Жалба, подадена на 31 август 2011 г. от Caffaro Srl в несъстоятелност (по-рано Caffaro Srl) срещу решението, постановено от Общия съд (шести разширен състав) на 16 юни 2011 г. по дело T-192/06, Caffaro/Комисия
(Дело C-447/11 P)
Език на производството: италиански
Страни
Жалбоподател: Caffaro Srl в несъстоятелност (по-рано Caffaro Srl) (представители: адв. A. Santa Maria, адв. C. Biscaretti di Ruffia и адв. E. Gambaro, avvocati)
Друга страна в производството: Европейска комисия
Искания на жалбоподателя
Да се отмени обжалваното съдебно решение и следователно да се обяви недействителността на Решение на Комисията C (2006) 1766 окончателен от 3 май 2006 г., в частта, в която осъжда Caffaro S.r.l., солидарно с SNIA S.p.A., да заплати глоба в размер на 1 078 милиона евро, или при условията на евентуалност,
да се отмени обжалваното съдебно решение и следователно решението на Комисията в частите, до които се отнасят правните основания по настоящата жалба, приети за основателни и уважени от Съда,
при условията на евентуалност спрямо предходното, да се намали размерът на наложената на жалбоподателя глоба до определена символична стойност или съществено, като се вземат предвид посочените в настоящата жалба правни основания и фактически обстоятелства,
при условията на евентуалност спрямо предходното, да се върне делото на Общия съд, който да постанови ново решение в съответствие с указанията и критериите, които Съдът ще предостави в настоящото производство по обжалване,
във всички случи да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски пред двете инстанции.
Правни основания и основни доводи
С първото правно основание Caffaro посочва нарушение на член 101 ДФЕС, на член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) 1/20031 и на Насоките на Комисията относно метода за определяне на размера на глобите2, неправилна правна квалификация, изопачаване на фактите и на някои доказателства, нарушение на задължението за мотивиране, както и липса и противоречие на мотивите на обжалваното съдебното решение, доколкото Общият съд не приема за релевантни положението на икономическа зависимост на Caffaro на разглеждания пазар и претърпяната от него именно в резултат на картела вреда.
С второто правно основание Caffaro упеква Общият съд в нарушение на принципа на равно третиране, както и в нарушение на член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) 1/2003 и на Насоките на Комисията относно метода за определяне на размера на глобите, що се отнася до рефернтната година, която Комисията е взела предвид в рамките на т.нар. диференцирано третиране. По-специално жалбоподателят критикува вземането предвид на пазарните дялове за 1999 г.на всички участници в твърдяното нарушение (с изключение на Caffaro).
С третото правно основание жалбоподателят упреква Общият съд в това, че неправилно е приел, че фактът, че жалбоподателят не е участвал в неправомерните контакти от 26 ноември 1998 г., е без значение за възприетата спрямо Caffaro продължителност на нарушението. По-специално жалбоподателят твърди, че е налице нарушение на член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) 1/2003 и на Насоките на Комисията относно метода за определяне на размера на глобите предвид продължителността на нарушението, липсата на мотиви, неправилната преценка на фактите и нарушението на задължението за мотивиране.
С четвъртото правно основание, което се отнася до погасяването по давност и късното предявяване от Комисията на иск срещу жалбоподателя, Caffaro изтъква неправилното прилагане на член 25 от Регламент (ЕО) 1/2003, изопачаването и неправилната правна квалификация на фактите, злоупотребата с власт, нарушението на общи принципи на правото на ЕС, нарушаването на правото на защита на жалбоподателя, както и липсата на мотиви на обжалваното съдебно решение. По-специално Caffaro упреква Общия съд, че не е взел предвид пасивното поведение на Комисията в продължение на една година след действието, което прекъсва давността, преди да изпрати на жалбоподателя искане за предоставяне на информация, без да проведе разследване и без да посочи изрична причина.
Накрая, с петото правно основание жалбоподателят поддържа, че обжалваното съдебно решение е опорочено от липсата на мотиви и грешка в преценката на изтъкнатите от него пред Комисията смекчаващи обстоятелства. Жалбоподателят счита, че Общият съд е нарушил също и процесуалните правила и е преценил неправилно в негов ущърб някои доказателства.
____________
1 - ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.
2 - ОВ C 9, 1998 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 3, стр. 69.