Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
ANDREA
BIONDI
prednesené
29. januára
2026(1)
Vec C‑721/24
Vista‑Life Pharma SA,
Vista‑Life Pharma Belgium SCRL
proti
Laboratoires S.M.B. SA,
Brussels Reps Pharma SRL
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Cour
d’appel de
Bruxelles (Odvolací
súd
Brusel,
Belgicko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Nariadenie
(ES)
č. 1924/2006 – Potravinové
doplnky,
ktoré
sú
predmetom
reklamy – Tvrdenie o znížení
rizík
ochorenia – Osobitné
podmienky
používania “
1.        Návrhom
na
začatie
prejudiciálneho
konania v prejednávanej veci
Cour
d’appel de
Bruxelles (Odvolací
súd
Brusel,
Belgicko)
žiada
Súdny
dvor
objasniť
aplikáciu
niektorých
ustanovení
nariadenia
č. 1924/2006.(2) Predkladajúci
vnútroštátny
súd
žiada
Súdny
dvor,
aby
na
jednej
strane
vymedzil,
kedy
sa
odkazy
na
frekvenciu a spôsob
podávania
potravinových
doplnkov môžu,
vzhľadom
na
spôsob,
ako
sa
prezentujú,
týkať
zdravia;
a na druhej strane aby špecifikoval
rozsah a formu
informačného
oznámenia
sprevádzajúceho
údaj o znížení
zdravotných
rizík,
vrátane
jeho
umiestnenia
medzi
označením a reklamou.
I.      Právny
rámec
2.        Nariadenie
č. 1924/2006 o výživových a zdravotných
tvrdeniach o potravinách
vymedzuje v článku 2
ods. 2
bodoch 1) a 5)
pojmy
relevantné
na
účely
návrhu v prejednávanej
veci
takto:
„‚tvrdenie‘:
je
každé
oznámenie
alebo
znázornenie,
ktoré
nie
je
povinné
podľa
právnych
predpisov
Spoločenstva
ani
vnútroštátnych
právnych
predpisov
vrátane
obrazového,
grafického
alebo
symbolického
znázornenia v akejkoľvek
podobe,
ktoré
udáva,
naznačuje
alebo
vyvoláva
dojem,
že
daná
potravina
má
osobitné
vlastnosti“;
„‚zdravotné
tvrdenie‘:
je
každé
tvrdenie,
ktoré
udáva,
naznačuje
alebo
vyvoláva
dojem,
že
existuje
súvislosť
medzi
kategóriou
potravín,
potravinou
alebo
jednou z jej
zložiek a zdravím“.
3.        Článok 14
ods. 2
uvedeného
nariadenia
stanovuje:
„…
na
tvrdenia o znížení
rizika
ochorenia
zahŕňa
označenie
alebo,
ak
takéto
označenie
neexistuje,
prezentácia
alebo
reklama,
aj
údaj o tom,
že
ochorenie,
na
ktoré
sa
tvrdenie
vzťahuje,
má
viacero
rizikových
faktorov a že
zmena
jedného z týchto
rizikových
faktorov
môže,
ale
[nemusí]
mať
pozitívny
účinok“.
4.        Pokiaľ
ide o vymedzenie
pojmu
„označenie“,
článok 2
ods. 1 písm. d)
nariadenia
1924/2006
odkazuje
na
článok 1
ods. 3 písm. a)
smernice
2000/13/ES(3),
ktorý
bol
zrušený a nahradený
článkom 2
ods. 2 písm. j)
nariadenia
1169/2011(4).
Toto
nariadenie
definuje
„označenie“
ako
„akékoľvek slová, údaje, ochranné známky, obchodn[ú]
značk[u], zobrazenia alebo symboly, ktoré sa týkajú potraviny a sú umiestnené na akomkoľvek obale, dokumente, oznámení, etikete, krúžku alebo prstenci, ktoré sprevádzajú takúto potravinu alebo sa jej týkajú“.
5.        Napriek
tomu,
že
vnútroštátny
súd
si
kladie
jedine
otázku
týkajúcu
sa
výkladu
nariadenia
1924/2006, v každom
prípade
považujem
za
potrebné
pripomenúť,
ako
sa
toto
nariadenie
prebralo
do
belgického
práva.
Konkrétne
článok
VI.104
Code de droit économique (Zákonník
hospodárskeho
práva)(5) zakazuje
nekalé
obchodné
praktiky s cieľom
chrániť
obchodné
záujmy
podnikov.
II.    Konanie vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore
6.        Účastníci
konania
vo
veci
samej
pôsobia v belgickom
farmaceutickom a parafarmaceutickom
odvetví.
Spoločnosti
Laboratoires S.M.B. SA a Brussels Reps Pharma
SRL
(ďalej
len
„SMB“)
vyrábajú a uvádzajú
na
trh
okrem
iného
lieky a potravinové
doplnky.
