62018CC0100
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
YVES BOT
prednesené 28. februára 2019 (
1
)
Vec C‑100/18
Línea Directa Aseguradora, SA,
proti
Segurcaixa, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel – Smernica 2009/103/ES – Článok 3, prvý odsek – Pojem ‚prevádzka vozidiel‘ – Škoda na majetku spôsobená na nehnuteľnosti požiarom vozidla stojaceho na súkromnom parkovisku, ktoré patrí k tejto nehnuteľnosti – Krytie povinným poistením“
I. Úvod
1.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko), sa týka výkladu článku 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (
2
).
2.
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi dvomi poisťovňami, konkrétne Línea Directa Aseguradora, SA (ďalej len „Línea Directa“), a Segurcaixa, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros (ďalej len „Segurcaixa“), vo veci krytia škody spôsobenej na rodinnom dome požiarom vozidla, ktoré parkovalo v garáži tohto rodinného domu, poistením motorových vozidiel.
3.
Otázky, ktoré položil vnútroštátny súd, majú za cieľ určiť, či pojem „prevádzka vozidiel“, ktorý sa nachádza v článku 3 prvom odseku smernice 2009/103, možno vykladať v tom zmysle, že pod tento pojem patrí situácia, v ktorej sa vozidlo vznietilo vtedy, keď bolo zaparkované dlhšie ako 24 hodín na súkromnom mieste vyhradenom na parkovanie a kedy sú podľa tohto súdu príčinou vznietenia zariadenia nevyhnutné na zabezpečenie dopravnej funkcie vozidla.
4.
Na záver mojej analýzy uvediem, že tento pojem „prevádzka vozidiel“ treba vykladať s prihliadnutím na účasť vozidla, ktoré sa používa v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku, na poistnej udalosti, ku ktorej došlo na mieste určenom na parkovanie.
5.
Navrhnem totiž ten záver, že okolnosti sporu vo veci samej neodôvodňujú zmenu vymedzenia tohto pojmu tým, že by sa stanovilo priestorové obmedzenie spočívajúce vo vylúčení parkovania v samostatnej súkromnej garáži alebo časové obmedzenie s vylúčením času medzi okamihom, kedy nastalo riziko, a predchádzajúcim pohybom zaparkovaného vozidla alebo kauzálne obmedzenie podľa toho, aká mechanická porucha viedla k škodovej udalosti.
II. Právny rámec
A.
Právo Únie
6.
Článok 1 bod 1 smernice 2009/103 uvádza:
„Na účely tejto smernice:
1.
‚vozidlo‘ znamená akékoľvek motorové vozidlo určené na pohyb po pevnine s mechanickým pohonom, ktoré sa však neprevádzkuje na koľajniciach, a akékoľvek prípojné vozidlo, pripojené alebo nepripojené“.
7.
Článok 3 tej istej smernice stanovuje:
„Každý členský štát prijme v súlade s článkom 5 všetky vhodné opatrenia, aby zabezpečil, že zodpovednosť za škodu spôsobenú prevádzkou vozidiel obvykle sa nachádzajúcich na jeho území je pokrytá poistením.
Rozsah krytia zodpovednosti a podmienky tohto krytia sa určia na základe opatrení uvedených v prvom pododseku.
…
Poistenie uvedené v prvom pododseku povinne pokrýva škodu na majetku, ako aj ujmy na zdraví.“
8.
Článok 13 ods. 1 prvý pododsek písm. c) uvedenej smernice stanovuje:
„Každý členský štát prijme všetky vhodné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že na účely článku 3, všetky právne predpisy alebo zmluvné ustanovenia obsiahnuté v poistnej zmluve vydanej v súlade s článkom 3, sa budú považovať za neplatné, pokiaľ ide o nároky tretích osôb poškodených nehodou, v prípadoch, ak vylučujú z poistenia používanie alebo riadenie vozidla:
…
c)
osoby, ktoré nespĺňajú zákonné technické požiadavky týkajúce sa stavu a bezpečnosti príslušného vozidla.“
9.
