NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
ATHANASIOS RANTOS
prednesené 2. septembra 2021(1)
Vec C‑86/20
Vinařství U Kapličky s. r. o.
proti
Státní zemědělská a potravinářská inspekce, ústřední inspektorát
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Brně (Česká republika)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami – Víno – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Pravidlá týkajúce sa uvádzania na trh – Článok 80 – Enologické postupy – Článok 90 – Dovozy vína – Nariadenie (ES) č. 555/2008 – Článok 43 – Dokument V I 1 – Osvedčenie – Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 – Článok 89 – Sankcie – Uvádzanie vína pochádzajúceho z tretej krajiny na trh – Víno, ktoré prešlo nepovolenými enologickými postupmi – Zbavenie sa zodpovednosti – Účinné a odrádzajúce sankcie“
I.      Úvod
1.        Návrh na začatie prejudiciálneho konania bol predložený v rámci sporu medzi českou spoločnosťou Vinařství U Kapličky s. r. o. a Státní zemědělskou a potravinářskou inspekcí, ústředním inspektorátem (Česká republika, ďalej len „ústredný inšpektorát“), týkajúceho sa pokuty, ktorá bola tejto spoločnosti uložená z dôvodu, že uviedla na trh zásielky vína pochádzajúce z Moldavska, ktoré prešli enologickými postupmi nepovolenými právom Európskej únie.
2.        Predmetom tohto návrhu je v podstate výklad nariadenia (EÚ) č. 1308/2013(2), ako aj nariadenia (ES) č. 555/2008(3), a týka sa po prvé otázky relevantnosti dokumentov, vyhotovených orgánom tretej krajiny, odkiaľ vyššie uvedené zásielky vína pochádzajú, ktoré osvedčujú súlad týchto zásielok s enologickými postupmi povolenými právom Únie pri ich dovoze, na účely preskúmania zodpovednosti obchodníka s vínom, ktorý tieto enologické postupy nedodržiava, a po druhé sa týka otázky, či právo Únie bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa osoba môže zbaviť zodpovednosti za to, že uviedla na trh zásielky vína, ktoré boli dovezené z tretej krajiny a prešli enologickými postupmi nepovolenými právom Únie, ak sa vnútroštátnym orgánom nepodarí vyvrátiť „domnienku súladu“ týchto zásielok vína s enologickými postupmi povolenými právom Únie, vzniknutú na základe dokumentu V I 1.
II.    Právny rámec
A.      Právo Únie
1.      Normy upravujúce enologické postupy: nariadenie č. 1308/2013
3.        Nariadením č. 1308/2013, tak ako vyplýva z jeho článku 1 ods. 1, sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami a okrem iného s vínom.(4)
4.        V odôvodneniach 4 a 71 nariadenia č. 1308/2013 sa uvádza:
„(4)      Malo by sa objasniť, že nariadenie… (EÚ) č. 1306/2013[(5)]… a ustanovenia prijaté podľa neho by sa mali v zásade uplatňovať na opatrenia ustanovené v tomto nariadení. V nariadení [č. 1306/2013] sa uvádzajú najmä ustanovenia, ktorými sa má zaručiť súlad s povinnosťami zakotvenými v ustanoveniach týkajúcich sa [spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP)] vrátane kontrol a uplatňovania administratívnych opatrení a administratívnych sankcií v prípade nesúladu, ako aj pravidlá súvisiace so skladaním a uvoľňovaním zábezpek a vymáhaním neoprávnených platieb.
…
(71)      Obchodné normy by sa mali uplatňovať s cieľom umožniť, aby sa na trh bez problémov dodávali výrobky normalizovanej a uspokojivej kvality, a mali by sa týkať najmä vymedzenia technických pojmov, klasifikácie, obchodnej úpravy a označovania, balenia, spôsobu výroby, uchovávania, skladovania, dopravy, súvisiacich administratívnych dokumentov, certifikácie a časových limitov, obmedzení ich používania a nakladania s nimi.“
5.        Hlava II nariadenia č. 1308/2013 obsahuje vo svojej kapitole I, zahŕňajúcej články 73 až 123, pravidlá týkajúce sa uvádzania výrobkov na trh. Podľa článku 80, nazvaného „Enologické postupy a metódy analýzy“:
„1.      V Únii sa pri výrobe a uchovávaní výrobkov uvedených v prílohe VIII časti II[(6)] používajú len enologické postupy povolené v súlade s prílohou VIII a ustanovené v článku 75 ods. 3 písm. g) a článku 83 ods. 2 a ods. 3.
…
Na účely zaistenia riadnej vinifikácie, riadneho uchovávania alebo riadneho zrenia výrobku sa používajú len povolené enologické postupy.
Výrobky uvedené v prílohe VII časti II sa v Únii vyrábajú v súlade s pravidlami ustanovenými v prílohe VIII[(7)].
2.      Výrobky uvedené v prílohe VII časti II sa v Únii neuvádzajú na trh, ak:
a)      prešli enologickými postupmi, ktoré v Únii nie sú povolené;
b)      prešli enologickými postupmi, ktoré nie sú povolené na vnútroštátnej úrovni; alebo
c)      nespĺňajú pravidlá ustanovené v prílohe VIII.
…“
6.        Článok 90 nariadenia č. 1308/2013, nazvaný „Osobitné ustanovenia pre dovoz vína“, znie:
„1.      Pokiaľ sa v medzinárodných dohodách uzavretých v súlade so ZFEÚ neustanovuje inak, ustanovenia týkajúce sa označenia pôvodu a zemepisných označení, ako aj označovania vína ustanovené v tejto kapitole oddiele 2 a vymedzenia pojmov, označenia a obchodné názvy uvedené v článku 78 tohto nariadenia sa uplatňujú na výrobky, ktoré sa dovážajú do Únie a na ktoré sa vzťahujú číselné znaky KN 2009 61, 2009 69 a 2204[(8)].
2.      Pokiaľ sa v medzinárodných dohodách uzavretých v súlade so ZFEÚ neustanovuje inak, výrobky uvedené v odseku 1 tohto článku sa vyrábajú v súlade s enologickými postupmi, ktoré Únia povolila podľa tohto nariadenia, alebo sa pred udelením povolenia podľa článku 80 ods. 3 vyrábajú v súlade s enologickými postupmi, ktoré odporučila a uverejnila [Medzinárodná organizácia pre vinič a víno (OIV)].
3.      Dovoz výrobkov uvedených v odseku 1 podlieha predloženiu:
a)      certifikátu potvrdzujúceho súlad s ustanoveniami uvedenými v odsekoch 1 a 2, ktorý v krajine pôvodu výrobku vystavil príslušný orgán uvedený v zozname, ktorý Komisia zverejní;
b)      správy o analýze, ktorú vypracoval orgán alebo útvar určený krajinou pôvodu výrobku, ak je výrobok určený na priamu ľudskú spotrebu.“
2.      Normy upravujúce dokumentáciu, ktorá sa vzťahuje na dovoz vína do Únie
a)      Nariadenie č. 555/2008
7.        Nariadením č. 555/2008(9), tak ako vyplýva z jeho článku 1 ods. 1, sa ustanovujú vykonávacie predpisy týkajúce sa uplatňovania ustanovení nariadenia (ES) č. 479/2008(10), vzťahujúcich sa na spoločnú organizáciu trhu s vínom, predovšetkým pokiaľ ide o obchod s tretími krajinami (hlava IV).
