62023CJ0781
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda)
12. detsember 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Tolliliit – Liidu tolliseadustik – Määrus (EL) nr 952/2013 – Artikkel 250 – Ajutise impordi protseduur – Artikkel 251 – Imporditud kaubale selle tolliprotseduuri kohaldamise ajavahemik – Ajavahemik, millest ei piisa loas märgitud kasutamise eesmärgi saavutamiseks – Tollivõla tekkimine selle ajavahemiku eiramise tõttu – Asjaomase ajavahemiku pikendamise tingimused – Võidusõiduauto import
Kohtuasjas C‑781/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Högsta förvaltningsdomstoleni (Rootsi kõrgeim halduskohus) 12. detsembri 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 18. detsembril 2023, menetluses
Malmö Motorrenovering AB
versus
Allmänna ombudet hos Tullverket,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: koja president S. Rodin, kohtunikud N. Piçarra ja O. Spineanu-Matei (ettekandja),
kohtujurist: J. Kokott,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Malmö Motorrenovering AB, esindaja: D. Winhagen,
–
Belgia valitsus, esindajad: S. Baeyens ja P. Cottin,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Björkland ja B. Eggers,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT 2013, L 269, lk 1), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2019. aasta määrusega (EL) 2019/474 (ELT 2019_L 83, lk 38), (edaspidi „tolliseadustik“) artikli 251 tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud Rootsi õiguse alusel asutatud aktsiaseltsi Malmö Motorrenovering AB (edaspidi „Malmö Motorrenovering“) ja Allmänna ombudet hos Tullverketi (avaliku huvi esindaja Rootsi tolliametis; edaspidi „tolliombudsman“) vahelises kohtuvaidluses tollivõla üle, mis tekkis seetõttu, et eirati ajavahemikku, mille jooksul tulnuks ajutise impordi protseduuri alusel imporditud võidusõiduauto reeksportida.
Õiguslik raamistik
Tolliseadustik
3
Tolliseadustiku artikkel 79 „Rikkumisest tulenev tollivõlg“ on sõnastatud nii:
„1.   Kauba puhul, mille eest tuleb tasuda imporditollimaksu, tekib tollivõlg impordil mis tahes järgmisel juhul:
a)
jäetakse täitmata mõni tollialastes õigusaktides sätestatud kohustus, mis käsitleb liiduvälise kauba toomist [Euroopa L]iidu tolliterritooriumile, selle tollijärelevalve alt väljaviimist või sellise kauba liikumist, töötlemist, ladustamist, ajutist ladustamist, ajutist importi või käsutamist kõnealusel territooriumil;
[…]“.
4
Tolliseadustiku artiklis 124 „Lõppemine“ on sätestatud:
„1.   Ilma et see piiraks tollivõlale vastava impordi- või eksporditollimaksu summa sissenõudmata jätmist käsitlevate kehtivate sätete kohaldamist, kui võlgniku maksevõimetus on kohtulikult tuvastatud, lõpeb impordil või ekspordil tekkiv tollivõlg mis tahes järgmisel viisil:
[…]
h)
tollivõlg tekkis vastavalt artiklile 79 või 82 ja täidetud on järgmised tingimused:
i)
kohustuse täitmata jätmine, mille tõttu tekkis tollivõlg, ei mõjutanud oluliselt ajutise ladustamise protseduuri või asjaomase tolliprotseduuri nõuetekohast läbiviimist ega kujutanud endast pettusekatset;
ii)
kõik kauba olukorra normaliseerimiseks vajalikud formaalsused täidetakse tagantjärele;
[…]“.
5
Tolliseadustiku VII jaotis kannab pealkirja „Eriprotseduurid“. VII jaotise 4. peatüki „Erikasutus“ 1. jaos „Ajutine import“ on artikkel 250 pealkirjaga „Reguleerimisala“. Selle artikli lõikes 1 on sätestatud:
„Ajutise impordi protseduuri korral võib reekspordiks mõeldud liiduvälise kauba suhtes kohaldada liidu tolliterritooriumil täieliku või osalise tollimaksuvabastusega erikasutust[…]“.
6
Tolliseadustiku artiklis 251 „Ajavahemik, mille jooksul võib kauba suhtes kohaldada ajutise impordi protseduuri“ on sätestatud:
„1.   Toll määrab ajavahemiku, mille jooksul tuleb kaup, mille suhtes on kohaldatud ajutise impordi protseduuri, reeksportida või suunata järgmisele tolliprotseduurile. See ajavahemik peab olema piisavalt pikk, et saavutada loas märgitud kasutamise eesmärk.
2.   Juhul, kui ei ole sätestatud teisiti, võib kauba suhtes ajutise impordi protseduuri ühel ja samal otstarbel ja sama loaomaniku vastutusel kohaldada […] maksimaalselt 24 kuud, isegi kui protseduur lõpetati kauba muule eriprotseduurile suunamisega ning seejärel kohaldati uuesti ajutise impordi protseduuri.
