62022CJ0240_RES
Asia C-240/22 P
Euroopan komissio
vastaan
Intel Corporation Inc.
Unionin tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 24.10.2024
Muutoksenhaku – Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Prosessorimarkkinat – Päätös, jossa todetaan SEUT 102 artiklan ja ETA-sopimuksen 54 artiklan rikkominen – Uskollisuusalennukset – Väärinkäytöksi luonnehtiminen – Strategia, jolla sellaiset kilpailijat, jotka ovat vähintään yhtä tehokkaita kuin määräävässä markkina-asemassa oleva yritys, pyritään syrjäyttämään markkinoilta
Muutoksenhaku – Valitusperusteet – Kanteen ulkopuolisesta seikasta lausumista koskevan kiellon rikkominen – Kumoamiskanne komission päätöksestä, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen – Ei ole – Unionin yleisen tuomioistuimen toteuttama sellaisten argumenttien tarkastelu, joita ei väitetysti ole esitetty kanteessa – Olemassa olevan perusteen laajentaminen siihen läheisesti liittyvällä perusteella – Hyväksyttävyys
(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 21 artikla; unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 76 artikla ja 84 artiklan 1 kohta)
(ks. 96–106 kohta)
Kilpailu – Hallinnollinen menettely – Komission päätös, jossa todetaan kilpailusääntöjen rikkominen – Tuomioistuinvalvonta – Laillisuusvalvonta – Ulottuvuus – Riidanalaisen toimen perustelujen korvaaminen – Ulkopuolelle jääminen
(SEUT 102 ja SEUT 263 artikla)
(ks. 138, 158, 163, 166, 293, 316 ja 317 kohta)
Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Käsite – Objektiivinen käsite, jolla viitataan käyttäytymiseen, joka on omiaan vaikuttamaan markkinoiden rakenteeseen ja jonka seurauksena kilpailun säilyminen tai kehittyminen estyy – Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen velvollisuudet – Kilpaileminen ainoastaan ansioihin perustuvassa kilpailussa käytettävillä keinoilla – Arviointiperusteet
(SEUT 102 artikla; ETA-sopimuksen 54 artikla)
(ks. 175–180 kohta)
Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Yksinosto- tai uskollisuusalennukset – Kyky rajoittaa kilpailua ja tuottaa markkinoilta syrjäyttäviä vaikutuksia – Yhtä tehokkaan kilpailijan tarkastelu – Arviointiperusteet
(SEUT 102 artikla; ETA-sopimuksen 54 artikla)
(ks. 181, 182, 201 ja 203 kohta)
Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Yksinosto- tai uskollisuusalennukset – Kyky rajoittaa kilpailua ja tuottaa markkinoilta syrjäyttäviä vaikutuksia – Yhtä tehokkaan kilpailijan tarkastelu – Määräävässä asemassa olevan yrityksen, joka riitauttaa kyseisen tarkastelun yhteydessä toteutettujen laskelmien paikkansapitävyyden, näyttöä koskevat velvollisuudet
(SEUT 102 artikla; ETA-sopimuksen 54 artikla)
(ks. 204–208 kohta)
Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Yksinosto- tai uskollisuusalennukset – Kyky rajoittaa kilpailua ja tuottaa markkinoilta syrjäyttäviä vaikutuksia – Komission todistustaakka – Yhtä tehokkaan kilpailijan tarkastelu – Tuomioistuinvalvonta – Ulottuvuus – Monitahoinen taloudellinen arviointi – Todisteiden aineellisen paikkansapitävyyden, luotettavuuden ja johdonmukaisuuden tutkiminen – Asiaan vaikuttavien seikkojen kattavuuden tutkiminen
(SEUT 102 artikla)
(ks. 267–271 kohta)
Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Yksinosto- tai uskollisuusalennukset – Kyky rajoittaa kilpailua ja tuottaa markkinoilta syrjäyttäviä vaikutuksia – Yhtä tehokkaan kilpailijan tarkastelu – Tuomioistuinvalvonta – Sellaisten tosiseikkojen huomioon ottaminen, joita ei ole riitautettu hallinnollisessa menettelyssä – Hyväksyttävyys
(SEUT 102 artikla)
(ks. 273–279 kohta)
Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Yksinosto- tai uskollisuusalennukset – Kyky rajoittaa kilpailua ja tuottaa markkinoilta syrjäyttäviä vaikutuksia – Yhtä tehokkaan kilpailijan tarkastelu – Ei-rahamääräisenä etuna myönnetyt alennukset – Alennuksen arvon määrittäminen – Arviointiperusteet
