61989CJ0099_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 13 . marts 1989, indgaaet til Domstolen den 24 . marts s.aa ., har Sozialgericht Frankfurt am Main i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 73, stk . 1, og artikel 99 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 - om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet - som affattet ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2001/83 af 2 . juni 1983 ( EFT L 230, s . 6 ).
2 Spoergsmaalet er stillet under en sag, som er anlagt til proevelse af Bundesanstalt fuer Arbeit' s afgoerelse om at yde F . Yáñez-Campoy boernetilskud i henhold til artikel 40 i den tysk-spanske overenskomst om social sikring af 4 . december 1973 og ikke i medfoer af § 10 i Bundeskindergeldgesetz, hvorefter boernetilskuddene er vaesentligt hoejere .
3 Inden bestemmelserne i artikel 73, stk . 1 og 2, i forordning nr . 1408/71 blev aendret ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3427/89 af 30 . oktober 1989 ( EFT L 331, s . 1 ), havde de foelgende ordlyd :
"1 ) En arbejdstager, der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig, har for de af sine familiemedlemmer, der er bosat paa en anden medlemsstats omraade, ret til familieydelser efter lovgivningen i den foerstnaevnte stat, som om de paagaeldende var bosat paa dennes omraade .
2 ) En arbejdstager, der er omfattet af fransk lovgivning, har for de af sine familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end Frankrig, ret til boernetilskud efter lovgivningen i den stat, hvor disse familiemedlemmer er bosat; arbejdstageren skal opfylde de betingelser med hensyn til beskaeftigelse, der i fransk lovgivning er fastsat for opnaaelse af ret til ydelser ."
4 Artikel 99 i forordning nr . 1408/71, der blev ophaevet ved artikel 1, stk . 4, i forordning nr . 3427/89, bestemte foelgende :
"Inden den 1 . januar 1973 skal Raadet paa forslag af Kommissionen ivaerksaette en fornyet undersoegelse af problematikken omkring udbetaling af familieydelser til familiemedlemmer, der ikke er bosat paa den kompetente stats omraade, med henblik paa at finde frem til en ensartet loesning for samtlige medlemsstater ."
5 I dom af 15 . januar 1986, Pinna ( sag 41/84, Sml . s . 1 ), hvor Domstolen behandlede en praejudiciel anmodning fra den franske Cour de cassation, kendte Domstolen for ret :
"1 ) Artikel 73, stk . 2, i forordning nr . 1408//1 er ugyldig, for saa vidt arbejdstagere, der er omfattet af fransk lovgivning, ikke er berettiget til franske boernetilskud for de af deres familiemedlemmer, der er bosat paa en anden medlemsstats omraade .
2 ) Bortset fra tilfaelde, hvor arbejdstagere har anlagt retssag eller indgivet en hermed sidestillet klage inden dagen for afsigelsen af denne dom, kan det forhold, at artikel 73, stk . 2, i forordning nr . 1408/71 er ugyldig, ikke paaberaabes til stoette for krav vedroerende boernetilskud for perioder forud for denne dag ."
6 Paa grundlag af dommen og som led i samme sag udsatte Cour de cassation paa ny afgoerelsen og forelagde Domstolen praejudicielle spoergsmaal vedroerende dommens retsvirkninger . I dommen af 2 . marts 1989, Pinna ( sag 359/87, Sml . s . 585 ), kendte Domstolen som svar paa den praejudicielle anmodning for ret :
"Saa laenge Raadet ikke har udstedt nye bestemmelser, der er i overensstemmelse med EOEF-Traktatens artikel 51, bevirker afgoerelsen om ugyldigheden af artikel 73, stk . 2, i forordning nr . 1408/71, at den i forordningens artikel 73, stk . 1, fastlagte ordning vedroerende udbetaling af familieydelser finder anvendelse i alle tilfaelde ."
7 Den 30 . oktober 1989, dvs . efter afslutningen af skriftvekslingen i den foreliggende sag, udstedte Raadet ovennaevnte forordning nr . 3427/89 . Ved forordningens artikel 1, stk . 1, blev den dagaeldende affattelse af artikel 73 erstattet af foelgende bestemmelse :
"En arbejdstager eller en selvstaendig erhvervsdrivende, der er omfattet af en medlemsstats lovgivning, har for de af sine familiemedlemmer, der er bosiddende paa en anden medlemsstats omraade, ret til familieydelser efter lovgivningen i foerstnaevnte stat, som om de paagaeldende var bosiddende paa dennes omraade, jf . dog bestemmelserne i bilag VI ."
