61981CJ0238_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 11 . august 1981, indgaaet til Domstolen den 27 . august s.aa ., har Centrale Raad van Beroep i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets forordning nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet ( EFT L 1971 II, s . 366 ) og af artikel 107 i Raadets forordning nr . 574/72 af 21 . marts 1972 om regler til gennemfoerelse af forordning nr . 1408/71 ( EFT 1972 I, s . 149 ).
2 Spoergsmaalene er rejst i forbindelse med en retssag mellem fru Van der Bunt-Craig og Raad van Arbeid vedroerende denne myndigheds anvendelse af den kongelige anordning af 20 . marts 1968 ( Staatsblad nr . 174 ). Anordningen, som er udstedt med hjemmel i artikel 30a, i Algemene Weduwen- en Wezenwet, herefter benaevnt AWW ( lov om almindelig forsikring for enker og boern, der har mistet den ene eller begge foraeldre ), tilsigter at begraense kumulationen af ydelser, som tildeles i henhold til AWW, med ydelser, som tildeles med hjemmel i en anden medlemsstats sociale lovgivning .
3 Det fremgaar af sagen, at fru Van der Bunt-Craig, som er engelsk statsborger, fra foedslen levede i Det forenede Kongerige, hvor hun arbejdede som sygeplejerske . Hendes aegtefaelle, Van der Bunt, som var nederlandsk statsborger, havde arbejdet i Det forenede Kongerige siden 1919 og fik i 1955 tildelt engelsk alderspension . Derefter flyttede aegtefaellerne til Nederlandene . Her oppebar Van der Bunt fra 1961 ogsaa en alderspension i henhold til Algemene Ouderdomswet ( lov om almindelig aldersdomsforsikring ).
4 Den 4 . februar 1974 fik fru Van der Bunt-Craig, som dengang var 60 aar, tildelt »retirement pension«, engelsk alderspension, som beloeb sig til 6 UKL om ugen og udelukkende blev ydet paa grundlag af hendes aegtefaelles forsikring og bidrag til den sociale sikring . Som foelge af, at aegtefaellen den 17 . september 1974 afgik ved doeden i Nederlandene, blev fru Van der Bunt-Craig ' s »retirement pension«, som stadig blev udbetalt paa grundlag af Van der Bunt ' s indbetalinger, omberegnet, hvorefter den pr . 23 . september 1974 blev forhoejet fra 6 UKL til 10 UKL om ugen . Den 4 . oktober 1974 ansoegte fru Van der Bunt-Craig Raad van Arbeid om at faa tildelt enkepension i henhold til AWW .
§ 1983_SAG238/81
§ LO :
§ 1398
§ LU :
5 Idet Raad van Arbeid var af den opfattelse, at den »retirement pension«, som fru Van der Bunt-Craig oppebar paa grundlag af sin aegtefaelles forsikring og bidrag, var en efterladtepension, anvendte den bestemmelserne i artikel 1, stk . 1, i den kongelige anordning af 20 . marts 1968, der er saalydende :
»Ved sammenfald i samme periode af en enkepension i henhold til Algemene Weduwen- en Wezenwet med en eller flere ydelser til efterladte paaroerende i henhold til en eller flere andre staters sociallovgivning nedsaettes enkepensionen med en del, som er proportional med forholdet mellem varigheden af de forsikrings- eller arbejdsperioder, som den person, af hvis doed retten til enkepension afledes, har tilbageligt i henhold til lovgivningen i den anden stat eller de andre stater, og varigheden af tidsrummet mellem det tidspunkt, da den afdoede fyldte 15 aar og tidspunktet for hans doed.«
6 Paa grundlag af denne bestemmelse tildelte Raad van Arbeid ved afgoerelse af 29 . december 1975 fru Van der Bunt-Craig en enkepension i henhold til AWW med 100 % fra den 1 . september 1974 og med 47,91 % fra den 23 . september 1974, som var den dato, da »retirement-pensionen« blev forhoejet som foelge af Van der Bunt ' s doed . I oevrigt tildelte Raad van Arbeid hende et udligningstillaeg i henhold til samme kongelige anordnings artikel 1, der er saalydende :
»Hvis den nedsatte enkepension og den ydelse, som i henhold til en eller flere staters lovgivning skal udbetales til efterladte, tilsammen er mindre end enkepensionen, foer denne nedsaettes i henhold til stk . 1, ydes et tillaeg svarende til forskellen mellem dette samlede beloeb og sidstnaevnte beloeb.«
7 Ved omberegningen af »retirement-pensionen« til nederlansk valuta anvendte Raad van Arbeid i henhold til artikel 3, in fine, i den kongelige anordning af 20 . marts 1968 den af den nederlandske nationalbank offentliggjorte kurs pr . 23 . september 1974 . Denne kurs svarer til den omregningskurs, som er foreskrevet i Raadets forordning nr . 574/72 af 21 . marts 1972 . Raad van Arbeid bestemte endvidere, at der ikke skulle tages hensyn til kursaendringer efter den 23 . september 1974 .
