62025TJ0190
BENDROJO TEISMO (antroji kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėties) SPRENDIMAS
2026 m. balandžio 15 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Akcizo mokesčiai – Akcizai, taikomi apdorotam tabakui – Direktyvos 2011/64/ES 5 straipsnio 1 dalis – Sąvokos „rūkomasis tabakas“ aiškinimas – Atsižvelgimas į kombinuotosios nomenklatūros ir paaiškinimų nuostatas – Galiojimas – Teisinis saugumas – Principas „nullum crimen, nulla poena sine lege““
Byloje T‑190/25
dėl Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) 2025 m. vasario 27 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2025 m. vasario 27 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš
A. K.,
UAB „Tabako lapai“,
dalyvaujant
Lietuvos Respublikos generalinei prokuratūrai,
BENDRASIS TEISMAS (antroji kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėties),
kurį sudaro pirmininkė N. Półtorak, teisėjai G. Hesse (pranešėjas), G. Steinfatt, D. Petrlík ir I. Dimitrakopoulos,
generalinė advokatė M. Brkan,
kancleris V. Di Bucci,
atsižvelgęs į tai, kad 2025 m. kovo 19 d. Teisingumo Teismas pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50b straipsnio trečią pastraipą perdavė Bendrajam Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą,
atsižvelgęs į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50b straipsnio pirmos pastraipos b ir d punktuose nurodytas sritis ir į tai, kad nėra savarankiško klausimo dėl išaiškinimo, kaip tai suprantama pagal minėto statuto 50b straipsnio antrą pastraipą,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Lietuvos vyriausybės, atstovaujamos V. Kazlauskaitės-Švenčionienės,
–
Europos Sąjungos Tarybos, atstovaujamos R. Liudvinavičiūtės, S. Santoro ir O. Segnana,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos M. Björkland, A. Demeneix ir J. Jokubauskaitės,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinės advokatės nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas, pirma, dėl 2011 m. birželio 21 d. Tarybos direktyvos 2011/64/ES dėl akcizų, taikomų apdorotam tabakui, struktūros ir tarifų (OL L 176, 2011, p. 24) 5 straipsnio 1 dalies a punkto ir 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeisto 2000 m. sausio 31 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 254/2000 (OL L 28, 2000, p. 16; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 9 t., p. 357), I priede išdėstytos Kombinuotosios nomenklatūros (2017 m. spalio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 2017/1925 (OL L 282, 2017, p. 1) redakcija; toliau – KN) 2401 ir 2403 pozicijų išaiškinimo ir, antra, dėl Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punkto ir KN galiojimo atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 49 straipsnio 1 dalį ir bendrąjį teisinio saugumo principą.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant baudžiamąją bylą prieš pagal Lietuvos teisę įsteigtą bendrovę UAB „Tabako lapai“ ir jos direktorių A. K. dėl nusikaltimų akcizų srityje.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyva 2011/64
3
Direktyvos 2011/64 2, 3, 8 ir 9 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(2)
Sąjungos teisės aktai, reglamentuojantys su tabako produktais susijusius fiskalinius klausimus, turi užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir kartu aukštą sveikatos apsaugos lygį <...>
(3)
Vienas iš Europos Sąjungos sutarties tikslų yra palaikyti ekonominę sąjungą, kuri savo savybėmis būtų panaši į vidaus rinką, kurioje veiktų sveika konkurencija. Kalbant apie apdorotą tabaką, šio tikslo įgyvendinimas reiškia, kad šio sektoriaus produktų suvartojimui įtakos turinčių mokesčių taikymas valstybėse narėse neturi iškreipti konkurencijos sąlygų ir trukdyti laisvam produktų judėjimui Sąjungoje.
