61994CJ0018_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-18/94,
jonka High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan ja EHTY:n perustamissopimuksen 41 artiklan mukaisesti yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Barbara Hopkins ym.
vastaan
National Power plc, PowerGen plc,
British Coal Corporationin osallistuessa asian käsittelyyn,
ennakkoratkaisun EHTY:n perustamissopimuksen 4 ja 63 artiklan sekä EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan tulkinnasta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. N. Kakouris sekä tuomarit G. Hirsch, G. F. Mancini (esittelevä tuomari), F. A. Schockweiler ja P. J. G. Kapteyn,
julkisasiamies: N. Fennelly,
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
- Barbara Hopkins ym., edustajinaan T. Sharpe, QC, ja barrister M. Brealey solicitors S. Llewellyn Jonesin ja T. Llewellyn Jonesin valtuuttamina,
- National Power plc, edustajinaan N. Forwood, QC, ja barrister D. Anderson, solicitors S. Barrett-Williamsin ja G. Chapmanin valtuuttamina,
- PowerGen plc, edustajinaan P. Scott, QC, ja K. P. E. Lasok, QC, solicitors L. G. D. Marr & N. P. Lomasin valtuuttamina,
- British Coal Corporation, edustajinaan D. Vaughan, QC, ja barrister D. Lloyd Jones, solicitors Nabarro Nathansonin valtuuttamina,
- Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus, asiamiehenään Assistant Treasury Solicitor J. E. Collins, avustajanaan R. Plender, QC,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellisen yksikön virkamies J. Currall, avustajanaan oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies R. Caudwell,
ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen,
kuultuaan Barbara Hopkins ym:n, edustajinaan T. Sharpe ja M. Brealey, S. Llewellyn Jonesin ja T. Llewellyn Jonesin valtuuttamina; National Power plc:n, edustajinaan N. Forwood ja D. Anderson, S. Barrett-Williamsin ja G. Chapmanin valtuuttamina; PowerGen plc:n, edustajinaan P. Scott ja K. P. E. Lasok, L. G. D. Marr & N. P. Lomasin valtuuttamina; British Coal Corporationin, edustajinaan D. Vaughan ja D. Lloyd Jones, Nabarro Nathansonin valtuuttamina; Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen, asiamiehenään J. E. Collins, avustajanaan R. Plender ja D. Pannick, QC, ja komission, asiamiehenään J. Currall, avustajanaan R. Caudwell, esittämät suulliset huomautukset 12.10.1995 pidetyssä istunnossa,
kuultuaan julkisasiamiehen 7.12.1995 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division on esittänyt 13.1.1994 ja 12.5.1994 tekemillään päätöksillä, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 17.1.1994 ja 16.5.1994, EHTY:n perustamissopimuksen 41 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti ennakkoratkaisukysymyksiä EHTY:n perustamissopimuksen 4 ja 63 artiklan ja ETY:n perustamissopimuksen, josta on tullut EY:n perustamissopimus, 86 artiklan tulkinnasta.
2 Nämä kysymykset on esitetty riita-asiassa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautuneet Hopkins ym. vastaan National Power plc (jäljempänä National Power) ja PowerGen plc (jäljempänä PowerGen), joka koskee Hopkins ym:n esittämää vahingonkorvausvaatimusta.
3 Hopkins ym. ovat hiilentuottajia, jotka louhivat hiiltä kaivoksista vuoden 1946 Coal Industry Nationalisation Actilla perustetun ja lähes kaikki Yhdistyneen kuningaskunnan kivihiiliesiintymät omistavan julkisoikeudellisen yhtiön British Coal Corporationin (jäljempänä British Coal) myöntämillä toimiluvilla.
4 Ennen 1.4.1990 valtion toimielin Central Electricity Generating Board (jäljempänä CEGB) vastasi suurimmasta osasta Englannin ja Walesin sähköntuotantoa. Kyseisen ajankohdan jälkeen erityisesti National Power ja PowerGen ryhtyivät hoitamaan CEGB:n tehtäviä.
