62023CC0517
MACIEJ SZPUNAR
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2024. október 24. (
1
)
C‑517/23. sz. ügy
Apothekerkammer Nordrhein
kontra
DocMorris NV
(a Bundesgerichtshof [szövetségi legfelsőbb bíróság, Németország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek – 2001/83/EK irányelv – Hatály – Vényköteles gyógyszerek – A gyógyszertár teljes gyógyszerkínálatának reklámozása – Másik termék vásárlásakor beszámítható utalványok vagy százalékos kedvezmények – Közvetlen árengedmények és kifizetések”
I. Bevezetés
1.
Elsősorban a gyógyszerek fogyasztására vagy a kedvezményt nyújtó gyógyszertárral való szerződéskötésre bírják‑e rá az orvos által felírt gyógyszerekre szoruló azon betegeket, akik számára vonzó a külföldi csomagküldő gyógyszertár engedménye? Valóban szükség van‑e arra, hogy az ilyen betegeket megvédjék a gyógyszerek helytelen és túlzott fogyasztásától? Vajon ők a gyógyszeripar és a termékeiket értékesítők áldozatai, vagy azon betegségük áldozatai, amelyre gyógymódot vagy enyhülést keresnek? Társadalmi szabályokat sértenek‑e a például adott krónikus betegségben szenvedő betegek, amikor vásárláskor „beváltják a kedvezményt" valamely olyan gyógyszer esetében, amely után visszatérítésben részesülnek?
2.
Ezek az érzékeltető jelleggel feltett kérdések vezetnek el közvetlenül a Bundesgerichtshof (szövetségi legfelsőbb bíróság, Németország) által előterjesztett jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyához.
3.
A szóban forgó ügyben a DocMorris, egy holland csomagküldő gyógyszertár, amely volt már több alkalommal előzetes döntéshozatal iránti kérelemhez vezető eljárásokban résztvevő fél, ismét visszatér, ezúttal árengedményekkel. A kedvezményeket kínáló külföldi vállalkozások ilyen gyakorlatai szálkát képeznek a nemzeti piacon már szervesen beágyazódott gazdasági szereplők szemében, akik azt állítják, hogy a vényköteles gyógyszerek értékesítésére vonatkozó árengedmények kínálata a gyógyszereknek a 2001/83/EK irányelv (
2
) értelmében vett „reklámozásának” minősül.
4.
A Bundesgerichtshof (szövetségi legfelsőbb bíróság) a német alsóbb szintű bíróságok egymásnak ellentmondó ítélkezési gyakorlatával szembesülve iránymutatást keres a „reklámozás” fogalmának meghatározására, különösen a Bíróság által az elmúlt 10 év során hozott számos ítélettel összefüggésben.
5.
A jelen indítványban azzal érvelek, hogy a jelen ügyben szóban forgóhoz hasonló kedvezményes akciók nem minősülnek a 2001/83 irányelv 86. cikkének (1) bekezdése szerinti reklámozásnak, mivel azokat vényköteles gyógyszerek vásárlásával összefüggésben nyújtják.
II. Jogi háttér
A.
Az uniós jog
6.
A 2001/83 irányelv „Reklámozás” című VIII. címe, illetve „Tájékoztatás és reklámozás” című VIIIa. címe tartalmazza az említett irányelv 86–88. cikkét, illetve 88a–100. cikkét.
7.
Ugyanezen irányelv 86. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   E cím alkalmazásában a »gyógyszerek reklámozása« kifejezés magában foglalja azokat az információkat, illetve ügynöki tevékenységet vagy vásárlásra való ösztönzést [helyesen: az olyan tájékoztatás, ügynöki tevékenység vagy vásárlásra ösztönzés valamennyi formáját], amelynek célja a gyógyszerek rendelésének [helyesen: felírásának], szállításának, értékesítésének vagy fogyasztásának az elősegítése; ez különösen a következőkre vonatkozik:
–
gyógyszerek nyilvános reklámozása;
–
gyógyszerek reklámozása a rendelésükre [helyesen: felírásukra] vagy kiadásukra jogosult személyeknek,
–
gyógyszerismertetést végző személyek találkozói a gyógyszerek rendelésére [helyesen: felírására] és kiadására jogosult személyekkel,
–
ellátás gyógyszermintákkal;
–
pénzbeli vagy természetbeni előny nyújtásával, felajánlásával vagy ígéretével ösztönzés a gyógyszerek rendelésére [helyesen: felírására] vagy kiadására, kivéve azokat az eseteket, amikor ezeknek az értéke csekély,
–
gyógyszerek rendelésére [helyesen: felírására] vagy kiadására jogosult személyek által látogatott reklámrendezvények támogatása;
–
gyógyszerek rendelésére [helyesen: felírására] vagy kiadására jogosult személyek által látogatott tudományos kongresszusok támogatása, különösen az ezzel kapcsolatos utazási és szállásköltségeik megtérítése.
(2)   Ez a cím nem vonatkozik a következőkre:
–
az V. cím rendelkezéseiben szabályozott címkézés, és az ahhoz mellékelt betegtájékoztató,
–
levelezés és az ahhoz mellékelt, nem reklámcélból küldött anyagok, amelyek egy gyógyszerrel kapcsolatos különleges kérdés megválaszolása érdekében szükségesek,
–
tényszerű, tájékoztató jellegű bejelentések és referenciaanyagok, amelyek például a csomagolás módjának megváltozására, az általános gyógyszerhasználati óvintézkedések keretében a mellékhatásokra való figyelmeztetésekre, kereskedelmi katalógusokra és árjegyzékekre vonatkoznak, amennyiben nem tartalmaznak utalásokat a gyógyszerre,
–
emberi egészségre vagy betegségekre vonatkozó információk, amennyiben azok még közvetetten sem hivatkoznak gyógyszerekre.”
8.
A 2001/83 irányelv 87. cikkének (3) bekezdése előírja:
„A gyógyszerek reklámozása:
–
a gyógyszer észszerű felhasználását segíti elő azáltal, hogy tárgyilagosan és túlzások nélkül mutatja be a gyógyszer tulajdonságait,
–
nem lehet félrevezető.”
9.
Az említett irányelv 88. cikkének (1)–(3) bekezdése értelmében:
„(1)   A tagállamok megtiltják azoknak a gyógyszereknek a nyilvános reklámozását, amelyek:
a)
a VI. címnek megfelelően csak orvosi rendelvényre kaphatók,
[…]
(2)   Nyilvánosan reklámozhatók azok a gyógyszerek, amelyek összetételükre és alkalmazásukra tekintettel gyakorló orvos diagnózisa vagy rendelvény nélkül, illetve a kezelés megfigyelése nélkül, adott esetben gyógyszerész tanácsa alapján alkalmazhatók.
(3)   A tagállamok megtilthatják saját területükön azon gyógyszerek nyilvános reklámozását, amelyeknek az ára támogatott.”
B.
A német jog
10.