<...>
(8)
Siekiant vienodo ir sąžiningo apmokestinimo, cigarečių, cigarų bei cigarilių ir kitų rūkomojo tabako produktų terminų apibrėžtys turėtų būti nustatytos taip, kad <...> rūkomasis tabakas, kuris daugeliu atžvilgių panašus į susmulkintą tabaką, kuris skirtas cigaretėms sukti, nustatant akcizą būtų laikomas smulkintu tabaku <...>
(9)
Kiek tai yra susiję su akcizais, struktūrų derinimas visų pirma turi užtikrinti, kad, taikant mokestį, nebus iškreipta konkurencija tai pačiai grupei priklausančiose atskirose apdoroto tabako kategorijose ir, atitinkamai, bus įgyvendintas valstybių narių nacionalinių rinkų atidarymas.“
4
Direktyvos 2011/64 1 straipsnis „Dalykas“ suformuluotas taip:
„Šioje direktyvoje nustatomi bendrieji akcizo, kurį valstybės narės taiko apdorotam tabakui, struktūros ir tarifų derinimo principai.“
5
Direktyvos 2011/64 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Šioje direktyvoje apdorotas tabakas – tai:
<...>
c)
rūkomasis tabakas:
i)
susmulkintas tabakas, skirtas cigaretėms sukti;
ii)
kitas rūkomasis tabakas.“
6
Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Šioje direktyvoje rūkomasis tabakas – tai:
a)
tabakas, kuris buvo supjaustytas arba kitaip susmulkintas, suspaustas į briketus arba nesuspaustas, kurį galima rūkyti ir be tolesnio pramoninio apdorojimo;
b)
<...> tabako atliekos <...>“
KN
7
KN antros dalies „Muitų sąrašas“ IV skyriuje „Paruošti maisto produktai; nealkoholiniai ir alkoholiniai gėrimai bei actas; tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai“ yra 24 skirsnis „Tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai“. Šiame skirsnyje yra tokios pozicijos ir subpozicijos:
KN kodas
Aprašymas
2401
Neperdirbtas tabakas; tabako liekanos:
<...>
<...>
2403
Kitas perdirbtas tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai; „homogenizuotas“ arba „regeneruotas“ tabakas; tabako ekstraktai ir esencijos
– Rūkomasis tabakas, kurio sudėtyje nėra tabako pakaitalų arba yra bet koks jų kiekis
<...>
<...>
2403 19
– – Kitas:
2403 19 10
– – – Tiesiogiai supakuotas į pakuotes, kurių neto masė ne didesnė kaip 500 g
2403 19 90
– – – Kitas.
<...>
<...>
KN paaiškinimai
8
Iš dalies pakeistuose (OL C 121, 2016, p. 4) Europos Sąjungos kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimuose (OL C 76, 2015, p. 1; toliau – KN paaiškinimai), susijusiuose su KN 24 skirsniu, dėl 24031910 ir 24031990 subpozicijų numatyta, kad „[r]ūkomasis tabakas yra tabakas, kuris supjaustomas ar kitaip susmulkinamas, susukamas arba supresuojamas į blokelius, kuriuos galima rūkyti be tolesnio pramoninio apdorojimo“.
9
KN paaiškinimų 24 skirsnio A priedo „Tabako ir tabako gaminių rūkymo bandymas“ dalyje „Tikslas“ numatyta:
„Šis rūkymo bandymas parengtas siekiant nustatyti suderintą metodą, kurį taikant 2403 pozicijai priskiriamą perdirbtą tabaką (kurį galima rūkyti be tolesnio apdorojimo) būtų galima atskirti nuo 2401 pozicijai priskiriamo neperdirbto tabako. Norint 2403 pozicijai priskiriamą perdirbtą tabaką atskirti nuo 2401 pozicijai priskiriamo neperdirbto tabako, atliekamas rūkymo bandymas <...>“
10
KN paaiškinimų 24 skirsnio A priedo dalyje „Mėginio ruošimas“ nustatyta:
„Mėginys gerai išmaišomas ir, jei reikia, supilamas kūgis ir ketvirčiuojant paimama mėginio dalis. Jei mėginys sausas (vandens kiekis mažesnis kaip 8 % masės), jis bent 48 val. kondicionuojamas (temperatūra – 22 ± 1 °C, drėgmė – 60 ± 3 %).
