ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
z 23. októbra 2025(*)
„ Odvolanie – Vnútorný trh s elektrickou energiou – Nariadenie (EÚ) 2019/942 – Odvolacia rada Agentúry Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) – Nariadenie (EÚ) 2017/2195 – Články 20, 21 a 37 – Regulačná elektrická energia – Prevádzkovatelia prenosových sústav – Zriadenie európskych platforiem na výmenu regulačnej energie – Európska platforma na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s manuálnou aktiváciou (mFRR) – Európska platforma na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou (aFRR) – Vypracovanie a schválenie rámcov vykonania týchto platforiem – Funkcie potrebné na prevádzkovanie uvedených platforiem – Medzioblastná kapacita na výmenu regulačnej energie – Rozhodnutie ACER, ktorým sa zamieta spoločný návrh prevádzkovateľov sústav “
V spojených veciach C‑281/23 P a C‑282/23 P,
ktorej predmetom sú dve odvolania podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, podané 30. apríla 2023,
Polskie sieci elektroenergetyczne S.A., so sídlom v Konstancin‑Jeziorna (Poľsko),
RTE Réseau de transport d’électricité, so sídlom v Paríži (Francúzsko),
Svenska kraftnät, so sídlom v Sundbybergu (Švédsko),
TenneT TSO BV, so sídlom v Arnheme (Holandsko),
v zastúpení: B. Byrne, advocaat, D. Jubrail, solicitor, a M. Levitt, avocat,
odvolateľky,
ďalší účastník konania:
Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER), v zastúpení: P. Martinet, A. Tellidou a E. Tremmel, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci E. Abril Fernández, E. Ameye, abogados, a M. de Sousa Ferro, advogado,
žalovaná v prvostupňovom konaní,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predsedníčka druhej komory K. Jürimäe, predseda Súdneho dvora K. Lenaerts, vykonávajúci funkciu sudcu druhej komory, a sudca Z. Csehi (spravodajca),
generálny advokát: M. Campos Sánchez‑Bordona,
tajomník: A. Lamote, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 24. októbra 2024,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní zo 16. januára 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1        Svojimi dvoma odvolaniami podanými 30. apríla 2023 sa Polskie sieci elektroenergetyczne S.A., RTE Réseau de transport d’électricité, Svenska kraftnät a TenneT TSO BV domáhajú zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 15. februára 2023, Austrian Power Grid a i./ACER (T‑606/20, EU:T:2023:64), a rozsudku Všeobecného súdu z 15. februára 2023, Austrian Power Grid a i./ACER (T‑607/20, EU:T:2023:65) (ďalej len „napadnuté rozsudky“), ktorými Všeobecný súd zamietol ako nedôvodné žaloby o neplatnosť smerujúce proti rozhodnutiam A‑001–2020 (konsolidované znenie) a A‑002–2020 (konsolidované znenie) odvolacej rady Agentúry Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) zo 16. júla 2020 (ďalej len „sporné rozhodnutia“), ktorými ACER potvrdila svoje rozhodnutia č. 02/2020 a 03/2020 z 24. januára 2020 (ďalej len „rozhodnutia ACER“), týkajúce sa rámca vykonania európskej platformy na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou (ďalej len „platforma aFRR“) a rámca vykonania európskej platformy na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s manuálnou aktiváciou (ďalej len „platforma mFRR“).
I.      Právny rámec
A.      Nariadenie (EÚ) 2017/2195
2        Podľa odôvodnení 1, 6, 7 a 10 nariadenia Komisie (EÚ) 2017/2195 z 23. novembra 2017, ktorým sa stanovuje usmernenie o zabezpečovaní rovnováhy v elektrizačnej sústave (Ú. v. EÚ L 312, 2017, s. 6):
„(1)      Plne funkčný a vzájomne prepojený vnútorný trh s energiou je rozhodujúci pre zachovanie bezpečnosti dodávok energie, zvýšenie konkurencieschopnosti a zabezpečenie, aby všetci spotrebitelia mohli odoberať energiu za dostupné ceny.
…
(6)      Cieľom tohto nariadenia je zabezpečiť optimálne riadenie a koordinovanú prevádzku európskej elektrizačnej prenosovej sústavy a zároveň prispieť k dosiahnutiu cieľových hodnôt [Európskej ú]nie, pokiaľ ide o rozšírenie výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov, ako aj prinášať výhody pre zákazníkov. [Prevádzkovatelia prenosových sústav (PPS)], v prípade potreby v spolupráci s [prevádzkovateľmi distribučných sústav (PDS)], by mali byť zodpovední za organizáciu európskych vyrovnávacích trhov a mali by sa usilovať o ich integráciu a zároveň čo najefektívnejšie udržiavať rovnováhu v sústave. Na to by mali PPS navzájom a s PDS úzko spolupracovať a vo všetkých regiónoch a na všetkých napäťových úrovniach čo najviac koordinovať svoje činnosti, aby zabezpečili efektívnu elektrizačnú sústavu bez toho, aby boli dotknuté predpisy týkajúce sa hospodárskej súťaže.
(7)      … PPS by však mali ostať zodpovední za úlohy, ktorými sú poverení podľa [smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/944 z 5. júna 2019 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou a o zmene smernice 2012/27/EÚ (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 125)], pokiaľ ide o vypracovanie celoeurópskych metodík, ako aj zavedenie a prevádzku európskych platforiem s regulačnou energiou. Ak v členskom štáte disponuje odbornými a praktickými skúsenosťami s prevádzkou zúčtovania odchýlok tretia strana, PPS daného členského štátu môže požiadať ostatných PPS a [Európsku sieť prevádzkovateľov prenosových sústav pre elektrinu (ENTSO‑E)], aby umožnili tretej strane zúčastniť sa na vypracovaní návrhu [podmienok alebo metodík požadovaných týmto nariadením]. Zodpovednosť za vypracovanie návrhu má však naďalej PPS daného členského štátu v spojení so všetkými ostatnými PPS a túto zodpovednosť nemožno previesť na tretiu stranu.
