61983CC0271_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Indledning
Disse sager, der alle er blevet forenet, er anlagt af i alt 174 britiske medarbejdere ved United Kingdom Atomic Energy Authority ( herefter benaevnt UKAEA, eller vaertsorganisationen ), som er blevet stillet til raadighed for faellesforetagendet "Joint European Torus ( JET ), Joint Undertaking ". Naermere bestemt vedroerer sagerne afvisningen af sagsoegernes anmodninger om at blive ansat som midlertidigt ansatte ved Faellesskabet i den tid, JET-projektet varer .
1.1 . Formaalet med faellesforetagendet JET
Under henvisning til Euratom-Traktatens artikel 7 fastlagde Raadet ved afgoerelse 76/345/Euratom af 25 . marts 1976 ( EFT 1976 L*90, s.*12 ) et forsknings - og undervisningsprogram for Det Europaeiske Atomenergifaellesskab paa fusions - og plasmafysikomraadet for en periode paa fem aar fra den 1 . januar 1976 . Formaalet med programmet var "inden for den kontrollerede termonukleare fusion at naa til et anvendelsesstadium", der kan sikre energiforsyningen i Faellesskabet paa lang sigt .
Ud fra den betragtning, at det var noedvendigt for Faellesskabet i denne forbindelse at raade over en stor Tokamak-maskine, den saakaldte JET ( Joint European Torus ), aendrede Raadet det naevnte forskningsprogram ved afgoerelse 78/470 af 30 . maj 1978 ( EFT 1978 L*151, s.*8 ). Ved afgoerelse 78/471, der blev truffet samme dag, blev gennemfoerelsen af projektet overdraget til et faellesforetagende, "Joint European Torus ( JET ), Joint Undertaking" ( herefter benaevnt "JET "), der blev oprettet i medfoer af kapitel V i Euratom-Traktatens andet afsnit, idet vedtaegterne for faellesforetagendet blev fastsat i et bilag til afgoerelsen ( EFT 1978 L*151, s.*10 ).
I henhold til vedtaegternes artikel 1 er faellesforetagendets hjemsted United Kingdom Atomic Energy Authority i Culham, Oxfordshire .
JET har foelgende medlemmer :
- Euratom,
- vaertsorganisationen ( UKAEA ),
- de tilsvarende organisationer i Euratom' s oevrige medlemsstater,
- det svenske Naemnden foer Energiproduktionsforskning .
1.2 . JET-projektgruppens sammensaetning og reglerne i forbindelse med ansaettelse af medarbejdere ( vedtaegternes artikel 8 )
I henhold til vedtaegternes artikel 8, stk . 3, skal medlemmerne af faellesforetagendet under hele JET-projektets varighed stille kvalificerede videnskabelige, tekniske og administrative medarbejdere til raadighed for dette .
Ifoelge artikel 8, stk . 1, bestaar projektgruppen af to klart adskilte medarbejderkategorier :
a)*Medarbejdere fra vaertsorganisationen
Vedtaegternes artikel 8, stk . 4, lyder saaledes : "Medarbejdere, som stilles til raadighed af vaertsorganisationen, forbliver i vaertsorganisationens ansaettelse paa denne organisations ansaettelsesvilkaar og stilles til raadighed for faellesforetagendet af denne ".
b)*Medarbejdere fra faellesforetagendets medlemsorganisationer samt andet personale
Artikel 8, stk . 5, lyder saaledes : "Medmindre andet er bestemt i saerlige tilfaelde ifoelge de regler for ansaettelse og ledelse af personale, som JET-raadet vedtager, ansaettes de medarbejdere, som medlemmerne af faellesforetagendet med undtagelse af vaertsorganisationen stiller til raadighed, samt andet personale, af Kommissionen i midlertidige stillinger i overensstemmelse med 'vilkaarene for de oevrige ansatte i De Europaeiske Faellesskaber' og overflyttes til faellesforetagendet af Kommissionen ".
1.3 . Tvistens opstaaen og udvikling
Sagsoegerne er britiske statsborgere, som af UKAEA er blevet stillet til raadighed for faellesforetagendet . De har i sagen nedlagt paastand om, at de ansaettes som midlertidigt ansatte i Euratom .
JET-projektet, der skal gennemfoeres over en tolv-aars periode ( 1978-1990 ), bestaar af to faser : den indledende fase eller konstruktionsfasen ( 1978-1983 ) og den operationelle fase, der blev indledt i maj 1983 .
Det fremgaar af bilag til staevningerne, at sagsoegerne i virkeligheden tilhoerer tre forskellige medarbejdergrupper :
- medarbejdere, der blev ansat af UKAEA med henblik paa at blive stillet til raadighed for projektet ( den operationelle fase ), dvs . i 1983;
- medarbejdere, der blev ansat af UKAEA med henblik paa at blive stillet til raadighed for projektet ( konstruktionsfasen ), dvs . mellem 1978 og 1983, og som i 1983 paa ny blev stillet til raadighed for projektet ( den operationelle fase );
- medarbejdere, der allerede foer projektet var ansat i UKAEA .
