62024CJ0116
TEISINGUMO TEISMO (šeštoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. kovo 20 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra žemės ūkio politika – Finansavimas iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪKFP) – 2007–2013 m. nacionalinė kaimo plėtros programa – Kaimo plėtros priemonė – Gyvūnų gerovės išmokos – Skaičiavimo klaidos – Nacionalinių valdžios institucijų atliekamas šių išmokų sumažinimas nelaukiant galutinio Europos Komisijos sprendimo – Šios programos ir Komisijos sprendimų, kuriais patvirtinama arba keičiama ta programa, pakeitimo termino pasibaigimo poveikis – Prieštaravimo tarp Teisingumo Teismo sprendimo ir Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo nebuvimas – Atitinkamos valstybės narės atsakomybė už Sąjungos teisės pažeidimą“
Byloje C‑116/24
dėl Curtea de Apel Piteşti (Piteščio apeliacinis teismas, Rumunija) 2023 m. lapkričio 28 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. vasario 12 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Porcellino Grasso SRL
prieš
Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale,
Agenţia pentru Finanţarea Investiţiilor Rurale,
Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură,
Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Vâlcea
TEISINGUMO TEISMAS (šeštoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Kumin (pranešėjas), pirmosios kolegijos pirmininkas F. Biltgen ir teisėja I. Ziemele,
generalinis advokatas D. Spielmann,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Porcellino Grasso SRL, atstovaujamos avocaţi C. S. Strătulă ir O. Strătulă,
–
Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale, atstovaujamos F. I. Barbu ir A. Popescu,
–
Rumunijos vyriausybės, atstovaujamos R. Antonie, E. Gane ir A. Rotăreanu,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos L. Radu Bouyon ir M. Salyková,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl SESV 288, 291 ir 297 straipsnių, Sąjungos teisės principo, pagal kurį Europos Komisijos sprendimas kelia teisinių padarinių, kol nėra panaikintas, 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (OL L 277, 2005, p. 1), iš dalies pakeisto 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 74/2009 (OL L 30, 2009, p. 100) (toliau – Reglamentas Nr. 1698/2005), 18 bei 19 straipsnių ir 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1974/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles (OL L 368, 2006, p. 15), iš dalies pakeisto 2013 m. balandžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 335/2013 (OL L 105, 2013, p. 1) (toliau – Reglamentas Nr. 1974/2006), 9 straipsnio 3 dalies išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Porcellino Grasso SRL ginčą su Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale (Žemės ūkio ir kaimo plėtros ministerija, Rumunija), Agenția pentru Finanțarea Investițiilor Rurale (Kaimo investicijų finansavimo agentūra, Rumunija), Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (Mokėjimų ir intervencijų agentūra žemės ūkio srityje, Rumunija) ir Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură – Centrul Județean Vâlcea (Mokėjimų ir intervencijų agentūra žemės ūkio srityje – Vilčos regiono centras, Rumunija; toliau – Vilčos APIA) dėl gyvūnų gerovės išmokų sumažinimo.
Teisinis pagrindas
Reglamentas Nr. 1698/2005
3
Reglamento Nr. 1698/2005 18 straipsnyje „Rengimas ir tvirtinimas“ buvo nurodyta:
„1.   Valstybė narė kaimo plėtros programas rengia glaudžiai bendradarbiaudama su [6 straipsnyje nurodytais] partneriais.
2.   Valstybės narės pateikia Komisijai pasiūlymą dėl kiekvienos kaimo plėtros programos, į kurį įtraukiama 16 straipsnyje nurodyta informacija.
3.   Komisija įvertina pasiūlytas programas pagal jų suderinamumą su Bendrijos strateginėmis gairėmis, nacionalinės strategijos planu ir šiuo reglamentu.
Jei Komisija mano, kad kaimo plėtros programa prieštarauja Bendrijos strateginėms gairėms, nacionalinės strategijos planui ar šiam reglamentui, ji prašo valstybės narės atitinkamai persvarstyti pasiūlytą programą.
4.   Kiekviena kaimo plėtros programa tvirtinama 90 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.“
4
Šio reglamento 19 straipsnyje „Peržiūra“ buvo numatyta:
„1.   Valstybės narės pakartotinai peržiūri kaimo plėtros programas ir, prireikus, jas pritaiko likusiam laikotarpiui, gavus Stebėsenos komiteto patvirtinimą. Persvarstant programas atsižvelgiama į įvertinimų rezultatus ir Komisijos pranešimus, visų pirma siekiant patobulinti ar priderinti būdą, kuriuo atsižvelgiama į Bendrijos prioritetus.
2.   Komisija 90 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka priima sprendimą dėl prašymų persvarstyti kaimo plėtros programas, kai valstybė narė pateikia tokį prašymą. Pakeitimai, kuriuos būtina patvirtinti Komisijos sprendimu, apibūdinami 90 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka.“
5
Minėto reglamento 40 straipsnyje „Gyvūnų gerovės išmokos“ buvo nustatyta:
„1.   Gyvūnų gerovės išmokos, numatytos 36 straipsnio a punkto v papunktyje, mokamos ūkininkams, savanoriškai prisiėmusiems gyvūnų gerovės įsipareigojimus.
2.   Gyvūnų gerovės išmokos mokamos tik už tuos įsipareigojimus, kurie apima daugiau nei atitinkami privalomi standartai, nustatyti pagal [2003 m. rugsėjo 29 d.] Reglamento (EB) Nr. 1782/2003[, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams bei iš dalies keičiančio Reglamentus (EEB) Nr. 2019/93, (EB) Nr. 1452/2001, (EB) Nr. 1453/2001, (EB) Nr. 1454/2001, (EB) Nr. 1868/94, (EB) Nr. 1251/1999, (EB) Nr. 1254/1999, (EB) Nr. 1673/2000, (EEB) Nr. 2358/71 ir (EB) Nr. 2529/2001 (OL L 270, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 40 t., p. 269),] 4 straipsnį ir III priedą, bei kiti atitinkami privalomi reikalavimai, nustatyti nacionalinės teisės aktuose ir apibrėžti programoje.
