62023CJ0023
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
19 päivänä syyskuuta 2024 (
*1
)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 2009/147/EY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – 5 artikla, 8 artiklan 1 kohta ja 9 artiklan 1 kohta – Poikkeusjärjestelmä, jossa sallitaan seitsemän luonnonvaraisen peippolajin yksilöiden elävänä pyydystäminen – Jäsenvaltioiden oikeus tutkimustarkoituksia koskevan poikkeuksen myöntämiseen – Edellytykset
Asiassa C‑23/23,
jossa on kyse SEUT 258 artiklaan perustuvasta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta, joka on nostettu 20.1.2023,
Euroopan komissio, asiamiehinään C. Hermes ja R. Lindenthal,
kantajana,
vastaan
Maltan tasavalta, asiamiehenään A. Buhagiar, avustajanaan D. Sarmiento Ramírez‑Escudero, abogado,
vastaajana,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Arabadjiev, varapresidentti L. Bay Larsen (esittelevä tuomari) sekä tuomarit T. von Danwitz, A. Kumin ja I. Ziemele,
julkisasiamies: T. Ćapeta,
kirjaaja: hallintovirkamies L. Carrasco Marco,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 7.3.2024 pidetyssä istunnossa esitetyn,
kuultuaan julkisasiamiehen 30.5.2024 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Euroopan komissio vaatii kanteellaan unionin tuomioistuinta toteamaan, että Maltan tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (EUVL 2010, L 20, s. 7) 5 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan, luettuina yhdessä tämän direktiivin 9 artiklan 1 kohdan kanssa, säännösten mukaisia velvoitteitaan, kun se on hyväksynyt poikkeusjärjestelmän, jossa sallitaan seitsemän luonnonvaraisen peippolajin, jotka ovat peippo (Fringilla coelebs), hemppo (Carduelis cannabina), tikli (Carduelis carduelis), viherpeippo (Carduelis chloris), nokkavarpunen (Coccothraustes coccothraustes), keltahemppo (Serinus serinus) ja vihervarpunen (Carduelis spinus) (jäljempänä kyseessä olevat seitsemän peippolajia), yksilöiden elävänä pyydystäminen.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
2
Direktiivin 2009/147 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 artiklassa tarkoitettujen lintulajien kantojen ylläpitämiseksi sellaisella tasolla, joka vastaa erityisesti ekologisia, tieteellisiä ja sivistyksellisiä vaatimuksia ottaen huomioon taloudelliset ja virkistykseen liittyvät vaatimukset, taikka näiden kantojen mukauttamiseksi tähän tasoon.”
3
Direktiivin 5 artiklan a ja e alakohdan sanamuoto on seuraava:
”Jäsenvaltioiden on toteutettava, kuitenkaan rajoittamatta 7 ja 9 artiklan soveltamista, kaikkien 1 artiklassa tarkoitettujen lintulajien yleisen suojelujärjestelmän luomiseksi tarvittavat toimenpiteet, joilla kielletään erityisesti
a)
kyseisten lintujen tahallinen tappaminen tai pyydystäminen käytetystä menetelmästä riippumatta;
– –
e)
sellaisten lintulajien hallussa pitäminen, joiden metsästäminen ja pyydystäminen ei ole sallittua.”
4
Direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaan ”siltä osin kuin on kyse tässä direktiivissä tarkoitetusta lintujen metsästyksestä, pyydystämisestä ja tappamisesta, jäsenvaltioiden on kiellettävä kaikkien sellaisten erityisesti liitteessä IV olevassa a kohdassa lueteltujen välineiden, laitteiden ja menetelmien käyttö, joilla laajamittaisesti tai valikoimattomasti pyydystetään tai tapetaan lintuja tai joilla saatetaan paikallisesti hävittää jokin laji”.
5
Direktiivin 2009/147 liitteessä IV olevan a kohdan neljännessä luetelmakohdassa luetellaan seuraavat välineet:
”– verkot, loukut, myrkky‑ ja nukutussyötit”.
6
Direktiivin 9 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltiot voivat, jollei muuta tyydyttävää ratkaisua ole, poiketa 5–8 artiklasta seuraavin perustein:
– –
b)
tutkimus‑ ja opetustarkoituksessa, kannan lisäämis‑ ja uudelleenistutustarkoituksessa sekä tehdäkseen mahdolliseksi näitä varten tapahtuvan kasvatuksen;
c)
salliakseen tiukasti valvotuissa oloissa ja valikoivasti tiettyjen lintujen pienien määrien pyydystämisen, hallussa pitämisen tai muuten asiallisen hyötykäytön.
2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa poikkeuksissa on mainittava:
a)
lajit, joita poikkeukset koskevat;
b)
pyydystämistä tai tappamista varten hyväksytyt välineet, laitteet ja menetelmät;
c)
vaaratekijät sekä ne ajalliset ja paikalliset olot, joissa näitä poikkeuksia voidaan myöntää;
d)
viranomainen, joka on valtuutettu ilmoittamaan, että vaaditut edellytykset täytetään, ja joka päättää, missä laajuudessa ja kuka saa käyttää mitäkin välineitä, laitteita ja menetelmiä;
e)
suoritettavat tarkastukset.”
Maltan oikeus
Luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevat säännöt
7
Luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevista säännöistä 29.3.2006 annettu oikeudellinen huomautus 79 (Legal Notice 79 – Conservation of Wild Birds Regulations) (jäljempänä luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevat säännöt) on pääasiallinen säädös, jolla direktiivi 2009/147 on saatettu osaksi Maltan lainsäädäntöä.
8
Erityisesti luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevien sääntöjen 9 §:llä saatetaan direktiivin 2009/147 9 artikla olennaisilta osin osaksi kansallista lainsäädäntöä ja siinä vahvistetaan poikkeuksien arvioinnin edellytykset. Tässä 9 §:ssä säädetään päätöksentekomenettelystä, joka kattaa Maltan ornitologisen komitean (jäljempänä ornitologinen komitea) suorittaman pakollisen tutkimuksen.
