62020CO0670
SKLEP SODIŠČA (šesti senat)
z dne 6. decembra 2021 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Varstvo potrošnikov – Direktiva 93/13/EGS – Nepošteni pogoji v potrošniških pogodbah – Pogodba o posojilu, izraženem v tuji valuti – Pogoji, zaradi katerih je posojilojemalec izpostavljen valutnemu tveganju – Člen 4(2) – Zahteve po razumljivosti in preglednosti – Neobstoj vpliva izjave potrošnika, da se v celoti zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz najema posojila, izraženega v tuji valuti – Sestava pogodbenega pogoja v jasnem in razumljivem jeziku“
V zadevi C‑670/20,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Ráckevei Járásbíróság (okrajno sodišče v Ráckeveju, Madžarska) z odločbo z dne 9. novembra 2020, ki je na Sodišče prispela 8. decembra 2020, v postopku
EP
TA,
FV,
TB
proti
ERSTE Bank Hungary Zrt.,
SODIŠČE (šesti senat),
v sestavi L. Bay Larsen, podpredsednik Sodišča v funkciji predsednika šestega senata, N. Jääskinen (poročevalec) in M. Safjan, sodnika,
generalna pravobranilka: J. Kokott,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi odločeno z obrazloženim sklepom v skladu s členom 99 Poslovnika Sodišča,
sprejema naslednji
Sklep
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 288, in popravek v UL 2019, L 214, str. 25).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med EP, TA, FV in TB ter ERSTE Bank Hungary Zrt. (v nadaljevanju: banka) zaradi domnevno nepoštenega pogodbenega pogoja, vključenega v pogodbo o posojilu, izraženem v tuji valuti, s katerim je določeno odplačilo posojila v nacionalni valuti.
Pravni okvir
3
Člen 4 Direktive 93/13 določa:
„1.   Brez poseganja v člen 7 je treba nepoštenost pogodbenega pogoja oceniti ob upoštevanju narave blaga ali storitev, za katero je bila sklenjena pogodba, in s sklicevanjem na vse okoliščine, ki so obstajale v času sklepanja pogodbe ter na vse druge pogoje te pogodbe ali druge pogodbe, od katere je pogoj odvisen.
2.   Ocena nepoštenosti pogojev ne sme biti povezana niti z opredelitvijo glavnega predmeta pogodbe niti z ustreznostjo med ceno in plačilom za izmenjane storitve ali blago, če so pogoji v jasnem, razumljivem jeziku.“
4
Člen 5 te direktive določa:
„Pri pogodbah, v katerih so vsi ali nekateri pogodbeni pogoji, ki so ponujeni potrošniku, pisni, morajo biti ti pogoji vedno sestavljeni v jasnem, razumljivem jeziku. […]“.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
5
Tožeče stranke v postopku v glavni stvari, ki so potrošniki, so 9. januarja 2007 z notarsko listino z banko sklenile pogodbo o posojilu za obnovo družinske hiše. V skladu s to pogodbo je bil znesek posojila izražen v švicarskih frankih (CHF), vendar je bilo treba izplačilo in odplačilo tega zneska izvesti v madžarskih forintih (HUF).
6
Posledično je banka ob vsaki zapadlosti obroka odplačila znesek dolgovanega mesečnega obroka določila tako, da je znesek odplačila, za katero je bilo dogovorjeno, da bo izvedeno v švicarskih frankih, pretvorila v madžarske forinte.
7
Banka je ob sklenitvi zadevne pogodbe o posojilu tožečim strankam v postopku v glavni stvari predložila obvestilo o splošnih tveganjih, povezanih s financiranjem, izraženim v tuji valuti. V tem obvestilu je bilo zvezi z valutnim tveganjem pojasnjeno naslednje:
„Opozarjamo vas na dejstvo, da lahko z izbiro financiranja, izraženega v tuji valuti, izkoristite prednosti trga izbrane valute, vendar nosite tudi tveganja. S sklenitvijo pogodbe o posojilu potrjujete, da ste seznanjeni z dejstvom, da je znesek tega posojila pri banki evidentiran v izbrani tuji valuti, in se obvezujete, da ga boste odplačali v valuti, ki ste jo izbrali. Ker se lahko menjalni tečaj med madžarskim forintom in tujo valuto, ki ste jo izbrali v pogodbi – devizni tečaj – spreminja glede na dnevna nihanja na trgu, vas opozarjamo na dejstvo, da vam lahko morebitna sprememba ali neugodno zvišanje deviznega tečaja povzroči dodatne stroške, za katere ni mogoče predvideti niti njihovega nastanka niti njihovega zneska.
