62023CJ0313_RES
C‑313/23., C‑316/23. és C‑332/23. sz. egyesített ügyek
Inspektorat kam Visshia sadeben savet
(a Sofiyski rayonen sad [Bulgária] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (első tanács), 2025. április 30.
„Előzetes döntéshozatal – Jogállamiság – Bírói függetlenség – Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése – Hatékony bírói jogvédelem az uniós jog által szabályozott területeken – A bírákkal és ügyészekkel szembeni fegyelmi szankciók kiszabására irányuló fegyelmi eljárások megindítására vonatkozó javaslat megtételére hatáskörrel rendelkező igazságügyi szerv – Az igazságügyi szerv tagjai megbízatásának a hivatali idejük lejártán túl történő meghosszabbítása – A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában – (EU) 2016/679 rendelet – Adatbiztonság – Igazságügyi szerv hozzáférése a bírák és ügyészek, valamint családtagjaik bankszámlájával kapcsolatos adatokhoz – A banktitok feloldásának bíróság általi engedélyezése – A banktitok feloldását engedélyező bíróság – A 4. cikk 7. pontja – Az »adatkezelő« fogalma – 51. cikk – A »felügyeleti hatóság« fogalma”
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bírósághoz fordulás – Az EUMSZ 267. cikk értelmében vett nemzeti bíróság – Fogalom – Szervezeti és működési szempontok alapján történő meghatározás – Igazságügyi szerv által a bírák és ügyészek, valamint családtagjaik bankszámlájával kapcsolatos adatokhoz való hozzáférés iránt előterjesztett kérelem tárgyában eljáró bíróság – A banktitok feloldásának bíróság általi engedélyezése – Igazságszolgáltatási jellegű feladatokat ellátó bíróság – Bennfoglaltság
(EUSZ 19. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés; EUMSZ 267. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7. és 8. cikk)
(lásd: 59–63. pont)
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – A Bíróság hatásköre – Korlátok – A tagállamok azon kötelezettsége, hogy a hatékony bírói jogvédelem biztosítása érdekében kialakítsák a szükséges jogorvoslati lehetőségeket – Igazságügyi szerv szervezetével és működésével kapcsolatos nemzeti szabályozásra vonatkozó kérdések – Bennfoglaltság
(EUSZ 19. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés; EUMSZ 267. cikk)
(lásd: 71–73. pont)
Tagállamok – Kötelezettségek – A hatékony bírói jogvédelem biztosításához szükséges jogorvoslati lehetőségek megteremtése – A bírói függetlenség elvének tiszteletben tartása – A bírákkal és ügyészekkel szembeni fegyelmi eljárások megindítására vonatkozó javaslat megtételére hatáskörrel rendelkező igazságügyi szerv tagjai megbízatásának a hivatali idejük lejártán túl történő meghosszabbítása – E meghosszabbítás kifejezett jogalapjának vagy időbeli korlátozottságának hiánya – Megengedhetetlenség
(EUSZ 2. cikk, és 19. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk)
(lásd: 81–97. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában – 2016/679 rendelet – Hatály – Eltérések – Az uniós jog hatálya alá nem tartozó tevékenység keretében történő adatkezelés – Fogalom – Bírákra és ügyészekre, valamint családtagjaikra vonatkozó, banktitok által védett személyes adatok közlése egy igazságügyi szervvel – Vagyonnyilatkozatok ellenőrzésével összefüggésben történő közlés – Kizártság
(2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, (1) bekezdés, (2) bekezdés, a) pont, és (3) bekezdés)
(lásd: 99–106. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában – 2016/679 rendelet – Az adatkezelő fogalma – Bíróság, amelynek a hatáskörébe tartozik, hogy egy igazságügyi szerv kérelme alapján engedélyezze, hogy egy bank bírák és ügyészek, valamint családtagjaik bankszámlájával kapcsolatos személyes adatokat közöljön ezzel a szervvel – Kizártság
(2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, 7. pont)
