62024CJ0510
PRESUDA SUDA (sedmo vijeće)
16. listopada 2025. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Ekonomska, socijalna i teritorijalna kohezija – Fondovi Europske unije – Upravljanje i kontrola – Obveza država članica da poduzmu mjere kako bi osigurale učinkovito ispitivanje pritužbi u vezi s fondovima – Nacionalno zakonodavstvo koje isključuje svaki pravni lijek protiv odluke kojom se nalaže povrat bespovratnih sredstava Unije zbog nepravilnosti – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 47. – Pravo na djelotvoran pravni lijek”
U predmetu C‑510/24,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti, Mađarska), odlukom od 11. srpnja 2024., koju je Sud zaprimio 23. srpnja 2024., u postupku
PROFIL‑COPY 2002 Irodatechnikai Kft.
protiv
Közigazgatási és Területfejlesztési Minisztérium,
SUD (sedmo vijeće),
u sastavu: F. Schalin (izvjestitelj), predsjednik vijeća, M. Gavalec i Z. Csehi, suci,
nezavisni odvjetnik: A. Biondi,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–
za mađarsku vladu, Zs. Biró-Tóth i M. Z. Fehér, u svojstvu agenata,
–
za Europsku komisiju, B. Béres i C. Ehrbar, u svojstvu agenata,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez mišljenja,
donosi sljedeću
Presudu
1
Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja).
2
Zahtjev je upućen u okviru spora između mađarskog društva PROFIL‑COPY 2002 Irodatechnikai Kft. (u daljnjem tekstu: Profil‑Copy) i Közigazgatási és Területfejlesztési Minisztérium (Ministarstvo javne uprave i regionalnog razvoja, Mađarska) (u daljnjem tekstu: ministarstvo), koje je djelovalo kao upravljačko tijelo operativnog programa „Gospodarski razvoj i inovacije Plus”, u vezi s povratom bespovratnih sredstava isplaćenih društvu Profil‑Copy.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Člankom 47. Povelje predviđa se:
„Svatko čija su prava i slobode zajamčeni pravom Unije povrijeđeni ima pravo na djelotvoran pravni lijek pred sudom, u skladu s uvjetima utvrđenima ovim člankom.
Svatko ima pravo da zakonom prethodno ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično, javno i u razumnom roku ispita njegov slučaj. Svatko ima mogućnost biti savjetovan, branjen i zastupan.
[...]”
4
U skladu s člankom 69. Uredbe (EU) 2021/1060 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. lipnja 2021. o utvrđivanju zajedničkih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu plus, Kohezijskom fondu, Fondu za pravednu tranziciju i Europskom fondu za pomorstvo, ribarstvo i akvakulturu te financijskih pravila za njih i za Fond za azil, migracije i integraciju, Fond za unutarnju sigurnost i Instrument za financijsku potporu u području upravljanja granicama i vizne politike (SL 2021., L 231, str. 159. i ispravci SL 2021., L 261, str. 58., SL 2021., L 450, str. 158. i SL 2022., L 241, str. 16.):
„[...]
2.   Države članice osiguravaju zakonitost i pravilnost rashoda navedenih u računovodstvenoj dokumentaciji podnesenoj Komisiji i poduzimaju sva potrebna djelovanja kako bi spriječile, otkrile i ispravile te prijavile nepravilnosti, uključujući prijevare. [...]
[...]
7.   Države članice imaju mehanizme kojima se osigurava djelotvorno razmatranje pritužbi u vezi s fondovima. Opseg, pravila i postupci takvih mehanizama odgovornost su država članica u skladu s njihovim institucionalnim i pravnim okvirom. [...]
Za potrebe ovog članka pritužbe obuhvaćaju sve sporove između potencijalnih i odabranih korisnika u pogledu predložene ili odabrane operacije i sve sporove s trećim stranama o provedbi programa ili operacija obuhvaćenih programom, neovisno o kvalifikaciji sredstava pravne zaštite utvrđenih nacionalnim pravom.”