Prednost takega financiranja je, da se, če se devizni tečaj tuje valute, v kateri je izraženo financiranje, zniža v primerjavi s forintom, zniža ‚protivrednost‘ financiranja v forintih; povedano drugače, za nakup valute, ki pokriva mesečne obroke za odplačilo glavnice in obresti, je potrebnih manj forintov, tako da vas ta nakup torej stane manj – v tem primeru je torej breme manjše, kar lahko povzroči celo, da boste morali odplačati manj, kot je bilo predvideno na podlagi protivrednosti v madžarskih forintih, izračunane ob sklenitvi posojilne/kreditne pogodbe.
Nasprotno pa, če se devizni tečaj tuje valute, v kateri je izraženo financiranje, v primerjavi s forintom zviša, se zviša ‚protivrednost‘ financiranja: v tem primeru je za plačilo mesečnih obrokov (odplačilo) glavnice in obresti, pretvorjenih v zadevno tujo valuto, potreben višji znesek v forintih; zato je v tem primeru potrebno več forintov za odplačilo kredita v valuti, v kateri je bil najet.
S podpisom potrjujete, da ste bili jasno obveščeni o tveganjih, ki jih pomeni to financiranje, da ste seznanjeni s sestavnimi elementi tveganja in da želite najeti kredit ob popolnem poznavanju dejstev.“
8
Po mnenju predložitvenega sodišča je bilo zadevno obvestilo predloženo v okviru stabilnih razmer na področju deviznih tečajev, ki so prevladovale ob sklenitvi zadevne posojilne pogodbe. V tem obvestilu naj bi sicer res bile navedene možnost padca deviznega tečaja in možnost njegovega zvišanja ter prednosti in nevšečnosti, ki bi iz tega izhajale, vendar naj ne bi vsebovalo informacij o tem, da bi lahko sprememba makroekonomskih razmer in razmer na mednarodnem denarnem trgu povzročila znatno in celo neomejeno zvišanje mesečnih obrokov odplačila, niti o tem, da bi lahko menjalni tečaj med madžarskim forintom in švicarskim frankom znatno nihal, in to ne glede na stabilnost tega tečaja v preteklosti.
9
Po znatni spremembi navedenega tečaja, ki se je zgodila med izvajanjem zadevne posojilne pogodbe, se je znesek mesečnih obrokov odplačila, dolgovanih na podlagi te pogodbe, znatno zvišal.
10
Ker tožeče stranke v postopku v glavni stvari niso mogle izpolniti svoje obveznosti odplačila, je banka leta 2015 odpovedala zadevno posojilno pogodbo.
11
Na predlog banke je bil 10. julija 2015 zoper tožeče stranke v postopku v glavni stvari uveden postopek izvršbe.
12
Tožeče stranke so 30. septembra 2016 pri predložitvenem sodišču vložile tožbo za ustavitev izvršbe, ker naj bi bila zadevna posojilna pogodba neveljavna. Tožeče stranke v postopku v glavni stvari v utemeljitev te tožbe trdijo, da jim banka ni zagotovila zadostnih informacij o dejanskih tveganjih, povezanih s sklenitvijo pogodbe o posojilu, izraženem v tuji valuti. Banka naj jih zlasti ne bi opozorila na dejstvo:
–
da se pozitivni in negativni učinki nihanja menjalnega tečaja uravnotežijo le, če se tečaja madžarskega forinta in švicarskega franka gibljeta znotraj stabilnega in stalnega razpona;
–
da lahko trajna in znatna sprememba makroekonomskih razmer in razmer na mednarodnem denarnem trgu povzroči znatno in celo neomejeno zvišanje mesečnih obrokov odplačila ter
–
da se lahko tečaj švicarskega franka v primerjavi s tečajem madžarskega forinta kadar koli trajno zviša in da zmerna narava prejšnjih nihanj teh tečajev ni nikakršno zagotovilo glede njune prihodnje stabilnosti.
13
Banka trdi, da so bile informacije o valutnem tveganju, ki jih je zagotovila, zadostne, saj je bila teoretična možnost spremembe menjalnega tečaja navedena v obvestilu iz točke 7 tega sklepa. V tem okviru naj bi bila navedena povezava med nihanjem tega tečaja in nihanjem zneska mesečnih obrokov odplačila. Potrošnikom naj bi bilo torej omogočeno razumeti, da bi se lahko znesek mesečnih obrokov neomejeno zvišal, odvisno od nihanja navedenega tečaja. Banka se sklicuje tudi na sodno prakso Kúria (vrhovno sodišče, Madžarska), v skladu s katero je „samo dejstvo, da je tožena stranka zagotovila informacije o valutnem tveganju, znak, da so ga morale tožeče stranke predvideti kot realno možnost“.