§ RAADVANARBEID/VANDERBUNT-CRAIG
§ LO :
§ 1399
§ LU :
8 Fru Van der Bunt-Craig indbragte denne afgoerelse for Raad van Beroep, som herefter annullerede den ved dom af 26 . april 1977, for saa vidt som afgoerelsen havde fastslaaet, at »retirement-pensionens« fulde beloeb var en efterladteydelse, jfr . artikel 1, stk . 1, i den kongelige anordning af 20 . marts 1968 .
9 Raad van Arbeid appellerede denne dom til Centrale Raad van Beroep, som har forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal :
1 . Skal anvendeligheden af en national bestemmelse om forbud mod dobbeltydelser ogsaa ved kumulation af en pension, der udelukkende oppebaeres i henhold til en national retsregel, med en ydelse af anden medlemsstat begraenses saaledes, at artikel 46 i forordning nr . 1408/71 skal finde anvendelse, naar den nationale retsregel foerer til et mindre gunstigt resultat end sidstnaevnte artikel?
2.Skal artikel 107 i forordning nr . 574/72 fortolkes saaledes, at den ved denne artikel fastsatte metode til omregning af valuta ogsaa finder anvendelse paa omregningen af ydelser fra en anden medlemsstat i henhold til et, af artikel 12, stk . 2, i forordning nr . 1408/71 opretholdt, nationalt forbud mod dobbeltydelser?
3.Medfoerer de maalsaetninger, som ligger til grund for artiklerne 48 til og med 51 i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, at loebende ydelser ( beregnet udelukkende i henhold til national ret eller ved hjaelp af artikel 46 i forordning nr . 1408/71 ), hvis stoerrelse paa tidspunktet for tildelingen blandt andet er afhaengig af stoerrelsen af en eller flere ydelser i henhold til en eller flere andre medlemsstaters retsregler, i henhod til artikel 107 i forordning nr . 574/72 eller dennes analogi skal beregnes periodisk i sammenhaeng med svingninger i vekselkurserne?
I bekraeftende fald, skal der da ved disse periodiske genberegninger :
a ) paa trods af artikel 51 i forordning nr . 1408/71 tages hensyn til det paa begyndelsesdatoen for genberegningen gaeldende beloeb for de(n ) udenlandske ydelse(r );
b)hver gang paa ny finde en sammenligning sted mellem det nationalretlige beloeb og det beloeb, der er beregnet ved hjaelp af bestemmelsen i artikel 46 i forordning nr . 1408/71?
§ 1983_SAG238/81
§ LO :
§ 1400
§ LU :
Ad foerste spoergsmaal
10 Det fremgaar af en redegoerelse, som Centrale Raad van Beroep har udarbejdet til supplering af forelaeggelseskendelsen, at det foerste spoergsmaal er stillet med henblik paa det tilfaelde, at de omhandlede ydelser findes at maatte betragtes som ydelser af forskellig art . Det fremgaar heraf, at det foerste spoergsmaal i virkeligheden falder i to led : det foerste angaar spoergsmaalet, om den »retirement pension«, som en arbejdstagers enke oppebaerer med hjemmel i den engelske lovgivning, og en nederlansk enkepension tildelt i medfoer af AWW fra et faellesskabsretligt synspunkt er ydelser af samme art ; det andet, som afhaenger af svaret paa spoergsmaalets foerste led, drejer sig om at fastslaa, om det er de nationale antikumulationsbestemmelser eller bestemmelserne herom i artikel 46 i forordning nr . 1408/71, som skal finde anvendelse .