Mađarsko pravo
Uredba br. 256/2021
5
Članak 132. stavak 1. a 2021‑2027 programozási időszakban az egyes európai uniós alapokból származó támogatások felhasználásának rendjéről szóló 256/2021. (V. 18.) Korm. rendelet (Magyar Közlöny 2021/91) (Vladina uredba br. 256/2021 o sustavu upotrebe bespovratnih sredstava iz određenih fondova Europske unije tijekom programskog razdoblja 2021. – 2027.) od 18. svibnja 2021. (u daljnjem tekstu: Uredba br. 256/2021) predviđa da upravljačko tijelo s korisnikom sklapa ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava koji podliježe građanskom pravu i da se pravila koja se primjenjuju na taj ugovor primjenjuju mutatis mutandis kad je pravni odnos koji se odnosi na bespovratna sredstva utvrđen na temelju akta o dodjeli bespovratnih sredstava koji donosi upravljačko tijelo.
6
Ako postoji sumnja u nepravilnost, upravljačko tijelo pokreće postupak za utvrđivanje nepravilnosti u skladu s poglavljem XIII. Uredbe br. 256/2021.
7
Člankom 397. stavkom 2. te uredbe određuje se da, ako se utvrdi nepravilnost, upravljačko tijelo može, među ostalim, raskinuti ugovor o dodjeli bespovratnih sredstava.
8
U skladu s člankom 403. stavkom 1. navedene uredbe:
„Ako je odluka u kojoj se utvrđuje nepravilnost nezakonita ili protivna ugovoru o dodjeli bespovratnih sredstava ili pozivu za njihovu dodjelu, korisnik može jednom podnijeti žalbu protiv nje.”
9
Članak 408. stavak 1. točka (d) Uredbe br. 256/2021 u tom pogledu određuje da Belső Ellenőrzési és Integritási Igazgatóság du Miniszterelnökség (Uprava za unutarnju reviziju i integritet u okviru Ureda predsjednika vlade, Mađarska) (u daljnjem tekstu: Uprava za unutarnju reviziju i integritet) odbacuje žalbu bez ispitivanja merituma ako se žalba koju je podnio korisnik odnosi na odluku donesenu povodom žalbe.
10
Članak 414. stavak 1. te uredbe glasi:
„Nakon žalbenog postupka Uprava za unutarnju reviziju i integritet
(a)
potvrđuje odluku kojom se utvrđuje nepravilnost,
(b)
poništava odluku kojom se utvrđuje nepravilnost ili
(c)
poništava odluku kojom se utvrđuje nepravilnost i pred upravljačkim tijelom pokreće novi postupak zbog nepravilnosti.”
11
U skladu s člankom 418. navedene uredbe:
„Ako su bespovratna sredstva neopravdano primljena ili se koriste nezakonito ili na način protivan njihovoj namjeni, ili u slučaju opoziva dodjele bespovratnih sredstava, odnosno jednostranog ili sporazumnog raskida ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, korisnik mora vratiti neopravdano primljena bespovratna sredstva.”
12
Upravljačko tijelo provodi naplatu duga putem platnog naloga, prijeboja ili odobrenja za plaćanje u obrocima. Ako te mjere ne dovedu do rezultata, upravljačko tijelo odmah traži od porezne uprave, u skladu s člankom 436. stavkom 1. iste uredbe, da bespovratna sredstva koja nisu vraćena naplati prema istim postupcima kao i za naplatu poreza.
Zakon br. CXXX iz 2016. o građanskom postupku
13
Članak 103. stavak 1. a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvényja (Zakon br. CXXX iz 2016. o građanskom postupku) (Magyar Közlöny 2016/190) predviđa da nadležni građanski sud može na zahtjev odrediti privremene mjere.
Zakon br. CLIII iz 2017. o postupcima prisilne naplate koje treba pokrenuti Porezna uprava
14
Članak 15. az adóhatóság által foganatosítandó végrehajtási eljárásokról szóló 2017. évi CLIII. törvényja (Zakon br. CLIII iz 2017. o postupcima prisilne naplate koje treba pokrenuti Porezna uprava) (u daljnjem tekstu: Zakon o postupcima prisilne naplate) (Magyar Közlöny 2017/193) ne spominje sudove među tijelima koja su ovlaštena odgoditi postupak prisilne naplate koji provodi porezna uprava.
15
Na zahtjev upravljačkog tijela podnesenog na temelju članka 436. stavka 1. Uredbe br. 256/2021, porezna uprava izdaje službeni nalog za prijenos koji je banka obveznika povrata potpore dužna izvršiti u skladu s člankom 42. stavkom 1. Zakona o postupcima prisilne naplate. Ta uprava također, na temelju toga zakona, provodi prisilnu naplatu na pokretnoj i nepokretnoj imovini.