Paprastai šie įsipareigojimai prisiimami penkerių–septynerių metų laikotarpiui. Būtinais ir pagrįstais atvejais 90 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka atskiroms įsipareigojimų rūšims nustatomas ilgesnis laikotarpis.
3.   Išmokos mokamos kasmet ir jos padengia dėl prisiimtų įsipareigojimų atsirandančias papildomas išlaidas bei prarastas pajamas; jei būtina, jos taip pat gali padengti sandorių išlaidas.
Paramos dydis neviršija I pried[e] nustatytos didžiausios sumos.“
Reglamentas Nr. 1974/2006
6
Reglamento Nr. 1974/2006 6 straipsnio 1 dalyje buvo nurodyta:
„Kaimo plėtros programų pakeitimai gali būti šių rūšių:
a)
persvarstymas, minimas [Reglamento Nr. 1698/2005] 19 straipsnio 1 dalyje;
b)
persvarstymai, atsirandantys koordinuojant procedūras finansiniams ištekliams įsisavinti, kaip nurodyta [Reglamento Nr. 1698/2005] 77 straipsnio 3 dalyje;
ba)
finansavimo plano pakeitimai, susiję su [Reglamento Nr. 1698/2005] 70 straipsnio 4b dalies įgyvendinimu;
c)
kiti pakeitimai, nepaminėti šios dalies a, b ir ba punktuose.“
7
Šio reglamento 9 straipsnio 1–3 dalyse buvo nustatyta:
„1.   Valstybių narių atliekami programų pakeitimai, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies c punkte, gali būti susiję su lėšų paskirstymu pagal priemones įgyvendinant vieną kryptį, taip pat su nefinansiniais pakeitimais įtraukiant naujas priemones ir veiklos rūšis, esamų priemonių atšaukimu, taip pat tie pakeitimai gali būti susiję su [Reglamento Nr. 1698/2005] 5 straipsnio 6 dalyje nurodyta išimtimi ar informacijos pateikimu apie esamas programos priemones ir tokių priemonių apibūdinimu.
2.   Valstybės narės taip pat turi teisę daryti pakeitimus, kaip nurodyta 6 straipsnio 1 dalies c punkte, per vienerius kalendorinius metus pervesdamos lėšas vienai krypčiai arba iš jos iki 3 % viso EŽŪFKP įnašo atitinkamai programai per visą programavimo laikotarpį.
3.   1 ir 2 dalyse minimi programų pakeitimai gali būti daromi ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d., jeigu tik valstybės narės praneša apie tokius pakeitimus ne vėliau nei iki 2015 m. rugpjūčio 31 d.“
Reglamentas (ES) Nr. 1306/2013
8
2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (OL L 347, 2013, p. 549; klaidų ištaisymas OL L 130, 2016, p. 13), 5 straipsnyje „EŽŪFKP išlaidos“ nustatyta:
„EŽŪFKP pagal pasidalijamojo valdymo principą įgyvendina valstybės narės ir [Europos] Sąjunga, o jo lėšomis finansuojamas Sąjungos finansinis įnašas remiant kaimo plėtros programas, skiriamas pagal Sąjungos teisę dėl paramos kaimo plėtrai.“
9
Šio reglamento 52 straipsnio „Atitikties patvirtinimas“ 1 dalyje nurodyta:
„Jei Komisija nustato, kad 4 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnyje nurodytos patirtos išlaidos neatitinka Sąjungos teisės, o EŽŪFKP atveju – [2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos] Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 [, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013, p. 320)] 85 straipsnyje nurodytų taikytinų Sąjungos ir nacionalinės teisės nuostatų, ji priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nustato atitinkamas sumas, kurioms neskiriamas Sąjungos finansavimas. <…>“
10
Reglamento Nr. 1306/2013 58 straipsnio „Sąjungos finansinių interesų apsauga“ 1 dalyje nurodyta:
„Įgyvendindamos [bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP)] valstybės narės priima visas būtinas teisines, reguliavimo ir administracines nuostatas ir imasi visų kitų priemonių, būtinų veiksmingai Sąjungos finansinių interesų apsaugai užtikrinti, visų pirma:
a)
[Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir EŽŪFKP] lėšomis finansuojamų veiksmų teisėtumui ir tvarkingumui tikrinti;
b)
veiksmingai sukčiavimo prevencijai, vykdytinai visų pirma didesnės rizikos sektoriuose, kurios poveikis turi būti atgrasomas, užtikrinti, atsižvelgiant į išlaidas toms priemonėms ir jų naudą bei proporcingumą;
c)
užkirsti kelią pažeidimams ir sukčiavimo atvejams, jiems aptikti ir ištaisyti;
d)
veiksmingoms, atgrasomoms ir proporcingoms sankcijoms taikyti pagal Sąjungos teisę arba, jei tai neįmanoma, pagal nacionalinę teisę ir, prireikus, teisminiam procesui tuo tikslu pradėti;
e)
nepagrįstai išmokėtoms sumoms susigrąžinti su palūkanomis ir, prireikus, teisminiam procesui tuo tikslu pradėti.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
11
Priėmus 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimą C(2008) 3831 dėl Rumunijos 2007–2013 m. programavimo laikotarpio EŽŪFKP kaimo plėtros programos patvirtinimo, ši valstybė narė priėmė nuostatas dėl gyvūnų gerovės gerinimo. 2012 m. gegužės 25 d. Sprendimu C(2012) 3529 Komisija tos valstybės narės prašymu į 2007–2013 m. nacionalinę kaimo plėtros programą (toliau – 2007–2013 m. NKPP) įtraukė paramos priemonę išmokomis, skirtomis ūkininkų, kurie savanoriškai ėmėsi įgyvendinti gyvūnų gerovės gerinimo standartus, prarastoms pajamoms ir papildomoms išlaidoms kompensuoti (toliau –215 priemonė). Kiek tai susiję su penimomis kiaulėmis, taikant šią priemonę, be kita ko, numatyta 4,90 EUR metinė išmoka už sutartinį ūkinį gyvūną (SŪG) kaip parama gyvūnų gerovei vežimo metu gerinti (toliau – parama vežimo sąlygoms gerinti) ir 16,80 EUR metinė išmoka už SŪG kaip parama nepatogumams sumažinti 30 %, palyginti su minimaliu privalomu lygiu (toliau – parama nepatogumams sumažinti).