8.        Odôvodnenie 40 nariadenia č. 555/2008 znie:
„Certifikát a podľa potreby správa o analýze týkajúce sa každej zásielky dovezeného produktu by sa mali skontrolovať, aby sa zabránilo podvodu. Z uvedeného dôvodu musia každú zásielku sprevádzať dokumenty až do jej umiestnenia pod kontrolu Spoločenstva.“
9.        Hlava III tohto nariadenia, ktorá obsahuje články 38 až 54, upravuje obchod s tretími krajinami. Článok 40 uvedeného nariadenia, nazvaný „Požadované dokumenty“, ktorý je uvedený v kapitole II tejto hlavy, nazvanej „Osvedčenia a správy o analýze pre víno, hroznovú šťavu a mušt pri dovoze“, stanovuje:
„Osvedčenie a správa o analýze uvedené v článku 82 ods. 3 písm. a) a b) [nariadenia č. 479/2008(11)] tvoria jeden dokument, ktorého časť:
a)      ‚osvedčenie‘ vyhotoví orgán tretej krajiny, v ktorej má produkt pôvod;
b)      ‚správa o analýze‘ vyhotoví úradné laboratórium uznané treťou krajinou, v ktorej má produkt pôvod.“
10.      Článok 41 nariadenia č. 555/2008, nazvaný „Obsah správy o analýze“, stanovuje:
„Správa o analýze obsahuje tieto údaje:
a)      v prípade vín a hroznového muštu v procese kvasenia:
i)      celkový obsah alkoholu v objemových percentách;
ii)      skutočný obsah alkoholu v objemových percentách;
b)      v prípade hroznového muštu a hroznovej šťavy, hustota;
c)      v prípade vín, hroznového muštu a hroznovej šťavy:
i)      celkový extrakt;
ii)      celkovú kyslosť;
iii)      obsah prchavých kyselín;
iv)      obsah kyseliny citrónovej;
v)      celkový obsah oxidu siričitého;
…“
11.      Článok 43 tohto nariadenia, nazvaný „Dokument V I 1“, ktorý je uvedený v kapitole II hlave III oddiele 2 s názvom „Požiadavky, ktoré sa majú splniť, a podrobné pravidlá vyhotovenia a používania osvedčenia a správy o analýze pri dovoze vína, hroznovej šťavy a hroznového muštu“, vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Osvedčenie a správa o analýze pre každú zásielku určenú na dovoz do Spoločenstva sa vyhotovujú v jednom dokumente V I 1.
Dokument uvedený v prvom pododseku sa vypracuje na formulári V I 1, ktorý zodpovedá vzoru uvedenému v prílohe IX. Podpisuje ho úradník úradného orgánu a úradník uznaného laboratória uvedeného v článku 48.“
12.      Článok 44 uvedeného nariadenia, nazvaný „Opis dokumentov“, znie:
„1.      Formuláre V I 1 musia pozostávať z originálu vyplneného strojopisom alebo ručne a kópie, ktorá sa vyhotovuje spolu s originálom, v uvedenom poradí.
2.      Formulár V I 2 je výpisom vyhotoveným v súlade so vzorom uvedeným v prílohe X, ktorý obsahuje údaje uvedené v dokumente V I 1 alebo inom výpise V I 2 a opečiatkovaným colným úradom Spoločenstva. Formuláre V I 2 musia pozostávať z originálu a dvoch kópií v uvedenom poradí.
3.      Dokumenty V I 1 a výpisy V I 2 sú v súlade s technickými pravidlami ustanovenými v prílohe XI.
4.      Originál aj kópia sa pripájajú k produktu. Formuláre V I 1 a V I 2 sa musia vyplniť strojopisom alebo ručne alebo ekvivalentnými technickými prostriedkami uznanými úradným orgánom. Formuláre vyplňované ručne sa vypĺňajú atramentom paličkovým písmom. Nepovoľuje sa žiadne vymazávanie ani prepisovanie. Zmeny sa vykonávajú prečiarknutím nesprávnych údajov prípadne doplnením požadovaných údajov. Akúkoľvek zmenu vykonanú týmto spôsobom musí schváliť jej autor, prípadne opečiatkovať úradná organizácia, laboratórium alebo colné orgány.
…“
13.      Článok 47 tohto nariadenia, nazvaný „Použitie“, vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Po dokončení [Pri spĺňaní si – neoficiálny preklad] colných formalít vyžadovaných na prepustenie zásielky do voľného obehu, na ktorú sa originál a kópia dokumentov V I 1 alebo výpisov V I 2 vzťahujú, sa tieto dokumenty predkladajú príslušným orgánom členského štátu, v ktorom sa vykonávajú colné formality.
…“
14.      Článok 48 nariadenia č. 555/2008, nazvaný „Zoznam príslušných orgánov“, stanovuje:
„1.      Komisia vypracuje a aktualizuje zoznamy obsahujúce názvy a adresy organizácií a laboratórií, ako aj výrobcov vinárskych produktov oprávnených vyhotovovať dokument V I 1, a to na základe oznámení od príslušných orgánov tretích krajín. Komisia zverejní názvy a adresy týchto organizácií a laboratórií na internete.
2.      Oznámenia od príslušných orgánov tretích krajín uvedené v odseku 1 musia obsahovať:
a)      názvy a adresy úradných organizácií a laboratórií schválených alebo vymenovaných s cieľom vyhotovovať dokumenty V I 1;
b)      názvy, adresy a úradné registračné čísla výrobcov vinárskych produktov oprávnených vyhotovovať dokumenty V I 1.
Zoznamy uvedené v odseku 1 musia obsahovať len organizácie a laboratóriá uvedené v písmene a) prvého pododseku tohto odseku, ktoré príslušné orgány príslušnej tretej krajiny poverili, aby Komisii a členským štátom na požiadanie poskytli akékoľvek informácie potrebné na hodnotenie údajov uvedených v danom dokumente.
3.      Tieto zoznamy sa musia aktualizovať, najmä aby zohľadňovali zmeny adries a/alebo názvov organizácií alebo laboratórií.“
15.      Hlava VI tohto nariadenia, ktorá obsahuje články 96 až 104, sa týka všeobecných, prechodných a záverečných ustanovení. Podľa článku 98, nazvaného „Vnútroštátne sankcie“:
„Bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek sankcie stanovené v [nariadení č. 479/2008] alebo v tomto nariadení, členské štáty zabezpečia na vnútroštátnej úrovni uplatňovanie sankcií v súvislosti s nesúladom s požiadavkami ustanovenými v tomto nariadení a v [nariadení č. 479/2008] a v tomto nariadení, ktoré sú účinné, primerané a odradzujúce, aby poskytovali primeranú ochranu finančných záujmov Spoločenstiev.“
16.      Body 9 a 10 formulára uvedeného v prílohe IX nariadenia č. 555/2008, nazvanej „Dokument V I 1 ustanovený v článku 43 ods. [1]“, znejú:
„9.      OSVEDČENIE
Popísaný výrobok… je/ nie je určený na priamu ľudskú spotrebu, zodpovedá vymedzeniam alebo kategóriám Spoločenstva, pokiaľ ide o produkty z muštového hrozna, bol vyrobený s použitím enologických postupov… odporúčaných a zverejnených Medzinárodnou organizáciou pre vinič a víno (OIV)/ schválených Spoločenstvom.