5 CEGB teki vuodesta 1979 lähtien 31.3.1990 saakka British Coalin kanssa hiilen hankintasopimuksia, jotka koskivat hintaa, hankittavia määriä ja muita hiilen ostoehtoja, ja National Power ja PowerGen tekivät tällaisia sopimuksia 1.4.1990 lähtien. CEGB hankki British Coalilta suurimman osan omaan käyttöönsä tarvitsemastaan hiilestä, mutta se osti myös tuontihiiltä ja Hopkins ym:n kaivoksista louhimaa hiiltä erilaisilla sopimusehdoilla. CEGB osti tämän hiilen joko suoraan Hopkins ym:ltä tai tietyiltä jälleenmyyjiltä, jotka sekoittivat eri hankintalähteistä, esimerkiksi Hopkins ym:ltä, ostettua hiiltä.
6 Maaliskuussa 1990 National Association of Licensed Open Cast Operators (toimiluvan saaneiden avolouhoksia hyödyntävien yritysten kansallinen yhteenliittymä) ja Federation of Small Mines of Great Britain (Iso-Britannian pienten kaivosyritysten liitto) tekivät Euroopan yhteisöjen komissiolle EY:n perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ja EHTY:n perustamissopimuksen 4, 60, 63, 65 ja 66 artiklan 7 kohdan perusteella valituksen, joka koski erityisesti edellä mainittuja sopimuksia.
7 Myös South Wales Small Mines Association (Etelä-Walesin pienten kaivosyritysten yhteenliittymä) teki 5.6.1990 komissiolle valituksen 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (perustamissopimuksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpanoasetus, EYVL 1962, 13, s. 204) 3 artiklan perusteella. Tämä valitus koski sitä, että CEGB ja myöhemmin National Power ja PowerGen olivat käyttäneet väärin määräävää markkina-asemaansa ostaessaan hiiltä yhtäältä British Coalilta ja toisaalta Hopkins ym:ltä tai hiiltä sekoittavilta taloudellisilta toimijoilta erilaisilla hintaa, hankittavia määriä ja toimitusaikaa koskevilla ehdoilla.
8 Komissio hylkäsi 23.5.1991 tekemällään päätöksellä nämä valitukset 1.4.1990 jälkeiseltä ajalta, mutta ei antanut tätä edeltävää ajanjaksoa koskevaa ratkaisua.
9 Hopkins ym. nostivat 1.6.1991 High Court of Justicessa vahingonkorvauskanteen National Poweria ja PowerGenia vastaan vuoden 1985 ja 31.3.1990 väliseltä ajalta. Ne vetosivat tässä kanteessa erityisesti EHTY:n perustamissopimuksen 4 ja 63 artiklan ja EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan rikkomiseen. Hopkins ym. väittävät, että CEGB:n seuraajat National Power ja PowerGen olivat syrjineet Hopkins ym:tä British Coaliin nähden ostamalla niiltä hiiltä sellaisilla hintaa ja hankittavia määriä koskevilla ehdoilla, jotka olivat huonommat kuin ehdot, joita ne tarjosivat British Coalille.
10 High Court of Justice on lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
"1) Kun hiiltä omaan käyttöönsä hankkivaa taloudellista toimijaa, joka ei ole EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitettu yritys, syytetään hintaa, hankittavia määriä tai muita ostoehtoja koskevasta syrjinnästä kahta tai useampaa hiiltä tuottavaa EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitettua yritystä kohtaan, onko tätä väitettä arvioitava EHTY:n perustamissopimuksen, EY:n perustamissopimuksen vai molempien perusteella?
