62021CC0278
ĢENERĀLADVOKĀTES JULIANAS KOKOTES [JULIANE KOKOTT]
SECINĀJUMI,
sniegti 2022. gada 12. maijā (
1
)
Lieta C‑278/21
AquaPri A/S
pret
Miljø- og Fødevareklagenævnet
(Østre Landsret (Austrumu reģiona apelācijas tiesa, Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Direktīva 92/43/EEK – Dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzība – Īpaši aizsargājamās teritorijas – Ietekmes uz vidi novērtējuma vēlāka veikšana, ņemot vērā šīm teritorijām paredzētos aizsardzības mērķus – Novērtējuma nepieciešamības iepriekšēja pārbaude – Esošo zivju fermu radītas nitrāta ieneses – Nozīmes piešķiršana attiecīgās teritorijas ūdens apsaimniekošanas plānam un Natura 2000 programmai
I. Ievads
1.
Dzīvotņu direktīvas (
2
) 6. panta 3. punktā ir noteikts, ka iepriekš ir jānovērtē to plānu un projektu ietekme, kas var būtiski ietekmēt aizsargājamās teritorijas. Bet, vai šāds novērtējums ir jāveic arī tad, ja jau atļautas iekārtas turpmākai darbībai saskaņā ar valsts tiesībām ir nepieciešama jauna atļauja un ja sākotnējā atļauja ir tikusi piešķirta, neievērojot novērtēšanas pienākumu? Tas ir galvenais šī lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu jautājums.
2.
Gadījumā, ja šāds novērtējums ir jāveic, iesniedzējtiesa vēlas arī uzzināt, kāda nozīme šajā ziņā ir attiecīgās aizsargājamās teritorijas Ūdens apsaimniekošanas plānam un Natura 2000 programmai.
II. Atbilstošās tiesību normas
A.
Savienības tiesības
1. Dzīvotņu direktīva
3.
Atļaujas izsniegšana plāniem un projektiem, kas varētu būtiski ietekmēt atbilstoši Dzīvotņu direktīvai vai Putnu aizsardzības direktīvai (
3
) aizsargātu teritoriju, Dzīvotņu direktīvas 6. panta 2. un 3. punktā ir regulēta šādi:
“2.   Dalībvalstis veic attiecīgus pasākumus, lai īpaši aizsargājamās dabas teritorijās novērstu dabisko dzīvotņu un sugu dzīvotņu noplicināšanos, kā arī lai novērstu traucējumu, kas skar sugas, kuru dēļ noteikta attiecīgā teritorija, ja šāds traucējums varētu būt nozīmīgs attiecībā uz šīs direktīvas mērķiem.
3.   Visos plānos vai projektos, kas nav tieši saistīti ar konkrēto teritoriju vai nav vajadzīgi tās apsaimniekošanai, bet kas atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu būtiski ietekmēt minēto teritoriju, attiecīgi izvērtē ietekmi uz šo teritoriju, ievērojot tās aizsardzības mērķus. Ņemot vērā novērtējuma atzinumus par ietekmi uz minēto teritoriju, un saskaņā ar 4. punkta noteikumiem, kompetentā valsts iestāde piekrīt plāna vai projekta īstenošanai tikai tad, ja tā ir pārliecinājusies, ka netiks izjaukta attiecīgās teritorijas viengabalainība, un vajadzības gadījumā noskaidrojusi plašas sabiedrības viedokli.”
2. IVN direktīva
4.
Atbilstoši IVN direktīvas (
4
) 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā minētajai definīcijai jēdziens “projekts” ietver:
“–
celtniecības darbu vai citu ierīkošanu vai programmu izpildi,
–
citu iejaukšanos dabiskajā apkārtnē un ainavā, to skaitā iejaukšanos, kas saistīta ar minerālo resursu ieguvi”.
B.
Dānijas tiesības
5.
Vides aizsardzības likuma (Miljøbeskyttelseslov) 33. pantā ir paredzēts, ka noteiktiem uzņēmumiem vai iekārtām ir jāizsniedz atļauja. Saskaņā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu tas jo īpaši attiecas uz zivju audzētavām. Esošajām zivju audzētavām, kas vēl nebija apstiprinātas saskaņā ar šo tiesību normu, saskaņā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ņemot vērā pārejas noteikumu (
5
), līdz 2014. gada 15. martam bija jāiesniedz attiecīgs pieteikums atļaujas saņemšanai.
6.
Ar Dzīvotņu dekrēta (
6
) 6. panta 1. un 2. punktu tiek transponēts Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkts:
“6. § Pirms lēmuma pieņemšanas saskaņā ar 7. pantu ir jāizvērtē, vai projekts atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem un projektiem var būtiski ietekmēt Natura 2000 teritoriju. Novērtēšanas pienākums attiecas uz projektiem, kas nav tieši saistīti ar Natura 2000 teritorijas apsaimniekošanu vai nav tai nepieciešami.
2. punkts. Ja iestāde uzskata, ka projektam var būt būtiska ietekme uz Natura 2000 teritoriju, veic detalizētu ietekmes novērtējumu par projekta ietekmi uz Natura 2000 teritoriju, ņemot vērā attiecīgās teritorijas aizsardzības mērķi. Ja ietekmes novērtējums liecina, ka projekts negatīvi ietekmētu starptautisko aizsargājamo dabas teritoriju, saistībā ar pieteikumu nedrīkst izsniegt atļauju, izdarīt atkāpi vai to apstiprināt.”
7.
Dzīvotņu dekrēta 7. panta 7. punkta 6) apakšpunktā it īpaši ir paredzēts, ka 6. panta 1. un 2. punktu piemēro atļaujām saskaņā ar Vides aizsardzības likuma 33. pantu.
“7. punkts. 6. pants attiecas uz šādiem Vides aizsardzības likumā minētiem gadījumiem:
1)
–5) [..]
6)
atļaujas piešķiršana uzņēmumiem utt. atbilstoši Vides aizsardzības likuma 33. panta 1. punktam, 38. un 39. pantam.”
8.
No valsts Natura 2000 programmas 2016.–2021. gadam attiecībā uz Natura 2000 teritoriju Nr. 173, kas atrodas vistuvāk Onsevig zivju audzētavai, izriet, ka galvenā uzmanība tiek pievērsta ar teritoriju saistītām darbībām, un tā nenosaka prasības attiecībā uz ūdens kvalitāti, kuru nodrošina ūdens apsaimniekošanas plāns; tajā arī nav noteiktas nekādas īpašas prasības attiecībā uz slāpekļa ieneses samazināšanu, kas arī tiek reglamentēts citā likumā.
9.
