62022CJ0737_RES
Asia C-737/22
Staten og Kommunernes Indkøbsservice A/S
vastaan
BibMedia A/S,
(Ennakkoratkaisupyyntö – Østre Landsret)
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 13.6.2024
Ennakkoratkaisupyyntö – Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekeminen – Direktiivi 2014/24/EU – 18 artikla – Yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteet – 46 artikla – Hankinnan jakaminen osiin – Kokonaistaloudellisesti toiseksi edullisimman tarjouksen tehneelle tarjoajalle annettu mahdollisuus tulla valituksi hankinnan osan sopimuspuoleksi kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen ehdoilla
Ennakkoratkaisukysymykset – Tutkittavaksi ottaminen – Rajat – Kyse ei ole kysymyksistä, joilla ei ilmiselvästi ole merkitystä, eikä hypoteettisista kysymyksistä, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta
(SEUT 267 artikla)
(ks. 25 ja 28 kohta)
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyt – Direktiivi 2014/24 – Hankintasopimuksen tekeminen – Tarjoajien yhdenvertaisen kohtelun periaate ja avoimuuden periaate – Hankintaviranomaisen ja tarjoajan välisten neuvottelujen kielto – Ulottuvuus – Edellytykset osiin jaetun hankinnan sopimuspuolten valinnalle edullisimman tarjotun hinnan perusteella – Osa, joka on arvoltaan vähäisempi kuin suurin osa – Kokonaistaloudellisesti toiseksi edullisimman tarjouksen tehneen tarjoajan valitseminen sopimuspuoleksi – Edellytys – Arvoltaan vähäisemmän osan suorittaminen kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen tehneen tarjoajan hinnasta – Hyväksyttävyys
(Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24 18 artiklan 1 kohta sekä 27 ja 46 artikla)
(ks. 33–39 ja 41 kohta sekä tuomiolauselma)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, jolle Østre Landsret (Itä-Tanskan ylioikeus, Tanska) on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön, täsmentää avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteiden sekä niihin perustuvan neuvottelukiellon ulottuvuutta osiin jaettua hankintaa koskevassa hankintamenettelyssä.
Staten og Kommunernes Indkøbsservice A/S (jäljempänä SKI), joka on Tanskan valtion ja Kommunernes Landsforeningin (Tanskan kuningaskunnan kuntien keskusliitto) omistama hankintakeskus, ilmoitti tarjouspyyntömenettelystä muun muassa kirjastoaineistojen toimittamista koskevan puitejärjestelyn tekemiseksi. Kyseiseen ilmoitukseen liittyvissä tarjouspyyntöasiakirjoissa todettiin, että tanskalaiset kirjat ja nuotit jaetaan maantieteellisesti kahteen osaan (itä ja länsi). Niissä todettiin myös, että kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen tehnyt tarjoaja valitaan sopimuspuoleksi hankinnan osan 2 osalta, kun taas kokonaistaloudellisesti toiseksi edullisimman tarjouksen tehnyt tarjoaja valitaan sopimuspuoleksi hankinnan osalle 1 (itä) sillä ehdolla, että tämä suostuu suorittamaan tämän osan samaan hintaan kuin kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen tehnyt tarjoaja. Tarjousten jättämisen määräajan umpeuduttua SKI valitsi edellä mainittujen tarjouspyyntöasiakirjoissa määriteltyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti (
1
) BibMedian sopimuspuoleksi osan 2 (länsi) osalta ja tarjoutui tekemään sopimuksen AVM:n kanssa osasta 1 (itä) sillä ehdolla, että tämä suostuu toimittamaan kyseiseen osaan kuuluvaa tavaraa ja suorittamaan siihen kuuluvia palveluja BibMedian tarjoamilla hinnoilla, joista oli ilmoitettu AVM:lle.
AVM:n valitettua päätöksestä Klagenævnet for Udbudille (hankintamenettelyjen valituslautakunta, Tanska), viimeksi mainittu katsoi, että SKI oli rikkonut Tanskan julkisista hankinnoista annettua lakia, koska tarjouspyyntöasiakirjat olivat yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteisiin perustuvan neuvottelukiellon vastaiset. SKI teki tästä päätöksestä valituksen Retten i Glostrupiin (Glostrupin alioikeus, Tanska), joka siirsi valituksen käsiteltäväksi Østre Landsretiin (Itä-Tanskan ylioikeus), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
Tässä tilanteessa Østre Landsret on tiedustellut unionin tuomioistuimelta lähinnä sitä, onko direktiivin 2014/24 (
2
) 18 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä mainitut yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteet ovat esteenä sille, että osiin jaettua hankintaa koskevassa hankintamenettelyssä kokonaistaloudellisesti toiseksi edullisimman tarjouksen tehnyt tarjoaja valitaan hankinnan osan sopimuspuoleksi hankinta-asiakirjoissa määriteltyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti sillä ehdolla, että tämä suostuu toimittamaan kyseiseen hankinnan osaan kuuluvat tavarat ja suorittamaan siihen kuuluvat palvelut samaan hintaan kuin tarjoaja, joka on tehnyt kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen ja joka on siksi valittu hankinnan toisen osan, joka on ensiksi mainittua osaa suurempi, sopimuspuoleksi.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Muistutettuaan, että yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteet ovat julkisessa hankintamenettelyssä esteenä kaikenlaiselle hankintaviranomaisen ja tarjoajan väliselle neuvottelulle, mikä merkitsee lähtökohtaisesti sitä, että kun tarjous on jätetty, sitä ei voida muuttaa hankintaviranomaisen eikä tarjoajan aloitteesta, unionin tuomioistuin toteaa, että sen kaltainen julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekemistä koskeva menettelytapa, joka ilmenee pääasiassa riidanalaisen tarjouspyyntömenettelyn tarjouspyyntöasiakirjoista, ei sisällä minkäänlaista neuvotteluelementtiä.