2) Jos ja siltä osin kuin tätä väitettä on arvioitava EHTY:n perustamissopimuksen perusteella,
a) ovatko EHTY:n perustamissopimuksen 4 artikla ja/tai 63 artiklan 1 kohta tätä ostajaa millään tavalla velvoittavia?
b) jos ne ovat tätä ostajaa velvoittavia, voidaanko velvoitteen täytäntöönpanoa vaatia kansallisessa tuomioistuimessa?
c) onko tällainen velvoite, jonka täytäntöönpanoa voidaan vaatia, voimassa hiilentuottajaa kohtaan, ja jos näin on, missä tilanteessa velvoite syntyy? Onko tällainen velvoite voimassa erityisesti sellaista tuottajaa kohtaan, joka myy hiiltä riippumattomalle taloudelliselle toimijalle, kun tämä taloudellinen toimija sekoittaa sen muualta ostamaansa hiileen tehdäkseen siitä sekoitusta, jota se itse myy ostajalle?
d) edellytetäänkö yhteisön oikeudessa, että henkilö, jota kohtaan tällainen velvoite on voimassa, voi saada korvausta velvoitteen laiminlyönnin perusteella, ja jos näin on, missä tilanteessa korvausta voidaan vaatia?
3) Jos ja siltä osin kuin tätä väitettä on arvioitava EY:n perustamissopimuksen perusteella,
a) asetetaanko EY:n perustamissopimuksen 86 artiklassa ostajalle hiilentuottajaa kohtaan minkäänlaista velvoitetta, jonka täytäntöönpanoa voidaan vaatia kansallisissa tuomioistuimissa, ja jos tällainen velvoite asetetaan, missä tilanteessa se on voimassa? Onko tällainen velvoite voimassa erityisesti sellaista tuottajaa kohtaan, joka myy hiiltä riippumattomalle taloudelliselle toimijalle, kun tämä taloudellinen toimija sekoittaa sen muualta ostamaansa hiileen tehdäkseen siitä sekoitusta, jota se itse myy ostajalle?
b) edellytetäänkö yhteisön oikeudessa, että henkilö, jota kohtaan tällainen velvoite on voimassa, voi saada korvausta tämän velvoitteen laiminlyönnin perusteella, ja jos näin on, missä tilanteessa korvausta voidaan vaatia?
c) kun pyritään ratkaisemaan, onko väitetyllä väärinkäytöllä edellytetty vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, onko tätä vaikutusta arvioitava yksinomaan niiden potentiaalisten markkinoiden osalta, joille voidaan toimittaa 86 artiklan rikkomiseen vetoavien osapuolten tuottamaa hiiltä, kun nämä tuottajat myyvät hiilen taloudellisille toimijoille, jotka sekoittavat sen muualta ostamaansa hiileen tai taloudelliselle toimijalle, joka hankkii hiiltä omaan käyttöönsä, vai onko sitä arvioitava muunlaisin perustein, ja jos näin on, mitä nämä perusteet ovat?
4) Miltä osin vastaukset kysymyksiin 2 ja/tai 3 riippuvat tilanteen mukaan
a) komission aikaisemmasta päätöksestä, kyseiselle jäsenvaltiolle annetun suosituksen olemassaolosta ja/tai kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden myöhemmästä rikkomisesta; ja/tai
b) muiden toimenpiteiden tai muiden menettelyiden toteuttamisesta, ja jos näin on, millaisten toimenpiteiden tai menettelyiden toteuttamisesta?
5) Siltä osin kuin komission 23.5.1991 päivättyyn kirjeeseen sisältynyt päätös koskee hiilentoimituksia sähköntuottajille, onko sillä ratkaiseva vaikutus kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa oikeudenkäynnissä esitettyjä tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevien kysymysten ratkaisemiseksi, kun otetaan huomioon erityisolosuhteet, joissa tämä päätös tehtiin?
6) Kun hiilentuottajaa, joka on EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitettu yritys, syytetään kysymyksessä 1 määritellyn syrjinnän aloittamisesta tai osallistumisesta tällaiseen syrjintään muiden hiiltä tuottavien yritysten vahingoksi, ja tämä syrjintä johtuu hinnoista ja ehdoista, joilla ensin mainittu yritys myi hiiltä kysymyksessä 1 tarkoitetulle ostajalle, onko tätä väitettä arvioitava EHTY:n perustamissopimuksen, EY:n perustamissopimuksen vai molempien perusteella?"
Ensimmäinen, kolmas ja kuudes kysymys
11 High Courtin ensimmäinen, kolmas ja kuudes kysymys koskevat pääosin sitä, minkä EHTY:n perustamissopimuksen tai EY:n perustamissopimuksen määräysten perusteella sen käsiteltävänä oleva asia on ratkaistava.
