EUR-Lex - 61996B0005 - SV
Avis juridique important
|
61996B0005
Förstainstansrättens beslut (första avdelningen) den 4 oktober 1996.
-
Sveriges Betodlares Centralförening och Sven Åke Henrikson mot Europeiska kommissionen.
-
Gemensam jordbrukspolitik - Sockerbetor - Förordning (EG) nr 1734/95 - Särskild jordbruksomräkningskurs - Omräkningskurs för Sverige saknas - Talan om ogiltigförklaring - Avvisning.
-
Mål T-5/96.
Rättsfallssamling 1996 s. II-01299
Sammanfattning
Nyckelord
Talan om ogiltigförklaring - Rättsakter mot vilka talan kan föras - Begrepp - Rättsakter som har tvingande rättsverkningar - Kommissionens skrivelse enligt vilken den nekar ändring av en förordning genom att fastställa en särskild jordbruksomräkningskurs för en medlemsstat - Omfattas inte(EG-fördraget, artikel 173; kommissionens förordning nr 1734/95)
Sammanfattning
Talan om ogiltigförklaring som har väckts av en förening för betodlare i en medlemsstat mot en kommissionsskrivelse genom vilken den nekar att bifalla dess begäran som i huvudsak avser ändring av förordning nr 1734/95, i vilken det fastställs en särskild jordbruksomräkningskurs för minimipriser på sockerbetor samt produktionsavgifter och tilläggsavgifter inom sockersektorn för regleringsåret 1994/95, men i vilken det inte fastställs någon omräkningskurs som är tillämplig i den ifrågavarande medlemsstaten, skall avvisas.Endast åtgärder som har bindande rättsverkningar som kan påverka sökandenas intressen genom att väsentligt förändra deras rättsliga ställning utgör sådana rättsakter eller beslut som kan vara föremål för talan om ogiltigförklaring, på det sätt som avses i artikel 173 i fördraget. Detta är inte fallet vad avser en informativ skrivelse vilken är begränsad till att på ett kortfattat sätt för adressaterna förklara bakgrunden till varför det tidigare normativa beslutet i förordningen fattades. En talan som har väckts av en fysisk eller juridisk person i anledning av att kommissionen nekar till att retroaktivt ändra en rättsakt, kan inte prövas då den ändring som har begärts borde ha utfärdats i form av en förordning med allmän räckvidd, eftersom det följer av den hierarki som gäller för gemenskapernas rättsakter, att en rättsakt med allmän giltighet inte implicit kan ändras genom ett enskilt beslut.