Článok 29 tej istej smernice stanovuje:
„Smernice 72/166/EHS[ (
3
)], 84/5/EHS[ (
4
)], 90/232/EHS[ (
5
)], 2000/26/ES[ (
6
)] a 2005/14/ES[ (
7
)]… sa zrušujú…
Odkazy na zrušené smernice sa považujú za odkazy na túto smernicu a znejú v súlade s tabuľkou zhody uvedenou v prílohe II.“
B.
Španielske právo
10.
Ley sobre responsabilidad civil y seguro en la circulación de vehículos a motor (zákon o občianskoprávnej zodpovednosti za prevádzku motorových vozidiel a o jej poistení), kodifikovaný prostredníctvom Real Decreto Legislativo 8/2004 (kráľovský zákonný dekrét č. 8/2004) z 29. októbra 2004, (
8
) vo verzii uplatniteľnej v čase vzniku skutkových okolností veci samej vo svojom článku 1 ods. 1 uvádza:
„Vodič motorového vozidla zodpovedá na základe rizika spojeného s vedením motorového vozidla za ujmu na zdraví alebo škodu na majetku z dôvodu prevádzky.
V prípade ujmy na zdraví je vodič zbavený tejto zodpovednosti len v prípade, ak preukáže, že ujma bola spôsobená výlučným zavinením poškodeného alebo vyššou mocou, ktorá nesúvisí s vedením alebo prevádzkovaním vozidla; za prípady vyššej moci sa nepovažujú poruchy vozidla ani poškodenie alebo chyba niektorej z jeho súčiastok alebo mechanizmov.
V prípade škody na majetku je vodič zodpovedný voči tretím osobám vtedy, keď je občianskoprávne zodpovedný podľa ustanovení článkov 1902 a nasl. Código Civil [občiansky zákonník], článkov 109 a nasl. Código Penal [trestný zákon] a ustanovení tohto zákona.
Ak bola škoda spôsobená z nedbanlivosti vodiča aj poškodeného, zodpovednosť za škodu sa spravodlivo rozdelí a náhrada škody sa rozdelí podľa pomeru, v akom vodič a poškodený za ňu zodpovedajú.
Vlastník, ktorý nie je vodičom, zodpovedá za ujmu na zdraví a škodu na majetku, ktoré spôsobil vodič, vtedy, keď je s vodičom v pomere uvedenom v článku 1903 občianskeho zákonníka a v článku 120 ods. 5 trestného zákona. Uvedená zodpovednosť zanikne, ak tento vlastník preukáže, že postupoval s náležitou starostlivosťou tak, aby zabránil vzniku škody.
Vlastník, ktorý nie je vodičom vozidla, na ktoré sa nevzťahuje povinné poistenie, zodpovedá na základe občianskoprávnych predpisov, spoločne a nerozdielne s vodičom, za ujmu na zdraví a škodu spôsobenú na majetku spôsobené uvedeným vozidlom, ibaže preukáže, že mu bolo vozidlo odcudzené.“
11.
Článok 2 ods. 1 Reglamento del seguro obligatorio de responsabilidad civil en la circulación de vehículos de motor (nariadenie o povinnom poistení občianskoprávnej zodpovednosti pri prevádzke motorových vozidiel), kodifikované prostredníctvom Real Decreto 1507/2008 (kráľovský dekrét č. 1507/2008), z 12. septembra 2008 (
9
) uvádza:
„Na účely občianskoprávnej zodpovednosti pri prevádzke motorových vozidiel a jej krytia povinným poistením upraveným týmto nariadením sa za prevádzkové udalosti považujú udalosti vyplývajúce z rizika spojeného s vedením motorových vozidiel, na ktoré odkazuje predchádzajúci článok, tak v garážach a na parkoviskách, ako aj na verejných a súkromných cestách a pozemkoch prispôsobených na mestskú a medzimestskú dopravu, rovnako ako aj na cestách a pozemkoch, ktoré bez toho, aby boli na tento účel prispôsobené, sa na tento účel bežne používajú.“
III. Skutkové okolnosti sporu vo veci samej a prejudiciálne otázky
12.
