62022CJ0123_RES
Lieta C‑123/22
Eiropas Komisija
pret
Ungāriju
Tiesas (ceturtā palāta) 2024. gada 13. jūnija spriedums
Valsts pienākumu neizpilde – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Direktīva 2008/115/EK, 2013/32/ES un 2013/33/ES – Starptautiskās aizsardzības piešķiršanas procedūra – Efektīva piekļuve – Robežprocedūra – Procesuālās garantijas – To trešo valstu valstspiederīgo atgriešana, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi – Prasības, kas celtas par administratīviem lēmumiem, ar kuriem ir noraidīts starptautiskās aizsardzības pieteikums – Tiesības palikt teritorijā – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Neizpilde – LESD 260. panta 2. punkts – Naudas sodi – Samērīgums un preventīvs raksturs – Naudas sods – Kavējuma nauda
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Izpildes termiņš – Atsauces datums pienākumu neizpildes esamības novērtēšanai – Brīdinājumā noteiktā termiņa beigas
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 56. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Sekas – Pienākumus neizpi1dījušās dalībvalsts pienākumi – Sprieduma pilnīga izpilde – Iestāžu, kas piedalās likumdošanas varas īstenošanā, pienākumi – Valsts tiesību normu grozīšana tā, lai tās atbilstu Savienības tiesību prasībām
(LESD 260. panta 1. punkts)
(skat. 57. punktu)
Dalībvalstis – Pienākumi – Pienākumu neizpilde – Ar valsts tiesību sistēmu pamatots attaisnojums – Pamatojums, kas balstīts uz praktiskām, administratīvām vai finansiālām grūtībām – Nepieļaujamība
(LES 4. panta 3. punkts; LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 74., 121. un 122. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Sekas – Pienākumus neizpi1dījušās dalībvalsts pienākumi – Sprieduma pilnīga izpilde – Pienākums grozīt valsts tiesību normas tā, lai tās atbilstu Savienības tiesību prasībām – Tikai administratīvās prakses grozīšana – Pienākumu neizpilde
(LESD 260. panta 1. punkts)
(skat. 80. un 81. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Mērķis – Analogu pārkāpumu atkārtošanās novēršana
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 96. un 97. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Naudas soda uzlikšana – Tiesas novērtējuma brīvība – Vērtēšanas kritēriji – Analogu pārkāpumu atkārtošanās nākotnē efektīva novēršana
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 98.–101. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Naudas sods – Summas noteikšana – Kritēriji – Pārkāpuma smagums – Tiesas sprieduma izpilde – Tādu tiesību normu fundamentālais raksturs, kas ir konstatētās pienākumu neizpildes priekšmets – Sistemātiska un apzināta izvairīšanās no kopējās politikas piemērošanas kopumā – Pienākumu neizpilde, kas izriet no vispārējas un ilgstošas prakses, ar kuru tiek pārkāpts solidaritātes un taisnīga atbildības sadalījuma starp dalībvalstīm princips – Attiecīgās dalībvalsts pārkāpjošās rīcības atkārtotais raksturs
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 102., 104.–118. un 120. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Naudas sods – Apmēra noteikšana – Kritēriji – Pārkāpuma ilgums – Vērtējums dienā, kad Tiesa veic faktu pārbaudi
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 126. un 127. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Izpildes termiņš – Izpilde, kas jāuzsāk nekavējoties un jāpabeidz, cik ātri vien iespējams
(LESD 260. panta 1. punkts)
(skat. 130. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Naudas sods – Apmēra noteikšana – Kritēriji – Maksātspēja – Attiecīgās dalībvalsts iekšzemes kopprodukts – Vērtēšanas datums
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 131. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Kavējuma nauda – Naudas sods – Abu sankciju apvienošana – Pieļaujamība
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 134. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Kavējuma nauda – Samaksas pienākums – Nosacījums – Pienākuma neizpildes turpināšanās līdz Tiesas veiktai faktu pārbaudei
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 135. punktu)
Prasība sakarā ar pienākumu neizpildi – Tiesas spriedums, ar kuru konstatēta pienākumu neizpilde – Pienākuma izpildīt spriedumu neizpilde – Naudas sodi – Kavējuma nauda – Veida un apmēra noteikšana – Tiesas novērtējuma brīvība – Kritēriji
(LESD 260. panta 2. punkts)
(skat. 138.–141. punktu)
Rezumējums
Tiesa piespriež Ungārijai maksāt naudas sodu 200000000 EUR un kavējuma naudu par kopējo summu 1000000 EUR dienā par to, ka šī dalībvalsts nav izpildījusi spriedumu Komisija/Ungārija (Starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšana) (
1
).