9
Luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevien sääntöjen 10 §:n mukaan ornitologisen komitean tehtävänä on muun muassa antaa suosituksia ympäristöasioista vastaavalle ministerille (jäljempänä ministeri) 4–7, 18 ja 21 §:stä tehtävien poikkeusten myöntämisestä ja varmistaa säännöllisesti, että tällaisen luvan tai tällaisten lupien myöntämisen edellytykset täyttyvät edelleen. Mainitussa 10 §:ssä vahvistetaan lisäksi ministerin toimivalta päättää ornitologisen komitean suosituksia tutkiessaan poikkeusten myöntämisestä sekä hänen velvollisuudestaan ilmoittaa kirjallisesti päätöksensä perusteet, mikäli päätös eroaa huomattavasti ornitologisen komitean suosituksista.
10
Luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevien sääntöjen 27 §:ssä säädetään siitä, miten näiden sääntöjen noudattamatta jättämistä on käsiteltävä, ja säädetään näihin poikkeuksiin liittyviä rikkomuksia koskevista seuraamuksista.
Vuonna 2020 hyväksytty tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä
– Vuoden 2020 puitesäännöt
11
Luonnonvaraisten lintujen suojelua (kehys, jossa sallitaan tutkimustarkoituksia koskeva poikkeus seitsemän peippolajin Maltan viitekannan määrittämiseksi) koskevista vuoden 2020 säännöistä 19.10.2020 annetussa oikeudellisessa huomautuksessa 399 (Legal Notice 399 – Conservation of Wild Birds (Framework for Allowing a Research Derogation to determine Malta’s Reference Population of Seven Finch Species) Regulations, 2020) (jäljempänä vuoden 2020 puitesäännöt) otetaan käyttöön poikkeus, joka koskee kyseessä olevien seitsemän peippolajin yksilöiden pyydystämistä tutkimustarkoituksiin.
12
Vuoden 2020 puitesääntöjen 1 §:n 2 momentissa todetaan seuraavaa:
”Näiden sääntöjen tarkoituksena on luoda kehys, jossa sallitaan tutkimustarkoituksia koskeva poikkeus [kyseessä olevien] seitsemän peippolajin Maltan viitekannan määrittämiseksi direktiivin [2009/147] 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella. Näillä säännöillä pyritään erityisesti keräämään riittävästi tieteellistä tietoa, jotta Maltan tasavalta voi ottaa direktiivin [2009/147] 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti käyttöön poikkeusjärjestelmän, joka on ’pieniä määriä’ koskevan edellytyksen, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut [21.6.2018] antamassaan tuomiossa [komissio v. Malta (C‑557/15, EU:C:2018:477)], mukainen.”
13
Kyseisten puitesääntöjen 3 §:ssä säädetään, että näiden seitsemän lajin lintuja saa pyydystää ainoastaan verkoilla (clap‑nets), joiden silmäkoko on vähintään 18 mm x 18 mm, jotta linnut voidaan tarkastaa ja/tai rengastaa ja/tai varustaa satelliittilähettimellä. Renkaiden tarkastamista koskevat lomakkeet on palautettava Maltan luonnonvaraisten lintujen sääntelystä vastaavaan yksikköön (Maltese Wild Birds Regulation Unit, jäljempänä WBRU), joka kuuluu ympäristöstä, kestävästä kehityksestä ja ilmastonmuutoskysymyksistä vastaavan ministeriön alaisuuteen.
14
Näiden puitesääntöjen 4 §:ssä säädetään, että ministeri voi julistaa enintään 64 päivää syksyllä kestävän tutkimusajanjakson ja todeta, ettei direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua muuta tyydyttävää ratkaisua ole.
15
Vuoden 2020 puitesääntöjen 5 §:n mukaan kyseessä olevien seitsemän peippolajin yksilöitä saavat pyydystää ainoastaan henkilöt, joilla on tätä varten myönnetty lupa. Tämä lupa voidaan myöntää ainoastaan henkilöille, jotka muun muassa toimittavat aluesuunnitelmia, joihin on merkitty hyväksyttyjen verkkojen (clap‑nets) sijainti, jotka ovat osallistuneet tutkimustarkoituksia käsittelevälle pakolliselle kurssille ja jotka ovat suorittaneet aihetta koskevan kokeen.
– Vuoden 2020 ilmoitus
16
Luonnonvaraisten lintujen suojelua (ilmoitus poikkeuksesta, jossa sallitaan tutkimusajanjakso seitsemän peippolajin Maltan viitekannan määrittämiseksi) koskevista vuoden 2020 säännöistä 19.10.2020 annetun oikeudellisen huomautuksen 400 (Legal Notice 400 – Conservation of Wild Birds (Declaration on a Derogation allowing a Research Period to determine Malta’s Reference Population of Seven Finch Species) Regulations, 2020) (jäljempänä vuoden 2020 ilmoitus) 1 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”– – ottaen huomioon, että Maltan tasavallan alueella
a)
[kyseessä olevat seitsemän peippolajia] ovat muualla eläviä muuttolintuja
b)
on kerätty tähän saakka todella rajallisesti tietoa renkaiden tarkastuksesta [kyseessä olevien seitsemän peippolajin] osalta, jotta saataisiin ratkaisevia tietoja tärkeimpien lintukiintiöiden (viitekanta) alkuperäalueista – –
ministeri toteaa täten, ettei ole olemassa muuta tyydyttävää ratkaisua kuin suorittaa sellainen kattava tutkimus, jonka toteuttavat luvanhaltijat rekisteröidyillä verkoilla (clap‑nets), jotka ovat valikoivin menetelmä kyseessä olevien lajien yksilöiden pyydystämiseksi, jotta voidaan kirjata takaisin saatuja renkaita koskevat tiedot (tarkastus) ja rengastaa linnut, minkä jälkeen ne vapautetaan välittömästi takaisin luontoon, ja jotta voidaan – siltä osin kuin on ehdottaman tarpeellista – hankkia sellaista tietoa, jonka avulla voidaan määrittää kyseessä olevien lajien viitekannat Maltalla direktiivin [2009/147] ja [vuoden 2020 puitesääntöjen] säännösten mukaisesti.”
