62023TJ1088_RES
Vec T‑1088/23
RTL Group Markenverwaltungs GmbH
proti
Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo
Rozsudok Všeobecného súdu (siedma komora) zo 7. mája 2025
„Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Obrazová ochranná známka Európskej únie RTL – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001 – Predloženie skutočností a dôkazov prvýkrát pred odvolacím senátom – Článok 95 ods. 2 nariadenia 2017/1001 – Článok 27 ods. 4 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625 – Zneužitie práva“
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, zrušenie a neplatnosť – Dôvody na zrušenie – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Dôkaz o používaní – Riadne používanie – Pojem – Kritériá posúdenia – Požiadavka konkrétnych a objektívnych dôkazných prostriedkov
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 18 ods. 1 a článok 58 ods. 1 písm. a)]
(pozri body 16, 19, 20, 91 – 93)
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, zrušenie a neplatnosť – Dôvody na zrušenie – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Dôkaz o používaní – Čiastočné používanie – Vplyv
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 18 ods. 1 a článok 58 ods. 2)
(pozri body 17, 18)
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, zrušenie a neplatnosť – Návrh na zrušenie – Prípustnosť – Nepodmienenosť absenciou zneužitia práva alebo dobrou vierou navrhovateľa zrušenia
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 63 ods. 1 písm. a)]
(pozri body 27 – 30)
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, zrušenie a neplatnosť – Dôvody na zrušenie – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Obrazová ochranná známka RTL
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 18 ods. 1 a článok 58 ods. 1 písm. a)]
(pozri body 35, 55, 82, 83, 95, 101)
Ochranná známka Európskej únie – Procesné ustanovenia – Konanie vo veci zrušenia – Skutočnosti a dôkazy nepredložené v lehote stanovenej na tento účel – Zohľadnenie – Voľná úvaha odvolacieho senátu
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 95 ods. 2; nariadenie Komisie 2018/625, článok 27 ods. 4)
(pozri body 45 – 47, 49)
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, zrušenie a neplatnosť – Dôvody na zrušenie – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Používanie treťou osobou so súhlasom majiteľa ochrannej známky
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 18 ods. 2)
(pozri bod 62)
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, zrušenie a neplatnosť – Dôvody na zrušenie – Neexistencia riadneho používania ochrannej známky – Dôkaz o používaní – Riadne používanie – Pojem – Kritériá posúdenia – Ochranná známka, ktorá má dobré meno v Únii – Neexistencia vplyvu
[(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2017/1001, článok 8 ods. 5, článok 18 ods. 1 a článok 58 ods. 1, písm. a)]
(pozri bod 94)
Zhrnutie
Všeobecný súd vo svojom rozsudku zmenil rozhodnutie odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO). Objasnil otázky týkajúce sa zneužívajúcej povahy návrhu na zrušenie, uplatnenia voľnej úvahy odvolacím senátom EUIPO, pokiaľ ide o odmietnutie zohľadniť dôkazy, ktoré mu boli po prvýkrát predložené mimo vyjadrení stanovených delegovaným nariadením 2018/625 (
1
), riadneho používania ochrannej známky pre reklamné, propagačné a marketingové služby podnikom, ktorý je súčasťou skupiny poskytujúcej najmä služby vysielania reklamy, ako aj otázku týkajúcu sa vplyvu dobrého mena ochrannej známky na posúdenie riadneho používania tejto ochrannej známky pre iné tovary a služby.
Od roku 2016 je žalobkyňa, RTL Group Markenverwaltungs GmbH, majiteľkou obrazovej ochrannej známky Európskej únie RTL, zapísanej pre viaceré tovary a služby (
2
). V roku 2021 podala vedľajšia účastníčka konania, Marcella Örtl návrh na zrušenie (
3
) z dôvodu, že táto ochranná známka nebola predmetom riadneho používania vo vzťahu k tovarom a službám, pre ktoré bola zapísaná, počas nepretržitého obdobia piatich rokov. Zrušovacie oddelenie EUIPO čiastočne vyhovelo návrhu na zrušenie, pokiaľ ide o určité tovary a služby.
Odvolací senát EUIPO na základe odvolania podaného žalobkyňou jednak vyhlásil návrh na zrušenie za prípustný a jednak čiastočne zrušil rozhodnutie zrušovacieho oddelenia v rozsahu, v akom rozhodlo o zrušení spornej ochrannej známky, najmä pokiaľ ide o podkategóriu „reklamn[ých], marketingov[ých] a propagačn[ých]“ služieb, konkrétne služieb „vysielani[a] reklám v televízii, rozhlase a elektronických médiách“, (
4
) a v zostávajúcej časti odvolanie zamietol. Svojou žalobou podanou na Všeobecný súd sa žalobkyňa domáhala zrušenia alebo zmeny tohto rozhodnutia.