12
2012 m. rugpjūčio 13 d.Porcellino Grasso kreipėsi į Vilčos APIA dėl kelių rūšių negrąžintinos paramos, įskaitant paramą vežimo sąlygoms gerinti ir nepatogumams sumažinti, už įsipareigojimą bent penkerius metus savo ūkiuose laikytis penimų kiaulių gerovės priemonių.
13
2015 m. rugpjūčio 14 d. ji pateikė Vilčos APIA paraišką dėl paramos išmokėjimo už laikotarpį nuo 2015 m. liepos 16 d. iki 2016 m. liepos 15 d., atitinkantį ketvirtuosius įsipareigojimo metus.
14
2016 m. kovo 8 d. Vilčos APIA pranešė Porcellino Grasso, kad po Europos Audito Rūmų atstovų audito vizito dėl 2015 finansinių metų audito buvo nustatyta klaidų, dėl kurių pagal 215 priemonę buvo išmokėtos per didelės paramos vežimo sąlygoms gerinti ir nepatogumams sumažinti išmokos.
15
Dėl šių klaidų Vilčos APIA paaiškino, kad sumažins Porcellino Grasso mokėtiną paramos sumą iki 1,43 EUR už SŪG už paramą vežimo sąlygoms gerinti ir 14,18 EUR už SŪG už paramą nepatogumams sumažinti. Vėliau šis sumažinimas tapo galutinis Žemės ūkio ir kaimo plėtros ministerijai priėmus dekretą.
16
Porcellino Grasso pateikė administracinius skundus dėl tokių sprendimų dėl išmokų ir šie skundai šio prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateikimo dieną dar buvo nagrinėjami.
17
2017 m. sausio 31 d.Porcellino Grasso, be kita ko, pateikė Vilčos APIA prašymą išmokėti paramą vežimo sąlygoms gerinti ir nepatogumams sumažinti už laikotarpį nuo 2017 m. sausio 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d., atitinkantį šeštuosius įsipareigojimo metus.
18
2018 m. vasario 6 d. sprendimu Vilčos APIA patvirtino šį prašymą, tačiau už šią paramą mokėtinas išmokas apskaičiavo remdamasi šio sprendimo 15 punkte nurodytomis sumažintomis sumomis.
19
Porcellino Grasso pateikė skundą dėl šio sprendimo, jis buvo atmestas 2018 m. kovo 8 d.
20
Tuomet ji kreipėsi į Curtea de Apel Piteşti (Piteščio apeliacinis teismas, Rumunija), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą, be kita ko, prašydama panaikinti minėtą sprendimą ir aktą, kuriuo atmestas jos skundas, ir priteisti atlyginti žalą, lygią skirtumui tarp, kaip ji mano, jai mokėtinos sumos ir jai faktiškai išmokėtos sumos.
21
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas visų pirma pažymi, jog 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendime Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) Teisingumo Teismas iš esmės nusprendė, kad pagal Sąjungos teisę nacionalinėms valdžios institucijoms, dalyvaujančioms įgyvendinant negrąžintinos finansinės paramos priemonę, nedraudžiama, Audito Rūmams nustačius apskaičiavimo klaidą, priimti aktų, kuriais įpareigojama sumažinti pagal Komisijos patvirtintą 2007–2013 m. NKPP suteiktos finansinės paramos sumą, nelaukiant, kol Komisija priims sprendimą Sąjungos lėšomis nefinansuoti dėl šios apskaičiavimo klaidos susidariusių sumų.
22
Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas neatmeta galimybės, kad pagal Porcellino Grasso nurodytas kitas Sąjungos normas ir principus nei tie, į kuriuos atsižvelgta tame sprendime, Rumunijos valdžios institucijoms gali būti draudžiama sumažinti pagrindinėje byloje nagrinėjamos finansinės paramos sumą. Iš tiesų jis pažymi, kad ši suma buvo nustatyta Įgyvendinimo sprendimu C(2012) 3529, kuriuo iš dalies keičiama 2007–2013 m. NKPP, ir kad jis nebuvo atšauktas ar panaikintas ir nebegalėjo būti pakeistas tuo metu, kai buvo nustatytos šio sprendimo 14 punkte nurodytos skaičiavimo klaidos.
23
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat nurodo, kad, remiantis Porcellino Grasso teiginiais, 2023 m. sausio 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) iš esmės susijęs su fakto ir teisės klausimais, tapačiais nagrinėtiems byloje, kurioje priimtas 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimas Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899). Atrodo, kad šis Bendrojo Teismo sprendimas prieštarauja antrajam sprendimui, nes Bendrasis Teismas ir Teisingumo Teismas padarė skirtingas išvadas, be kita ko, dėl teisėtų lūkesčių apsaugos principo. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar jis gali atsižvelgti į minėtą Bendrojo Teismo sprendimą spręsdamas jo nagrinėjamą ginčą.
24
Galiausiai tas teismas kelia klausimą, ar pagal valstybių narių atsakomybės pažeidus Sąjungos teisę principą reikalaujama, kad Rumunijos valstybė mokėtų paramos gavėjui, kaip antai Porcellino Grasso, Įgyvendinimo sprendime C(2012) 3529 iš pradžių numatyto dydžio mokėtinas sumas kaip paramą vežimo sąlygoms gerinti ir nepatogumams sumažinti per visą šio paramos gavėjo prisiimtų įsipareigojimų laikotarpį.