Ūdens apsaimniekošanas plānā 2015.–2021. gadam attiecībā uz Sjælland (Zēlande, Dānija) upju baseinu apgabalu, kas pieņemts saskaņā ar iepriekšēju ietekmes novērtējumu atbilstoši Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktam un kas aptver arī Natura 2000 jūras teritorijas Nr. 173, 170 un 162, atsaucoties uz 2015. gada 22. novembra politisko vienošanos, t.s. lauksaimniecības un pārtikas paketi, ir norādīts, ka ir paredzētas slāpekļa emisijas 43 tonnu apmērā, lai nodrošinātu, ka esošās zivju audzētavas, uz kurām attiecas apsaimniekošanas plāni, var pilnībā izmantot tām piešķirtās spēkā esošās emisiju atļaujas.
III. Fakti un lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
10.
Dānijas ūdeņos kopumā darbojas 19 zivju audzētavas, no kurām dažas atrodas Natura 2000 teritorijā vai tuvu tai. Saistībā ar septiņām no šīm iekārtām notiek tiesvedība. Tajās galvenokārt tiek audzētas varavīksnes foreles. Iekārtas cita starpā izdala slāpekli un fosforu, kas varētu ietekmēt tuvējās Natura 2000 teritorijas.
11.
Onsevig ir viena no strīda pamatā esošajām zivju audzētavām. Tā pieder uzņēmumam AquaPri A/S, kuru šajā lietā pārstāv Dansk Akvakultur, Dānijas zivju audzēšanas nozares uzņēmumu asociācija. Tā atrodas Smolandes [Småland] ūdeņos aptuveni 1,7 km uz ziemeļiem no Natura 2000 teritorijas Nr. 173, aptuveni 10,5 km uz dienvidiem no Natura 2000 teritorijas Nr. 170 un aptuveni 12,4 km uz dienvidiem no Natura 2000 teritorijas Nr. 162. Tuvākās Natura 2000 teritorijas Nr. 173 noteikšanas pamatā bija dabiskās dzīvotnes smilšu sēkļi (1110), smilšu līdzenumi, ko nelielas plūdmaiņas gadījumā neklāj jūras ūdens (1140), līči (1160), rifi (1170) un īpašā prioritārā dabiskā dzīvotne lagūna (1150). Vairāku putnu aizsardzības teritoriju (Nr. 82, 83, 85 un 86) noteikšanas pamatā bija liels skaits vaislas putnu un/vai putnu, kas atpūšas.
12.
Teritoriāli kompetentā Storstrøms Amt (Stūrstrēmas apgabals) vides pārvalde 1999. gada 15. februārī piešķīra atļauju pārvietot zivju audzētavu uz tās pašreizējo atrašanās vietu.
13.
Stūrstrēmas apgabals 2006. gada 27. oktobrī piešķīra zivju audzētavai pārskatītu atļauju, kas tai ļāva palielināt slāpekļa emisijas par 0,87 tonnām – no 15,6 tonnām līdz 16,47 tonnām –, kā arī izmantot un nopludināt varu un trīs veidu antibiotikas. Stūrstrēmas apgabals pārbaudīja IVN nepieciešamību un, pamatojoties uz to, uzskatīja, ka palielināta slāpekļa noplūde neradītu būtisku ietekmi uz tuvumā esošo Natura 2000 teritoriju Nr. 173, un tāpēc nav jāveic projekta IVN. Šajā ziņā apgabals nevērtēja tiesisko regulējumu par starptautiskajām aizsargājamajām dabas teritorijām.
14.
Lēmums tika pārsūdzēts toreizējā pārsūdzības iestādē, proti, Naturklagenævnet (Dabas aizsardzības apelācijas padome), norādot uz ietekmi uz Natura 2000 teritoriju. Naturklagenævn apstiprināja Stūrstrēmas apgabala lēmumu. Tā konstatēja, ka IVN pārbaudes trūkumi nav tik būtiski, lai tie konkrētu varētu izraisīt pārbaudes spēkā neesamību.
15.
Atbilstoši tādējādi spēkā atstātajam Stūrstrēmas apgabala 2006. gada 27. oktobra lēmumam pieteikums vides atļaujas saņemšanai bija jāiesniedz uzraudzības iestādē vēlākais līdz 2014. gada 15. martam.
16.
Tāpēc AquaPri A/S iesniedza pieteikumu vides atļaujas saņemšanai zivju audzētavai Onsevig, ko galvenā vides aizsardzības iestāde Miljøstyrelse izsniedza 2014. gada 16. decembrī. Atbilstoši lēmumā minētajam tehniskajam vides novērtējumam vides aizsardzības iestāde balstījās uz pieņēmumu, ka zivju audzētava ne atsevišķi, ne kopā ar citiem plāniem vai projektiem nevar būtiski ietekmēt Natura 2000 teritoriju Nr. 173. Pieņemot šo lēmumu, vides aizsardzības iestāde atsaucās arī uz Stūrstrēmas apgabala 2006. gada 27. oktobrī izsniegto atļauju un to, ka pēc tam netika iesniegta nekāda informācija, kas liecinātu, ka zivju audzētavai būtu bijusi ietekme uz Natura 2000 teritoriju.
17.
Viena no dabas aizsardzības organizācijām pārsūdzēja 2014. gada 16. decembra vides atļauju Miljø- og Fødevareklagenævnet (Vides un pārtikas apelācijas padome, Dānija), kas to atcēla ar 2018. gada 13. marta lēmumu. Apelācijas padome savā lēmumā konstatēja, ka uz zivju audzētavai Onsevig piešķirto vides atļauju, kas ļauj turpināt iekārtas darbību, iepriekš nenovērtējot visas darbības ietekmi uz dzīvotni, attiecas pienākums veikt šādu novērtējumu. Tā minēto pamatoja tādējādi, ka atbilstoši Dānijas tiesību normām, ar kurām ir transponēts Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkts, iepriekš nebija veikts neviens visu šajā teritorijā esošo zivju audzētavu kopējās darbības ietekmes uz dzīvotni novērtējums. Uzturvielu piesārņojums, ko rada zivju audzētavas, kopā ar citiem plāniem un projektiem varot būtiski ietekmēt Natura 2000 teritorijas Nr. 173, 170 un 162, un tāpēc nevarot jau sākotnēji izslēgt risku, ka tiks nodarīts kaitējums dzīvotnēm, uz kuru pamata ir tikusi noteikta teritorija.
18.
AquaPri prasība par šo 2018. gada 13. marta lēmumu pašlaik tiek izskatīta Østre Landsret (Austrumu reģiona apelācijas tiesa, Dānija). Valsts tiesa uzdod Tiesai šādus jautājumus:
“1)
Vai Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka šis noteikums ir piemērojams tādai situācijai kā šajā lietā, kurā tiek lūgta atļauja turpināt esošās zivju audzētavas darbību, ja zivju audzētavas darbība un slāpekļa un citu uzturvielu noplūde ir nemainīga salīdzinājumā ar 2006. gadā atļauto darbību un noplūdi, bet ja saistībā ar iepriekšējo zivju audzētavai piešķirto atļauju netika veikts novērtējums par visu attiecīgajā apgabalā esošo zivju audzētavu kopējo darbību un kumulatīvo ietekmi, jo attiecīgās iestādes novērtēja tikai kopējo slāpekļa un citu vielu papildu noplūdi no konkrētās zivju audzētavas?