14
Predložitveno sodišče se sklicuje na sodbo z dne 20. septembra 2017, Andriciuc in drugi (C‑186/16, EU:C:2017:703), pri čemer poudarja, da morajo po njegovem mnenju informacije o valutnem tveganju, ki jih zagotovi banka, povprečnemu potrošniku, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, omogočiti ne le, da je seznanjen z možnostjo zvišanja ali znižanja vrednosti tuje valute, v kateri je bilo posojilo najeto, temveč tudi, da oceni potencialno znatne ekonomske posledice takega pogoja za njegove finančne obveznosti.
15
Vendar se to sodišče sprašuje o obsegu te zahteve, ki jo je določilo Sodišče, in o tem, ali morajo biti take ekonomske posledice izrecno razvidne iz informacij, ki jih je zagotovila banka. Zlasti se sprašuje, ali za izpolnitev navedene zahteve zadostuje, da zadevni potrošnik s podpisom posojilne pogodbe na splošno izjavi, da pozna in prevzema tveganja posojilne transakcije ob upoštevanju morebitne spremembe deviznega tečaja, ali pa mora banka zagotoviti tudi izrecne informacije o neomejenosti prevzetega tveganja.
16
V teh okoliščinah je Ráckevei Járásbíróság (okrajno sodišče v Ráckeveju, Madžarska) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je treba glede na razlago člena 4(2) Direktive [93/13], podano v sodbi [z dne 20. septembra 2017, Andriciuc in drugi (C‑186/16, EU:C:2017:703)], šteti, da je pogodbeno določilo o nošenju valutnega tveganja, ki – ne da bi se z njim valutno tveganje izključno in v celoti izrecno naložilo dolžniku – vsebuje le izjavo dolžnika, da ‚se zaveda morebitnih tveganj transakcije, tako zlasti tega, da lahko gibanje [tečaja] zadevne valute v razmerju do madžarskega forinta breme odplačila kredita tako poveča kot zmanjša‘, jasno in nedvoumno?
2.
Ali zgoraj navedeno pogodbeno določilo izpolnjuje zahtevo iz sodbe [z dne 20. septembra 2017, Andriciuc in drugi (C‑186/16, EU:C:2017:703)], da mora tako določilo potrošniku omogočati oceno – potencialno pomembnih – gospodarskih vplivov nošenja valutnega tveganja na njegove finančne obveznosti, ob upoštevanju, da dokument z naslovom [‚]Obvestilo o splošnih tveganjih financiranja v tuji valuti[‘], ki ga je ob sklenitvi pogodbe moral podpisati potrošnik, vsebuje enako sklicevanje na ugodne in neugodne učinke spremembe tečaja, s čimer napotuje na tendenco – na katero je nakazovalo tudi Magyar Bankszövetség (madžarsko združenje bank) – da se ti ugodni in neugodni finančni učinki na dolgi rok izenačijo?
3.
Ali zgoraj navedeno pogodbeno določilo izpolnjuje zahtevo iz sodbe [z dne 20. septembra 2017, Andriciuc in drugi (C‑186/16, EU:C:2017:703)], da mora tako določilo potrošniku omogočati oceno – potencialno pomembnih – gospodarskih vplivov nošenja valutnega tveganja na njegove finančne obveznosti, če ne v pogodbi, ne v obvestilu o valutnem tveganju, ki ga je bilo treba podpisati ob sklenitvi pogodbe, ne izrecno, ne implicitno ni navedeno, da bo lahko povečanje obroka odplačila tudi pomembno in celo neomejeno?
4.
Ali je treba glede na razlago člena 4(2) Direktive [93/13], podano v sodbi [z dne 20. septembra 2017, Andriciuc in drugi (C‑186/16, EU:C:2017:703)], šteti, da je pogodbeno določilo o nošenju valutnega tveganja, v katerem ni izrecno navedeno, da valutno tveganje izključno in v celoti nosi dolžnik, jasno in nedvoumno, če iz pogodbenih določil ni izrecno razvidno, da bo lahko povečanje obroka odplačila tudi pomembno in celo neomejeno?
5.
