62005CJ0375_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑375/05,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Bundesverwaltungsgericht (Německo) ze dne 23. srpna 2005, došlým Soudnímu dvoru dne 12. října 2005, v řízení
Erhard Geuting
proti
Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen für den Bereich Landwirtschaft,
SOUDNÍ DVŮR (první senát),
ve složení P. Jann, předseda senátu, R. Schintgen, A. Borg Barthet (zpravodaj), M. Ilešič a E. Levits, soudci,
generální advokát: P. Mengozzi,
vedoucí soudní kanceláře: R. Grass,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za E. Geutinga F. Schulzem, Rechtsanwalt,
– za Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen für den Bereich Landwirtschaft, nyní Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen, M. Güntherem, jako zmocněncem,
– za belgickou vládu L. Van den Broeck, jako zmocněnkyní,
– za Komisi Evropských společenství C. Cattabriga a F. Erlbacherem, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 4a třetí odrážky bodu ii) nařízení Rady (EHS) č. 805/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (Úř. věst. L 148, s. 24), ve znění nařízení Rady (ES) č. 2222/96 ze dne 18. listopadu 1996 (Úř. věst. L 296, s. 50, dále jen „nařízení č. 805/68“), týkajícího se nahrazení krav bez tržní produkce mléka, jakož i čl. 33 odst. 2 a 4 nařízení Komise (EHS) č. 3886/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimům prémií podle nařízení č. 805/68 a zrušují nařízení (EHS) č. 1244/82 a nařízení (EHS) č. 714/89 (Úř. věst. L 391, s. 20), ve znění nařízení Komise (ES) č. 2311/96 ze dne 2. prosince 1996 (Úř. věst. L 313, s. 9, dále jen „nařízení č. 3886/92“), týkajícího se převedení nároků na prémii do vnitrostátní rezervy.
2. Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi E. Geutingem a Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen für den Bereich Landwirtschaft (předseda zemědělské komory Severního Porýní-Vestfálska pro zemědělskou část), který se stal Direktor der Landwirtschaftskammer Nordrhein-Westfalen (předseda zemědělské komory Severního Porýní-Vestfálska), ohledně žádosti o prémii na krávy bez tržní produkce mléka podané E. Geutingem pro hospodářský rok 1998.
Právní rámec
3. Článek 4a třetí odrážka nařízení č. 805/68 definuje pojem „kráva bez tržní produkce mléka“ takto:
„i) kráva masného plemene nebo kráva křížená s masným plemenem, která je součástí stáda, jež je určeno k produkci masných telat,
a
ii) březí jalovice splňující stejné podmínky, která nahrazuje krávu bez tržní produkce mléka.“ (neoficiální překlad)
4. Článek 4d odst. 5 první pododstavec nařízení č. 805/68 stanoví:
„Prémie se poskytuje producentovi, který během dvanácti měsíců ode dne podání žádosti nedodává mléko ani mléčné výrobky ze svého zemědělského podniku a který chová během nejméně šesti po sobě jdoucích měsíců ode dne podání žádosti počet krav bez tržní produkce mléka nejméně stejný, jako je počet krav, na něž žádá prémii.“ (neoficiální překlad)
5. Článek 4f odst. 1, 2 a 4 nařízení č. 805/68 stanoví:
„1. Každý členský stát vytvoří počáteční vnitrostátní rezervu ve výši nejméně 1 % a nejvýše 3 % celkového počtu zvířat, na něž byla poskytnuta producentům, jejichž zemědělské podniky se nacházejí na jejich území, prémie na krávy bez tržní produkce mléka pro referenční hospodářský rok. […]
2. Členské státy použijí své vnitrostátní rezervy k tomu, aby v rozsahu těchto rezerv uspokojily nároky zejména dále uvedených producentů:
a) producentů, kteří předložili žádost o prémii před 1. lednem 1993 a kteří uspokojivě prokázali příslušnému orgánu, že použití individuálních stropů podle čl. 4d odst. 2 by ohrozilo životaschopnost jejich zemědělského podniku s ohledem na uskutečnění investičního programu v odvětví hovězího a telecího masa přijatého před 1. lednem 1993;
b) producentů, kteří předložili žádost o prémii pro referenční rok, která v důsledku zvláštních přírodních podmínek neodpovídá skutečné situaci, která vznikla v předcházejících letech;
c) producentů, kteří pravidelně předkládali žádosti o prémii, aniž by nicméně předložili žádost pro referenční rok;
d) producentů, kteří předložili žádost o prémii poprvé v průběhu roku následujícího po referenčním roce nebo v následujících letech;
e) producentů, kteří nabyli část pozemku, jež byl předtím jinými producenty využíván k chovu hovězího a telecího dobytka;
[...]
4. Postupem podle článku 27 Komise stanoví prováděcí pravidla k tomuto článku.
Tímtéž postupem se přijímají:
– opatření pro případ, že členský stát vnitrostátní rezervu nevyužije,
– opatření týkající se individuálních nároků nevyužitých v roce 1997 a 1998, které byly převedeny do vnitrostátní rezervy,
– přechodná opatření nezbytná pro usnadnění přechodu od předchozího režimu k režimu stanovenému tímto nařízením a zejména opatření týkající se producentů, kterým byla poskytnuta prémie na krávy bez tržní produkce mléka poprvé pro hospodářský rok 1991 nebo 1992 v případě, že tento rok následoval hned po referenčním roce vybraném dotčeným členským státem.“ (neoficiální překlad)
6. Článek 33 nařízení č. 3886/92 obsahuje prováděcí ustanovení týkající se vnitrostátní rezervy upravené v článku 4f nařízení č. 805/68. Uvedený článek 33 zní takto:
„1. Producent disponující nároky je může využívat pro svoji potřebu nebo je může dočasně postoupit jinému producentovi.