A Gesetz über die Werbung auf dem Gebiete des Heilwesens (Heilmittelwerbegesetz, a gyógyászati termékek reklámozásáról szóló törvény; a továbbiakban: HWG) 7. §‑a (1) bekezdése első mondatának az alapügy tényállására alkalmazandó változata a következőképpen rendelkezik:
„Tilos juttatásokat és egyéb reklámajándékokat (árukat vagy szolgáltatásokat) felkínálni, meghirdetni vagy adni, illetve a szakmai körök tagjaként elfogadni, kivéve ha:
1.   kis értékű apróságoknak minősülő juttatásokról és reklámajándékokról van szó. A juttatások vagy egyéb reklámajándékok tilosak, ha azokat az Arzneimittelgesetz (gyógyszertörvény) alapján alkalmazandó árazási előírások megsértésével adják.
2.   e juttatásokat és reklámajándékokat
a)
meghatározott pénzösszegben vagy meghatározott módon számítandó pénzösszegben adják […]
[…]
Az a) pontban meghatározott, gyógyszerekkel kapcsolatos juttatások vagy egyéb reklámajándékok tilosak, ha azokat a gyógyszerekről szóló törvény alapján alkalmazandó árazási előírások megsértésével adják. […]”
III. A tényállás, az eljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
11.
A DocMorris orvosi rendelvény nélkül is kiadható gyógyszereket és vényköteles gyógyszereket szállít csomagküldő kereskedelem útján németországi végfelhasználóknak. Az Apothekerkammer Nordrhein a németországi észak‑rajnai körzet gyógyszerészeinek szakmai érdekképviseleti szervezete.
12.
2012 óta a DocMorris különböző kedvezményes akciókat kínált, amelyekben a vényköteles gyógyszerek vásárlásakor a vásárlóknak azonnali készpénzkedvezményt, vagy egy másik terméknek (nem vényköteles gyógyszerek vagy gyógyszernek nem minősülő egészségügyi vagy szépségápolási termékek) a DocMorristól történő vásárlásakor beszámítható bizonyos pénzösszegre vagy százalékos kedvezményre szóló utalványt ígért.
13.
Az Apothekerkammer Nordrhein ezeket a reklámtevékenységeket a vényköteles gyógyszerek tekintetében fennálló gyógyszertörvény szerinti árrögzítés megsértésének tekinti, ezért – a felülvizsgálati eljárás szempontjából releváns – alábbi öt, a tevékenységtől való tartózkodásra irányuló ideiglenes intézkedésről szóló végzést eszközölt ki a DocMorris ellen a 2013–2015 közötti években a Landgericht Köln (kölni regionális bíróság, Németország) által elrendelt ideiglenes intézkedések keretében, amelyek mindegyikét szabályszerűen végrehajtották.
14.
Az Apothekerkammer Nordrhein 2013. május 8‑án (ügyiratszám: 84 O 90/13), 2013. szeptember 26‑án (ügyiratszám: 84 O 220/13), illetve 2014. november 4‑én (ügyiratszám: 84 O 208/14) eszközölt ki ideiglenes intézkedést a Landgericht Kölntől (kölni regionális bíróság) a DocMoris hirdetéseivel szemben. E három ideiglenes intézkedésről szóló végzést szabályszerűen végrehajtották. A 2013. május 8‑i és a 2014. november 4‑i ideiglenes intézkedést a Landgericht Köln (kölni regionális bíróság) a 2017. március 22‑i két ítéletével hatályon kívül helyezte.
15.
Az Apothekerkammer Nordrhein 2013. november 5‑én a Landgericht Kölntől (kölni regionális bíróság) kieszközölte a 2014. január 21‑én végrehajtott ideiglenes intézkedést (ügyiratszám: 84 O 256/13) a DocMorrisnak a következő állításokat tartalmazó hirdetése ellen:
„Most küldjön be egy receptet! […] A postaládához vezető úttól sajnos nem tudjuk Önt megkímélni. A busz és a vonat utazási költségeinek kompenzálására viszont az új vásárlók 10 eurót kapnak tőlünk, amelyet a recept beküldésekor azonnal levonunk a számla összegéből”,
amely akció keretében a kedvezményt a legalább 50 euró értékű vényköteles gyógyszerek rendelése esetén nyújtotta a DocMorris. Ezt az ideiglenes intézkedésről szóló végzést a Landgericht Köln (kölni regionális bíróság) a 2017. március 22‑i ítéletével hatályon kívül helyezte.
16.
Az Apothekerkammer Nordrhein 2015. szeptember 29‑én a Landgericht Kölntől (kölni regionális bíróság) kieszközölte a 2016. május 26‑án végrehajtott ideiglenes intézkedést (ügyiratszám: 81 O 82/15) a DocMorrisnak a következő állításokat tartalmazó hirdetése ellen:
„5 eurós utalvány az Ön következő rendeléséhez vényköteles gyógyszer esetén”,
amelynek során az említett összeget közvetlenül a számla összegéből vonják le. Ezt az ideiglenes intézkedésről szóló végzést a Landgericht Köln (kölni regionális bíróság) a 2017. március 21‑i ítéletével hatályon kívül helyezte.
17.
A kérdést előterjesztő bíróság hangsúlyozza, hogy a fenti hatályon kívül helyezésekre mindegyik esetben az Európai Unió Bíróságának (a továbbiakban: Bíróság) Deutsche Parkinson Vereinigung ítéletére (
3
) tekintettel megváltozott körülmények miatt került sor.
18.
Az ideiglenes intézkedések némelyikének végrehajtása során az alperes kérésére nagy összegű közigazgatási bírságot szabtak ki a DocMorrisra.
19.
A DocMorris kártérítést követel az Apothekerkammer Nordrheintől, mivel szerinte az ideiglenes intézkedések eleve indokolatlanok voltak.
20.
A Landgericht Köln (kölni regionális bíróság) elutasította a keresetet. A DocMorris a másodfokú eljárásban lényegében azt kérte, hogy a bíróság kötelezze az Apothekerkammer Nordrheint egyrészt legalább 18476648,12 euró összegű kártérítés és kamatai megfizetésére, másrészt pedig, hogy az eljáró bíróság az esetleges további károk tekintetében állapítsa meg az Apothekerkammer Nordrhein kártérítési kötelezettségét.
21.
Felülvizsgálati kérelmében az Apothekerkammer Nordrhein továbbra is a kereset egészének elutasítását kéri.
22.
Ilyen körülmények között a Bundesgerichthof (szövetségi legfelsőbb bíróság, Németország) a Bírósághoz 2023. augusztus 10‑én érkezett 2023. július 13‑i határozatával úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
A gyógyszertár teljes áruválasztékából a vényköteles gyógyszerek vásárlására irányuló reklám a 2001/83/EK irányelvben a gyógyszerek reklámozására vonatkozó szabályok (VIII. és VIIIa. cím, 86–100. cikk) hatálya alá tartozik‑e?
2)
Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: Összhangban áll‑e a 2001/83 irányelv VIII. címének rendelkezéseivel, különösen annak 87. cikke (3) bekezdésével, ha valamely nemzeti rendelkezést (a jelen ügyben: a HWG 7. §‑a (1) bekezdése második fordulata 2. pontja első tagmondatának a) pontja) úgy értelmeznek, hogy az tiltja egy más tagállamban letelepedett csomagküldő gyógyszertár teljes vényköteles gyógyszerkínálatának további termékek későbbi megvásárlásához pénzösszegre vagy százalékos kedvezményre jogosító utalvány formájában nyújtott reklámajándékokkal történő reklámozását?
