62023CC0554
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
LAILA MEDINA
prednesené 28. novembra 2024 (
1
)
Spojené veci C‑554/23 P a C‑568/23 P
Fertilizers Europe
proti
AO Nevinnomysskij Azot,
AO Novomoskovskaja Akcionernaja Kompania NAK „Azot“ (C‑554/23 P)
a
Európska komisia
proti
AO Nevinnomysskij Azot,
AO Novomoskovskaja Akcionernaja Kompania NAK „Azot“ (C‑568/23 P)
„Odvolanie – Dumping – Dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku – Definitívne antidumpingové clá – Žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení – Článok 11 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1036 – Článok 5 ods. 3 a 9 nariadenia 2016/1036 – Zákonná lehota – Dostatočná povaha dôkazov“
I. Úvod
1.
Tieto návrhy sa týkajú odvolania podaného Európskou komisiou a združením Fertilizers Europe s cieľom dosiahnuť zrušenie rozsudku z 5. júla 2023, Nevinnomysskij Azot a NAK Azot/Komisia (T‑126/21, EU:T:2023:376) (
2
).
2.
Týmto rozsudkom Všeobecný súd zrušil vykonávacie nariadenie (EÚ) 2020/2100, (
3
) ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1036 uložilo konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku. (
4
) Všeobecný súd v podstate konštatoval, že podľa druhého a štvrtého pododseku uvedeného článku musia výrobcovia z Únie, ktorí podali žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení, predložiť dostatočné dôkazy o pravdepodobnosti dumpingu spôsobujúceho ujmu aspoň tri mesiace pred koncom obdobia platnosti príslušného antidumpingového opatrenia. To znamená, že po tom, ako títo výrobcovia predložili žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení, nie je úlohou Komisie napraviť nedostatočnosť dôkazov predložených v rámci tohto trojmesačného obdobia.
3.
Komisia aj Fertilizers Europe zastávajú názor, že výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, ktorý poskytol Všeobecný súd, výrazne obmedzuje zhromažďovanie dôkazov potrebných na určenie, či je začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, ktoré môže viesť k predĺženiu platnosti antidumpingových opatrení, opodstatnené. Tvrdia, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho výkladu tohto ustanovenia, alebo že v každom prípade nesprávne uplatnil svoju vlastnú právnu normu na skutkový stav veci v prvom stupni.
4.
Tento prípad poskytuje Súdnemu dvoru možnosť rozhodnúť o výklade ustanovenia, ktoré má značný význam pre zachovanie opatrení na obranu výrobcov z Únie pred dumpingovými praktikami s pôvodom v krajinách mimo EÚ. Súdny dvor bude musieť rozhodnúť, či výklad článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036 podporuje záver Všeobecného súdu, pokiaľ ide o lehoty, ktoré sa podľa jeho názoru uplatňujú na predloženie dôkazov výrobcami z Únie v rámci konania o revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti opatrení. To si okrem iného vyžaduje, aby Súdny dvor určil, či sú niektoré ustanovenia nariadenia 2016/1036, ktoré sa vzťahujú na prešetrovania Komisie nadväzujúce na pôvodné podnety, relevantné aj v rámci revíznych prešetrovaní pred uplynutím platnosti opatrení.
II. Právny rámec
A.
Nariadenie 2016/1036
5.
V nariadení 2016/1036 sa stanovujú pravidlá na ochranu obchodu, ktoré zabraňujú dumpingovým dovozom z krajín mimo EÚ na trh Európskej únie.
6.
V článku 5 nariadenia 2016/1036 sa stanovuje:
„…
3.   Komisia podľa možnosti posúdi presnosť a primeranosť dôkazov uvedených v podnete, aby bolo možné zistiť, či existujú dostatočné dôkazy na začatie prešetrovania.
…
9.   Ak sa ukáže, že existujú dostatočné dôkazy na začatie konania, Komisia tak urobí do 45 dní odo dňa podania podnetu a uverejní oznámenie v Úradnom vestníku Európskej únie. Ak neexistujú dostatočné dôkazy, navrhovateľ je o tom informovaný do 45 dní odo dňa podania podnetu Komisii. Komisia poskytne členským štátom informácie týkajúce sa jej analýzy sťažnosti [podnetu – neoficiálny preklad] obvykle do 21 dní odo dňa podania sťažnosti [podnetu – neoficiálny preklad] Komisii.“
7.
V článku 11 nariadenia 2016/1036 sa stanovuje:
„1.   Antidumpingové opatrenie zostane v platnosti len tak dlho a v takom rozsahu, v akom je to potrebné na prijatie odvetných opatrení proti dumpingu, ktorý spôsobuje ujmu.
2.   Konečné antidumpingové opatrenie uplynie päť rokov od jeho uloženia alebo päť rokov od ukončenia najnovšieho revízneho prešetrovania, ktoré sa týkalo tak dumpingu, ako aj ujmy, pokiaľ nie je v rámci revízneho prešetrovania stanovené, že uplynutie platnosti by pravdepodobne viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu dumpingu a ujmy. Takéto revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti sa iniciuje z podnetu Komisie alebo na žiadosť výrobcov z Únie, alebo v ich mene a príslušné opatrenia zostanú v platnosti až do výsledku uvedeného revízneho prešetrovania.
Revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti sa začne, ak žiadosť obsahuje dostatočné dôkazy, že uplynutie platnosti opatrení by pravdepodobne malo za následok pokračovanie alebo opätovný výskyt dumpingu a ujmy. O takejto pravdepodobnosti môžu napríklad svedčiť dôkazy o pretrvávajúcom dumpingu a ujme alebo dôkazy, že odstránenie ujmy je čiastočne alebo výlučne spôsobené existenciou opatrení, alebo dôkazy, že okolnosti vývozcov alebo trhové podmienky sú také, že svedčia o pravdepodobnosti ďalšieho dumpingu spôsobujúceho ujmu, alebo dôkazy pokračujúcich narušení v súvislosti so surovinami.
Pri vykonávaní prešetrovaní podľa tohto odseku sa vývozcom, dovozcom, predstaviteľom krajiny vývozu a výrobcom z Únie poskytne príležitosť vysvetliť, vyvrátiť alebo vyjadriť pripomienky k záležitostiam, ktoré sú uvedené v žiadosti o revízne prešetrovanie, a závery sa dosiahnu s náležitým zreteľom na všetky relevantné a náležite zdokumentované dôkazy predložené vo vzťahu k otázke, či je pravdepodobné, alebo nepravdepodobné, že vypršanie platnosti opatrení by viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu dumpingu a ujmy.
Oznámenie o blížiacom sa uplynutí platnosti sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie vo vhodnom čase v poslednom roku uplatňovania opatrení, ktoré sú vymedzené v tomto odseku. Následne sú výrobcovia z Únie oprávnení, najneskôr tri mesiace pred koncom päťročného obdobia, podať si žiadosť o revízne prešetrovanie v súlade s druhým pododsekom. Taktiež sa uverejní oznámenie o skutočnom uplynutí platnosti opatrení podľa tohto odseku.
