62002CC0173_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1. Spanien har i förevarande mål ifrågasatt kommissionens beslut 2002/411/EG,(2) i vilket spanskt statligt stöd till mjölkproducenter i Asturien förklarats vara oförenligt med den gemensamma marknaden.
2. Stödet i fråga gavs i form av ränterabatt på lån som skulle möjliggöra för mjölkproducenter att köpa ytterligare mjölkkvoter. Kommissionen ansåg att detta var oförenligt med den gemensamma marknaden på grund av att det stred mot de relevanta gemenskapsbestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Enligt kommissionens mening var stödet inte uttryckligen föreskrivet i förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter.(3) Det motverkade dessutom syftena bakom denna lagstiftning.
3. I målet uppkommer därför frågan huruvida, och under vilka omständigheter, en medlemsstat får vidta andra åtgärder för omfördelning av mjölkkvoter än dem som uttryckligen föreskrivs i gemenskapsrätten.
Tillämpliga bestämmelser
4.  Enligt artikel 36 EG skall fördragets bestämmelser om statligt stöd (artiklarna 87, 88 och 89 EG) endast tillämpas på produktion av och handel med jordbruksprodukter i den mån rådet beslutat detta i lagstiftning om utformningen och genomförandet av den gemensamma jordbrukspolitiken.
5. Den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter fastställs genom rådets förordning (EG) nr 1255/1999,(4) i vilken det anges, i artikel 37, att bestämmelserna om statligt stöd skall gälla för sådana produkter ”[o]m inte annat följer” av förordningen.
6.  Tilläggsavgiftssystemet inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter regleras för närvarande av rådets förordning (EEG) nr 3950/92 (nedan kallad förordningen).(5) I första skälet i förordningen beskrivs hur systemet utvecklats samt anges att dess syfte är ”att minska obalansen mellan tillgång och efterfrågan på marknaden för mjölk och mjölkprodukter och de därmed sammanhängande strukturella överskotten”.
7. I sextonde skälet påpekas att för ”att fortsätta omstruktureringen av mjölkproduktionen och förbättra miljön bör vissa undantag från principen att knyta referenskvantiteter till företag utvidgas och medlemsstater bör ges befogenhet att fortsätta att tillämpa nationella omstruktureringsprogram och att åstadkomma en viss grad av rörlighet för referenskvantiteter inom ett visst geografiskt område på grundval av objektiva kriterier”.
8.  I artikel 5 i förordningen stadgas följande:
”Inom ramarna för de kvantiteter som avses i artikel 3, får medlemsstaten fylla på den nationella reserven genom en linjär minskning av samtliga individuella referenskvantiteter för att kunna bevilja ytterligare eller särskilda kvantiteter till sådana producenter som uppfyller de objektiva kriterier som fastställts enligt överenskommelse med kommissionen.”
9.  I artikel 8 i förordningen stadgas, såvitt är relevant här, följande:
”I syfte att slutföra omstruktureringen av mjölkproduktionen på det nationella planet, i regionerna eller inom upptagningsområdena, eller för att förbättra miljön får medlemsstater vidta en eller flera av följande åtgärder i enlighet med närmare bestämmelser som de skall fastställa med beaktande av parternas rättmätiga intressen:
– Bevilja ersättning genom en eller flera årliga utbetalningar till producenter som åtar sig att definitivt lägga ned hela eller del av sin mjölkproduktion och tillföra den nationella reserven de således frigjorda referenskvantiteterna.
– På grundval av objektiva kriterier fastställa de villkor på vilka producenter i början av en tolvmånadersperiod mot förskottsbetalning, av den behöriga myndigheten eller av det organ som utsetts av nämnda myndighet, får erhålla en extratilldelning av sådana referenskvantiteter som i slutet av den föregående tolvmånadersperioden frigjorts definitivt av andra producenter mot ersättning i en eller flera årliga utbetalningar som motsvarar den ovan nämnda betalningen.
