62015CC0649
GENERALINIO ADVOKATO
MELCHIOR WATHELET IŠVADA,
pateikta 2017 m. gegužės 30 d. (
1
)
Byla C‑649/15 P
TV2/Danmark A/S
prieš
Europos Komisiją
„Apeliacinis skundas – Valstybės pagalba – SESV 107 straipsnio 1 dalis – Visuomeninio transliavimo paslauga – Priemonės, kurių Danijos valdžios institucijos ėmėsi dėl Danijos visuomeninio transliuotojo TV2/Danmark – Sąvoka „valstybės arba iš valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba“ – Sprendimas Altmark“
1.
Apeliaciniu skundu TV2/Danmark A/S (toliau – TV2 A/S) prašo iš dalies panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą TV2/Danmark / Komisija (
2
), kuriuo jis, pirma, panaikino Komisijos sprendimą 2011/839/ES (
3
), kiek jame Europos Komisija konstatavo, kad 1995 ir 1996 m. pajamos iš reklamos, kurias TV2/Danmark gavo per tarpininką TV2 fondą, buvo valstybės pagalba, ir, antra, atmetė likusią ieškinio dalį (TV2 A/S yra Danijos akcinė bendrovė, vykdanti transliavimo veiklą, kuri buvo įsteigta siekiant apskaitos ir mokesčių tikslais nuo 2003 m. sausio 1 d. pakeisti savarankišką valstybės įmonę TV2/Danmark, toliau – TV2). Ši byla susijusi su bylomis C‑656/15 P ir C‑657/15 P, kurios taip pat yra susijusios su apeliaciniais skundais dėl skundžiamo sprendimo ir kuriose tą pačią dieną taip pat skelbiu savo išvadą. Be to, ji panaši į bylą, kurioje neseniai priimtas 2017 m. kovo 8 d. Sprendimas Viasat Broadcasting UK / Komisija (C‑660/15 P, EU:C:2017:178).
I. Faktinės bylos aplinkybės
2.
Kadangi šios bylos faktinės aplinkybės yra tokios pačios kaip ir bylos C‑656/15 P, darau nuorodą į mano šiandien skelbiamos išvados toje byloje 2–15 punktus.
II. Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
3.
Dėl tų pačių priežasčių darau nuorodą į mano išvados byloje C‑656/15 P 16–19 punktus.
III. Dėl apeliacinio skundo
4.
Savo apeliaciniam skundui pagrįsti TV2 A/S pateikia du pagrindus, susijusius, viena vertus, su išaiškinimu ir taikymu ketvirtosios sąlygos, kurios Teisingumo Teismas reikalavo 2003 m. liepos 24 d. Sprendime Altmark Trans ir Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, toliau – Sprendimas Altmark, EU:C:2003:415, o kalbant apie šias sąlygas – Altmark sąlygos), ir, kita vertus, iš mokesčio, kurį TV2 mokėjo savo regioniniams transliuotojams, gaunamų išteklių kvalifikavimu.
5.
Pagal Procedūros reglamento 76 straipsnio 2 dalį Bendrasis Teismas nusprendė, kad po rašytinės proceso dalies turi pakankamai informacijos ir kad todėl nebūtina rengti posėdžio.
A. Dėl pirmojo pagrindo (ketvirtoji „Altmark“ sąlyga)
1.
Šalių argumentų santrauka
6.
TV2 A/S teigia, kad atmesdamas pagrindinę jos ieškinio reikalavimų dalį, remdamasis klaidingu ketvirtosios Altmark sąlygos aiškinimu ir taikymu, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą.
7.
TV2 A/S, be kita ko, laikosi nuomonės, kad, atsižvelgiant į ypatingą TV2 su viešosiomis paslaugomis susijusių įgaliojimų pobūdį ir Altmark sąlygų taikymą atgaline data, Bendrasis Teismas neturėjo ketvirtosios Altmark sąlygos aiškinti ir taikyti griežtai pažodžiui, o turėjo tik patikrinti, ar šioje byloje pasiektas jos tikslas.
8.
Iš tiesų, kaip teigia TV2 A/S, toks taikymas, kaip Bendrojo Teismo pasirinktas, yra neįmanomas, nes TV2 veiklos sektorius nėra nei konkurencingas, nei komercinis, todėl nėra „referencinės įmonės“, su kuria būtų galima lyginti, kaip reikalaujama pagal minėtą sąlygą.
9.
Todėl TV2 A/S mano, kad Bendrasis Teismas turėjo taikyti ketvirtąją Altmark sąlygą atsižvelgdamas į jos tikslą (
4
) ir konstatuoti, kad, atsižvelgiant į tai, kad Rigsrevisionen (Audito Rūmai, Danija) tikrino TV2 apskaitą, šis tikslas buvo pasiektas, todėl ši sąlyga įvykdyta.
10.
TV2 A/S priduria, kad jos teiginį patvirtina aplinkybė, kad šioje byloje Altmark sąlygos buvo taikomos atgaline data ir dėl to pasiektas teisinis saugumas.
