Privremena verzija
PRESUDA SUDA (treće vijeće)
13. svibnja 2026.(*)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Javno zdravlje – Propisi o hrani – Uredba (EZ) br. 178/2002 – Opća načela i uvjeti – Uredba (EZ) br. 852/2004 – Higijena hrane – Članak 4. stavak 2. – Opće i posebne obveze svih subjekata u poslovanju s hranom – Doseg – Prilog II. – Opće odredbe o higijeni za te subjekte – Članak 5. – Načela sustava analize rizika i sustava kritičnih kontrolnih točaka (načela sustava HACCP) – Doseg – Ponovljeno utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti tragova i izmeta štetnika u trgovinama i skladištima poduzeća u poslovanju s hranom – Kazneno djelo predviđeno nacionalnim pravom u skladu s člankom 17. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe br. 178/2002”
U predmetu C-483/24,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a, koji je uputio Cour de cassation (Kasacijski sud, Belgija), odlukom od 26. lipnja 2024., koju je Sud zaprimio 10. srpnja 2024., u kaznenom postupku protiv
Aldi SA,
uz sudjelovanje:
Procureur général près la cour d’appel de Liège
SUD (treće vijeće),
u sastavu: C. Lycourgos, predsjednik vijeća, O. Spineanu–Matei, S. Rodin, N. Piçarra (izvjestitelj) i N. Fenger, suci,
nezavisna odvjetnica: J. Kokott,
tajnik: G. Chiapponi, administrator,
uzimajući u obzir pisani dio postupka i nakon rasprave održane 25. lipnja 2025.,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–        za društvo Aldi SA, N. Cariat i D. Verwaerde, avocats i H. Van Bavel, advocaat,
–        za belgijsku vladu, P. Cottin, M. Jacobs i C. Pochet, u svojstvu agenata,
–        za Irsku, M. Browne, Chief State Solicitor, S. Finnegan i A. Joyce, u svojstvu agenata, uz asistenciju B. Quigley, SC i S. Brittaina, BL,
–        za vladu Helenske Republike, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulo, u svojstvu agenata,
–        za francusku vladu, P. Chansou i B. Travard, u svojstvu agenata,
–        za luksemburšku vladu, A. Germeaux i T. Schell, u svojstvu agenata,
–        za nizozemsku vladu, M. K. Bulterman i J. Langer, u svojstvu agenata,
–        za poljsku vladu, B. Majczyna i D. Lutostańska, u svojstvu agenata,
–        za Europsku komisiju F. Le Bot i M. Zerwes, u svojstvu agenata,
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 9. listopada 2025.,
donosi sljedeću
Presudu
1        Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 4. stavka 2. kao i točke 2. podtočke (c) poglavlja I., točke 1. podtočke (a) poglavlja V. i točaka 2. do 4. poglavlja IX. Priloga II. Uredbi (EZ) br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o higijeni hrane (SL 2004., L 139, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 15., str. 42.).
2        Zahtjev je upućen u okviru kaznenog postupka pokrenutog protiv subjekta u poslovanju s hranom, društva Aldi SA, protiv kojeg se postupak vodi zbog više kaznenih djela zbog povrede Uredbe br. 852/2004.
Pravni okvir
Uredba (EZ) br. 178/2002
3        Uvodna izjava 30. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2002. o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani, osnivanju Europske agencije za sigurnost hrane te utvrđivanju postupaka u područjima sigurnosti hrane (SL 2002., L 31, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 7., str. 91.) glasi kako slijedi:
„Subjekti u poslovanju s hranom mogu najprikladnije razviti siguran sustav opskrbe hranom i osigurati da je hrana koju isporučuju sigurna; oni snose primarnu pravnu odgovornost za osiguranje sigurnosti hrane. [...]”
4        Člankom 1. stavkom 1. te uredbe, naslovljenim „Cilj i područje primjene”, određuje se:
„Ovom se [u]redbom predviđa osnova za osiguranje visoke razine zaštite zdravlja ljudi i interesa potrošača u vezi s hranom, posebno uzimajući u obzir razlike u opskrbi hranom, uključujući tradicionalne proizvode, te pritom osiguravajući učinkovito funkcioniranje unutarnjega tržišta. Njome se uspostavljaju osnovna načela i zadaće, sredstva za stvaranje jake znanstvene osnove, učinkoviti organizacijski mehanizmi i postupci koji podupiru donošenje odluka u vezi sa zdravstvenom ispravnošću hrane i hrane za životinje.”
5        Člankom 3. navedene uredbe, naslovljenim „Ostale definicije”, određuje se:
„U smislu ove [u]redbe:
[...]
2.      ‚poduzeće za poslovanje s hranom’ znači bilo koje poduzeće, bez obzira na to ostvaruje li dobit ili ne i je li javno ili privatno, u sklopu kojeg se izvršavaju poslovi vezani za bilo koju fazu proizvodnje, prerade i distribucije hrane;
3.      ‚subjekt u poslovanju s hranom’ znači fizička ili pravna osoba odgovorna za osiguranje ispunjavanja zahtjeva propisa o hrani unutar poduzeća za poslovanje s hranom koj[e] ona nadzire;
[...]