3)
Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén továbbá: Összhangban áll‑e a 2001/83 irányelv VIII. címének rendelkezéseivel, különösen annak 87. cikke (3) bekezdésével, ha valamely nemzeti rendelkezést (a jelen ügyben: a HWG 7. §‑a (1) bekezdése második fordulata 2. pontja első tagmondatának a) pontja) úgy értelmeznek, hogy az lehetővé teszi egy más tagállamban letelepedett csomagküldő gyógyszertár teljes vényköteles gyógyszerkínálatának közvetlen hatású árengedmények és kifizetések formájában nyújtott reklámajándékokkal történő reklámozását?”
23.
Írásbeli észrevételeket nyújtottak be az alapeljárás felei, az észt és a lengyel kormány, valamint az Európai Bizottság. A 2024. június 27‑i tárgyaláson az alapeljárás felei és az Európai Bizottság képviselői jelentek meg.
IV. Értékelés
A.
Az első kérdés: a 2001/83 irányelv hatályáról
24.
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy a gyógyszertár által kínált olyan kedvezményes akciók, amelyekben az a vényköteles gyógyszerek vásárlásakor a vásárlóknak azonnali készpénzkedvezményt vagy egy másik termék (nem vényköteles gyógyszerek vagy gyógyszernek nem minősülő egészségügyi vagy szépségápolási termékek) vásárlásakor beszámítható bizonyos pénzösszegre vagy százalékos kedvezményre szóló utalványt ígér, a gyógyszereknek a 2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének értelmében vett „reklámozásának” minősül‑e.
25.
A jelen ügyben a DocMorris ilyen kedvezményeket ígért ügyfeleinek.
26.
Mivel ez a belső piacon belüli, határokon átnyúló tevékenységnek minősül, a jelen ügy mind a Szerződésben foglalt alapvető szabadságokat, nevezetesen az áruk (gyógyszerek) szabad mozgása és a szolgáltatásnyújtás (a gyógyszertár működtetésére irányuló kereskedelmi tevékenység) szabadsága, mind az uniós jogalkotó által a gyógyszerek reklámozásának területén elfogadott különös szabályokat érintheti.
27.
Amint ugyanis a kérdést előterjesztő bíróság az előzetes döntéshozatal iránti kérelmében gondosan kifejti, bár a nemzeti bíróságok előtt folyamatban lévő jogviták, amelyek keretében a kérdést előterjesztő bíróságnak jogkérdésben kell döntenie, a Bíróság áruk szabad mozgásával kapcsolatos ítélkezési gyakorlatának, nevezetesen a Deutsche Parkinson Vereinigung ítéletnek (
4
) az alkalmazásával kapcsolatosak, az eljáró bíróság a Bíróságnak a 2001/83 irányelvet értelmező ítélkezési gyakorlatára, nevezetesen a DocMorris (
5
) és az EUROAPTIEKA ítéletére (
6
) vonatkozóan kér iránymutatást.
28.
Ez szükségessé teszi a Bíróság említett ítélkezési gyakorlatának rövid összefoglalását a jelen ügy szempontjából szükséges mértékben.
29.
Tény, hogy a Bíróság nem először foglalkozik a (főleg) csomagküldő gyógyszertárak által felszámított árak és az általuk adott árengedmények kérdésével kapcsolatos problémákkal, a kérdést előterjesztő bíróság éppen ennek fényében kíván további felvilágosítást kapni arra vonatkozóan, hogy az uniós jog mit ír elő, illetve mit enged meg a gyógyszerészek által a vásárlóknak adott gyógyszerárengedmények tekintetében.
1. A Bíróság eddigi ítélkezési gyakorlata
30.
Két egymást kiegészítő ítélkezési gyakorlat létezik.
a) Az EUM‑Szerződés szerinti szabad mozgás
31.
A Deutsche Parkinson Vereinigung ítéletben a Bíróság már foglalkozott azzal a kérdéssel, hogy az EUMSZ 34. és EUMSZ 36. cikk szerinti, az áruk szabad mozgásának alapvető szabadságával ellentétes‑e azon kedvezményrendszer nemzeti jogon alapuló tilalma, (
7
) amely szerint a Parkinson‑kórra kizárólag gyógyszertárakban elérhető, vényköteles gyógyszereknek a DocMorristól történő megvásárlásakor a betegeknek különböző bónuszokat biztosítanak.
32.
A Bíróság megállapította, hogy a szóban forgó intézkedés az EUMSZ 34. cikk értelmében vett, mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősül, amely nem igazolható az EUMSZ 36. cikk alapján, mivel túllépte a hivatkozott célok megvalósítására alkalmas mértéket, (
8
) és ezért nem volt arányos. (
9
) Ezzel kapcsolatban a Bíróság hangsúlyozta, hogy a Németország egész területén belüli vényköteles gyógyszerekkel való egyenletes ellátás biztosításának szükségességén alapuló általános érvet egyetlen olyan elem sem támasztja alá, amely megfelelne az EUMSZ 36. cikk szerinti feltételeknek. (
10
) A Bíróság döntően úgy ítélte meg, hogy bizonyos tényezők arra utalnak, hogy a gyógyszertárak közötti, az árakból adódó nagyobb verseny kedvező lenne a gyógyszerekkel való egyenletes ellátás szempontjából, mivel ösztönzi a gyógyszertárak létrehozását azon területeken, ahol a gyógyszertárak kis száma magasabb árak felszámítását tenné lehetővé; (
11
) hogy a csomagküldő gyógyszertárakkal szembeni árverseny arra ösztönözheti a hagyományos gyógyszertárakat, hogy az olyan közhasznú tevékenységeket alakítsanak ki, mint például a gyógyszerek vény alapján történő elkészítése vagy az egyes raktárkészletek és gyógyszerválaszték fenntartása; (
12
) és hogy az említett árverseny a beteg javára szolgálhat, amennyiben az adott esetben lehetővé tenné Németországban a vényköteles gyógyszereknek az e tagállam által jelenleg rögzített áraknál kedvezőbb áron való kínálását. (
13
)
b) A 2001/83 irányelv szerinti reklámozás
33.
A Bíróság az A (Gyógyszerek reklámozása és online értékesítése) ítéletében, (
14
) amely az egyik tagállamban letelepedett gyógyszertár tevékenységére vonatkozott, amely abból állt, hogy másik tagállambeli fogyasztók számára sokféle formában széles terjedelmű reklámkampányt folytatott online gyógyszerértékesítési szolgáltatásaira vonatkozóan, lényegében úgy ítélte meg, hogy az online gyógyszerértékesítési szolgáltatások reklámozása nem a 2001/83 irányelv gyógyszerek reklámozására vonatkozó rendelkezéseinek, hanem a 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
15
) hatálya alá tartozik.
34.
