62022CJ0017
PRESUDA SUDA (četvrto vijeće)
12. rujna 2024. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba (EU) 2016/679 – Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točke (b), (c) i (f) – Zakonitost obrade – Nužnost obrade za izvršavanje ugovora u kojem je ispitanik stranka – Nužnost obrade radi poštovanja zakonske obveze voditelja obrade – Nužnost obrade za potrebe legitimnih interesa voditelja obrade ili treće strane – Investicijski fond osnovan u obliku otvorenog komanditnog društva – Zahtjev člana društva za dobivanje kontaktnih podataka drugih članova društva koji udjele u investicijskom fondu drže neizravno putem fiducijarnog društva”
U spojenim predmetima C‑17/22 i C‑18/22,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koje je uputio Amtsgericht München (Općinski sud u Münchenu, Njemačka), odlukama od 21. prosinca 2021., koje je Sud zaprimio 7. siječnja 2022., u postupcima
HTB Neunte Immobilien Portfolio geschlossene Investment UG & Co. KG
protiv
Müller Rechtsanwaltsgesellschaft mbH (C‑17/22),
i
Ökorenta Neue Energien Ökostabil IV geschlossene Investment GmbH & Co. KG
protiv
WealthCap Photovoltaik 1 GmbH Co.KG,
WealthCap PEIA Komplementär GmbH,
WealthCap Investorenbetreuung GmbH (C‑18/22),
SUD (četvrto vijeće),
u sastavu: C. Lycourgos, predsjednik vijeća, O. Spineanu‑Matei, J.-C. Bonichot, S. Rodin i L. S. Rossi (izvjestiteljica), suci,
nezavisni odvjetnik: J. Richard de la Tour,
tajnik: I. Illéssy, administrator,
uzimajući u obzir pisani dio postupka i nakon rasprave održane 29. veljače 2024.,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–
za HTB Neunte Immobilien Portfolio geschlossene Investment UG & Co. KG, R. Veil, Rechtsanwälte,
–
Za Ökorenta Neue Energien Ökostabil IV geschlossene Investment GmbH & Co. KG, U. Brinkmöller, Rechtsanwalt,
–
pour WealthCap Photovoltaik 1 GmbH Co.KG, WealthCap PEIA Komplementär GmbH i WealthCap Investorenbetreuung GmbH, N. Bartmann, U. Baumgartner i A. Höder, Rechtsanwälte,
–
za Europsku komisiju, A. Bouchagiar, M. Heller i H. Kranenborg, u svojstvu agenata,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez mišljenja,
donosi sljedeću
Presudu
1
Zahtjevi za prethodnu odluku odnose se na tumačenje članka 6. stavka 1. prvog podstavka točaka (b) i (f) Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1., u daljnjem tekstu: OUZP).
2
Zahtjevi su upućeni u okviru sporova između, kao prvo, društva HTB Neunte Immobilien Portfolio geschlossene Investment UG & Co. KG (u daljnjem tekstu: društvo HTB) i društva Müller Rechtsanwaltsgesellschaft mbH (predmet C‑17/22) i, kao drugo, društva Ökorenta Neue Energien Ökostabil IV geschlossene Investment GmbH & Co. KG (u daljnjem tekstu: društvo Ökorenta), s jedne strane, i društava WealthCap Photovoltaik 1 GmbH Co. KG, WealthCap PEIA Komplementär GmbH i WealthCap Investorenbetreuung GmbH, s druge strane (predmet C‑18/22).
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Uvodne izjave 1., 10., 39., 41., 47. i 48. OUZP‑a glase:
„(1)
Zaštita pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka temeljno je pravo. Člankom 8. stavkom 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (‚Povelja’) te člankom 16. stavkom 1. [UFEU‑a] utvrđuje se da svatko ima pravo na zaštitu svojih osobnih podataka.
[…]
(10)
Kako bi se osigurala postojana i visoka razina zaštite pojedinaca te uklonile prepreke protoku osobnih podataka unutar [Europske unije], razina zaštite prava i sloboda pojedinaca u vezi s obradom takvih podataka trebala bi biti jednaka u svim državama članicama. U čitavoj [Europskoj u]niji trebalo bi osigurati postojanu i homogenu primjenu pravila za zaštitu temeljnih prava i sloboda pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka. […]
[…]
(39)
Svaka obrada osobnih podataka trebala bi biti zakonita i poštena. Za pojedince bi trebalo biti transparentno kako se osobni podaci koji se odnose na njih prikupljaju, upotrebljavaju, daju na uvid ili na drugi način obrađuju, kao i do koje se mjere ti osobni podaci obrađuju ili će se obrađivati. […]
[…]
(41)
Ako se ovom Uredbom upućuje na pravnu osnovu ili zakonodavnu mjeru, to ne znači nužno da parlament mora donijeti zakonodavni akt, ne dovodeći u pitanje zahtjeve u skladu s ustavnim poretkom dotične države članice. Međutim, takva pravna osnova ili zakonodavna mjera trebala bi biti jasna i precizna, a njezina primjena trebala bi biti predvidljiva osobama na koje se primjenjuje sukladno sudskoj praksi Suda Europske unije (‚Sud’) i Europskog suda za ljudska prava.
[…]
(47)
Legitimni interesi voditelja obrade, među ostalim [oni interesi] voditelja obrade kojem se osobni podaci mogu otkriti ili treće strane, mogu predstavljati pravnu osnovu za obradu pod uvjetom da interesi ili temeljna prava i slobode ispitanika nemaju prednost, uzimajući u obzir razumna očekivanja ispitanika koja se temelje na njihovom odnosu s voditeljem obrade. Takav legitiman interes mogao bi na primjer postojati u slučaju relevantnog i odgovarajućeg odnosa ispitanika i voditelja obrade u situacijama poput one kada je ispitanik klijent voditelja obrade ili u njegovoj službi. U svakom slučaju postojanje legitimnog interesa zahtijevalo bi pažljivu procjenu, među ostalim i toga može li ispitanik u vrijeme i u kontekstu prikupljanja osobnih podataka razumno očekivati obradu u dotičnu svrhu. Interesi i temeljna prava ispitanika posebno bi mogli nadvladati interes voditelja obrade ako se osobni podaci obrađuju u okolnostima u kojima ispitanici razumno ne očekuju daljnju obradu. […] Može se smatrati da postoji legitiman interes kod obrade osobnih podataka provedene za potrebe izravnog marketinga.
