61985J0255
DOMSTOLENS DOM (første afdeling)
10. juli 1986 (
*1
)
I sag 255/85
Horst Pressler-Hoeft, midlertidigt ansat ved Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber, ved advokat Victor Biel, og med valgt adresse i Luxembourg hos denne, 18 A, rue des Glacis,
sagsøger,
mod
Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber, ved rettens sekretær Jean-Aimé Stoli, og fuldmægtig i formandens sektor Michael Becker, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg på rettens sæde, 29, rue Aldringen,
sagsøgt,
hvori der er nedlagt påstand om, at det statueres, at skrivelser fra en udvælgelseskomité ikke har karakter af beslutninger, subsidiært, at de annulleres,
har
DOMSTOLEN (første afdeling)
sammensat af afdelingsformanden R. Joliét, dommerne G. Bosco og F. Schockweiler,
generaladvokat: C. O. Lenz
justitssekretær: fungerende fuldmægtig K. Riechenberg
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 12. juni 1986,
afsagt følgende
DOM
(Sagsfremstillingen udelades)
Præmisser
1
Ved stævning, indgivet til Domstolens justitskontor den 16. august 1985, har Horst Pressler-Hoeft, midlertidigt ansat ved Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber, anlagt sag mod Revisionsretten med påstand om, at det statueres, at den af sekretæren for en udvælgelseskomite underskrevne skrivelse, der er tilgået sagsøgeren som svar på en klage over en af komiteen truffet afgørelse, hvorved sagsøgeren ikke fik adgang til prøverne i udvælgelsesprøven, ikke kan betragtes som en beslutning, subsidiært, at den annulleres og at det statueres, at sagsøgeren skulle være givet adgang til udvælgelsesprøven.
2
Det er under sagen og den mundtlige forhandling oplyst, at Horst Pressler-Höft, der har været midlertidigt ansat siden den 6. januar 1982, i 1984 indgav ansøgning vedrørende en almindelig udvælgelsesprøve på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver med henblik på en stilling som fuldmægtig (revisor) ved Revisionsretten i stillingsgruppe A 7/A 6 (meddelelse om almindelig udvælgelsesprøve CC/A/1/84; EFT C 106, s. 10).
3
Ved skrivelse af 7. januar 1985 gav udvælgelseskomiteens sekretær sagsøgeren meddelelse om, at han ikke kunne få adgang til prøverne, idet antallet og/eller arten af de indsendte dokumenter ikke fandtes at være tilstrækkelige.
4
Den 15. januar 1985 indgav Pressler-Hoeft i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 2, en klage til formanden for Revisionsretten, hvori han anmodede om, at spørgsmålet om lovligheden af udvælgelseskomiteens beslutning blev taget op til overvejelse.
5
Den 7. februar 1985 gav formanden for Revisionsretten Pressler-Hoeft meddelelse om, at han havde oversendt klagen til udvælgelseskomiteens formand med anmodning om, at den blev besvaret.
6
Udvælgelseskomiteen holdt møder den 23., 29. og 30. januar 1985; det fremgår af det referat, som er udarbejdet den 30. januar 1985, og som Revisionsretten har fremlagt under den mundtlige forhandling, at udvælgelseskomiteen på baggrund af klager på ny har behandlet sagerne vedrørende de ansøgere, som ikke fik adgang til udvælgelsesprøven, herunder Pressler-Hoeft, og at den har fastholdt sin beslutning. I referatet understreges det, at udvælgelseskomiteen har udformet svarene på klagerne, som skal underskrives af udvælgelseskomiteens formand eller sekretær.
7
Ved skrivelse af 28. februar 1985, som var underskrevet af udvælgelseskomiteens sekretær, fik Pressler-Hoeft meddelelse om, at komiteen fastholdt sin tidligere beslutning, idet den efter en sammenligning af kvalifikationsbeviserne ikke fandt at kunne tage sagsøgerens ansøgning i betragtning.