2)
Vai, lai atbildētu uz pirmo jautājumu, ir nozīme tam, ka valsts Upju baseinu apsaimniekošanas plānā 2015.–2021. gadam zivju audzētavu klātbūtne šajā apgabalā tiek ņemta vērā tiktāl, ciktāl tajā tiek noteikts konkrēts slāpekļa daudzums, lai nodrošinātu, ka esošās zivju audzētavas šajā apgabalā var izmantot tām piešķirtās esošās noplūdes atļaujas un ka faktiskā noplūde no zivju audzētavām nepārsniedz noteiktās robežas?
3)
Ja situācijā, kāda ir šajā lietā, jāveic novērtējums atbilstoši Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmajam teikumam, vai kompetentajai iestādei saistībā ar šo novērtējumu ir pienākums attiecībā uz šo teritoriju ņemt vērā slāpekļa noplūdes ierobežojumus, kas noteikti Upju baseinu apsaimniekošanas plānā 2015.–2021. gadam, un jebkuru citu būtisku informāciju un novērtējumus, kas varētu būt ietverti Upju baseinu apsaimniekošanas plānā vai Natura 2000 plānā?
19.
AquaPri A/S, Miljø- og Fødevareklareklagenævn (Vides un pārtikas apelācijas padome) un Eiropas Komisija sniedza paskaidrojumus rakstveidā, kā arī mutvārdos 2022. gada 24. marta tiesas sēdē.
IV. Vērtējums
20.
Šajā lietā galvenais jautājums ir par to, cik lielā mērā saistībā ar atļauju turpināt iekārtas darbību bez izmaiņām ir piemērojams Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta noteikums par ietekmes novērtējumu (par to A sadaļā). Gadījumā, ja šī tiesību norma ir piemērojama, iesniedzējtiesa vēlas arī noskaidrot, kāda nozīme šajā sakarā ir attiecīgās aizsargājamās teritorijas ūdens apsaimniekošanas plānam un Natura 2000 programmai. Jautājums tiek uzdots, pirmkārt, par ūdens apsaimniekošanas plānā noteikto slāpekļa emisiju nozīmi saistībā ar ietekmes novērtējuma nepieciešamības iepriekšēju pārbaudi (par to B sadaļā) un, otrkārt, par abu dokumentu nozīmi saistībā ar faktisko ietekmes novērtējumu (par to C sadaļā).
A.
Pirmais jautājums – ietekmes novērtējums, atkārtoti apstiprinot projektu
21.
Ar pirmo jautājumu ir jānoskaidro, vai saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu ir jāveic novērtējums par saderību ar attiecīgajai teritorijai noteiktajiem aizsardzības mērķiem, ja tiek atkārtoti piešķirta atļauja projektam, kura ietekme paliek nemainīga, bet šī ietekme netika vispusīgi novērtēta iepriekšējās atļaujas piešķiršanas laikā, kā arī netika ņemta vērā kumulatīvā ietekme kopā ar citiem plāniem un projektiem.
22.
Šis jautājums tiek uzdots, it īpaši ņemot vērā zivju audzētavu, kura darbojas jūrā netālu no Dānijas Smolandes [Småland] salas un kurai 2006. gadā tika piešķirta atļauja palielināt slāpekļa emisijas, neņemot vērā iepriekš apstiprinātās iekārtas slāpekļa emisijas vai slāpekļa nosēdumus no citiem avotiem. Lietas dalībnieki ir vienisprātis, ka šis 2006. gada novērtējums neatbilda Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktā izvirzītajām prasībām, jo atbilstoši tām tiek prasīts ņemt vērā attiecīgā projekta kumulatīvo ietekmi. Tomēr 2006. gada galīgā lēmuma spēkā esamība nav šīs tiesvedības priekšmets.
23.
Lai atbildētu uz pirmo jautājumu, vispirms es paskaidrošu, ka Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktā nav paredzēts pienākums veikt (jaunu) ietekmes novērtējumu, ja iepriekšējā atļauja neatbilst šajā tiesību normā izvirzītajām prasībām (pirmā jautājuma otrā daļa, par to 1. punktā). Tomēr pēc tam es izklāstīšu, ka, lai piešķirtu valsts tiesību aktos paredzētu jaunu atļauju projektam, ir jāveic arī jauns ietekmes novērtējums (pirmā jautājuma pirmā daļa, par to 2. punktā).
1. Atļaujas izsniegšanā projektam pagātnē pieļauto kļūdu sekas
24.
Saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu plānos vai projektos, kas atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu būtiski ietekmēt īpaši aizsargājamu dabas teritoriju direktīvas izpratnē, attiecīgi (
7
) izvērtē ietekmi uz šo teritoriju, ievērojot tās aizsardzības mērķus.
25.
Tas, ka projekts nav izvietots attiecīgajās Natura 2000 teritorijās, bet gan ārpus tām, nekādā veidā neizslēdz Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktā izvirzīto prasību piemērojamību (
8
).
26.
Šī novērtējuma mērķis ir sagatavoties projekta apstiprināšanai. Tas tāpēc, ka saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otro teikumu, ņemot vērā novērtējuma atzinumus par ietekmi uz minēto teritoriju, un saskaņā ar 6. panta 4. punkta noteikumiem, kompetentā valsts iestāde piekrīt plāna vai projekta īstenošanai tikai tad, ja tā ir pārliecinājusies, ka netiks izjaukta attiecīgās teritorijas viengabalainība.
27.
Līdz ar to Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktā ir paredzēta procedūra, lai ar iepriekšējas pārbaudes palīdzību nodrošinātu, ka visus plānus vai projektus, kas varētu būtiski ietekmēt minēto teritoriju, varētu apstiprināt tikai tad, ja netiks izjaukta attiecīgās teritorijas viengabalainība (
9
).
28.
Turpretim Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktā netiek pieprasīts, lai jau galīgo apstiprinājumu saņēmušam projektam šis novērtējums tiktu veikts atkārtoti, ja sākotnējais novērtējums ir bijis kļūdains (
10
). Tāpēc darbības turpināšanai bez izmaiņām parasti nav nepieciešams jauns novērtējums (
11
).
29.