…
(10)      Integráciu trhov s regulačnou energiou by malo uľahčiť zriadenie spoločných európskych platforiem na prevádzkovanie postupu imbalance netting (optimalizácia využívania regulačnej energie medzi susednými PPS s cieľom dosiahnuť rovnováhu systému) a umožnenie výmeny regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie a nahradzujúcich rezerv. Spolupráca medzi PPS by mala byť prísne obmedzená na to, čo je nevyhnutné na efektívne a bezpečné usporiadanie, zavedenie a prevádzkovanie týchto európskych platforiem.“
3        Článok 2 tohto nariadenia s názvom „Vymedzenie pojmov“ stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia…
uplatňuje sa aj toto vymedzenie pojmov:
…
1.      ‚zabezpečovanie rovnováhy‘ sú všetky činnosti a postupy vo všetkých časových rámcoch, ktorými PPS nepretržite zabezpečujú zachovávanie systémovej frekvencie vo vopred určenom rozsahu stability…;
…
4.      ‚regulačná energia‘ je energia, ktorú využívajú PPS na reguláciu a ktorú poskytuje poskytovateľ regulačných služieb;
…
24.      ‚výmena regulačnej energie‘ je aktivácia ponúk regulačnej energie na dodávku regulačnej energie pre PPS v inej plánovacej oblasti, než je oblasť, v ktorej je pripojený poskytovateľ aktivovaných regulačných služieb;
…
39.      ‚funkcia optimalizácie aktivácie‘ je funkcia uplatnenia algoritmu na optimalizáciu aktivácie ponúk regulačnej energie;
…“
4        Článok 3 uvedeného nariadenia, nazvaný „Ciele a regulačné aspekty“, v odseku 1 písm. c) a odseku 2 písm. c) stanovuje:
„1.      Cieľom tohto nariadenia je:
…
c)      integrovať vyrovnávacie trhy a podporovať možnosti výmeny regulačných služieb a zároveň prispievať k prevádzkovej bezpečnosti;
…
2.      Pri uplatňovaní tohto nariadenia členské štáty, príslušné regulačné orgány a prevádzkovatelia sústav musia:
…
c)      uplatňovať zásadu optimalizácie medzi najvyššou celkovou efektívnosťou a najnižšími celkovými nákladmi pre všetky zúčastnené strany.“
5        Článok 20 toho istého nariadenia s názvom „Európska platforma na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s manuálnou aktiváciou“ v odsekoch 1 až 3 stanovuje:
„1.      Do jedného roka po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia všetci PPS vypracujú návrh implementačného rámca európskej platformy na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s manuálnou aktiváciou.
2.      Európska platforma na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s manuálnou aktiváciou, ktorú prevádzkujú PPS alebo nimi zriadený subjekt, musí byť založená na spoločných zásadách riadenia a obchodných postupoch a musí zahŕňať prinajmenšom funkciu optimalizácie aktivácie a [funkciu vykonávania zúčtovania postupov spolupráce medzi PPS (funkciu zúčtovania medzi PPS)]. Na výmenu všetkých ponúk regulačnej energie zo všetkých štandardných produktov pre rezervy na obnovenie frekvencie s manuálnou aktiváciou s výnimkou nedostupných ponúk podľa článku 29 ods. 14 musí táto európska platforma uplatňovať multilaterálny [model výmeny regulačných služieb, podľa ktorého poskytovateľ regulačných služieb poskytuje regulačné služby jeho pripájajúcemu PPS, ktorý potom poskytuje tieto regulačné služby žiadajúcemu PPS (model PPS‑PPS)] so spoločnými zoznamami prednostného poradia.
3.      Návrh uvedený v odseku 1 musí zahŕňať aspoň:
a)      celkové usporiadanie európskej platformy;
…
c)      vymedzenie funkcií potrebných na prevádzkovanie európskej platformy;
…“
6        Článok 21 nariadenia 2017/2195 s názvom „Európska platforma na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou“ v odsekoch 1 až 3 stanovuje:
„1.      Do jedného roka po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia všetci PPS vypracujú návrh implementačného rámca európskej platformy na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou.
2.      Európska platforma na výmenu regulačnej energie z rezerv na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou, ktorú prevádzkujú PPS alebo nimi zriadený subjekt, musí byť založená na spoločných zásadách riadenia a obchodných postupoch a musí zahŕňať prinajmenšom funkciu optimalizácie aktivácie a funkciu zúčtovania medzi PPS. Na výmenu všetkých ponúk regulačnej energie zo všetkých štandardných produktov pre rezervy na obnovenie frekvencie s automatickou aktiváciou s výnimkou nedostupných ponúk podľa článku 29 ods. 14 musí táto európska platforma uplatňovať multilaterálny model PPS‑PPS so spoločnými zoznamami prednostného poradia.
3.      Návrh uvedený v odseku 1 musí zahŕňať aspoň:
a)      celkové usporiadanie európskej platformy;
…
c)      vymedzenie funkcií potrebných na prevádzkovanie európskej platformy;
…“
7        Článok 37 tohto nariadenia, nazvaný „Výpočet medzioblastnej kapacity“, v odsekoch 1 až 3 stanovuje:
„1.      Po uzávierke vnútrodenného medzioblastného trhu musia PPS priebežne aktualizovať dostupnosť medzioblastnej kapacity na výmenu regulačnej energie alebo na prevádzkovanie postupu imbalance netting. Medzioblastná kapacita sa aktualizuje vždy, keď sa použila určitá časť medzioblastnej kapacity alebo keď došlo k prepočítaniu medzioblastnej kapacity.
2.      Pred uplatnením metodiky výpočtu kapacity podľa odseku 3 musia PPS použiť medzioblastnú kapacitu, ktorá zvýšila po uzávierke vnútrodenného medzioblastného trhu.
3.      Do piatich rokov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia musia všetci PPS v regióne výpočtu kapacity vypracovať metodiku výpočtu medzioblastnej kapacity v časovom rámci zabezpečovania rovnováhy na výmenu regulačnej energie alebo prevádzkovanie postupu imbalance netting. Takáto metodika nesmie spôsobovať narušenie trhu a musí byť v súlade s metodikou výpočtu medzioblastnej kapacity uplatňovanou vo vnútrodennom časovom rámci v zmysle nariadenia [Komisie] (EÚ) 2015/1222 [z 24. júla 2015, ktorým sa stanovuje usmernenie pre prideľovanie kapacity a riadenie preťaženia (Ú. v. EÚ L 197, 2015, s. 24)].“
B.      Nariadenie (EÚ) 2019/942
8        Článok 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/942 z 5. júna 2019, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 22), v odseku 10 stanovuje:
„…
Agentúra ACER je príslušná prijímať individuálne rozhodnutia uvedené v prvom pododseku v týchto situáciách:
a)      keď príslušné regulačné orgány neboli schopné dosiahnuť dohodu v lehote šiestich mesiacov po postúpení veci poslednému z týchto regulačných orgánov alebo v lehote štyroch mesiacov v prípadoch podľa článku 4 ods. 7 tohto nariadenia alebo podľa článku 59 ods. 1 písm. c) alebo článku 62 ods. 1 písm. f) smernice (EÚ) 2019/944, alebo
b)      na základe spoločnej žiadosti príslušných regulačných orgánov.
