Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
DEAN SPIELMANN
11 päivänä maaliskuuta 2025 (1)
Asia C‑448/23
Euroopan komissio
vastaan
Puolan tasavalta
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Jäsenvaltioiden velvollisuudet – Tarvittavien muutoksenhakukeinojen käyttöön ottaminen tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi – Riippumaton ja puolueeton laillisesti perustettu tuomioistuin – Puolan perustuslakituomioistuimen tuomareiden nimittämismenettely – Unionin oikeuden itsenäisyyden, ensisijaisuuden, tehokkuuden ja yhdenmukaisen soveltamisen periaatteet – Unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen periaate – Puolan perustuslakituomioistuimen tuomiot
I       Johdanto
1.        Ensisijaisuus on unionin oikeuden ”eksistentiaalinen vaatimus”, Pierre Pescatoren kuuluisaa ilmaisua lainatakseni.(2) Tämän toteamuksen jälkeen unionin oikeuden ja kansallisten oikeusjärjestysten välille on syntynyt ajoittain kitkaa ensisijaisuusperiaatteen soveltamisesta. Nämä jännitteet ovat ilmenneet lähinnä siten, että kansalliset perustuslakituomioistuimet ovat pyrkineet määrittelemään ensisijaisuusperiaatteen uudelleen, jos ne ovat todenneet, että unionin tuomioistuimen sen osalta esittämä tulkinta johtaa kansallisesta suvereniteetista luopumiseen jollakin alalla.(3)
2.        Tilanteessa, jossa ensisijaisuus on kiistetty kansallisen perustuslaillisen identiteetin suojaamisen nimissä niin laajalti kuin käsiteltävässä asiassa, Pierre Pescatoren huomautus on enemmän kuin koskaan ajankohtainen.
3.        Euroopan komission käsiteltävässä asiassa SEUT 258 artiklan nojalla Puolan tasavaltaa vastaan aloittama jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva menettely, joka koskee sen SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisten velvoitteiden noudattamatta jättämistä, perustuu nimittäin seuraavaan kolmeen moitteeseen: ensinnäkin Trybunał Konstytucyjnyn (perustuslakituomioistuin, Puola) 14.7. ja 7.10.2021 antamat kaksi tuomiota johtavat siihen, ettei tämä jäsenvaltio takaa tehokasta oikeussuojaa unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla, toiseksi mainitut tuomiot merkitsevät unionin oikeuden ensisijaisuuden, itsenäisyyden, tehokkuuden ja yhdenmukaisen soveltamisen periaatteiden vakavaa rikkomista sekä unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen loukkaamista ja kolmanneksi Trybunał Konstytucyjny ei täytä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, jotka koskevat riippumatonta ja puolueetonta, etukäteen laillisesti perustettua tuomioistuinta.
4.        Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen, josta Puolan tasavallan katsotaan olevan vastuussa, merkitsee näin ollen suoraa ja räikeää hyökkäystä unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta vastaan – hyökkäystä, jonka Trybunał Konstytucyjny on tehnyt Puolan tasavallan perustuslain (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej, jäljempänä perustuslaki) ja jopa kyseisen jäsenvaltion perustuslaillisen identiteetin nimissä. Tässä asiassa on palattava keskusteluun, jonka ytimessä on unionin perussopimusten luonne ja sen oikeusjärjestyksen itsenäisyys. Se herättää kysymyksiä unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen ja jäsenvaltioiden kansallisen identiteetin välisestä monimutkaisesta vuorovaikutuksesta, sellaisena kuin se on vahvistettu SEU 4 artiklan 2 kohdassa.
5.        Tässä vaiheessa on syytä mainita myös käsiteltävään asiaan liittyvästä toisesta näkökulmasta: kyseessä on ensimmäinen kerta, kun komissio nostaa SEUT 258 artiklan nojalla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen, joka koskee paitsi kansallisen perustuslakituomioistuimen omaksumaa kantaa myös oikeuskäytäntöä, jossa riitautetaan unionin tuomioistuimen arvovalta vetoamalla väitettyyn ristiriitaan kansallisen perustuslain kanssa.
II     Asiaa koskevat oikeussäännöt
A       Unionin oikeus
6.        SEU 4 artiklan 2 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Unioni kunnioittaa jäsenvaltioiden tasa-arvoa perussopimuksia sovellettaessa sekä niiden kansallista identiteettiä, joka on olennainen osa niiden poliittisia ja valtiosäännön rakenteita, myös alueellisen ja paikallisen itsehallinnon osalta. Se kunnioittaa keskeisiä valtion tehtäviä, erityisesti niitä, joiden tavoitteena on valtion alueellisen koskemattomuuden turvaaminen, yleisen järjestyksen ylläpitäminen sekä kansallisen turvallisuuden takaaminen. Erityisesti kansallinen turvallisuus säilyy yksinomaan kunkin jäsenvaltion vastuulla.”
7.        SEU 19 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Euroopan unionin tuomioistuin käsittää unionin tuomioistuimen, unionin yleisen tuomioistuimen ja erityistuomioistuimia. Euroopan unionin tuomioistuin huolehtii siitä, että perussopimusten tulkinnassa ja soveltamisessa noudatetaan lakia.
Jäsenvaltiot säätävät tarvittavista muutoksenhakukeinoista tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla.”
8.        SEUT 279 artiklassa määrätään seuraavaa:
”Euroopan unionin tuomioistuin voi käsiteltävänään olevassa asiassa päättää tarpeellisista välitoimista.”
B       Puolan oikeus
9.        Perustuslain 2 §:ssä todetaan seuraavaa:
”Puolan tasavalta on demokraattinen oikeusvaltio, joka toteuttaa yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden periaatteita.”
10.      Perustuslain 4 §:n 1 momentissa säädetään, että ”Puolan tasavallassa ylin valta on kansalla”.
11.      Perustuslain 7 §:ssä säädetään, että ”viranomaiset toimivat lain nojalla ja sen rajoissa”.
12.      Perustuslain 8 §:n 1 momentin mukaan ”perustuslaki on Puolan tasavallan ylimmän tasoinen säädös”.
13.      Perustuslain 90 §:n 1 momentissa säädetään, että ”Puolan tasavalta voi kansainvälisellä sopimuksella siirtää viranomaisille kuuluvaa toimivaltaa kansainväliselle järjestölle tai kansainväliselle elimelle tietyissä asioissa”.
14.      Perustuslain 91 § kuuluu seuraavasti:
”1.      Kun ratifioitu kansainvälinen sopimus on julkaistu Puolan tasavallan virallisessa lehdessä, siitä tulee osa kansallista oikeusjärjestystä ja se on suoraan sovellettavissa, ellei sen soveltamisesta tarvitse säätää lailla.
2.      Etukäteen annetulla lailla hyväksyttyä ja ratifioitua kansainvälistä sopimusta sovelletaan kansalliseen lakiin nähden ensisijaisesti siinä tapauksessa, että laki on ristiriidassa sopimuksen kanssa. – –”
15.      Perustuslain 188 §:n mukaan Trybunał Konstytucyjny ratkaisee seuraavat asiat:
1)      lakien ja kansainvälisten sopimusten perustuslainmukaisuuden,
2)      lakien yhteensoveltuvuuden sellaisten kansainvälisten sopimusten kanssa, joiden ratifioinnista on ennakkoon säädettävä lailla,
3)      valtion keskushallinnon antamien säännösten yhteensoveltuvuuden perustuslain, ratifioitujen kansainvälisten sopimusten ja lakien kanssa,
4)      poliittisten puolueiden tavoitteiden tai toiminnan perustuslainmukaisuuden,
5)      edellä 79 §:n 1 momentissa tarkoitetut perustuslailliset kanteet.”
16.      Perustuslain 190 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.      Trybunał Konstytucyjnyn ratkaisut ovat yleisesti sitovia ja lopullisia.
2.      Trybunał Konstytucyjnyn 188 §:ssä mainituissa asioissa antamat ratkaisut on julkaistava viipymättä siinä virallisessa julkaisussa, jossa normatiivinen toimi on julkaistu. Jos toimea ei ole julkaistu, ratkaisu julkaistaan Dziennik Urzędowy Rzeczypospolitej Polskiej ’Monitor Polskissa’ [(Puolan tasavallan virallinen lehti)].
3.      Trybunał Konstytucyjnyn ratkaisun vaikutukset alkavat sen julistamispäivänä – –
– –
5.      Trybunał Konstytucyjny tekee ratkaisunsa äänten enemmistöllä.”
17.      Perustuslain 193 §:ssä säädetään, että ”tuomioistuin voi esittää Trybunał Konstytucyjnylle oikeudellisen kysymyksen siitä, onko normatiivinen toimi perustuslain, ratifioidun kansainvälisen sopimuksen tai lain mukainen, jos sen käsiteltävänä olevan asian ratkaisu riippuu tähän kysymykseen annettavasta vastauksesta”.
18.      Perustuslain 194 §:n 1 momentissa säädetään, että ”Trybunał Konstytucyjny koostuu 15 tuomarista, jotka Sejm [(parlamentin alahuone)] valitsee erikseen yhdeksäksi vuodeksi henkilöistä, joilla on poikkeuksellinen lain tuntemus. Heidän uudelleenvalintansa tuomioistuimeen ei ole sallittua.” Lisäksi perustuslain 194 §:n 2 momentissa säädetään, että ”tasavallan presidentti nimittää Trybunał Konstytucyjnyn presidentin ja varapresidentin Trybunał Konstytucyjnyn tuomareiden yleiskokouksen nimeämien ehdokkaiden joukosta.”
III  Asian tausta ja oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
19.      Trybunał Konstytucyjny antoi 14.7. ja 7.10.2021 kaksi tuomiota, jotka koskevat unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön, joka koskee erityisesti SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan perustuvaa velvollisuutta taata tehokas oikeussuoja, perustuslainvastaisuutta (jäljempänä riidanalaiset tuomiot).
20.      Tarkemmin sanottuna Trybunał Konstytucyjny antoi 14.7.2021 tuomionsa asiassa P 7/20(4) viiden tuomarin kokoonpanossa. Trybunał Konstytucyjny tarkasteli tässä tuomiossa Sąd Najwyższyn (ylin yleinen tuomioistuin, Puola) kurinpitojaoston esittämää oikeudellista kysymystä, joka koski 8.4.2020 annetulla määräyksellä komissio v. Puola(5) määrättyjen Puolan tasavaltaa koskevien välitoimien, joilla keskeytetään niiden säännösten soveltaminen, joiden nojalla kurinpitojaostolle annetaan toimivalta tuomareita koskevissa kurinpitoasioissa, perustuslainmukaisuutta.
21.      Trybunał Konstytucyjny totesi erityisesti, että jäsenvaltion elimet, muun muassa tuomioistuimet, voivat SEU 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vilpittömän yhteistyön periaatteen mukaisesti soveltaa suoraan välitoimia, jotka unionin tuomioistuin on määrännyt SEUT 279 artiklan nojalla, mutta ainoastaan, jos nämä toimet ovat annetun toimivallan periaatteen mukaisia ja niissä kunnioitetaan jäsenvaltion perustuslaillista identiteettiä sekä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta.
22.      Trybunał Konstytucyjny kuitenkin totesi, että määräyksessä komissio v. Puola tarkoitetuilla välitoimilla, jotka koskivat Puolan tuomioistuinten organisaatiota ja toimintaa sekä niissä noudatettavaa menettelyä, loukattiin SEU 4 artiklan 1 kohdassa vahvistettua annetun toimivallan periaatetta ja SEU 4 artiklan 2 kohdassa taattua Puolan perustuslaillista identiteettiä ja ne olivat ristiriidassa perustuslain 2 §:ssä vahvistetun demokraattisen oikeusvaltion perustuslaillisen periaatteen kanssa. Trybunał Konstytucyjny vahvisti näin ollen perustuslain ensisijaisuuden Puolan ylimpänä oikeuslähteenä ja totesi, että siltä osin kuin unionin tuomioistuin asetti tälle jäsenvaltiolle ultra vires ‑velvoitteita ja määräsi Puolan tuomioistuinten organisaatiota ja toimivaltaa sekä niissä noudatettavaa menettelyä koskevista välitoimista, SEU 4 artiklan 3 kohdan toinen alakohta, luettuna yhdessä SEUT 279 artiklan kanssa, oli ristiriidassa perustuslain 2 ja 7 §:n, 8 §:n 1 momentin ja 90 §:n 1 momentin, luettuna yhdessä 4 §:n 1 momentin kanssa, kanssa.