8 Artikel 3 i forordning nr . 3427/89 bestemmer, at forordningen traadte i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende, dvs . den 16 . november 1989, og at den anvendes fra den 15 . januar 1986 .
9 Artikel 60 i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af Traktaterne, der er optaget som bilag til traktaten af 12 . juni 1985 om Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab ( herefter benaevnt "tiltraedelsesakten "), bestemmer :
"1 ) Indtil ikrafttraedelsen af den ensartede loesning for samtlige medlemsstater, der er omhandlet i artikel 99 i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, dog senest indtil den 31 . december 1988, finder artikel 73, stk . 1 og 3, artikel 74, stk . 1, og artikel 75, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 samt artikel 86 og 88 i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 ikke anvendelse paa spanske arbejdstagere, der er beskaeftiget i en anden medlemsstat end Spanien, og hvis familiemedlemmer har bopael i Spanien .
Artikel 73, stk . 2, artikel 74, stk . 2, artikel 75, stk . 2, og artikel 94, stk . 9, i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 samt artikel 87, 89, 98 og 120 i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 finder tilsvarende anvendelse paa disse arbejdstagere .
Den lovgivning i en medlemsstat, der bestemmer, at arbejdstagere indroemmes familieydelser uanset i hvilket land familiemedlemmerne har bopael, beroeres dog ikke .
2 ) Uanset artikel 6 i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 vil foelgende bestemmelser i overenskomsterne om social sikring fortsat vaere gaeldende for spanske arbejdstagere i den i stk . 1 omhandlede periode :
a ) ...
b ) Spanien-Tyskland
Artikel 40, stk . 1, nr . 1-4, i overenskomst af 4 . december 1973, som aendret ved artikel 2 i aendringsoverenskomst af 17 . december 1975
..."
10 Sagsoegeren i hovedsagen, F . Yáñez-Campoy, er spansk statsborger . Han har bopael og loennet beskaeftigelse i Forbundsrepublikken Tyskland . Hans to boern bor i Spanien .
11 Han anlagde sag ved Sozialgericht Frankfurt am Main til proevelse af ovennaevnte afgoerelse fra Bundesanstalt fuer Arbeit og gjorde gaeldende, at han burde have faaet udbetalt boernetilskud i henhold til § 10 i Bundeskindergeldgesetz og ikke i henhold til artikel 40 i den tysk-spanske overenskomst om social sikring . Han anfoerte, at i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 60 og som foelge af Domstolens ovennaevnte dom af 15 . januar 1986, Pinna, maa artikel 73, stk . 1, i forordning nr . 1408/71 finde anvendelse paa spanske arbejdstagere med virkning fra januar 1986 .
12 Sozialgericht Frankfurt am Main besluttede at anmode Domstolen om at traeffe praejudiciel afgoerelse vedroerende foelgende spoergsmaal :
"Traadte den ensartede loesning for samtlige medlemsstater, der er omhandlet i artikel 99 i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71, i kraft i januar 1986, og finder forordningens artikel 73, stk . 1, i saa fald anvendelse paa de i Spanien bosatte boern af spanske arbejdstagere, der har beskaeftigelse i Forbundsrepublikken, med virkning fra januar 1986?"
13 Med hensyn til de faktiske omstaendigheder i hovedsagen, retsforhandlingernes forloeb og de indlaeg, der er indgivet for Domstolen, henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
14 Den nationale retsinstans oensker med sit spoergsmaal oplyst, om den ensartede loesning for samtlige medlemsstater, der er omhandlet i artikel 99 i Raadets forordning nr . 1408/71, traadte i kraft den 15 . januar 1986, og om forordningens artikel 73, stk . 1, i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 60 foelgelig finder anvendelse fra naevnte dato paa spanske arbejdstagere, som har beskaeftigelse i en anden medlemsstat end Spanien, men hvis familiemedlemmer bor i Spanien .