12 Tältä osin on aivan heti muistutettava, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut jo asiassa C-128/92, Banks, 13.4.1994 antamassaan tuomiossa (Kok. 1994, s. I-1209, 9 kohta), että raakahiilen louhinta kuuluu EHTY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan. Tämän perustamissopimuksen liitteessä I, johon viitataan saman perustamissopimuksen 81 artiklassa hiilen käsitteen määritelmän osalta, mainitaan itse asiassa nimenomaisesti kivihiili, jonka tyyppisestä hiilestä pääasian oikeudenkäynnissä on kysymys.
13 EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitetaan myös Hopkins ym:tä sekä British Coalia, jota erityisesti kuudes kysymys koskee. Niiden hiilenlouhintatoiminta on itse asiassa ensimmäinen vaihe kehittyneemmän tuotteen jalostuksessa, ja ne harjoittavat yhden jäsenvaltion alueella tässä artiklassa tarkoitettua hiilentuotantoa. National Powerin ja PowerGenin tilanne ei ole samanlainen, koska ne ovat 63 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja "ostajia", jotka käyttävät hiiltä olematta kuitenkaan EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitettuja yrityksiä.
14 Käsiteltävään asiaan liittyvään menettelyyn sovellettavien määräysten osalta on muistutettava, että yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa 328/85, Deutsche Babcock, 15.12.1987 antamassaan tuomiossa (Kok. 1987, s. 5119, 10 kohta) ETY:n perustamissopimuksen 232 artiklasta ilmenevän, että kyseistä sopimusta voidaan soveltaa EHTY:n perustamissopimuksen alaan kuuluviin tuotteisiin siltä osin kuin käsiteltävät kysymykset eivät kuulu EHTY:n perustamissopimuksen määräysten soveltamisalaan.
15 On kuitenkin todettava, että pääasiassa kyseessä olevan syrjinnän kaltaiset tapaukset kuuluvat EHTY:n perustamissopimuksen 4 ja 63 artiklan yhteiseen soveltamisalaan.
16 Tältä osin on muistutettava, että EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan säännöksiä ja erityisesti sen b alakohtaa, jossa kielletään tuottajia syrjivät toimenpiteet ja menettelyt, sovelletaan itsenäisesti ainoastaan tarkempien määräysten puuttuessa; jos tällaiset toimenpiteet ja menettelyt kielletään tai niiden osalta annetaan määräyksiä perustamissopimuksen muissa määräyksissä, samaan määräykseen liittyvää lainsäädäntöä on tutkittava kokonaisvaltaisesti ja sovellettava eri määräyksiä samanaikaisesti (em. asia Banks, tuomion 11 kohta).
17 EHTY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 1 kohdalla pannaan täytäntöön 4 artiklan b alakohta antamalla komissiolle valta tarvittavien suositusten antamiseen asianomaisille hallituksille, kun se "toteaa ostajien järjestelmällisesti harjoittavan syrjintää". Näiden määräysten soveltamiseksi syrjinnän on oltava ostajien harjoittamaa.
18 Näistä kahdesta määräyksestä yhdessä luettuina seuraa se, että niillä tarkoitetaan syrjintää, jota ostajat harjoittavat järjestelmällisesti hiiltä tuottavien EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitettujen yritysten vahingoksi, riippumatta siitä, ovatko kyseiset ostajat 80 artiklassa tarkoitettuja yrityksiä.
19 EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan b alakohdan mukaisen kiellon tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi on katsottava, että valtuudet, jotka komissiolle annetaan 63 artiklan 1 kohdassa, antavat sille mahdollisuuden velvoittaa jäsenvaltioiden viranomaiset, mukaan lukien kansalliset tuomioistuimet, ryhtymään toimenpiteisiin komission toteaman järjestelmällisen syrjinnän lopettamiseksi vastaisuudessa ja lisäksi tekemään tämän komission toteamuksen perusteella kaikki johtopäätökset siitä, mitä 4 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja vaikutuksia näillä syrjivillä toimenpiteillä on voinut olla ostajien ja tuottajien välisiin suhteisiin jo ennen komission väliintuloa. Asianosaiset voivat vedota tähän seikkaan kansallisissa tuomioistuimissa.