9.      ‚rizik’ znači funkcija vjerojatnosti štetnog učinka na zdravlje i težina tog učinka, koji je posljedica opasnosti;
[...]
14.      ‚opasnost’ znači biološki, kemijski ili fizički agens u hrani ili hrani za životinje ili stanje hrane ili hrane za životinje s mogućnošću štetnog djelovanja na zdravlje;
[...]”
6        Člankom 14. te uredbe, naslovljenim „Uvjeti za utvrđivanje sigurnosti hrane”, predviđa se:
„1.      Nesigurnu hranu nije dozvoljeno stavljati na tržište.
2.      Hrana je nesigurna ako [se smatra da] je:
(a)      štetna za zdravlje;
(b)      neprikladna za prehranu ljudi.
[...]
5.      Prilikom utvrđivanja je li neka hrana neprikladna za prehranu ljudi uzima se u obzir je li ta hrana neprihvatljiva za prehranu ljudi prema svojoj predviđenoj uporabi zbog njezinog zagađenja vanjskim uzročnikom ili na neki drugi način, ili zbog truljenja, kvarenja ili raspadanja.
[...]”
7        U skladu s člankom 17. Uredbe br. 178/2002, naslovljenim „Obveze”:
„1.      Subjekti u poslovanju s hranom i hranom za životinje u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije unutar poslovanja kojim upravljaju moraju osigurati da hrana ili hrana za životinje ispunjava zahtjeve propisa o hrani koji su od važnosti za njihove aktivnosti te moraju provjeriti jesu li ti zahtjevi ispunjeni.
2.      Države članice izvršavaju propise o hrani, prate i provjeravaju ispunjavaju li subjekti u poslovanju s hranom i hranom za životinje odgovarajuće zahtjeve propisa o hrani u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije.
[...]
Države članice također utvrđuju propise za mjere i sankcije koje se primjenjuju na povrede propisa o hrani i hrani za životinje. Mjere i sankcije su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.”
Uredba br. 852/2004
8        U uvodnim izjavama 1., 7., 8., 12. i 16. Uredbe br. 852/2004 navodi se:
„(1)      Ostvarivanje visokog stupnja zaštite života i zdravlja ljudi jedan je od temeljnih ciljeva propisa o hrani utvrđen [Uredbom (EZ) br. 178/2002] [kojom] se [...] utvrđuju i ostala opća načela i definicije za nacionalne propise o hrani i propise Zajednice o hrani, uključujući i cilj ostvarenja slobodnog kretanja hrane unutar Zajednice.
[...]
(7)      Glavni je cilj novih općih i posebnih pravila o higijeni osigurati visok stupanj zaštite potrošača s obzirom na sigurnost hrane.
(8)      Da bi se osigurala sigurnost hrane od mjesta primarne proizvodnje do njezinog stavljanja u promet ili izvoza, potreban je cjelovit pristup. Kroz cijeli prehrambeni lanac svaki subjekt u poslovanju s hranom mora osigurati da sigurnost hrane ne bude ugrožena.
[...]
(12)      Sigurnost hrane rezultat je nekoliko čimbenika: zakonodavstvom se trebaju utvrditi minimalni higijenski uvjeti; treba se provoditi službena kontrola kako bi se provjerilo ispunjavaju li subjekti u poslovanju s hranom te uvjete, a subjekti u poslovanju s hranom trebaju uspostaviti i provoditi programe i postupke za osiguranje sigurnosti hrane koji se temelje na [načelima sustava analize rizika i sustava kritičnih kontrolnih točaka, dalje u tekstu: načela sustava HACCP].
[...]
(16)      Fleksibilnost je potrebna i zbog toga da se omogući nastavak primjene tradicionalnih metoda u svakoj fazi proizvodnje, prerade ili distribucije hrane, kao i u odnosu na strukturne zahtjeve za objekte. [...] Međutim, fleksibilnost ne smije dovesti u pitanje ciljeve vezane uz higijenu hrane. [...]”
9        Člankom 1. te uredbe, naslovljenim „Područje primjene”, u stavku 1. predviđa se:
„Ovom se [u]redbom utvrđuju opća pravila o higijeni hrane za subjekte u poslovanju s hranom, pri čemu se posebno uzimaju u obzir sljedeća načela:
(a)      primarnu odgovornost za sigurnost hrane snosi subjekt u poslovanju s hranom;
(b)      potrebno je osigurati sigurnost hrane kroz cijeli prehrambeni lanac počevši od primarne proizvodnje;
[...]
(d)      opća provedba postupaka koji se temelje na načelima sustava HACCP, zajedno s primjenom dobre higijenske prakse, trebaju povećati odgovornost subjekata u poslovanju s hranom;
[...]”
10      Člankom 2. navedene uredbe, naslovljenim „Definicije”, previđa se:
„1.      U smislu ove [u]redbe:
(a)      ‚higijena hrane’, u daljnjem tekstu ‚higijena’, znači mjere i uvjeti potrebni za kontrolu opasnosti i osiguranje prikladnosti hrane za prehranu ljudi u skladu s njezinom namjenom;
[...]