Under henvisning til Euratom-Traktatens artikel 148, stk . 3, fremsendte alle sagsoegerne mellem juli og september 1983 skrivelser til direktoeren for faellesforetagendet og til Kommissionen, der blev fulgt op af nye skrivelser mellem september og november 1983, idet sagsoegerne herved fremsatte krav :
- om at blive ansat som midlertidigt ansatte ved Faellesskaberne stillet til raadighed for JET-projektgruppen,
- om erstatning for de oekonomiske og andre tab, som de havde lidt og i fremtiden maatte lide som foelge af, at de ikke var blevet ansat som midlertidigt ansatte ved Faellesskaberne .
Ved en rundskrivelse af 1 . november 1983 meddelte direktoeren for faellesforetagendet JET alle sagsoegerne, at han ikke kunne imoedekomme disse anmodninger, idet "UKAEA' s medarbejdere forbliver i denne organisations ansaettelse", jfr . vedtaegternes artikel 8 .
Henset til de meget generelle vendinger, som denne skrivelse var holdt i, og i betragtning af, at Kommissionen i henhold til artikel 5, stk . 11, i de supplerende bestemmelser til vedtaegterne for faellesforetagendet vedroerende placering og administration af foretagendets personale, for saa vidt angaar ansaettelse af medarbejdere indtil loenklasse A 4, har delegeret sine befoejelser til direktoeren for faellesforetagendet, goer sagsoegerne gaeldende, at denne skrivelse i virkeligheden maa anses som en meddelelse om en beslutning fra Kommissionen, der beroerer sagsoegerne .
For det tilfaelde, at skrivelsen af 1 . november 1983 alligevel ikke maatte blive anset som en saadan, goer sagsoegerne gaeldende, at Kommissionen har undladt at besvare deres anmodninger .
1.4 . Parternes paastande
Sagsoegerne har nedlagt foelgende paastande :
1 ) I medfoer af Euratom-Traktatens artikel 146, stk . 2, og artikel 147, stk . 1, proeves lovligheden af den beslutning fra Kommissionen, der blev meddelt hver enkelt sagsoeger ved skrivelse af 1 . november 1983 fra direktoeren for JET Joint Undertaking ( 1 ), for saa vidt skrivelsen er en meddelse om en beslutning om at afvise den i sagsoegerens skrivelse fremsatte anmodning, og beslutningen annulleres .
2 ) Yderligere eller subsidiaert statueres det i medfoer af Euratom-Traktatens artikel 148, stk . 3, at Kommissionen har tilsidesat Euratom-Traktaten ved at undlade at tilbyde sagsoegeren ansaettelse som midlertidigt ansat ved De Europaeiske Faellesskaber i overensstemmelse med den i sagsoegerens skrivelse fremsatte anmodning .
3 ) Under alle omstaendigheder, jfr . Euratom-Traktatens artikel 151 og artikel 188, stk . 2, og/eller EOEF-Traktatens artikel 178 og artikel 215, stk . 2,
a ) statueres det, at Euratom og/eller Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er forpligtet til at erstatte sagsoegerne det tab, de har lidt paa grund af de af Raadet fastsatte og af Kommissionen anvendte ansaettelsesprocedurer, der er retsstridige;
b ) tilpligtes parterne at soege at opnaa enighed om erstatningens stoerrelse, idet Domstolen fastsaetter denne samt traeffer bestemmelse om betaling af renter heraf, saafremt en saadan enighed ikke kan opnaas;
c ) idet der endvidere eller subsidiaert traeffes saadan yderligere eller anden bestemmelse, der er noedvendig for fuldt ud og reelt at genoprette det tab, sagsoegerne har lidt, herunder om noedvendigt bestemmelse om, at sagsoegerne skal ansaettes af Kommissionen som midlertidigt ansatte ved De europaeiske Faellesskaber;
4 ) de sagsoegte eller i hvert fald én af dem tilpligtes i medfoer af Procesreglementets artikel 69 at betale sagens omkostninger .
5 ) i medfoer af Statutterne for Domstolen og/eller Domstolens Procesreglement traeffes der bestemmelse om saadanne yderligere forholdsregler og retsmidler, som maatte vaere noedvendige, begrundede eller rimelige .
Kommissionen har for det tilfaelde, at dens afvisningspaastand ikke tages til foelge, nedlagt foelgende vedroerende realiteten :
1 ) Frifindelse,
2 ) sagsoegerne tilpligtes at betale sagsomkostningerne .
Raadet har nedlagt foelgende paastande :
1 ) Sagerne afvises, for saa vidt de er anlagt mod Raadet, og for saa vidt der er nedlagt paastand om erstatning;
2 ) for det tilfaelde, at Domstolen antager sagerne til realitetsbehandling, frifindelse;
3 ) sagsoegerne tilpligtes at betale sagsomkostningerne .