Spoločnosti
Vista‑Life Pharma
SA a Vista‑Life Pharma
Belgium SCRL
(ďalej
spolu
len
„Vista‑Life“)
uvádzajú
na
trh
tiež
potravinové
doplnky,
akými
sú
Vista‑D3 a VistaSterol.
7.        Predmetom
sporu
vo
veci
samej
je
komunikácia
komerčného
charakteru
týkajúca
sa
uvedených
výrobkov.
Sporné
reklamné
kampane
na
tieto
výrobky
boli
zverejnené v odborných
časopisoch
určených
pre
lekárnikov a lekárov.
8.        Reklama
na
výrobok
Vista‑D3
obsahovala
tieto
údaje:
„stabilné
hladiny v plazme“,
výrobok
Vista-D3
umožňuje
„predchádzať
zvýšeniu
rizika
úmrtnosti“,
„výrobok
Vista-D3
umožňuje
zabrániť
metabolizovaniu v pečeni a enzymatickému
rozkladu v žalúdku“,
„každodenne
lepšie
ako
jednorazová
dávka“ a odkaz
na
sublingválne podávanie
„lepšie
vstrebávanie
pre
všetkých
pacientov“.
9.        Reklama
na
výrobok
VistaSterol obsahovala
údaj
„riešenie
na
kontrolu
cholesterolu“.
10.      Dvomi
samostatnými
žalobami z 9. júna
2021 a z 9. decembra
2022
sa
spoločnosť
SMB
obrátila
na
Tribunal
de
l’entreprise francophone de
Bruxelles (Frankofónny
obchodný
súd
Brusel,
Belgicko) a spochybnila
zlučiteľnosť
uvedených
propagačných
oznamov s nariadením
č. 1924/2006.
Konkrétne
SMB
tvrdí,
že
uvedené
informácie
predstavujú
„zdravotné
tvrdenie“ v zmysle
nariadenia
č. 1924/2006 a porušujú
článok 10
tohto
nariadenia, ako aj
článok
VI.
104
Code de
droit économique (Zákonník
hospodárskeho
práva).
Pokiaľ
ide o informácie
týkajúce
sa
stabilnej
hladiny v plazme a úrovni
cholesterolu,
SMB
tvrdí,
že
porušujú
článok 14
ods. 2
uvedeného
nariadenia a článok
VI.104
Code de
droit économique (Zákonník
hospodárskeho
práva).
11.      Dvomi
rozsudkami
zo
6. apríla
2022 a z 5. apríla
2023
prvostupňový
súd
konštatoval
porušenie
článkov 10 a 14
ods. 2
nariadenia
č. 1924/2006 a článku
VI.
104
Code de
droit économique (Zákonník
hospodárskeho
práva) a nariadil
spoločnosti Vista‑Life,
aby
neporušovala
uvedené
právne
predpisy.
12.      Vista‑Life podala
odvolanie
na
Cour
d’appel de
Bruxelles (Odvolací
súd
Brusel),
ktorý
spojil
obe
veci
do
jedného
konania.
13.      Za
daných
okolností
Cour
d’appel de
Bruxelles (Odvolací
súd
Brusel)
prerušil
konanie a položil
Súdnemu
dvoru
tieto
prejudiciálne
otázky:
„1.      Majú
sa
body 1 a 5
odseku
2
článku 2
nariadenia
č. 1924/2006 vykladať v tom
zmysle,
že
výrazy
‚osobitné
vlastnosti‘ a ‚kategória
potravín,
potravina
alebo
jedna z jej
zložiek‘
zahŕňajú
označenie
týkajúce
sa
frekvencie
užívania
a/alebo
spôsobu
podávania
potraviny?
2.      Má
sa
článok 14
ods. 2
nariadenia
č. 1924/2006
vykladať v tom
zmysle,
že
vyžaduje,
aby
bol
na
označení,
alebo
ak
takéto
označenie
neexistuje,
na
prezentácii
alebo v reklame,
doslovne
zopakovaný
údaj o tom,
že
ochorenie,
na
ktoré
sa
tvrdenie
vzťahuje, ‚má
viacero
rizikových
faktorov
a…
zmena
jedného z týchto
rizikových
faktorov
môže,
ale
nemusí
mať
pozitívny
účinok‘?
3.      Má
sa
článok 14
ods. 2
nariadenia
č. 1924/2006
vykladať v tom
zmysle,
že
vyžaduje,
aby
reklama, v ktorej
sa
opakuje
zdravotné
tvrdenie o znížení
rizika
ochorenia,
obsahovala
údaj o tom,
že
‚ochorenie,
na
ktoré
sa
tvrdenie
vzťahuje,
má
viacero
rizikových
faktorov a že
zmena
jedného z týchto
rizikových
faktorov
môže,
ale
nemusí
mať
pozitívny
účinok‘,
ak
je
tento
údaj
uvedený
na
obale, v príbalovom
letáku
a/alebo
na
internetovej
stránke
výrobku?“
14.      Účastníci
konania
vo
veci
samej,
belgická
vláda a Komisia
predložili
písomné
pripomienky.