…
10.      SPRÁVA O ANALÝZE (opisuje analytické vlastnosti opísaného výrobku)
…
PRE VÍNO…
–        Celkový obsah alkoholu:      – Skutočný obsah alkoholu:
…“
b)      Nariadenie (ES) č. 607/2009
17.      Nariadením (ES) č. 607/2009(12), tak ako vyplýva z jeho článku 1 ods. 1, nazvaného „Predmet úpravy“, sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania hlavy III nariadenia č. 479/2008, pokiaľ ide najmä o ustanovenia, ktoré obsahuje kapitola VI uvedenej hlavy a ktoré sa týkajú označovania a obchodnej úpravy určitých vinárskych výrobkov.
18.      Článok 56 nariadenia č. 607/2009, nazvaného „Označenie fľašovateľa, výrobcu, dovozcu a predajcu“(13), vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Na účely uplatňovania článku 59 ods. 1 písm. e) a f) nariadenia [č. 479/2008][(14)] a tohto článku:
…
d)      ‚dovozca‘ je fyzická alebo právnická osoba alebo skupina takýchto osôb usadených v Spoločenstve, ktoré preberajú zodpovednosť za uvádzanie tovaru, ktorý v zmysle článku 4 ods. 8 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 [(15)]… nie je tovarom Spoločenstva, do obehu;
…“
3.      Normy upravujúce sankcie
a)      Nariadenie (ES) č. 178/2002
19.      Nariadenie (ES) č. 178/2002(16), tak ako vyplýva z jeho článku 1, poskytuje základ, pokiaľ ide najmä o bezpečnosť potravín na úrovni Únie a na vnútroštátnej úrovni.
20.      Článok 17 tohto nariadenia, nazvaný „Zodpovednosti“, stanovuje:
„1.      Prevádzkovatelia potravinárskych a krmivárskych podnikov vo všetkých stupňoch výroby, spracúvania a distribúcie v podnikoch, ktoré riadia, zabezpečia, aby potraviny alebo krmivá spĺňali požiadavky potravinového práva, ktoré sa týkajú ich činností a budú overovať, či sa také požiadavky plnia.
2.      Členské štáty uvedú do účinnosti potravinové právo a budú monitorovať a overovať, či prevádzkovatelia potravinárskych a krmivárskych podnikov plnia príslušné požiadavky potravinového práva vo všetkých stupňoch výroby, spracúvania a distribúcie.
…
Členské štáty tiež ustanovia pravidlá o opatreniach a pokutách uplatniteľných na porušenia potravinového práva a práva týkajúceho sa krmív. Opatrenia a pokuty musia byť účinné, primerané a odrádzajúce.“
b)      Nariadenie č. 1306/2013
21.      Nariadením č. 1306/2013, tak ako vyplýva z jeho článku 1, sa ustanovujú pravidlá týkajúce sa okrem iného financovania výdavkov v rámci SPP a zavedenia systémov riadenia a kontroly členskými štátmi.
22.      Odôvodnenie 39 tohto nariadenia znie:
„… V prípade porušenia právnych predpisov v oblasti poľnohospodárstva, keď podrobné pravidlá o správnych sankciách nie sú stanovené v právnych aktoch Únie, by členské štáty mali uložiť vnútroštátne sankcie, ktoré by mali byť účinné, odrádzajúce a primerané.“
23.      Hlava V uvedeného nariadenia, nazvaná „Systémy kontroly a sankcie“, vo svojom článku 64 s názvom „Uplatňovanie správnych sankcií“ stanovuje:
„…
2.      Správne sankcie sa neuložia:
…
d)      ak dotknutá osoba môže príslušnému orgánu uspokojivo dokázať, že nie je zodpovedná za nesplnenie povinností uvedených v odseku 1, alebo ak sa príslušný orgán inak presvedčí o tom, že dotknutá osoba nie je zodpovedná;
…“
24.      Článok 89 tohto nariadenia, nazvaný „Ostatné kontroly a sankcie týkajúce sa pravidiel uvádzania na trh“, vo svojich odsekoch 3 a 4 stanovuje:
„3.      Členské štáty vykonávajú kontroly na základe analýzy rizika, aby preverili, či sú výrobky uvedené v prílohe I k [nariadeniu č. 1308/2013] v súlade s pravidlami ustanovenými v časti II hlave II kapitole I oddiele I [tohto] nariadenia…, a v relevantných prípadoch uplatnia správne sankcie.
4.      Bez toho, aby boli dotknuté akty týkajúce sa sektora vinohradníctva a vinárstva prijaté na základe článku 64 v prípade porušenia pravidiel Únie v sektore vinohradníctva a vinárstva, uplatnia členské štáty primerané, účinné a odradzujúce správne sankcie. Takéto sankcie sa neuplatňujú v prípadoch ustanovených v článku 64 ods. 2 písm. a) až d), a ak je nesplnenie menej závažné.“
B.      České právo
25.      § 39 ods. 1 písm. ff) zákona č. 321/2004 Sb., o vinohradnictví a vinařství (ďalej len „zákon č. 321/2004“), v znení platnom a účinnom do 31. marca 2017, stanovuje:
„Právnická osoba alebo fyzická osoba podnikateľ sa ako výrobca alebo ako osoba uvádzajúca produkt do obehu dopustí správneho deliktu tým, že poruší povinnosť stanovenú predpisom [Únie] upravujúcim oblasť vinohradníctva, vinárstva alebo obchodu s produktmi.“
26.      § 40 ods. 1 zákona č. 321/2004 znie:
„Právnická osoba za správny delikt nezodpovedá, ak preukáže, že vynaložila všetko úsilie, ktoré bolo možné požadovať, aby porušeniu povinnosti zabránila.“
III. Spor vo veci samej, prejudiciálne otázky a konanie na Súdnom dvore
27.      Rozhodnutím Státní zemědělské a potravinářské inspekce, Inspektorátu v Brně (Česká republika) zo 14. januára 2016 bola spoločnosť Vinařství U Kapličky, ktorá je obchodníkom s vínom, uznaná za vinnú zo spáchania správnych deliktov podľa § 39 ods. 1 písm. ff) zákona č. 321/2004 a bola jej uložená pokuta vo výške 2 100 000 českých korún (CZK) (približne 80 000 eur) a povinnosť uhradiť náklady laboratórneho rozboru vo výške 86 420 CZK (približne 3 000 eur), a to z dôvodu, že táto spoločnosť uviedla v Českej republike na trh zásielky vína dovezené z Moldavska (ďalej len „predmetné výrobky“), ktoré prešli nepovolenými enologickými postupmi, čo je v rozpore s článkom 80 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1308/2013, alebo ktoré nespĺňali pravidlá týkajúce sa zvyšovania prirodzeného obsahu alkoholu v objemových percentách, čo je v rozpore s článkom 80 ods. 2 písm. c) tohto nariadenia (ďalej len „sporné delikty“).
28.      V nadväznosti na viaceré správne a súdne konania, v ktorých sa opravným prostriedkom spoločnosti Vinařství U Kapličky buď vyhovelo z dôvodu, že v zásade nie je vylúčené, že sa táto spoločnosť môže zbaviť zodpovednosti za sporné delikty na základe dokumentov V I 1, vyhotovených príslušnými moldavskými orgánmi, na základe uplatnenia nariadenia č. 555/2008, alebo boli tieto opravné prostriedky zamietnuté z dôvodu, že dokumenty V I 1 predstavujú len administratívnu formalitu na účely vstupu predmetných výrobkov do priestoru Únie a nepostačujú na to, aby sa uvedená spoločnosť zbavila zodpovednosti za sporné delikty, Ústavní soud (Česká republika) rozhodnutím z 5. septembra 2019 konštatoval porušenie práva spoločnosti Vinařství U Kapličky na spravodlivý proces z toho dôvodu, že Nejvyšší správní soud (Česká republika) zamietol tvrdenie založené na záväznosti osvedčenia uvedeného v dokumente V I 1 bez toho, aby sa vopred obrátil na Súdny dvor s prejudiciálnou otázkou na základe článku 267 ZFEÚ.