(lásd: 108–117. pont és a rendelkező rész 3. pontja)
A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában – 2016/679 rendelet – Nemzeti felügyeleti hatóságok – Fogalom – Bíróság, amelynek a hatáskörébe tartozik, hogy egy igazságügyi szerv kérelme alapján engedélyezze, hogy egy bank bírák és ügyészek, valamint családtagjaik bankszámlájával kapcsolatos személyes adatokat közöljön ezzel a szervvel – Kizártság
(EUMSZ 16. cikk; Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 8. cikk, (3) bekezdés; 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 51. cikk, (1), (2) és (4) bekezdés, 57. cikk, (1) bekezdés, a) és g) pont, és 58. cikk)
(lásd: 119–123. pont és a rendelkező rész 4. pontja)
A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában – 2016/679 rendelet – Jogorvoslati lehetőségek – A személyes adatok igazságügyi szervvel történő közlésének engedélyezésére hatáskörrel rendelkező bíróság – Az ezen adatokhoz való hozzáférés iránt e szerv által benyújtott kérelem, nem pedig az adatkezelővel szemben előterjesztett kereset tárgyában eljáró bíróság – Az adatbiztonságra vonatkozó szabályoknak való megfelelés hivatalbóli biztosítására vonatkozó kötelezettség – Hiány – E szabályok korábbi megsértése az említett szerv által – Hatás hiánya
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk; 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 79. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 128–138. pont és a rendelkező rész 5. pontja)
Összefoglalás
A Sofiyski rayonen sad (szófiai kerületi bíróság, Bulgária) által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapján a Bíróság megállapítja, hogy a bírói függetlenség elvével ellentétes az a tagállami gyakorlat, amely lehetővé teszi, hogy a bírákkal és ügyészekkel szembeni fegyelmi eljárások megindítására vonatkozó javaslat megtételére hatáskörrel rendelkező igazságügyi szerv tagjai megbízatásukat a törvényes hivatali idő lejártát követően is ellássák anélkül, hogy e meghosszabbításnak kifejezett jogalapja vagy időbeli korlátja lenne. Ezenkívül a Bíróság meghatározza az általános adatvédelmi rendelet (
1
) szerinti „adatkezelő” és „felügyeleti hatóság” fogalmak tartalmát a bírákra és ügyészekre, valamint családtagjaikra vonatkozó, banktitok által védett személyes adatok közlésével összefüggésben, amit a nemzeti bíróság ezen igazságügyi szerv kérelmére engedélyez.
2023 májusában, azt követően, hogy a bírákat és ügyészeket, valamint családtagjaikat terhelő vagyonnyilatkozat‑tételi kötelezettség keretében a 2022. évre vonatkozó vagyonnyilatkozatok benyújtásának határideje lejárt, az Inspektorat kam Visshia sadeben savet (a legfelsőbb igazságszolgáltatási tanács felügyeleti hatósága, Bulgária; a továbbiakban: felügyelet) több bíró és ügyész, valamint családtagjaik bankszámlái tekintetében a banktitok feloldása iránti kérelmet terjesztett elő a kérdést előterjesztő bíróságnál. (
2
)
A kérdést előterjesztő bíróság jelzi, hogy a felügyeletet a bolgár alkotmány módosításával hozták létre 2007‑ben, és igazságügyi szervként feladata a bírák és ügyészek feletti jogellenes befolyásgyakorlás kivizsgálása, vagyonnyilatkozataik ellenőrzése, valamint az esetleges összeférhetetlenség vagy az igazságszolgáltatás függetlenségét sértő helyzetek feltárása. Hozzáteszi egyébként, hogy a felügyelet tagjainak, akiket a nemzeti parlament négy, illetve öt évre választ meg, 2020‑ban lejárt a megbízatása, és nem került sor új tagok megválasztására. Mindazonáltal a Konstitutsionen sad (alkotmánybíróság, Bulgária) ítélete értelmében a felügyelet tagjai hivatali idejük lejártát követően továbbra is ellátják megbízatásukat az új tagok megválasztásáig, mivel e szerv feladatellátásának fenntartása fontosabbnak minősült, mint a felügyeleti tagok által elkövetett visszaélések jelentette kockázat.