Popoludní 19. augusta 2013 pán Luis Salazar Rodes zaparkoval svoje vozidlo, ktoré kúpil desať dní predtým, v garáži rodinného domu, ktorý patril Industrial Software Indusoft.
13.
Dňa 20. augusta 2013 popoludní pán Salazar Rodes naštartoval motor svojho vozidla bez toho, aby sa mu podarilo vozidlo pohnúť.
14.
O niekoľko hodín neskôr, okolo 3 hodiny rannej, sa vozidlo, ktorého bol pán Salazar Rodes majiteľom a ktoré nejazdilo už viac ako dvadsaťštyri hodín, vznietilo a poškodilo dom priľahlý ku garáži. Dôvodom požiaru bol skrat na elektroinštalácii vozidla.
15.
Občianskoprávna zodpovednosť za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla pána Salazara Rodesa bola pokrytá poistením v Línea Directa.
16.
Spoločnosti Industrial Software Indusoft, ktorej rodinný dom bol poistený u Segurcaixa, bolo vyplatené odškodnenie vo výške 44704,34 eura ako náhrada za škodu na majetku spôsobenú na tejto nehnuteľnosti požiarom predmetného vozidla.
17.
Dňa 5. marca 2014 spoločnosť Segurcaixa podala na Línea Directa žalobu na Juzgado de Primera Instancia de Vitoria‑Gazteiz (Súd prvého stupňa Vitoria‑Gazteiz, Španielsko), ktorou sa domáhala toho, aby bola uvedenej poisťovni uložená povinnosť zaplatiť sumu 44704,34 eura spolu so zákonnými úrokmi z toho dôvodu, že poistnú udalosť spôsobila prevádzka, na ktorú sa vzťahuje poistenie motorového vozidla pána Salazara Rodesa. Tento súd konštatoval, že požiar nemožno označiť za „prevádzkovú udalosť“ pokrytú poistením motorových vozidiel, a zamietol žalobu spoločnosti Segurcaixa.
18.
Na základe odvolania podaného Segurcaixa proti tomuto rozsudku Audiencia Provincial de Álava (Provinčný súd Alava, Španielsko) toto rozhodnutie zrušil a vyhovel žalobe spoločnosti Segurcaixa, pričom uplatnil široký výklad pojmu „prevádzková udalosť“ (
10
), podľa ktorého takú udalosť predstavuje „požiar vozidla dočasne zaparkovaného vlastníkom uvedeného vozidla na garážovom mieste, pokiaľ k požiaru dôjde z príčin majúcich pôvod vo vozidle, bez zásahu tretích osôb“.
19.
Spoločnosť Línea Directa podala proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok na Tribunal Supremo (Najvyšší súd).
20.
Tento súd uvádza, že španielske právo, ktoré preberá smernicu 2009/103, vymedzuje vecný rozsah občianskoprávnej zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel uvedenej v článku 3 tejto smernice a za „prevádzkové udalosti“ považuje „udalosti vyplývajúce z rizika spojeného s vedením motorových vozidiel“ tak v garážach a na parkoviskách, ako aj na verejných a súkromných cestách a pozemkoch prispôsobených na mestskú a medzimestskú dopravu, rovnako ako aj na cestách a pozemkoch, ktoré bez toho, aby boli na tento účel prispôsobené, sa na tento účel bežne používajú.
21.
Tribunal Supremo (Najvyšší súd) dodáva, že podľa jeho širokého výkladu rizika vyplývajúceho z prevádzky sa domnieva, že povinné poistenie sa vzťahuje na prípad vozidla, ktoré stojí alebo ktorého motor je vypnutý, pokiaľ poistná udalosť súvisí s prepravnou funkciou vozidla, rovnako ako aj na prípad vozidla, ktoré sa vznieti počas cesty.