Tomēr tas nenozīmē, ka šādas kļūdas un iespējamā ietekme uz aizsargājamām teritorijām ir pieļaujamas. Proti, ja vēlāk izrādās, ka jau apstiprināts projekts var izjaukt aizsargājamās teritorijas viengabalainību, izraisot pasliktinājumu vai būtiskus traucējumus, Dzīvotņu direktīvas 6. panta 2. punktā noteiktais pasliktinājuma aizliegums pieļauj iespēju īstenot būtisko vides kvalitātes saglabāšanas un aizsardzības mērķi, kas iekļauj dabisko dzīvotņu un savvaļas faunas un floras aizsardzību, kā tas minēts šīs direktīvas pirmajā apsvērumā (
12
). Darbību var uzskatīt par atbilstošu Dzīvotņu direktīvas 6. panta 2. punktam tikai tad, ja ir nodrošināts, ka tā nerada traucējumu, kas varētu būtiski ietekmēt minētās direktīvas mērķus, it īpaši tajā noteiktos saglabāšanas mērķus. Jau tas vien, ka pastāv iespēja vai risks, ka saimnieciskā darbība aizsargātajā teritorija var radīt nozīmīgus traucējumus, var būt šīs normas pārkāpums (
13
).
30.
Tāpēc AquaPri pamatoti uzsver, ka pienākums veikt tai izsniegtās atļaujas pārbaudi neizriet tieši no Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta, bet gan no 6. panta 2. punkta. Atkarībā no tā, kā valsts tiesībās tiek nodrošināta šīs tiesību normas piemērošana, nozīme saistībā ar iepriekš piešķirtās atļaujas turpmāku spēkā esamību it īpaši kopsakarā ar 6. panta 4. punktā paredzēto izņēmumu varētu būt tiesiskajai drošībai un tiesiskajai paļāvībai (
14
). Tāpēc šie apsvērumi arī varētu būt pamats tiesībām uz kompensāciju, ar ko AquaPri rēķinās atkārtota ietekmes novērtējuma gadījumā.
31.
Taču lietas pamatā esošā Apelācijas padomes lēmuma mērķis nav Dzīvotņu direktīvas 6. panta 2. punkta, bet gan 6. panta 3. punkta piemērošana. Šajā ziņā ir jākonstatē, ka atbilstoši šai tiesību normai nav jāveic jauns ietekmes novērtējums, ja darbības ietekme nav tikusi visaptveroši pārbaudīta saistībā ar spēkā esošu iepriekšēju atļauju un ja nav tikusi ņemta vērā arī kumulatīvā iedarbība kopā ar citiem plāniem un projektiem.
2. Atjaunota atļauja saskaņā ar Dānijas tiesībām
32.
Bet vai no tā arī izriet, ka Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktā nav prasīts novērtēt saderību ar attiecīgajai teritorijai noteiktajiem aizsardzības mērķiem gadījumā, ja šādam projektam tiek piešķirta atkārtota atļauja, kas prasīta saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ja projekta ietekme paliek nemainīga? Par to ir pirmā jautājuma pirmā daļa.
33.
Kā jau tikko izklāstīts, atbilstoši Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktam darbības nemainīgas turpināšanas gadījumā jauns ietekmes novērtējums nav jāveic un līdz ar to šai darbībai nav arī jāizsniedz jauna atļauja.
34.
Tomēr, ja dalībvalsts savos tiesību aktos paredz jaunu atļauju, šī atļauja Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otrā teikuma izpratnē var būt valsts kompetento iestāžu piekrišana projektam. Šādu piekrišanu minētās iestādes var dot tikai pēc tam, kad tās, ņemot vērā ietekmes novērtējuma secinājumus, ir konstatējušas, ka netiks izjaukta teritorijas viengabalainība.
a) Atļaujas izsniegšana projektam?
35.
Tomēr Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otrā teikuma izpratnē piekrišanai ir jābūt saistītai ar projektu.
36.
Lai gan Dzīvotņu direktīvā nav iekļauta jēdziena “projekts” definīcija, Tiesa vispirms ir atzinusi, ka jēdzienam “projekts” IVN direktīvas 1. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē ir būtiska nozīme, noskaidrojot to pašu jēdzienu Dzīvotņu direktīvas izpratnē (
15
). Atbilstoši tam par projektu uzskata celtniecības darbu vai citu ierīkošanu vai programmu izpildi, kā arī citu iejaukšanos dabiskajā apkārtnē un ainavā, tai skaitā iejaukšanos, kas saistīta ar minerālo resursu ieguvi.
37.
Tā kā ir paredzēta zivju audzētavas darbības turpināšana bez izmaiņām, atļaujas priekšmets nav iekārtas būvniecība. Tomēr nevar izslēgt, ka jau ar nemainīgu zivju audzētavas darbības turpināšanos saistītie papildu slāpekļa nosēdumi nākotnē aizsargājamajās teritorijās ir jāuzskata par citu iejaukšanos dabiskajā apkārtnē IVN direktīvas projekta definīcijas izpratnē (
16
).
38.
Taču, pat ja papildu slāpekļa nosēdumi nākotnē netiktu uzskatīti par iejaukšanos saskaņā ar IVN direktīvu, tas neliedz izdarīt pieņēmumu, ka ir konstatējams projekts Dzīvotņu direktīvas izpratnē, jo IVN direktīvā ietvertais projekta jēdziens ir šaurāks nekā tas, kas ir ietverts Dzīvotņu direktīvā (
17
). Piemērojot Dzīvotņu direktīvu, galvenokārt ir svarīgi, vai attiecīgā darbība var būtiski ietekmēt aizsargājamo teritoriju (
18
).
39.
To nevar a priori izslēgt saistībā ar darbībām, kas rada papildu slāpekļa nosēdumus aizsargātās dzīvotnēs (
19
), un uz to turklāt, šķiet, tiek balstīts strīda pamatā esošais Apelācijas padomes lēmums.
40.
Tomēr AquaPri atsaucas uz spriedumu Stadt Papenburg, saskaņā ar kuru noteiktas darbības, ja tās ir uzskatāmas par vienu darbību, ņemot vērā, cita starpā, to atkārtošanos, raksturu vai izpildes nosacījumus, var uzskatīt par vienu un to pašu projektu Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta izpratnē, kas ir atbrīvots no jaunas novērtēšanas procedūras saskaņā ar šo tiesību normu (
20
). Šī judikatūra attiecas uz atkārtotām darbībām, kas saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir tikušas atļautas vienu reizi uz nenoteiktu laiku. Spriedumā Stadt Papenburg runa bija par atļauju regulāri padziļināt upi, lai ļautu kuģot kuģiem ar noteiktu iegrimi (
21
).
41.
Kā norāda arī Komisija un Vides un pārtikas lietu apelācijas padome, šajā lietā tas tā nav, jo ar 2006. gada 27. oktobra atļauju netika atļauts turpināt zivju audzētavas darbību uz nenoteiktu laiku. Tieši pretēji, tajā jau tika norādīts uz atkārtotas atļaujas nepieciešamību.
b) Atļaujas nozīme saskaņā ar Vides aizsardzības likuma 33. pantu
42.