(SEUT 102 artikla; ETA-sopimuksen 54 artikla)
(ks. 309–315 kohta)
Määräävä markkina-asema – Väärinkäyttö – Yksinosto- tai uskollisuusalennukset – Kyky rajoittaa kilpailua ja tuottaa markkinoilta syrjäyttäviä vaikutuksia – Yhtä tehokkaan kilpailijan tarkastelu – Tämän tarkastelun tueksi esitettyjen seikkojen riittämättömyys – Unionin yleisellä tuomioistuimella ei ole velvollisuutta tarkastella muita seikkoja, jotka voivat osoittaa kyseisen markkinoilta syrjäyttävän vaikutuksen
(SEUT 102 ja SEUT 263 artikla)
(ks. 328–343 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin hylkää tuomiollaan Euroopan komission valituksen 26.1.2022 annetusta unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta (
1
), jossa unionin yleinen tuomioistuin kumosi osittain komission päätöksen, jossa Intelille määrättiin seuraamuksia sillä prosessorien maailmanmarkkinoilla olevan määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä toteuttamalla kokonaisstrategiaa, jolla Intelin pääasiallinen kilpailija pyrittiin sulkemaan pois markkinoilta. Unionin tuomioistuin ratkaisee näin lopullisesti Intelin ja komission välisen tätä aihetta koskevan vuonna 2009 alkaneen oikeusriidan hyväksymällä nyt käsiteltävässä asiassa unionin yleisen tuomioistuimen arvioinnin, jonka perusteella unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että riidanalaisten alennusten markkinoilta syrjäyttävää vaikutusta ei ollut näytetty toteen riittävällä tavalla, ja jonka perustella se näin ollen kumosi tätä koskevan kilpailusääntöjen rikkomista koskevan toteamuksen. Se täsmentää tässä yhteydessä unionin yleiselle tuomioistuimelle kuuluvan laillisuusvalvonnan ulottuvuutta tilanteessa, jossa unionin yleisen tuomioistuimen on lausuttava tällaisesta arvioinnista, joka koskee tällaisten menettelytapojen mahdollisia kilpailunvastaisia vaikutuksia, sekä as efficient competitor -testin (jäljempänä AEC-testi) toteuttamisesta.
Euroopan komissio määräsi 13.5.2009 antamassaan päätöksessä (
2
) keskusyksiköitä valmistavalle Intelille 1,06 miljardin euron sakon, koska Intel oli käyttänyt väärin määräävää asemaansa x86-arkkitehtuurin mukaisten (
3
) keskusyksiköiden (
4
) (Central Processing Units) (jäljempänä x86-CPU:t) maailmanmarkkinoilla lokakuun 2002 ja joulukuun 2007 välisenä aikana toteuttamalla strategiaa, jonka tarkoituksena oli sulkea sen pääasiallinen kilpailija markkinoilta.
Komissio katsoi päätöksessään, että Intel oli syyllistynyt kahdenlaiseen väärinkäyttöön kauppakumppaneihinsa nähden eli peittelemättömiin rajoituksiin ja ehdollisiin alennuksiin. Ehdollisista alennuksista se totesi, että Intel oli myöntänyt neljälle strategiselle laitevalmistajalle (Dell, Hewlett-Packard (HP), NEC ja Lenovo) alennuksia, joiden ehtona oli, että ne ostaisivat kaikki tai lähes kaikki x86-prosessorinsa Inteliltä. Intel oli myös suorittanut maksuja eurooppalaiselle mikropiirilaitteiden vähittäiskauppiaalle (MSH) ja edellyttänyt, että kyseinen vähittäiskauppias myy ainoastaan Intelin valmistamilla x86-CPU:illa varustettuja tietokoneita. Näillä alennuksilla ja maksuilla (jäljempänä riidanalaiset alennukset) oli varmistettu näiden neljän laitevalmistajan ja MSH:n uskollisuus ja vähennetty siten merkittävästi Intelin kilpailijoiden kykyä kilpailla x86-CPU:idensa ansioiden perusteella.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi 12.6.2014 antamallaan tuomiolla (
5
) Intelin riidanalaisesta päätöksestä nostaman kumoamiskanteen kokonaisuudessaan. Intel haki muutosta unionin tuomioistuimessa, joka kumosi alkuperäisen tuomion ja palautti asian unionin yleiseen tuomioistuimeen 6.9.2017 annetulla tuomiolla (
6