(d)      ‚nadležno tijelo’ znači središnje tijelo države članice koje je nadležno za osiguranje usklađenosti sa zahtjevima ove Uredbe ili bilo koje drugo tijelo na koje je središnje tijelo prenijelo tu nadležnost; kada je to prikladno, ono uključuje, također, i odgovarajuće tijelo treće zemlje;
[...]
(f)      ‚kontaminacija’ znači prisutnost ili unošenje opasnosti;
[...]
2.      Primjenjuju se i definicije utvrđene u Uredbi (EZ) br. 178/2002.
[...]”
11      U skladu s člankom 3. iste uredbe, naslovljenim „Opća obveza”:
„Subjekti u poslovanju s hranom moraju osigurati da sve faze proizvodnje, prerade i distribucije hrane koje su pod njihovom kontrolom udovoljavaju zahtjevima vezanima za higijenu utvrđenima ovom [u]redbom.”
12      Člankom 4. Uredbe br. 852/2004, naslovljenim „Opći i posebni zahtjevi vezani za higijenu”, u stavku 2. određuje se:
„Subjekti u poslovanju s hranom koji obavljaju bilo koju fazu proizvodnje, prerade i distribucije hrane [...] moraju se pridržavati općih zahtjeva vezanih uz higijenu utvrđenih u Prilogu II. [...]”
13      Člankom 5. te uredbe naslovljenim „Analiza opasnosti i kritične kontrolne točke“, predviđa se:
„1.      Subjekti u poslovanju s hranom uspostavljaju, provode i održavaju trajni postupak ili postupke temeljene na načelima sustava HACCP.
2.      Načela sustava HACCP iz stavka 1. jesu sljedeća:
(a)      utvrđivanje svih opasnosti koje se moraju spriječiti, ukloniti ili smanjiti na prihvatljivu razinu;
(b)      utvrđivanje kritičnih kontrolnih točaka na razini ili razinama na kojima je kontrola bitna za sprečavanje ili uklanjanje opasnosti ili za njezino smanjivanje na prihvatljivu razinu;
(c)      određivanje kritičnih granica na kritičnim kontrolnim točkama koje razdvajaju prihvatljivo od neprihvatljivoga radi sprečavanja, uklanjanja ili smanjivanja uočenih opasnosti;
(d)      određivanje i provedba učinkovitih postupaka nadgledanja kritičnih kontrolnih točaka;
(e)      određivanje mjera za uklanjanje nedostataka koje se poduzimaju ako sustav nadgledanja upozori da kritična kontrolna točka nije pod kontrolom;
(f)      određivanje postupaka koji se redovito poduzimaju kako bi se provjerila učinkovitost mjera navedenih u točkama od (a) do (e); i
(g)      uspostava i vođenje dokumentacija i evidencija primjerenih vrsti i veličini poduzeća u poslovanju s hranom, a koje će dokazivati učinkovitu primjenu mjera navedenih u točkama od (a) do (f).
[...]”
14      Prilog II. navedenoj uredbi naslovljen je „Opći higijenski zahtjevi za sve subjekte u poslovanju s hranom (osim ako se primjenjuje Prilog I.)”. U točki 2. poglavlja 1. naslovljenog „Opći uvjeti koje moraju ispunjavati prostorije u kojima se posluje s hranom (isključujući one navedene u poglavlju III.) određuje se:
„Nacrt, idejno rješenje, izgradnja, lokacija i veličina prostorija u kojima se posluje s hranom moraju biti takvi da
[...]
(c)       omogućuju dobru higijensku praksu, uključujući zaštitu od kontaminacije te osobito suzbijanje štetnika;
[...]”
15      U točki 1. poglavlja V. tog Priloga II., naslovljenog „Zahtjevi vezani za opremu”, predviđa se:
„Svi predmeti, pribor i oprema s kojima hrana dolazi u doticaj moraju:
(a)      biti učinkovito očišćeni i, prema potrebi, dezinficirani. Čišćenje i dezinfekcija moraju se obavljati dovoljno često da se izbjegne svak[i rizik] od kontaminacije;
[...]”
16      U točkama 2. do 4. poglavlja IX. navedenog Priloga II., naslovljenog „Odredbe koje se odnose na hranu”, određuje se:
„2.      Sirovine i svi sastojci koji su uskladišteni u poduzeću koje posluje s hranom moraju se držati pod odgovarajućim uvjetima koji sprečavaju štetne promjene i koji ih štite od kontaminacije.
3.      U svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije hrana mora biti zaštićena od svake kontaminacije koja bi je mogla učiniti neprikladnom za prehranu ljudi, štetnom za zdravlje ili tako kontaminiranom da bi bilo nerazumno pretpostaviti da se može konzumirati u takvom stanju.
4.      Moraju se provoditi odgovarajući postupci za suzbijanje štetnika. [...]”
Glavni postupak i prethodno pitanje
17      Nakon kontrola provedenih 20. rujna 2020., 25. studenoga 2021., 12. siječnja 2022., 4., 7. i 8. veljače 2022., 29. lipnja 2022. te 6. i 13. srpnja 2022. u šest trgovina i skladištu kojima upravlja društvo Aldi, nadležno tijelo u smislu članka 2. stavka 1. točke (d) Uredbe br. 852/2004 sastavilo je više zapisnika u kojima je, među ostalim, u jedanaest navrata utvrđena prisutnost izmeta glodavaca i, u tri navrata, prisutnost proizvoda koji su izgrizeni i kontaminirani, a nude se na prodaju u trgovinama, prisutnost nečistoće i opasnosti od kontaminacije, kao i nepostojanje sustava kontrole pri primitku isporučenih proizvoda.