Ali tozadevna izjava potrošnika, ki je v tipiziranem aneksu k pogodbi formulirana na splošno, sama po sebi zadostuje za ugotovitev, da je obvestilo o valutnem tveganju izpolnjevalo zahtevo iz sodbe [z dne 20. septembra 2017, Andriciuc in drugi (C‑186/16, EU:C:2017:703)], v skladu s katero mora biti obvestilo tako, da lahko povprečni potrošnik na njegovi podlagi oceni tudi – potencialno pomembne – gospodarske vplive prevalitve valutnega tveganja na njegove finančne obveznosti, če ta sklep ni utemeljen z nobenim drugim določilom pogodbe in obvestila?
6.
Ali je glede na ugotovitve iz sodbe [z dne 20. septembra 2017, Andriciuc in drugi (C‑186/16, EU:C:2017:703)], s členom 4(2) Direktive [93/13] skladna interpretacija Kúria (vrhovno sodišče), da ‚to, da je tožena stranka tožečo stranko obvestila o valutnem tveganju, samo po sebi izraža, da je morala tožeča stranka realno računati s tem tveganjem‘?“
Vprašanja za predhodno odločanje
17
V skladu s členom 99 Poslovnika Sodišča lahko Sodišče, če je med drugim vprašanje, predloženo Sodišču v predhodno odločanje, enako vprašanju, o katerem je Sodišče že odločalo, ali če je iz sodne prakse mogoče jasno sklepati, kakšen je odgovor na tako vprašanje, na predlog sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli odloči z obrazloženim sklepom.
18
To določbo je treba uporabiti v tej zadevi.
19
Predložitveno sodišče s svojimi vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 4(2) Direktive 93/13 razlagati tako, da je zahteva po preglednosti pogojev pogodbe o posojilu, izraženem v tuji valuti, s katerimi je posojilojemalec izpostavljen valutnemu tveganju, izpolnjena, če mu je prodajalec ali ponudnik zagotovil splošne informacije o valutnem tveganju, vključno z vplivom sprememb menjalnega tečaja na njegove finančne obveznosti, in je ta potrošnik izjavil, da se v celoti zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz sklenitve te pogodbe.
20
Uvodoma je treba opozoriti, da je zgolj predložitveno sodišče pristojno, da se glede na okoliščine obravnavane zadeve izreče o opredelitvi domnevno nepoštenih pogojev. Vendar je Sodišče pristojno, da iz določb Direktive 93/13 – v obravnavanem primeru iz določb člena 4(2) te direktive – izpelje merila, ki jih predložitveno sodišče lahko uporabi ali mora uporabiti pri presoji pogodbenih pogojev glede na te določbe (sodba z dne 20. septembra 2018, OTP Bank in OTP Faktoring, C‑51/17, EU:C:2018:750, točka 72 in navedena sodna praksa).
21
V zvezi s tem iz ustaljene sodne prakse v zvezi z zahtevo po preglednosti izhaja, da je za potrošnika bistveno, da ima pred sklenitvijo pogodbe informacije o pogodbenih pogojih in posledicah navedene sklenitve. Potrošnik se zlasti na podlagi teh informacij odloči, ali se želi s prodajalcem ali ponudnikom pogodbeno zavezati s pristopom k pogojem, ki jih je ta predhodno sestavil (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 41, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 62 in navedena sodna praksa).
22
Iz tega sledi, da zahteve po preglednosti pogodbenih pogojev, kot izhaja iz člena 4(2) in člena 5 Direktive 93/13, ni mogoče zožiti zgolj na formalno in slovnično razumljivost teh pogojev. Ker sistem varstva, ki se izvaja s to direktivo, temelji na zamisli, da je potrošnik v razmerju do prodajalca ali ponudnika v podrejenem položaju zlasti glede ravni obveščenosti, je treba to zahtevo po jasnem in razumljivem oblikovanju pogodbenih pogojev in s tem po preglednosti, ki jo nalaga ta direktiva, razlagati široko (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 42, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 63 in navedena sodna praksa).
23
Zato je treba navedeno zahtevo razumeti tako, da se z njo ne zahteva le, da mora biti zadevni pogoj za potrošnika formalno in slovnično razumljiv, ampak tudi, da povprečni potrošnik, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, lahko razume, kako ta pogoj konkretno deluje, ter tako na podlagi natančnih in razumljivih meril oceni potencialno znatne ekonomske posledice takega pogoja za svoje finančne obveznosti (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 43, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 64 in navedena sodna praksa).