2 . Formaliteten
Kommissionen har fremsat forskellige anbringender til stoette for sin paastand om sagernes afvisning . Raadet har tilsluttet sig disse, for saa vidt sagerne vedroerer dets afgoerelse og det ansvar, som haevdes at paahvile Raadet .
Kommissionen har for det foerste udtalt tvivl om, hvorvidt Domstolen overhovedet er kompetent, idet det anfoeres, at skrivelsen af 1 . november 1983 fra direktoeren for faellesforetagendet ikke kan anses som en retsakt som omhandlet i Euratom-Traktatens artikel 146 . Der er tvaertimod tale om en beslutning truffet af faellesforetagendet, hvorfor tvister herom henhoerer under de nationale domsmyndigheder, jfr . artikel 49 . For det tilfaelde, at Domstolen alligevel finder, at beslutningen er omfattet af Euratom-Traktatens artikel 146, goeres det gaeldende, at sagerne er anlagt for sent . Kommissionen anfoerer naermere, at den omtvistede beslutning af 1 . november 1983 kun er udtryk for en bekraeftelse med hensyn til sagsoegernes ansaettelsesforhold, som direktoeren for faellesforetagendet traf beslutning om mellem 1978 og 1983 . Af samme grund kan sagsoegerne ikke paaberaabe sig, at Raadets afgoerelse 78/471 skulle vaere ulovlig, ligesom deres paastande om erstatning ikke kan realitetspaakendes .
Efter min opfattelse kan sagerne antages til realitetsbehandling .
For saa vidt angaar kompetencespoergsmaalet, er det tilstraekkeligt at henvise til Domstolens faste praksis, hvorefter enhver, der mener at have krav paa status som ansat i Faellesskabet i betydningen i Euratom-Traktatens artikel 152, kan indbringe spoergsmaalet for Domstolen ( jfr . senest de forenede sager 87 og 130/77, 22/83, 9og 10/84, Salerno m.fl ., dom af 11 . juli 1985, Sml . s . 2523 ).
Endvidere maa den omtvistede skrivelse af 1 . november 1983 anses som udtryk for beslutninger, som Kommissionen har truffet . Sagsoegerne fremsatte deres anmodninger om at blive ansat som midlertidigt ansatte i Kommissionen til direktoeren for faellesforetagendet og til Kommissionen . Kun direktoeren gav noget svar paa sagsoegernes anmodninger, nemlig ved den anfoerte skrivelse . Dette kunne han goere som repraesentant for Kommissionen, jfr . artikel 5, stk . 10 og 11, i de supplerende bestemmelser til vedtaegterne . I henhold hertil er han befoejet til at ansaette medarbejdere indtil loenklasse A 4 . Skrivelsen maa herefter anses som hidroerende fra Kommissionen .
Anbringendet om, at sagerne er anlagt for sent, kan ikke laegges til grund . Den omtvistede beslutning af 1 . november 1983 kan nemlig ikke anses som en bekraeftelse af en tidligere beslutning vedroerende sagsoegernes ansaettelsesforhold . Sagsoegerne blev ikke ansat af direktoeren for faellesforetagendet, men af vaertsorganisationen, jfr . vedtaegternes artikel 8 . Der kan derfor ikke, saaledes som Kommissionen haevder, vaere tale om en bekraeftelse af en tidligere retsakt som omhandlet i Euratom-Traktatens artikel 146, stk . 2 . Af samme grund kan der ikke gives Kommissionen medhold i, at i hvert fald nogle af paastandene ikke vil kunne realitetspaakendes . Hertil kommer, at erstatningssoegsmaalet er et selvstaendigt retsmiddel, i hvilken forbindelse foraeldelsesfristen er fem aar ( jfr . artikel 44 i Statutten for Euratom-Domstolen og artikel 43 i Statutten for EOEF-Domstolen ).
Hvad angaar spoergsmaalet om, hvorvidt sagsoegerne kan paaberaabe sig, at Raadets afgoerelse 78/471 er ulovlig, bemaerker jeg endvidere, at den omstaendighed, at der i sagerne er tale om en generel afgoerelse og ikke en forordning, jfr . Euratom-Traktatens artikel 156, ikke er til hinder for, at dette anbringende kan tages i betragtning . Domstolen har anlagt en udvidende fortolkning af denne bestemmelse, idet hensynet til borgernes retsbeskyttelse goer, at disse ogsaa maa kunne kraeve en proevelse af lovligheden af andre former for retsakter, hvis virkninger maa sidestilles med egentlige forordningers ( sag 92/78, Simmenthal, Sml . 1979, s.*800 ). Dette erkendte Raadets repraesentant da ogsaa under den mundtlige forhandling .
3 . Realiteten
3.1 . Indledning
Sagsoegerne har fremsat to anbringender til stoette for deres paastand om annullation af den omtvistede beslutning .
