TRIBUNALENS DOM (nionde avdelningen)
den 22 november 2017 (*)
”EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket EZMIX – Absolut registreringshinder – Beskrivande karaktär – Artikel 7.1 c i förordning (EG) nr 207/2009 (nu artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001) – Likabehandling och principen om god förvaltningssed”
I mål T‑771/16,
Toontrack Music AB, Umeå (Sverige), företrätt av advokaten L.-E. Ström,
klagande,
mot
Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), företrädd av A. Söder och D. Hanf, båda i egenskap av ombud,
motpart,
angående ett överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 27 juli 2016 (ärende R 2436/2015-5), om en ansökan om registrering som EU-varumärke av ordkännetecknet EZMIX,
meddelar
TRIBUNALEN (nionde avdelningen),
sammansatt av ordföranden S. Gervasoni, samt domarna L. Madise och R. da Silva Passos (referent),
justitiesekreterare: E. Coulon,
med beaktande av överklagandet som inkom till tribunalens kansli den 24 oktober 2016,
med beaktande av svarsskrivelsen som inkom till tribunalens kansli den 17 februari 2017,
med beaktande av att ingen av parterna tre veckor efter delgivningen av underrättelsen om att den skriftliga delen av förfarandet avslutats hade inkommit med någon begäran om muntlig förhandling, och av att tribunalen således, med tillämpning av artikel 106.3 i tribunalens rättegångsregler, har beslutat att avgöra målet på handlingarna,
följande
Dom
Bakgrund till tvisten
1        Den 13 april 2015 ingav klaganden Toontrack Music AB en ansökan om registrering av EU-varumärke till Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) i enlighet med rådets förordning nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om EU-varumärken (EUT L 78, 2009, s. 1), i ändrad lydelse (ersatt av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (EUT L 154, 2017, s. 1)).
2        Det sökta varumärket utgörs av ordkännetecknet EZMIX.
3        De varor och tjänster som registreringsansökan avsåg omfattas av klasserna 9, 15 och 42 i Niceöverenskommelsen av den 15 juni 1957 om klassificering av varor och tjänster för varumärkesregistrering, med ändringar och tillägg, och motsvarar för var och en av dessa klasser följande beskrivning:
–        Klass 9: ”Datormjukvara; nedladdningsbara musikfiler och musikinspelningar; datormjukvara för musikproduktion inkluderande värdskap för ljudbibliotek; datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning; datormjukvara i form av ljudbibliotek; musikinspelningar; ljudinspelningar innehållande ljudbibliotek; serier av musikinspelningar; datorspel”
–        Klass 15: ”Musikinstrument”
–        Klass 42: ”Design och utveckling av datormjukvara; design och utveckling av datormjukvara för musikproduktion och för musikkomposition; design och utveckling av datormjukvara i form av ljudbibliotek”
4        I skrivelse av den 22 april 2015 invände granskaren mot registrering av det sökta varumärket på de grunder som anges i artikel 7.1 b och c i förordning 207/2009 (nu artikel 7.1 b och c i förordning 2017/1001).
5        Klaganden yttrade sig i frågan den 3 juli 2015 och begränsade, i enlighet med artikel 43.1 i förordning 207/2009 (nu artikel 49.1 i förordning 2017/1001), då förteckningen över de varor och tjänster för vilka registrering söktes så att de endast omfattade följande varor och tjänster:
–        Klass 9: ”Datormjukvara för musikkomposition; datormjukvara för musikproduktion; datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning; datormjukvara i form av ljudbibliotek; musikinspelningar; ljudinspelningar innehållande ljudbibliotek; serier av musikinspelningar; datormjukvara förbildhantering”
–        Klass 42: ”Design och utveckling av datormjukvara för musikproduktion och musikkomposition; molntjänster”
6        I beslut av den 9 oktober 2015 avslog granskaren ansökan om registrering av det sökta varumärket för de varor och tjänster som angetts ovan i punkt 5, med undantag av följande varor och tjänster, för vilka registreringen bifölls: Klass 42: ”molntjänster”.
7        Den 8 december 2015 överklagade klagandebolaget granskarens beslut till EUIPO med stöd av artiklarna 58–64 i förordning nr 207/2009 (nu artiklarna 66–71 i förordning 2017/1001).
8        I överklagandet angav klaganden en ny begränsning av förteckningen över de varor och tjänster som avsågs med registreringen, varvid den omfattade endast följande varor och tjänster:
–        Klass 9: ”Datormjukvara för musikkomposition; datormjukvara för musikproduktion; datormjukvara för musikproduktion, nämligen för förstärkarsimulering; datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning; datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning, nämligen för förstärkarsimulering; datormjukvara i form av ljudbibliotek; ljudinspelningar innehållande ljudbibliotek; serier av musikinspelningar; datormjukvara för bildhantering; samtliga varuslag avsedda endast för användning tillsammans med digitala ljudarbetsstationer (DAW) samt för professionella tonsättare. Kompositörer och musikskapare.”
–        Klass 42: ”Design och utveckling av datormjukvara för musikproduktion och musikkomposition; design och utveckling av datormjukvara i form av ljudbibliotek; samtliga tjänster avsedda att utföras i digitala ljudarbetsstationer (DAW) samt endast för professionella tonsättare, kompositörer och musikskapare; molntjänster.”
