62024TJ0530_RES
Asia T-530/24
FUvastaanEuroopan parlamentti
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.10.2025
Henkilöstö – Virkamiehet – Sosiaaliturva – Henkilöstösääntöjen 73 artikla – Tapaturma – Tapaturmailmoituksen hylkääminen – Myöhästynyt ilmoitus – Tapaturman sattumisesta laskettavan kymmenen arkipäivän määräajan ylittäminen – Laillisen syyn käsite
Virkamiehet – Sosiaaliturva – Tapaturma- ja ammattitautivakuutus – Tapaturma – Myöhästynyt ilmoitus – Hylkääminen – Poikkeus – Ylivoimainen este tai muu laillinen syy – Käsite – Ilman ylivoimaista estettä tai muuta laillista syytä myöhässä tehdyn ilmoituksen hylkääminen – Hyvän hallinnon periaatteen loukkaaminen ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyönti – Ei ole
(Henkilöstösääntöjen 73 artiklan 1 kohta; tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen määräysten 2 artiklan 1 kohta ja 15 artiklan 1 ja 2 kohta)
(ks. 38–40, 42–45 ja 48 kohta)
Virkamiehet – Sosiaaliturva – Tapaturma- ja ammattitautivakuutus – Tapaturma – Myöhästynyt ilmoitus – Hylkääminen – Perusteluvelvollisuus – Ulottuvuus
(SEUT 296 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan c alakohta; tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen määräysten 15 artiklan 2 kohta)
(ks. 41 kohta)
Virkamiehet – Sosiaaliturva – Tapaturma- ja ammattitautivakuutus – Tapaturma – Vakuutusturvaa koskevat säännöt – Edellytykseksi asetettu ilmoitusten tekemisen määräajan noudattaminen – Yhteensopimattomuus henkilöstösääntöjen kanssa – Ei ole
(Henkilöstösääntöjen 73 artiklan 1 kohta; tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annettujen määräysten 15 artiklan 2 kohta)
(ks. 57–61 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää tuomiossaan Euroopan parlamentin virkamiehen FU:n nostaman kanteen, jolla hän vaati kumoamaan parlamentin päätöksen, jolla hylättiin hänen tapaturmailmoituksensa (jäljempänä riidanalainen päätös), ja määrittelee käsitteen ”laillinen syy”, jonka perusteella vakuutettu voi tehdä tapaturmailmoituksen vakuutusmääräyksissä (
1
) asetetun määräajan päättymisen jälkeen.
Kantaja tunsi elokuussa 2023 Kreikan-matkan aikana oikeassa polvessaan kipua hypyn jälkeen. Hän meni tällöin lääkärin vastaanotolle, jolloin lääkäri muun muassa suositteli hänelle magneettiresonanssikuvaukseen (MRI) perustuvan kuvantamistutkimuksen teettämistä sen jälkeen, kun hänen polvensa turvotus on lakannut.
Koska kantajalla oli matkalta palattuaan edelleen kipua polvessaan, hän kävi syyskuussa 2023 hoitavan lääkärinsä vastaanotolla, jolloin lääkäri kehotti häntä hakeutumaan lääketieteellisiin tutkimuksiin. Ortopedian erikoislääkäri suositteli magneettikuvauksen tulosten perusteella, että kantaja menee kirurgin vastaanotolle saadakseen toisen lausunnon ja harkitsee tarvittaessa kirurgista toimenpidettä. Tämän jälkeen eräs kirurgi ja toinen erikoislääkäri vahvistivat tällaisen toimenpiteen tarpeellisuuden.