23.      Trybunał Konstytucyjnyn 14.7.2021 antaman tuomion vaikutuksista on lisäksi todettava, että Trybunał Konstytucyjnyn mukaan unionin oikeuden ensisijaisuuden ja välittömän oikeusvaikutuksen periaatteet eivät koskeneet ”unionin tuomioistuimen – – luomia normeja”, jotka oli annettu ultra vires ja olivat perustuslain vastaisia, kun taas mainitulla tuomiolla oli ex tunc ‑vaikutuksia ja se oli osoitettu kaikille niille, jotka sovelsivat unionin oikeutta Puolan tasavallan alueella.
24.      Trybunał Konstytucyjny antoi 7.10.2021 täysistunnossa tuomionsa K 3/21,(6) jonka perustelut julkaistiin 16.11.2022 ja jonka tuomiolauselmassa todetaan seuraavaa:
”1.      [SEU] 1 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta, luettuna yhdessä [SEU] 4 artiklan 3 kohdan kanssa, siltä osin kuin Euroopan unioni, jonka ovat perustaneet tasavertaiset ja suvereenit valtiot ’yhä läheisemmän Euroopan kansojen välisen liiton luomiseksi’ ja jonka yhdentyminen perustuu Euroopan unionin oikeuteen ja sen tulkintaan Euroopan unionin tuomioistuimessa, on siirtymässä ’uuteen vaiheeseen’, jossa
a)      Euroopan unionin elimet toimivat Puolan tasavallan niille perussopimuksissa antaman toimivallan rajojen ulkopuolella;
b)      perustuslaki ei ole Puolan tasavallan ylimmän tasoinen säädös, jonka pätevyys ja soveltaminen ovat ensisijaisia;
c)      Puolan tasavalta ei voi toimia suvereenin ja demokraattisen valtion tavoin,
on ristiriidassa [perustuslain] 2 ja 8 §:n sekä 90 §:n 1 momentin kanssa.
2.      [SEU] 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta, siltä osin kuin siinä annetaan kansallisille tuomioistuimille (yleisille tuomioistuimille, hallintotuomioistuimille, sotilastuomioistuimille ja ylimmälle yleiselle tuomioistuimelle) tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla toimivalta
a)      jättää soveltamatta ratkaisuissaan perustuslain säännöksiä, on ristiriidassa perustuslain 2 §:n, 7 §:n, 8 §:n 1 momentin, 90 §:n 1 momentin ja 178 §:n 1 momentin kanssa;
b)      antaa ratkaisunsa sellaisten säännösten perusteella, jotka eivät enää ole voimassa, koska Sejm on ne kumonnut ja/tai Trybunał Konstytucyjny on ne todennut perustuslain vastaisiksi,
on ristiriidassa perustuslain 2 §:n, 7 §:n, 8 §:n 1 momentin, 90 §:n 1 momentin, 178 §:n 1 momentin ja 190 §:n 1 momentin kanssa.
3.      [SEU] 19 artiklan 1 [kohta] ja [SEU] 2 artikla, siltä osin kuin niissä annetaan kansallisille tuomioistuimille (yleisille tuomioistuimille, hallintotuomioistuimille, sotilastuomioistuimille ja ylimmälle yleiselle tuomioistuimelle) tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden varmistamiseksi toimivalta
a)      valvoa tuomareiden nimittämismenettelyn laillisuutta, mukaan lukien Puolan tasavallan presidentin tekemän tuomarin nimittämistä koskevan päätöksen laillisuutta,
ovat ristiriidassa perustuslain 2 §:n, 8 §:n 1 momentin, 90 §:n 1 momentin ja 179 §:n sekä 144 §:n 3 momentin 17 kohdan kanssa;
b)      valvoa sellaisen päätöslauselman laillisuutta, jossa Krajowa Rada Sądownictwa [(kansallinen tuomarineuvosto, Puola; jäljempänä KRS)] tekee tasavallan presidentille tuomarin nimittämistä koskevan esityksen,
ovat ristiriidassa perustuslain 2 §:n, 8 §:n 1 momentin, 90 §:n 1 momentin ja 186 §:n 1 momentin kanssa;
c)      lausua tuomarin nimittämismenettelyn virheellisyydestä ja tämän johdosta kieltäytyä tunnustamasta perustuslain 179 §:n mukaisesti tuomarin virkaan nimitetyn henkilön tuomarin asemaa,
ovat ristiriidassa perustuslain 2 §:n, 8 §:n 1 momentin, 90 §:n 1 momentin ja 179 §:n sekä 144 §:n 3 momentin 17 kohdan kanssa.”
25.      Komissio lähetti 22.12.2021 Puolan tasavallalle SEUT 258 artiklan mukaisen virallisen huomautuksen. Se moitti Puolan tasavaltaa siitä, ettei se ollut noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan eikä unionin oikeuden itsenäisyyttä, ensisijaisuutta, tehokkuutta ja yhdenmukaista soveltamista koskevien yleisten periaatteiden mukaisia velvoitteitaan ja että se oli sivuuttanut unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen.
26.      Lisäksi komissio katsoi, ettei Trybunał Konstytucyjny täyttänyt SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklan kanssa, tarkoitettua riippumatonta ja puolueetonta, etukäteen laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevaa vaatimusta. Tarkemmin sanottuna komissio katsoi ensinnäkin, että kolme tuomaria oli nimitetty joulukuussa 2015 selvästi ja kiistattomasti Trybunał Konstytucyjnyn tuomareiden nimittämistä koskevien kansallisten perustuslain säännösten vastaisesti ja yksi näistä tuomareista eli M. M. jatkoi edelleen tehtäviensä hoitamista. Komissio katsoi toiseksi, että tuomari J. P:n nimittämiseen Trybunał Konstytucyjnyn presidentiksi joulukuussa 2016 liittyi useita vakavia sääntöjenvastaisuuksia.
27.      Puolan tasavalta vastasi tähän viralliseen huomautukseen 18.2.2022 päivätyllä kirjeellä ja kiisti komission väitteet.
28.      Komissio lähetti 15.7.2022 Puolan tasavallalle perustellun lausunnon, jossa se väitti, ettei kyseinen jäsenvaltio ollut noudattanut velvoitteitaan, jotka perustuivat SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan, unionin oikeuden itsenäisyyttä, ensisijaisuutta, tehokkuutta ja yhdenmukaista soveltamista koskeviin yleisiin periaatteisiin sekä unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovaan vaikutukseen.
29.      Puolan tasavalta vastasi perusteltuun lausuntoon 14.9.2022 ja väitti, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva väite oli perusteeton.
IV     Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
30.      Komissio on 15.2.2023 nostanut käsiteltävän kanteen unionin tuomioistuimessa. Se vaatii, että unionin tuomioistuin
–        toteaa, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, kun Trybunał Konstytucyjny on tulkinnut perustuslakia riidanalaisissa tuomioissaan
–        toteaa, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut unionin oikeuden itsenäisyyttä, ensisijaisuutta, tehokkuutta ja yhdenmukaista soveltamista koskevien yleisten periaatteiden mukaisia velvoitteitaan ja että se on sivuuttanut unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen, kun Trybunał Konstytucyjny on tulkinnut perustuslakia riidanalaisissa tuomioissaan
–        toteaa, että koska Trybunał Konstytucyjny ei täytä riippumatonta ja puolueetonta, etukäteen laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevaa vaatimusta sen kolmen jäsenen nimittämismenettelyssä joulukuussa 2015 ja sen presidentin nimittämismenettelyssä joulukuussa 2016 ilmenneiden sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, Puolan tasavalta ei ole noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan
–        velvoittaa Puolan tasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
31.      Puolan tasavalta vaati 6.10.2023 toimittamassaan vastineessa, että unionin tuomioistuin hylkää komission kanteen kokonaisuudessaan perusteettomana ja velvoittaa sen korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
32.      Puolan tasavalta peruutti 31.1.2024 päivätyssä vastauskirjelmässään vastineessa esittämänsä huomautukset ja myönsi täysin oikeiksi komission kannekirjelmässään esittämät moitteet.
33.      Unionin tuomioistuimen presidentin 23.10. ja 7.11.2023 tekemillä päätöksillä Belgian kuningaskunta ja Alankomaiden kuningaskunta hyväksyttiin väliintulijoiksi tukemaan komission vaatimuksia.
V       Oikeudellinen arviointi
A       Alustavat huomautukset
34.      Kuten edellä 4 kohdassa on todettu, käsiteltävän asian erityispiirteenä on se, että komissio moittii Puolan tasavaltaa siitä, että se on kategorisesti hylännyt unionin oikeuden ensisijaisuuden ja jopa kyseenalaistanut itse Euroopan yhdentymisen perustan. Trybunał Konstytucyjny vaatii toisin sanoen oman oikeusjärjestyksensä perustuslaillisen identiteetin nimissä mahdollisuutta tarkistaa suoraan, ovatko unionin tuomioistuimen ratkaisut perustuslain mukaisia, ja riitauttaa yksiselitteisesti sekä unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen että itse unionin tuomioistuimen arvovallan. Tämä ei koske pelkästään unionin oikeusjärjestyksen ja kansallisen oikeusjärjestyksen välisiä vähäisiä jännitteitä vaan sillä hyökätään ensisijaisuusperiaatteen ytimeen ja kyseenalaistetaan jopa normihierarkia unionin oikeusjärjestyksessä.
35.      Käsiteltävässä asiassa korostuu selvästi kahden sellaisen periaatteen vuorovaikutus, jotka kansallisen tuomioistuimen näkökulmasta voivat vaikuttaa vastakkaisilta. Yhtäältä unionin oikeuden ensisijaisuus, ”keskihakuinen” periaate, muodostaa ylikansallisen yhdentymisen perustan. Toisaalta jäsenvaltioiden kansallisen identiteetin kunnioittaminen, ”keskipakoisesti” vaikuttava käsite, jota tarkoitetaan SEU 4 artiklan 2 kohdassa, viittaa ”siihen, mikä tekee valtiosta sen itsensä eikä toista valtiota ja mahdollistaa sen tunnistamisen ja erottamisen muista”.(7)
36.      Tässä asiassa on lisäksi kyse laajemmasta oikeudellisesta dynamiikasta: useat jäsenvaltioiden perustuslakituomioistuimet tai ylimmät tuomioistuimet ovat jo ultra vires ‑teorian tai oman oikeusjärjestyksensä perustuslaillisen identiteetin nojalla vähätelleet unionin oikeuden ensisijaisuutta ja jopa kiistäneet sen.(8) Tätä voidaan pitää ”kädenvääntönä”(9) kansallisten perustuslainvartijoiden ja unionin oikeusjärjestyksen välillä.
37.      En peittele tähän ilmiöön liittyvää huolenaihetta: se kuvastaa oikeudellista Eurooppaa, johon kohdistuu jännitettä yhtäältä unionin oikeuden yhtenäisyyden ja tehokkuuden turvaamisen sekä toisaalta eri perustuslaillisten identiteettien ainutlaatuisuuden suojelemisen tarpeen välillä. Tämä jännite ilmentää syvällistä ja hyvin huolestuttavaa kehitystä, joka ylittää pelkät unionin lainsäädännön tekniset soveltamispuitteet.
38.      Tässä yhteydessä on mielestäni tärkeää korostaa, että kun tutkitaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä, josta Puolan tasavallan katsotaan olevan vastuussa, kansallisen identiteetin, perustuslaillisen identiteetin ja unionin oikeuden ensisijaisuuden käsitteiden yhteensovittaminen ei tapahdu oikeudellisessa tyhjiössä vaan unionin oikeusjärjestyksen puitteissa. Tämän tulkinnan ulottuvuutta tarkasteltaessa on siten otettava huomioon sanamuotoon ja asiayhteyteen liittyvät seikat, jotka puoltavat SEU 4 artiklan 2 kohdan tulkitsemista siinä normatiivisessa ympäristössä, johon kyseinen säännös kuuluu. Tämä on epäilemättä keskeinen näkökohta käsiteltävässä asiassa, ja sitä tarkastellaan perusteellisemmin toisen kanneperusteen arvioinnin yhteydessä.(10)
B       Kanteen asiasisällön tutkiminen
39.      On muistettava, että Puolan tasavalta myöntää täysin, että se on jättänyt noudattamatta perussopimusten mukaisia velvoitteitaan, mistä komissio sitä moittii. Haluan kuitenkin muistuttaa, että vaikka käsiteltävässä kanteessa moititun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen perusteena olevia tosiseikkoja voitaisiinkin pitää myönnettyinä, unionin tuomioistuimen on todettava, onko jäsenyysvelvoitteita jätetty noudattamatta vai ei, myös siltä osin kuin asianomainen jäsenvaltio ei kiistä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä.(11)
1.     Ensimmäinen moite
a)     Asianosaisten lausumat
40.      Komissio, jota Belgian kuningaskunta ja Alankomaiden kuningaskunta tukevat, moittii Puolan tasavaltaa siitä, että se ei ole noudattanut jäsenvaltioille SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa asetettua velvoitetta varmistaa tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla.