9        EUIPO:s femte överklagandenämnd avslog överklagandet genom beslut av den 27 juli 2016 (nedan kallat det överklagade beslutet).
10      Inledningsvis avslogs för det första den begränsning som söktes den 9 februari 2016, eftersom den inte avsåg varor och tjänster som sådana, utan den grupp konsumenter som varorna och tjänsterna var avsedda för. Enligt överklagandenämnden skulle detta medföra rättsosäkerhet i fråga om skyddet för märket (punkterna 9–11 i det överklagade beslutet).
11      För det andra preciserade överklagandenämnden att omsättningskretsen huvudsakligen bestod av engelskspråkiga genomsnittskonsumenter och fackmän i Europeiska unionen (från Förenade kungariket, Irland, Malta, Cypern, Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige), eftersom uttrycket EZMIX utgörs av de engelska orden ez, som är en sammandragning av ordet easy, och mix (punkterna 18–21 i det överklagade beslutet).
12      För det tredje ansåg överklagandenämnden att det sökta varumärket var beskrivande för de avsedda varorna och tjänsterna i den mening som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009, eftersom omsättningskretsen omedelbart skulle förstå ordkännetecknet EZMIX – som utgörs av orden ez (som är en sammandragning av ordet easy, som betyder bland annat lätt, enkel) och mix (som betyder mixa) – så, att de erbjudna varorna och tjänsterna gör det möjligt att lätt mixa musik, ljud och bilder. Det anger således en väsentlig egenskap hos de varor och tjänster som ansökan om registrering omfattar och inte deras kommersiella ursprung (punkterna 22–42 i det överklagade beslutet).
13      För det fjärde ansåg överklagandenämnden att det sökta varumärket saknade den särskiljningsförmåga som erfordras för att registreras enligt artikel 7.1 b i förordning 207/2009, eftersom omsättningskretsen inte uppfattade kännetecknet EZMIX som ett varumärke för varor eller tjänster, utan endast som en beskrivning av deras egenskaper (punkterna 43–47 i det överklagade beslutet).
14      För det femte ansåg överklagandenämnden att även om äldre varumärkesregistreringar, såsom EASYBANK måste beaktas för att säkerställa att principerna om likabehandling och god förvaltningssed iakttas, avser EUIPO:s prövning av en ansökan om varumärkesregistrering de faktiska omständigheterna i det enskilda ärendet och företas enbart med avseende på de kriterier som slås fast i förordning nr 207/2009 (punkterna 48–50 i det överklagade beslutet).
15      För det sjätte ansåg överklagandenämnden, i motsats till vad klaganden anfört, att denne inte hade styrkt att varumärket EZMIX hade förvärvat särskiljningsförmåga till följd av användning den dag då ansökan om varumärke gavs in, så att bland annat omsättningskretsen skulle kunna ange att varorna och tjänsterna i fråga kommer från ett visst företag. Överklagandenämnden ansåg därför att villkoren enligt artikel 7.3 i förordning nr 207/2009 (nu artikel 7.3 i förordning 2017/1001) för att bifalla ansökan om registrering inte var uppfyllda (punkterna 51–65 i det överklagade beslutet).
Parternas yrkanden
16      Klaganden har yrkat att tribunalen ska
–        ogiltigförklara det överklagade beslutet, och
–        förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.
17      EUIPO har yrkat att tribunalen ska
–        ogilla överklagandet, och
–        förplikta klaganden att ersätta rättegångskostnaderna.
Rättslig bedömning
Huruvida den bevisning som klaganden förebringat för första gången inför tribunalen kan prövas
18      EUIPO har först och främst gjort gällande att den bevisning som klaganden förebringat för första gången inför tribunalen, det vill säga bilagorna A.9–A.14, för att styrka bland annat betydelsen av orddelen ez i det sökta varumärket, inte kan prövas.
19      Med beaktande av föremålet för överklagande enligt artikel 65 i förordning nr 207/2009 (nu artikel 72 i förordning 2017/1001), är tribunalens uppgift i ett sådant överklagande inte att ompröva de faktiska omständigheterna mot bakgrund av handlingar som har getts in för första gången vid tribunalen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 november 2005, Sadas/harmoniseringskontoret – LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE), T‑346/04, EU:T:2005:420, punkt 19, och dom av den 9 februari 2017, International Gaming Projects/EUIPO – adp Gauselmann (TRIPLE EVOLUTION), T‑82/16, ej publicerad, EU:T:2017:66, punkt 16).
20      Det är utrett i målet att de handlingar som avses ovan i punkt 18, det vill säga bilagorna A.9–A.14 till ansökan, gavs in för första gången i samband med överklagandet till tribunalen. Dessa handlingar kan därför inte prövas och det är inte nödvändigt att pröva deras bevisvärde.
Prövning i sak
21      Till stöd för överklagandet har klaganden åberopat tre grunder. Den första grunden avser åsidosättande av artikel 43 i förordning nr 207/2009, den andra åsidosättande av artikel 7.1 c och 7.2 i samma förordning (nu artikel 7.2 i förordning 2017/1001), och den tredje åsidosättande av artikel 7.1 b och 7.2 i samma förordning.