…“
II.    Okolnosti predchádzajúce sporu
9        Všeobecný súd opísal okolnosti predchádzajúce sporu v bodoch 2 až 18 napadnutých rozsudkov a pre potreby tohto konania ich možno zhrnúť takto.
10      V nariadení 2017/2195 sa stanovuje zriadenie viacerých európskych platforiem na výmenu regulačnej energie, medzi ktoré patria najmä platformy mFRR a aFRR.
11      Dňa 18. decembra 2018 PPS predložili všetkým vnútroštátnym regulačným orgánom (ďalej len „VRO“) na schválenie spoločné návrhy metodík na zavedenie platforiem mFRR a aFRR. Listom z 24. júla 2019 predsedníčka Fóra regulačných orgánov v oblasti energetiky (FROOE) v mene všetkých VRO informovala agentúru ACER, že sa spoločne rozhodli požiadať ACER, aby rozhodla o týchto návrhoch.
12      Po viacerých výmenách korešpondencie medzi agentúrou ACER, VRO a PPS, ktoré viedli ACER k zamietnutiu prvých až tretích návrhov predložených zo strany PPS, 18. decembra 2019 PPS zaslali agentúre ACER zmenenú verziu svojich tretích návrhov metodiky.
13      PPS v podstate navrhli, aby bol jediný subjekt, t. j. jeden PPS alebo jedna spoločnosť vo vlastníctve PPS, poverený vykonávaním funkcií osobitne potrebných na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR, t. j. funkcie optimalizácie aktivácie a funkcie zúčtovania medzi PPS, a aby výkon funkcie riadenia dostupnosti medzioblastnej kapacity na účely výmeny regulačnej energie alebo imbalance netting‑u (ďalej len „funkcia riadenia kapacity“), ktorá je funkciou viacerých platforiem, mohol byť zverený inému jedinému subjektu, a to jedinému PPS alebo spoločnosti vo vlastníctve viacerých PPS.
14      ACER vypracovala 20. decembra 2019 konečnú verziu svojich návrhov rozhodnutí o metodikách mFRR a aFRR, ktoré oznámila PPS.
15      Dňa 24. januára 2020 ACER prijala dve rozhodnutia týkajúce sa metodík mFRR a aFRR. ACER vo svojich rozhodnutiach v podstate konštatovala, že všetci PPS by mali určiť subjekt, či už PPS alebo spoločnosť vo vlastníctve PPS, ktorý bude vykonávať funkciu optimalizácie aktivácie a funkciu zúčtovania medzi PPS v rámci platforiem mFRR a aFRR. Najneskôr osem mesiacov predtým, ako sa funkcia riadenia kapacity stane funkciou potrebnou na prevádzkovanie týchto platforiem, by všetci PPS mali vypracovať návrh na zmenu rámcov vykonania uvedených platforiem, označujúci subjekt poverený vykonávaním funkcie riadenia kapacity, a objasniť pritom, či tie isté platformy bude prevádzkovať jeden subjekt alebo viacero subjektov.
16      Spoločnosti Austrian Power Grid AG, ČEPS a.s., Polskie sieci elektroenergetyczne, Red Eléctrica de España SA, RTE Réseau de transport d’électricité, Svenska kraftnät, TenneT TSO BV a TenneT TSO GmbH podali 23. marca 2020 na odvolaciu radu ACER dve odvolania proti týmto rozhodnutiam ACER.
17      Dňa 16. júla 2020 odvolacia rada ACER spornými rozhodnutiami zamietla tieto dve odvolania a potvrdila rozhodnutia ACER.
III. Konanie na Všeobecnom súde a napadnuté rozsudky
18      Návrhmi podanými do kancelárie Všeobecného súdu 30. septembra 2020 odvolateľky podali dve žaloby, ktorými sa domáhali zrušenia sporných rozhodnutí v rozsahu, v akom sa ich týkali.
19      Na podporu týchto žalôb odvolateľky uviedli tri žalobné dôvody. V prvom rade vo svojich prvých žalobných dôvodoch rozdelených na dve časti odvolateľky tvrdili, že odvolacia rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď nekonštatovala, že ACER prijatím rozhodnutí ACER prekročila hranice svojej právomoci. Odvolateľky v podstate uviedli, že odvolacia rada nesprávne dospela k záveru, že ACER sa jednak neodchýlila od spoločnej pozície VRO vyplývajúcej zo spoločných žiadostí a jednak že ACER bola v každom prípade oprávnená odchýliť sa od spoločnej pozície VRO.
20      Ďalej vo svojich druhých žalobných dôvodoch rozdelených na osem častí odvolateľky vytýkali odvolacej rade najmä to, že sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatovala, že zahrnutie funkcie riadenia kapacity medzi funkcie potrebné na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR nebolo PPS uložené zo strany ACER, ale vyplývalo priamo z uplatnenia nariadenia 2017/2195.
21      Napokon svojím tretím žalobným dôvodom najmä tvrdili, že odvolacia rada uplatnila nesprávnu úroveň preskúmania tým, že pristúpila len k obmedzenému preskúmaniu rozhodnutí ACER, teda k preskúmaniu obmedzenému na hľadanie zjavne nesprávnych posúdení komplexných skutkových otázok technickej povahy.
22      Napadnutými rozsudkami Všeobecný súd tieto dve žaloby zamietol.
23      Na úvod Všeobecný súd v bodoch 24 a 25 napadnutých rozsudkov vyhlásil druhé žalobné návrhy zo žalôb odvolateliek o neplatnosť za neprípustné v rozsahu, v akom smerovali proti rozhodnutiam ACER a ich prílohám. Všeobecný súd uviedol, že vzhľadom na to, že odvolateľky nie sú privilegovanými žalobcami, môžu sa na Všeobecnom súde domáhať zrušenia len rozhodnutí prijatých odvolacou radou. Všeobecný súd sa preto v týchto rozsudkoch obmedzil na preskúmanie zákonnosti týchto rozhodnutí.