E körülmények között az előterjesztő bíróságban felmerül a kérdés, hogy a felügyelet tagjai megbízatásának meghosszabbítása sértheti‑e e hatóság függetlenségének garanciáit, és ha igen, melyek azok a kritériumok, amelyek lehetővé teszik annak értékelését, hogy megengedhető‑e az ilyen meghosszabbítás, és milyen időtartamra.
Emellett az előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy mi a nemzeti bíróságok szerepe és milyen kötelezettségek terhelik őket akkor, amikor engedélyezniük kell a felügyelet számára a bírák és ügyészek személyes adataihoz való hozzáférést. Konkrétabban felmerül benne a kérdés, hogy az a tevékenysége, amely abban áll, hogy engedélyezi a felügyelet számára a banktitok körébe tartozó személyes adatokhoz való hozzáférést, a GDPR hatálya alá tartozik‑e, és ha igen, ez miként befolyásolja az általa végzendő felülvizsgálatot. Ezzel összefüggésben a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a szóban forgó adatokhoz való hozzáférés engedélyezése előtt általa elvégzendő felülvizsgálat tisztán formális‑e, és annak ellenőrzésére kell korlátozódnia, hogy a banktitok feloldása iránti kérelemmel érintett személyek a nyilatkozattételi kötelezettség hatálya alá tartozó személyi körbe tartoznak‑e, azaz hogy bírák vagy ügyészek‑e, illetve családi kapcsolatban vagy az e törvényben foglalt más kapcsolatban állnak‑e ilyen személyekkel, vagy inkább biztosítania kellene a szóban forgó adatok biztonságát a GDPR alapján.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság először is megállapítja, hogy az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését a hatékony bírói jogvédelemhez való joggal, (
3
) és ezen belül a bírói függetlenség elvével összefüggésben értelmezve e rendelkezéssel ellentétes az a tagállami gyakorlat, amely szerint egy igazságügyi szerv tagjai, akiket e tagállam parlamentje határozott időre választ meg, és akiknek a hatáskörébe tartozik a bírák és ügyészek feladataik ellátása során végzett tevékenységének, feddhetetlenségének és az összeférhetetlenség hiányának ellenőrzése, valamint az, hogy javaslatot tegyenek egy másik igazságügyi szervnek az érintettekkel szembeni fegyelmi szankciók kiszabására irányuló fegyelmi eljárás megindítására, megbízatásukat az e tagállam alkotmányában megállapított törvényes hivatali idő lejártát követően továbbra is ellátják mindaddig, amíg e parlament új tagokat nem választ. A fentiek alkalmazandók, ha a lejárt hivatali idő meghosszabbításának nincs az e megbízatás gyakorlását szabályozó egyértelmű és pontos szabályokat tartalmazó, kifejezett nemzeti jogi jogalapja, és ha nincs biztosítva, hogy e meghosszabbítás a gyakorlatban időben korlátozott legyen.
E tekintetben a Bíróság emlékeztet állandó ítélkezési gyakorlatára, amely szerint a bíróságok függetlenségére vonatkozó követelmény (
4
) feltételezi, hogy a bírákra vonatkozó fegyelmi felelősségi rendszernek tartalmaznia kell a szükséges garanciákat annak elkerülése érdekében, hogy azt a bírósági határozatok tartalmának politikai ellenőrzésére szolgáló rendszerként alkalmazzák. Erre tekintettel az olyan szabályok elfogadása, amelyek meghatározzák mind a fegyelmi vétségnek minősülő magatartásokat, mind pedig a konkrétan alkalmazandó szankciókat, amelyek a hatékony jogorvoslathoz és a védelemhez való jogot (
5
) teljes mértékben biztosító eljárással összhangban független fórum közreműködését írják elő, és amelyek biztosítják a fegyelmi szervek határozatainak bíróság előtti megtámadhatóságát, ilyen garanciáknak minősülnek.