2. Pokud producent nevyužije v každém roce alespoň 70 % svých nároků, převede se nevyužitá část do vnitrostátní rezervy, s výjimkou případů, kdy jde o:
– producenta disponujícího maximálně sedmi nároky na prémii. Když tento producent nevyužije alespoň 70 % svých nároků během každého ze dvou po sobě následujících kalendářních roků, část nevyužitá v posledním kalendářním roce se převede do vnitrostátní rezervy,
– producenta, který se účastní extenzifikačního programu uznaného Komisí,
– producenta, který se účastní programu předčasného odchodu do důchodu uznaného Komisí, v němž převod nebo dočasné postoupení nároků není povinné
nebo
– mimořádné a řádně odůvodněné případy.
[…]
4. Procentuální podíl 70 % stanovený v odstavci 2 a v odst. 3 prvním pododstavci se pro hospodářské roky 1997 a 1998 nahrazuje procentuálním podílem 90 %. V tomto případě nároky převedené do vnitrostátní rezervy nemohou být přerozděleny pro hospodářské roky 1998 a 1999.“ (neoficiální překlad)
7. Článek 10 nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k integrovanému administrativnímu a kontrolnímu systému pro některé režimy podpor Společenství (Úř. věst. L 391, s. 36), stanoví základ pro výpočet prémií, pro něž existuje individuální omezení, jakož i snížení těchto prémií v určitých případech. Tento článek stanoví:
„[...]
2. Je-li zjištěno, že počet zvířat uvedených v žádosti o podporu převyšuje počet zvířat zjištěných při kontrole, je výše podpory vypočítána na základě počtu zjištěných zvířat. [...]
[...]
4. Hovězí a telecí dobytek je zohledněn pouze tehdy, pokud se jedná o dobytek, který je určen v žádosti o podporu nebo v případě použití odstavce 3, o dobytek určený v registru.
Nicméně kráva bez tržní produkce mléka ohlášená pro účely prémie může být nahrazena jinou krávou bez tržní produkce mléka nebo jeden kus hovězího či telecího dobytka ohlášený pro účely [vyrovnávací] dávky stanovené nařízením (EHS) č. 2328/91 může být nahrazen jiným kusem hovězího či telecího dobytka za podmínky, že k tomuto nahrazení dojde ve lhůtě dvaceti dnů ode dne, kdy tato kráva nebo tento kus hovězího či telecího dobytka opustily zemědělský podnik, a že toto nahrazení bylo zapsáno do zvláštního registru nejpozději třetí den po tomto nahrazení.“ (neoficiální překlad)
8. Podle článku 1 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 340):
„Pro účely ochrany finančních zájmů Evropských společenství se přijímají obecná pravidla týkající se stejnorodých kontrol a správních opatření a sankcí postihujících nesrovnalosti s ohledem na právo Společenství.
2. ‚Nesrovnalostí‘ se rozumí jakékoli porušení právního předpisu Společenství vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Společenství nebo rozpočty Společenstvím spravované, a to buď snížením nebo ztrátou příjmů z vlastních zdrojů vybíraných přímo ve prospěch Společenství, nebo formou neoprávněného výdaje.“
9. Článek 1 nařízení Komise (EHS) č. 1244/82 ze dne 19. května 1982 o prováděcích pravidlech k režimu prémií na zachování stáda krav bez tržní produkce mléka (Úř. věst. L 143, s. 20), ve znění nařízení Komise (EHS) č. 2079/90 ze dne 20. července 1990 (Úř. věst. L 190, s. 15, dále jen „nařízení č. 1244/82“), zní takto:
„Žádosti o prémii na zachování stáda krav bez tržní produkce mléka se předloží v období mezi 15. červnem a 31. lednem následujícího roku příslušnému orgánu určenému každým členským státem pro krávy bez tržní produkce mléka chované ke dni předložení žádosti. Členské státy nicméně mohou v rámci tohoto období určit jedno nebo několik období pro předložení žádostí.
Počet krav, které se zohlední pro poskytnutí prémie, je stejný jako počet krav bez tržní produkce mléka nebo je nižší, bez zahrnutí březích jalovic přítomných v zemědělském podniku v den předložení žádosti.
V průběhu období od 15. června do 31. ledna následujícího roku může jeden producent předložit pouze jednu žádost.“ (neoficiální překlad)
Skutkový stav a předběžné otázky
10. Dne 20. dubna 1998 žalobce v původním řízení podal žádost o prémii na krávy bez tržní produkce mléka pro hospodářský rok 1998 pro celkem 64 krav bez tržní produkce mléka, přičemž uvedl, že jeho individuální strop je 65,3 nároků na prémii. Čtyřicet sedm z těchto zvířat byly nesporně krávy bez tržní produkce mléka. Sedmnáct z nich byly březí jalovice, které žalobce v původním řízení uvedl ve své žádosti jako zvířata určená k nahrazení krav bez tržní produkce mléka.
11. Z těchto 17 březích jalovic již bylo 10 žalobcem v původním řízení v průběhu retenčního období předcházejícího roku označeno za zvířata určená k nahrazení krav bez tržní produkce mléka, která opustila jeho stádo dne 21. října 1997. Sedm ostatních mělo nahradit krávy bez tržní produkce mléka, které opustily stádo dne 21. ledna 1998 a 17. dubna 1998. Třináct z těchto březích jalovic se otelilo před 15. květnem 1998, dnem, kdy uplynula lhůta stanovená pro podání žádosti o prémii.