III. Právna analýza
A.      Úvodné poznámky
15.      Nariadením
č. 1924/2006
sa
zavádza
rámec
úplnej
harmonizácie,
ktorý
je
priamo
uplatniteľný,
poskytuje
ochranu
riadnemu
informovaniu
spotrebiteľa a zabezpečuje
spravodlivé
podmienky
hospodárskej
súťaže.(6)
16.      Členské
štáty
plnia
úlohy v oblasti
dohľadu a presadzovania
príslušných
právnych
predpisov;
Komisia
spolu s Európskym
úradom
pre
bezpečnosť
potravín
(EFSA)
zodpovedá
za
aktualizáciu
zoznamov
povolených
tvrdení,
smerovanie a koordináciu
pri
vykonávaní
nariadenia v súlade s cieľmi
sledovanými
normotvorcom
Únie,
spočívajúcimi
napríklad v efektívnom
fungovaní
vnútorného
trhu a vo
vysokej
úrovni
ochrany
spotrebiteľa.(7) Okrem
ochrany
spotrebiteľov
je
ochrana
zdravia
jedným z hlavných
cieľov
nariadenia
č. 1924/2006.(8)
17.      Súdny
dvor
rozhodol,
že
na
splnenie
tohto
cieľa
je
potrebné
najmä
poskytnúť
spotrebiteľom
informácie
potrebné
na
to,
aby
sa
mohli
rozhodovať
na
základe
úplného
poznania
faktov.(9)
18.      Všeobecnou
zásadou
nariadenia
č. 1924/2006
je,
že
zdravotné
tvrdenia
sú
povolené
len
vtedy,
ak
sú v súlade s nariadením,
sú
povolené
Komisiou a sú
zahrnuté
do
zoznamov
povolených
tvrdení.(10)
19.      Zdravotné
riziko
je
tiež
dôvodom
existencie
osobitných
predpisov
týkajúcich
sa
zdravotných
tvrdení,
najmä
tvrdení o znížení
rizika
ochorenia.
Ak
komunikácia
komerčného
charakteru
obsahuje
zdravotné a výživové
tvrdenia,
patrí
do
rozsahu
pôsobnosti
nariadenia.
Súdny
dvor
naznačuje
široký a funkčný
výklad
pojmu
„zdravotné
tvrdenie“,
ktorý
zahŕňa
nielen
zlepšenie
zdravotného
stavu,
ale
aj
absenciu
alebo
zníženie
negatívnych
účinkov
spojených s konzumáciou
potravín,
ako
aj
krátkodobé
účinky,
ako
sú
účinky
jednorazovej
konzumácie,
okrem
účinkov
opakovanej
konzumácie.(11)
20.      V rozsudku
Deutsches Weintor Súdny
dvor
kvalifikoval
ako
zdravotné
tvrdenie
výraz
„ľahko
stráviteľné“
(vzťahujúci
sa
na
víno),
pričom
konštatoval,
že
uvedené
oznámenie
naznačovalo,
že
ani
pri
konzumácii
nedochádza k poškodeniu
tráviacej
sústavy;
uvedené
potvrdzuje,
že
pod
definíciu
„zdravotného
tvrdenia“
patria
aj
údaje o pozitívnom
účinku
na
zdravie
„napriek“
potenciálne
škodlivej
konzumácii.(12) Inými
slovami
kladie
dôraz
na
celkový
dojem
na
spotrebiteľa a presvedčivosť
oznámenia.(13)
21.      Ochranu
spotrebiteľa a zdravia
je
tiež
potrebné
zosúladiť
so
slobodou
podnikania.(14) Toto
vyváženie
nebráni
tomu,
aby
zdravotné
tvrdenia
podliehali
určitým
podmienkam s cieľom
umožniť
spotrebiteľovi
urobiť
informované
rozhodnutie.(15)
22.      Základom
pri
vykonávaní
tohto
vyvažovania
je
pre
Súdny
dvor
„priemerný
spotrebiteľ,
ktorý
má
dostatok
informácií a je
primerane
pozorný a opatrný“(16).
23.      Úlohou
odkazu(17) uvedeného v článku 14
ods. 2
nariadenia
č. 1924/2006
je
zasadiť
tvrdenie o znížení
rizika
do
realistického
kontextu, a to
pri
poukázaní
na
(i)
existenciu
viacerých
príčin
daného
ochorenia a (ii)
možný
nedostatok
pozitívnych
účinkov
pri
odstránení
len
jednej z týchto
príčin.
Uvedené
je v súlade s ochranou
zdravia,
ktorú
nariadenie
sleduje.(18)
24.      V digitálnom
prostredí, v ktorom
spotrebitelia
pravidelne
získavajú
informácie a nakupujú,
je
potrebné
zachovať
účinnosť
právnych
predpisov.
