62023CJ0623
PRESUDA SUDA (deseto vijeće)
15. svibnja 2025. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Direktiva 79/7/EEZ – Jednako postupanje prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti – Članak 4. stavci 1. i 2. – Članak 7. stavak 1. – Nacionalno zakonodavstvo koje predviđa dodatak na mirovinu priznat ženama koje ostvaruju pravo na doprinosnu starosnu mirovinu i imaju jedno biološko ili posvojeno dijete ili više njih – Mogućnost priznanja tog dodatka muškarcima uvjetovana ispunjenjem dodatnih uvjeta – Izravna diskriminacija na temelju spola – Članak 23. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Pozitivne mjere”
U spojenim predmetima C‑623/23 [Melbán] i C‑626/23 [Sergamo] (
i
),
povodom dvaju zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, od kojih je prvi uputio Juzgado de lo Social no 3 de Pamplona (Radni sud br. 3 u Pamploni, Španjolska), a drugi Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Visoki sud u Madridu, Španjolska), odlukama od 21. rujna 2023. i 13. rujna 2023., koje je Sud zaprimio 6. listopada 2023. i 12. listopada 2023., u postupcima
UV (C‑623/23),
XXX (C‑626/23)
protiv
Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS)
uz sudjelovanje:
OP (C‑623/23),
Ministerio Fiscal (C‑623/23),
SUD (deseto vijeće),
u sastavu: D. Gratsias, predsjednik vijeća, E. Regan i B. Smulders (izvjestitelj), suci,
nezavisni odvjetnik: R. Norkus,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–
za Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS), A. Álvarez Moreno i A. R. Trillo García, u svojstvu letradosa,
–
za španjolsku vladu, M. Morales Puerta, u svojstvu agenta,
–
za Europsku komisiju, I. Galindo Martín i E. Schmidt, u svojstvu agenata,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez mišljenja,
donosi sljedeću
Presudu
1
Zahtjevi za prethodnu odluku odnose se na tumačenje Direktive Vijeća 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti (SL 1979., L 6, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 7.) kao i članaka 20., 21., 23. te članka 34. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja).
2
Ti su zahtjevi podneseni u okviru dvaju sporova između, s jedne strane, osobe UV (C‑623/23), oca dvoje djece, i, s druge strane, osobe XXX (C‑626/23), oca troje djece te Instituta Nacional de la Seguridad Social (INSS) (Nacionalni institut za socijalnu sigurnost, Španjolska) u vezi s odbijanjem potonjeg da im prizna dodatak na mirovinu (u daljnjem tekstu: predmetni dodatak na mirovinu) koji je u nacionalnom pravu predviđen u korist žena i muškaraca koji imaju jedno dijete ili više njih, ali koji se muškarcima priznaje samo ako ispune dodatne uvjete.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Članak 1. Direktive 79/7 glasi:
„Cilj je ove Direktive postupno provođenje, u području socijalne sigurnosti i drugi[h] elemen[ata] socijalne zaštite predviđeni[h] u članku 3., načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti, u daljnjem tekstu ‚načelo jednakog postupanja’.”
4
Člankom 2. te direktive predviđeno je:
„Ova se Direktiva primjenjuje na radno stanovništvo – uključujući samozaposlene osobe, radnike i samozaposlene osobe čija je djelatnost prekinuta zbog bolesti, nezgode ili nesvojevoljne nezaposlenosti, kao i osobe koje traže zaposlenje – i na umirovljene ili invalidne radnike i samozaposlene osobe.”
5
Člankom 3. stavkom 1. navedene direktive određeno je:
„Ova se Direktiva primjenjuje na:
(a)
zakonske sustave koji pružaju zaštitu od sljedećih rizika:
–
bolesti,
–
invalidnosti,
–
starosti,
–
nesreće na radu i profesionalnih bolesti,
–
nezaposlenosti;
[…]”
6
Članak 4. te direktive glasi kako slijedi:
„1.   Načelo jednakog postupanja znači nepostojanje svake diskriminacije na temelju spola, bilo izravne ili neizravne, prije svega s obzirom na bračni ili obiteljski status, posebno u odnosu na:
–
opseg sustava i uvjet[e] pristupa tim sustavima,
–
obveze uplaćivanja doprinosa i izračun doprinosa,
–
izračun davanja uključujući pripadajuća uvećanja s obzirom na bračnog druga i uzdržavanike te uvjeta koji određuju trajanje i zadržavanje prava na davanje.
2.   Načelo jednakog postupanja ne dovodi u pitanje odredbe o zaštiti žena zbog majčinstva.”
7
U skladu s člankom 7. Direktive 79/7:
„1.   Ova Direktiva ne dovodi u pitanje pravo država članica da iz njezinog područja primjene isključe:
[…]
(b)
pogodnosti sustava starosnih mirovina priznate osobama koje su odgojile djecu; stjecanje prava na davanja nakon prekida zaposlenja zbog odgoja djece;
[…]
2.   Države članice redovito razmatraju područja isključena stavkom 1. kako bi utvrdile, s obzirom na društveni razvoj na određenom području, postoji li i dalje opravdanje za te iznimke.”
Španjolsko pravo
8
Naslovljen „Rodiljni dodatak u doprinosnim mirovinama iz sustava socijalne sigurnosti”, članak 60. Leya General de la Seguridad Social (Opći zakon o socijalnoj sigurnosti), kako je potvrđen Real Decretom Legislativo 8/2015 (Kraljevska zakonodavna uredba 8/2015) od 30. listopada 2015. (BOE br. 261. od 31. listopada 2015., str. 103291.) (u daljnjem tekstu: prijašnji LGSS), propisivao je u svom stavku 1.:
„Ženama koje su imale biološku ili posvojenu djecu te koje na temelju bilo kojeg režima iz sustava socijalne sigurnosti ostvaruju pravo na doprinosnu starosnu mirovinu, mirovinu za nadživjele osobe ili mirovinu zbog trajne invalidnosti, priznaje se pravo na dodatak na mirovinu s obzirom na njihov demografski doprinos socijalnoj sigurnosti.
Iznos tog dodatka, koji u svakom pogledu ima pravnu narav javne doprinosne mirovine, utvrđuje se primjenom određenog postotka na početni iznos navedenih mirovina, ovisno o broju djece u skladu sa sljedećom ljestvicom:
(a)
u slučaju dvoje djece: 5 %;
(b)
u slučaju troje djece: 10 %;
(c)
u slučaju četvero ili više djece: 15 %.
[…]”
9
Nakon donošenja Real Decreto‑Leya 3/2021, por el que se adoptan medidas para la reducción de la brecha de género y otras materias en los ámbitos de la Seguridad Social y économico (Kraljevska uredba sa zakonskom snagom 3/2021 o donošenju mjera za smanjenje razlika između spolova i uređenju drugih pitanja iz područjâ socijalne sigurnosti i gospodarstva) od 2. veljače 2021. (BOE br. 29. od 3. veljače 2021., str. 12268.) (u daljnjem tekstu: Kraljevska uredba sa zakonskom snagom 3/2021), izmijenjen je prijašnji LGSS (u daljnjem tekstu: izmijenjeni LGSS). Članak 60. izmijenjenog LGSS‑a, naslovljen „Dodatak na doprinosne mirovine za smanjenje rodnih razlika”, glasi:
„1.   Žene koje su imale jedno dijete ili više njih i primaju doprinosnu starosnu mirovinu, mirovinu zbog trajne invalidnosti ili mirovinu za nadživjele osobe imaju pravo na dodatak za svako dijete, s obzirom na općeniti utjecaj rodnih razlika na iznos doprinosnih mirovina u okviru sustava socijalne sigurnosti koje primaju žene. Ženama se pravo na dodatak za svako dijete priznaje ili ga zadržavaju pod uvjetom da drugi roditelj nije podnio zahtjev za dodatak i da mu on nije priznat, a ako je taj drugi roditelj također žena, dodatak se priznaje onoj osobi čiji je iznos javne mirovine manji.