(48)
Voditelji obrade koji su dio grupe poduzetnika ili institucija povezanih sa središnjim tijelom mogu imati legitimni interes za prijenos osobnih podataka unutar grupe poduzetnika za unutarnje administrativne potrebe, među ostalim za obradu osobnih podataka klijenata ili zaposlenika. Opća načela za prijenos osobnih podataka unutar grupe poduzetnika određenom poduzetniku koj[i] se nalazi u trećoj zemlji ostaju nepromijenjena.”
4
Članak 1. te uredbe, naslovljen „Predmet i ciljevi”, u stavku 2. određuje:
„Ovom se Uredbom štite temeljna prava i slobode pojedinaca, a posebno njihovo pravo na zaštitu osobnih podataka.”
5
Članak 4. navedene uredbe predviđa:
„Za potrebe ove Uredbe:
1.
‚osobni podaci’ znači svi podaci koji se odnose na pojedinca čiji je identitet utvrđen ili se može utvrditi (‚ispitanik’); pojedinac čiji se identitet može utvrditi jest osoba koja se može identificirati izravno ili neizravno, osobito uz pomoć identifikatora kao što su ime, identifikacijski broj, podaci o lokaciji, mrežni identifikator ili uz pomoć jednog ili više čimbenika svojstvenih za fizički, fiziološki, genetski, mentalni, ekonomski, kulturni ili socijalni identitet tog pojedinca;
2.
‚obrada’ znači svaki postupak ili skup postupaka koji se obavljaju na osobnim podacima ili na skupovima osobnih podataka, bilo automatiziranim bilo neautomatiziranim sredstvima kao što su prikupljanje, bilježenje, organizacija, strukturiranje, pohrana, prilagodba ili izmjena, pronalaženje, obavljanje uvida, uporaba, otkrivanje prijenosom, širenjem ili stavljanjem na raspolaganje na drugi način, usklađivanje ili kombiniranje, ograničavanje, brisanje ili uništavanje;
[…]
7.
‚voditelj obrade’ znači fizička ili pravna osoba, tijelo javne vlasti, agencija ili drugo tijelo koje samo ili zajedno s drugima određuje svrhe i sredstva obrade osobnih podataka; kada su svrhe i sredstva takve obrade utvrđeni pravom Unije ili pravom države članice, voditelj obrade ili posebni kriteriji za njegovo imenovanje mogu se predvidjeti pravom Unije ili pravom države članice;
[…]
11.
‚privola’ ispitanika znači svako dobrovoljno, posebno, informirano i nedvosmisleno izražavanje želja ispitanika kojim on izjavom ili jasnom potvrdnom radnjom daje pristanak za obradu osobnih podataka koji se na njega odnose;
[…]”
6
Člankom 5. navedene uredbe, naslovljenim „Načela obrade osobnih podataka”, određuje se:
„1.   Osobni podaci moraju biti:
(a)
zakonito, pošteno i transparentno obrađivani s obzirom na ispitanika (‚zakonitost, poštenost i transparentnost’);
(b)
prikupljeni u posebne, izričite i zakonite svrhe te se dalje ne smiju obrađivati na način koji nije u skladu s tim svrhama; […]
(c)
primjereni, relevantni i ograničeni na ono što je nužno u odnosu na svrhe u koje se obrađuju (‚smanjenje količine podataka’);
[…]
2.   Voditelj obrade odgovoran je za usklađenost sa stavkom 1. te je mora biti u mogućnosti dokazati (‚pouzdanost’).”
7
Članak 6. OUZP‑a, naslovljen „Zakonitost obrade”, glasi:
„1.   Obrada je zakonita samo ako i u onoj mjeri u kojoj je ispunjeno najmanje jedno od sljedećega:
(a)
ispitanik je dao privolu za obradu svojih osobnih podataka u jednu ili više posebnih svrha;
(b)
obrada je nužna za izvršavanje ugovora u kojem je ispitanik stranka ili kako bi se poduzele radnje na zahtjev ispitanika prije sklapanja ugovora;
(c)
obrada je nužna radi poštovanja pravnih obveza voditelja obrade;
[…]
(f)
obrada je nužna za potrebe legitimnih interesa voditelja obrade ili treće strane, osim kada su od tih interesa jači interesi ili temeljna prava i slobode ispitanika koji zahtijevaju zaštitu osobnih podataka, osobito ako je ispitanik dijete.
Točka (f) prvog podstavka ne odnosi se na obradu koju provode tijela javne vlasti pri izvršavanju svojih zadaća.
2.   Države članice mogu zadržati ili uvesti posebne odredbe kako bi se primjena pravila ove Uredbe s obzirom na obradu prilagodila radi usklađivanja sa stavkom 1. točkama (c) i (e) tako da se preciznije odrede posebni zahtjevi za obradu te druge mjere za osiguravanje zakonite i poštene obrade, među ostalim za druge posebne situacije obrade kako je predviđeno u poglavlju IX.
3.   Pravna osnova za obradu iz stavka 1. točaka (c) i (e) utvrđuje se u:
(a)
pravu Unije; ili
(b)
pravu države članice kojem voditelj obrade podliježe.
[…] Pravom Unije ili pravom države članice mora se ostvariti cilj od javnog interesa te ono mora biti razmjerno zakonitom cilju koji se želi postići.”
8
Člankom 13. stavkom 1. te uredbe određuje se:
„Ako su osobni podaci koji se odnose na ispitanika prikupljeni od ispitanika, voditelj obrade u trenutku prikupljanja osobnih podataka ispitaniku pruža sve sljedeće informacije:
[…]
(c)
svrhe obrade kojoj su namijenjeni osobni podaci kao i pravnu osnovu za obradu;
(d)
ako se obrada temelji na članku 6. stavku 1. točki (f), legitimne interese voditelja obrade ili treće strane;
[…]”
Njemačko pravo
9
Članak 161. Handelsgesetzbucha (Trgovački zakonik), u verziji koja se primjenjuje u glavnim postupcima, predviđa:
„1.   Društvo čija je svrha obavljanje gospodarske djelatnosti pod zajedničkom tvrtkom je komanditno društvo ako je kod jednog člana ili nekih od članova društva odgovornost prema vjerovnicima društva ograničena na iznos određenog imovinskog uloga (komanditori), dok se kod drugog dijela članova društva odgovornost ne ograničava (članovi društva koji odgovaraju osobno).