Reklama
nesmie
izolovať
zdravotné
tvrdenie
od
varovného
tvrdenia
stanoveného v nariadení
č. 1924/2006:
ak
je
zdravotné
tvrdenie
uvedené
na
webovom
sídle a varovné
tvrdenie
na
etikete,
je
potrebné
zvážiť
možnosť
jasného
odkazu
na
miesto,
kde
sa
tvrdenie
uvádza v plnom
znení,
aby
sa
zaručila
jeho
bezprostredná
dostupnosť.(19)
25.      Je
úlohou
súdov a vnútroštátnych
orgánov,
aby
zabezpečili
účinnosť
nariadenia a zachovali
plnú
uplatniteľnosť.
Súbežne s tým
musí
Komisia
aktualizovať
zoznamy
usmernení,
udržiavať
prevádzkové
usmernenia a koordinovať
presadzovanie v záujme
istoty
pre
podnikateľov a ochrany
spotrebiteľov.
B.      O prvej
prejudiciálnej
otázke:
frekvencia a spôsob
podávania
26.      V nariadení č. 1924/2006 sa osvojil široký a funkčný výklad pojmu „tvrdenie“ a „zdravotné tvrdenie“. Tento pojem sa vzťahuje na každé oznámenie, ktoré udáva, naznačuje alebo vyvoláva dojem existencie súvislosti medzi potravinou alebo jej zložkou a zdravím. Odkaz na „osobitné vlastnosti“ potravín sa neobmedzuje len na vnútorné vlastnosti (zloženie, obsah, ingrediencie), ale zahŕňa aj prvky, ktoré tým, ako sa prezentujú spotrebiteľovi, charakterizujú spôsob, akým sa má výrobok užívať, a ovplyvňujú očakávania týkajúce sa jeho prínosu. Z tohto hľadiska môžu odkazy na frekvenciu užívania (napr. „každodenne
lepšie
ako
jednorazová
dávka“)
a/alebo
na
spôsob
podávania
(napr. „sublingválne“, pretože zaručuje „stabilné hladiny v plazme“ alebo „ľahšie vstrebávanie“) predstavovať „tvrdenie“ podľa článku 2 ods. 2
bodov 1 a 5 uvedeného nariadenia, ak implikujú pozitívny vplyv na zdravie.
27.      Vyššie uvedené potvrdzuje doslovný, systematický aj teleologický výklad: doslovný, pretože článok 2 ods. 2 bod 5 nariadenia č. 1924/2006 výslovne zahŕňa tvrdenia, ktoré „vyvolávajú“ dojem existencie súvislosti medzi danou potravinou a zdravím; systematický, pretože – ako sa uvádza v odôvodnení 16 nariadenia č. 1924/2006 – kritérium priemerného spotrebiteľa nie je štatistickým kritériom, ale je potrebné posudzovať typickú reakciu spotrebiteľa v jednotlivých prípadoch; teleologický, pretože účel ochrany spotrebiteľa a zdravia bráni tomu, aby sa prínos de
facto prisľúbil prostredníctvom čiastočného alebo technického oznámenia, ktoré neumožňuje kontrolu nad tvrdeniami. Judikatúra tento prístup potvrdzuje tým, že podľa nej „zdravotné tvrdenie“ je aj oznámenie, ktoré neobsahuje prísľub klinického zlepšenia v pravom zmysle slova, ale naznačuje absenciu alebo zníženie negatívnych účinkov, čiže kladie dôraz na spôsob, akým spotrebiteľ chápe oznámenie ako celok a v dôsledku toho sa rozhoduje.(20)
28.      Z toho vyplýva, že do definície „zdravotných tvrdení“ sú zahrnuté aj údaje o spôsobe podávania a frekvencii užívania, ktoré svojím znením, grafickým umiestnením, súvisiacimi informáciami alebo obrázkami pripisujú týmto spôsobom podávania a frekvencii užívania úlohu pri dosahovaní pozitívneho účinku na zdravie (napr.: „stabilné hladiny v plazme“, „ľahšie vstrebávanie“, „zabraňuje metabolizovaniu v pečeni“). Vylúčené sú naopak pokyny na použitie, ktoré svojím obsahom nepresviedčajú o zdravotných
účinkoch
(napr.: „užívať s vodou“, „jedna tableta denne“, ak ich nesprevádzajú nijaké výslovné alebo implicitné odkazy na prínosy alebo riziká). Nie je teda dôležité samotné uvedenie spôsobu užívania, ale jeho prezentácia ako dôvodu prínosu alebo zníženia rizika.
29.      Tento výklad napokon nevyžaduje od podnikov nadmerný formalizmus. Prevádzkovateľ môže poskytnúť neutrálne pokyny na použitie. Ak však spôsob a frekvenciu prezentuje ako argument presviedčania týkajúci sa zdravia, tak potom takáto informácia vstupuje do oblasti tvrdení, na ktoré sa vzťahujú príslušné záruky, vrátane prípadného odkazu podľa článku 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby in
concreto posúdil, či sporné formulácie rešpektujú vyššie uvedené kritériá.