25
Šiomis aplinkybėmis Curtea de Apel Piteşti (Piteščio apeliacinis teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar pagal SESV 288, 291 ir 297 straipsnių nuostatas, Sąjungos teisės principą, pagal kurį <…> Komisijos sprendimas kelia teisinių padarinių, kol nėra panaikintas – tai, kaip šis principas buvo įtvirtintas 1999 m. liepos 8 d. Sprendime Chemie Linz / Komisija (C‑245/92 P, EU:C:1999:363), 2004 m. spalio 5 d. Sprendime Komisija / Graikija (C‑475/01, EU:C:2004:585), 2015 m. spalio 6 d.Schrems (C‑362/14, EU:C:2015:650), 2012 m. birželio 14 d. Sprendime CIVAD (C‑533/10, EU:C:2012:347), 1987 m. spalio 22 d. Sprendime Foto‑Frost (314/85, EU:C:1987:452), 2019 m. liepos 3 d. Sprendime Eurobolt (C‑644/17, EU:C:2019:555) ir 2008 m. vasario 12 d. Sprendime CELF ir ministre de la Culture et de la Communication (C‑199/06, EU:C:2008:79) – ir [Reglamento Nr. 1974/2006] 9 straipsnio 3 dalį bei [Reglamento Nr. 1698/2005] 18 ir 19 straipsnius draudžiama Rumunijos nacionalinėms institucijoms priimti vidaus aktus, prieštaraujančius [Įgyvendinimo sprendimui C(2012) 3529], kuriuo iš dalies keičiama [2007–2013 m. NKPP], arba netaikyti šio sprendimo, kol jis nebuvo pakeistas ar panaikintas?
2.
Atsižvelgiant į bendrą valstybių narių pareigą gerbti Sąjungos teisę, jei nacionalinis teismas atsidurtų tokioje padėtyje, kad turėtų laikytis pagal SESV 267 straipsnį Teisingumo Teismo priimto sprendimo dėl išaiškinimo[, t. y. 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899)], kuriame nėra Komisijos įgyvendinimo sprendimų (Įgyvendinimo sprendimo C(2012) 3529 ir 2018 m. birželio 13 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo (ES) 2018/873 dėl valstybių narių patirtų tam tikrų išlaidų nefinansavimo Europos Sąjungos lėšomis iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) (OL L 152, 2018, p. 29)) galiojimo ir poveikio vertinimų, o pateikti tik vertinimai dėl finansavimo susigrąžinimo, nesant Komisijos sprendimo šiuo klausimu, ar tas nacionalinis teismas, priimdamas sprendimą dėl jo nagrinėjamo ginčo, turi teisę atsižvelgti į Bendrojo Teismo sprendimo, kuris priimtas dėl ieškinio dėl panaikinimo, reglamentuojamo SESV 263 straipsniu, ir kuriuo panaikinamas Komisijos įgyvendinimo sprendimas panašioje byloje[, t. y. 2023 m. sausio 18 d. Sprendimo Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5)], pasekmes ir motyvus (jame išdėstytus samprotavimus)?
3.
Ar pagal valstybės atsakomybės principą reikalaujama, kad esant tokiai situacijai, kokia susiklostė šiuo atveju, Rumunijos valstybė mokėtų paramos pagal 215 priemonę gavėjams paramą taikydama [Įgyvendinimo sprendime C(2012) 3529] numatyto dydžio normas per visą jų prisiimtų įsipareigojimų laikotarpį?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo ir antrojo klausimų
26
Pirmuoju ir antruoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar, atsižvelgiant į 2023 m. sausio 18 d. Sprendime Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) Bendrojo Teismo išdėstytus samprotavimus, remiantis keliomis Sąjungos teisės normomis ir principais, į kuriuos Teisingumo Teismas neatsižvelgė 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendime Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), kyla abejonių dėl pastarojo sprendimo rezoliucinės dalies, nes šios normos ir principai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nacionalinėms valdžios institucijoms, dalyvaujančioms įgyvendinant negrąžintinos finansinės paramos priemonę, draudžiama, Audito Rūmams nustačius apskaičiavimo klaidų, priimti aktus, kuriais įpareigojama sumažinti pagal Komisijos sprendimais patvirtintą ir iš dalies pakeistą 2007–2013 m. NKPP suteiktos finansinės paramos sumą, nors šių klaidų nustatymo metu šios programos nebebuvo galima peržiūrėti ar pakeisti.
Dėl priimtinumo
27
Pirma, Žemės ūkio ir kaimo plėtros ministerija tvirtina, kad pirmasis ir antrasis klausimai yra nepriimtini, nes pirmasis klausimas jau buvo paaiškintas 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendime Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), o antrasis klausimas nepatenka į SESV 267 straipsnyje numatyto prašymo priimti prejudicinį sprendimą dalyką.
28
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Teisingumo Teismas turi jurisdikciją patikslinti prejudicinio sprendimo dėl išaiškinimo apimtį atsižvelgdamas į tame sprendime nenagrinėtas Sąjungos teisės nuostatas ar jurisprudenciją (šiuo klausimu žr. 2017 m. gruodžio 5 d. Sprendimo M.A.S. ir M.B., C‑42/17, EU:C:2017:936, 28 punktą).
29
Pirmuoju ir antruoju klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo išaiškinti 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimą Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), atsižvelgiant į šiame pirmajame sprendime nenagrinėtas Sąjungos teisės nuostatas ir Bendrojo Teismo sprendimą. Šiomis aplinkybėmis šie klausimai yra priimtini.
