Predmet C-385/18
Arriva Italia Srl i dr.
protiv
Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Consiglio di Stato)
Presuda Suda (drugo vijeće) od 19. prosinca 2019.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Državne potpore – Pojam – Javno željezničko poduzeće u poteškoćama – Mjere potpore – Dodjela financijske potpore – Cilj – Nastavak poslovanja javnog željezničkog poduzeća – Dodjela i udio u kapitalu tog javnog poduzeća – Prijenos u kapital drugog javnog poduzeća – Kriterij privatnog ulagača – Obveza prethodne prijave novih potpora”
1.        Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Dodjeljivanje prednosti putem državnih sredstava koje se može pripisati državi – Zakonsko odobrenje proračunskog troška u korist javnog poduzeća u poteškoćama – Uključenost – Nepostojanje neposredne i određene mobilizacije državnih sredstava – Nepostojanje utjecaja
(čl. 107. st. 1. UFEU-a)
(t. 33.-41.)
2.        Potpore koje dodjeljuju države – Utjecaj na trgovinu među državama članicama – Narušavanje tržišnog natjecanja – Kriteriji za ocjenu – Potpore koje mogu utjecati na navedenu razmjenu i narušiti tržišno natjecanje – Pojam
(čl. 107. st. 1. UFEU-a)
(t. 42.-45.)
3.        Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Ocjena prema kriteriju privatnog ulagača – Država kao dioničar poduzetnika – Dodjela novčanog iznosa javnom poduzeću u poteškoćama kako bi se osigurao nastavak njegova poslovanja – Država koja djeluje kao javna vlast – Razlikovanje s obzirom na primjenu kriterija privatnog ulagača – Elementi ocjene
(čl. 107. st. 1. UFEU-a)
(t. 46.-51.)
4.        Potpore koje dodjeljuju države – Utjecaj na trgovinu među državama članicama – Narušavanje tržišnog natjecanja – Kriteriji za ocjenu – Potpora koja omogućuje održavanje na tržištu javnog poduzeća u poteškoćama – Potpora koja može narušiti uvjete tržišnog natjecanja – Javno poduzeće koje ima pravni monopol koji ne otklanja svako potencijalno tržišno natjecanje – Nepostojanje utjecaja
(čl. 107. st. 1. UFEU-a; Komunikacija Komisije 2016/C 262/01, t. 188. i 219.)
(t. 52.-61.)
5.        Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Dodjela prednosti korisnicima – Prijenos državnog udjela u kapitalu javnog poduzeća u poteškoćama na drugo javno poduzeće bez financijske naknade – Određivanje korisnika – Kriteriji
(čl. 107. st. 1. UFEU-a)
(t. 64.)
6.        Tržišno natjecanje – Primjena pravila tržišnog natjecanja – Jednako postupanje između javnih i privatnih poduzetnika – Sustav javnog vlasništva – Nepostojanje utjecaja
(čl. 106. st. 1., čl. 107. st. 1. i čl. 345. UFEU-a)
(t. 66., 67.)
7.        Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Ocjena prema kriteriju privatnog ulagača – Država kao dioničar poduzetnika – Prijenos državnog udjela u kapitalu javnog poduzeća u poteškoćama na drugo javno poduzeće bez financijske naknade – Prijenos obveze otklanjanja neravnoteže u imovini poduzeća u poteškoćama u obliku protučinidbe – Elementi ocjene
(čl. 107. st. 1. UFEU-a)
(t. 70.-75.)
8.        Potpore koje dodjeljuju države – Potpora dodijeljena povredom postupovnih pravila iz članka 108. stavka 3. UFEU-a – Obveze nacionalnih sudova – Obveza utvrđivanja svih posljedica te povrede u skladu s nacionalnim pravom – Obveza nalaganja povrata nezakonite potpore
(čl. 108. st. 3. UFEU-a)
(t. 81. -89. i t. 2. izreke)
Kratak prikaz
Mjere koje je država članica usvojila i kojima se omogućuje održavanje na tržištu javnog poduzeća u željezničkom sektoru koje se nalazi u poteškoćama proizlaze iz pravnih pravila Unije koja se odnose na državne potpore
U presudi povodom zahtjeva za prethodnu odluku Arriva Italia i dr. (C-385/18), donesenoj 19. prosinca 2019., Sud je pojasnio primjenu pravnih pravila Unije koja se odnose na državne potpore koje su usvojene i provedene kako bi se odgovorilo na financijske poteškoće javnog poduzeća u željezničkom sektoru.