For det foerste goer de gaeldende, at beslutningen er i strid med vedtaegterne . I henhold til artikel 8 skal alle medarbejdere i projektgruppen ansaettes af Kommissionen som midlertidigt ansatte, bortset fra medarbejdere, der allerede var ansat i vaertsorganisationen, da de blev udvalgt til projektgruppen . Ifoelge artikel 8, stk . 1, er medarbejdere, der ikke allerede var ansat i vaertsorganisationen paa tidspunktet for deres udvaelgelse, omfattet af begrebet "andet personale" ( 1 ). Det fremgaar udtrykkeligt af artikel 8, stk . 5, at disse medarbejdere skal ansaettes af Kommissionen i midlertidige stillinger .
For det andet goer sagsoegerne gaeldende, at bestemmelserne i artikel 8, stk . 4 og 5, hvorefter medarbejdere, som allerede paa tidspunktet for deres udvaelgelse var ansat i vaertsorganisationen - dvs . udelukkende britiske statsborgere - ikke skal ansaettes i midlertidige stillinger, men fortsat vaere ansat i vaertsorganisationen, strider mod det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling . Under retsforhandlingernes forloeb er dette anbringende blevet udvidet, idet de sagsoegte har anfoert at vaere af den opfattelse, at de paagaeldende bestemmelser ikke alene finder anvendelse paa den naevnte gruppe af medarbejdere, men ogsaa paa alle andre britiske statsborgere, dvs . ogsaa dem, der paa tidspunktet for deres udvaelgelse ikke allerede var ansat i vaertsorganisationen .
3.2 . Sagsoegernes anbringende om, at beslutningen strider mod vedtaegterne
Jeg vil indledningsvis redegoere for parternes argumenter og derefter drage en foerste konklusion med hensyn til dette anbringende .
3.3 . Sagsoegernes argumenter
Sagsoegerne stoetter sig i forbindelse med dette anbringende foerst og fremmest paa en ordret fortolkning af de relevante bestemmelser i vedtaegterne .
De anfoerer naermere, at det fremgaar af disse bestemmelser, jfr . hvad jeg netop har sagt, at medarbejdere, der paa tidspunktet for deres udvaelgelse ikke allerede var ansat i den paagaeldende medlemsorganisation, det vil her sige vaertsorganisationen, er omfattet af begrebet "andet personale" ( artikel 8, stk . 1 ). Det foelger heraf, at saadanne medarbejdere skal ansaettes som midlertidigt ansatte ( artikel 8, stk . 5 ).
For det foerste henviser sagsoegerne til den udtrykkelige sondring mellem to forskellige kategorier af medarbejdere i projektgruppen, der fremgaar af artikel 8, stk . 1 : paa den ene side medarbejdere fra faellesforetagendets medlemsorganisationer og paa den anden side andre medarbejdere . Det fremgaar af de foelgende bestemmelser, at den foerste kategori af medarbejdere omfatter dem, der allerede tidligere var ansat i faellesforetagendets medlemsorganisationer . Det hedder saaledes i artikel 8, stk . 4, at de medarbejdere, som stilles til raadighed af vaertsorganisationen, forbliver i dennes ansaettelse . I henhold til artikel 8, stk . 8, er medlemsorganisationer, der har stillet medarbejdere til raadighed for projektet, forpligtet til at genansaette disse medarbejdere, saa snart de har afsluttet deres arbejde ved projektet .
3.4 . Kommissionens argumenter
Kommissionen, hvis argumenter i denne forbindelse stoettes af Raadet, har forsvaret den praksis, som den omtvistede beslutning af 1 . november 1983 er udtryk for, nemlig at samtlige medarbejdere i projektgruppen med rette er ansat i medlemsorganisationerne . Som det fremgaar af svarene paa spoergsmaalene fra Domstolen, betyder dette, at kategorien "andet personale" i praksis naeppe spiller nogen rolle i ansaettelsespolitikken .
Kommissionen har til stoette for denne praksis for det foerste henvist til den afgoerende rolle, JET-projektets medlemsorganisationer indtager . Den anfoerer i denne forbindelse, at JET-projektet udgoer en fase i den kontinuerlige udvikling af Faellesskabets fusionsprogram . Dette er kommet til udtryk i anden og tredje betragtning til og selve indholdet af Raadets afgoerelse 78/471 . JET-projektet skal vaere udtryk for "faelles bestraebelser", som skal muliggoere et samspil og samarbejde mellem projektet og de laboratorier, der er associeret med fusionsprogrammet . Disse "faelles bestraebelser", dette "samspil" og dette "samarbejde" er afspejlet i sammensaetningen af faellesforetagendet, hvis medlemsorganisationer er opregnet i vedtaegternes artikel 1, stk . 3, og i disses forpligtelse til at stille kvalificerede medarbejdere til raadighed for faellesforetagendet samt til at genansaette disse medarbejdere, saa snart de har afsluttet deres arbejde ved projektet, jfr . henholdsvis vedtaegternes artikel 8, stk . 3, og 8, stk . 8 . faellesforetagendet JET' s opbygning er ganske saerlig i forhold til de andre faellesforetagender, der allerede har eksisteret i laengere tid . Disse faellesforetagender er alle nationale projekter, som - paa grund af den interesse, de har for Faellesskabet - foerst senere er blevet omdannet til faellesforetagender . Disse faellesforetagenders medarbejdere er alle af samme nationalitet .
