62021CJ0245_RES
Sujungtos bylos C‑245/21 ir C‑248/21
Bundesrepublik Deutschland
prieš
MAirPBirLE
(Bundesverwaltungsgericht prašymai priimti prejudicinį sprendimą)
2022 m. rugsėjo 22 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) Nr. 604/2013 – Valstybės narės, atsakingos už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymas – 27 ir 29 straipsniai – Atitinkamo asmens perdavimas už jo prašymo nagrinėjimą atsakingai valstybei narei – Perdavimo sustabdymas dėl COVID-19 pandemijos – Negalėjimas įvykdyti perdavimo – Teisminė gynyba – Pasekmės perdavimo terminui“
Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija – Prieglobsčio politika – Valstybės narės, atsakingos už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai – Reglamentas Nr. 604/2013 – Perėmimo savo žinion ir atsiėmimo procedūros – Tarptautinės apsaugos prašytojo perdavimo įvykdymo terminas – Valstybės narės kompetentingų institucijų priimtas atšaukiamas sprendimas sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą – Sprendimas, grindžiamas faktiniu negalėjimu perduoti asmenį dėl COVID-19 pandemijos – Perdavimo termino nutraukimas – Neleistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 604/2013 27 straipsnio 4 dalis ir 29 straipsnio 1 dalis)
(žr. 47–50, 57, 59–62, 68–71 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Sprendimo perduoti prieglobsčio prašytoją atsakingai valstybei narei vykdymo sustabdymas dėl COVID-19 pandemijos nenutraukia šešių mėnesių perdavimo termino
Šiam terminui pasibaigus, prašančioji valstybė narė tampa atsakinga už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą
2019 m. LE, MA ir PB pateikė prašymus suteikti prieglobstį Vokietijoje. Vis dėlto LE jau buvo pateikęs tarptautinės apsaugos prašymą Italijoje, o MA ir PB jau buvo neteisėtai atvykę į šią valstybę narę ir ten įregistruoti kaip tarptautinės apsaugos prašytojai. Todėl kompetentinga Vokietijos institucija paprašė Italijos valdžios institucijų atsiimti LE ir perimti MA ir PB savo žinion pagal reglamentą „Dublinas III“ (
1
). Vėliau ši valdžios institucija pripažino suinteresuotųjų asmenų prašymus suteikti prieglobstį nepriimtinais ir nurodė juos išsiųsti į Italiją.
2020 m. vasario mėn. raštu Italijos valdžios institucijos informavo Vokietijos valdžios institucijas, kad dėl COVID-19 pandemijos perdavimas į Italiją ir iš jos pagal reglamentą „Dublinas III“ nebebus vykdomas. 2020 m. kovo ir balandžio mėn. sprendimais Vokietijos vadžios institucija, visų pirma remdamasi minėtu reglamentu (
2
), iki naujo nurodymo sustabdė nurodymų išsiųsti suinteresuotuosius asmenis iš šalies vykdymą, motyvuodama tuo, kad, atsižvelgiant į COVID-19 pandemijos raidą, įvykdyti šių asmenų perdavimo neįmanoma.
2020 m. birželio ir rugpjūčio mėn. priimtais sprendimais Verwaltungsgericht (administracinis teismas, Vokietija) panaikino sprendimus, kuriais valdžios institucija pripažino suinteresuotųjų asmenų prieglobsčio prašymus nepriimtinais ir nurodė juos išsiųsti iš šalies. Tas teismas nusprendė, jog, darant prielaidą, kad Italijos Respublika buvo atsakinga už suinteresuotųjų asmenų prieglobsčio prašymų nagrinėjimą, ši atsakomybė perėjo Vokietijos Federacinei Respublikai pasibaigus reglamente „Dublinas III“ (
3
) numatytam perdavimo terminui, nes šio termino eigos nenutraukė minėti sprendimai dėl sustabdymo.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, nagrinėjančiam kasacinį skundą dėl šių sprendimų, kilo abejonių, ar suinteresuotųjų asmenų atžvilgiu priimti sprendimai sustabdyti nurodymų išsiųsti vykdymą, gali nutraukti perdavimo termino eigą.
Teisingumo Teismas nusprendė, kad reglamente „Dublinas III“ (
4
) numatytas perdavimo terminas nenutrūksta, kai valstybės narės kompetentingos institucijos, remdamosi šiuo reglamentu (
5
), priima atšaukiamą sprendimą sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą tuo pagrindu, kad sprendimo įvykdyti faktiškai neįmanoma dėl COVID-19 pandemijos.
Teisingumo Teismo vertinimas
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pirmiausia pažymėjo, kad tuo atveju, kai apskundus sprendimą dėl perdavimo jo vykdymas sustabdomas kompetentingų institucijų sprendimu, priimtu pagal reglamente „Dublinas III“ įtvirtintas sąlygas (
6
), perdavimo terminas skaičiuojamas nuo galutinio sprendimo dėl šio skundo priėmimo, todėl sprendimas dėl perdavimo turi būti įvykdytas ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo galutinio sprendimo dėl šio skundo priėmimo. Vis dėlto tokią išeitį galima pasirinkti tik tuo atveju, jei šios valdžios institucijos sprendimą dėl sprendimo dėl perdavimo vykdymo sustabdymo priėmė neperžengdamos tokį stabdomąjį poveikį numatančios nuostatos (
7
) taikymo srities ribų.