22.
Vylúčil však prípad požiaru zaparkovaného vozidla chráneného proti mrazu plachtou.
23.
Tribunal Supremo (Najvyšší súd) spresňuje, že na základe španielskeho práva nie je vodič vozidla zodpovedný za škody spôsobené vyššou mocou, ale že poruchy vozidla alebo zlyhanie niektorej jeho mechanickej súčasti nie sú považované za udalosti vyššej moci. Okrem toho okolnosť, že k nehode došlo z dôvodu poruchy vozidla, nevylučuje krytie povinným poistením s následným uplatnením regresu proti výrobcovi, pokiaľ sú na to splnené podmienky.
24.
Tento súd sa teda pýta, či je zlučiteľné so smernicou 2009/103 také konštatovanie, že poistenie motorových vozidiel sa vzťahuje na nehodu, ktorej sa zúčastnilo vozidlo, ktorého motor bol vypnutý a ktoré bolo zaparkované v garáži rodinného domu, bez spojitosti s prevádzkou a bez toho, aby toto vozidlo predstavovalo riziko pre užívateľov pozemných komunikácií. Na túto situáciu by sa navyše mohla vzťahovať zodpovednosť vlastníka potenciálne nebezpečnej veci.
25.
Vnútroštátny súd však uvádza, že cieľ ochrany poškodených účastníkov nehôd spôsobených vozidlami, ktorý sleduje právna úprava Únie, by mohol odôvodniť poistenie dôsledkov požiaru stojaceho vozidla, pokiaľ je dôvodom požiaru funkcia nevyhnutná alebo užitočná pri jazde tohto vozidla, pričom táto situácia by tak mohla súvisieť s obvyklou prepravnou funkciou vozidla.
26.
Ak však neexistuje úzka časová súvislosť medzi predchádzajúcim použitím tohto vozidla a nehodou, alebo z dôvodu spôsobu, akým k nehode došlo, tak nemožno pri neexistencii priamej súvislosti medzi rizikom a použitím vozidla vylúčiť situáciu, pri ktorej sa na zaparkované vozidlo nebude vzťahovať pojem „prevádzka vozidiel“.
27.
Vnútroštátny súd v tomto ohľade zdôrazňuje, že výklad, ktorý by sa zaobišiel bez časovej súvislosti medzi predchádzajúcim použitím vozidla a vznikom poistnej udalosti, by mohol viesť k tomu, že povinné poistenie občianskoprávnej zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel by sa stalo podobným majetkovému poisteniu, ktoré kryje zodpovednosť vyplývajúcu z jednoduchej držby alebo vlastníctva vozidla.
28.
Za týchto podmienok Tribunal Supremo (Najvyšší súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Bráni článok 3 smernice 2009/103 výkladu, ktorý zahŕňa v povinnom poistení krytie škôd spôsobených požiarom stojaceho vozidla, keď požiar má pôvod v zariadeniach potrebných na plnenie prepravnej funkcie vozidla?
2.
V prípade zápornej odpovede na predchádzajúcu otázku, bráni článok 3 smernice 2009/103 výkladu, ktorý zahŕňa v povinnom poistení krytie škôd spôsobených požiarom vozidla, keď požiar nemôže súvisieť s predchádzajúcim pohybom vozidla, v dôsledku čoho nemožno určiť, že požiar súvisí s jazdou?
3.
V prípade zápornej odpovede na druhú otázku, bráni článok 3 smernice 2009/103 výkladu, ktorý zahŕňa v povinnom poistení krytie škôd spôsobených požiarom vozidla, keď je vozidlo zaparkované v uzatvorenej súkromnej garáži?“
IV. Analýza
A.
O prípustnosti prvej prejudiciálnej otázky
29.