…
5.   Príslušné ustanovenia tohto nariadenia s ohľadom na postupy a vedenie prešetrovania s výnimkou tých ustanovení, ktoré sa týkajú lehôt, sa vzťahujú na každé revízne prešetrovanie, ktoré sa vykonáva podľa odsekov 2, 3 a 4.“
B.
Napadnuté nariadenie
8.
V odôvodneniach 20, 23 a 29 napadnutého nariadenia sa stanovuje:
„(20)
Komisia začala revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti na základe žiadosti o revízne prešetrovanie, ktorá bola pôvodne predložená 21. júna 2019 a neskôr doplnená o ďalšie informácie (spoločne ďalej len ‚konsolidovaná žiadosť o revízne prešetrovanie‘). Konsolidovaná žiadosť o revízne prešetrovanie, ktorá predstavuje základ na začatie tohto revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti, bola vložená do otvoreného spisu a sprístupnená zainteresovaným stranám na nahliadnutie. Ako sa uvádza v bode 4.1 oznámenia, žiadateľ vo svojej žiadosti o revízne prešetrovanie predložil dôkaz o normálnej hodnote na základe skutočných domácich cien a zároveň vytvoril normálnu hodnotu pre prípad, že by sa domáce ceny nepovažovali za spoľahlivé a zohľadňujúce bežný obchod. Nie je relevantné, či bola pôvodná žiadosť doplnená odhadovanými normálnymi hodnotami na základe dostupných informácií o skutočných cenách na domácom trhu v dotknutej krajine, pokiaľ Komisia začala revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti na základe konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie.
…
(23)
Komisia… pripomína svoje stanovisko uvedené v odôvodnení 20, podľa ktorého bolo toto revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti začaté na základe konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie. Komisia zastáva názor, že v žiadosti vo verzii podanej v rámci trojmesačnej lehoty sa uvádzali dostatočné dôkazy, ktoré po objasneniach žiadateľov v nadväznosti na postup odstraňovania nedostatkov s cieľom doplniť pôvodnú žiadosť odôvodňovali začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti.
…
(29)
… ako sa uvádza v odôvodnení 20, pri začatí tohto revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti sa nevychádzalo len z informácií z pôvodnej žiadosti o revízne prešetrovanie prijatej 21. júna 2019, ale aj z ďalších dôkazov, ktoré žiadateľ doplnil pred začatím revízneho prešetrovania a ktoré boli zahrnuté do konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie (obsahujúcej dôkaz normálnej hodnoty na základe skutočných cien na domácom trhu, ako aj vytvorenú normálnu hodnotu pre prípad, že by sa ceny na domácom trhu nepovažovali za spoľahlivé).“
9.
V článku 1 napadnutého nariadenia sa stanovuje:
„1.   Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz tuhých hnojív s pôvodom v Rusku s obsahom dusičnanu amónneho presahujúcim 80 hmotnostných %
…“
III. Skutkové okolnosti a konanie
A.
Okolnosti predchádzajúce sporu
10.
V bodoch 1 až 13 napadnutého rozsudku sa opisuje pozadie sporu na prvom stupni. Na účely týchto návrhov možno toto pozadie zhrnúť takto.
11.
AO Nevinnomysskij Azot a AO Novomoskovskaja Akcionernaja Kompania NAK „Azot“ (
5
) sú výrobcovia a vývozcovia dusičnanu amónneho so sídlom v Rusku. Podliehajú antidumpingovým clám, ktoré vyplývajú z nariadenia Rady (ES) č. 2022/95 zo 16. augusta 1995, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. ES L 198, 1995, s. 1), ktoré boli následne, po niekoľkých revíznych prešetrovaniach pred uplynutím platnosti opatrení, v rokoch 2002, 2008 a 2014 zachované.
12.
Dňa 21. júna 2019 Komisia prijala od Fertilizers Europe, európskeho združenia výrobcov hnojív, žiadosť o začatie revízneho prešetrovania týchto ciel pred uplynutím ich platnosti, a to na základe článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036. (
6
) Toto podanie žiadosti nasledovalo po uverejnení oznámenia o blížiacom sa uplynutí platnosti určitých antidumpingových opatrení v úradnom vestníku (Ú. v. EÚ C 53, 2019, s. 3), medzi ktorými bolo clo uvedené v bode 11 vyššie.
13.
V pôvodnej žiadosti sa tvrdilo, že existujú dôkazy o pokračovaní dumpingu v prípade uplynutia platnosti opatrení na základe porovnania vývozných cien a vytvorenej normálnej hodnoty. Fertilizers Europe sa v tejto súvislosti odvolávalo na existenciu osobitnej situácie na trhu v Rusku z dôvodu zosúladených dohôd o obmedzení cien a stratégie ruskej vlády stanoviť umelo nízke ceny zemného plynu, ktorý predstavuje hlavný vstup pre dusičnan amónny.
14.
V nadväznosti na žiadosť Komisie Fertilizers Europe 20. augusta 2019 predložilo dodatočné informácie, ktoré boli zahrnuté do konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení. (
7
) Dodatočné informácie, ktoré boli pridané ku konsolidovanej žiadosti, boli založené na normálnej hodnote vychádzajúcej zo skutočných cien na domácom trhu Ruska.
15.
Dňa 23. septembra 2019 Komisia uverejnila oznámenie o začatí revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení uplatniteľných na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ C 318, 2019, s. 6), (
8
) keďže sa domnievala, že existujú dostatočné dôkazy na začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti a na vykonanie prešetrovania.
16.
Na základe prešetrovania Komisia dospela k záveru, že existuje pravdepodobnosť opätovného výskytu dumpingu a ujmy, ak by uplynula platnosť antidumpingových opatrení týkajúcich sa dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku. Prijatím napadnutého nariadenia sa teda rozhodla predĺžiť tieto opatrenia o päť rokov.
B.
Žaloba o neplatnosť podaná na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
17.
Návrhom zaslaným do kancelárie Všeobecného súdu podali prvostupňové žalobkyne na základe článku 263 ZFEÚ žalobu o neplatnosť napadnutého nariadenia. Na podporu svojej žaloby uviedli jediný žalobný dôvod založený v podstate na porušení článku 11 ods. 2 a 5 a článku 5 ods. 3 nariadenia 2016/1036, keďže Komisia nesprávne začala konanie o revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti opatrení napriek neexistencii dostatočných dôkazov na tento účel.
18.
Žalobkyne v prvom rade uviedli, že Komisia mala zohľadniť iba pôvodnú žiadosť na odôvodnenie svojho posúdenia dostatočnosti predložených dôkazov na začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, a nie dodatočné informácie, ktoré by zmenili podstatu uvedenej žiadosti. Po druhé uviedli, že pôvodná žiadosť neobsahovala dostatočné dôkazy o pravdepodobnosti pokračovania dumpingu v prípade uplynutia platnosti opatrení. V treťom rade tvrdili, že Komisia sa v každom prípade nesprávne domnievala, že konsolidovaná žiadosť obsahovala dostatočné dôkazy o takejto pravdepodobnosti.
19.