Posúdenie Všeobecným súdom
V prvom rade Všeobecný súd uviedol, že dôvody na zrušenie chránia rôzne všeobecné záujmy, na ktorých sú založené, čo vysvetľuje, že sa od navrhovateľa nevyžaduje, aby preukázal záujem na konaní. Túto analýzu podporuje aj odôvodnenie 24 nariadenia 2017/1001 a účel článku 63 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia, ktorým je poskytnúť čo najširšiemu okruhu osôb možnosť napadnúť ochrannú známku Európskej únie, ktorá nebola počas určitého obdobia riadne používaná, bez toho, aby sa vyžadovalo, aby tieto osoby preukázali záujem na konaní. Keďže návrh na zrušenie môžu podať „všetky fyzické a právnické osoby“ z dôvodu nepoužívania, alebo nedostatočného používania ochrannej známky, otázka možnej existencie zneužitia práva nie je relevantná na účely posúdenia prípustnosti takéhoto návrhu. Rovnako ani prípustnosť, ani dôvodnosť návrhu na zrušenie nie sú podmienené dobrou vierou navrhovateľa, pretože zrušenie z dôvodu nepoužívania ochrannej známky počas päťročného obdobia je právnym dôsledkom stanoveným nariadením 2017/1001. (
5
)
Hoci sa žalobkyňa v tejto súvislosti odvolávala na vec Sandra Pabst (
6
), Všeobecný súd poznamenal, že táto vec sa vyznačovala výnimočnými okolnosťami, ktoré v prejednávanej veci chýbali. Na rozdiel od veci Sandra Pabst vedľajšia účastníčka konania nie je spoločnosťou, ktorá bola umelo založená s jediným cieľom podať viacero návrhov na zrušenie. Okrem toho žalobkyňa nepreukázala, že návrh na zrušenie v tejto veci bol odsúdený na neúspech, a slúžil teda len na to, aby pre ňu predstavoval nenáležitú záťaž alebo aby na ňu vyvíjal nátlak. Naopak, úmysel vedľajšej účastníčky konania používať ochrannú známku spôsobilú vyvolať zámenu s napadnutou ochrannou známkou preukazuje jej skutočný záujem na tom, aby bol register ochranných známok aktualizovaný, pokiaľ ide o rozsah monopolu žalobkyne na napadnutú ochrannú známku.
Všeobecný súd preto zamietol tvrdenie žalobkyne týkajúce sa neprípustnosti návrhu na zrušenie z dôvodu jeho údajnej zneužívajúcej povahy.
V druhom rade Všeobecný súd pripomenul judikatúru týkajúcu sa voľnej úvahy EUIPO na účely zohľadnenia skutočností a dôkazov, ktoré boli označené alebo predložené oneskorene, (
7
) a zdôraznil, že toto zohľadnenie musí predstavovať výsledok objektívneho a odôvodneného uplatnenia voľnej úvahy, ktorej preskúmanie prináleží Všeobecnému súdu.
Konštatoval, že v tomto prípade žalobkyňa predložila pripomienky a dôkazy oneskorene, takže odvolací senát mal uplatniť svoju mieru voľnej úvahy, aby rozhodol, či je alebo nie je potrebné zohľadniť ich na účely rozhodnutia, ktoré mal prijať. K takémuto objektívnemu a odôvodnenému uplatneniu voľnej úvahy však v tejto veci nedošlo, keďže odvolací senát tieto dôkazy odmietol len z toho dôvodu, že neboli predložené spolu s jedným z vyjadrení uvedených v delegovanom nariadení 2018/625, (
8
) bez toho, aby preskúmal, či boli splnené podmienky uvedené v článku 27 ods. 4 tohto nariadenia. Preskúmanie prípustnosti pripomienok a dôkazov predložených prvýkrát pred odvolacím senátom totiž nie je možné obmedziť na skutočnosti a dôkazy predložené spolu s vyjadreniami uvedenými v delegovanom nariadení 2018/625, pretože takéto obmedzenie nevyplýva ani z článku 95 ods. 2 nariadenia 2017/1001, ani z článku 27 ods. 4 delegovaného nariadenia 2018/625.
V dôsledku toho sa odvolací senát dopustil nesprávneho posúdenia, keď zo svojho preskúmania vylúčil pripomienky a dôkazy, ktoré boli žalobkyňou predložené oneskorene, bez toho, aby uplatnil voľnú úvahu, ktorá mu bola priznaná.