Mėginio negalima kaip nors pjaustyti, laužyti, traiškyti, malti ar kitaip smulkinti.“
Lietuvos teisė
Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas
11
Iš dalies pakeisto 2000 m. rugsėjo 26 d. Lietuvos Respublikos baudžiamojo kodekso (Žin., 2000, Nr. 89–2741) 1992 straipsnio „Neteisėtas disponavimas akcizais apmokestinamomis prekėmis“ 1 dalyje nurodyta:
„Tas, kas pažeisdamas nustatytą tvarką įgijo, laikė, gabeno, siuntė, naudojo ar realizavo akcizais apmokestinamas prekes, kurių vertė viršija 150 MGL, bet neviršija 400 MGL dydžio sumos, baudžiamas bauda arba laisvės atėmimu iki ketverių metų.“
12
Baudžiamojo kodekso 202 straipsnio „Neteisėtas vertimasis ūkine, komercine, finansine ar profesine veikla“ 1 dalyje nurodyta:
„Tas, kas versliškai ar stambiu mastu ėmėsi ūkinės, komercinės, finansinės ar profesinės veiklos neturėdamas licencijos (leidimo) veiklai, kuriai ji (jis) reikalinga, ar kitokiu neteisėtu būdu, baudžiamas viešaisiais darbais arba bauda, arba laisvės apribojimu, arba laisvės atėmimu iki ketverių metų.“
Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas
13
Iš dalies pakeisto 2001 m. spalio 30 d. Lietuvos Respublikos akcizų įstatymo Nr. IX-569 (Žin., 2001, Nr. 98–3482) 2 straipsnio 1 dalyje prie akcizais apmokestinamų prekių nurodytas apdorotas tabakas.
14
Pagal Lietuvos akcizų įstatymo 3 straipsnio 9 dalį sąvoka „apdorotas tabakas“ apima cigaretes, cigarus ir cigariles ir rūkomąjį tabaką. Be to, šio įstatymo 3 straipsnio 27 dalies 1 punkte numatyta, kad „rūkomasis tabakas“ – tai suplėšytas, supjaustytas ar kitaip susmulkintas ir suspaustas į briketus (kubelius) arba nesuspaustas tabakas, tinkamas rūkyti jo papildomai neapdorojus pramoniniu būdu.
15
Akcizų įstatymo 3 straipsnio 38 dalyje nurodyta:
„Šiame įstatyme ir jo prieduose prekių kodai yra nurodyti pagal tų metų KN versiją, kuri nurodyta atitinkamoje Tarybos direktyvoje, nustatančioje atitinkamų prekių apmokestinimą.“
Lietuvos Respublikos tabako, tabako gaminių ir su jais susijusių gaminių kontrolės įstatymas
16
Pagal iš dalies pakeisto 1995 m. gruodžio 20 d. Lietuvos Respublikos tabako, tabako gaminių ir su jais susijusių gaminių kontrolės įstatymo Nr. I-1143 (Žin., 1996, Nr. 11–281) 2 straipsnio 20 dalį sąvoka „neapdorotas tabakas“ apima nesmulkintus ar kitaip neapdorotus tabako lapus ir kitas tabako dalis, išskyrus tuos, kurie pagal Lietuvos Respublikos akcizų įstatymą laikomi apdorotu tabaku.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
17
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas nagrinėjant baudžiamąją bylą prieš UAB „Tabako lapai“ ir A. K., kurie kaltinami dėl didelio kiekio akcizu apmokestinamo apdoroto tabako gamybos ir laikymo neturint licencijos.
18
UAB „Tabako lapai“ buvo tabako žaliavos importuotoja ir eksportuotoja. Ji iš dalies apdirbdavo importuotą tabaką: jis būdavo plėšomas, skirstomas, drėkinamas, iš aptrupėjusių tabako lapų iš dalies arba visiškai pašalinamos vidurinės gyslos, jis pakuojamas į plastikinius maišus po 20 kg. Tačiau tabakas nebūdavo pjaustomas. Vėliau šis iš dalies apdirbtas tabakas būdavo eksportuojamas į kitas Europos Sąjungos valstybes nares.