11.
Danijos Karalystė pritaria TV2 A/S argumentams, jos pateiktiems savo apeliaciniam skundui pagrįsti.
12.
Komisija ir Viasat Broadcasting UK Ltd (toliau – Viasat) ginčija šio TV2 A/S pagrindo priimtinumą ir mano, kad jis bet kuriuo atveju nepagrįstas.
13.
Dublike TV2 A/S ginčija Komisijos ir Viasat argumentus, kuriais kvestionuojamas šio pagrindo priimtinumas, iš esmės teigdama, kad jos argumentais keliami teisės klausimai.
14.
Triplike Danijos Karalystė teigia, kad klausimas, kaip reikia suprasti ir taikyti ketvirtąją Altmark sąlygą, yra teisės klausimas, ir Bendrojo Teismo vertinimai, susiję su šiuo klausimu, yra teisiniai vertinimai, kuriuos Teisingumo Teismas gali tikrinti apeliacinėje byloje.
2.
Vertinimas
a)
Dėl priimtinumo
15.
Sutinku su Komisija ir Viasat, kad TV2 A/S pateiktų argumentų tikslas – paskatinti Teisingumo Teismą iš naujo įvertinti Bendrojo Teismo nustatytas faktines aplinkybes. Iš tiesų TV2 A/S nepateikia nė vieno atskiro argumento, susijusio su Bendrojo Teismo padarytomis teisės klaidomis. Nors kai kurie argumentai yra susiję su teisės klausimais, jie neatsiejami nuo kaltinimo, kurį TV2 A/S sieja su tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Danijos teisę, o tai taip pat yra fakto klausimas (
5
).
16.
Be to, TV2 A/S nesiremia tuo, kad Bendrasis Teismas akivaizdžiai iškraipė faktines aplinkybes. Šiuo atveju TV2 A/S turi įrodyti, kad, jei Bendrasis Teismas nebūtų iškraipęs faktų (quod non), bylos baigtis būtų kitokia, tačiau TV2 A/S neįrodė ir to.
17.
Be to, kaip pažymi Viasat, apeliaciniame skunde pateikiama tik labai bendra skundžiamo sprendimo kritika. TV2 A/S apeliaciniame skunde taip pat nepateikiama naujų argumentų, o veikiau iš esmės sugrįžtama prie Bendrajame Teisme jau pateiktų argumentų, kuriuos jis atidžiai išnagrinėjo ir atmetė.
18.
Keletą aspektų išnagrinėsiu išsamiau.
1) Dėl ketvirtosios „Altmark“ sąlygos taikymo, atsižvelgiant į jos tikslą
19.
Bendrasis Teismas skundžiamame sprendime (70 punktas) konstatavo, jog „negalima teigti, kad transliavimo sektorius yra nekonkurencingas ir nekomercinis“, o TV2 A/S tai ginčija, teigdama, jog neįmanoma surasti referencinės įmonės, su kuria būtų galima lyginti išlaidas, patiriamas dėl viešosios paslaugos, kurią ji užtikrina, todėl ketvirtoji Altmark sąlyga netaikytina pagal jos formuluotę.
20.
Iš pradžių reikėtų pažymėti, kad klausimas, ar yra tipinė, gerai valdoma ir tinkamai aprūpinta įmonė, su kuria būtų galima lyginti TV2 išlaidas, yra klausimas, susijęs su bylos faktinėmis aplinkybėmis, todėl Teisingumo Teismas negali jo tikrinti, o TV2 A/S nesirėmė jokiu įrodymų iškraipymu ir nenurodė jokios teisės klaidos jo argumentuose.
21.
Pridursiu, kad skundžiamo sprendimo 51–73 punktuose Bendrasis Teismas atidžiai išnagrinėjo TV2 A/S argumentus ir labai išsamiais motyvais atmetė teiginį, kad ketvirtoji Altmark sąlyga šioje byloje turi būti taikoma adaptuota, skundžiamo sprendimo 119 punkte aiškiai nurodęs, kad galima surasti tipinę, gerai valdomą ir tinkamai aprūpintą įmonę, su kuria būtų galima lyginti TV2 A/S išlaidas, ir atmetė TV2 A/S argumentus, kad tokios įmonės neįmanoma surasti.
22.
Tačiau TV2 A/S neginčija šių aspektų apeliaciniame skunde ir tik pakartoja negalėjimą palyginti su kitomis komercinėmis įmonėmis.
2) Dėl Danijos Audito Rūmų kontrolės nepakankamumo
23.
TV2 A/S dar teigia, jog Bendrasis Teismas privalėjo konstatuoti, kad Danijos Audito Rūmų atliekamos nuolatinės kontrolės siekiant patikrinti, ar TV2 yra ekonomiškai gerai valdoma įmonė, pakako užtikrinti, kad būtų laikomasi pagrindinio ketvirtosios Altmark sąlygos tikslo.
24.