24      V odpovedi na prvé žalobné dôvody Všeobecný súd v podstate konštatoval, že ACER bola oprávnená rozhodovať o regulačných otázkach alebo problémoch patriacich do právomoci VRO, ako je vypracovanie metodík na zavedenie platforiem mFRR a aFRR, alebo prijímať individuálne rozhodnutia, ak jej – ako v prejednávanej veci – VRO zašlú spoločnú žiadosť v tomto zmysle, bez toho, aby sa jej právomoc obmedzovala len na nezhody medzi dotknutými orgánmi.
25      V tejto súvislosti Všeobecný súd tiež uviedol, že z dôvodových správ k návrhom nariadenia 2019/942 a skôr uplatniteľného nariadenia (ES) č. 713/2009 vyplýva jasná vôľa normotvorcu Únie urobiť prijímanie rozhodnutí o cezhraničných otázkach efektívnejším a rýchlejším, a to posilnením individuálnych rozhodovacích právomocí ACER. Z toho podľa Všeobecného súdu v bodoch 48 napadnutých rozsudkov vyplývalo, že agentúre ACER boli zverené vlastné regulačné a rozhodovacie právomoci, ktoré vykonáva nezávisle a na vlastnú zodpovednosť, aby mohla nahradiť VRO, ak im ich dobrovoľná spolupráca neumožňuje prijímať individuálne rozhodnutia o konkrétnych otázkach alebo problémoch patriacich do ich regulačnej právomoci.
26      V dôsledku toho v bodoch 60 týchto rozsudkov Všeobecný súd dospel k záveru, že odvolacia rada sa nedopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď nekonštatovala, že ACER prekročila hranice svojej právomoci, keď rozhodla o bodoch metodík mFRR a aFRR, ktoré boli predmetom dohody medzi VRO. Všeobecný súd preto zamietol prvé žalobné dôvody v celom rozsahu.
27      V odpovedi na druhé žalobné dôvody Všeobecný súd v bodoch 120, 122 a 124 napadnutých rozsudkov najmä rozhodol, že zahrnutie funkcie riadenia kapacity medzi funkcie potrebné na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR vôbec nebolo PPS uložené zo strany ACER, ale vyplývalo z uplatnenia nariadenia 2017/2195.
28      V tejto súvislosti Všeobecný súd preskúmal, či riadenie kapacity predstavuje jednu z funkcií požadovaných na fungovanie platforiem mFRR a aFRR v zmysle nariadenia 2017/2195. Všeobecný súd najprv spresnil, že toto zahrnutie je rozhodujúce pre posúdenie toho, či návrhy vypracované zo strany PPS musia dodržiavať dodatočné požiadavky stanovené v tomto nariadení v takom prípade, ako je to v prejednávanej veci, keď PPS zamýšľajú určiť viac subjektov na prebratie rôznych požadovaných funkcií. Všeobecný súd tak v bode 105 napadnutých rozsudkov konštatoval, že v súlade s uvedeným nariadením musia návrhy metodiky predložené zo strany PPS zahŕňať definíciu funkcií požadovaných na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR. V tejto súvislosti zastával názor, že hoci z doslovného výkladu tohto nariadenia vyplýva, že tieto platformy musia zahŕňať aspoň funkciu optimalizácie aktivácie a funkciu vzájomného zúčtovania medzi PPS, nie je vylúčené, aby sa za potrebné na prevádzkovanie týchto platforiem považovali aj iné funkcie, ako je riadenie kapacity, najmä pokiaľ sa pridanie takej funkcie zdá nevyhnutné na zabezpečenie toho, že celkové usporiadanie tejto platformy bude zodpovedať spoločným zásadám riadenia a obchodným postupom.
29      Okrem toho Všeobecný súd v bodoch 110 týchto rozsudkov poznamenal, že výklad pojmu funkcia potrebná na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR s ohľadom na kontext a ciele sledované nariadením 2017/2195 navádza k záveru, že ide o funkciu, ktorá sa tak z technického, ako aj z právneho hľadiska zdá nevyhnutná na účinné a bezpečné zavedenie a prevádzkovanie uvedených platforiem.
30      Z právneho hľadiska totiž toto nariadenie ukladá PPS povinnosť, aby priebežne aktualizovali dostupnú prenosovú kapacitu medzi zónami na účely výmeny regulačnej energie alebo postupu imbalance netting. Z technického hľadiska by neustála aktualizácia dostupnosti tejto kapacity, ktorá je základom funkcie riadenia kapacity, predstavovala „podstatný vstup“ pre funkciu optimalizácie aktivácie. Túto funkciu riadenia navyše doplnili do platforiem mFRR a aFRR samotní PPS, aby tieto platformy zodpovedali požiadavkám na celkové usporiadanie z hľadiska účinnosti a bezpečnosti, ktoré sa vyžadujú nariadením.
31      V dôsledku toho Všeobecný súd v bodoch 122 napadnutých rozsudkov dospel k záveru, že funkciu priebežnej aktualizácie dostupnej medzioblastnej prenosovej kapacity, ktorá je základom funkcie riadenia kapacity, a teda samotnú funkciu riadenia kapacity treba vo všeobecnosti považovať za funkcie potrebné na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR.
32      V rámci svojej odpovede na piate a šieste časti druhých žalobných dôvodov, ktoré mu boli predložené, Všeobecný súd v bodoch 135 napadnutých rozsudkov rozhodol, že riadenie kapacity bolo v treťom návrhu metodík mFRR a aFRR zohľadnené ako funkcia viacerých platforiem, ktorej vykonávanie bolo nevyhnutné na fungovanie platforiem mFRR a aFRR, aj keď v týchto platformách nebolo kvalifikované ako funkcia potrebná na uvedené prevádzkovanie v zmysle článku 20 ods. 3 písm. c) a článku 21 ods. 3 písm. c) nariadenia 2017/2195. Všeobecný súd však v súlade so záverom, ktorý vyvodil v bodoch 122 týchto rozsudkov, konštatoval, že odvolacia rada sa správne domnievala, že riadenie kapacity, ako je stanovené v článku 37 tohto nariadenia, predstavuje funkciu potrebnú na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR v zmysle článku 20 ods. 3 písm. c) a článku 21 ods. 3 písm. c) uvedeného nariadenia.
33      Rovnako vo svojej odpovedi na siedme časti druhých žalobných dôvodov, ktoré mu boli predložené, Všeobecný súd v bodoch 143 napadnutých rozsudkov s odkazom na svoje posúdenie vykonané v bodoch 122 týchto rozsudkov rozhodol, že riadenie kapacity je funkciou potrebnou na prevádzkovanie každej platformy.
