62019CJ0882_RES
Lieta C‑882/19
Sumal, S. L.
pret
Mercedes Benz Trucks España, S.L
(Audiencia Provincial de Barcelona lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (virspalāta) 2021. gada 6. oktobra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Konkurence – Ar LESD 101. panta 1. punktu aizliegtas prakses radīto zaudējumu atlīdzināšana – Par atlīdzību atbildīgo vienību noteikšana – Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas vērsta pret mātesuzņēmuma meitasuzņēmumu un kas celta pēc lēmuma, ar kuru konstatēta šī vienīgā mātesuzņēmuma dalība aizliegtās vienošanās darbībā – Jēdziens “uzņēmums” – Jēdziens “Ekonomiskā vienība”
Tiesvedība – Lūgums atkārtoti sākt mutvārdu procesu – Lūgums iesniegt apsvērumus, atbildot uz ģenerāladvokāta secinājumiem – Atkārtotas sākšanas nosacījumi
(LESD 252. panta otrā daļa; Tiesas Reglamenta 83. pants)
(skat. 16.–22. punktu)
Prejudiciālie jautājumi – Pieņemamība – Prejudiciālā nolēmuma nepieciešamība un uzdoto jautājumu atbilstība – Valsts tiesas vērtējums – Uzdoto jautājumu atbilstības prezumpcija
(LESD 267. pants)
(skat. 26.–29. punktu)
Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Tieša iedarbība – Privātpersonu tiesības prasīt atlīdzināt kaitējumu – Vienības, kurai ir pienākums atlīdzināt kaitējumu, noteikšana – Uzņēmums – Jēdziens – Ekonomiska vienība – Uzņēmums, kas sastāv no vairākām fiziskām vai juridiskām personām – Solidāra atbildība starp vienībām, kas aizliegtās vienošanās brīdī veido uzņēmumu
(LESD 101. panta 1. punkts)
(skat. 32.–44. punktu)
Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Tieša iedarbība – Privātpersonu tiesības prasīt atlīdzināt kaitējumu – Vienības, kurai ir pienākums atlīdzināt kaitējumu, noteikšana – Pārkāpums, kas ir Komisijas mātesuzņēmumu sodošā lēmuma priekšmets – Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas celta pret meitasuzņēmumu, uz kuru šis lēmums neattiecas – Pieļaujamība – Nosacījumi
(LESD 101. panta 1. punkts)
(skat. 45.–55. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)
Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Tieša iedarbība – Privātpersonu tiesības prasīt atlīdzināt kaitējumu – Īstenošanas noteikumi – Pārkāpums, kas ir Komisijas mātesuzņēmumu sodošā lēmuma priekšmets – Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas celta pret meitasuzņēmumu, uz kuru šis lēmums neattiecas – Uzņēmuma jēdziena funkcionālā izpratne – Meitasuzņēmuma tiesību uz aizstāvību ievērošana – Piemērojamība
(LESD 101. panta 1. punkts)
(skat. 53.–60. punktu un rezolutīvās daļas 1) punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula Nr. 1215/2012 – Īpašā jurisdikcija – Jurisdikcija lietās, kas attiecas uz neatļautu darbību vai kvazideliktu – Vieta, kur ir noticis kaitējums – Prasība atlīdzināt zaudējumus, ko izraisījuši apgalvotie Savienības konkurences tiesību pārkāpumi – Kaitējuma rašanās vieta – Tirgus, ko skar pretkonkurences rīcība, atrašanās vieta
(LESD 101. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1215/2012 7. panta 2. punkts)
(skat. 64.–66. punktu)
Aizliegtas vienošanās – Aizliegums – Tieša iedarbība – Privātpersonu tiesības prasīt atlīdzināt kaitējumu – Vienības, kurai ir pienākums atlīdzināt kaitējumu, noteikšana – Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru iespēja sabiedrības pārkāpjošajā rīcībā vainot citu sabiedrību ir attiecināta tikai uz gadījumiem, kad otro minēto kontrolē pirmā sabiedrība – Nepieļaujamība
(LESD 101. panta 1. punkts)
(skat. 69. un 75. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Rezumējums
No mātesuzņēmuma izdarītā Savienības konkurences tiesību pārkāpuma cietušais var prasīt pēdējās minētās meitasuzņēmumam atlīdzināt no tā izrietošos zaudējumus. Lai to izdarītu, tam būs jāpierāda, ka abas sabiedrības pārkāpuma izdarīšanas brīdī veidoja vienu ekonomisku vienību.