Kako bi muškarci mogli ostvariti pravo na dodatak, mora biti ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
zainteresiranoj osobi je priznata mirovina za nadživjele osobe zbog smrti drugog roditelja zajedničke djece, pod uvjetom da neko od njih ima pravo na mirovinu za djecu preminule osobe;
(b)
zainteresirana osoba ima pravo na doprinosnu starosnu mirovinu ili mirovinu zbog trajne invalidnosti, a rođenje ili posvojenje djeteta je prekinulo njezinu profesionalnu karijeru ili je utjecalo na nju, pod sljedećim uvjetima:
1.
u slučaju djece rođene ili posvojene do 31. prosinca 1994., da u razdoblju od devet mjeseci prije rođenja djeteta pa do tri godine nakon tog datuma ili, u slučaju posvojenja, od datuma sudske odluke o posvojenju pa u sljedeće tri godine tijekom više od 120 dana nisu uplaćivali doprinose, pod uvjetom da je zbroj iznosa priznatih mirovina manji od zbroja mirovina na koje žena imaj pravo;
2.
u slučaju djece rođene ili posvojene od 1. siječnja 1995., da je iznos osnovica doprinosa za 24 mjeseca koja su uslijedila nakon rođenja ili sudske odluke o posvojenju za više od 15 % manji od iznosa osnovica za 24 mjeseca koja su neposredno prethodila tom datumu, pod uvjetom da je zbroj iznosa priznatih mirovina manji od zbroja mirovina na koje žena ima pravo.
[…]
3.
Ako su oba roditelja muškog spola i obojica ispunjavaju prethodno navedene uvjete, dodatak se priznaje onom od njih čiji je iznos javne mirovine manji.
[…]
2.   Priznavanje dodatka drugom roditelju podrazumijeva ukidanje dodatka koji je već priznat prvom roditelju i proizvodi financijske učinke prvog dana mjeseca koji slijedi mjesec u kojem je donesena oduka […]
Prije donošenja odluke kojom se pravo priznaje drugom roditelju, saslušava se roditelj koji prima dodatak.
3.   Taj dodatak ima sve pravne učinke doprinosne javne mirovine.
Iznos dodatka koji se isplaćuje po djetetu određen je zakonom o općem proračunu dotične države. Maksimalni iznos koji je moguće primiti odgovara četverostrukom mjesečnom iznosu koji je određen po djetetu i uvećava se na početku svake godine za postotak koji je predviđen zakonom o općem proračunu dotične države za doprinosne mirovine.”
10
U skladu s trideset sedmom dodatnom odredbom izmijenjenog LGSS‑a, naslovljenom „Vremenski doseg dodatka na doprinosne mirovine za smanjenje rodnih razlika”:
„1. Pravo na dodatak na doprinosne mirovine za smanjenje rodnih razlika predviđeno člankom 60. zadržava se sve dok je razlika u pogledu starosnih mirovina muškaraca i žena, primljenih tijekom prethodne godine veća od 5 %.
2. Za potrebe ovog zakona, razlika u pogledu starosnih mirovina muškaraca i žena znači postotak koji predstavlja razliku između prosječnog iznosa doprinosne starosne mirovine koju muškarci i žene primaju u jednoj godini.
3. Kako bi zajamčila prikladnost korektivne mjere uvedene radi smanjenja razlika u pogledu starosnih mirovina muškaraca i žena, španjolska vlada mora u okviru socijalnog dijaloga svake pete godine izvršiti periodičnu ocjenu učinaka te mjere.
4. Ako je razlika u pogledu starosnih mirovina između muškaraca i žena u razdoblju od jedne godine bila manja od 5 %, vlada će, nakon savjetovanja sa socijalnim partnerima, [Cortesu Generales (španjolski parlament)] uputiti prijedlog zakona za ukidanje članka 60.”
11
Trideset i treća prijelazna odredba izmijenjenog LGSS‑a, naslovljena „Privremeno zadržavanje rodiljnog dodatka u doprinosnim mirovinama sustava socijalne sigurnosti” glasi:
„Osobe su koje su na dan stupanja na snagu izmjene predviđene u članku 60., primale rodiljni dodatak na temelju demografskog doprinosa, nastavljaju ga primati.
Primanje tog rodiljnog dodatka nije moguće ako se prima eventualno dugovani dodatak na doprinosne mirovine za smanjenje rodnih razlika zbog priznanja prava na novu javnu mirovinu, tako da zainteresirane osobe mogu odabrati koji od tih dvaju dodataka žele primati.
Ako drugi roditelj jednog djeteta od više djece zbog kojeg je nastalo pravo na rodiljni dodatak zbog demografskog doprinosa zatraži dodatak na doprinosne mirovine za smanjenje rodnih razlika i ima pravo na njegovu isplatu, na temelju članka 60. ovog zakona […], mjesečni iznos dodatka koji mu je priznat oduzima se od primljenog rodiljnog dodatka […]”
12
Članak 3. Leya Orgánica 3/2007 para la igualdad efectiva de mujeres y hombres (Organski zakon 3/2007 o stvarnoj jednakosti žena i muškaraca) od 22. ožujka 2007. (BOE br. 71 od 23. ožujka 2007., str. 12611.) glasi kako slijedi:
„Načelo jednakog postupanja prema ženama i muškarcima podrazumijeva nepostojanje bilo kakve izravne ili neizravne diskriminacije na temelju spola, osobito one koja je posljedica majčinstva, preuzimanja obiteljskih obveza i bračnog stanja.”
13
Člankom 11. stavkom 1. tog zakona predviđeno je:
„Kako bi se omogućilo učinkovito ostvarivanje ustavnog prava na jednakost, javne vlasti u korist žena donose posebne mjere radi prevladavanja očitih situacija u kojima de facto dolazi do nejednakosti u odnosu na muškarce. Te mjere, koje se primjenjuju dok traje ta situacija, moraju u svakom slučaju biti razumne i proporcionalne s obzirom na cilj koji se njima želi postići.”
Glavni postupci, prethodna pitanja i postupak pred Sudom
Predmet C‑623/23
14
INSS je osobi UV, ocu dvoje djece, priznao pravo na starosnu mirovinu u bruto mjesečnom iznosu od 1637,08 eura s učinkom od 1. srpnja 2021.
15
Dana 16. lipnja 2022., osoba UV je od INSS‑a zatražila da joj se prizna pravo na dodatak na mirovinu od 1. srpnja 2021. čija je svrha smanjiti rodne razlike i koji je predviđen člankom 60. izmijenjenog LGSS‑a.
16
Odlukom od 14. studenoga 2022., INSS je odbio taj zahtjev smatrajući da osoba UV ne ispunjava uvjete propisane tim člankom 60.