Tačiau Bendrasis Teismas, išanalizavęs šioje byloje pateiktus įrodymus, nurodytus ginčijamame sprendime ir pateiktus Bendrajame Teisme nagrinėjant bylą, konstatavo, kad „bet kuriuo atveju“ ieškovės pateikti argumentai dėl TV2 a posteriori kontrolės „vis dėlto paneigiami atlikus <…> išsamesnį tyrimą“.
25.
Todėl, kaip pažymi Komisija, net darant prielaidą, kad šioje byloje ketvirtosios Altmark sąlygos nereikėjo taikyti pagal jos formuluotę ir nuostatą reikėjo aiškinti pagal jos tikslą, bet kuriuo atveju kalbama apie faktines bylos aplinkybes, todėl Teisingumo Teismas negali jo tikrinti.
26.
Reikėtų pažymėti, kad ir čia TV2 A/S nesirėmė tuo, kad Bendrasis Teismas iškraipė byloje esančius įrodymus, ir nepatikslino, kokius įrodymus galimai iškraipė Bendrasis Teismas, be to, ji neįrodė, kad Bendrasis Teismas nagrinėdamas padarė klaidų, dėl kurių galėjo būti iškraipyti byloje esantys įrodymai.
3) Jeigu ir yra teisinių argumentų, bet kuriuo atveju jie nereikšmingi
27.
Siekdama Bendrajame Teisme pagrįsti savo prašymus panaikinti ginčijamą sprendimą, TV2 A/S rėmėsi Komisijos padaryta teisės klaida (nes ji tariamai pateikė klaidingą teisinį kvalifikavimą pagal ketvirtąją Altmark sąlygą) ir Komisijos klaidomis konstatuojant bylos faktines aplinkybes.
28.
Bendrasis Teismas ieškovės pateiktus argumentus atmetė dviem „etapais“. Pirmiausia Bendrasis Teismas nurodė, kad Komisija taikė tinkamą teisinį kriterijų (t. y. visapusiškas ketvirtosios Altmark sąlygos taikymas). Tada jis tikrino, ar bylos baigtis būtų buvusi kitokia, jei ieškovė būtų buvusi teisi dėl taikytino teisinio kriterijaus (t. y. ketvirtosios Altmark sąlygos taikymas pagal jos tikslą). Nepriklausomai vertindamas faktines aplinkybes, Bendrasis Teismas nusprendė, kad bylos baigtis būtų tokia pati, net jei jis būtų taikęs ieškovės nurodytą teisinį kriterijų (
6
).
29.
Kaip pažymi Komisija, kadangi Bendrasis Teismas šiais dviem etapais išanalizavo ieškovės pirmojoje instancijoje pateiktus pagrindus, TV2 A/S gali tikėtis, kad jos apeliacinis skundas bus patenkintas, tik įrodžiusi, kad faktinės aplinkybės akivaizdžiai iškraipytos arba padaryta teisės klaida, susijusi su taikytino teisinio kriterijaus pasirinkimu.
30.
Kadangi TV2 A/S nenurodė, jog buvo akivaizdžiai iškraipytos faktinės aplinkybės, Teisingumo Teismas neturi nagrinėti, ar buvo padaryta teisės klaida.
31.
Iš tiesų abu visiškai faktiniai klausimai ir „teisiniai“ argumentai, kuriuos pateikė TV2 A/S, pagal kuriuos jos konkrečiu atveju, nesant įprastomis rinkos sąlygomis veikiančios referencinės įmonės ir komercinio viešosios transliavimo paslaugos aspekto, ketvirtoji Altmark sąlyga turėtų būti taikoma teleologiškai, grindžiami prielaida, kad Teisingumo Teismas konstatuotų kitas faktines aplinkybes nei Bendrasis Teismas, tačiau to negalima padaryti.
32.
Be to, Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 132–148 punktuose nagrinėjo ir išsamumo sumetimais padarė išvadą, kad jeigu šioje byloje ketvirtąją Altmark sąlygą būtų reikėję taikyti iš esmės arba ne taip griežtai, bylos baigtis vis vien būtų buvusi tokia pati.
33.
Tokiomis aplinkybėmis manau, kad TV2 A/S argumentus reikia atmesti kaip nereikšmingus.
34.
Todėl TV2 A/S argumentų esmę išnagrinėsiu tik išsamumo sumetimais.
b)
Dėl esmės
1) Dėl ketvirtosios „Altmark“ sąlygos taikymo, atsižvelgiant į jos tikslą
i) Ketvirtoji sąlyga visapusiškai taikytina
35.
Dėl ketvirtosios Altmark sąlygos taikymo ir aiškinimo nemanau, kad Bendrajam Teismui galima priekaištauti pažeidus teisinio saugumo principą dėl to, kad jis nusprendė, jog ši sąlyga visiškai taikoma ir taikyta atgaline data.
36.