22      Den andra grunden ska prövas först.
Den andra grunden, åsidosättande av artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009
23      Överklagandenämnden anser att betydelsen av varumärket EZMIX var tydlig, eftersom det bestod av ez, som är en sammandragning av det engelska ordet easy (som betyder bland annat lätt, enkel) och mix (ett engelskt ord som (i samband med musikinspelning) betyder balansera och justera (ljud på inspelade spår) på en multitrackbandspelare, (vid offentliga föreställningar) balansera och justera (ljudnivåer från mikrofoner och sensorer), det att mixa eller ett mixningstillfälle, resultatet av mixning; musikmix, ljud som erhålls vid mixning).
24      Enligt överklagandenämnden finns det ingenting subtilt, indirekt eller underförstått i den mening som förmedlas genom det sökta varumärket EZMIX. Genom det ordet kan omsättningskretsen omedelbart förstå att de utbjudna varorna eller tjänsterna gör det möjligt att lätt mixa musik, ljud och bilder. Enligt överklagandenämnden behöver ett invecklat resonemang inte utvecklas för att komma till den slutsatsen, eftersom EZMIX anger en väsentlig egenskap hos varorna och tjänsterna, men inte deras kommersiella ursprung. Överklagandenämnden drog därför slutsatsen att ordet ezmix ”betyder lätt, enkel mixning” och att det därför är beskrivande för samtliga varor och tjänster som avses med ansökan förutom ”molntjänster” i klass 42.
25      Klaganden har hävdat att det förhållandet att ordet ez finns i onlinedatabaser med internetslang, där det har betydelsen lätt, inte innebär att den betydelsen är en del av begreppsvärlden eller en del av det språk som omsättningskretsen använder ofta. Enligt klaganden kan förkortningen ez användas på många sätt och även betydelsen easy som överklagandenämnden har angett och som kommer från internet eller jargong, har många aspekter och är inte synonymt med ”förenklade upplysningar”.
26      Det följer av rättspraxis att artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009 utgör hinder för att kännetecken eller upplysningar som avses i den bestämmelsen förbehålls ett enda företag genom att de registreras som varumärke. Bestämmelsen tjänar således ett syfte av allmänintresse, nämligen att sådana kännetecken och upplysningar ska kunna användas fritt av alla (dom av den 23 oktober 2003, harmoniseringskontoret/Wrigley, C‑191/01 P, EU:C:2003:579, punkt 31, dom av den 27 februari 2002, Ellos/harmoniseringskontoret (ELLOS), T‑219/00, EU:T:2002:44, punkt 27, dom av den 2 maj 2012, Universal Display/harmoniseringskontoret (UniversalPHOLED), T‑435/11, ej publicerad, EU:T:2012:210, punkt 14, och dom av den 22 juni 2017, Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl), T‑236/16, EU:T:2017:416, punkt 32).
27      Dessutom anses kännetecken eller upplysningar vilka i handeln visar egenskaperna hos den vara eller tjänst som ansökan gäller enligt artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009 inte kunna fylla ett varumärkes grundläggande funktion, nämligen att ange varans eller tjänstens kommersiella ursprung så att den konsument som köper den vara eller den tjänst som kännetecknas av varumärket kan göra samma val vid ett senare köp, om erfarenheten varit positiv, eller göra ett annat val, om erfarenheten varit negativ (dom av den 23 oktober 2003, harmoniseringskontoret/Wrigley, C‑191/01 P, EU:C:2003:579, punkt 30, och dom av den 2 maj 2012, UniversalPHOLED, T‑435/11, ej publicerad, EU:T:2012:210, punkt 15 och dom av den 22 juni 2017, ZUM wohl, T‑236/16, EU:T:2017:416, punkt 33).
28      Härav följer att ett kännetecken omfattas av förbudet i denna bestämmelse bara om det har ett tillräckligt direkt och konkret samband med de aktuella varorna eller tjänsterna, så att omsättningskretsen omedelbart och utan vidare eftertanke kan uppfatta en beskrivning av dessa varor eller tjänster eller en av deras egenskaper (se dom av den 16 oktober 2014, Larrañaga Otaño/harmoniseringskontoret (GRAPHENE), T‑458/13, EU:T:2014:891, punkt 16 och där angiven rättspraxis, och dom av den 22 juni 2017, ZUM wohl, T‑236/16, EU:T:2017:416, punkt 34).
29      Frågan huruvida ett kännetecken är beskrivande kan endast bedömas dels i förhållande till hur omsättningskretsen uppfattar kännetecknet, dels i förhållande till de berörda varorna eller tjänsterna (se dom av den 7 juni 2005, Münchener Rückversicherungs-Gesellschaft/harmoniseringskontoret (MunichFinancialServices), T‑316/03, EU:T:2005:201, punkt 26 och där angiven rättspraxis och dom av den 22 juni 2017, ZUM wohl, T‑236/16, EU:T:2017:416, punkt 35).
30      Det är mot bakgrund av dessa principer som överklagandet ska prövas på den andra grunden.
31      I likhet med vad överklagandenämnden konstaterade utan att klaganden bestred detta, konstaterar tribunalen inledningsvis att de varor och tjänster som avses med varumärkesansökan, med hänsyn till varornas och tjänsternas slag, är avsedda för professionella användare som har en hög uppmärksamhetsnivå, liksom en normalt informerad och skäligen uppmärksam och medveten genomsnittskonsument.
32      Såsom framgår av punkt 18 i det överklagade beslutet, ansåg överklagandenämnden, utan att klaganden bestred detta, att den del av omsättningskretsen som var berörd av det sökta varumärkets beskrivande karaktär huvudsakligen utgjordes av engelskspråkiga konsumenter i Europeiska unionen (från Förenade kungariket, Irland, Malta, Cypern, Danmark, Finland, Nederländerna och Sverige), eftersom det sökta varumärket bestod av engelska ord.