17
Usto, odlukom od 22. prosinca 2022., koja je počela proizvoditi učinke 10. prosinca 2022., INSS je majci dvoje djece o kojima je riječ odobrio prijevremenu starosnu mirovinu u bruto mjesečnom iznosu od 2790,99 eura uvećanom za predmetni dodatak na mirovinu u iznosu od 56 eura mjesečno.
18
Osoba UV podnijela je tužbu protiv odluke od 14. studenoga 2022. Juzgadu de lo Social no 3 de Pamplona (Radni sud br. 3. u Pamploni, Španjolska), a riječ je o sudu koji je uputio zahtjev u predmetu C‑623/23, tvrdeći da članak 60. izmijenjenog LGSS‑a nije u skladu s Direktivom 79/7 jer dovodi do diskriminacije na temelju spola.
19
INSS podsjeća na to da je Sud u presudi od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke) (C‑450/18, EU:C:2019:1075) presudio da je članak 60. prijašnjeg LGSS‑a bio diskriminirajući i smatra da je sada taj članak 60. koji je izmijenjen kako bi se uzela u obzir ta presuda u skladu sa zahtjevima iz Direktive 79/7.
20
Sud koji je uputio zahtjev ističe, kao prvo, da se predmetni dodatak na mirovinu dodaje iznosu starosne mirovine, izračunate na temelju doprinosa uplaćenih tijekom radnog vijeka i ulazi u područje primjene Direktive 79/7 jer je dio pravnog sustava zaštite od rizika navedenih u članku 3. stavku 1. te direktive.
21
Usto, podsjeća na to da je INSS, unatoč tomu što se osoba UV stvarno posvetila odgoju svoje dvoje djece, odbio zahtjev za priznanje prava na predmetni dodatak na mirovinu uz obrazloženje da razdoblje u kojem osoba UV nije uplaćivala doprinose u sustav socijalne sigurnosti nije doseglo minimalno razdoblje koje je za muškarce predviđeno u članku 60. izmijenjenog LGSS‑a jer ta osoba u razdoblju od devet mjeseci prije rođenja pa do tri godine nakon njega zapravo nije prestala uplaćivati doprinose tijekom više od 120 dana.
22
Smatrajući stoga da mora odlučiti o pitanju uvodi li se člankom 60. diskriminacija na temelju spola što nije u skladu s Direktivom 79/7, sud koji je uputio zahtjev navodi da nema sumnje da navedeni članak 60., s obzirom na članak 4. stavak 1. te direktive, podrazumijeva nepovoljnije postupanje prema muškarcima nego prema ženama jer se ženama koje primaju starosnu mirovinu i imaju jedno dijete ili više njih automatski priznaje pravo na predmetni dodatak na mirovinu, dok muškarci koji se nalaze u usporedivoj situaciji moraju ispuniti dodatne uvjete koji se među ostalim odnose na stvarni prekid njihove karijere i uplaćivanja doprinosa u sustav socijalne sigurnosti.
23
Međutim, sud koji je uputio zahtjev, kao prvo, pita se može li se takvo različito postupanje koje se temelji na spolu opravdati općepoznatom činjenicom da su u Španjolskoj žene te koje se većinom brinu o odgoju djece, što je posljedica povijesne i strukturalne diskriminacije prema njima i što štetno utječe na njihovu profesionalnu karijeru kao i stoga, na njihove uplate doprinosa u sustav socijalne sigurnosti. Predmetnim dodatkom na mirovnu, predviđenim člankom 60. izmijenjenog LGSS‑a, želi se stoga naknaditi šteta koju su žene pretrpjele tijekom svoje karijere, kao što to proizlazi iz obrazloženja Kraljevske uredbe sa zakonskom snagom 3/2021.
24
S obzirom na to, pravo na taj dodatak bez razlike se priznaje svim ženama koje su imale djecu, neovisno o tome jesu li se stvarno brinule o njihovu odgoju i neovisno o iznosu njihove mirovine, koji je mogao biti viši od iznosa prosječne mirovine, pa čak i jednak maksimalno odobrenom iznosu mirovina u Španjolskoj. Sud koji je uputio zahtjev stoga smatra da ta mjera nije takva da bi se njome stvarno mogao postići cilj smanjenja rodne razlike na području starosnih mirovina.
25
U tim okolnostima, sud koji je uputio zahtjev konkretno se pita može li se, s obzirom na postojanje takve razlike, priznanje predmetnog dodatka na mirovinu smatrati pozitivnom mjerom u korist žena.
26
U tom pogledu, ističe mogućnost da je mjera predviđena člankom 60. izmijenjenog LGSS‑a obuhvaćena mjerama koje su dopuštene na temelju članka 157. stavka 4. UFEU‑a, osobito s obzirom na presudu od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke) (C‑450/18, EU:C:2019:1075), koja je, čini se, iz njih isključuje.
27
Međutim, sud koji je uputio zahtjev ne isključuje mogućnost da se, s obzirom na svrhu koja se želi postići člankom 60. izmijenjenog LGSS‑a, a to je nadoknada financijskih posljedica do kojih je doveo položaj žena na tržištu rada uzrokovan činjenicom da one povijesno obnašaju glavnu ulogu u odgoju djece, smatra da muškarci zapravo ne nalaze u jednakom položaju kao i žene, zbog čega stoga isključuje postojanje diskriminacije među njima.
28
Taj sud osim toga smatra da predmetni dodatak na mirovinu predviđen tim člankom 60. nije povezan s posebnom zaštitom žena zbog trudnoće, poroda ili majčinstva, tako da se ne čini da je obuhvaćen odstupanjem predviđenim u članku 4. stavku 2. Direktive 79/7. Isto vrijedi kad je riječ o odstupanju predviđenom u članku 7. stavku 1. točki (b) te direktive, s obzirom na to da priznavanje tog dodatka ženama nije konkretno uvjetovano odgojem njihove djece.
29
Kao drugo, u slučaju da članak 60. izmijenjenog LGSS‑a nije u skladu s načelom jednakog postupanja, sud koji je uputio zahtjev pita se koje su posljedice utvrđenja takve neusklađenosti s obzirom na članak 60. kojim je predviđeno da je predmetni dodatak na mirovinu moguće priznati samo jednom roditelju, odnosno onom čiji je iznos doprinosne starosne mirovine manji.
30
U konkretnom slučaju, majci dvoje djece o kojoj je riječ već je priznato pravo na predmetni dodatak. INSS je stoga tvrdio da bi, u slučaju da se na temelju Direktive 79/7 utvrdi postojanje diskriminacije na temelju spola, priznanje predmetnog dodatka na mirovinu u korist oca trebalo dovesti do prestanka isplate dodatka koji je do tada isplaćivan majci zbog toga što bi iznos njezine doprinosne starosne mirovine bio veći od iznosa očeve mirovine.
31
Sud koji je uputio zahtjev, koji pojašnjava da je majka bila pozvana da se u postupku pojavi kao intervenijent iako nije sudjelovala u postupku, međutim smatra da bi činjenica priznanja tog dodatka samo umirovljeniku koji prima mirovinu nižeg iznos oduzela svaki korisni učinak utvrđenju postojanja diskriminacije u slučaju kad je otac taj čiji je iznos starosne mirovine viši. Usto, sud koji je uputio zahtjev smatra da je člankom 60. izmijenjenog LGSS‑a izričito predviđeno da je navedeni dodatak moguće isplatiti samo jednom od roditelja u slučaju kad oba ispunjavaju zakonske uvjete za njegovo priznanje, tako da se odredbe tog članka 60. ne primjenjuju kad je predmetni dodatak na mirovinu priznat ocu koji ne ispunjava uvjete predviđene nacionalnim pravilom koje uvodi diskriminaciju na temelju spola.