Glavni postupak i prethodna pitanja
16
Profil‑Copy primio je bespovratna sredstva u iznosu od 125184193 mađarskih forinti (HUF) (približno 315000 eura) za ugradnju solarnih ploča. Bespovratna sredstva dodijeljena su u okviru mađarskog operativnog programa „Gospodarski razvoj i inovacije Plus”, koji se provodi za razdoblje 2021. – 2027. i koji podupiru Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) i Europski socijalni fond plus (ESF+).
17
Budući da je utvrdilo nepravilnost, ministarstvo je, djelujući kao upravljačko tijelo tog programa, naložilo poništenje akta o dodjeli bespovratnih sredstava i povrat tih isplaćenih bespovratnih sredstava.
18
Nakon što je Profil‑Copy podnio žalbu Upravi za unutarnju reviziju i integritet, ta je odluka potvrđena i protiv nje se više ne može podnijeti nikakav dodatni upravni pravni lijek u skladu s člankom 403. stavkom 1. i člankom 408. stavkom 1. točkom (d) Uredbe br. 256/2021.
19
Slijedom toga, upravljačko tijelo poništilo je dodjelu bespovratnih sredstva koja su neopravdano dodijeljena društvu Profil‑Copy te ga pozvalo na njihov povrat, uz istodobnu obavijest da će, ako ne vrati ta bespovratna sredstva, imati pravo od nacionalne porezne uprave zatražiti naplatu potraživanja koje odgovara neopravdanoj dodjeli bespovratnih sredstava.
20
Budući da se u mađarskom pravu odnos između upravljačkog tijela i korisnika bespovratnih sredstava Unije kvalificira kao odnos građanskopravne prirode, Profil‑Copy podnio je građansku tužbu Fővárosi Törvényszéku (Okružni sud u Budimpešti, Mađarska), koji je sud koji je uputio zahtjev, radi sprečavanja posljedica odluke kojom se nalaže povrat dodijeljenih bespovratnih sredstava.
21
U okviru te tužbe zatražio je da se odluka kojom se utvrđuje nepravilnost i nalog za povrat navodno neopravdano isplaćenih bespovratnih sredstava proglase nezakonitima. Također je od tog suda zatražio donošenje privremene mjere na temelju članka 103. stavka 1. Zakona br. CXXX iz 2016. o građanskom postupku, kojom bi se ministarstvu zabranilo pokretanje povrata ili prisilne naplate traženog iznosa. U tu svrhu, Profil‑Copy ističe da, dok ministarstvo pokretanjem postupka pred poreznom upravom protiv njega može provesti prisilnu naplatu prije no što u građanskom postupku bude donesena pravomoćna odluka o meritumu njegova zahtjeva, on svoja prava prema tom ministarstvu može ostvariti samo u okviru redovnog građanskog postupka. Ministarstvo pred sudom koji je uputio zahtjev pak tvrdi da taj sud nije nadležan za donošenje takve privremene mjere.
22
U tom pogledu, sud koji je uputio zahtjev pojašnjava da je, u okviru glavnog postupka, na njemu da provjeri je li upravljačko tijelo prilikom povrata bespovratnih sredstava poštovalo Uredbu br. 256/2021 kojom se provodi Uredba 2021/1060.
23
Osim toga, taj sud objašnjava da je nedavno zaprimio više sličnih predmeta u kojima podnositelji zahtjeva traže da se ministarstvu privremeno zabrani naplata potraživanja. Ističu da bi prisilna naplata onemogućila nastavak njihove gospodarske djelatnosti, stvarajući rizik od nesolventnosti, ili čak otvaranja stečajnog postupka prije pravomoćnog okončanja postupka. Time bi postojala stvarna opasnost da adresati odluke o povratu bespovratnih sredstava prestanu postojati čak i prije pravomoćnog okončanja postupka, što bi ih dovelo u nemogućnost ostvarivanja svojih prava.
24
U tom kontekstu mađarski građanski sudovi dopuštaju adresatu izvršne odluke o povratu bespovratnih sredstava da naknadno, u okviru tužbe protiv odluke o raskidu ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava, podnese građansku tužbu radi utvrđenja nezakonitosti te odluke.