2.   Ako u ovom odjeljku nije drukčije propisano, na komanditno društvo primjenjuju se propisi koji se odnose na javno trgovačko društvo.”
10
Člankom 162. stavkom 1. tog zakonika propisano je:
„1. Prijava za upis društva u sudski registar mora osim podataka propisanih u članku 106. stavku 2. [među ostalim, prezime, ime, datum rođenja i prebivalište svakog člana društva] sadržavati podatke o komanditorima i iznos uloga svakog od njih. […]”
11
Članak 127.a stavci 1. i 3. Aktiengesetza (Zakon o dioničkim društvima) u verziji koja se primjenjuje u glavnim postupcima određuje:
„1.   Dioničari ili udruge dioničara mogu na forumu dioničara Bundesanzeigera [(Savezni službeni list)] pozvati druge dioničare da zajedno ili po zastupniku postave prijedlog ili zahtjev u skladu s ovim zakonom ili da na glavnoj skupštini izvrše svoje pravo glasa.
[…]
3.   Poziv može sadržavati informacije o internetskoj stranici dioničara koji poziva i o njegovoj adresi elektroničke pošte. […]”
12
Članak 33. stavak 1. prva rečenica Wertpapierhandelsgesetza (Zakon o trgovanju vrijednosnim papirima) u verziji koja se primjenjuje u glavnim postupcima predviđa:
„1. Tko kupnjom, prodajom ili na drugi način dosegne, prekorači ili padne ispod 3 %, 5 %, 10 %, 15 %, 20 %, 25 %, 30 %, 50 % ili 75 % prava glasa iz dionica izdavatelja kojemu je država podrijetla Savezna Republika Njemačka (obveznik prijave) dužan je o tome bez odgađanja obavijestiti izdavatelja i istodobno Bundesanstalt (Saveznu agenciju za nadzor financija, Njemačka) najkasnije unutar četiri trgovinska dana uz poštovanje članka 34. stavaka 1. i 2. […]”
Glavni postupci i prethodna pitanja
13
Iz odluka kojima se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da su društva HTB i Ökorenta investicijska društva od kojih svako neizravno drži udjele, putem fiducijarnog društva, u investicijskim fondovima. Ti investicijski fondovi organizirani su u obliku otvorenog komanditnog društva, odnosno investicijskog društva osoba. Udjeli u tim komanditnim društvima koncipirani su kao ekonomska ulaganja. Kada su takvi udjeli neizravni, članovi društva svoja prava ostvaruju putem društava za upravljanje udjelima koja djeluju u svojstvu fiducijara.
14
U ovom slučaju iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje proizlazi da tužitelji u glavnom postupku od tuženika u glavnom postupku, koji su društva za upravljanje udjelima koja djeluju u svojstvu fiducijara, zahtijevaju otkrivanje imena i adresa svih njihovih članova koji imaju neizravne udjele u dotičnim investicijskim fondovima putem fiducijarnih društava.
15
Tuženici u glavnom postupku protive se takvoj objavi jer smatraju da su zatraženi podaci namijenjeni tomu da služe gospodarskim interesima tužiteljâ u glavnom postupku, u svrhu promicanja vlastitih investicijskih proizvoda, da bi se uznemirilo investitore ili otkupilo od njih njihove udjele ispod cijene te daljnjom prodajom ostvarilo dobit. Međutim, ugovori o ulaganju i fiducijarni ugovori na temelju kojih su članovi društava tuženika u glavnom postupku stekli neizravne udjele u dotičnim investicijskim fondovima sadržavaju odredbe kojima se zabranjuje otkrivanje navedenih podataka drugim vlasnicima udjela.
16
Tužitelji u glavnom postupku poriču da imaju takve namjere i ističu svoje pravo stupanja u kontakt s drugim komanditorima koji drže udjele u dotičnim investicijskim fondovima, osobito radi pregovaranja o otkupu njihovih udjela.
17
Sud koji je uputio zahtjev u biti ističe da bi se, u skladu sa sudskom praksom Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud, Njemačka) i Oberlandesgerichta München (Visoki zemaljski sud u Münchenu, Njemačka), otkrivanje osobnih podataka koje su zatražili tužitelji u glavnom postupku moglo pokazati obveznim. Međutim, ističe da bi ta sudska praksa, s obzirom na to da je djelomično prethodila stupanju na snagu OUZP‑a, mogla biti ocijenjena različito u ovom slučaju, uzimajući u obzir članak 6. stavak 1. prvi podstavak točke (b) i (f) te uredbe, čije bi tumačenje bilo odlučujuće za rješavanje spora u glavnom postupku.
18
Konkretno, sud koji je uputio zahtjev ističe da iz rješenja Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud, Njemačka) od 19. studenoga 2019. (II ZR 263/18) proizlazi da je u društvu osoba, kao što je komanditno društvo, pravo članova društva da saznaju ime i adresu drugih članova društva „neizostavna bit prava članova društva”. To pravo vrijedi i za komanditore koji udjele u društvu drže samo neizravno. Naime, poznavanje svih drugih članova društva, uključujući one koji neizravno drže udjele, nužno je za stvarno uživanje prava koja ima svaki član otvorenog investicijskog društva osoba. Otkrivanje tih osobnih podataka drugim članovima društva stoga je u skladu s obvezama koje društvo ima prema ugovoru na kojem se temelji. Jedina iznimka od prava na dobivanje takvih podataka u njemačkom pravu jest zabrana zlouporabe prava kojom se zabranjuje da se to pravo na informacije ostvaruje nezakonito ili s namjerom nanošenja štete.
19
Na temelju sudske prakse Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud), zlouporaba prava u svakom je slučaju isključena kada ulagač želi stupiti u kontakt s drugim ulagačima kako bi s njima razgovarao o pitanjima koja se odnose na društvo i, prema potrebi, kako bi među ulagačima organizirao interesnu skupinu. Osim toga, nema razloga da se zbog puke apstraktne opasnosti zlouporabe tih osobnih podataka uskrati pristup informacijama koje se odnose na člana društva. Nadalje, član društva trebao bi imati mogućnost izravnog pristupa podacima drugih članova društva, neovisno o upravljačkim tijelima tog društva.