30.      Na
prvú
otázku
treba
preto
odpovedať v tom
zmysle,
že
ak sa frekvencia
užívania a spôsob
podávania
prezentujú ako funkčné vo vzťahu ku zdraviu, tak predstavujú
„osobitné
vlastnosti“,
ktoré
sú
„zdravotnými
tvrdeniami“ v zmysle
článku 2
ods. 2
bodov 1 a 5
nariadenia
č. 1924/2006.
C.      O druhej prejudiciálnej otázke:
doslovné
zopakovanie
článku 14
ods. 2
nariadenia
č. 1924/2006
31.      Článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006 nevyžaduje doslovné zopakovanie konkrétnej formulácie. Opisuje vecný obsah daného údaja, ktorý musí obsahovať: (i) prítomnosť
viacerých
príčin
predmetnej
choroby a (ii) možný
nedostatok
pozitívnych
účinkov v dôsledku
odstránenia
iba
jednej z týchto
príčin.
Zo znenia tohto ustanovenia vyplýva, čo má byť zrejmé spotrebiteľovi, nie nevyhnutne povinný spôsob predmetnej formulácie.
32.      Uvedený záver potvrdzuje aj analýza iných ustanovení predmetného nariadenia. Ak je totiž úmyslom normotvorcu vyžadovať štandardnú formuláciu, výslovne to uvádza. Ide napríklad o článok 4 ods. 2 písm. b)(21) a položky prílohy(22) k nariadeniu č. 1924/2006, kde sa pre určité výživové údaje vyžaduje konkrétny text (napr. povinnosť uviesť „obsahuje prírodné cukry“ v prípade
prirodzene
sa
vyskytujúceho
cukru
popri
označení
„bez
prídavku
cukru“). V prípade
článku 14
ods. 2
uvedeného
nariadenia
ide o odlišný
účinok:
stanovuje
účel a obsah
upozornenia,
nie
jeho
doslovné
znenie.
33.      Zmysel a cieľ
sú
zrejmé: predísť tomu, aby sa označenie o znížení rizika vnímalo ako liečebný prísľub. Takýto výsledok sa dosiahne tým, že dotknuté tvrdenie sprevádza údaj, ktorý relativizuje jeho význam.
34.      Vzhľadom na neexistenciu požiadavky v uvedenom
zmysle je v súlade s článkom 14
ods. 2
údaj, ktorý
obsahuje
potrebné
základné
prvky:
(i) ochorenie má viacero faktorov; (ii) zmena jedného z nich môže, ale nemusí mať pozitívny účinok.
35.      Navrhovaný výklad predchádza zbytočnej ťažkopádnosti a zároveň zachováva jasné informačné štandardy na ochranu zdravia.(23)
36.      V prejednávanej veci z uvedených úvah vyplýva, že formulácia, ktorá zachováva podstatu oznámenia, pričom nie je potrebné dané ustanovenie doslovne prebrať, je v súlade s článkom 14 ods. 2. Je úlohou vnútroštátneho súdu, aby na základe celkového dojmu na spotrebiteľa posúdil, či prijatá formulácia jasne a zrozumiteľne zabezpečuje potrebný informačný obsah.
D.      O tretej
prejudiciálnej
otázke:
povinnosť
zopakovať
text v reklame,
ak
sa
už
uvádza
na
obale, v príbalovom
letáku
a/alebo
na
webovom
sídle
37.      Článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006 v súvislosti s tvrdeniami o znížení
rizika
ochorenia
stanovuje,
aby
„označenie
alebo,
ak
takéto
označenie
neexistuje,
prezentácia
alebo
reklama“
zahŕňali
varový
údaj.
38.      Zo znenia uvedeného ustanovenia vyplýva jednoduché pravidlo: daný údaj je v reklame potrebný, len „ak…
označenie
neexistuje“.
Ak
existuje
riadne
označenie,
daná
povinnosť
sa
splní v súlade s článkom 14
ods. 2
uvedeného
nariadenia
na
tomto
primárnom
informačnom
prostriedku.
39.      Inými slovami: (i) ak existuje označenie, musí zahŕňať varovný údaj; (ii) ak označenie neexistuje, údaj musí figurovať v rámci prezentácie alebo reklamy. Predmetné ustanovenie nevyžaduje automatické opätovné uvedenie na každom reklamnom materiáli.