Viena vertus, aišku, kad keturios Altmark sąlygos yra kumuliacinės, ir, kita vertus, kadangi tai yra principinis sprendimas, kuriame Teisingumo Teismas apibrėžė tam tikras visuotinai taikomas sąlygas, negalima keisti įtvirtintų sąlygų apimties, nes jos apima konkrečią situaciją, būtent tokią, kai įmonės, gaunančios pagalbą už tai, kad vykdo su viešąja paslauga susijusį įsipareigojimą, „negauna realios finansinės naudos, ir todėl ši priemonė nesudaro joms palankesnių konkurencinių sąlygų nei kitoms įmonėms, kurios su jomis konkuruoja“ (
7
).
37.
Kaip pažymi Komisija, „valstybės pagalbos“ sąvoka yra objektyvi ir negali būti aiškinama skirtingai, atsižvelgiant į konkrečioje byloje nagrinėjamą sektorių. Todėl nėra tinkama suteikti reikšmę, kurią būtų pageidautina suteikti specifinių ypatybių turinčiuose sektoriuose, jei reikia vertinti valstybės pagalbos buvimą (o tai yra objektyvus vertinimas), tačiau to galėtų prireikti vertinant valstybės pagalbos suderinamumą su vidaus rinka (
8
).
38.
Iš tiesų Altmark sąlygų tikslas yra nustatyti kainą, kurios būtų prašoma įprastoje rinkoje (rinkos kainą) už paslaugą, teikiamą kaip viešoji paslauga, siekiant nustatyti, ar ši paslauga galėjo būti siūloma (tokiomis pat sąlygomis, nesikišant valstybei).
ii) „Altmark“ sąlygų taikymas „ratione temporis“
39.
TV2 A/S ginčija šių sąlygų taikymą atgaline data.
40.
Pakanka priminti skundžiamo sprendimo 79 punkte cituotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją, pagal kurią (
9
)„prejudicinis sprendimas nesukuria teisės, bet yra tik aiškinamojo pobūdžio, todėl turi poveikį nuo išaiškintos teisės normos įsigaliojimo datos“.
41.
Tame pat skundžiamo sprendimo punkte Bendrasis Teismas dar teisingai pažymėjo, kad Teisingumo Teismas nenusprendė apriboti savo Sprendimo Altmark pasekmių laiko atžvilgiu.
42.
Iš tiesų atrodo, kad TV2 A/S argumentai pirmiausia susiję su nagrinėjamų priemonių kvalifikavimo kaip „valstybės pagalbos“ pagal Altmark sąlygas finansinėmis pasekmėmis TV2, nors šios priemonės buvo nustatytas dar prieš paskelbiant šį sprendimą.
43.
Tačiau Bendrasis Teismas paneigė, kad šios galimos finansinės pasekmės šioje byloje galėtų suteikti TV2 A/S pagrindą reikalauti, remiantis teisinio saugumo principu, netaikyti šių sąlygų (
10
).
iii) Dėl palyginimo su tipine arba referencine įmone
44.
Kaip pažymi Viasat, jei reikėtų konstatuoti, kad šioje byloje neįmanoma konkrečiai palyginti su kita įmone ir kad šiuo tikslu buvo išmėginta viskas (tai ginčijama skundžiamame sprendime (119 punktas)), svarbu nepamiršti, kad Danijos Karalystė galėjo surengti viešųjų pirkimų procedūrą, nes Sprendime Altmark siūlomi du būdai įvykdyti ketvirtąją juo nustatytą sąlygą, t. y. viešosios paslaugos operatoriaus pasirinkimas surengus viešųjų pirkimų procedūrą arba viešosios paslaugos kompensacijos apribojimas išlaidomis, kurias tipinė, gerai valdoma įmonė patiria įgyvendindama viešąją paslaugą.
45.
Iš skundžiamo sprendimo 116 ir 117 punktų matyti, jog norint konstatuoti, kad yra įvykdyta ketvirtoji Altmark sąlyga, nepakanka įrodyti, kad pati gavėja yra gerai valdoma ir tinkamai aprūpinta įmonė (TV2 A/S argumentas). Tai nepašalina būtinybės surasti referencinę įmonę.
46.
Bet kuriuo atveju TV2 A/S argumentas, kad įvykdyti ketvirtąją Altmark sąlygą galima konkrečiu atveju, kai neįmanoma nustatyti referencinės įmonės, šioje byloje neturi reikšmės, nes Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 119 punkte jau padarė išvadą, kad galima surasti referencinę įmonę, su kuria būtų galima palygint TV2 išlaidas.
47.
Apeliacinio skundo 52 ir 53 punktuose TV2 A/S nurodo sprendimus BUPA ir kt. / Komisija (
11
) ir CBI / Komisija (
12
), teigdama, kad pagal aplinkybes gali būti būtina ketvirtąją Altmark sąlygą pritaikyti atsižvelgiant į siekiamus tikslus.
48.
Tačiau pakanka pažymėti, kad Bendrasis Teismas jau atidžiai išnagrinėjo šį teiginį ir jį atmetė (skundžiamo sprendimo 57–63 ir 68–70 punktai), o TV2 A/S to nemini savo apeliaciniame skunde.
