62002CC0340_LT
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Šioje byloje Komisija prašo pripažinti, kad Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvą 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo(2) (toliau – Direktyva), būtent pagal šios direktyvos 15 straipsnio 2 dalį.
2. Byla iškelta dėl to, kad Communauté urbaine du Mans
(Manso miesto bendruomenių susivienijimas, toliau – CUM) sudarė sutartį dėl studijos, kurios objektas – paramos Chauvinière nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atnaujinimo darbų užsakovui teikimas, prieš tai nepaskelbęs pranešimo apie sutartį Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje .
I – Teisinis pagrindas
3. Šioje byloje svarbios toliau pateikiamos Direktyvos nuostatos:
– 1 straipsnio g punktas, įtvirtinantis, kad „(šioje direktyvoje) „projekto konkursai“ – tai tokia nacionalinė procedūra, kuri leidžia perkančiajai organizacijai įsigyti pirmiausia teritorijos ir miestų planavimo, architektūros ir statybos arba duomenų apdorojimo srityse vertinimo komisijos parinktą planą ar projektą po to, kai tie planai ar projektai buvo pateikti konkursui dėl laimėjimo arba be laimėjimo“.
– 7 straipsnio 1 dalis, nustatanti, kad „ši direktyva galioja viešojo paslaugų pirkimo sutartims, kurių apskaičiuota vertė be PVM yra ne mažesnė kaip 200 000 ekiu“.
– 8 straipsnis, numatantis, kad „sutartys, kurių objektas – I A priede išvardytos paslaugos, yra sudaromos pagal III–VI dalių nuostatas“.
– III dalies „Sudarymo procedūros pasirinkimas ir taisyklės, reglamentuojančios projektų konkursus“, 11 straipsnio initio
3 dalis ir c punktas, įtvirtinantis, kad „perkančiosios organizacijos gali sudaryti viešojo paslaugų pirkimo sutartis derybų būdu, iš anksto neskelbdamos pranešimo apie sutartį, tokiais atvejais:
< … >
c) kai atitinkama sutartis sudaroma pagal projekto konkursą ir privalo pagal galiojančias taisykles būti skirta laimėjusiam arba vienam iš laimėjusių kandidatų. Pastaruoju atveju visi laimėję kandidatai yra kviečiami dalyvauti derybose;
< … > “
– 13 straipsnyje esančios nuostatos, taikomos projektų konkursams, kurie rengiami kaip paslaugų pirkimo sutarties sudarymo procedūros dalis, kai numatoma sutarties vertė be PVM yra ne mažesnė už vertę, nurodytą 7 straipsnio 1 dalyje.
– V dalies „Bendrosios paskelbimo taisyklės“ 15 straipsnio 2 dalis, įtvirtinanti, kad „perkančiosios organizacijos, norinčios viešojo paslaugų pirkimo sutartį sudaryti atviro ar riboto konkursų arba, pagal 11 straipsnyje išdėstytas sąlygas, derybų būdu, apie savo ketinimus paskelbia pranešimu“.
II – Faktinės bylos aplinkybės ir ikiteisminė procedūra
4. 1999 m. spalio 7 d. laišku Komisijos tarnybos pareikalavo, kad Prancūzijos valdžios institucijos pateiktų pastabas dėl aplinkybių ir procedūrų, susijusių su keliais susivienijimo paskelbtais kvietimais teikti oficialius pasiūlymus paslaugoms, susijusioms su Chauvinière nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atnaujinimo darbais, teikti.
5. Du šiai bylai reikšmingi pranešimai apie sutartį buvo paskelbti Oficialiajame leidinyje: 1996 m. lapkričio 30 d. (S 233) ir 1998 m. gruodžio 10 d. (S 239). 1996 m. lapkričio 30 d. pranešimu apie sutartį buvo paskelbtas ribotas projekto konkursas nutekamųjų vandenų valymo įrenginių sistemos įgyvendinimo galimybių studijai, siekiant užtikrinti Chauvinière nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atitiktį Europos aplinkosaugos reikalavimams. Šiame projekto konkurse kiekvienam iš trijų laimėjusių dalyvių buvo numatyta 200 000 FRF premija.
6. Remiantis 1996 m. lapkričio 30 d. pranešimu apie sutartį, šis projekto konkursas buvo pirmasis iš trijų pirmiau minėtų nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atnaujinimo darbų plano etapų. Antrąjį etapą sudarė kvietimas teikti oficialius pasiūlymus dėl studijos, kurios objektas – parama užsakovui, rengiant techninę programą pagal konkurso metu pateiktą sėkmingą projektą, veiksmų poveikio aplinkai vertinimo ataskaitos rengimas ir galiausiai parama užsakovui, vertinant oficialius pasiūlymus, gautus sutarčių sudarymo procedūros, kuria turėjo prasidėti trečiasis etapas, metu. Šis trečiasis etapas taip pat apėmė darbų projektavimą ir projekto įgyvendinimą.