Tāpēc atbilde uz pirmā jautājuma pirmo daļu ir atkarīga no tā, vai 2006. gada 27. oktobra lēmumā noteiktā prasība ne vēlāk kā 2014. gada 15. martā iesniegt uzraudzības iestādē pieteikumu atļaujas saņemšanai piesārņojošai darbībai saskaņā ar Vides aizsardzības likuma 33. pantu nozīmē, ka ir jāsaņem jauna piekrišana Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otrā teikuma izpratnē. Lai saņemtu šādu atkārtotu piekrišanu projektam, būtu jāveic ietekmes novērtējums (
22
).
43.
Šajā ziņā vispirms ir jāprecizē, ka saskaņā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu šī prasība nebija atļauju izsniedzošās iestādes izvirzīts nosacījums, bet gan tikai norāde uz pienākumu, kas izriet tieši no Dānijas tiesību aktiem (
23
).
44.
Šo Dānijas tiesību normu saturu saistoši var izvērtēt tikai valsts tiesas, jo tas ir valsts tiesību jautājums. Tomēr Tiesa var sniegt norādījumus iesniedzējtiesai par to, kādām pazīmēm ir jāatbilst prasībai saņemt jaunu atļauju, lai varētu piemērot Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu.
45.
Ja pieprasītā atļauja ir tikai formalitāte, kā apgalvo AquaPri, tā nav piekrišana Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta izpratnē. Šāds pieņēmums būtu jāizdara, piemēram, ja atļauja būtu jāpiešķir obligāti, pamatojoties uz esošajām 1999. un 2006. gada atļaujām.
46.
Savukārt, ja valsts tiesībās paredzētajā jaunajā atļaujā faktiski tiek pieņemts lēmums par darbības turpināšanu, jaunā atļauja ir piekrišana Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta izpratnē, kas nozīmē, ka ir jāveic ietekmes novērtējums. Tas tāpēc, ka šajā gadījumā ar jauno atļauju tiek izlemts, vai darbības ietekme uz attiecīgo teritoriju turpināsies vai tiks pārtraukta.
47.
Lai gan lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu nav precizēta saskaņā ar Vides aizsardzības likuma 33. pantu vēlāk saņemamās atļaujas funkcija, Vides un pārtikas apelācijas padomes ieskatā, lai saņemtu šo atļauju, ir jāveic visaptveroša atļaujas izsniegšanas nosacījumu pārbaude. Tāpēc šķiet, ka runa ir par atļauju IVN direktīvas 1. panta 2. punkta c) apakšpunkta izpratnē, kurai ir jābalstās uz attiecīgā projekta ietekmes uz vidi visaptverošu vērtējumu (
24
), ja projektam ir nepieciešams šāds ietekmes uz vidi novērtējums. Prima facie šī pārbaude jo īpaši ietver Dānijas tiesību normas, ar kurām transponē Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu (
25
).
48.
Tādējādi šķiet, ka Vides aizsardzības likuma 33. pantā paredzētā atļauja ir uzskatāma par piekrišanu Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta otrā teikuma izpratnē un līdz ar to paredz arī ietekmes novērtējumu saskaņā ar 6. panta 3. punkta pirmo teikumu.
c) Tiesiskā drošība un tiesiskā paļāvība
49.
Nedz tiesiskās drošības, nedz tiesiskās paļāvības princips neliedz izdarīt iepriekš minētos apsvērumus. Proti, ja valsts tiesībās ir prasīta jauna atļauja iekārtas darbības turpināšanai, esošās atļaujas īpašnieks nevar paļauties uz to, ka šajā jaunajā atļaujā bez izmaiņām tiks pārņemts esošās atļaujas saturs.
50.
Tāpēc dalībvalsts var izslēgt tiesisko paļāvību uz atļaujas spēkā esamību, jau pirmās atļaujas izsniegšanas laikā skaidri paredzot pārskatīšanu vēlākā posmā – kā tas, šķiet, ir šajā lietā.
51.
Papildus ir jānorāda, ka, piemērojot šādu tiesisko regulējumu, pārbaudītās atļaujas īpašnieka tiesības uz kompensāciju, ar ko AquaPri rēķinās Dzīvotņu direktīvas 6. panta 2. punkta piemērošanas gadījumā, katrā ziņā nevarētu tikt balstītas uz tiesisko drošību un tiesisko paļāvību.
d) Atbilde uz pirmā jautājuma pirmo daļu
52.
Tāpēc uz pirmā jautājuma pirmo daļu ir jāatbild tādējādi, ka valsts tiesībās paredzēta jauna atļauja attiecībā uz darbību, kas turpinās bez izmaiņām, ir jāuzskata par piekrišanu Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta izpratnē, kuras saņemšanas priekšnoteikums ir ietekmes novērtējums, ja ar šo atļauju faktiski tiek lemts par darbības turpināšanu.
B.
Otrais jautājums – Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam iepriekšējās pārbaudes kontekstā
53.
Ar otro jautājumu ir jānoskaidro, cik liela nozīme ir Dānijas Ūdens apsaimniekošanas plānā 2015.–2021. gadam ietvertajām prasībām saistībā ar zivju audzētavu slāpekļa emisijām, kad tiek iepriekš pārbaudīts, vai ir jāveic pilnīgs ietekmes novērtējums saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu.
54.
Lai atbildētu uz šo jautājumu, es pieņemšu, ka saskaņā ar Dānijas tiesībām šim plānam var būt nozīme saistībā ar pamatlietā aplūkotā lēmuma tiesiskumu, lai gan šķiet, ka tas tika pieņemts tikai pēc tam, kad 2014. gadā zivju audzētavai tika atkārtoti piešķirta atļauja.
55.
Balstoties uz šo pieņēmumu, es vispirms precizēšu, kādi kritēriji ir jāizmanto, veicot minēto iepriekšējo pārbaudi, un pēc tam es izvērtēšu 2006. gada atļaujas un Ūdens apsaimniekošanas plāna 2015.–2021. gadam nozīmi šajā kontekstā.
1. Ietekmes novērtējuma nepieciešamība
56.
Atbilstoši Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmajam teikumam ietekme uz īpaši aizsargājamu teritoriju, ievērojot tās aizsardzības mērķus, ir jāizvērtē, ja plāns vai projekts atsevišķi vai kopā ar citiem plāniem vai projektiem varētu būtiski ietekmēt minēto teritoriju.
57.