Laikposmā no 1997. līdz 1999. gadam sabiedrība Sumal SL iegādājās divus kravas automobiļus no Mercedes Benz Trucks España SL (turpmāk tekstā – “MBTE”), kas ir Daimler grupas meitasuzņēmums, kuras mātesuzņēmums ir Daimler AG.
Ar 2016. gada 19. jūlija (
1
) lēmumu Eiropas Komisija konstatēja, ka Daimler AG ir pārkāpusi Savienības tiesību normas, kurās ir aizliegts slēgt aizliegtas vienošanās (
2
), jo šī pēdējā minētā sabiedrība laikposmā no 1997. gada janvāra līdz 2011. gada janvārim bija noslēgusi vienošanās ar četrpadsmit citiem Eiropas kravas automobiļu ražotājiem par cenu noteikšanu un kravas automobiļu bruto cenu paaugstināšanu Eiropas Ekonomikas zonā (EEZ).
Pēc šī lēmuma Sumal pret MBTE cēla prasību par zaudējumu atlīdzību, lūdzot samaksāt summu 22204,35 EUR apmērā par zaudējumiem, kas izriet no šīs aizliegtās vienošanās. Tomēr Juzgado de lo Mercantil no
07 de Barcelona (Barselonas Komerclietu tiesa Nr. 07, Spānija) noraidīja Sumal prasību, pamatojoties uz to, ka Komisijas lēmumā MBTE nebija norādīta.
Sumal par šo spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību Audiencia Provincial de Barcelona (Barselonas provinces tiesa, Spānija). Šajā kontekstā šī tiesa jautā, vai un – attiecīgā gadījumā – ar kādiem nosacījumiem prasība par zaudējumu atlīdzību var tikt vērsta pret meitasuzņēmumu pēc Komisijas lēmuma, ar kuru konstatētas tā mātesuzņēmuma pretkonkurences darbības. Tādējādi šī tiesa nolēma apturēt tiesvedību un uzdot šo jautājumu Tiesai prejudiciālā kārtībā.
Ar savu virspalātā pasludināto spriedumu Tiesa precizē nosacījumus, ar kādiem no sabiedrības pretkonkurences darbībām, par kurām Komisija ir piemērojusi sodu, cietušie ar prasībām par zaudējumu atlīdzību, kas celtas valsts tiesās, var izraisīt sodītā mātesuzņēmuma meitasuzņēmumu, kuri Komisijas lēmumā nav minēti, civiltiesisko atbildību.
Tiesas vērtējums
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru ikvienai personai ir tiesības prasīt no “uzņēmumiem”, kuri ir bijuši aizliegtas vienošanās vai darbību, kas ir aizliegtas saskaņā ar LESD 101. pantu, dalībnieki, atlīdzību par kaitējumu, kurš nodarīts ar šīm pretkonkurences darbībām. Pat ja šādas prasības par zaudējumu atlīdzību ir celtas valsts tiesās, vienības, kurai ir jāatlīdzina nodarītais kaitējums, noteikšanu tieši reglamentē Savienības tiesības.
Ņemot vērā, ka šīs prasības par zaudējumu atlīdzību ir Savienības konkurences tiesību normu īstenošanas sistēmas neatņemama sastāvdaļa, tāpat kā to īstenošana, ko veic valsts iestādes, jēdzienam “uzņēmums” LESD 101. panta izpratnē nevar būt atšķirīga piemērojamība saistībā ar to, ka Komisija uzliek naudas sodus “uzņēmumiem” (“public enforcement”), un saistībā ar prasībām par zaudējumu atlīdzību, kas celtas pret šiem “uzņēmumiem” valsts tiesās (“private enforcement”).
Atbilstoši Tiesas judikatūrai jēdziens “uzņēmums” LESD 101. panta izpratnē attiecas uz jebkuru vienību, kas veic saimniecisku darbību, neatkarīgi no šīs vienības juridiskā statusa un finansēšanas veida un tādējādi nozīmē ekonomisku vienību, pat ja no juridiskā viedokļa pēdējo minēto veido vairākas fiziskas vai juridiskas personas.
Ja ir konstatēts, ka šādā ekonomiskā vienībā ietilpstoša sabiedrība ir pārkāpusi LESD 101. panta 1. punktu tādējādi, ka “uzņēmums”, kurā tā ir dalībniece, ir izdarījis šīs tiesību normas pārkāpumu, jēdziens “uzņēmums” un – ar tā starpniecību – jēdziens “ekonomiskā vienība” automātiski rada solidāro atbildību starp vienībām, kas veido ekonomisko vienību pārkāpuma izdarīšanas brīdī.