30
Atsižvelgiant į tai, antra, reikia priminti, kad, kaip nurodyta Teisingumo Teismo procedūros reglamento 94 straipsnio c punkte, prašyme priimti prejudicinį sprendimą turi būti išdėstytos priežastys, paskatinusios šį prašymą teikiantį teismą kelti klausimą dėl tam tikrų Sąjungos teisės nuostatų išaiškinimo ar galiojimo, ir jo nustatytas ryšys tarp šių nuostatų ir pagrindinėje byloje taikomų nacionalinės teisės normų.
31
Nors pirmajame klausime prašymą priimti prejudicinį pateikęs teismas nurodo SESV 288, 291 bei 297 straipsnius ir Sąjungos teisės principą, pagal kurį Komisijos sprendimas kelia teisinių padarinių, kol nėra panaikintas, reikia konstatuoti, kad prašyme priimti prejudicinį sprendimą jis visiškai nepaaiškina priežasčių, paskatinusių jį kelti klausimą dėl šių straipsnių ir šio principo. Konkrečiai kalbant, jis nepaaiškina, kodėl mano, kad dėl minėtų straipsnių ir minėto principo, be kita ko, atsižvelgiant į jų turinį, kontekstą ar tikslą, gali būti paneigtas 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) rezoliucinėje dalyje pateiktas aiškinimas. Šiomis aplinkybėmis pirmasis klausimas yra nepriimtinas, kiek jis susijęs su tais straipsniais ir tuo principu.
32
Tačiau pirmasis klausimas yra priimtinas, kiek jis susijęs su Reglamento Nr. 1974/2006 9 straipsnio 3 dalimi ir Reglamento Nr. 1698/2005 18 ir 19 straipsniais. Iš tiesų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, remdamasis 2023 m. sausio 18 d. Sprendime Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) Bendrojo Teismo išdėstytais samprotavimais, iš esmės nurodo, kad pagal šias nuostatas 2007–2013 m. NKPP, patvirtinta Sprendimu C(2008) 3831 ir iš dalies pakeista Įgyvendinimo sprendimu C(2012) 3529, nebegalėjo būti peržiūrėta ar pakeista tuo metu, kai Audito Rūmai nustatė pagrindinėje byloje aptariamas skaičiavimo klaidas. Taigi jam iš esmės kyla klausimas, ar tokiomis aplinkybėmis Rumunijos valdžios institucijos turėjo teisę taikyti šio sprendimo 15 punkte nurodytą sumažinimą. Taip prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pakankamai išdėsto priežastis, paskatinusias jį kelti klausimą dėl minėtų nuostatų išaiškinimo.
33
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad pirmasis klausimas yra priimtinas, kiek jis susijęs su Reglamento Nr. 1974/2006 9 straipsnio 3 dalimi ir Reglamento Nr. 1698/2005 18 ir 19 straipsniais, o antrasis klausimas yra priimtinas visas.
Dėl esmės
34
Visų pirma reikėtų priminti, kad pagal SESV 267 straipsnyje įtvirtintą nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo bendradarbiavimo procedūrą pastarasis nacionaliniam teismui turi pateikti naudingą atsakymą, kuris jam leistų išspręsti jo nagrinėjamą bylą. Tokiu atveju Teisingumo Teismui gali tekti performuluoti jam pateiktą klausimą. Šiuo tikslu Teisingumo Teismas gali iš visos nacionalinio teismo pateiktos informacijos, ypač iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą motyvuojamosios dalies, atrinkti aiškintinas Sąjungos teisės normas ir principus, atsižvelgdamas į pagrindinės bylos dalyką (2024 m. kovo 21 d. Sprendimo Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy (Galimybė ištaisyti klaidingą tarifą), C‑606/22, EU:C:2024:255, 19 bei 20 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
35
Nagrinėjamu atveju pirmasis klausimas iš esmės grindžiamas prielaida kad 2007–2013 m. NKPP, patvirtinta Sprendimu C(2008) 3831 ir iš dalies pakeista Įgyvendinimo sprendimu C(2012) 3529, nebegalėjo būti peržiūrėta ar pakeista tuo metu, kai Audito Rūmai nustatė pagrindinėje byloje aptariamas skaičiavimo klaidas. Šiomis aplinkybėmis Reglamento Nr. 1698/2005 18 straipsnis neturi reikšmės atsakant į šį klausimą, nes, priešingai nei šio reglamento 19 straipsnis ir Reglamento Nr. 1974/2006 9 straipsnis, jis, atsižvelgiant į antraštę, susijęs ne su EŽŪFKP kaimo plėtros programų peržiūra ar pakeitimu, bet su jų „[r]engim[u] ir tvirtinim[u]“.
36
Taigi reikia konstatuoti, kad pirmuoju ir antruoju klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar, atsižvelgiant į 2023 m. sausio 18 d. Sprendime Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) Bendrojo Teismo išdėstytus samprotavimus, remiantis Reglamento Nr. 1698/2005 19 straipsniu ir Reglamento Nr. 1974/2006 9 straipsnio 3 dalimi, kyla abejonių dėl 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) rezoliucinės dalies, nes šios nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas nacionalinėms valdžios institucijoms, dalyvaujančioms įgyvendinant negrąžintinos finansinės paramos priemonę, draudžiama, Audito Rūmams nustačius apskaičiavimo klaidų, priimti aktus, kuriais įpareigojama sumažinti pagal Komisijos sprendimais patvirtintą ir iš dalies pakeistą 2007–2013 m. NKPP suteiktos finansinės paramos sumą, nors šių klaidų nustatymo metu šios programos nebebuvo galima peržiūrėti ar pakeisti.
37
Kaip konstatavo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, 2023 m. sausio 18 d. Sprendimo Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) 91–95 ir 100 punktuose Bendrasis Teismas pažymėjo, kad tuo metu, kai buvo nustatytos kitos nei nagrinėjama pagrindinėje byloje su 215 priemone susijusios paramos apskaičiavimo klaidos, 2007–2013 m. NKPP, patvirtinta Sprendimu C(2008) 3831 ir iš dalies pakeista Įgyvendinimo sprendimu C(2012) 3529, nebegalėjo būti peržiūrėta ar pakeista pagal Reglamento Nr. 1698/2005 19 straipsnį ir Reglamento Nr. 1974/2006 9 straipsnio 3 dalį. Šios išvados ratione temporis gali būti mutatis mutandis taikomos pagrindinėje byloje.
