62004CJ0331_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑331/04
dėl Consiglio di Stato (Italija) 2004 m. balandžio 6 d. Sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. liepos 29 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc,
EAC Srl,
Viaggi di Maio Snc
prieš
ACTV Venezia SpA,
Provincia di Venezia,
Comune di Venezia,
dalyvaujant
ATI La Linea SpA ir CSSA,
TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans, teisėjai C. Gulmann (pranešėjas), R. Schintgen, G. Arestis ir J. Klučka,
generalinis advokatas D. Ruiz‑Jarabo Colomer,
posėdžio sekretorė M. Ferreira, vyriausioji administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2005 m. liepos 7 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
– ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc, EAC Srl ir Viaggi di Maio Snc, atstovaujamų advokato L. Visone,
– ACTV Venezia SpA, atstovaujamos advokatų A. Bianchini ir E. Romanelli,
– ATI La Linea SpA, CSSA, atstovaujamos advokatų P. Zanardi ir G. Fiore,
– Nyderlandų vyriausybės, atstovaujamos H. G. Sevenster, C. M. Wissels ir D. J. M. Grave,
– Austrijos vyriausybės, atstovaujamos M. Fruhmann,
– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos D. Recchia ir X. Lewis,
susipažinęs su 2005 m. rugsėjo 8 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra susijęs su 1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 209, p. 1) 36 straipsnio ir 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/38/EEB dėl subjektų, vykdančių savo veiklą vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (OL L 199, p. 84) 34 straipsnio išaiškinimu.
2. Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą, kilusį tarp ATI EAC Srl e Viaggi di Maio Snc
ir šių dviejų bendrovių bei ACTV Venezia SpA (toliau – ACTV ), Venecijos provincijos ( Provincia di Venezia ) ir Venecijos komunos ( Comune di Venezia ) dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarties dėl asmenų vežimo skyrimo.
Teisinis pagrindas
3. Direktyvos 92/50 36 straipsnyje, pavadintame „Sutarčių skyrimo kriterijai“, nustatyta:
„1. < … > kriterijai, kuriais perkančioji organizacija grindžia sutarčių skyrimą, gali būti šie:
a) kai sutartis skiriama ekonomiškai naudingiausiam pasiūlymui, įvairūs su sutartimi susiję kriterijai: pavyzdžiui, kokybė, techniniai pranašumai, estetinės ir funkcinės charakteristikos, aptarnavimas po pardavimo ir techninė pagalba, atlikimo data, atlikimo laikotarpis arba baigimo laikas, kaina; (Pataisytas vertimas) arba
b) < … >
2. Kai sutartis skiriama ekonomiškai naudingiausiam pasiūlymui, perkančioji organizacija specifikacijose arba skelbime apie pirkimą privalo informuoti apie skyrimo kriterijus, kuriais ji ketina vadovautis, jei tai įmanoma, mažėjančios svarbos tvarka.“
4. Direktyvos 93/38 34 straipsnyje nustatyta:
„1. < … > kriterijai, kuriais remiantis perkančiosios organizacijos sudaro sutartis, yra:
a) kai sutartis skiriama ekonomiškai naudingiausiam pasiūlymui, įvairūs su sutartimi susiję kriterijai, pavyzdžiui: pristatymo arba įvykdymo data, einamosios išlaidos, pelningumas, kokybė, estetinės ir funkcinės charakteristikos, techninis privalumas, po pardavimo teikiamos paslaugos ir techninė pagalba, įsipareigojimai, susiję su atsarginėmis dalimis, tiekimų saugumas ir kaina; arba
b) < … >
2. Šio straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu atveju perkančiosios organizacijos turi specifikacijose arba skelbime apie pirkimą nustatyti visus kriterijus, kuriuos jie numato taikyti sutarties skyrimui, išdėstant juos, jei yra įmanoma, jų mažėjančios svarbos tvarka.“ (Pataisytas vertimas)
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
5. 2002 m. balandžio 6 d. Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje ACTV paskelbė pranešimą apie konkursą dėl keleivių vežimo paslaugų, sudarytą iš trijų pirkimo dalių. Pagrindinėje byloje nagrinėjama pirkimo dalis Nr. 1, susijusi su Mestre miesto aptarnavimu nuo 2002 m. birželio 6 d. iki 2003 m. gruodžio 31 dienos.
6. Šio pranešimo apie konkursą dalyje, pavadintoje „Sutarčių skyrimo kriterijai“, buvo nurodyta, kad ACTV
nusprendė skirti sutartį ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą pateikusiam asmeniui.