32
U tim je okolnostima Juzgado de lo Social no 3 de Pamplona (Radni sud br. 3 u Pamploni) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Treba li Direktivu [79/7] tumačiti na način da se načelu jednakog postupanja kojim se zabranjuje svaka diskriminacija na temelju spola, priznatom člancima 1. i 4. [te direktive], protivi nacionalno pravno pravilo poput onog iz članka 60. [izmijenjenog LGSS‑a] naslovljenog „Dodatak na doprinosne mirovine za smanjenje rodnih razlika”, kojim se pravo na dodatak na doprinosne starosne mirovine i mirovine zbog trajne invalidnosti priznaje ženama koje su imale biološku ili posvojenu djecu te koje primaju navedene mirovine, bez ikakva drugog uvjeta i neovisno o iznosu njihovih mirovina, dok se ono pod istim uvjetima ne priznaje muškarcima koji se nalaze u istoj situaciji, pri čemu se od njih za potrebe ostvarivanja prava na dodatak na starosnu mirovinu ili mirovinu zbog trajne invalidnosti zahtijevaju određena razdoblja neuplaćivanja doprinosa ili uplaćivanja manjih iznosa doprinosa nakon rođenja ili posvojenja djece, i konkretno, u slučaju djece rođene ili posvojene do 31. prosinca 1994., da se u razdoblju od devet mjeseci prije rođenja djeteta pa do tri godine nakon tog datuma ili, u slučaju posvojenja, od datuma sudske odluke o posvojenju pa u sljedeće tri godine, tijekom više od 120 dana nisu uplaćivali doprinosi, ako je zbroj iznosa priznatih mirovina manji od zbroja mirovina koje primaju žene i ako je, u slučaju da su djeca rođena ili posvojena od 1. siječnja 1995., iznos osnovica doprinosa za 24 mjeseca koji su uslijedili nakon rođenja ili sudske odluke o posvojenju za više od 15 % manji od iznosa osnovica za 24 mjeseca koji su neposredno prethodili tom datumu, pod uvjetom da je zbrojeni iznos priznatih mirovina manji od zbroja mirovina koje primaju žene?
2.
Nalaže li se Direktivom 79/7, kao posljedica diskriminacije koja proizlazi iz isključenja umirovljenika muškog spola, to da mu dodatak na starosnu mirovinu treba priznati iako se člankom 60. [izmijenjenog LGSS‑a] utvrđuje da se dodatak može priznati samo jednom roditelju te, istodobno, treba li priznavanje dodatka umirovljenicima muškog spola, kao učinak presude Suda i neusklađenosti nacionalnog pravnog pravila s Direktivom [79/7], dovesti do ukidanja dodatka priznatog ženi koja prima starosnu mirovinu jer ispunjava zakonski uvjet s obzirom na to da je majka jednog djeteta ili više njih?”
Predmet C‑626/23
33
Odlukom INSS‑a, dostavljenom osobi XXX, ocu troje djece, 6. travnja 2022., toj je osobi priznato pravo na starosnu mirovinu s učinkom od 11. siječnja 2022.
34
Smatrajući da je iznos te mirovine pogrešno izračunat i da je u njega trebao biti uključen i predmetni dodatak na mirovinu, osoba XXX podnijela je INSS‑u žalbu protiv te odluke.
35
Budući da nije primila odgovor na tu žalbu, osoba XXX podnijela je 16. rujna 2022. tužbu Juzgadu de lo Social no 4 de Madrid (Radni sud br. 4. u Madridu, Španjolska), koja je u cijelosti odbijena presudom od 15. veljače 2023.
36
Osoba XXX podnijela je žalbu protiv te presude Tribunalu Superior de Justicia de Madrid (Visokom sudu u Madridu, Španjolska), a riječ je o sudu koji je uputio zahtjev u predmetu C‑626/23, tvrdeći da različito postupanje prema muškarcima i ženama koje je posljedica članka 60. prijašnjeg LGSS‑a i dalje postoji u okviru članka 60. izmijenjenog LGSS‑a u pogledu priznanja prava na predmetni dodatak na mirovinu jer zahtjev koji se odnosi na „prekid profesionalne karijere” moraju ispuniti samo muškarci, i to protivno Direktivi 79/7.
37
Tako sud koji je uputio zahtjev smatra da je potrebno odrediti je li članak 60. izmijenjenog LGSS‑a u skladu s tom direktivom kao i s člancima 20., 21., 23. te člankom 34. stavkom 1. Povelje.
38
U tom pogledu, taj sud ističe da je članak 60. prijašnjeg LGSS‑a bio izmijenjen kako bi se uzeli u obzir zaključci iz presude od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke) (C‑450/18, EU:C:2019:1075). Priznanje dodatka na mirovinu, predviđenog člankom 60. izmijenjenog LGSS‑a i koji se više ne kvalificira kao „rodiljni dodatak u doprinosnim mirovinama sustava socijalne sigurnosti”, nego kao „dodatak na doprinosne mirovine za smanjenje rodnih razlika”, uvjetovano je postojanjem jednog djeteta ili više njih i iznos tog dodatka mijenja se ovisno o broju djece.
39
Osim toga, u izmijenjenom LGSS‑u bilo je predviđeno da se navedeni dodatak više ne priznaje kad postotak koji predstavlja razliku između prosječnog iznosa doprinosnih starosnih mirovina koje su tijekom jedne godine stekli muškarci i žene prestane biti veći od 5 %.
40
S obzirom na to, za razliku od žena koje primaju starosnu mirovinu i koje su imale jedno dijete ili više njih, koje automatski ostvaruju pravo na dodatak na mirovinu predviđen u članku 60. izmijenjenog LGSS‑a, muškarci mogu zahtijevati taj dodatak samo ako su ispunjeni određeni dodatni uvjeti, koji se odnose bilo na primanje mirovine za nadživjele osobe zbog smrti drugog roditelja i priznanje mirovine za djecu preminule osobe jednom djetetu od više djece, bilo na štetu uzrokovanu njihovoj profesionalnoj karijeri i stoga njihovu razdoblju uplate doprinosa u sustav socijalne sigurnosti.
41
Kad je riječ o takvim mjerama, koje dovode do različitog postupanja na temelju spola, sud koji je uputio zahtjev smatra da za njihovo opravdanje nije dovoljno izjaviti da se tim mjerama želi ponovno uspostaviti materijalna jednakost među ženama i muškarcima, nego da bi osim toga trebalo dokazati da je povreda formalnog prava na jednako postupanje proporcionalna cilju koji se želi postići.
42
U konkretnom slučaju, iz obrazloženja Kraljevske uredbe sa zakonskom snagom 3/2021 proizlazi da opravdanje različitog postupanja do kojeg dovodi članak 60. izmijenjenog LGSS‑a počiva u cilju u okviru kojeg se želi smanjiti rodne razlike na području socijalne sigurnosti, koji je odraz položaja žena na tržištu rada uzrokovanog činjenicom da one povijesno obnašaju glavnu ulogu u odgoju djece. Tim se člankom 60. stoga uvodi pozitivno djelovanje u korist žena, kojem muškarci ipak imaju pristup ako se nalaze u usporedivoj situaciji.