… ”
10. Kommissionen har givit ut en samling riktlinjer från gemenskapen för statligt stöd till jordbrukssektorn (nedan kallade riktlinjerna), vilka den avser tillämpa vid bedömningen av sådant stöd.
11. I punkt 3.2 i riktlinjerna anför kommissionen följande som sin mening:
”Även om artiklarna 87, 88 och 89 [EG] skall tillämpas fullt ut på de sektorer som omfattas av de gemensamma marknadsordningarna förblir dock tillämpningen av dessa underordnad de bestämmelser som fastställts i den berörda lagstiftningen. En medlemsstats hänvisning till bestämmelserna i artiklarna 87, 88 och 89 kan med andra ord inte gå före bestämmelserna i lagstiftningen om organisationen av den marknadssektorn. Kommissionen kan därför under inga omständigheter godkänna ett stöd som inte är förenligt med de bestämmelser som reglerar en gemensam organisation av marknaden eller som skulle hindra den gemensamma marknadsordningen från att fungera tillfredsställande.”
12. I punkt 3.5 i riktlinjerna anför kommissionen följande:
”För att anses förenlig med den gemensamma marknaden skall en stödåtgärd innehålla en stimulansfaktor eller kräva en motprestation från mottagaren. Ensidiga statliga stödåtgärder som endast har till syfte att förbättra producenternas finansiella situation, men som inte på något sätt bidrar till sektorns utveckling, och i synnerhet stöd som enbart beviljas på grundval av pris, kvantitet, produktionsenhet eller enhet av produktionsmedel anses utgöra driftstöd som inte är förenliga med den gemensamma marknaden, om inte undantag uttryckligen medges i gemenskapslagstiftningen eller i dessa riktlinjer. Sådana stöd kan på grund av sina egenskaper även inverka störande på de gemensamma marknadsordningarnas mekanismer.”
13. I punkt 4.1.1.6 i riktlinjerna förklarar kommissionen att ”[i]nget stöd får beviljas för inköp av produktionsrättigheter om inte stödet överensstämmer med särskilda bestämmelser i den gemensamma marknadsordningen i fråga och de riktlinjer som fastställs i artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget”.
Bakgrunden och den omtvistade åtgärden
14. Under mjölkåret 1998/1999 genomförde myndigheterna i regionen Asturien i Spanien en stödåtgärd för köp av mjölkkvoter (nedan kallat stödet eller ifrågavarande stöd). Stödmottagarna var de mjölkproducenter som klassificerades som prioriterade för fördelningen av referenskvantiteter från den nationella reserven. Stödet bestod i en ränterabatt vid lån för köp av mjölkkvoter från andra producenter.
15. Kommissionen fick kännedom om stödet först vid dess genomförande, till följd av ett klagomål. Spanien drog in stödet den 31 december 1998, medan kommissionen gjorde en utredning. Den 12 mars 2002 antog kommissionen ett beslut (nedan kallat det omtvistade beslutet)(6) i vilket den förklarade att stödet var oförenligt med den gemensamma marknaden.
16. Enligt det omtvistade beslutet var artikel 87.1 EG tillämplig på stödet,(7) de i artikel 87.2 angivna undantagen uppenbart inte tillämpliga(8) och något undantag enligt artikel 87.3 kunde inte medges avseende stödet, eftersom det stred mot bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter.(9)
17.  Den gemensamma organisationen av marknaden utgör ett heltäckande och uttömmande system genom vilket medlemsstater hindras från att vidta åtgärder som strider mot eller avviker från den.(10) I artiklarna 5 och 8 i förordningen ges medlemsstaterna särskilda och tillräckliga möjligheter att befrämja omstrukturering och ökad effektivitet i produktionsstrukturerna.(11) Ingen av dessa bestämmelser kan tolkas så att stödet skulle vara tillåtet.