38
Tačiau dėl to, kad pagal šias nuostatas ši programa nebegalėjo būti peržiūrėta ar pakeista tuo metu, kai buvo nustatytos šios skaičiavimo klaidos, negali kilti abejonių dėl 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), kuris buvo priimtas kitomis aplinkybėmis nei nagrinėtos byloje, kurioje priimtas 2023 m. sausio 18 d. Sprendimas Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), rezoliucinės dalies.
39
Pastarojo sprendimo 74, 86, 91, 92, 100, 102 ir 113 punktuose Bendrasis Teismas iš esmės nusprendė, kad nors dėl skaičiavimo klaidos paramos pagal 215 priemonę suma buvo nesuderinama su Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 dalimi, Komisija Rumunijos valdžios institucijoms sukėlė teisėtų lūkesčių, kad šios sumos išmokėjimas padengiamas Sąjungos finansavimo lėšomis. Iš tiesų Bendrasis Teismas konstatavo, kad Komisija, patvirtindama šią paramą ir su ja susijusį apskaičiavimo metodą po konkrečių derybų su Rumunijos valdžios institucijomis, turėjo visą informaciją, leidžiančią jai nustatyti šią klaidą ir įvertinti tos paramos atitiktį šiai nuostatai. Tuo remdamasis Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad minėta suma gali būti ištaisyta tik 2007–2013 m. NKPP pakeitimu ir šį pakeitimą patvirtinančiu sprendimu, o ne, kaip tai padarė Komisija, įgyvendinimo sprendimu dėl atitinkamos paramos klaidingos dalies nefinansavimo. Todėl remdamasis šiais motyvais Bendrasis Teismas iš dalies panaikino šį įgyvendinimo sprendimą.
40
Byloje, kurioje priimtas 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimas Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), žinoma, kiek tai susiję su kita parama pagal 215 priemonę, taip pat buvo nagrinėjamas klausimas dėl sumų, kurios dėl skaičiavimo klaidų neatitiko Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 dalies ir kurios buvo ištaisytos Komisijos įgyvendinimo sprendimu, t. y. Įgyvendinimo sprendimu 2018/873.
41
Tačiau iš tos bylos medžiagos matyti, kad, kiek tai susiję su šių sumų apskaičiavimu, kalbant apie Rumunijos ir Komisijos santykius, nebuvo pripažinti teisėti lūkesčiai dėl šių sumų. Nors Rumunija savo ieškiniu byloje, kurioje priimta 2019 m. balandžio 30 d. Nutartis Rumunija / Komisija (T‑530/18, EU:T:2019:269), prašė panaikinti šį įgyvendinimo sprendimą ir tvirtino, kad Komisijos patvirtinti tų sumų apskaičiavimo metodai turėjo būti saugomi pagal teisėtų lūkesčių apsaugos principą, Bendrasis Teismas šia nutartimi, kuri buvo apeliacine tvarka patvirtinta 2020 m. rugsėjo 10 d. Sprendimu Rumunija / Komisija (C‑498/19 P, EU:C:2020:686), atmetė šį ieškinį kaip nepriimtiną dėl to, kad jis pateiktas pavėluotai.
42
Taigi 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) 33–36 punktuose Teisingumo Teismas konstatavo, kad atitinkamas sumas, neatitinkančias Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 dalies ir nepripažintas saugomomis teisėtų lūkesčių, kylančių iš Rumunijos ir Komisijos santykių, turi ištaisyti tiek Komisija, remdamasi Reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnio 1 dalimi ir priimdama įgyvendinimo sprendimą dėl nagrinėjamos paramos klaidingos dalies nefinansavimo Sąjungos lėšomis, tiek nacionalinės valdžios institucijos, remdamosi Reglamento Nr. 1306/2013 58 straipsnio 1 dalimi; beje, šios nacionalinės valdžios institucijos neprivalo laukti, kol Komisija priims tokį įgyvendinimo sprendimą.
43
To sprendimo 44 punkte Teisingumo Teismas pažymėjo, kad, kalbant apie Rumunijos valdžios institucijų ir atitinkamą paramą gaunančių ūkininkų santykius, teisėtų lūkesčių apsaugos principas neturi įtakos šiam vertinimui. Jis konstatavo: kadangi šios sumos buvo nustatytos nesilaikant Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 dalies, Rumunijos valdžios institucijos negalėjo šiems ūkininkams sukelti teisėtų lūkesčių, kad jie bus traktuojami priešingai, nei nustatyta Sąjungos teisėje.
44
Pagrindinėje byloje iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo paaiškinimų matyti, kad dėl aptariamų skaičiavimo klaidų, kiek tai susiję su parama, kuri taip pat patenka į 215 priemonės taikymo sritį, nors ji skiriasi nuo tos, kurią Teisingumo Teismas ir Bendrasis Teismas nagrinėjo atitinkamai 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendime Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) ir 2023 m. sausio 18 d. Sprendime Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), buvo nustatytos sumos, neatitinkančios Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 dalies. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nenurodo, jog Komisija ar kitos Sąjungos institucijos, organai, tarnybos ar agentūros būtų pripažinusios, kad šios sumos saugomos teisėtų interesų, kylančių iš Rumunijos ir Komisijos santykių. Darytina išvada, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama situacija iš esmės atitinka situaciją, nagrinėtą byloje, kurioje priimtas 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimas Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899).