Línea Directa tvrdí, že prvá prejudiciálna otázka je neprípustná z dôvodu jej hypotetickej povahy. Táto poisťovňa sa v zásade domnieva, že vnútroštátny súd vychádza zo zásady, že príčinou požiaru sú zariadenia nevyhnutné na zabezpečenie prepravnej funkcie vozidla, hoci to nie je podporené dôkazmi vykonanými v spore vo veci samej. Podľa Línea Directa bolo preukázané len to, že príčinou požiaru bol elektrický skrat v tomto vozidle.
30.
V súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora „prináleží iba vnútroštátnemu súdu, ktorý prejednáva spor a ktorý nesie zodpovednosť za následné súdne rozhodnutie, aby so zreteľom na osobitosti veci posúdil tak potrebu rozhodnutia v prejudiciálnom konaní pre vydanie svojho rozsudku, ako aj relevantnosť otázok, ktoré kladie Súdnemu dvoru. V dôsledku toho, ak sa položené otázky týkajú výkladu určitého predpisu práva Únie, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť… Z toho vyplýva, že pre otázky týkajúce sa výkladu práva Únie platí prezumpcia relevantnosti. Súdny dvor teda môže odmietnuť rozhodovať o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad predpisu Únie nemá nijakú súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, pokiaľ ide o hypotetický problém, alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými ani právnymi podkladmi potrebnými na užitočnú odpoveď na otázky, ktoré mu boli položené…“ (
11
).
31.
V prejednávanej veci o takýto prípad nejde. Skutkové okolnosti sporu, ktoré opísal Tribunal Supremo (Najvyšší súd) a ktoré u neho vyvolávajú pochybnosti o rozsahu pôsobnosti povinného poistenia motorových vozidiel, sa neobmedzujú na príčinu požiaru predmetného vozidla. Požadovaný výklad pojmu „prevádzka vozidiel“ je nevyhnutný na vyriešenie sporu. Preto je vzhľadom na už vydané rozsudky Súdneho dvora odôvodnené konštatovať, že výklad je relevantný.
32.
Za týchto podmienok navrhujem Súdnemu dvoru, aby konštatoval, že prvá prejudiciálna otázka je prípustná.
B.
O veci samej
33.
Svojimi prejudiciálnymi otázkami, ktoré je potrebné skúmať spoločne sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 3 prvý odsek smernice 2009/103 vykladať v tom zmysle, že pojem „prevádzka vozidiel“ sa vzťahuje na situáciu, v ktorej požiar vozidla zaparkovaného v súkromnej garáži viac ako dvadsať štyri hodín, ktorého príčinou bol elektrický skrat vo vozidle, poškodil dom priľahlý k tejto garáži.
34.
Vnútroštátny súd vzhľadom na judikatúru Súdneho dvora zdôrazňuje jedinečnosť sporu vyplývajúceho z účasti vozidla, ktoré sa predtým nepohybovalo, na nehode, ku ktorej došlo na súkromnom parkovacom mieste.
35.
Ak aj totiž určité prvky odpovede možno vyvodiť z predchádzajúcich rozhodnutí Súdneho dvora, ustanovenia článku 3 prvého odseku smernice 2009/103 treba nanovo vyložiť s cieľom určiť, či sa pojem „prevádzka vozidiel“ vzťahuje na požiar, ku ktorému došlo samovoľne, a to za účasti stojaceho vozidla bez toho, aby sa toto vozidlo bezprostredne predtým pohybovalo.
36.
Treba tak v prvom rade pripomenúť, že pojem „prevádzka vozidiel“ predstavuje autonómny pojem práva Únie, ktorého výklad nemôže byť ponechaný na posúdenie každého členského štátu a musí byť vykladaný vzhľadom na kontext tohto ustanovenia a ciele sledované právnou úpravou v oblasti poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel. (
12
)
37.
V druhom rade možno konštatovať, že výklad tohto pojmu sa vyvíjal v závislosti od rôznych situácií, s ktorými bol Súdny dvor oboznamovaný.
38.
