62018TJ0112_RES
Predmet T-112/18
Pink Lady America LLC
protiv
Ureda Zajednice za biljnu raznolikost
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 24. rujna 2019.
„Oplemenjivačko pravo – Postupak proglašavanja ništavim – Sorta jabuka Cripps Pink – Članci 10. i 116. Uredbe (EZ) br. 2100/94 – Novost – Prijelazno razdoblje odstupanja – Pojam iskorištavanja sorte – Komercijalna ocjena – Članak 76. Uredbe (EZ) br. 874/2009 – Dokazi nepravodobno podneseni žalbenom vijeću – Dokazi podneseni prvi put pred Općim sudom”
Poljoprivreda – Ujednačena zakonodavstva – Zaštita oplemenjivačkih prava na biljnu sortu – Proglašenje ništavosti nepravilno dodijeljenog prava – Nepostojanje novosti – Prijelazno razdoblje odstupanja – Izračun – Primjena prijelaznih odredbi
(Uredba Vijeća br. 2100/94, čl. 10. st. 1. i 2., čl. 116. st. 1. i čl. 118.)
(t. 24.-26., 29., 32., 34.)
Poljoprivreda – Ujednačena zakonodavstva – Zaštita oplemenjivačkih prava na biljnu sortu – Proglašenje ništavosti nepravilno dodijeljenog prava – Diskrecijska ovlast Ureda Zajednice za biljnu raznolikost – Ponovno ispitivanje sorte kojoj je dodijeljeno oplemenjivačko pravo – Pretpostavke – Ozbiljne sumnje u zakonitost dodjele oplemenjivačkog prava – Teret dokazivanja
(Uredba Vijeća br. 2100/94, čl. 6., 7., 10., 20., 21., 54. i 55.; Uredba Komisije br. 874/2009, čl. 53.a st. 2.)
(t. 45.-49., 53.)
Poljoprivreda – Ujednačena zakonodavstva – Zaštita oplemenjivačkih prava na biljnu sortu – Proglašenje ništavosti nepravilno dodijeljenog prava – Nepostojanje novosti – Iskorištavanje sorte – Pojam – Komercijalna ocjena – Isključenost
(Uredba Vijeća br. 2100/94, čl. 10.)
(t. 66.-69., 73.)
Kratak prikaz
U presudi Pink Lady America/CPVO – WAAA (Cripps Pink) (T-112/18), donesenoj 24. rujna 2019., Opći sud odbio je tužbu za poništenje podnesenu protiv odluke žalbenog vijeća Ureda Zajednice za biljnu raznolikost (CPVO) kojom je ono odbilo žalbu za proglašenje ništavosti oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice sorte Cripps Pink. U toj je presudi, nakon što je dao upute o načinima izračuna prijelaznog razdoblja odstupanja, Opći sud pojasnio da je komercijalna ocjena isključena iz pojma „iskorištavanje” sorte.
U ovom slučaju Department of Agriculture and Food Western Australia (Ministarstvo za poljoprivredu i prehranu Zapadne Australije) podnio je 29. kolovoza 1995. zahtjev za dodjeljivanje oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice za sortu jabuka Cripps Pink, koja se stavlja na tržište pod trgovačkim nazivom Pink Lady. CPVO je toj sorti dodijelio oplemenjivačko pravo na biljnu sortu Zajednice. Pink Lady America LLC, tužitelj, podnio je zahtjev za proglašenje ništavosti oplemenjivačkog prava na biljnu sortu Zajednice za tu sortu, uz obrazloženje da ne ispunjava uvjete novosti iz članka 10. Uredbe br. 2100/94 (
1
). Žalbeno vijeće CPVO-a odbilo je zahtjev za proglašenje ništavosti smatrajući da tužitelj nije podnio dokaze potrebne za dokazivanje da se sorta Cripps Pink komercijalno iskorištavala izvan područja Unije prije 29. kolovoza 1989., što odgovara razdoblju odstupanja od šest godina.
