumottava. Lopuksi, 10 prosentin suuruinen rahoituskorjaus naudanliha-alalla on perusteeton, sillä huolimatta yhdennetyn järjestelmän toteuttamatta jättämisestä Kreikan viranomaisten soveltamilla tarkastuksilla on voitu varmistaa, ettei yhteisön tilinpäätökselle aiheudu tappion riskiä. Tähän liittyvä rahoituskorjaus olisi sen vuoksi kumottava tai vähennettävä 2 prosenttiin.
86. Vastauksessaan komissio viittaa yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan on Kreikan hallituksen asiana osoittaa, että komissio on arvioinut väärin todettujen sääntöjenvastaisuuksien taloudelliset seuraukset. Tässä esillä olevassa asiassa kantaja on ainoastaan viitannut komission arviointiperusteiden mielivaltaisuuteen, mutta ei ole esittänyt tästä näyttöä.
2. Arviointi
87. Muistutan ennen kaikkea, että Kreikan hallitus ei ole voinut millään tässä esillä olevalla alalla osoittaa komission päätelmien paikkansapitämättömyyttä eikä se myöskään ole esittänyt selvitystä tehokkaan ja luotettavan valvontajärjestelmän olemassaolosta. Komission tältä osin esittämät epäilykset riittävät näin ollen perustelemaan kiinteämääräisten rahoituskorjausten soveltamisen näillä aloilla ilmoitettuihin menoihin.
88. Rahoituskorjausten määrän osalta yhdyn komission kantaan. Kreikan hallituksen asiana olisi ollut osoittaa, että komission havaitsemilla sääntöjenvastaisuuksilla ei olisi ollut vaikutusta yhteisön talousarvioon tai että niillä olisi ollut siihen pienempi vaikutus kuin komission arviosta seuraa. Toisaalta, kuten myös komissio on korostanut, niissä tapauksissa, joissa komissio on lisäksi sen sijaan, että se olisi hylännyt kaikki menot, joita rikkominen koski, pyrkinyt luomaan sääntöjä, joilla otetaan käyttöön sääntöjenvastaisuuksien eriytetty kohtelu sen mukaan, mikä tarkastusten puutteiden taso ja EMOTR:lle aiheutuvan riskin aste on, jäsenvaltion on osoitettava, että kyseiset perusteet ovat mielivaltaisia ja kohtuuttomia.
89. Voidaan todeta, ettei Kreikan hallitus ole esittänyt tällaista näyttöä. Sen vuoksi ehdotan, että myös tämä kumoamisperuste hylätään.
F Rahoituskorjaukset, joiden syynä on asetuksessa N:o 1357/96 tarkoitettujen lisämaksujen suorittaminen myöhässä
1. Asiaa koskeva lainsäädäntö
90. Koska naudanlihamarkkinat häiriytyivät vakavasti BSE:n (Bovine spongiform encephalopathy) vuoksi, neuvoston asetuksessa N:o 1357/96 säädetään kasvattajille maksettavien erityisten "lisämaksuiksi" kutsuttujen tukien maksamisesta vuoden 1996 osalta.
91. Neuvoston asetuksen N:o 1357/96 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, että asetuksen 805/68 4 b ja 4 d artiklan mukaista erityispalkkiota ja emolehmäpalkkiota kalenterivuodelta 1995 nostettiin määrätyn suuruisella lisämaksulla.
92. Neuvoston asetuksen N:o 1357/96 1 artiklan 3 kohdassa täsmennetään seuraavaa:
"Se, mihin määrään asti tuottaja on oikeutettu kuhunkin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuun lisämaksuun kalenterivuodelta 1995 saatujen palkkioiden osalta, riippuu eläinten lukumäärästä, jolle tuottaja on saanut palkkio-oikeuden kalenterivuodeksi 1996."
93. Neuvoston asetuksen N:o 1357/96 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
"1. Jos niiden eläinten lukumäärä, joiden osalta palkkio-oikeus vahvistetaan kalenterivuoden 1996 osalta, on pienempi kuin se lukumäärä, jonka osalta tuottajalle maksettiin lisämaksuja 1 artiklan mukaisesti, se osa lisämaksuista, johon tuottaja ei ollut oikeutettu, vähennetään hänen asetuksen (ETY) N:o 805/68 mukaisesta palkkio-oikeudestaan kalenterivuoden 1996 osalta.
2. Jos tuottaja ei hae asetuksen (ETY) N:o 805/68 mukaista palkkiota kalenterivuoden 1996 osalta tai jos palkkiot, joihin hän on oikeutettu, eivät riitä 1 kohdassa tarkoitetun vähennyksen suorittamiseen, tuottajan on maksettava takaisin 1 artiklan mukaisesti suoritetut lisämaksut, joihin hän ei ollut oikeutettu."
94. Asetuksen N:o 1357/96 3 artiklassa säädetään lisäksi seuraavaa:
"Tuottajat, joiden oikeus palkkioihin kalenterivuoden 1996 osalta koskee useampia eläimiä kuin heidän oikeutensa kalenterivuoden 1995 osalta, ovat oikeutettuja uusiin lisämaksuihin. Tällaiset maksut suoritetaan vain
a) siinä määrin kuin lisämaksut, jotka on suoritettu tuottajille, jotka eivät olleet niihin oikeutettuja, maksetaan takaisin tai saadaan takaisin kyseisessä jäsenvaltiossa, ja
b) määräsuhteessa kalenterivuoden 1996 osalta saatujen palkkioiden lisämäärään."