Súdny dvor totiž rozhodol, že pod pojem „prevádzka vozidiel“ patrí akékoľvek použitie vozidla, ktoré je v súlade s jeho obvyklou funkciou, teda s funkciou dopravného prostriedku. (
13
)
39.
Tento výklad umožňuje dospieť k záveru, že povinným poistením sú kryté situácie, v ktorých vozidlo stojí na parkovisku, (
14
) pričom veľmi nezáleží na tom, či bol, alebo nebol motor v chode v čase vzniku nehody. (
15
)
40.
Súdny dvor tiež rozhodol, že použitie vozidla v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku sa neobmedzuje na riadenie vozidiel, ale zahŕňa tiež úkony, ktoré sú s riadením vozidla spojené, ako je používanie dverí cestujúcimi, ktorí vystupujú zo stojaceho vozidla. (
16
)
41.
Rovnako sa pojem „prevádzka vozidiel“ vzťahuje na všetky situácie, v ktorých bolo vozidlo použité nie len na verejnej komunikácii, ale tiež na verejnom alebo súkromnom pozemku, (
17
) keďže rozsah tohto pojmu nezávisí od vlastností pozemku, na ktorom sa vozidlo používa. (
18
)
42.
Za súčasného stavu judikatúry Súdneho dvora teda nie je žiadna pochybnosť o tom, že tento pojem sa vzťahuje aj na situácie, v ktorých bola škoda spôsobená vtedy, keď bolo vozidlo zaparkované na mieste v súkromnom vlastníctve určenom na parkovanie.
43.
Treba však poukázať na to, že spoločným prvkom rozličných sporov, ktoré musel Súdny dvor prejednávať, bola účasť vozidla, ktoré sa práve používalo alebo ktoré sa používalo bezprostredne pred nehodou.
44.
Jedinou citlivou otázkou, ktorú teda treba vyriešiť, je otázka, či skutočnosť, že vozidlo sa nepoužívalo v čase, ktorý je dostatočne blízko nehode, môže predstavovať dôvod na vylúčenie ochrany priznanej právnou úpravou Únie v oblasti občianskoprávnej zodpovednosti vyplývajúcej z prevádzky vozidiel, a subsidiárne, ak je odpoveď záporná, či sa má vyžadovať príčinná súvislosť technického charakteru.
45.
Zdá sa mi, že zápornú odpoveď na túto hlavnú otázku odôvodňujú tri dôvody. Po prvé treba uviesť, že normotvorca Únie neupravil časové obmedzenia vzniku nehody, pokiaľ ide o uplatnenie ochrany osôb poškodených nehodami, ktoré spôsobili vozidlá.
46.
Po druhé, vývoj judikatúry Súdneho dvora ukazuje, že jej cieľom je zohľadniť tento cieľ ochrany, sústavne sledovaný a posilňovaný normotvorcom Únie, (
19
) pokiaľ sa vozidlo, ktorého definíciu nedávno Súdny dvor pripomenul, (
20
) používa alebo je určené na použitie v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku.
47.
Po tretie sa mi zdá, že skúmanie trvania predchádzajúceho použitia vozidla v každom jednotlivom prípade by bolo zdrojom právnej neistoty, ktorá by bola v rozpore s cieľom pripomenutým vyššie.
48.
Vyvodzujem z toho, že pod pojem „prevádzka vozidiel“ nepatria len situácie, v ktorých k poistnej udalosti došlo vtedy, keď vozidlo slúži alebo slúžilo na iné účely ako na dopravu, napríklad ako pracovný stroj, (
21
) ako zbraň alebo ako príbytok.
49.
Ak v súlade s jasnou líniou svojej judikatúry Súdny dvor konštatuje, že je irelevantná skutočnosť, že k poistnej udalosti nedošlo v bezprostrednej nadväznosti na použitie vozidla ako dopravného prostriedku, pričom parkovanie sa samotné považuje za súčasť pojmu „prevádzka vozidiel“, zostáva na účely zodpovedania prvej otázky položenej vnútroštátnym súdom určiť, či treba stanoviť obmedzenia vzťahujúce sa na príčinu škody, konkrétne na zariadenia vozidla potrebné na jeho prepravnú funkciu.