3.   Kui loas märgitud kasutamist ei ole erandkorras võimalik lõigetes 1 ja 2 osutatud ajavahemiku jooksul saavutada, võib toll loaomaniku põhjendatud taotluse alusel nimetatud ajavahemikku mõistliku aja võrra pikendada.
4.   Kogu ajavahemik, mille jooksul võib kauba suhtes kohaldada ajutise impordi protseduuri, ei tohi ületada kümmet aastat, välja arvatud ettenägematu sündmuse korral.“
Delegeeritud määrus (EL) 2015/2446
7
Komisjoni 28. juuli 2015. aasta delegeeritud määruse (EL) 2015/2446, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 952/2013 seoses liidu tolliseadustiku teatavaid sätteid käsitlevate üksikasjalike eeskirjadega (ELT 2015, L 343, lk 1), artiklis 103 „Vajakajäämised, mis ei mõjuta märkimisväärselt tolliprotseduuri nõuetekohast teostamist“ on sätestatud:
„Vajakajäämiseks, mis ei mõjuta märkimisväärselt tolliprotseduuri nõuetekohast teostamist, loetakse järgmised olukorrad:
a)
tähtaja ületamine sellise ajavahemiku võrra, mis ei ole pikem kui tähtajapikendus, mis oleks taotluse korral antud;
[…]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
8
Malmö Motorrenovering importis 30. aprillil 2019 ajutise impordi protseduuri alusel Ameerika Ühendriikidest Rootsi võidusõiduauto, et kasutada seda liidus toimuvatel võistlustel, millest viimane pidi toimuma 8. septembril 2019, ja seejärel see reeksportida.
9
Tollilt selleks saadud loa tingimuste kohaselt tuli kõnealune auto reeksportida 30. juulil 2019, see tähendab enne viimase võistluse toimumise kuupäeva, ilma et oleks täpsustatud, mis põhjusel määrati reeksportimise kuupäevaks 30. juuli 2019.
10
Asjaomane võidusõiduauto reeksporditi 19. septembril 2019, st pärast eelmises punktis mainitud reeksportimise kuupäeva.
11
Ei ole tuvastatud, et reeksportimise kuupäeva eiramine kujutas endast Malmö Motorrenoveringi-poolset pettusekatset. Sellegipoolest nõuti selle rikkumise tõttu tagantjärele tollimaksu tasumist summas 101959 Rootsi krooni (SEK) (ligikaudu 8973 eurot) ja käibemaksu tasumist summas 280387 Rootsi krooni (ligikaudu 24676 eurot) (edaspidi „tollivõlg“).
12
Malmö Motorrenovering esitas tolli otsuse peale, millega tuvastati tollivõla olemasolu, kaebuse Förvaltningsrätten i Linköpingile (Linköpingi halduskohus, Rootsi). Nimetatud kohus tuvastas esiteks, et Malmö Motorrenovering ei olnud oma tollideklaratsiooni märkinud kõnealuse auto reeksportimise kuupäeva ning et tal oli kavatsus see auto pärast võistlushooaja lõppu reeksportida, teiseks, et toimikus ei olnud ühtegi tõendit selle kohta, et see äriühing oleks tegutsenud pettuse toimepanemise kavatsusega, ning kolmandaks, et tolli hinnangul ei oleks olnud põhjust jätta nimetatud äriühingule määramata ajavahemik kuni kõnealuse auto tegeliku reeksportimise kuupäevani, kui see kuupäev oleks olnud deklaratsiooni märgitud, misjärel see kohus rahuldas kaebuse ja otsustas tolliseadustiku artikli 124 lõike 1 punkti h alusel, et tollivõlg on lõppenud.
13
Toll esitas apellatsioonkaebuse Kammarrätten i Jönköpingile (Jönköpingi haldusasjade apellatsioonikohus, Rootsi), kes selle rahuldas. Nimetatud kohtu hinnangul ei saanud tolliseadustiku artikli 124 lõike 1 punkti h alusel kõnealust tollivõlga lõppenuks tunnistada. See kohus leidis, et osutatud sätte ja delegeeritud määruse 2015/2446 artikli 103 punkti a alusel tollimaksuvabastuse andmise eeldusena oleks pidanud kontrollima, kas Malmö Motorrenoveringile kõnealuse auto reeksportimiseks antud ajavahemikku oleks pikendatud juhul, kui ta oleks tollile esitanud sellekohase taotluse. Malmö Motorrenovering aga ei tõendanud, et see oli nii, kuna sellise pikendamise eeldusena oleks ta oma taotluse põhjendamiseks pidanud tuginema erandlikele asjaoludele.