Dėl šios taikymo srities Teisingumo Teismas pažymėjo, kad šios nuostatos taikymas yra glaudžiai susijęs su atitinkamo asmens skundo dėl sprendimo dėl perdavimo pateikimu, nes šios institucijos gali sustabdyti vykdymą, „kol nagrinėjamas jo skundas“.
Antra, dėl šios nuostatos konteksto reikia pažymėti, kad ji įtvirtinta skirsnyje „Procedūrinės garantijos“ (
8
). Be to, ši nuostata įtvirtinta straipsnyje „Teisės gynimo priemonės“ ir išdėstyta po dalies, skirtos apskųsto sprendimo dėl perdavimo sustabdymui; toliau nurodyta, kad valstybės narės gali leisti kompetentingoms institucijoms sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą tais atvejais, kai jo sustabdymas pateikus skundą nėra numatytas nei įstatyme, nei teismo sprendime.
Galiausiai, dėl reglamentu „Dublinas III“ siekiamų tikslų pasakytina, kad jame nustatytu šešių mėnesių perdavimo terminu norima užtikrinti, kad atitinkamas asmuo iš tiesų kuo greičiau būtų perduotas valstybei narei, atsakingai už jo tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą. Vis dėlto, atsižvelgiant į tai, kad sustabdžius sprendimo dėl perdavimo vykdymą, perdavimo terminas nutrūksta, jei atitinkama nuostata būtų aiškinama kaip suteikianti valstybėms narėms galimybę leisti kompetentingoms institucijoms sustabdyti sprendimų dėl perdavimo vykdymą tiesiogiai su atitinkamo asmens teismine gynyba nesusijusiu pagrindu, tuomet kiltų pavojus, kad perdavimo terminas taptų visiškai neveiksmingas, pasikeistų iš reglamento „Dublinas III“ kylantis valstybių narių pareigų pasidalijimas, o tarptautinės apsaugos prašymai būtų nagrinėjami gerokai ilgiau.
Todėl Teisingumo Teismas konstatavo, kad kompetentingos institucijos pagal reglamente „Dublinas III“ tam nustatytą tvarką gali sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą tik tuo atveju, kai su šiuo vykdymu susijusios aplinkybės rodo, kad, siekiant užtikrinti veiksmingą atitinkamo asmens teisminę gynybą, jam turi būti leista likti šį sprendimą priėmusios valstybės narės teritorijoje, kol bus priimtas galutinis sprendimas dėl šio skundo. Vadinasi, pagal šį reglamentą negalima priimti atšaukiamo sprendimo sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą tuo pagrindu, kad jo įvykdyti dėl COVID-19 pandemijos faktiškai neįmanoma. Šios išvados nepaneigia ta aplinkybė, kad pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę, nesant faktinės galimybės įvykdyti sprendimą dėl perdavimo, šis gali tapti neteisėtas. Viena vertus, tai, kad sprendimas sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą gali būti atšauktas, nereiškia, kad buvo nurodyta sustabdyti vykdymą, kol nagrinėjamas skundas dėl sprendimo dėl perdavimo, siekiant užtikrinti atitinkamo asmens teisminę gynybą, nes negalima atmesti galimybės, kad minėtas atšaukimas bus panaikintas, kol nagrinėjamas šis skundas. Kita vertus, iš įvairių reglamento „Dublinas III“ nuostatų matyti, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas nemanė, jog faktinis negalėjimas įvykdyti sprendimo dėl perdavimo laikytinas pakankama priežastimi nutraukti ar sustabdyti perdavimo terminą.
(
1
)	2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 604/2013, kuriuo išdėstomi valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio arba asmens be pilietybės vienoje iš valstybių narių pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijai ir mechanizmai (OL L 180, 2013, p. 31; toliau – reglamentas „Dublinas III“).
(
2
)	Šie sprendimai buvo priimti pagal reglamento „Dublinas III“ 27 straipsnio 4 dalį, jame įtvirtinta, kad valstybės narės gali numatyti, kad kompetentingos institucijos gali ex officio nuspręsti sustabdyti sprendimo dėl perdavimo vykdymą, kol nagrinėjamas jo skundas ar peržiūrimas sprendimas.
(
3
)	Žr. reglamento „Dublinas III“ 29 straipsnio 1 dalį, joje nurodyta, kad prašytojas iš prašančiosios valstybės narės atsakingai valstybei narei perduodamas pagal prašančiosios valstybės narės nacionalinę teisę, atitinkamoms valstybėms narėms pasikonsultavus, kiek praktiškai įmanoma greičiau, bet ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo kitos valstybės narės prašymo atitinkamą asmenį perimti savo žinion arba atsiimti gavimo arba nuo galutinio sprendimo dėl skundo ar peržiūrėjimo priėmimo, jei sprendimo vykdymas buvo sustabdytas pagal 27 straipsnio 3 dalį.
(
4
)	Žr. reglamento „Dublinas III“ 29 straipsnio 1 dalį.
(
5
)	Taigi sprendimas grindžiamas reglamento „Dublinas III“ 27 straipsnio 4 dalimi.
(
6
)	Pagal reglamento „Dublinas III“ 27 straipsnio 4 dalį.
(
7
)	Žr. reglamento „Dublinas III“ 27 straipsnio 4 dalį.
(
8
)	Reglamento „Dublinas III“ VI skyriaus IV skirsnis.