Ezt követően a Bíróság a DocMorris ítéletében, (
16
) amely egy gyógyszertár nyereményjáték formájában folytatott olyan reklámtevékenységére vonatkozott, amely lehetővé teszi a résztvevők számára, hogy gyógyszereken kívüli, a mindennapi életvitelhez szükséges egyéb tárgyakat nyerjenek, az e játékban való részvételnek pedig az a feltétele, hogy egy vényköteles gyógyszerre vonatkozó megrendelést küldjenek be, megállapította, hogy e reklámtevékenység nem egy adott gyógyszer vonatkozásában próbálja befolyásolni az ügyfél választását, hanem azon gyógyszertár vonatkozásában, amelytől ez az ügyfél e gyógyszert beszerzi, és amely időrendben e gyógyszer kiválasztása után következik, még akkor is, ha az ilyen reklámtevékenység nem tartozik a 2001/83 irányelv VIII. címének hatálya alá.
35.
Végül, az EUROAPTIEKA ítéletében, amely a gyógyszertárak és a gyógyszerek kiskereskedelmi értékesítését végző társaságok olyan promóciójára vonatkozott, amely legalább három termék megvásárlása esetén 15% kedvezményt kínált minden gyógyszer vételárából, a Bíróság megállapította, hogy az ilyen gyakorlat a „gyógyszerek reklámozásának” a 2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének értelmében vett fogalma alá tartozik. A Bíróság hangsúlyozta, hogy ez még akkor is így van, ha a szóban forgó információk nem egy meghatározott gyógyszerre, hanem meg nem határozott gyógyszerekre vonatkoznak.
c) Áttekintés
36.
Míg az A (Gyógyszerek reklámozása és online értékesítése) (
17
) és a DocMorris ítéletet olyan ügyekben hozták, amelyekben az alapeljárás határokon átnyúló elemet tartalmazott, az EUROAPTIEKA ítéletben nem ez volt a helyzet. Abban az esetben az alapeljárás úgynevezett „tisztán belső helyzetet” jelentett.
37.
Amint azt a Bizottság írásbeli észrevételeiben helyesen kiemeli, a 2001/83 irányelvre vonatkozó ítélkezési gyakorlatból a jelen ügy szempontjából két lényeges pontra lehet következtetni.
38.
Először is, az EUROAPTIEKA ítéletből következik, hogy a gyógyszerek 2001/83 irányelv szerinti reklámozásának fogalma nem korlátozódik az egyes gyógyszerek reklámozására. E fogalom magába foglalja azon körülményeket is, ahol a tájékoztatásra meg nem határozott gyógyszerek tekintetében kerül sor. Az a tény tehát, hogy a jelen ügyben a tájékoztatás többek között a gyógyszertár teljes termékkínálatának valamennyi vényköteles gyógyszerére vonatkozik, önmagában nem akadályozza az említett irányelv alkalmazását.
39.
Másodszor, a DocMorris ítéletből következik, hogy a gyógyszertár által meg nem határozott gyógyszerekre vonatkozó információk felhasználásával történő reklámozás esetében meg kell vizsgálni, hogy a reklámozás célja a gyógyszerek vásárlásának ösztönzése, vagy inkább a későbbiekben az azon gyógyszertár kiválasztására irányuló döntés befolyásolása, amelytől a gyógyszereket megvásárolják. Az utóbbi esetben a reklámozás nem tartozik a 2001/83 irányelv hatálya alá.
40.
Ezen ítéletek alapján most áttérek a 2001/83 irányelv szerinti elemzésre.
2. A 2001/83 irányelv 86. cikkének (1) bekezdéséről
a) Szó szerinti értelmezés
41.
Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy a 2001/83 irányelv teljes harmonizációt hozott a gyógyszerek reklámozása terén, és kifejezetten felsorolja azokat az eseteket, amelyekben a tagállamok jogosultak az ezen irányelvben meghatározott szabályoktól eltérő rendelkezéseket elfogadni. (
18
)
42.
A 2001/83 irányelv 86. cikkének (1) bekezdése szerint a „gyógyszerek reklámozása” kifejezés magában foglalja az olyan tájékoztatás, ügynöki tevékenység vagy vásárlásra ösztönzés valamennyi formáját, amelynek célja a gyógyszerek rendelésének, szállításának, értékesítésének vagy fogyasztásának az elősegítése. (
19
)
43.
Az említett rendelkezés megfogalmazásából, és különösen a „valamennyi formáját” fordulatból először is az következik, hogy a gyógyszerek reklámozásának jogalkotó által alkalmazott fogalma igen tág. (
20
)
44.
Mindazonáltal a 2001/83 irányelv VIII. és VIIIa. címében foglalt számos rendelkezés szövegéből ugyancsak kitűnik, hogy a reklámozásra vonatkozó rendelkezések jó része természeténél fogva inkább a gyártókra, (
21
) a forgalombahozatali engedély jogosultjaira, a nagykereskedelmi forgalmazókra, (
22
) a gyógyszerismertetést végző személyekre és az importőrökre – és nem annyira a gyógyszereket a végfelhasználóknak, azaz a betegeknek értékesítő gyógyszertárakra – irányul. Példaként említem, hogy a gyógyszereknek az azok felírására vagy kiadására jogosult személyek részére történő reklámozása (a 2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének második franciabekezdése), illetve a gyógyszerismertetést végző személyek által a gyógyszerek felírására jogosult személyeknél tett látogatások (az irányelv 86. cikke (1) bekezdésének harmadik franciabekezdése), nem a betegek részére értékesítő gyógyszertárakra, hanem a forgalmazási lánc magasabb szintjein elhelyezkedő szervezetekre irányulnak. Ugyanez vonatkozik a 2001/83 irányelv 89. cikke (1) bekezdésének b) pontjára: (
23
) amennyiben – amint azt a Bíróság az EUROAPTIEKA ítéletében megállapította – bármely gyógyszer vételárából 15%‑os kedvezményt ígérnek, ha legalább három terméket vásárolnak, akkor a beteg részére értékesítő gyógyszertáraktól eleve nem várható el, hogy a gyógyszer nevét feltüntessék.
45.
A Bíróság következetesen megállapítja, hogy bár a 2001/83 irányelv 86. cikkének (1) bekezdésében szereplő meghatározás kifejezetten az üzenet céljára helyezi a hangsúlyt, egyáltalán nem utal ezen információ terjesztőjének személyére. (
24
) Az üzenet e célja az említett irányelv 86. cikkének (1) bekezdése értelmében vett reklám alapvető jellemzője, és a reklámnak a puszta tájékoztatástól való elhatárolására vonatkozó meghatározó tényező. (
25
) A Bíróság ennek megfelelően ezt a rendelkezést ratione personae alkalmazta a „független harmadik felekre”, (
26
) valamint a gyógyszertárakra és a gyógyszerek értékesítését végző vállalkozásokra. (
27
)
46.
A gyógyszertár tevékenysége tekintetében, különösen akkor, ha az üzenet célja nem arra irányul, hogy egy adott gyógyszer vonatkozásában próbálja befolyásolni az ügyfél választását, hanem azon gyógyszertár vonatkozásában, amelytől ez az ügyfél e gyógyszert beszerzi, és amely időrendben e gyógyszer kiválasztása után következik, ezen üzenet nem tartozik a gyógyszerek reklámozásának a 2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének értelmében vett fogalma alá. (
28
)
47.