19
Muitinės laboratorijai buvo pavesta patikrinti, ar taip apdirbtas tabakas tikrai yra neapdorotas tabakas, kuris nepatenka į akcizais apmokestinamų prekių kategoriją. Šiuo tikslu laboratorijos specialistui atlikus rūkymo bandymą prieita prie išvados, kad UAB „Tabako lapai“ sandėlyje rastas tabakas atitinka apdoroto tabako, būtent rūkomojo tabako, aprašymą. Tam, kad padarytų šią išvadą, specialistas turėjo supjaustyti tabako mėginį, jį sukišti į cigaretės tūtelę ir rūkyti. Taip jis galėjo įrodyti, kad šis tabakas yra tinkamas rūkyti atlikus kelis paprastus parengiamuosius veiksmus, t. y. mėginį supjausčius ranka arba susmulkinus.
20
2024 m. kovo 28 d. nuosprendžiu Lietuvos apeliacinis teismas pripažino UAB „Tabako lapai“ ir A. K. kaltais padarius Lietuvos baudžiamojo kodekso 1992 straipsnio 1 dalyje ir 202 straipsnio 1 dalyje numatytas nusikalstamas veikas ir skyrė jiems atitinkamai likvidavimo bausmę ir baudą. UAB „Tabako lapai“ ir A. K. apskundė šį nuosprendį kasacine tvarka Lietuvos Aukščiausiajam Teismui, kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
21
Tas teismas mano: kadangi atliekant rūkymo bandymą veiksmas –tabako mėginio supjaustymas ranka nėra „tolesnis pramoninis apdorojimas“, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą ir Teisingumo Teismo jurisprudenciją, pagrindinėje byloje nagrinėjamas tabakas akcizų taikymo tikslais gali patekti į sąvoką „rūkomasis tabakas“. Vis dėlto jis pažymi, kad šis veiksmas pažeidė mėginio vientisumą, o tai neatitinka KN paaiškinimuose nustatytų rūkymo bandymų sąlygų, todėl muitų taikymo tikslais tas pats tabakas gali būti laikomas tabaku, kurio negalima rūkyti be „tolesnio pramoninio apdorojimo“ ir kaip „neperdirbtas tabakas“ jis turi būti priskirtas prie KN 2401 pozicijos.
22
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, nors apibrėždamas produktus Sąjungos teisės aktų leidėjas nusprendė tiesiogiai nesusieti akcizų ir muitų teisės aktų, kyla pagrįstų abejonių dėl to, ar būtų pateisinama tokia situacija, kai tas pats tabakas šių dviejų rūšių teisės aktų kontekste būtų vertinamas skirtingai galimybės rūkyti be „tolesnio pramoninio apdorojimo“ požiūriu ir pripažįstant jį „rūkomuoju tabaku“.
23
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar tokiomis aplinkybėmis vien to, kad Direktyvoje 2011/64 nėra tiesioginės nuorodos į KN paaiškinimus, pakanka pateisinti jų netaikymą apibrėžiant „apdorotą tabaką“ pagal šią direktyvą. Jam taip pat kyla klausimas, ar Sąjungos reglamentavimas, pagal kurį rūkyti skirtas tabakas apibūdinamas ir apibrėžiamas vienodai muitų ir akcizų taikymo tikslais, tačiau gali būti vertinamas skirtingai dėl taikyto KN paaiškinimuose numatyto rūkymo bandymo metodo, atitinka bendrojo teisinio saugumo principo reikalavimus. Visų pirma jam kyla klausimas, ar toks reglamentavimas leidžia suinteresuotiesiems asmenims pagrįstai numatyti, ar jų elgesys, susijęs su akcizais apmokestinamomis prekėmis, gali užtraukti baudžiamąją ar jai prilygstančią atsakomybę.
24
Tokiomis aplinkybėmis Lietuvos Aukščiausiasis Teismas nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Ar teismas, siekdamas nustatyti, ar nagrinėjamoje byloje nurodytas tabakas yra „rūkomasis tabakas“ Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies prasme, ir taikydamas šioje nuostatoje pateiktą apibrėžtį bei susijusią ESTT jurisprudenciją, gali papildomai remtis ir Reglamento [Nr.] 2658/87 nuostatomis dėl šio tabako klasifikavimo bei <...> [KN] paaiškinimais <...>?