40.      V tejto súvislosti pripomínam, že Súdny dvor sa vyjadril k článku 10 ods. 3 nariadenia č. 1924/2006, ktorý stanovuje, že odkaz na všeobecné a nešpecifické účinky musí byť „doplnený“ konkrétnym tvrdením o účinkoch na zdravie.(24) Súdny dvor najmä objasnil, že v prípade, keď sa osobitné zdravotné tvrdenia nemôžu nachádzať v plnom rozsahu na rovnakej strane balenia, na ktorej sa nachádza odkaz, ktorý majú potvrdiť, požiadavka priameho vizuálneho prepojenia sa môže výnimočne splniť prostredníctvom výslovného upozornenia, napríklad formou uvedenia hviezdičky, pokiaľ toto upozornenie jasne a úplne zrozumiteľne vo vzťahu k spotrebiteľovi z priestorového hľadiska zabezpečuje súlad obsahu medzi zdravotnými tvrdeniami a odkazom.(25) Vnútroštátnemu súdu teda prináleží, aby vzhľadom na všetky okolnosti prejednávanej veci posúdil, či je požiadavka vizuálnej blízkosti splnená prostredníctvom uvedenia hviezdičky.(26)
41.      Ak by sa táto úvaha analogicky uplatnila na článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006, dalo by sa z toho vyvodiť, že označenie, prezentácia alebo reklama môže spĺňať požiadavky článku 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006 prostredníctvom odkazu na text stanovený v tomto článku, ktorý je uvedený inde. V každom prípade bude na vnútroštátnom súde, aby určil, či odkaz na tento údaj postačuje na zabezpečenie plnej účinnosti článku 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006.
42.      Pokiaľ ide v danom prípade o pojmy balenie a príbalový leták, je potrebné konštatovať, že tieto pojmy jednoznačne spadajú pod vymedzenie pojmu „označenie“ uvedené v článku 2 ods. 2 písm. j) nariadenia č. 1169/2011.
43.      Pokiaľ ide o webové
sídlo, k prijatiu
nariadenia
č. 1924/2006
došlo v čase,
keď
bol
elektronický
obchod
oveľa
menej
rozvinutý
ako
dnes.
Ako
konštatoval
Európsky
parlament,
pri
online
aj
offline predaji
potravín
sa
stále
uvádzajú
zavádzajúce
tvrdenia.(27) Parlament v skutočnosti vyzval Komisiu, aby vypracovala návrh komplexných usmernení na presadzovanie tohto nariadenia online.(28)
44.      Digitálne
médiá
sa
stali
bežným
prostriedkom
tak
pre
poskytovanie
predzmluvných
informácií,
ako
aj
pre
nákup, a to
aj v oblasti
doplnkov
stravy.(29)
45.      V tejto súvislosti je potrebné určiť, či webové sídlo treba považovať za „údaje, ochranné známky, obchodnú značku, zobrazenie alebo symboly, ktoré sa týkajú potraviny a sú umiestnené na akomkoľvek obale, dokumente, oznámení, etikete, krúžku alebo prstenci, ktoré sprevádzajú takúto potravinu alebo sa jej týkajú“ v zmysle článku 2 ods. 2 písm. j) nariadenia č. 1169/2011.
46.      Na tento účel je dôležitá funkcia webového sídla. Ak webové sídlo slúži ako platforma na propagáciu výrobku, spadá pod definíciu prezentácie alebo reklamy na účely článku 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006. Ak slúži ako platforma na nákup produktu, mohlo by sa považovať, že plní skôr úlohu „dokumentu“ alebo „oznámenia“, ktoré sprevádza potravinu alebo sa týka potraviny, a teda spadá pod definíciu označovania na účely nariadenia č. 1169/2011.
47.      Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti závisí uplatňovanie vyššie uvedených kritérií pre webové sídlo od funkcie, ktorú plní: (a) ak webové sídlo prezentuje alebo propaguje výrobok (produktové listy, prezentačné stránky, kampane), vzťahuje sa naň vymedzenie pojmu prezentácia alebo reklama podľa nariadenia č. 1924/2006; (b) ak webové sídlo sprevádza predaj na diaľku (nákupná stránka) a sprostredkuje povinné informácie pred nákupom, článok 14 nariadenia č. 1169/2011 vyžaduje, aby boli tieto informácie dostupné v rámci daného prostriedku predaja na diaľku: pri tejto funkcii možno konkrétne sídlo považovať za „dokument“ alebo „oznámenie“ sprevádzajúce potravinu, čiže za označenie v zmysle širokého vymedzenia tohto pojmu podľa nariadenia č. 1169/2011.
48.      Vyššie uvedené by zabránilo všeobecnému rozšíreniu pojmu označovania na celé webové sídlo a zabezpečilo by, aby v kanáloch diaľkového predaja bol varovný údaj dostupný jedným kliknutím pred nákupom.
49.      Neexistuje preto dôvod vyžadovať od prevádzkovateľa, aby varovný údaj opätovne uvádzal v rámci každého komunikačného prostriedku. Pri uplatnení funkčného kritéria by mal byť varovný údaj umiestnený tak, aby plnil svoju informačnú funkciu a bol ľahko dostupný pre spotrebiteľa, ktorý sa rozhoduje o kúpe. V tejto súvislosti nevylučujem, že ak v prípade predaja na diaľku príslušná stránka obsahuje varovný údaj, môže online reklama obsahovať odkaz (napr. prostredníctvom internetového odkazu) na túto predajnú stránku.