11 Med henblik paa besvarelsen af spoergsmaalets foerste led har de engelske myndigheder bemaerket, at en »retirement pension« ikke kan betragtes som en efterladteydelse . Der er tale om en alderspension, som enhver gift kvinde har en selvstaendig ret til, selv om den oppebaeres paa grundlag af aegtefaellens forsikring og bidrag til den sociale sikring . Den omstaendighed, at denne ydelse er genstand for en omberegning og forhoejes som foelge af aegtefaellens doed, er uden betydning for ydelsens art .
12 Det bemaerkes indledningsvis, at ifoelge forordning nr . 1408/71 ' s bilag V, afsnit G, nr . 9, anses invalide-, alders- og enkepension, som oppebaeres i henhold til Det forenede Kongeriges lovgivning, som ydelser af samme art .
13 Det bemaerkes dernaest, at socialsikringsydelser, uafhaengigt af de saeregenheder som de forskellige nationale lovgivninger udviser, skal betragtes som vaerende af samme art, naar de tjener samme formaal og har samme beregningsgrundlag .
14 Det maa i denne forbindelse antages, at ydelser, som oppebaeres i henhold til lovgivningen i to medlemsstater, er ydelser af samme art, naar de har til formaal at daekke leveomkostningerne for aeldre, som har mistet indtaegterne fra den afdoede aegtefaelle, og naar ydelsernes stoerrelse fastsaettes paa grundlag § RAADVANARBEID/VANDERBUNT-CRAIG
§ LO :
§ 1401
§ LU :
af denne aegtefaelles forsikring og bidrag til den sociale sikring, idet de tjener samme formaal og har samme beregningsgrundlag .
15 For saa vidt angaar svaret paa spoergsmaalets andet led vedroerende anvendeligheden af antikumulationsbestemmelser bemaerkes, at den forelaeggende ret udelukkende har sigtet til den situation, hvor disse ydelser af samme art oppebaeres udelukkende paa grundlag af nationale lovbestemmelser . Der henvises herved til, at naar arbejdstageren alene oppebaerer en pension i henhold til national lovgivning, foelger det af fast retspraksis, at bestemmelserne i forodning nr . 1408/71 ikke er til hinder for, at den nationale lovgivning, herunder nationale antikumulationsbestemmelser, udelukkende og i sin helhed finder anvendelse herpaa . Det bemaerkes imidlertid, at saafremt anvendelsen af denne nationale lovgivning viser sig at vaere mindre gunstig for arbejdstageren end ordningen i forordning nr . 1408/71 ' s artikel 46, skal bestemmelserne i denne artikel finde anvendelse . I saa fald skal artikel 46, stk . 3, der, som naermere fastlagt i artiklens stk . 1 og 2, tilsigter at begraense kumulation af de ydelser, der kan kraeves, finde anvendelse i stedet for de i den nationale lovgivning indeholdte antikumulationsbestemmelser .
16 Det foerste spoergsmaal, som uddybet ved den forelaeggende rets supplerende redegoerelse, skal herefter besvares saaledes :
, ydelser, som oppebaeres i henhold til lovgivningen i to medlemsstater, er ydelser af samme art, naar de har til formaal at daekke leveomkostningerne for aeldre, som har mistet indtaegterne fra den afdoede aegtefaelle, og naar ydelsernes stoerrelse fastsaettes paa grundlag af denne aegtefaelles forsikring og bidrag til den sociale sikring, idet de tjener samme formaal og har samme beregningsgrundlag ;
, oppebaerer arbejdstageren pension alene paa grundlag af nationale lovbestemmelser, er bestemmelserne i forordning nr . 1408/71 ikke til hinder for, at den nationale lovgivning, herunder nationale antikumulationsbestemmelser, udelukkende og i sin helhed finder anvendelse herpaa . Saafremt anvendelsen af denne nationale lovgivning imidlerteid viser sig at vaere mindre gunstig for arbejdstageren end ordningen i forordning nr . 1408/71 ' s artikel 46, skal bestemmelserne i denne artikel finde anvendelse . I saa fald finder artikel 46, stk . 3, anvendelse i stedet for antikumulationsbestemmelserne i den nationale lovgivning .