2.
Jeigu atsakymas į pirmą klausimą būtų teigiamas:
1)
ar Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą reikia aiškinti taip, kad tabakas laikytinas „rūkomuoju tabaku“ net jei pozicija KN 2403 (apdorotas tabakas) pagal [Įgyvendinimo] [r]eglamentą 2017/1925 šiam tabakui priskirta nesilaikant [KN] paaiškinimų priede aprašytų rūkymo bandymui keliamų sąlygų, kaip nagrinėjamoje byloje?
2)
kaip turėtų būti aiškinama KN 2401 pozicija (neapdorotas tabakas) taikant klasifikavimą tabakui pagal [Įgyvendinimo] [r]eglamentą 2017/1925, kai atlikto rūkymo bandymo rezultatas pagal KN paaiškinimus yra neigiamas, tačiau tabakas laikomas apdorotu pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą?
3.
Jeigu atsakymas į pirmą klausimą būtų neigiamas, ar toks teisinis reguliavimas, kai rūkomasis tabakas iš esmės vienodai apibrėžiamas, tačiau skirtingai klasifikuojamas pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą ir [KN], neprieštarauja bendrajam teisinio tikrumo principui ir [Chartijos] 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtintam principui „nėra nusikaltimo be įstatymo?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
25
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės teiraujasi, ar aiškinant Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą reikia remtis KN tarifinėmis pozicijomis ir KN paaiškinimais.
26
Pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją Direktyva 2011/64, kaip matyti iš jos 1 straipsnio, siekiama nustatyti bendruosius akcizo, kurį valstybės narės taiko apdorotam tabakui, struktūros ir tarifų derinimo principus. Taigi, Direktyva 2011/64 yra Sąjungos mokesčių teisės, taikomos tabako produktams, dalis ir pagal šios direktyvos 2 konstatuojamąją dalį ja siekiama užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir kartu aukštą sveikatos apsaugos lygį (2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 17 punktas).
27
Be to, iš Direktyvos 2011/64 3 konstatuojamosios dalies matyti, jog ja siekiama užtikrinti, kad tabako sektoriaus produktų vartojimui įtakos turinčių mokesčių taikymas valstybėse narėse neiškreiptų konkurencijos sąlygų ir netrukdytų laisvam produktų judėjimui Sąjungoje. Šios direktyvos 8 konstatuojamojoje dalyje iš esmės pažymėta, kad produktai, daugeliu atžvilgių panašūs į šioje direktyvoje reglamentuojamus produktus, turėtų būti jais laikomi, o jos 9 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, jog akcizų struktūrų derinimas turi užtikrinti, kad, taikant mokestį, nebus iškreipta konkurencija tai pačiai grupei priklausančiose atskirose apdoroto tabako kategorijose, todėl bus atvertos valstybių narių nacionalinės rinkos (2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 18 punktas).
28
Taip pat reikia priminti, kad aiškinant Direktyvą 2011/64 sąvoka „rūkomasis tabakas“, atsižvelgiant į šios direktyvos tikslus, negali būti aiškinama siaurai (2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 24 punktas).
29
Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punkte vartojama sąvoka „pramoninis apdorojimas“ dažniausiai reiškia žaliavų perdirbimą į gaminius, kuris paprastai yra didelio masto ir atliekamas pagal standartizuotą procedūrą (šiuo klausimu žr. 2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 30 punktą).
30
Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad paprastas veiksmas, kurį atlikus nebaigtą tabako produktą galima padaryti rūkomą, kai, pavyzdžiui, tabako ritinėlis tiesiog yra sukišamas į cigarečių tūtelę, nėra „pramoninis apdorojimas“ (žr. 2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 31 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
31
Tokiomis aplinkybėmis pagamintas tabakas, kuris yra ar gali būti lengvai ne pramoniniu būdu paruoštas rūkyti, turi būti laikomas tabaku, kurį galima rūkyti be tolesnio „pramoninio apdorojimo“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą (2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 32 punktas).