29.      V tomto kontexte Krajský soud v Brně (Česká republika) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto dve prejudiciálne otázky:
„1.      Predstavuje dokument V I 1, vydaný na základe [nariadenia č. 555/2008] a obsahujúci osvedčenie autorizovaného subjektu tretej krajiny, že výrobok bol vyrobený prostredníctvom enologických postupov odporučených a uverejnených zo strany OIV alebo schválených Spoločenstvom, len administratívnu podmienku na vstup vína na územie [Únie]?
2.      Bráni právo Únie vnútroštátnemu pravidlu, ktoré umožňuje obchodníkovi s vínom dovezeným z Moldavska zbaviť sa zodpovednosti za správny delikt spočívajúci v uvedení vína podrobeného enologickým postupom nepovoleným v [Únii] do obehu, ak nie je vnútroštátnymi orgánmi vyvrátená domnienka tohto obchodníka, že víno bolo vyrobené prostredníctvom enologických postupov schválených [Úniou], ktorú mohol nadobudnúť z dokumentu V I 1 vydaného moldavskými orgánmi na základe [nariadenia č. 555/2008]?“
30.      Písomné pripomienky predložili česká vláda a Európska komisia. Rovnakí účastníci konania tiež písomne odpovedali na otázky položené Súdnym dvorom. Talianska vláda, ktorá nepredložila písomné pripomienky, na tieto otázky tiež odpovedala. Súdny dvor rozhodol, že vo veci rozhodne bez pojednávania v súlade s článkom 76 ods. 2 svojho rokovacieho poriadku.
IV.    Analýza
A.      O prvej prejudiciálnej otázke
1.      Úvodné úvahy
31.      Svojou prvou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či osvedčenie podľa článku 90 ods. 3 písm. a) nariadenia č. 1308/2013, ktoré je uvedené v dokumente V I 1 vyhotovenom v zmysle článku 43 nariadenia č. 555/2008 a podľa ktorého prešli predmetné výrobky enologickými postupmi povolenými právom Únie, predstavuje jednoducho len „administratívnu podmienku“ na účely vstupu týchto výrobkov na územie Únie, alebo či je naopak relevantné na účely stanovenia zodpovednosti obchodníka z dôvodu uvádzania uvedených výrobkov na trh v prípade, že v zmysle článku 80 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1308/2013 nie sú s týmito postupmi v súlade.
32.      V predmetnom veci ústredný inšpektorát v rámci preskúmavania zodpovednosti spoločnosti Vinařství U Kapličky za sporné delikty usúdil, že nie je potrebné preskúmať dokumenty V I 1 vzťahujúce sa na predmetné výrobky, a to z dôvodu, že tieto dokumenty by uvedenej spoločnosti neumožnili zbaviť sa zodpovednosti za tieto delikty, zatiaľ čo podľa názoru vnútroštátneho súdu právna úprava Únie bez ďalšieho posudzovania uznáva osvedčenia vyhotovené orgánmi oprávnenými na vyhotovovanie dokumentov V I 1, ibaže by išlo o prípad zneužitia dôvery. Osvedčenie uvedené v dokumente V I 1 preto nepredstavuje jednoducho len administratívnu formalitu na colné účely, ale môže u obchodníka s vínom vyvolať dojem, že dovezené víno spĺňa určité štandardy kvality.
33.      V tejto súvislosti česká vláda tvrdí, že dokument V I 1 slúži iba na splnenie si colných formalít potrebných na prepustenie predmetných výrobkov do voľného obehu a nie je relevantný na účely nasledujúceho uvedenia týchto výrobkov na trh na území Únie, zatiaľ čo Komisia usudzuje, že takýto dokument má určitú relevantnosť pre stanovenie charakteristických znakov uvedených výrobkov, hoci aj automaticky nezaručuje súlad dovezeného vína s pravidlami Únie, ktorý by sa mal preveriť prostredníctvom dodatočných kontrol vykonávaných dotknutým členským štátom alebo dovozcom. Talianska vláda sa tiež v podstate pripája k druhému uvedenému stanovisku.
34.      V nasledujúcich bodoch týchto návrhov považujem za potrebné uviesť prehľad uplatniteľného regulačného rámca a následne preskúmam relevantnosť dokumentu V I 1 v rámci preskúmania zodpovednosti obchodníka, tak ako je namietaná vo veci samej.
2.      O uplatniteľnom regulačnom rámci
35.      V prvom rade nariadenie č. 1308/2013 stanovuje predovšetkým pravidlá týkajúce sa enologických postupov a metód analýzy, ale aj podmienky na dovoz vinárskych výrobkov. Článok 80 ods. 2 tohto nariadenia v podstate stanovuje, že tieto výrobky sa v Únii neuvádzajú na trh, ak prešli enologickými postupmi, ktoré nie sú povolené. Článok 90 ods. 3 písm. a) a b) uvedeného nariadenia stanovuje, že dovoz uvedených výrobkov podlieha predloženiu týchto dvoch dokumentov:
–        jednak osvedčenia potvrdzujúceho súlad s enologickými postupmi povolenými právom Únie alebo odporúčanými a uverejnenými OIV, ktorý v krajine pôvodu tohto výrobku vystavil príslušný orgán tretej krajiny, odkiaľ výrobok pochádza, uvedený v zozname, ktorý Komisia zverejní,
–        jednak správy o analýze, ktorú vypracoval orgán alebo útvar určený krajinou pôvodu uvedeného výrobku.
36.      V druhom rade nariadenie č. 555/2008 stanovuje okrem iného dokumenty vyžadované pri dovoze predmetných výrobkov. Článok 40 tohto nariadenia spresňuje, že vyššie uvedené osvedčenie a správa o analýze tvoria jeden dokument, ktorý je článkom 43 uvedeného nariadenia zadefinovaný ako „dokument V I 1“. Toto druhé uvedené ustanovenie tiež vo svojom odseku 1 druhom pododseku stanovuje, že tento dokument sa pre každú zásielku určenú na dovoz do Únie vypracuje na „formulári V I 1“, ktorý zodpovedá vzoru uvedenému v prílohe IX k tomuto nariadeniu. Tento formulár, ktorý je reprodukovaný v bode 16 vyššie, obsahuje jednak čiastočne vyplnený vzor osvedčenia, ktorým príslušný orgán osvedčuje predovšetkým to, že skúmané výrobky boli pripravené v súlade s enologickými postupmi odporúčanými a uverejnenými OIV alebo povolenými Úniou, a jednak čiastočne vyplnený vzor správy o analýze, do ktorého sa má doplniť údaj o celkovom obsahu alkoholu v objemových percentách a o skutočnom obsahu alkoholu v objemových percentách.
37.      V zmysle článku 47 nariadenia č. 555/2008 sa dokument V I 1 predkladá príslušným colným orgánom krajiny dovozu pri spĺňaní si colných formalít vyžadovaných na prepustenie výrobkov do voľného obehu.