Ezeket a kritériumokat a szóban forgó ügyre alkalmazva kiderül, hogy a DocMorris kereskedelmi gyakorlatai által közvetített üzenet célja az, hogy a beteget arra ösztönözze, hogy kifejezetten a DocMorris adott gyógyszertárába menjen. A „jöjjön hozzánk” üzenettel, a „vásárolja meg ezeket a (meghatározott vagy nem meghatározott) gyógyszereket” üzenet helyett, a DocMorris a beteg részére történő értékesítésre összpontosít, nem pedig (meghatározott vagy nem meghatározott) gyógyszereknek az értékesítésére.
48.
Ez a megállapítás véleményem szerint mind az azonnali, mind a jövőben nyújtott vásárlások tekintetében nyújtott árengedményekre vonatkozik.
49.
Ami az azonnali árengedményeket illeti, a jelen esetben döntő fontosságú, hogy a beteg már tudja, hogy melyik terméket kell megvásárolnia. Ezt a terméket az erre feljogosított szakember írta fel. Az árengedményeket kizárólag vényköteles gyógyszerek értékesítésére adják. Miután a beteg megkapta a felírt receptet, már csak az a kiválasztandó paraméter marad hátra, hogy melyik gyógyszertárban szerezze be a terméket. Minden másról az orvos már gondoskodott: fel kell‑e írni a gyógyszert, a felírandó mennyiség, valamint az adagolás és azon időközök, amelyek között a betegeknek be kell venniük a gyógyszereket.
50.
A jövőbeni árengedmények tekintetében a fentiekben leírtakkal megegyező üzenetet közvetítenek a beteg felé. Nem a beteg bizonyos számú gyógyszer megvásárlására való ösztönzése áll a középpontban. Az árengedmények a gyógyszertár nem vényköteles gyógyszerekből vagy gyógyszernek nem minősülő egészségügyi vagy szépségápolási termékekből álló teljes termékkínálatára vonatkoznak. Ekképpen, amint azt a jelen indítványban alább részletesebben kifejtem (második és harmadik kérdés), a gyógyszerek csak egy részét képezik ennek a termékkörnek.
51.
Emellett ebben a kérdésben különbözik jelentősen a jelen ügy attól az ügytől, amely a Bíróság EUROAPTIEKA ítéletének alapjául szolgált. Ez utóbbi ügyben, amikor egy gyógyszertár 15%‑os kedvezményt ajánlott fel bármely gyógyszer vásárlási árából, ha legalább három terméket vásároltak, az említett gyógyszertár közvetlenül és egyértelműen arra ösztönözte a vásárlót, hogy többet vásároljon (egy) meg nem határozott gyógyszer(ek)ből. A beteg nem részesülhetett a promócióban anélkül, hogy bizonyos számú gyógyszert vásárolt volna. Nyilvánvaló, hogy a fentiekben összefoglaltak szerint az ilyen gyakorlat véleményem szerint egyértelműen a gyógyszereknek a 2001/83 irányelv 86. cikkének (1) bekezdése értelmében vett „reklámozásának” minősül. Ezt javasoltam egyébként a Bíróságnak az említett ügyre vonatkozó két indítványomban.
52.
A 2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének szó szerinti értelmezése arra a köztes következtetésre vezet, hogy a jelen ügyben szereplőhöz hasonló gyógyszertári kereskedelmi gyakorlat nem minősül a gyógyszereknek az említett rendelkezés értelmében vett reklámozásának.
53.
Ezt a megállapítást alátámasztja a 2001/83/EK tanácsi irányelv 86. cikke (1) bekezdésének rendszertani és teleologikus értelmezése is.
b) Rendszertani és teleologikus értelmezés
54.
Most egy lépést hátrébb lépek, és a 2001/83 irányelv 86. cikkének (1) bekezdésére összpontosítok a rendszeren belül, valamint az irányelv általános értelmére.
55.
A 2001/83 irányelv a belső piac területére vonatkozó harmonizációs intézkedés (
29
) klasszikus példája, amint azt az irányelv preambulumbekezdései is világosan mutatják.
56.
Az Unió politikai intézményeinek (
30
) kiindulópontja az volt, hogy miközben a gyógyszerek gyártására, forgalmazására és felhasználására vonatkozó szabályok legfontosabb célja a közegészség megóvása, (
31
) ezt a célkitűzést olyan eszközökkel kell elérni, amelyek nem hátráltatják a gyógyszeripar fejlődését, illetve a Közösségen belüli gyógyszer‑kereskedelmet. (
32
) Feltárták, hogy a gyógyszerekre (
33
) vonatkozó rendelkezések közötti eltérések akadályozzák az Unión belüli gyógyszer‑kereskedelmet, és ezek a különbségek közvetlenül befolyásolják a belső piac működését. (
34
) Az ilyen akadályok megszüntetése érdekében úgy döntöttek, hogy közelítik a vonatkozó rendelkezéseket. (
35
)
57.
E törekvés jogalapja az EUMSZ 114. cikk, amely vitathatatlanul az EUMSZ valamennyi harmonizációs hatáskörének legfontosabbja. E rendelkezés (
36
) értelmében az EUMSZ 26. cikkben meghatározott célok elérése érdekében az uniós jogalkotó rendes jogalkotási eljárás keretében (
37
) olyan harmonizációs intézkedéseket fogadhat el, „amelyek tárgya a belső piac megteremtése és működése”. A Bíróság úgy értelmezi ezt a rendelkezést, hogy a harmonizációs intézkedéseket valóban a belső piac megteremtése és működése feltételeinek javítása érdekében kell elfogadni. (
38
)
58.
Minden harmonizációs intézkedés arra irányul, hogy (a jelen ügyben) az egészség védelmének nemzeti szintjét az uniós szinthez igazítsa. A harmonizációnak éppen ez a célja. A gyógyszerek reklámozására vonatkozó nemzeti rendelkezések harmonizációjának értelme tehát az, hogy egyenlő feltételeket teremtsen a gazdasági szereplők számára, lehetővé téve számukra a szabad kereskedelmet, természetesen az uniós jogalkotó által elfogadott szabályok keretein belül. Ebben az összefüggésben, ami az uniós védelem szintjét illeti, ennek magas szintűnek kell lennie, ahogyan az az EUMSZ 114. cikk (3) bekezdéséből következik. (
39
)
59.
Mivel – amint azt az Apothekerkammer Nordrhein ismételten hangsúlyozta – a gyógyszerek nem olyan termékek, mint bármely más termék, az ilyen termékek piacának sajátossága megköveteli, hogy a közegészséget minden szakaszban figyelembe vegyék. A 2001/83 irányelvnek a fent említett és a Bíróság által is hivatkozott (
40
) (2) preambulumbekezdése tehát megerősíti az irányelv által követett célokat, a (2) preambulumbekezdésében az szerepel, hogy annak legfontosabb célja a közegészség megóvása.
60.
A 2001/83 irányelv VIII. (
41
) és VIIIa. címében (
42
) szereplő, reklámozásra vonatkozó szabályokat ennek fényében kell vizsgálni. Az irányelv (43) preambulumbekezdése kifejezetten a gyógyszerek reklámozásának területét érinti, és lényegében megállapítja, (
43
) hogy a tagállamok által e területen elfogadott intézkedések közötti eltérések befolyásolják a belső piac működését. Ennélfogva ugyanezen irányelv kinyilvánított szándéka, hogy az ilyen eltéréseket megszüntetése. (
44
)
61.
