Laikina versija
TEISINGUMO TEISMO (aštuntoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. kovo 26 d.(*)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Valstybės pagalba – Sąvoka „pagalbos schema“ – Kitos įgyvendinimo priemonės – Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos numatyta priimti pagalbos schemas, skirtas
galimybei pirkti nekilnojamąjį turtą sudaryti – Šių teisės aktų įgyvendinimas savivaldybių reglamentais “
Byloje C‑58/25
dėl Grondwettelijk Hof (Konstitucinis Teismas, Belgija) 2025 m. sausio 16 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2025 m. sausio 29 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Fremoluc NV,
Association de Promotion des Droits Humains et des Minorités ASBL
prieš
Vlaamse Regering
TEISINGUMO TEISMAS (aštuntoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkė O. Spineanu-Matei, aštuntosios kolegijos teisėjo pareigas einantis trečiosios kolegijos pirmininkas C. Lycourgos (pranešėjas) ir teisėjas S. Rodin,
generalinis advokatas A. Biondi,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–        Fremoluc NV, atstovaujamos advocaten P. de Bandt, J. Dewispelaere ir R. Van Heddeghem,
–        Vlaamse Regering, atstovaujamos advocaten E. Cloots, T. Roes ir S. Sottiaux,
–        Nyderlandų vyriausybės, atstovaujamos J. M. Hoogveld ir J. Langer,
–        Europos Komisijos, atstovaujamos A. Bouquet ir L. Flynn,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl SESV 107 straipsnio 1 dalies ir 108 straipsnio 3 dalies, taip pat teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio saugumo principų išaiškinimo.
2        Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Fremoluc NV ir Association de Promotion des Droits Humains et des Minorités ASBL ginčą su Vlaamse Regering (Flandrijos vyriausybė, Belgija) dėl Vlaams Gewest (Flandrijos regionas, Belgija) nuostatų, pagal kurias tam tikroms savivaldybėms leidžiama taikyti specialias žemės sklypų ar būstų perleidimo sąlygas ir kuriose numatyta šių savivaldybių finansinė parama pirkėjams.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3        2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias [SESV] 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9), 1 straipsnio c–e punktuose nustatyta:
„Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
<...>
c)      nauja pagalba – visa pagalba, t. y. pagalbos sistemos [schemos] ir individuali pagalba, kuri nėra egzistuojanti [esama] pagalba, įskaitant egzistuojančios [esamos] pagalbos pakeitimus;
d)      pagalbos schema – bet kuris teisės aktas, pagal kurį bendrai ir abstrakčiai teisės aktuose apibrėžtoms įmonėms netaikant kitų įgyvendinimo priemonių galima teikti individualią pagalbą, ir bet kuris teisės aktas, pagal kurį vienai arba kelioms įmonėms gali būti teikiama su konkrečiu projektu nesusijusi ir neribotam laikotarpiui skirta pagalba, ir (arba) neriboto dydžio pagalba;
e)      individuali pagalba – pagalba, kuri skiriama neatsižvelgiant į teikiamos pagalbos, ir pagalba, kurią skiriant atsižvelgiant į teikiamos pagalbos schemą turi būti pranešta [individuali pagalba – pagalba, skiriama ne pagal pagalbos schemą, arba ta, kuri skiriama pagal pagalbos schemą, tačiau apie kurią turėtų būti pranešta]“.
4        Šio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
Suinteresuotoji valstybė narė, išskyrus tuos atvejus, kai pagal SESV 109 straipsnį priimtuose reglamentuose ir kitose atitinkamose SESV nuostatose yra numatyta kitaip, iš anksto praneša [Europos] Komisijai apie bet kuriuos planus skirti naują pagalbą. Gavusi pranešimą, Komisija apie tai iš karto informuoja suinteresuotąją valstybę narę.“
Belgijos teisė
5        2023 m. birželio 23 d.