Tāpēc pienākums veikt novērtējumu rodas, ja pastāv iespējamība vai risks, ka šis plāns vai projekts šo teritoriju būtiski ietekmēs (
26
). Jo īpaši ņemot vērā piesardzības principu, kurš ir augsta aizsardzības līmeņa politikas pamatā, ko vides jomā Savienība īsteno saskaņā ar LESD 191. panta 2. punktu, un saskaņā ar kuru interpretējama Dzīvotņu direktīva, šāds risks pastāv tad, ja, pamatojoties uz objektīviem apstākļiem, nevar izslēgt, ka šis plāns vai projekts attiecīgo teritoriju varētu būtiski ietekmēt (
27
). Šāds risks ir izvērtējams, it īpaši ņemot vērā īpašās pazīmes un vides apstākļus attiecīgajā teritorijā, kurus skar šie plāni vai projekti (
28
).
58.
Līdz ar to, ja pēc šīs iepriekšējās pārbaudes šaubas par būtiskas ietekmes trūkumu netiek kliedētas, ir jāveic Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmajā teikumā paredzētais pilnīgais ietekmes novērtējums (
29
).
2. 2006. gada atļauja
59.
Saistībā ar 2006. gada atļauju veiktās iepriekšējās pārbaudes trūkumi ir šī kritērija piemērošanas piemērs.
60.
Principā šī zivju audzētavas, kuras darbība turpinās bez izmaiņām, iepriekšēja pārbaude varētu būt objektīvs apstāklis, kas izslēdz ietekmes esamību (
30
). Tas tāpēc, ka šajā iepriekšējā pārbaudē tika secināts, ka iekārta aizsargājamās teritorijas būtiski neietekmē.
61.
Lai gan šāda iepriekšējas pārbaudes izmantošana ir lietderīga, tās veikšanas priekšnoteikums ir tāds, ka šajā pārbaudē jau ir vispusīgi un precīzi novērtēti aspekti, kuriem ir nozīme vēlākā lēmuma pieņemšanas brīdī. Tomēr, ja vēlākās atļaujas izsniegšanas brīdī izrādās, ka šajā iepriekšējā novērtējumā ir nepilnības, tas nevar izslēgt iespēju, ka attiecīgais plāns vai projekts būtiski ietekmē attiecīgo teritoriju.
62.
Šajā lietā lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pirmais jautājums ir balstīts uz pieņēmumu, ka 2006. gadā veiktā iepriekšējā pārbaude neaptvēra visas darbības un visu šajā teritorijā esošo zivju audzētavu kumulatīvo ietekmi, jo kompetentās iestādes novērtēja tikai attiecīgās zivju audzētavas pieprasītās slāpekļa u.c. papildu emisijas. Tomēr saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu svarīgi ir tas, vai projekts varētu būtiski ietekmēt aizsargājamo teritoriju kopā ar citiem plāniem un projektiem. Tāpēc bija jāņem vērā visu slāpekļa avotu, kas piesārņo attiecīgās aizsargājamās teritorijas, kumulatīvā ietekme.
63.
Turklāt, izsniedzot jaunu atļauju, būtu jāņem vērā arī slāpekļa avoti, kas ir radušies pa šo laiku.
64.
Tādējādi 2006. gadā veiktā iepriekšējā pārbaude ir nepilnīga, un atbilstoši tai nevar izslēgt, ka attiecīgā zivju audzētava kopā ar citiem slāpekļa nosēdumu avotiem būtiski ietekmē skartās teritorijas.
3. Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam
65.
Arī Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam faktiski var būt objektīvs apstāklis, kura dēļ nav jāveic atsevišķs ietekmes novērtējums saistībā ar plānā aplūkoto ietekmi.
66.
Proti, Tiesa tieši attiecībā uz slāpekļa nosēdumiem no dažādiem avotiem ir nospriedusi, ka vispārējais ietekmes novērtējums, kas veikts iepriekš, ļauj pārbaudīt iespējamo kumulatīvo iedarbību attiecīgajās teritorijās (
31
). Tomēr valsts tiesām ir rūpīgi un pilnīgi jāizvērtē, cik zinātniski pamatots ir attiecīgais novērtējums Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta izpratnē, kas papildina programmatisko pieeju, un šīs pieejas dažādie piemērošanas veidi (
32
).
67.
Proti, arī ar šādu vispārēju novērtējumu ir jāizslēdz iespēja, ka tajā analizētās attiecīgo projektu sekas būtiski ietekmē attiecīgo teritoriju, lai nebūtu jāveic šo projektu individuāls novērtējums saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu (
33
).
68.
Tāpēc tādam dokumentam, kurā, kā Ūdens apsaimniekošanas plānā 2015.–2021. gadam, ir noteiktas pieļaujamās zivju audzētavu slāpekļa emisijas, ir zinātniski jānodrošina, ka slāpekļa nosēdumi aizsargājamās teritorijās, kas izriet no šīm emisijām, kopā ar slāpekļa nosēdumiem no visiem citiem avotiem nesasniedz apmēru, kas apdraud šo teritoriju aizsardzības mērķus.
69.
Šajā ziņā nepietiek ar to, ka tiek ņemti vērā līdzīgi avoti, piemēram, šajā lietā, – citas zivju audzētavas. Drīzāk ir jāņem vērā katras atsevišķās aizsargājamās teritorijas piesārņojums, ko rada visi slāpekļa avoti, piemēram, arī lauksaimniecība, notekūdeņi un satiksme (
34
). Tas tāpēc, ka slāpekļa ietekmes uz dzīvotņu tipiem īpatnība ir tāda ka šī ietekme ir atkarīga no kopējā piesārņojuma (
35
).
70.
Turklāt Tiesa ir nospriedusi, ka, nosakot pieļaujamās slāpekļa emisijas, nedrīkst ņemt vērā ietekmi, kāda būs slāpekļa nosēdumu samazināšanas pasākumiem aizsargājamās teritorijās nākotnē (
36
).
71.
Saskaņā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam tika pieņemts, pamatojoties uz ietekmes novērtējumu, kas veikts saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu. Lai gan tas netieši liecina par to, ka plāns atbilst minētajām prasībām, iesniedzējtiesai būtu vēl jāizvērtē, vai šī pārbaude patiešām izslēdz, ka atļautās slāpekļa emisijas ietekmē aizsargājamās teritorijas.
72.
Šaubas rada arī tas, ka atļautās slāpekļa emisijas esot balstītas uz politisku kompromisu un noteiktas ar mērķi atļaut turpināt esošo zivju audzētavu darbību (
37
). Tas rada iespaidu, ka šī noteikšana nav vērsta uz to, lai zinātniski pamatoti novērstu būtisku ietekmi uz aizsargājamām teritorijām.
73.
Tomēr galu galā Ūdens apsaimniekošanas plāna 2015.–2021. gadam zinātniskā pamatotība ir jāvērtē valsts tiesām.
74.