43
Međutim, sud koji je uputio zahtjev sumnja u dostatnost tog opravdanja. Naime, ne samo da uvjeti kojima je uređeno priznanje prava na predmetni dodatak na mirovinu u stvarnosti sprečavaju većinu muškaraca u tome da ostvare pravo na njega, nego ti uvjeti usto ne sprječavaju priznanje navedenog dodatka i ženama na čiju profesionalnu karijeru nije utjecao odgoj njihove djece. Usto, s obzirom na to da iznos predmetnog dodatka na mirovinu predstavlja postotak iznosa starosne mirovine, pravo na taj dodatak više ostvaruju osobe koje imaju visoke starosne mirovine, s tim da sud koji je uputio zahtjev smatra da je za njih najmanje vjerojatno da bi pretrpjele štetu u svojoj profesionalnoj karijeri zbog odgoja djece, s obzirom na to da one među ostalim raspolažu financijskim sredstvima da u tu svrhu angažiraju treće osobe.
44
Sud koji je uputio zahtjev naposljetku ističe da je izmijenjenim LGSS‑om odsad predviđeno da se u slučaju kad dva roditelja imaju pravo na predmetni dodatak na mirovinu taj dodatak isplaćuje samo na starosnu mirovinu onog od tih dvaju roditelja koja je nižeg iznosa. U tom pogledu, iako je u konkretnom slučaju u pitanju samo pravo oca na navedeni dodatak, ipak se postavlja pitanje bi li, kako bi se postigao cilj smanjenja rodne razlike na području starosnih mirovina, kako je postavljen izmijenjenim LGSS‑om, te kako bi se osigurala usklađenost članka 60. tog zakona s člankom 23. Povelje ili, ako je to slučaj, s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Direktive 79/7, bilo dovoljno priznati dodatak na mirovinu samo onom roditelju koji prima starosnu mirovinu nižeg iznosa, neovisno o spolu roditelja.
45
U tim je okolnostima Tribunal Superior de Justicia de Madrid (Visoki sud u Madridu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Treba li Direktivu [79/7] i članke 20., 21.[, 23. i članak] 34. stavak 1. [Povelje] tumačiti na način da im se protivi nacionalno pravilo poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, kojim je predviđeno pravo na dodatak na mirovinu osoba koje primaju doprinosne starosne doprinosne mirovine koje su imale biološku ili posvojenu djecu, pri čemu je riječ o dodatku koji se automatski priznaje ženama, dok se tim pravilom, kad je riječ o muškarcima, zahtijeva bilo da su ovlaštenici prava na mirovinu za nadživjele osobe zbog smrti drugog roditelja i da jedno od djece prima mirovinu za djecu preminule osobe, bilo da je došlo do prekida njihove profesionalne karijere ili da joj je nanesena šteta (pod prethodno navedenim uvjetima predviđenima zakonom) zbog rođenja ili posvajanja djeteta?”
46
Odlukom predsjednika Suda od 13. prosinca 2023. predmeti C‑623/23 i C‑626/23 spojeni su u svrhu pisanog i usmenog dijela postupka te u svrhu donošenja presude.
O prethodnim pitanjima
Prvo pitanje u predmetu C‑623/23 i jedino pitanje u predmetu C‑626/23
47
Prije svega, treba utvrditi da sud koji je uputio zahtjev svojim pitanjem u predmetu C‑626/23 ne traži samo tumačenje Direktive 79/7, nego i članaka 20., 21., 23. i članka 34. stavka 1. Povelje.
48
Kad je riječ o člancima 20. i 21. Povelje, prvim je utvrđeno načelo jednakosti svih osoba pred zakonom, a drugim zabrana svake diskriminacije na bilo kojoj osnovi kao što je spol. Usto, članak 34. stavak 1. Povelje osobito se odnosi na priznanje i poštovanje, od strane Europske unije, prava na pristup davanjima iz socijalne sigurnosti.
49
U tom smislu, treba podsjetiti na to da je Direktivom 79/7 utvrđeno načelo jednakog postupanja prema muškarcima i ženama na području socijalne sigurnosti, tako da države članice moraju postupati u skladu s tom direktivom prilikom donošenja mjera koje ulaze u njezino područje primjene. Iz toga proizlazi da pitanje koje je sud koji je uputio zahtjev postavio u predmetu C‑626/23 treba ispitati s obzirom na navedenu direktivu, a ne na te odredbe Povelje (vidjeti u tom smislu presude od 24. rujna 2020., YS (Strukovne mirovine zaposlenika), C‑223/19, EU:C:2020:753, t. 83. i 84. kao i od 2. rujna 2021., INPS (Doplatak za rođenje djeteta i rodiljna naknada za nositelje jedinstvene dozvole), C‑350/20, EU:C:2021:659, t. 46. i 47.).
50
U tim uvjetima, treba smatrati da prvim pitanjem iz predmeta C‑623/23 i jedinim pitanjem iz predmeta C‑626/23, koja valja razmotriti zajedno, sudovi koji su uputili zahtjev u biti pitaju treba li Direktivu 79/7, osobito njezin članak 4. i članak 7. stavak 1. točku (b) u vezi s člankom 23. Povelje tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se, da bi se smanjile rodne razlike na području davanja iz socijalne sigurnosti do kojih dolazi zbog odgoja djece, ženama koje primaju doprinosnu starosnu mirovinu i koje su imale jedno dijete ili više njih priznaje pravo na dodatak na mirovinu, dok priznanje prava na taj dodatak muškarcima koji se nalaze u jednakom položaju podliježe ispunjenju dodatnih uvjeta, a to je da su rođenje ili posvojenje njihove djece prekinuli njihovu profesionalnu karijeru ili utjecali na nju.
51
U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) Direktive 79/7, ta se direktiva primjenjuje na zakonske sustave koji pružaju zaštitu među ostalim od starosti. Usto, u skladu s člankom 4. stavkom 1. trećom alinejom navedene direktive, načelo jednakog postupanja znači nepostojanje svake diskriminacije na temelju spola, bilo izravne ili neizravne, prije svega s obzirom na bračni ili obiteljski status, posebno u odnosu na izračun davanja.
52
Kao što to ističu sudovi koji su uputili zahtjev, Sud je već u točkama 39., 41., 66. i 67. svoje presude od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke) (C‑450/18, EU:C:2019:1075) u biti odlučio da Direktivu 79/7 treba tumačiti na način da joj se protivi nacionalni propis koji predviđa pravo na dodatak na mirovinu za žene koje imaju dvoje ili više biološke ili posvojene djece i koje primaju doprinosne mirovine, osobito u slučaju trajne invalidnosti, na temelju programa u okviru nacionalnog sustava socijalne sigurnosti, dok muškarci u istovjetnoj situaciji nemaju pravo na takav dodatak na mirovinu jer takav propis predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola u smislu članka 4. stavka 1. treće alineje te direktive.
53
U konkretnom slučaju, iz pojašnjenja koja su dala sudovi koji su uputili zahtjev proizlazi da je nacionalni propis povodom kojeg je donesena ta presuda, odnosno onaj proizišao iz članka 60. stavka 1. prijašnjeg LGSS‑a, bio u tom smislu osobito izmijenjen tako da od tada pravo na takav dodatak na mirovinu nemaju više samo žene, nego i muškarci ako ispunjavaju dodatne uvjete koji se odnose na to da su rođenje ili posvojenje djece prekinuli njihovu profesionalnu karijeru ili utjecali na nju, a kad je posebno riječ o glavnim postupcima, uvjet da u razdoblju od devet mjeseci prije rođenja njihove djece pa do tri godine nakon tog rođenja tijekom više od 120 dana nisu uplaćivali doprinose.