32
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti, ar toks tabako produktas, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, atitinka šį kriterijų, todėl gali būti laikomas „rūkomuoju tabaku“, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą.
33
Šiam vertinimui negali turėti įtakos tai, kad, priešingai nei Direktyvoje 2011/64, KN paaiškinimuose reikalaujama atlikti rūkymo bandymą siekiant nustatyti, ar konkretus produktas patenka į „neperdirbto tabako“ ar „rūkomojo tabako“ kategoriją, kad, norint įvykdyti šio bandymo sąlygas, tabako mėginio negalima kaip nors pjaustyti, laužyti, traiškyti, malti ar kitaip smulkinti ir kad šiuo atveju rūkymo bandymą atlikęs asmuo ranka supjaustė tabako mėginį prieš jį išbandydamas.
34
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad KN tarifinių pozicijų paskirtis ir tikslas skiriasi nuo Direktyvos 2011/64 nuostatų paskirties ir tikslo.
35
KN buvo nustatyta Reglamentu Nr. 2658/87 bendrojo muitų tarifo ir Sąjungos užsienio prekybos statistikos tikslais. Savo ruožtu Direktyva 2011/64 siekiama užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir kartu aukštą sveikatos apsaugos lygį. Būtent šis tikslas, kaip matyti iš šio sprendimo 28 punkte nurodytos jurisprudencijos, draudžia, be kita ko, siaurai aiškinti sąvoką „rūkomasis tabakas“, kaip ji suprantama pagal šią direktyvą. Taigi, ši direktyva ir KN sudaro dvi skirtingas reglamentavimo sistemas, kurias galima aiškinti skirtingai.
36
Jei Direktyvoje 2011/64 numatytas klasifikavimas skiriasi nuo klasifikavimo pagal KN ir jos paaiškinimus, produktų priskyrimo prie rūkomojo tabako kategorijos pagal Direktyvą 2011/64 negalima ginčyti remiantis KN paaiškinimais. Šie paaiškinimai negali turėti įtakos rūkomojo tabako apibrėžčiai pagal Direktyvą 2011/64. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad skirtingai nei kitos direktyvos, kuriose reglamentuojami tam tikri akcizais apmokestinami produktai, kaip antai 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyva 2003/96/EB, pakeičianti Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405), Direktyvoje 2011/64 apibrėžiant apdorotą tabaką, kuris patenka į jos taikymo sritį, nepateikiama nuoroda į KN kodus (šiuo klausimu žr. 2019 m. balandžio 11 d. Sprendimo Skonis ir kvapas, C‑638/17, EU:C:2019:316, 45 ir 46 punktus).
37
Vadinasi, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad pripažįstant produktą „rūkomuoju tabaku“, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, nereikia remtis KN tarifinėmis pozicijomis ir KN paaiškinimais.
Dėl antrojo klausimo
38
Atsižvelgiant į atsakymą į pirmąjį klausimą, nereikia atsakyti į antrąjį klausimą.
Dėl trečiojo klausimo
39
Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyva 2011/64, Įgyvendinimo reglamentas 2017/1925 ir KN paaiškinimai tiek, kiek juose muitų ir akcizų taikymo tikslais vienodai apibūdinama ir apibrėžiama „rūkomojo tabako“ kategorija, tačiau tas pats produktas gali būti skirtingai vertinamas priskiriant jį prie šios kategorijos dėl taikyto KN paaiškinimuose numatyto rūkymo bandymo metodo, galioja atsižvelgiant į bendrąjį teisinio saugumo principą ir principą „nullum crimen, nulla poena sine lege“, įtvirtintą, be kita ko, Chartijos 49 straipsnio 1 dalyje, turint omenyje tai, kad Direktyvos 2011/64 nuostatos iš esmės yra referencinis teisės aktas apibrėžiant nacionalinės teisės aktuose numatytų nusikalstamų veikų dalyką.