45
Vis dėlto, pirma, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, remdamasis Porcellino Grasso teiginiais, nurodo, kad Bendrojo Teismo motyvai, išdėstyti 2023 m. sausio 18 d. Sprendime Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), gali būti taikomi pagrindinėje byloje, nes, kalbant apie Rumunijos ir Komisijos santykius, teisėtų lūkesčių apsaugos principas turi būti taikomas toms sumoms dėl to, kad tvirtindama 2007–2013 m. NKPP pakeitimą Komisija turėjo informacijos, leidžiančios įvertinti pagrindinėje byloje nagrinėjamos paramos ir su ja susijusių skaičiavimo metodų atitiktį Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 daliai. Kadangi toms pačioms sumoms pagal šį principą taikoma apsauga, jos, remiantis tuo, kas išdėstyta šio sprendimo 39 punkte, gali būti ištaisytos tik 2007–2013 m. NKPP pakeitimu ir šį pakeitimą patvirtinančiu sprendimu.
46
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad nors 2023 m. sausio 18 d. Sprendimas Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), kaip ir nagrinėjamas atvejis, susijęs su parama pagal 215 priemonę, tai buvo kitokia parama, nei pagrindinėje byloje nagrinėjama parama. Tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas tame sprendime negalėjo nagrinėti klausimo, ar tvirtindama 2007–2013 m. NKPP pakeitimą Komisija turėjo informacijos, leidžiančios įvertinti pastarosios paramos ir su ja susijusių apskaičiavimo metodų atitiktį Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 daliai, todėl jo motyvų negalima mutatis mutandis taikyti pagrindinėje byloje. Be to, reikia pažymėti, jog rašytinėse pastabose Rumunijos vyriausybė neteigia, kad santykiuose su Komisija remiasi teisėtų lūkesčių apsaugos principu, kiek tai susiję su pagrindinėje byloje nagrinėjama parama.
47
Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad, remiantis Porcellino Grasso teiginiais, 2023 m. sausio 18 d. Sprendimo Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) 113 punkte Bendrojo Teismo išdėstyti samprotavimai prieštarauja 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) 42 ir 44 punktams. Taigi jam kyla klausimas, ar jis turėtų atsižvelgti į šiuos samprotavimus.
48
Kaip aiškiai matyti iš šio 113 punkto, Bendrojo Teismo motyvais tęsiami 2023 m. sausio 18 d. Sprendimo Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) 75–86 punktuose išdėstyti motyvai, kad atitinkami apskaičiavimo metodai ir jais remiantis nustatytos sumos, kalbant apie Rumunijos ir Komisijos santykius, saugomi pagal teisėtų lūkesčių apsaugos principą, nes dėl šių metodų ir sumų vyko „konkrečios derybos su Rumunijos valdžios institucijomis“ ir per šias derybas Komisija turėjo visus duomenis, leidžiančius įvertinti jų atitiktį Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 daliai.
49
Iš šio sprendimo 42 punkto matyti, kad byla, kurioje priimtas 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimas Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899), buvo susijusi su paramos sumomis, kurios nebuvo saugomos teisėtų lūkesčių, kylančių iš Rumunijos ir Komisijos santykių. Kadangi tas sprendimas buvo priimtas visiškai kitokiomis aplinkybėmis nei nagrinėtos byloje, kurioje priimtas 2023 m. sausio 18 d. Sprendimas Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5), pastarojo sprendimo 113 punkte išdėstyti samprotavimai negali turėtų reikšmės aiškinant 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimą Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899).
50
Darytina išvada, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos paramos sumos, nustatytos padarius skaičiavimo klaidų, remiantis 2023 m. sausio 18 d. Sprendimu Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) ir Teisingumo Teismo turimoje bylos medžiagoje nesant jokios priešingos informacijos, negali būti laikomos saugomomis teisėtų lūkesčių, kylančių iš Rumunijos ir Komisijos santykių, todėl, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta šio sprendimo 44 punktuose, pagrindinėje byloje nagrinėjama situacija iš esmės yra tokia pati kaip nagrinėta byloje, kurioje priimtas 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimas Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899).
51
Todėl esant situacijai, kai sumos buvo nustatytos padarius skaičiavimo klaidą, jei nesilaikoma Sąjungos teisės ir jų nesaugo teisėti lūkesčiai, kylantys iš Komisijos ir atitinkamos valstybės narės santykių, tiek ši institucija, tiek ši valstybė narė, kaip matyti iš 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms (C‑443/21, EU:C:2022:899) 33 ir 34 punktų, pagal SESV 310 straipsnio 5 dalį bei Reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnio 1 dalį ir 58 straipsnio 1 dalį turi nefinansuoti Sąjungos lėšomis sumų, kurias paveikė ši skaičiavimo klaida.
52
Toks nefinansavimas visiškai nereiškia, kad būtina peržiūrėti ar pakeisti atitinkamą kaimo plėtros programą.
53
Iš tiesų Sąjungos teisės neatitinkančios skaičiavimo klaidos ir dėl jos atsiradusių normų ir išmokų ištaisymas nelemia atitinkamos kaimo plėtros programos peržiūrėjimo ar pakeitimo, bet, kaip matyti iš šio sprendimo 51 punkte nurodytų nuostatų, tiesiog atkuria padėtį, kuri iš pat pradžių turėjo susidaryti dėl šios programos, jei nebūtų buvę padaryta šios klaidos, kad nebūtų padaryta jokios žalos Sąjungos biudžetui.
54
Todėl aplinkybė, kad pagal Reglamento Nr. 1698/2005 19 straipsnį ir Reglamento Nr. 1974/2006 9 straipsnio 3 dalį 2007–2013 m. NKPP nebegalėjo būti peržiūrėta ar pakeista tuo metu, kai Audito Rūmai nustatė pagrindinėje byloje aptariamas skaičiavimo klaidas, netrukdo Komisijai ir nacionalinėms valdžios institucijoms imtis būtinų priemonių, kad, vykdant atitikties patvirtinimo procedūrą, būtų ištaisytos šių klaidų paveiktos sumos ir išmokos.