Všeobecný súd v napadnutom rozsudku konštatoval, že z doslovného výkladu článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, (
9
) ako aj z cieľa tohto ustanovenia (
10
) vyplýva, že preskúmanie toho, či žiadosť predložená výrobcami z Únie obsahuje dostatočné dôkazy na začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, sa musí vykonať len na základe informácií predložených najneskôr tri mesiace pred koncom obdobia platnosti predmetného antidumpingového opatrenia. (
11
) Podľa názoru Všeobecného súdu môže Komisia počas tohto obdobia získavať alebo vyžiadať od výrobcov z Únie dodatočné vysvetlenia, čo vyústi do konsolidovanej verzie žiadosti. Tieto informácie však môžu len doplniť alebo potvrdiť dostatočné dôkazy predložené v zákonnej lehote. Nemôžu predstavovať ani nové tvrdenia alebo dôkazy, ani napraviť nedostatočnosť dôkazov obsiahnutých v tejto žiadosti. (
12
) Všeobecný súd ďalej uviedol, že článok 11 ods. 5 nariadenia 2016/1036 v spojení s jeho článkom 5 ods. 3 a 9 toto konštatovanie nespochybňuje. (
13
)
20.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti Všeobecný súd na jednej strane konštatoval, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v napadnutom nariadení uviedla, že nie je relevantné, či bola pôvodná žiadosť doplnená o ďalšie dôkazy, a že začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení bolo možné odôvodniť na základe konsolidovanej žiadosti. (
14
) Na druhej strane dospel k záveru, že dodatočné informácie, ktoré výrobcovia z Únie poskytli v trojmesačnej lehote, nemožno chápať tak, že ich cieľom bolo doplniť dôkazy uvedené v pôvodnej žiadosti. (
15
)
21.
Všeobecný súd preto dospel k záveru, že výhrade podanej prvostupňovými žalobkyňami, založenej na porušení článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, treba vyhovieť a napadnuté nariadenie zrušiť bez toho, aby bolo potrebné preskúmať ostatné nimi uvádzané výhrady. (
16
)
IV. Konanie na Súdnom dvore a návrhy účastníkov konania
22.
Svojimi odvolaniami podanými na Súdny dvor 4., resp. 14. septembra 2023 Fertilizers Europe a Komisia vo veciach C‑554/23 P, resp. C‑568/23 P navrhujú, aby Súdny dvor:
–
zrušil napadnutý rozsudok,
–
zamietol žalobu podanú na prvom stupni,
–
uložil prvostupňovým žalobkyniam povinnosť nahradiť trovy konania.
23.
Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora z 9. októbra 2023 boli veci C‑554/23 P a C‑568/23 P spojené na účely písomnej a ústnej časti konania, ako aj rozsudku.
24.
Prvostupňové žalobkyne navrhujú, aby Súdny dvor:
–
zamietol odvolanie a potvrdil napadnutý rozsudok,
–
subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie,
–
uložil odvolateľom povinnosť nahradiť trovy konania.
25.
V prejednávanej veci sa nekonalo žiadne pojednávanie.
V. Posúdenie
26.
Na podporu svojho odvolania vo veci C‑554/23 P uviedlo Fertilizers Europe štyri dôvody. Uviedlo najmä, že:
–
Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že dôkazy dostatočné na odôvodnenie začatia revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti musia byť uvedené v žiadosti predloženej v trojmesačnej lehote, a nie iba Komisii k dispozícii v čase začatia tohto prešetrovania,
–
Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že článok 11 ods. 5 v spojení s článkom 5 ods. 3 a ods. 9 nariadenia 2016/1036 neumožňuje predložiť „nové“ informácie týkajúce sa žiadostí o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení po začatí trojmesačnej lehoty,
–
Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že predloženie dodatočných výpočtov dumpingu na základe cien Komisii združením Fertilizers Europe po začatí trojmesačnej lehoty predstavuje nový dôkaz a že Komisia sa pri rozhodovaní o začatí revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení nemohla na tieto informácie spoľahnúť,
–
Všeobecný súd sa dopustil zjavne nesprávneho posúdenia a skreslil predložené skutkové okolnosti a dôkazy, keď konštatoval, že z napadnutého nariadenia nevyplýva, že Komisia usudzovala, že pôvodná žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení obsahovala dostatočné dôkazy o tom, že uplynutie platnosti opatrení by pravdepodobne viedlo k pokračovaniu dumpingu.
27.
Komisia zasa vo veci C‑568/23 P uvádza dva dôvody, ktoré sa týkajú jednak nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, a jednak nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o uplatnenie článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 vo vzťahu k napadnutému nariadeniu.
28.
Keďže vzhľadom na konkrétne tvrdenia predložené združením Fertilizers Europe možno štyri dôvody jeho odvolania v podstate podradiť pod dva dôvody odvolania Komisie, preskúmam prejednávanú vec podľa štruktúry podania Komisie adresovaného Súdnemu dvoru. Okrem toho je dôležité zdôrazniť, že ak by analýza prvého odvolacieho dôvodu Komisie viedla k záveru, že je opodstatnený, potom by nebolo potrebné preskúmať druhý odvolací dôvod, keďže je uvedený len subsidiárne.
A.
Prvý odvolací dôvod týkajúci sa nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036
1. Tvrdenia účastníkov konania
29.
Komisia a Fertilizers Europe tvrdia, že Všeobecný súd dospel k nesprávnemu záveru, že nariadenie 2016/1036 obmedzuje preskúmanie, ktoré sa má vykonať na účely začatia revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, na informácie a dôkazy predložené výrobcami z Únie pred uplynutím trojmesačnej lehoty stanovenej v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036. Podľa ich názoru podmienka týkajúca sa dostatočnosti dôkazov, ako vyplýva z druhého pododseku tohto ustanovenia, musí byť splnená len v čase prijatia rozhodnutia o začatí revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení. Počas trojmesačnej lehoty si preto Komisia môže vyžiadať akékoľvek dodatočné informácie, ktoré považuje za dôležité na určenie, či by sa malo začať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení.
30.
Konkrétnejšie povedané, Komisia a Fertilizers Europe tvrdia, v rozpore so závermi Všeobecného súdu v napadnutom rozsudku, že doslovný výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 je neutrálny, pokiaľ ide o to, či Komisia musí obmedziť svoje posúdenie dostatočnosti dôkazov na žiadosť v podobe podanej v zákonnej lehote stanovenej v tomto článku. Tento doslovný výklad podporuje aj kontextový výklad nariadenia 2016/1036, najmä jeho článku 5 ods. 3 a 9, ktoré treba považovať za uplatniteľné na začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení podľa článku 11 ods. 5 tohto nariadenia. Napokon, obaja účastníci konania tvrdia, že účelom trojmesačnej lehoty je usmerniť výrobcov v Únii, pokiaľ ide o načasovanie podania žiadosti, s cieľom riadne zorganizovať možné začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení a informovať o tom zainteresované strany. Podľa ich názoru účelom tejto lehoty nie je zabezpečiť právnu istotu pre hospodárske subjekty na trhu tým, že sa na tomto základe obmedzia informácie, ktoré Komisia môže zhromažďovať pri posudzovaní, či je žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení opodstatnená.