Decreet du Vlaamse Overheid over wonen in eigen streek (Flandrijos vyriausybės dekretas dėl gyvenimo savo regione) (Belgisch Staatblad,
2023 m. rugpjūčio 4 d., p. 65489, toliau – WIES dekretas) 2 straipsnyje nustatyta:
Šiame dekrete vartojamos sąvokos:
<...>
6.      WIES savivaldybė – savivaldybė, įtraukta į sąrašą, parengtą pagal 3 straipsnio 1 pastraipą,
7.      WIES sklypas – konkretaus sklypo speciali kvalifikacija pagal 4 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą,
8.      WIES pirkėjas – 5 straipsnyje nurodytas asmuo,
9.      WIES būstas – konkretaus būsto speciali kvalifikacija pagal 4 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą“.
6        Šio dekreto 3 straipsnyje nustatyta:
„Kas šešerius metus pradedant nuo 2023 m. Flandrijos vyriausybė nutarimu sudaro savivaldybių, kurioms bus taikomas šis dekretas, sąrašą. Flandrijos vyriausybė tą sąrašą sudaro remdamasi aukščiausia nekilnojamojo turto kaina.
Į pirmoje pastraipoje nurodytą sąrašą įtrauktos savivaldybės gali savivaldybės reglamentu nustatyti, kad taikomos specialios 4 straipsnio 1 dalyje nurodyto nekilnojamojo turto perleidimo sąlygos.“
7        To dekreto 4 straipsnyje nustatyta:
„1.      3 straipsnyje nurodytose savivaldybėse, priėmusiose reglamentą pagal 3 straipsnio 2 dalį, gali būti taikomos specialios sklypų ir būstų, kurie yra vieno iš šių projektų dalykas, perleidimo sąlygos:
1)      projektas, kuriam reikalingas aplinkosaugos leidimas sklypams padalyti, sukuriant ne mažiau kaip penkis sklypus, skirtus gyvenamųjų namų statybai;
2)      projektas, kuriam reikalingas aplinkosaugos leidimas urbanistikos darbams, susijusiems su grupinių gyvenamųjų namų ir daugiabučių namų, kuriuose yra ne mažiau kaip penki būstai, projektais;
3)      projektas, kuris pats neatitinka 1 arba 2 punkte nurodytų sąlygų, tačiau kuris kartu su aplinkosaugos leidimais, išduotais per pastaruosius penkerius metus iki 1 ar 2 punkte nurodytos paraiškos dėl žemės sklypų padalijimo, grupinių gyvenamųjų namų ar daugiabučių namų statybos, kiek tai susiję su šalia projekto sklypo esančiais individualiais sklypais, iš tikrųjų atitinka 1 arba 2 punkte nurodytas sąlygas. <...>
<...>
3.      WIES savivaldybės taryba savivaldybės reglamente numato, kad mero ir jo pavaduotojų kolegija 1 dalyje nurodytiems projektams, kuriems netaikoma išimtis pagal 2 dalį, gali nustatyti šio dekreto 5 straipsnyje numatytas perleidimo sąlygas:
1)      ne mažiau kaip 40 % statomų būstų ar sklypų, skirtų gyvenamųjų namų statybai, skaičiaus, atėmus procentinę dalį, skirtą socialinio būsto ar sutartinio nuomojamo būsto pasiūlai, sklypams, kurie yra 2018 m. gruodžio 7 d. Valdymo dekreto I.3 straipsnyje nurodytų subjektų nuosavybė,
2)      ne mažiau kaip 20 % ir ne daugiau kaip 40 % statomų būstų ar sklypų, skirtų gyvenamųjų namų statybai, skaičiaus, atėmus procentinę dalį, skirtą socialinio būsto ar sutartinio nuomojamo būsto pasiūlai, sklypams, kurie yra 2018 m. gruodžio 7 d. Valdymo dekreto I.3 straipsnyje nenurodytų fizinių ar juridinių asmenų nuosavybė.
WIES savivaldybės taryba savivaldybės reglamente nustato kriterijus, kuriais remdamasi mero ir jo pavaduotojų kolegija gali nuspręsti nustatyti šiame straipsnyje nurodytų projektų perleidimo sąlygas. Šie kriterijai susiję su šio dekreto tikslais ir savivaldybės finansiniu pajėgumu.