20
Iz te sudske prakse također proizlazi da se takvo pravo na informacije ne može izuzeti iz primjene ugovornim odredbama jer bi se inače zapravo uklonilo temeljno pravo članova društva, naime ono da se sazove izvanredna skupština, s obzirom na to da u tu svrhu potreban kvorum član društva koji drži neznatan udjel može postići samo ako se poveže s drugim članovima društva, što pak nužno pretpostavlja da su mu poznata njihova imena i adrese (rješenje Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud) od 21. rujna 2009. (II ZR 264/08)). U skladu s navedenom sudskom praksom, uvodna izjava 48. OUZP‑a također opravdava to da se unutar grupe poduzetnika osobni podaci svih članova društva mogu prenijeti jednom od njih u interne upravne svrhe.
21
Prema mišljenju suda koji je uputio zahtjev, sudska praksa Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud) tako u načelu utvrđuje postojanje prava na informacije članova društva koje je ograničeno samo zlouporabom prava.
22
Sud koji je uputio zahtjev također upućuje na presudu od 16. siječnja 2019. Oberlandesgerichta München (Visoki zemaljski sud u Münchenu, Njemačka) (7 U 342/18), prema kojoj je ugovorna svrha društvenog ugovora ostvarivanje prava članova društva, uključujući jačanje njihova položaja u društvu. Kupnja poslovnih udjela stoga predstavlja zakonito ostvarivanje tih prava i otkrivanje podataka koji se odnose na druge članove društva u tu svrhu odgovara razumnom interesu. Međutim, takvo otkrivanje trebalo bi odbiti samo ako se njime ne nastoji zadovoljiti nikakav razuman interes.
23
U ovom slučaju sud koji je uputio zahtjev dvoji o usklađenosti sudske prakse Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud) i Oberlandesgerichta München (Visoki zemaljski sud u Münchenu) s pravom Unije s obzirom na to da dopušta opsežno otkrivanje osobnih podataka članova društva koji udjele u investicijskom fondu drže neizravno, na temelju, ovisno o slučaju, isključivo formalne tvrdnje o interesu drugih članova društva da dobiju takve podatke, primjerice s ciljem stjecanja udjela.
24
Naime, smatra da je na temelju prava Unije zaštita osobnih podataka pravilo, tako da se iznimka od tog načela, predviđena među ostalim člankom 6. stavkom 1. prvim podstavkom točkama (b) i (f) OUZP‑a, koja omogućuje davanje ovlaštenja za otkrivanje tih podataka, mora temeljiti na „dostatnom opravdanju”. Osim toga, taj sud tvrdi da u njemačkom pravu ne postoji nikakva zakonska obveza objavljivanja podataka o osobama koje drže udjele u fiducijarnom društvu. Stoga se sud koji je uputio zahtjev pita treba li pravo na pristup podacima članova društva uvjetovati, s jedne strane, postojanjem određenog praga udjela, analogno onomu što je predviđeno njemačkim pravom kad je riječ o dioničkim društvima koja kotiraju na burzi, i, s druge strane, konkretnim i preciznim razlogom povezanim s društvom o čijim se članovima takvi podaci traže.
25
U tim je okolnostima Amtsgericht München (Općinski sud u Münchenu, Njemačka) odlučio prekinuti postupak u obama glavnim postupcima i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
(a)
Proizlazi li iz tumačenja članka 6. stavka 1. [prvog podstavka] točaka (b) i (f) [OUZP‑a] to da je u slučaju otvorenog investicijskog društva osoba s velikim brojem članova već samo držanje udjela u društvu u svojstvu člana društva, koji ne odgovara osobno i odgovara samo u neznatnoj mjeri te nije član društva koji je ujedno i direktor, dovoljno da bi se moglo potvrditi postojanje ‚legitimnog interesa’ za pristup podacima o svim članovima društva koji udjele drže neizravno putem fiducijara, o njihovim kontaktima i njihovim udjelima u otvorenom investicijskom društvu osoba s velikim brojem članova te iz društvenog ugovora izvesti odgovarajuću ugovornu obvezu,
(b)
ili je u takvim okolnostima legitimni interes ograničen na to da se od društva dobije pristup podacima o onim članovima koji udjele drže neizravno i koji ne odgovaraju u neznatnoj mjeri, nego posjeduju minimalnu kvotu koja barem dopušta mogućnost utjecanja na sudbinu društva?
2.
(a)
Je li dovoljno postojanje namjere uspostavljanja kontakta u svrhu upoznavanja, razmjene mišljenja ili pregovora o otkupu poslovnih udjela da se u slučaju takvog neograničenog prava (prvo pitanje, točka (a)) ne bi prekoračila njegova imanentna granica zlouporabe prava ili učinila iznimka od ograničenja ograničenog prava na pristup podacima (prvo pitanje, točka (b)),
(b)
ili se interes za pristup podacima može razmatrati kao relevantan samo ako se otkrivanje podataka zahtijeva s izričitom namjerom uspostave kontakta s drugim članovima društva kako bi se od njih zbog konkretno navedenih razloga, koji zahtijevaju formiranje volje u okviru odluka članova društva, zatražila koordinacija?”
Postupak pred Sudom
26
Odlukom od 23. rujna 2022. predsjednik Suda prekinuo je ovaj postupak do donošenja odluke kojom se završava postupak u predmetu C‑252/21.
27
U skladu s odlukom predsjednika Suda od 7. srpnja 2023., tajništvo je obavijestilo sud koji je uputio zahtjev o presudi od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, pozivajući ga da navede želi li, uzimajući u obzir tu presudu, ostati pri svojim zahtjevima za prethodnu odluku, u cijelosti ili djelomično.
28
Dopisom od 4. kolovoza 2023., podnesenim tajništvu Suda istog dana, taj je sud naveo da ostaje pri svojim zahtjevima za prethodnu odluku.
O prethodnim pitanjima
29
Svojim prethodnim pitanjima, koja valja razmotriti zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 6. stavak 1. prvi podstavak točke (b) i (f) OUZP‑a tumačiti na način da se obrada osobnih podataka koja se sastoji od otkrivanja, na zahtjev člana investicijskog fonda osnovanog u obliku otvorenog investicijskog društva osoba, informacija o svim članovima koji imaju neizravne udjele u tom fondu putem fiducijarnih društava, neovisno o veličini njihova udjela u kapitalu fonda, s ciljem stupanja u kontakt s njima i pregovaranja s njima o otkupu njihovih poslovnih udjela, ili pak usklađivanja s njima u svrhu stvaranja zajedničke volje u okviru odluka članova, može smatrati nužnom za izvršenje ugovora u kojemu su ispitanici stranke, u smislu te točke (b), ili za potrebe legitimnih interesa voditelja obrade ili treće strane, u smislu te točke (f).