33      Det sökta varumärket utgörs av två ordelement, nämligen ez och mix.
34      Klaganden har inte bestritt, vilket överklagandenämnden anser, att ordelementet mix (i samband med musikinspelningar) betyder balansera och justera (ljud på inspelade spår) på en multitrackbandspelare, (vid offentliga föreställningar) balansera och justera (ljudnivåer från mikrofoner och sensorer), det att mixa eller ett mixningstillfälle, resultatet av mixning; musikmix, ljud som erhålls vid mixning.
35      Inte heller beträffande ordelementet ez har klaganden bestritt överklagandenämndens konstaterande att det är fråga om ett slangord som används i meddelanden, elektroniska texter och elektronisk post, samt att det är en sammandragning av easy. Överklagandenämnden har betonat och klaganden har inte bestritt, att det ordet påträffas överallt på internet samt ofta används på vardaglig engelska och i handeln med samma betydelse lätt. Klaganden har bestritt överklagandenämndens slutsats att alla som har goda kunskaper i engelska, bland annat omsättningskretsen, omedelbart förstår att ordet ez endast avser tanken på förenkling.
36      Tribunalen anser att överklagandenämnden inte begick något fel när den drog den slutsatsen att alla som har goda kunskaper i engelska, bland annat omsättningskretsen, omedelbart förstår att den beskrivande betydelsen av ez i det sökta varumärket EZMIX är synonym med ”lätt, enkel” (punkt 26 i det överklagade beslutet) och att det sökta varumärket EZMIX därför betyder ”lätt, enkel mixning” samt att det således är beskrivande för samtliga varor och tjänster som avses med registreringsansökan (punkt 25 i det överklagade beslutet).
37      Enligt rättspraxis är överklagandenämnden vid sin prövning skyldig att göra en bedömning av huruvida varumärket i dess helhet har beskrivande karaktär (se dom av den 24 april 2012, Leifheit/harmoniseringskontoret (EcoPerfect), T‑328/11, ej publicerad, EU:T:2012:197, punkt 18 och där angiven rättspraxis, och dom av den 25 september 2014, Cewe Stiftung/harmoniseringskontoret (SMILECARD), T‑484/12, ej publicerad, EU:T:2014:810, punkt 17). Det sökta varumärket ska därför bedömas i sin helhet.
38      Enligt fast rättspraxis är ett varumärke som utgörs av en nybildning, eller av ett ord som består av olika delar som var för sig beskriver egenskaper hos de varor eller tjänster som registreringsansökan avser, i sig beskrivande för nämnda egenskaper hos dessa varor eller tjänster, i den mening som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009, om det inte finns en märkbar skillnad mellan nybildningen eller ordet och enbart summan av de delar som nybildningen eller ordet består av. En förutsättning för att en sådan skillnad ska anses föreligga är att nybildningen eller ordet, på grund av sammansättningens ovanliga karaktär i förhållande till nämnda varor eller tjänster, skapar ett intryck som är tillräckligt avlägset från det intryck som uppkommer av att de upplysningar som erhålls genom de delar som ordet består av bara läggs samman, så att nybildningen eller ordet blir något mer än summan av nämnda delar. Även bedömningen av det aktuella ordet med beaktande av lämpliga lexikaliska och grammatiska regler är härvid relevant (se dom av den 7 juli 2011, Cree/harmoniseringskontoret (TRUEWHITE), T‑208/10, ej publicerad, EU:T:2011:340, punkt 16 och där angiven rättspraxis, och dom av den 25 september 2014, (SMILECARD), T‑484/12, ej publicerad, EU:T:2014:810, punkt 18).
39      Mot bakgrund av den rättspraxis som angetts ovan i punkterna 28 och 29 måste ett kännetecken, för att omfattas av förbudet i artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009, ha ett tillräckligt direkt och konkret samband med de aktuella varorna eller tjänsterna så att omsättningskretsen omedelbart och utan vidare eftertanke ska kunna uppfatta en beskrivning av dessa varor eller tjänster eller av en egenskap hos dessa. Enligt samma rättspraxis kan frågan huruvida ett kännetecken är beskrivande endast bedömas dels i förhållande till hur omsättningskretsen uppfattar kännetecknet, dels i förhållande till de varor eller tjänster som omfattas av ansökan om varumärkesregistrering.
40      Det är, som klaganden har betonat, riktigt att tribunalen har slagit fast att ordet easy varit allmänt lovordande och att den har ansett att det framkallat associationer, inbegripit en subjektiv bedömning och helt och hållet saknat specifik karaktär. Tribunalen slog fast att det ordet i kombination med ordet bank, i synnerhet när det hänför sig till en onlinebank, varit ägnat att hos eventuella klienter framkalla det allmänt positiva intrycket att man enkelt och utan ansträngning kan få tillgång till onlinebanken i fråga. Tribunalen fann således att ordet easybank inte kunde anses vara endast deskriptivt för en onlinebanks tjänster (dom av den 5 april 2001, Bank für Arbeit und Wirtschaft/harmoniseringskontoret (EASYBANK), T‑87/00, EU:T:2001:119, punkterna 27 och 28).