50.
Na jednej strane treba konštatovať, že normotvorca Únie také podmienky nestanovil. Na druhej strane vzhľadom na osobitné skutkové okolnosti sporu vo veci samej, konkrétne samovoľne spôsobený požiar vozidla, podľa môjho názoru stačí uviesť účasť vozidla na tomto požiari, keďže by to tak mohlo byť aj v prípade, ak by vozidlo náhodne explodovalo alebo ak by bola škoda spôsobená produktom alebo únikom kvapaliny z vozidla. (
22
)
51.
Keďže tento typ rizika je vlastný prepravnej funkcii vozidla, nie je potrebné vyhľadávať žiadnu udalosť alebo presnú príčinu škody, a to podľa konkrétneho zariadenia alebo prvku vozidla, ktoré sú užitočné pre jeho funkciu dopravného prostriedku.
52.
Taký výklad (
23
) je v súlade s cieľom, ktorý sleduje normotvorca Únie a ktorý smeruje k zabezpečeniu porovnateľného zaobchádzania s poškodenými účastníkmi nehôd spôsobených týmito vozidlami bez ohľadu na to, kde presne na území Únie došlo k nehode (
24
), a ktorý normotvorcu Únie okrem iného viedol k tomu, že nestanovil obmedzenie krytia rizík poistením motorových vozidiel, konkrétne v prípade, keď vozidlo nespĺňa zákonné technické požiadavky týkajúce sa technického stavu a bezpečnosti príslušného vozidla, ako to vyplýva z článku 13 ods. 1 prvého pododseku písm. c) smernice 2009/103.
53.
Za týchto podmienok sa mi zdá, že účasť vozidla, ktoré je používané v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku, môže viesť len ku konštatovaniu toho, že toto vozidlo prispelo, z akýchkoľvek dôvodov, k vzniku nehody.
54.
V dôsledku toho možno podľa môjho názoru článok 3 prvý odsek smernice 2009/103 vykladať v tom zmysle, že pod pojem „prevádzka vozidiel“ patrí situácia, v ktorej sa vozidlo používané v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku podieľa na požiari, ktorý vznikol na mieste určenom na parkovanie, pričom nezáleží na tom, že k požiaru došlo v samostatnej súkromnej garáži alebo po dlhšom období, počas ktorého sa vozidlo nehýbalo.
V. Návrh
55.
Vzhľadom na všetky vyššie uvedené úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na prejudiciálne otázky, ktoré položil Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko), takto:
Článok 3 prvý odsek smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti sa má vykladať v tom zmysle, že pod pojem „prevádzka vozidiel“ uvedený v tomto ustanovení patrí situácia, v ktorej sa vozidlo používané v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku podieľa na požiari, ktorý vznikol na mieste určenom na parkovanie, pričom nezáleží na tom, že k požiaru došlo v samostatnej súkromnej garáži alebo po dlhšom období, počas ktorého sa vozidlo nehýbalo.
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
2
)	Ú. v. EÚ L 263, 2009, s. 11.
(
3
)	Smernica Rady z 24. apríla 1972 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú motorovými vozidlami a kontroly plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. ES L 103, 1972, s. 1; Mim. vyd. 06/001, s. 10).
(
4
)	Druhá smernica Rady z 30. decembra 1983 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 8, 1984, s. 17; Mim. vyd. 06/007, s. 3).
(
5
)	Tretia smernica Rady zo 14. mája 1990 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. ES L 129, 1990, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 249).
(
6
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady zo 16. mája 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa poistenia zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o zmene a doplnení smerníc Rady č. 73/239/EHS a 88/357/EHS (Štvrtá smernica o poistení motorových vozidiel) (Ú. v. ES L 181, 2000, s. 65; Mim. vyd. 06/003, s. 331).