17
Kyseisen ilmoituksen 4 §:ssä säädetään seuraavaa:
”– – [kyseessä olevia seitsemää peippolajia] koskevan tutkimusajanjakson kesto vuonna 2020 on kuusikymmentäkaksi (62) päivää 20.10.2020 alkaen 20.12.2020 saakka, nämä kaksi päivämäärää mukaan lukien – –”
Vuonna 2021 hyväksytty tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä
– Vuoden 2021 puitesäännöt
18
Luonnonvaraisten lintujen suojelua (kehys, jossa sallitaan tutkimustarkoituksia koskeva poikkeus seitsemän peippolajin Maltan viitekannan määrittämiseksi) (kumoaminen) koskevista vuoden 2021 säännöistä 14.10.2021 annetulla oikeudellisella huomautuksella 387 (Legal Notice 387 – Conservation of Wild Birds (Framework for Allowing a Research Derogation to determine Malta’s Reference Population of Seven Finch Species) (Repeal) Regulations, 2021) kumottiin vuoden 2020 puitesäännöt.
19
Luonnonvaraisten lintujen suojelua (kehys, jossa sallitaan seitsemään peippolajiin kohdistuvien tieteellisten tutkimusten suorittamista koskeva poikkeus) koskevista vuoden 2021 säännöistä 19.10.2021 annetussa oikeudellisessa huomautuksessa 394 (Legal Notice 394 – Conservation of Wild Birds (Framework for Allowing a Derogation to Carry out Scientific Research on Seven Finch Species) Regulations, 2021) (jäljempänä vuoden 2021 puitesäännöt) otetaan käyttöön tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä, jossa sallitaan kyseessä olevien seitsemän peippolajin yksilöiden pyydystäminen.
20
Vuoden 2021 puitesääntöjen 8 §:n sanamuoto vastaa vuoden 2020 puitesääntöjen 4 §:n sanamuotoa.
– Vuoden 2021 ilmoitus
21
Luonnonvaraisten lintujen suojelua (ilmoitus poikkeuksesta, jossa sallitaan seitsemään peippolajiin kohdistuvat tieteelliset tutkimukset) koskevista vuoden 2021 säännöistä 19.10.2021 annetun oikeudellisen huomautuksen 395 (Legal Notice 395 – Conservation of Wild Birds (Declaration on a Derogation Allowing Scientific Research on Seven Finch Species) Regulations, 2021) 1 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”– – ottaen huomioon, että Maltan tasavallan alueella
a)
[kyseessä olevat seitsemän peippolajia] ovat muualla eläviä muuttolintuja
b)
lintujen pyydystämiseen käytetty verhoverkkojärjestelmä (mist‑nets) ei sovellu renkaiden tarkastusta koskevien tietojen keräämiseen kyseessä olevien lajien osalta, jotta saataisiin ratkaisevia tietoja tärkeimpien lintukiintiöiden (viitekanta) alkuperäalueista, kuten – – unionin tuomioistuin on vahvistanut [21.6.2018 antamassaan tuomiossa komissio v. Malta (C‑557/15, EU:C:2018:477)], ja koska
c)
kansallisen rengastusohjelman rengastajat eivät voi käyttää eläviä houkutuslintuja rengastamista ja tarkastamista varten, ja he vastustavat eettisistä syistä elävien houkutuslintujen käyttöä näihin tarkoituksiin; elävät houkutuslinnut ovat verkkojärjestelmän (clap‑nets) toiminnan keskiössä,
ministeri toteaa täten, ettei ole olemassa muuta tyydyttävää ratkaisua kuin suorittaa sellainen kattava tutkimus, jonka toteuttavat luvanhaltijat rekisteröidyillä verkoilla (clap‑nets), jotka ovat valikoivin menetelmä – – kyseessä olevien lajien yksilöiden pyydystämiseksi, jotta voidaan kirjata takaisin saatuja renkaita koskevat tiedot (tarkastus) ja rengastaa linnut, minkä jälkeen ne vapautetaan välittömästi takaisin luontoon, ja jotta voidaan – siltä osin kuin on ehdottaman tarpeellista – hankkia sellaista tietoa, jonka avulla voidaan määrittää kyseessä olevien lajien viitekannat Maltalla direktiivin [2009/147] ja puitesääntöjen säännösten mukaisesti.”
22
Kyseisen ilmoituksen 4 §:ssä säädetään seuraavaa:
”– – kyseessä olevia lajeja koskevan tutkimusajanjakson kesto vuonna 2021 on kuusikymmentäkaksi (62) päivää 20.10.2021 alkaen 20.12.2021 saakka, nämä kaksi päivämäärää mukaan lukien – –”
Vuonna 2022 hyväksytty tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä
– Vuoden 2022 puitesäännöt
23
Luonnonvaraisten lintujen suojelua (kehys, jossa sallitaan seitsemään peippolajiin kohdistuvien tieteellisten tutkimusten suorittamista koskeva poikkeus) (muutos) koskevista vuoden 2022 säännöistä 19.10.2022 annetulla oikeudellisella huomautuksella 256 (Legal Notice 256 – Conservation of Wild Birds (Framework for Allowing a Derogation to Carry out Scientific Research on Seven Finch Species) (Amendment) Regulations, 2022) muutettiin tiettyjä vuoden 2021 puitesääntöjen säännöksiä.
– Vuoden 2022 ilmoitus
24
Luonnonvaraisten lintujen suojelua (ilmoitus poikkeuksesta, jossa sallitaan seitsemään peippolajiin kohdistuvat tieteelliset tutkimukset) koskevista vuoden 2022 säännöistä 19.10.2022 annetulla oikeudellisella huomautuksella 257 (Legal Notice 257 – Conservation of Wild Birds (Declaration on a Derogation Allowing Scientific Research on Seven Finch Species) Regulations, 2022) (jäljempänä vuoden 2022 ilmoitus) aloitettiin uusi tutkimusajanjakso 20.10.2022–20.12.2022 noudattaen samoja, vuoden 2021 ilmoituksessa vahvistettuja edellytyksiä.