3.      O relevantnosti dokumentu V I 1
38.      Pokiaľ ide o relevantnosť dokumentu V I 1 v rámci skúmania zodpovednosti obchodníka z dôvodu uvádzania na trh vína, ktoré nie je v súlade s enologickými postupmi povolenými právom Únie, je podľa môjho názoru potrebné rozlišovať medzi pravidlami týkajúcimi sa dovozu predmetných výrobkov do Únie a ich prepustenia do voľného obehu v Únii(17) na jednej strane a pravidlami týkajúcimi sa uvádzania týchto výrobkov na trh v Únii na druhej strane. Pokiaľ na účely dovozu uvedených výrobkov a ich prepustenia do voľného obehu postačuje preveriť ich pôvod, pravosť a kvalitatívne vlastnosti v čase dovozu, okrem iného prostredníctvom dokumentov vyhotovených orgánmi oprávnenými v zmysle právnych predpisov Únie, na uvádzanie týchto výrobkov na trh je predovšetkým potrebné, aby boli v každom okamihu v súlade s uvedenými enologickými postupmi.
39.      Hoci pritom predloženie dokumentu V I 1 príslušným orgánom členského štátu, v ktorom sa spĺňajú colné formality, umožňuje prepustenie predmetných výrobkov do voľného obehu, samo osebe nepostačuje na to, aby sa dospelo k záveru, že tieto výrobky v každom okamihu vyhovujú enologickým postupom, ktoré sú povolené právom Únie a vyžadované na ich uvádzanie na trh Únie. Tak ako zdôrazňuje Komisia, vzhľadom na to, že víno je výrobkom, ktorý je komplexný a citlivý na viaceré externé podmienky, a to aj počas jeho transportu, nesúlad tohto výrobku s normami Únie by mohol vyústiť aj v zásah uskutočnený po vydaní tohto dokumentu. Práve z tohto dôvodu sú na účely zaručenia jeho kvality potrebné pravidelné dodatočné kontroly, ktoré má zabezpečovať dovozca.(18)
40.      Inými slovami, zdá sa mi očividné, že v zásade dodržanie enologických postupov povolených právom Únie na účely dovozu vína a jeho prepustenia do voľného obehu, na ktoré sa vzťahuje osvedčenie a správa o analýze, ktoré sú predmetom dokumentu V I 1, samo osebe nepostačuje na zabezpečenie dodržania týchto postupov pri uvádzaní tohto vína na trh v zmysle článku 80 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1308/2013.
41.      Platí pritom, že vzhľadom na to, že dokument V I 1 v čase dovozu osvedčuje súlad zásielky vína s enologickými postupmi povolenými právom Únie, nemožno dospieť k záveru, že tento dokument predstavuje jednoducho len „administratívnu formalitu“, ktorá nemá vôbec žiadnu relevantnosť na účely posúdenia zodpovednosti obchodníka, spojenú s uvádzaním tohto vína na trh. Podľa môjho názoru môže byť uvedený dokument príslušnými vnútroštátnymi orgánmi zohľadnený v rámci skutočností relevantných na účely preskúmania toho, či obchodník s vínom konal s náležitou starostlivosťou, a teda na účely vylúčenia jeho zodpovednosti za delikty, akými sú delikty, o aké ide vo veci samej.
42.      Je pravda, že relevantnosť dokumentu V I 1 bude potrebné posudzovať s ohľadom na konkrétne okolnosti každého jednotlivého prípadu, napríklad v závislosti od času, ktorý uplynul po vydaní tohto dokumentu, premiestňovaní a prípadných ďalších zásahov, ktorým boli predmetné výrobky vystavené, ako aj od akejkoľvek inej okolnosti, ktorá môže ovplyvniť kvalitu týchto výrobkov.(19) V tejto súvislosti bez toho, aby som chcel zasahovať do právomocí vnútroštátneho súdu, iba zdôrazním, že okolnosti, na ktoré poukázala česká vláda a ktoré preukazujú, že Vinařství U Kapličky si mala byť vedomá problematického charakteru vín, ktoré doviezla(20), sú vzhľadom na to, že boli potvrdené vnútroštátnym súdom, príčinou toho, že relevantnosť uvedeného dokumentu v prejednávanej veci je veľmi obmedzená.
43.      Z uvedených dôvodov navrhujem na prvú prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že článok 90 ods. 3 písm. a) nariadenia č. 1308/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že osvedčenie, ktoré je uvedené v dokumente V I 1, vyhotovenom v zmysle článku 43 nariadenia č. 555/2008, podľa ktorého predmetné výrobky prešli enologickými postupmi povolenými právom Únie, nepredstavuje jednoducho len „administratívnu podmienku“ na účely vstupu vína na územie Únie, ale ho možno zohľadniť v rámci skutočností relevantných na účely stanovenia zodpovednosti obchodníka za to, že uviedol na trh víno, ktoré nie je v súlade s týmito postupmi v zmysle článku 80 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1308/2013.
B.      O druhej prejudiciálnej otázke
1.      Úvodné úvahy
44.      Svojou druhou prejudiciálnou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či právo Únie bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej sa osoba môže zbaviť zodpovednosti za správne delikty, ak vnútroštátne orgány nevyvrátia domnienku, ktorá vznikla na základe osvedčenia uvedeného v dokumente V I 1 a podľa ktorej boli predmetné výrobky pripravené v súlade s enologickými postupmi povolenými právom Únie.
45.      V tejto súvislosti vnútroštátny súd vykladá § 40 ods. 1 zákona č. 321/2004 s ohľadom na judikatúru Ústavního soudu v tom zmysle, že osvedčenie uvedené v dokumente V I 1 vytvára (vyvrátiteľnú) domnienku súladu osvedčenej zásielky vína s enologickými postupmi povolenými právom Únie. Myslím si, že táto „domnienka súladu“ sa neuplatňuje len v čase dovozu predmetného výrobku, ale aj po celý čas jeho uvádzania na trh v Únii.
46.      Česká vláda sa domnieva, že právo Únie neumožňuje takej spoločnosti, akou je Vinařství U Kapličky, zbaviť sa zodpovednosti za sporné delikty len s odvolaním sa na dokument V I 1, zatiaľ čo Komisia usudzuje, že právo Únie nebráni vnútroštátnej norme, ktorá umožňuje obchodníkovi s vínom dovezeným z Moldavska zbaviť sa zodpovednosti za sporné delikty, pokiaľ preukáže, že vynaložil všetko svoje úsilie, ktoré od neho možno vyžadovať, na to, aby takémuto porušeniu zabránil, a pod podmienkou, že sa takáto vnútroštátna norma nevykladá v tom zmysle, že už len to, že tento obchodník predloží dokument V I 1, vydaný príslušnými moldavskými orgánmi, postačuje na to, aby sa zbavil zodpovednosti za tieto delikty.
47.      Predtým ako začnem svoju analýzu týkajúcu sa súladu domnienky, tak ako ju popisuje vnútroštátny súd, s právom Únie, zdá sa mi potrebné uviesť prehľad uplatniteľného regulačného rámca.
2.      O uplatniteľnom regulačnom rámci
48.      Tak ako sa pripomína v odôvodnení 4 nariadenia č. 1308/2013, sankcie vzťahujúce sa na porušenia pravidiel stanovených týmto nariadením sa uvádzajú v nariadení č. 1306/2013, ktoré stanovuje okrem iného pravidlá upravujúce systémy riadenia a kontroly členských štátov, pokiaľ ide o financovanie výdavkov v rámci SPP. Článok 89 druhého uvedeného nariadenia vo svojom odseku 4 stanovuje, že v prípade porušenia pravidiel Únie v sektore vinohradníctva a vinárstva, medzi ktoré patrí aj článok 80 nariadenia č. 1308/2013, členské štáty uplatnia „primerané, účinné a odradzujúce“ správne sankcie. V tomto istom ustanovení sa uvádza, že takéto sankcie sa neuplatňujú okrem iného v prípade ustanovenom v článku 64 ods. 2 písm. d) nariadenia č. 1306/2013, to znamená, ak dotknutá osoba môže príslušnému orgánu uspokojivo dokázať, že nie je zodpovedná za nesplnenie povinností vyplývajúcich z uplatňovania právnych predpisov v oblasti poľnohospodárstva, alebo ak sa príslušný orgán inak presvedčí o tom, že dotknutá osoba nie je zodpovedná.