31.
Prvostupňové žalobkyne tieto tvrdenia spochybňujú. Podľa ich názoru Všeobecný súd vyložil článok 11 ods. 2 štvrtý pododsek nariadenia 2016/1036 v spojení s jeho druhým pododsekom správne v tom zmysle, že vyžaduje, aby sa dostatočnosť dôkazov na začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení posudzovala s odkazom na žiadosť v podobe podanej najneskôr tri mesiace pred uplynutím platnosti antidumpingového opatrenia. Tvrdia, že nariadenie 2016/1036 neumožňuje predložiť nové dôkazy po uplynutí tejto zákonnej lehoty. V priebehu troch mesiacov predchádzajúcich uplynutiu trojmesačnej lehoty možno vyžiadať alebo predložiť len vysvetlenia a objasnenia umožňujúce pochopiť dôkazy, ktoré už boli predložené v uvedenej lehote, alebo potvrdiť ich dostatočnosť. Naopak, ako konštatoval Všeobecný súd, tieto dodatočné informácie nemôžu predstavovať nové tvrdenia alebo dôkazy, ktoré neexistovali v čase podania žiadosti o revízne preskúmanie.
2. Analýza
32.
Prvým odvolacím dôvodom sa Súdny dvor žiada, aby určil, či článok 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 obmedzuje Komisiu pri posudzovaní, či sa má začať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení, na dôkazy predložené výrobcami z Únie v ich žiadosti podanej pred začiatkom trojmesačnej lehoty stanovenej vo štvrtom pododseku tohto ustanovenia, nanajvýš doplnené o dodatočné informácie na podporu týchto dôkazov.
33.
Súdny dvor konzistentne uvádza, že na účely výkladu ustanovenia práva EÚ je potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou. (
17
) Všeobecný súd v napadnutom rozsudku konštatoval, že tieto tri výkladové pravidlá vedú k záveru, že podľa článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 musia výrobcovia z Únie pred začiatkom trojmesačnej lehoty, ktorá sa uplatňuje na žiadosti o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení, predložiť dostatočné dôkazy o tom, že uplynutie platnosti dotknutého opatrenia by pravdepodobne viedlo k pokračovaniu alebo opakovanému výskytu dumpingu a ujmy.
34.
Podľa článku 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036 sa antidumpingové clo má uplatňovať len tak dlho a v takom rozsahu, v akom je to potrebné na prijatie odvetných opatrení proti dumpingu, ktorý spôsobuje ujmu. V článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 sa ďalej v prvom pododseku stanovuje, že platnosť konečného antidumpingového opatrenia uplynie okrem iného päť rokov od ukončenia najnovšieho revízneho prešetrovania, pokiaľ sa v novom revíznom prešetrovaní nezistí, že uplynutie platnosti by pravdepodobne viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu dumpingu a ujmy. Takéto revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení sa má začať na žiadosť podanú výrobcami z Únie alebo v ich mene, ako v tomto prípade, alebo z podnetu Komisie.
35.
V článku 11 ods. 2 druhom pododseku nariadenia 2016/1036 sa navyše spresňuje, že revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení sa začne len vtedy, ak žiadosť obsahuje dostatočné dôkazy, že uplynutie platnosti antidumpingového opatrenia by pravdepodobne malo za následok pokračovanie alebo opätovný výskyt dumpingu a ujmy. V tomto ustanovení sa takisto stanovujú druhy dôkazov, ktoré môžu takúto pravdepodobnosť preukázať. V článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036 sa zasa v druhej vete stanovuje, že výrobcovia z Únie sú oprávnení, najneskôr tri mesiace pred koncom päťročného obdobia platnosti antidumpingového opatrenia, podať žiadosť o revízne prešetrovanie. Táto veta sa končí slovami „v súlade s druhým pododsekom“.
a) Jazykový výklad
36.
Pokiaľ ide o jazykový výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, účastníci konania sa v zásade nezhodujú na rozsahu významu pojmu „v súlade s druhým pododsekom“, ktorý, ako už bolo uvedené, vyplýva z druhej vety štvrtého pododseku tohto článku. Prvostupňové žalobkyne v súlade s napadnutým rozsudkom tvrdia, že tento odkaz znamená, že trojmesačný predstih, do ktorého môžu výrobcovia v Únii podať žiadosť o revízne prešetrovanie, sa vzťahuje aj na podmienku týkajúcu sa dostatočnosti dôkazov, ktorú musí táto žiadosť spĺňať, aby bolo možné odôvodniť začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení. Komisia a Fertilizers Europe sa zasa domnievajú, že takýto výklad jednoducho nevyplýva zo znenia žiadneho z týchto ustanovení, dokonca ani z ich kombinovaného výkladu.
37.
Na úvod je dôležité pripomenúť, že slovné spojenie „v súlade s“, ak je použité v normatívnom akte, sa zvyčajne vymedzuje vo význame „v súlade s“ určitým pravidlom alebo „podľa“ určitého pravidla. (
18
) Ak normatívny akt stanovuje, že niečo sa má vykonať v súlade s týmto konkrétnym pravidlom, potom sa to musí vykonať spôsobom, ktorý toto pravidlo stanovuje ako spôsob, ktorým sa to má vykonať. (
19
)
38.
Pokiaľ ide o článok 11 ods. 2 štvrtý pododsek nariadenia 2016/1036, slovné spojenie „v súlade s“ sa nachádza na konci vety adresovanej výrobcom z Únie. V tejto vete sa uvádza, že po uverejnení oznámenia o blížiacom sa uplynutí platnosti v úradnom vestníku majú mať výrobcovia z Únie právo podať Komisii žiadosť o prešetrovanie. Na tento účel sa v ňom stanovuje konkrétna lehota a ako samostatná podmienka sa v ňom uvádza, že žiadosť sa podáva podľa toho – „v súlade s“ tým –, čo je stanovené v článku 11 ods. 2 druhom pododseku nariadenia 2016/1036.
39.
Zdroj nejasnosti, ktorá je jadrom sporu medzi stranami, spočíva v tom, že z doslovného hľadiska sa v článku 11 ods. 2 druhom pododseku prvej vete nariadenia 2016/1036 neuvádzajú žiadne podmienky pre výrobcov z Únie na podanie žiadosti o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení. Namiesto toho táto veta vymedzuje právnu normu upravujúcu začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, ktorá je určená Komisii a ktorá v podstate stanovuje, že táto inštitúcia musí už v čase začatia preskúmavania mať žiadosť s dostatočnými dôkazmi o pravdepodobnosti dumpingu spôsobujúceho ujmu. Je preto ťažké určiť, ako presne sa má žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení podať v súlade s článkom 11 ods. 2 druhým pododsekom prvou vetou nariadenia 2016/1036.
40.