Asian tausta ja oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
25
Maltan tasavalta hyväksyi vuonna 2014 direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla poikkeusjärjestelmän, jossa sallitaan kyseessä olevien seitsemän peippolajin yksilöiden elävänä pyydystäminen. Unionin tuomioistuin totesi 21.6.2018 antamassaan tuomiossa komissio v. Malta (C‑557/15, EU:C:2018:477), että Maltan tasavalta ei ollut noudattanut kyseisen direktiivin 5 artiklan a ja e alakohdan ja 8 artiklan 1 kohdan, luettuina yhdessä tämän direktiivin 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan kanssa, säännösten mukaisia velvoitteitaan, kun se oli hyväksynyt mainitun poikkeusjärjestelmän.
26
Mainitun tuomion seurauksena Maltan tasavalta hyväksyi 19.10.2020 direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla tämän tuomion 11–17 kohdassa tarkoitetun tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän, jossa sallitaan kyseessä olevien seitsemän peippolajin pyydystäminen. Komissio lähetti 3.12.2020 kyseiselle jäsenvaltiolle virallisen huomautuksen, jossa se totesi, että järjestelmä oli direktiivin 5 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan vastainen ja ettei sitä voitu oikeuttaa direktiivin 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisella tutkimustarkoituksella. Komissio katsoi viimeksi mainitun säännöksen osalta, ettei Maltan tasavalta ollut osoittanut sitä, että kyseinen poikkeusjärjestelmä oli hyväksytty sen johdosta, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ollut, eikä myöskään sitä, että järjestelmällä oli tosiasiallisesti tutkimustarkoitus.
27
Maltan tasavalta vastasi 3.2.2021 päivätyllä kirjeellä, että vuonna 2020 hyväksytty tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä täytti direktiivin 2009/147 9 artiklassa säädetyt edellytykset.
28
Koska komissio katsoi, etteivät Maltan tasavallan vastauksena viralliseen huomautukseen esittämät väitteet olleet tyydyttäviä, se lähetti 9.6.2021 mainitulle jäsenvaltiolle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiantamisesta.
29
Ministeri kumosi 14.10.2021 vuoden 2020 puitesäännöt ”tämän vaikuttamatta niiden nojalla toteutettujen tai toteuttamatta jätettyjen toimien pätevyyteen”.
30
Ministeri hyväksyi 19.10.2021 tämän tuomion 18–22 kohdassa tarkoitetun tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän 20.10.2021 ja 20.12.2021 väliselle ajalle. Kyseinen ministeri aloitti vuoden 2022 ilmoituksella uuden tutkimusajanjakson 20.10.2022–20.12.2022.
Kanne
31
Komissio toteaa, että koska vuosien 2020 ja 2021 puitesäännöt sekä vuosien 2020, 2021 ja 2022 ilmoitukset ovat osa samaa menettelyä, niitä on direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan valossa pidettävä yhtenä ja samana tutkimustarkoituksia koskevana poikkeusjärjestelmänä. Komissio huomauttaa, ettei Maltan tasavalta ole kiistänyt sitä, että kyseinen järjestelmä on ristiriidassa direktiivin 2009/147 5 artiklan a alakohdassa ja 8 artiklan 1 kohdassa, luettuina yhdessä sen liitteessä IV olevan a kohdan kanssa, säädettyjen kieltojen kanssa, ja katsoo, ettei kyseinen jäsenvaltio ole osoittanut, että kyseisen direktiivin 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyt poikkeusedellytykset täyttyivät. Maltan tasavalta ei komission mukaan ole ensinnäkään osoittanut, että mainitulla järjestelmällä on tutkimustarkoitus. Kyseisen toimielimen mukaan on toiseksi niin, ettei mainittu jäsenvaltio ole perustellut, miksi muuta tyydyttävää ratkaisua ei ollut olemassa. Komissio väittää kolmanneksi, ettei Maltan tasavalta ole osoittanut, ettei tällaista muuta tyydyttävää ratkaisua ollut olemassa.
Tutkittavaksi ottaminen
Asianosaisten lausumat
32
Maltan tasavalta väittää, että kanne on jätettävä tutkimatta, koska se perustuu perusteltuun lausuntoon, jonka jälkeen muutettiin viipymättä ja olennaisesti kansallista oikeudellista kehystä, joka kanteessa sekoitetaan aiempaan oikeudelliseen kehykseen. Kyseisen jäsenvaltion mukaan kanteen kohdetta ja sen ulottuvuutta koskeva epäselvyys haittaa puolustautumisoikeuksien käyttämistä. Maltan tasavallan mukaan komissio ei täsmennä kannekirjelmässään, koskevatko sen väitteet perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymishetkellä voimassa ollutta oikeudellista kehystä vai nykyisin voimassa olevaa oikeudellista kehystä.
33
Maltan tasavalta toteaa, että vaikka komissio pyrkii kannekirjelmässään vähättelemään vuoden 2021 puitesäännöillä tehtyjen muutosten merkittävyyttä, nämä muutokset ovat olennaisia, joten mainittuihin puitesääntöihin perustuva oikeudellinen kehys ei ole ”käytännössä samanlainen” kuin vuoden 2020 puitesääntöihin perustuva oikeudellinen kehys. Kyseisen jäsenvaltion mukaan on sitä vastoin niin, että vuonna 2021 hyväksytyllä tutkimustarkoituksia koskevalla poikkeusjärjestelmällä vastattiin komission esittämiin huolenaiheisiin ja muutettiin merkittävällä tavalla useita aiemman järjestelmän olennaisia seikkoja.
34
Maltan tasavalta väittää tältä osin, ettei se pysty ymmärtämään, koskevatko komission kannekirjelmässään viittaamat noudattamatta jättämiset vuonna 2020 vai vuonna 2021 hyväksyttyä tutkimustarkoituksia koskevaa poikkeusjärjestelmää. Sama pätee kyseisen jäsenvaltion mukaan sen komission väitteen osalta, joka koskee päätöstä olla turvautumatta kokeneisiin ornitologeihin, koska kyseinen toimielin ei täsmennä, kumman edellä mainitun järjestelmän osalta väite on esitetty, sillä Maltan tasavalta väittää, että vuonna 2021 hyväksytyllä järjestelmällä tehtiin merkittäviä parannuksia sen varmistamiseksi, että päteviä ornitologeja otetaan mukaan ja integroidaan kokonaisvaltaisesti tutkimushankkeeseen, jotta kerättyä dataa voidaan analysoida, käsitellä ja ekstrapoloida asianmukaisesti.