41      Tribunalen har vidare slagit fast att det vid en helhetsbedömning av kännetecknet EASYCOVER framgick att detta ur omsättningskretsens synvinkel hade ett tillräckligt direkt och konkret samband med de varor som registreringsansökan avsåg, det vill säga bland annat ”byggnadsmaterial (ej av metall)” och ”flyttbara byggnader, ej av metall”, varor i kategorierna ”asfalt, tjära och bitumen” och ”styva rör (ej av metall) för byggnation” eller ”tyger och textilprodukter”, eftersom den lätthet med vilken de ifrågavarande varorna kunde fås att täcka eller innesluta skulle kunna beaktas vid omsättningskretsens val och därför utgjorde en egenskap (se för ett liknande resonemang, dom av den 13 november 2008, Duro Sweden/harmoniseringskontoret (EASYCOVER), T‑346/07, ej publicerad, EU:T:2008:496, punkterna 57, 59 och 63).
42      I likhet med omständigheterna i målet T‑346/07, som nämnts ovan i punkt 41, och i motsats till omständigheterna i målet T‑87/00, som nämnts ovan i punkt 40, gjorde överklagandenämnden en riktig bedömning när den fann att omsättningskretsen inte behövde göra en betydande mental ansträngning för att uppfatta det omedelbara positiva budskap som ligger till grund för kännetecknet EZMIX, eftersom lättheten att mixa är ett stort försäljningsargument i marknadssegmentet för material och datormjukvara som används för inspelning och mixning av musik.
43      Såsom framgår av det överklagade beslutet stöder klaganden själv den tolkningen av betydelsen av EZMIX och särskilt av ordelementet ez, eftersom klaganden på sin webbplats visar de varor och tjänster för vilka varumärket sökts registrerat, tillsammans med sin slogan ”start mixing – it’s EZ”. Överklagandenämnden har i det sammanhanget betonat att ordelementet ez tydligt hänvisar omsättningskretsen till easy och därmed till tanken att de ifrågavarande varorna och tjänsterna gör en ”mixning enkel, lätt”.
44      Såsom EUIPO har betonat framgår det tydligt av flera artikelutdrag som klaganden har lagt fram, att för omsättningskretsen betyder ordelementet ez ”easy” i betydelsen ”enkel, lätt mixning”. Så är fallet bland annat i de artiklar som ingår i EUIPO:s handlingar avseende klagandens varor och tjänster, på sidorna 46, 48, 54 och 65 i de handlingarna.
45      Under dessa förhållanden underkänner tribunalen även klagandens argument att ez i dennes slogan ”start mixing – it’s EZ” även skulle kunna tolkas så, att det anspelar på avkoppling och inte att det betyder ”enkel, lätt mixning”.
46      Även om ordet easy, som klaganden har hävdat kan ha flera betydelser och till exempel anspela på avkoppling, är det tillräckligt att ange att det följer av fast rättspraxis att ett ordkännetecken inte ska registreras, i enlighet med artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009, när åtminstone en av dess möjliga betydelser beskriver en egenskap hos de aktuella varorna eller tjänsterna (se, för ett liknande resonemang, dom av den 27 februari 2015, Universal Utility International/harmoniseringskontoret (Greenworld), T‑106/14, ej publicerad, EU:T:2015:123, punkt 32 och där angiven rättspraxis).
47      Klaganden har även gjort gällande att bolaget är innehavare av andra registrerade EU-varumärken som innehåller ordelementet ez, bland annat EZDRUMMER, EZKEYS och EZX. Det utvisar en beslutspraxis hos EUIPO i en annan riktning än det beslut som fattades i förevarande mål.
48      Enligt fast rättspraxis ska EUIPO utöva sin behörighet i enlighet med de allmänna principerna i unionsrätten, bland annat principerna om likabehandling och god förvaltningssed. I samband med handläggningen av en ansökan om registrering av ett EU-varumärke ska beslut beaktas som redan har fattats avseende liknande ansökningar och EUIPO ska särskilt uppmärksamt undersöka huruvida det finns anledning att besluta på samma sätt (se dom av den 7 oktober 2015, The Smiley Company/harmoniseringskontoret (formen av en smiley med ögon i ett hjärta), T‑656/13, ej publicerad, EU:T:2015:758, punkterna 43 och 44 och där angiven rättspraxis, och dom av den 9 november 2016, Smarter Travel Media/EUIPO (SMARTER TRAVEL), T‑290/15, ej publicerad, EU:T:2016:651, punkterna 66 och 67 och där angiven rättspraxis).
49      Enligt rättspraxis ska emellertid legalitetsprincipen iakttas vid sidan av principerna om likabehandling och god förvaltningssed. Den som ansöker om registrering av ett kännetecken som EU-varumärke kan därför inte till sin fördel åberopa en rättsstridig åtgärd som någon annan beviljats eller som gynnat någon annan för att ett identiskt beslut ska antas (se dom av den 7 oktober 2015, Formen av en smiley med ögon i ett hjärta), T‑656/13, ej publicerad, EU:T:2015:758, punkt 45 och där angiven rättspraxis, och dom av den 9 november 2016, SMARTER TRAVEL, T‑290/15, ej publicerad, EU:T:2016:651, punkt 68).