18      Slijedom toga, državno odvjetništvo pokrenulo je postupak protiv društva Aldi zbog kaznenog djela povrede obveza koje svaki subjekt u poslovanju s hranom u smislu članka 3. točke 3. Uredbe br. 178/2002
ima na temelju članka 4. Uredbe br. 852/2004, u vezi s određenim odredbama Priloga II. potonjoj uredbi.
19      Presudom od 15. ožujka 2023. tribunal correctionnel du Luxembourg, division Neufchâteau (Kazneni sud u pokrajini Luxembourg, Odjel u Neufchâteauu, Belgija) oslobodio je društvo Aldi svih optužbi koje su mu stavljene na teret.
20      Presudom od 12. veljače 2024. cour d’appel de Liège (Žalbeni sud u Liègeu, Belgija) potvrdio je tu presudu, smatrajući da se Uredbom br. 852/2004 subjektima u poslovanju s hranom koji obavljaju bilo koju fazu proizvodnje, prerade i distribucije hrane ne nalaže obveza rezultata u području suzbijanja štetnika, nego niz obveza u pogledu sredstva. Prisutnost tragova i izmeta štetnika u trgovinama i skladištu o kojima je riječ stoga sama po sebi ne predstavlja povredu te uredbe. Taj se sud u tu svrhu oslonio na načela sustava HACCP navedena u članku 5. navedene uredbe i na Obavijest Komisije o provedbi sustava upravljanja sigurnošću hrane kojima su obuhvaćeni dobra higijenska praksa i postupci koji se temelje na načelima HACCP-a, uključujući olakšavanje/fleksibilnost provedbe u određenim poduzećima u prehrambenom sektoru (SL 2022., C 355, str. 1.).
21      Državni odvjetnik pri couru d’appel de Liège (Žalbeni sud u Liègeu, Belgija) podnio je žalbu protiv te presude Couru de cassation (Kasacijski sud, Belgija), odnosno sudu koji je uputio zahtjev, ističući da to tumačenje čini zahtjev higijene i sigurnosti hrane utvrđen Uredbom br. 852/2004 besmislenim. Prema njegovu mišljenju, margina prosudbe koja je tom uredbom ostavljena subjektima u poslovanju s hranom odnosi se samo na izbor praksi koje treba usvojiti, a ne na rezultat koji treba postići. Prema tome, utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti tragova i izmeta štetnika dovoljno je da se dokaže da taj zahtjev nije poštovan, a da pritom to tijelo ne mora dokazati da subjekt o kojem je riječ nije upotrijebio sva moguća sredstva za suzbijanje te opasnosti.
22      U tim je okolnostima Cour de cassation (Kasacijski sud) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Nalaže li se obvezama utvrđenima člankom 4. stavkom 2. [Uredbe br. 852/2004], kao i Prilogom II. toj uredbi i konkretnije točkom 2. podtočkom (c) poglavlja I., točkom 1. podtočkom (a) poglavlja V. te točkama 2. do 4. poglavlja IX., subjektima u poslovanju s hranom u veleprodaji i maloprodaji obveza rezultata, tako da je pronalazak tragova ili izmeta štetnika u trgovinama i skladištima dovoljan, osim u slučaju više sile, vanjskog razloga ili neotklonjive pogreške, kako bi se utvrdila povreda navedene uredbe, ili se na subjekte u poslovanju s hranom primjenjuje samo obveza u pogledu sredstava, odnosno da poduzmu sve mjere kako bi spriječili prisutnost štetnika, tako da sama činjenica da je nacionalno upravno tijelo pronašlo tragove i izmet štetnika u trgovinama i skladištima nije dovoljna kako bi se utvrdila povreda iste uredbe?”
O prethodnom pitanju
Dopuštenost
23      U svojim pisanim očitovanjima društvo Aldi tvrdilo je da je
za rješavanje glavnog kaznenog postupka relevantno samo tumačenje točke 2. podtočke (c) poglavlja I. i točaka 3. i 4. poglavlja IX. Priloga II.
Uredbi br. 852/2004, s obzirom na to da se protiv njega nije vodio postupak zbog povreda odredbi točke 1. podtočke (a) poglavlja V. i točke 2. poglavlja IX. tog priloga.
24      Prema ustaljenoj sudskoj praksi, u okviru postupka ustanovljenog člankom 267. UFEU-a isključivo je na nacionalnom sudu pred kojim se vodi postupak i koji mora preuzeti odgovornost za sudsku odluku koja će biti donesena da uvažavajući posebnosti predmeta ocijeni nužnost prethodne odluke za donošenje svoje presude i relevantnost pitanja koja postavlja Sudu. Posljedično, kad se postavljena pitanja odnose na tumačenje prava Unije, Sud je u načelu dužan donijeti odluku (presude od 2. prosinca 2025., Stichting Right to Consumer Justice i Stichting App Stores Claims, C-34/24, EU:C:2025:936, t. 39. i od 18. prosinca 2025., Lukoil Bulgaria, C-260/24, EU:C:2025:988, t. 18. i navedena sudska praksa).