7. Antrasis 1998 m. gruodžio 10 d. pranešimas dėl kvietimo teikti oficialius pasiūlymus paskelbtas dėl paramos paslaugų užsakovui teikimo. Šis pranešimas pažymi pirmiau aprašyto antrojo etapo pradžią.
8. Negavusi iš Prancūzijos valdžios institucijų oficialaus atsakymo į 1999 m. spalio 7 d. laišką, Komisija 2000 m. rugpjūčio 3 d. laišku pateikė joms oficialų įspėjimą. Minėtame laiške pareikšti trys kaltinimai, atitinkamai susiję su Direktyvos 15 straipsnio 2 dalies, 27 straipsnio 2 dalies ir 36 straipsnio 1 dalies pažeidimais. Tuo pačiu laišku Komisija pareikalavo, kad Prancūzijos valdžios institucijos per du mėnesius pateiktų savo pastabas ir imtųsi priemonių, būtinų pažeidimams ištaisyti.
9. 2000 m. lapkričio 21 d. laišku Prancūzijos valdžios institucijos ginčijo visus oficialiame įspėjime Komisijos pateiktus kaltinimus. Kadangi Komisijos šis atsakymas nepatenkino, 2001 m. liepos 26 d. laišku ji pateikė argumentuotą nuomonę.
10. Argumentuotoje nuomonėje Komisija pakartojo tris oficialiame įspėjime pareikštus kaltinimus. Pirmuoju kaltinimu Komisija kaltino Prancūzijos valdžios institucijas, kad pirmosios sutarties sudarymo procedūros metu jos neįvykdė pareigos užtikrinti veiksmingą konkurenciją. Antrasis Komisijos kaltinimas buvo dėl to, kad valdžios institucijos sudarė sutartį dėl paramos užsakovui su kandidatais, laimėjusiais projekto konkursą, sudariusį pirmąjį projekto etapą, Šios sutarties vertė buvo apie 5 milijonus FRF, ir ji buvo sudaryta be jokio išankstinio viešo pranešimo bei nesant galimybės apsvarstyti galimus konkurentų pasiūlymus. Trečiuoju kaltinimu Komisija tvirtino, kad 1998 m. gruodžio 10 d. viešu pranešimu perkančioji organizacija kaip sutarties sudarymo kriterijų neteisėtai nurodė tik dalyvių kvalifikaciją ir pajėgumus. Jos nuomone, šiais veiksniais gali būti remiamasi kaip oficialių pasiūlymų priimtinumo vertinimo, tačiau ne kaip sutarties sudarymo kriterijais.
11. 2002 m. vasario 4 d. laišku Prancūzijos valdžios institucijos atsakė į Komisijos argumentuotą nuomonę ir pripažino, kad pirmasis ir trečiasis kaltinimai yra pagrįsti.
12. Tokiomis aplinkybėmis Komisija nusprendė pateikti ieškinį tik dėl antrojo oficialiame įspėjime ir argumentuotoje nuomonėje suformuluoto kaltinimo.
III – Procesas
13. Ieškiniu, kurį Teisingumo Teismas sekretoriatas gavo 2002 m. rugsėjo 24 d., Komisija Teisingumo Teismo prašo:
– pripažinti, kad Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvą 92/50, būtent pagal šios direktyvos 15 straipsnio 2 dalį, nes susivienijimas sudarė sutartį dėl studijos, kurios objektas – paramos Chauvinière nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atnaujinimo darbų užsakovui teikimas, prieš tai nepaskelbęs pranešimo apie sutartį Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje,
– priteisti iš Prancūzijos Respublikos padengti bylinėjimosi išlaidas.
14. Prancūzijos vyriausybė Teisingumo Teismo prašo:
– atmesti ieškinį,
– priteisti iš Komisijos padengti bylinėjimosi išlaidas.
IV – Vertinimas
15. Komisija savo nuomonei, kad Prancūzijos vyriausybė neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 15 straipsnio 2 dalį, pagrįsti iš esmės pateikia du tarpusavyje susijusius argumentus.