34      V odpovedi na tretie žalobné dôvody, pokiaľ ide o intenzitu preskúmania, ktoré vykonala odvolacia rada ACER, Všeobecný súd v bodoch 200 až 205 napadnutých rozsudkov zamietol výhradu založenú na porušení jej povinnosti vykonať úplné preskúmanie rozhodnutí ACER.
35      V tejto súvislosti Všeobecný súd v prvom rade uviedol, že v súlade so svojou vtedajšou rozhodovacou praxou odvolacia rada vykonala úplné preskúmanie len právnych posúdení rozhodnutí ACER a že pokiaľ ide o jej komplexné posúdenia skutkového stavu technickej povahy, obmedzila sa na vykonanie obmedzeného preskúmania ohraničeného na zisťovanie zjavných pochybení. Uznal však, že z rozsudku z 18. novembra 2020, Aquind/ACER (T‑735/18, EU:T:2020:542), vyplýva, že odvolacia rada bola povinná vykonať úplné preskúmanie právnych a technických posúdení, ktoré ACER vykonala vo svojich rozhodnutiach.
36      Všeobecný súd však v druhom rade po dôkladnom preskúmaní sporných rozhodnutí usúdil, že odvolacia rada jednak v podstate zamerala svoje preskúmanie na právne posúdenia vykonané zo strany ACER, vo vzťahu ku ktorým vykonala úplné preskúmanie, a jednak že keď bola odvolacia rada vyzvaná na preskúmanie komplexných technických posúdení, v praxi vykonala preskúmanie, ktoré išlo nad rámec jednoduchého obmedzeného preskúmania, takže odvolacia rada de facto splnila svoje povinnosti, pokiaľ ide o intenzitu preskúmania, ktoré mala vykonať v súvislosti s rozhodnutiami ACER.
37      Keďže žiadnemu zo žalobných dôvodov uvedených odvolateľkami nebolo vyhovené v bodoch 214 napadnutých rozsudkov, Všeobecný súd zamietol žaloby v celom rozsahu.
IV.    Konanie na Súdnom dvore a návrhy účastníkov konania
38      Odvolateľky navrhujú, aby Súdny dvor:
–        v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil napadnuté rozsudky,
–        v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil sporné rozhodnutia,
–        uložil ACER povinnosť nahradiť trovy konania.
39      ACER navrhuje, aby Súdny dvor:
–        určil, že odvolania sú v celom rozsahu alebo čiastočne neprípustné a v každom prípade nedôvodné, a v dôsledku toho ich zamietol,
–        uložil odvolateľkám povinnosť nahradiť trovy konania.
V.      O odvolaniach
40      Odvolateľky na podporu svojich odvolaní uvádzajú dva odvolacie dôvody. Prvé odvolacie dôvody sú založené na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd, keď rozhodol, že odvolacia rada ACER neporušila svoju povinnosť vykonať úplné preskúmanie rozhodnutí ACER. Druhé odvolacie dôvody, ktoré sú rozdelené na dve časti, sú v podstate založené na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa dopustil Všeobecný súd, keď konštatoval, že podľa znenia nariadenia 2017/2195 funkcia riadenia kapacity predstavuje funkciu potrebnú na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR.
A.      O prípustnosti
1.      Argumentácia účastníkov konania
41      ACER sa domnieva, že odvolania treba zamietnuť ako neprípustné z dôvodu, že odvolacie dôvody požadujú len opätovné preskúmanie žalobných dôvodov uvádzaných v prvostupňovom konaní. Súdny dvor však nemá právomoc vykonať takéto opätovné preskúmanie, ak rozhoduje o odvolaní.
42      ACER okrem toho tvrdí, že prvé odvolacie dôvody nemajú praktický vplyv a predstavujú čisto hypotetickú alebo teoretickú otázku, keďže odvolateľky nespochybňujú posúdenie Všeobecného súdu, podľa ktorého odvolacia rada de facto vykonala úplné preskúmanie rozhodnutí ACER.
43      Odvolateľky tvrdia, že odvolania sú prípustné.
2.      Posúdenie Súdnym dvorom
44      Podľa ustálenej judikatúry pokiaľ odvolateľ napáda výklad alebo uplatnenie práva Únie Všeobecným súdom, právne otázky preskúmané v prvostupňovom konaní možno opätovne prejednať v odvolacom konaní. Ak by totiž odvolateľ nemohol založiť svoje odvolanie na dôvodoch a tvrdeniach už použitých pred Všeobecným súdom, predmetné konanie by bolo zbavené časti svojho významu (pozri rozsudky z 13. júla 2000, Salzgitter/Komisia, C‑210/98 P, EU:C:2000:397, bod 43; zo 16. mája 2002, ARAP a i./Komisia, C‑321/99 P, EU:C:2002:292, bod 49, ako aj z 12. júna 2025, ZR/EUIPO, C‑364/23 P, EU:C:2025:428, bod 34).
45      V prejednávanej veci však odvolateľky nesmerujú k jednoduchému opätovnému preskúmaniu žalôb podaných na prvom stupni, ale chcú na jednej strane spochybniť právne odôvodnenie, ktoré viedlo Všeobecný súd k záveru, že odvolacia rada neporušila svoju povinnosť vykonať úplné preskúmanie rozhodnutí ACER, a na druhej strane uplatniť tvrdenie, že Všeobecný súd pri svojom posúdení právnych základov a funkcií požadovaných na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR nesprávne uplatnil články 20, 21 a 37 nariadenia 2017/2195, ktoré upravujú tieto platformy, ako aj funkciu riadenia kapacity.
46      V tejto súvislosti odvolateľky v rámci prvých odvolacích dôvodov najmä tvrdia, že Všeobecný súd porušil judikatúru Súdneho dvora vyplývajúcu z rozsudku z 9. marca 2023, ACER/Aquind (C‑46/21 P, EU:C:2023:182), z ktorej vyplýva, že odvolacia rada musí vykonať úplné preskúmanie právnych a technických posúdení, ktoré vykonala ACER. Všeobecnému súdu najmä vytýkajú nie jeho posúdenie, podľa ktorého odvolacia rada de facto vykonala úplné preskúmanie rozhodnutí ACER, ale skutočnosť, že dospel k záveru o takom preskúmaní zo strany tejto rady, pričom vo svojich rozhodnutiach opomenul výslovné vyhlásenie tejto rady o obmedzení svojho preskúmania na zjavne nesprávne posúdenie.