Atkarībā no šī novērtējuma rezultātā izdarītajiem secinājumiem Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam gan var novērst jebkādas šaubas par to, ka strīda pamatā esošās iekārtas slāpekļa emisijas var būtiski ietekmēt aizsargājamās teritorijas. Tādā gadījumā vismaz šo emisiju dēļ nebūtu jāveic novērtējums saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu.
75.
Taču, ja Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam nevar kliedēt šīs šaubas, piemēram, tā zinātniskā pamatojuma trūkumu dēļ, nedrīkst atteikties no attiecīgo projektu individuāla novērtējuma saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta pirmo teikumu.
76.
Tāpēc uz otro jautājumu ir jāatbild tādējādi, ka noteiktu darbību pieļaujamās ietekmes uz vidi apmēra noteikšanai ūdens apsaimniekošanas plānā var būt izšķiroša nozīme, veicot iepriekšēju pārbaudi par šo darbību ietekmes novērtējuma nepieciešamību saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu, ja šis konstatējums izslēdz jebkādas šaubas par to, ka tajā paredzētās attiecīgo darbību sekas būtiski ietekmē attiecīgo teritoriju.
C.
Trešais jautājums – Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam un Natura 2000 programma ietekmes novērtējumā
77.
Trešais jautājums ir par aizsargājamās teritorijas Ūdens apsaimniekošanas plāna 2015.–2021. gadam, kā arī Natura 2000 programmas ņemšanu vērā ietekmes uz vidi novērtējumā, kas kļūst nepieciešams, ja iepriekšējā pārbaudē neizdodas izslēgt jebkādas šaubas par būtisku ietekmi uz aizsargājamām teritorijām.
78.
Šādā ietekmes novērtējumā ir jābūt ietvertiem pilnīgiem, precīziem un galīgiem konstatējumiem, kas varētu kliedēt jebkuras zinātniski pamatotas šaubas par projekta ietekmi uz attiecīgo aizsargājamo teritoriju (
38
).
79.
Ja Ūdens apsaimniekošanas plānā 2015.–2021. gadam būtu ietverti šādi konstatējumi, atbilstoši apsvērumiem, kas ir tikuši izdarīti par otro jautājumu, visticamāk, ietekmes novērtējums nebūtu nepieciešams – vismaz attiecībā uz iespējamu ietekmi slāpekļa nosēdumu dēļ.
80.
Savukārt, ja ietekmes novērtējums būtu jāveic, jo Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam nevar kliedēt jebkādas šaubas par slāpekļa nosēdumiem, arī tā ņemšanai vērā ietekmes novērtējuma kontekstā būtu jābūt piesardzīgai.
81.
Ja plānā paredzētās citu avotu slāpekļa emisijas ir ticamas, tās vismaz varētu izmantot, lai noteiktu ietekmi, ko novērtējamā zivju audzētava rada kopā ar citiem plāniem un projektiem.
82.
Tomēr to, ka šīs kumulatīvās sekas neizjauc teritorijas viengabalainību, no plāna var secināt tikai tad, ja tajā ir iekļauti pilnīgi, precīzi un galīgi konstatējumi, kas varētu kliedēt jebkādas zinātniski pamatotas šaubas par slāpekļa emisiju nelabvēlīgo ietekmi uz aizsargājām teritorijām.
83.
Tas tā varētu būt tikai tad, ja šaubas, kas saglabājās iepriekšējā pārbaudē un kas pamato vajadzību veikt pilnīgu ietekmes novērtējumu, nav uzskatāmas par pamatotām zinātniskām šaubām, vismaz ņemot vērā šo pilno novērtējumu.
84.
Turklāt aizsargājamās teritorijas Natura 2000 programmai nav nekādas nozīmes, vērtējot slāpekļa nosēdumu ietekmi uz teritoriju. Tas tāpēc, ka šajā programmā ir skaidri norādīts, ka tajā nav ietvertas nekādas prasības attiecībā uz pasākumiem saistībā ar ūdens kvalitāti, kas tiek nodrošināta ar Ūdens apsaimniekošanas plānu, kā arī nav noteiktas nekādas konkrētas prasības slāpekļa pienesumu samazināšanai, ko arī regulē cits likums.
85.
Tāpēc uz trešo jautājumu ir jāatbild tādējādi, ka tādiem dokumentiem kā aizsargājamās teritorijas Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam un Natura 2000 programma ir nozīme, novērtējot plānu vai projektu ietekmi uz aizsargājamām teritorijām saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu, ciktāl tajos ir ietverti precīzi un galīgi konstatējumi, kuri spēj kliedēt jebkādas zinātniski pamatotas šaubas par šī projekta sekām, kas varētu ietekmēt aizsargājamo teritoriju.
V. Secinājumi
86.
Tādēļ es ierosinu Tiesai uz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbildēt šādi:
1)
Atbilstoši Direktīvas 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību 6. panta 3. punktam jauns ietekmes novērtējums nav jāveic, ja darbības ietekme nav vispusīgi novērtēta iepriekšējā spēkā esošā atļaujā un nav arī tikusi ņemta vērā kumulatīvā ietekme ar citiem plāniem un projektiem.
Taču valsts tiesībās paredzēta jauna atļauja attiecībā uz darbību, kas turpinās bez izmaiņām, ir jāuzskata par piekrišanu tai Direktīvas 92/43 6. panta 3. punkta izpratnē, kuras saņemšanas priekšnoteikums ir ietekmes novērtējums, ja ar šo atļauju faktiski tiek lemts par darbības turpināšanu.
2)
Noteiktu darbību pieļaujamās ietekmes uz vidi apmēra noteikšanai Ūdens apsaimniekošanas plānā var būt izšķiroša nozīme, veicot iepriekšēju pārbaudi par šo darbību ietekmes novērtējuma nepieciešamību saskaņā Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktu, ja šis konstatējums izslēdz jebkādas šaubas par to, ka tajā ietvertās attiecīgo darbību sekas būtiski ietekmē attiecīgo teritoriju.
3)
Tādiem dokumentiem kā aizsargājamās teritorijas Ūdens apsaimniekošanas plāns 2015.–2021. gadam un Natura 2000 programma ir nozīme, novērtējot plānu vai projektu ietekmi uz aizsargājamām teritorijām saskaņā ar Direktīvas 92/43 6. panta 3. punktu, ciktāl tajos ir ietverti precīzi un galīgi konstatējumi, kuri spēj kliedēt jebkādas zinātniski pamatotas šaubas par šī projekta sekām, kas varētu ietekmēt aizsargājamo teritoriju.
(
1
)	Oriģinālvaloda – vācu.
(
2
)	Padomes Direktīva 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV 1992, L 206, 7. lpp.) redakcijā, kura grozīta ar Padomes Direktīvu 2013/17/ES (2013. gada 13. maijs), ar ko pielāgo dažas direktīvas vides jomā saistībā ar Horvātijas Republikas pievienošanos (OV 2013, L 158, 193. lpp.).