16. Ji teigia, jog akivaizdu, remiantis 1996 m. lapkričio 30 d. pranešimu apie sutartį, skelbiančiu projekto konkursą pateikti konceptualius sprendimus kaip studiją apie galimybes pritaikyti nutekamųjų vandenų valymo įrenginius, kad jie atitiktų Europos reikalavimus, taip pat remiantis šiame pranešime nurodytais dokumentais, kad visas projektas dalijamas į tris etapus: pagrįsto sprendimo paieška, parama įgyvendinant šį sprendimą techniškai ir galiausiai galutinio projekto sukūrimas ir įgyvendinimas.
17. Pirmajame etape, projekto konkurse, laimėjusiems dalyviams kaip premija buvo numatyta 600 000 FRF suma. Paramai užsakovui antrojo etapo metu buvo numatyta iš viso daugiau nei 4,5 milijono FRF suma.
18. Komisija teigia, kad iš pranešimo apie konkursą ir susijusių dokumentų taip pat buvo akivaizdu, kad pirmasis ir antrasis etapai iš esmės skiriasi pagal savo dalyką. Pirmasis etapas buvo susijęs su galimų sprendimų, siekiant atnaujinti nutekamųjų vandenų valymo įrenginius, paieška. Antrasis etapas buvo susijęs su bendradarbiavimu su užsakovu įgyvendinant projektą pagal sutartį dėl studijos.
19. Remiantis pranešimu apie konkursą, bendradarbiavimas įgyvendinant projektą galėjo apimti tris veiklos rūšis:
– paramą užsakovui rengiant techninę projekto programą,
– numatytų darbų poveikio aplinkai vertinimo ataskaitos parengimą,
– paramą užsakovui vertinant įgyvendinimo pasiūlymus trečiuoju darbų etapu.
20. Komisija tvirtina, kad šis išsamesnis antrojo etapo aprašymas peržengia projekto konkurso, kaip jis apibrėžtas direktyvos 1 straipsnio g punkte, objekto ribas.
21. Tuo remdamasi Komisija daro išvadą, kad 1996 m. lapkričio 10 d. pranešimu paskelbtas konkursas galėjo būti susijęs tik su pirmuoju darbų etapu.
22. Ji mano, kad šią nuomonę taip pat patvirtina paties pranešimo apie sutartį formuluotė, kurioje pasakyta, kad premijos laimėtojas gali
būti pakviestas įgyvendinti savo projektą pagal sutartį dėl studijos.
23. Ši pranešimo sąlyga negali būti reikšminga, nes ja daroma prielaida, kad šios (vėlesnės) sutarties objektas yra aiškiai apibrėžtas ir kad į pranešimą apie sutartį įtraukti aiškūs šios sutarties sudarymo kriterijai.
24. Taip pat bet kuriuo atveju laimėjęs kandidatas negalėjo būti tikras, kad su juo bus sudaryta sutartis dėl antrojo darbų etapo įgyvendinimo arba kad jis vienintelis turi tokią teisę.
25. Komisija teigia, kad antrojo darbų etapo įgyvendinimas turėjo būti atskiras antrosios sutarties sudarymo procedūros, o ne projekto konkurso, susijusio su pirmuoju etapu, objektas.
26. Savo ruožtu Prancūzijos vyriausybė teigia, kad negalėjo būti jokių abejonių dėl perkančiosios organizacijos ketinimo išsaugoti galimybę su laimėjusiu kandidatu sudaryti sutartį dėl studijos ir pavesti jam teikti paramą užsakovui. Šiuo atžvilgiu aiškūs yra tiek 1996 m. lapkričio 30 d. pranešimas apie sutartį, tiek su juo susijusios sutarties sudarymo taisyklės.
27. Todėl perkančioji organizacija antruoju etapu galėjo sudaryti sutartį dėl studijos su projekto konkurso laimėtoju, prieš tai nepaskelbusi antrojo pranešimo apie sutartį Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje .
28. Be to, šią nuomonę patvirtina aplinkybė, kad kaip piniginė premija konkurse buvo numatyta tik 600 000 FRF suma. Ši suma sudarė mažiau nei pusę mažiausios sumos, nustatančios pareigą apie konkursą skelbti Oficialiajame leidinyje. Todėl, jeigu pranešimas būtų susijęs tik su pirmajame darbų etape numatytu projekto konkursu, perkančioji organizacija neprivalėjo skelbti šio pranešimo.
29. Tuo remiantis darytina išvada, kad pranešimo paskelbimas Oficialiajame leidinyje parodė perkančiosios or ganizacijos ketinimą nurodyti, jog šiuo atveju yra numatytas ne tik projekto konkursas, tačiau vėliau ir sutartis dėl studijos, kurios vertė viršytų Bendrijos teisėje numatytą mažiausią vertę.