54
Kao što su to pobliže pojasnili INSS i španjolska vlada, izmijenjeni LGSS temelji se, kao što to proizlazi iz obrazloženje tog zakona, na pretpostavci da su za odgoj djece u načelu zadužene žene, na štetu svoje profesionalne karijere, s tim da se ta pretpostavka temelji na iskustvenoj tvrdnji da majčin odgoj djece u velikoj mjeri utječe na njezinu profesionalnu karijeru. Tu je pretpostavku moguće oboriti samo ako se dokaže da su ispunjeni uvjeti koji se primjenjuju na muškarce, predviđeni člankom 60. stavkom 1. izmijenjenog LGSS‑a, s tim da je stoga, ako se ispune ti uvjeti, moguće smatrati da je zapravo muškarac taj koji se posvetio odgoju djece.
55
U tom pogledu, kao prvo, potrebno je utvrditi, s jedne strane, poput sudova koji su uputili zahtjev i Europske komisije, da izmjenama unesenima u prijašnji LGSS nije prestalo nepovoljnije postupanje prema muškarcima u odnosu na žene.
56
Naime, samo muškarci moraju, kako bi imali pravo na predmetni dodatak na mirovinu, ispuniti dodatne uvjete navedene u točki 53. ove presude. Stoga, svojstvo roditelja nije dovoljno da bi muškarcima koji primaju starosnu mirovinu omogućilo priznanje prava na taj dodatak, iako je to slučaj sa ženama koje su također roditelji.
57
S druge strane, treba provjeriti odnosi li se različito postupanje prema muškarcima i ženama koje je uspostavljeno nacionalnim propisom o kojem je riječ u glavnom postupku na kategorije osoba koje se nalaze u usporedivim situacijama, u skladu s razmatranjima navedenima u točkama 42. do 45. presude od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke) (C‑450/18, EU:C:2019:1075).
58
Konkretno, usporedivost situacija ne smije se ocjenjivati općenito i apstraktno, nego pojedinačno i konkretno, s obzirom na sve njihove značajke te osobito s obzirom na predmet i cilj nacionalnog propisa kojim se uspostavlja razlika o kojoj je riječ te, ovisno o slučaju, s obzirom na načela i ciljeve područja kojeg je taj nacionalni propis dio (presuda od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke), C‑450/18, EU:C:2019:1075, t. 45. i navedena sudska praksa).
59
U konkretnom slučaju, iz spisa kojim raspolaže Sud i samog teksta tog propisa proizlazi da je njegov cilj smanjiti razlike koje postoje među spolovima na području socijalne sigurnosti time da se financijska šteta koju majke u svojoj profesionalnoj karijeri trpe zbog odlučujuće uloge koju imaju u odgoju svoje djece, a riječ je o šteti koja među ostalim podrazumijeva uplatu nižih doprinosa u sustav socijalne sigurnosti i stoga niža davanja iz sustava socijalne sigurnosti.
60
Naime, Sud je već presudio da, s obzirom na takav cilj, nije moguće isključiti to da se radnici ženskog i muškog spola koji skrbe o odgoju svoje djece nalaze u usporedivoj situaciji jer i jedni i drugi zbog sudjelovanja u odgoj djece mogu u karijeri trpjeti jednake nepogodnosti, a riječ je o ocjeni koja nije dovedena u pitanje okolnošću, koju naglašavaju INSS i španjolska vlada, da zadaće povezane s odgojem djece u praksi većinom obavljaju žene (vidjeti u tom smislu presudu od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke), C‑450/18, EU:C:2019:1075, t. 50. do 52.).
61
Zbog toga se prema muškarcima, na temelju nacionalnog propisa poput članka 60. stavka 1. izmijenjenog LGSS‑a, postupa nepovoljnije nego prema ženama, iako se i jedni i drugi mogu nalaziti u usporedivim situacijama.
62
Stoga takav propis predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola u smislu članka 4. stavka 1. Direktive 79/7.
63
Na drugome mjestu, valja podsjetiti na to da je u skladu sa sudskom praksom Suda, odstupanje od zabrane svake izravne diskriminacije na temelju spola, predviđene člankom 4. stavkom 1. Direktive 79/7, moguće samo u slučajevima koji su taksativno navedeni odredbama te direktive (vidjeti u tom smislu presudu od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke), C‑450/18, EU:C:2019:1075, t. 54. i navedenu sudsku praksu).
64
U tom pogledu, kad je, s jedne strane, riječ o članku 4. stavku 2. Direktive 79/7, prema kojem načelo jednakog postupanja ne dovodi u pitanje odredbe o zaštiti žena zbog majčinstva, treba utvrditi, kao što to ističe i sud koji je uputio zahtjev u predmetu C‑623/23, da članak 60. stavak 1. izmijenjenog LGSS‑a ne sadržava nijedan element kojim se uspostavlja veza između odobrenja dodatka na mirovinu o kojem je riječ i uzimanja rodiljnog dopusta ili nepogodnosti koje će imati žena u svojoj karijeri zbog prekida rada tijekom razdoblja nakon porođaja (vidjeti u tom smislu presudu od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke), C‑450/18, EU:C:2019:1075, t. 57.).
65
Osim toga, kao što to ističe Komisija, sama činjenica da se predmetni dodatak na mirovinu od sada, pod dodatnim uvjetima navedenima u točki 53. ove presude, može priznati i muškarcima, potvrđuje takvu tvrdnju.
66
Stoga dodatak na mirovinu poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku nije obuhvaćen područjem primjene odstupanja od zabrane diskriminacija iz članka 4. stavka 2. Direktive 79/7.
67
S druge strane, u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) te direktive, ona ne dovodi u pitanje pravo država članica da iz njezina područja primjene isključe pogodnosti sustava starosnih mirovina odobrenih osobama koje su odgojile djecu kao i stjecanje prava na davanja nakon prekida zaposlenja zbog odgoja djece.
68
U tom pogledu, dovoljno je međutim istaknuti da iako je točno da su člankom 60. stavkom 1. točkom (b) podtočkama 1. i 2. izmijenjenog LGSS‑a muškarcima propisani uvjeti kojima se među ostalim ograničava priznanje predmetnog dodatka na mirovinu samo onim radnicima tog spola kod kojih su rođenje ili posvojenje njihove djece prekinuli njihovu profesionalnu karijeru ili utjecali na nju, iz pojašnjenja koja su dali sudovi koji su uputili zahtjev proizlazi da se, što se tiče žena, tom odredbom takvo priznanje i dalje ne uvjetuje odgojem djece ili postojanjem razdoblja u kojima je njihova profesionalna karijera bila prekinuta radi odgoja njihove djece (vidjeti u tom smislu presudu od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke), C‑450/18, EU:C:2019:1075, t. 62.).
69
Stoga članak 7. stavak 1. točka (b) Direktive 79/7 nije primjenjiv na takav dodatak na mirovinu.
70
Kao treće, treba ispitati može li se diskriminacija navedena u točki 62. ove presude, koja proizlazi iz članka 60. stavka 1. izmijenjenog LGSS‑a, opravdati na temelju članka 23. Povelje.