24
Vprašanje, ali je bila v obravnavani zadevi zahteva po preglednosti izpolnjena, mora predložitveno sodišče preučiti ob upoštevanju vseh upoštevnih dejstev, vključno z oglaševalsko vsebino in informacijami, ki jih je v okviru pogajanj o posojilnih pogodbah iz postopka v glavni stvari predložil posojilodajalec (glej v tem smislu sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 45, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 66).
25
Natančneje, nacionalno sodišče mora ob upoštevanju vseh okoliščin, ki so obstajale v času sklenitve posojilne pogodbe, preveriti, ali je bil potrošnik v obravnavani zadevi obveščen o vseh elementih, ki bi lahko vplivali na obseg njegove obveznosti in na podlagi katerih lahko presodi predvsem skupne stroške svojega posojila. Pri tej presoji ima na eni strani pomembno vlogo vprašanje, ali so pogoji te pogodbe v jasnem in razumljivem jeziku, tako da lahko povprečni potrošnik, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, presodi take stroške, in na drugi strani okoliščina, povezana z nenavedbo zadevnih informacij v posojilni pogodbi, ki so glede na naravo blaga in storitev, ki so predmet te pogodbe, bistvene (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 46, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 67 in navedena sodna praksa).
26
V obravnavani zadevi predložitveno sodišče poudarja, da so tožeče stranke v postopku v glavni stvari pred najemom posojil prejele obvestilo, ki je vsebovalo splošne informacije o valutnem tveganju. Poudarja tudi, da so bile tožeče stranke v postopku v glavni stvari v tem dokumentu, ki so ga podpisale, opozorjene na dejstvo, da bi lahko morebitne spremembe paritete med madžarskim forintom in švicarskim frankom povzročile dodatne stroške za posojilojemalca, za katere ni bilo mogoče predvideti niti dejanskega nastanka niti zneska. Vendar naj tožečim strankam v postopku v glavni stvari ne bi bila posredovana nobena konkretna informacija v zvezi z morebiti neomejenim zvišanjem mesečnih obrokov odplačila, ki bi ga lahko povzročilo znatno nihanje menjalnih tečajev. Informacije, ki so bile v zvezi s tem zagotovljene tožečim strankam v postopku v glavni stvari, naj bi namreč temeljile na domnevi, da bo ta pariteta ostala stabilna.
27
V zvezi s pogodbami o posojilu, izraženem v tuji valuti, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, je Sodišče že ugotovilo, da so za presojo iz točke 25 tega sklepa upoštevne vse informacije, ki jih zagotovi prodajalec ali ponudnik ter s katerimi se želi potrošniku pojasniti delovanje mehanizma menjave in tveganje, povezano z njim. Posebej pomembna so pojasnila o tveganjih posojilojemalca v primeru velikega znižanja vrednosti valute, ki je zakonito plačilno sredstvo v državi članici njegovega stalnega prebivališča, in zvišanja tuje obrestne mere (glej v tem smislu sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 48, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 69).
28
V zvezi s tem, kot je poudaril Evropski odbor za sistemska tveganja v Priporočilu CERS/2011/1 z dne 21. septembra 2011 o dajanju posojil v tujih valutah (UL 2011, C 342, str. 1), morajo finančne ustanove posojilojemalcem posredovati informacije, ki morajo zadostovati za sprejetje poučenih in preudarnih odločitev ter bi morale vsebovati vsaj to, kako bi na obroke za odplačilo posojila vplivala zelo velika depreciacija zakonitega plačilnega sredstva države članice, v kateri ima posojilojemalec stalno prebivališče, in povečanje tujih obrestnih mer (Priporočilo A – zavedanje posojilojemalcev o tveganjih, točka 1) (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 49, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 70 in navedena sodna praksa).
29
Natančneje, Sodišče je navedlo, da mora biti posojilojemalec jasno obveščen o tem, da se je s sklenitvijo pogodbe o posojilu, izraženem v tuji valuti, izpostavil valutnemu tveganju, ki ga bo morda, ekonomsko gledano, težko prevzel nase v primeru znižanja vrednosti valute, v kateri prejema dohodke. Poleg tega mora prodajalec ali ponudnik navesti mogoča nihanja menjalnih tečajev in tveganja, neločljivo povezana s sklenitvijo take pogodbe (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 50, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 71 in navedena sodna praksa).