25
Sud koji je uputio zahtjev, međutim, objašnjava da je mađarska sudska praksa podijeljena u pogledu nadležnosti građanskih sudova za zahtjeve za određivanje privremenih mjera podnesenih u toj vrsti predmeta. U dijelu sudske prakse prevladava stajalište da, s obzirom na to da mađarsko pravo ugovor o bespovratnim sredstvima Unije podvodi pod građansko pravo, ne postoji prepreka donošenju privremenih mjera. Nasuprot tomu, prema drugom stajalištu u sudskoj praksi, takav zahtjev za privremenu mjeru treba odbiti zbog nenadležnosti suda pred kojim je pokrenut postupak, s obzirom na to da članak 15. Zakona o postupcima prisilne naplate ne spominje sudove među tijelima ovlaštenima za odgodu postupka prisilne naplate koji provodi ta uprava.
26
Budući da, kao prvo, treba ispitati zakonitost povrata bespovratnih sredstava Unije dodijeljenih na temelju Uredbe 2021/1060, kao drugo, članak 69. stavak 7. te uredbe državama članicama nalaže da osiguraju djelotvorno ispitivanje pritužbi koje se odnose na europske fondove, te kao treće, članak 47. Povelje svakomu čija su prava zajamčena pravom Unije povrijeđena priznaje pravo na djelotvoran pravni lijek, sud koji je uputio zahtjev smatra potrebnim uputiti pitanje Sudu kako bi se ocijenilo je li sustav postupanja s nepravilnostima predviđen mađarskim pravom u skladu s navedenim člankom 47.
27
U tim je okolnostima Fővárosi Törvényszék (Okružni sud u Budimpešti) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja.
„1.
Može li korisnik bespovratnih sredstava ostvariti pravo na djelotvoran pravni lijek pred sudom, predviđeno člankom 47. [Povelje], protiv izvršne odluke upravljačkog tijela kojom mu se nalaže povrat isplaćenih bespovratnih sredstava [Unije]?
2.
U slučaju da upravljačko tijelo na temelju izvršne odluke naloži korisniku povrat isplaćenih bespovratnih sredstava [Unije], a taj korisnik, u nedostatku drugih pravnih sredstava, podnese građansku tužbu radi sprječavanja njezinih posljedica, treba li se ta tužba smatrati pravnim lijekom pred sudom u smislu članka 47. [Povelje]?
3.
Za potrebe primjene članka 47. [Povelje], može li se smatrati djelotvornim pravnim lijekom pred sudom pravni lijek koji nije prikladan za izbjegavanje stvarne opasnosti da zainteresirana osoba postane nesolventna zbog mjere koja se ispituje u postupku, ali je izvršena prije nego što je u njemu donesena odluka?
4.
Što nacionalni sud može učiniti ako je odgovor na treće prethodno pitanje niječan, a on smatra da mu se nacionalnim zakonodavstvom ne omogućuje da ukloni stvarnu opasnost od toga da zainteresirana osoba postane nesolventna zbog mjere koja se ispituje u postupku, ali je izvršena prije nego što je u njemu donesena odluka? Ima li sud, ako je to jedini način da se osigura djelotvornost pravnog lijeka, ovlast privremenom mjerom otkloniti rizik od nesolventnosti koji prijeti stranci dok predmet ne bude okončan konačnom odlukom, iako ocjenjuje da mu nacionalno pravo to ne omogućuje?”
O prethodnim pitanjima
Prvo prethodno pitanje
28
Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 47. Povelje tumačiti na način da korisnik bespovratnih sredstava Unije dodijeljenih u okviru provedbe Uredbe 2021/1060 mora raspolagati djelotvornim pravnim lijekom protiv izvršne odluke upravljačkog tijela programa koji se podupire sredstvima iz fondova Unije kojom mu se nalaže povrat tih bespovratnih sredstava.
29
Kao što to proizlazi iz članka 51. stavka 1. Povelje, njezine se odredbe odnose na države članice samo kada provode pravo Unije.