41.      Trybunał Konstytucyjny arvostelee 7.10.2021 antamassaan tuomiossa erityisesti unionin tuomioistuimen SEU 19 artiklan 1 kohdan osalta esittämää tulkintaa, jota se pitää perustuslain vastaisena. Se kiistää etenkin kansallisten tuomioistuinten toimivallan valvoa tuomareiden nimittämismenettelyn laillisuutta, arvioida KRS:n päätöslauselmia ja todeta tietyt nimitykset sääntöjenvastaisiksi, mikä on sen mukaan vastoin SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevaa vaatimusta, joka perustuu nimenomaan tuomareiden nimittämismenettelyn laillisuuden arviointiin.
42.      Trybunał Konstytucyjny katsoi 14.7.2021 antamassaan tuomiossa, että unionin tuomioistuimen määräyksellään komissio v. Puola SEUT 279 artiklan perusteella toteuttamat välitoimet, jotka koskivat niiden kansallisten säännösten soveltamisen keskeyttämistä, joissa Sąd Najwyższyn kurinpitojaostolle annetaan toimivalta käsitellä tuomareita koskevia kurinpitoasioita, on toteutettu ultra vires, koska niissä ei kunnioiteta jäsenvaltion perustuslaillista identiteettiä eikä toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta.
43.      Komissio muistuttaa, että perustuslain 190 §:n 1 momentin mukaan Trybunał Konstytucyjnyn ratkaisuilla on erga omnes ‑vaikutus, mikä näin ollen vahvistaa niiden vaikutusta kaikkiin kansallisiin tuomioistuimiin.
44.      Kuten olen jo huomauttanut,(12) Puolan tasavalta ei enää kiistä moitittua jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä ja yhtyy komission näkemykseen.
b)     Arviointi
1)     Unionin tuomioistuimen merkityksellinen oikeuskäytäntö
45.      Muistutan aluksi, että unionin tuomioistuin on todennut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta, että koska kyseisessä määräyksessä velvoitetaan kaikki jäsenvaltiot säätämään tarvittavista oikeussuojakeinoista muun muassa perusoikeuskirjan 47 artiklassa tarkoitetun tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla, viimeksi mainittu määräys on otettava asianmukaisesti huomioon tulkittaessa SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa.(13)
46.      Lisäksi SEU 19 artiklassa, jossa SEU 2 artiklassa vahvistettu oikeusvaltion arvo konkretisoituu, kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen tehtäväksi annetaan taata unionin oikeuden täysi soveltaminen kaikissa jäsenvaltioissa ja yksityisille unionin oikeuden nojalla kuuluva oikeussuoja. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tämän suojan takaamiseksi jokaisen jäsenvaltion on SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla varmistettava, että elimet, joiden tehtävänä on lausua unionin oikeudessa tarkoitettuina ”tuomioistuimina” unionin oikeuden soveltamiseen tai tulkintaan liittyvistä kysymyksistä ja jotka kuuluvat näin ollen sen oikeussuojakeinojen järjestelmään unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla, täyttävät tehokkaan oikeussuojan vaatimukset, joihin kuuluu erityisesti riippumattomuus.(14)
47.      Lopuksi on todettava, että vaikka oikeuslaitoksen järjestäminen jäsenvaltioissa kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, jäsenvaltioiden on kuitenkin kyseistä toimivaltaa käyttäessään noudatettava niille unionin oikeuden nojalla kuuluvia velvoitteita.(15)
2)     Soveltaminen käsiteltävässä asiassa
48.      Trybunał Konstytucyjny on riidanalaisissa tuomioissa tulkinnut perustuslakia tavalla, joka poikkeaa olennaisesti unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä erityisesti SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ulottuvuuden osalta. Tämä poikkeaminen ilmenee kolmessa suhteessa.
49.      Ensinnäkin Trybunał Konstytucyjny hylkää 7.10.2021 antamassaan tuomiossa tulkinnan, jonka unionin tuomioistuin on esittänyt 2.3.2021 antamassaan tuomiossa A.B. ym. (Tuomareiden nimittäminen ylimpään tuomioistuimeen – Muutoksenhaku).(16) Unionin tuomioistuin totesi tässä tuomiossa muun muassa lähinnä, että sellaisen kansallisen tuomioistuimen puuttuessa, jolla on toimivalta valvoa KRS:n päätöslauselmia, SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa on tulkittava siten, että Naczelny Sąd Administracyjnyn (ylin hallintotuomioistuin, Puola) on jätettävä soveltamatta kansallista lainsäädäntöä, jossa tältä tuomioistuimelta kyseisen määräyksen vastaisesti viedään sille siihen saakka kuulunut toimivalta lausua näistä päätöslauselmista.(17)
50.      7.10.2021 annetun tuomion tuomiolauselman 2 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä tuomion perusteluiden 6.2, 6.4, 6.5 ja 8.3 kohdan kanssa, mukaan SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan perustuva tuomioistuinten toimivalta – sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut – on kuitenkin ristiriidassa perustuslain 2 ja 7 §:n, 8 §:n 1 momentin, 90 §:n 1 momentin, 178 §:n 1 momentin ja 190 §:n 1 momentin kanssa. Lisäksi saman tuomion tuomiolauselman 3 kohdan b alakohdassa suljetaan pois kansallisten tuomioistuinten toimivalta – joka kuitenkin perustuu unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön – arvioida sellaisten KRS:n päätöslauselmien laillisuutta, joissa ehdotetaan ehdokkaiden nimittämistä tuomarin tehtäviin. Lopuksi Trybunał Konstytucyjny toteaa jälleen 6.2, 6.4, 6.5 ja 8.5 kohdassa kieltäytyvänsä hyväksymästä niitä vaikutuksia, jotka tuomiossa A.B. ym. esitetyn tulkinnan mukaisesti seuraavat SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta.
51.      Toiseksi Trybunał Konstytucyjny hylkää tuomareiden nimittämismenettelyjen sääntöjenmukaisuuden valvonnan, sellaisena kuin se on vahvistettu unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla. Erityisesti 7.10.2021 annetun tuomion tuomiolauselman 3 kohdan a ja c alakohdassa sekä perustelujen 6.4 ja 8.4 kohdassa Trybunał Konstytucyjny toteaa perustuslain vastaiseksi toimivallan, joka perustuu SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa koskevaan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jonka mukaan kansalliset tuomioistuimet voivat tutkia tuomarinimitysten lainmukaisuuden.
52.      Trybunał Konstytucyjny kiistää näin ollen unionin tuomioistuimen 6.10.2021 antamassaan tuomiossa W.Ż. (Ylimmän tuomioistuimen ylimäärästä valvontaa ja julkisia asioita käsittelevä jaosto – Nimittäminen) esittämän tulkinnan.(18) Tämän tulkinnan mukaan Sąd Najwyższyn ylimääräistä valvontaa käsittelevän jaoston tuomarien nimitysmenettelyn säännönmukaisuuden tarkistaminen liittyy erottamattomasti riippumatonta ja puolueetonta laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevaan vaatimukseen, sellaisena kuin siitä määrätään unionin oikeudessa. Kansalliset tuomioistuimet voivat siten perustellusti tutkia SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla riidanalaisen ratkaisun antaneen tuomarin nimitysmenettelyn laillisuuden ja todeta sen mitättömäksi, kun tämä on välttämätöntä kyseessä olevan menettelyllisen tilanteen valossa unionin oikeuden ensisijaisuuden takaamiseksi.(19) Trybunał Konstytucyjnyn mukaan tällainen tutkinta kuitenkin johtaisi tosiasiallisesti kyseisten tuomarien, ”joiden perustavanlaatuisena oikeutena ja tehtävänä on ratkaisujen antaminen”, sivuuttamiseen.(20)
53.      Kolmanneksi Trybunał Konstytucyjny kiistää 14.7.2021 antamassaan tuomiossa erityisesti unionin tuomioistuimen toimivallan määrätä SEUT 279 artiklassa tarkoitettuja välitoimia. Se katsoo, että unionin tuomioistuin on menetellyt ultra vires määrätessään edellä mainitun määräyksen perusteella välitoimista Puolan tuomioistuinten riippumattomuuden turvaamiseksi.
54.      Näillä välitoimilla, joilla keskeytettiin Sąd Najwyższyn kurinpitojaoston toimivalta käsitellä tuomareita koskevia kurinpitoasioita, pyrittiin kuitenkin SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan täyden vaikutuksen takaamiseen. Kyseenalaistaessaan unionin tuomioistuimen SEUT 279 artiklaan perustuvan toimivallan määrätä välitoimista, joilla pyritään turvaamaan oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan riippumattomassa ja puolueettomassa laillisesti perustetussa tuomioistuimessa, Trybunał Konstytucyjny loukkaa oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan. Trybunał Konstytucyjnyn kieltäytyminen tunnustamasta unionin tuomioistuimen määräämien välitoimien sitovaa vaikutusta merkitsee näin ollen SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, perustuvien velvoitteiden räikeää rikkomista.
55.      Edellä esitetystä seuraa, että Puolan tasavalta on jättänyt noudattamatta SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaista velvoitettaan taata tehokas oikeussuoja unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla ensinnäkin katsoessaan, että kansallisella tuomioistuimella ei ole velvollisuutta jättää soveltamatta kansalliseen oikeusjärjestykseen tehtyjä muutoksia – riippumatta siitä, ovatko ne lain vai perustuslain tasoisia – jos SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa todetaan rikottavan, toiseksi hylätessään tuomareiden nimittämistä koskevien KRS:n päätöslauselmien tuomioistuinvalvonnan, sellaisena kuin unionin tuomioistuin on sen vahvistanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan nojalla, ja kolmanneksi kiistäessään unionin tuomioistuimen toimivallan määrätä välitoimista.
56.      Ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin toteaa, että komission ensimmäinen moite on perusteltu.
2.     Toinen moite
a)     Asianosaisten lausumat
57.      Komissio väittää, että Trybunał Konstytucyjny on riidanalaisissa tuomioissa tulkinnut perustuslakia tavalla, joka on ristiriidassa Euroopan unionin oikeusjärjestyksen perusperiaatteiden eli unionin oikeuden ensisijaisuuden, itsenäisyyden, tehokkuuden ja yhdenmukaisen soveltamisen sekä unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen kanssa. Erityisesti 7.10.2021 annetun tuomion perusteluista ilmenee, että Trybunał Konstytucyjny katsoi unionin tuomioistuimen SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan osalta esittämän tulkinnan – jonka mukaan toimivaltaiset kansalliset tuomioistuimet voivat harjoittaa KRS:n päätöslauselmien tehokasta tuomioistuinvalvontaa ja ratkaista asioita sellaisten säännösten perusteella, jotka lainsäätäjä on kumonnut tai jotka on todettu perustuslain vastaisiksi, sekä arvioida tuomarinimitysten sääntöjenmukaisuutta taatakseen asianosaisille oikeuden tehokkaaseen oikeussuojaan – olevan ultra vires ja loukkaavan lainvastaisesti Puolan perustuslaillista identiteettiä.
58.      Samassa 7.10.2021 annetussa tuomiossa todetaan myös unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen periaatteen vastaisesti, että unionin tuomioistuimen vahvistamalla SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, luettuna yhdessä SEU 2 artiklan kanssa, tulkinnalla ei ole oikeusvaikutuksia Puolan oikeusjärjestyksessä. Komissio kiistää lisäksi Puolan tasavallan perustuslaillista identiteettiä koskevan argumentin ja muistuttaa, että vaikka unioni kunnioittaa jäsenvaltioiden kansallista identiteettiä, sillä ei voida oikeuttaa oikeusvaltion ja oikeuslaitoksen riippumattomuuden kaltaisten unionin perusarvojen loukkaamista.
59.      Komissio väittää 14.7.2021 annetun tuomion osalta, että Trybunał Konstytucyjnyn toteamuksesta – jonka mukaan unionin tuomioistuimen määräyksessään komissio v. Puola määräämien välitoimien lisäksi kaikki SEUT 279 artiklan perusteella tulevaisuudessa toteuttavat Puolan tuomioistuinjärjestelmää koskevat välitoimet ovat perustuslain vastaisia – seuraa, että nämä toimenpiteet menettävät kaikki sitovat oikeusvaikutuksensa Puolassa, ja tällä toteamuksella näin ollen loukataan unionin oikeuden ensisijaisuuden ja tehokkuuden periaatteita sekä unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen periaatetta.
60.      Puolan tasavalta yhtyy komission näkemykseen ja lisää, ettei unionin oikeuden tehokkuus voi vaihdella jäsenvaltiosta toiseen ja ettei perussopimusten tavoitteiden saavuttaminen ole mahdollista ilman unionin oikeuden yhdenmukaista soveltamista.
b)     Arviointi
1)     Unionin tuomioistuimen merkityksellinen oikeuskäytäntö
61.      Palautan seuraavaksi mieleen periaatteet, jotka ilmenevät unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta ja SEU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua kansallisen identiteetin käsitettä koskevasta oikeuskäytännöstä.