25      Sud može odbiti odlučivati o zahtjevu koji je uputio nacionalni sud samo ako je očito da zatraženo tumačenje prava Unije nema nikakve veze s činjeničnim stanjem ili predmetom glavnog postupka, ako je problem hipotetski ili ako Sud ne raspolaže činjeničnim i pravnim elementima potrebnima da bi se mogao dati koristan odgovor na upućena pitanja (presuda od 29. siječnja 2026., Fondazione Teatro alla Scala di Milano, C-668/24, EU:C:2026:60, t. 35. i navedena sudska praksa).
26      U ovom slučaju, neovisno o tome jesu li odredbe točke 1. podtočke (a) poglavlja V. i točke 2. poglavlja IX. Priloga II. Uredbi br. 852/2004 bile posebno istaknute u okviru kaznenog postupka pokrenutog protiv društva Aldi, dovoljno je utvrditi da te odredbe pridonose osiguranju sigurnosti hrane i dio su konteksta s obzirom na koji treba tumačiti cijeli taj prilog. Stoga se ne može smatrati da traženo tumačenje navedenih odredbi nema veze s činjeničnim stanjem ili predmetom spora u glavnom postupku ili da je problem koji je u vezi s tim odredbama istaknuo sud koji je uputio zahtjev hipotetski.
27      Osim toga, društvo Aldi je na raspravi pred Sudom tvrdilo da se postavljeno pitanje ne odnosi na tumačenje prava Unije, nego na primjenu kaznenih sankcija predviđenih belgijskim zakonodavstvom, s obzirom na to da Uredba br. 852/2004 ne sadržava nijednu odredbu o kaznenim sankcijama.
28      Kao što je to istaknula nezavisna odvjetnica u točki 29. svojeg mišljenja, sud koji je uputio zahtjev postavlja pitanje dosega obveza koje su subjektima u poslovanju s hranom propisane Uredbom br. 852/2004, koja izričito upućuje na Uredbu br. 178/2002. Konkretno, potonjom uredbom, u članku 17. stavku 2. trećem podstavku nalaže se državama članicama da predvide učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće mjere i sankcije koje se primjenjuju u slučaju povrede propisa Unije u području hrane.
29      Stoga je ovaj predmet obuhvaćen područjem primjene prava Unije, s obzirom na to da se glavni postupak odnosi na povrede Uredbe br. 852/2004 koje se pripisuju društvu Aldi i koje je belgijski zakonodavac kvalificirao kao kaznena djela, a postavljeno pitanje doista se odnosi na tumačenje te uredbe.
30      Iz navedenog slijedi da je prethodno pitanje dopušteno.
Meritum
31      Uvodno valja podsjetiti na to da je, prema ustaljenoj sudskoj praksi, u okviru postupka suradnje između nacionalnih sudova i Suda uspostavljene u članku 267. UFEU-a, na Sudu da nacionalnom sudu pruži koristan odgovor koji će mu omogućiti da riješi spor koji se pred njim vodi. U tom smislu, Sud će, po potrebi, preoblikovati pitanja koja su mu postavljena. Nadalje, Sud može uzeti u obzir pravila prava Unije na koja se nacionalni sud nije pozvao u svojem pitanju (vidjeti presude od 20. ožujka 1986., Tissier, 35/85, EU:C:1986:143, t. 9. kao i od 1. kolovoza 2025., Alace i Canpelli, C-758/24 i C-759/24, EU:C:2025:591, t. 44.).
32      Svojim jedinim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li odredbe točke 2. podtočke (c)
poglavlja I., točke 1. podtočke (a) poglavlja V. i točaka 2. do 4. poglavlja IX. Priloga II. Uredbi br. 852/2004, u vezi s člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. stavcima 1. i 2. te uredbe, tumačiti na način da je utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti tragova i izmeta štetnika u trgovinama i skladištima poduzeća u poslovanju s hranom dovoljno da se utvrdi postojanje povrede obveza koje na temelju tih odredbi ima subjekt u poslovanju s hranom koji kontrolira to poduzeće, a da pritom nije potrebno k tome dokazati da taj subjekt nije upotrijebio sva moguća sredstva za sprečavanje prisutnosti takvih štetnika.
33      Uvodno valja podsjetiti na to da je glavni cilj Uredbe br. 852/2004 osigurati visok stupanje zaštite potrošača s obzirom na sigurnost hrane, kao što to osobito proizlazi iz uvodne izjave 7. te uredbe. Taj cilj sâm po sebi pridonosi ostvarenju temeljnog cilja propisa Unije o hrani, odnosno postizanju visoke razine zaštite života i zdravlja ljudi, na koji se također odnosi Uredba br. 178/2002, kao što to osobito proizlazi iz njezina članka 1. stavka 1.
34      U potonjoj uredbi, kao što se na to podsjeća u uvodnoj izjavi 1. Uredbe br. 852/2004, navode se i druga zajednička načela i definicije u području nacionalnih propisa o hrani i propisa Unije o hrani. Uredba br. 178/2002 stoga je usko povezana s Uredbom br. 852/2004, čijim se člankom 2. stavkom 2. određuje da se definicije iz prve uredbe primjenjuju i u okviru druge uredbe.