18. De referenskvantiteter som överfördes i samband med stödet hade inte tilldelats från den nationella reserven, vilket krävs enligt artikel 5. De hade heller inte erhållits vare sig genom en linjär minskning av referenskvantiteter eller från producenter som inte har salufört mjölk eller andra mjölkprodukter under en tolvmånadersperiod.(12)
19. Vad gäller artikel 8 hade de referenskvantiteter som överförts till följd av stödet inte mottagits av staten mot vederlag i enlighet med första stycket i artikeln, och inte heller hade de överförts till mottagarna av den behöriga myndigheten eller av annat organ som utsetts, såsom krävs enligt andra stycket i artikeln. Därtill kommer att det belopp som betalades av mottagarna inte överensstämde med det belopp som hade betalats till överlåtarna.(13)
20. Stödet stred därför mot bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter och kunde, mot bakgrund av punkt 4.1.1.6 i riktlinjerna,(14) inte under några omständigheter godkännas av kommissionen enligt artikel 88.3.(15)
21. Enligt kommissionen saknade det betydelse huruvida stödet var i överensstämmelse med de berörda gemenskapsbestämmelsernas syften. Från den stund då gemenskapen antar en gemensam organisation av marknaden inom en viss sektor är det gemenskapens ansvar att finna lösningar till eventuella problem inom den gemensamma jordbrukspolitiken. Medlemsstaterna får därför inte vidta ensidiga åtgärder ens om dessa är förenliga med gemenskapspolitiken.(16)
22. Under alla omständigheter drog kommissionen slutsatsen att stödet skulle kunna pressa upp priset på mjölkkvoter och därigenom hindra den gemensamma organisationen av marknaden från att fungera väl. Säljaren av kvoterna skulle kunna höja priset med beaktande av att köparen genom stödet fått tillgång till ytterligare resurser.(17)
Förfarandet och parternas yrkanden
23. Spanien har yrkat att det omtvistade beslutet skall ogiltigförklaras. Kommissionen har yrkat att domstolen skall ogilla talan. Ingen av parterna begärde förhandling och sådan hölls därför inte.
24. Den spanska regeringen har framfört tre argument till stöd för att kommissionen misstog sig då den i det omtvistade beslutet fastställde att ifrågavarande stöd var oförenligt med den gemensamma marknaden.
25. För det första har gemenskapsbestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden företräde framför dem som gäller för statligt stöd. Frågan huruvida ifrågavarande stöd är i överensstämmelse med den gemensamma marknaden beror därför på huruvida det är förenligt med förordningen.
26. För det andra är det vid bedömningen av huruvida stödet är i överensstämmelse med förordningen inte nödvändigt att visa att det uttryckligen är tillåtet enligt denna. Det räcker att visa att det är förenligt med förordningens syften och att det inte står i strid med någon annan bestämmelse eller princip i gemenskapsrätten. Så förhåller det sig enligt den spanska regeringens mening onekligen här.
27. För det tredje, tvärtemot det ställningstagande som gjorts i det omtvistade beslutet, har ifrågavarande stöd inga följdverkningar som skulle kunna motverka förordningens syften och därigenom hindra den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter från att fungera väl.
28. Vad gäller Spaniens första argument, har kommissionen godtagit att frågan i förevarande mål är huruvida stödet är tillåtet enligt de bestämmelser som reglerar
den gemensamma organisationen av mjölkmarknaden. Det saknas således anledning att gå djupare in i den frågan, och jag skall därför i den återstående delen av detta förslag till avgörande behandla den spanska regeringens två återstående argument.
Är det nödvändigt att det uttryckligen anges i förordningen att stödet är tillåtet?
29. Spanien har gjort gällande att medlemsstater enligt domstolens rättspraxis får vidta ensidiga åtgärder som inte är uttryckligen föreskrivna i gemenskapsbestämmelserna om den gemensamma organisationen av en jordbruksmarknad, såvida åtgärderna står i överensstämmelse med gemenskapens syften och inte på annat sätt strider mot någon bestämmelse eller princip inom gemenskapsrätten. Kommissionen begick därför ett misstag då den fastställde att ifrågavarande stöd var oförenligt med förordningen av den enda anledningen att det inte var uttryckligen föreskrivet i den.