). Unionin tuomioistuin totesi valitusasiassa annetussa tuomiossa, että unionin yleinen tuomioistuin oli komission tavoin perustanut kantansa olettamaan, jonka mukaan määräävässä asemassa olevan yrityksen myöntämät uskollisuusalennukset saattoivat jo luonteensa puolesta rajoittaa kilpailua siten, että analyysi käsiteltävän asian kaikista olosuhteista ja erityisesti AEC-testin suorittaminen eivät olleet tarpeen. Koska komissio oli joka tapauksessa suorittanut tällaisen testin ja sillä oli todellista merkitystä arvioitaessa sitä, saattoiko riidanalaisilla alennuksilla olla Intelin kanssa yhtä tehokkaaseen kilpailijaan kohdistuva syrjäyttämisvaikutus, unionin tuomioistuin kuitenkin katsoi, että unionin yleinen tuomioistuin oli velvollinen tutkimaan kaikki Intelin esittämät perustelut, jotka koskivat sitä, kuinka komissio toteutti kyseisen testin; komissio oli velvollinen analysoimaan paitsi yrityksen määräävän aseman vahvuutta merkityksellisillä markkinoilla, sitä, miten laajalti markkinat katettiin riidanalaisilla alennuksilla, kyseisten alennusten myöntämisedellytyksiä ja -tapoja ja alennusten kestoa ja niiden määrää, mutta myös arvioimaan, oliko mahdollisesti olemassa strategia, jolla kyseisen yrityksen kanssa vähintään yhtä tehokkaat kilpailijat pyrittiin syrjäyttämään markkinoilta.
Valituksenalaisessa tuomiossa unionin yleinen tuomioistuin yhtyi alkuperäisessä tuomiossa esitettyihin toteamuksiin, jotka koskivat peittelemättömiä rajoituksia ja niiden lainvastaisuutta SEUT 102 artiklan kannalta sekä kyseisessä tuomiossa esitettyihin arvioihin, jotka koskivat riidanalaisten alennusten luonnehtimista yksinostoalennuksiksi.
Se tutki sitä vastoin valitusasiassa annetussa tuomiossa ratkaistujen oikeuskysymysten mukaisesti Intelin väitteet, jotka koskivat sitä, miten komissio oli toteuttanut AEC-testin. Tässä yhteydessä unionin yleinen tuomioistuin havaitsi, että komissio oli tehnyt virheitä soveltaessaan tätä testiä neljän laitevalmistajan ja MSH:n osalta. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi myös, että komissio oli tehnyt virheitä tarkastellessaan sitä, miten laajalti riidanalaiset alennukset kattoivat markkinat, ja niiden kestoa; nämä virheet oikeuttivat riidanalaisen päätöksen osittaisen kumoamisen siltä osin kuin komissio oli katsonut riidanalaisten alennusten olevan menettelytapoja, jotka merkitsivät SEUT 102 artiklan rikkomista, sekä Intelille määrätyn sakon kumoamisen (
7
).
Komissio teki valituksen unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta. Se vetosi yhtäältä virheisiin, jotka unionin yleinen tuomioistuin teki tarkastellessaan AEC-testiä, ja toisaalta siihen, ettei unionin yleisen tuomioistuimen harjoittaman tuomioistuinvalvonnan ulottuvuutta arvioitaessa sitä, saattoivatko riidanalaiset alennukset rajoittaa kilpailua, otettu huomioon.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin tarkastelee aluksi kahden ensimmäisen valitusperusteen yhteydessä esitettyjä väitteitä, jotka koskevat lähinnä unionin yleiselle tuomioistuimelle kuuluvan tuomioistuinvalvonnan laajuutta arvioitaessa sitä, saattoivatko riidanalaiset alennukset rajoittaa kilpailua. Se katsoo tältä osin, että unionin yleistä tuomioistuinta ei voida moittia siitä, että se jätti tutkimatta, voidaanko muilla riidanalaisen päätöksen osilla kuin niillä, joihin komissio tukeutui todetakseen SEUT 102 artiklan rikkomisen, osoittaa, että riidanalaisilla alennuksilla saattoi olla kilpailunvastainen markkinoilta syrjäyttävä vaikutus, koska unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei ole korvata sen toimen, jonka laillisuutta se valvoo, tekijän perusteluita omillaan. Unionin tuomioistuin muistuttaa lisäksi niistä asiakirja-aineistoon sisältyvistä seikoista ja asiakirjoista, jotka unionin yleinen tuomioistuin voi ottaa huomioon arvioinnissaan, että unionin yleinen tuomioistuin ei voi käyttää perusteena seikkoja, joita ei ole annettu komissiolle tiedoksi hallinnollisen menettelyn aikana, eikä seikkoihin, jotka eivät käy ilmi riidanalaisesta päätöksestä. Nyt käsiteltävässä asiassa valituksenalaisen tuomion perustelujen kritisoitujen kohtien tarkastelu ei osoita, että näin mieleen palautettuja periaatteita ei olisi otettu huomioon.