14
Malmö Motorrenovering esitas Kammarrätten i Jönköpingi (Jönköpingi haldusasjade apellatsioonikohus) otsuse peale kassatsioonkaebuse Högsta förvaltningsdomstolenile (Rootsi kõrgeim halduskohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
15
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et kuigi põhikohtuasja pooled on Malmö Motorrenovering ja tolliombudsman, kes esindab avalikku huvi, oli tollil võimalus esitada oma seisukohad. Pooled ja toll on tolliseadustiku artikli 251 tõlgenduse osas eri seisukohal.
16
Malmö Motorrenovering ja tolliombudsman leiavad, et tolliseadustiku artikli 251 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et erandlikud asjaolud peavad esinema üksnes siis, kui ajutise impordi protseduuri alusel imporditud kaubale selle protseduuri kohaldamise ajavahemiku pikendamise taotluse tagajärjel oleks see ajavahemik koos taotletud pikendusega pikem kui artikli 251 lõikes 2 ette nähtud maksimaalselt 24 kuud. Selle tõlgenduse kohaselt ei ole erandlike asjaolude esinemine nõutav, kui sarnaselt põhikohtuasjas käsitletava olukorraga ei ole kõnealune ajavahemik pikem kui 24 kuud.
17
Toll on seevastu seisukohal, et tulenevalt nimetatud artikli 251 lõikes 3 tehtud viitest sama artikli lõigetele 1 ja 2 on erandlike asjaolude esinemise nõue kohaldatav kõigil juhtudel, mil loas märgitud kasutamise eesmärki ei ole võimalik saavutada esialgu määratud ajavahemiku jooksul, ning seda ka juhul, kui asjasse puutuva ajavahemiku kumuleeritud kestus jääb alla 24 kuu.
18
Högsta förvaltningsdomstolen (kõrgeim halduskohus) leiab, et kõnealuse artikli sõnastuse põhjal ei ole välistatud kumbki tõlgendus.
19
Neil asjaoludel otsustas Högsta förvaltningsdomstolen (kõrgeim halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [tolliseadustiku] artiklit 251 tuleb tõlgendada nii, et selle artikli lõikes 3 sisalduv viide [selle artikli] lõigetele 1 ja 2 tähendab seda, et lõikes 3 osutatud erandlike asjaolude esinemise nõue on kohaldatav ainult siis, kui juba määratud ajavahemikule lisatava taotletud tähtajapikenduse tagajärjel kujuneb ajavahemik, mille jooksul võib kauba suhtes kohaldada kõnealust tolliprotseduuri, pikemaks kui 24 kuud? Või tuleb kõnealust artiklit tõlgendada nii, et lõikes 3 osutatud erandlike asjaolude esinemise nõue on kohaldatav kõigi pikendamistaotluste puhul, st ka juhul, kui juba määratud ajavahemik ja taotletud pikenduse kumuleeritud kestus jääb alla selle artikli lõikes 2 sätestatud 24 kuu?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
20
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib esitatud küsimusega sisuliselt teada, kas tolliseadustiku artiklit 251 tuleb tõlgendada nii, et selle artikli lõike 1 alusel määratud ajavahemikku, mille vältel võib ajutise impordi protseduurile suunatud kaubale seda tolliprotseduuri kohaldada, saab pikendada siis, kui esinevad „erandlikud asjaolud“ nimetatud artikli lõike 3 tähenduses ning sellise pikendamise tagajärjel ei kohaldata kõnealuse kauba suhtes seda protseduuri kokku kauem, kui sama artikli lõikes 2 ette nähtud maksimaalselt 24 kuud.
21
Kõigepealt tuleb meenutada, et tolliseadustiku artikli 250 lõike 1 kohaselt on ajutise impordi protseduur erandkord, mille alusel on võimalik liidu tolliterritooriumil liiduvälise kauba erikasutus koos täieliku või osalise tollimaksuvabastusega. Sätetega, millega on ette nähtud tollimaksuvabastus, tehakse erand põhimõttest, mille kohaselt üldjuhul tuleb liitu imporditud kaubalt tasuda tollimaks, mistõttu tuleb sellist sätet erandnormina tõlgendada kitsalt (vt selle kohta 17. veebruari 2011. aasta kohtuotsus Marishipping and Transport, C‑11/10, EU:C:2011:91, punkt 16, ja 5. septembri 2024. aasta kohtuotsus BIOR, C‑344/23, EU:C:2024:696, punkt 44).
22
Tolliseadustiku artikli 251 lõike 1 kohaselt määrab toll ajavahemiku, mille jooksul tuleb sellele protseduurile suunatud kaup reeksportida või suunata teisele tolliprotseduurile. See ajavahemik peab olema piisavalt pikk, et saavutada loas märgitud kasutamise eesmärk.