15 Indledningsvis bemaerkes, at der ved tiltraedelsesaktens artikel 60 indfoertes en overgangsordning med hensyn til boernetilskud til spanske arbejdstagere, som har beskaeftigelse i en anden medlemsstat end Spanien, men hvis familiemedlemmer bor i Spanien . I henhold til overgangsordningen finder artikel 73, stk . 2, i forordning nr . 1408/71 tilsvarende anvendelse paa de paagaeldende arbejdstagere .
16 Ifoelge artikel 60 er der to alternative muligheder for, at ovennaevnte overgangsordning bringes til ophoer, og artikel 73, stk . 1, i forordning nr . 1408/71 bringes i anvendelse paa de beroerte spanske arbejdstagere og deres familiemedlemmer, nemlig enten at den ensartede loesning, der er omhandlet i artikel 99 i forordning nr . 1408/71, traeder i kraft, eller, hvis dette ikke sker, at den overgangsperiode, der er fastsat til den 31 . december 1988, udloeber .
17 Den foreliggende sag vedroerer perioden fra den 1 . januar 1986, da Kongeriget Spanien tiltraadte De Europaeiske Faellesskaber, og den 31 . december 1988, da overgangsperioden udloeb, og drejer sig om, hvorvidt den foerste betingelse, der er fastsat i tiltraedelsesaktens artikel 60, var opfyldt i den naevnte periode, dvs . om den ensartede loesning, der er omhandlet i artikel 99 i forordning nr . 1408/71, var traadt i kraft .
18 Det maa fastslaas, at som foelge af Domstolens dom af 15 . januar 1986 er artikel 73, stk . 2, i forordning nr . 1408/71 ugyldig ab initio . Domstolen begraensede imidlertid de tidsmaessige retsvirkninger af dommen og kendte for ret, at det forhold, at artikel 73, stk . 2, i forordning nr . 1408/71 er ugyldig, ikke kan paaberaabes til stoette for krav vedroerende ydelser for perioder forud for dommens afsigelse, bortset fra tilfaelde, hvor arbejdstagere inden da havde anlagt retssag eller indgivet en hermed sidestillet klage .
19 Senere har Domstolen i dom af 2 . marts 1989 fastslaaet, at saa laenge Raadet ikke har udstedt nye bestemmelser, der er i overensstemmelse med EOEF-Traktatens artikel 51, bevirker afgoerelsen om ugyldigheden af artikel 73, stk . 2, i forordning nr . 1408/71, at den i forordningens artikel 73, stk . 1, fastlagte ordning vedroerende udbetaling af familieydelser finder anvendelse i alle tilfaelde .
20 Herefter, og henset til, at Domstolen har begraenset de tidsmaessige virkninger af dommen af 15 . januar 1986, maa det antages, at den ensartede loesning for samtlige medlemsstater, der er omhandlet i artikel 99 i forordning nr . 1408/71, er traadt i kraft ved dommen af 15 . januar 1986 .
21 Heraf foelger, at spanske arbejdstagere, som har beskaeftigelse i en anden medlemsstat end Spanien, men hvis familiemedlemmer bor i Spanien, med virkning fra afsigelsen af ovennaevnte dom og i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 60 kan paaberaabe sig artikel 73, stk . 1, i forordning nr . 1408/71 .
22 Det forelagte spoergsmaal maa derfor besvares med, at den ensartede loesning for samtlige medlemsstater, der er omhandlet i artikel 99 i forordning nr . 1408/71, traadte i kraft den 15 . januar 1986, og at artikel 73, stk . 1, i forordning nr . 1408/71 i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 60 foelgelig finder anvendelse fra naevnte dato paa spanske arbejdstagere, som har beskaeftigelse i en anden medlemsstat end Spanien, men hvis familiemedlemmer bor i Spanien .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
23 De udgifter, der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering, Kongeriget Spaniens regering, Republikken Portugals regering og Den Franske Republiks regering samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som alle har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale retsinstans, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Sjette Afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt af Sozialgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 13 . marts 1989, for ret :
Den ensartede loesning for samtlige medlemsstater, der er omhandlet i artikel 99 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 - om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet - som affattet ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2001/83 af 2 . juni 1983, traadte i kraft den 15 . januar 1986, og artikel 73, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 finder i henhold til artikel 60 i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse foelgelig anvendelse fra naevnte dato paa spanske arbejdstagere, som har beskaeftigelse i en anden medlemsstat end Spanien, men hvis familiemedlemmer bor i Spanien .