49.
Kaip nurodyta skundžiamame sprendime (57 ir 58 punktai), bylos, kurioje priimtas 2008 m. vasario 12 d. Sprendimas BUPA ir kt. / Komisija (T‑289/03, EU:T:2008:29), aplinkybės buvo visai kitos ir niekuo nepanašios į šios bylos aplinkybes. Tačiau TV2 A/S nieko nenurodo dėl to, kad Bendrasis Teismas paneigė jos argumentus šiuo klausimu.
50.
Kalbant apie Sprendimą CBI pakanka pažymėti, kad toje byloje nebuvo kalbama apie leidimą taikyti adaptuotą ketvirtąją Altmark sąlygą. Taigi Bendrojo Teismo išvados, kad tai buvo labai ypatingas veiklos sektorius (ligoninių sektorius), kuris nebūtinai yra konkurencingas ir komercinis, neturėjo reikšmės vertinant klausimą, ar yra įvykdyta ketvirtoji Altmark sąlyga (
13
).
51.
Bet kuriuo atveju manau (kaip ir Komisija), jog nepaneigiama, kad viešąja paslauga grindžiamas transliavimo sektorius yra konkurencingas ir komercinis, be to, Bendrasis Teismas tai konstatavo, nepriklausomai vertindamas šios bylos faktines aplinkybes.
2) Dėl argumento, grindžiamo Danijos Audito Rūmų atliekama kontrole
52.
Kaip pažymi Viasat, TV2 A/S pagrindus ir reikalavimus a priori reikia suprasti kaip tokius, kuriais pripažįstama, kad šioje byloje ketvirtoji Altmark sąlyga, aiškinama pažodžiui, nėra įvykdyta, todėl nereikėjo analizuoti išlaidų, kurių būtų patyrusi tipinė gerai valdoma įmonė, kad įvykdytų šiuos viešosios paslaugos įsipareigojimus.
53.
Todėl Danijos Audito Rūmų atliekamos kontrolės vertinimas iš esmės yra reikšmingas tik tuo atveju, jei Teisingumo Teismas konstatuotų (o tai, mano nuomone, būtų neteisinga), kad TV2 atveju ketvirtoji Altmark sąlyga turėjo būti taikoma adaptuota, kaip nurodė TV2 A/S.
54.
Manau, kad šioje byloje Bendrasis Teismas teisingai taikė ketvirtąją Altmark sąlygą, reikalaudamas TV2 išlaidų palyginimo su išlaidomis, kurių būtų patyrusi tipinė gerai veikianti ir tinkamai aprūpinta įmonė.
55.
Tačiau mažai tikėtinu atveju, jei Teisingumo Teismas manytų, kad ketvirtosios Altmark sąlygos šioje byloje nereikėtų taikyti pagal jos formuluotę ir kad nuostata turėtų būt taikoma pagal jos tikslą, neginčijama, kad Bendrasis Teismas, išanalizavęs šioje byloje pateiktus įrodymus, kurie buvo pateikti ginčijamame sprendime ir pateikti Bendrajame Teisme nagrinėjant bylą, konstatavo, kad „bet kuriuo atveju“ ieškovės pateikti argumentai dėl TV2 a posteriori kontrolės „vis dėlto paneigiami atlikus <…> išsamesnį tyrimą“ (
14
).
56.
Iš to matyti, kad pirmasis apeliacinio skundo pagrindas atmestinas kaip bet kuriuo atveju nepagrįstas.
B. Dėl antrojo pagrindo (regioninių transliuotojų ištekliai)
1.
Šalių argumentų santrauka
57.
Antruoju pagrindu TV2 A/S teigia, kad tiek, kiek Bendrasis Teismas išnagrinėjo iš esmės ir atmetė jos antrą subsidiarių reikalavimų dalį, nors TV2 A/S ir Komisija nesiginčijo dėl išteklių iš mokesčio, kuriuos TV2 pervesdavo savo regioniniams transliuotojams, kvalifikavimo, Bendrasis Teismas priėmė sprendimą ultra petita, viršijo savo atliekamos teisėtumo kontrolės ribas ir pažeidė rungimosi principą.
58.
Be to, TV2 A/S teigia, kad Bendrojo Teismo pateiktas esmės vertinimas grindžiamas akivaizdžiai neteisingu Danijos teisės aiškinimu.
59.
Visų pirma TV2 A/S tvirtina, kad ši teisė tikrai nenustato, kad TV2 turi mokėti atlyginimą savo regioniniams transliuotojams už regioninių programų transliavimą per TV2 ar kad iš mokesčio gautų išteklių pervedimas šiems transliuotojams yra pareiga mokėti atlyginimą, kurią šių transliuotojų atžvilgiu prisiėmė pati TV2 mainais už šių programų tiekimą.
60.
Danijos Karalystė pritaria TV2 A/S argumentams, jos pateiktiems savo apeliaciniam skundui pagrįsti.