47      V rámci druhých odvolacích dôvodov ďalej Všeobecnému súdu v podstate vytýkajú, že nerozlišoval medzi rôznymi zákonnými povinnosťami uloženými v článku 37 nariadenia 2017/2195 a plnením funkcií požadovaných na prevádzkovanie dotknutých platforiem. Okrem toho sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozšíril pôsobnosť článku 20 ods. 1 a 2 a článku 21 ods. 1 a 2 tohto nariadenia na funkcie „celkovo kvalifikované“ za potrebné, aby odôvodnil označenie funkcie riadenia kapacity za funkciu potrebnú na prevádzkovanie platforiem.
48      Pri napadnutí výkladu alebo uplatnenia práva Únie odvolateľky z právneho hľadiska dostatočne uviedli časti napadnutých rozsudkov, ktoré považujú za poznačené nesprávnym právnym posúdením, a uviedli právne tvrdenia, na ktorých sú založené tieto odvolacie dôvody, čo umožňuje Súdnemu dvoru vykonať svoje preskúmanie.
49      Z toho vyplýva, že dôvody neprípustnosti, ktoré vzniesla ACER, treba zamietnuť, a preto treba odvolania vyhlásiť za prípustné.
B.      O veci samej
1.      O prvých odvolacích dôvodoch
a)      Argumentácia účastníkov konania
50      V rámci svojich prvých odvolacích dôvodov odvolateľky spochybňujú posúdenie Všeobecného súdu uvedené v bodoch 203 až 205 a 214 napadnutých rozsudkov v rozsahu, v akom zamietol ich výhradu založenú na porušení povinnosti prislúchajúcej odvolacej rade, a to vykonať úplné preskúmanie v rámci jej preskúmania rozhodnutí ACER.
51      Odvolateľky sa v podstate domnievajú, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď na jednej strane konštatoval, že zo sporných rozhodnutí vyplýva, že táto rada nesprávne oznámila, že vykonáva len obmedzené preskúmanie rozhodnutí ACER, ale na druhej strane uviedol, že napriek konštatovaniu tohto pochybenia zo sporných rozhodnutí vyplýva, že odvolacia rada v praxi vykonala preskúmanie, ktoré išlo nad rámec jednoduchého obmedzeného preskúmania, takže si de facto splnila svoje povinnosti, pokiaľ ide o intenzitu preskúmania, ktoré sa má vykonať. Všeobecný súd tým nezohľadnil judikatúru vyplývajúcu z rozsudku z 9. marca 2023, ACER/Aquind (C‑46/21 P, EU:C:2023:182). V rámci posúdenia zákonnosti sporných rozhodnutí sa tak Všeobecný súd mal obmedziť na konštatovanie, že uvedená rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď vyhlásila, že uplatnila nesprávny stupeň preskúmania. Všeobecný súd nemohol ignorovať toto vyhlásenie tým, že preskúmal stupeň preskúmania, ktoré odvolacia rada uplatnila „de facto“ alebo „v praxi“.
52      ACER tvrdí, že prvé odvolacie dôvody treba zamietnuť ako zjavne nedôvodné.
b)      Posúdenie Súdnym dvorom
53      Svojimi prvými odvolacími dôvodmi odvolateľky namietajú nesprávne právne posúdenie, ktorého sa dopustil Všeobecný súd pri posúdení intenzity preskúmania vykonaného odvolacou radou.
54      V tejto súvislosti Všeobecný súd v bodoch 201 a 202 napadnutých rozsudkov v podstate rozhodol, že preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení uvedených v rozhodnutiach ACER vykonávané odvolacou radou sa nemá obmedzovať na preskúmanie zjavne nesprávneho posúdenia, ale že toto preskúmanie musí byť úplné.
55      V tejto súvislosti však treba konštatovať, že napadnuté rozsudky sú v súlade s tým, ako Súdny dvor rozhodol v rozsudku z 9. marca 2023, ACER/Aquind (C‑46/21 P, EU:C:2023:182), na ktorý sa odvolateľky odvolávajú na podporu svojich odvolaní.
56      Treba teda určiť, či samotné konštatovanie Všeobecného súdu uvedené v bodoch 200 napadnutých rozsudkov, podľa ktorého z poznámky pod čiarou č. 81 sporných rozhodnutí a z bodu 192 týchto rozhodnutí vyplýva, že odvolacia rada naznačila, že v súlade so svojou vtedajšou rozhodovacou praxou sa obmedzila na vykonanie obmedzeného preskúmania, mala Všeobecný súd viesť k zrušeniu uvedených rozhodnutí.
57      V tejto súvislosti treba uviesť, že Všeobecný súd bol oprávnený konštatovať, že hoci odvolacia rada viackrát odkázala na požiadavku vyplývajúcu z jej rozhodovacej praxe uplatniť obmedzené preskúmanie vo vzťahu k rozhodnutiam ACER, zmienka o takomto preskúmaní nemôže viesť k zrušeniu sporných rozhodnutí, keďže táto zmienka nebránila tejto rade vykonať úplné preskúmanie, ktoré bola povinná vykonať (pozri analogicky rozsudok z 8. decembra 2011, Chalkor/Komisia, C‑386/10 P, EU:C:2011:815, bod 82).
58      Práve to Všeobecný súd konkrétne overil v rámci posúdenia uvedeného v bodoch 203 až 205 napadnutých rozsudkov, keď na jednej strane rozhodol, že zo sporných rozhodnutí vyplýva, že odvolacia rada v podstate zamerala svoje preskúmanie na právne posúdenia vykonané zo strany ACER, vo vzťahu ku ktorým vykonala úplné preskúmanie. Na druhej strane sa domnieval, že v zriedkavých prípadoch, keď bola táto rada vyzvaná na preskúmanie komplexných posúdení technickej povahy, v praxi vykonala preskúmanie, ktoré išlo nad rámec jednoduchého obmedzeného preskúmania. Všeobecný súd z toho vyvodil, že táto rada si tak de facto splnila svoje povinnosti, pokiaľ ide o intenzitu preskúmania, ktoré sa malo vykonať.
59      Odvolateľky však v rámci svojich odvolaní netvrdia, že toto posúdenie je poznačené akýmkoľvek nesprávnym právnym posúdením.