49.      Poukazujem na to, že pravidlá týkajúce sa zodpovednosti prevádzkovateľov potravinárskych podnikov a členských štátov, ako aj sankcií, ktoré sa na ňu vzťahujú, sú stanovené aj v článku 17 nariadenia č. 178/2002(21), ako aj v článku 98 nariadenia č. 555/2008(22), ktoré sa v prejednávanej veci priamo neuplatňujú.(23)
50.      V každom prípade článok 89 nariadenia č. 1306/2013, článok 17 ods. 2 nariadenia č. 178/2002 a článok 98 nariadenia č. 555/2008 stanovujú rovnaké právne požiadavky, pričom členským štátom v súlade so zásadou procesnej autonómie ponechávajú možnosť upraviť si správne sankcie za porušenie pravidiel predovšetkým v oblasti enologických postupov a vyžadujú, aby sankcie podľa vnútroštátneho práva, ktoré sa majú uplatňovať v prípade porušenia práva Únie, boli primerané, účinné a odrádzajúce.(24)
51.      Pokiaľ ide o príslušnú právnu úpravu, § 40 ods. 1 zákona č. 321/2004 stanovuje, že právnická osoba za správny delikt nezodpovedá, ak preukáže, že vynaložila všetko úsilie, ktoré bolo možné požadovať, aby porušeniu predmetnej povinnosti zabránila.
3.      O výklade príslušnej právnej úpravy Únie
52.      Ako som uviedol v bodoch 48 až 50 vyššie, príslušná právna úprava Únie priznáva členským štátom právomoc prijať správne sankcie za porušenie pravidiel týkajúcich sa dodržiavania enologických postupov, pričom stanovuje, aby boli tieto sankcie „primerané, účinné a odradzujúce“. Navyše druhá prejudiciálna otázka sa netýka samotných sankcií, ale procesného pravidla, ktoré v podstate v prípade, že obchodník s vínom disponuje dokumentom V I 1, obracia dôkazné bremeno, pokiaľ ide o stanovenie zodpovednosti tohto obchodníka za to, že uvádza na trh výrobok, ktorý prešiel enologickými postupmi nepovolenými právom Únie.
53.      V tejto súvislosti pripomínam, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora v prípade neexistencie pravidiel Únie v tejto oblasti prináleží vnútroštátnemu právnemu poriadku každého členského štátu, aby ich na základe zásady procesnej autonómie zaviedol, avšak pod podmienkou, že nesmú byť menej priaznivé než pravidlá, ktoré upravujú obdobné situácie podliehajúce vnútroštátnemu právu (zásada ekvivalencie), a že nesmú prakticky znemožniť alebo nadmerne sťažiť výkon práv, ktoré priznáva právo Únie (zásada efektivity).(25)
54.      Pokiaľ ide o zásadu efektivity, o ktorú ide vo veci samej, pripomínam, že podľa článku 89 ods. 4 nariadenia č. 1306/2013 v prípade porušenia pravidiel Únie v sektore vinohradníctva a vinárstva uplatnia členské štáty sankcie, ktorú sú okrem iného „účinné a odradzujúce“(26); v súlade s právom Únie je potrebné preveriť, že podmienky ich uplatňovania vrátane akéhokoľvek príslušného procesného pravidla nie sú s touto zásadou v rozpore, čoho stanovenie prináleží vnútroštátnemu súdu. Na prvý pohľad totiž vnútroštátna právna úprava, o akú ide vo veci samej, tým, že mimoriadne sťažuje, ba až znemožňuje stanovenie zodpovednosti obchodníka s vínom za porušenie pravidiel týkajúcich sa enologických postupov Únie(27), je spôsobilá ovplyvniť účinnosť sankcií stanovených touto právnou úpravou na základe uplatnenia práva Únie.
55.      S cieľom poskytnúť vnútroštátnemu súdu užitočné výkladové prvky patriace do práva Únie, ktoré mu umožnia, aby on sám rozhodol o súlade príslušnej právnej úpravy s právom Únie, v prvom rade poukážem na to, že podľa článku 56 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 607/2009 dovozca je fyzická alebo právnická osoba alebo skupina takýchto osôb usadených v Únii, ktoré preberajú zodpovednosť za uvádzanie dovezeného tovaru do obehu a sú zodpovedné predovšetkým za jeho súlad s enologickými postupmi Únie podľa článku 80 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1308/2013.
56.      Ďalej konštatujem, že výklad § 40 ods. 1 zákona č. 321/2004, nad ktorým uvažuje vnútroštátny súd, so sebou v podstate prináša presun dôkazného bremena, pokiaľ ide o stanovenie zodpovednosti obchodníka s vínom za to, že na trh uvádza výrobky, ktoré prešli enologickými postupmi nepovolenými právom Únie v zmysle článku 80 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1308/2013, pričom ide o presun, ktorý sa zakladá výlučne na osvedčení uvedenom v dokumente V I 1.(28)
57.      Napokon pripomínam, že podľa článku 90 ods. 3 nariadenia č. 1308/2013 sa toto osvedčenie predkladá na účely dovozu predmetných výrobkov a že podľa článku 47 nariadenia č. 555/2008 sa tento dokument predkladá príslušným orgánom pri spĺňaní si colných formalít vyžadovaných na prepustenie týchto výrobkov do voľného obehu. Ako som uviedol v odpovedi na prvú prejudiciálnu otázku(29), uvedené osvedčenie tak nie je koncipované na to, aby osvedčovalo dodržanie enologických postupov povolených právom Únie po celý čas uvádzania uvedených výrobkov na trh, ako sa uvádza v článku 80 ods. 2 nariadenia č. 1308/2013.
58.      Za týchto okolností pochybujem, že by presun dôkazného bremena, pokiaľ ide o zodpovednosť osoby uvádzajúcej predmetné výrobky na trh, v dôsledku ktorého dochádza k tomu, že zabezpečovanie kontroly kvality týchto výrobkov padá na plecia príslušných vnútroštátnych orgánov, pričom mimoriadne sťažuje, ba až znemožňuje stanovenie zodpovednosti tejto osoby, mohol byť založený na osvedčení, akým je osvedčenie uvedené v dokumente V I 1, ktoré osvedčuje dodržanie enologických postupov Únie v čase dovozu takého výrobku, akým je víno, ktorý je komplexný a citlivý na viaceré externé podmienky, ktoré nastávajú v čase jeho transportu alebo inej manipulácie s ním, či následných zásahov. Uskutočnenie potrebných preverení však prináleží vnútroštátnemu súdu.