30
Budući da zahtjevi za prethodnu odluku pokazuju da se sud koji je uputio zahtjev pita o usklađenosti s OUZP‑om obveze otkrivanja takvih podataka koja u njemačkom pravu proizlazi iz sudske prakse nacionalnih sudova, valja preoblikovati postavljena pitanja na način da obuhvaćaju tumačenje članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (c) te uredbe i smatrati da svojim pitanjima sud koji je uputio zahtjev također pita može li se smatrati da takvo otkrivanje proizlazi iz zakonske obveze kojoj podliježe voditelj obrade.
31
Kako bi se odgovorilo na ta pitanja, najprije valja podsjetiti na to da je cilj OUZP‑a, kao što to proizlazi iz njegova članka 1. i uvodnih izjava 1. i 10., među ostalim, osiguranje visoke razine zaštite temeljnih prava i sloboda pojedinaca, osobito njihova prava na privatnost u vezi s obradom osobnih podataka, utvrđenog u članku 8. stavku 1. Povelje i članku 16. stavku 1. UFEU‑a (presuda od 7. ožujka 2024., IAB Europe, C‑604/22, EU:C:2024:214, t. 53. i navedena sudska praksa).
32
U skladu s tim ciljem, svaka obrada osobnih podataka mora, među ostalim, biti u skladu s načelima koja se odnose na obradu takvih podataka navedenima u članku 5. te uredbe i ispunjavati uvjete zakonitosti navedene u članku 6. te uredbe (vidjeti u tom smislu presude od 6. listopada 2020., La Quadrature du Net i dr., C‑511/18, C‑512/18 i C‑520/18, EU:C:2020:791, t. 208. i od 11. srpnja 2024., Meta Platforms Ireland (Predstavnička tužba), C‑757/22, EU:C:2024:598, t. 49.).
33
U tom pogledu valja naglasiti da, u skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (a) OUZP‑a, osobni podaci moraju biti zakonito, pošteno i transparentno obrađivani s obzirom na ispitanika.
34
Konkretno, što se tiče uvjeta zakonitosti obrade, kao što je to Sud presudio, članak 6. stavak 1. prvi podstavak OUZP‑a predviđa iscrpan i taksativan popis slučajeva u kojima se obrada osobnih podataka može smatrati zakonitom. Dakle, da bi se mogla smatrati zakonitom, obrada mora biti obuhvaćena jednim od slučajeva predviđenih tom odredbom (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 90.).
35
Osim toga, uzimajući u obzir posebnosti glavnih postupaka, važno je istaknuti da taj članak 6. stavak 1. prvi podstavak sam po sebi ne propisuje obvezu, nego samo izražava mogućnost provođenja obrade osobnih podataka u slučajevima koji se u njemu navode (vidjeti po analogiji presudu od 4. svibnja 2017., Rīgas satiksme, C‑13/16, EU:C:2017:336, t. 26.).
36
U skladu s člankom 6. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (a) OUZP‑a, obrada osobnih podataka zakonita je samo ako i u onoj mjeri u kojoj je ispitanik dao privolu za obradu svojih osobnih podataka u jednu ili više posebnih svrha. Ako takva privola nije dana uopće ili nije dana dobrovoljno, posebno, informirano i nedvosmisleno, u smislu članka 4. točke 11. te uredbe, takva je obrada ipak opravdana ako ispunjava jedan od zahtjeva nužnosti sadržanih u članku 6. stavku 1. prvom podstavku točkama (b) do (f) navedene uredbe.
37
U tom kontekstu, opravdanja sadržana u potonjoj odredbi, u dijelu u kojem ona omogućuju ozakonjenje obrade osobnih podataka izvršene bez ispitanikove privole, moraju se tumačiti usko (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 93. i navedena sudska praksa).
38
Usto, kao što je Sud presudio, ako je moguće utvrditi da je obrada osobnih podataka nužna s obzirom na jedno od opravdanja sadržanih u članku 6. stavku 1. prvom podstavku točkama (b) do (f) OUZP‑a, više nije potrebno utvrditi je li ta obrada obuhvaćena i nekim od preostalih opravdanja (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 94. i navedena sudska praksa).
39
Sud je također presudio da je, u skladu s člankom 5. OUZP‑a, na voditelju obrade teret dokazivanja da su ti podaci osobito prikupljeni u posebne, izričite i zakonite svrhe i zakonito, pošteno i transparentno obrađivani s obzirom na ispitanika. Usto, u skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (c) te uredbe, ako su osobni podaci prikupljeni od ispitanika, zadaća je voditelja obrade da ispitanika informira o svrhama obrade radi kojih se upotrebljavaju ti podaci kao i pravnoj osnovi za tu obradu (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 95.).
40
U ovom slučaju iz spisa kojim raspolaže Sud proizlazi da se članovi koji imaju neizravne udjele, putem fiducijarnih društava, u dotičnim investicijskim fondovima nisu suglasili, u smislu članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (a) OUZP‑a, s tim da se tuženicima u glavnim postupcima otkriju njihovi osobni podaci trećim osobama, osobito društvima HTB i Ökorenta.
41
U tim okolnostima, da bi se odgovorilo na postavljena pitanja, valja provjeriti može li se pozvati na odredbe članka 6. stavka 1. prvog podstavka točaka (b) i (f) te uredbe, na koje se konkretno odnose zahtjevi za prethodnu odluku, kako bi se opravdalo eventualno otkrivanje takvih podataka tim trećim osobama.
42
Što se tiče, kao prvo, članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (b) OUZP‑a, njime je predviđeno da je obrada osobnih podataka zakonita ako je „nužna za izvršavanje ugovora u kojem je ispitanik stranka ili kako bi se poduzele radnje na zahtjev ispitanika prije sklapanja ugovora”.
43
S tim u vezi, Sud je već presudio da, kako bi se obrada osobnih podataka smatrala nužnom za izvršavanje ugovora, u smislu te odredbe, ona treba biti objektivno neophodna za ostvarivanje svrhe koja je sastavni dio ugovorne činidbe koja se pruža ispitaniku. Voditelj obrade stoga mora moći dokazati zašto se glavni predmet ugovora ne bi mogao ostvariti ako se ne izvrši obrada o kojoj je riječ (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 98.).