12. Rozhodnutím ze dne 3. května 1999 žalovaný v původním řízení snížil individuální strop nároků žalobce v původním řízení na prémii na 47 krav bez tržní produkce mléka, s platností od 10. června 1998, přičemž uvedl, že březí jalovice nemohou být uznány za krávy bez tržní produkce mléka. Podle něho žalobce v původním řízení nevyužil v roce 1998 alespoň 90 % svých nároků na prémii, takže nevyužitá část zmíněných nároků musela být převedena do vnitrostátní rezervy.
13. Rozhodnutím ze dne 23. srpna 2001 žalovaný v původním řízení zcela zamítl žádost o prémii žalobce v původním řízení pro hospodářský rok 1998 a vyžadoval vrácení zálohy zaplacené z tohoto titulu, navýšené o úroky, z důvodu, že rozdíl mezi počtem uvedených zvířat a počtem zjištěných zvířat převyšoval 20 %.
14. Stížnosti podané žalobcem v původním řízení byly zamítnuty rozhodnutími žalovaného v původním řízení ze dne 5. listopadu 1999 a 11. ledna 2002. Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud), kterému byly předloženy žaloby proti těmto rozhodnutím, se rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru tyto předběžné otázky:
„1) [K] výkladu čl. 4a třetí odrážky bodu. ii) [nařízení č. 805/68]:
a) Je březí jalovice krávou bez tržní produkce mléka ve smyslu oddílu 1 nařízení [č. 805/68] pouze tehdy, nahrazuje-li krávu bez tržní produkce mléka, pro kterou byla podána žádost o prémii?
b) Je březí jalovice krávou bez tržní produkce mléka ve smyslu oddílu 1 zmíněného nařízení tehdy, nahradila-li v předcházejícím hospodářském roce krávu bez tržní produkce mléka, pro kterou byla podána žádost o prémii, a byla-li uznána za krávu, na kterou se prémie vztahuje?
c) Bude se na březí jalovici, pro kterou byla podána žádost o prémii, vztahovat prémie tehdy, pokud se ještě před uplynutím lhůty pro podání žádosti otelí?
2) [K výkladu] čl. 33 odst. 2 a 4 [nařízení č. 3886/92]:
a) Je třeba mít za to, že producent nevyužil své nároky na prémii v hospodářském roce, pokud sice požádal o tuto prémii, ale jeho žádost byla zamítnuta z důvodu, že na dotčená zvířata se prémie nevztahuje?
Platí to také tehdy, pokud neexistuje žádná indicie o podání žádosti za účelem zneužití?
Byla by tato situace slučitelná se zásadou proporcionality práva Společenství?
b) Má být čl. 33 odst. 2 [nařízení č. 3886/92] vykládán v tom smyslu, že v takových případech, jako je projednávaný případ, chovateli zůstanou zachovány nároky na prémii z důvodu, že se jedná o mimořádný a (řádně odůvodněný) případ?
c) Mají být nároky na prémii, které byly chovateli odebrány na základě čl. 33 odst. 4 [nařízení č. 3886/92] z důvodu, že zmíněný chovatel v hospodářském roce 1998 sice využil alespoň 70 % svých nároků, ale méně než 90 % z nich, obnoveny přednostně tomuto chovateli po uplynutí dvouleté doby vyloučení?“
K předběžným otázkám
K první otázce písm. a)
15. Touto otázkou se předkládající soud táže, zda březí jalovice je krávou bez tržní produkce mléka ve smyslu čl. 4a třetí odrážky bodu ii) nařízení č. 805/68 pouze tehdy, pokud nahrazuje krávu bez tržní produkce mléka, pro niž byla podána žádost o prémii.
16. Je třeba nejdříve poznamenat, že podle tohoto ustanovení může být za krávu bez tržní produkce mléka ve smyslu zmíněného ustanovení považována pouze březí jalovice, která nahrazuje krávu bez tržní produkce mléka. Toto ustanovení nicméně neupřesňuje, zda se nahrazení musí týkat krávy bez tržní produkce mléka již uvedené v žádosti o prémii, nebo zda se může týkat jakékoliv krávy bez tržní produkce mléka pocházející ze stáda dotčeného chovatele.
17. Naopak čl. 10 odst. 4 nařízení č. 3887/92 výslovně stanoví, že může být zohledněn pouze hovězí a telecí dobytek určený v žádosti o podporu, přičemž upřesňuje, že tato zvířata mohou být nahrazena jinými za podmínky, že k tomuto nahrazení dojde ve lhůtě dvaceti dnů ode dne, kdy opustila zemědělský podnik, a že toto nahrazení bylo nejpozději do tří dnů zapsáno do zvláštního registru. Není proto možné, aby březí jalovice nahradila krávu bez tržní produkce mléka, která nebyla určena v žádosti o prémii.
18. Pokud jde o datum nahrazení, předkládající soud správně uvádí, že znění čl. 4a třetí odrážky nařízení č. 805/68 neupřesňuje, zda k tomuto nahrazení musí nezbytně dojít po podání žádosti o prémii, nebo zda k němu může dojít také v předchozím období. Pozdější vývoj práva Společenství použitelného v této oblasti nicméně přinesl určitá objasnění v tomto ohledu. Článek 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (Úř. věst. L 160, s. 21; Zvl. vyd. 03/25, s. 339), které nahradilo ode dne 1. ledna 2000 nařízení č. 805/68, tak umožňuje napříště poskytnutí prémie jak pro krávy bez tržní produkce mléka, tak pro březí jalovice. Přitom ze sedmého bodu odůvodnění nařízení č. 1254/1999 vyplývá, že zákonodárce zamýšlel více zpřístupnit režim prémií chovatelům rozšířením poskytování prémie na krávy bez tržní produkce mléka i na jalovice, které splňují stejné požadavky na chov jako krávy bez tržní produkce mléka. Vzhledem k tomu, že výslovným cílem nových právních předpisů je změnit dřívější předpisy tím, že umožní, aby se na jalovice vztahovala žádost o prémii, je možné z toho vyvodit, že tomu tak nebylo za platnosti dřívějších právních předpisů, které jsou použitelné ve věci v původním řízení.