35
Komissio huomauttaa vastineessaan, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat kanteet voivat ulottua perustellun lausunnon jälkeisiin tosiseikkoihin, kunhan ne ovat luonteeltaan samanlaisia kuin kyseisessä lausunnossa tarkoitetut tosiseikat ja kunhan ne ovat osa samaa menettelytapaa, mikä on tilanne nyt käsiteltävässä asiassa. Nyt käsiteltävässä asiassa on komission mukaan niin, että 9.6.2021 päivätyssä perustellussa lausunnossa viitataan vuonna 2020 hyväksyttyyn tutkimustarkoituksia koskevaan poikkeusjärjestelmään. Se toteaa viitanneensa kannekirjelmässään tähän järjestelmään, jota jatkettiin vuonna 2021 hyväksytyllä tutkimustarkoituksia koskevalla poikkeusjärjestelmällä ja vuoden 2022 ilmoituksella.
36
Komissio toteaa tältä osin, että vuonna 2020 hyväksytyn tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän olennaiset osatekijät, jotka perustellun lausunnon mukaan ovat direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan vastaisia, sisältyivät edelleen vuonna 2021 hyväksyttyyn tutkimustarkoituksia koskevaan poikkeusjärjestelmään, joka oli voimassa käsiteltävänä olevan kanteen nostamishetkellä. Sen mukaan tämä pätee erityisesti kyseessä olevien seitsemän peippolajin viitekantoja koskevien tietojen keräämistä koskevan tavoitteen, lupien myöntämisen edellytysten ja kyseisen järjestelmän soveltamisalan osalta.
37
Tätä jatkuvuutta osoittaa komission mukaan se, että vuoden 2021 puitesääntöjen nojalla lupia myönnettiin vuoden 2020 puitesääntöjen mukaisesti jätettyjen hakemusten perusteella. Tämän johdosta vuoden 2020 puitesäännöt ”kumottiin tämän vaikuttamatta niiden nojalla toteutettujen tai toteuttamatta jätettyjen toimien pätevyyteen”.
38
Komissio toteaa, että – vastoin Maltan tasavallan väitettä, jonka mukaan on olemassa uusi ”akkreditoiduista korkeakouluista, pätevistä ornitologeista ja data‑analyytikoista koostuva sääntelyelin” – tutkimuksesta vastaava sääntelyelin on todellisuudessa edelleen WBRU, joka hoiti tätä tehtävää jo vuoden 2020 puitesääntöjen nojalla. WBRU:lle hiljattain luotu mahdollisuus nimittää tieteellisiä asiantuntijoita tai ornitologeja ei vaikuta käytännössä kovinkaan merkitykselliseltä.
39
Komission mukaan Maltan tasavalta ei myöskään selitä, miten mahdollisuus ottaa käyttöön ennalta määrättyjä parametrejä, muiden ratkaisujen puuttumisen toteamista koskevat säännöt, pyydystettyjen lintujen ilmoittamista koskevat säännöt ja tutkimuspaikkoihin sovellettavat edellytykset muuttaisivat olennaisesti vuoden 2020 tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän luonnetta.
40
Komissio kiistää Maltan tasavallan väitteen, jonka mukaan kannekirjelmässä ei yksilöidä täsmällisesti niitä kansallisia toimenpiteitä, joihin väitetty velvoitteiden noudattamatta jättäminen perustuu. Kyseisen toimielimen mukaan kannekirjelmässä täsmennetään, että riidanalainen tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä käsittää ”vuoden 2020 puitesäännöt, vuoden 2020 julistuksen, vuoden 2021 puitesäännöt ja vuosien 2021 ja 2022 julistukset – sekä kaikki tulevat samantyyppiset toimenpiteet, jotka muodostavat samanlaisen menettelytavan”. Kun otetaan huomioon tämä selkeästi määritelty kohde, komissio katsoo, ettei Maltan tasavallan puolustautumisoikeuksia ole loukattu.
41
Maltan tasavalta korostaa vastauskirjelmässään, että vuonna 2020 hyväksytyn tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän kumoaminen ja uuden järjestelmän hyväksyminen vuonna 2021 ovat suoraa seurausta komission sille toimittamista tiedoista. Tämä tilanne poikkeaa kyseisen jäsenvaltion mukaan olennaisesti perustellussa lausunnossa moititun hallintokäytännön jatkumisesta vuodesta toiseen.
42
Maltan tasavalta toteaa, että vuonna 2021 hyväksytty tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä eroaa aiemmasta poikkeusjärjestelmästä, sillä ensiksi mainitulla järjestelmällä otettiin käyttöön uusia menetelmiä, uusia elimiä ja uusia toimijoita sekä vahvistettiin täytäntöönpanomekanismeja.
43
Maltan tasavallan mukaan komissio tekee virheen katsoessaan osoitukseksi vuonna 2020 hyväksytyn tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän ja vuonna 2021 hyväksytyn tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän välisestä jatkuvuudesta sen, että näistä ensiksi mainittu kumottiin ”tämän vaikuttamatta [sen] nojalla toteutettujen tai toteuttamatta jätettyjen toimien pätevyyteen”. Maltan lainsäädännössä usein esiintyvän ilmaisun ”tämän vaikuttamatta” tarkoituksena on kyseisen jäsenvaltion mukaan varmistaa, ettei vanhojen lakien kumoaminen vaikuta vireillä oleviin tuomioistuinmenettelyihin.