Savivaldybės reglamente WIES savivaldybės taryba nustato galutinę procentinę dalį, kuriai taikomos 5 straipsnyje nurodytos perleidimo sąlygos. Reglamente nurodyta procentinė dalis yra minimali WIES savivaldybės naudojama procentinė dalis, kuriai taikomos 5 straipsnyje nurodytos perleidimo sąlygos.
1 dalyje nurodytas aplinkosaugos leidimą išduoti prašantis subjektas paraiškoje nurodo sklypus ar būstus, kurie yra numatyti siekiant tenkinti WIES savivaldybės tarybos pagal 3 dalį nustatytą galutinę procentinę dalį. Nurodyti žemės sklypai ir būstai yra WIES sklypai ir WIES būstai.
Taikydama ketvirtą pastraipą, WIES savivaldybės taryba savivaldybės reglamente gali nustatyti papildomas sąlygas.
<...>“
8        To paties dekreto 5 straipsnis suformuluotas taip:
„WIES žemės sklypai ir WIES būstai gali būti perleisti tik asmenims, atitinkantiems visas toliau išvardytas sąlygas:
1)      dešimt metų iki perleidimo asmuo nepertraukiamai bent penkerius metus yra įtrauktas į WIES savivaldybės <...> gyventojų registrą arba įrašytas Flandrijos regiono kaimyninėje savivaldybėje;
2)      asmuo atitinka Flandrijos vyriausybės nustatytas sąlygas dėl nekilnojamojo turto nuosavybės ir pajamų, įrodančių, kad tas asmuo yra mažiau pasiturintis,
3)      asmuo yra įrašytas į gyventojų registrus <...>
Asmens, kuriam perleidžiamas WIES žemės sklypas arba WIES būstas, sutuoktiniai, registruoti ar faktiniai sugyventiniai, kurie kartu užims WIES žemės sklypą arba gyvens WIES būste, taip pat atitinka pirmos pastraipos 2 ir 3 punktuose nustatytas sąlygas.
Taikydama pirmą pastraipą, WIES savivaldybės taryba savivaldybės reglamente gali nustatyti griežtesnes sąlygas. Pavyzdžiui, WIES savivaldybės taryba gali pirmos pastraipos 1 punktą taikyti tik asmenims, kurie dešimt metų iki perleidimo buvo nepertraukiamai bent penkerius metus įtraukti į savo savivaldybės gyventojų registrą.“
9        WIES dekreto 10 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Jei WIES pirkėjas įsigyja WIES žemės sklypą arba WIES būstą pagal 5 straipsnį ir galiojantį savivaldybės reglamentą, WIES savivaldybė suteikia finansinę paramą WIES pirkėjui, pagrįstą įvertinta žemės sklypo, kurį pirkėjas WIES įgyja kaip nuosavybę, dalių kaina. Ši finansinė parama sudaro ne mažiau kaip 50 % įvertintos žemės sklypo dalių kainos.
Pirmoje pastraipoje nurodytą finansinės paramos sumą WIES savivaldybė perveda į WIES pirkėjo nurodytą depozitinę kompetentingo pareigūno sąskaitą. Suma pardavėjui pervedama po sutarties sudarymo ir yra pirkimo kainos, kurią sumokėjo WIES pirkėjas, dalis.
<...>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
10      2023 m. birželio 23 d. Flandrijos regionas priėmė WIES dekretą. Šiuo dekretu savivaldybėms, kuriose nekilnojamojo turto kainos yra itin didelės, leidžiama devynis mėnesius rezervuoti tam tikrų žemės sklypų ar būstų įsigijimą pirkėjams, kurių pajamos nesiekia nustatytų ribų ir kurie gali pagrįsti ryšius su atitinkama savivaldybe. Jame numatyta, kad savivaldybės, nusprendusios taikyti tokius apribojimus, pirkėjo vardu užtikrina, kad pardavėjui būtų sumokėta prekės kainos dalis.
11      2024 m. sausio 31 d. ir vasario 1 d. pareiškimais Fremoluc ir Association de Promotion des Droits Humains et des Minorités pareiškė ieškinius dėl WIES dekreto panaikinimo Grondwettelijk Hof (Konstitucinis Teismas, Belgija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
12      Grįsdamos šiuos ieškinius jos iš esmės nurodė pagrindus, grindžiamus kelių Belgijos Konstitucijos nuostatų, aiškinamų atsižvelgiant, viena vertus, į Sąjungos teisės nuostatas dėl judėjimo laisvės ir, kita vertus, į SESV 107 straipsnio 1 dalį ir 108 straipsnio 3 dalį, pažeidimu.
