62022CO0607
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА (осми състав)
10 март 2023 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети — Член 2 — Понятието „опериращ въздушен превозвач“ — Полет, резервиран при туроператор — Полет, за който се твърди, че не съществува“
По дело C‑607/22
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф, Германия) с акт от 22 юли 2022 г., постъпил в Съда на 20 септември 2022 г., в рамките на производството
Eurowings GmbH
срещу
Flightright GmbH,
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: M. Safjan (докладчик), председател на състава, N. Piçarra и N. Jääskinen, съдии,
генерален адвокат: L. Medina,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, да се произнесе с мотивирано определение в съответствие с член 99 от Процедурния правилник на Съда,
постанови настоящото
Определение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218 и поправка в ОВ L 39, 2023 г., стр. 68).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между Eurowings GmbH, въздушен превозвач, и Flighright GmbH, на което са прехвърлeни евентуалните права на обезщетение на пътниците във въздушния транспорт, относно претендираното от Flightright обезщетение поради твърдяна отмяна на резервирания от тези пътници полет.
Правна уредба
3
Член 2 от Регламент № 261/2004, озаглавен „Определения“, гласи:
„За целите на настоящия регламент:
[…]
б)
„опериращ въздушен превозвач“ означава въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълнява полет съгласно договор с пътник или от името на друго лице, юридическо или физическо, имащо договор с този пътник;
[…]“.
4
Член 5 от този регламент е озаглавен „Отмяна“ и съгласно параграфи 1 и 4 от него:
„1.   При отмяна на полет съответните пътници:
[…]
в)
имат право на обезщетение от опериращия въздушен превозвач по член 7, освен ако не са
i)
информирани за отмяната минимум две седмици преди началото на полета по разписание; или
ii)
информирани за отмяната между две седмици и седем дни преди началото на полета по разписание и им е предложено премаршрутиране, което им позволява да заминат най-рано два часа преди началото на полета по разписание и да достигнат техния краен пункт на пристигане за по-малко от четири часа след времето за пристигане по разписание; или
iii)
информирани за отмяната по-малко от седем дни преди началото на полета по разписание и им е предложено премаршрутиране, което им позволява да заминат най-рано един час преди началото на полета по разписание и да достигнат техния краен пункт на пристигане за по-малко от два часа след времето за пристигане по разписание.
[…]
4.   Тежестта на доказване във връзка с въпроса дали и кога пътникът е бил информиран за отмяната на полета лежи върху опериращия въздушен превозвач“.
5
Член 7 от посочения регламент е озаглавен „Право на обезщетение“ и в параграф 1 предвижда:
„При прилагането на този член пътниците получават обезщетение, възлизащо на:
[…]
б)
400 EUR за всички полети на територията на Общността над 1500 километра и за всички други полети между 1500 и 3500 километра;
[…]“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
6
Flightright, на което пътниците, ползващи въздушен транспорт, са прехвърлили евентуалните си вземания за обезщетение, претендира от Eurowings обезщетение в общ размер на 1600,00 евро на основание член 5, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1, буква б) и от Регламент № 261/2004.
7
Тези пътници резервират при туроператор пакетна екскурзия с въздушен транспорт до Майорка (Испания). От акта за преюдициално запитване е видно, че според издадените от този туроператор документи за пътуване превозът на въпросните пътници е трябвало да се осъществи на 14 юли 2018 г. с полет с номер EW 6850, който е считан за изпълняван от Eurowings и който е трябвало да излети от Палма де Майорка (Испания) в 19,45 ч. и да кацне в Хановер (Германия) в 22,15 ч. Авиокомпанията Eurowings обаче не е изпълнила този полет, така че същите пътници пристигат в Хановер на 15 юли 2018 г. в 02,22 ч. със заместващ полет с номер DE1529.
8
Eurowings твърди, че никога не е планирала полет с номер EW 6850 от Палма де Майорка до Хановер на 14 юли 2018 г. Тъй като такъв полет никога не е съществувал, тази авиокомпания не можело да бъде квалифицирана като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004.
9
Flightright предявява иск пред Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф, Германия) за изплащане на предвиденото в този регламент обезщетение. Този съд уважава иска, като приема, че засегнатите пътници са имали потвърдена резервация по смисъла на посочения регламент за полет с номер EW6850 от Палма де Майорка до Хановер. Той счита, че като цяло твърдение на Eurowings, че полетът по главното производство не съществувал, не отговаряло на изискванията да се докаже причината, поради която в потвърждението на резервацията е посочен конкретен полет заедно с конкретен номер на полета.
10
Eurowings подава въззивна жалба срещу решението на Amtsgericht Düsseldorf (Районен съд Дюселдорф) пред запитващата юрисдикция Landgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф, Германия), който иска да се установи дали въздушният превозвач може да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004, въпреки че според въздушния превозвач резервираният чрез туроператор полет никога не е бил планиран.
11
При тези обстоятелства Landesgericht Düsseldorf (Областен съд Дюселдорф) решава да спре производството по главното дело и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 2, буква б) от Регламент [№ 261/2004] да се тълкува в смисъл, че по отношение на пътник даден въздушен превозвач е „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба, когато пътникът е сключил договор с туроператор за конкретен полет, изпълняван от този въздушен превозвач, без въздушният превозвач някога да е планирал полет с този номер за тази дата, т.е. когато такъв полет никога не е съществувал?“.