Ezzel kapcsolatban szeretném hangsúlyozni, hogy máshol már kifejtettem, hogy ha egy gyógyszer vásárlásának feltétele az orvosi rendelvény előzetes megszerzése az ilyen termékek felírására jogosult személyek ellenőrzése mellett, a gyógyszertár reklámtevékenysége nem volt alkalmas arra, hogy előmozdítsa a gyógyszerek észszerűtlen felhasználását. (
45
)
62.
Ami a jelen ügyben szereplő kereskedelmi gyakorlatokat illeti, nem látom, hogy azok hogyan vezetnének visszaéléshez a gyógyszerfogyasztás terén. (
46
) Itt is megismétlem, hogy a termék felírásáról szóló döntést már meghozták. Ez a felírás már hozzájárul annak biztosításához, hogy a gyógyszert rendeltetésszerűen használják fel.
63.
Az ellenkezőjére utalni, amint azt az Apothekerkammer Nordrhein tette a tárgyalás során, nevezetesen arra, hogy a betegek arra bírhatják rá az orvosokat, hogy bizonyos termékeket vagy bizonyos termékek nagyobb mennyiségét írják fel részükre, nemcsak megfordítja az összes szóban forgó uniós és nemzeti jogszabály alapjául szolgáló alapfeltevést (az orvosok szakértőként írnak fel gyógyszereket, a betegek pedig szó szerint a fogadó oldalon állnak), hanem megpróbál rossz fényt vetni másokra is: a kapzsi, jellemzően külföldi, csomagküldő gyógyszertárak által felbujtott, vélhetően gyenge betegek túlzott mennyiségű gyógyszer felírására bírhatják rá a gátlástalan orvosokat. Ebben az összefüggésben támaszkodhatunk továbbá a Bíróság korábbi megállapításaira, ahol a következőket állapította meg: (
47
)„Természetesen nem zárható ki, hogy a tájékozott beteg kérésére az orvosnak az általa eredetileg preferálttól eltérő gyógyszert kelljen felírnia, és hogy következésképpen a tényszerű információ – még ha csak kis mértékben is – hozzájáruljon az eladás növekedéséhez. Ez a lehetőség azonban nem elég annak megállapításához, hogy a gyógyszer gyártója részéről fennáll a reklámozási szándék. Ezenfelül e lehetőség elvben nem jelent különös veszélyt a beteg egészségére nézve, ha az orvos úgy véli, hogy a gyógyszerek közül valamelyiknek a felírása javasolt, és nem is sértheti az objektivitást – amint azt a 2001/83 irányelv (50) preambulumbekezdése is kiemeli –, amelyet az orvosnak kell tanúsítania egy meghatározott beteg tekintetében a gyógyszer felírása során. A gyógyszert felíró orvos ugyanis – etikai szempontból – köteles arra, hogy ne írjon fel egy adott gyógyszert, ha az nem felel meg betege kezelésének.” (
48
)
64.
Végül a fent kifejtett érvelés tükrözi az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 16. cikkében foglalt elveket, amely elismeri a vállalkozás szabadságát. Természetes, hogy egy gyógyszertár a saját üzleti tevékenységét próbálja előmozdítani, szemben azzal, hogy a vásárlóit gyógyszerfogyasztásra ösztönözze. Az irányelv főszabály szerint csak a promóciós tevékenység utóbbi szempontját szabályozza. A Charta 16. cikke véleményem szerint megköveteli az irányelv fentebb javasolt értelmezését, és így a promóciós tevékenységek – például a gyógyszertár promóciója – nincs kizárva gyakorlatilag.
3. Következtetés
65.
A kedvezményes akciók legfőbb célja, hogy a betegeket arra ösztönözzék, hogy más gyógyszertár helyett a DocMorris gyógyszertárat válasszák. A céljuk nem arra irányul, hogy a betegeket több gyógyszer fogyasztására ösztönözzék, mint amennyit egyébként fogyasztanának. Ehelyett egy külföldi gyógyszertár próbál bejutni a német piacra rendelések folyamatos hozamának generálásával: mivel a vényköteles gyógyszerekre szoruló betegek gyakran krónikus, és talán nem gyógyítható betegségben szenvednek, jelentős ideig szorulnak az ilyen termékekre. A gyógyszertárak természetesen meg akarják ragadni ezt a jövedelmező piacot, ahol egy felírás gyakran egy nagyobb „előfizetés” része.
66.
Az első kérdésre javasolt válaszom ennek megfelelően az, hogy a gyógyszertár által kínált olyan kedvezményes akciók, amelyekben a vényköteles gyógyszerek vásárlásakor a vásárlóknak azonnali készpénzkedvezményt vagy egy másik termék (nem vényköteles gyógyszerek vagy gyógyszernek nem minősülő egészségügyi vagy szépségápolási termékek) vásárlásakor beszámítható bizonyos pénzösszegre vagy százalékos kedvezményre szóló utalványt ígért, nem minősül a gyógyszereknek a 2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének értelmében vett „reklámozásának”.
B.
További megfontolások
67.
Az első kérdésre javasolt válaszom eredményeként a második és harmadik kérdést már nem szükséges megvizsgálni. A teljesség kedvéért mindazonáltal megvizsgálom mindkettőt. Mielőtt ezt tenném, szeretném hangsúlyozni, hogy amennyiben a 2001/83 irányelv rendelkezései nem alkalmazandók, a kérdést előterjesztő bíróságnak tekintettel kell lennie az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, különösen az abban foglalt alapvető szabadságokra. (
49
)
68.
A reklámozásnak az alapeljárásban szóban forgóhoz hasonló megtiltása az EUMSZ 34. cikk szerinti, mennyiségi korlátozással azonos hatású intézkedésnek minősül. Döntő fontosságú, hogy – a Deutsche Parkinson Vereinigung ítélethez hasonlóan és a DocMorrisszal ellentétben – a jelen esetben szóban forgó reklámozás nem minősül értékesítési megállapodásnak, mivel az említett tilalom akadályozza a más tagállamokban jogszerűen forgalmazott gyógyszerek német piacra jutását. Emellett a Deutsche Parkinson Vereinigung ítélet alapján nincs helye igazolásnak.
C.
A második és a harmadik kérdés
69.
A fentieknek megfelelően az alábbi értékelés arra az esetre készült, ha a Bíróság az első kérdés tekintetében a jelen indítványban javasolttól eltérő következtetésre jutna.
70.
A kérdést előterjesztő bíróság második és harmadik kérdésével, amelyeket együttesen kell megvizsgálni, lényegében annak megállapítását kéri, hogy ellentétesek‑e a VIII. cím rendelkezéseivel és különösen a 2001/83 irányelv 87. cikkének (3) bekezdésével a gyógyszertár által kínált olyan kedvezményes akciók, amelyekben a vényköteles gyógyszerek vásárlásakor a vásárlóknak azonnali készpénzkedvezményt vagy egy másik termék (nem vényköteles gyógyszerek vagy gyógyszernek nem minősülő egészségügyi vagy szépségápolási termékek) vásárlásakor beszámítható bizonyos pénzösszegre vagy százalékos kedvezményre szóló utalványt ígért.