95. Neuvoston asetuksen N:o 1357/96 4 artiklan a kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat käyttää liitteessä vahvistettuja määriä suorittaakseen naudanliha-alalla maksuja markkinatilanteen vuoksi äkillisiin vaikeuksiin joutuneille tuottajille, joiden vaikeudet eivät ole täysin ratkenneet 1 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden avulla.
96. Lisäksi on huomattava, että asetuksen N:o 1357/96 5 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat saman asetuksen 1 artiklan ja 4 artiklan a kohdan säännöksistä poiketen myöntää tuen kokonaismäärän nautakarjan kasvattajille objektiivisten perusteiden mukaisesti. Säännöksen 5 perustelukappaleesta käy ilmi, että 5 artiklassa tarkoitetulla mahdollisuudella ei pyritty ainoastaan ottamaan huomioon eri jäsenmaiden toisistaan poikkeavien tuotantorakenteiden asettamia vaatimuksia vaan myös varmistamaan se, että kaikki maksut suoritettaisiin viimeistään 15. päivänä lokakuuta 1996.
97. Lopuksi neuvoston asetuksen N:o 1357/96 7 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
"Yhteisö rahoittaa jäsenvaltioille 1 artiklassa, 4 artiklan a kohdassa ja 5 artiklassa tarkoitetuista maksuista aiheutuneet kulut ainoastaan silloin, kun jäsenvaltiot ovat suorittaneet tällaiset maksut viimeistään 15 päivänä lokakuuta 1996."
2. Komission huomautukset ja asian käsittelyn vaiheet
98. Tehtyjen tarkastusten perusteella komission toimivaltaiset yksiköt totesivat, että Kreikka oli suorittanut asetuksessa N:o 1357/96 tarkoitettuja lisämaksuja myöhemmin kuin 15. päivänä lokakuuta 1996. Asiaa koskevassa yhteenvetokertomuksessa todetaan, että Kreikan viranomaisille esitetyt huomautukset koskivat
a) yhtäältä Kreikan viranomaisten myöhemmin kuin 15. päivänä lokakuuta 1996 suorittamia maksuja, yhteensä 311 006 387 GRD,
b) toisaalta maksuja, jotka Kreikan viranomaiset olivat suorittaneet maatalousosuuskuntien liitoille (ACA) ennen 15. lokakuuta 1996, mutta jotka oli maksettu tuensaajille vasta mainitun määräajan jälkeen, yhteensä 350 000 000 GRD.
99. Komission toimivaltaiset yksiköt ehdottivat sen vuoksi kahta vastaavan suuruista rahoituskorjausta varainhoitovuodelle 1997. Kreikka saattoi asian sovitteluelimen käsiteltäväksi ja väitti ensimmäisen rahoituskorjauksen osalta, että lokakuun 15. päivän 1996 jälkeen suoritetut maksut olivat tosiasiassa jo vuonna 1995 suoritettuihin maksuihin liittyviä korjaavia suorituksia ja toisen rahoituskorjauksen osalta, että ACA:iden ennen lokakuun 15. päivää 1996 vastaanottamia maksuja oli pidettävä asetuksen N:o 1357/96 mukaisina, koska niistä oli päätetty ennen mainittua päivämäärää. Sovitteluelin kehotti 21.1.2000 päivätyssä loppukertomuksessaan komission toimivaltaisia yksiköitä harkitsemaan uudelleen kantaansa viimeksi mainitun seikan osalta. Komission yksiköt eivät kuitenkaan yhtyneet sovitteluelimen kantaan, mutta alensivat ensiksi mainittua rahamäärää 237 098 402 GRD:aan ja ottivat siten huomioon eräät kirjanpitoon liittyvät oikaisut, jotka Kreikan viranomaiset olivat tällä välin toteuttaneet. Kyseiset rahoituskorjaukset toteutettiin riidanalaisella päätöksellä.
100. Kanteessaan Kreikka vastustaa näitä korjauksia ja esittää kaksi erillistä kumoamisperustetta, jotka on siis käsiteltävä erikseen.
3. 237 098 402 GRD:n suuruinen rahoituskorjaus
a) Asianosaisten lausumat
101. Mikäli olen ymmärtänyt esitetyt väitteet oikein, Kreikan hallitus esittää kaksi tässä käsiteltävää rahoituskorjausta koskevaa kumoamisperustetta.
102. Ensinnäkin Kreikan hallitus esittää, että toisin kuin komissio on väittänyt, riidanalaista rahamäärää ei suoritettu myöhässä, vaan se on asetuksessa N:o 1357/96 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen lisämaksujen aiheuttama kulu. Toisin sanoen tässä olisivat kyseessä rahamäärät, jotka maksettiin tuottajille, joilla tehtyjen tarkastusten perusteella oli vuonna 1996 oikeus erikoispalkkioon ja emolehmäpalkkioon useamman eläimen osalta kuin vuonna 1995. Kantajana oleva hallitus pyrkii siis näiden lukujen avulla osoittamaan, että 311 006 387 GRD, joka oli sittemmin tarkennettu 237 098 402 GRD:aan, olisi siis sen rahamäärän, joka oli maksettava tuottajille vuonna 1996 palkkioon oikeutettujen eläinten lukumäärän kasvun johdosta, ja sen rahamäärän, joka saatiin takaisin tuottajilta, joiden eläinten lukumäärä ja oikeus palkkioon vuonna 1996 oli pienempi kuin vuonna 1995, erotus.