Tužitelj je istaknuo, s jedne strane, da je žalbeno vijeće pogrešno primijenilo prijelazno razdoblje odstupanja od šest godina na komercijalne djelatnosti unutar Unije predviđeno člankom 116. Uredbe br. 2100/94 a da prethodno nije uzelo u obzir odredbe članka 10. stavka 2. iste uredbe. S druge strane, osporavao je ocjenu žalbenog vijeća uvjeta novosti.
Kao prvo, Opći sud podsjetio je da je učinak članka 116. Uredbe br. 2100/94 produljiti razdoblje odstupanja iz članka 10. stavka 1. točke (a) navedene uredbe, u vezi s iskorištavanjem na području Unije, s jedne godine prije podnošenja zahtjeva za dodjeljivanje prava na četiri, odnosno šest godina za drvenaste vrste, kada je datum zahtjeva unutar godine dana od stupanja na snagu te uredbe, to jest 1. rujna 1994.
U ovom slučaju, budući da je zahtjev za dodjeljivanje prava podnesen u razdoblju od jedne godine nakon stupanja na snagu Uredbe br. 2100/94, primjenjivala su se dva razdoblja odstupanja: prvo razdoblje od šest godina prije stupanja na snagu osnovne uredbe za prodaju i raspolaganje unutar Unije i razdoblje od šest godina prije podnošenja zahtjeva za prodaju i raspolaganje izvan Unije.
Budući da se prva prodaja sorte unutar Unije odvijala 1992. u Ujedinjenoj Kraljevini, Opći sud je stoga zaključio da žalbeno vijeće nije počinilo pogrešku kada je samo ispitalo utjecaj dokaza koje je tužitelj podnio o tome je li sporna sorta bila prodavana ili na drugi način stavljana na raspolaganje drugim osobama od strane oplemenjivača izvan područja Unije prije 29. kolovoza 1989.
Osim toga, što se tiče članka 10. stavka 2. Uredbe br. 2100/94, Opći sud istaknuo je da je njegov cilj pojasniti okolnosti u kojima su određene pravne situacije obuhvaćene ili nisu obuhvaćene pojmom raspolaganja radi iskorištavanja sorte kako bi se utvrdila novost sorte. Stoga nije riječ o kumulativnim uvjetima koji moraju biti ispunjeni kako bi se moglo smatrati da se radi o raspolaganju koje ne utječe na novost. Međutim, budući da situacije navedene u tom članku ne postoje u ovom slučaju, Opći sud je zaključio da je žalbeno vijeće pravilno postupilo kada nije primijenilo tu odredbu.
Kao drugo, što se tiče ocjene uvjeta novosti, Opći sud je podsjetio da je na tužitelju da podnese dokaze koji bi omogućili žalbenom vijeću da zaključi da uvjet novosti nije bio ispunjen u trenutku dodjeljivanja zaštite. Osim toga, kako prodaja ili raspolaganje izvršeni izvan Unije prije razdoblja odstupanja ne bi utjecali na novost, dovoljno je da prodaja ili raspolaganje ne budu izvršeni od strane oplemenjivača ili uz njegovu suglasnost prema drugim osobama „radi iskorištavanja sorte” (
2
).
U tom je pogledu Opći sud pojasnio da se pojam „iskorištavanje” sorte odnosi na iskorištavanje radi stjecanja dobiti koje zahtijeva „očitu želju da se ostvari prodaja”, ali s druge strane isključuje komercijalna ispitivanja čiji je cilj ocjena sorti u komercijalnim uvjetima kako bi se utvrdila njihova vrijednost za klijente. Međutim, iz dokaza uzetih u cjelini proizlazi da je oplemenjivač 1985. distribuirao spornu sortu „u svrhu ispitivanja i ocjene”. Slijedom toga, Opći sud je utvrdio da je žalbeno vijeće pravilno zaključilo da komercijalna ocjena nije istovjetna komercijalnom iskorištavanju i da, prema tome, prodaja ili raspolaganje koji su izvršeni u svrhu ispitivanja prije razdoblja odstupanja nisu okolnost koja utječe na novost.
(
1
)	Uredba Vijeća (EZ) br. 2100/94 od 27. srpnja 1994. o oplemenjivačkim pravima na biljnu sortu Zajednice (SL 1994., L 227, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 24., str. 3.)
(
2
)	U smislu članka 10. stavka 1. Uredbe br. 2100/94.