Komission suorittaman AEC-testin arviointi
Tämän jälkeen unionin tuomioistuin tarkastelee komission väitteitä, jotka koskevat sitä, miten unionin yleinen tuomioistuin tutki AEC-testin soveltamista tiettyihin laitevalmistajiin.
Dellin osalta unionin tuomioistuin tutkii erityisesti, tekikö unionin yleinen tuomioistuin virheen komission väittämällä tavalla arvioidessaan todisteita, joiden perusteella komission saaman AEC-testin tulos voitiin kyseenalaistaa.
Nyt käsiteltävässä asiassa komissio turvautui AEC-testiin arvioidakseen, saattoivatko riidanalaiset alennukset syrjäyttää markkinoilta kilpailijan, joka olisi yhtä tehokas kuin Intel mutta ei määräävässä markkina-asemassa. Tältä osin unionin tuomioistuin huomauttaa, että suoritetulla AEC-testillä pyrittiin osoittamaan hinta, jolla Intelin kanssa yhtä tehokkaan kilpailijan, jolla on samat kustannukset kuin Intelillä, olisi pitänyt tarjota x86-CPU:itaan voidakseen korvata strategisille laitevalmistajille ja MSH:lle riidanalaisten alennusten menettäminen, sen määrittämiseksi, kykenikö kyseinen kilpailija tässä tapauksessa kattamaan edelleen kustannuksensa.
Tämä testi perustuu siis kunkin laitevalmistajan ja MSH:n kilpailun piiriin kuuluuvan osan (
8
) ja vaaditun osan (
9
) vertailuun. Unionin tuomioistuin huomauttaa tässä yhteydessä, että komission tukeutui hypoteeseihin, jotka edellyttivät useiden lukujen huomioon ottamista.
Unionin tuomioistuin täsmentää näyttöä, jota edellytetään, jotta määräävässä asemassa oleva yritys voi kyseenalaistaa komission saaman tuloksen paikkansapitävyyden, ja korostaa, että kyseinen yritys ei voi vain kyseenalaistaan yhden AEC-testin yhteydessä tehdyn laskelman paikkansapitävyyttä vaan se on osoitettava puute tai virhe, jonka on oltava omiaan muuttamaan testin tulosta siten, että negatiivisesta tuloksesta tulee positiivinen, jolloin herää perusteltu epäilys kyseisen saadun tuloksen perusteltavuudesta.
Nyt käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuin huomauttaa, että unionin yleinen tuomioistuin katsoi sen yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvan Intelin toimittamaa selvitysaineistoa koskevan arvioinnin yhteydessä, että kaikki merkitykselliset tiedot, jotka oli otettava huomioon arvioitaessa Dellin kilpailun piiriin kuuluvaa osaa, osoittivat, että kyseinen kilpailun piiriin kuuluva osa saattoi hyvin suurella todennäköisyydellä olla suurempi kuin komission käyttämä 7,1 prosenttia; komissio valitsi käyttää perusteena ainoastaan osaa tiedoista, joten AEC-testin tulosta olisi voitu muuttaa siten, että negatiivisesta tuloksesta tulee positiivinen, jos kaikki nämä tiedot olisi otettu huomioon. Tämä kilpailun piiriin kuuluva osa oli lisäksi mahdollinen komissiolle itselleen, joka kuitenkin päätti tukeutua ainoastaan tiettyihin tietoihin.