20 On myös korostettava, että sellaiset EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitetut yritykset, jotka ovat olleet syrjinnän kohteina, voivat mainitun perustamissopimuksen mukaisesti vaatia komissiota antamaan suosituksia asianomaiselle jäsenvaltiolle 63 artiklan 1 kohdan nojalla, ja jos komissio mahdollisesti lainvastaisesti kieltäytyy tästä nimenomaisesti tai epäsuorasti, ne voivat nostaa tästä päätöksestä kanteen yhteisöjen tuomioistuimissa kyseisen perustamissopimuksen 33 artiklan toisen kohdan tai 35 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti.
21 Jos komissio on antanut suosituksen EHTY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 1 kohdan nojalla, suosituksen kohteena olevan jäsenvaltion on noudatettava sitä. Jos jäsenvaltio jättää velvollisuutensa täyttämättä, perustamissopimuksen 88 artiklassa annetaan komissiolle valta todeta tämä laiminlyönti perustellulla lausunnolla. Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että jos komissiolle on esitetty vaatimus EHTY:n perustamissopimuksen 35 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla ja se kieltäytyy nimenomaisesti tai epäsuorasti käyttämästä tätä valtaansa, sellaiset perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitetut yritykset, joita asia koskee suoraan, voivat nostaa kanteen yhteisöjen tuomioistuimissa perustamissopimuksen 33 artiklan toisen kohdan tai 35 artiklan kolmannen kohdan nojalla (ks. tästä asia 30/59, De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg v. korkea viranomainen, tuomio 23.2.1961, Kok. 1961, s. 1).
22 Edellä esitetyn perusteella EHTY:n perustamissopimuksessa määrätään kattavasti ostajien harjoittamasta syrjinnästä, ja siinä annetaan tällaisen syrjinnän kohteina oleville oikeussubjekteille tehokas oikeusturva. Tämän vuoksi EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ei sovelleta.
23 Tilanne on tällainen erityisesti sen vuoksi, että kuudennen kysymyksen perusteella kyseistä syrjintää harjoittaa hiilentuottaja, joka on EHTY:n perustamissopimuksen 80 artiklassa tarkoitettu yritys.
24 Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen, kolmanteen ja kuudenteen kysymykseen on vastattava, että EHTY:n perustamissopimuksen määräykset ja erityisesti sen 4 artiklan b alakohta ja 63 artiklan 1 kohta ovat oikeusnormeja, joita on sovellettava, kun ostajat syrjivät tuottajia hintaa ja hankittavia määriä koskevien sekä muiden hiilenostoehtojen osalta.
Toinen ja neljäs kysymys
25 Kansallisen tuomioistuimen toinen ja neljäs kysymys koskevat pääosin sitä, luodaanko EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan b alakohdalla ja 63 artiklan 1 kohdalla tai komission viimeksi mainitun määräyksen nojalla antamalla suosituksella oikeuksia, joihin yksityiset voivat suoraan vedota kansallisissa tuomioistuimissa.
26 Koska 4 artiklan b alakohtaa ei sovelleta itsenäisesti, kuten tämän tuomion 16 kohdassa todetaan, sillä ei voi olla välitöntä oikeusvaikutusta.
27 EHTY:n perustamissopimuksen 63 artiklan 1 kohdassa puolestaan annetaan komissiolle toimivalta tarvittavien suositusten antamiseen asianomaisille hallituksille, kun se toteaa ostajien järjestelmällisesti harjoittavan syrjintää. Tämän vuoksi yksityiset eivät voi vedota kansallisissa tuomioistuimissa tällaisen syrjinnän yhteensopimattomuuteen 63 artiklan 1 kohdan kanssa, ellei niiden osalta ole annettu suositusta asianomaisille hallituksille.