71.
Ez a kérdés a következő észrevételeket teszi szükségessé.
72.
Először is, ha a jelen helyzetre kiterjed a 2001/83 irányelv hatálya, az irányelv 88. cikke (1) bekezdésének a) pontja alkalmazandó, amelynek következtében a vényköteles gyógyszerek reklámozása tilos.
73.
Másodszor, a szóban forgó reklámozás kizárólag vényköteles gyógyszer beszerzésére vonatkozik. Ez ennél a beszerzésnél mind az azonnali, mind a jövőbeni árengedményeket érinti. Ennélfogva a 2001/83 irányelv 88. cikke (1) bekezdésének a) pontjával ellentétes lenne mindkét típusú árengedmény.
74.
Harmadszor, megjegyzem, hogy a kérdést előterjesztő bíróság maga is kétségeket táplál a 2001/83 irányelv 88. cikke (1) bekezdése a) pontjának az alapeljárásban szóban forgó esetben való alkalmazásával kapcsolatban. (
50
) Véleményem szerint amennyiben az irányelv alkalmazandó, az ilyen kétségek nem indokoltak. Inkább azt bizonyítják, hogy – amint azt az első kérdés elemzése során részletesen kifejtettem – az alapügyben szereplőhöz hasonló esetek nem tartoznak a 2001/83 irányelv hatálya alá.
75.
A második és harmadik kérdésre javasolt válaszom tehát az, hogy a 2001/83 irányelv 88. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal ellentétesek a gyógyszertár által kínált olyan kedvezményes akciók, amelyekben a vényköteles gyógyszerek vásárlásakor a vásárlóknak azonnali készpénzkedvezményt vagy egy másik termék (nem vényköteles gyógyszerek vagy gyógyszernek nem minősülő egészségügyi vagy szépségápolási termékek) vásárlásakor beszámítható bizonyos pénzösszegre vagy százalékos kedvezményre szóló utalványt ígért.
V. Végkövetkeztetés
76.
A fenti megfontolások tükrében azt javaslom a Bíróságnak, hogy a Bundesgerichtshof (szövetségi legfelsőbb bíróság, Németország) által előterjesztett kérdésekre a következőképpen válaszoljon:
Az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6‑i 2001/83/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 86. cikkének (1) bekezdését
úgy kell értelmezni, hogy a gyógyszertár által kínált olyan kedvezményes akciók, amelyekben a vényköteles gyógyszerek vásárlásakor a vásárlóknak azonnali készpénzkedvezményt vagy egy másik termék (nem vényköteles gyógyszerek vagy gyógyszernek nem minősülő egészségügyi vagy szépségápolási termékek) vásárlásakor beszámítható bizonyos pénzösszegre vagy százalékos kedvezményre szóló utalványt ígért, nem minősül a gyógyszereknek a 2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének értelmében vett „reklámozásának”.
(
1
)	Eredeti nyelv: angol.
(
2
)	A 2004. március 31‑i 2004/27/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2004. L 136., 34. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 262. o.) módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek közösségi kódexéről szóló, 2001. november 6‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 311., 67. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 69. o.; a továbbiakban: 2001/83 irányelv).
(
3
)	2016. október 19‑i ítélet (C‑148/15, EU:C:2016:776, a továbbiakban: Deutsche Parkinson Vereinigung ítélet).
(
4
)	Lásd különösen az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 4., 6., 7., 9., 10., 17. és 64. pontját.
(
5
)	2021. július 15‑i ítélet (C‑190/20, EU:C:2021:609, a továbbiakban: DocMorris ítélet). Lásd különösen az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 53., 54., 62. és 64. pontját.
(
6
)	2022. december 22‑i ítélet (C‑530/20, EU:C:2022:1014, a továbbiakban: EUROAPTIEKA ítélet). Lásd különösen az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 54. és 59. pontját.
(
7
)	A német gyógyszertörvény (Arzneimittelgesetz) 78. cikke a tényállás idején hatályos formájában.
(
8
)	Az emberek egészségének és életének védelme.
(
9
)	Lásd: Deutsche Parkinson Vereinigung ítélet (46. pont és az ítélet rendelkező része).
(
10
)	Lásd: Deutsche Parkinson Vereinigung ítélet (37. pont).
(
11
)	Lásd: Deutsche Parkinson Vereinigung ítélet (38. pont).
(
12
)	Lásd: Deutsche Parkinson Vereinigung ítélet (40. pont).
(
13
)	Lásd: Deutsche Parkinson Vereinigung ítélet (43. pont).
(
14
)	2020. október 1‑jei ítélet (C‑649/18, EU:C:2020:764, 50. és 59. pont). Lásd még: EUROAPTIEKA ítélet (49. pont).
(
15
)	A belső piacon az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások, különösen az elektronikus kereskedelem, egyes jogi vonatkozásairól szóló, 2000. június 8‑i 2000/31/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (Elektronikus kereskedelemről szóló irányelv) (HL 2000. L 178., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 25. kötet, 399. o.)
(
16
)	21. pont és az azt követő pontok. Lásd még: EUROAPTIEKA ítélet, 50. pont.
(
17
)	2020. október 1‑jei ítélet (C‑649/18, EU:C:2020:764).
(
18
)	Lásd: 2007. november 8‑iGintec ítélet (C‑374/05, EU:C:2007:654, 39. pont). Azok az esetek, amikor a tagállamok ilyen rendelkezéseket fogadhatnak el, különösen a 2001/83 irányelv 88. cikkének (3) bekezdésében, 89. cikke (1) bekezdésének b) pontjában, 89. cikkének (2) bekezdésében, 91. cikkében és 96. cikkének (2) bekezdésében találhatók. A reklámozás és a promóció közötti különbségről lásd: Grzybczyk K, in Ogiegło, L. (szerk.), Prawo farmaceutyczne. Komentarz, 2. kiadás, Varsó, 2015, 52. cikk.
(
19
)	Ez a meghatározás közvetlenül a 2001/83 irányelv 86. cikkének (1) bekezdésének szövegéből és nem pedig – amint azt a Bíróság az EUROAPTIEKA ítéletében (47. pont) sugallni látszik – „2001/83 irányelv 86. cikke (1) bekezdésének szó szerinti, rendszertani és teleologikus értelmezéséből” következik. A reklámozás fogalmáról lásd még: Czyżewska, K., Dziurowicz, J., Łoś, K., Łukawska, N., és Piekarczyk, K., in Czyżewska, K., Dziurowicz, J., Łoś, K., Łukawska, N., és Piekarczyk, K., (szerk.), Reklama produktów leczniczych. Komentarz do art. 52–64 ustawy – Prawo farmaceutyczne, Varsó, 2020, 52. cikk.
(
20
)	Lásd: 2011. május 5‑iMSD Sharp & Dohme ítélet (C‑316/09, EU:C:2011:275, 29. pont); az EUROAPTIEKA ügyre vonatkozó indítványom (C‑530/20, EU:C:2021:993, 45. pont). Lásd még: Streinz, R., Klaus, B., „C. V. Arzneimittelrecht”, 130. pont, in Dauses, M. A., Ludwigs, M., Handbuch des EU‑Wirtschaftsrechts, I. kötet, EL 53 (2021), C. H. Beck, München, 2024.