Unionin yleinen tuomioistuin saattoi näin ollen pätevästi todeta, että komissio ei osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla Dellin kilpailun piiriin kuuluvasta osasta tehdyn arvioinnin perusteltavuutta.
Hylättyään myös väitteet, jotka koskivat oikeudellisia virheitä ja komission puolustautumisoikeuksien loukkaamista siinä yhteydessä, kun AEC-testiä tarkasteltiin HP:n osalta, unionin tuomioistuin tutki väitteet, jotka liittyivät Lenovoa koskevan AEC-testin tarkasteluun, joka koski täsmällisemmin tälle laitevalmistajalle myönnettyjen alennusten määrän arviointia.
Nyt käsiteltävässä asiassa osa alennuksista, joita Intel myönsi Lenovolle, myönnettiin kahtena ei-rahamääräisenä etuna eli Intelin yhden vuoden vakioehtoisen takuun pidentämisenä ja tarjouksena Intelin Kiinassa sijaitsevan jakelukeskuksen paremmasta käytöstä.
Kuten unionin yleinen tuomioistuin täsmensi, myönnettyjen riidanalaisten alennusten laajuus ja luonne olivat tekijät, jotka otettiin huomioon vaaditun osan laskennassa AEC-testin tuloksen määrittämiseksi. Näin ollen silloin, kun kyseiset alennukset myönnettiin osittainkin ei-rahamääräisinä, niille oli määritettävä arvo.
Unionin tuomioistuin toteaa tältä osin, että Intelin kanssa yhtä tehokkaan kilpailijan tarjoaman korvauksen ei välttämättä tarvinnut olla rahamääräinen etu, joka vastasi ei-rahamääräisestä edusta asianomaiselle asiakkaalle koituvaa arvoa, vaan se saattoi muodostua vastaavasta ei-rahamääräisestä edusta. Asiakkaan kannalta on myös merkityksetöntä, että kyseisen edun arvo erosi siitä kustannuksesta, josta Intelin kanssa yhtä tehokkaan kilpailijan täytyi vastata voidakseen myöntää kyseisen edun tälle asiakkaalle.
Näin ollen AEC-testin perustan mukaisesti ei-rahamääräisenä etuna myönnettyä alennusta on arvioitava ottaen huomioon hypoteettinen kilpailija, jolla on Intelin kanssa samankaltainen kustannusrakenne. Unionin tuomioistuin lisää, että näiden kustannusten mukauttaminen voi kuitenkin olla välttämätöntä sen huomioon ottamiseksi, että yhtä tehokkaan kilpailijan kustannuksiin vaikutetaan sen vuoksi, että se toimittaa ainoastaan asiakkaiden kilpailun piiriin kuuluvan osan, joka on pienempi kuin kilpailun ulkopuolelle kuuluvat osa, josta Intel vastaa.
Tästä seuraa, että komissio, joka ei tehnyt päätelmäänsä ottaen huomioon hypoteettista kilpailijaa, joka olisi pystynyt myymään x86-CPU:ita Lenovolle ja samalla tarjoamaan sille ei-rahamääräisiä etuja samoin edellytyksin kuin Intel, lähti olettamuksesta, joka oli ristiriidassa riidanalaisessa päätöksessä esitetyn AEC-testin perustan kanssa. Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin ei korvannut komission analyysia omalla arvioinnillaan tuodessaan valituksenalaisessa tuomiossa esiin AEC-testin sisäisen epäjohdonmukaisuuden.
AEC-testin yhteydessä todetuista virheistä tehtävät päätelmät
Unionin tuomioistuin tarkastelee lopuksi komission väitteitä, jotka koskevat unionin yleisen tuomioistuimen virheellistä arviointia päätelmistä, jotka oli tehtävä AEC-testissä todetuista virheistä.
Tässä yhteydessä unionin tuomioistuin täsmentää unionin yleiselle tuomioistuimelle kuuluvan tuomioistuinvalvonnan laajuutta silloin, kun unionin yleinen tuomioistuin tutkii komission arviointia, joka koskee sitä, saattoivatko riidanalaiset alennukset syrjäyttää markkinoilta.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan rikkomisen tunnusmerkistön täyttävien tosiseikkojen on käytävä ilmi rikkomisen toteamista koskevan toimen perusteluista, eivätkä unionin tuomioistuimet voi muuttaa niitä korvaamalla SEUT 263 artiklassa tarkoitetun laillisuusvalvonnan yhteydessä kyseessä olevan toimen tekijän perusteluita omillaan perusteluillaan.
Nyt käsiteltävässä asiassa unionin yleinen tuomioistuin arvioi ilman, että komissio riitautti tämän arvioinnin erityisiä osatekijöitä muutoksenhaun yhteydessä, että komissio teki virheitä AEC-testissä eikä se tutkinut asianmukaisesti arviointiperustetta, joka koski riidanalaisten alennusten kattavuusastetta markkinoilla, eikä arvioinut asianmukaisesti riidanalaisten alennusten kestoa.
Nämä arvioinnit huomioon ottaen unionin yleisen tuomioistuimen tehtävänä ei ollut selvittää päättelyllä, jossa ei ollut sen valituksenalaisessa tuomiossa toteamia virheitä, saattoivatko riidanalaiset alennukset syrjäyttää Intelin kanssa yhtä tehokkaan kilpailijan markkinoilta, tukeutumalla tässä tarkastelussa muihin seikkoihin kuin niihin, joita komissio käytti perusteena todetessaan kyseisen vaikutuksen.
Erityisesti riidanalaisessa päätöksessä oleva pelkkä viittaus – riippumatta siitä, mitä johtopäätöksiä AEC-testin perusteella oli mahdollista tehdä – Intelin toteuttamien riidanalaisten alennusten kestoon ja ajoitukseen ei yksinään riittänyt perusteeksi lopullisille johtopäätöksille, jotka koskivat näin aiheutuneita markkinoilta syrjäyttäviä vaikutuksia. Unionin yleisen tuomioistuimen ei myöskään tarvinnut ottaa huomioon sitä, pystyikö Intelin pääasiallinen kilpailija tosiasiallisesti pysymään markkinoilla tuotteidensa suorituskykyisyyden, innovatiivisuuden ja houkuttelevuuden vuoksi, koska tämä arviointi ei liity AEC-testiin.
(
1
)	Tuomio 26.1.2022, Intel Corporation v. komissio (T-286/09 RENV, EU:T:2022:19; jäljempänä valituksenalainen tuomio).
(
2
)	[SEUT 102 artiklan] ja ETA-sopimuksen 54 artiklan mukaisesta menettelystä 13.5.2009 tehty komission päätös K(2009) 3726 lopullinen (asia COMP/C-3/37.990 – Intel) (jäljempänä riidanalainen päätös).
(
3
)	Tietokoneissa käytettävät CPU:t voidaan jakaa kahteen luokkaan: x86-CPU:ihin ja muuhun arkkitehtuuriin perustuviin CPU:ihin. X86-arkkitehtuuri on Intelin kehittämä standardi ja mahdollistaa Windows- ja Linux-käyttöjärjestelmien käyttämisen.
(
4
)	Prosessori on kaikkien tietokoneiden keskeinen osa sekä järjestelmän yleisen suorituskyvyn että laitteen kokonaiskustannusten kannalta.
(
5
)	Tuomio 12.6.2014, Intel Corporation v. komissio (T-286/09 RENV, EU:T:2014:547; jäljempänä alkuperäinen tuomio).
(
6
)	Tuomio 6.9.2017, Intel v. komissio (C-413/14 P, EU:C:2017:632, jäljempänä valitusasiassa annettu tuomio).
(
7
)	Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että se ei voinut määrittää yksinomaan peittelemättömiin rajoituksiin liittyvän sakon määrää, joten unionin yleinen tuomioistuin kumosi kokonaisuudessaan riidanalaisen päätöksen artiklan, jossa Intelille määrättiin todetusta kilpailusääntöjen rikkomisestä 1,06 miljardin euron suuruinen sakko.
(
8
)	Tällä ilmauksella tarkoitetaan nyt käsiteltävässä asiassa sitä osaa markkinoista, jolla Intelin asiakkaat olivat valmiita ja kykeneviä lykkäämään hankintojaan toisilta tavarantoimittajilta ja joka väistämättä oli rajallinen, kun otetaan huomioon erityisesti tuotteen luonne sekä merkin imago ja Intelin voitto.
(
9
)	Tällä ilmauksella tarkoitetaan nyt käsiteltävässä asiassa sitä osaa asiakkaan tarpeista, joka Intelin kanssa yhtä tehokkaan kilpailijan olisi ollut saatava päästäkseen markkinoille ilman tappioita.