13      Pirma, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendė, kad WIES dekretas turi būti iš dalies panaikintas kaip prieštaraujantis Konstitucijai tiek, kiek juo savivaldybėms, nusprendusioms pasinaudoti jame numatyta priemone, leidžiama atsižvelgti į laikotarpį, kuriuo pirkėjas kandidatas buvo įtrauktas į kaimyninės savivaldybės gyventojų registrą tik tuo atveju, jei ta savivaldybė yra Flandrijoje, o ne kitame regione.
14      Antra, šis teismas teigia, kad negali būti jokių pagrįstų abejonių dėl to, ar WIES dekretas yra suderinamas su SESV 21, 45, 49, 56 ir 63 straipsniais ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46, klaidų ištaisymai netaikomi teksto redakcijai lietuvių kalba), 22 ir 24 straipsniais.
15      Trečia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas tvirtina, kad turi nustatyti, ar apie projektą, dėl kurio buvo priimtas WIES dekretas, turėjo būti pranešta Komisijai pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį, kiek tuo dekretu siekta nustatyti valstybės pagalbos schemą.
16      Šiuo aspektu jam iš pradžių kyla klausimas, ar to dekreto 10 straipsnyje numatyta finansinė priemonė turi būti laikoma suteikiančia įmonei pranašumą, be kita ko, atsižvelgiant į 2003 m. liepos 24 d. Sprendime Altmark Trans ir Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415) įtvirtintus kriterijus, kiek tai susiję su kompensacija už su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus.
17      Šiam teismui taip pat kyla klausimas, ar, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo jurisprudenciją dėl SESV 107 ir 108 straipsnių, tam, kad būtų suteikta finansinė nauda, pakanka WIES dekreto įsigaliojimo, ar, priešingai, reikia pripažinti, kad toks suteikimas reiškia, jog prieš tai turi būti priimtos kitos įgyvendinimo priemonės. Šiuo klausimu jis pažymi, jog tam, kad savivaldybė galėtų atlikti šiame dekrete numatytą mokėjimą, savivaldybės taryba šiuo tikslu turi būti priėmusi savivaldybės reglamentą. Tame savivaldybės reglamente, neviršijant minėtame dekrete nustatytų ribų, turi būti nustatyta WIES pirkėjui rezervuotų sklypų ar būstų procentinė dalis ir nustatyti kriterijai, kuriais remiantis projektams gali būti nustatytos perleidimo sąlygos. Tame savivaldybės reglamente taip pat gali būti numatytos griežtesnės būsto perleidimo sąlygos ir numatyta, kad savivaldybės finansinė parama padengs didesnę atitinkamo turto kainos dalį.
18      Galiausiai minėtas teismas teigia, kad turi nustatyti, ar šiuo atveju viršijamos de minimis ribos, taikomos pranešimui apie valstybės pagalbą.
19      Ketvirta, jeigu į WIES dekretą turėtų būti žiūrima taip, kad juo siekiama nustatyti valstybės pagalbos schemą, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas dėl galimybės galutinai palikti galioti šio dekreto padarinius, kad nebūtų pažeisti atitinkamų asmenų teisėtų lūkesčių ar teisinio saugumo principai.
20      Tokiomis aplinkybėmis Grondwettelijk Hof (Konstitucinis Teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar [SESV] 107 straipsnio 1 dalis ir 108 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad tokia priemonė, kokia numatyta [WIES] dekreto 10 straipsnyje, yra nauja valstybės pagalba, apie kurią turėjo būti pranešta [Komisijai]?
2.      Jeigu Grondwettelijk Hof (Konstitucinis Teismas), remdamasis atsakymu į pirmąjį prejudicinį klausimą, nuspręstų, kad aptariamu [WIES] dekretu pažeidžiami šiame klausime nurodytose nuostatose nustatyti įsipareigojimai, ar jis gali galutinai palikti galioti [to dekreto] padarinius, kad būtų paisoma fizinių asmenų, pagal šį dekretą įsigijusių žemės sklypą ar būstą, teisėtų lūkesčių ir išvengta teisinio nesaugumo, kurį šiems asmenims galėtų sukelti dekreto panaikinimas atgaline data, kuris konkrečiai pakenktų jų padėčiai dėl būsto?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
21      Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar SESV 107 straipsnio 1 dalis ir 108 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinamos taip, kad nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos savivaldybėms, kuriose nekilnojamojo turto kaina yra ypač didelė, leidžiama nustatyti priemonę, pagal kurią tam tikrų žemės sklypų ar būstų pardavėjams numatoma pervesti dalį atitinkamų žemės sklypų įsigijimo kainos pirkėjo, atitinkančio sąlygas, susijusias su jo socialine padėtimi ir ryšiu su aptariama savivaldybe, vardu, turi būti laikomi nustatančiais valstybės pagalbos schemą, apie kurią turi būti pranešta Komisijai, kai tais teisės aktais, viena vertus, kiekvienai savivaldybei leidžiama pasirinkti, ar nustatyti tokią priemonę, ir, kita vertus, jai suteikiama diskrecija nustatyti projektų atitikties reikalavimams sąlygas ir atitinkamų žemės sklypų kainos dalį, finansuojamą pagal šią priemonę.
22      SESV 108 straipsnio 3 dalyje nurodyta, kad apie visus ketinimus suteikti ar pakeisti valstybės pagalbą Komisija turi būti laiku informuojama, kad ji galėtų pateikti savo pastabas.
23      Reglamento 2015/1589 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad, išskyrus atvejus, kai pagal SESV 109 straipsnį priimtuose reglamentuose ir kitose atitinkamose SESV nuostatose yra numatyta kitaip, suinteresuotoji valstybė narė turi laiku pranešti Komisijai apie bet kokius planus skirti naują pagalbą.
24      To reglamento 1 straipsnio c punkte sąvoka „nauja pagalba“ apibrėžta kaip „pagalbos schema ar individuali pagalba, kuri nėra esama pagalba, įskaitant esamos pagalbos pakeitimus“.
25      Šiuo klausimu, pirma, to reglamento 1 straipsnio d punkte nustatyta, kad „pagalbos schema“ turi būti laikomas „bet kuris teisės aktas, pagal kurį bendrai ir abstrakčiai teisės aktuose apibrėžtoms įmonėms netaikant kitų įgyvendinimo priemonių galima teikti individualią pagalbą, ir bet kuris teisės aktas, pagal kurį vienai arba kelioms įmonėms gali būti teikiama su konkrečiu projektu nesusijusi ir neribotam laikotarpiui skirta pagalba, ir (arba) neriboto dydžio pagalba“.
26      Kadangi nagrinėjamu atveju tokia priemonė, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, susijusi su savivaldybės finansinės paramos, skirtos konkretiems projektams, mokėjimu, reikia nustatyti, kaip tokia priemonė turi būti kvalifikuojama atsižvelgiant tik į pirmąją šios apibrėžties dalį, t. y. į tą, kuri susijusi su nuostatomis, kuriomis remiantis bendrai ir abstrakčiai apibrėžtoms įmonėms gali būti suteikta individuali pagalba, nesant reikalo priimti kitų įgyvendinimo priemonių.
27      Remiantis tos apibrėžties pirmąja dalimi, tam, kad valstybės priemonė būtų kvalifikuojama kaip pagalbos schema, turi būti tenkinamos trys kumuliacinės sąlygos. Pirma, pagalba pagal šią nuostatą įmonėms gali būti skirta individualiai. Antra, šiai pagalbai suteikti nereikia priimti jokios kitos įgyvendinimo priemonės. Trečia, įmonės, kurioms gali būti suteikta individuali pagalba, turi būti apibrėžtos „bendrai ir abstrakčiai“ (2021 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Komisija / Belgija ir Magnetrol International, C‑337/19 P, EU:C:2021:741, 60 punktas, taip pat 2024 m. birželio 6 d. Sprendimo Ryanair / Komisija, C‑441/21 P, EU:C:2024:477, 106 punktas).