103. Toiseksi Kreikan hallitus väittää, että olisi ollut joka tapauksessa mahdotonta suorittaa asetuksessa N:o 1357/96 tarkoitettuja maksuja lokakuun 15. päivään 1996 mennessä, koska sillä ei olisi ollut aikaa suorittaa yhteisön säännöstössä (esillä olevassa asiassa yhdennetyn järjestelmän osalta) edellytettyjä tarkastuksia varmistua siitä, että hakijoilla on tosiasiassa oikeus erikoispalkkioon ja/tai emolehmäpalkkioon vuoden 1996 osalta, sillä kyseessä olevien lisämaksujen maksaminen on sidottu tähän oikeuteen. Kantajana oleva hallitus korostaa, että nämä tarkastukset tehdään yleensä eläinten pitokauden lopulla, ja se puolestaan saattoi esillä olevassa tapauksessa jatkua paljon lokakuun 15. päivän 1996 jälkeen. Tämä seikka on selvästi ristiriidassa yhdennetyn järjestelmän naudanliha-alan palkkiojärjestelmän tarkastuksia koskevien säännösten kanssa.
104. Kreikan hallitus katsoo, että kyseinen rahoituskorjaus perustuu näin ollen virheelliseen oikeudelliseen arviointiin ja loukkaa lisäksi suhteellisuusperiaatetta, koska siinä ei ole otettu huomioon asetuksen N:o 1357/96 tavoitetta, joka kantajana olevan hallituksen mukaan on BSE:n aiheuttaman naudanlihamarkkinoiden häiriintymisen aiheuttamien tappioiden korvaaminen kasvattajille, ei pelkästään lisämaksujen nopean maksamisen varmistaminen.
105. Vastauksessaan komissio korostaa, että asetuksen N:o 1357/96 7 artiklassa todetaan selvästi, että maksut voidaan hyväksyä EMOTR:n vastattavaksi ainoastaan silloin, kun maksut on suoritettu viimeistään 15. päivänä lokakuuta 1996. Saman asetuksen 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen lisämaksujen suorittamisen osalta komissio huomauttaa, että lukuun ottamatta kirjanpitoon liittyviä 65 530 701 GRD:n ja 8 377 284 GRD:n suuruisia oikaisuja, joiden takia 311 006 387 GRD:n rahamäärä vähennettiin 237 098 402 GRD:aan, riidanalaisen päätöksen tekemiseen mennessä Kreikan viranomaiset eivät olleet ilmoittaneet komissiolle mistään muusta oikaisusta, jolla viimeksi mainitun rahamäärän tulkitseminen lisämaksuksi voitaisiin perustella. Vastaaja ei ota kantaa Kreikan hallituksen toisen kumoamisperusteen osalta esittämiin väitteisiin.
b) Arviointi
106. Mielestäni on syytä aluksi viitata eräisiin asetuksella N:o 1357/96 luodun tukijärjestelmän piirteisiin, jotka ovat mielestäni keskeisiä Kreikan hallituksen esittämiä kumoamisperusteita arvioitaessa. Ennen kaikkea minun on todettava, kuten komissio on perustellusti huomauttanut, että asetuksen N:o 1357/96 7 artiklassa asetetaan selkeä ja nimenomainen määräaika, johon mennessä suoritetut saman asetuksen 1 artiklassa ja 4 artiklan a kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioille maksuista aiheutuneet kulut rahoitetaan EMOTR:sta. Yhteisö rahoittaa jäsenvaltioille maksuista aiheutuneet kulut ainoastaan silloin, kun jäsenvaltiot ovat suorittaneet tällaiset maksut viimeistään 15. päivänä lokakuuta 1996. Neuvoston asetuksen N:o 729/70 3 artiklan 1 kohdan mukaan komission on kiellettävä yhteisön rahoitus myöhemmin suoritettujen kulujen osalta.
107. Totean vielä, että vaikka määräaika, 15. lokakuuta 1996, johtuu pääasiassa tilinpäätökseen liittyvistä syistä, asetuksessa N:o 1357/96 tarkoitettujen maksujen suorittamiselle asetettu lyhyt määräaika liittyy myös siihen päämäärään, joka asetuksella pyrittiin saavuttamaan, toisin sanoen sen tarkoituksena oli lieventää tuen nopealla maksatuksella vaikutuksia, joita BSE:n leviämisen aiheuttama naudanlihan markkinahintojen romahdus aiheutti tuottajille. Samaan päämäärään liittyy myös 1-3 artiklassa säädetty tukien maksutapa. Asetuksen 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään näet, että nämä tuet suoritetaan eläinkohtaisiin palkkioihin (erityispalkkio ja emolehmäpalkkio) liittyvinä lisämaksuina, jotka maksetaan tuottajille kalenterivuoden 1995 naudanliha-alan yhteisen markkinajärjestelyn perusteella juuri sen vuoksi, että heinäkuussa 1996 tarvittavien tietojen olisi pitänyt jo olla saatavilla.
108. Kyseisen asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa oikeudelle lisämaksuihin asetetaan kuitenkin se ehto, että asianomaisilla tuottajilla oli kalenterivuonna 1996 edelleen oikeus toiseen tai kumpaankin palkkioon yhtä suuren tai suuremman eläinten lukumäärän osalta kuin kalenterivuonna 1995. Mikäli tämä edellytys ei toteutunut, se osa tuottajalle maksetusta lisämaksusta, johon hänellä ei ollut oikeutta, oli asetuksen 2 artiklan mukaan vähennettävä palkkio-oikeudesta kalenterivuoden 1996 osalta tai maksettava takaisin jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille. Asetuksen 3 artiklan mukaan takaisin saadut maksut voitiin määräsuhteessa saatujen palkkioiden lisämäärään suorittaa niille tuottajille, joiden oikeus palkkioihin koski useampia eläimiä kuin vuonna 1995.