(
21
)	A gyártók és importőrök általános kötelezettségeit illetően lásd a 2001/83 irányelv IV. címét.
(
22
)	A 2001/83 irányelv 1. cikke 17. pontjában foglalt meghatározás szerint „gyógyszerek nagykereskedelmi forgalmazása” a gyógyszerek beszerzésével, raktározásával, szállításával vagy kivitelével kapcsolatos valamennyi tevékenység, kivéve a lakossági gyógyszerellátást. Ezek a tevékenységek gyártók vagy azok letéteményesei, az importőrök, egyéb nagykereskedelmi forgalmazók, illetve gyógyszerészek és egyéb, az érintett tagállamban a lakossági gyógyszerellátásra engedéllyel rendelkező vagy arra jogosult személyek között történnek.
(
23
)	E rendelkezés szerint a 2001/83 irányelv 88. cikkének sérelme nélkül a gyógyszerek valamennyi nyilvános reklámozásának legalább a következő információkat kell tartalmaznia: gyógyszer neve, valamint a közönséges neve, amennyiben a gyógyszer csak egy hatóanyagot tartalmaz; a gyógyszerek helyes használatához szükséges információk; valamint kifejezett és jól olvasható felszólítás a betegtájékoztatón vagy a külső csomagoláson található használati utasítás gondos áttanulmányozására.
(
24
)	Lásd: 2009. április 2‑iDamgaard ítéletet (C‑421/07, EU:C:2009:222, 20. és azt követő pontok). Lásd még az EUROAPTIEKA ügyre vonatkozó (kiegészítő) indítványom (C‑530/20, EU:C:2022:450, 30. pont).
(
25
)	Lásd: 2011. május 5‑iMSD Sharp & Dohme ítélet (C‑316/09, EU:C:2011:275, 31. pont).
(
26
)	Lásd: 2009. április 2‑iDamgaard ítélet (C‑421/07, EU:C:2009:222, 22. pont).
(
27
)	Lásd: EUROAPTIEKA ítélet (55. pont).
(
28
)	Lásd e tekintetben: DocMorris ítélet (21. pont).
(
29
)	Máshol már kifejtettem, hogy a „koordináció”, a „közelítés” és a „harmonizáció” kifejezéseket az EUMSZ végig szinonimaként használja. Lásd: a Triber és Harmsen egyesített ügyekre vonatkozó indítványom (C‑340/14 és C‑341/14, EU:C:2015:505, 52. pont); a X és Visser egyesített ügyekre vonatkozó indítványom (C‑360/15 és C‑31/16, EU:C:2017:397, 108. pont). Lásd e kérdésben még: Ignatowicz Z., in Olszewski, W. L. (szerk.), Prawo farmaceutyczne. Komentarz, 2. kiadás, Varsó, 2016, 52. cikk.
(
30
)	A jelen indítvány alkalmazásában az Európai Unió politikai intézményei alatt az Európai Parlamentet, az Európai Unió Tanácsát és a Bizottságot értem.
(
31
)	Lásd a 2001/83 irányelv (2) preambulumbekezdését.
(
32
)	Lásd a 2001/83 irányelv (3) preambulumbekezdését.
(
33
)	Azoknak az anyagoknak vagy anyagösszetételeknek a kivételével, amelyek élelmiszerek, állati takarmányok, illetve kozmetikai cikkek.
(
34
)	Lásd a 2001/83 irányelv (4) preambulumbekezdését.
(
35
)	Lásd a 2001/83 irányelv (5) preambulumbekezdését. Lásd még: 2007. november 8‑iGintec ítélet (C‑374/05, EU:C:2007:654, 19. pont).
(
36
)	Lásd az EUMSZ 114. cikk (1) bekezdését.
(
37
)	A Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően.
(
38
)	Lásd: 2000. október 5‑iNémetország kontra Parlament és Tanács ítélet (C‑376/98, EU:C:2000:544, 83. és azt követő pontok); 2006. december 12‑iNémetország kontra Parlament és Tanács ítélet (C‑380/03, EU:C:2006:772, 24. pont); 2010. június 8‑iVodafone és társai ítélet (C‑58/08, EU:C:2010:321, 32. pont); 2015. szeptember 3‑iInuit Tapiriit Kanatami és társai kontra Bizottság ítélet (C‑398/13 P, EU:C:2015:535, 26. pont).
(
39
)	E rendelkezés értelmében a Bizottság az egészségügyre, a biztonságra, a környezetvédelemre és a fogyasztóvédelemre vonatkozó javaslataiban a védelem magas szintjét veszi alapul, különös figyelemmel a tudományos tényeken alapuló új fejleményekre. Az Európai Parlament és a Tanács saját hatáskörén belül szintén törekszik e célkitűzés megvalósítására.
(
40
)	Lásd: EUROAPTIEKA ítélet (39. pont).
(
41
)	E cím a „Reklámozás” címet viseli.
(
42
)	E cím a „Tájékoztatás és reklámozás” címet viseli.
(
43
)	A (43) preambulumbekezdés szövege a következő: „A tagállamok továbbá különleges intézkedéseket fogadtak el a gyógyszerek reklámozásával kapcsolatban. Ezen intézkedések között eltérések vannak. Ezek az eltérések befolyásolják a belső piac működését, mivel az egyik tagállamban terjesztett reklámnak valószínűleg hatása van a többi tagállamban is.”
(
44
)	Lásd e tekintetben az EUROAPTIEKA ügyre vonatkozó (kiegészítő) indítványom (C‑530/20, EU:C:2022:450, 40. pont).
(
45
)	Lásd: az EUROAPTIEKA ügyre vonatkozó indítványom (C‑530/20, EU:C:2021:993, 71. pont) és az EUROAPTIEKA ügyre vonatkozó (kiegészítő) indítványom (C‑530/20, EU:C:2022:450, 29. pont).
(
46
)	A 2001/83 irányelv 1. cikkének 16. pontjában foglalt meghatározás szerint „gyógyszerekkel való visszaélés” gyógyszerek rendszeres vagy alkalomszerű, szándékos és túlzott alkalmazása, amely káros fizikai vagy pszichológiai hatásokkal jár.
(
47
)	Az a tény, hogy ezeket a megállapításokat egy konkrét gyógyszer szintén nem a nyilvánosságnak szánt reklámozásával összefüggésben tették, arra enged következtetni, hogy azok a jelen esetben is érvényesek.
(
48
)	Lásd: 2011. május 5‑iMSD Sharp & Dohme ítélet (C‑316/09, EU:C:2011:275, 37. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
49
)	Hacsak a tényállás alapján ítélkező nemzeti bíróság nem állapítja meg, hogy a szóban forgó kereskedelmi gyakorlatot túlnyomórészt online folytatják, és a fizikai reklám csak kiegészítő elemet képez. Ilyen helyzetben a nemzeti bíróságnak kellően figyelembe kell vennie a 2020. október 1‑jei A (Gyógyszerek reklámozása és online értékesítése) ítéletet (C‑649/18, EU:C:2020:764), és meg kell vizsgálnia a 2000/31 irányelv lehetséges alkalmazását.
(
50
)	Lásd az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 66. és az azt követő pontjait.