62024CJ0321_RES
Byla C‑321/24
BCpriešS. C. P. AttaletAssociés
(Tribunal Judiciaire de Paris (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. spalio 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas kapitalo judėjimas – SESV 63 straipsnio 1 dalis – Paveldėjimas – Privalomas kreipimasis į notarą siekiant parengti paveldėjimo deklaraciją kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje pradėta paveldėjimo procedūra – Šios valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad notaro atlyginimas apskaičiuojamas nuo viso paveldimo bendrojo turto – Lygiagretus valstybių narių naudojimasis savo kompetencija mokesčių srityje – Laisvo kapitalo judėjimo ribojimo nebuvimas“
Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė – Sutarties nuostatos – Taikymo sritis – Notaro atlyginimas už paveldėjimo deklaracijos parengimą – Paveldėjimas, kurį sudaro dviejose valstybėse narėse esantis turtas ir kiekvienoje iš šių valstybių apmokestinamas paveldimo turto mokesčiu – Privalomas kreipimasis į notarą paveldėjimo deklaracijai parengti vienoje iš šių valstybių – Užsienio elementų turinti situacija – Notaro atlyginimo, kuris nelemia tarpvalstybinio kapitalo judėjimo, bet vis dėlto susijęs su tarptautiniu paveldėjimo pobūdžiu, mokėjimas – Įtraukimas
(SESV 63 straipsnio 1 dalis)
(žr. 29–33 punktus)
Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė – Apribojimai – Notaro atlyginimas už paveldėjimo deklaracijos parengimą – Paveldėjimas, kurį sudaro dviejose valstybėse narėse esantis turtas ir kiekvienoje iš šių valstybių apmokestinamas paveldimo turto mokesčiu – Privalomas kreipimasis į notarą paveldėjimo deklaracijai parengti vienoje iš šių valstybių – Notaro atlyginimas, skaičiuojamas nuo viso paveldimo bendrojo turto, neatsižvelgiant į turto buvimo vietą – Teisės aktai, vienodai taikomi nacionalinėms ir tarpvalstybinėms situacijoms – Diskriminacijos nebuvimas – Paveldėjimo deklaracija, pagal sutartį dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo ir nacionalinę teisę susijusi su visu paveldimu turtu – Neatsižvelgimas į kitoje valstybėje narėje įsisteigusiam notarui sumokėtą atlyginimą, kuris taip pat apskaičiuojamas nuo viso paveldimo bendrojo turto – Nepalanki padėtis, atsirandanti dėl lygiagretaus valstybių narių kompetencijos mokesčių srityje įgyvendinimo – Apribojimo nebuvimas
(SESV 63 straipsnio 1 dalis)
(žr. 39–47 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Išnagrinėjęs ginčą dėl Prancūzijos notaro atlyginimo ginčijimo pagal tarpvalstybinį palikimą, apimantį Prancūzijoje ir Belgijoje esantį turtą, Teisingumo Teismas nusprendė dėl nacionalinės teisės aktų, kuriuose numatyta, kad paveldėjimo deklaraciją rengiančio notaro atlyginimas apskaičiuojamas remiantis visu paveldimu bendruoju turtu, neatsižvelgiant į kitoje valstybėje narėje įsisteigusiam notarui sumokėtus atlyginimus, taip pat apskaičiuotus nuo viso paveldimo bendrojo turto, atitikties SESV 63 straipsniui.
BC, gyvenanti Prancūzijoje, mirus jos Belgijoje gyvenusiai seseriai, yra vienintelė kilnojamojo ir nekilnojamojo turto, esančio ir Prancūzijoje, ir Belgijoje, paveldėtoja.
Paveldėjimo procedūrą Belgijoje pradėjo šioje valstybėje narėje įsisteigęs notaras. Už parengtą paveldėjimo deklaraciją BC jam sumokėjo atlyginimą, apskaičiuotą pagal viso paveldimo bendrojo turto, kurį sudaro Prancūzijoje ir Belgijoje esantis turtas, vertę, kaip numatyta Belgijos teisės aktuose.
Be to, pagal Prancūzijos teisę BC privalėjo naudotis Prancūzijoje įsisteigusio notaro paslaugomis, kad gautų paveldėjimo deklaraciją šioje valstybėje narėje Prancūzijos paveldimo turto mokesčio apskaičiavimo tikslais.
BC pareiškė ieškinį Tribunal judiciaire de Paris (Paryžiaus pirmosios instancijos teismas, Prancūzija), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme, ir juo ginčijo Prancūzijos notaro atlyginimo apskaičiavimo tvarką. Ji prašė, kad šis atlyginimas būtų skaičiuojamas nuo bendrojo turto, atitinkančio tik Prancūzijoje esantį turtą, o ne nuo viso paveldimo bendrojo turto.
Teisingumo Teismo vertinimas
Visų pirma Teisingumo Teismas konstatavo, kad nagrinėjama situacija yra susijusi su kapitalo judėjimu, kaip tai suprantama pagal SESV 63 straipsnio 1 dalį.
Iš jurisprudencijos matyti, kad paveldimo turto apmokestinimas patenka į SESV nuostatų, susijusių su kapitalo judėjimu, taikymo sritį, išskyrus atvejus, kai paveldėjimo santykių elementai yra vienoje valstybėje narėje (
1
).
Nagrinėjamu atveju Belgijoje pradėta ir su Prancūzijoje gyvenančiu asmeniu susijusi ginčijama paveldėjimo procedūra, apimanti Prancūzijoje ir Belgijoje esantį turtą, kiekvienoje iš šių valstybių narių apmokestinamą paveldimo turto mokesčiu, yra tarpvalstybinio pobūdžio.