Ak sa však majú prvky vyplývajúce z článku 11 ods. 2 druhého pododseku nariadenia 2016/1036 uplatniť na podanie žiadosti výrobcami z Únie, potom by bolo možné chápať, že títo výrobcovia musia vo svojej žiadosti tvrdiť, že uplynutie antidumpingového opatrenia pravdepodobne povedie k pokračovaniu alebo opakovanému výskytu dumpingu spôsobujúceho ujmu. Museli by takisto na tento účel predložiť dôkazy tých druhov, ktoré sú uvedené v tomto ustanovení. Naopak, ak sa norma dostatočnosti dôkazov týka len Komisie v čase prijatia rozhodnutia o začatí revízneho prešetrovania, nemyslím si, že z výkladu článku 11 ods. 2 druhého pododseku nariadenia 2016/1036 možno vyvodiť, že výrobcovia z Únie musia túto normu splniť pred začiatkom trojmesačnej lehoty stanovenej v jeho štvrtom pododseku. Podľa môjho názoru si takýto výklad vyžaduje ďalší hermeneutický krok, ktorý pri absencii výslovnejšieho vyhlásenia v tomto ohľade nepodporuje žiadne zo znení dotknutých pododsekov.
41.
K tomuto názoru prispievajú aj iné jazykové verzie nariadenia 2016/1036, ktoré, ako Súdny dvor opakovane rozhodol, je v prípade nejednoznačného znenia ustanovenia práva EÚ alebo v prípade rozdielov medzi rôznymi jazykovými verziami nutné zohľadňovať. (
20
) Napríklad, ako Komisia a Fertilizers Europe upozorňujú, v španielskej jazykovej verzii článku 11 ods. 2 štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036 sa namiesto slovného spojenia „in accordance with“ z anglickej verzie používa slovné spojenie „en virtud de“ (
21
) („prostredníctvom“). Použitím tohto slovného spojenia španielska jazyková verzia spresňuje, že žiadosť uvedená v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036 je žiadosťou uvedenou aj v druhom pododseku uvedeného článku a odseku. Nevyžaduje však nevyhnutne, aby výrobcovia z Únie podali žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení v súlade s podmienkami stanovenými v uvedenom druhom pododseku, čo bráni konštatovaniu, že požiadavka týkajúca sa dostatočnosti dôkazov sa na týchto výrobcov v tom čase vzťahuje.
42.
Na rozdiel od toho, čo tvrdia prvostupňové žalobkyne, preto nie som presvedčená, že jazykový výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, najmä jeho druhého a štvrtého pododseku, jednoznačne podporuje záver Všeobecného súdu, že žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení predložená výrobcami z Únie musí už pred začiatkom trojmesačnej lehoty stanovenej v tomto ustanovení obsahovať dostatočné dôkazy o pravdepodobnosti pokračovania alebo opakovaného výskytu dumpingu spôsobujúceho ujmu, a najmä o štandarde, ktorý sa vyžaduje na začatie revízneho prešetrovania podľa týchto ustanovení. Ani tento výklad nevedie k jednoznačnému záveru, že Komisia nemôže odstrániť nedostatočnosť dôkazov predložených týmito výrobcami v rámci tejto trojmesačnej lehoty a že každá žiadosť, ktorú im Komisia adresuje s cieľom zhromaždiť ďalšie dôkazy na podporu ich tvrdenia, musí mať len potvrdzujúcu alebo doplňujúcu povahu.
b) Kontextový výklad
43.
Vzhľadom na nejednoznačnosť pododsekov skúmaných vyššie je potrebné dať tieto ustanovenia do kontextu, v súlade s judikatúrou uvedenou v bode 33 týchto návrhov, aby sa zistil ich správny význam. Aj v tomto ohľade prvostupňové žalobkyne a odvolatelia uvádzajú diametrálne odlišné názory. Zatiaľ čo prvostupňové žalobkyne tvrdia, že Všeobecný súd vyložil kontext článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 správne, odvolatelia zastávajú názor, že pochybil, keďže dostatočne nezohľadnil ostatné relevantné ustanovenia tohto nariadenia, najmä jeho článok 5 ods. 3 a 9.
44.
Hneď na úvod vyzývam Súdny dvor, aby na účely kontextového výkladu článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036 zohľadnil jeho prvý a tretí pododsek.
45.
Pokiaľ ide o článok 11 ods. 2 prvý pododsek nariadenia 2016/1036, v poslednej vete sa stanovuje, že revízne prešetrovanie antidumpingového opatrenia sa môže uskutočniť nielen z podnetu výrobcov z Únie, ale aj z podnetu Komisie. Komisia je teda naďalej oprávnená z vlastnej iniciatívy zhromažďovať dôkazy potrebné na začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, a to aj po uplynutí lehoty stanovenej v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036, ktorá sa vzťahuje len na žiadosti predložené výrobcami z Únie.
46.
Z hľadiska vnútornej konzistentnosti je veľmi sporný výklad, podľa ktorého na jednej strane článok 11 ods. 2 druhý a štvrtý pododsek nariadenia 2016/1036 stanovujú pre právomoci Komisie v oblasti preskúmavania v súvislosti so žiadosťami predloženými výrobcami z Únie časové obmedzenie, zatiaľ čo na druhej strane prvý pododsek oprávňuje Komisiu kedykoľvek zhromažďovať dôkazy potrebné na to, aby sama rozhodla o začatí revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení.
47.
V protiklade k tejto úvahe prvostupňové žalobkyne tvrdia, že keďže revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého nariadenia, nezačala Komisia z vlastného podnetu, treba tvrdenia týkajúce sa neexistencie časových obmedzení na získanie dostatočných dôkazov v rámci takéhoto podnetu zamietnuť. V tejto súvislosti však stačí poznamenať, že účelom kontextového výkladu určitého ustanovenia je práve jeho prepojenie s ostatnými ustanoveniami obsiahnutými v tom istom normatívnom akte – aj keď ich na prejednávanú vec nemožno uplatniť – a nájdenie celkovo najharmonickejšieho a najkoherentnejšieho významu. Preto sa domnievam, že tvrdenie predložené prvostupňovými žalobkyňami je bezpredmetné.
48.
Pokiaľ ide o článok 11 ods. 2 tretí pododsek nariadenia 2016/1036, v tomto ustanovení sa stanovuje, že pri vykonávaní prešetrovania v súvislosti s revíznym prešetrovaním pred uplynutím platnosti opatrení sa závery Komisie dosahujú s náležitým zreteľom na všetky relevantné a náležite zdokumentované dôkazy predložené vo vzťahu k otázke, či je pravdepodobné alebo nepravdepodobné, že uplynutie platnosti opatrení by viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu dumpingu a ujmy.
49.
Z uvedeného ustanovenia jasne vyplýva, že cieľom prešetrovaní, ktoré Komisia vykonáva v kontexte revíznych prešetrovaní pred uplynutím platnosti opatrení, je v súlade s požiadavkou stanovenou v článku 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036 zabezpečiť, aby antidumpingové opatrenie zostalo v platnosti tak dlho, ako je to potrebné na prijatie odvetných opatrení proti dumpingu, ktorý spôsobuje ujmu. Aj tu platí, že ak sa má Komisia pri svojom prešetrovaní opierať o všetky relevantné dôkazy, aby mohla túto úlohu splniť, nesmie byť obmedzená, a to ani z časového hľadiska, pokiaľ ide o informácie, ktoré môže považovať za potrebné vyžiadať od výrobcov z Únie, aby mohla v prvom kroku rozhodnúť, či má takéto prešetrovanie začať.