59.      Z uvedených dôvodov navrhujem na druhú prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že článok 89 nariadenia č. 1306/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej obchodník, ktorý dováža víno z tretej krajiny, nie je zodpovedný za nesúlad zásielok vína, ktoré sú predmetom osvedčenia uvedeného v dokumente V I 1, s enologickými postupmi povolenými právom Únie, ak sa vnútroštátnym orgánom nepodarí vyvrátiť „domnienku súladu“, vzniknutú na základe tohto dokumentu, a to v prípade, že táto domnienka mimoriadne sťažuje, ba až znemožňuje stanovenie zodpovednosti tohto obchodníka, predovšetkým so zreteľom na to, že:
–        podľa článku 56 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 607/2009 je dovozcom fyzická alebo právnická osoba, alebo skupina takýchto osôb usadených v Únii, ktoré preberajú zodpovednosť za uvádzanie dovezeného tovaru do obehu,
–        výklad vnútroštátnej právnej úpravy, nad ktorým uvažuje vnútroštátny súd, so sebou v podstate prináša presun dôkazného bremena, pokiaľ ide o stanovenie zodpovednosti obchodníka s vínom za to, že na trh uvádza výrobky, ktoré prešli enologickými postupmi nepovolenými právom Únie, pričom ide o presun, ktorý sa zakladá výlučne na osvedčení uvedenom v dokumente V I 1,
–        toto osvedčenie nie je osobitne koncipované na to, aby zaručovalo dodržanie enologických postupov povolených právom Únie po celý čas uvádzania týchto výrobkov na trh, ako sa uvádza v článku 80 ods. 2 nariadenia č. 1308/2013.
V.      Návrh
60.      So zreteľom na vyššie uvedené úvahy navrhujem, aby Súdny dvor na prejudiciálne otázky, ktoré položil Krajský soud v Brně (Česká republika), odpovedal takto:
1.      Článok 90 ods. 3 písm. a) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, sa má vykladať v tom zmysle, že osvedčenie, ktoré je uvedené v dokumentoch V I 1, vyhotovených v zmysle článku 43 nariadenia Komisie (ES) č. 555/2008 z 27. júna 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 479/2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, pokiaľ ide o podporné programy, obchod s tretími krajinami, výrobný potenciál a kontroly vo vinárskom sektore, podľa ktorého zásielky vína dovezené do Európskej únie prešli enologickými postupmi povolenými právom Únie, nepredstavuje jednoducho len „administratívnu podmienku“ na účely vstupu vína na územie Únie a možno ho zohľadniť v rámci skutočností relevantných na účely stanovenia zodpovednosti obchodníka za to, že uviedol na trh víno, ktoré nie je v súlade s povolenými enologickými postupmi v zmysle článku 80 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1308/2013.
2.      Článok 89 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej obchodník, ktorý dováža víno z tretej krajiny, nie je zodpovedný za nesúlad zásielok vína, ktoré sú predmetom osvedčenia uvedeného v dokumente V I 1, s enologickými postupmi povolenými právom Únie, ak sa vnútroštátnym orgánom nepodarí vyvrátiť „domnienku súladu“, vzniknutú na základe tohto dokumentu, a to v prípade, že táto domnienka mimoriadne sťažuje, ba až znemožňuje stanovenie zodpovednosti tohto obchodníka, predovšetkým so zreteľom na to, že:
–      podľa článku 56 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 607/2009 je dovozcom fyzická alebo právnická osoba, alebo skupina takýchto osôb usadených v Únii, ktoré preberajú zodpovednosť za uvádzanie dovezeného tovaru do obehu,
–      výklad vnútroštátnej právnej úpravy, nad ktorým uvažuje vnútroštátny súd, so sebou v podstate prináša presun dôkazného bremena, pokiaľ ide o stanovenie zodpovednosti obchodníka s vínom za to, že na trh uvádza výrobky, ktoré prešli enologickými postupmi nepovolenými právom Únie, pričom ide o presun, ktorý sa zakladá výlučne na osvedčení uvedenom v dokumente V I 1,
–      toto osvedčenie nie je osobitne koncipované na to, aby zaručovalo dodržanie enologických postupov povolených právom Únie po celý čas uvádzania týchto výrobkov na trh, ako sa uvádza v článku 80 ods. 2 nariadenia č. 1308/2013.
1      Jazyk prednesu: francúzština.
2      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 671).
3      Nariadenie Komisie z 27. júna 2008, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 479/2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, pokiaľ ide o podporné programy, obchod s tretími krajinami, výrobný potenciál a kontroly vo vinárskom sektore (Ú. v. EÚ L 170, 2008, s. 1).
4      Týmto nariadením sa zrušilo nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1).
5      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549).
6      Táto časť sa týka „kategóri[í] vinárskych výrobkov“, medzi ktorými sa uvádza „víno“, ktoré je vymedzené ako „produkt získaný výhradne úplným alebo čiastočným alkoholovým kvasením pomletého alebo nepomletého čerstvého hrozna alebo hroznového muštu“.
7      Táto príloha sa týka „enologick[ých] postup[ov] uveden[ých] v článku 80“.
8      Tieto číselné znaky zahŕňajú okrem iného hroznový mušt a vína.
9      Toto nariadenie bolo zmenené článkom 52 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/273 z 11. decembra 2017, ktorým sa dopĺňa [nariadenie č. 1308/2013], pokiaľ ide o režim povolení na výsadbu viniča, vinohradnícky register, sprievodné doklady a certifikáciu, vstupnú a výstupnú evidenciu a povinné nahlasovanie, oznámenia a uverejňovanie oznamovaných informácií, a ktorým sa dopĺňa nariadenie [č. 1306/2013], pokiaľ ide o príslušné kontroly a sankcie, a ktorým sa menia nariadenia Komisie (ES) č. 555/2008, (ES) č. 606/2009 a (ES) č. 607/2009 a zrušuje nariadenie Komisie (ES) č. 436/2009 a delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/560 (Ú. v. EÚ L 58, 2018, s. 1). Toto ustanovenie zrušilo všetky nižšie citované ustanovenia nariadenia č. 555/2008, ktoré sa však naďalej uplatňujú ratione temporis vo veci samej.
10      Nariadenie Rady z 29. apríla 2008 o spoločnej organizácii trhu s vínom, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 3/2008 a zrušujú nariadenia (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (Ú. v. EÚ L 148, 2008, s. 1). Toto nariadenie bolo zrušené nariadením Rady (ES) č. 491/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. ES L 154, 2009, s. 1). Podľa článku 3 ods. 1 druhého pododseku nariadenia č. 491/2009 sa odkazy na nariadenie č. 479/2008 považujú za odkazy na nariadenie č. 1234/2007, ktoré bolo zase zmenené nariadením č. 1308/2013.
11      Článok 82 nariadenia č. 479/2008 bol nahradený článkom 158a nariadenia č. 1234/2007, ktorý bol zase nahradený článkom 90 nariadenia č. 1308/2013.
12      Nariadenie Komisie z[o] 14. júla 2009, ktorým sa ustanovujú určité podrobné pravidlá vykonávania nariadenia č. 479/2008, pokiaľ ide o chránené označenia pôvodu a zemepisné označenia, tradičné pojmy, označovanie a obchodnú úpravu určitých vinárskych výrobkov (Ú. v. EÚ L 193, 2009, s. 60). Toto nariadenie bolo zrušené delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2019/33 zo 17. októbra 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie č. 1308/2013, pokiaľ ide o žiadosti o ochranu označení pôvodu, zemepisných označení a tradičných pojmov v sektore vinohradníctva a vinárstva, námietkové konanie, obmedzenie používania, zmeny špecifikácií výrobkov, zrušenie ochrany a označovanie a obchodnú úpravu (Ú. v. EÚ L 9, 2019, s. 2). Vzhľadom na dátum skutkových okolností, o aké ide vo veci samej, sa však nariadenie č. 607/2009 na túto vec naďalej uplatňuje.
13      Toto ustanovenie je súčasťou kapitoly IV tohto nariadenia, nazvanej „Označovanie etiketou a obchodná úprava“, v jej oddiele 1 s názvom „Povinné údaje“.