50      Med hänsyn till kraven på rättssäkerhet och närmare bestämt god förvaltning, ska bedömningen av en registreringsansökan vara strikt och fullständig för att förhindra att varumärken registreras otillbörligt. En sådan bedömning måste göras i varje enskilt fall. En registrering av ett kännetecken som EU-varumärke ska prövas utifrån specifika villkor som är tillämpliga inom ramen för de faktiska omständigheterna i det aktuella fallet och som visar om det föreligger något registreringshinder för kännetecknet i fråga (se dom av den 7 oktober 2015, Formen av en smiley med ögon i ett hjärta, T‑656/13, ej publicerad, EU:T:2015:758, punkt 46 och där angiven rättspraxis, och dom av den 9 november 2016, SMARTER TRAVEL, T‑290/15, ej publicerad, EU:T:2016:651, punkt 69).
51      Det framgår även av domstolens praxis att de skäl som tribunalen erinrat om ovan i punkterna 48–50 är giltiga även om det kännetecken som sökts registrerat som EU-varumärke är sammansatt på samma sätt som ett varumärke för vilket EUIPO redan har medgivit registrering som EU-varumärke och som avser varor eller tjänster som är identiska med eller liknar dem för vilka det ifrågavarande kännetecknet har sökts registrerat (se dom av den 7 oktober 2015, Formen av en smiley med ögon i ett hjärta, T‑656/13, ej publicerad, EU:T:2015:758, punkt 47 och där angiven rättspraxis, och dom av den 9 november 2016, SMARTER TRAVEL, T‑290/15, ej publicerad, EU:T:2016:651, punkt 70).
52      Tribunalen erinrar om att enligt fast rättspraxis ska överklagandenämnderna fatta beslut enligt förordning nr 207/2009 beträffande registrering av ett kännetecken som gemenskapsvarumärke inom ramen för en normbunden behörighet och att de således inte har någon befogenhet att företa skönsmässiga bedömningar. Frågan huruvida ett kännetecken kan registreras som EU-varumärke ska därför bedömas enbart på grundval av denna förordning, såsom den tolkas av unionsdomstolen, och inte mot bakgrund av EUIPO:s tidigare praxis (dom av den 12 juni 2007, Sherwin-Williams/harmoniseringskontoret (TWIST & POUR), T‑190/05, EU:T:2007:171, punkt 38, och dom av den 9 november 2016, SMARTER TRAVEL, T‑290/15, ej publicerad, EU:T:2016:651, punkt 71). Härav följer att EUIPO:s beslutspraxis inte kan utgöra grund för berättigade förväntningar (dom av den 7 oktober 2015, Formen av en smiley med ögon i ett hjärta, T‑656/13, ej publicerad, EU:T:2015:758, punkt 47, och dom av den 9 november 2016, SMARTER TRAVEL, T‑290/15, ej publicerad, EU:T:2016:651, punkt 72).
53      I förevarande mål framgår det av prövningen i punkterna 23–25, 32–36 och 41–45 ovan att överklagandenämnden efter en helhetsbedömning och med beaktande av omsättningskretsens uppfattning konstaterade att klagandens ansökan om registrering av EU-varumärke inte kunde bifallas på grund av ett absolut registreringshinder enligt artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009. Den bedömningen kan, i enlighet med den rättspraxis som angetts ovan i punkterna 48–52, inte ifrågasättas endast på grund av att överklagandenämnden inte varit konsekvent genom att den i förevarande ärende inte följde EUIPO:s beslutspraxis. Härav följer att varken EUIPO:s beslut som klaganden har åberopat eller den omständigheten att EUIPO har registrerat andra varumärken än det omtvistade som innehåller ordelementet ez kan påverka det överklagade beslutet. Detta argument kan således inte godtas.
54      Klaganden har även hävdat att det sökta varumärket inte i något fall kan vara beskrivande för ”datormjukvara för behandling av bilder, datormjukvara för musikproduktion, närmare bestämt för simulering av förstärkare, datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning, närmare bestämt för förstärkarsimulering och tjänster för design och utveckling av datormjukvara för musikproduktion och musikkomposition samt design och utveckling av datormjukvara i form av ljudbibliotek”.
55      I samband med det argumentet har klaganden gjort gällande för det första att mixning av bilder absolut inte har samma betydelse på bildområdet som på ljudområdet. Klaganden har för det andra hävdat att datormjukvara för musikproduktion och närmare bestämt för simulering av förstärkare liksom datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning, närmare bestämt för simulering av förstärkare, syftar till att simulera en förstärkning när ljudet återskapas och absolut inte har någonting att göra med mixning. Klaganden har för det tredje gjort gällande att tjänster för design och utveckling av datormjukvara för musikproduktion och för musikkomposition samt design och utveckling av datormjukvara i form av ljudbibliotek inte kan beskrivas genom benämningen EZMIX, eftersom ordet ez tydligt ger upphov till en positiv och öppen association, och därför inte har beskrivande karaktär.
56      Vad först och främst avser ”datormjukvara för datorer avsedd för bildhantering” erinrar varumärket EZMIX, såsom EUIPO helt riktigt har anfört, om den omständigheten att datormjukvara gör det möjligt att lätt mixa bilder, till exempel för att göra videor. EUIPO har exemplifierat med ”VJ” (video-jockeys) som ”mixar” (mix) videor som hör samman med musiken och har riktigt hävdat att budskapet ”easy mix” beskriver all slags datormjukvara för bildhantering som är enkel att använda och som gör det möjligt att mixa bilder för att göra en video.