44
Naime, kao što je to Sud također presudio, odlučujući element za potrebe primjene opravdanja sadržanog u članku 6. stavku 1. prvom podstavku točki (b) OUZP‑a jest taj da obrada osobnih podataka koju provodi voditelj obrade bude ključna za pravilno izvršavanje ugovora koji su sklopili on i ispitanik i usto taj da ne postoje druga praktična i manje otegotna rješenja (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti uporabe društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 99.).
45
U ovom slučaju iz odluke kojom se upućuje prethodno pitanje proizlazi da ugovori o ulaganju i fiducijarni ugovori o kojima je riječ u glavnom postupku, na temelju kojih su u dotičnim investicijskim fondovima stečeni neizravni udjeli, izričito predviđaju zabranu otkrivanja podataka koji se odnose na neizravne ulagače drugim vlasnicima udjela.
46
U tom pogledu valja istaknuti da je bitna značajka stjecanja neizravnog udjela, putem fiducijarnog društva, u otvorenom investicijskom fondu upravo anonimnost članova, uključujući i u odnosima među samim članovima. Drugim riječima, osobe se odlučuju za financijsko ulaganje u takav fond u obliku udjela koji drže putem fiducijarnog društva uzimajući u obzir povjerljivo postupanje s njihovim podacima investicijskog fonda.
47
Prema tome, i pod uvjetom da to provjeri sud koji je uputio zahtjev, obrada osobnih podataka koja se sastoji od otkrivanja informacija o članovima koji putem fiducijarnog društva imaju neizravne udjele u otvorenom investicijskom fondu ne može se smatrati „nužn[om] za izvršavanje ugovora”, u smislu članka 6. stavka 1. prvog podstavka, točke (B) OUZP‑a, kada ugovor koji je temelj stjecanja takvog udjela izričito isključuje otkrivanje tih podataka drugim vlasnicima udjela.
48
Kad je riječ, kao drugo, o članku 6. stavku 1. prvom podstavku točki (f) OUZP‑a, njime je predviđeno da je obrada osobnih podataka zakonita ako je nužna za potrebe legitimnih interesa voditelja obrade ili treće strane, osim kada su od tih interesa jači interesi ili temeljna prava i slobode ispitanika koji zahtijevaju zaštitu tih osobnih podataka.
49
Kao što je to Sud već presudio, tom su odredbom predviđena tri kumulativna uvjeta zakonitosti obrade osobnih podataka, odnosno, kao prvo, da je svrha obrade legitiman interes voditelja obrade ili treće strane, kao drugo, da je obrada osobnih podataka nužna za ostvarenje tog legitimnog interesa i, kao treće, da interesi ili temeljna prava i slobode ispitanika ne prevladavaju (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 106. i navedena sudska praksa).
50
Što se tiče, kao prvo, uvjeta koji se odnosi na ostvarivanje „legitimnog interesa”, valja naglasiti da se, u nedostatku definicije tog pojma u OUZP‑u, kao što je to Sud već presudio, legitimnim načelno može smatrati širok raspon interesa (presuda od 7. prosinca 2023., SCHUFA Holding (Oslobođenje viška duga), C‑26/22 i C‑64/22, EU:C:2023:958, t. 76.).
51
Što se tiče, kao drugo, uvjeta koji se odnosi na nužnost obrade osobnih podataka za ostvarenje legitimnog interesa koji se nastoji postići, njime se sudu koji je uputio zahtjev nalaže da provjeri da se legitimni interes obrade podataka koji se nastoji postići ne može razumno jednako učinkovito postići drugim sredstvima kojima se manje zadire u temeljne slobode i prava ispitanikâ, posebno prava na poštovanje privatnog života i na zaštitu osobnih podataka zajamčena člancima 7. i 8. Povelje (presuda od 7. prosinca 2023., SCHUFA Holding (Otpis nepodmirenih dugova), C‑26/22 i C‑64/22, EU:C:2023:958, t. 77. i navedena sudska praksa).
52
U tom kontekstu također valja podsjetiti na to da se uvjet koji se odnosi na nužnost obrade mora ispitati zajedno s takozvanim načelom „smanjenja količine podataka” iz članka 5. stavka 1. točke (c) OUZP‑a, prema kojem osobni podaci moraju biti „primjereni, relevantni i ograničeni na ono što je nužno u odnosu na svrhe u koje se obrađuju” (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 109. i navedena sudska praksa).
53
Naposljetku, što se tiče, kao treće, uvjeta da interesi ili temeljne slobode i prava ispitanika za zaštitu podataka ne prevladavaju nad legitimnim interesom voditelja obrade ili treće strane, Sud je već presudio da on podrazumijeva odvagivanje suprotstavljenih prava i interesa o kojima je riječ, koje ovisi, u načelu, o konkretnim okolnostima pojedinog slučaja te je, slijedom toga, zadaća suda koji je uputio zahtjev da izvrši to odvagivanje uzimajući u obzir te posebne okolnosti (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 110. i navedena sudska praksa).
54
Usto, u uvodnoj izjavi 47. OUZP‑a navodi se da bi interesi i temeljna prava ispitanika posebno mogli nadvladati interes voditelja obrade ako se osobni podaci obrađuju u okolnostima u kojima ispitanici razumno ne očekuju daljnju obradu (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 112. i navedena sudska praksa).
55
Iako je u konačnici na sudu koji je uputio zahtjev da ocijeni jesu li u pogledu obrade osobnih podataka o kojoj je riječ u glavnim postupcima ispunjena tri uvjeta na koja se podsjeća u točki 49. ove presude, Sud može prilikom odlučivanja o prethodnom pitanju dati pojašnjenja koja nacionalni sud usmjeravaju u tom utvrđivanju (presude od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 96. i od 7. prosinca 2023., SCHUFA Holding (Otplata duga), C‑26/22 i C‑64/22, EU:C:2023:958, t. 81. i navedena sudska praksa).
56
U ovom slučaju, što se tiče, kao prvo, uvjeta koji se odnosi na ostvarivanje legitimnog interesa voditelja obrade ili treće strane, u smislu članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (f) OUZP‑a, sud koji je uputio zahtjev upućuje na interes treće strane, odnosno na interes člana koji ima neizravni udio u investicijskom fondu osnovanom u obliku otvorenog komanditnog društva da dobije osobne podatke o drugim neizravnim članovima tog društva s ciljem stupanja u kontakt s njima ili pregovaranja s njima o otkupu poslovnih udjela, ili pak usklađivanja s njima u svrhu stvaranja zajedničke volje u okviru odluka svih članova.