35      Prije svega, člankom 14. stavcima 1. i 2. Uredbe br. 178/2002 određuje se da se hrana ne smije stavljati na tržište ako je „opasna”, odnosno ako se smatra da je štetna za zdravlje ili neprikladna za prehranu ljudi.
36      Nadalje, člankom 17. stavkom 1. te uredbe, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 30.,
nalaže se subjektu u poslovanju s hranom, kako je definiran u članku 3. točki. 3. navedene uredbe, primarna pravna odgovornost da u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije unutar poduzeća kojim upravlja, mora osigurati da hrana ispunjava zahtjeve propisa o hrani koji su od važnosti za njegove aktivnosti te da mora provjeriti jesu li ti zahtjevi ispunjeni. U tom kontekstu, člankom 1. stavkom 1. točkom (a) Uredbe br. 852/2004 uspostavlja se načelo prema kojem primarnu odgovornost za sigurnost hrane snosi subjekt u poslovanju s hranom.
37      Naposljetku, pojam „kontaminacija” definiran je u članku 2. stavku 1. točki (f) Uredbe br. 852/2004 kao prisutnost ili unošenje „opasnosti”, a koji je pojam sâm definiran u članku 3. točki 14. Uredbe br. 178/2002 kao biološki, kemijski ili fizički agens u hrani ili stanje hrane koje može imati štetno djelovanje na zdravlje.
38      Ta široka definicija pojma „kontaminacija” odražava jasnu namjeru zakonodavca Unije da promiče visoku razinu sigurnosti hrane (vidjeti u tom smislu presude od 12. rujna 2019., A i dr., C-347/17, EU:C:2019:720, t. 40. i od 22. veljače 2024., Micreos Food Safety, C‑745/22, EU:C:2024:160, t. 42.).
39      Sud je već pojasnio da važnost koju ima cilj osiguravanja sigurnosti hrane i time osiguravanja visoke razine zaštite potrošača može opravdati čak i znatne negativne gospodarske posljedice za određene subjekte u poslovanju s hranom (vidjeti u tom smislu presudu od 2. rujna 2021., Association of Independent Meat Suppliers i Cleveland Meat Company, C-579/19, EU:C:2021:665, t. 97.).
40      S obzirom na ciljeve i načela navedene u točkama 33. do 39. ove presude valja tumačiti svaku od odredbi Uredbe br. 852/2004 koje su relevantne za odgovor na postavljeno pitanje radi djelotvorne provedbe tih odredbi.
41      Prvo, člankom 4. stavkom 2. Uredbe br. 852/2004 nalaže se subjektima u poslovanju s hranom koji obavljaju bilo koju fazu proizvodnje, prerade i distribucije hrane da se moraju pridržavati općih zahtjeva u vezi s higijenom utvrđenih u Prilogu II. toj uredbi.
42      Ta je obveza dio „opće obveze” predviđene člankom 3. Uredbe br. 852/2004, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 8., kojom se subjektima u poslovanju s hranom nalaže da osiguraju da sve faze proizvodnje, prerade i distribucije hrane koje su pod njihovom kontrolom udovoljavaju zahtjevima u vezi s higijenom utvrđenima navedenom uredbom, i to kako se ne bi ugrozila sigurnost hrane.
43      Pojam „higijena hrane” definiran je u članku 2. stavku 1. točki (a) iste uredbe na način da obuhvaća mjere i uvjete potrebne za kontrolu opasnosti i osiguranje prikladnosti hrane za prehranu ljudi u skladu s njezinom namjenom.
44      Drugo, odredbama Priloga II. Uredbi br. 852/2004, na koji upućuje članak 4. stavak 2. te uredbe, utvrđuju se opći zahtjevi o higijeni koji se u načelu primjenjuju na sve subjekte u poslovanju s hranom. Zahtjev za prethodnu odluku izričito se odnosi na pet od tih zahtjeva.
45      Kao prvo, na temelju odredbi točke 2. podtočke (c) poglavlja I. tog Priloga II., prostorije u kojima se posluje s hranom, svojim nacrtom, idejnim rješenjem, izgradnjom, lokacijom i veličinom moraju omogućiti primjenu dobre higijenske prakse, uključujući zaštitu od kontaminacije te osobito suzbijanje štetnika.
46      Tom se odredbom tako nalaže obveza koja se odnosi na karakteristike prostorija u kojima se posluje s hranom, a koje moraju omogućiti primjenu dobre higijenske prakse kako bi se spriječila „kontaminacija” te hrane u smislu Uredbe br. 852/2004. Iz toga slijedi da prisutnost tragova ili izmeta štetnika u prostorijama u kojima se posluje s hranom, protiv kojih se subjekti u poslovanju s hranom moraju boriti, sama po sebi ne predstavlja povredu obveze koju ti subjekti imaju na temelju točke 2. podtočke (c) poglavlja I. Priloga II. toj uredbi, pod uvjetom da su karakteristike navedenih prostorija takve da omogućuju primjenu takvih dobrih praksi.