71
Navedeni članak 23. u svom drugom stavku propisuje da načelo ravnopravnosti ne sprečava zadržavanje ili usvajanje mjera kojima se predviđaju posebne pogodnosti u korist nedovoljno zastupljenog spola. U tom pogledu, treba pojasniti da ta odredba „u kraćem obliku” preuzima članak 157. stavak 4. UFEU‑a, ali „[ga] ne mijenja”, kao što to proizlazi iz Objašnjenja koja se odnose na Povelju Europske unije o temeljnim pravima (SL 2007., C 303, str. 17.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 120.).
72
U skladu s tim člankom 157. stavkom 4., radi osiguranja u praksi potpune jednakosti između muškaraca i žena u radnom okruženju, načelo jednakog postupanja ne sprečava nijednu državu članicu da provodi ili donese mjere koje osiguravaju posebne prednosti kako bi se nedovoljno zastupljenom spolu olakšalo bavljenje stručnom djelatnošću ili spriječio odnosno nadoknadio nepovoljan položaj u njihovoj profesionalnoj karijeri.
73
U tom smislu, INSS tvrdi da članak 60. stavak 1. izmijenjenog LGSS‑a obuhvaćen tom odredbom jer za njega treba smatrati da predstavlja pozitivnu mjeru koja služi postizanju cilja čija je važnost priznata na razini Unije, a to je uklanjanje rodnih razlika kad je riječ o području starosnih mirovina, do kojih dolazi zbog činjenice da su žene povijesno obnašale glavnu ulogu u odgoju djece. INSS dodaje da je predmetni dodatak na mirovinu dio skupine mjera koje je Kraljevina Španjolska donijela, a koje se među ostalim odnose na mehanizme čija je svrha promicanje suodgovornosti roditeljâ pri usklađivanju obveza iz privatnog i profesionalnog života te stoga na postizanje ciljeva navedenih u članku 157. stavku 4. UFEU‑a. Stoga, članak 60. stavak 1. izmijenjenog LGSS‑a dopunjuje te druge mjere time što kompenzira nepogodnosti s kojima su se žene susretale u svojoj profesionalnoj karijeri zbog odgoja djece, a koje se na kraju njihove karijere odražavaju na njihovim starosnim mirovinama.
74
U tom pogledu, treba podsjetiti na to da je Sud u točki 65. presude od 12. prosinca 2019., Instituto Nacional de la Seguridad Social (Dodatak na mirovinu za majke) (C‑450/18, EU:C:2019:1075) u bitnome presudio da se članak 157. stavak 4. UFEU‑a ne može primijeniti na nacionalni propis poput članka 60. stavka 1. izmijenjenog LGSS‑a, kojim se ženama samo priznaje dodatak na mirovinu u trenutku dodjele mirovine, a da se ne rješavaju problemi s kojima se mogu suočiti tijekom svoje profesionalne karijere jer nije vidljivo da je taj dodatak takve naravi da nadomjesti nepogodnosti kojima bi žene bile izložene, pomažući im u toj karijeri, i da na taj način stvarno osigurava potpunu jednakost između muškaraca i žena u profesionalnom životu.
75
Naime, razmatranja navedena u prethodnoj točki jednako vrijede i u pogledu članka 60. stavka 1. izmijenjenog LGSS‑a. U tom pogledu, okolnost da ta odredba dopunjuje, ako se to dokaže, druge odredbe koje su namijenjene postizanju ciljeva navedenih u članku 157. stavku 4. UFEU‑a, ne može kao takva utjecati na takav zaključak.
76
Slijedom toga, treba utvrditi da se nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku ne može opravdati na temelju članka 23. Povelje.
77
S obzirom na prethodna razmatranja, na prvo pitanje iz predmeta C‑623/23 i jedino pitanje iz predmeta C‑626/23 treba odgovoriti tako da Direktivu 79/7, osobito njezin članak 4. i članak 7. stavak 1. točku (b) u vezi s člankom 23. Povelje treba tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis na temelju kojeg se, da bi se smanjile rodne razlike u području davanja iz socijalne sigurnosti do kojih dolazi zbog odgoja djece, ženama koje primaju doprinosnu starosnu mirovinu i koje su imale jedno dijete ili više njih priznaje pravo na dodatak na mirovinu, dok priznanje prava na taj dodatak muškarcima koji se nalaze u jednakom položaju podliježe ispunjenju dodatnih uvjeta, a to je da su rođenje ili posvojenje njihove djece prekinuli njihovu profesionalnu karijeru ili utjecali na nju.
Drugo pitanje u predmetu C‑623/23
Dopuštenost
78
INSS i španjolska vlada tvrde da je drugo pitanje u predmetu C‑623/23, koje se odnosi na utjecaj koji priznanje predmetnog dodatka na mirovinu ocu može imati na zadržavanje prava na dodatak koji je već priznat majci, nedopušteno jer u glavnom postupku nije riječ o eventualnom ukidanju prava majke djece o kojoj je riječ na taj dodatak.
79
U tom pogledu, valja podsjetiti na to da je, prema ustaljenoj sudskoj praksi, u okviru suradnje između njega i nacionalnih sudova uspostavljene u članku 267. UFEU‑a isključivo na nacionalnom sudu pred kojim se vodi postupak i koji mora preuzeti odgovornost za sudsku odluku koja će biti donesena da, uzimajući u obzir posebnosti predmeta, ocijeni nužnost prethodne odluke za donošenje svoje presude i relevantnost pitanja koja postavlja Sudu. Dakle, kad se postavljena pitanja odnose na tumačenje prava Unije, Sud je u pravilu dužan odgovoriti na njih (presuda od 24. veljače 2022., TGSS (Nezaposlenost osoba koje pružaju usluge u kućanstvu), C‑389/20, EU:C:2022:120, t. 23. i navedena sudska praksa).
80
Iz navedenoga proizlazi da pitanja koja se odnose na pravo Unije uživaju pretpostavku relevantnosti. Sud može odbiti odgovoriti na prethodno pitanje nacionalnog suda samo ako je očito da zatraženo tumačenje prava Unije nema nikakve veze s činjeničnim stanjem ili predmetom glavnog postupka, ako je problem hipotetski ili ako Sud ne raspolaže činjeničnim i pravnim elementima potrebnima da bi mogao dati koristan odgovor na postavljena pitanja (presuda od 24. veljače 2022., TGSS (Nezaposlenost osoba koje pružaju usluge u kućanstvu), C‑389/20, EU:C:2022:120 t. 24. i navedena sudska praksa).
81
U konkretnom slučaju, istina je da se čini da pitanje ukidanja dodatka na mirovinu odobrenog majci, kao takvo nije predmet glavnog postupka. S tim u vezi, u skladu s člankom 60. stavkom 2. izmijenjenog LGSS‑a, „[p]riznavanje dodatka drugom roditelju podrazumijeva ukidanje dodatka koji je već priznat prvom roditelju”, s tim da tog roditelja treba saslušati „prije donošenja odluke kojom se pravo priznaje drugom roditelju”. Osim toga, iz pojašnjenja suda koji je uputio zahtjev proizlazi da je majka bila pozvana da se u glavnom postupku pojavi kao intervenijent.
82
U tim okolnostima, ne može se isključiti mogućnost da će sud koji je uputio zahtjev, kako bi donio odluku u glavnom postupku, u skladu s mjerodavnim postupovnim pravilima, morati voditi računa o mogućnosti takvog ukidanja. Slijedom toga, nije očito da usklađenost takvog ukidanja s pravom Unije nije ni u kakvoj vezi s predmetom glavnog postupka.