50.
Z toho vyplýva, že v spojení s článkom 11 ods. 2 prvým a tretím pododsekom nariadenia 2016/1036 sa druhý a štvrtý pododsek toho istého ustanovenia vykladajú koherentnejšie, ak sa usúdi, že Komisii nič nebráni zhromažďovať ďalšie alebo nové dôkazy od výrobcov z Únie, kedykoľvek usúdi, že ich pôvodná žiadosť si tieto dôkazy vyžaduje, aby mohlo revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti začať, a to aj v trojmesačnej lehote stanovenej v poslednom z uvedených pododsekov.
51.
Uvedené zistenie je navyše v súlade s duchom ostatných ustanovení nariadenia 2016/1036, ktoré sa podľa môjho názoru a v rozpore so závermi napadnutého rozsudku musia považovať za uplatniteľné na revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení na základe článku 11 ods. 5 nariadenia 2016/1036. V tomto odseku sa stanovuje, že príslušné ustanovenia nariadenia 2016/1036 s ohľadom na postupy a vedenie prešetrovania, s výnimkou tých ustanovení, ktoré sa týkajú lehôt, sa majú uplatňovať v kontexte revíznych prešetrovaní pred uplynutím platnosti opatrení. Ako tvrdia Komisia a Fertilizers Europe, musí to tak byť aj v prípade článku 5 ods. 3 a 9 nariadenia 2016/1036.
52.
V prvom rade je dôležité pripomenúť, že článok 5 nariadenia 2016/1036, s názvom „Začatie konania“, stanovuje v odseku 3 právnu normu, ktorú musí Komisia uplatňovať pri rozhodovaní o tom, či podnet odôvodňuje začatie pôvodného prešetrovania. Konkrétnejšie povedané sa v tomto odseku uvádza, že Komisia má podľa možnosti posúdiť presnosť a primeranosť dôkazov uvedených v podnete, aby bolo možné zistiť, či existujú dostatočné dôkazy na začatie prešetrovania.
53.
Všeobecný súd vo svojej judikatúre (
22
) založenej na výklade, ktorý by Súdny dvor mohol poľahky schváliť, uznal, že podľa článku 5 ods. 3 nariadenia 2016/1036 sa Komisia nemusí obmedziť na informácie uvedené v podnete. Táto inštitúcia má naďalej možnosť zhromažďovať akékoľvek nové dodatočné dôkazy a informácie, a to aj od osoby, ktorá podala podnet, aby splnila kritérium vymedzené v tomto ustanovení týkajúce sa dostatočnosti dôkazov potrebných na začatie prešetrovania. (
23
)
54.
V tejto súvislosti je dôležité zdôrazniť, že aj v kontexte pôvodného podnetu, aj v kontexte žiadosti o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení Komisia v prvom rade a predovšetkým skúma, či existujú dostatočné dôkazy na odôvodnenie začatia prešetrovania. V prvom prípade sa posúdenie dostatočnosti predložených dôkazov vykonáva so zreteľom na existenciu dumpingu, ujmy a príčinnej súvislosti medzi údajným dumpingovým dovozom a údajnou ujmou. (
24
) V druhom prípade, ako už bolo uvedené vyššie, sa toto posúdenie týka pravdepodobnosti, že uplynutie platnosti antidumpingového opatrenia bude mať za následok pokračovanie alebo opakovaný výskyt dumpingu a ujmy. (
25
) Po začatí a vykonaní prešetrovania môže preto Komisia prijať nové antidumpingové opatrenie (
26
) alebo zachovať opatrenie, ktorého platnosť sa čoskoro končí. (
27
)
55.
Je pravda, ako uvádzajú prvostupňové žalobkyne v súlade s napadnutým rozsudkom, že Súdny dvor vo svojej judikatúre rozhodol, že postup revízneho prešetrovania je odlišný od postupu prvotného prešetrovania, ktorý sa riadi inými ustanoveniami toho istého nariadenia. (
28
) Z tohto dôvodu sa na postup revízneho prešetrovania nemajú vzťahovať všetky ustanovenia, ktorými sa riadi pôvodné prešetrovanie, a to vzhľadom na všeobecnú štruktúru a účely systému stanoveného v nariadení 2016/1036. (
29
)
56.
V každom prípade vzhľadom na to, čo je stanovené v článku 11 ods. 5 nariadenia 2016/1036, ktorého hlavným cieľom je zabezpečiť, aby sa ustanovenia týkajúce sa vykonávania prešetrovania spravidla mohli uplatniť aj na revízne prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, podľa môjho názoru neexistuje dôvod, ktorý by objektívne odôvodňoval obmedzenie právomocí Komisie v oblasti preskúmania na účely začatia tohto revízneho prešetrovania v porovnaní s právomocami, ktoré môže vykonávať na účely začatia pôvodného antidumpingového prešetrovania. Jediným relevantným prvkom, ktorý treba v tejto súvislosti zohľadniť, je skutočnosť, že Komisia má v oboch prípadoch rozhodnúť, či sa má prešetrovanie začať, čo si vyžaduje, aby mala rovnaké právomoci v oblasti preskúmania, najmä pokiaľ ide o dostatočnosť dôkazov a informácií poskytnutých v podnete alebo v žiadosti o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení.
57.
Po druhé k rovnakému záveru možno dospieť, aj keď sa zohľadní článok 5 ods. 9 nariadenia 2016/1036, o ktorom Všeobecný súd usúdil, že ho na vec prejednávanú v prvom stupni uplatniť nemožno. Podľa názoru tohto súdu sa toto ustanovenie týka výlučne lehôt, a preto muselo byť vyčlenené na základe výnimky stanovenej v článku 11 ods. 5 nariadenia 2016/1036.
58.
V článku 5 ods. 9 nariadenia 2016/1036 sa stanovuje postup, ktorý má Komisia dodržať, keď dostane podnet v súlade s článkom 5 ods. 1 toho istého nariadenia. Tento postup zahŕňa informovanie osoby, ktorá podnet podala, o dostatočnosti alebo nedostatočnosti pôvodného podnetu.
59.
Iste, v článku 5 ods. 9 nariadenia 2016/1036 sa uvádza, že povinnosť Komisie poskytnúť informácie je nutné splniť do 45 dní od podania pôvodného podnetu. Odkaz na lehotu, ktorá sa v tomto prípade uplatňuje, však možno ľahko oddeliť od konštatovania povinnosti poskytnúť informácie, ktorá sa na základe tohto ustanovenia uplatňuje. Napokon, ako správne poznamenáva Komisia, žiadne iné ustanovenie nariadenia 2016/1036 v skutočnosti neslúži ako základ tejto povinnosti, čo znamená, že článok 5 ods. 9 nariadenia 2016/1036 je jediným normatívnym zdrojom tejto povinnosti.
60.