57
Valja utvrditi da takav interes načelno može biti, u svrhu otkrivanja osobnih podataka, legitiman interes u smislu članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (f) OUZP‑a, uzimajući u obzir, među ostalim, status takvog društva, kako proizlazi iz nacionalnog prava dotične države članice, i neovisno o visini iznosa udjela i ovlastima u društvu člana društva koji podnosi zahtjev za otkrivanje. Međutim, na sudu koji je uputio zahtjev je da u svakom pojedinom slučaju ocijeni postojanje takvog interesa uzimajući u obzir primjenjivi pravni okvir i sve okolnosti predmeta.
58
U slučaju da se utvrdi postojanje takvog legitimnog interesa, kako bi se ostvarivanjem tog interesa mogla omogućiti obrada osobnih podataka na temelju članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (f) OUZP‑a, voditelj obrade bi trebao poštovati i sve druge obveze koje ima na temelju te uredbe.
59
Kao drugo, što se tiče uvjeta koji se odnosi na nužnost te obrade za ostvarenje navedenog interesa i, osobito, postojanja sredstava kojima se manje zadire u temeljne slobode i prava ispitanikâ i koja su jednako prikladna, važno je utvrditi da je, među ostalim, moguće da član investicijskog fonda koji želi dobiti informacije o drugom članu koji ima neizravan udio u tom fondu putem fiducijarnog društva zatraži izravno od navedenog fonda ili tog društva da proslijedi njegov zahtjev dotičnom članu s ciljem upoznavanja ili razmjene mišljenja s njim. Potonji bi potom mogao slobodno odlučiti želi li stupiti u kontakt s članom koji je podnio zahtjev ili radije želi ne udovoljiti takvom zahtjevu i zadržati svoju anonimnost. Takvo rješenje moglo bi se primijeniti i u slučaju kada član koji je podnio zahtjev želi s drugim članom započeti pregovore o otkupu njegovih poslovnih udjela ili se s njim uskladiti radi stvaranja zajedničke volje u okviru odluka svih članova.
60
Osim toga, to rješenje omogućilo bi članu na kojeg se odnosi zahtjev za informacije, u skladu s načelom smanjenja količine podataka navedenim u točki 52. ove presude, da zadrži nadzor nad otkrivanjem svojih osobnih podataka i tako ograniči njihovo otkrivanje drugom članu na ono što je stvarno nužno i relevantno u odnosu na svrhe zbog kojih se navedeni podaci traže i obrađuju.
61
Stoga se ne može isključiti to da se postupak poput onog opisanog u prethodnoj točki ove presude može smatrati mjerom kojom se manje zadire u pravo na zaštitu povjerljivosti ispitanikovih osobnih podataka, omogućujući voditelju obrade da jednako učinkovito ostvaruje legitiman interes dotične treće strane, što sud koji je uputio zahtjev ipak treba provjeriti.
62
Kao treće, što se tiče odvagivanja interesa koje treba provesti sud koji je uputio zahtjev s obzirom na posebne okolnosti konkretnog slučaja, taj sud mora uzeti u obzir, među ostalim, ispitanikova razumna očekivanja i opseg obrade o kojoj je riječ te njezin učinak na tu osobu (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 116.).
63
Iz toga slijedi da se u okviru takvog odvagivanja načelno ne može isključiti to da otkrivanje osobnih podataka članova društva osoba, čak i neizravnih, može služiti, ovisno o slučaju, gospodarskim interesima svakog od njih i stoga, također, interesima članova za osobne podatke kojima drugi član želi imati pristup.
64
S druge strane, ne može se isključiti ni to da interes članova koji imaju neizravni udio u investicijskom fondu da njihovi osobni podaci ostanu povjerljivi može prevagnuti nad interesom drugih članova koji žele dobiti njihove kontaktne podatke. U tom pogledu, posebnu važnost valja pridati činjenici da je vjerojatno, osobito s obzirom na ugovorne odredbe navedene u točki 45. ove presude, da neizravni članovi takvog investicijskog fonda u trenutku prikupljanja njihovih osobnih podataka nisu mogli razumno očekivati da će se ti podaci otkriti trećim osobama, u ovom slučaju drugim neizravnim članovima tog investicijskog fonda.
65
Iz svih prethodnih razmatranja proizlazi, a podložno konačnoj ocjeni suda koji je uputio zahtjev, da je upitno može li se obrada osobnih podataka, kao što je otkrivanje podataka koje su tražili tužitelji u glavnom postupku, opravdati legitimnim interesom u smislu članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (f) OUZP‑a.
66
Kao treće, što se tiče članka 6. stavka 1. prvog podstavka točke (c) OUZP‑a, njime se predviđa da je obrada osobnih podataka zakonita ako je nužna radi poštovanja pravnih obveza voditelja obrade.
67
Člankom 6. stavkom 3. OUZP‑a u tom se pogledu pojašnjava, među ostalim, da se pravna osnova obrade određuje u pravu Unije ili pravu države članice kojem voditelj obrade podliježe i da se tom pravnom osnovom mora ostvariti cilj od javnog interesa te ona mora biti razmjerna zakonitom cilju koji se želi postići (presuda od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti uporabe društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 128.).
68
Usto, kao što je to navedeno u uvodnoj izjavi 41. te uredbe, ako se tom uredbom upućuje na pravnu osnovu ili zakonodavnu mjeru, to ne znači nužno da parlament mora donijeti zakonodavni akt, ne dovodeći u pitanje zahtjeve u skladu s ustavnim poretkom dotične države članice. Međutim, takva pravna osnova ili zakonodavna mjera trebala bi biti jasna i precizna, a njezina primjena trebala bi biti predvidljiva osobama na koje se primjenjuje u skladu sa sudskom praksom Suda i Europskog suda za ljudska prava.
69
U ovom slučaju, s jedne strane, pravo Unije ne predviđa nikakvu obvezu za investicijske fondove ili društva za upravljanje udjelima koja djeluju u svojstvu fiducijara, poput onih u glavnim predmetima, da otkriju osobne podatke članova koji imaju neizravne udjele u tim fondovima.