40
Reikia pažymėti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas trečiąjį klausimą pateikė su sąlyga, kad į pirmąjį klausimą bus atsakyta neigiamai. Iš atsakymo į tą klausimą ir atsižvelgiant į iš šio sprendimo 26–32 punktus matyti, kad toks produktas kaip nagrinėjamas pagrindinėje byloje yra akcizais apmokestinamas produktas, nes yra „rūkomasis tabakas“, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą, su sąlyga, kad tai dar patikrins prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Taip yra, net jei šis produktas negalėtų būti laikomas „rūkomuoju tabaku“, kaip jis suprantamas pagal Įgyvendinimo reglamentą 2017/1925 ir KN paaiškinimus, nes neatitinka šiuose paaiškinimuose aprašyto rūkymo bandymo sąlygų.
41
Tokiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar toks vieno ir to paties produkto kvalifikavimo skirtumas atitinka teisinio saugumo principą ir principą „nullum crimen, nulla poena sine lege“.
42
Remiantis Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, pagal teisinio saugumo principą reikalaujama, be kita ko, kad teisės normos būtų aiškios, tikslios ir nuspėjamo poveikio, ypač kai jos gali turėti neigiamų pasekmių fiziniams asmenims ir įmonėms (šiuo klausimu žr. 2026 m. sausio 29 d. Sprendimo Keladis I ir Keladis II, C‑72/24 ir C‑73/24, EU:C:2026:51, 163 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
43
Be to, pagal Chartijos 49 straipsnio 1 dalies pirmąjį sakinį reikalaujama, kad įstatyme būtų aiškiai apibrėžtos nusikalstamos veikos ir už jas taikomos bausmės, o ši sąlyga laikoma įvykdyta, kai teisės subjektas iš atitinkamos nuostatos teksto ir prireikus teismų taikyto šios nuostatos išaiškinimo gali žinoti, dėl kokių veiksmų ar neveikimo kyla jo baudžiamoji atsakomybė (šiuo klausimu žr. 2021 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Ministère public (Ekstrateritorinės sankcijos), C‑906/19, EU:C:2021:715, 46 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
44
Tai, kad teisės aktuose daroma nuoroda į plačias sąvokas, kurias reikia tikslinti laipsniškai, iš esmės nekliudo šiuos teisės aktus laikyti nustatančiais aiškias ir tikslias normas, leidžiančias teisės subjektui numatyti, dėl kokių veiksmų ir neveikimo gali būti taikomos baudžiamojo pobūdžio sankcijos. Šiuo požiūriu svarbu tai, ar šių sąvokų dviprasmiškumo ar neapibrėžtumo įspūdį galima išsklaidyti taikant įprastus teisės aiškinimo metodus (žr. 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Belgian Association of Tax Lawyers ir kt., C‑623/22, EU:C:2024:639, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
45
Galiausiai Teisingumo Teismas yra pabrėžęs, kad reikalaujamas numatomumo lygis labai priklauso nuo nagrinėjamo teksto turinio, juo reglamentuojamos srities, taip pat nuo jo adresatų skaičiaus ir statuso. Įstatymo numatomumas neprieštarauja tam, kad atitinkamas asmuo būtų priverstas pasinaudoti specialisto patarimais, siekdamas konkrečios bylos aplinkybėmis tinkamai įvertinti pasekmes, kurių gali atsirasti dėl tam tikro veiksmo. Tai visų pirma pasakytina apie profesinę veiklą vykdančius asmenis, įpratusius savo profesijoje elgtis labai apdairiai. Iš jų taip pat galima tikėtis, kad jie ypač rūpestingai vertins tokios veiklos riziką (žr. 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Belgian Association of Tax Lawyers ir kt., C‑623/22, EU:C:2024:639, 45 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
46