28      Dėl antrosios iš šių sąlygų, susijusios su kitų įgyvendinimo priemonių nebuvimu, Teisingumo Teismo jurisprudencijoje nurodyta, kad ji tenkinama, kai įmonės gali įgyti pranašumą, kuris yra individuali pagalba, tik dėl nagrinėjamos nuostatos arba gauti tokią pagalbą remiantis tik šia nuostata
(šiuo klausimu žr. 2021 m. kovo 4 d. Sprendimo Komisija / Fútbol Club Barcelona, C‑362/19 P, EU:C:2021:169, 69 punktą; 2021 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Komisija / Belgija ir Magnetrol International, C‑337/19 P, EU:C:2021:741, 106 punktą, taip pat 2024 m. birželio 6 d. Sprendimo Ryanair / Komisija, C‑441/21 P, EU:C:2024:477, 108 ir 109 punktus).
29      Šiuo klausimu reikia priminti, kad paprastas techninis nuostatos, kurioje numatyta teikti pagalbą, taikymas nėra „kita įgyvendinimo priemonė“, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2015/1589 1 straipsnio d punktą. Tokia „kita įgyvendinimo priemonė“ iš tikrųjų reiškia, kad už atitinkamos nuostatos taikymą atsakinga institucija naudojasi diskrecija, leidžiančia jai daryti įtaką pagalbos dydžiui, jos ypatybėms arba sąlygoms, kuriomis ši pagalba teikiama (šiuo klausimu žr. 2021 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Komisija / Belgija ir Magnetrol International, C‑337/19 P, EU:C:2021:741, 105 punktą).
30      Klausimas, ar norint suteikti tokią finansinę paramą, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, reikia priimti kitas įgyvendinimo priemones, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 27 punkte nurodytą antrąją sąlygą, turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant į tai, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl nacionalinės teisės aktų, kuriuose apibrėžiama bendra sistema, pagal kurią tam tikros savivaldybės gali nuspręsti nustatyti finansinės paramos priemonę, tačiau tuose pačiuose teisės aktuose tiesiogiai neįtvirtinta tokia priemonė ir neapibrėžiama visa jos įgyvendinimo tvarka.
31      Konkrečiau kalbant, sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodyta, viena vertus, kad tik savivaldybės, nusprendusios priimti savivaldybės reglamentą, kuriame numatyta WIES dekrete nustatytos bendrosios sistemos taikymo jų teritorijoje tvarka, gali finansiškai remti toje teritorijoje esančių žemės sklypų ar būstų įsigijimą, nes šiuo dekretu reikalavimus atitinkančios savivaldybės visiškai neįpareigojamos priimti tokio reglamento, taip paliekant joms galimybę neįgyvendinti to dekreto.
32      Kita vertus, iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktos informacijos apie Belgijos teisę matyti, kad priimdama savivaldybės reglamentą, skirtą WIES dekretui įgyvendinti, atitinkama savivaldybė turi nurodyti įvairius esminius taisyklių, reglamentuojančių finansinės paramos teikimą šiuo tikslu jos teritorijoje, aspektus. Neviršydama tame dekrete numatytų ribų, ta savivaldybė privalo, be kita ko, nustatyti žemės sklypų ir būstų, kuriems taikoma tuo dekretu leidžiama priemonė, procentinę dalį ir atitinkamo turto kainos dalį, kuri bus padengta. Be tame dekrete jau numatytų sąlygų, atitinkama savivaldybė taip pat gali nustatyti kitas sąlygas, susijusias tiek su pirkėjų, tiek su reikalavimus atitinkančio nekilnojamojo turto atranka.
33      Atsižvelgiant į šio sprendimo 27 punkte nurodytą antrąją sąlygą, tokie teisės aktai turi būti laikomi suinteresuotosioms savivaldybėms suteikiančiais diskreciją tiek dėl pačio finansinės paramos priemonės taikymo jų teritorijoje principo, tiek dėl esminių šios priemonės elementų, visų pirma dėl nekilnojamojo turto sandorių atitikties reikalavimams sąlygų bei finansinės paramos, kuri gali būti suteikta, apimties.