Šajā 2020. gada 17. decembrī pasludinātajā spriedumā Tiesa nosprieda, ka Ungārija nav izpildījusi Procedūru direktīvā (
2
), Uzņemšanas direktīvā (
3
) un Atgriešanas direktīvā (
4
) paredzētos pienākumus. Konkrētāk, Ungārija nebija izpildījusi savus pienākumus, pirmkārt, attiecībā uz piekļuvi starptautiskās aizsardzības procedūrai, otrkārt, attiecībā uz starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju aizturēšanu Reskes [Röszke ]un Tompas [Tompa] tranzīta zonās, treškārt, attiecībā uz trešo valstu valstspiederīgo, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi, izraidīšanu, kā arī, ceturtkārt, attiecībā uz starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju tiesībām palikt Ungārijas teritorijā līdz viņu tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību īstenošanai paredzētā termiņa beigām un, ja šīs tiesības izmantotas paredzētajā termiņā, – gaidot pārsūdzības iznākumu.
2021. gada 9. jūnijā Eiropas Komisija nosūtīja Ungārijai brīdinājuma vēstuli saskaņā ar LESD 260. panta 2. punktu (
5
), uzskatīdama, ka šī dalībvalsts nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2020. gada spriedumu Komisija/Ungārija. Tā aicināja šo dalībvalsti sniegt apsvērumus divu mēnešu laikā.
Tā kā Komisija nebija apmierināta ar Ungārijas atbildēm, tā, pamatodamās uz LESD 260. panta 2. punktu, vērsās Tiesā ar prasību sakarā ar pienākumu neizpildi, lūdzot konstatēt, ka, neraugoties uz Reskes un Tompas tranzīta zonu slēgšanu, šī dalībvalsts nav izpildījusi šo spriedumu, un piespriest tai samaksāt naudas sodu un kavējuma naudu par katru dienu līdz šī sprieduma pilnīgai izpildei.
Tiesa apmierina Komisijas prasību.
Tiesas vērtējums
Savā šīsdienas spriedumā Tiesa konstatē, ka, beidzoties brīdinājuma vēstulē noteiktajam termiņam, proti, 2021. gada 9. jūnijā Ungārija nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 2020. gada spriedumu Komisija/Ungārija. Šiem pasākumiem katrā ziņā jābūt saderīgiem ar Savienības tiesību normām, kuru pārkāpums ir konstatēts šajā spriedumā, un tiem jāļauj pareizi piemērot šīs tiesību normas. Brīdinājuma vēstulē noteiktā termiņa beigās, neskaitot Reskes un Tompas tranzīta zonu slēgšanu, valsts tiesību akti, kas bija 2020. gada sprieduma Komisija/Ungārija priekšmets, nebija grozīti tā, lai tie atbilstu šīm prasībām. Konkrēti, valsts tiesību aktu, kuri bija sprieduma Komisija/Ungārija (Iepriekšējs paziņojums par nodomu iesniegt patvēruma pieteikumu) (
6
) priekšmets, grozījumi nevar tikt uzskatīti par pasākumu, kas vajadzīgs 2020 gada sprieduma Komisija/Ungārija izpildei, jo tas nav saderīgs ar Direktīvas 2013/32 6. pantā paredzētajiem pienākumiem, kuru pārkāpums tika konstatēts šajā pēdējā minētajā spriedumā.
Turklāt tas, ka Ungārija nav izpildījusi šo spriedumu, ārkārtīgi nopietni ietekmē gan sabiedrības intereses, gan privātās intereses, it īpaši to trešo valstu valstspiederīgo un bezvalstnieku intereses, kuri vēlas lūgt starptautisko aizsardzību.
Vispirms jāuzsver tiesību normu, kas ir konstatētās pienākumu neizpildes priekšmets, nozīmīgums. Šajā ziņā, pirmkārt, šīs fundamentālās tiesību normas – Procedūru direktīvas 6. pantam – pārkāpums sistemātiski liedz jebkādu piekļuvi starptautiskās aizsardzības procedūrai, padarot par neiespējamu Ungārijai piemērot visu kopējo politiku patvēruma jomā. Tas, ka dalībvalsts sistemātiski un apzināti izvairās no kopējās politikas piemērošanas kopumā, ir vēl nepieredzēts un ārkārtīgi smags Savienības tiesību pārkāpums, kas rada būtisku apdraudējumu šo tiesību vienotībai un dalībvalstu vienlīdzības principam, kurš atgādināts LES 4. panta 2. punktā. Otrkārt, Procedūru direktīvas 46. panta 5. punkta ievērošana savukārt ir nepieciešama, lai attiecībā uz starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzējiem nodrošinātu efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principa – kas attiecīgajām personām izriet no Savienības tiesībām un kas ir vispārējs Savienības tiesību princips, kurš izriet no dalībvalstīm kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām, – efektivitāti. Treškārt, Atgriešanas direktīvas 5., 6., 12. un 13. pantā noteiktās pamatgarantijas ir galvenās prasības, kas piemērojamas to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanai, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi, un tas ir jautājums, kurš ir kopējās imigrācijas politikas galvenais elements.