47      Kao drugo, odredbama točke 1. podtočke (a) poglavlja V. navedenog Priloga II. predviđa se da predmeti, pribor i oprema s kojima hrana dolazi u doticaj moraju biti učinkovito očišćeni i, po potrebi, dezinficirani dovoljno često da se izbjegne svaki rizik od kontaminacije. Pojam „rizik” definiran je u članku 3. točki 9. Uredbe br. 178/2002 kao funkcija vjerojatnosti štetnog učinka na zdravlje i težina tog učinka, koji je posljedica opasnosti.
48      Ta obveza čišćenja i dezinficiranja dovoljno često da se izbjegne svaki rizik od kontaminacije ne može se smatrati ispunjenom ako nadležna tijela utvrde prisutnost tragova i izmeta štetnika na priboru ili na opremi koji dolaze u doticaj s hranom.
49      Kao treće, u skladu s odredbama točke 2. poglavlja IX. istog Priloga II., koje se odnose na pravila koja se primjenjuju na hranu, sirovine i sve sastojke koji su uskladišteni u poduzeću koje posluje s hranom moraju se držati pod odgovarajućim uvjetima koji sprečavaju štetne promjene i koji ih štite od kontaminacije.
50      Iz teksta tih odredbi, osobito izrazâ „svi sastojci koji su uskladišteni” i „kontaminacij[a]”, u vezi s ciljem koji se nastoji postići Uredbom br. 852/2004, a koji se sastoji od toga da se potrošaču osigura visok stupanj zaštite s obzirom na sigurnost hrane, proizlazi da se ne poštuje obveza odgovarajućeg skladištenja sirovina i sastojaka u smislu navedenih odredbi ako u skladišnim prostorima unutar poduzeća u poslovanju s hranom nadležno tijelo utvrdi ne samo prisutnost tragova ili izmeta štetnika, nego i proizvoda koji su izgrizeni i kontaminirani.
51      Kao četvrto, odredbama točke 3. poglavlja IX. Priloga II. Uredbi br. 852/2004 zahtijeva se da je u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije hrana zaštićena od svake kontaminacije koja bi je mogla učiniti neprikladnom za prehranu ljudi, štetnom za zdravlje ili tako kontaminiranom da bi bilo nerazumno pretpostaviti da se može konzumirati u takvom stanju.
52      Zahtjev da se hrana zaštiti od „svake kontaminacije” u „svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije” te hrane uzrokovane biološkim, kemijskim ili fizičkim agensima koji je mogu učiniti neprikladnima za konzumaciju, kao i cilj osiguranja visokog stupnja zaštite zdravlja potrošačâ, podrazumijeva da se te odredbe ne poštuju ako nadležno tijelo u trgovinama ili skladištima poduzeća u poslovanju s hranom pronađe kontaminiranu hranu i hranu koju su izgrizli štetnici.
53      Kao peto, na temelju odredbi točke 4. poglavlja IX. tog Priloga II., svaki subjekt u poslovanju s hranom mora provoditi odgovarajuće postupke za suzbijanje štetnika u poduzeću u poslovanju s hranom koje kontrolira.
54      Iz tih odredbi, u vezi s ciljem Uredbe br. 852/2004, koji se sastoji od osiguranja sigurnosti hrane i visokog stupnja zaštite zdravlja potrošačâ, proizlazi da je utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti štetnika u trgovinama ili skladištima poduzeća u poslovanju s hranom važan pokazatelj koji pridonosi tomu da se utvrdi da subjekt u poslovanju s hranom nije proveo odgovarajuće postupke za suzbijanje tih štetnika. Štoviše, iz navedenih odredbi proizlazi da je ponovljeno utvrđenje prisutnosti takvih tragova dovoljno za dokazivanje postojanja povrede obveze provođenja takvih odgovarajućih postupaka.
55      Treće, kao što to proizlazi iz sudske prakse Suda, pri tumačenju odredbi Priloga II. Uredbe br. 852/2004 valja osobito uzeti u obzir članak 5. te uredbe (vidjeti u tom smislu presude od 6. listopada 2011., Astrid Preissl, C-381/10, EU:C:2011:638, t. 26. kao i Albrecht i dr., C-382/10, EU:C:2011:639, t. 18.).
56      Na temelju članka 5. stavka 1. navedene uredbe, u vezi s uvodnom izjavom 12. te uredbe, subjekti u poslovanju s hranom dužni su uspostaviti, provoditi i održavati jedan ili više trajnih postupaka koji se temelje na načelima sustava HACCP, osobito onom iz članka 5. stavka 2. točke (a) iste uredbe, prema kojem ti subjekti moraju utvrditi sve opasnosti koje se moraju spriječiti, ukloniti ili smanjiti na prihvatljivu razinu. Člankom 1. stavkom 1. točkom (d) Uredbe br. 852/2004 pojašnjava se u tom pogledu da je cilj opće provedbe postupaka koji se temelje na načelima sustava HACCP, zajedno s primjenom dobre higijenske prakse, povećati odgovornost subjekata u poslovanju s hranom.
57      Iz toga slijedi da se provedbom načela sustava HACCP, u skladu s člankom 5. Uredbe br. 852/2004, ne može osloboditi subjekta u poslovanju s hranom njegove odgovornosti koja proizlazi iz povrede odredbi Priloga II. toj uredbi, u vezi s člankom 4. stavkom 2. navedene uredbe.