(
7
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 11. mája 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 72/166/EHS, 84/5/EHS, 88/357/EHS a 90/232/EHS a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/26/ES o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 14).
(
8
)	BOE č. 267 z 5. novembra 2004, s. 36662.
(
9
)	BOE č. 222 z 13. septembra 2008, s. 37487.
(
10
)	Pozri, pokiaľ ide o tento pojem upravený španielskym právom, bod 11 vyššie.
(
11
)	Pozri najmä rozsudok z 10. decembra 2018, Wightman a i. (C‑621/18, EU:C:2018:999, body 26 a 27, ako aj citovanú judikatúru).
(
12
)	Pozri rozsudok z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, bod 31 a citovanú judikatúru).
(
13
)	Pozri rozsudok z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, bod 44). Článok 3 ods. 1 prvá veta smernice 72/166 uvedená v tomto bode zodpovedá podľa tabuľky zhody uvedenej v prílohe II smernice 2009/103 článku 3, prvému odseku tejto smernice, ktorý je uplatniteľný v prejednávanej veci (pozri bod 9 vyššie). Pozri tiež návrh Európskej komisie na smernicu Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa mení smernica 2009/103/ES [COM(2018) 336 v konečnom znení], najmä jeho článok 1, ktorý má doplniť do článku 1 smernice 2009/103 bod 1a obsahujúci definíciu „prevádzky vozidla“ s cieľom, v záujme právnej istoty, zohľadnenia judikatúry Súdneho dvora.
(
14
)	Pozri rozsudok z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, body 37, 38 a 40, ako aj citovanú judikatúru).
(
15
)	Pozri rozsudok z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, bod 39 a citovanú judikatúru).
(
16
)	Pozri rozsudok z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, body 36 a 45).
(
17
)	Pozri skutkové okolnosti v rozsudkoch zo 4. septembra 2014, Vnuk (C‑162/13, EU:C:2014:2146, body 19 a 59. Išlo o pohyb na dvore farmy), a z 28. novembra 2017, Rodrigues de Andrade (C‑514/16, EU:C:2017:908, body 7 a 9. K nehode došlo vo vinici podnikateľov v poľnohospodárstve).
(
18
)	Pozri rozsudok z 20. decembra 2017, Núñez Torreiro (C‑334/16, EU:C:2017:1007, bod 30 a citovanú judikatúru).
(
19
)	Pozri rozsudok z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, bod 33, ako aj citovanú judikatúru).
(
20
)	Pozri rozsudok zo 4. septembra 2018, Juliana (C‑80/17, EU:C:2018:661, body 39 a 42).
(
21
)	Pozri rozsudok z 28. novembra 2017, Rodrigues de Andrade (C‑514/16, EU:C:2017:908, body 40 a 42).
(
22
)	Na dokreslenie pozri v súčasnosti prejednávanú vec Bueno Ruiz (C‑431/18) týkajúcu sa škody spôsobenej vodičke únikom oleja pochádzajúceho z vedľa zaparkovaného vozidla, ktorý spôsobil jej pád.
(
23
)	O porovnaní písomných pripomienok Európskej komisie a španielskej právnej úpravy (pozri bod 23 vyššie).
(
24
)	Pozri rozsudok z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917, bod 32 a citovanú judikatúru). Pozri tiež odôvodnenie 20 smernice 2009/103, ako aj dôvodovú správu k návrhu Komisie citovanému v poznámke pod čiarou13 vyššie, ktorý tiež smeruje k posilneniu ochrany poškodených pri dopravných nehodách v prípade platobnej neschopnosti poisťovateľa a k zlepšeniu uznávania potvrdení o minulých nárokoch na odškodnenie najmä v cezhraničnom kontexte. Tento návrh sa okrem iného zaoberá kontrolami poistenia na boj proti riadeniu nepoistených vozidiel a harmonizáciou minimálnych výšok poistného krytia (s. 2).