109. Seuraavassa tarkastelen kahta tätä rahoituskorjausta vastaan esitettyä kumoamisperustetta.
i) Riidanalaisen rahamäärän virheelliseksi väitetty määritelmä "viivästynyt maksu"
110. Kuten edellä on todettu, ensimmäisellä kumoamisperusteella Kreikan hallitus vastustaa sitä, että komissio on määritellyt riidanalaisen maksun "myöhästyneeksi maksuksi", ja väittää, että kyseiset rahamäärät ovat niille kasvattajille maksettuja määriä, jotka asetuksen N:o 1357/96 3 artiklan nojalla olivat oikeutettuja uusiin lisämaksuihin, koska heillä oli vuonna 1996 useampia eläimiä kuin vuonna 1995. Mielestäni tämän väitteen tueksi ei kuitenkaan ole esitetty asianmukaista näyttöä. Asiakirja-aineistosta ei käy ilmi, että Kreikan hallitus olisi toimittanut komissiolle tilien hyväksymistä ja tarkastamista koskevan menettelyn aikana sellaisia asiakirjoja, jotka osoittaisivat, että kyseinen rahamäärä on maksettu asetuksen 3 artiklan säännösten mukaisesti, eikä tällaisia asiakirjoja ole esitetty myöskään yhteisöjen tuomioistuimessa.
111. Tosiasiassa ainoa Kreikan hallituksen - sekä yhteisöjen tuomioistuimessa että tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan menettelyn yhteydessä - väitteensä tueksi esittämä seikka on laskelma, joka osoittaa, että 311 006 387 GRD:n rahamäärä on täsmälleen se määrä, jonka Kreikka edellä mainitun asetuksen nojalla sai laillisesti maksaa kasvattajille. Minusta näyttää kuitenkin siltä, että juuri Kreikan hallituksen esittämät luvut, joita komissio ei ole kiistänyt, osoittavat väitteen perusteettomuuden. Toisin sanoen Kreikan hallitus on laskelman esittäessään unohtanut, että asetuksen N:o 1357/96 3 artiklassa sallitaan kyllä lisämaksujen maksaminen vuoden 1996 osalta, mutta vain siinä määrin kuin ne lisämaksut, jotka on suoritettu tuottajille, jotka eivät olleet niihin oikeutettuja, maksetaan takaisin tai saadaan takaisin. Näin ollen, koska - kuten kantaja itse on osoittanut - jo maksettuja maksuja saatiin takaisin tai maksettiin takaisin 299 240 392 GRD, Kreikan viranomaiset saattoivat vuonna 1996 suorittaa uusia lisämaksuja tätä rahamäärää vastaavasti, mutta ei kuitenkaan 311 006 387 GRD:aa.
112. Kreikan hallituksen esittämät luvut näyttävät lisäksi osoittavan, että viimeksi mainittu rahamäärä on vain Kreikan viranomaisten niille kasvattajille, joilla vuonna 1996 oli useampia eläimiä kuin vuonna 1995 (408 828 391 GRD sonnien ja 201 418 388 GRD emolehmien osalta) maksaman rahamäärän ja sen rahamäärän, joka asetuksen N:o 1357/96 3 artiklan nojalla voitiin maksaa (takaisin saadut rahamäärät, eli juuri 299 240 392 GRD) välinen erotus. Jos näin on, komission oli kieltäydyttävä rahoittamasta sitä.
113. Edellä esitettyjen seikkojen perusteella katson, ettei tätä kumoamisperustetta voida hyväksyä.
ii) Ehdottomaksi väitetty velvollisuus noudattaa määräaikaa eli 15. lokakuuta 1996
114. Aluksi huomautan, että tässä kumoamisperusteessa Kreikan hallitus asettaa nähdäkseni kyseenalaiseksi asetuksen N:o 1357/96 7 artiklan toisen alakohdan laillisuuden vastustaessaan riidanalaista rahoituskorjausta, jonka määrääminen perustuu juuri tämän säännöksen rikkomiseen. Kuten edellä on todettu, kantaja väittää, että sen olisi ollut mahdotonta noudattaa määräaikaa, koska sillä ei olisi ollut aikaa saattaa päätökseen yhteisön lainsäädännössä edellytettyjä tarkastusmenettelyjä voidakseen todeta hakijoiden oikeuden kyseisen säännöksen mukaiseen palkkioon. Mikäli Kreikan hallituksen tarkoitus on todellakin tämä, tällainen kanne on ilman muuta perusteeton ja sen vuoksi hylättävä, koska se perustuu väittämään, jonka mukaan sellainen säännös on laiton, jota koskevaa kannetta Kreikan hallitus ei ole nostanut EY 230 artiklan nojalla, vaikka sillä olisi ollut siihen mahdollisuus.
115. Vaikka jättäisimme tämän seikan huomiotta, minun on korostettava, että kumoamisperusteen arviointi ei johtaisi toisenlaiseen päätelmään, koska se on selvästi perusteeton. Olen jo edellä todennut, että voidakseen maksaa asetuksen (ETY) N:o 1357/96 1 artiklassa tarkoitettua tukea jäsenvaltioiden ei suinkaan ole tarvinnut saattaa päätökseen tarkastuksia, jotka koskivat oikeutta eläinten lukumäärään perustuviin palkkioihin kalenterivuonna 1996, vaan maksaa palkkioihin liittyvät lisämaksut kalenterivuodelta 1995. Kreikka ei ole kiistänyt sitä, että sillä oli näiden palkkioiden maksamisen kannalta välttämättömät tiedot. Näin ollen en ymmärrä, miksi se ei olisi voinut maksaa näitä maksuja 15:nteen lokakuuta 1996 mennessä. Vuoden 1996 osalta tehtyjen tarkastusten tulokset olivat sen sijaan tärkeitä perusteettomasti maksettujen rahamäärien määrittämiseksi, mutta tämä ei tietenkään liity lainkaan edellä mainitun määräajan noudattamiseen.