58      U tom se pogledu ne može smatrati da „olakšavanje/fleksibilnost provedbe u određenim poduzećima u prehrambenom sektoru”, na koju se upućuje u Obavijesti Komisije navedenoj u točki 20. ove presude, omogućuje oslobađanje subjekta u poslovanju s hranom od njegovih obveza na temelju članka 4. stavka 2. Uredbe br. 852/2004, u vezi s njezinim Prilogom II. Naime, kao što je to pojašnjeno u uvodnoj izjavi 16. te uredbe, to „olakšavanje/fleksibilnost”, čija je svrha omogućiti nastavak primjene tradicionalnih metoda, ne može imati za učinak ugrožavanje ciljeva u području higijene hrane.
59      Kao što su to u biti tvrdile francuska vlada i Europska komisija u svojim pisanim očitovanjima, obveze predviđene člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. Uredbe br. 852/2004 dopunjuju se s ciljem jačanja odgovornosti subjekata u poslovanju s hranom.
60      U ovom slučaju, prema informacijama koje je dostavio sud koji je uputio zahtjev, ponovljene kontrole u razmaku od nekoliko mjeseci u više podružnica poduzeća u poslovanju s hranom o kojem je riječ pokazale su kontaminaciju tragovima štetnika na hrani i u njoj te u njezinoj neposrednoj blizini od koje je većina već bila u fazi stavljanja na tržište, odnosno dostupna potrošačima.
61      Naposljetku, budući da iz zahtjeva za prethodnu odluku ne proizlazi da je u glavnom postupku dotični subjekt u poslovanju s hranom tvrdio da postoji viša sila, vanjski uzrok ili neotklonjiva pogreška, taj dio postavljenog pitanja nije potrebno razmatrati.
62      Uzimajući u obzir sva prethodna razmatranja, na postavljeno pitanje valja odgovoriti kako slijedi:
–        odredbe točke 1. podtočke (a) poglavlja V. i točaka 2. i 3.
poglavlja IX. Priloga II. Uredbi br. 852/2004, u vezi s člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. stavcima 1. i 2. te uredbe, treba tumačiti na način da je utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti tragova i izmeta štetnika u trgovinama i skladištima poduzeća u poslovanju s hranom dovoljno da se utvrdi postojanje povrede obveza koje na temelju tih odredbi ima subjekt u poslovanju s hranom koji kontrolira to poduzeće, a da pritom nije potrebno k tome dokazati da taj subjekt nije upotrijebio sva moguća sredstva za sprečavanje prisutnosti takvih štetnika,
–        odredbe točke 4.
poglavlja IX. Priloga II. Uredbi br. 852/2004, u vezi s člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. stavcima 1. i 2. te uredbe, treba tumačiti na način da je ponovljeno utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti takvih tragova i izmeta štetnika dovoljno da se utvrdi da navedeni subjekt nije proveo odgovarajuće postupke za suzbijanje takvih štetnika,
–        odredbe točke 2. podtočke (c) poglavlja I. Priloga II. Uredbi br. 852/2004, u vezi s člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. stavcima 1. i 2. te uredbe, treba tumačiti na način da se za utvrđenje nadležnog tijela da postoji povreda tih odredbi zahtijeva da se utvrdi da karakteristike prostorija poduzeća u poslovanju s hranom ne omogućuju primjenu dobre higijenske prakse.
Troškovi
63      Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (treće vijeće) odlučuje:
–        Odredbe točke 1. podtočke (a) poglavlja V. i točaka 2. i 3. poglavlja IX. Priloga II. Uredbi (EZ) br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o higijeni hrane, u vezi s člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. stavcima 1. i 2. te uredbe,
treba tumačiti na način da je:
utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti tragova i izmeta štetnika u trgovinama i skladištima poduzeća u poslovanju s hranom dovoljno da se utvrdi postojanje povrede obveza koje na temelju tih odredbi ima subjekt u poslovanju s hranom koji kontrolira to poduzeće, a da pritom nije potrebno k tome dokazati da taj subjekt nije upotrijebio sva moguća sredstva za sprečavanje prisutnosti takvih štetnika.
–        Odredbe točke 4. poglavlja IX. Priloga II. Uredbi br. 852/2004, u vezi s člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. stavcima 1. i 2. te uredbe,
treba tumačiti na način da je:
ponovljeno utvrđenje nadležnog tijela o prisutnosti takvih tragova i izmeta štetnika dovoljno da se utvrdi da navedeni subjekt nije proveo odgovarajuće postupke za suzbijanje takvih štetnika.
–        Odredbe točke 2. podtočke (c) poglavlja I. Priloga II. Uredbi br. 852/2004, u vezi s člankom 4. stavkom 2. i člankom 5. stavcima 1. i 2. te uredbe,
treba tumačiti na način da se:
za utvrđenje nadležnog tijela da postoji povreda tih odredbi zahtijeva da se utvrdi da karakteristike prostorija poduzeća u poslovanju s hranom ne omogućuju primjenu dobre higijenske prakse.
Potpisi
*      Jezik postupka: francuski