Derimod har JET-projektet en klar faellesskabskarakter, og det blev besluttet, at denne ogsaa skulle komme til udtryk i personalets sammensaetning . JET-projektet skulle ikke have et eget personale, men medarbejdere skulle stilles til raadighed, dels af vaertsorganisationen, dels af Kommissionen, idet medarbejdere fra andre medlemsorganisationer end vaertsorganisationen saerligt skulle ansaettes .
Begge de sagsoegte tillaegger den omstaendighed afgoerende betydning, at medarbejderne igen skal tilbydes beskaeftigelse i den paagaeldende medlemsorganisation, naar projektet er afsluttet, jfr . artikel 8, stk . 8 . En saadan ordning er noedvendig, idet der er tale om et tidsmaessigt begraenset projekt, der i henhold til artikel 1 i Raadets afgoerelse 78/471 skal have en varighed paa tolv aar . Af hensyn til de sociale problemer, der ellers ville kunne opstaa ved projektets afslutning, blev det fra starten fundet afgoerende, at der blev gennemfoert en ordning som den omhandlede . Dette er aarsagen til, at ansoegninger om ansaettelse fra personer uden for medlemsorganisationerne i almindelighed ikke er blevet imoedekommet . I et begraenset antal tilfaelde, hvor dette alligevel er sket, er der fundet en ordning, hvorefter den paagaeldende efter projektets afslutning vil kunne opnaa beskaeftigelse i en af medlemsorganisationerne .
3.5 . Vurdering af anbringendet
Sagsoegernes fortolkning af de paagaeldende bestemmelser forekommer umiddelbart overbevisende og logisk rigtig . Bestemmelserne synes saaledes at gaa ud fra en sondring mellem paa den ene side medarbejdere, der allerede har vaeret ansat i en medlemsorganisation, og paa den anden side "andet personale", der ikke har en saadan tilknytning til nogen medlemsorganisation . Sagsoegerne, der ikke var ansat i vaertsorganisationen, da de indgav deres ansoegninger om ansaettelse ved projektet, maa herefter vaere omfattet af begrebet "andet personale", som efter at vaere blevet udvalgt af Kommissionen kunne ansaettes som midlertidigt ansatte .
Den af Kommissionen forfaegtede fortolkning, som Raadet har stoettet, og som begrundes med henvisning til de supplerende bestemmelser, er imidlertid heller ikke i strid med indholdet af vedtaegterne . Efter at vaere blevet udvalgt af direktoeren for faellesforetagendet blev sagsoegerne saaledes tilbudt en kontrakt om ansaettelse i vaertsorganisationen . Dermed blev de en del af medlemsorganisationernes personale . Herefter maa deres forhold vaere omfattet af bestemmelserne i artikel 8 om medarbejdere fra medlemsorganisationerne . Naar sagsoegerne anfoerer, at denne ansaettelsesmaessige tilknytning til medlemsorganisationerne kun er rent formel, kan dette efter min opfattelse ikke laegges til grund, naar henses til, at den hertil knyttede forpligtelse til at tilbyde sagsoegerne beskaeftigelse efter projektets afslutning aabenbart maa tillaegges afgoerende betydning .
Ved afgoerelsen af tvisten maa der tages hensyn til, at den anfaegtede ansaettelsespraksis blev gennemfoert under en fase, der gik forud for, at de paagaeldende blev stillet til raadighed for projektet . Vedtaegterne indeholder ingen regler om denne indledende fase . Denne er reguleret af de supplerende bestemmelser, der er omhandlet i artikel 8, stk . 9, hvorefter JET-raadet skal opstille de naermere regler for ansaettelse og ledelse af personale . Denne bestemmelse bekraefter det anfoerte om medlemsorganisationernes centrale rolle tillige med lovligheden af den praksis, der er blevet fulgt i forbindelse med ansaettelse af medarbejdere . I henhold til de supplerende bestemmelser skal meddelelser om ledige stillinger i foerste raekke gives til medlemsorganisationerne, som skal cirkulere dem internt ( artikel 5, stk . 2, i de supplerende bestemmelser ). Efter at direktoeren for projektet har truffet den endelige afgoerelse om besaettelse af en stilling, skal den paagaeldende medlemsorganisation gives meddelelse herom ( artikel 5, stk . 10, i de supplerende bestemmelser ).
De supplerende bestemmelser indeholder ingen regler, for saa vidt angaar kategorien "andet personale ". Kun hvad angaar de i vedtaegternes artikel 8, stk . 5, omhandlede "saerlige tilfaelde", er der opstillet naermere regler, som de foreliggende tilfaelde imidlertid ikke er omfattet af .