30.  Således ansåg domstolen i domen i målet Pigs and Bacon(18) att ”när gemenskapen … har lagstiftat om upprättande av en gemensam organisation av marknaden inom en bestämd sektor – [får medlemsstaterna inte] göra undantag från den lagstiftningen eller i övrigt åsidosätta den”.(19) Domstolen går inte så långt som till att fastslå att medlemsstater skall avhålla sig från alla
ensidiga åtgärder.
31. Domstolen förefaller ha breddat förbudet i domarna i målen Italien mot kommissionen(20), kommissionen mot Frankrike(21) och Zoni(22) . Den fastslår i vart och ett av dessa mål att så snart som gemenskapen har inrättat en gemensam organisation av marknaden inom en viss sektor skall medlemsstaterna avhålla sig från att vidta några ensidiga åtgärder, även om dessa sannolikt kunde ha stött gemenskapspolitiken. Under sådana omständigheter är det gemenskapen och inte medlemsstaterna som skall söka lösningar till eventuella problem.(23)
32. Den spanska regeringen har emellertid givit en snävare förklaring till utgången av de tre målen. I målet Italien mot kommissionen fann domstolen att den nationella åtgärden stred mot gemenskapsrätten därför att den motverkade syftena med den gemensamma organisationen av marknaden. I de övriga två målen hindrade d e nationella åtgärderna i fråga den fria rörelsen för varor och var därför oförenliga med en annan bestämmelse eller princip i gemenskapsrätten.
33.  Den spanska regeringen har i sin replik sökt få ytterligare stöd för sina argument genom att hänvisa till domstolens dom i målet Mulligan, vilken meddelades efter det att Spanien inkommit med sin ansökan.(24) High Court (Irland) hade i det målet hänskjutit frågor avseende huruvida en återvinningsåtgärd (så kallad clawback ), som innebar att då ett mjölkjordbruk såldes skulle 20 procent av de dithörande mjölkkvoterna inte överlåtas tillsammans med det, utan i stället läggas till den irländska nationella reserven. Den fråga som är av intresse för förevarande mål avsåg huruvida åtgärden var förenlig med förordningen. Enligt den spanska regeringens tolkning av domen fann domstolen att även om åtgärden inte uttryckligen tilläts i förordningen, var den ändå förenlig med dess syften och kunde därför accepteras.
34. Spanien har hävdat att det stöd som är i fråga i förevarande mål klart befrämjade syftena med artiklarna 5 och 8 i förordningen. Det var avsett att omstrukturera mjölkproduktionen, vilket är ett klart uttalat syfte enligt sextonde skälet i förordningen. Detta skedde på grundval av objektiva kriterier. Det stred heller inte mot någon annan bestämmelse eller princip i gemenskapsrätten. Således fanns det ingen grund för att ifrågasätta stödet.
35. Enligt Spanien saknas anledning att förbjuda en sådan åtgärd som ifrågavarande stöd. Medlemsstaterna får enligt förordningen tilldela producenter kvoter kostnadsfritt. De får även tilldela producenterna kvoter till osubventionerade priser enligt andra strecksatsen i artikel 8. Ifrågavarande stöd innebar ett slags mellanting mellan dessa båda alternativ. Det inrättades av de regionala myndigheterna i Asturien på grund av att dessa inte hade råd att förvärva kvoter för kostnadsfri tilldelning, samtidigt som de insåg att de prioriterade producenterna inte skulle ha råd med osubventionerade överföringar. Den lösning de kom fram till uppnådde gemenskapens syfte att omstrukturera utan att alltför hårt belasta den offentliga ekonomin. Genom att den innehöll en stimulansfaktor för producenterna samtidigt som dessa avkrävdes en motprestation, stämde den dessutom bättre överens med punkt 3.5 i riktlinjerna än de alternativ
som angavs i förordningen.
36. Jag har inte blivit övertygad av den spanska regeringens argument.
37. Rent allmänt förefaller det mig vara så att så snart som gemenskapen antagit bestämmelser avseende ett viss fråga som en del av en gemensam organisation av en jordbruksmarknad, kan medlemsstaten inte komplettera dessa bestämmelser med ensidiga åtgärder, såvida den inte har tillåtits göra det. Förbudet mot ensidiga åtgärder omfattar även sådana som är avsedda att främja de syften som gemenskapslagstiftaren eftersträvar.