34      Tuo remiantis darytina išvada, kad pagal tokius teisės aktus suinteresuotosioms savivaldybėms neleidžiama teikti finansinės paramos remiantis vien jų nuostatomis, priešingai, šios savivaldybės turi priimti kitas įgyvendinimo priemones, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2015/1589 1 straipsnio d punktą. Taigi nesant reikalo nagrinėti, ar tokia parama atitinka visas būtinas sąlygas, kad būtų kvalifikuojama kaip valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, reikia konstatuoti, kad šie teisės aktai negali būti laikomi nustatančiais pagalbos schemą, apie kurią turi būti pranešta Komisijai pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį ir to reglamento 2 straipsnio 1 dalį.
35      Antra, to reglamento 1 straipsnio e punkte „individuali pagalba“ apibrėžta kaip „pagalba, kuri skiriama neatsižvelgiant į teikiamos pagalbos, ir pagalba, kurią skiriant atsižvelgiant į teikiamos pagalbos schemą turi būti pranešta [pagalba, skiriama ne pagal pagalbos schemą, arba ta, kuri skiriama pagal pagalbos schemą, tačiau apie kurią turėtų būti pranešta]“.
36      Kadangi iš to, kas išdėstyta, matyti, kad teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, leidžia suteikti galimą finansinę paramą tik priėmus kitas įgyvendinimo priemones, bet kuriuo atveju jie negali būti laikomi suteikiančiais individualią pagalbą.
37      Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti: SESV 107 straipsnio 1 dalis ir 108 straipsnio 3 dalis, siejamos su Reglamento 2015/1589 1 straipsnio c–e punktais ir 2 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos savivaldybėms, kuriose nekilnojamojo turto kaina yra ypač didelė, leidžiama nustatyti priemonę, pagal kurią tam tikrų žemės sklypų ar būstų pardavėjams numatoma pervesti dalį atitinkamų žemės sklypų įsigijimo kainos pirkėjo, atitinkančio sąlygas, susijusias su jo socialine padėtimi ir jo ryšiu su aptariama savivaldybe, vardu, neturi būti laikomi nustatančiais valstybės pagalbos schemą, apie kurią turi būti pranešta Komisijai, kai tais teisės aktais, viena vertus, kiekvienai savivaldybei leidžiama pasirinkti, ar nustatyti tokią priemonę, ir, kita vertus, jai suteikiama diskrecija nustatyti projektų atitikties reikalavimams sąlygas ir atitinkamų žemės sklypų kainos dalį, finansuojamą pagal šią priemonę.
Dėl antrojo klausimo
38      Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad antrasis klausimas pateiktas tik tam atvejui, jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai. Taigi atsižvelgiant į tai, kad į pirmąjį klausimą pateiktas atsakymas yra neigiamas, į antrąjį klausimą atsakyti nereikia.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
39      Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendžia:
SESV 107 straipsnio 1 dalis ir 108 straipsnio 3 dalis, siejamos su Reglamento (ES) 2015/1589, nustatančio išsamias [SESV] 108 straipsnio taikymo taisykles, 1 straipsnio c–e punktais ir 2 straipsnio 1 dalimi,
turi būti aiškinamos taip:
nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos savivaldybėms, kuriose nekilnojamojo turto kaina yra ypač didelė, leidžiama nustatyti priemonę, pagal kurią tam tikrų žemės sklypų ar būstų pardavėjams numatoma pervesti dalį atitinkamų žemės sklypų įsigijimo kainos pirkėjo, atitinkančio sąlygas, susijusias su jo socialine padėtimi ir ryšiu su aptariama savivaldybe, vardu, neturi būti laikomi nustatančiais valstybės pagalbos schemą, apie kurią turi būti pranešta Europos Komisijai, kai tais teisės aktais, viena vertus, kiekvienai savivaldybei leidžiama pasirinkti, ar nustatyti tokią priemonę, ir, kita vertus, jai suteikiama diskrecija nustatyti projektų atitikties reikalavimams sąlygas ir atitinkamų žemės sklypų kainos dalį, finansuojamą pagal šią priemonę.
Parašai
*      Proceso kalba: nyderlandų.