7. Ieškovės pagrindinėje byloje paprašė leisti dalyvauti pirkimo procedūroje. 2002 m. gegužės 7 d. raštu ACTV
jas pakvietė pateikti pasiūlymą dėl pirkimo dalies Nr. 1. Dalyvavimo konkurse sąlygose ( disciplinare di gara, toliau – specifikacijose), kurios buvo pridėtos prie šio kvietimo, buvo numatyti toliau nurodomi keturi sutarties skyrimo kriterijai, kuriais remiantis turėjo būti nustatytas ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas:
„1. Paslaugų, nurodytų specifikacijų A, B ir C prieduose, kaina už kilometrą:
– daugiausia 60 taškų skiriama remiantis santykiu < … >
2. Kaina už paslaugų, papildančių nurodytąsias specifikacijų A, B ir C prieduose, kilometrą:
– daugiausia 10 taškų skiriama remiantis santykiu < … >
3. Paslaugos vykdymo organizavimo būdai ir paramos struktūros, kaip nustatyta specifikacijų dokumento Nr. 6 3.10 punkte:
– daugiausia 25 taškus ACTV
skiria savo nuožiūra.
4. Atitikties sertifikato turėjimas < … > : 5 taškai.“
8. Kiek tai susiję su trečiu iš keturių sutarties skyrimo kriterijų, specifikacijoje Nr. 6 3.10 punkte nustatyta, kad pasiūlyme turi būti pateikta ataskaita, aprašanti organizaciją ir logistines bei paramos struktūras, kurios sutarties skyrimo atveju bus naudojamos administruojant sutarties dalyku esančias paslaugas; ši ataskaita privalomai turi apimti bent šiuos rodiklius apie:
– „garažus ir (arba) autobusų, kuriais įmonė disponuoja arba yra jų savininkė Venecijos provincijos ( Provincia di Venezia ) teritorijoje, stovėjimo teritorijas < … >,
– užtikrinamos paslaugos kontrolės būdus ir šią kontrolę atlikti paskirtų asmenų skaičių,
– autobusų vairuotojų skaičių ir turimų vairuotojų pažymėjimų tipus,
– pastatų, išskyrus garažus, kuriais bendrovė disponuoja arba yra jų savininkė Venecijos provincijos ( Provincia di Venezia ) teritorijoje, skaičių < … >,
– asmenų, priskirtų organizuoti vairuotojų kaitą, skaičių“.
9. 2002 m. gegužės 29 d., t. y. pasibaigus pasiūlymų pateikimo terminui ir prieš atplėšdama vokus (su pasiūlymais), viešųjų pirkimų komisija, jau turėdama sąrašą su jame nurodytais trijų įmonių, pateikusių pasiūlymus dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamos pirkimo dalies, pavadinimais, savo protokole Nr. 1 už šį trečiąjį kriterijų galimus paskirti 25 taškus išdalijo, juos paskirstydama penkiems subkriterijams, atitinkantiems kiekvieną rodiklį, kuris turi būti nurodytas ataskaitoje, pridėtoje prie pasiūlymus pateikusių asmenų pasiūlymo. Taškų skaičius, kuris gali būti suteiktas už kiekvieną subkriterijų, buvo paskirstytas taip: 8, 7 ir 6 taškai už atitinkamai pirmą, antrą ir trečią subkriterijus bei po 2 taškus už penktą ir šeštą subkriterijus.
10. 2002 m. gegužės 30 d., atmetusi vieną iš trijų pateiktų pasiūlymų, viešųjų pirkimų komisija pradėjo vertinti pasiūlymus, kuriuos pateikė ieškovės pagrindinėje byloje ir ATI La Linea SpA CSSA (toliau – La Linea ). Ši bendrovė laimėjo konkursą surinkusi 86,53 taško, nes ieškovės pagrindinėje byloje surinko 83,50 taško.
11. Manydamos, kad La Linea galėjo laimėti konkursą tik dėl vėlesnio vertinimo taškų, kurie galėjo būti suteikti už trečiąjį kriterijų, skaičiaus, ieškovės pagrindinėje byloje Tribunale amministrativo regionale užginčijo viešųjų pirkimų komisijos priimtas priemones ir sprendimus remdamosi, be kita ko, pagrindais dėl Direktyvos 92/50 36 straipsnio 2 dalies pažeidimo.
12. Tribunale admministrativo regionale atmetė taip pareikštą ieškinį, būtent konstatuodamas, kad sutarčių skyrimo kriterijai ir elementai, į kuriuos reikia atsižvelgti siekiant sudaryti nagrinėjamą sutartį šioje pagrindinėje byloje, buvo nurodyti specifikacijose.
13. Ieškovės pagrindinėje byloje pateikė apeliacinį skundą dėl šio sprendimo Consiglio di Stato, kuris nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1. Ar šios nuostatos (Direktyvos 92/50 36 straipsnis ir Direktyvos 93/38 34 straipsnis) gali būti aiškinamos lanksčiai, kaip leidžiančios perkančiajai organizacijai, kai sutartis skiriama ekonomiškai naudingiausiam pasiūlymui, skelbime apie pirkimą arba specifikacijose nustatyti bendro pobūdžio kriterijus, paliekant teisę viešųjų pirkimų komisijai prireikus sukonkretinti ir (arba) papildyti šiuos kriterijus, su sąlyga, kad ji tai daro prieš atplėšdama vokus su pasiūlymais ir nekeisdama iš anksto pranešime apie konkursą nustatytų kriterijų, arba, atvirkščiai, ar ši norma turi būti aiškinama griežtai, t. y. kaip įpareigojanti perkančiąją organizaciją išsamiai nustatyti sutarties skyrimo kriterijus skelbime apie pirkimą arba specifikacijose, prieš iš anksto kvalifikuojant arba pateikiant kvietimą, be galimybės viešųjų pirkimų komisijai vėliau įsikišti, nesvarbu kaip, siekiant sukonkretinti ir (arba) papildyti šiuos kriterijus arba nustatyti sudėtines skiltis ar dalines pastabas, nes bet koks rodiklis, susijęs su sutarties skyrimo kriterijais, dėl skaidrumo priežasčių turi būti nurodytas skelbime apie pirkimą arba specifikacijose?
Galiausiai, ar reikia vertinti kaip suderinamą su Bendrijos teise aiškinimą, kurio įprastai Consiglio di Stato
laikosi praktikoje ir kuriuo remiantis prieš atplėšiant vokus su pasiūlymais viešųjų pirkimų komisijai suteikiama teisė įsikišti siekiant papildyti kriterijus?
2. Ar normos lankstaus aiškinimo, pateisinamo fraze „jei tai įmanoma“, atveju perkančioji organizacija gali parengti specifikacijas, kurios kaip sutarties skyrimo kriterijų (šioje pagrindinėje byloje organizavimo ir paramos būdai) – visumos kompleksinių vertinimo elementų, dėl kurių pranešimas apie konkursą yra iki galo neapibrėžtas, nes jame konkrečiai nieko nenumatyta dėl vertinimo, atžvilgiu – numato, jog taškai skiriami perkančiosios organizacijos nuožiūra, arba, ar aptariama norma bet kuriuo atveju reikalauja, kad kriterijai būtų suformuluoti kaip iš esmės privalomi, o tai nesuderinama su tuo, jog pranešime apie konkursą nėra nustatytas šių kriterijų įvertinimas, ir, jei minėta priemonė yra teisėta atsižvelgiant į tariamą nagrinėjamos normos lankstumą ir pareigos įvertinti visus elementus nebuvimą, ar viešųjų pirkimų komisija turi teisę įsikišti, kuri aiškiai nėra nustatyta pranešime apie konkursą, siekdama papildyti arba sukonkretinti kriterijus (paprasčiausiai priskiriant savarankišką ir konkrečią svarbą visiems atskiriems elementams, kuriuos pranešime apie konkursą buvo numatyta įvertinti nustatytais daugiausia 25 taškais), ar, atvirkščiai, reikia taikyti specifikacijas pažodžiui, skiriant taškus pagal bendrą skirtingų ir kompleksinių elementų, į kuriuos atsižvelgia lex specialis, vertinimą?
3. Ar bet kuriuo atveju galima, atsižvelgiant į šią nuostatą ir nepaisant pranešimo apie konkursą formuluotės, bendrai pripažinti perkančiajai organizacijai, atsakingai už pasiūlymų vertinimą sutarties skyrimo ekonomiškai naudingiausiam pasiūlymui procedūroje, teisę – atsižvelgiant tik į elementų, kuriuos reikia vertinti, kompleksiškumą – apriboti savo pačios veiksmus bendrai, iš anksto nurodant pranešime apie konkursą nustatytų kriterijų taikymo vertes, ir ar ši teisė gali būti įgyvendinama nustatant – be abejo, visuomet prieš atplėšiant vokus su pasiūlymais – sudėtines skiltis, dalinį įvertinimą, arba paprasčiausiai nustatant konkretesnius kriterijus siekiant taikyti skelbime apie pirkimą arba specifikacijose arba nurodytus bendruosius kriterijus?“
Dėl prašymo atnaujinti žodinę proceso dalį
14. 2005 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo kanceliarijoje pateiktu atskiru dokumentu ACTV paprašė Teisingumo Teismo atnaujinti žodinę proceso dalį pagal Procedūros reglamento 61 straipsnį.
15. Grįsdama savo prašymą ACTV
iš esmės teigia, kad generalinis advokatas išvadoje neatsakė į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pagrindinius klausimus. Dėl šios priežasties ir siekdama, kad atsižvelgiant į pagrindinės bylos specifiškumą prejudiciniai klausimai būtų gerai suprasti, ji nori pateikti naujas pastabas.
16. Šiuo požiūriu primintina, kad pagal Procedūros reglamento 61 straipsnį, išklausęs generalinį advokatą, Teisingumo Teismas gali savo iniciatyva arba generalinio advokato ar šalių pasiūlymu priimti nutartį dėl žodinės proceso dalies atnaujinimo, jeigu jis mano, kad pateikta informacija nepakankamai aiški, arba byla turi būti sprendžiama remiantis argumentu, dėl kurio šalys nesiginčijo (žr. 2000 m. vasario 4 d. Nutarties Emesa Sugar, C‑17/98, Rink. p. I‑665, 18 punktą ir 2004 m. kovo 30 d. Sprendimo Alabaster, C‑147/02, Rink. p. I‑3101, 35 punktą).
17. Šioje byloje, išklausęs generalinį advokatą, Teisingumo Teismas mano, kad jam pateikta visa informacija, būtina atsakyti į pateiktus klausimus, ir kad dėl jos Teisme vyko teisminiai ginčai. Todėl prašymą atnaujinti žodinę proceso dalį reikia atmesti.
Dėl prejudicinių klausimų
18. Visų pirma pažymėtina, kaip tai jau padarė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamu sprendimu viešųjų pirkimų komisija paprasčiausiai nustatė būdą, kuriuo remiantis trečiam sutarties skyrimo kriterijui numatyti 25 taškai turėjo būti paskirstyti specifikacijose nurodytiems penkiems subkriterijams.
19. Šiomis aplinkybėmis prejudicinius klausimus reikia suprasti kaip susijusius iš esmės su klausimu, ar Direktyvos 92/50 36 straipsnis ir Direktyvos 93/38 34 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad Bendrijos teisė draudžia viešųjų pirkimų komisijai suteikti konkrečią svarbą iš anksto nustatytiems sutarties skyrimo kriterijų subkriterijams paskirstant jiems taškus, kuriuos perkančioji organizacija numatė šiam kriterijui rengdama specifikacijas.
20. Visų pirma pažymėtina, kaip tai teisingai pažymėjo Austrijos vyriausybė, kad Direktyvos 92/50 36 straipsnio ir Direktyvos 93/38 34 straipsnio nuostatos negali būti taikomos kartu toms pačioms faktinėms aplinkybėms. Tačiau prejudiciniuose klausimuose nurodytos nuostatos formuluojamos iš esmės taip pat ir turi būti aiškinamos vienodai (žr. 2002 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Concordia Bus Finland, C‑513/99, Rink. p. I‑7213, 91 punktą). Todėl Teisingumo Teismas gali pateikti naudingą atsakymą į taip performuluotą klausimą, nesant reikalo pasisakyti, ar šios dvi direktyvos taikytinos pagrindinėje byloje.
21. Be to, primintina, kad perkančiosios organizacijos apibrėžti sutarties skyrimo kriterijai turi būti susiję su sutarties dalyku, neturi suteikti neribotos diskrecijos perkančiajai organizacijai, turi būti aiškiai nurodyti specifikacijose arba skelbime apie pirkimą ir nepažeisti būtent pagrindinių vienodo požiūrio, nediskriminacijos ir skaidrumo principų (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Concordia Bus Finland
64 punktą).
22. Šios bylos aplinkybėmis visų pirma svarbu pažymėti, kad pareiga laikytis vienodo požiūrio principo atitinka direktyvų viešųjų pirkimų srityje esmę (žr. minėto sprendimo Concordia Bus Finland
81 punktą) ir kad pasiūlymus pateikę asmenys turi būti vertinami vienodai tiek jiems rengiant savo pasiūlymus, tiek juos vertinant (žr. 2001 m. spalio 18 d. Sprendimo SIAC Construction, C‑19/00, Rink. p. I‑7725, 34 punktą).