§ 1983_SAG238/81
§ LO :
§ 1402
§ LU :
Ad andet spoergsmaal
17 Under hensyn til besvarelsen af det foerste spoergsmaal bemaerkes, at det andet spoergsmaal drejer sig om, hvorvidt den fremgangsmaade ved valutaomveksling, som fastsaettes i artikel 7 i Raadets forordning nr . 574/72, skal tages i betragtning ved anvendelsen af nationale antikumulationsbestemmelser i tilfaelde af kumulation af ydelser af samme art .
18 Det fremgaar saavel af ordlyden som af formaalet med Raadets forordning nr . 2639/74 af 15 . october 1974 ( EFT L 283, s . 1 ) om aendring af forordning nr . 574/72 om regler til gennemfoerelse af forordning nr . 1408/71, at forordning nr . 574/72 ' s artikel 107 udelukkende drejer sig om fastsaettelsen af kursen for omveksling af beloeb lydende paa én national moentsort til en anden national moentsort med henblik paa gennemfoerelsen af forordning nr . 1408/71 .
19 Med hensyn til det spoergsmaal, om denne bestemmelse kan komme i betragtning, naar der er tale om at anvende antikumulationsbestemmelser i tilfaelde af kumulation af ydelser af samme art, foelger det af det anfoerte, at artikel 107 kun kan finde anvendelse under forudsaetning af, at ydelserne er blevet fastsat til fordel for den pensionsberettigede paa grundlag af artikel 46 i forordning nr . 1408/71, naar denne loesning er mere fordelagtig for ham, end hvad der foelger af den blotte anvendelse af nationale lovbestemmelser . Derimod kan artikel 107 i forordning nr . 574/72 ikke finde anvendelse, naar pensionerne er beregnet udelukkende paa grundlag af nationale bestemmelser, og valutakurserne reguleres i saa fald fortsat i de nationale lovgivninger .
20 Det andet spoergsmaal skal derefter besvares saaledes, at naar der fra flere medlemsstater er erhvervet ret til ydelser af samme art, og disse er blevet fastsat paa grundlag af sammenlignelige nationale lovbestemmelser uden hensyn til bestemmelserne i forordning nr . 1408/71, finder den i artikel 107 i forordning nr . 574/72 angivne fremgangsmaade til valutaomregning ikke anvendelse .
Ad tredje spoergsmaal
21 Det tredje spoergsmaal drejer sig i det vaesentlige om at fastslaa, hvorvidt faellesskabsretten paabyder, at der som foelge af aendringer i valutakurserne skal foretages en regelmaessig omberegning af ydelser, hvis stoerrelse er blevet § RAADVANARBEID/VANDERBUNT-CRAIG
§ LO :
§ 1403
§ LU :
fastsat under hensyntagen til en ydelse, som oppebaeres i en anden medlemsstat, enten ved anvendelse af nationale lovbestemmelser om erhvervelse af ret til og kumulation af ydelser, eller ved anvendelse af artikel 46 i forordning nr . 1408/71 .
22 I det foerste af de naevnte tilfaelde, hvor de af arbejdstageren oppebaarne ydelser udelukkende er fastsat i henhold til bestemmelser i national ret, indeholder faellesskabsretten ingen bestemmelse, som paabyder regelmaessig omberegning afhaengig af valutakurserne .