8
Ved begæring, indgivet til Domstolens justitskontor den 6. september 1985, har Revisionsretten i medfør af procesreglementets artikel 91 påstået den af Pressler-Hoeft anlagte sag afvist. Til støtte herfor har Revisionsretten gjort gældende, at sagen er anlagt for sent, idet den er anlagt mere end tre måneder efter den dag, hvor Pressler-Hoeft fik meddelelse om den beslutning, der var truffet som svar på hans klage; Revisionsretten har anmodet om, at Domstolen tager stilling til afvisningspåstanden, inden den indleder behandlingen af sagens realitet.
9
Pressler-Hoeft har anført, at afvisningspåstanden ikke kan tages til følge, idet skrivelsen af 28. februar 1985 ikke har karakter af en beslutning, da den er underskrevet af en person, som ikke har bemyndigelse hertil og derfor ikke kan binde Revisionsretten. Der er ikke formelt truffet beslutning vedrørende sagsøgerens klage af 15. januar 1985, men den må betragtes som afvist stiltiende efter fire måneders forløb, det vil sige den 16. maj 1985, hvor den søgsmålsfrist begyndte at løbe, som udløb den 17. august 1985. Sagsøgeren har anlagt sag den 16. august 1985, hvilket derfor ikke er for sent.
10
Det bemærkes, at udvælgelseskomiteen ifølge referatet af 30. januar 1985 på ny har behandlet Pressler-Hoeft's sag på baggrund af hans klage, og at den fastholdt beslutningen om ikke at give ham adgang til udvælgelsesprøven. Udvælgelseskomiteen vedtog udtrykkeligt, at besvarelserne, hvis ordlyd den havde udformet, skulle underskrives af udvælgelseskomiteens formand eller sekretær.
11
Det må herefter fastslås, at den akt, der indeholder et klagepunkt, er udvælgelseskomiteens udtrykkelige afvisning, som omtales i referatet af 30. januar 1985. Skrivelsen af 28. februar 1985 er efter skrivelsens egen ordlyd kun en gentagelse af beslutning, som herved blot meddeles sagsøgeren 0^ dom af 5. december 1963, Leroy, forenede sager 35/62 og 16/63, Sml. 1954-64, s. 435) til gennemførelse af en beslutning, truffet af udvælgelseskomiteen, som alene har kompetence til at træffe afgørelse med hensyn til klagen (jfr dom af 14. juli 1983, Detti, sag 144/82, Sml. s. 2421).
12
I henhold til vedtægtens artikel 91, stk. 3, skal sagen anlægges ved Domstolen inden for en frist på tre måneder; fristen løber fra den dag, hvor den afgørelse, der er truffet som svar på klagen, meddeles.
13
Da Pressler-Hoeft først anlagde sag den 16. august 1985, er den anlagt for sent og vil derfor være at afvise.
Sagens omkostninger
14
Ifølge procesreglementets artikel 69, stk. 2, dømmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger. Ifølge procesreglementets artikel 70 bærer institutionerne i sager vedrørende ansatte ved Fællesskaberne imidlertid selv de af dem afholdte udgifter.
15
Under den mundtlige forhandling erklærede Pressler-Hoeft, at han under alle omstændigheder fastholdt sin påstand om, at Revisionsretten tilpligtedes at betale sagens omkostninger; til støtte herfor anførte han, at Revisionsretten havde begået en fejl, idet den ikke på foranledning af hans klage havde tilstillet ham selve udvælgelseskomiteens beslutning. Det fremgår imidlertid af den skrivelse, som er underskrevet af komiteens sekretær, at der herved kun blev givet meddelelse om en beslutning, som komiteen havde truffet. Pressler-Hoeft kunne således ikke svæve i den vildfarelse, at der ikke var truffet en beslutning. Den omstændighed, at Revisionsretten først under den mundtlige forhandling fremlagde referatet af komiteens drøftelser, kan herefter ikke betragtes som en fremgangsmåde, der er unødvendig eller anvendt af ond vilje i den i procesreglementets artikel 69, stk. 3, forudsatte betydning.
16
Revisionsretten findes herefter ikke at burde betale samtlige sagens omkostninger.
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (første afdeling)
1)
Sagen afvises.
2)
Hver part bærer sine omkostninger.
Joliét
Bosco
Schockweiler
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 10. juli 1986.
P. Heim
Justitssekretær
R. Joliet
Formand for første afdeling
(
*1
) – Processprog: Tysk.