62.      Tuomiosta Internationale Handelsgesellschaft(21) alkaen – jossa unionin tuomioistuin vahvisti unionin oikeuden (silloisen yhteisön oikeuden) ensisijaisuuden kansalliseen oikeuteen nähden, kansalliset perustuslain säännökset mukaan luettuina – uudempiin tuomioihin, esimerkiksi tuomioon Euro Box Promotion ym. ja tuomioon RS (Perustuslakituomioistuimen tuomioiden vaikutus)(22) ja saakka unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on vastattu selvästi käsiteltävässä asiassa esiin tuleviin kysymyksiin, jotka koskevat unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen kyseenalaistamista, jos tämä periaate on kansallisen perustuslakituomioistuimen mukaan ristiriidassa jäsenvaltion perustuslaillisen identiteetin kanssa. Yleisistä periaatteista, jotka ovat erottamaton osa unionin oikeusjärjestystä ja liittyvät ensisijaisuuden periaatteeseen, nimittäin seuraa, että jäsenvaltio ei voi asettaa kansallista tai perustuslaillista identiteettiään etusijalle unionin oikeuteen nähden, jolla on välitön oikeusvaikutus. Näiden periaatteiden lähteenä on erityisesti unionin oikeuden itsenäisyys, ja niihin kuuluvat muun muassa jäsenvaltioiden yhdenvertaisuus,(23) lojaliteettiperiaate ja vilpittömän yhteistyön periaate.
63.      Oikeuskäytännössä
on todettu jo 15.7.1964 annetussa tuomiossa Costa v. E.N.E.L. (6/64, EU:C:1964:66, s. 1159 et 1160), että unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteesta seuraa, että mitään kansallisia säännöksiä ei voida asettaa tuomioistuimessa etusijalle perussopimukseen perustuvaan oikeuteen nähden, joka on itsenäinen oikeuslähde ja jolla on erityiset alkuperäiset ominaispiirteensä, koska muuten perussopimuksen nojalla annettu lainsäädäntö menettää unionille ominaisen luonteensa ja itse unionin oikeudellinen perusta saatetaan kyseenalaiseksi. Oikeuskäytännössä on lisäksi korostettu tässä samassa tuomiossa, että unionin oikeuden täytäntöönpanon tehokkuus ei voi olla erilainen eri jäsenvaltioissa myöhemmän kansallisen lainsäädännön vuoksi, koska tämä vaarantaisi perussopimuksen tavoitteiden saavuttamista ja aiheuttaisi perussopimuksessa kiellettyä kansalaisuuteen perustuvaa syrjintää.(24)
64.      Unionin tuomioistuin on korostanut, että sillä on yksinomainen toimivalta tulkita unionin oikeutta lopullisesti, joten sen on tätä toimivaltaa käyttäessään täsmennettävä unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen ulottuvuutta unionin oikeuden merkityksellisten oikeussääntöjen kannalta, eikä tämä ulottuvuus voi riippua kansallisen oikeuden säännösten tulkinnasta eikä kansallisen tuomioistuimen unionin oikeussäännöistä tekemästä tulkinnasta, joka ei vastaa unionin tuomioistuimen tulkintaa.(25)
65.      Ainoastaan unionin tuomioistuimella on näin ollen toimivalta ratkaista lopullisesti unionin oikeuden ja jäsenvaltion perustuslaillisen identiteetin välinen ristiriita.
66.       Unionin tuomioistuin on lisäksi todennut nimenomaisesti, että ensisijaisuuden periaatteen nojalla se, että jäsenvaltio vetoaa kansallisen oikeuden säännöksiin, vaikka ne olisivatkin perustuslain tasoisia, ei saa vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä ja tehokkuutta. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen vaikutukset näet koskevat kaikkia jäsenvaltion elimiä eivätkä esimerkiksi kansalliset säännökset – mukaan lukien perustuslaintasoiset säännökset – voi tätä estää.(26) Unionin tuomioistuin on myös useaan kertaan muistuttanut, että velvollisuutta soveltaa täysimääräisesti kaikkia unionin oikeuden oikeussääntöjä, joilla on välitön oikeusvaikutus, on pidettävä välttämättömänä sen takaamiseksi, että unionin oikeutta sovelletaan täysimääräisesti kaikissa jäsenvaltioissa, mikä sulkee pois mahdollisuuden asettaa millekään yksipuoliselle toimenpiteelle etusijaa unionin oikeusjärjestykseen nähden.(27) Tämä unionin oikeuden ensisijaisuusperiaatteen noudattamista koskeva velvollisuus ilmentää myös vilpittömän yhteistyön periaatetta, josta määrätään SEU 4 artiklan 3 kohdassa, jossa velvoitetaan jättämään soveltamatta kaikki unionin oikeussääntöjen, joilla on välitön oikeusvaikutus, kanssa ristiriidassa olevat, myös myöhemmin annetut kansallisen lainsäädännön säännökset.(28)
67.      Unionin tuomioistuin on myös katsonut, että SEU 4 artiklan 2 kohdan tarkoituksena tai vaikutuksena ei ole sallia jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen sillä olevien, muun muassa SEU 4 artiklan 2 ja 3 kohtaan sekä SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan perustuvien velvoitteiden vastaisesti jättää soveltamatta unionin oikeussääntöä sillä perusteella, että kyseisessä oikeussäännössä loukataan asianomaisen jäsenvaltion kansallista identiteettiä, sellaisena kuin kansallinen perustuslakituomioistuin on sen määritellyt.(29)
68.      Ei etenkään voida pätevästi väittää, että SEU 2 artiklassa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettujen oikeusvaltion, tehokkaan oikeussuojan ja tuomioistuinten riippumattomuuden kaltaisten arvojen ja periaatteiden kunnioittamisesta johtuvat vaatimukset voisivat vaikuttaa SEU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun jäsenvaltion kansalliseen identiteettiin. Tämä viimeksi mainittu määräys, jota on tulkittava ottamalla huomioon SEU 2 artiklassa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa vahvistetut sen kanssa samantasoiset määräykset, ei siis voi vapauttaa jäsenvaltioita velvollisuudesta noudattaa näihin määräyksiin perustuvia vaatimuksia.(30)
69.       Vaikka unioni siten kunnioittaa – kuten SEU 4 artiklan 2 kohdasta ilmenee – jäsenvaltioiden kansallista identiteettiä, joka on olennainen osa niiden perustavanlaatuisia poliittisia ja valtiosäännön rakenteita, jolloin jäsenvaltioilla on tiettyä harkintavaltaa oikeusvaltion periaatteiden täytäntöönpanon varmistamisessa, tästä ei missään tapauksessa seuraa, että kyseinen tulosvelvollisuus voisi vaihdella jäsenvaltiosta toiseen. Vaikka jäsenvaltioilla on erilliset kansalliset identiteettinsä, jotka ovat olennainen osa niiden perustavanlaatuisia poliittisia ja valtiosäännön rakenteita ja joita unioni kunnioittaa, niille näet on yhteistä oikeusvaltion käsite, jonka ne jakavat omille valtiosääntöperinteilleen yhteisenä arvona ja jota ne ovat sitoutuneet noudattamaan jatkuvasti.(31)
2)     Soveltaminen käsiteltävässä asiassa
70.      Ensinnäkin 7.10.2021 annetusta tuomiosta ilmenee aluksi, että Trybunał Konstytucyjny on katsonut, että SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta ja SEU 2 artikla, sellaisina kuin unionin tuomioistuin on niitä tulkinnut – erityisesti tuomioissa A.B. ym. ja W.Ż. – ovat perustuslain vastaisia.
71.      Trybunał Konstytucyjny katsoo 7.10.2021 antamansa tuomion useissa kohdissa lähinnä, että edellä mainittu unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö, jonka mukaan toimivaltaiset kansalliset tuomioistuimet voivat tehokkaan oikeussuojan varmistamiseksi valvoa KRS:n päätöslauselmia ja tarvittaessa jättää soveltamatta kansallisia säännöksiä, jotka ovat ristiriidassa SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan tulkinnan kanssa, ja jopa tutkia tuomarin nimittämismenettelyn sääntöjenmukaisuuden, on annettu ultra vires ja sillä loukataan Puolan perustuslaillista identiteettiä.(32)
72.      Trybunał Konstytucyjny esittää tässä yhteydessä erityisesti kahdenlaisia argumentteja. Se katsoo yhtäältä, että kansallisille tuomioistuimille annettu toimivalta tarkistaa tuomareiden nimittämismenettelyn sääntöjenmukaisuus rajoittaa Puolan tasavallan presidentin perustuslaillista oikeutta nimittää tuomari KRS:n esityksestä. Se katsoo toisaalta, että sillä, että Puolan tuomioistuimet soveltavat SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettua riippumatonta ja puolueetonta, etukäteen laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevaa vaatimusta, kyseenalaistetaan Puolan tasavallan presidentin tekemien nimityspäätösten laillisuus ja näin ollen rikotaan perustuslain 179 §:n ja 144 §:n 3 momentin 17 kohdan säännöksiä, joissa kielletään tuomareiden erottaminen tai valvonta heidän nimittämisensä jälkeen.
73.      Kuten 7.10.2021 annetun tuomion tuomiolauselman 2 ja 3 kohdasta ilmenee, tämä SEU 2 artiklan ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan perustuslainvastaiseksi toteaminen merkitsee yksiselitteisesti unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen kyseenalaistamista. Näissä määräyksissä vahvistetaan perussopimusten perustavanlaatuiset normit, jotka ovat osa oikeusvaltioperiaatetta ja kaikille jäsenvaltioille yhteisiä.
74.      Seuraavaksi on todettava, että Trybunał Konstytucyjnyn esittämä perustuslain tulkinta ei ole ainoastaan SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan vastainen – kuten komission esittämän ensimmäisen moitteen yhteydessä on todettu – vaan se menee pidemmälle: sillä pyritään poistamaan tämän määräyksen, jota Trybunał Konstytucyjny luonnehtii ”unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistettujen normien” perustaksi, kaikki oikeusvaikutukset Puolan alueella. Tämä käy selvästi ilmi 7.10.2021 annetun tuomion perustelujen 10 kohdasta, jossa Trybunał Konstytucyjny velvoittaa Puolan julkiset elimet ja erityisesti tuomioistuimet olemaan soveltamatta näitä normeja, sellaisina kuin unionin tuomioistuin on niitä tulkinnut. Trybunał Konstytucyjny katsoo tuomioidensa erga omnes ‑sitovuuden ja lopullisuuden perusteella, jotka on taattu perustuslain 190 §:n 1 momentissa, että kunkin julkisen elimen – lainsäätäjä, yleiset tuomioistuimet ja hallintotuomioistuimet sekä Sąd Najwyższy mukaan luettuina – on pantava 7.10.2021 annettu tuomio täytäntöön.
75.      Tässä tuomiossa, joka merkitsee ennennäkemätöntä kapinointia, näin ollen kielletään kaikkia Puolan julkisia elimiä – mukaan luettuina tuomioistuimet, jotka voivat soveltaa unionin oikeutta – noudattamasta velvoitteita, jotka perustuvat unionin oikeuden ensisijaisuuteen, itsenäisyyteen ja tehokkuuteen ja joilla pyritään varmistamaan SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, luettuna yhdessä SEU 2 artiklan kanssa, täysi vaikutus. Näin ollen 7.10.2021 annetulla tuomiolla loukataan myös unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovaa vaikutusta, joka on olennainen osa unionin oikeusjärjestystä.
76.      Totean lopuksi, että 7.10.2021 annetun tuomion tuomiolauselman 1 kohtaa voidaan tulkita mielestäni vain niin, että siinä kyseenalaistetaan suoraan SEU 1 artiklan ensimmäisen ja toisen kohdan sekä SEU 4 artiklan 3 kohdan, jotka kuuluvat EU-sopimuksen perustavanlaatuisimpiin määräyksiin, pätevyys. Trybunał Konstytucyjnyn mukaan tätä kyseenalaistamista voidaan perustella sillä, että unioni on siirtynyt uuteen vaiheeseen, jossa unionin elimet toimivat ultra vires, että perustuslaki ei enää ole ylin säädös Puolan tasavallassa ja että tämän vuoksi kyseinen jäsenvaltio ei enää voi toimia suvereenina ja demokraattisena valtiona. Kuten komissio on huomauttanut, Trybunał Konstytucyjnyn väite on erittäin huolestuttava ja sillä kyseenalaistetaan Puolan tasavallan sitoumus hyväksyä oikeudelliset seuraukset, joita sen liittymisestä unioniin aiheutuu.