23 I det andet tilfaelde, hvor ydelserne er fastsat paa grundlag af artikel 46 i forordning nr . 1408/71, er det denne forordnings artikel 51, som fastsaetter de betingelser, hvorunder regulering og omberegning af ydelserne skal finde sted . Denne bestemmelse er saalydende :
»1 . Saafremt stoerrelsen af ydelser i de paagaeldende medlemsstater aendres med en bestemt procentdel eller et bestemt beloeb som foelge af stigninger i leveomkostningerne, aendringer i loenniveauet eller andre forhold, som giver anledning til regulering, finder en saadan aendring direkte anvendelse paa de ydelser, der er fastsat efter bestemmelserne i artikel 46, uden at der behoever at foretages ny beregning i henhold til den naevnte artikel .
2.Derimod skal der, i tilfaelde af aendring af reglerne for fastsaettelse eller beregning af ydelser, foretages ny beregning efter bestemmelserne i artikel 46.«
24 Artikel 107 i forordning nr . 574/72 fastsaetter den vekselkurs, som skal benyttes ved anvendelsen af artikel 51, stk . 2, i forordning nr . 1408/71 . Artikel 107 indebaerer imidlertid ikke nogen forpligtelse til regelmaessigt at omberegne loebende ydelser ( isaer pensioner ) i tilfaelde af aendringer i valutakurserne . Denne fortolkning bestyrkes af afgoerelse nr . 99 truffet af Faellesskabernes administrative Kommission for vandrende Arbejdstageres sociale Sikring ( EFT C 150, s . 2 ) vedroerende fortolkningen af artikel 107, stk . 1, i forordning nr . 574/72, for saa vidt angaar forpligtelsen til at omberegne loebende ydelser .
25 Under hensyn til det anfoerte skal det tredje spoergsmaal besvares saaledes : der er ingen bestemmelse i faellesskabsretten, som paabyder, at en socialsikrings
§ 1983_SAG238/81
§ LO :
§ 1404
§ LU :
ydelse, hvis stoerrelse er blevet fastsat under hensyn til en ydelse erhvervet i en anden medlemsstat, regelmaessigt skal omberegnes som foelge af aendringer i valutakurserne .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
26 De udgifter, der er afholdt af Nederlandenes regering og af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt den af Centrale Raad van Beroep ved kendelse af 11 . august 1981, for ret :
1 . Ydelser, som oppebaeres i henhold til lovgivningen i to medlemsstater, er ydelser af samme art, naar de har til formaal at daekke leveomkostningerne for aeldre, som har mistet indtaegterne fra den afdoede aegtefaelle, og naar ydelsernes stoerrelse fastsaettes paa grundlag af denne aegtefaelles forsikring og bidrag til den sociale sikring .
Oppebaerer arbejdstageren pension alene paa grundlag af nationale lovbestemmelser, er betemmelserne i forordning nr . 1408/71 ikke til hinder for, at den nationale lovgivning, herunder nationale antikumulationsbestemmelser, udelukkende og i sin helhed finder anvendelse herpaa . Saafremt anvendelsen af denne nationale lovgivning imidlertid viser sig at vaere mindre gunstig for arbejdstageren end ordningen i forordning nr . 1408/71 ' s artikel 46, skal bestemmelserne i denne artikel finde anvendelse . I saa fald finder artikel 46, stk . 3, anvendelse i stedet for antikumulationsbestemmelserne i den nationale lovgivning .
§ RAADVANARBEID/VANDERBUNT-CRAIG
§ LO :
§ 1405
§ LU :
2.Naar der fra flere medlemsstater er erhvervet ret til ydelser af samme art, og disse er blevet fastsat paa grundlag af sammenlignelige nationale lovbestemmelser uden hensyn til bestemmelserne i forordning nr . 1408/71, finder den i forordning nr . 574/72 angivne fremgangsmaade til valutaomregning ikke anvendelse .
3.Der er ingen bestemmelse i faellesskabsretten, som paabyder, at en socialsikringsydelse, hvis stoerrelse er blevet fastsat under hensyn til en ydelse erhvervet i en anden medlemsstat, regelmaessigt skal omberegnes som foelge af aendringer i valutakurserne .