Naar henses til de supplerende bestemmelser og den praksis, der hviler paa disse, er det efter min opfattelse korrekt, at sagsoegerne ikke er blevet indplaceret i kategorien "andet personale ". Jeg bemaerker i denne forbindelse, at reglerne, saaledes som disse fremgaar af de supplerende bestemmelser, vedroerer den personalepolitik, der skal foeres, og som Domstolen ikke som saadan kan goere til genstand for en proevelse . Anbringendet om, at der er sket en tilsidesaettelse af vedtaegterne, boer efter min opfattelse herefter ikke laegges til grund .
4 . Tilsidesaettelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling
4.1 . Indledning
Ved vurderingen af dette anbringende forudsaetter jeg, at de regler, der er blevet fulgt i forbindelse med ansaettelse af personale, er forenelige med vedtaegterne, saaledes som ovenfor anfoert . Jeg vil indledningsvis igen redegoere for parternes argumenter og derefter drage mine egne konklusioner om anbringendet .
4.2 . Sagsoegernes argumenter til stoette for, at der er sket en tilsidesaettelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling
Sagsoegerne anfoerer, at alle britiske medarbejdere foerst skal ansaettes i vaertsorganisationen, foer de kan stilles til raadighed for JET-projektet . Det foelger af vedtaegternes artikel 8, stk . 4 og 5, at kun britiske medarbejdere er udelukket fra at opnaa ansaettelse som midlertidigt ansatte ved Kommissionen .
Det fremgaar af skrivelser fra faellesforetagendets personaleafdeling, der indeholder anerkendelse af modtagelsen af ansoegninger eller meddelelse til ansoegere om afgoerelser vedroerende ansaettelser, at sondringen mellem ansoegerne hviler paa disses nationalitet . Det er almindelig kendt, at vaertsorganisationen kun ansaetter medarbejdere med britisk statsborgerskab . I de fremlagte skrivelser hedder det i denne forbindelse, at "... britiske kandidater, som udvaelges til stillinger ved JET, enten er ansat eller vil blive ansat i UK Atomic Energy Authority ...", og at "deres stilling i forbindelse med, at de fremover vil blive stillet til raadighed for JET _*... vil *... vaere reguleret af de vilkaar, der gaelder for (( deres )) ansaettelse i UKAEA" ( bilag 11 og 12 til staevningerne ).
Sagsoegerne anfoerer, at den blotte omstaendighed, at de ved deres udvaelgelse var ansat i UKAEA, ikke kan begrunde en forskelsbehandling i forhold til andre medarbejdere i projektgruppen . Denne forskelsbehandling er i strid med projektets faellesskabskarakter, saaledes som denne fremgaar af artikel 8 i vedtaegterne for faellesforetagendet .
4.3 . De sagsoegtes argumenter
Kommissionen har gentaget, hvad den allerede har anfoert i forbindelse med det foregaaende anbringende . Den fremhaever medlemsorganisationernes rolle i forbindelse med JET-projektet, dettes midlertidige karakter og det heraf foelgende behov for den foernaevnte ordning, hvorefter medarbejderne skal tilbydes beskaeftigelse efter projektets afslutning .
Raadet anfoerer, at det er rigtigt, at de to kategorier af medarbejdere ( henholdsvis UKAEA - og Euratom-medarbejdere ) behandles forskelligt . Denne forskellige behandling er imidlertid ikke ulovlig, idet den foelger af de forskellige vedtaegter, der gaelder for de paagaeldende medarbejderkategorier . De to kategoriers forhold kan ikke sidestilles, hvorfor de paagaeldende medarbejdere heller ikke kan forlange ligebehandling .
Raadet anfoerer udtrykkeligt, at formaalet med reglerne var at sikre en nationalitetsmaessig ligevaegt i projektstaben . I betragtning af, at UKAEA udelukkende har britiske medarbejdere, boer Faellesskabs-"andelen" af medarbejderstaben omfatte alle nationaliteter i Faellesskabet undtagen britiske statsborgere .
Raadet fremhaever, at paa grund af deres saerlige stilling i forbindelse med de faelles bestraebelser, som alle faellesforetagendets medlemsorganisationer skal deltage i, optraeder Euratom og UKAEA som arbejdsgivere for de medarbejdere, der stilles til raadighed for faellesforetagendet - Euratom i kraft af sin stilling som drivende kraft bag faellesforetagendet og UKAEA som vaertsorganisation . Raadet anfoerer i oevrigt, at faellesforetagendet JET er et af otte eksisterende faellesforetagender, men det eneste, der raader over medarbejdere, som er stillet til raadighed af to organisationer udefra, nemlig UKAEA og Euratom, idet de andre faellesforetagender har deres eget personale, som er omfattet af de samme vedtaegter . Vedtaegternes artikel 8, som bekraefter, at der bestaar denne forskel, indeholder kun regler om, hvorledes der skal skaffes medarbejdere til faellesforetagendet, men ingen regler om den af sagsoegerne naevnte sondring med hensyn til medarbejdernes nationalitet eller deres tilhoersforhold til UKAEA foer deres udvaelgelse .