44
Lisäksi komission kannekirjelmän kohde on Maltan tasavallan mukaan niin laaja, että se estää kyseistä jäsenvaltiota puolustautumasta kohdennetusti. Maltan tasavallan mukaan se, että komissio sekoittaa vuonna 2020 hyväksytyn tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän ja vuonna 2021 hyväksytyn tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän toisiinsa, saa aikaan oikeudellisen epävarmuuden, joka estää kyseistä jäsenvaltiota puolustautumasta asianmukaisesti selkeästi määriteltyjen riidanalaisten sääntöjen perusteella.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
45
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 258 artiklan nojalla nostetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen kohde rajataan komission perustellussa lausunnossa, joten kanteen on perustuttava samoihin syihin ja perusteisiin kuin tämän lausunnon (tuomio 5.4.2017, komissio v. Bulgaria, C‑488/15, EU:C:2017:267, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
46
Nyt käsiteltävässä asiassa komissio väittää tämän kanteen yhteydessä – kuten 9.6.2021 annetussa perustellussa lausunnossa –, ettei Maltan tasavalta ole noudattanut direktiivin 2009/147 5 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin 9 artiklan 1 kohdan kanssa, säännösten mukaisia velvoitteitaan, kun se on hyväksynyt poikkeusjärjestelmän, jossa sallitaan kyseessä olevien seitsemän luonnonvaraisen peippolajin yksilöiden elävänä pyydystäminen, ensinnäkään siksi, ettei Maltan tasavalta osoita, että poikkeusjärjestelmällä on tutkimustarkoitus, koska tämä järjestelmä ei perustu tieteellisiin menetelmiin, koska se johtaa riittämättömään täytäntöönpanoon, koska sillä pyritään suojeluun liittymättömän tavoitteen saavuttamiseen ja koska se ei missään tapauksessa sovellu ilmoitetun tavoitteen saavuttamiseen, toisekseen siksi, ettei kyseinen jäsenvaltio perustele, miksi muuta tyydyttävää ratkaisua ei ole, ja kolmanneksi siksi, ettei se osoita, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ole.
47
Tästä seuraa, että nyt käsiteltävä kanne perustuu samoihin syihin ja perusteisiin kuin 9.6.2021 annettu perusteltu lausunto.
48
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee myös, että arvioitaessa sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä (tuomio 5.4.2017, komissio v. Bulgaria, C‑488/15, EU:C:2017:267, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) eli nyt käsiteltävässä asiassa 9.7.2021.
49
Kuitenkin siltä osin kuin nyt käsiteltävässä kanteessa pyritään väittämään, että direktiivin 2009/147 5 artiklaa ja 8 artiklan 1 kohtaa, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin 9 artiklan 1 kohdan kanssa, on jätetty järjestelmällisesti ja jatkuvasti noudattamatta, on muistutettava, että sellaisten täydentävien seikkojen toimittamista, joilla pyritään unionin tuomioistuimessa käydyn menettelyn kuluessa osoittamaan väitetyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen yleisyys ja pysyvyys, ei voida lähtökohtaisesti sulkea pois (ks. analogisesti tuomio 5.4.2017, komissio v. Bulgaria, C‑488/15, EU:C:2017:267, 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
50
Unionin tuomioistuimella on erityisesti ollut tilaisuus täsmentää, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen kohde voi ulottua perustellun lausunnon jälkeisiin tosiseikkoihin siltä osin kuin ne ovat luonteeltaan samanlaisia kuin kyseisessä lausunnossa tarkoitetut tosiseikat ja jos ne ovat osa samaa jäsenvaltion menettelytapaa (tuomio 7.9.2023, komissio v. Italia (Raja‑arvot – Arseeni ja fluoridit), C‑197/22, EU:C:2023:642, 53 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
51
Vaikka nyt käsiteltävässä asiassa on kiistatonta, että vuoden 2021 puitesääntöihin sisältyi muutoksia vuoden 2020 puitesääntöihin verrattuna, ei vaikuta siltä, että nämä muutokset olisivat merkityksellisiä tämän kanteen kannalta.
52
Kanteessa unionin tuomioistuinta vaaditaan näet toteamaan, että poikkeusjärjestelmällä, jossa sallitaan kyseessä olevien seitsemän peippolajin elävänä pyydystäminen, loukataan direktiivin 2009/147 5 artiklasta ja 8 artiklan 1 kohdasta, luettuina yhdessä kyseisen direktiivin 9 artiklan 1 kohdan kanssa, johtuvia velvoitteita ensinnäkin siksi, ettei Maltan tasavalta osoita, että kyseisellä järjestelmällä on tutkimustarkoitus, koska tämä järjestelmä ei perustu tieteellisiin menetelmiin, koska se johtaa riittämättömään täytäntöönpanoon, koska sillä pyritään suojeluun liittymättömän tavoitteen saavuttamiseen ja koska se ei missään tapauksessa sovellu ilmoitetun tavoitteen saavuttamiseen, toiseksi siksi, ettei kyseinen jäsenvaltio perustele, miksi muuta tyydyttävää ratkaisua ei ole, ja kolmanneksi siksi, ettei se osoita, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ole. Pelkästään se seikka, että Maltan tasavalta on muuttanut oikeudellista kehystä ottamalla käyttöön uusia menetelmiä, uusia elimiä ja uusia toimijoita, jotka on kutsuttu osallistumaan mainittuun järjestelmään, sekä vahvistanut järjestelmän täytäntöönpanon kannalta tarvittavia mekanismeja, ei kuitenkaan ole yleisluontoisuutensa vuoksi ja täsmällisempien tietojen puuttuessa omiaan osoittamaan, että vuonna 2021 hyväksytty tutkimustarkoituksia koskeva poikkeusjärjestelmä on nyt käsiteltävän kanteen kohteen näkökulmasta uusi poikkeusjärjestelmä, joka eroaa olennaisesti aiemmin voimassa olleesta poikkeusjärjestelmästä.
53
Lisäksi on niin, että Maltan tasavallan väite, jonka mukaan kannekirjelmässä ei määritellä selkeästi riidanalaista poikkeusjärjestelmää, on niin ikään perusteeton. Kannekirjelmässä tarkoitettu poikkeusjärjestelmä käsittää näet vuoden 2020 puitesäännöt, vuoden 2020 julistuksen, vuoden 2021 puitesäännöt ja vuosien 2021 ja 2022 julistukset sekä kaikki tulevat samantyyppiset toimenpiteet, jotka muodostavat samanlaisen menettelytavan, olkoonkin, että viimeksi mainitulla täsmennyksellä ei ole nyt käsiteltävässä asiassa kohdetta, koska komissio ei ole ulottanut kanteensa kohdetta vuoden 2022 julistuksen jälkeisiin toimenpiteisiin.
54
Maltan tasavallan puolustautumisoikeuksia ei näin ollen ole loukattu. Tältä osin on lisäksi todettava, että Maltan tasavalta on pystynyt – kuten sen toimittamista kirjelmistä ilmenee – esittämään yksityiskohtaiset perustelut komission esittämistä väitteistä ja perusteluista.
