62017TJ0476_RES
T‑476/17. sz. ügy
Arysta LifeScience Netherlands kontra Bizottság
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (negyedik tanács), 2019. szeptember 19.
„Növényvédő szerek – A diflubenzuron nevű hatóanyag – A jóváhagyás felülvizsgálata – Az 1107/2009/EK irányelv 21. cikke – A védelemhez való jog – Hatáskörtúllépés – Nyilvánvaló értékelési hiba – A jóváhagyás meghosszabbítására irányuló eljárás – Az 1107/2009 rendelet 14. cikke – A szóban forgó hatóanyag használatára vonatkozó további korlátozásoknak a meghosszabbításra irányuló eljárás kimenetelének bevárása nélküli előírása a felülvizsgálati eljárásban – Arányosság”
Mezőgazdaság – Jogszabályok közelítése – Növényvédő szerek forgalomba hozatala – 1107/2009 rendelet – Valamely hatóanyag jóváhagyásának felülvizsgálata – Védelemhez való jog – Terjedelem – A felülvizsgálati eljárás minden szakaszában fennálló, észrevételek benyújtásához való jog – A jelentéstevő tagállam által a végleges értékelés során levont következtetésekkel kapcsolatos észrevételek benyújtásához való jog – Hiány
(1107/2009 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 14. és 21. cikk; 2017/855 bizottsági rendelet; 91/414 tanácsi irányelv, I. melléklet)
(lásd:63., 67–69., 74–76. pont)
Mezőgazdaság – Jogszabályok közelítése – Növényvédő szerek forgalomba hozatala – 1107/2009 rendelet – Valamely hatóanyag jóváhagyásának felülvizsgálata – Az engedély megújítása – A diflubenzuron nevű hatóanyag használatára vonatkozó korlátozásokat a felülvizsgálati eljárás keretében, a jóváhagyás meghosszabbítására irányuló eljárás kimenetelének bevárása nélkül előíró bizottsági határozat – A fogyasztók biztonságával kapcsolatos aggályok – Nyilvánvaló értékelési hiba – Hiány – Az arányosság elvének megsértése – Hiány
(1107/2009 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 14. és 21. cikk; 2017/855 bizottsági rendelet; 91/414 tanácsi irányelv, I. melléklet)
(lásd: 93., 97., 99–101., 103–106., 109–112., 117–121. pont)
Összefoglalás
A Törvényszék 2019. szeptember 19‑i Arysta LifeScience Netherlands kontra Bizottság ítéletében (T‑476/17) elutasította a diflubenzuron hatóanyag jóváhagyási feltételeire vonatkozó bizottsági végrehajtási rendelet (
1
) megsemmisítése iránt benyújtott keresetet, és megállapításokat tett egyrészt a védelemhez való jognak a hatóanyag‑jóváhagyás felülvizsgálatára irányuló eljárásban történő tiszteletben tartásával kapcsolatban, másrészt a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009 rendelet (
2
) 21. cikkében szabályozott felülvizsgálati eljárás és az 1107/2009 rendelet 14–20. cikkében szabályozott, hatóanyagengedély‑meghosszabbítási eljárás egymáshoz való kapcsolatát illetően.
A Bizottság, miután a hatóanyagok további értékeléséről szóló rendelet (
3
) 11. cikkében előírt értékelési eljárásnak megfelelően jóváhagyta a diflubenzuron hatóanyagot, úgy határozott, hogy az ezen hatóanyag által a 4‑kloroanilin (PCA) metabolitból származó szermaradékványnak való kitettség révén az emberi egészségre gyakorolt lehetséges hatásokra tekintettel megindítja a hatóanyag felülvizsgálatára irányuló, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló rendelet 21. cikke szerinti eljárást. Ezen felülvizsgálati eljárás keretében, az adott hatóanyag engedélyének meghosszabbítására irányuló eljárás befejezése előtt a Bizottság elfogadta az említett hatóanyag jóváhagyási feltételeire vonatkozó végrehajtási rendeletet, amelyben megállapította, hogy nem zárható ki a PCÁ‑val kapcsolatos fogyasztói expozíció, és ezért a diflubenzuron használatát a nem ehető növényekre kell korlátozni.
Elsőként, a felperes védelemhez való jogának megsértésével kapcsolatban a Törvényszék hangsúlyozza, hogy a védelemhez való jognak a hatóanyag jóváhagyásának felülvizsgálatára irányuló, a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló rendelet 21. cikke szerinti eljárásban történő tiszteletben tartását a felülvizsgálati eljárás egészében, nem pedig külön‑külön, az eljárás egyes szakaszaiban kell értékelni. A Törvényszék ezért megvizsgálja, hogy a jelen ügy körülményei között biztosítani kellett‑e a védelemhez való jog tiszteletben tartását a felülvizsgálati eljárás egy konkrét szakaszában, különösen a jelentéstevő tagállam által végzett értékelés során. E tekintetben a Törvényszék először is megállapítja, hogy a felperes semmilyen kézzelfogható bizonyítékot nem terjeszt elő azon állítása alátámasztására, hogy az eljárás későbbi szakaszában nem módosíthatók a jelentéstevő tagállam által készített végleges értékelésében foglalt következtetések. Másodszor a Törvényszék azt állapítja meg, hogy a jelentéstevő tagállam által a végleges értékelésben levont következtetések – annak ellenére, hogy a PCA lehetséges fogyasztói expozíciójának kérdésében lényegesen eltérnek az értékeléstervezetben foglaltaktól – nem tekinthetők úgy, mint amelyek olyan újabb aggodalomra adnak okot, amelyről a felperesnek korábban nem volt tudomása, és amellyel kapcsolatban ezért a felperest ezen értékelés után újból meg kellett volna hallgatni. Harmadszor a Törvényszék azt állapítja meg, hogy a felperes nem hivatkozik olyan új, releváns tudományos adatra sem, amely alapján meg lehetne cáfolni a jelentéstevő tagállam által a végleges értékelésben levont következtetéseket.
Másodikként, a felülvizsgálati és a meghosszabbítási eljárás egymáshoz való kapcsolatát illetően a Törvényszék mindenekelőtt azt állapítja meg, hogy az 1107/2009 rendelet nem rendelkezik erről.
A Törvényszék ezt követően azt vizsgálja, hogy a felperes által hivatkozott érvek lehetővé teszik‑e egyrészt a Bizottság arra vonatkozó döntésének megkérdőjelezését, hogy a fogyasztói biztonságra hivatkozzon, és ne várja meg a diflubenzuron jóváhagyásának meghosszabbítására irányuló eljárás befejezését, másrészt pedig az ilyen döntés észszerűtlenségének és aránytalanságának bizonyítását. A Törvényszék a felperes által e tekintetben felhozott valamennyi érvet elutasítva arra a következtetésre jut, hogy a Bizottságnak jogában állt megállapítani, hogy egyrészt ez az érdek igazolja az ilyen határozatot, másrészt pedig, hogy a határozat arányos.
(
1
)	Az 540/2011/EU végrehajtási rendeletnek a diflubenzuron hatóanyag jóváhagyási feltételei tekintetében történő módosításáról szóló, 2017. május 18‑i (EU) 2017/855 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2017. L 128., 10. o.).
(
2
)	A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21‑i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2009. L 309., 1. o.)
(
3
)	A 91/414 irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram harmadik szakaszának végrehajtásáról szóló további részletes szabályok megállapításáról és a 451/2000/EK rendelet módosításáról szóló, 2002. augusztus 14–i 1490/2002/EK bizottsági rendelet (HL 2002. L 224., 23. o..; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 36. kötet, 524. o.).