38. Det är riktigt att det således under vissa omständigheter kan krävas att en medlemsstat antar en viss lösning som gemenskapen föredragit, även om en annan metod att nå samma syften redan finns, som medlemsstaten anser bättre passar dess förhållanden.
39. Om det förhöll sig annorlunda skulle emellertid medlemsstaterna kunna komplettera den gemensamma organisationen av marknaden inom en viss sektor med ett antal ensidiga initiativ på grundval av deras egna bedömningar av rådande gemenskapssyften. Dessa syften kan tolkas på flera olika sätt. Dessutom är det ofta nödvändigt inom den gemensamma jordbrukspolitiken att göra en avvägning mellan flera motstridiga mål. Såsom kommissionen med rätta gjort gällande skulle detta medföra en betydande risk för att nationella åtgärder undergrävde den enhetliga verkan av gemenskapsrätten.
40.  En sådan hållning är enligt min åsikt helt i överensstämmelse med domstolens dom i målet Mulligan. För mig framstår det som uppenbart att domstolen fann att ett återvinningssystem som det som var i fråga i målet var uttryckligen tillåtet enligt artikel 7.1 i förordningen.(25) Domstolen fastställde därefter att ”en sådan tolkning” inte motverkade det särskilda syfte som gemenskapslagstiftaren eftersträvat.(26) Den spanska regeringen misstar sig således när den påstår att domstolen godtog en nationell åtgärd som inte uttryckligen föreskrivits i de gemenskapsrättsliga bestämmelserna.
41. Naturligtvis kommer medlemsstaterna ofta att ges ett betydande utrymme för skönsmässig bedömning i gemenskapsbestämmelserna om den gemensamma organisationen av en jordbruksmarknad. De kan ges rätt att handla inom ytterst vida ramar. De kan även ges rätt att välja mellan ett antal givna alternativ. Det kan även hända att de måste eller får rätt att anta detaljerade bestämmelser avseende tillämpningen av en viss bestämmelse. Utan någon dylik tillåtelse kan de emellertid inte på egen hand besluta om egna åtgärder som skall komplettera de tillämpliga gemenskapsbestämmelserna.
42. Den spanska regeringen har i sin replik betonat det faktum att medlemsstater enligt artikel 8 i förordningen får ”vidta en eller flera av följande åtgärder i enlighet med närmare bestämmelser som de skall fastställa med beaktande av parternas rättmätiga intressen”. Den anser att det därigenom uttryckligen anges i artikel 8 att medlemsstaterna har rätt att om de så önskar komplettera de alternativ som beskrivs i artikeln.
43. Jag håller inte med om detta. Tvärtom stöds den tolkning jag förespråkar av artikel 8.
44. Hänvisningen till ”en eller flera av följande åtgärder” innebär att medlemsstaterna får vidta vilken som helst eller samtliga de åtgärder som uppräknas, en och en eller i kombination. Det innebär inte att de tillåts hitta på nya slags åtgärder. På liknande sätt måste de ”närmare bestämmelser” som medlemsstater kan anta verka för att införliva en eller flera av de uppräknade åtgärderna.
45. Jag anser därför att den spanska regeringens andra argument måste förkastas, och att dess talan måste ogillas. Stöd av det slag som här är i fråga är inte tillåtet enligt förordningen och därför otillåtet enligt gemenskapsbestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Denna grund var i sig tillräcklig för att kommissionen skulle ha fog att fastställa att ifrågavarande stöd var oförenligt med den gemensamma marknaden.
Undergräver ifrågavarande stöd den gemensamma marknadsorganisationen för mjölk och mjölkprodukter?
46. Kommissionen ansåg i det omtvistade beslutet vidare att ifrågavarande stöd hade som verkan att undergräva den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Denna slutsats utgör en fristående grund för det omtvistade beslutet, vilken den spanska regeringen skulle ha behövt bemöta även om den hade rönt framgång med sitt förra argument.