61.
Komisija ir Viasat ginčija šio TV2 A/S pagrindo priimtinumą ir mano, kad bet kuriuo atveju jis nepagrįstas.
62.
Be kita ko, Komisija patikslina, kad jei Teisingumo Teismas neatmestų šio pagrindo kaip nepriimtino, jis turėtų nuspręsti, kad jeigu TV2 A/S Bendrajame Teisme būtų sutikusi su Komisija dėl to, kad kaltinimas, susijęs su ginčijamo sprendimo panaikinimu, kiek juo TV2 išteklių, gaunamų iš mokesčio, pervedimas savo regioniniams transliuotojams kvalifikuotas kaip „valstybės pagalba“, turi būti atmestas kaip beprasmis, Bendrasis Teismas būtų turėjęs konstatuoti, kad šiuo kaltinimu jau nebesiekiama ginčijamo sprendimo panaikinimo šiuo aspektu ir pripažinti jį nepriimtinu.
63.
Šiomis aplinkybėmis Komisija priduria, kad nors akivaizdu, kad minėti ištekliai yra valstybės pagalba, iš paties ginčijamo sprendimo savaime negalima daryti išvados, kad Komisija ketino išdėstyti savo poziciją šiuo klausimu (ar ištekliai, gaunami iš mokesčio, kuriuos TV2 pervedė regioniniams transliuotojams, yra valstybės pagalba, ar ne).
2.
Vertinimas
a)
Dėl priimtinumo
64.
TV2 A/S nurodo akivaizdžiai klaidingą Bendrojo Teismo pateiktą Danijos teisės aiškinimą („konstatuoti faktai, kuriais grindžiama padaryta išvada, negali būti nustatyti iš bylos medžiagos ir akivaizdžiai neatitinka Danijos teisės“; apeliacinio skundo 84 punktas).
65.
Tačiau Teisingumo Teismas netikrina nacionalinės teisės aiškinimo klausimo.
66.
Be to, Bendrasis Teismas akivaizdžiai neiškraipė bylos faktinių aplinkybių, o TV2 A/S tuo ir nesiremia.
67.
Kaip pažymėjo Komisija, šios bylos faktinės aplinkybės yra neabejotinai labai sudėtingos. Taip yra kalbant, be kita ko, apie Danijos teisės aktus byloje nagrinėjamoje srityje, ir Bendrajam Teismui tai nepalengvino užduoties.
68.
Tačiau tai niekaip nekeičia fakto, kad TV2 A/S nepatikslino, kokius konkrečiai įrodymus iškraipė Bendrasis Teismas, ir neįrodė, kad Bendrasis Teismas padarė nagrinėjimo klaidų, dėl kurių galėjo būti iškraipyti byloje esantys įrodymai. Be to, ji naudojo šiuos argumentus kaip pretekstą, siekdama, kad apeliacinėje byloje būtų iš naujo nuodugniau išnagrinėta Danijos teisė (žr. apeliacinio skundo 85–111 punktus), ir norėdama ginčyti Bendrojo Teismo pateiktą įrodymų (t. y. reikšmingų šios teisės nuostatų) vertinimą, nors šie įrodymai jau buvo išsamiai išanalizuoti skundžiamame sprendime.
69.
TV2 A/S cituoja 2007 m. liepos 18 d. Sprendimą Industrias Químicas del Vallés SA (C 326/05 P, EU:C:2007:443, 57–60 punktai) ir 2014 m. balandžio 3 d. Sprendimą Prancūzija / Komisija (C‑559/12 P, EU:C:2014:217 78–81 punktai), teigdama, kad jos nurodomas akivaizdžiai klaidingas nacionalinės teisės aiškinimas gali būti visavertiškai tikrinamas Teisingumo Teismo.
70.
Tačiau savo argumentais ir nauju Danijos teisės nagrinėjimu apeliacinėje byloje TV2 A/S iš tikrųjų tiesiog ginčija Bendrojo Teismo pateiktą įrodymų, reikšmingų Danijos teisės nuostatų, vertinimą (kaip buvo byloje, kurioje priimtas 2014 m. balandžio 3 d. Sprendimas Prancūzija / Komisija (C‑559/12 P, EU:C:2014:217)), o tai jau buvo išsamiai išanalizuota skundžiamame sprendime (166–173 punktai).
71.
Todėl antrasis pagrindas man atrodo nepriimtinas.
72.
Todėl TV2 A/S argumentų esmę išnagrinėsiu tik išsamumo sumetimais.
b)
Dėl esmės
73.
TV2 A/S teigia, kad Bendrasis Teismas nukrypo nuo bendrųjų proceso teisės principų, skundžiamo sprendimo 152–157 punktuose (dalyje, kurioje išnagrinėta iš esmės ir atmesta antroji reikalavimų dalis, kurią TV2 A/S Bendrajame Teisme pateikė subsidiariai) ribotai aiškindamas ginčijamą sprendimą (kaip nurodo TV2 A/S, Bendrasis Teismas neturėjo konstatuoti, kad TV2 buvo taikoma savarankiška mokėjimo jos regioniniams transliuotojams pareiga).