23. Be to, primintina, kad atsižvelgiant į Direktyvos 92/50 36 straipsnį ir Direktyvos 93/38 34 straipsnį, visi nustatyti kriterijai turi būti aiškiai nurodyti specifikacijose arba skelbime apie pirkimą, jeigu tai įmanoma, didėjančios svarbos tvarka, kad konkurso dalyviai galėtų su jais susipažinti ir žinotų jų svarbą (žr. minėto sprendimo Concordia Bus Finland
62 punktą).
24. Be to, siekiant užtikrinti vienodo požiūrio ir skaidrumo principų laikymąsi, svarbu, kad visus elementus, į kuriuos perkančiosios organizacijos atsižvelgia nustatydamos ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, ir, jei tai įmanoma, jų santykinę svarbą galimi pasiūlymus teiksiantys asmenys žinotų dar rengdami savo pasiūlymus (šiuo klausimu žr. 1996 m. balandžio 25 d. Sprendimo Komisija prieš Belgiją, C‑87/94, Rink. p. I‑2043, 88 punktą ir 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Universale-Bau ir kt. ieškovai,
C‑470/99, Rink. p. I‑11617, 98 punktą).
25. Galiausiai būtent nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į šias taisykles ir principus, turi įvertinti, ar pagrindinėje byloje viešųjų pirkimų komisija, numatydama sutarties skyrimo trečio kriterijaus taškų paskirstymą subkriterijams, pažeidė Bendrijos teisę.
26. Šiuo požiūriu visų pirma reikia patikrinti ar, atsižvelgiant į visas atitinkamas pagrindinės bylos aplinkybes, sprendimas dėl šio taškų paskirstymo pakeičia sutarties skyrimo kriterijus, nustatytus specifikacijose.
27. Jeigu buvo būtent taip, šis sprendimas prieštarauja Bendrijos teisei.
28. Antra, reikia įvertinti, ar minėtas sprendimas apima elementus, kurie, jeigu apie juos būtų žinoma rengiant pasiūlymus, būtų galėję daryti įtaką šiam rengimui.
29. Jeigu buvo būtent taip, šis sprendimas prieštarauja Bendrijos teisei.
30. Trečia, reikia patikrinti, ar viešųjų pirkimų komisija priėmė sprendimą, numatantį taškų paskirstymą atsižvelgiant į elementus, galinčius daryti diskriminacinį poveikį vienam iš pasiūlymus pateikusių asmenų.
31. Jeigu buvo būtent taip, šis sprendimas prieštarauja Bendrijos teisei.
32. Taigi į prejudicinius klausimus reikia atsakyti, kad Direktyvos 92/50 36 straipsnis ir Direktyvos 93/38 34 straipsnis turi būti aiškinami taip: Bendrijos teisė nedraudžia, kad viešųjų pirkimų komisija konkrečią svarbą teiktų iš anksto nustatytiems sutarties skyrimo kriterijaus elementams jiems paskirstydama taškus, kuriuos perkančioji organizacija už šį kriterijų numatė rengdama specifikacijas, jei šis sprendimas:
– nekeičia sutarties skyrimo dokumentuose apibrėžtų sutarties skyrimo kriterijų,
– neapima elementų, kurie, jei apie juos būtų žinoma rengiant pasiūlymus, būtų galėję daryti įtaką šiam rengimui,
– nebuvo priimtas atsižvelgiant į elementus, galinčius daryti diskriminacinį poveikį vienam iš pasiūlymus pateikusių dalyvių.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
33. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias pateikė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1992 m. birželio 18 d. Tarybos direktyvos 92/50/EEB dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 36 straipsnis ir 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvos 93/38/EEB dėl subjektų, vykdančių savo veiklą vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo 34 straipsnis turi būti aiškinami taip: Bendrijos teisė nedraudžia, kad viešųjų pirkimų komisija konkrečią svarbą teiktų iš anksto nustatytiems skyrimo kriterijaus elementams jiems paskirstydama taškus, kuriuos už šį kriterijų perkančioji organizacija numatė rengdama specifikacijas arba skelbimą apie pirkimą, jei šis sprendimas:
– nekeičia specifikacijose arba skelbime apie pirkimą apibrėžtų sutarties skyrimo kriterijų,
– neapima elementų, kurie, jei apie juos būtų žinoma rengiant pasiūlymus, būtų galėję daryti įtaką šiam rengimui,
– nebuvo priimtas atsižvelgiant į elementus, galinčius daryti diskriminacinį poveikį vienam iš pasiūlymus pateikusių asmenų.