57      Även EUIPO har hävdat att datormjukvara för datorer avsedd för musikkomposition kan användas tillsammans med ljudfiler och kan göra det möjligt att mixa de ljudfilerna under komponerandet. Varumärket EZMIX har därför ett tydligt samband med de varorna. EUIPO har härvid gjort gällande att ljudbibliotek och musikinspelningar kan bestå av till exempel förinspelade musikslingor med olika instrument eller andra ljudeffekter som användaren lätt kan välja ut ur ett urval och som underlättar mixningen av en sång. EUIPO har i detta sammanhang på goda grunder tillagt att datormjukvara för datorer för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning till exempel kan vara avsedd att användas tillsammans med mixerbord. EUIPO har även betonat att simulering av förstärkare är verktyg som används för att mixa musik.
58      Vad beträffar tjänster för design och utveckling av datormjukvara för datorer avsedd för musikproduktion och för musikkomposition, gjorde EUIPO en riktig bedömning när myndigheten anmärkte att varumärket EZMIX betyder att datormjukvara som klaganden utformat och utvecklat underlättar musikmixning och att varumärket EZMIX därför har ett tydligt samband med de tjänsterna.
59      Klagandens argument ovan i punkterna 54 och 55 kan därför inte godtas.
60      Till stöd för den andra grunden har klaganden även åberopat att det sökta varumärket är suggestivt utan att för den skull vara beskrivande. Enligt klaganden använder varumärket EZMIX, trots att det eventuellt är beskrivande, en innovativ och oväntad beteckning. Det innehåller – i likhet med varumärket FUN som diskuterades i mål T‑67/07 (dom av den 2 december 2008, Ford Motor/harmoniseringskontoret (FUN), T‑67/07, EU:T:2008:542) eller varumärket EUROPREMIUM som diskuterades i mål T‑334/03 (dom av den 12 januari 2005, Deutsche Post EURO EXPRESS/harmoniseringskontoret (EUROPREMIUM), T‑334/03, EU:T:2005:4] – en svagare associationsgrad mellan varumärket och de varor eller tjänster som avses i ansökan om registrering. Enligt klagandens uppfattning borde det sökta varumärket därför ha registrerats.
61      I mål T‑67/07, som klaganden har anfört, fann tribunalen att kännetecknet FUN, med avseende på motordrivna landfordon kunde uppfattas så, att det angav att de fordonen kunde vara roliga eller utgöra en källa till glädje. Kännetecknet kunde således anses ge varan en positiv framtoning, på samma sätt som en reklambild, genom att hos den relevanta konsumenten väcka idén om att ett fordon kan vara en källa till glädje. Tribunalen fann emellertid att kännetecknet FUN förblev suggestivt, även om ett motordrivet markfordon kan vara en källa till glädje för föraren. Kännetecknet FUN omfattades därför inte av förbudet i artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009 (dom av den 2 december 2008, FUN, T‑67/07, EU:T:2008:542, punkterna 34 och 38).
62      I mål T‑334/03, som även det har anförts av klaganden, fann tribunalen att överklagandenämnden felaktigt hade underlåtit att göra sin analys i förhållande till de ifrågavarande varorna och tjänsterna och inte heller visat att ordkännetecknet EUROPREMIUM, uppfattat som en hänvisning till europeiska högkvalitativa varor och tjänster, kunde tjäna som en direkt angivelse av nämnda varor och tjänster (dom av den 12 januari 2005, EUROPREMIUM, T‑334/03, EU:T:2005:4, punkt 46).
63      I förevarande mål framgår det däremot av prövningen ovan i punkterna 23–25, 32–36 och 41–45 att överklagandenämnden inte begick något fel när den drog slutsatsen att omsättningskretsen inte behöver göra en betydande mental ansträngning för att uppfatta det omedelbara positiva budskap som ligger till grund för kännetecknet EZMIX i fråga om de varor och tjänster som avses med ansökan om registrering och att varumärket därför var beskrivande för de varorna och tjänsterna. Det sökta varumärket förblir därför inte suggestivt och omfattas således av förbudet i artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009. Detta argument kan således inte godtas.
64      Mot bakgrund av ovanstående kan överklagandet inte vinna bifall såvitt avser den andra grunden.
Den tredje grunden, åsidosättande av artikel 7.1 b i förordning nr 207/2009
65      Såsom framgår av lydelsen i artikel 7.1 i förordning nr 207/2009 är det tillräckligt att ett av de absoluta registreringshindren är tillämpligt för att det sökta kännetecknet inte ska kunna registreras som EU-varumärke (dom av den 22 juni 2017, ZUM wohl, T‑236/16, EU:T:2017:416, punkt 62 och där angiven rättspraxis).
66      Det följer av prövningen av föregående grund att det kännetecken som är föremål för registreringsansökan är beskrivande i den mening som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009. Det registreringshindret utgör i sig en tillräcklig grund för att den omstridda ansökan om registrering ska avslås. Det är därför under alla omständigheter inte ändamålsenligt att pröva den grund som avser åsidosättande av artikel 7.1 b i nämnda förordning (se dom av den 22 juni 2017, ZUM wohl, T‑236/16, EU:T:2017:416, punkt 63 och där angiven rättspraxis).