70
S druge strane, iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da se takva obveza ipak može izvesti, pod uvjetom provjera koje u tom pogledu mora izvršiti sud koji je uputio zahtjev, iz sudske prakse Bundesgerichtshofa (Savezni vrhovni sud, Njemačka) i Oberlandesgerichta München (Visoki zemaljski sud u Münchenu, Njemačka) na temelju koje ugovorne odredbe kojima se jamči povjerljivost kontaktnih podataka neizravnih članova otvorenog investicijskog društva osoba, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku, valja smatrati ništavim, tako da treba otkriti osobne podatke članova koji drže neizravne udjele u investicijskom fondu osnovanom u obliku otvorenog komanditnog društva.
71
U tom pogledu valja istaknuti da se, u skladu s onim što je navedeno u točki 68. ove presude, ne može isključiti to da „pravo države članice kojem voditelj obrade podliježe” u smislu članka 6. stavka 3. točke (b) OUZP‑a obuhvaća i nacionalnu sudsku praksu.
72
Međutim, kao što to proizlazi iz uvodne izjave 41. te uredbe, takva sudska praksa treba biti jasna i precizna, a njezina primjena predvidljiva osobama na koje se primjenjuje, u skladu sa sudskom praksom Suda.
73
Osim toga, u skladu sa sudskom praksom navedenom u točki 67. ove presude, potrebno je i da ta sudska praksa predstavlja pravnu osnovu kojom se ostvaruje cilj od javnog interesa, da je proporcionalna i da se predmetna obrada provodi u granicama onoga što je strogo nužno, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri (vidjeti u tom smislu i presudu od 4. srpnja 2023., Meta Platforms i dr. (Opći uvjeti korištenja društvene mreže), C‑252/21, EU:C:2023:537, t. 134. i 138.).
74
Stoga je na tom sudu da utvrdi, među ostalim, postoje li mjere kojima bi se, iako bi se njima mogao jamčiti zahtjev transparentnosti između članova društava osoba, kako se čini da proizlazi iz njemačkog prava, kao što je to navedeno u točkama 18. do 22. ove presude, manje zadiralo u zaštitu povjerljivih osobnih podataka neizravnih članova otvorenih komanditnih društava nego obvezom otkrivanja tih podataka bilo kojem drugom članu koji to zatraži.
75
S obzirom na sve prethodno navedeno, na postavljena pitanja valja odgovoriti tako da članak 6. stavak 1. prvi podstavak točku (b) OUZP‑a treba tumačiti na način da se obrada osobnih podataka koja se sastoji od otkrivanja, na zahtjev člana investicijskog fonda osnovanog u obliku otvorenog investicijskog društva osoba, informacija o svim članovima koji imaju neizravne udjele u tom fondu putem fiducijarnih društava, neovisno o veličini njihova udjela u kapitalu navedenog fonda, s ciljem stupanja u kontakt s njima i pregovaranja s njima o otkupu njihovih poslovnih udjela, ili pak usklađivanja s njima u svrhu stvaranja zajedničke volje u okviru odluka članova, može smatrati nužnom, u smislu te odredbe, za izvršenje ugovora na temelju kojeg su ti članovi stekli takve udjele samo pod uvjetom da je ta obrada objektivno neophodna za ostvarenje svrhe koja je sastavni dio ugovorne činidbe namijenjene tim članovima, tako da se glavni predmet ugovora ne može ostvariti ako se ne izvrši ta obrada. To nije slučaj ako taj ugovor izričito isključuje otkrivanje tih osobnih podataka drugim vlasnicima udjela.
76
Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točku (f) OUZP‑a treba tumačiti na način da se takva obrada može smatrati nužnom za potrebe legitimnih interesa treće strane, u smislu te odredbe, samo pod uvjetom da je ta obrada strogo nužna za ostvarenje takvog legitimnog interesa i da, s obzirom na sve relevantne okolnosti, interesi ili temeljna prava i slobode navedenih članova društva ne prevladavaju nad tim legitimnim interesom.
77
Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točku (c) OUZP‑a treba tumačiti na način da je navedena obrada osobnih podataka opravdana, na temelju te odredbe, kada je nužna radi poštovanja pravnih obveza voditelja obrade, na temelju prava dotične države članice, kako je pojašnjeno u sudskoj praksi te države članice, pod uvjetom da je ta sudska praksa jasna i precizna, da je njezina primjena predvidljiva osobama na koje se primjenjuje i da se njome ostvaruje cilj od javnog interesa te da je proporcionalna.
Troškovi
78
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (četvrto vijeće) odlučuje:
1.
Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točku (b) Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka)
treba tumačiti na način da se:
obrada osobnih podataka koja se sastoji od otkrivanja, na zahtjev člana investicijskog fonda osnovanog u obliku otvorenog investicijskog društva osoba, informacija o svim članovima koji imaju neizravne udjele u tom fondu putem fiducijarnih društava, neovisno o veličini njihova udjela u kapitalu navedenog fonda, s ciljem stupanja u kontakt s njima i pregovaranja s njima o otkupu njihovih poslovnih udjela, ili pak usklađivanja s njima u svrhu stvaranja zajedničke volje u okviru odluka članova, može smatrati nužnom, u smislu te odredbe, za izvršenje ugovora na temelju kojeg su ti članovi stekli takve udjele samo pod uvjetom da je ta obrada objektivno neophodna za ostvarenje svrhe koja je sastavni dio ugovorne činidbe namijenjene tim članovima, tako da se glavni predmet ugovora ne može ostvariti ako se ne izvrši ta obrada. To nije slučaj ako taj ugovor izričito isključuje otkrivanje tih osobnih podataka drugim vlasnicima udjela.
2.
Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točku (f) Uredbe 2016/679
treba tumačiti na način da se:
takva obrada može smatrati nužnom za potrebe legitimnih interesa treće strane, u smislu te odredbe, samo pod uvjetom da je ta obrada strogo nužna za ostvarenje takvog legitimnog interesa i da, s obzirom na sve relevantne okolnosti, interesi ili temeljna prava i slobode navedenih članova društva ne prevladavaju nad tim legitimnim interesom.
3.
Članak 6. stavak 1. prvi podstavak točku (c) Uredbe 2016/679
treba tumačiti na način da je:
navedena obrada osobnih podataka opravdana, na temelju te odredbe, kada je nužna radi poštovanja pravnih obveza voditelja obrade, na temelju prava dotične države članice, kako je pojašnjeno u sudskoj praksi te države članice, pod uvjetom da je ta sudska praksa jasna i precizna, da je njezina primjena predvidljiva osobama na koje se primjenjuje i da se njome ostvaruje cilj od javnog interesa te da je proporcionalna.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački