62021CJ0057_RES
Asia C-57/21
RegioJet a s
vastaan
České dráhy a.s
(Ennakkoratkaisupyyntö – Nejvyšší soud České republiky (Tšekki))
Unionin tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 12.1.2023
Ennakkoratkaisupyyntö – Kilpailu – Määräävän markkina-aseman väärinkäyttö – Säännöt, joita sovelletaan jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kilpailuoikeuden säännösten rikkomisen johdosta kansallisen lainsäädännön nojalla nostettuihin vahingonkorvauskanteisiin – Direktiivi 2014/104/EU – 5 ja 6 artikla – Todisteiden esittäminen – Kilpailuviranomaisen asiakirja-aineistoon sisältyvät todisteet – Euroopan komissiossa vireillä oleva kilpailusääntöjen rikkomista koskeva menettely – Kansallinen oikeudenkäynti, joka koskee samaan rikkomiseen perustuvaa vahingonkorvauskannetta – Todisteiden esittämistä koskevat edellytykset
Kilpailu – Kilpailusääntöjen rikkomisista aiheutuneen vahingon korvaamista koskevat kanteet – Direktiivi 2014/104 – Ajallinen soveltaminen – Aineelliset säännökset – Kielto soveltaa taannehtivasti kansallista täytäntöönpanosäännöstöä – Muut kuin aineelliset säännökset – Kielto soveltaa kansallista täytäntöönpanosäännöstöä ennen 26.12.2014 nostettuihin kanteisiin
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/104 22 artikla)
(ks. 36–39 kohta)
Kilpailu – Kilpailusääntöjen rikkomisista aiheutuneen vahingon korvaamista koskevat kanteet – Direktiivi 2014/104 – Ajallinen soveltaminen – Säännökset, joilla kansallisille tuomioistuimille annetaan mahdollisuus määrätä esittämään vastaajan tai kolmannen osapuolen hallinnassa olevat olennaiset todisteet – Muut kuin aineelliset säännökset
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/104 5 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta, 6 artikla ja 22 artiklan 2 kohta)
(ks. 40–47 kohta)
Kilpailu – Kilpailusääntöjen rikkomisista aiheutuneen vahingon korvaamista koskeva kanteet – Direktiivi 2014/104 – Säännökset, joilla kansallisille tuomioistuimille annetaan mahdollisuus määrätä esittämään kilpailuviranomaisen asiakirja-aineistoon sisältyviä todisteita – Kansallisen tuomioistuimen mahdollisuus määrätä todisteiden esittämisestä, vaikka tuomioistuinmenettely on keskeytetty komissiossa vireillä olevan menettelyn johdosta – Hyväksyttävyys – Edellytykset
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/104 5 ja 6 artikla)
(ks. 48–61 ja 64–78 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Kilpailu – Kilpailusääntöjen rikkomisista aiheutuneen vahingon korvaamista koskevat kanteet – Direktiivi 2014/104 – Säännökset, joilla kansallisille tuomioistuimille annetaan mahdollisuus määrätä esittämään kilpailuviranomaisen asiakirja-aineistoon sisältyviä todisteita – Direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa lueteltujen todisteiden esittäminen – Edellytykset – Kilpailuviranomaisessa vireillä olevan menettelyn päättäminen – Menettelyn keskeyttäminen kansallisen kilpailuviranomaisen toimesta odotettaessa komission lopullista päätöstä – Toimi, joka ei merkitse menettelyn päättämistä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/104 6 artiklan 5 kohta)
(ks. 82–91 kohta ja tuomiolauselman 2 kohta)
Kilpailu – Kilpailusääntöjen rikkomisista aiheutuneen vahingon korvaamista koskevat kanteet – Direktiivi 2014/104 – Säännökset, joilla kansallisille tuomioistuimille annetaan mahdollisuus määrätä esittämään kilpailuviranomaisen asiakirja-aineistoon sisältyviä todisteita – Direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa lueteltujen todisteiden esittäminen – Sitä, että jäsenvaltiot laajentavat kyseisen säännöksen piiriin kuuluvien todisteiden luetteloa, ei voida hyväksyä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/104 5 artiklan 8 kohta ja 6 artiklan 5 ja 9 kohta)
(ks. 103–109 ja 112 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)
Kilpailu – Kilpailusääntöjen rikkomisista aiheutuneen vahingon korvaamista koskevat kanteet – Direktiivi 2014/104 – Säännökset, joilla kansallisille tuomioistuimille annetaan mahdollisuus määrätä esittämään kilpailuviranomaisen asiakirja-aineistoon sisältyviä todisteita – Mekanismi, jolla kansalliset tuomioistuimet voivat määrätä todisteiden esittämisestä niiden turvaamiseksi ja lykätä todisteiden luonteen tutkimista – Hyväksyttävyys – Edellytykset
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/104 5 artiklan 8 kohta ja 6 artiklan 5 ja 9 kohta)
(ks. 113–128 kohta ja tuomiolauselman 4 kohta)
Tiivistelmä
RegioJet, joka on rautateiden henkilöliikennepalveluja osuudella Praha-Ostrava tarjoava yritys, nosti vuonna 2015 Tšekin kansallista rautatieliikenteen harjoittajaa České dráhya vastaan Městský soud v Prazessa (Prahan kaupunkioikeus, Tšekki) vahingonkorvauskanteen, jossa se vaati korvaaman vahingon, joka oli aiheutunut České dráhyn väitetystä syyllistymisestä kilpailuoikeuden rikkomisiin.
Tšekin kilpailuviranomainen oli jo vuonna 2012 aloittanut České dráhyn määräävän markkina-aseman mahdollista väärinkäyttöä koskevan hallinnollisen menettelyn, joka keskeytettiin vuonna 2016 sen jälkeen, kun Euroopan komissio oli aloittanut samoja toimia koskevan menettelyn.
RegioJet esitti vahingonkorvauskanteensa yhteydessä Prahan kaupunkioikeudelle pyynnön useiden sellaisten asiakirjojen esittämisestä, joiden se oletti olevan České dráhyn hallinnassa. Tšekin kilpailuviranomainen totesi kuitenkin, ettei – kuten ei muitakaan pyydettyjä asiakirjoja – sen hallinnassa hallinnollisessa menettelyssä olevia pyydettyjä asiakirjoja, jotka muodostavat näiden muiden pyydettyjen asiakirjojen kanssa johdonmukaisen asiakirjakokonaisuuden, voitu esittää ennen kyseisen menettelyn lopullista päättämistä.
Tiedusteltuaan tätä asiaa komissiolta Prahan kaupunkioikeus kuitenkin hyväksyi asiakirjojen esittämistä koskevan pyynnön ja määräsi České dráhyn liittämään asiakirja-aineistoon asiakirjoja, jotka sisältävät tietoja, jotka kyseinen yhtiö oli nimenomaisesti valmistellut Tšekin kilpailuviranomaisessa käytävää menettelyä varten, sekä tietoja, jotka oli säilytettävä kyseisestä menettelystä riippumatta. Sama tuomioistuin päätti lisäksi keskeyttää vahingonkorvauskanteeseen liittyvän pääasian oikeudenkäynnin siihen saakka, kunnes komission aloittama menettely oli saatettu päätökseen.
Muutoksenhakuasteessa Vrchní soud v Praze (Prahan ylioikeus, Tšekki) pysytti asiakirjojen esittämisestä annetun määräyksen ja toteutti esitettyjen todisteiden suojaamisen takaamiseksi toimia, joilla nämä todisteet määrättiin talletettaviksi tuomioistuimeen.
Nejvyšší soud (ylin tuomioistuin, Tšekki), joka käsiteltäväksi on saatettu kassaatiovalitus ja jota on pyydetty ottamaan kantaa Prahan ylioikeuden ratkaisun laillisuuteen, päätti esittää unionin tuomioistuimelle kysymyksiä kilpailunvastaisten menettelytapojen johdosta vahinkoa kärsineille maksettavista korvauksista annetun direktiivin 2014/104 (
1
) tulkinnasta. Kyseisen direktiivin 5 ja 6 artiklassa säädetään säännöistä, jotka koskevat sellaisten todisteiden esittämistä, joita pyydetään jäsenvaltioiden ja unionin kilpailuoikeuden säännösten rikkomiseen perustuvan vahingonkorvauskanteen nostamiseksi kansallisen oikeuden nojalla. (
2
)
Unionin tuomioistuin esittää direktiivin 2014/104 5 ja 6 artiklaa tulkitsemalla täsmennyksiä kansallisten tuomioistuinten toimivallan laajuuteen silloin kun on kyse todisteiden esittämistä koskevasta pyynnöstä kilpailuoikeuden rikkomiseen perustuvan vahingonkorvauskanteen nostamiseksi sekä tällaisten todisteiden suojan ulottuvuuteen direktiivin 2014/104 nojalla, kun nämä todisteet kuuluvat sellaisen kilpailuasioita koskevan hallinnollisen menettelyn piiriin, jota ei ole vielä päätetty.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin muistuttaa aluksi, että direktiivissä 2014/104 nimenomaisesti määritellään direktiivin säännösten ajallisen soveltamisen edellytykset sen mukaan, onko kyse unionin oikeuden kannalta aineellisista säännöksistä vai muista kuin aineellisista säännöksistä.
Nyt käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuin toteaa, että mahdollisuus määrätä vastaajan tai kolmannen hallussa olevien olennaisten todisteiden esittämisestä direktiivin 2014/104 5 ja 6 artiklassa säädetyin edellytyksin koskee vain kansallisissa tuomioistuimissa sovellettavia menettelytoimia, eikä se vaikuta suoraan asianosaisten oikeudelliseen asemaan.
Tämän perusteella yhtäältä direktiivin 2014/104 5 ja 6 artikla eivät kuulu tämän direktiivin 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin direktiivin aineellisiin säännöksiin vaan ne kuuluvat siis direktiivin 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin muihin säännöksiin, joita sovelletaan kyseisen säännöksen mukaan 26.12.2014 jälkeen nostettuihin kanteisiin. Toisaalta koska Tšekin lainsäätäjä on päättänyt, että kansallisia säännöksiä, joilla direktiivin 2014/104 menettelysäännökset on pantu täytäntöön, sovelletaan suoraan ja ehdottomasti myös ennen sitä ajankohtaa, jolloin direktiivi oli saatettava osaksi kansallista oikeusjärjestystä, mutta 26.12.2014 jälkeen nostettuihin kanteisiin, tästä seuraa, että mainitun direktiivin 5 ja 6 artiklaa sovelletaan ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuimen käsiteltäväksi saatettuun kanteeseen, koska tämä kanne on nostettu vuonna 2015.
Asiakysymyksen osalta unionin tuomioistuin korostaa aluksi, että kun kansalliset tuomioistuimet ratkaisevat riita-asioita, joissa on kyse korvauksen maksamisesta kilpailua rajoittavan käyttäytymisen johdosta vahinkoa kärsineille henkilöille, niiden tehtävänä on täydentää jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten toimintaa. Direktiivin 2014/104 antaessaan unionin lainsäätäjä on lähtenyt näet toteamuksesta, jonka mukaan on välttämätöntä, että viranomaisten suorittama unionin kilpailusääntöjen täytäntöönpano (public enforcement) ja yksityisoikeudellinen täytäntöönpano näiden sääntöjen rikkomiseen perustuvilla vahingonkorvauskanteilla (private enforcement), ovat vuorovaikutuksessa keskenään johdonmukaisesti, kun kyse on erityisesti kilpailuviranomaisten hallussa oleviin asiakirjoihin pääsystä.
Kilpailusääntöjen rikkomiseen perustuvista vahingonkorvauskanteista on todettava, että direktiivin 2014/104 5–8 artiklassa esitetyt asiakirjojen esittämiseen sovellettavat säännökset heijastavat yhtäältä punnintaa, jota tehdään kilpailuviranomaisten toteuttamien toimien tehokkuuden ja toisaalta henkilöiden, jotka katsovat kärsineensä vahinkoa kilpailunvastaisista menettelytavoista, nostamien vahingonkorvauskanteiden tehokkuuden välillä. Vaikka, kun otetaan huomioon tietojen epäsymmetria, joka usein leimaa kilpailuoikeuden rikkomiseen perustuvien vahinkojen korvaamista koskeviin kanteisiin liittyviä oikeusriitoja, direktiivillä 2014/104 pyritään parantamaan kilpailunvastaisesta toiminnasta vahinkoa kärsineiden oikeutta saada tutustua todisteisiin, sillä samalla lisäksi myös rajoitetaan sitä tiukasti.
Näiden täsmennysten valossa unionin tuomioistuin tarkastelee ensimmäiseksi ennakkoratkaisukysymystä siitä, voiko kansallinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu kilpailuoikeuden rikkomista koskeva vahingonkorvauskanne, määrätä todisteiden esittämisestä ja keskeyttää samalla oikeudenkäynnin sellaisen hallinnollisen menettelyn johdosta, jota komissio ei ole vielä päättänyt.
Unionin tuomioistuin toteaa tältä osin, että asetuksen N:o 1/2003 (
3
) 16 artiklan 1 kohdan mukaan tosin kansallisten tuomioistuinten on pidättäydyttävä tekemästä päätöksiä, jotka olisivat ristiriidassa päätöksen kanssa, jota komissio harkitsee jo käynnistämässään menettelyssä, ja tässä tarkoituksessa arvioitava, onko menettely keskeytettävä. Kun direktiivin 2014/104 kaikkia säännöksiä luetaan yhdessä, käy kuitenkin ilmi, ettei siinä velvoiteta kansallisia tuomioistuimia keskeyttämään oikeudenkäyntejä, jotka liittyvät niiden käsiteltäväksi saatettuihin kilpailusääntöjen rikkomiseen perustuviin vahingonkorvauskanteisiin, sen vuoksi, että komissiossa on aloitettu samoja rikkomisia koskeva menettely.
Unionin tuomioistuin täsmentää tältä osin, että kun kansallinen tuomioistuin määrää asianosaiset tai kolmannet osapuolet esittämään todisteita vahingonkorvauskanteeseen liittyvässä oikeudenkäynnissä, joka on keskeytetty sen vuoksi, että komissio on aloittanut menettelyn, se ei näet lähtökohtaisesti tee päätöstä, joka voi olla ristiriidassa sellaisen päätöksen kanssa, jota komissio harkitsee.
Kansallisen tuomioistuimen on kuitenkin rajattava todisteiden esittäminen siihen, mikä on täysin olennaista, oikeasuhteista ja välttämätöntä, ja huolehdittava siitä, ettei todisteiden esittäminen voi aiheettomasti haitata käynnissä olevaa komission tutkimusta. Sen on tätä varten tutkittava perusteellisesti pyydettyjen todisteiden olennaisuus, näiden todisteiden ja esitetyn korvausvaatimuksen välinen yhteys sekä todisteiden riittävä täsmällisyys ja oikeasuhteisuus. Kansallisen tuomioistuimen on tässä yhteydessä otettava huomioon myös se, onko vahingonkorvauskanteeseen liittyvä oikeudenkäynti keskeytetty.
Unionin tuomioistuin vastaa toiseksi ennakkoratkaisukysymykseen siitä, voidaanko se, että kansallisen kilpailuviranomaisen aloittama hallinnollinen menettely keskeytetään sen vuoksi, että komissio on aloittanut menettelyn samoista tosiseikoista, rinnastaa siihen, että menettely päätetään direktiivin 2014/104 6 artiklan 5 kohdan tarkoituksessa ”muulla tavalla”, minkä johdosta kansallinen tuomioistuin voi määrätä esittämään kyseisen menettelyn piiriin kuuluvat, kyseisessä säännöksessä (
4
) mainitut asiakirjat.
Unionin tuomioistuin huomauttaa tältä osin, että kun direktiivissä 2014/104 viitataan menettelyn päättämiseen tekemällä päätös tai ”muulla tavalla”, siinä viitataan toimenpiteisiin, joilla kansallinen kilpailuviranomainen päättää, että menettelyn aikana saatujen tietojen perusteella asia voidaan tai jopa täytyy ratkaista ja menettely päättää. Kansallisen hallinnollisen menettelyn keskeyttämistä siihen saakka, kunnes komissio on päättänyt tutkimuksen kyseessä olevassa asiassa, on sitä vastoin pidettävä vain välitoimena, jota ei voida rinnastaa kyseisen menettelyn päättämiseen.
Unionin tuomioistuin täsmentää kolmanneksi, että kansallinen lainsäädäntö, jolla rajoitetaan väliaikaisesti kaikkien kilpailuasioita koskevan hallinnollisen menettelyn aikana toimitettujen tietojen esittämistä, ei ole direktiivin 2014/104 6 artiklan 5 kohdan a alakohdan ja 6 artiklan 9 kohdan mukainen.
Direktiivin 2014/104 6 artiklan 5 kohdan sanamuodosta, kun sitä luetaan direktiivin johdanto-osan 25 perustelukappaleen valossa, ilmenee näet yksiselitteisesti, että tämän säännöksen nojalla myönnettävä väliaikainen suoja ei koske kaikkia tietoja, jotka on toimitettu kilpailuviranomaiselle, vaan pelkästään tietoja, jotka on valmisteltu erityisesti kyseisen viranomaisen menettelyä varten.
Direktiivin 2014/104 systemaattinen tulkinta vahvistaa tämän päätelmän. Unionin tuomioistuin huomauttaa tältä osin erityisesti, että se, että jäsenvaltioiden sallittaisiin laajentaa niiden tietojen alaa, jotka voidaan määrätä esitettäviksi vasta direktiivin 6 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun menettelyn päättämisen jälkeen, johtaisi todisteiden esittämisen rajoittamiseen, mikä olisi ristiriidassa direktiivin 5 artiklan 8 kohdan, jossa jäsenvaltioille annetaan nimenomaisesti lupa vahvistaa sääntöjä, jotka johtavat laajempaan todisteiden esittämisvelvollisuuteen, logiikan kanssa.
Unionin tuomioistuin toteaa neljänneksi ja viimeiseksi, ettei direktiivi 2014/104 ole esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin määrää kansallisen lainsäädännön menettelyllistä välinettä soveltaen todisteiden esittämisestä yksinomaan siinä tarkoituksessa, että ne talletetaan tuomioistuimeen ja että ne esitetään vasta sen jälkeen, kun se on tarkastanut, onko tämän julkistamisen osalta odotettava, että vireillä oleva hallinnollinen menettely päätetään. Sillä edellytyksellä, että suhteellisuusperiaatteesta johtuvia vaatimuksia noudatetaan, tällaisella menettelyllisellä välineellä voidaan näet edistää kilpailusääntöjen rikkomiseen perustuvien vahingonkorvausvaatimusten tehokkuutta ja säilyttää tietyille todisteille direktiivin 2014/104 6 artiklan 5 kohdan nojalla kuuluva suoja.
(
1
)	Tietyistä säännöistä, joita sovelletaan jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kilpailuoikeuden säännösten rikkomisen johdosta kansallisen lainsäädännön nojalla nostettuihin vahingonkorvauskanteisiin, 26.11.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/104/EU (EUVL 2014, L 349, s. 1).
(
2
)	Kyseisen direktiivin 5 artiklassa esitetään säännöt, jotka yhdessä muodostavat yleisen järjestelmä, joka koskee sellaisten todisteiden esittämistä, joita pyydetään jäsenvaltioiden ja unionin kilpailuoikeuden säännösten rikkomiseen perustuvan vahingonkorvauskanteen nostamiseksi kansallisen oikeuden nojalla. Kyseisen säännöksen täydennykseksi direktiivin 6 artiklassa esitetään erityissäännöt, jotka koskevat kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten asiakirja-aineistoon sisältyvien todisteiden esittämistä.
(
3
)	[SEUT 101] ja [SEUT 102] artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EUVL 2003, L 1, s. 1).
(
4
)	Direktiivin 2014/104 6 artiklan 5 kohdan mukaan kansalliset tuomioistuimet voivat sen jälkeen, kun kilpailuviranomaisen aloittama hallinnollinen menettely on päätetty, määrätä esittämään tiedot, jotka luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on valmistellut erityisesti kyseistä menettelyä varten, tiedot, jotka kilpailuviranomainen on koonnut ja lähettänyt osapuolille tämän menettelyn aikana, ja peruutetut sovintoehdotukset.