30
Tako je i u ovom slučaju, s obzirom na to da je odluka o poništenju dodjele bespovratnih sredstava društvu Profil‑Copy i njihovu povratu donesena na temelju Uredbe br. 256/2021, kojom se provodi Uredba 2021/1060, i pojašnjavaju pravila upotrebe bespovratnih sredstava iz određenih fondova Unije u programskom razdoblju 2021. – 2027.
31
Međutim, u konkretnom slučaju, priznavanje prava na djelotvoran pravni lijek, zajamčen člankom 47. Povelje, pretpostavlja da se osoba koja se na njega poziva koristi pravima ili slobodama zajamčenima pravom Unije ili da se protiv te osobe vodi kazneni postupak koji čini provedbu prava Unije (vidjeti osobito presudu od 22. veljače 2022., RS (Učinak presuda ustavnog suda), C‑430/21, EU:C:2022:99, t. 34.).
32
U ovom slučaju, građanskom tužbom koju je podnio Profil‑Copy traži se utvrđenje nezakonitosti, prvo, odluke upravljačkog tijela kojom se povlači odluka o dodjeli bespovratnih sredstava koja su mu dodijeljena u okviru programa „Gospodarski razvoj i inovacije Plus” koji se podupire iz EFRR‑a i ESF+, i posljedično, drugo, naloga za povrat tih bespovratnih sredstava.
33
S obzirom na prethodna razmatranja, na prvo pitanje valja odgovoriti da članak 47. Povelje treba tumačiti na način da korisnik bespovratnih sredstava Unije dodijeljenih u okviru provedbe Uredbe 2021/1060 mora raspolagati djelotvornim pravnim lijekom protiv izvršne odluke upravljačkog tijela programa koji se podupire sredstvima iz fondova Unije kojom mu se nalaže povrat tih bespovratnih sredstava.
34
Valja podsjetiti na to da je na sudu koji je uputio zahtjev, da u predmetima koji se pred njim vode utvrdi pravilno tumačenje nacionalnog prava (presuda od 22. lipnja 2010., Melki i Abdeli, C‑188/10 i C‑189/10, EU:C:2010:363, t. 49.).
Drugo, treće i četvrto prethodno pitanje
35
Svojim drugim, trećim i četvrtim pitanjem, koja valja ispitati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 47. Povelje tumačiti na način da mogućnost da korisnik bespovratnih sredstava Unije, prvo, posredno osporava izvršnu odluku kojom mu se nalaže povrat tih bespovratnih sredstava u okviru tužbe podnesene građanskom sudu radi utvrđenja nezakonitosti odluke o opozivu dodjele tih bespovratnih sredstava, i drugo, da u okviru te tužbe zatraži donošenje privremenih mjera kako bi se odgodilo izvršenje te odluke, predstavlja djelotvoran pravni lijek.
36
Najprije valja podsjetiti na to da je u okviru postupka iz članka 267. UFEU‑a, koji se zasniva na jasnom razdvajanju funkcija između nacionalnih sudova i Suda, nacionalni sud jedini ovlašten tumačiti i primjenjivati nacionalno pravo (presude od 4. svibnja 1999., Sürül, C‑262/96, EU:C:1999:228, t. 95.; od 14. lipnja 2012., Banco Español de Crédito, C‑618/10, EU:C:2012:349, t. 76.; od 22. rujna 2022., Servicios prescriptor y medios de pagos EFC, C‑215/21, EU:C:2022:723, t. 26. i od 9. travnja 2024., Profi Credit Polska (Ponavljanje postupka okončanog pravomoćnom odlukom) (C‑582/21, EU:C:2024:282, t. 31. i 54.).
37
Stoga Sud polazi od pretpostavke, navedene u točki 25. ove presude, da je mađarska sudska praksa podijeljena u pogledu nadležnosti građanskih sudova za određivanje privremenih mjera u tužbama kojima se zahtijeva da se upravljačkom tijelu privremeno zabrani da traži povrat bespovratnih sredstava za koje smatra da su neosnovano isplaćena njezinu korisniku.
38
Člankom 47. Povelje predviđa se da svatko čija su prava i slobode zajamčeni pravom Unije povrijeđeni ima pravo na djelotvoran pravni lijek pred sudom, u skladu s uvjetima utvrđenima tom odredbom, što podrazumijeva da svatko ima pravo da zakonom prethodno ustanovljeni neovisni i nepristrani sud pravično, javno i u razumnom roku ispita njegov slučaj.