По преюдициалния въпрос
12
Съгласно член 99 от Процедурния правилник, когато отговорът на преюдициалния въпрос се налага недвусмислено от съдебната практика или отговорът на преюдициалния въпрос не оставя място за разумно съмнение, Съдът може във всеки един момент да се произнесе с мотивирано определение по предложение на съдията докладчик и след изслушване на генералния адвокат.
13
Посочената разпоредба следва да се приложи по настоящото дело.
14
С преюдициалния си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че даден въздушен превозвач може да се квалифицира като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба, когато пътникът е сключил договор с туроператор за конкретен полет, с посочени номер и дата на полета, който е считан за изпълняван от този въздушен превозвач, без последният някога да е планирал полет с този номер за тази дата.
15
Съгласно член 2, буква б) от този регламент понятието „опериращ въздушен превозвач“ означава „въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълнява полет съгласно договор с пътник или от името на друго лице, юридическо или физическо, имащо договор с този пътник“.
16
В това определение се поставят две кумулативни условия, за да може даден въздушен превозвач да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“, а именно, от една страна, относно осъществяването на съответния полет, и от друга страна, относно наличието на сключен с даден пътник договор (решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др., C‑532/17, EU:C:2018:527, т. 18).
17
Що се отнася до първото условие, с него се акцентира върху понятието „полет“, което представлява основният елемент от това определение. Съдът обаче вече е постановил, че това понятие следва да се разбира като „операция по въздушен транспорт и така в известен смисъл е „единица“ от този транспорт, осъществена от въздушен превозвач, който определя своя маршрут“ (решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др., C‑532/17, EU:C:2018:527, т. 19 и цитираната съдебна практика).
18
От това следва, че за опериращ въздушен превозвач трябва да се смята превозвачът, който при упражняване на своята дейност по превоз на пътници, вземе решение да изпълни полет, включително като определи както неговия маршрут, така и часа, и по този начин отправи до заинтересованите лица предложение за въздушен транспорт. Вземането на подобно решение всъщност предполага, че този превозвач поема отговорността за осъществяването на полета, включително и по-специално отговорност при евентуалната му отмяна или при евентуално голямо закъснение при пристигане (вж. в този смисъл решение от 4 юли 2018 г., Wirth и др., C‑532/17, EU:C:2018:527, т. 20).
19
Когато обаче въздушен превозвач не вземе такова решение да изпълни конкретен полет и не представи предложение за въздушен превоз, не може да се приеме, че този въздушен превозвач е имал намерение да изпълнява такъв полет по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004, поради което не може да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба.
20
Това положение все пак трябва да се разграничи от положението, при което е представено предложение от въздушния превозвач, но то е предмет на последващи промени от страна на този превозвач, което евентуално води до закъснение или отмяна на полета.
21
Всъщност в последното положение Съдът вече е приел, че въздушен превозвач, който е представил предложение за въздушен превоз, съответстващо на предложението, посочено от туроператора в рамките на отношенията му с пътник, макар да е възможно да настъпят промени във връзка с това предложение, трябва да се счита за лице, което има намерение да изпълнява полет по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004, така че може да бъде квалифициран като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба (вж. в този смисъл решение от 21 декември 2021 г., Azurair и др., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 и C‑270/20, EU:C:2021:1038, т. 59 и 62).
22
Запитващата юрисдикция, която единствена е компетентна да прецени фактите по делото, с което е сезирана, следва да провери дали с оглед на съображенията, припомнени в точки 18—21 от настоящото определение, авиокомпанията Eurowings не е представила никакво предложение за въздушен превоз, или че е представила предложение, което евентуално впоследствие е изменила.
23
Следва да се добави, че в хипотезата, при която въздушният превозвач няма качеството на „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 и поради това не дължи обезщетение по този регламент, пътникът все пак не губи правото да предяви иск по националното законодателство срещу своя съдоговорител, а именно в случая туроператора, за да поиска поправяне на вредата, претърпяна поради действията на този туроператор.
24
С оглед на всичко изложено на поставения въпрос следва да се отговори, че член 2, буква б) от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкува в смисъл, че въздушен превозвач не може да се квалифицира като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба, когато пътникът е сключил договор с туроператор за определен полет, с посочени номер и дата на полета, който е считан за изпълняван от този въздушен превозвач, без последният някога да е планирал полет под този номер и за тази дата, но може да бъде приет за „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на същата разпоредба, когато е представил предложение, което евентуално е било предмет на последващи изменения от негова страна.
По съдебните разноски
25
С оглед на обстоятелството, че за страните в главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски.
По изложените съображения Съдът (осми състав) определи:
Член 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91
трябва да се тълкува в смисъл, че
въздушен превозвач не може да се квалифицира като „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на тази разпоредба, когато пътникът е сключил договор с туроператор за определен полет, с посочени номер и дата на полета, който е считан за изпълняван от този въздушен превозвач, без последният някога да е планирал полет под този номер и за тази дата, но може да бъде приет за „опериращ въздушен превозвач“ по смисъла на същата разпоредба, когато е представил предложение, което евентуално е било предмет на последващи изменения от негова страна.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.