55
Kanne on näin ollen otettava tutkittavaksi.
Kanneperuste, joka koskee perustelujen puuttumista siltä osin kuin on kyse direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun muun tyydyttävän ratkaisun puuttumisesta
Asianosaisten lausumat
56
Komissio huomauttaa, ettei vuosien 2020 ja 2021 puitesäännöissä perustella mitenkään muun tyydyttävän ratkaisun puuttumista ja että näissä säännöissä ainoastaan jätetään näiden perustelujen esittäminen ministerille, kun hän päättää ”tutkimusajanjaksojen” käynnistämisestä ilmoituksilla.
57
Komission mukaan ministeri totesi vuosien 2020, 2021 ja 2022 ilmoituksissa, ettei ”muuta tyydyttävää ratkaisua” ollut, mutta ei esittänyt riittävän selkeitä perusteluja oikeusvarmuuden vaatimusten täyttämiseksi. Näissä ilmoituksissa kuvataan tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän tavoite, joka on renkaiden tarkastusta koskevien tietojen kerääminen kyseessä olevien seitsemän peippolajin viitekantojen määrittämiseksi Maltan tasavallan alueella. Komission mukaan on kuitenkin niin, ettei näissä ilmoituksissa tai niiden alaviitteissä mainituissa asiakirjoissa selitetä, minkä johdosta ministeri päätti pyrkiä tähän tavoitteeseen myöntämällä lupia tuhansille harrastajille sen sijaan, että olisi käytetty muita keinoja, kuten pätevien tutkijoiden osallistumista.
58
Komissio väittää, ettei ministeri selittänyt millään tavoin, miksi Maltan tasavalta oli päättänyt olla ottamatta mukaan kansallisen rengastusohjelman rengastajia tai olla turvautumatta muihin vakiintuneisiin tieteellisiin keinoihin – kuten yleisesti käytettyihin lintukantojen laskentoihin – todettujen tietopuutteiden korjaamiseksi.
59
Komission mukaan Maltan tasavalta ei ole myöskään perustellut muun tyydyttävän ratkaisun puuttumista, koska vuosien 2020, 2021 ja 2022 ilmoituksissa, ornitologisen komitean suosituksissa tai WBRU:n raporteissa, joihin Maltan tasavalta viittaa, ei käsitellä kysymystä siitä, olisiko varsinaisten tutkijoiden osallistuminen muu tyydyttävä ratkaisu.
60
Maltan tasavalta väittää puolestaan, että vuosien 2020 ja 2021 puitesäännöissä ja vuosien 2020, 2021 ja 2022 ilmoituksissa annetaan riittävät perusteet sen perustelemiseksi, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ollut. Kyseisen jäsenvaltion mukaan on ensinnäkin niin, että direktiivin 2009/147 9 artiklassa edellytetään nimenomaisesti vaihtoehtoisen ratkaisun puuttumista. Se toteaa toiseksi, että vuoden 2021 puitesääntöjen 6 §:n 1 momentissa säädetään, että tutkimuksessa on arvioinnin ja analyysin jälkeen varmistuttava siitä, ettei ”muuta tyydyttävää ratkaisua ole”. Se katsoo kolmanneksi, että vuoden 2021 tutkimustarkoituksia koskevan poikkeusjärjestelmän yhteydessä sekä vuosien 2020, 2021 ja 2022 tutkimusajanjaksojen aikana toteutetuilla toimenpiteillä annettiin kaikki merkitykselliset tiedot sen perustelemiseksi, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ollut. Erityisesti vuoden 2020 ilmoituksessa viitataan nimenomaisesti ornitologisen komitean suosituksiin, minkä lisäksi kyseisessä ilmoituksessa viitataan vuosien 1920–2018 välisenä aikana takaisin saatuihin renkaisiin sekä menetelmien valikoivuutta ja verkkojen silmäkokoa koskevaan WBRU:n raporttiin. Maltan tasavallan mukaan nämä raportit ovat osa kyseistä ilmoitusta, ja niissä esitetään merkitykselliset taustatiedot sekä täsmälliset tieteelliset tiedot sen perustelemiseksi, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ollut.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
61
Aluksi on muistutettava, että – kuten muun muassa direktiivin 2009/147 1 artiklasta ilmenee – lintujen suojelu on kyseisen direktiivin päätavoite (ks. vastaavasti tuomio 17.3.2021, One Voice ja Ligue pour la protection des oiseaux, C‑900/19, EU:C:2021:211, 34 kohta). Direktiivin 5 artiklan a ja e alakohdan nojalla jäsenvaltioiden on siten toteutettava kaikkien 1 artiklassa tarkoitettujen lintulajien yleisen suojelujärjestelmän luomiseksi tarvittavat toimenpiteet, joilla kielletään erityisesti kyseisten lintujen tahallinen tappaminen tai pyydystäminen käytetystä menetelmästä riippumatta ja sellaisten lintulajien hallussa pitäminen, joiden metsästäminen ja pyydystäminen ei ole sallittua.
62
Direktiivin 8 artiklan 1 kohdan mukaan siltä osin kuin on kyse muun muassa lintujen pyydystämisestä, jäsenvaltioiden on kiellettävä kaikkien sellaisten erityisesti direktiivin liitteessä IV olevassa a kohdassa, jossa mainitaan erityisesti verkot ja loukut, lueteltujen välineiden, laitteiden ja menetelmien käyttö, joilla laajamittaisesti tai valikoimattomasti pyydystetään lintuja tai joilla saatetaan paikallisesti hävittää jokin laji.
63
Direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat, jollei muuta tyydyttävää ratkaisua ole, poiketa mainituista säännöksistä erityisesti tutkimustarkoituksessa.