Alapvető fontosságú ugyanis, hogy e szervek feladataik ellátása során objektív és pártatlan módon járjanak el, és e célból minden külső befolyástól mentesek legyenek. Ez különösen igaz egy olyan igazságügyi szervre, amely a felügyelethez hasonlóan széles körben rendelkezik hatáskörökkel a bírák és ügyészek feladataik ellátása során végzett tevékenységének, feddhetetlenségének és az őket érintő összeférhetetlenség hiányának ellenőrzésére, valamint arra, hogy az ilyen ellenőrzések nyomán javaslatot tegyen egy másik igazságügyi szervnek (a jelen esetben a legfelsőbb igazságszolgáltatási tanácsnak) az érintettekkel szembeni fegyelmi szankciók kiszabására irányuló fegyelmi eljárás megindítására. Ezért kell az ilyen szerv szervezetére és működésére vonatkozó szabályok összességét, köztük a tagok kinevezési eljárására irányadó szabályokat úgy kialakítani, hogy azok a jogalanyokban ne kelthessenek semmilyen jogos kétséget az említett szerv előjogainak és feladatainak az igazságszolgáltatási tevékenységre történő nyomásgyakorlás vagy az e tevékenység feletti politikai ellenőrzés eszközeként történő alkalmazását illetően.
A felügyelet tagjainak hivatali idejével kapcsolatban, amely anélkül járt le, hogy a nemzeti parlament új tagokat választott volna, a Bíróság hangsúlyozza, hogy úgy tűnik, hogy a nemzeti szabályozás nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely alapján e tagok a hivatali idő lejártát követően továbbra is elláthatják megbízatásukat. Igaz ugyan, hogy a felügyelet tagjai az alkotmánybíróság ítélkezési gyakorlata alapján az új tagok megválasztásáig továbbra is ellátják megbízatásukat, de tény az is, hogy a nemzeti jog nem szabályozza a megbízatás gyakorlásának ilyen módon történő meghosszabbítását, és nem tartalmaz olyan jogszabályi rendelkezést sem, amely lehetővé tenné a felügyelet új tagjainak kinevezésére irányuló eljárás esetleges blokkolásának megszüntetését. Így a korábbi tagok hivatali idejének meghosszabbítása a gyakorlatban időbeli korlát nélkül lehetséges.
Ebben az összefüggésben kizárólag a tagállamok dönthetnek arról, hogy engedélyezik‑e, vagy sem, hogy a bírák és ügyészek tevékenységének ellenőrzésére és a velük szembeni fegyelmi eljárások megindítására vonatkozó javaslattételre hatáskörrel rendelkező igazságügyi szerv tagjai megbízatásukat e szerv folyamatos működésének biztosítása érdekében a törvényes hivatali időn túl gyakorolják. Amennyiben azonban e tagállamok a hivatali idő ilyen meghosszabbítása mellett döntenek, kötelesek gondoskodni arról, hogy a megbízatás hivatali idő lejártát követő gyakorlására az e feladatellátást szabályozó egyértelmű és pontos szabályokat tartalmazó, kifejezett belső jogi jogalapon kerüljön sor. Gondoskodniuk kell továbbá arról is, hogy az ilyen feladatellátás feltételeit és részletes szabályait úgy alakítsák ki, hogy azok lehetővé tegyék, hogy az ilyen igazságügyi szerv érintett tagjai feladataik ellátása során objektíven és pártatlanul járjanak el. Következésképpen, bár bizonyos körülmények között a megbízatások meghosszabbítása szükségesnek bizonyulhat az érintett igazságügyi szerv által ellátott feladatok jelentőségére tekintettel, e meghosszabbítás csak kivételesen, és azzal a feltétellel képzelhető el, hogy arra olyan egyértelmű és pontos szabályok vonatkoznak, amelyek a gyakorlatban kizárják azt a lehetőséget, hogy az említett meghosszabbítás időben korlátlan legyen.