14      Článok 59 tohto nariadenia, nazvaný „Povinné údaje“, stanovoval vo svojom odseku 1 písm. e) a f) okrem iného to, že označenie a prezentácia vína, ktoré sa uvádza na trh v Únii alebo je určené na vývoz, obsahuje povinné údaje, ktorým je po prvé údaj o fľašovateľovi alebo v prípade šumivého vína, sýteného šumivého vína, akostného šumivého vína alebo akostného aromatického šumivého vína meno/názov výrobcu alebo predajcu, ako aj po druhé v prípade dovážaných vín údaj o dovozcovi. Článok 59 uvedeného nariadenia bol bez toho, aby bol zmenený, nahradený článkom 118y nariadenia č. 1234/2007, ktorý bol zase nahradený článkom 119 nariadenia č. 1308/2013.
15      Nariadenie Rady z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307), zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (modernizovaný Colný kódex) (Ú. v. EÚ L 145, 2008, s. 1), ktoré bolo zase zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1).
16      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín (Ú. v. ES L 31, 2002, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463).
17      Poukazujem na to, že právna úprava Únie týkajúca sa dokumentu V I 1 jasne nerozlišuje medzi používaním tohto dokumentu jednak na účely dovozu predmetných výrobkov a jednak na účely ich prepustenia do voľného obehu. Hoci článok 90 ods. 3 nariadenia č. 1308/2013 okrem iného stanovuje, že dovoz vín podlieha predloženiu osvedčenia a správy o analýze, ktoré sú podľa článkov 40 a 43 nariadenia č. 555/2008 predmetom dokumentu V I 1, článok 47 tohto nariadenia spresňuje, že tento dokument sa predkladá príslušným orgánom pri spĺňaní si colných formalít vyžadovaných na prepustenie zásielky, na ktorú sa vzťahuje, do voľného obehu.
18      Podľa článku 56 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 607/2009 na účely uplatňovania okrem iného článku 59 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 479/2008 [ktorý v súčasnosti zodpovedá článku 119 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 1308/2013 – pozri poznámku pod čiarou 14 vyššie], „dovozca“ je „fyzická alebo právnická osoba alebo skupina takýchto osôb usadených v [Únii], ktoré preberajú zodpovednosť za uvádzanie [dovezeného] tovaru… do obehu“ (kurzívou zvýraznil generálny advokát).
19      Napríklad domnievam sa, že hoci osvedčenie uvedené v tomto dokumente môže mať určitú relevantnosť na účely preverenia toho, či dovozca vynaložil primeranú náležitú starostlivosť v čase prepustenia zásielky vína, na ktorú sa toto osvedčenie vzťahuje, do voľného obehu, nie je to tak po tom, ako bol tento výrobok predmetom prevozu alebo manipulácie, či dokonca v prípade, že už od dovozu tohto výrobku uplynul určitý čas.
20      Česká vláda sa odvoláva predovšetkým na pokutu uloženú tejto spoločnosti v priebehu roka 2014 za dovezené vína a na skutočnosť, že ústredný inšpektorát vyjadril pochybnosti, pokiaľ ide o kvalitu určitých dovezených vín, extrémne nízku kúpnu cenu predmetných výrobkov a „nejasné“ podmienky predaja v rámci toho, ako sa tieto výrobky pred maloobchodným predajom prevádzali medzi dvomi spoločnosťami riadenými rovnakými osobami.
21      Tento článok stanovuje jednak vo svojom odseku 1, že prevádzkovatelia potravinárskych podnikov zabezpečia dodržiavanie požiadaviek potravinového práva, ktoré sa týkajú ich činností, a budú overovať, či sa také požiadavky plnia, a jednak vo svojom odseku 2, že členské štáty budú okrem iného monitorovať a overovať, či prevádzkovatelia plnia na nich sa uplatňujúce požiadavky a ustanovia pravidlá o opatreniach a pokutách uplatniteľných na porušenia týchto pravidiel, pričom spresňuje, že opatrenia a pokuty musia byť „účinné, primerané a odrádzajúce“.
22      Tento článok ukladá členským štátom okrem iného povinnosť zabezpečiť na vnútroštátnej úrovni uplatňovanie sankcií v súvislosti s nesúladom s požiadavkami ustanovenými v nariadení č. 479/2008, v súčasnosti nahradenom nariadením č. 1308/2013 (pozri poznámku pod čiarou 10 vyššie), ktoré sú „účinné, primerané a odradzujúce“, aby poskytovali primeranú ochranu finančných záujmov Únie.
23      Pokiaľ ide o článok 17 nariadenia č. 178/2002, Súdny dvor už rozhodol, že tento článok predstavuje všeobecné pravidlo v oblasti potravín, ktoré sa uplatňuje, len pokiaľ právo Únie nestanovuje osobitné pravidlá pre určité kategórie potravín (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. júna 2005, HLH Warenvertrieb a Orthica, C‑211/03, C‑299/03 a C‑316/03 až C‑318/03, EU:C:2005:370, body 36 až 39). Článok 89 nariadenia č. 1306/2013 pritom podľa môjho názoru takéto pravidlo predstavuje. Pokiaľ ide o nariadenie č. 555/2008, ako vyplýva z jeho článku 1, ustanovujú sa ním vykonávacie predpisy týkajúce sa uplatňovania určitých ustanovení nariadenia č. 479/2008, medzi ktoré nepatrí článok 27 ods. 4 tohto nariadenia, ktorý bol v podstate nahradený článkom 80 ods. 2 nariadenia č. 1308/2013 (pozri poznámku pod čiarou 10 vyššie).
24      Citujem tiež odôvodnenie 39 nariadenia č. 1306/2013, v ktorom sa okrem iného uvádza, že v prípade porušenia právnych predpisov v oblasti poľnohospodárstva, keď podrobné pravidlá o správnych sankciách nie sú stanovené v právnych aktoch Únie, by členské štáty mali uložiť vnútroštátne sankcie, ktoré by mali byť účinné, odrádzajúce a primerané.
25      Pozri rozsudok z 21. januára 2016, Eturas a i. (C‑74/14, EU:C:2016:42, bod 32 a citovanú judikatúru).
26      Spresňujem, že o požiadavku, aby boli tieto sankcie aj „primerané“ v zmysle tohto ustanovenia, v prejednávanej veci nejde.
27      „Domnienka súladu“, ktorá vzniká na základe dokumentu V I 1, by sa totiž dala vykladať v tom zmysle, že podľa § 40 ods. 1 zákona č. 321/2004 právnická osoba, ktorá týmto dokumentom disponuje, vynaložila všetko úsilie, ktoré bolo možné požadovať, aby zabránila porušeniu článku 80 ods. 2 nariadenia č. 1308/2013, a za delikt podľa tohto ustanovenia tak nezodpovedá. V takejto situácii, hoci pre príslušný orgán v zásade nie je nemožné, aby sám uskutočnil analýzy na účely preverenia súladu vína s enologickými postupmi povolenými právom Únie, bolo by pre tento orgán takmer nemožné preukázať zodpovednosť obchodníka s vínom v prípade, že tento obchodník nepostupoval v súlade s týmito postupmi.
28      Uvedené by mohlo mať za dôsledok to, že osoba uvádzajúca výrobok na trh, ktorá získala takéto osvedčenie, by nebola povinná uskutočňovať kontroly, ktorých zabezpečovanie by mali na starosti výlučne vnútroštátne orgány.
29      Pozri body 38 až 42 vyššie.