55
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmąjį ir antrąjį klausimus reikia atsakyti: Reglamento Nr. 1698/2005 19 straipsnis ir Reglamento Nr. 1974/2006 9 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nacionalinėms valdžios institucijoms, dalyvaujančioms įgyvendinant negrąžintinos finansinės paramos priemonę, nedraudžiama, Audito Rūmams nustačius apskaičiavimo klaidų, priimti aktus, kuriais įpareigojama sumažinti pagal Komisijos sprendimais patvirtintą ir iš dalies pakeistą 2007–2013 m. NKPP suteiktos finansinės paramos sumą, nors šių klaidų nustatymo metu šios programos nebebuvo galima peržiūrėti ar pakeisti. 2023 m. sausio 18 d. Sprendime Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) Bendrojo Teismo išdėstyti samprotavimai šiuo atžvilgiu neturi reikšmės.
Dėl trečiojo klausimo
56
Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar pagal valstybių narių atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą principą reikalaujama, kad Rumunijos valstybė mokėtų paramos vežimo sąlygoms gerinti ir nepatogumams sumažinti gavėjams Įgyvendinimo sprendime C(2012) 3529 numatytų dydžių sumas kaip šią paramą per visą jų prisiimtų įsipareigojimų laikotarpį.
57
Reikia priminti, kad Sąjungos teisėje įtvirtintas principas, pagal kurį valstybės narės privalo atlyginti žalą, padarytą privatiems asmenims dėl joms priskiriamų Sąjungos teisės pažeidimų (1996 m. kovo 5 d. Sprendimo Brasserie du pêcheur ir Factortame, C‑46/93 ir C‑48/93, EU:C:1996:79, 17 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
58
Nagrinėjamu atveju iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo išvadų matyti, kad dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamų skaičiavimo klaidų Įgyvendinimo sprendime C(2012) 3529 numatytos paramos vežimo sąlygoms gerinti ir nepatogumams sumažinti normos neatitiko Reglamento Nr. 1698/2005 40 straipsnio 3 dalies. Iš šių išvadų taip pat matyti, jog Rumunijos valdžios institucijos ėmėsi būtinų priemonių šioms normoms ištaisyti, kad jos atitiktų šią nuostatą, ir taip nutraukė joms priskiriamą Sąjungos teisės pažeidimą.
59
Šiomis aplinkybėmis paramos gavėjas, kaip antai Porcellino Grasso, negali remtis valstybių narių atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą principu ir reikalauti skirtumo tarp išmokų sumos, kurią iš pradžių turėjo gauti, ir ištaisytos šių išmokų sumos, nors pastaroji suma atitinka šią teisę ir šis paramos gavėjas neturi jokios teisės gauti šio skirtumo.
60
Iš tiesų, viena vertus, skaičiavimo klaidų paveiktų sumų dalies išmokėjimas paramos gavėjui, kaip antai Porcellino Grasso, prilygtų nepagrįstam jo praturtėjimui, kurį draudžia Sąjungos teisė, nes dėl šio išmokėjimo šis paramos gavėjas praturtėtų be jokio tinkamo teisinio pagrindo, o Sąjunga dėl šio praturtėjimo patirtų nuostolių (šiuo klausimu žr. 2008 m. balandžio 10 d. Sprendimo Marks & Spencer, C‑309/06, EU:C:2008:211, 41 punktą bei jame nurodytą jurisprudenciją ir 2011 m. liepos 28 d. Sprendimo Agrana Zucker, C‑309/10, EU:C:2011:531, 53 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
61
Kita vertus, darant prielaidą, kad pareikšdama ieškinį dėl atsakomybės Porcellino Grasso prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme siekia remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu savo santykiuose su Rumunijos valdžios institucijomis, reikia priminti, kad, kaip nurodyta šio sprendimo 43 punkte, šis principas teisės subjektams negali sukurti teisėtų lūkesčių naudotis Sąjungos teisei prieštaraujančia tvarka (2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Avicarvil Farms, C‑443/21, EU:C:2022:899, 41 punktas).
62
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į trečiąjį klausimą reikia atsakyti taip: valstybių narių atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą principas netaikomas, kai pagal EŽŪFKP kaimo plėtros programą suteiktos finansinės paramos normos buvo nustatytos nesilaikant Sąjungos teisės, o šios paramos gavėjai gavo šios paramos išmokas, apskaičiuotas remiantis šią teisę atitinkančiomis ištaisytomis normomis.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
63
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (šeštoji kolegija) nusprendžia:
1.
2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai, iš dalies pakeisto 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 74/2009, 19 straipsnis ir 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1974/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2006 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai taikymo taisykles, iš dalies pakeisto 2013 m. balandžio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 335/2013, 9 straipsnio 3 dalis
turi būti aiškinami taip:
pagal juos nacionalinėms valdžios institucijoms, dalyvaujančioms įgyvendinant negrąžintinos finansinės paramos priemonę, nedraudžiama, Europos Audito Rūmams nustačius apskaičiavimo klaidų, priimti aktus, kuriais įpareigojama sumažinti pagal Europos Komisijos sprendimais patvirtintą ir iš dalies pakeistą Rumunijos 2007–2013 m. programavimo laikotarpio Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) kaimo plėtros programą suteiktos finansinės paramos sumą, nors šių klaidų nustatymo metu šios programos nebebuvo galima peržiūrėti ar pakeisti. 2023 m. sausio 18 d. Sprendime Rumunija / Komisija (T‑33/21, EU:T:2023:5) Europos Sąjungos Bendrojo Teismo išdėstyti samprotavimai šiuo atžvilgiu neturi reikšmės.
2.
Valstybių narių atsakomybės už Sąjungos teisės pažeidimą principas netaikomas, kai pagal Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) kaimo plėtros programą suteiktos finansinės paramos normos buvo nustatytos nesilaikant Sąjungos teisės, o šios paramos gavėjai gavo šios paramos išmokas, apskaičiuotas remiantis šią teisę atitinkančiomis ištaisytomis normomis.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: rumunų.