Den första grunden: Huruvida artikel 43 i förordning nr 207/2009 har åsidosatts
67      I denna grund har klagandebolaget hävdat att det har ställt upp följande begränsningar för varumärket vid överklagandenämnden:
–        beträffande varor och tjänster i klass 9:
”a)      datormjukvara för musikproduktion, nämligen för förstärkarsimulering;
b)      datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning, nämligen för förstärkarsimulering
c)      samtliga varuslag avsedda endast för användning tillsammans med digitala ljudarbetsstationer (DAW) samt för professionella tonsättare. Kompositörer och musikskapare.”
–        beträffande varor och tjänster i klass 42:
”d)      samtliga tjänster avsedda endast för användning tillsammans med digitala ljudarbetsstationer (DAW) samt för professionella tonsättare, kompositörer och musikskapare”
68      Klaganden har med avseende på klass 9 hävdat att överklagandenämnden gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den avslog de två första begränsningarna av det sökta varumärket, dels på grund av bristande motivering av det överklagade beslutet, dels på grund av att begränsningarna uppfyllde kraven på precision enligt rättspraxis.
69      EUIPO har genmält att den omständigheten att begränsningen avseende uttrycket ”för professionella tonsättare, kompositörer och musikskapare” inte kunde prövas i sak, vilket klaganden inte har bestritt, med nödvändighet medför att ansökan om begränsning avslås i sin helhet, eftersom uttrycket avser hela den föregående texten.
70      EUIPO har hävdat att klaganden inte har ingett fyra olika ansökningar om begränsning av varumärkesansökan, utan har ingett en lydelse som ska beaktas i sin helhet. EUIPO har gjort gällande att även om klaganden hade ingett de ifrågavarande begränsningarna utan begränsningen ”för professionella tonsättare, kompositörer och musikskapare”, skulle detta inte ha påverkat det överklagade beslutet. Enligt EUIPO är ordet ezmix nämligen även beskrivande och inte särskiljande för de varor och tjänster som följer av de begränsningarna, eftersom ifrågavarande datormjukvara, som avser förstärkarsimulering, används för att mixa musik, varför resonemanget i det överklagade beslutet kan tillämpas även på varor och tjänster som omfattas av den allmännare kategori som inte godtagits i den andra grunden.
71      Det följer av punkt 67 ovan att de begränsningar som klaganden begärde vid överklagandenämnden, vars avslag har överklagats, endast var specificeringar som klaganden hade framfört tidigare. Det framgår nämligen av punkt 5 ovan att klaganden ingav en begränsning till granskaren den 3 juli 2015 om att det sökta varumärket innefattade bland annat ”datormjukvara för musikproduktion” och ”datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning”. Härav följer att klaganden genom den begränsning som begärdes hos överklagandenämnden den 9 februari 2016 avseende dessa två aspekter endast hade lagt till uttrycket ”nämligen för förstärkarsimulering” i vart och ett av fallen.
72      EUIPO gjorde en riktig bedömning när det gjordes gällande att även om klaganden hade ingett de ifrågavarande begränsningarna utan begränsningen ”för professionella tonsättare, kompositörer och musikskapare”, skulle detta inte ha påverkat det överklagade beslutet.
73      Genom den begränsning som gavs in den 9 februari 2016, ”nämligen för förstärkarsimulering”, begärde klaganden endast en mer begränsad beskrivning av kategorierna ”datormjukvara för musikproduktion” och ”datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning”. Såsom EUIPO har gjort gällande används datormjukvara för simulering av förstärkare även när musik mixas och förhållandet mellan det sökta varumärket EZMIX och de aktuella varorna och tjänsterna har därför inte påverkats.
74      Det resonemang som i förevarande dom har gjort det möjligt att dra slutsatsen att ordet ezmix är beskrivande, kan också tillämpas på de varor och tjänster som är resultatet av begränsningen ”nämligen för förstärkarsimulering”.
75      Härav följer att, oberoende av begränsningen ”för professionella tonsättare, kompositörer och musikskapare” som klaganden begärt, har ordet ezmix i förevarande dom betraktats som beskrivande för de varor och tjänster som är resultatet av den begränsning som klaganden begärde den 3 juli 2015. Samma ord måste ofrånkomligen anses vara beskrivande för de varor och tjänster som är resultatet av den begränsning som begärdes den 9 februari 2016, nämligen ”nämligen för förstärkarsimulering”.
76      Det överklagade beslutet kan därför inte ogiltigförklaras, eftersom talan inte kan bifallas på den andra grunden, på grund av att det sökta varumärket, som omfattade den allmänna kategorin av varor och tjänster, ”datormjukvara för musikproduktion” och ”datormjukvara för kontroll och förbättring av ljudkvalitet hos ljudutrustning” anses beskrivande och strida mot artikel 7.1 c i förordning nr 207/2009.
77      Härav följer att överklagandet inte kan vinna bifall på den första grunden, som saknar verkan.
78      Av vad som anförts ovan följer att överklagandet ska ogillas.
Rättegångskostnader
79      Enligt artikel 134.1 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. EUIPO har yrkat att klaganden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom klaganden har tappat målet, ska EUIPO:s yrkande bifallas.
Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (nionde avdelningen)
följande:
1)      Överklagandet ogillas.
2)      Toontrack Music AB ska ersätta rättegångskostnaderna.
Gervasoni
Madise
Da Silva Passos
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 22 november 2017.
E. Coulon
S. Gervasoni
Justitiesekreterare
Ordförande
* Rättegångsspråk: svenska.