Z toho vyplýva, že pokiaľ článok 5 ods. 9 nariadenia 2016/1036 umožňuje Komisii požiadať osobu, ktorá podala podnet, o ďalšie informácie na účely začatia prešetrovania, ak sa pôvodný podnet považuje za nedostatočný, s podobnou možnosťou sa musí počítať aj v súvislosti s posúdením, či sa má začať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení. Opäť sa domnievam, že Všeobecný súd pochybil, keď dospel k opačnému záveru. (
30
)
61.
Vzhľadom na uvedené úvahy je podľa môjho názoru kontextový výklad článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036, a najmä spôsob, akým sú tieto pododseky prepojené s inými relevantnými ustanoveniami tohto nariadenia, spôsobilý objasniť význam, ktorý by sa mal týmto pododsekom priznať. Tento výklad totiž hovorí v prospech toho, aby sa Komisia pri posudzovaní, či má začať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení, neobmedzovala na dôkazy obsiahnuté v pôvodnej žiadosti predloženej výrobcami z Únie pred začiatkom trojmesačnej lehoty stanovenej v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036. Naopak, Komisia musí mať možnosť vyžiadať si akékoľvek dodatočné informácie, ktoré považuje za dôležité na určenie, či by sa malo začať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení.
c) Teleologický výklad
62.
V tejto etape je dôležité overiť, či kontextový výklad navrhovaný v predchádzajúcich bodoch týchto návrhov možno pripustiť aj na základe teleologického výkladu článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036 so zreteľom na ciele revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení a účely systému zavedeného týmto nariadením.
63.
Všeobecný súd v napadnutom rozsudku fakticky konštatoval, že cieľom lehoty vyplývajúcej z článku 11 ods. 2 štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036 je prispieť k zabezpečeniu právnej istoty. Na jednej strane Všeobecný súd rozhodol, že táto lehota umožňuje hospodárskym subjektom včas zistiť, či je pravdepodobné, že antidumpingové opatrenia budú zachované. Na druhej strane tá istá lehota poskytuje Komisii primerané časové obdobie na posúdenie dôkazov obsiahnutých v žiadosti o revízne prešetrovanie, ktorú v zákonnej lehote podali výrobcovia z Únie, a na to, aby zabezpečila dostatočnosť a relevantnosť dôkazov s cieľom zabrániť neoprávnenému zachovaniu antidumpingového opatrenia po uplynutí stanoveného obdobia.
64.
Na úvod by som chcela pripomenúť, že trojmesačná lehota stanovená v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036 bola v súvislosti s postupom uplatniteľným na preskúmanie žiadostí o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti oparení prvýkrát zavedená článkom 11 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 3283/94. (
31
) Všetci účastníci konania sa zhodujú na tom, že jedným z cieľov tohto zavedenia bolo usmerniť výrobcov z Únie, pokiaľ ide o termín podania žiadosti, s cieľom riadne zorganizovať buď ukončenie platnosti opatrení, alebo začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, a informovať o tom zainteresované strany.
65.
Preto Všeobecný súd v napadnutom rozsudku správne konštatoval, že lehota stanovená v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036 poskytuje Komisii primerané časové obdobie na posúdenie dôkazov obsiahnutých v žiadosti o revízne prešetrovanie podanej v zákonnej lehote výrobcami Únie alebo v ich mene a na zabezpečenie dostatočnosti a relevantnosti týchto dôkazov.
66.
Poznamenávam však, že v nariadení 2016/1036, v historických súvislostiach týkajúcich sa jeho prijatia ani v následných novelizáciách nie je nič, čo by podporovalo tvrdenie, že cieľom tohto nariadenia bolo tiež zabezpečiť právnu istotu pre hospodárske subjekty na trhu obmedzením toho, aké druhy informácií Komisia môže zhromažďovať na účely rozhodnutia o tom, či žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení je opodstatnená.
67.
V tejto súvislosti je dôležité najprv zdôrazniť, ako tvrdí Komisia, že žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení predložená výrobcami z Únie sa neposkytuje žiadnej zainteresovanej strane až do uverejnenia oznámenia o začatí prešetrovania v úradnom vestníku, ako sa stanovuje v článku 11 ods. 5 nariadenia 2016/1036. To na jednej strane znamená to, že fáza pred začatím revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení nie je kontradiktórna, a na druhej strane to, že trojmesačnú lehotu nemožno považovať za lehotu určenú na ochranu práv na obhajobu akejkoľvek inej zainteresovanej strany. Tieto strany môžu v plnej miere uplatňovať svoje procesné a hmotné práva počas samotného revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení.
68.
Po druhé, ako sa stručne uvádza v bode 49 týchto návrhov, v článku 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036 sa jasne uvádza, že hlavným cieľom postupu revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení je zabezpečiť, aby antidumpingové opatrenie zostalo v platnosti, ak je to potrebné na prijatie odvetných opatrení proti dumpingu, ktorý spôsobuje ujmu. Toto tvrdenie zjavne zodpovedá celkovému účelu nariadenia 2016/1036, ktoré v článku 1 ods. 1 pod názvom „Zásady“ stanovuje, že antidumpingové clo možno uložiť na akýkoľvek dumpingový výrobok, ktorého prepustenie do voľného obehu v Európskej únii spôsobuje ujmu. Komisia by zrejme nemohla jednoznačne plniť úlohy, ktoré jej ukladá článok 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036 a ktoré sú v súlade s medzinárodným obchodným právom, konkrétne s právom Svetovej obchodnej organizácie, ak by sa zistilo, že Komisia je obmedzená, pokiaľ ide o informácie, ktoré môže zhromažďovať od výrobcov z Únie, a to z časového hľadiska. Žiadny iný presvedčivý cieľ, týkajúci sa najmä podnikov podliehajúcich antidumpingovému clu, ktoré je predmetom preskúmania, neoprávňuje na to, aby sa predchádzajúca úvaha ignorovala.
69.
Z toho vyplýva, že hoci Všeobecný súd mohol správne konštatovať, že lehota stanovená v článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 poskytuje Komisii primerané časové obdobie na posúdenie dôkazov obsiahnutých v žiadosti o revízne prešetrovanie a že počas tejto lehoty musí táto inštitúcia zabezpečiť dostatočnosť a relevantnosť dôkazov, aby sa zabránilo neoprávnenému zachovaniu antidumpingového opatrenia po uplynutí stanoveného obdobia, tento súd nesprávne posúdil ciele, ktoré musia spĺňať postupy revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení podľa článku 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036. Konkrétne pochybil v tom, keď dospel k záveru, že cieľom trojmesačnej lehoty stanovenej v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036 je zabezpečiť právnu istotu pre hospodárske subjekty, a to konkrétne obmedzením druhu informácií, ktoré by Komisia mohla zhromažďovať na účely určenia toho, či sa má začať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení.
70.
Vzhľadom na teleologickú analýzu navrhnutú v predchádzajúcich bodoch ciele, ktoré sa majú sledovať postupmi revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení, vo svetle článku 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036 a jeho článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku, potvrdzujú závery kontextového výkladu týchto ustanovení, ako som vysvetlila v bode 61 týchto návrhov.
3. Záverečné poznámky
71.