Másodszor, a Bíróság megállapítja, hogy ha egy igazságügyi szervvel a banktitok által védett, bírákra és ügyészekre, valamint családtagjaikra vonatkozó személyes adatokat közölnek az e bírák és ügyészek saját, valamint családtagjaik vagyonára vonatkozó vagyonnyilatkozatainak ellenőrzése érdekében, úgy, hogy e nyilatkozatok közzétételi kötelezettség alá esnek, az a GDPR tárgyi hatálya alá tartozó adatkezelésnek minősül.
E következtetés megalapozása érdekében a Bíróság megjegyzi, hogy a bírák és ügyészek jogállására és feladataik ellátására vonatkozó szabályok megállapítása a tagállamok hatáskörébe tartozik ugyan, ez nem változtat azon, hogy az olyan adatkezelés, amelynek célja a bírák és ügyészek feddhetetlenségének ellenőrzése, valamint az esetleges összeférhetetlenség vizsgálata, nem tartozik a GDPR tárgyi hatálya alóli kivételek körébe, (
6
) mivel nem minősül sem a nemzetbiztonság megóvására irányuló, sem az ugyanezen kategóriába tartozónak tekinthető tevékenységnek. Ha ugyanis egy igazságügyi szervvel bírákra és ügyészekre, valamint családtagjaikra vonatkozó, banktitok által védett személyes adatokat közölnek, az az e személyes adatoknak az e szerv számára történő hozzáférhetővé tételét jelenti.
Harmadszor, a Bíróság a GDPR értelmében vett (
7
)„adatkezelő” és „felügyeleti hatóság” fogalmak értelmezéséről határoz.
Az „adatkezelő” fogalmát illetően a Bíróság megállapítja, hogy nem vonható e fogalom alá az a bíróság, amelynek a hatáskörébe tartozik, hogy egy másik igazságügyi szerv kérelme alapján engedélyezze, hogy egy bank bírák és ügyészek, valamint családtagjaik bankszámlájával kapcsolatos személyes adatokat közöljön ezzel a szervvel,
A nemzeti szabályozás értelmében a felügyelet hatáskörébe tartozik többek között a bírák és ügyészek feddhetetlenségének és összeférhetetlensége hiányának, valamint vagyonnyilatkozataiknak az ellenőrzése. E szabályozás e célból egyrészt lehetővé teszi a felügyelet számára, hogy hozzáférést kérjen a bírák és ügyészek, valamint családtagjaik bankszámláival kapcsolatos adatokhoz, másrészt hatáskört biztosít arra, hogy a felügyelet az említett adatokhoz való hozzáférés céljából előzetes bírósági engedélyt kérjen, ha az érintettek nem járultak hozzá ehhez a hozzáféréshez. Az adatok közlésének engedélyezése iránti kérelem tárgyában csak a felügyelet által előterjesztett kérelem alapján indulhat a bíróság előtt eljárás, amely annak vizsgálatára szorítkozik, hogy teljesülnek‑e a nemzeti jogban meghatározott jogszerűségi feltételek. Ugyanígy, nem e bíróság, hanem a felügyelet határozza meg az alkalmazandó nemzeti szabályok alapján azokat a személyeket, akiknek az adataihoz hatáskörei gyakorlása érdekében hozzá kíván férni, és akikkel kapcsolatban engedély iránti kérelmet nyújt be az említett bírósághoz. Így, még ha ez a bíróság vizsgálja is azt, hogy egy adott ügyben teljesülnek‑e, és milyen mértékben, az adatkezelés jogszerűségének feltételei, sem az adatkezelés célját, sem az érintett személyeket és adatokat nem e bíróság határozza meg saját hatáskörében. E körülmények között nem ez a bíróság az adatkezelő, hanem az a szerv, amelynek az elérni kívánt célok megvalósítása a hatáskörébe tartozik.