Predmet koji se vodi pred Consiglio di Stato (Državno vijeće, Italija) odnosi se na dvije mjere koje je talijanska država usvojila 2015./2016. kao odgovor na financijske poteškoće upravitelja lokalne željezničke infrastrukture koji je također pružao usluge prijevoza putnika. Te su se mjere sastojale, s jedne strane, u odobravanju proračunskih sredstava u iznosu od 70 milijuna eura namijenjenih pokrivanju financijskih potreba tog upravitelja (u daljnjem tekstu: financijska mjera) i, s druge strane, u prijenosu kapitala upravitelja u poteškoćama koji je ranije pripadao isključivo državi na javnu grupaciju koja upravlja nacionalnom željezničkom infrastrukturom i pruža usluge prijevoza putnika, bez financijske naknade i javnog natječaja ali uz obvezu te javne grupacije da otkloni neravnotežu u imovini predmetnog upravitelja (u daljnjem tekstu: mjera prijenosa kapitala društva).
Consiglio di Stato treba donijeti odluku o osnovanosti presude kojom je odbijena tužba koju su podnijeli različiti željeznički operateri protiv uredbe ministarstva kojom se predviđa mjera prijenosa kapitala društva. Tužitelji ističu nezakonitost uredbe zbog toga što Komisija nije prethodno obaviještena o dvjema mjerama kao državnim potporama.
Sud je u odgovoru na pitanje koje je Consiglio di Stato uputio u pogledu primjene kriterija za kvalifikaciju nacionalnih mjera kao državnih potpora u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, naveo da – kad je riječ o financijskoj mjeri – treba dopustiti uporabu državnih sredstava ako je korisniku mjere povjereno pravo na predmetni iznos, a da se pritom ne traži stvarni prijenos predmetnih sredstava. Prema mišljenju Suda, ipak je na sudu koji je uputio zahtjev da provede odgovarajuće provjere. Osim toga, Sud je naveo da se selektivnost tako povjerene potpore može pobiti samo dokazom da je talijanska država djelovala u svojem svojstvu dioničara gospodarskog subjekta koji se nalazio u poteškoćama, uzimajući u obzir rentabilnost financijske mjere. Naposljetku, Sud je presudio da je održavanje društva korisnika koje je omogućeno donošenjem financijske mjere dostatno da bi se utvrdilo postojanje opasnosti od narušavanja tržišnog natjecanja, iako djelatnosti koje je obavljalo društvo korisnik u prošlosti nisu bile predmet javnog natječaja.
Kao drugo, kad je riječ o kvalifikaciji mjere prijenosa kapitala društva, Sud je naveo da se, ovisno o njezinim određenim obilježjima, ne može isključiti da takva mjera može koristiti javnom društvu koje je preuzimatelj udjela, upravitelju u poteškoćama ili dvama predmetnim društvima. Sud je naveo da poštovanje sustava vlasništva propisano člankom 345. UFEU-a ne izuzima sustave javnog vlasništva i prema tome, promjene poput onih koje proizlaze iz predmetne mjere od pravila koja se odnose na državne potpore. Kad je riječ o pitanju čini li prijenos kapitala društva selektivnu prednost, Sud je naveo da talijanska država nije provela procjenu rentabilnosti prije nego što ga je provela. Tako, iz spisa koji je podnesen Sudu nije proizlazilo da je primjenom kriterija privatnog ulagača javno poduzeće koje je korisnik moglo ostvariti istu prednost poput one koja mu je dana putem državnih sredstava u okolnostima koje odgovaraju redovnim tržišnim uvjetima što međutim, mora provjeriti sud koji je uputio zahtjev.
Naposljetku, Sud je razmatrao posljedice koje proizlaze iz kvalifikacije državne potpore, a koje su bile predmet drugog pitanja koje je uputio Consiglio di Stato. U tom pogledu, Sud je naveo da, pod pretpostavkom da se predmetne mjere treba kvalificirati kao državne potpore, na sudu koji je uputio zahtjev je da poduzme sve mjere koje proizlaze iz činjenice da te potpore povredom članka 108. stavka 3. UFEU-a nisu prethodno prijavljene Komisiji te prema tome, iz njihove nezakonitosti.