30
Iz tega izhaja, da je treba za izpolnitev zahteve po preglednosti z informacijami, ki jih sporoči prodajalec ali ponudnik, povprečnemu potrošniku, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, omogočiti ne le, da razume, da lahko glede na nihanja menjalnega tečaja gibanje paritete med obračunsko valuto in valuto plačila povzroči neugodne posledice za njegove finančne obveznosti, ampak tudi, da v okviru najema posojila, izraženega v tuji valuti, razume dejansko tveganje, ki mu je izpostavljen v celotnem pogodbenem obdobju, v primeru velikega znižanja vrednosti valute, v kateri prejema dohodke, glede na tujo valuto, v kateri je izraženo posojilo (glej v tem smislu sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 51, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 72).
31
Sodišče je tako razsodilo, da v okviru pogodbe o posojilu, izraženem v tuji valuti, zaradi katere je potrošnik izpostavljen valutnemu tveganju, zahteve po preglednosti ni mogoče izpolniti s tem, da se temu potrošniku posredujejo informacije, četudi obširne, če te informacije temeljijo na domnevi, da bo pariteta med obračunsko valuto in valuto plačila ostala stabilna ves čas trajanja te pogodbe. To zlasti velja, kadar prodajalec ali ponudnik potrošnika ni obvestil o ekonomskih okoliščinah, ki bi lahko vplivale na nihanja menjalnih tečajev, zaradi česar potrošnik ni mogel konkretno razumeti potencialno resnih posledic, ki bi lahko izhajale iz najema posojila, izraženega v tuji valuti, za njegov finančni položaj (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 53, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 74).
32
Zato ob upoštevanju obveznosti prodajalca ali ponudnika, da zagotovi informacije, izjava potrošnika, da se v celoti zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz najema posojila, izraženega v tuji valuti, sama po sebi ne more imeti vpliva za namene presoje, ali je ta prodajalec ali ponudnik izpolnil navedeno zahtevo po preglednosti.
33
Nazadnje, opozoriti je treba tudi, da je med upoštevnimi elementi za presojo, navedeno v točki 25 tega sklepa, tudi jezik, ki ga je finančna institucija uporabila v predpogodbenih in pogodbenih dokumentih. Natančneje, neobstoj določil ali pojasnil, s katerimi bi bil posojilojemalec izrecno obveščen o obstoju posebnih tveganj, povezanih s pogodbami o posojilu, izraženem v tuji valuti, lahko potrdi, da zahteva po preglednosti, kot izhaja med drugim iz člena 4(2) Direktive 93/13, ni izpolnjena (sodbi z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, točka 54, in z dne 10. junija 2021, BNP Paribas Personal Finance, od C‑776/19 do C‑782/19, EU:C:2021:470, točka 75).
34
Glede na zgoraj navedene preudarke je treba na postavljena vprašanja odgovoriti, da je treba člen 4(2) Direktive 93/13 razlagati tako, da je zahteva po preglednosti pogojev pogodbe o posojilu, izraženem v tuji valuti, s katerimi je posojilojemalec izpostavljen valutnemu tveganju, izpolnjena le, če mu je prodajalec ali ponudnik zagotovil natančne in zadostne informacije o valutnem tveganju, ki povprečnemu potrošniku, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, omogočajo, da oceni tveganje morebiti znatnih negativnih ekonomskih posledic takih pogojev za njegove finančne obveznosti med celotnim trajanjem te pogodbe. V zvezi s tem okoliščina, da potrošnik izjavi, da se v celoti zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz sklenitve navedene pogodbe, sama po sebi nima vpliva za namene presoje, ali je prodajalec ali ponudnik izpolnil navedeno zahtevo po preglednosti.
Stroški
35
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških.
Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) sklenilo:
Člen 4(2) Direktive Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nepoštenih pogojih v potrošniških pogodbah je treba razlagati tako, da je zahteva po preglednosti pogojev pogodbe o posojilu, izraženem v tuji valuti, s katerimi je posojilojemalec izpostavljen valutnemu tveganju, izpolnjena le, če mu je prodajalec ali ponudnik zagotovil natančne in zadostne informacije o valutnem tveganju, ki povprečnemu potrošniku, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, omogočajo, da oceni tveganje morebiti znatnih negativnih ekonomskih posledic takih pogojev za njegove finančne obveznosti med celotnim trajanjem te pogodbe. V zvezi s tem okoliščina, da potrošnik izjavi, da se v celoti zaveda morebitnih tveganj, ki izhajajo iz sklenitve navedene pogodbe, sama po sebi nima vpliva za namene presoje, ali je prodajalec ali ponudnik izpolnil navedeno zahtevo po preglednosti.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: madžarščina.