83
Osim toga, španjolska vlada smatra da Direktiva 79/7 nije ni u kakvoj vezi s predmetom drugog pitanja iz predmeta C‑623/23, s obzirom na to da sud koji je uputio zahtjev nije precizirao koja bi točno odredba te direktive bila povrijeđena ako bi utvrđenje diskriminirajuće prirode nacionalnog propisa o kojem je riječ u glavnom postupku dovelo do ukidanja predmetnog dodatka na mirovinu priznatog majci.
84
U tom pogledu, dovoljno je utvrditi da se sumnje suda koji je uputio zahtjev odnose na to da smatra da bi takvo ukidanje moglo dovesti do toga da se utvrđenje diskriminirajuće prirode tog nacionalnog propisa u odnosu na Direktivu 79/7, liši korisnog učinka. Stoga se može razumjeti veza koju taj sud uspostavlja između ukidanja predmetnog dodatka na mirovinu priznatog majci i zahtjeva koji proizlaze iz te direktive.
85
Iz toga slijedi da je drugo pitanje u predmetu C‑623/23 dopušteno.
Meritum
86
Svojim drugim pitanjem u predmetu C‑623/23, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li Direktivu 79/7 tumačiti na način da joj se protivi to da, u slučaju odbijanja zahtjeva za dodatak na mirovinu koji je otac podnio na temelju nacionalnog propisa za koji je presuđeno da predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola u smislu te direktive, i u kojem se ocu stoga mora priznati pravo na taj dodatak u skladu s uvjetima koji se primjenjuju na majke, takvo priznanje dovede do ukidanja prava na dodatak na mirovinu koji je već odobren majci, s obzirom na to da je navedeni dodatak, u skladu s tim propisom, moguće priznati samo roditelju koji prima starosnu mirovinu nižeg iznosa i da je taj roditelj otac.
87
U tom pogledu, valja podsjetiti na to da, na temelju ustaljene sudske prakse, kada je utvrđena diskriminacija koja je u suprotnosti s pravom Unije te sve dok se ne usvoje mjere koje ponovno uspostavljaju jednako postupanje – poštovanje načela jednakosti može biti osigurano jedino davanjem osobama koje se nalaze u nepovoljnijem položaju istih prednosti koje imaju osobe u privilegiranom položaju. U takvom je slučaju nacionalni sud dužan izuzeti iz primjene svaku diskriminirajuću nacionalnu odredbu a da pritom ne mora prethodno zatražiti ili pričekati njezino ukidanje od strane zakonodavca i primijeniti na članove defavorizirane skupine isti sustav koji vrijedi za osobe iz druge kategorije (presuda od 14. rujna 2023., TGSS (Odbijanje porodiljnog dodatka), C‑113/22, EU:C:2023:665, t. 41. i navedena sudska praksa).
88
U konkretnom slučaju, iako, kad je riječ o predmetnom dodatku na mirovinu, primjena na oca istog sustava koji se primjenjuje na majku dovodi do priznanja prava na taj dodatak ocu i istodobno do ukidanja prava na dodatak koji je već odobren toj majci, zato što, s jedne strane, nacionalni propis predviđa da je navedeni dodatak moguće priznati samo jednom roditelju, i to onom čiji je iznos mirovine manji, i zato što, s druge strane, majka prima mirovinu višeg iznosa, ne može se smatrati da to ukidanje lišava korisnog učinka utvrđenje diskriminirajuće prirode nacionalnog propisa na temelju kojeg se očeve lišavalo prava na taj dodatak.
89
Naime, takvo ukidanje je, u pogledu priznanja prava na predmetni dodatak na mirovinu, samo posljedica primjene na oca istih uvjeta kao što su oni koji se primjenjuju na majke.
90
Isto bi vrijedilo i u situaciji, na koju se poziva sud koji je uputio zahtjev, u kojoj bi otac primao mirovinu višeg iznosa i u kojoj bi taj dodatak zbog toga bio priznat isključivo majci.
91
Na tom je sudu da protumači svoje nacionalno pravo i da ocijeni je li na temelju tog prava moguće zadržati dodatak na mirovinu koji je već priznat majci onda kad otac može zahtijevati predmetni dodatak na mirovinu pod istim uvjetima kao što su oni koji se primjenjuju na majke, s tim da se čini da navedeni sud smatra da uvjet kojim je predviđeno da se taj dodatak priznaje samo roditelju koji prima mirovinu nižeg iznosa nije primjenjiv „kad je [navedeni] dodatak priznat ocu koji ne ispunjava uvjete predviđene nacionalnim pravilom kojim se uvodi diskriminacija na temelju spola”.
92
Ako sud koji je uputio zahtjev utvrdi da mu njegovo nacionalno pravo omogućuje takvo zadržavanje, pravo Unije nijednom svojom odredbom ne zahtijeva da se dodatka na mirovinu, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, liši kategorija osoba koje već ostvaruju pravo na njega, kao što je to s pravom istaknula Komisija (vidjeti u tom smislu presudu od 22. lipnja 2011., Landtová, C‑399/09, EU:C:2011:415, t. 53.).
93
S obzirom na prethodno navedeno, na drugo pitanje postavljeno u predmetu C‑623/23 treba odgovoriti tako da Direktivu 79/7 treba tumačiti na način da joj se ne protivi to da, u slučaju odbijanja zahtjeva za dodatak na mirovinu koji je otac podnio na temelju nacionalnog propisa za koji je presuđeno da predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola u smislu te direktive, i u kojem se ocu stoga mora priznati pravo na taj dodatak u skladu s uvjetima koji se primjenjuju na majke, takvo priznanje dovede do ukidanja prava na dodatak na mirovinu koji je već odobren majci, s obzirom na to da je navedeni dodatak, u skladu s tim propisom, moguće priznati samo roditelju koji prima starosnu mirovinu nižeg iznosa i da je taj roditelj otac.
Troškovi
94
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (deseto vijeće) odlučuje:
1.
Direktivu Vijeća 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti, osobito njezin članak 4. i članak 7. stavak 1. točku (b) u vezi s člankom 23. Povelje Europske unije o temeljnim pravima,
treba tumačiti na način da im se:
protivi nacionalni propis na temelju kojeg se, da bi se smanjile rodne razlike u području davanja iz socijalne sigurnosti do kojih dolazi zbog odgoja djece, ženama koje primaju doprinosnu starosnu mirovinu i koje su imale jedno dijete ili više njih priznaje pravo na dodatak na mirovinu, dok priznanje prava na taj dodatak muškarcima koji se nalaze u jednakom položaju podliježe ispunjenju dodatnih uvjeta, a to je da su rođenje ili posvojenje njihove djece prekinuli njihovu profesionalnu karijeru ili utjecali na nju.
2.
Direktivu 79/7
treba tumačiti na način da joj se:
ne protivi to da, u slučaju odbijanja zahtjeva za dodatak na mirovinu koji je otac podnio na temelju nacionalnog propisa za koji je presuđeno da predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola u smislu te direktive, i u kojem se ocu stoga mora priznati pravo na taj dodatak u skladu s uvjetima koji se primjenjuju na majke, takvo priznanje dovede do ukidanja prava na dodatak na mirovinu koji je već odobren majci, s obzirom na to da je navedeni dodatak, u skladu s tim propisom, moguće priznati samo roditelju koji prima starosnu mirovinu nižeg iznosa i da je taj roditelj otac.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: španjolski
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.