Šiuo atveju, kaip matyti iš šio sprendimo 34–36 punktų, Sąjungos teisės aiškinimo metodai leido suinteresuotiesiems asmenims numatyti, kad toks produktas, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, gali būti priskirtas prie „rūkomojo tabako“, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą, kategorijos, net jei jis nėra laikomas „rūkomuoju tabaku“ pagal Įgyvendinimo reglamentą 2017/1925 ir KN paaiškinimus. Viena vertus, iš teleologinio šių dviejų reglamentavimo sistemų, kurios nėra baudžiamojo pobūdžio, aiškinimo matyti, kad jų tikslai skirtingi. KN siekiama patenkinti Bendrojo muitų tarifo ir Sąjungos užsienio prekybos statistikos reikalavimus (šiuo klausimu žr. 2013 m. gruodžio 12 d. Sprendimo HARK, C‑450/12, EU:C:2013:824, 10 punktą). Savo ruožtu Direktyva 2011/64 siekiama užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir kartu aukštą sveikatos apsaugos lygį (2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Eko-Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 17 punktas). Kita vertus, kadangi Direktyvoje 2011/64 nėra nuorodos į KN kodus siekiant apibrėžti į šios direktyvos taikymo sritį patenkantį apdorotą tabaką, remiantis pažodiniu aiškinimu negalima daryti išvados, kad Įgyvendinimo reglamentu 2017/1925 ir KN paaiškinimais siekta priskirti produktus prie „rūkomojo tabako“, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2011/64 5 straipsnio 1 dalies a punktą, kategorijos.
47
Šią išvadą patvirtina 2019 m. balandžio 11 d. Sprendimas Skonis ir kvapas (C‑638/17, EU:C:2019:316, 45 ir 46 punktai), iš kurio matyti, kad KN paaiškinimai negali turėti jokios įtakos cigarų ar cigarilių, kaip jie suprantami pagal Direktyvos 2011/64 4 straipsnio 1 dalį, apibrėžčiai.
48
Atsižvelgiant į šio sprendimo 44 ir 45 punktuose nurodytą jurisprudenciją, negalima teigti, kad skirtingas „rūkomojo tabako“ apibrėžimas pagal Direktyvą 2011/64 ir KN neatitinka bendrojo teisinio saugumo principo ir Chartijos 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtinto principo „nullum crimen, nulla poena sine lege“ reikalavimų.
49
Taigi, Sąjungos teisės aktų leidėjas nepažeidė šių principų, kai skirtingose srityse priėmė du teisės aktus, kuriais siekiama skirtingų tikslų ir pagal kuriuos vienas ir tas pats produktas, nelygu taikomas aktas, gali būti priskirtas prie skirtingų kategorijų.
50
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad, išnagrinėjus trečiajame klausime nurodytus aspektus, nenustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos Direktyvos 2011/64, Įgyvendinimo reglamento 2017/1925 ir KN paaiškinimų galiojimui, atsižvelgiant į bendrąjį teisinio saugumo principą ir Chartijos 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą principą „nullum crimen, nulla poena sine lege“.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
51
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Bendrajam Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (antroji kolegija, posėdžiaujanti penkių teisėjų sudėties)
nusprendžia:
1.
2011 m. birželio 21 d. Tarybos direktyvos 2011/64/ES dėl akcizų, taikomų apdorotam tabakui, struktūros ir tarifų 5 straipsnio 1 dalies a punktas
turi būti aiškinamas taip:
pripažįstant produktą „rūkomuoju tabaku“, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, nereikia remtis 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto 2000 m. sausio 31 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 254/2000, I priede išdėstytos Kombinuotosios nomenklatūros (2017 m. spalio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 2017/1925 redakcija) tarifinėmis pozicijomis ir Europos Sąjungos kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimais.
2.
Išnagrinėjus trečiajame klausime nurodytus aspektus, nenustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos Direktyvos 2011/64, Įgyvendinimo reglamento 2017/1925 ir Kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimų galiojimui, atsižvelgiant į bendrąjį teisinio saugumo principą ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą principą „nullum crimen, nulla poena sine lege“.
Półtorak
Hesse
Steinfatt
Petrlík
Dimitrakopoulos
Paskelbta 2026 m. balandžio 15 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris
V. Di Bucci
Pirmininkas
S. Papasavvas
(
*1
)	Proceso kalba: lietuvių.