116. Kyseessä olevan suhteettomaksi väitetyn rahoituskorjauksen osalta totean lopuksi, että en ymmärrä, kuinka analyyttinen rahoituskorjaus, joka toisin sanoen on täsmälleen samansuuruinen kuin kulut, joiden maksamisen osalta on todettu, että yhteisön lainsäädäntöä on rikottu, voisi loukata suhteellisuusperiaatetta. Kieltäessään tällaisten kulujen yhteisön rahoituksen komissiolla ei ole lainkaan harkintavaltaa. Toisaalta Kreikan hallitus ei myöskään ole esittänyt mitään täsmällisiä perusteluja väitteen tueksi.
117. Myöskään tältä osin en näin ollen katso, että Kreikan hallituksen väitteitä voidaan hyväksyä.
118. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että 237 098 402 GRD:n suuruista rahoituskorjausta koskeva kumoamisperuste hylätään.
4. 350 000 000 GRD:n suuruinen rahoituskorjaus
a) Asianosaisten lausumat
119. Riitauttaessaan tässä kyseessä olevan rahoituskorjauksen Kreikan hallitus on vedonnut neuvoston asetuksen N:o 1357/96 7 artiklan virheelliseen tulkintaan sekä lisäksi siihen, että komissio on arvioinut tosiseikkoja virheellisesti. Kantajana olevan hallituksen mukaan edellä mainittua säännöstä on tulkittava siten, että myös rahamäärät, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat suorittaneet mainittuun päivään mennessä maksut tuensaajille suorittaville elimille, on maksettu määräaikaan eli 15:nteen lokakuuta 1996 mennessä, koska tuensaajalle on myönnetty oikeus saada tukea. Tässä esillä olevassa asiassa riidanalainen 350 000 000 GRD:n rahamäärä oli suoritettu maksajina toimiville toimielimille (ACA) 15:nteen lokakuuta 1996 mennessä, ja niille oli annettu nimenomainen ohje suorittaa maksut tuensaajille. Se, että näin tehtiin vasta mainitun päivämäärän jälkeen, johtuu kantajana olevan hallituksen mukaan asianomaisilla alueilla ilmenneistä tiedonkulkuun liittyvistä vaikeuksista.
120. Komission kanta on luonnollisesti aivan vastakkainen, ja se esittää, että määräaika, 15. lokakuuta 1996, on ymmärrettävä määräaikana, johon mennessä tuet oli maksettava kasvattajille, toisin sanoen niille, jotka olivat oikeutettuja asetuksessa N:o 1357/96 tarkoitettuun lisämaksuun. Tämän tulkinnan tueksi komissio viittaa lisäksi asetuksen N:o 1663/95 liitteen säädöksiin, joista sen mukaan käy ilmi, että maksun "suorittaminen" merkitsee tuensaajalle suoritettavaa maksua koskevan maksumääräyksen antamista pankille tai muulle maksut suorittavalle laitokselle.
b) Arviointi
121. Omasta puolestani yhdyn komission esittämään näkemykseen. Kuten olen edellä todennut, määräaika 15. lokakuuta 1996 ei mielestäni johdu pelkästään tilinpäätökseen liittyvistä vaatimuksista vaan myös siitä, että on ollut tarpeen taata maksujen suorittaminen nopeasti asetuksessa tarkoitetun tuen saajille. Jos myönnettäisiin, kuten Kreikan hallitus esittää, että maksua on pidettävä suoritettuna silloin, kun sitä koskeva määräys on annettu maksun suorittavalle toimielimelle (ACA), se merkitsisi tosiasiassa kyseisen määräajan kiertämistä, koska tuki olisi voitu maksaa tuensaajille vasta paljon myöhemmin kuin 15. lokakuuta 1996.
122. Kreikan hallituksen esittämien väitteiden perusteettomuuden toteamiseksi on mielestäni asianmukaista viitata lisäksi asetuksen N:o 1663/95 liitteen 2 kohdan ii alakohtaan ja 6 kohdan v alakohtaan, jossa todetaan muun muassa ne menettelyt, joita jäsenvaltioiden on noudatettava myöntäessään EMOTR:sta rahoitettavia yhteisön tukia. Näistä säännöksistä käy näet ilmi, että maksujen suorittaminen merkitsee sitä, että pankille tai hallituksen maksut suorittavalle yksikölle annetaan määräys maksaa tuensaajalle. Maksun suorittaminen merkitsee toisin sanoen maksamista tuensaajalle. En näe mitään syytä ymmärtää asetuksen N:o 1357/96 7 artiklaa millään muulla tavalla ja korostan, ettei myöskään Kreikan hallitus ole esittänyt perusteita sille, miksi se pitäisi ymmärtää toisin.
123. Lopuksi totean, ettei myöskään perustetta, joka koskee tiedonkulun vaikeuksia, jotka Kreikan hallituksen mukaan estivät kyseisten rahamäärien nopean maksatuksen, voida hyväksyä. Tässäkään tapauksessa kantaja ei näet ole osoittanut, että sen olisi ollut mahdotonta maksaa tukia tuensaajille viimeistään 15. lokakuuta 1996.
124. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että myös 350 000 000 GRD:n suuruista rahoituskorjausta koskeva kumoamisperuste hylätään.
G Rahoituskorjaukset, joiden syynä ovat maatalousosuuskuntien liittojen (ACA) suorittamat pidätykset
1. Oikeussäännöt ja tosiseikat
125. Riidanalaisella päätöksellä komissio määräsi lukuisia 2 prosentin suuruisia rahoituskorjauksia Kreikan ilmoittamiin menoihin peltokasvialalla (varainhoitovuodet 1996, 1997 ja 1998) ja naudanliha-alalla (varainhoitovuodet 1996 ja 1997) ACA:iden tuensaajille maksettavasta tuesta tekemien pidätysten takia.
126. Kuten asiakirja-aineistosta käy ilmi, nämä korjaukset perustuvat samoihin seikkoihin kuin varainhoitovuosina 1994 ja 1995 sovelletut vastaavanlaiset korjaukset. Sovitteluelin, jonka käsiteltäväksi Kreikan viranomaiset saattoivat asian, totesi, että se oli käsitellyt tätä kysymystä jo aiemmin edellä mainittuja varainhoitovuosia koskevissa menettelyissä ja että tässä esillä olevaan asiaan ei liittynyt mitään uusia seikkoja.
2. Arviointi
127. Kreikan hallituksen mukaan riidanalainen korjaus perustuu kyseisten pidätysten luonteen virheelliseen arviointiin - se esittää, että pidätykset ovat vapaaehtoisia, eivät pakollisia pidätyksiä - ja esittää nähdäkseni olennaisilta osiltaan samat perustelut kuin ne, jotka yhteisöjen tuomioistuin on jo hylännyt 11.1.2001 antamassaan tuomiossa varainhoitovuoden 1994 tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta ja 6.12.2001 antamassaan tuomiossa varainhoitovuoden 1995 osalta.
128. Toisin kuin kantajana oleva hallitus, en katso, että Kreikan lain 1409/83 2 §:n - jossa sallittiin kyseisten pidätysten tekeminen - muuttaminen lain nro 2538/97 37 §:llä tai Kreikan maatalousministeriön 5.3.1997 päivätty kiertokirje, jolla toimivaltaisille paikallisille elimille ilmoitettiin, että yhteisön tuet oli kokonaisuudessaan maksettava tuensaajille, olisivat oleellisia uusia seikkoja tässä esillä olevan asian kannalta.
129. Viimeksi mainitusta seikasta aloittaakseni minun on huomautettava, että tällainen kiertokirje, riippumatta sen oikeudellisesta merkityksestä, ei osoita, että pidätyskäytäntöä olisi lakattu soveltamasta maaliskuusta 1997 alkaen - erityisesti kun otetaan huomioon, että tämän muutoksen salliva lain nro 1409/83 muutos tuli voimaan vasta seuraavan joulukuun 1. päivänä - eikä sitä, että jo suoritetut pidätykset olisi palautettu tuensaajille. Myöskään esitetty lainsäädännön muutos ei mielestäni täysin näytä tätä toteen. Totean, että jo tilien hyväksymistä ja tarkastamista koskevassa menettelyssä komission toimivaltaiset yksiköt olivat ilmoittaneet Kreikan viranomaisille, että huolimatta lain nro 1409/83 muutoksesta ACA:iden esittämistä maksuja koskevista taulukoista kävi ilmi, että nämä jatkoivat pidätysten tekemistä. Näin ollen viranomaisia oli pyydetty toimittamaan sellaista asiakirja-aineistoa, joka osoittaisi yhtäältä, että pidätyksiä ei enää tehty, ja toisaalta, että säännönvastaisesti pidätetyt summat oli palautettu tuottajille. Asiakirja-aineistosta ei käy ilmi, että Kreikka olisi esittänyt tästä mitään näyttöä.
130. Edellä esitetyn perusteella katson, että samoin kuin kahden edeltävän varainhoitovuoden osalta, myös tässä käsiteltyjä rahoituskorjauksia koskevat kumoamisperusteet on hylättävä.
H Rahoituskorjaukset, joiden syynä on maksuaikojen noudattamatta jättäminen
1. Sovellettava lainsäädäntö
131. On tunnettua, että asetuksen N:o 729/70 4 artiklan 5 kohdan ja 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1287/95, mukaan EMOTR:n menojen kattamiseksi tarvittavat määrärahat toimitetaan jäsenvaltioiden käyttöön maksajina toimivien toimielinten tarpeiden mukaisesti, ja ne maksetaan kuukausittaisina ennakoina, joiden suuruus lasketaan toteutuneiden kulujen perusteella. Komissio päättää myönnettävistä kuukausittaisista ennakoista neuvoteltuaan rahastokomitean kanssa.
132. Kuukausittaisten ennakoiden laskutavasta ja maksamisesta säädetään komission asetuksella N:o 296/96. Tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaan kaikki jäsenvaltioiden yhteisön säännöstössä mainittujen edellytysten ja määräaikojen ulkopuolella maksamat menot johtavat säännönvastaisuuden perusteella tehtäviin vähennyksiin. Vähennystä tehdään vain niistä määräaikojen ulkopuolella maksetuista kuluista, jotka ylittävät 4 prosenttia määräaikojen mukaisesti maksetuista menoista, ja vähennys on porrastettu siten, että yhden kuukauden myöhästyneistä menoista tehdään 10 prosentin vähennys ja viisi kuukautta tai sitä enemmän myöhästyneistä menoista vähennetään 100 prosenttia. Tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetään kuitenkin, että " - - jos hallinnollisia erityisiä edellytyksiä silti esiintyy eräiden toimenpiteiden yhteydessä tai jos jäsenvaltiot antavat asialliset perustelut, komissio voi soveltaa poikkeavaa porrastusta ja/tai pienempiä prosenttilukuja tai prosenttilukua nolla".