77.      Toiseksi Trybunał Konstytucyjny kiistää 14.7.2021 antamassaan tuomiossa unionin tuomioistuimen SEUT 279 artiklan nojalla määräämien välitoimien sitovuuden. Kyseinen tuomioistuin katsoo tarkemmin, että kun tällaiset toimet koskevat Puolan tuomioistuinten organisaatiota, toimivaltaa ja toimintaa sekä niissä sovellettavia sisäisiä menettelyjä, niillä loukataan annetun toimivallan periaatetta ja Puolan perustuslaillista identiteettiä.(33) Se väittää myös, että nämä välitoimet, kuten määräys komissio v. Puola, ylittävät unionin oikeuden rajat ja loukkaavat Puolan perustuslaillista järjestystä.
78.      Trybunał Konstytucyjny perustaa kantansa perustuslain ensisijaisuuteen kansallisen oikeusjärjestyksen ylimmän tasoisena säädöksenä ja katsoo näin ollen, että määräystä komissio v. Puola, jolla Sąd Najwyższyn kurinpitojaoston toimivalta keskeytetään, ei voida asettaa etusijalle. Sen mielestä on niin, että jos unionin tuomioistuimen välitoimien, jotka on annettu tuomareiden riippumattomuuden turvaamiseksi, katsottaisiin sitovan kansallisia viranomaisia, tämä vääristäisi sekä perustuslain 2 §:ssä vahvistettua Puolan demokraattisen oikeusvaltion perustuslaillista periaatetta että unionin perussopimuksissa vahvistetun annetun toimivallan periaatteen mukaista toimivallan jakoa.
79.      Lisäksi Trybunał Konstytucyjny moittii unionin tuomioistuinta siitä, että se on asettanut väitetysti itse ”luomiaan” normeja, jotka on todettu perustuslain vastaisiksi. Ensin mainittu päättelee tästä, että unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatetta ja välitöntä oikeusvaikutusta ei enää sovelleta tällaisten normien osalta, jotka todetaan annetuiksi ultra vires. Trybunał Konstytucyjny vetoaa tuomioidensa lopullisuuteen, yleiseen sitovuuteen ja ex tunc ‑vaikutukseen ja velvoittaa Puolan julkiset elimet olemaan soveltamatta välitoimia ja laajemmin kaikkia sellaisia unionin normeja, jotka sen mukaan ylittävät perussopimuksissa annetun toimivallan.
80.      Tähän on lisättävä, että Trybunał Konstytucyjny ei kyseenalaista 14.7.2021 antamassaan tuomiossa ainoastaan unionin tuomioistuimen määräyksellään komissio v. Puola määräämien välitoimien velvoittavuutta ja sitovuutta vaan myös kaikkien tulevien SEUT 279 artiklan nojalla tulevaisuudessa toteuttavien välitoimien velvoittavuuden ja sitovuuden, kun ne koskevat Puolan tuomioistuinjärjestelmää. Trybunał Konstytucyjny riitauttaa näin ollen itse perussopimusten määräykset, jotka ovat unionin tuomioistuimen välitoimien perustana, eli SEU 4 artiklan 3 kohdan ja SEUT 279 artiklan.
81.      Haluan muistuttaa tältä osin, että kansallisten säännösten, joihin Trybunał Konstytucyjny vetoaa, perustuslaillisella luonteella ei voida missään tapauksessa perustella ensisijaisuuden, välittömän oikeusvaikutuksen ja unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen periaatteiden loukkaamista. On näin ollen myös unionin oikeusjärjestyksen yhtenäisyyden, itsenäisyyden ja tehokkuuden vastaista vedota näihin perustuslaillisiin säännöksiin ja argumenttiin, jonka mukaan oikeuslaitoksen järjestäminen jäsenvaltioissa kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, niiden vaatimusten kiertämiseksi, jotka perustuvat SEU 2 artiklaan, SEU 4 artiklan 3 kohtaan ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toiseen alakohtaan sekä SEUT 279 artiklaan.
82.      Viimeksi mainitun huomion vuoksi, joka koskee sitä, että Trybunał Konstytucyjny on vedonnut perustuslain säännöksiin estääkseen unionin oikeuden ensisijaisuuden periaatteen soveltamisen, syvennän kolmanneksi arviointiani, joka koskee Trybunał Konstytucyjnyn riidanalaisissa tuomioissa tekemiä päätelmiä, jotka perustuvat erityisesti Puolan tasavallan perustuslaillisen identiteetin kunnioittamiseen SEU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuin tavoin.
83.      Huomautan, että Trybunał Konstytucyjny viittaa riidanalaisissa tuomioissa SEU 4 artiklan 2 kohtaan ja vetoaa Puolan ”perustuslailliseen identiteettiin” päätellessään, että tietyt unionin primaarioikeuden määräykset ovat ristiriidassa tämän periaatteen kanssa. Trybunał Konstytucyjny toisin sanoen vetoaa ”perustuslailliseen identiteettiin” ja tukeutuu samalla ”kansallista” identiteettiä koskevaan perussopimuksen määräykseen. Totean näiden kahden käsitteen välisestä suhteesta, että vaikka niillä on epäilemättä päällekkäisyyksiä, kansallisen identiteetin käsite on niistä laajempi, koska tämän käsitteen alaan kuuluu muitakin kuin pelkästään perustuslaissa vahvistettuja seikkoja. Perustuslaillisen identiteetin käsitteelle on sitä vastoin ominaista suppeampi ulottuvuus, koska sen alaan kuuluvat ainoastaan jäsenvaltion perustuslaissa vahvistetut periaatteet ja arvot.
84.      Tätä perustuslaillista identiteettiä koskevaa kysymystä on mielestäni syytä tarkastella tarkemmin, mutta en kuitenkaan laajenna tarkasteluani käsiteltävän asian ulkopuolelle ja kehittele yleistä teoriaa, kun otetaan etenkin huomioon, että tätä kysymystä on tutkittava tapauskohtaisesti unionin tuomioistuimen huolellisen ja yksinomaisen valvonnan alaisena.
85.      Tältä osin on todettava ensinnäkin, ettei SEU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kaltaisen kansallista identiteettiä koskevan lausekkeen systemaattisesta tulkinnasta ja soveltamisesta mitenkään ilmene, että unionin tuomioistuin pitäisi sitä tekijänä, joka voi rajoittaa ensisijaisuuden loukkaamatonta periaatetta. Yksi niistä aloista, joita koskevassa oikeuskäytännössä ”kansalliseen identiteettiin” vetoaminen on keskeisellä sijalla, on sellaisten kansallisten toimenpiteiden tutkiminen, joilla rajoitetaan sisämarkkinoiden perusvapauksia. Näissä asioissa kansallisen identiteetin kunnioittamiseen on vedottu sekä itsenäisenä poikkeamisperusteena että oikeusjärjestyksen perusteiden kaltaisten olemassa olevien oikeuttamisperusteiden tulkintasääntönä.(34)
86.      Esitän tässä ratkaisuehdotuksessa vain lyhyen yhteenvedon muutamista esimerkeistä oikeuskäytännössä.
87.      SEU 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisenä tehtävänä on toimia välineenä, jonka avulla voidaan yksilöidä yleistä etua koskeva pakottava syy, joka oikeuttaa poikkeamaan perusvapauden soveltamisesta. Unionin tuomioistuin on esimerkiksi tutkinut tässä yhteydessä, voidaanko poikkeaminen oikeuttaa virallisen kielen suojelua koskevan kansallisen säännöstön perusteella.(35) Toisessa soveltamista koskevassa esimerkkitapauksessa on kyse henkilöiden vapaan liikkuvuuden rajoittamisesta kansallisella säännöstöllä, jossa rajoitetaan mahdollisuutta viitata aatelisarvoon nimen antamisen yhteydessä.(36) Kolmas esimerkki koskee siitä, voiko Saksan perustuslain (Grundgesetz) 1 §:ssä vahvistettu ihmisarvon periaate oikeuttaa palveluiden tarjoamisen vapauden rajoittamisen.(37)
88.      SEU 4 artiklan 2 kohdan toisena tehtävänä on toimia tiettyjen johdetun oikeuden säännösten tulkintaperusteena jäsenvaltioiden olennaisiin rakenteisiin tai keskeisiin tehtäviin liittyvässä asiayhteydessä.(38)
89.      Keskeisenä tekijänä arvioinnissa on kuitenkin se, että SEU 4 artiklan 2 kohdan tulkintaa koskevan oikeuskäytännön perusteella kansallista identiteettiä ei voida pitää – kuten Trybunał Konstytucyjny esittää – seikkana, joka voisi estää ensisijaisuuden periaatteen täysimääräisen soveltamisen. Kuten edellä esitetystä tarkastelusta ilmenee, unionin oikeuden ensisijaisuuden ja jäsenvaltioiden kansallisen identiteetin välinen ristiriita on todellisuudessa näennäinen, koska näillä kahdella käsitteellä on erilaiset tehtävät unionin oikeusjärjestyksessä.
90.      Haluan muistuttaa toiseksi, että SEU 4 artiklan 2 kohdan ei voida katsoa olevan ristiriidassa SEU 2 artiklan ja siinä vahvistettujen perusarvojen kanssa.(39) Kuten unionin tuomioistuin on korostanut, ”vaikka jäsenvaltioilla on erilliset kansalliset identiteettinsä, jotka ovat olennainen osa niiden perustavanlaatuisia poliittisia ja valtiosäännön rakenteita ja joita unioni kunnioittaa, ne yhtyvät oikeusvaltion käsitteeseen, jonka ne jakavat omille valtiosääntöperinteilleen yhteisenä arvona ja jota ne ovat sitoutuneet noudattamaan jatkuvasti”.(40) Tästä seuraa, ettei jäsenvaltion perustuslaillista identiteettiä voida asettaa etusijalle unionin ja sen jäsenvaltioiden demokraattisiin rakenteisiin eikä SEU 2 artiklassa vahvistettuihin yhteisiin arvoihin nähden.(41) Oikeusvaltion käsitteen osalta ei voida hyväksyä vaihtelevaa lähestymistapaa, kun on kyse unionin oikeuden soveltamisesta. Kuten unionin tuomioistuin on korostanut, jos jäsenvaltion perustuslakituomioistuin katsoo, että unionin oikeuden säännös, sellaisena kuin unionin tuomioistuin sitä tulkitsee, loukkaa tämän jäsenvaltion kansallisen identiteetin kunnioittamista koskevaa velvollisuutta, kyseisen perustuslakituomioistuimen on lykättävä asian käsittelyä ja pyydettävä unionin tuomioistuimelta SEUT 267 artiklan nojalla ennakkoratkaisua tämän säännöksen pätevyyden arvioimiseksi SEU 4 artiklan 2 kohdan valossa.(42)
91.      Silläkin uhalla, että toistan itseäni, käsiteltävän asian ytimessä on lopulta kysymys, joka koskee ensisijaisuusperiaatteen soveltamista unionin tuomioistuimessa, esittipä perustuslakituomioistuin tämän kysymyksen implisiittisesti tai suoraan kyseenalaistaessaan unionin tuomioistuimen toimivallan antaa viimeisenä oikeusasteena ratkaisu unionin oikeuden ja jäsenvaltion perustuslaillisen identiteetin väliseen ristiriitaan. Tähän kysymykseen voidaan vastata vain seuraavalla perustavanlaatuisella toteamuksella: unionin jäsenvaltion asema perustuu siihen, että se liittyy ”oikeudelliseen rakennelmaan, joka nojautuu perustavanlaatuiseen lähtökohtaan, jonka mukaan kukin jäsenvaltio jakaa kaikkien muiden jäsenvaltioiden kanssa – ja tunnustaa sen, että nuo muut jäsenvaltiot jakavat sen kanssa – SEU 2 artiklaan sisältyvät yhteiset arvot, joihin unioni perustuu.”(43)
92.      Valtiota ei voida tietenkään pakottaa liittymään unioniin vastoin tahtoaan.(44) Koska se kuitenkin on tehnyt itsenäisen päätöksen liittyä unioniin, sen on noudatettava ”pelisääntöjä”, kuten SEU 49 artiklassa määrätään; tämän määräyksen mukaan jäsenvaltioiden on liittymisensä jälkeen kunnioitettava unionin arvoja – arvoja, jotka ne ovat hyväksyneet vapaaehtoisesti ja  kaikista asiaan vaikuttavista seikoista tietoisina.(45) Unionin tuomioistuimen täysistunto, joka on tämän tuomioistuimen arvovaltaisin kokoonpano, on vieläpä muistuttanut, että ”se, että jäsenvaltio kunnioittaa SEU 2 artiklaan sisältyviä arvoja, on edellytys sille, että kaikki perussopimusten soveltamisesta kyseiseen jäsenvaltioon johtuvat oikeudet toteutuvat – –. Kyseisten arvojen kunnioittaminen nimittäin ei voi rajoittua velvollisuuteen, jota ehdokasvaltion on noudatettava liittyäkseen unioniin ja josta se voisi vapautua liittymisensä jälkeen.”(46)
93.      Tästä näkökulmasta SEU 4 artiklan 2 kohta ei ole este vaan siinä kehotetaan tiiviiseen vuoropuheluun unionin oikeusjärjestyksen ja kansallisten oikeusjärjestysten välillä. Siinä ei suinkaan edellytetä jäykkää yhtenäisyyttä vaan mahdollistetaan eurooppalaisen hankkeen rakentaminen, joka ei ole kuin jähmeä ja monoliittinen pyramidi vaan pikemminkin hienovarainen ja dynaaminen verkosto, jossa kansallisten erityispiirteiden tunnustaminen vahvistaa kaikkien yhteenkuuluvuutta.(47) Unionin oikeuden yhdistävän voiman varmistamiseksi on kuitenkin olennaisen tärkeää, että unionin tuomioistuin voi lopulta sanoa ”viimeisen sanan”.