47. I det omtvistade beslutet anges särskilt risken för att stödet skulle medföra att priset på mjölkkvoter pressades upp. Såsom kommissionen har gjort gällande skulle det undergräva förordningens huvudsyfte, vilket är att förhindra att kvoter ”används för att dra rent ekonomiska fördelar genom utnyttjande av dessa referenskvantiteters marknadsvärde och inte för att producera eller saluföra mjölk”.(27)
48. Den spanska regeringen har i sin replik gjort gällande att ifrågavarande stöd hade beräknats så att det skulle möjliggöra köp av kvoter för prioriterade producenter som annars inte skulle haft råd till detta. Tvärtemot vad som påstås i det omtvistade beslutet skulle stödet inte göra det möjligt för säljare att höja sina priser med ett belopp som motsvarade stödet, eftersom de prioriterade producenterna under sådana omständigheter inte skulle ha kunnat betala.
49. Jag övertygas inte av detta argument.
50. Såsom kommissionen har gjort gällande och såsom anges i det omtvistade beslutet, förefaller det troligt att en ökning av köparnas köpkraft, och därigenom av den totala nivån på efterfrågan av mjölkkvoter, skulle leda till åtminstone ett visst tryck uppåt på priserna på sådana kvoter.
51. Den spanska regeringen har i sin replik framfört ytterligare två argument för att visa att ifrågavarande stöd inte skulle ha kunnat medföra en höjning av priset på mjölkkvoter.
52. För det första har Spanien hänvisat till ett flertal bestämmelser i det kungliga dekretet 1486/1998 av den 10 juli 1998 avseende moderniseringen av och förbättringen av konkurrenskraften inom mjölksektorn.(28) Genom dessa bestämmelser uppställs villkor för transfereringen av mjölkkvoter i Spanien i syfte att hindra att kvoter blir handelsvaror och att priset ökar. Spanien har gjort gällande att när ifrågavarande stöd ses i samband med dessa bestämmelser kan det inte tillskrivas de negativa följdverkningar som det har hävdats ha i det omtvistade beslutet.
53. För det andra har Spanien försäkrat att de regionala myndigheterna i själva verket endast skulle ha beviljat stödet vid transaktioner som inte översteg ett maximalt inköpspris, vilket hade fastställts till samma nivå som den ersättning som godtagits av den spanska staten enligt artikel 8 andra stycket.
54. Kommissionen har bestridit att den spanska regeringens ytterligare argument kan tas upp till sakprövning, detta på grund av att de framförts i ett alltför sent skede i förfarandet. Den spanska regeringen nämnde dem inte medan kommissionens utredning, vilken föregick det omtvistade beslutet, pågick. De framförs nu för första gången i repliken.
55. Enligt min åsikt skulle det inte vara korrekt att pröva det som den spanska regeringen anfört vad gäller det kungliga dekretet 1486/1998 och
det faktum att ett maximalt pris fastställts som ett villkor för ifrågavarande stöd.
56. Det är tveksamt huruvida en medlemsstat kan tillåtas ifrågasätta ett beslut av kommissionen avseende statligt stöd på den grunden att kommissionen underlåtit att beakta en aspekt av stödet som medlemsstaten själv underlåtit att informera om.
57. Under alla omständigheter föreskrivs det i artikel 42.2 i domstolens rättegångsregler att nya grunder inte får åberopas under rättegången, såvida de inte föranleds av rättsliga eller faktiska omständigheter som framkommit först under förfarandet. Kommissionens argument avseende den ifrågasatta åtgärdens verkan på priset på kvoter återfinns i själva det omtvistade beslutet och var därför känt av Spanien innan förevarande rättegång hade inletts. Det framgår vidare klart av artikel 42.1 i rättegångsreglerna att en part som åberopar ytterligare bevisning i sin replik måste ange skälen för att detta inte gjorts tidigare. Den spanska regeringen har inte framfört någon sådan förklaring.