Teisingumo Teismo teigimu šios situacijos tarpvalstybinio pobūdžio negali paneigti tai, kad Prancūzijoje įsisteigusio notaro atlyginimas nėra paveldimo turto dalis ir dėl jo neatsiranda tarpvalstybinis kapitalo judėjimas, nes šiam notarui atlyginama savarankiškai ir atskirai nuo Belgijoje įsisteigusio notaro.
Iš tiesų Prancūzijoje notaro parengtoje paveldėjimo deklaracijoje nurodomas ir Prancūzijoje, ir užsienyje esantis kilnojamasis ir nekilnojamasis turtas, kad Prancūzijos mokesčių administratorius galėtų apskaičiuoti su paveldėjimu susijusius mokesčius, be kita ko, taikydamas atitinkamas Prancūzijos ir Belgijos sutarties dėl dvigubo apmokestinimo paveldimo turto mokesčio srityje išvengimo nuostatas (
2
).
Taigi notaro dalyvavimas Prancūzijoje yra būtinas etapas apskaičiuojant šiuos mokesčius, todėl notaro atlyginimo, nustatomo pagal visą notaro nurodytą paveldimą bendrąjį turtą, apskaičiavimo tvarka yra neatsiejamai susijusi su tarptautiniu nagrinėjamo paveldėjimo pobūdžiu.
Kadangi nagrinėjama situacija susijusi su laisvu kapitalo judėjimu, Teisingumo Teismas toliau nagrinėjo, ar Prancūzijos teisės aktai, susiję su notaro atlyginimo už paveldėjimo deklaracijos parengimą apskaičiavimo tvarka esant tokiai situacijai, yra pagal SESV 63 straipsnį draudžiamas kapitalo judėjimo apribojimas.
Teisingumo Teismas visų pirma konstatavo, kad nagrinėjami teisės aktai nėra diskriminuojantys, nes juose nenumatytas skirtingas požiūris į išimtinai vidaus ir tarpvalstybines situacijas. Iš tiesų notaro atlyginimas, kuris iš esmės yra tinkamas ir teisingas atlygis jam, bet kuriuo atveju apskaičiuojamas remiantis visu paveldimu bendruoju turtu, neatsižvelgiant į atitinkamo turto buvimo vietą.
Žinoma, tokie teisės aktai gali sudaryti nepalankesnes sąlygas tarpvalstybinėms situacijoms, nes dėl jų įpėdinis tarpvalstybinio paveldėjimo atveju gali būti priverstas mokėti atlyginimą kiekvienoje valstybėje narėje, kurioje yra paveldimas turtas, ir taip patirti didesnę naštą nei ta, kuri jam tektų paveldėjimo išimtinai vienoje valstybėje atveju.
Vis dėlto, nors notaro atlyginimas Prancūzijoje apskaičiuojamas remiantis visu paveldimu bendruoju turtu, taip yra dėl to, kad šio notaro parengtoje paveldėjimo deklaracijoje turi būti nurodytas šis turtas, kad Prancūzijos mokesčių administratorius galėtų apskaičiuoti su palikimu susijusius mokesčius pagal, be kita ko, Prancūzijos ir Belgijos sutartį. Todėl, remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija (
3
), šis atlyginimas turi būti laikomas nepatogumu dėl papildomų išlaidų, atsirandančių dėl lygiagretaus Prancūzijos Respublikos ir Belgijos Karalystės kompetencijos mokesčių srityje įgyvendinimo. Nesant suderinimo Europos Sąjungos lygmeniu, toks nepatogumas nėra judėjimo laisvių apribojimas, jeigu toks lygiagretus kompetencijos mokesčių srityje įgyvendinimas nėra diskriminacinis.
Atsižvelgiant į tai, kad nagrinėjami teisės aktai nėra diskriminuojantys ir dėl jų atsirandančios papildomos išlaidos daro tokį patį poveikį tarpvalstybiniam kapitalo judėjimui tarp Prancūzijos ir Belgijos, kaip ir Prancūzijos vidaus kapitalo judėjimui, minėtais teisės aktais nenustatomas pagal SESV 63 straipsnio 1 dalį draudžiamas laisvo kapitalo judėjimo apribojimas.
(
1
)	Šiuo klausimu žr. 2006 m. vasario 23 d. Sprendimą van Hilten-van der Heijden (C‑513/03, EU:C:2006:131, 41 punktas); 2021 m. gruodžio 21 d. Sprendimą Finanzamt V (Palikimas – Neapmokestinamosios sumos dalis ir privalomųjų palikimo dalių atskaitymas) (C‑394/20, EU:C:2021:1044, 29 punktas) ir 2023 m. spalio 12 d. Sprendimą BA (Paveldimas turtas – Socialinė būsto politika Sąjungoje) (C‑670/21, EU:C:2023:763, 38 punktas).
(
2
)	1959 m. sausio 20 d. Briuselyje pasirašyta Prancūzijos ir Belgijos sutartis dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo ir tam tikrų kitų paveldėjimo ir registracijos mokesčių klausimų sprendimo.
(
3
)	Pagal analogiją žr. 2005 m. rugsėjo 8 d. Sprendimą Mobistar ir Belgacom Mobile (C‑544/03 ir C‑545/03, EU:C:2005:518, 31 punktas) ir 2022 m. rugsėjo 22 d. Sprendimą Admiral Gaming Network ir kt. (C‑475/20–C‑482/20, EU:C:2022:714, 43 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).