19. Výklad čl. 4a třetí odrážky bodu ii) nařízení č. 805/68, podle něhož březí jalovice nemohou být bez dalšího předmětem žádosti o prémii, je rovněž potvrzen dřívějším právem. Prémie na krávu bez tržní produkce mléka byla zavedena nařízením Rady (EHS) č. 1357/80 ze dne 5. června 1980, kterým se zavádí režim prémií na zachování stáda krav bez tržní produkce mléka (Úř. věst. L 140, s. 1), které bylo doplněno nařízením č. 1244/82. Článek 1 odst. 1 druhý pododstavec tohoto posledně uvedeného nařízení uvádí, že „počet krav, které se zohlední pro poskytnutí prémie, je stejný jako počet krav bez tržní produkce mléka, bez zahrnutí březích jalovic, přítomných v zemědělském podniku v den předložení žádosti“. Podle tohoto ustanovení žádost o prémii na krávy bez tržní produkce mléka nemůže být podána pro březí jalovice. Poté nařízení č. 3886/92 zrušilo nařízení č. 1244/82, přičemž v podstatě převzalo režim prémií na krávy bez tržní produkce mléka, tak jak vyplýval z nařízení č. 1244/82. Sedmý bod odůvodnění nařízení č. 3886/92 totiž v tomto ohledu ukazuje na vůli zákonodárce Společenství nadále používat pravidla správy, která byla platná již za dřívějšího režimu prémií na krávy bez tržní produkce mléka. Byly nicméně vědomě provedeny určité změny, jako změna týkající se plemen, na něž se může vztahovat prémie. Vzhledem k tomu, že mezi těmito změnami není ustanovení týkající se toho, že prémie se nemůže vztahovat na březí jalovice, je možné z toho vyvodit, že v té době zákonodárce Společenství neměl v úmyslu toto pravidlo měnit.
20. Z vývoje práva Společenství použitelného v této oblasti tak vyplývá, že k tomu, aby mohla být březí jalovice považována za krávu bez tržní produkce mléka ve smyslu čl. 4a třetí odrážky bodu ii) nařízení č. 805/68, musí dojít k nahrazení po podání žádosti o prémii.
21. Je tedy namístě na první otázku písm. a) odpovědět tak, že čl. 4a třetí odrážka bod ii) nařízení č. 805/68 musí být vykládán v tom smyslu, že březí jalovice může být považována za krávu bez tržní produkce mléka ve smyslu oddílu I tohoto nařízení pouze tehdy, pokud po podání žádosti o prémii pro hospodářský rok nahrazuje krávu bez tržní produkce mléka, která je uvedená v této žádosti.
K první otázce písm. b)
22. Touto otázkou se předkládající soud táže, zda březí jalovice je krávou bez tržní produkce mléka ve smyslu nařízení č. 805/68 tehdy, nahradila-li v předcházejícím hospodářském roce krávu bez tržní produkce mléka, pro kterou byla podána žádost o prémii, a byla-li uznána za krávu, na kterou se tato prémie vztahuje.
23. Podle žalovaného v původním řízení je třeba odpovědět na uvedenou otázku záporně. Má totiž za to, že kladná odpověď by znamenala, že nahrazení je trvalým stavem až do doby, než se březí jalovice otelí, a to i kdyby mezitím začal nový hospodářský rok.
24. Analýza žalovaného v původním řízení musí být nicméně odmítnuta, protože je založena na příliš úzkém pohledu na případy, na něž se vztahuje tato předběžná otázka. Vzhledem k tomu, že doba březosti trvá u hovězího dobytka devět měsíců, je totiž možné, aby březí jalovice nahradila krávu bez tržní produkce mléka na konci hospodářského roku a v průběhu následujícího hospodářského roku, jelikož se ještě stále neotelila, nahradila znovu jinou krávu bez tržní produkce mléka, která je uvedena v žádosti o prémii pro tento druhý hospodářský rok.
25. V tomto ohledu Komise správně uvedla, že pouhá skutečnost, že žalobce v původním řízení označil některé březí jalovice za zvířata určená k nahrazení pro rok 1997, nevylučuje, aby tyto březí jalovice mohly znovu nahradit v roce 1998 krávy bez tržní produkce mléka, takže je třeba ověřit, zda zmíněné jalovice v roce 1998 splňovaly podmínky pro to, aby znovu nahradily krávy bez tržní produkce mléka. Nic v použitelných ustanoveních totiž nenaznačuje, že tatáž březí jalovice nemůže nahradit krávy bez tržní produkce mléka ve dvou po sobě následujících hospodářských rocích, pokud splňuje pro tento účel všechny podmínky, a zvláště podmínky uvedené v rámci odpovědi na první otázku písm. a).
26. Na první otázku písm. b) je tudíž třeba odpovědět tak, že březí jalovice, která nahradila v hospodářském roce krávu bez tržní produkce mléka, pro kterou byla podána žádost o prémii a jež byla uznána za krávu, na kterou se tato prémie vztahuje, může být považována za krávu bez tržní produkce mléka ve smyslu čl. 4a třetí odrážky bodu ii) nařízení č. 805/68, pokud následující rok splňuje podmínky pro to, aby znovu nahradila krávu bez tržní produkce mléka.