133. Tässä esillä olevan asian osalta on lisäksi muistettava, että komission asetuksen N:o 296/96 4 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaan, missä viitataan neuvoston päätökseen 94/729/ETY, komissio päättää jäsenvaltioiden myöhästyneiden maksujen takia tehtävistä kuukausittaisten ennakoiden vähentämisistä asianomaisen jäsenvaltion kanssa aloitetun kontradiktorisen menettelyn tulosten perusteella ja neuvoteltuaan rahastokomitean kanssa. Kyseisen asetuksen 4 artiklan 4 kohdassa säädetään puolestaan, että "mahdolliset vähentämiset ja erityisesti edellytysten ja määräaikojen ylittämisestä johtuneet vähentämiset tehdään, jollei tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevassa myöhemmässä päätöksessä toisin määrätä".
2. Tosiseikat ja asianosaisten lausumat
134. Riidanalaisella päätöksellä komissio päätti Kreikalle myönnettyjen kuukausittaisten ennakoiden vähentämisistä varainhoitovuoden 1998 osalta, yhteensä 141 667 389 GRD. Sovellettujen rahoituskorjausten syynä oli se, että Kreikan viranomaiset olivat maksaneet kulut asiaa koskevassa yhteisön lainsäädännössä tarkoitettujen määräaikojen jälkeen.
135. Näistä rahoituskorjauksista Kreikan hallitus vastustaa talousarvion kohtaan 1055-004 (vilja-ala) liittyvää 5 326 625 GRD:n suuruista rahoituskorjausta, joka sen mukaan perustuu komission asetuksen N:o 296/96 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ja neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan virheelliseen tulkintaan.
136. Kantaja ei kiistä sitä, että menot on suoritettu määräajan jälkeen, mutta tämä seikka ei sen mukaan anna aihetta ennakkojen vähentämiseen, koska Kreikka on perustellut myöhästymisen komission asetuksen N:o 296/96 4 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetuilla erityisillä edellytyksillä. Kreikan hallitus täsmentää, että käytännössä kysymyksessä on neljä erillistä tapausta ja että komission toteama myöhästyminen johtui yhdessä tapauksessa meneillään olevasta oikeudenkäynnistä ja kolmessa muussa tapauksessa tarpeesta suojella yhteisön taloudellisia etuja, koska sen varmistaminen, että tuensaajilla oli oikeus yhteisön tukeen, oli edellyttänyt erityisiä tarkistuksia tai hallinnollista valvontaa. Myöhästymisen syynä oli näin ollen neuvoston asetuksen N:o 729/70 8 artiklan 1 kohdassa säädetty velvoite estää EMOTR:n toimiin kohdistuvat sääntöjenvastaisuudet. Riidanalaisesta rahoituskorjauksesta päättäessään komissio olisi näin ollen tulkinnut ja soveltanut virheellisesti kahta edellä mainittua yhteisön säännöstä.
137. Komissio vastaa, että olosuhteet, joihin Kreikka vetoaa, toisin sanoen asianosaisten nostamista kanteista tai lisätarkastusten tarpeesta johtuvat hallinnolliset ongelmat, eivät ole sellaisia erityisiä syitä, joiden takia asetuksen N:o 296/96 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua ennakoiden vähentämistä ei toteutettaisi. Komission mukaan tämä on mahdollista ainoastaan silloin, kun asianomainen jäsenvaltio voi osoittaa, että se on kohdannut poikkeuksellisia vaikeuksia erittäin suuressa määrässä tapauksia, mitä esillä olevassa asiassa ei ole tapahtunut.
3. Arviointi
138. Vaikka en omasta puolestani yhdy komission esittämään kantaan, pidän tässä esillä olevaa kumoamisperustetta perusteettomana syistä, joita seuraavassa tarkastelen.
139. Ennen kaikkea on todettava, että tilien tarkastus- ja hyväksymismenettely ei kuulu asetuksen N:o 296/96 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan, jota Kreikan hallitus väittää rikotun, soveltamisalaan.
140. Asetuksen N:o 296/96 4 artiklan 2 kohdasta tarkasteltuna yhdessä päätöksen 94/729/ETY 13 artiklan kanssa käy ilmi, että ennakoiden vähentäminen on itsenäinen ja myöhemmin tehtävästä, yhteisön rahoituksen kieltävästä päätöksestä erillinen päätös. Vaikka kumpikin perustuu komission velvollisuuteen käyttää EMOTR:n hallinnossa varoja ainoastaan yhteisön lainsäädännön mukaisesti suoritettujen menojen rahoittamiseen, näiden päätösten oikeudellinen luonne ja vaikutukset ovat kuitenkin erilaiset: ensimmäinen päätös tehdään varainhoitovuoden aikana käytössä olevien tietojen perusteella, se on luonteeltaan ainoastaan väliaikainen ja sen vaikutukset kestävät vain seuraavaan päätökseen, jossa sen sijaan määritellään lopullisesti jäsenvaltion asema EMOTR:n rahoituksen osalta. Kuten edellä on todettu, päätöksen 94/729/ETY 13 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa täsmennetään, että ennakkojen vähentämistä koskeva päätös ei vaikuta päätökseen, joka koskee kulujen hyväksymistä EMOTR:n vastattavaksi. Lisäksi myös näiden päätösten oikeudellinen perusta on erilainen, koska komission toimivalta vähentää ennakoita perustuu asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan a alakohtaan ja päätöksen 94/729/ETY 13 artiklan 2 kohdan toiseen alakohtaan, kun taas toimivallasta kieltäytyä rahoittamasta kuluja, mikäli niitä ei ole suoritettu yhteisön lainsäädännön mukaisesti, säädetään edellä mainitun asetuksen 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa.