94.      Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että Trybunał Konstytucyjnyn toteamus, jonka mukaan SEU 2 artikla, SEU 19 artiklan 1 kohdan toinen alakohta, SEU 4 artiklan 3 kohta ja SEUT 279 artikla ovat perustuslain vastaisia, merkitsee unionin oikeusjärjestyksen perusperiaatteiden ilmeistä loukkausta – joka on mielestäni yksi räikeimmistä. Nämä näkemykset sivuuttavat paitsi unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovuuden myös kaikki perussopimuksissa jäsenvaltioille asetetut arvot ja velvoitteet. Trybunał Konstytucyjnyn tulkinta vahingoittaa näin ollen vakavasti unionin oikeuden ensisijaisuutta, itsenäisyyttä, yhtenäisyyttä ja tehokkuutta.
95.      Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin katsoo, että komission esittämä toinen moite on perusteltu.
3.     Kolmas moite
a)     Asianosaisten lausumat
96.      Komissio moittii kolmannessa kanneperusteessaan Puolan tasavaltaa siitä, ettei se ole noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja perusoikeuskirjan 47 artiklan vaatimuksia. Nämä vaatimukset koskevat Trybunał Konstytucyjnyn riippumattomuutta, puolueettomuutta ja laillisuutta.
97.      Komissio katsoo etenkin, ettei Trybunał Konstytucyjny enää täytä näitä vaatimuksia niiden sääntöjenvastaisuuksien vuoksi, joita ilmeni tuomareiden nimittämisessä joulukuussa 2015 ja sen presidentin valinnassa joulukuussa 2016. Sejmin kahdeksannen vaalikauden kokoonpano valitsi joulukuussa 2015 kolme henkilöä (M.M:n, H.C:n ja L.M:n) korvaamaan tuomarit, joiden toimikausi oli päättynyt, vaikka seitsemännen vaalikauden Sejm oli jo valinnut näihin samoihin virkoihin kolme muuta tuomaria (R.H:n, A.J:n ja K.Ś:n) lokakuussa 2015. Trybunał Konstytucyjny katsoi 3.12. ja 9.12.2015 antamissaan tuomioissa, että kolmen tuomarin valinta kahdeksannella vaalikaudella oli perustuslain vastaista. Kolme lainvastaisesti valittua tuomaria kuitenkin vannoivat valansa ja saivat hoitaa tehtäviään, kun taas lainmukaisesti valitut tuomarit eivät voineet aloittaa tehtäviään.
98.      Komissio korostaa lisäksi, että ehdokkaan valitsemista Trybunał Konstytucyjnyn presidentin tehtävään koskevassa valintamenettelyssä, joka johti J.P:n nimittämiseen joulukuussa 2016, oli vakavia sääntöjenvastaisuuksia.
99.      Puolan tasavalta yhtyy komission näkemykseen mutta täsmentää, että Trybunał Konstytucyjnyn kokoonpanon sääntöjenvastaisuus on pääasiallisena syynä sen tuomioiden pätevyyden kyseenalaistamiselle.
b)     Arviointi
1)     Unionin tuomioistuimen merkityksellinen oikeuskäytäntö
100.  Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kaikkien kansallisten tuomioistuinten, jotka voivat lausua unionin oikeuteen liittyvistä kysymyksistä, on täytettävä riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevat vaatimukset ja oltava perustettu laillisesti.(48) Nämä vaatimukset johtuvat SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa vahvistetusta tehokkaan oikeussuojan periaatteesta, jonka mukaan jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa, joka on etukäteen laillisesti perustettu.
101. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan riippumattomuuden ja puolueettomuuden vaatimukset edellyttävät sellaisten sääntöjen olemassaoloa, jotka koskevat muun muassa elimen kokoonpanoa ja sen jäsenten nimittämistä ja joiden perusteella yksityisten kaikki perustellut epäilyt siltä osin, onko kyseinen elin täysin ulkopuolisen vaikutusvallan ulottumattomissa, ja siltä osin, onko se neutraali vastakkain oleviin intresseihin nähden, voidaan sivuuttaa.(49)
102. Lisäksi vaatimuksella, joka koskee ”tuomioistuinta, joka on etukäteen laillisesti perustettu”, pyritään välttämään se, että tuomioistuinlaitoksen organisaatio jäisi toimeenpanovallan käyttäjien harkintavaltaan, ja varmistamaan, että tätä alaa säännellään lailla, jonka lainsäädäntövallan käyttäjä on antanut sen toimivallan käyttöä koskevien sääntöjen mukaisesti. Tämä ilmaisu kuvastaa erityisesti oikeusvaltion periaatetta, eikä sillä tarkoiteta pelkästään tuomioistuimen olemassaolon oikeudellista perustaa vaan myös tuomioistuimen kokoonpanoa kussakin asiassa sekä kaikkia muita kansallisen oikeuden säännöksiä, joiden noudattamatta jättämisestä seuraa se, että jonkin tai joidenkin tuomareiden osallistuminen asian käsittelyyn on sääntöjenvastaista, ja niihin sisältyy erityisesti asianomaisen tuomioistuimen jäsenten riippumattomuutta ja puolueettomuutta koskevia säännöksiä.(50)
103. Kun on kyse tämän vaatimuksen rikkomisesta, unionin tuomioistuin on Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti katsonut, että tuomioistuinjärjestelmässä tuomareiden nimittämisen yhteydessä tapahtunut sääntöjenvastaisuus merkitsee sen vaatimuksen rikkomista, että tuomioistuimen on oltava laillisesti perustettu, erityisesti silloin, kun tämä sääntöjenvastaisuus on luonteeltaan ja vakavuudeltaan sellainen, että se aiheuttaa todellisen vaaran siitä, että muut valtiovallan käyttäjät, erityisesti toimeenpanovallan käyttäjä, voivat käyttää perusteetonta harkintavaltaa, joka vaarantaa nimittämismenettelyn lopputuloksen integriteetin ja aiheuttaa siten yksityisille perustellun epäilyksen asianomaisen tuomarin tai asianomaisten tuomareiden riippumattomuudesta ja puolueettomuudesta. Näin on silloin, kun on kyse perustavanlaatuisista säännöistä, jotka liittyvät erottamattomasti kyseisen tuomioistuinjärjestelmän perustamiseen ja toimintaan.(51) Unionin tuomioistuin on siten täsmentänyt, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että ainoastaan tuomareiden nimittämis- ja virkaanastumismenettelyn perustavanlaatuisiin sääntöihin liittyvät loukkaukset ovat sellaisia, että ne merkitsevät ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun yleissopimuksen (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklan 1 kappaleen rikkomista.(52)
2)     Soveltaminen käsiteltävässä asiassa
i)     Trybunał Konstytucyjnyn tuomareiden nimittäminen väitetysti perustuslain vastaisesti
104. Aluksi on todettava, että Trybunał Konstytucyjny on SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu tuomioistuin, koska se voi lausua unionin oikeuden soveltamiseen ja tulkintaan liittyvistä kysymyksistä.(53) Tämä päätelmä vahvistetaan muun muassa käsiteltävän kanteen ensimmäisessä ja toisessa moitteessa tarkoitetuissa riidanalaisissa tuomioissa.(54)
105. Käsiteltävässä asiassa Puolan tasavallan Sejm (kahdeksannen vaalikauden kokoonpano) nimitti 2.12.2015 kolme henkilöä (M.M:n, H.C:n ja L.M:n) Trybunał Konstytucyjnyn jäseniksi 6.11.2015 vapautuneiden virkojen täyttämiseksi. Edellinen Sejm (seitsemännen vaalikauden kokoonpano) oli kuitenkin jo 8.10.2015 hyväksynyt päätöslauselmat kolmen muun tuomarin (R.H:n, A.J:n ja K.Ś:n) valitsemisesta näihin samoihin tehtäviin.
106. Trybunał Konstytucyjny vahvisti 3.12.2015 antamassaan tuomiossa K 34/15(55) muun muassa, että seitsemännen vaalikauden Sejmillä oli oikeus nimittää kolme tuomaria korvaamaan ne tuomarit, joiden toimikausi oli päättynyt 6.11.2015. Trybunał Konstytucyjny huomautti myös Puolan tasavallan presidentin velvollisuudesta vastaanottaa niiden kolmen henkilön (R.H:n, A.J:n ja K.Ś:n) tuomarinvalat, jotka seitsemännen vaalikauden Sejm oli valinnut niiden tuomareiden tilalle, joiden toimikausi oli päättynyt 6.11.2015. Trybunał Konstytucyjny totesi lisäksi 9.12.2015 antamassaan tuomiossa K 35/15(56), että perustuslakituomioistuimesta 25.6.2015 annetun lain (ustawa o Trybunale Konstytucyjnym),(57) sellaisena kuin se on muutettuna perustuslakituomioistuimesta 25.6.2015 annetun lain muuttamisesta 19.11.2015 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy z dnia 25 czerwca 2015 r. o Trybunale Konstytucyjnym (ustawa zmieniająca)), 137a § – jonka nojalla perustuslakituomioistuimen tuomareiden toimikauden päättyessä vuonna 2015 hakemuksen jättämistä koskeva määräaika oli seitsemän päivää tämän säännöksen voimaantulopäivästä lukien – oli pätemätön. Perustuslainvastaisuus koski perustuslakituomioistuimen tuomareiden valintaa niiden tuomareiden tilalle, joiden toimikausi oli päättynyt 6.11.2015.
107. Siitä huolimatta, että joulukuussa 2015 tehty nimitys todettiin sääntöjenvastaiseksi, kyseiset kolme tuomaria vannoivat valan Puolan tasavallan presidentille, ja 20.12.2016 tuomari J.P., joka toimi ”presidentin tehtäviä hoitavana tuomarina” presidentti A.R:n eläkkeelle jäämisen jälkeen, antoi heidän hoitaa tehtäviään. Lokakuussa 2015 valitut kolme tuomaria eivät puolestaan koskaan voineet ottaa tehtäviään vastaan, koska he eivät saaneet vannoa valaansa.
108. Kuten komissio on todennut, edellä mainittujen kolmen tuomarin nimittäminen Trybunał Konstytucyjnyn jäseniksi ja heidän tehtäviensä aloittaminen merkitsee Trybunał Konstytucyjnyn tuomareiden nimittämistä koskevan perustuslaillisen periaatteen, joka on erottamaton osa Puolan valtion organisaatiota ja toimintaa, ilmeistä loukkaamista. Komissio toteaa myös – eikä Puolan tasavalta ole tätä kiistänyt – että komission 15.7.2022 päivättyyn perusteltuun lausuntoon vastaamiselle asetetun määräajan päättymisestä (eli 15.9.2022) tähän päivään mennessä kumpaakaan Trybunał Konstytucyjnyn 3.12 ja 9.12.2015 antamista kahdesta tuomiosta ei ole pantu täytäntöön ja että tuomari M.M. hoitaa yhä tehtäviään Trybunał Konstytucyjnyssa.
109. Mielestäni on myös hyödyllistä huomata, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin vahvisti 7.8.2021 antamassaan tuomiossa Xero Flor w Polsce sp. Z o.o. v. Puola,(58) että tässä tilanteessa loukattiin Trybunał Konstytucyjnyn tuomareiden nimittämistä koskevaa perusperiaatetta, mikä merkitsee Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa tarkoitetun laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevan oikeuden rikkomista. Tästä seuraa, että perustuslakituomioistuimen riippumattomuus ja puolueettomuus vaarantuvat vakavasti, vaikka SEU 19 artiklassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa määrätään tällaisista kansallisia tuomioistuimia koskevista takeista.
ii)  Trybunał Konstytucyjnyn presidentin nimittämismenettelyn väitetyt sääntöjenvastaisuudet
110. Mielestäni myös Trybunał Konstytucyjnyn presidentin nimittämismenettelyyn on liittynyt vakavia sääntöjenvastaisuuksia.