4.4 . Vurdering af anbringendet
Ved vurderingen af dette anbringende maa man foerst og fremmest tage udgangspunkt i, at JET-projektet er oprettet som et faellesskabsprojekt, saaledes som det fremgaar af tredje betragtning til Raadets afgoerelse nr.*78/471 og vedtaegternes artikel 8, stk . 2 . Projektet adskiller sig derved fra de andre faellesforetagender, som jeg tidligere har omtalt .
Artikel 8, stk . 2, lyder saaledes :
"Ved sammensaetningen af projektgruppen skal der i rimeligt omfang tages ligeligt hensyn til noedvendigheden af at sikre Projektets faellesskabskarakter specielt i tilfaelde af stillinger, hvortil der kraeves kvalifikationer paa et vist niveau ( fysikere, ingenioerer, administrative medarbejdere paa et tilsvarende niveau ), og noedvendigheden af med henblik paa effektiv ledelse at give direktoeren for Projektet stoerst mulige befoejelser vedroerende udvaelgelsen af medarbejdere . Ved anvendelsen af dette princip skal der ligeledes tages hensyn til interesserne hos de medlemmer af faellesforetagendet, som ikke er medlemmer af Faellesskabet ."
Det staar fast, at medarbejderne er underlagt forskellige vilkaar, alt efter om de kommer fra vaertsorganisationen eller ikke . Endvidere fremgaar det af retsforhandlingerne, at det maa laegges til grund, at UKAEA kun ansaetter britiske medarbejdere . Ogsaa med hensyn til de andre medlemsorganisationer synes der i princippet at vaere en saadan overensstemmelse mellem organisationens nationale tilhoersforhold og medarbejdernes nationalitet . Dette fremgaar ogsaa af det af Raadet anfoerte om, at reglerne netop havde til formaal at sikre en nationalitetsmaessig ligevaegt i medarbejderstaben .
Der kan ikke gives Raadet medhold i, at den forskellige behandling af de to medarbejderkategorier ikke er ulovlig, naar henses til de forskellige vedtaegter, der gaelder for dem . I sidste instans er det Raadet, som har skabt denne forskel med hensyn til medarbejdernes vilkaar ved sin afgoerelse og de hertil knyttede vedtaegter . Ifoelge Domstolens faste praksis skal der i identiske tilfaelde gaelde identiske regler, og i forskellige tilfaelde forskellige regler . En forskellig behandling er imidlertid kun lovlig, saafremt den er tilstraekkeligt begrundet i objektive forhold . Det af Raadet anfoerte om forskellene med hensyn til vedtaegterne er i denne forbindelse ikke tilstraekkeligt .
Efter min opfattelse er der intet, som kan tale til stoette for, at en forskellig behandling kan vaere tilstraekkeligt begrundet i den omstaendighed, at visse medarbejdere kommer fra vaertsorganisationen . Det fremgaar hverken af vedtaegterne eller af de supplerende bestemmelser, at medarbejdere fra UKAEA i forbindelse med udvaelgelsen af medarbejdere skal have en fortrinsstilling med hensyn til at blive stillet til raadighed for JET-projektet, hvad enten der er tale om opbygningsfasen eller selve gennemfoerelsen af projektet . Det er foerst efter, at direktoeren for projektet har truffet afgoerelse om de paagaeldendes ansaettelse, at der opstaar en forskel mellem medarbejderne paa grundlag af deres nationalitet, saaledes som det ogsaa fremgaar af de ovenfor naevnte skrivelser, som sagsoegerne har fremlagt . Man faar det indtryk fra reglerne, at man i princippet er gaaet ud fra den "gamle" model hentet fra de allerede eksisterende faellesforetagender, nemlig ét og samme regelsaet gaeldende for medarbejdere i den nationale britiske organisation, der er blevet omdannet til et faellesforetagende, og herudover en medarbejderstab, der indeholder en nationalitetsmaessig ligevaegt mellem resten af Faellesskabets medlemsstater . En saadan ordning maa anses for ulovlig i betragtning af den faellesskabskarakter, som projektet fra starten har haft .
Jeg bemaerker herudover, at Raadet under den mundtlige forhandling som svar paa nogle spoergsmaal fra Domstolen udtrykkeligt gentog, hvad det tidligere har anfoert, nemlig at reglerne har til formaal at sikre en nationalitetsmaessig ligevaegt blandt de medarbejdere, som projektgruppen bestaar af . Efter min opfattelse er det ikke klart, hvorfor en saadan ligevaegt ikke kan gennemfoeres ved, at de paagaeldende ansaettes som midlertidigt ansatte i Kommissionen . De to sagsoegte har endvidere oplyst, at der ikke ligger oekonomiske overvejelser til grund for den omtvistede forskel med hensyn til medarbejdernes vilkaar .
Den faellesskabskarakter, som jeg har understreget at projektet har, medfoerer, at de grundlaeggende principper i faellesskabsretten ogsaa maa finde anvendelse .
