Prasība, kas celta 2023. gada 27. septembrī – Soares/Komisija
(Lieta T-606/23)
Tiesvedības valoda – portugāļu
Lietas dalībnieki
Prasītāja: Sara Soares (Portu, Portugāle) (pārstāve: S. Gemas Donário, advokāte)
Atbildētāja: Eiropas Komisija
Prasījumi
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
atcelt Komisijas Lēmumu C(2023) 4938, kuru 2023. gada 17. jūlijā Eiropas Komisija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanas kārtības noteikumu 1 4. pantu pieņēmusi attiecībā uz 2022. gada 22. augustā iesniegto lūgumu pārskatīt noraidošo atbildi uz pieprasījumu piekļūt dokumentiem;
piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti
Prasības pamatošanai prasītājas izvirza trīs pamatus.
Pirmais pamats ir par to, ka, prasītājas ieskatā, liedzot viņai piekļuvi dokumentiem, esot pārkāpti piekļuves Eiropas Savienības aktiem principi. Sabiedrības vispārējā interese piekļūt Savienības iestāžu dokumentiem esot aizsargāta Līguma par Eiropas Savienību 1. panta otrajā daļā, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 42. pantā un Regulas (EK) Nr. 1049/2001 1 1. pantā un 4. panta 2. punkta trešajā ievilkumā. Visupirms, prasītājas ieskatā, attiecīgie dokumenti ietilpstot Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanas jomā tāpēc, ka tie atrodas Komisijas rīcībā, jo Komisija tos ir sagatavojusi vai saņēmusi savu pilnvaru izmantošanas gaitā. Eiropas Komisija apgalvo, ka piekļuves atteikums esot pamatots ar notiekošas tiesvedības aizsardzību; taču, kā norāda prasītāja, runa nav nedz par tiesvedības dokumentiem, nedz tiesas dokumentiem, kas pēc savas iedabas būtu izslēgti no regulā piešķirto tiesību piekļūt dokumentiem piemērošanas jomas. Turklāt prasītāja uzskata un pierāda, ka pastāv sevišķa sabiedrības interese iepazīties ar tiem, kura prevalē pār Komisijas kļūdaini norādīto izņēmumu.
Otrais pamats ir par to, ka Komisija neesot piekļuves atteikuma lēmumā pierādījusi, ka tā būtu konkrētajā gadījumā samērojusi attiecīgās it kā pretrunīgās intereses, kā prasīts Regulā (EK) Nr. 1049/2001 un judikatūrā. Komisija drīkstot pamatoties uz vispārīgiem pieņēmumiem, lai atteiktu piekļuvi, taču, līdzko ir pierādītas sevišķas sabiedrības intereses, šīs intereses ir jāizvērtē. Šajā lietā apstrīdētais piekļuves atteikums neesot uzskatāms par pamatotu ar Regulas (EK) Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešo ievilkumu tāpēc, ka attiecīgā valsts atbalsta īstenošanas pārbaudes procedūra jau ir noslēgusies; turklāt – pat tad, ja par nozīmīgo brīdi uzskatītu tiesvedības posma beigas – princips, ka iespēja piekļūt iestāžu dokumentiem ir jābauda pēc iespējas plašākai sabiedrībai, tiktu ierobežots ar to, ka piekļuve šiem dokumentiem būtu pakārtota kādiem nekonkrētiem un nākotnē sagaidāmiem notikumiem. Viņa piebilst, ka arī neesot iespējams apgalvot, ka lūgto dokumentu izpaušana varētu kaitēt tiesvedības aizsardzībai vai pārbaužu, izmeklēšanas un revīziju mērķiem, jo – kā skaidri zināms – pārbaužu/izmeklēšanas procedūra strīdīgā valsts atbalsta lietā ir noslēgusies. Visbeidzot prasītāja atgādina par to, ka pastāv svarīgi un vērā ņemami apsvērumi saistībā ar sabiedrības interesēm, kas prevalē pār izņēmumiem, kurus kļūdaini piesaukusi Komisija, proti: šie dokumenti ir ne tikai tieši nepieciešami to privātpersonu tiesību aizsardzībai, kuras apstrīd Komisijas Lēmumu C(2023) 4938, bet arī piekļuve šiem dokumentiem ir saistīta ar: i) lēmumu, kas ietekmē Madeiras reģiona ekonomiku, pirmkārt, skarot 300 šā reģiona tautsaimniecībā darbojošos uzņēmumus, un, otrkārt, nosakot, ka jāatmaksā aptuveni viens miljards euro; ii) pārskatāmības un informācijas brīvības principu; un iii) tiesībām piekļūt informācijai.
Trešais pamats ir par to, ka, prasītājas ieskatā, pastāvīgajā judikatūrā Savienības iestādēm ir noteikts vispārīgs pienākums norādīt pamatojumu, kuru Komisija šajā gadījumā neesot izpildījusi, aprobežodamās ar vispārīgām un šabloniskām norādēm uz iemesliem, kuru dēļ tā atteikusies izpaust lūgtos dokumentus. Proti, apstrīdētajā atteikuma lēmumā nav nedz izklāstīts, nedz paskaidrots pamatojums tam, kā konkrēti ņemtas vērā attiecīgās intereses. No piekļuves atteikuma pamatojuma prasītājai nav iespējams saprast, vai norādītais izņēmums ir vai nav patiess, un tādējādi – kāds ir pamatojums tam, ka tiek liegtas tiesības piekļūt dokumentiem, kas viņai ir nodrošinātas minētajā regulā un garantētas Līgumā par Eiropas Savienību, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
____________
1 OV 2001, L 345, 94. lpp.
1 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV 2001, L 145, 43. lpp.).