30. Antra, Prancūzijos vyriausybė tvirtina, kad procedūra, kurios buvo laikomasi šiuo atveju, atitiko Bendrijos teisės aktus ir būtent Direktyvos 11 straipsnio 3 dalies c punktą. Ši nuostata numato, kad pagal pranešimą apie sutartį sutartis dėl studijos, remiantis projekto konkursu, galėjo būti paskirta šio konkurso laimėtojui arba laimėtojams. Aplinkybė, kad pagal pranešimą sutarties paskyrimas laimėjusiems kandidatams šiuo atveju buvo neprivalomas, negali sumenkinti pirmiau minėtos nuostatos taikymo.
31. Dublike ir triplike Komisijos ir Prancūzijos vyriausybės pagrindiniai argumentai susiję su Direktyvos 11 straipsnio 3 dalies c punkto aiškinimu.
32. Komisijos, kuri šiuo atžvilgiu remiasi Teisingumo Teismo praktika(3), teigimu, nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo taisyklių, kuriomis siekiama užtikrinti Bendrijos teisės veiksmingumą, turi būti aiškinamos siauriau.
33. Šioje byloje pranešimas apie projekto konkursą tik numatė galimybę paskirti sutartį dėl studijos laimėjusiam kandidatui, o Direktyvos 11 straipsnio 3 dalies c punktas leidžia sudaryti sutartį derybų būdu, iš anksto neskelbiant pranešimo apie sutartį, tik kai atitinkama sutartis sudaroma pagal projekto konkursą ir turi
pagal atitinkamas nuostatas būti skirta vienam iš laimėjusių kandidatų.
34. Tuo remdamasi Komisija daro išvadą, kad šioje byloje išimties iš bendrų viešojo pirkimo sutarties sudarymo reikalavimų, kurie turi būti aiškinami siauriau, ribos yra peržengtos.
35. Prancūzijos vyriausybė ginčija Komisijos nuomonę. Ji teigia, kad Direktyvos 11 straipsnio 3 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad perkančioji organizacija gali pasilikti teisę kviesti konkurso dalyvius sudaryti sutartį, kai sutartis sudaroma pagal atvirą konkursą, jeigu pranešime apie sutartį bei, jei būtina, taisyklėse dėl kvietimo teikti oficialius pasiūlymus aiškiai numatyta tokio pasirinkimo galimybė.
36. Toks aiškinimas reikštų, kad 11 straipsnio 3 dalies c punkte numatyta išimtimi galima remtis, tik jeigu vėlesnė sutartis sudaroma su prieš tai vykusio konkurso laimėtoju. Visais kitais atvejais turi būti pradėta nauja sutarties sudarymo procedūra pagal Direktyvos nuostatas.
37. Man atrodo, kad Komisijos kaltinimai dėl kvietimo teikti oficialius pasiūlymus antram veiklos, susijusios su Chauvinière nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atnaujinimu, etapui nepateikimo yra pagrįsti, nors argumentai, kuriais šie kaltinimai yra grindžiami, nėra visiškai tinkami.
38. Direktyvos 1 straipsnio g punktas apibrėžia atvejus, kuriems esant perkančioji organizacija gali taikyti specialią konkurso procedūrą.
39. Iš 1996 m. lapkričio 30 d. pranešimo apie sutartį akivaizdu, kad pirmasis veiklos etapas, t. y. įvairių nutekamųjų vandenų valymo atnaujinimo galimybių įgyvendinimo studijos atlikimas, visais atžvilgiais atitinka Direktyvos 1 straipsnio g punkto apibrėžimą. Šie planai arba projektai yra susiję su hidrauline inžinerija.
40. Tačiau antrajam darbų etapui suplanuota veikla tik iš dalies atitinka Direktyvos 1 straipsnio g punkto apibrėžimą. Net jeigu pirmasis šios veiklos etapas, būtent parama užsakovui, rengiant išsamią techninę programą, gali būti vertinamas kaip patenkantis į šį apibrėžimą, antrasis ir trečiasis etapai nepatenka į šio apibrėžimo taikymo sritį. Direktyvos 1 straipsnio g punkte pateikto apibrėžimo neatitinka nei poveikio aplinkai vertinimo ataskaitos rengimas, nei parama užsakovui, vertinant oficialius pasiūlymus trečiuoju etapu. Be to, ši veikla nebūtinai išplaukia iš konkurso.
41. Iš to, kas pirmiau paminėta, darytina išvada, kad pagal savo turinį ribotas konkursas taikomas daug platesnei veiklos sričiai ir pakankamai didelei – daugiau kaip 4,5 milijono FRF – rinkos vertei. Perkančiosios organizacijos vykdytoje procedūroje bendrosios direktyvos taisyklės dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo šiai veiklai nebuvo taikomos.