Marraskuussa 2023 kantaja teki tapaturmastaan ilmoituksen parlamentille. Muutamia päiviä myöhemmin toimielin ilmoitti kantajalle riidanalaisella päätöksellä, että hänen tapaturmailmoituksensa oli hylätty, koska se oli katsottu myöhästyneeksi.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa aluksi, että vakuutusmääräysten mukaan tapaturman uhriksi joutuneen vakuutetun tai hänen oikeudenomistajansa on ilmoitettava tapaturmasta sen toimielimen hallintoelimille, jonka palveluksessa vakuutettu on. Kymmenen arkipäivän määräaika, jonka kuluessa ilmoitus on tehtävä, alkaa kulua tapaturman sattumispäivästä. Määräaikaa voidaan pidentää, jos kyseessä on ylivoimainen este tai muu laillinen syy, sillä edellytyksellä että vakuutettu esittää todisteen tapaturmasta ja vahvistaa, että tapaturman ja hänen fyysisten ja psyykkisten vammojensa välillä on syy-yhteys.
Tässä yhteydessä laillisen syyn käsitettä on sovellettava suppeasti yhtäältä siksi, että se on poikkeus vakiintuneesta velvollisuudesta tehdä tapaturmailmoitus kymmenen arkipäivän kuluessa, ja toisaalta siksi, että kyseessä on käsite, joka liittyy unionin oikeuden säännöksiin, jotka antavat oikeuden rahallisiin etuuksiin.
Tässä yhteydessä laillisen syyn käsitettä on tulkittava siten, että vakuutetun on osoitettava joutuneensa poikkeukselliseen tilanteeseen, joka johtuu hänestä riippumattomista syistä, jotka ovat aiheutuneet siitä, että hän ei ole kyennyt tekemään tapaturmailmoitusta kymmenen arkipäivän kuluessa tapaturmasta.
Pelkkä tapaturman toteen näyttäminen ei myöskään riitä oikeuttamaan tapaturmailmoituksen viivästymistä. Siinäkin tapauksessa, että vakuutettu ei voi saada täydentävää tapaturmavakuutusturvaa ilman näyttöä ylivoimaisesta esteestä tai muusta perustellusta syystä, hänellä on kuitenkin edelleen oikeus sairauskulujensa korvaamiseen yhteisestä sairausvakuutusjärjestelmästä.
Nyt käsiteltävässä asiassa kantaja kuvaili tapaturmailmoituksessaan oireita, jotka hän pystyi toteamaan jo tapaturmaa seuranneena päivänä, ja lääkäri, jonka vastaanotolla hän kävi, oli kehottanut häntä hakeutumaan magneettikuvaukseen palattuaan matkalta, minkä lisäksi kivut jatkuivat, joten hän ei voinut olla ennen tapaturman sattumisesta alkaneen kymmenen arkipäivän määräajan päättymistä tietämätön siitä, että hänelle oli sattunut vakuutusmääräyksissä tarkoitettu tapaturma. Kantaja ei siis voi väittää saaneensa liian myöhään tietoa vammojensa vakavuudesta osoittaakseen, että hänen tapaturmailmoituksensa viivästyminen johtui laillisesta syystä.
Tapaturmailmoituslomakkeesta tosin ilmenee, että ilmoitukseen on liitettävä lääkärin antama lääketieteellinen lausunto. Tapaturmailmoitusta varten ei kuitenkaan edellytetä täydellisen diagnoosin tekemistä. Vakuutusmääräyksissä edellytetään nimittäin ainoastaan sellaisen lääkärintodistuksen toimittamista, jossa täsmennetään vammojen luonne ja tapaturman todennäköiset seuraukset.
Edellä esitetyn perusteella unionin yleinen tuomioistuin päätyy toteamaan, että kantaja ei ole näyttänyt toteen ylivoimaista estettä tai laillista syytä, joka olisi estänyt häntä noudattamasta vakuutusmääräyksissä määrättyä kymmenen arkipäivän määräaikaa.
(
1
)	Euroopan yhteisöjen virkamiesten tapaturma- ja ammattitautivakuutuksesta annetut yhteiset määräykset, jotka unionin toimielimet antoivat 13.12.2005 Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 73 artiklan nojalla (jäljempänä vakuutusmääräykset).