Ami a „felügyeleti hatóság” fogalmát illeti, a Bíróság álláspontja szerint az a bíróság, amelynek a hatáskörébe tartozik a személyes adatok másik igazságügyi szervvel történő közlésének engedélyezése, nem vonható e fogalom alá, amennyiben saját tagállama – többek között a természetes személyek alapvető jogainak és szabadságainak a személyes adataik kezelése tekintetében történő védelme érdekében – nem telepítette e bíróságra e rendelet alkalmazásának ellenőrzését.
Végül a Bíróság megállapítja, hogy az a bíróság, amelynek a hatáskörébe tartozik a személyes adatok másik igazságügyi szervvel történő közlésének engedélyezése, amennyiben nem az adatkezelővel szemben (
8
) benyújtott kereset tárgyában jár el, nem köteles hivatalból biztosítani a szóban forgó adatok érintettjeinek védelmét az e rendelet személyes adatok biztonságára vonatkozó rendelkezéseinek való megfelelés tekintetében. Ez vonatkozik arra az esetre is, ha e szerv korábban megsértette ezeket a rendelkezéseket.
A Bíróság hozzáteszi, hogy az a nemzeti bíróság, amely nem az adatkezelővel vagy az adatfeldolgozóval szemben (
9
) benyújtott kereset tárgyában jár el, a számára kifejezetten felügyeleti hatáskört biztosító szabályok hiányában nem köteles gondoskodni a GDPR anyagi jogi rendelkezéseinek való megfelelésről. Az ilyen jogorvoslat hatékonyságának garantálása érdekében a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a GDPR szerinti jogorvoslatok gyakorlására vonatkozó konkrét szabályok ténylegesen megfelelnek a hatékony jogorvoslathoz való jogból (
10
) eredő követelményeknek. E célból az adatkezelőnek, vagyis annak a hatáskörrel rendelkező igazságügyi szervnek, amelynek a személyes adatokhoz hozzáférést biztosítottak, az adott adatok érintettjeinek rendelkezésére kell bocsátania a GDPR 14. cikkében (
11
) felsorolt információkat, mivel ezek az információk szükségesek ahhoz, hogy az említett személyek adott esetben gyakorolhassák a személyes adataik kezelése elleni tiltakozáshoz való jogukat, (
12
) valamint kár elszenvedése esetén a jogorvoslathoz való jogukat. (
13
)
(
1
)	A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27‑i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o.; HL 2018. L 127., 2. o.; HL 2021. L 74., 35. o.; a továbbiakban: GDPR).
(
2
)	A Zakon za kreditnite institutsii (a hitelintézetekről szóló törvény; a DV 2006. július 21‑i 59. száma) 62. cikke (6) bekezdésének 12. pontja alapján.
(
3
)	Az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikke.
(
4
)	Amint az az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdéséből következik.
(
5
)	A Charta 47. és 48. cikke.
(
6
)	Különösen a GDPR 2. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt kivétel alá, amelynek értelmében e rendelet nem alkalmazandó a személyes adatok kezelésére, ha azt „az uniós jog hatályán kívül eső tevékenységek során” végzik. E kivétel egyedüli célja az, hogy kizárja a GDPR hatálya alól a személyes adatok olyan kezelését, amelyet az állami hatóságok a nemzetbiztonság megóvására irányuló vagy ugyanezen kategóriába tartozónak tekinthető tevékenység keretében végeznek.
(
7
)	A GDPR 4. cikke 7. pontjának és 51. cikke (1) bekezdésének értelmében véve.
(
8
)	A GDPR 79. cikkének (1) bekezdése alapján.
(
9
)	A GDPR 78. cikkének (1) bekezdése és 79. cikkének (1) bekezdése.
(
10
)	A Charta 47. cikke.
(
11
)	Pontosabban e rendelkezés (1) és (2) bekezdésében.
(
12
)	A GDPR 21. cikke.
(
13
)	A GDPR 79. és 82. cikke.