K první otázce písm. c)
27. Touto otázkou se předkládající soud táže, zda čl. 4a třetí odrážka bod ii) nařízení č. 805/68 musí být vykládán v tom smyslu, že na březí jalovici, pro kterou byla podána žádost o prémii, se bude vztahovat prémie tehdy, pokud se ještě před uplynutím lhůty pro podání žádosti otelí.
28. Žalobce v původním řízení uplatňuje, že třináct březích jalovic, které se otelily před uplynutím této lhůty dne 15. května 1998, musí být uznány za březí jalovice, na které se vztahuje prémie, protože skutečnost, že podal svou žádost dříve, a sice 20. dubna 1998, mu nemůže být na újmu.
29. Je tedy třeba určit, zda zvířata, pro něž byla podána žádost o prémii, musí mít všechny znaky požadované pro to, aby se na ně mohla vztahovat prémie, zvláště znak, že v době podání žádosti o prémii již nejsou březími jalovicemi, ale kravami bez tržní produkce mléka, nebo zda stačí, aby splňovala tyto podmínky v den konečného termínu pro podání žádosti. V tento den již totiž bylo třináct zvířat dotčených ve věci v původním řízení kravami bez tržní produkce mléka.
30. V tomto ohledu je třeba nejdříve uvést, že Soudní dvůr rozhodl, že integrovaný administrativní a kontrolní systém zavedený nařízením č. 3887/92 vyžaduje, aby informace poskytnuté žadatelem o podporu byly úplné a správné od začátku proto, aby mohl předložit správnou žádost o poskytnutí vyrovnávacích plateb a aby se vyhnul tomu, že mu budou uloženy sankce. Při předložení žádosti o podporu je zemědělský podnikatel povinen uvést zvířata, která splňují jednotlivé podmínky uložené právními předpisy Společenství pro poskytnutí uvedené podpory (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 16. května 2002, Schilling a Nehring, C‑63/00, Recueil, s. I‑4483, body 34 a 33).
31. Kromě toho čl. 4d odst. 5 nařízení č. 805/68 upřesňuje, že prémie se poskytuje producentovi, který během dvanácti měsíců ode dne podání žádosti nedodává mléko ani mléčné výrobky ze svého zemědělského podniku a který chová během nejméně šesti po sobě jdoucích měsíců ode dne podání žádosti počet krav bez tržní produkce mléka nejméně stejný, jako je počet krav, pro něž žádá prémii. Vzhledem k tomu, že podání žádosti o prémii určuje začátek retenčního období a že počet krav bez tržní produkce mléka je určen podle stavu v tomto okamžiku, musí zvířata splňovat všechny znaky nezbytné k tomu, aby se na ně vztahovala prémie, k tomuto dni.
32. Konečně v souladu s čl. 41 odst. 2 nařízení č. 3886/92 může členský stát stanovit, že producent může znovu podat žádost o prémii pro novou krávu bez tržní produkce mléka v rozsahu jeho individuálního stropu ve lhůtě stanovené pro podání takové žádosti. Přitom bez ohledu na otázku, zda Spolková republika Německo využila této možnosti, ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že v projednávaném případě měl žalobce v původním řízení možnost podat žádost o prémii poté, co se březí jalovice otelily, ale před uplynutím lhůty pro podání této žádosti, tak aby taková žádost splňovala podmínky požadované pro udělení nároků na prémii.
33. Je proto namístě na první otázku písm. c) odpovědět tak, že čl. 4a třetí odrážka bod ii) nařízení č. 805/68 musí být vykládán v tom smyslu, že na březí jalovici, pro kterou byla podána žádost o prémii, se prémie nevztahuje, pokud se otelila před uplynutím lhůty stanovené pro podání uvedené žádosti.
K druhé otázce písm. a)
34. Podstatou této otázky předkládajícího soudu, která se týká výkladu čl. 33 odst. 2 a 4 nařízení č. 3886/92 je, zda nároky na prémii producenta musí být považovány za využité, pokud producent sice požádal o prémii, ale jeho žádost byla zamítnuta z důvodu, že na dotčená zvířata se prémie nevztahuje. Podpůrně se ptá, zda případná záporná odpověď platí i pro případ, že neexistuje žádná indicie o podání dotčené žádosti za účelem zneužití, a v případě kladné odpovědi, zda je taková situace v souladu se zásadou proporcionality.
35. Žalobce v původním řízení podal totiž žádost o prémii na krávy bez tržní produkce mléka pro 64 zvířat, prémie mu nicméně byla přiznána pouze pro 47 z nich, což představuje méně než 90 % nároků, kterými disponoval. Vyvstává tudíž otázka, zda podáním své žádosti využil své nároky na prémii pro všech 64 zvířat, nebo zda, jak tvrdí žalovaný v původním řízení, u 17 z nich se jednalo pouze o pokus využít zmíněné nároky, takže jsou splněny podmínky stanovené v čl. 33 odst. 2 a 4 nařízení č. 3886/92, a nároky musí být v důsledku toho převedeny do vnitrostátní rezervy.