Tältä osin unionin tuomioistuin toteaa, että tällainen julkista hankintaa koskevan sopimuksen tekemistä koskeva menettelytapa takaa kaikkien hankinnan osien kohdalla edullisimman tarjotun hinnan kriteerin noudattamisen eikä se anna hankintaviranomaiselle mahdollisuutta poiketa tästä kriteeristä tai pyytää tarjoajaa muuttamaan tarjoustaan, sillä hankintaviranomaisen on käytettävä ennen tarjousten tekemisen määräajan päättymistä tarjottuja hintoja ja noudatettava näihin hintoihin perustuvaa paremmuusjärjestystä koko menettelyn ajan.
Tällaisessa hankintamenettelyssä ennen tarjousten tekemisen määräajan päättymistä tarjotut hinnat määräävät nimittäin välittömästi ja lopullisesti tarjoajien keskinäisen järjestyksen. Tässä järjestyksessä alimman hinnan tarjonnut tarjoaja on ensimmäisellä sijalla, ja koko hankinnasta sovitaan kyseisen tarjoajan tarjoamalla hinnalla.
Unionin tuomioistuin täsmentää, että tarjouspyyntöasiakirjoissa kokonaistaloudellisesti toiseksi alimman tarjouksen tehneelle tarjoajalle annettu mahdollisuus tulla valituksi hankinnan osan sopimuspuoleksi perustuu yksinomaan siihen, että tämä tarjoaja on toisella sijalla järjestyksessä, joka perustuu tarjouksissa tarjottuihin hintoihin, kuten hankinta-asiakirjoista nimenomaisesti ilmenee.
Se, käytetäänkö tätä mahdollisuutta vai ei, riippuu siitä, suostuuko kyseinen tarjoaja suorittamaan kyseisen hankinnan osan kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen tehneen tarjoajan tarjoamasta hinnasta. Tämä ehto on yksi tarjouspyyntöasiakirjoissa esitetyistä hankintamenettelyn yksityiskohtaisista säännöistä. Jos kokonaistaloudellisesti toiseksi edullisimman tarjouksen tehnyt tarjoaja ei suostu käyttämään tätä hintaa, tarjottuihin hintoihin perustuvassa järjestyksessä kolmantena olevan tarjoajan on otettava kantaa samaan kysymykseen ja niin edelleen tarjousten paremmuusjärjestyksessä niin kauan, kun yksikään tarjoaja ei ole suostunut käyttämään kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen tehneen tarjoajan tarjoamaa hintaa. Jos toisella sijalla oleva tarjoaja ja kaikki sitä alemmilla sijoilla olevat tarjoajat kieltäytyvät suorittamasta hankinnan osan kyseisestä hinnasta, kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen tehnyt tarjoaja valitaan sopimuspuoleksi kaikkien hankinnan osien osalta.
Näin ollen mikään niistä päätöksistä, jotka toisella sijalla ja sitä alemmilla sijoilla olevat tarjoajat voivat tehdä, eivät merkitse niiden tarjousten tekemiselle asetetussa määräajassa tekemien tarjousten muuttamista eivätkä neuvotteluja hankintaviranomaisen kanssa. Kukaan tarjoajista ei nimittäin voi muuttaa sijoitustaan tarjoajien keskinäisessä paremmuusjärjestyksessä eikä sitä hintaa, josta hankintasopimukset hankinnan eri osista tehdään, muuttamalla tarjoustaan tai käymällä jonkinlaisia neuvotteluja.
Unionin tuomioistuin päättelee tästä, että sen kaltainen hankintaa koskeva menettelytapa, josta pääasiassa on kyse, liittyy – yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteita loukkaamatta – julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevassa direktiivissä tarkoitettuun tilanteeseen, jossa hankintaviranomainen päättää toteuttaa hankinnan erillisinä osina ja jossa se täsmentää hankinta-asiakirjoissa, voiko tarjouksen tehdä yhdestä, useammasta vai kaikista osista, ja ilmoittaa, mitä puolueettomia ja syrjimättömiä kriteerejä sovelletaan hankinnan eri osien sopimuspuolten valintaan.
Edellä sanottu huomioon ottaen unionin tuomioistuin toteaa tuomiossaan, että kyseisessä direktiivissä mainitut yhdenvertaisen kohtelun ja avoimuuden periaatteet eivät ole esteenä sille, että osiin jaettua hankintaa koskevassa hankintamenettelyssä kokonaistaloudellisesti toiseksi edullisimman tarjouksen tehnyt tarjoaja valitaan hankinnan osan sopimuspuoleksi hankinta-asiakirjoissa määriteltyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti sillä ehdolla, että tämä suostuu toimittamaan kyseiseen hankinnan osaan kuuluvat tavarat ja suorittamaan siihen kuuluvat palvelut samaan hintaan kuin tarjoaja, joka on tehnyt kokonaistaloudellisesti edullisimman tarjouksen ja joka on siksi valittu hankinnan toisen osan, joka on ensiksi mainittua osaa suurempi, sopimuspuoleksi.
(
1
)	Tarjouspyyntöasiakirjojen 3.1.1 kohta.
(
2
)	Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU (EUVL 2014, L 94, s. 65; jäljempänä julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskeva direktiivi).