Z uvedených úvah vyplýva, že žiadne z pravidiel stanovených judikatúrou Súdneho dvora na rozlíšenie významu ustanovenia práva EÚ nepodporuje výklad článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036, ktorý podal Všeobecný súd, ako vyplýva z napadnutého rozsudku.
72.
Preto musím dospieť k záveru, že na rozdiel od dedukcie Všeobecného súdu sa Komisia správne domnievala, že keď výrobcovia z Únie predložia žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení, podľa týchto ustanovení právomoci tejto inštitúcie zhromažďovať všetky ďalšie informácie, ktoré považuje za potrebné na zistenie, či je potrebné začať postup revízneho prešetrovania, nie sú obmedzené. Komisia takisto nechybovala, keď v napadnutom nariadení uviedla, že nie je relevantné, či pôvodná žiadosť bola doplnená o dodatočné informácie, a že začatie revízneho prešetrovania bolo možné odôvodniť na základe konsolidovanej žiadosti.
73.
Prvému odvolaciemu dôvodu predloženému Komisiou a združením Fertilizers Europe by sa preto malo vyhovieť.
74.
Navyše podľa článku 61 prvého odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie Súdny dvor zruší rozsudok Všeobecného súdu, ak je odvolanie dôvodné. Ak to stav konania dovoľuje, Súdny dvor môže vydať konečný rozsudok vo veci. Môže tiež vrátiť vec na rozhodnutie Všeobecnému súdu.
75.
Keďže navrhujem, aby Súdny dvor vyhovel prvému odvolaciemu dôvodu predloženému Komisiou a združením Fertilizers Europe, ktorý je založený na nesprávnom právnom posúdení v súvislosti s výkladom článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, napadnutý rozsudok by následne mal byť zrušený bez toho, aby bolo potrebné preskúmať druhý odvolací dôvod predložený subsidiárne, ktorý sa týka otázky, či dodatočné informácie poskytnuté združením Fertilizers Europe možno v každom prípade kvalifikovať ako potvrdzujúce alebo doplňujúce informácie k informáciám obsiahnutým v pôvodnej žiadosti.
76.
Okrem toho keďže prvostupňové žalobkyne na podporu svojej žaloby o neplatnosť na Všeobecnom súde tvrdili, že Komisia v každom prípade pochybila, keď dospela k záveru, že konsolidovaná žiadosť obsahovala dostatočné dôkazy o pravdepodobnosti pokračovania dumpingu, a že toto tvrdenie nebolo v prvostupňovom konaní preskúmané, stav konania neumožňuje Súdnemu dvoru vydať konečný rozsudok v prejednávanej veci.
77.
V dôsledku toho by sa, podľa môjho názoru, mala vec vrátiť Všeobecnému súdu a malo by sa rozhodnúť, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.
VI. Návrh
78.
Vzhľadom na analýzu uvedenú v týchto návrhoch navrhujem, aby Súdny dvor:
–
zrušil rozsudok z 5. júla 2023, Nevinnomysskij Azot a NAK Azot/Komisia (T‑126/21, EU:T:2023:376),
–
vrátil vec Všeobecnému súdu,
–
rozhodol, že o trovách konania sa rozhodne neskôr.
(
1
)	Jazyk prednesu: angličtina.
(
2
)	Ďalej len „napadnutý rozsudok“.
(
3
)	Vykonávacie nariadenie Komisie z 15. decembra 2020, ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 425, 2020, s. 21; ďalej len „napadnuté nariadenie“).
(
4
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21), v znení zmien (ďalej len „nariadenie 2016/1036“).
(
5
)	Ďalej len „prvostupňové žalobkyne“.
(
6
)	Ďalej len „pôvodná žiadosť“.
(
7
)	Ďalej len „konsolidovaná žiadosť“.
(
8
)	Ďalej len „oznámenie o začatí konania“.
(
9
)	Napadnutý rozsudok, body 65 až 68.
(
10
)	Napadnutý rozsudok, body 69 a 70.
(
11
)	Napadnutý rozsudok, body 76, 77 a 103.
(
12
)	Napadnutý rozsudok, body 71 až 74.
(
13
)	Napadnutý rozsudok, body 78 až 85 a 86 až 92.
(
14
)	Napadnutý rozsudok, bod 104.
(
15
)	Napadnutý rozsudok, bod 136.
(
16
)	Napadnutý rozsudok, body 141 a 142.
(
17
)	Pozri okrem iného rozsudok zo 16. novembra 2016, Hemming a i. (C‑316/15, EU:C:2016:879, bod 27 a citovaná judikatúra).
(
18
)	Pozri Cambridge English Dictionary (2024), dostupné na adrese https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/accordance?q=in+accordance+with.
(
19
)	Pozri Collins Dictionary (2024), dostupné na adrese https://www.collinsdictionary.com/dictionary/english/in‑accordance‑with#google_vignette.
(
20
)	Pozri okrem iného rozsudok zo 17. januára 2023, Španielsko/Komisia (C‑632/20 P, EU:C:2023:28, bod 42).
(
21
)	V španielskej jazykovej verzii článku 11 ods. 2 štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036 sa uvádza: „… los productores de la Unión podrán presentar una solicitud de reconsideración en virtud de lo dispuesto en el párrafo segundo por lo menos tres meses antes de la finalización del período de cinco años“.
(
22
)	Pozri rozsudok z 15. decembra 2016, Gul Ahmed Textile Mills/Rada (T‑199/04 RENV, EU:T:2016:740).
(
23
)	Tamže (bod 96).
(
24
)	Pozri článok 5 ods. 2 nariadenia 2016/1036.
(
25
)	Pozri článok 11 ods. 2 druhý pododsek nariadenia 2016/1036.
(
26
)	Pozri článok 9 nariadenia 2016/1036.
(
27
)	Pozri článok 11 nariadenia 2016/1036.
(
28
)	Rozsudok z 11. februára 2010, Hoesch Metals and Alloys (C‑373/08, EU:C:2010:68, body 65 a 66).
(
29
)	Tamže (bod 77).
(
30
)	Mala by som stručne dodať, že, ako vyplýva z predchádzajúcich bodov týchto návrhov, normotvorca EÚ poskytuje Komisii dlhšiu lehotu na rozhodnutie o dostatočnosti dôkazov v prípade žiadosti o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti opatrení – konkrétne 90 dní – než v prípade žiadosti o začatie pôvodného prešetrovania – konkrétne 45 dní. Z hľadiska vnútornej konzistentnosti táto okolnosť vedie k úvahe, že Komisii by sa mali priznávať prinajmenšom rovnaké právomoci na posúdenie dostatočnosti dôkazov v kontexte postupu revízneho prešetrovania ako v kontexte pôvodného prešetrovania, a rozhodne nie menšie právomoci. V opačnom prípade by takýto rozdiel v dĺžke lehôt, ktorý nemožno odôvodniť len na základe osobitného postupu, ktorý sa uplatňuje na revízne prešetrovania pred uplynutím platnosti opatrení podľa článku 11 ods. 6 nariadenia 2016/1036, ako tvrdia prvostupňové žalobkyne, nemal žiaden zmysel.
(
31
)	Nariadenie Rady z 22. decembra 1994 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 349, 1994, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45).