36. V tomto ohledu je třeba uvést, že devátý bod odůvodnění nařízení č. 3886/92 uvádí, že „s ohledem na regulační účinek na trh, který má režim individuálních stropů, je třeba stanovit, že nároky na prémie, které nevyužil jejich držitel v průběhu určitého období, budou převedeny do vnitrostátní rezervy“ (neoficiální překlad) . Kromě toho čtvrtý bod odůvodnění nařízení Komise (EHS) č. 1864/95 ze dne 26. července 1995, kterým se mění nařízení č. 3886/92 (Úř. věst. L 177, s. 28), z nějž vyplývají odstavce 1 až 3 článku 33 nařízení č. 3886/92, stanoví záměr „zajistit lepší mobilizaci disponibilních nebo nevyužitých nároků na prémii“ (neoficiální překlad) . Cílem systému převádění nevyužitých nároků do vnitrostátní rezervy je tedy, aby všechny stávající nároky na prémii byly skutečně využity, s cílem zabránit tomu, aby tyto nároky někteří producenti, kteří je nevyužijí okamžitě, hromadili, a bránili tak ostatním producentům v jejich využití. Držené nároky na prémii tak musí odpovídat skutečné a aktuální situaci zemědělského podniku.
37. V době podání žádosti o prémii přitom není možné vědět, zda situace popsaná v žádosti skutečně odpovídá situaci zemědělského podniku. Kromě toho k tomu, aby nároky na prémii byly využity, je třeba, aby situace zemědělského podniku splňovala podmínky požadované pro poskytnutí této prémie, což si žádá posouzení ze strany příslušných vnitrostátních orgánů. V takovém kontextu, jako je kontext sporu v původním řízení, v němž situace zemědělského podniku nesplňuje tyto podmínky z důvodu, že na zvířata uvedená v žádosti o prémii se dotčená prémie nevztahovala, nemohou být nároky na prémii považovány za využité.
38. Předkládající soud se táže mimo jiné na slučitelnost takového výkladu se zásadou proporcionality. Tento výklad by se podle tohoto soudu mohl rovnat dodatečné sankci za nesrovnalosti při podávání žádosti, sankci, která by z důvodu dlouhodobých důsledků spočívajících ve snížení individuálního stropu byla tak přísná, že by byla v rozporu se zásadou proporcionality.
39. Tato teze musí být nicméně odmítnuta. Z výše uvedených bodů odůvodnění nařízení č. 3886/92 a č. 1864/95 totiž vyplývá, že cílem systému převádění nároků na prémii do vnitrostátní rezervy není uložit sankce za zneužití. Ve skutečnosti, i když toto opatření může mít nepříznivé důsledky pro dotčeného producenta, nemá charakter sankce postihující nesrovnalosti ve smyslu článku 1 nařízení č. 2988/95, kterým by toto opatření mělo za cíl předcházet nebo je postihnout. Jediným porušením právního předpisu Společenství vyplývajícím z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Společenství a které může představovat nesrovnalost ve smyslu druhého odstavce uvedeného článku, je podání žádosti o prémii obsahující nesprávné informace. Přitom producentovi, který by se v souladu s požadavky práva Společenství domáhal nároků na prémii pro správný počet krav bez tržní produkce mléka, ale nižší, než by byl jeho individuální strop, by byl tento strop snížen stejným způsobem jako producentovi, který by podal nesprávnou žádost. Důsledky by tak byly stejné bez ohledu na to, zda by jednal protiprávně, nebo nikoliv. Jelikož se jeví, že cílem dotčeného opatření není potrestat nesrovnalost, nemůže být toto opatření kvalifikováno jako sankce ve smyslu nařízení č. 2988/95.
40. Vzhledem k tomu, že důsledky stanovené v čl. 33 odst. 2 a 4 nařízení č. 3886/92 nemají charakter sankce ve smyslu nařízení č. 2988/95, představují pouze opatření, které má za cíl přizpůsobit individuální strop skutečné situaci zemědělského podniku.
41. Kromě toho vzhledem k tomu, že snížení individuálního stropu vyplývající z převedení do vnitrostátní rezervy není sankcí, ale je pouhým důsledkem spojeným s objektivní situací, úmysl, který byl základem jednání, jež vedlo k tomuto snížení, a zaviněnost, či nezaviněnost tohoto jednání nejsou relevantní kritéria, takže není namístě klást si otázku, zda částečně zamítnutá žádost o prémii byla podána za účelem zneužití, nebo nikoliv.
42. Kromě toho, jelikož se nejedná o sankci, je nutno formulovat otázku slučitelnosti opatření spočívajícího ve snížení individuálního stropu se zásadou proporcionality jinak, než navrhl předkládající soud, protože se nejedná o přiměřenost dvojí sankce, ale jde pouze o přiměřenost uvedeného opatření vyplývajícího ze snížení počtu zvířat, na která se vztahuje prémie.
43. V tomto ohledu je třeba připomenout ustálenou judikaturu Soudního dvora týkající se zásady proporcionality tak, jak se uplatňuje zejména v rámci společné zemědělské politiky.
44. Zákonodárce Společenství má v této oblasti širokou posuzovací pravomoc, která odpovídá politické odpovědnosti, kterou mu přiznávají články 34 ES až 37 ES. V důsledku toho se musí přezkum soudu Společenství omezit na ověření, zda dotčené opatření není stiženo zjevným pochybením nebo zneužitím pravomoci, nebo zda dotčený orgán zjevně nepřekročil hranice své posuzovací pravomoci (viz v tomto smyslu zejména rozsudky ze dne 9. září 2004, Španělsko v. Komise, C‑304/01, Sb. rozh. s. I‑7655, bod 23, a ze dne 7. září 2006, Španělsko v. Rada, C‑310/04, Sb. rozh. s. I‑7285, bod 96).
45. Co se týče přezkumu proporcionality, je třeba připomenout, že zásada proporcionality, jež je jednou z obecných právních zásad Společenství, vyžaduje, aby akty orgánů Společenství nepřekročily meze toho, co je přiměřené a nezbytné k dosažení legitimních cílů sledovaných dotčenou právní úpravou, přičemž se rozumí, že pokud se nabízí volba mezi vícero přiměřenými opatřeními, je třeba zvolit nejméně omezující opatření a způsobené nevýhody nesmějí být nepřiměřené vzhledem ke sledovaným cílům (rozsudky ze dne 12. července 2001, Jippes a další, C‑189/01, Recueil, s. I‑5689, bod 81 a uvedená judikatura, jakož i výše uvedený rozsudek Španělsko v. Komise, bod 97).