50.      Prináleží vnútroštátnemu súdu, aby in
concreto posúdil, či riešenie prijaté prevádzkovateľom zaručuje spotrebiteľovi možnosť oboznámiť sa s príslušnou informáciou pred rozhodnutím o kúpe.
51.      Článok 14 ods. 2 nariadenia č. 1924/2006 preto v zásade nevyžaduje opätovné uvedenie informácie v reklame, ak daná informácia riadne figuruje na označení.
IV.    Návrh
52.      S ohľadom na vyššie
uvedené
úvahy
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
otázky,
ktoré
mu
položil
Cour
d’appel de
Bruxelles (Odvolací
súd
Brusel,
Belgicko),
takto:
Článok 2
ods. 2
body 1 a 5
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 1924/2006 z 20. decembra
2006 o výživových a zdravotných
tvrdeniach o potravinách
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
pojmy
„osobitné
vlastnosti“ a „kategória
potravín,
potravina
alebo
jedna z jej
zložiek“
zahŕňajú
informácie
týkajúce
sa
frekvencie
užívania
a/alebo
spôsobu
podávania
potraviny.
Článok 14
ods. 2
nariadenia
č. 1924/2006
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
nevyžaduje,
aby
označenie,
alebo
ak
označenie nie
je k dispozícii,
prezentácia
alebo
reklama,
doslovne
reprodukovali
formuláciu,
že
ochorenie,
na
ktoré
sa
údaj
vzťahuje,
„má
viacero
rizikových
faktorov a (…)
zmena
jedného z týchto
rizikových
faktorov
môže,
ale
nemus
í
mať
pozitívny
účinok“.
Článok 14
ods. 2
nariadenia
č. 1924/2006
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
nevyžaduje,
aby
reklama, v ktorej
sa
opakuje
zdravotné
tvrdenie o znížení
rizika
ochorenia,
musela
obsahovať
údaj o tom,
že
„ochorenie,
na
ktoré
sa
tvrdenie
vzťahuje,
má
viacero
rizikových
faktorov a že zmena
jedného z týchto
faktorov
môže, ale
nemusí
mať
pozitívny
účinok“,
ak
je
tento
údaj
uvedený
na
obale, v príbalovom
letáku
a/alebo
na
webovom
sídle
výrobku.
1      Jazyk
prednesu:
taliančina.
2      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 1924/2006
z 20. decembra
2006 o výživových a zdravotných
tvrdeniach o potravinách
(Ú. v. EÚ L 404,
2006,
s. 9),
zmenené
nariadením
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 107/2008 z 15. januára
2008,
ktorým
sa
mení a dopĺňa
nariadenie
(ES)
č. 1924/2006 o výživových a zdravotných
tvrdeniach o potravinách,
pokiaľ
ide o vykonávacie
právomoci
prenesené
na
Komisiu
(Ú. v. EÚ L 39,
2008,
s. 8),
nariadením
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 109/2008 z 15. januára
2008,
ktorým
sa
mení a dopĺňa
nariadenie
(ES)
č. 1924/2006 o výživových a zdravotných
tvrdeniach o potravinách
(Ú. v. EÚ L 39,
2008,
s. 14),
nariadením
Komisie
(EÚ)
č. 116/2010 z 9. februára
2010,
ktorým
sa
mení a dopĺňa
nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 1924/2006,
pokiaľ
ide o zoznam
výživových
tvrdení
(Ú. v. EÚ L 37,
2010,
s. 16),
nariadením
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
č. 1169/2011 z 25. októbra
2011 o poskytovaní
informácií o potravinách
spotrebiteľom
(Ú. v. EÚ L 304,
2011,
s. 18) a nariadením
Komisie
(EÚ)
č. 1047/2012 z 8. novembra
2012,
ktorým
sa
mení a dopĺňa
nariadenie
(ES)
č. 1924/2006,
pokiaľ
ide o zoznam
výživových
tvrdení
(Ú. v. EÚ L 310,
2012,
s. 36).
3      Smernica
2000/13/ES
Európskeho
parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o aproximácii
právnych
predpisov
členských
štátov,
týkajúcich
sa
označovania,
prezentácie a reklamy
potravín
(Ú. v. ES L 109,
2000,
s. 29;
Mim.
vyd.
015/005
s. 75).
4      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
č. 1169/2011 z 25. októbra
2011 o poskytovaní
informácií o potravinách
spotrebiteľom,
ktorým
sa
menia a dopĺňajú
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 1924/2006 a (ES)
č. 1925/2006 a ktorým
sa
zrušuje
smernica
Komisie
87/250/EHS,
smernica
Rady
90/496/EHS,
smernica
Komisie
1999/10/ES,
smernica
Európskeho
parlamentu a Rady
2000/13/ES,
smernice
Komisie
2002/67/ES a 2008/5/ES a nariadenie
Komisie
(ES)
č. 608/2004
(Ú. v. EÚ L 304,
2011,
s. 18).