64
Tältä osin on huomautettava, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on niin, että jotta toimivaltaiset viranomaiset voisivat käyttää direktiivin 2009/147 9 artiklassa säädettyjä poikkeuksia vain unionin oikeuden kanssa yhdenmukaisella tavalla, kansallisen lainsäädännön on oltava laadittu niin, että siinä mainitut poikkeussäännökset pannaan täytäntöön oikeusvarmuuden periaatteen vaatimusten mukaisesti. Näin ollen tällä alalla sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä on mainittava poikkeuskriteerit selvästi ja täsmällisesti ja velvoitettava niiden soveltamisesta vastaavat viranomaiset ottamaan ne huomioon (tuomio 21.6.2018, komissio v. Malta, C‑557/15, EU:C:2018:477, 47 kohta).
65
Direktiivin 2009/147 9 artiklassa säädetyn kaltaisen poikkeusjärjestelmän osalta, jota on tulkittava suppeasti ja jonka yhteydessä vaadittujen edellytysten täyttymistä koskevan todistustaakan on oltava päätöksen tekevällä viranomaisella kunkin poikkeuksen osalta, on vielä korostettava, että jäsenvaltioiden on taattava, että kaikki suojeltuihin lajeihin kohdistuvat puuttumiset sallitaan vain täsmällisesti ja asianmukaisesti perustelluilla päätöksillä, joissa viitataan mainitussa artiklassa säädettyihin perusteluihin, edellytyksiin ja vaatimuksiin (tuomio 21.6.2018, komissio v. Malta, C‑557/15, EU:C:2018:477, 47 kohta). Lisäksi on niin, että direktiivin 2009/147 9 artiklan säännöksistä, joissa viitataan kyseisessä artiklassa säädetyn poikkeuksen tiukkaan valvontaan ja pyydystämisen valikoivuuteen, ja lisäksi yleisestä suhteellisuusperiaatteesta ilmenee, että direktiivin 2009/147 9 artiklan mukaisen poikkeuksen, jota jäsenvaltio aikoo käyttää, on oltava oikeassa suhteessa sen oikeuttavaan tarpeeseen (tuomio 23.4.2020, komissio v. Suomi (Uroshaahkan kevätmetsästys), C‑217/19, EU:C:2020:291, 66 ja 67 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
66
Maltan tasavallan on siis osoitettava tämän tuomion 64 ja 65 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä vahvistettuja edellytyksiä noudattaen, että direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdassa säädetyn poikkeuksen, johon se on tukeutunut, edellytykset täyttyvät.
67
On todettava, että Maltan lainsäädännössä esitetään poikkeuskriteerit selvästi ja täsmällisesti, ja siinä velvoitetaan niiden soveltamisesta vastaavat viranomaiset ottamaan ne huomioon. Kuten nimittäin tämän tuomion 8, 14 ja 20 kohdassa on todettu, luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevien sääntöjen 9 §:llä saatetaan lähinnä direktiivin 2009/147 9 artikla osaksi kansallista oikeusjärjestystä, kun taas vuoden 2020 puitesääntöjen 4 §:ssä ja vuoden 2021 puitesääntöjen 8 §:ssä edellytetään, että ministeri varmistaa tutkimusajanjakson avaamisen yhteydessä, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ole.
68
Sitä vastoin on todettava, että vuosien 2020, 2021 ja 2022 ilmoitukset, joilla sallitaan kyseessä olevien seitsemän peippolajin yksilöiden pyydystäminen vuosien 2020, 2021 ja 2022 tutkimusajanjaksojen aikana, eivät ole direktiivin 2009/147 9 artiklan mukaisia.
69
Vaikka näissä ilmoituksissa todetaankin, ettei muuta tyydyttävää ratkaisua ole, ja vaikka niissä viitataankin nimenomaisesti ornitologisen komitean suosituksiin, niissä ei perustella täsmällisesti ja asianmukaisesti tällaisen muun tyydyttävän ratkaisun puuttumista. On erityisesti niin, ettei mainituissa ilmoituksissa edes mainita muita ornitologian alalla yleisesti käytettyjä tutkimuskeinoja niiden puoltamiseksi tai hylkäämiseksi.
70
Tästä seuraa, että väite, jonka mukaan Maltan tasavallan hyväksymässä poikkeusjärjestelmässä ei ole perusteltu direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun ”muun tyydyttävän ratkaisun” puuttumista, on oikeudellisesti perusteltu, ja se on siis hyväksyttävä.
71
Tämän toteamuksen perusteella nyt käsiteltävässä asiassa ei vaikuta tarpeelliselta käsitellä väitettä siitä, että muun tyydyttävän ratkaisun puuttumista ei ole näytetty toteen, tai väitettä siitä, että Maltan poikkeusjärjestelmällä ei ole direktiivin 2009/147 9 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tutkimustarkoitusta (ks. vastaavasti tuomio 21.6.2018, komissio v. Malta, C‑557/15, EU:C:2018:477, 53 kohta).
72
Kaiken edellä esitetyn perusteella on todettava, että Maltan tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 2009/147 5 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan, luettuina yhdessä tämän direktiivin 9 artiklan 1 kohdan kanssa, säännösten mukaisia velvoitteitaan, kun se on hyväksynyt poikkeusjärjestelmän, jossa sallitaan seitsemän luonnonvaraisen peippolajin, jotka ovat peippo (Fringilla coelebs), hemppo (Carduelis cannabina), tikli (Carduelis carduelis), viherpeippo (Carduelis chloris), nokkavarpunen (Coccothraustes coccothraustes), keltahemppo (Serinus serinus) ja vihervarpunen (Carduelis spinus), yksilöiden elävänä pyydystäminen.
Oikeudenkäyntikulut
73
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Komissio on vaatinut Maltan tasavallan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja koska tämä on pääosin hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Maltan tasavalta ei ole noudattanut luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY 5 artiklan ja 8 artiklan 1 kohdan, luettuina yhdessä tämän direktiivin 9 artiklan 1 kohdan kanssa, säännösten mukaisia velvoitteitaan, kun se on hyväksynyt poikkeusjärjestelmän, jossa sallitaan seitsemän luonnonvaraisen peippolajin, jotka ovat peippo (Fringilla coelebs), hemppo (Carduelis cannabina), tikli (Carduelis carduelis), viherpeippo (Carduelis chloris), nokkavarpunen (Coccothraustes coccothraustes), keltahemppo (Serinus serinus) ja vihervarpunen (Carduelis spinus), yksilöiden elävänä pyydystäminen.
2)
Maltan tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.