111. Puolan lainsäätäjä tarkisti perusteellisesti ehdokkaiden valintamenettelyä erityisesti Trybunał Konstytucyjnyn edellisen presidentin toimikauden päättyessä (19.12.2016). Tällöin perustettiin uusi ”presidentin tehtäviä hoitavan tuomarin” virka – jota ei ole perustuslaissa, jonka 194 §:n 2 momentissa mainitaan vain presidentti ja varapresidentti. Puolan tasavallan presidentti nimitti J.P:n tähän vasta perustettuun virkaan 20.12.2016 eli Trybunał Konstytucyjnyn edellisen presidentin lähtöä seuraavana päivänä. Samana päivänä J.P. antoi kolmelle sääntöjenvastaisesti nimitetylle tuomarille luvan osallistua istuntoon ja kutsui yleiskokouksen koolle. Läsnä olleista 14 tuomarista kahdeksan kieltäytyi osallistumasta äänestykseen ja vaati lykkäystä 15. tuomarin läsnäolon mahdollistamiseksi. Tämä pyyntö hylättiin, ja J.P. valittiin Trybunał Konstytucyjnyn presidentiksi vain viidellä äänellä läsnä olleista 14 jäsenestä; näihin ääniin kuuluivat niiden kolmen tuomarin äänet, joiden nimittäminen oli jo riitautettu.(59) Tasavallan presidentti nimitti hänet 21.12.2016 Trybunał Konstytucyjnyn presidentiksi.
112. Nämä tapahtumat osoittavat mielestäni lainsäädäntö- ja toimeenpanovallan käyttäjien välittömän ja konkreettisen vaikutuksen Trybunał Konstytucyjnyn kokoonpanoon ja toimintaan, mikä aiheuttaa suuren vaaran poliittisin perustein tapahtuvasta puuttumisesta. Tämä heikentää perusteellisesti nimittämismenettelyn integriteettiä, yksityisten luottamusta kyseisen tuomioistuimen riippumattomuuteen sekä SEU 19 artiklassa ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa määrättyjen vaatimusten noudattamista.
113. Kuten komissio on todennut, olisi kuitenkin voitu kohtuudella odottaa, että Trybunał Konstytucyjny olisi menetellyt varovaisesti näistä sääntöjenvastaisuuksista syntyneiden epäilyjen hälventämiseksi. Sen sijaan M.M. käsitteli asioita, joissa kyseenalaistettiin suoraan hänen oman nimityksensä laillisuus, mikä näin ollen rikkoi puolueettomuusvaatimusta.(60)
114. Edellä esitetyn perusteella ei ole epäilystäkään siitä, että Trybunał Konstytucyjnya ei voida pitää riippumattomana ja puolueettomana ”laillisesti perustettuna tuomioistuimena”, kuten SEU 19 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa edellytetään ja perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetaan. Nämä puutteet nimittäin heikentävät yksityisten perusteltua luottamusta siihen, että kansalliset tuomioistuimet voivat soveltaa unionin oikeutta eurooppalaisten normien mukaisesti, ja vaarantavat siten unionin oikeusjärjestyksen loukkaamattomuuden ja tehokkuuden.
115. Katson näin ollen tosiseikkojen perusteella, joita ei ole riitautettu, että kolmen tuomarin nimittämismenettelyyn joulukuussa 2015 ja tuomari J.P:n nimittämiseen Trybunał Konstytucyjnyn presidentiksi liittyi useita sääntöjenvastaisuuksia, joita voitiin pitää ilmeisinä ja vakavina.
116. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin toteaa, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaista velvoitettaan eli että se on jättänyt varmistamatta, että Trybunał Konstytucyjny täyttää riippumatonta ja puolueetonta, etukäteen laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevan vaatimuksen.
117. Edellä esitetyistä syistä ehdotan, että unionin tuomioistuin katsoo, että komission esittämä kolmas moite on perusteltu.
VI     Oikeudenkäyntikulut
118. Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
119. Ehdotan, että koska komissio on vaatinut Puolan tasavallan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska Puolan tasavalta on hävinnyt asian, Puolan tasavalta on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut.
VII  Ratkaisuehdotus
120. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin
1)      toteaa, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan, kun otetaan huomioon se, miten Trybunał Konstytucyjny on tulkinnut Puolan tasavallan perustuslakia (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej) 14.7. ja 7.10.2021 antamissaan tuomioissa
2)      toteaa, että Puolan tasavalta ei ole noudattanut unionin oikeuden itsenäisyyttä, ensisijaisuutta, tehokkuutta ja yhdenmukaista soveltamista koskevien yleisten periaatteiden mukaisia velvoitteitaan ja että se on sivuuttanut unionin tuomioistuimen ratkaisujen sitovan vaikutuksen, kun otetaan huomioon se, miten Trybunał Konstytucyjny on tulkinnut Puolan tasavallan perustuslakia 14.7. ja 7.10.2021 antamissaan tuomioissa
3)      toteaa, että Trybunał Konstytucyjny ei täytä riippumatonta ja puolueetonta, etukäteen laillisesti perustettua tuomioistuinta koskevaa vaatimusta, koska sen kolmen jäsenen nimittämismenettelyssä joulukuussa 2015 ja sen presidentin nimittämismenettelyssä joulukuussa 2016 on ilmennyt sääntöjenvastaisuuksia, ja että Puolan tasavalta ei ole näin ollen noudattanut SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvoitteitaan
4)      määrää, että Puolan tasavalta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja velvoittaa sen korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.
1      Alkuperäinen kieli: ranska.
2      Pescatore, P., L’ordre juridique des Communautés européennes: étude des sources du droit communautaire, 2. painos, Presses universitaires de Liège, Liège, 1973, s. 227.
3      Ks. mm. Corte costituzionalen (perustuslakituomioistuin, Italia) määräys, nro 24/2017, 26.1.2017 (IT:COST:2017:24).
4      Dz. U. 2021, järjestysnumero 1309; jäljempänä 14.7.2021 annettu tuomio.
5      C‑791/19 R, EU:C:2020:277; jäljempänä määräys komissio v. Puola.
6      Dz. U. 2021, järjestysnumero 1852; jäljempänä 7.10.2021 annettu tuomio.
7      Levade, A., ”Identités constitutionnelles et hiérarchies”, Annuaire international de justice constitutionnelle, Economica, Presses Universitaires d’Aix-Marseille, 2011, s. 455.
8      Ks. Ústavní soudin (perustuslakituomioistuin, Tšekki) 31.1.2012 antama tuomio Slovenské důchody XVII (Slovakialaiset eläkkeet XVII, asia Holubec), Pl. ÚS 5/12, joka on annettu 22.6.2011 annetun tuomion, Landtová (C‑399/09, EU:C:2011:415) jälkeen. Ks. myös Højesteretin (ylin tuomioistuin, Tanska) 6.12.2016 antama tuomio Dansk Industri (DI) som mandatar for Ajos A/S v. Boet efter A, nro 15/2014, UfR 2017.824 H, joka on annettu 19.4.2016 annetun tuomion DI (C‑441/14, EU:C:2016:278) jälkeen. Ks. myös Bundesverfassungsgerichtin (BVerfG) (liittovaltion perustuslakituomioistuin, Saksa) 5.5.2020 antama tuomio 2 BvR 859/15 ym. (PSPP), Europäische Grundrechte Zeitschrift, 2020, s. 246 ja 21.6.2016 antama tuomio 2 BvR 2728/13 ym. (OMT II), Europäische Grundrechte Zeitschrift,
2016, s. 440. Conseil constitutionnelin (perustuslakituomioistuin, Ranska) osalta on todettava, että perustuslakituomioistuimella on oikeus tutkia, onko täytäntöönpanolaki, jossa toistetaan tarkasti direktiivin sanamuoto, ristiriidassa Ranskan perustuslain nimenomaisten säännösten tai ”Ranskan perustuslailliseen identiteettiin kuuluvien sääntöjen ja periaatteiden kanssa, ellei tämä ole perustuslain mukaan sallittua” (ratkaisu nro 2004-96 (DC)_10.6.2004, JORF 22.6.2004, s. 11182, teksti nro 3 ja ratkaisu nro 2006-540 (DC), 27.7.2006, JORF 3.8.2006, s. 11541, teksti nro 2).
9      Ks. mm. Nagy, C. I., ”The Rebellion of Constitutional Courts and the Normative Character of European Union Law”, International and Comparative Law Quarterly, 2024, osa 73, nro 1, s. 65–101. Tämä kirjoittaja ehdottaa Euroopan perustuslakituomioistuimissa alkaneen unionin oikeuden ehdotonta etusijaa koskevan kapinoinnin kriittistä uudelleentarkastelua ja arviointia. Artikkelissa tarkastellaan myös ultra vires ‑perusteisen kiistämisen yleistymistä, arvioidaan sen alkuperää ja kehitystä sekä ehdotetaan seuraavaksi perusteellista analyysia ja uudistamista. Siinä osoitetaan, että todellisuudessa tärkeintä ei ole unionin oikeuden ensisijaisuus vaan unionin tuomioistuimen tulkinnan ensisijaisuus (interpretative primacy). Kirjoittaja väittää, että ”kapinan” taustalla oli käsitys siitä, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö on menettämässä normatiivisen luonteensa ja muuttumassa yhä enemmän poliittiseksi. Kyseenalaistamatta ensisijaisuusperiaatetta sellaisenaan kirjoittaja kuitenkin kritisoi ”laajentavaa” tulkintaa, joka ylittää sen, mitä jäsenvaltiot ovat perustuslaillisesti ”tarkoittaneet” (ks. erityisesti s. 97-101).
10      Ks. erityisesti tämän ratkaisuehdotuksen 82–93 kohta.
11      Ks. tuomio 14.9.2017, komissio v. Kreikka (C‑320/15, EU:C:2017:678, 21 kohta) ja tuomio 15.3.2018, komissio v. Tšekki (C‑575/16, EU:C:2018:186, 105 kohta).
12      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 32 ja 39 kohta.
13      Ks. tuomio 20.4.2021, Repubblika (C‑896/19, EU:C:2021:311, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; jäljempänä tuomio Repubblika).
14      Ks. vastaavasti tuomio 21.12.2021, Euro Box Promotion ym. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 ja C‑840/19, EU:C:2021:1034, 220 ja 221 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; jäljempänä tuomio Euro Box Promotion ym.).
15      Ks. tuomio Repubblika, 48 kohta ja tuomio 29.3.2022, Getin Noble Bank (C‑132/20, EU:C:2022:235, 88 kohta).
16      C‑824/18, EU:C:2021:153; jäljempänä tuomio A.B. ym.
17      Tuomio A.B. ym., 149 ja 150 kohta.
18      C‑487/19, EU:C:2021:798; jäljempänä tuomio W.Ż.
19      Tuomio W.Ż., 161 kohta.
20      Ks. 7.10.2021 annetun tuomion 6.4 kohta.
21      Tuomio 17.12.1970 (11/70, EU:C:1970:114).
22      Tuomio 22.2.2022 (C‑430/21, EU:C:2022:99; jäljempänä tuomio RS).
23      Unionin oikeuden ensisijaisuuden ja yhdenvertaisuusperiaatteen välisestä suhteesta ks. Kokott, J. ja Hummel, D., ”Der Vorrang des Unionsrechts als Ausdruck des Gleichheitsprinzips? – Zu einem neuartigen Begründungsansatz der Einschränkung einer Ultra-vires-Kontrolle durch die Gerichte der Mitgliedstaaten”, Europäische Grundrechte-Zeitschrift, 2024, s. 1–7.
24      Unionin tuomioistuin on myös todennut, että nämä unionin oikeusjärjestyksen olennaiset ominaispiirteet ja unionin oikeuden noudattamisen tärkeys on vahvistettu ratifioimalla varaumitta ETY:n perustamissopimuksen muuttamisesta tehdyt sopimukset ja erityisesti Lissabonin sopimus, mikä ilmenee varsinkin Lissabonin sopimuksen, joka on allekirjoitettu 13.12.2007, hyväksyneen hallitustenvälisen konferenssin päätösasiakirjaan liitetystä ensisijaisuutta koskevasta julistuksesta N:o 17. Sama koskee unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä Lissabonin sopimuksen voimaantulon jälkeen (tuomio Euro Box Promotion ym., 248 ja 250 kohta).
25      Ks. tuomio RS, 52 kohta ja tuomio 5.6.2023, komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä) (C‑204/21, EU:C:2023:442, 79 kohta).
26      Tuomio 5.6.2023, komissio v. Puola (Tuomareiden riippumattomuus ja yksityiselämä) (C‑204/21, EU:C:2023:442, 77 kohta).