74.
Kaip pažymi Viasat, tai, kad Bendrajame Teisme Komisija ir TV2 A/S sutarė dėl ginčijamo sprendimo aiškinimo, nekeičia jo laisvės aiškinti šio sprendimo byloje, kurioje jis ginčijamas.
75.
Iš tiesų Sąjungos teismas turi įvertinti aktą atsižvelgdamas į jo motyvus, o Komisija negali jo pakeisti nagrinėjant bylą.
76.
Pavyzdžiui, pagal suformuotą jurisprudenciją „pareiga nurodyti ginčijamo sprendimo motyvus siekiama sudaryti Teisingumo Teismui [arba Bendrajam Teismui] galimybę vykdyti sprendimo teisėtumo kontrolę ir suteikti suinteresuotajam asmeniui pakankamai informacijos, kad jis galėtų sužinoti, ar sprendimas yra pagrįstas arba ar jį priimant nebuvo padaryta pažeidimų, dėl kurių galima užginčyti jo teisėtumą <…> Taigi iš esmės apie motyvus suinteresuotajam asmeniui turi būti pranešama kartu su jo nenaudai priimtu sprendimu. Motyvavimo nebuvimo negali ištaisyti tai, kad suinteresuotasis asmuo sprendimo motyvus sužino vykstant procesui Teisingumo Teisme.“ (
15
)
77.
Todėl manau, kad Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos, išaiškinęs ginčijamo sprendimo 194 konstatuojamąją dalį, nors per procedūrą TV2 A/S ir Komisija sutarė, kaip aiškinti šį straipsnį, ir atsižvelgiant į tai, kad TV2 A/S nenorėjo atsiimti su tuo susijusio savo reikalavimo (žr. skundžiamo sprendimo 154 ir 157 punktus).
78.
Skundžiamo sprendimo 168 punkte (
16
) Bendrasis Teismas, remdamasis faktinėmis aplinkybėmis, konstatavo, kad iš ginčijamo sprendimo ir bylos medžiagos matyti, kad TV2 negalėjo būti laikoma tiesiog „mokančiąja organizacija“ jos regioninių transliuotojų atžvilgiu (166 punktas) ir kad ją veikiau reikėjo laikyti susaistyta savarankiško įpareigojimo mokėti šiems transliuotojams (167 punktas).
79.
Be to, Bendrojo Teismo atliktas faktinių aplinkybių vertinimas išplaukia iš skundžiamo sprendimo 169–173 punktų, kuriuose jis nagrinėja Danijos teisės aktus remdamasis savo išvada.
80.
Pati Komisija (nepaisydama savo argumentų, nurodytų šios išvados 62 ir 63 punktuose) pripažįsta, kad vertinimai, kuriuos Bendrasis Teismas atliko aiškindamas ginčijamą sprendimą, yra teisiškai teisingi (
17
).
81.
Bet kuriuo atveju klausimas, ar TV2 buvo taikoma savarankiška pareiga mokėti savo regioniniams transliuotojams, yra klausimas, susijęs su faktinėmis bylos aplinkybėmis, todėl Teisingumo Teismui nepriklauso jo tikrinti.
82.
Iš to matyti, kad antrasis apeliacinio skundo pagrindas atmestinas kaip bet kuriuo atveju nepagrįstas. Vadinasi, reikia atmesti visą apeliacinį skundą.
C. Dėl motyvų pakeitimo
83.
Komisija teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad antroji Altmark sąlyga šioje byloje įvykdyta, ir prašo Teisingumo Teismo šiuo klausimu pakeisti motyvus.
84.
Manau, kad dėl to, jog šio prašymo nėra nei apeliaciniame skunde, paduotame dėl skundžiamo sprendimo (žr. tos pačios dienos mano išvadą byloje C‑656/15 P) (
18
), nei priešpriešiniame apeliaciniame skunde ir jis pateiktas tik atsiliepime į šį TV2 A/S apeliacinį skundą, ir kadangi šiuo prašymu neprašoma nei apeliacinio skundo pripažinti pagrįstu, nei jo visiškai ar iš dalies atmesti (Teisingumo Teismo procedūros reglamento 174 straipsnis), Komisija negali išplėsti šios apeliacinės bylos dalyko, kuris nėra susijęs su šiais vertinimais. Tad jos prašymą reikia atmesti kaip nepriimtiną.
85.
Be to, kaip pripažįsta ir Komisija, kadangi Altmark sąlygos yra kumuliacinės, šis prašymas pakeisti motyvus būtų aktualus tik jeigu būtų patenkintas pirmasis TV2 A/S apeliacinio skundo pagrindas, susijęs su ketvirtosios Altmark sąlygos taikymu, tačiau taip nėra. Todėl šį prašymą reikia laikyti bet kuriuo atveju nereikšmingu.
IV. Dėl bylinėjimosi išlaidų
86.