Efter min opfattelse er de paagaeldende regler, som er indeholdt i vedtaegternes artikel 8, stk . 4 og 5, i strid med det almindelige forbud mod forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet . Jeg mener herefter, at den omtvistede beslutning, der er truffet paa grundlag af disse bestemmelser, boer annulleres . Jeg har endvidere overvejet det spoergsmaal, om denne konklusion kun boer gaelde medarbejdere udvalgt af direktoeren for faellesforetagendet eller de britiske medarbejdere, der blev ansat paa samme tidspunkt som de af Kommissionen ansatte medarbejdere af andre nationaliteter . Da de af Kommissionen ansatte medarbejdere ogsaa for manges vedkommende kom fra en af JET-projektets medlemsorganisationer, mener jeg imidlertid ikke, at man kan opstille en saadan begraensning . Ligesom tilfaeldet er med de medarbejdere, som vaertsorganisationen har stillet til raadighed, drejer det sig med hensyn til spoergsmaalet om, hvorvidt vedtaegternes artikel 8, stk . 5, finder anvendelse, stadigvaek om medarbejdere, der er stillet til raadighed af medlemsorganisationerne . Der kan i denne forbindelse vaere tale om saavel "nye" som "gamle" medarbejdere . For begge medarbejderkategoriers vedkommende maa det derfor gaelde, at princippet om forbud mod forskelsbehandling finder anvendelse paa spoergsmaalet om deres arbejdsvilkaar .
5 . Erstatningspaastanden
I betragtning af den konklusion, jeg er kommet frem til ovenfor, staar det herefter kun tilbage at tage stilling til sagsoegernes erstatningspaastand, idet genstanden for de oevrige paastande maa anses for bortfaldet .
Sagsoegerne har nedlagt paastand om, at Faellesskabet tilpligtes at erstatte dem det tab, de har lidt som foelge af den ulovlige ansaettelsesprocedure, som Raadet og Kommissionen henholdsvis har vedtaget og fulgt . Sagsoegernes paastand er udformet saaledes, at de oensker, at Domstolen paalaegger parterne at forsoege at naa til enighed om erstatningernes stoerrelse . Sagsoegerne har i denne forbindelse saaledes anfoert, at det ikke er muligt paa nuvaerende tidspunkt at opgoere de paagaeldende tab, idet formaalet med erstatningen skal vaere at godtgoere sagsoegerne forskellen mellem deres loen som medarbejdere i UKAEA og den, de ville have vaeret berettiget til som midlertidigt ansatte i Kommissionen . Det er rigtigt, at det ikke paa nuvaerende tidspunkt er muligt at afgoere, hvilken loenklasse sagsoegerne burde vaere indplaceret i .
De sagsoegte har som bekendt paastaaet sagerne afvist, hvilket jeg som tidligere naevnt ikke mener, at de boer gives medhold i, og de har ikke herudover beskaeftiget sig med erstatningspaastanden .
Efter min opfattelse er de betingelser opfyldt, som ifoelge Domstolens praksis gaelder med hensyn til tilkendelse af erstatning . Den her foreliggende tilsidesaettelse af det grundlaeggende forbud mod forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet udgoer "en tilstraekkelig kvalificeret kraenkelse af en hoejere retsregel til beskyttelse af private", jfr . blandt andet Domstolens dom i sag 238/78, ( Ireks-Arkady, Sml . 1979, s.*2972 ).
Efter min opfattelse kan Domstolen paa nuvaerende tidspunkt kun give sagsoegerne medhold i erstatningspaastanden i form af, at det paalaegges parterne at naa til enighed om erstatningernes stoerrelse .
6 . Sammenfatning
1 ) Den omtvistede beslutning af 1 . november 1983 om afvisning af sagsoegernes anmodninger om at blive ansat som midlertidigt ansatte i Kommissionen annulleres, idet den strider mod det grundlaeggende forbud mod forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet; de til grund for beslutningen liggende bestemmelser i de i bilaget til Raadets afgoerelse 78/471 indeholdte vedtaegter kan ikke finde anvendelse;
2 ) Faellesskabet betaler sagsoegerne en erstatning svarende til forskellen mellem den loen, de modtager som medarbejdere i UKAEA, og den, som de har ret til som midlertidigt ansatte ved Faellesskabet;
3 ) parterne forsoeger at naa til enighed om erstatningernes stoerrelse og indgiver inden seks maaneder en redegoerelse til Domstolen herom;
4 ) saafremt der ikke inden for denne frist kan opnaas enighed om erstatningernes stoerrelse, meddeler parterne Domstolen den noejagtige stoerrelse af de tab, som efter deres opfattelse boer erstattes;
5 ) Kommissionen og Raadet betaler sagens omkostninger;
6 ) i oevrigt frifindes de sagsoegte .
(*) Oversat fra nederlandsk .
( 1 ) Den paagaeldende paastand i staevningerne i sagerne 158 og 203/84 og
13/85 indeholder ingen angivelse af datoen for den for sagsoegeren
bebyrdende afgoerelse .
( 1 ) O.a . I den danske version af vedtaegterne benyttes i stk . 1 udtykket "andre ansatte", og i stk . 5 udtrykket "andet personale ".