27      Tuomio Euro Box Promotion ym., 249 kohta.
28      Tuomio Euro Box Promotion ym., 252 kohta.
29      Ks. tuomio RS, 70 kohta.
30      Ks. tuomio 5.6.2023, komissio v. Puola (C‑204/21, EU:C:2023:442, 72 kohta).
31      Ks. tuomio 5.6.2023, komissio v. Puola (C‑204/21, EU:C:2023:442, 73 kohta).
32      Trybunał Konstytucyjny toteaa erityisesti, että ”unionin tuomioistuimen luomalla normilla, jonka mukaan kansallinen tuomioistuin voi sivuuttaa nämä lainsäädäntömuutokset ja ratkaista asian aiemmin sovellettujen (kumottujen) säännösten perusteella, ei ole mitään oikeusperustaa. Unionin tuomioistuimen kyseinen lähestymistapa nimittäin kannustaa kansallisia tuomioistuimia soveltamaan muuta lakia kuin sitä, jonka parlamentti on perustuslain mukaisesti hyväksynyt, ja mahdollistaa tällaisen soveltamisen. Tämä normi on siten ristiriidassa esitettyjen valvontaperusteiden ja etenkin perustuslain 8 §:n 1 momentin kanssa” (7.10.2021 annetun tuomion 8.3 kohta). Trybunał Konstytucyjny on myös todennut, että ”unionin tuomioistuimen SEU 19 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta ja SEU 2 artiklasta johtama normi, jolla kansallisille tuomioistuimille annetaan – tehokkaan oikeussuojan takaamiseksi unionin oikeuteen kuuluvilla aloilla ja tuomareiden riippumattomuuden takaamiseksi – toimivalta todeta tuomareiden nimittämismenettelyn virheellisyys ja siten kieltäytyä tunnustamasta tuomariksi henkilöä, joka on nimitetty tähän tehtävään perustuslain 179 §:n nojalla, [on] ristiriidassa perustuslain 2 §:n, 8 §:n 1 momentin, 90 §:n 1 momentin ja 179 §:n, luettuna yhdessä perustusluin 144 §:n 3 momentin 17 kohdan kanssa” (7.10.2021 annetun tuomion 8.4 kohta).
33      Ks. 14.7.2021 annetun tuomion 6.8 ja 6.10 kohta.
34      Ks. Guastaferro, B., ”Beyond the Exceptionalism of Constitutional Conflicts: The Ordinary Functions of the Identity Clause”, Yearbook of European Law, 2012, osa 31, nro 1, s. 290. Ks. vastaavasti Bay Larsen, L., ”Libres réflexions sur l’équilibre entre égalité des citoyens et diversité constitutionnelle dans la jurisprudence de la Cour relative au principe de primauté”, EUnited in diversity – The Rule of Law and Constitutional Diversity – International Conference – The Hague, the Netherlands, 31.8-1.9.2023, Euroopan unionin tuomioistuin, 2024,  s. 109-120, erityisesti s. 115 ja sitä seuraavat sivut.
35      Ks. tuomio 2.7.1996, komissio v. Luxemburg (C‑473/93, EU:C:1996:263, 35 kohta); tuomio 12.5.2011, Runevič-Vardyn ja Wardyn (C‑391/09, EU:C:2011:291, 86 kohta); tuomio 16.4.2013, Las (C‑202/11, EU:C:2013:239, 26 kohta) ja tuomio 7.9.2022, Cilevičs ym. (C‑391/20, EU:C:2022:638, 68 kohta) (ks. erityisesti tämän jälkimmäisen tuomion osalta Lenaerts, K. ja Adam, S., ”Le dialogue préjudiciel entre la Cour de justice et les juridictions suprêmes et constitutionnelles des États membres”, Mortier, R. ym. (toim.), La Cour de cassation en dialogue/Het Hof van Cassatie in dialoog, Larcier-Intersentia, Bryssel, 2024, s. 649).
36      Ks. tuomio 2.6.2016, Bogendorff von Wolffersdorff (C‑438/14, EU:C:2016:401, 64 kohta); ks. myös sukunimien sääntelystä jo ennen SEU 4 artiklan 2 kohdan sisällyttämistä unionin primaarioikeuteen tuomio 22.12.2010, Sayn-Wittgenstein (C‑208/09, EU:C:2010:806, 83 kohta).
37      Ks. tuomio 14.10.2004, Omega (C‑36/02, EU:C:2004:614, 32 kohta).
38      Esimerkiksi työajan järjestämistä koskevassa asiassa unionin tuomioistuin on katsonut, että kyseistä säännöstöä oli sovellettava siten, ettei häiritä asevoimien mahdollisuutta suorittaa tehtävänsä (tuomio 15.7.2021, Ministrstvo za obrambo (C‑742/19, EU:C:2021:597, 43–46 kohta)). Ks. myös tuomio 12.6.2014, Digibet ja Albers (C‑156/13, EU:C:2014:1756, 34 kohta) ja tuomio 21.12.2016, Remondis (C‑51/15, EU:C:2016:985, 40–47 kohta), jotka koskevat sitä, miten unionin tuomioistuin on soveltanut SEU 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltioiden sisäistä toimivallan jakoa julkisten hankintojen ja onnenpelien sääntelyn alalla.
39      Ks. myös Zinonos, P., ”Le principe de respect des identités nationales comme garantie systémique des noyaux constitutionnels nationaux”, Identité(s) transnationale(s) de l’Union européenne, Bruylant, Bryssel, 2023, s. 533 ja Faraguna, P., ”On the Identity Clause and Its Abuses: ’Back to the Treaty’”, European Public Law, osa 27,  nro 3, 2021, s. 429.
40      Ks. tuomio 16.2.2022, Unkari v. parlamentti ja neuvosto (C‑156/21, EU:C:2022:97, 234 kohta).
41      von Bogdandy, A. ja Schill, S. W., ”Overcoming Absolute Primacy: Respect for National Identity Under the Lisbon Treaty”, Common Market Law Review, 2011, osa 48, nro 5, s. 1430.
42      Ks. tuomio RS, 71 kohta.
43      Ks. tuomio 16.2.2022, Unkari v. parlamentti ja neuvosto (C‑156/21, EU:C:2022:97, 125 kohta) ja tuomio Puola v. parlamentti ja neuvosto (C‑157/21, EU:C:2022:98, 143 kohta).
44      Ks. tuomio 10.12.2018, Wightman ym. (C‑621/18, EU:C:2018:999, 65 kohta).
45      SEU 49 artiklasta ja siinä määrätystä unionin arvojen, joita jäsenvaltioiden on kunnioitettava, suojelun tason säilyttämisvelvollisuudesta, ks. mm. Fartunova-Michel, M., ”Le renvoi préjudiciel et l’article UE 19”, Revue des affaires européennes, 2023, nro 1, s. 47 ja sitä seuraavat sivut.
46      Ks. tuomio 16.2.2022, Unkari v. parlamentti ja neuvosto (C‑156/21, EU:C:2022:97, 126 kohta) ja tuomio Puola v. parlamentti ja neuvosto (C‑157/21, EU:C:2022:98, 144 kohta).
47      Pierre Pescatore totesi jo vuonna 1963 tältä osin unionin tuomioistuimen monimutkaisen roolin, jossa yhdistyvät sen tehtävä ”ylimpänä välimiehenä” unionin oikeuden tulkinnassa ja auktoriteettina, joka ottaa huomioon jäsenvaltioiden oikeutetut intressit. Hän korosti näin ollen, että unionin ”tuomioistuimen täytyy tämäntyyppisissä riidoissa suorittaa ja sovittaa yhteen kaksi tehtävää: yhtäältä se valvoo kaikkien intressejä ja keskeisten toimielinten toimivaltaa; tässä suhteessa meidän on eurooppalaisina tavoiteltava rohkeaa ja vahvaa tuomioistuinta, joka saattaa yhteisön toimivallan alaisuuteen valtiot, jotka pysyvät suvereeneina ja saattavat näin ollen liian helposti vasemmalla kädellä ottaa pois sen, minkä ovat oikealla kädellä antaneet Eurooppa-sopimukset allekirjoittaessaan. Näiden samojen jäsenvaltioiden on kuitenkin samaan aikaan saatava tältä samalta tuomioistuimelta takeet oikeutetuille intresseilleen sekä takeet niiden jäljellä olevalle suvereniteetille sellaisia keskusvallan loukkauksia vastaan, jotka voivat olla liiallisia; tässä suhteessa meidän on kaikkien jäsenvaltion kansalaisina tavoiteltava tuomioistuinta, joka ilmentää tätä federalismin henkeä ja joka pystyy sovittamaan yhteen yhtenäisyyden tarpeen ja alueellisille yhteisöille kuuluvan legitiimin toimivallan perusteellisen kunnioittamisen.” (Pescatore, P., ”La Cour en tant que juridiction fédérale et constitutionnelle”. Dix ans de jurisprudence de la Cour de Justice des Communautés européennes, Rapport général au Congrès européen – Cologne, 24- 26.4.1963, Heymann Verlag, C., Köln, 1963, s. 520-553, julkaistu uudelleen teoksessa Pescatore, P., Études de droit communautaire européen 1962-2007: avec une liste bibliographique complémentaire, Coll. Droit de l’Union européenne – Grands écrits, toimittanut Picod, F., Bruylant, Bryssel, 2008, s. 87-88).
48      Ks. tuomio A.B. ym., 112 kohta ja tuomio 15.7.2021, komissio v. Puola (Tuomareiden kurinpitojärjestelmä) (C‑791/19, EU:C:2021:596, 55 kohta ja sitä seuraavat kohdat oikeuskäytäntöviittauksineen).
49      Ks. tuomio W.Ż., 128 kohta ja tuomio Repubblika, 53 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.
50      Ks. tuomio 26.3.2020, uudelleenkäsittely Simpson v. neuvosto ja HG v. komissio (C‑542/18 RX-II ja C‑543/18 RX-II, EU:C:2020:232, 73 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
51      Ks. tuomio W.Ż., 130 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen sekä 152 ja 153 kohta.
52      Ks. vastaavasti tuomio 29.7.2024, Breian (C‑318/24 PPU, EU:C:2024:658, 83 kohta), jossa viitataan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen suuren jaoston 1.12.2020 antamaan tuomioon Guðmundur Andri Ástráðsson v. Islanti (CE:ECHR:2020:1201JUD002637418, 246 ja 247 kohta).
53      Ks. tältä osin tuomio 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C‑64/16, EU:C:2018:117, 38–40 kohta).
54      Komissio viittaa myös muihin tämän tuomioistuimen ratkaisuihin sekä unionin tuomioistuimen 7.3.2017 antamaan tuomioon RPO (C‑390/15, EU:C:2017:174), joka annettiin Trybunał Konstytucyjnyn esittämän ennakkoratkaisupyynnön johdosta.
55      Dz. U. 2015, järjestysnumero 2129.
56      Dz. U. 2015, järjestysnumero 2147.
57      Dz. U. 2015, järjestysnumero 1064.
58      CE:ECHR:2021:0507JUD000490718.
59      Tarkemmin sanottuna Trybunał Konstytucyjnyn tuomareiden yleiskokous valitsi 20.12.2016 kuudella äänellä läsnä olevista 14 tuomarista kaksi ehdokasta: J.P:n viidellä äänellä ja M.M:n, eli Trybunał Konstytucyjnyn tuomariksi 2.12.2015 perustuslain 194 §:n 1 momentin vastaisesti nimitetyn tuomarin, yhdellä äänellä.
60      Kuten komissio on todennut, etenkin Trybunał Konstytucyjny on myös antanut ratkaisuja kokoonpanoissa, joihin tuomari M.M. kuului, asioissa, jotka koskivat suoraan Trybunał Konstytucyjnyn kolmen tuomarin (myös M.M:n) 2.12.2015 tehdyn nimityksen laillisuutta, vaikka seitsemännen vaalikauden Sejm oli jo valinnut muita tuomareita (ks. esim. tuomio K 1/17, 24.10.2017, Dz. U. 2017, järjestysnumero 2001, 145–159 kohta, jossa Trybunał Konstytucyjny tarkasteli sellaisen säännöksen perustuslainmukaisuutta, jonka nojalla asioita jaettiin niiden Trybunał Konstytucyjnyn tuomareiden ratkaistaviksi, jotka oli 2.12.2015 nimitetty sääntöjenvastaisesti jo täytettyihin virkoihin. Rzecznik Praw Obywatelskichin (oikeusasiamies, Puola) vaatimus, jolla pyrittiin jääväämään M.M. ja H.C., jotka olivat jäseninä ratkaisukokoonpanossa, joka tutki heidän asemaansa suoraan koskevan säännöksen perustuslainmukaisuutta, oli hylätty). Ks. myös tästä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 7.5.2021, Xero Flor sp. z o.o. v. Puola (CE:ECHR:2021:0507JUD000490718, 273 kohta).