141. Asetuksen 296/96 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla suoritettava jäsenvaltioiden ennakoiden vähentämisen välttämiseksi tai lievemmän porrastuksen saamiseksi esittämien perusteiden tutkimus on osa menettelyä, jota komission on seurattava voidakseen tehdä päätöksen 94/729/ETY 13 artiklan mukaisen vähennyksen. Tutkimuksen tulokset vaikuttavat siis päätökseen, joka tehdään edellä mainitun 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen ennakoiden vähentämisen osalta, mutta vähentämistä koskeva päätös ei vaikuta myöhemmin tehtävään päätökseen, joka koskee yhteisön rahoituksen kieltämistä, josta komissio päättää asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädetyn menettelyn perusteella. Viimeksi mainitun menettelyn kuluessa asianomaisilla jäsenvaltioilla on mahdollisuus esittää omat perusteensa rahoituksesta kieltäytymisen välttämiseksi.
142. Näin ollen asetuksen 296/96 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan tapahtuneeksi väitetty rikkominen olisi voinut vaikuttaa Kreikan vahingoksi tehtyyn ennakkojen vähentämistä koskevaan päätökseen, mutta ei riidanalaiseen päätökseen, joka on tehty erilaisessa menettelyssä, joka ei kuulu mainitun säännöksen soveltamisalaan.
143. On kuitenkin huomattava, että komission suuntaa-antavassa asiakirjassa VI/5330/97 viitataan juuri tähän säännökseen esitettäessä ne arviointiperusteet, joita komissio noudattaa laskiessaan maksujen myöhästymisen takia sovellettavia rahoituskorjauksia. Se ei kuitenkaan ole pelkästään viittaus: kun suuntaa-antavassa asiakirjassa viitataan myöhästymisen merkittävyyden perusteella sovellettavan porrastuksen osalta asetuksen 296/96 4 artiklan 2 kohdan säännöksiin, muiden seikkojen osalta siinä säädetään samankaltaisista, mutta ei samanlaisista arviointiperusteista kuin ne, joista asetuksella säädetään. Erityisesti esillä olevan asian kannalta suuntaa-antavassa asiakirjassa todetaan, että kohtuullisissa rajoissa hyväksyttävistä syistä tapahtuvat myöhästymiset on hyväksyttävä, ja sellaisia ovat esimerkiksi riitautettujen tukihakemusten aiheuttama ylimääräisten tarkastusten tarve. Asiakirjassa muistutetaan myös, että tällaisten tilanteiden osalta asetuksen N:o 296/96 4 artiklassa säädetään 4 prosentin marginaalista ja ennakoiden vähentämisestä vasta tämän rajan ylittävältä osalta ja todetaan, että jäsenvaltioiden pitäisi saada tilaisuus todistaa, että riidanalaiset hakemukset ylittävät tämän rajan.
144. Seuraavaksi on mielestäni tutkittava, voidaanko Kreikan hallituksen väitteitä kuitenkin pitää perusteltuina.
145. Tämän seikan osalta minun on todettava, että kantajan esittämät perusteet voisivat todellakin, periaatteessa, koskea niitä tapauksia, joissa komission suuntaviivojen mukaan maksujen myöhästyminen kohtuullisessa määrin olisi hyväksyttävää. Voidakseen perustellusti vastustaa tässä esillä olevaa rahoituskorjausta Kreikan hallituksen olisi kuitenkin pitänyt osoittaa yhtäältä, että tällainen peruste myöhästymiselle tosiasiallisesti on olemassa, ja toisaalta, että maksujen myöhästyminen ei ole ylittänyt kohtuuden rajaa.
146. Mielestäni kantaja ei kuitenkaan ole osoittanut tätä. Myöhästymisen syiden osalta en katso, että kaksi kirjettä, joihin kantaja viittaa, olisivat omiaan osoittamaan kantajan väitteen todeksi, kun kirjeissä kaukaisesti viitataan näihin syihin, mutta ei esitetä mitään näyttöä. Kreikan viranomaiset eivät ilmeisesti ole myöskään toimittaneet komissiolle muita tietoja tai asiakirjoja ennen riidanalaisen päätöksen antamista. Erityisesti ei ole osoitettu, että komissiolle olisi edellä mainittujen kirjeiden lisäksi annettu tiedoksi asiakirjoja, jotka sen sijaan esitettiin yhteisöjen tuomioistuimessa. Riippumatta näiden asiakirjojen todistusarvosta niitä ei voida ottaa huomioon arvioitaessa riidanalaisen päätöksen laillisuutta. Myöhästymisen määrästä kantajana oleva hallitus ei ole esittänyt mitään.
147. Näin ollen katson, että myös tämä kumoamisperuste ja sen myötä koko Kreikan kanne on hylättävä.
IV Oikeudenkäyntikulut
148. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska katson, että kanne on kokonaan hylättävä, ehdotan, että Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
V Ratkaisuehdotus
149. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin hylkää kanteen ja velvoittaa Helleenien tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.