(
3
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/147/EK (2009. gada 30. novembris) par savvaļas putnu aizsardzību (OV 2010, L 20, 7. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2013/17.
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV 2012, L 26, 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2014/52/ES (OV 2014, L 124, 1. lpp.).
(
5
)	Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu 19. punktā ir atsauce uz Bekendtgørelse nr. 1458 af 12. december 2017 om godkendelse af listevirksomhed (godkendelsesbekendtgørelsen) (2017. gada 12. decembra Dekrēts Nr. 1458 par atļaujām attiecībā uz sarakstā iekļautām darbībām) 70. panta 2. punktu un 2. pielikuma I 205. punktu. Iespējams, šis pienākums sākotnēji tika ieviests ar Bekendtgørelse om ændring af bekendtgørelse om godkendelse af listevirksomhed (BEK nr 143 af 01/03/2006) 3. panta 3. punkta otro teikumu.
(
6
)	Bekendtgørelse nr. 188 af 26. februar 2016 om udpegning og administration af internationale naturbeskyttelsesområder (habitatbekendtgørelsen) (2016. gada 26. februāra Dekrēts Nr. 188 par starptautisko aizsargājamo dabas teritoriju noteikšanu un pārvaldību).
(
7
)	Šādi Dzīvotņu direktīvas desmitajā apsvērumā un Dzīvotņu direktīvas sākotnējās valodu redakcijās spāņu, grieķu, angļu, franču, holandiešu un portugāļu valodās.
(
8
)	Spriedumi, 2006. gada 10. janvāris, Komisija/Vācija (C‑98/03, EU:C:2006:3, 44. un 51. punkts), 2019. gada 29. jūlijs, Inter‑Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 136. punkts), un 2020. gada 9. septembris, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, 26. punkts).
(
9
)	Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 34. punkts), 2019. gada 29. jūlijs, Inter‑Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 117. punkts), un 2020. gada 9. septembris, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, 25. punkts).
(
10
)	Šajā nozīmē spriedums, 2005. gada 20. oktobris, Komisija/Apvienotā Karaliste (C‑6/04, EU:C:2005:626, 58. punkts).
(
11
)	Šajā nozīmē spriedums, 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 78.–83. punkts).
(
12
)	Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 37. punkts), un 2010. gada 14. janvāris, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, 49. punkts).
(
13
)	Spriedumi, 2016. gada 14. janvāris, Grüne Liga Sachsen u.c. (C‑399/14, EU:C:2016:10, 41. un 42. punkts), 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 85. punkts), kā arī 2021. gada 24. jūnijs, Komisija/Spānija (Donjanas dabas teritorijas noplicināšanās) (C‑559/19, EU:C:2021:512, 153. un 155. punkts).
(
14
)	Spriedums, 2016. gada 10. novembris, Komisija/Grieķija (C‑504/14, EU:C:2016:847, 41. punkts), kā arī mani secinājumi lietās Komisija/Bulgārija (Kaliakra) (C‑141/14, EU:C:2015:528, 86. punkts), un Komisija/Grieķija (Kyparissia) (C‑504/14, EU:C:2016:105, 40. punkts).
(
15
)	Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 26. punkts), 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 60. punkts), kā arī 2019. gada 29. jūlijs, Inter‑Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 122. punkts).
(
16
)	Skat. spriedumu, 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 72. punkts).
(
17
)	Skat. spriedumus, 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 63.–66. punkts), un 2020. gada 9. septembris, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, 29. punkts).
(
18
)	Spriedums, 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 68.–70. punkts).
(
19
)	Ilustratīvi – mani secinājumi apvienotajās lietās Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:622, it īpaši 61. un nākamie, kā arī 104. un nākamie punkti).
(
20
)	Spriedumi, 2010. gada 14. janvāris, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, 47. un 48. punkts), 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 78.–80. punkts).
(
21
)	Spriedums, 2010. gada 14. janvāris, Stadt Papenburg (C‑226/08, EU:C:2010:10, 11., 47. un 48. punkts).
(
22
)	Šajā nozīmē skat. spriedumus, 2019. gada 29. jūlijs, Inter‑Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 130. punkts), un 2020. gada 9. septembris, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, 38. un 39. punkts). Skat. jau arī spriedumu, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 28. punkts).
(
23
)	Skat. iepriekš 5. zemsvītras piezīmi.
(
24
)	Spriedums, 2022. gada 24. februāris, Namur‑Est Environnement (C‑463/20, EU:C:2022:121, 48. un 58. punkts).
(
25
)	Dānijas Dzīvotņu dekrēta 6. panta 1. un 2. punkts, kā arī 7. panta 7. punkta 6) apakšpunkts.
(
26
)	Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 41. un 43. punkts), kā arī 2019. gada 29. jūlijs, Inter‑Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 119. punkts).
(
27
)	Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 44. punkts), kā arī 2019. gada 29. jūlijs, Inter‑Environnement Wallonie un Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C‑411/17, EU:C:2019:622, 134. punkts).
(
28
)	Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 48. punkts), 2014. gada 15. maijs, Briels u.c. (C‑521/12, EU:C:2014:330, 20. punkts), kā arī 2018. gada 12. aprīlis, People Over Wind un Sweetman (C‑323/17, EU:C:2018:244, 34. punkts).
(
29
)	Spriedumi, 2004. gada 7. septembris, Waddenvereniging un Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 44. punkts), 2011. gada 26. maijs, Komisija/Beļģija (C‑538/09, EU:C:2011:349, 41. punkts), un 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 114. punkts).
(
30
)	Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 9. septembris, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, 54. punkts).
(
31
)	Spriedums, 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 96. punkts).
(
32
)	Spriedums, 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 101. punkts).
(
33
)	Skat. iepriekš 57. punktu.
(
34
)	Skat. manus secinājumus apvienotajās lietās Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:622, 49. un nākamie punkti).
(
35
)	Skat. manus secinājumus apvienotajās lietās Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:622, 41. punkts).
(
36
)	Spriedums, 2018. gada 7. novembris, Coöperatie Mobilisation for the Environment u.c. (C‑293/17 un C‑294/17, EU:C:2018:882, 126.–130. punkts).
(
37
)	Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu 12. punkts, kā arī Ūdens apsaimniekošanas plāna 5. un 74. lpp.
(
38
)	Spriedumi, 2013. gada 11. aprīlis, Sweetman u.c. (C‑258/11, EU:C:2013:220, 44. punkts), 2018. gada 17. aprīlis, Komisija/Polija (Belovežas gārša) (C‑441/17, EU:C:2018:255, 114. punkts), un 2020. gada 9. septembris, Friends of the Irish Environment (C‑254/19, EU:C:2020:680, 55. punkts).