46. Pokud jde o soudní přezkum podmínek uplatňování této zásady s ohledem na širokou posuzovací pravomoc, kterou má zákonodárce Společenství v oblasti společné zemědělské politiky, pouze zjevně nepřiměřená povaha opatření přijatého v této o blasti ve vztahu k cíli, který příslušný orgán zamýšlí sledovat, může ovlivnit legalitu takového opatření (rozsudek ze dne 10. ledna 2006, IATA a ELFAA, C‑344/04, Sb. rozh. s. I‑403, bod 80, jakož i výše uvedený rozsudek Španělsko v. Rada, bod 98).
47. Nejde tedy o to zjistit, zda opatření přijaté zákonodárcem bylo jediným a nejlepším možným opatřením, ale zda bylo zjevně nepřiměřené (výše uvedený rozsudek Španělsko v. Rada, bod 99).
48. Z bodu 36 tohoto rozsudku, jakož i z bodů odůvodnění, které jsou tam zmíněny, vyplývá, že cílem převedení nevyužitých nároků na prémii do vnitrostátní rezervy je zajistit, aby všechny nároky na prémii byly skutečně využity. Toto opatření přitom představuje vhodný prostředek k dosažení cíle lepší mobilizace disponibilních a nevyužitých nároků na prémii. Je třeba ostatně uvést, že možnost, že uvedené opatření je zjevně nepřiměřené, nebyla vznesena žádným ze zúčastněných, kteří předložili vyjádření Soudnímu dvoru.
49. Vzhledem k tomu, že převedení do vnitrostátní rezervy nepředstavuje zjevně nepřiměřený prostředek k dosažení sledovaného cíle, není tedy napadené opatření v rozporu se zásadou proporcionality.
50. Je tedy třeba na druhou otázku písm. a) odpovědět tak, že čl. 33 odst. 2 a 4 nařízení č. 3886/92 musí být vykládán v tom smyslu, že je třeba mít za to, že producent nevyužil své nároky na prémii v hospodářském roce, pokud sice podal žádost o prémii, ale tato žádost byla zamítnuta z důvodu, že na dotčená zvířata se prémie nevztahuje, a to i tehdy, pokud uvedená žádost nebyla podána za účelem zneužití. Takový výklad není v rozporu se zásadou proporcionality.
Ke druhé otázce písm. b)
51. Touto otázkou se předkládající soud podpůrně táže, zda za takových okolností jako jsou okolnosti věci v původním řízení, může být připuštěna existence mimořádného a řádně odůvodněného případu ve smyslu čl. 33 odst. 2 poslední odrážky nařízení č. 3886/92.
52. Je třeba nejdříve uvést, že mimořádný a řádně odůvodněný případ umožňuje odchylku od pravidla převádění nevyužité části nároků na prémii do vnitrostátní rezervy, a z toho důvodu musí být vyložen restriktivně. Tento výklad se řídí použitím pojmu „mimořádný“ v uvedeném ustanovení.
53. Článek 33 odst. 2 poslední odrážka nařízení č. 3886/92 se jeví ve světle obecné struktury tohoto ustanovení jako obecné ustanovení o ekvitě určené k pokrytí jiných situací, než jsou situace uvedené v předchozích odrážkách, v nichž by použití obecného ustanovení bylo výjimečně tvrdé, ale jež není možné všechny konkrétně zmínit. Podle vzoru případů uvedených v předchozích odrážkách se jedná o situace, v nichž by bylo spravedlivé, aby producent mohl uplatnit později své nároky na prémii, třebaže je z mimořádných důvodů nemůže dočasně využívat.
54. Ustanovení uvedeného nařízení ani body jeho odůvodnění neurčují druhy kritérií, které musí být zohledněny pro odůvodnění takového mimořádného případu. Je tudíž nutno konstatovat, že zákonodárce Společenství si nepřál dále upřesnit tento pojem ani jej spojit se zvláštními kritérii. Je tedy třeba zohlednit všechny okolnosti, jak povahy subjektivní, tak povahy objektivní, aby bylo možné určit, zda mezi nimi existuje jedna nebo několik okolností, které by mohly odůvodnit existenci mimořádného případu. Toto posouzení může být provedeno pouze případ od případu orgány pověřenými uplatňováním čl. 33 odst. 2 poslední odrážky nařízení č. 3886/92. Je věcí předkládajícího soudu, jemuž byl předložen spor v původním řízení a který jediný může zjistit relevantní skutkové okolnosti, provést toto posouzení v rámci tohoto sporu, přičemž zohlední nezbytnost restriktivního použití tohoto ustanovení.
55. V každém případě, pokud neexistují zvláštní okolnosti, nesprávný výklad použitelných právních předpisů nepředstavuje mimořádný případ ve smyslu čl. 33 odst. 2 poslední odrážky nařízení č. 3886/92.
56. Kromě toho je namístě uvést, že podle samotného znění uvedeného ustanovení k tomu, aby toto ustanovení mohlo být použito, je nezbytné, aby producent řádně odůvodnil, v čem je situace, v níž se nachází, mimořádná.