39
Tom pravu odgovara obveza država članica iz članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU‑a da osiguraju pravne lijekove dostatne za osiguranje djelotvorne pravne zaštite u područjima obuhvaćenima pravom Unije (presude od 16. svibnja 2017., Berlioz Investment Fund, C‑682/15, EU:C:2017:373, t. 44. i od 6. listopada 2020., État luxembourgeois (Pravna zaštita protiv zahtjeva za informacije u području oporezivanja) (C‑245/19 i C‑246/19, EU:C:2020:795, t. 47.)).
40
U tom pogledu, iako je, u nedostatku posebnih pravila Unije u tom području, na unutarnjem pravnom poretku svake države članice, na temelju načela postupovne autonomije država članica i pod uvjetom poštovanja načela ekvivalentnosti i djelotvornosti, da uspostavi postupovna pravila za pravne lijekove namijenjene zaštiti pojedinačnih prava koja proizlaze iz pravnog poretka Unije, države članice ipak su odgovorne osigurati, u svakom slučaju, poštovanje prava na djelotvornu sudsku zaštitu navedenih prava, kako je zajamčeno člankom 47. Povelje (presude od 19. studenoga 2019., A. K. i dr. (Neovisnost disciplinskog vijeća Vrhovnog suda), C‑585/18, C‑624/18 i C‑625/18, EU:C:2019:982, t. 115. i navedena sudska praksa; od 2. lipnja 2022., Skeyes, C‑353/20, EU:C:2022:423, t. 52. i od 1. kolovoza 2025., Alace i Canpelli, C‑758/24 i C‑759/24, EU:C:2025:591, t. 64.).
41
Međutim, pravo Unije nema za učinak to da prisiljava države članice na uvođenje pravnih lijekova različitih od onih utvrđenih nacionalnim pravom, osim ako iz opće strukture odnosnog nacionalnog pravnog poretka proizlazi da ne postoji nijedan pravni lijek koji osigurava, makar posredno, poštovanje prava koja za pojedince proizlaze iz prava Unije ili kad bi za pojedince jedini način pristupa sudu bio prekršiti pravo (vidjeti u tom smislu presude od 13. ožujka 2007., Unibet, C‑432/05, EU:C:2007:163, t. 40., 41., 64. i 65. i od 2. lipnja 2022., Skeyes, C‑353/20, EU:C:2022:423, t. 54.).
42
U ovom slučaju iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da su se, uzimajući u obzir stanje mađarskih propisa, građanski sudovi smatrali nadležnima za posredno ocjenjivanje usklađenosti s pravom Unije izvršne odluke upravljačkog tijela kojom se nalaže povrat bespovratnih sredstava Unije povodom tužbe koju je korisnik tih bespovratnih sredstava podnio protiv, među ostalim, odluke o opozivu dodjele tih bespovratnih sredstava ili o raskidu ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava.
43
Valja dodati da nacionalni sud pred kojim se vodi spor na koji se primjenjuje pravo Unije mora biti u mogućnosti odrediti privremene mjere kako bi zajamčio punu učinkovitost buduće sudske odluke o postojanju prava istaknutih na temelju prava Unije (vidjeti u tom smislu presude od 19. lipnja 1990., Factortame i dr., C‑213/89, EU:C:1990:257, t. 21.; od 13. ožujka 2007., Unibet, C‑432/05, EU:C:2007:163, t. 67. i 77. i od 2. lipnja 2022., Skeyes, C‑353/20, EU:C:2022:423, t. 53.). Iz navedenog proizlazi da je sud, koji bi u tim okolnostima odredio privremene mjere da se tomu nije protivilo pravilo nacionalnog prava, dužan to pravilo izuzeti.
44
Usto, u mjeri u kojoj je, kao što je to istaknuto u točki 25. ove presude, mađarska sudska praksa podijeljena u pogledu nadležnosti građanskih sudova za određivanje privremenih mjera u tužbama kojima se želi privremeno zabraniti upravljačkom tijelu da traži povrat bespovratnih sredstava za koje smatra da su neosnovano isplaćena njihovu korisniku, valja uputiti na zahtjev usklađenog tumačenja nacionalnog prava. Taj zahtjev uključuje obvezu nacionalnih sudova da izmijene, ako je potrebno, ustaljenu sudsku praksu ako se ona temelji na tumačenju nacionalnog prava koje nije u skladu s ciljevima direktive. Slijedom toga, nacionalni sud ne može valjano smatrati da nije u mogućnosti protumačiti nacionalnu odredbu u skladu s pravom Unije samo zbog činjenice da se ta odredba ustaljeno tumačila na način koji nije u skladu s tim pravom (vidjeti u tom smislu presudu od 19. travnja 2016., DI, C‑441/14, EU:C:2016:278, t. 33. i 34.).