Turpinot – Ungārijas rīcības sekas ir tādas, ka uz citām dalībvalstīm tiek pārnesta tās atbildība, tostarp finansiālā ziņā, nodrošināt starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanu Savienībā, izskatīt pieteikumus, ievērojot procedūras šīs aizsardzības piešķiršanai un atņemšanai, kā arī nodrošināt Savienības tiesībām atbilstošu tādu trešo valstu valstspiederīgo, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi, atgriešanas kārtību. Šāda rīcība ārkārtīgi nopietni apdraud solidaritātes un taisnīga atbildības sadalījuma starp dalībvalstīm principu. Šajā ziņā Tiesa atgādina, ka solidaritātes princips ir viens no Savienības tiesību pamatprincipiem un ir viena no dalībvalstīm kopīgām vērtībām, uz kurām Savienība balstīta saskaņā ar LES 2. pantu. Tas, ka dalībvalsts vienpusēji izjauc līdzsvaru starp priekšrocībām un izmaksām, kas izriet no tās piederības Savienībai, liek apšaubīt dalībvalstu vienlīdzības Savienības tiesībās principa ievērošanu. Šī solidaritātes pienākuma, ko dalībvalstis ir uzņēmušās, pievienojoties Savienībai, neizpilde ietekmē pat Savienības tiesību sistēmas pašus galvenos pamatus.
Turklāt Ungārijas pārkāpjošās rīcības, kas ir pamats vairākiem citiem notiesājošiem spriedumiem starptautiskās aizsardzības jomā (
7
), atkārtošanās ir atbildību pastiprinošs apstāklis. Ungārijas rīcība pēc 2020. gada sprieduma Komisija/Ungārija pierāda, ka šī dalībvalsts nav rīkojusies atbilstoši tās lojālas sadarbības pienākumam, lai izbeigtu Tiesas konstatēto pienākumu neizpildi, un tas ir atbildību pastiprinošs apstāklis.
Šādos apstākļos, ņemot vērā it īpaši attiecīgo pārkāpumu ārkārtējo smagumu un Ungārijas lojālas sadarbības trūkumu, lai tos izbeigtu, pienākumu neizpildes ilgumu un šīs dalībvalsts maksātspēju, Tiesa piespriež šai dalībvalstij samaksāt Eiropas Komisijai 200000000 EUR naudas sodu un kavējuma naudu 1000000 dienā, sākot no šīs dienas līdz 2020. gada sprieduma Komisija/Ungārija izpildes dienai.
(
1
)	Spriedums, 2020. gada 17. decembris, Komisija/Ungārija (Starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšana) (C‑808/18, EU:C:2020:1029, turpmāk tekstā – “2020. gada spriedums Komisija/Ungārija”).
(
2
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (OV 2013, L 180, 60. lpp.) (turpmāk tekstā – “Procedūru direktīva”). Tiesa konstatēja, ka nav izpildīti šīs direktīvas 6. pantā, 24. panta 3. punktā, 43. pantā un 46. panta 5. punktā paredzētie pienākumi.
(
3
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/33/ES (2013. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka standartus starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju uzņemšanai (OV 2013, L 180, 96. lpp.) (turpmāk tekstā – “Uzņemšanas direktīva”). Tiesa konstatēja, ka nav izpildīti šīs direktīvas 8., 9. un 11. pantā paredzētie pienākumi.
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi (OV 2008, L 348, 98. lpp.) (turpmāk tekstā – “Atgriešanas direktīva”). Tiesa konstatēja, ka nav izpildīti šīs direktīvas 5. pantā, 6. panta 1. punktā, 12. panta 1. punktā un 13. panta 1. punktā paredzētie Ungārijas pienākumi.
(
5
)	Saskaņā ar LESD 260. panta 1. un 2. punktu dalībvalstij, attiecībā uz kuru Tiesa ir atzinusi, ka tā nav izpildījusi kādu Līgumos paredzētu pienākumu, ir jāveic pasākumi, kas vajadzīgi Tiesas sprieduma izpildei, un Komisija var vērsties Tiesā, ja Komisija – devusi attiecīgajai dalībvalstij iespēju iesniegt apsvērumus – uzskata, ka šādi pasākumi nav veikti. Ja Tiesa atzīst, ka attiecīgā dalībvalsts nav izpildījusi tās spriedumu, tā var šai valstij uzlikt naudas sodu vai kavējuma naudu.
(
6
)	Spriedums, 2023. gada 22. jūnijs, Komisija/Ungārija (Iepriekšējs paziņojums par nodomu iesniegt patvēruma pieteikumu) (C‑823/21, EU:C:2023:504).
(
7
)	Spriedumi, 2020. gada 2. aprīlis, Komisija/Polija, Ungārija un Čehijas Republika (Starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju pagaidu pārcelšanas mehānisms) (C‑715/17, C‑718/17 un C‑719/17, EU:C:2020:257); 2021. gada 16. novembris, Komisija/Ungārija (Kriminālatbildības noteikšana par palīdzību patvēruma meklētājiem) (C‑821/19, EU:C:2021:930), kā arī 2023. gada spriedums Komisija/Ungārija (Iepriekšējs paziņojums par nodomu iesniegt patvēruma pieteikumu) (C‑823/21, EU:C:2023:504).