28 On myös muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisöjen tuomioistuimen antamat oikeussäännöt sellaisten vaikutusten yksilöimiseksi, jotka liittyvät direktiiviin, jota ei ole pantu täytäntöön kansallisessa lainsäädännössä, ovat sovellettavissa myös EHTY:n perustamissopimuksen perusteella annettuihin suosituksiin, jotka ovat samantyyppisiä toimia, koska niihin sisältyy suosituksen vastaanottajalle asetettu velvoite saavuttaa tietty päämäärä, mutta niissä annetaan vastaanottajan valita asianmukaiset keinot tämän päämäärän saavuttamiseksi (ks. asia C-221/88, Busseni, tuomio 22.2.1990, Kok. 1990, s. I-495, 21 kohta). Kaikissa tapauksissa, joissa 63 artiklan 1 kohdan mukaisen suosituksen sisältämät määräykset ovat sisällöltään ehdottomia ja riittävän täsmällisiä, yksityiset voivat siis vedota niihin suoraan kansallisessa tuomioistuimessa samoin edellytyksin kuin direktiiveihin.
29 Näin ollen toiseen ja neljänteen kysymykseen on vastattava, että EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan b alakohdassa ja 63 artiklan 1 kohdassa ei luoda oikeuksia, joihin yksityiset voivat suoraan vedota kansallisissa tuomioistuimissa. Sitä vastoin kaikissa tapauksissa, joissa 63 artiklan 1 kohdan mukaiseen suositukseen sisältyvät määräykset ovat sisällöltään ehdottomia ja riittävän täsmällisiä, yksityiset voivat vedota niihin suoraan kansallisessa tuomioistuimessa.
Viides kysymys
30 Muihin kysymyksiin annetut vastaukset huomioon ottaen on todettava, että kansallinen tuomioistuin haluaa tällä kysymyksellä lähinnä selvittää, onko se oikeudellisesti tai tosiasiallisesti sidottu 23.5.1991 tehtyyn komission päätökseen, joka koski EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan ja 66 artiklan 7 kohdan nojalla tehtyä valitusta.
31 Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut edellä mainitussa asiassa Banks antamassaan tuomiossa, komissiolla on yksinomainen toimivalta tehdä päätöksiä EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklan ja 66 artiklan 7 kohdan perusteella yhteisöjen tuomioistuimen ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valvonnassa, ja sen vuoksi nämä päätökset, jotka ovat EHTY:n perustamissopimuksen 14 artiklan nojalla kaikilta osiltaan velvoittavia, sitovat kansallisia tuomioistuimia. Kansallisilla tuomioistuimilla on kuitenkin toimivalta esittää yhteisöjen tuomioistuimelle kysymyksiä niiden pätevyydestä tai tulkinnasta.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
32 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto)
on ratkaissut High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Divisionin 13.1.1994 ja 12.5.1994 tekemillä päätöksillä esittämät kysymykset seuraavasti:
1) EHTY:n perustamissopimuksen määräykset ja erityisesti sen 4 artiklan b alakohta ja 63 artiklan 1 kohta ovat oikeusnormeja, joita on sovellettava, kun ostajat syrjivät tuottajia hintaa ja hankittavia määriä koskevien sekä muiden hiilenostoehtojen osalta.
2) EHTY:n perustamissopimuksen 4 artiklan b alakohdassa ja 63 artiklan 1 kohdassa ei luoda oikeuksia, joihin yksityiset voivat suoraan vedota kansallisissa tuomioistuimissa. Sitä vastoin kaikissa tapauksissa, joissa 63 artiklan 1 kohdan mukaiseen suositukseen sisältyvät määräykset ovat sisällöltään ehdottomia ja riittävän täsmällisiä, yksityiset voivat vedota niihin suoraan kansallisessa tuomioistuimessa.
3) EHTY:n perustamissopimuksen 65 artiklaan ja 66 artiklan 7 kohtaan perustuvat komission päätökset, jotka ovat EHTY:n perustamissopimuksen 14 artiklan nojalla kaikilta osiltaan velvoittavia, sitovat kansallisia tuomioistuimia. Kansallisilla tuomioistuimilla on kuitenkin toimivalta esittää yhteisöjen tuomioistuimelle kysymyksiä niiden pätevyydestä tai tulkinnasta.