45
U ovom predmetu, s obzirom na to da se u mađarskom pravu odnos između upravljačkog tijela i korisnika bespovratnih sredstava Unije kvalificira kao odnos građanskopravne prirode i da članak 103. stavak 1. Zakona br. CXXX iz 2016. o građanskom postupku ovlašćuje nadležni građanski sud da na zahtjev naloži privremene mjere, na sudu koji je uputio zahtjev je da prednost da prvom stajalištu sudske prakse navedenom u točki 25. ove presude i, slijedom toga, proglasi se nadležnim za odgodu izvršenja izvršne odluke upravljačkog tijela kojom je opozvana odluka o dodjeli bespovratnih sredstava Unije i naložen povrat tih sredstava, prvotno isplaćenih društvu Profil‑Copy.
46
Naime, ako sud koji je uputio zahtjev ne bi mogao odgoditi primjenu odluke o povratu navedene u prethodnoj točki, upravljačko tijelo moglo bi ishoditi prisilno izvršenje te odluke pred poreznom upravom. Međutim, pravo na djelotvoran pravni lijek u smislu članka 47. Povelje, bilo bi iluzorno ako bi se nacionalnim propisom dopustilo da pravomoćna i obvezujuća sudska odluka ostane bez učinka na štetu stranke. Takvim bi se nacionalnim propisom povrijedio bitan sadržaj prava na djelotvoran pravni lijek propisanog tim člankom 47. (vidjeti u tom smislu presude od 19. prosinca 2019., Deutsche Umwelthilfe, C‑752/18, EU:C:2019:1114, t. 35. i 36., i od 3. srpnja 2025., TOODE, C‑653/23, EU:C:2025:517, t. 28.).
47
S obzirom na prethodna razmatranja, na drugo, treće i četvrto pitanje valja odgovoriti tako da članak 47. Povelje treba tumačiti na način da mogućnost da korisnik bespovratnih sredstava Unije, prvo, posredno osporava izvršnu odluku koja ga obvezuje da vrati ta bespovratna sredstva u okviru tužbe podnesene građanskom sudu radi utvrđenja nezakonitosti odluke o opozivu dodjele tih bespovratnih sredstava, i drugo, da u okviru te tužbe zatraži donošenje privremenih mjera radi odgode izvršenja te odluke, predstavlja djelotvoran pravni lijek.
Troškovi
48
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (sedmo vijeće) odlučuje:
1.
Članak 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima
treba tumačiti na način da:
korisnik bespovratnih sredstava Europske unije dodijeljenih u okviru provedbe Uredbe (EU) 2021/1060 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. lipnja 2021. o utvrđivanju zajedničkih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu plus, Kohezijskom fondu, Fondu za pravednu tranziciju i Europskom fondu za pomorstvo, ribarstvo i akvakulturu te financijskih pravila za njih i za Fond za azil, migracije i integraciju, Fond za unutarnju sigurnost i Instrument za financijsku potporu u području upravljanja granicama i vizne politike mora raspolagati djelotvornim pravnim lijekom protiv izvršne odluke upravljačkog tijela programa koji se podupire sredstvima iz fondova Unije kojom mu se nalaže povrat tih bespovratnih sredstava.
2.
Članak 47. Povelje o temeljnim pravima
treba tumačiti na način da:
mogućnost da korisnik bespovratnih sredstava Europske unije, prvo, posredno osporava izvršnu odluku kojom mu se nalaže povrat tih bespovratnih sredstava u okviru tužbe podnesene građanskom sudu radi utvrđenja nezakonitosti odluke o opozivu dodjele tih bespovratnih sredstava, i drugo, da u okviru te tužbe zatraži donošenje privremenih mjera kako bi se odgodilo izvršenje te odluke, predstavlja djelotvoran pravni lijek.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: mađarski