Šajā ziņā Tiesa turklāt norāda, ka LESD 101. pantā izmantotais jēdziens “uzņēmums” ir funkcionāls jēdziens un līdz ar to ekonomiskā vienība, kas to veido, ir jāidentificē, ņemot vērā attiecīgās vienošanās mērķi.
Tādējādi, ja LESD 101. panta 1. punkta pārkāpuma esamība ir pierādīta attiecībā uz mātesuzņēmumu, no šā pārkāpuma cietušais ir tiesīgs prasīt, lai tiktu atzīta šī mātesuzņēmuma meitasuzņēmuma civiltiesiskā atbildība ar nosacījumu, ka cietušais pierāda, ka – ņemot vērā, pirmkārt, ekonomiskās, organizatoriskās un juridiskās saiknes, kas vieno šīs abas ekonomiskās vienības, un, otrkārt, to, ka pastāv konkrēta saikne starp šī meitasuzņēmuma saimniecisko darbību un pārkāpuma priekšmetu, par kuru mātesuzņēmums tika uzskatīts par atbildīgu, – meitasuzņēmums veidoja ekonomisku vienību ar mātesuzņēmumu.
No tā izriet, ka tādos apstākļos, kādi ir aplūkoti pamatlietā, lai varētu celt prasību par zaudējumu atlīdzību pret MBTE kā Daimler AG meitasuzņēmumu, Sumal principā ir jāpierāda, ka Daimler AG noslēgtais pretkonkurences nolīgums attiecas uz tām pašām precēm, kuras tirgo MBTE. To darot, Sumal pierādītu, ka tieši ekonomiskā vienība, kurā ietilpst MBTE kopā ar savu mātesuzņēmumu, ir uzņēmums, kas izdarījis pārkāpumu, kuru Komisija ir konstatējusi atbilstoši LESD 101. panta 1. punktam.
Tomēr šādas prasības par zaudējumu atlīdzību ietvaros, kas celta pret mātesuzņēmuma, attiecībā uz kuru ir konstatēts LESD 101. panta pārkāpums, meitasuzņēmumu, meitasuzņēmuma rīcībā attiecīgajā valsts tiesā ir jābūt visiem līdzekļiem, kas nepieciešami, lai tas varētu īstenot savas tiesības uz aizstāvību, it īpaši, lai tas varētu apstrīdēt piederību tam pašam uzņēmumam, kurā ietilpst mātesuzņēmums.
Tomēr, ja prasība par zaudējumu atlīdzību, kā tas ir šajā lietā, ir balstīta uz Komisijas konstatējumu par LESD 101. panta 1. punkta pārkāpumu lēmumā, kas adresēts atbildētāja meitasuzņēmuma mātesuzņēmumam, pēdējais minētais valsts tiesā nevar apstrīdēt Komisijas šādi konstatētā pārkāpuma esamību. Proti, saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 (
3
) 16. panta 1. punktu valsts tiesas nevar pieņemt lēmumus, kas būtu pretrunā Komisijas pieņemtajam lēmumam.
Savukārt, ja Komisija lēmumā, kas pieņemts, piemērojot LESD 101. pantu, nav konstatējusi nekādu mātesuzņēmuma pārkāpjošu rīcību, meitasuzņēmumam, protams, ir tiesības apstrīdēt ne tikai savu piederību tam pašam “uzņēmumam” kā tā mātesuzņēmums, bet arī pārkāpuma, kurā tiek vainots mātesuzņēmums, esamību.
Šajā ziņā Tiesa turklāt precizē, ka valsts tiesas iespēja konstatēt meitasuzņēmuma iespējamo atbildību par nodarīto kaitējumu nav izslēgta tikai tāpēc vien, ka konkrētajā gadījumā Komisija nav pieņēmusi nekādu lēmumu vai ka ar lēmumu, ar kuru tā konstatējusi pārkāpumu, šai sabiedrībai nav uzlikts administratīvs sods.
Līdz ar to LESD 101. panta 1. punkts nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēta iespēja noteikt atbildību par vienas sabiedrības rīcību citai sabiedrībai tikai tad, ja otrā minētā kontrolē pirmo.
(
1
)	Lēmums C(2016) 4673 final par procedūru saskaņā ar [LESD] 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta AT.39824 – Kravas automobiļi), kura kopsavilkums tika publicēts 2017. gada 6. aprīļaEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (OV 2017, C 108, 6. lpp.).
(
2
)	LESD 101. pants un EEZ līguma 53. pants.
(
3
)	Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [LESD 101]. un [102]. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).