5      Moniteur belge z 29. marca 2013,
s. 19975,
zmenený
Loi portant insertion du titre VI
„Pratiques du marché et
protection du consommateur“
dans le Code de
droit économique et
portant insertion des
définitions propres au
livre VI,
et
des
dispositions d'application de
la
loi propres au
livre VI,
dans les
Livres Ier et
XV
du Code de
droit économique [Zákon o vložení
hlavy
VI
„Prax
trhu a ochrana
spotrebiteľov“
do
Zákonníka
hospodárskeho
práva a o vložení
osobitných
definícií
do
knihy
VI a osobitných
vykonávacích
ustanovení
zákona v knihe
VI
do
kníh
I
až
XV
Zákonníka
hospodárskeho
práva z 21. decembra
2013
(Moniteur belge z 30. decembra
2013,
s. 103506)].
6      Pozri
odôvodnenie
9 a článok 1
ods. 1
nariadenia
č. 1924/2006.
7      Pozri
odôvodnenia
31,
33,
34 a 36 a tiež
článok 1
ods. 1 a článok 20
nariadenia
č. 1924/2006.
8      Rozsudok z 30. apríla
2025,
Novel Nutriology (C‑386/23,
EU:C:2025:304,
bod 63 a citovaná
judikatúra).
9      Rozsudok z 30. apríla
2025,
Novel Nutriology (C‑386/23,
EU:C:2025:304,
bod 64 a citovaná
judikatúra).
10      Článok 10
ods. 1
nariadenia
č. 1924/2006.
Pozri
aj
nariadenie
Komisie
(ES)
č. 983/2009 z 21. októbra
2009 o povolení a zamietnutí
povolenia
určitých
zdravotných
tvrdení o potravinách,
ktoré
odkazujú
na
zníženie
rizika
ochorenia a na
vývoj a zdravie
detí
(Ú. v. EÚ L 277,
2009,
s. 3), a nariadenie
Komisie
(EÚ)
č. 432/2012
zo
16. mája
2012 o povolení
určitých
zdravotných
tvrdení o iných
potravinách,
ako
sú
tie,
ktoré
odkazujú
na
zníženie
rizika
ochorenia a na
vývoj a zdravie
detí
(Ú. v. EÚ L 136,
2012,
s. 1).
11      Rozsudok
zo 6. septembra
2012,
Deutsches Weintor (C‑544/10,
EU:C:2012:526,
body 34
až
36).
12      Tamže,
bod 35.
13      Tamže,
bod 37.
14      Články 15 a 16
Charty
základných
práv
Európskej
únie
(Ú. v. EÚ C 202,
2016,
s. 389).
15      Návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
Rantos vo
veci
Novel Nutriology (C‑386/23,
EU:C:2024:897,
bod 43).
16      Odôvodnenie
16
nariadenia
č. 1924/2006 a rozsudok z 30. januára
2020,
Dr.
Willmar Schwabe (C‑524/18,
EU:C:2020:60,
bod 35).
17      Ďalej
len
„varovný
údaj“.
18      Na
tento
cieľ
odkazuje
aj
rozsudok
zo 6. septembra
2012,
Deutsches Weintor (C‑544/10,
EU:C:2012:526,
bod 45).
19      Pozri
bod 37 a nasl.
vyššie.
20      Rozsudok
zo
6. septembra
2012,
Deutsches Weintor (C‑544/10,
EU:C:2012:526,
bod 35).
21      Článok 4
ods. 2 písm. b) s názvom
„Podmienky
používania
výživových a zdravotných
tvrdení“
znie
takto:
„
...
Daný
údaj
znie
takto:
‚Vysoký
obsah
(názov
živiny,
ktorej
obsah
prekračuje
nutričný
profil)‘.“
22      Príloha s názvom
„Výživové
tvrdenia a podmienky,
ktoré
sa
na
ne
vzťahujú“ v časti
„Bez
prídavku
cukru“
znie
takto:
„[...]
Ak
sa v potravine
vyskytuje
cukor
prirodzene,
na
označení
by
sa
malo
uviesť
aj
toto:
‚OBSAHUJE
PRÍRODNÉ
CUKRY‘.“
23      Pozri
analogicky
návrhy, ktoré predniesol
generálny
advokát
Hogan vo
veci
Dr.
Willmar Schwabe (C‑524/18,
EU:C:2019:727,
body 60
až
66).
24      Rozsudok z 30
januára
2020,
Dr.
Willmar Schwabe (C‑524/18,
EU:C:2020:60).
25      Tamže,
bod 48.
26      Tamže,
bod 49.
27      Uznesenie
Európskeho
parlamentu z 18. januára
2024 o vykonávaní
nariadenia
(ES)
č. 1924/2006 o výživových a zdravotných
tvrdeniach o potravinách
(Ú. v. EÚ C,
C/2024/5729),
bod 1.
28      Tamže,
bod 23.
29      Pozri
analogicky
rozsudok z 11. decembra
2003,
Deutscher Apothekerverband (C‑322/01,
EU:C:2003:664,
bod 73).