60      Z toho vyplýva, že prvé odvolacie dôvody treba zamietnuť ako nedôvodné.
2.      O druhých odvolacích dôvodoch
a)      O prvých častiach
1)      Argumentácia účastníkov konania
61      V prvých častiach druhých odvolacích dôvodov odvolateľky tvrdia, že Všeobecný súd sa v bodoch 115 až 124 napadnutých rozsudkov dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že funkciu, ktorá umožňuje priebežný výpočet a aktualizáciu dostupnej medzioblastnej prenosovej kapacity, stanovenú v článku 37 nariadenia 2017/2195, treba považovať za funkciu patriacu medzi funkcie potrebné na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR uvedené v článkoch 20 a 21 tohto nariadenia. Tvrdia, že Všeobecný súd nesprávne zahrnul požiadavky vyplývajúce z článku 37 uvedeného nariadenia do funkcií uvedených v týchto článkoch 20 a 21, hoci to isté nariadenie stanovuje odlišné právne režimy uplatniteľné jednak na PPS a jednak na tieto platformy.
62      Podľa odvolateliek na rozdiel od toho, ako rozhodol Všeobecný súd, povinnosti uložené v článku 37 nariadenia 2017/2195 nemožno začleniť do článkov 20 a 21 tohto nariadenia. PPS tak nie sú na základe týchto posledných uvedených článkov povinní zveriť subjektu zodpovednému za platformy mFRR a aFRR aktualizáciu alebo výpočet medzioblastnej kapacity. Na rozdiel od toho, čo konštatoval Všeobecný súd, ACER nemala právo uložiť im túto povinnosť.
63      Hoci odvolateľky pripúšťajú, že údaje o medzioblastnej kapacite sú vstupmi potrebnými na riadne fungovanie vyrovnávacej platformy, spresňujú, že z toho nevyplýva, že výpočet týchto údajov musí byť ako nevyhnutná funkcia vykonaný subjektom povereným prevádzkovaním platformy alebo samotnou platformou.
64      ACER tvrdí, že prvé časti druhých odvolacích dôvodov treba zamietnuť.
2)      Posúdenie Súdnym dvorom
65      V rámci prvých častí druhých odvolacích dôvodov treba preskúmať, či sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že v súlade s článkami 20 a 21 nariadenia 2017/2195 funkcia riadenia kapacity patrí medzi funkcie potrebné na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR v zmysle článku 20 ods. 3 písm. c) a článku 21 ods. 3 písm. c) tohto nariadenia.
66      Na úvod treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry je na účely výkladu ustanovenia práva Únie potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou (pozri rozsudky zo 17. novembra 1983, Merck, 292/82, EU:C:1983:335, bod 12, ako aj z 9. marca 2023, ACER/Aquind, C‑46/21 P, EU:C:2023:182, bod 54).
67      Pokiaľ ide v prvom rade o doslovný výklad, treba uviesť, ako to urobil Všeobecný súd v bodoch 103 napadnutých rozsudkov, že pojem „funkcie potrebné na prevádzkovanie platfor[iem] [mFRR a aFRR]“ nie je definovaný v nariadení 2017/2195, ale je použitý len v článkoch 20 a 21 tohto nariadenia.
68      V súlade s článkami 20 a 21 nariadenia 2017/2195 sú však PPS zodpovední za vypracovanie návrhov metodík týkajúcich sa rámcov vykonania platforiem mFRR a aFRR. Ako Všeobecný súd správne spresnil v bodoch 104 a 105 napadnutých rozsudkov, tieto návrhy musia obsahovať aspoň „celkové usporiadanie európskej platformy“ a „vymedzenie funkcií potrebných na prevádzkovanie [platforiem mFRR a aFRR]“. Tieto platformy, ktoré prevádzkujú PPS alebo nimi zriadený subjekt, sú založené na spoločných zásadách riadenia a obchodných postupoch a zahŕňajú prinajmenšom funkciu optimalizácie aktivácie a funkciu zúčtovania medzi PPS. Funkcia optimalizácie aktivácie a funkcia zúčtovania medzi PPS sú teda v každom prípade funkciami potrebnými na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR.
69      Ako Všeobecný súd správne rozhodol v bodoch 105 napadnutých rozsudkov, nie je vylúčené, že v rámci článkov 20 a 21 nariadenia 2017/2195 možno k návrhom metodiky týkajúcej sa rámcov zavádzania platforiem mFRR a aFRR pridať ďalšie funkcie. Ako totiž uviedol Všeobecný súd v týchto bodoch, článok 20 ods. 2 a článok 21 ods. 2 tohto nariadenia stanovujú, že platformy mFRR a aFRR zahŕňajú „prinajmenšom funkciu optimalizácie aktivácie a funkciu zúčtovania medzi PPS“. V tejto súvislosti výraz „prinajmenšom“ naznačuje, že táto vsuvka neuvádza taxatívny zoznam. Vzhľadom na uvedenú formuláciu mohol Všeobecný súd správne konštatovať, že tieto ustanovenia nevylučujú, aby sa v rámci koncepcie týchto platforiem mohla aj iná funkcia než optimalizácia aktivácie a zúčtovanie medzi PPS, ako napríklad riadenie kapacity, považovať za potrebnú na prevádzkovanie uvedených platforiem.
70      Okrem toho treba uviesť, že Všeobecný súd vychádzal aj z konštatovania, že pridanie takej funkcie sa javí ako nevyhnutné na zabezpečenie celkového usporiadania týchto platforiem, ktoré spĺňa spoločné zásady riadenia a obchodné postupy. Z bodov 106 napadnutých rozsudkov tak vyplýva, že Všeobecný súd neprijal izolovaný výklad článku 20 ods. 2 a článku 21 ods. 2 nariadenia 2017/2195, ale v súlade s metódou ustáleného výkladu ustanovení práva Únie vychádzal aj z teleologického a kontextuálneho výkladu pojmu „funkcie potrebné na fungovanie platfor[iem] [mFRR a aFRR]“, aby dospel k záveru, že riadenie kapacity treba z rovnakého dôvodu ako optimalizáciu aktivácie a zúčtovanie medzi PPS považovať za takúto potrebnú funkciu.
71      Pokiaľ ide v druhom rade o tento teleologický a kontextuálny výklad, Všeobecný súd sa v bodoch 107 až 109 napadnutých rozsudkov najprv oprel o ciele sledované nariadením 2017/2195, ako vyplývajú z odôvodnení 1, 6, 7 a 10 tohto nariadenia, ako aj z článku 3 ods. 1 písm. c) a ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia. Tieto ciele zahŕňajú najmä zavedenie, ako aj efektívnu a bezpečnú prevádzku energetických vyrovnávacích platforiem na európskej úrovni. Podľa tohto výkladu, ktorý odvolateľky navyše nespochybňujú, Všeobecný súd mohol oprávnene dospieť k záveru, že tieto ciele svedčia v prospech zahrnutia funkcie riadenia kapacity medzi funkcie potrebné na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR, keďže tak z technického, ako aj z právneho hľadiska sa táto funkcia javí ako nevyhnutná na dosiahnutie uvedených cieľov.