58. Dessutom skall den spanska regeringens andra försäkran enligt min åsikt avvisas på grund av att den inte utvecklats tillräckligt. Den spanska regeringen har inte gjort några ansatser
att ange vilka de allmänna statliga bestämmelser skulle vara som är avsedda att begränsa ifrågavarande stöd till att omfatta transaktioner som inte överstiger ett maximalt pris. Det är följaktligen omöjligt för kommissionen att vederbörligen bemöta Spaniens påstående, liksom det är för domstolen att göra en egen bedömning av det.
59. Parterna har anfört ytterligare argument avseende frågan huruvida ifrågavarande stöd skulle kunna påverka priset på mjölk och mjölkprodukter. I det omtvistade beslutet framförs emellertid inte uttryckligen att så är fallet, och denna fråga kan enligt min åsikt inte ha betydelse för bedömningen av åtgärdens giltighet.
60. Jag anser därför att den spanska regeringen inte har lyckats visa att kommissionen misstog sig när den fastställde att ifrågavarande stöd undergrävde
ett syfte med den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Det omtvistade beslutet kan följaktligen inte anses vara ogiltigt ens om, tvärtemot mina slutsatser ovan,(29) stöd av det slag som här är i fråga inte skulle vara olagligt av den anledningen att det inte anges i förordningen att det är tillåtet.
Förslag till avgörande
61. Mot bakgrund av vad ovan anförts föreslår jag att domstolen skall
1) ogilla talan, och
2) förplikta Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.
(1) .
(2)
–	Kommissionens beslut 2002/411/EG av den 12 mars 2002 om det statliga stöd som Spanien har genomfört till förmån för producenter av komjölk som anses vara prioriterade (EGT L 144, 2002, s. 49).
(3) –	 EGT L 405, 1992, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 47, s. 159.
(4)
–	Rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (EGT L 160, 1999, s. 48).
(5) –	 Omnämnd i fotnot 3.
(6)
–	Omnämnt i fotnot 2.
(7)
–	Punkterna 19–25.
(8)
–	Punkt 27.
(9)
–	Punkterna 29–48.
(10)
–	Punkt 38, i vilken dom av den 26 juni 1979 i mål 177/78, Pigs and Bacon (REG 1979, s. 2161; svensk specialutgåva, volym 4, s. 463), åberopas.
(11)
–	Punkt 37.
(12)
–	Punkt 36.
(13)
–	Punkt 37.
(14)
–	Åberopad i punkt 47.
(15)
–	Punkterna 40 och 41.
(16)
–	Punkt 45, i vilken domstolens dom av den 6 november 1990 i mål C-86/89, Italien mot kommissionen (REG 1990, s. I-3891), åberopas.
(17)
–	Punkterna 43 och 46.
(18)
–	Se ovan fotnot 10.
(19)
–	I punkt 14.
(20)
–	Omnämnd i fotnot 16.
(21)
–	Domstolens dom av den 23 februari 1988 i mål 216/84, kommissionen mot Frankrike, REG 1988, s. 793.
(22)
–	Domstolens dom av den 14 juli 1988 i mål 90/86, Zoni, REG 1988, s. 4285.
(23)
–	Målet Italien mot kommissionen, se ovan fotnot 20, punkt 19 i domen, målet kommissionen mot Frankrike, se ovan fotnot 21, punkt 18 i domen, målet Zoni, se ovan fotnot 22, punkt 26 i domen.
(24)
–	Domstolens dom av den 20 juni 2002 i mål C-313/99, Mulligan, REG 2002, s. I-5719.
(25)
–	Se punkt 29 i domen. Detta var även generaladvokat Geelhoeds slutsats i punkt 71 i förslaget till avgörande.
(26)
–	Punkt 30 i domen.
(27)
–	Domen i det ovan i fotnot 24 nämnda målet Mulligan, punkt 30.
(28)
–	Real Decreto 1486/1998 de 10.07.1998 sobre modernización y mejora de la competitividad del sector lácteo (BOE 165 av den 11 juli 1998, s. 2328).
(29)
–	Punkterna 36–45.