42. Taip daroma žala sėkmingam direktyvos, kurios tikslas – užtikrinti, kad kandidatai sudaryti viešojo pirkimo sutartį užimtų vienodą padėtį tiek tuomet, kai jie formuluoja savo oficialius pasiūlymus, tiek tuomet, kai perkančioji organizacija šiuos pasiūlymus vertina(4), veikimui.
43. Šią išvadą patvirtina ir šiam pirkimui taikytos procedūros atitikties Direktyvos 11 straipsnio 3 dalies c punktui vertinimas.
44. Iš tiesų ši nuostata leidžia daryti išimtį iš bendrų taisyklių įvykusių projektų konkursų atveju tik tuomet, jeigu tenkinamos dvi sąlygos:
a)	atitinkamos sutarties sudarymą turi nulemti prieš tai vykęs konkursas;
b)	ji pagal galiojančias taisykles turi būti sudaryta su šiame konkurse laimėjusiu arba vienu iš laimėjusių kandidatų.
45. Aptariamu atveju dėl 40 ir 41 punktuose pateiktų priežasčių neįvykdyta net pirmoji sąlyga. Iš tikrųjų, jeigu sutarties objektas yra kur kas platesnis nei įvykusio konkurso objektas, negalima tvirtinti, jog tarp konkurso ir vėlesnės sutarties yra toks funkcinis ryšys, kad sutartis yra sudaryta „pagal“ konkursą.
46. Be to, pagal 11 straipsnio 3 dalies c punktą neįvykdyta ir antroji sąlyga. Iš tiesų, pranešime apie sutartį aiškiai teigiama, kad laimėjęs kandidatas gali būti pakviestas bendradarbiauti įgyvendinant savo idėją.
47. Priešingai nei Prancūzijos vyriausybė, aš manau, kad ši antroji sąlyga turi būti aiškinama siauriau. Tai išplaukia ir iš kumuliatyvaus abiejų 11 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygų pobūdžio: tarp konkurso ir vėlesnės sutarties turi būti toks funkcinis ryšys, kad perkančioji organizacija galėtų iš anksto (t. y. pranešime apie sutartį) konstatuoti, kad laimėjęs arba vienas iš laimėjusių kandidatų dalyvaus vėlesnėje sutartyje. Nesant tokio funkcinio ryšio vėlesnė sutartis negali būti skirta laimėjusiam kandidatui ir turėtų būti sudaroma atskirai, tinkamai atsižvelgiant į bendras direktyvos nuostatas.
48. Kadangi išimtimi, kurią numato Direktyvos 11 straipsnio 3 dalies c punktas, negalima remtis sudarant šioje byloje minimą sutartį dėl studijos, perkančioji organizacija pagal Direktyvos 15 straipsnio 2 dalį apie savo ketinimą šiuo atžvilgiu turėjo pranešti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje
paskelbdama pranešimą apie sutartį.
49. Todėl apibendrindamas manau, kad Komisijos Prancūzijos vyriausybei pareikšti kaltinimai, susiję su kvietimu teikti oficialius pasiūlymus sutarčiai dėl studijos, kurios objektas – parama Chauvinière nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atnaujinimo darbų užsakovui, yra pagrįsti.
50. Kadangi Komisija prašo nurodyti Prancūzijos Respublikai padengti bylinėjimosi išlaidas, aš siūlau, kad pastarajai būtų nurodyta padengti išlaidas pagal Teisingumo Teismo darbo reglamento 69 straipsnio 2 dalį.
V – Išvada
51. Atsižvelgiant į tai, kas pirmiau išdėstyta, aš siūlau Teisingumo Teismui:
– pripažinti, kad Prancūzijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvą 92/50/EEB, būtent pagal šios direktyvos 15 straipsnio 2 dalį, nes Manso miesto bendruomenių susivienijimas sudarė sutartį dėl studijos, kurios objektas – paramos Chauvinière nutekamųjų vandenų valymo įrenginių atnaujinimo darbų užsakovui teikimas, prieš tai nepaskelbęs pranešimo apie sutartį Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje,
– priteisti iš Prancūzijos Respublikos padengti bylinėjimosi išlaidas.
(1) .
(2)
–	OL L 209, p. 1.
(3)
–	1995 m. gegužės 18 d. Sprendimas Komisija prieš Italiją
(C‑57/94, Rink. p. I‑1249).
(4)
–	2001 m. spalio 18 d. Sprendimas SIAC Construction
(C‑19/00, Rink. p. I‑7725).