72      V tejto súvislosti Všeobecný súd na jednej strane v bodoch 113 napadnutých rozsudkov uviedol, že z technického hľadiska, ako napokon uznávajú samotné odvolateľky, je neustála aktualizácia dostupnej medzioblastnej prenosovej kapacity „podstatným vstupom“ pre funkciu optimalizácie aktivácie, ktorá je sama osebe nevyhnutnou funkciou platforiem mFRR a aFRR. Táto posledná uvedená funkcia má za cieľ optimalizovať aktiváciu najvyššie hodnotených ponúk regulačnej energie pri zohľadnení dostupných medzioblastných prenosových kapacít. Všeobecný súd tak mohol správne konštatovať, že funkcia riadenia kapacity, v rámci ktorej sa neustále aktualizuje dostupná medzioblastná prenosová kapacita, je technicky nevyhnutným prvkom na správne fungovanie týchto platforiem.
73      Na druhej strane Všeobecný súd v bodoch 114 napadnutých rozsudkov v rámci svojho kontextuálneho výkladu článkov 20 a 21 nariadenia 2017/2195 správne zohľadnil požiadavky vyplývajúce z článku 37 tohto nariadenia, ktoré ukladajú PPS právnu povinnosť vypočítať medzioblastnú kapacitu.
74      Je pravda, ako tvrdia odvolateľky, že tieto požiadavky sú na prvý pohľad určené predovšetkým PPS. Nič to však nemení na tom, že články 20 a 21 nariadenia 2017/2195 ukladajú PPS zodpovednosť za zavedenie platforiem mFRR a aFRR v súlade s cieľmi sledovanými týmto nariadením. V tejto súvislosti z článku 20 ods. 2 a 3, ako aj z článku 21 ods. 2 a 3 uvedeného nariadenia vyplýva, že návrh týchto platforiem, či už ich prevádzkujú PPS alebo nimi zriadený subjekt, musí byť na vysokej úrovni a musí zodpovedať spoločným zásadám riadenia a obchodným postupom.
75      Z toho vyplýva, že funkciu, ktorá je síce adresovaná PPS v rámci článku 37 nariadenia 2017/2195, ale zdá sa byť nevyhnutná na to, aby vykonanie uvedených platforiem zo strany PPS zodpovedalo týmto cieľom, treba považovať za funkciu patriacu medzi „funkcie potrebné na prevádzkovanie platfor[iem] [mFRR a aFRR]“ v zmysle článku 20 ods. 3 písm. c) a článku 21 ods. 3 písm. c) tohto nariadenia, ktorú musí vykonávať subjekt poverený prevádzkovaním týchto platforiem alebo samotné uvedené platformy, a nie PPS.
76      Samotné odvolateľky však uznávajú, že medzioblastné kapacity sú vstupmi potrebnými na riadne fungovanie týchto platforiem. Na rozdiel od toho, čo tvrdia odvolateľky, to znamená, že funkciu umožňujúcu priebežný výpočet a aktualizáciu dostupnej medzioblastnej prenosovej kapacity musí vykonávať subjekt poverený prevádzkovaním platforiem mFRR a aFRR alebo samotné tieto platformy, a nie PPS.
77      Všeobecný súd teda v bodoch 115 napadnutých rozsudkov správne rozhodol, že funkciu, ktorá umožňuje priebežný výpočet a aktualizáciu dostupnej medzioblastnej prenosovej kapacity, treba ako základnú funkciu riadenia kapacity považovať za funkciu potrebnú na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR v súlade s článkom 20 ods. 3 písm. c) a článkom 21 ods. 3 písm. c) nariadenia 2017/2195.
78      Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba prvé časti druhých odvolacích dôvodov zamietnuť ako nedôvodné.
b)      O druhých častiach
1)      Argumentácia účastníkov konania
79      V rámci druhých častí druhých odvolacích dôvodov odvolateľky vytýkajú Všeobecnému súdu, že sa v bodoch 122, 135 a 143 napadnutých rozsudkov dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keďže nerozlišoval na jednej strane medzi povinnosťami prislúchajúcimi PPS, pokiaľ ide o funkcie „potrebné“ na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR, a na druhej strane právami PPS zahrnúť do týchto platforiem dodatočné funkcie. Všeobecný súd tým mylne rozšíril pôsobnosť článku 20 ods. 1 a 2, ako aj článku 21 ods. 1 a 2 nariadenia 2017/2195 na funkcie „všeobecne kvalifikované“ ako potrebné, aby odôvodnil označenie funkcie riadenia kapacity za „funkciu potrebnú“ na prevádzkovanie platforiem.
80      ACER tvrdí, že druhé časti druhých odvolacích dôvodov treba zamietnuť.
2)      Posúdenie Súdnym dvorom
81      Na úvod treba uviesť, že prvé a druhé časti druhých odvolacích dôvodov spolu úzko súvisia.
82      Vzhľadom na dôvody uvedené v bodoch 65 až 78 tohto rozsudku sa Všeobecný súd nedopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bodoch 122, 135 a 143 napadnutých rozsudkov kvalifikoval funkciu riadenia kapacity ako funkciu „potrebnú“ na prevádzkovanie platforiem mFRR a aFRR.
83      Za týchto podmienok treba zamietnuť aj druhé časti druhých odvolacích dôvodov, a teda aj druhé odvolacie dôvody v celom rozsahu.
84      Keďže žiadnemu z uvedených odvolacích dôvodov sa nevyhovelo, odvolania treba zamietnuť v celom rozsahu.
O trovách
85      Podľa článku 184 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora ak sa odvolanie zamietne ako nedôvodné, Súdny dvor rozhodne o trovách konania.
86      Článok 138 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku uplatniteľný na konanie o odvolaní na základe jeho článku 184 ods. 1 stanovuje, že účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
87      Keďže odvolateľky nemali úspech vo veci a ACER navrhla uložiť odvolateľkám povinnosť nahradiť trovy konania, je opodstatnené uložiť im povinnosť nahradiť trovy konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
1.      Odvolania sa zamietajú.
2.      Polskie sieci elektroenergetyczne S.A., RTE Réseau de transport d’électricité, Svenska kraftnät a TenneT TSO BV sú povinné nahradiť trovy konania.
Podpisy
*      Jazyk konania: angličtina.