Pagal Procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra nepagrįstas, bylinėjimosi išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas. Pagal to paties reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliacinėse bylose pagal šio reglamento 184 straipsnio 1 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija ir Viasat prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas iš TV2 A/S ir TV2 A/S pralaimėjo bylą, pastaroji turi jas padengti.
87.
Pagal Procedūros reglamento 140 straipsnio 1 dalį, kuri, remiantis to paties reglamento 184 straipsnio 1 dalimi, taip pat taikoma apeliaciniam procesui, įstojusios į bylą valstybės narės ir institucijos pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Danijos Karalystė, kaip į bylą Bendrajame Teisme įstojusi šalis, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
V. Išvada
88.
Atsižvelgdamas į pateiktus argumentus, siūlau Teisingumo Teismu atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš TV2/Danemark A/S bylinėjimosi išlaidas, kurias patyrė Europos Komisija ir Viasat Broadcasting UK Ltd. Danijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
(
1
)	Originalo kalba: prancūzų.
(
2
)	2015 m. rugsėjo 24 d. Sprendimas (T‑674/11, toliau – skundžiamas sprendimas, EU:T:2015:684).
(
3
)	2011 m. balandžio 20 d. sprendimas dėl priemonių (C 2/03), kurias Danija įgyvendino TV2/Danmark naudai (OL L 340, 2011, p. 1; toliau – ginčijamas sprendimas).
(
4
)	TV2 A/S teigimu, kad būtų įvykdyta ketvirtoji Altmark sąlyga, iš esmės pakaktų, kad kompensacija už viešąsias paslaugas būtų naudojama efektyviai, siekiant, kad su viešąja paslauga susijęs įsipareigojimas būtų įvykdytas kuo geriausiai, kuo mažiausia kaina.
(
5
)	Tai, kad TV2 A/S argumentai iš esmės grindžiami jos pareiškimais ir paaiškinimais, susijusiais su bylos faktinėmis aplinkybėmis, labai aiškiai matyti iš apeliacinio skundo 27–48, 54–62 ir 85–111 punktų. Dėl TV2 A/S argumentų, grindžiamų Danijos teise, taip pat žr. šios išvados 68 punktą.
(
6
)	Skundžiamo sprendimo 70 punktas dėl to, ar transliavimo sektorius yra konkurencingas ir komercinis, 119 punktas dėl to, ar galima surasti tipinę įmonę, su kuria būtų galima lyginti TV2 išlaidas, ir 132–148 punktai dėl Danijos Audito Rūmų atliekamos TV2 a posteriori kontrolės pakankamumo.
(
7
)	Sprendimo Altmark 87 punktas.
(
8
)	Tai taip pat matyti iš Amsterdamo protokolo teksto, kuriame pakartojama SESV 106 straipsnio 2 dalies formuluotė.
(
9
)	2011 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Q-Beef ir Bosschaert (C‑89/10 ir C‑96/10, EU:C:2011:555, 48 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
10
)	Skundžiamo sprendimo 81 ir 82 punktai.
(
11
)	2008 m. vasario 12 d. Sprendimas BUPA ir kt. / Komisija (T‑289/03, EU:T:2008:29).
(
12
)	2012 m. lapkričio 7 d. Sprendimas CBI / Komisija (T‑137/10, toliau – Sprendimas CBI, EU:T:2012:584).
(
13
)	Sprendimo CBI 35 ir 36 punktai (taip pat žr. 289 ir paskesnius punktus).
(
14
)	Skundžiamo sprendimo 132 punktas. TV2 A/S argumentų analizė, patvirtinanti, kad ketvirtoji Altmark sąlyga „iš esmės“ įvykdyta, Bendrojo Teismo pateikta skundžiamo sprendimo 133–148 punktuose.
(
15
)	2005 m. birželio 28 d. Sprendimo Dansk Rørindustri ir kt. / Komisija (C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P–C‑208/02 P ir C‑213/02 P, EU:C:2005:408, 462 ir 463 punktai).
(
16
)
„Tačiau remiantis ieškovės argumentais negalima daryti išvados, kad šioje byloje kaip tik susiklostė šio sprendimo 166 punkte numatyta situacija. Atvirkščiai, remiantis skundžiamame sprendime ir bylos medžiagoje nustatytomis aplinkybėmis, kurių ieškovė neginčija, galima daryti išvadą, kad realius faktus atitinka veikiau ta situacija, kuri aprašyta šio sprendimo 167 punkte.“
(
17
)	Iš tiesų, kadangi TV2 gauti ištekliai buvo apskaičiuoti siekiant suteikti jai kompensaciją už viešosios paslaugos valdymą, už kurį ji buvo atsakinga, TV2 buvo pagalbos, kurios egzistavimas įrodytas, gavėja (nes keturios Altmark sąlygos nebuvo įvykdytos).
(
18
)	Komisija neginčijo Bendrojo Teismo vertinimų, susijusių su antrąja Altmark sąlyga.