V treťom rade Všeobecný súd preskúmal, či dôkazy predložené žalobkyňou, týkajúce sa činností spoločností skupiny, do ktorej patrí, umožňujú preukázať používanie napadnutej ochrannej známky nielen pre podkategóriu služieb šírenia reklám, ako uviedol odvolací senát, ale aj nad rámec tejto jedinej podkategórie pre kategóriu služieb „reklama, marketing a propagácia“ ako celku.
Všeobecný súd najprv konštatoval, že žalobkyňa preukázala, že spoločnosti skupiny, do ktorej patrí, poskytovali inzerentom služby týkajúce sa tvorby a realizácie najmä televíznych reklám. Predložila tak dôkazy týkajúce sa služieb, ktoré zahŕňajú tvorivý príspevok zo strany týchto spoločností pri navrhovaní reklám a ktoré sa neobmedzujú na obyčajné vysielanie reklamného obsahu vytvoreného treťou osobou.
Všeobecný súd ďalej konštatoval, že z dôkazov predložených žalobkyňou vyplýva, že žalobkyňa ponúkala inzerentom svoje služby v oblasti rozvoja reklamných stratégií v médiách, ktoré jej patria, pričom im ponúkla možnosť zúčastniť sa na reklamných činnostiach vytvorených skupinou, do ktorej patrí.
Napokon rozhodol, že vzhľadom na predložené dôkazy spoločnosti skupiny, do ktorej žalobkyňa patrí, poskytovali poradenské služby týkajúce sa komercializácie televíznej reklamy, ktoré patria medzi špecializované poradenské a podporné služby pre podniky, ktoré sa snažia propagovať svoje produkty a služby a rozvíjať svoje reklamné stratégie.
Za týchto podmienok Všeobecný súd dospel k záveru, že dôkazy predložené žalobkyňou preukazujú, že skupina, do ktorej patrí, poskytovala tretím osobám pod napadnutou ochrannou známkou a počas relevantného obdobia reklamné, propagačné a marketingové služby, ktoré sa neobmedzovali len na vysielanie reklám, ale ich cieľom bolo aktívne prispieť k rozvoju reklamnej stratégie uvedených tretích osôb. V dôsledku toho zmenil napadnuté rozhodnutie tak, že návrh na zrušenie napadnutej ochrannej známky pre reklamné, propagačné a marketingové služby patriace do triedy 35 zamietol.
V poslednom rade Všeobecný súd spresnil, že znenie a účel článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001 podmieňuje zachovanie práv spojených s ochrannou známkou Európskej únie jej riadnym používaním. Nebolo by totiž opodstatnené, aby nepoužívaná ochranná známka bránila hospodárskej súťaži a obmedzovala voľný pohyb tovaru a slobodu poskytovania služieb. Súdy Únie už navyše rozhodli, že ustanovenia týkajúce sa rozšírenej ochrany, ktorá je priznaná ochrannej známke Európskej únie, ktorá má v Únii dobré meno, majú odlišný cieľ ako tie, ktoré vyžadujú dôkaz o riadnom používaní, takže tieto dva druhy ustanovení je potrebné vykladať autonómne. Preto aj za predpokladu, že ochranná známka napadnutá v tejto veci má v mediálnom sektore dobré meno, táto okolnosť sama osebe neumožňuje preukázať existenciu riadneho používania tejto ochrannej známky pre predmetné tovary a služby. Na účely výkladu hmotnoprávnych ustanovení nariadenia 2017/1001 sa žalobkyňa navyše nemôže účinne odvolávať ani na jednotný charakter ochrannej známky Európskej únie, ani na odôvodnenie 7 delegovaného nariadenia 2018/625, ktoré sa týka len procesných pravidiel.
(
1
)	Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430 (Ú. v. EÚ L 104, 2018, s. 1).
(
2
)	Išlo o tovary a služby, ktoré patria do tried 3, 6, 8, 9, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 28, 30, 32, 33, 35, 38, 41, 42, 43 a 45 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.
(
3
)	Podľa článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1).
(
4
)	Ostatné tovary a služby, pre ktoré bolo rozhodnutie zrušovacieho oddelenia zrušené, sú „optické pamäťové disky“ patriace do triedy 9 a „online služby sociálnych sietí; online zoznamovacie služby“ patriace do triedy 45.
(
5
)	Pozri článok 58 ods. 1 písm. a) a článok 64 ods. 2 nariadenia 2017/1001.
(
6
)	Vec, v ktorej bolo vydané rozhodnutie veľkého odvolacieho senátu z 1. februára 2020 (vec R 2445‑2017‑G, ďalej len „vec Sandra Pabst“).
(
7
)	Stanovená v článku 95 ods. 2 nariadenia 2017/1001 a vymedzená v článku 27 ods. 4 delegovaného nariadenia 2018/625.
(
8
)	Články 22, 24 a 26 delegovaného nariadenia 2018/625.