57. Je tedy třeba na druhou otázku písm. b) odpovědět tak, že je věcí předkládajícího soudu, aby rozhodl, zda s ohledem na všechny řádně odůvodněné okolnosti, kterými se vyznačuje situace žalobce v původním řízení, se jedná o mimořádný případ, který vyžaduje použití odchylného ustanovení čl. 33 odst. 2 poslední odrážky nařízení č. 3886/92, přičemž zohlední nezbytnost restriktivního použití tohoto ustanovení.
Ke druhé otázce písm. c)
58. Konečně opět podpůrně se předkládající soud táže, zda nároky na prémii, které byly chovateli odebrány na základě čl. 33 odst. 4 nařízení č. 3886/92 z důvodu, že zmíněný producent v hospodářském roce 1998 sice využil alespoň 70 % svých nároků na prémii, ale méně než 90 % z nich, musí být obnoveny přednostně tomuto producentovi po uplynutí dvouleté doby vyloučení. Předkládající soud má totiž za to, že zásada proporcionality by mohla vyžadovat upřednostnění dřívějších držitelů nároků vzhledem k tomu, že jejich situace byla dotčena zvláště významným způsobem tím, že v rámci výjimečných opatření přijatých po takzvané krizi „šílených krav“ se procentní podíl zvýšil ze 70 % na 90 %.
59. Přidělování nároků na prémii, které jsou součástí vnitrostátní rezervy, členskými státy upravuje čl. 4f odst. 2 nařízení č. 805/68, jenž vyjmenovává producenty, kteří ho mohou využít. Použití pojmu „zejména“ ve znění tohoto ustanovení naznačuje, že se nejedná o taxativní výčet.
60. Komise správně poznamenala, že čl. 4f odst. 4 druhá odrážka nařízení č. 805/68 ji opravňuje k přijetí opatření týkajících se individuálních nároků nevyužitých v letech 1997 a 1998 a převedených do vnitrostátní rezervy, ale že tato opatření nebyla nikdy přijata. Proto si členské státy zachovávají celý rozhodovací prostor, pokud jde o využití jejich vnitrostátní rezervy. V důsledku toho mohou stanovit přednostní udělení nároků na prémii producentům, kteří museli převést své nároky do této rezervy z důvodu, že v hospodářském roce 1998 využili alespoň 70 %, ale méně než 90 % těchto nároků.
61. S ohledem na výše uvedené je třeba na druhou otázku písm. c) odpovědět tak, že čl. 33 odst. 4 nařízení č. 3886/92 ve spojení s čl. 4f odst. 4 nařízení č. 805/68 musí být vykládán v tom smyslu, že členské státy mohou po uplynutí dvouletého období vyloučení producentovi přednostně obnovit nároky na prémii, které mu byly odebrány z důvodu, že v hospodářském roce 1998 využil alespoň 70 %, ale méně než 90 % svých nároků.
K nákladům řízení
62. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
1) Článek 4a třetí odrážka bod ii) nařízení Rady (EHS) č. 805/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2222/96 ze dne 18. listopadu 1996, musí být vykládán v tom smyslu, že březí jalovice může být považována za krávu bez tržní produkce mléka ve smyslu oddílu I tohoto nařízení pouze tehdy, pokud po podání žádosti o prémii pro hospodářský rok nahrazuje krávu bez tržní produkce mléka, která je uvedená v této žádosti.
2) Březí jalovice, která nahradila v hospodářském roce krávu bez tržní produkce mléka, pro kterou byla podána žádost o prémii a jež byla uznána za krávu, na kterou se tato prémie vztahuje, může být považována za krávu bez tržní produkce mléka ve smyslu čl. 4a třetí odrážky bodu ii) nařízení č. 805/68 ve znění nařízení č. 2222/96, pokud následující rok splňuje podmínky pro to, aby znovu nahradila krávu bez tržní produkce mléka.
3) Článek 4a třetí odrážka bod ii) nařízení č. 805/68 ve znění nařízení č. 2222/96 musí být vykládán v tom smyslu, že na březí jalovici, pro kterou byla podána žádost o prémii, se prémie nevztahuje, pokud se otelila před uplynutím lhůty stanovené pro podání uvedené žádosti.
4) Článek 33 odst. 2 a 4 nařízení Komise (EHS) č. 3886/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimům prémií podle nařízení č. 805/68 a zrušují nařízení (EHS) č. 1244/82 a nařízení (EHS) č. 714/89, ve znění nařízení Komise (ES) č. 2311/96 ze dne 2. prosince 1996, musí být vykládán v tom smyslu, že je třeba mít za to, že producent nevyužil své nároky na prémii v hospodářském roce, pokud sice podal žádost o prémii, ale tato žádost byla zamítnuta z důvodu, že na dotčená zvířata se prémie nevztahuje, a to i tehdy, pokud uvedená žádost nebyla podána za účelem zneužití. Takový výklad není v rozporu se zásadou proporcionality.
5) Je věcí předkládajícího soudu, aby rozhodl, zda s ohledem na všechny řádně odůvodněné okolnosti, kterými se vyznačuje situace žalobce v původním řízení, se jedná o mimořádný případ, který vyžaduje použití odchylného ustanovení čl. 33 odst. 2 poslední odrážky nařízení č. 3886/92 ve znění nařízení č. 2311/96, přičemž zohlední nezbytnost restriktivního použití tohoto ustanovení.
6) Článek 33 odst. 4 nařízení č. 3886/92 ve znění nařízení č. 2311/96, ve spojení s čl. 4f odst. 4 nařízení č. 805/68 ve znění nařízení č. 2222/96, musí být vykládán v tom smyslu, že členské státy mohou po uplynutí dvouletého období vyloučení producentovi přednostně obnovit nároky na prémii, které mu byly odebrány z důvodu, že v hospodářském roce 1998 využil alespoň 70 %, ale méně než 90 % svých nároků.