23
Artikli 251 lõikest 2 nähtub, et „[j]uhul, kui ei ole sätestatud teisiti, võib kauba suhtes ajutise impordi protseduuri ühel ja samal otstarbel ja sama loaomaniku vastutusel kohaldada […] maksimaalselt 24 kuud“.
24
Vastavalt artikli 251 lõikele 3 võib toll erandlike asjaolude korral, juhul kui lõigetes 1 ja 2 osutatud loakohase kasutamise ajavahemik ei ole piisav, loaomaniku põhjendatud taotluse alusel nimetatud ajavahemikku mõistliku aja võrra pikendada. Tolliseadustiku artikli 251 lõikes 4 on sätestatud, et kogu ajavahemik, mille jooksul võib kauba suhtes kohaldada kõnealust tolliprotseduuri, ei tohi ületada kümmet aastat, välja arvatud ettenägematu sündmuse korral.
25
Kui tolliseadustiku artikli 251 lõikeid 1–3 vaadelda koos, siis selgub, et lõikes 1 on ette nähtud kohustus määrata imporditud kaubale ajutise impordi protseduuri kohaldamiseks piisav ajavahemik ning lõikes 2 on üksnes sätestatud, et „juhul, kui ei ole sätestatud teisiti“, võib seda protseduuri kaubale kohaldada maksimaalselt 24 kuud. Kõnealuse artikli lõige 3 kujutab endast erandnormi, kuivõrd selles on lubatud nimetatud ajavahemiku pikendamine kauemaks kui osutatud maksimaalne kestus. Lõikes 3 on ainsuse vormi kasutades silmas peetud ühtainsat ajavahemikku, mille kestus tuleneb selle artikli lõigete 1 ja 2 koostoimes kohaldamisest.
26
Seega on erandlike asjaolude esinemine nõutav üksnes juhul, kui maksimaalselt 24 kuu pikkune ajavahemik osutub lubatud kasutamise eesmärgi saavutamiseks ebapiisavaks. Sellises olukorras võib tolliprotseduuri kohaldamise ajavahemikku pikendada, kui tolli antud loa omaniku poolt esitatud taotluse põhjendused saab pärast seda, kui neid on kontrollitud kooskõlas ajutise impordi protseduuri kitsa tõlgendamise nõudega, mida on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 21, kvalifitseerida „erandlikeks asjaoludeks“. Vastavalt tolliseadustiku artikli 251 lõikele 4 ei tohi kõnealune tähtaeg sellise pikendamise tagajärjel kujuneda pikemaks kui kümme aastat, välja arvatud ettenägematu sündmuse korral.
27
Seega nähtub tolliseadustiku artikli 251 sõnastusest, et selle artikli lõikes 3 silmas peetud „erandlike asjaolude“ esinemine on nõutav siis, kui selle artikli lõike 1 alusel esialgu määratud ajavahemiku kestus koos taotletud pikendusega ületab selle artikli lõikes 2 ette nähtud maksimaalselt 24 kuud.
28
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotlusest, et Malmö Motorrenovering importis 30. aprillil 2019 liitu ajutise impordi protseduuri alusel võidusõiduauto, et kasutada seda spordivõistlustel, millest viimane pidi toimuma 8. septembril 2019. Toll määras siiski kõnealuse auto reeksportimise tähtaja lõpuks 30. juuli 2019, mis oli varasem selle auto importimise eesmärgi täies ulatuses saavutamisest, ilma et oleks täpsustatud põhjust, miks määrati just see kuupäev. Kui kõnealune auto pärast selle ajavahemiku möödumist 19. septembril 2019 reeksporditi, tuvastas toll tolliseadustiku artikli 79 lõike 1 punkti a alusel tollivõla tekkimise.
29
Nagu eelotsusetaotlusest lisaks selgub, ei ole põhikohtuasja poolte vahel vaidlust selle üle, et tolli määratud ajavahemik ei olnud lubatud kasutamise eesmärgi saavutamiseks piisav, et 24 kuust lühemast ajavahemikust piisanuks selle eesmärgi saavutamiseks ja et ajutise impordi protseduuri eeskirju ei rikutud pettuse toime panemise kavatsusega. Neil asjaoludel palus Malmö Motorrenovering tuvastada, et tollivõlg on lõppenud.
30
Sellega seoses tuleb märkida, et tolliseadustiku artikli 79 alusel tekkinud tollivõlg lõpeb vastavalt artikli 124 lõike 1 punktile h siis, kui täidetud on kaks tingimust, nimelt esiteks ei ole kohustuse täitmata jätmine, mille tõttu tekkis tollivõlg, oluliselt mõjutanud asjaomase tolliprotseduuri nõuetekohast läbiviimist ega kujuta endast pettusekatset ja teiseks täidetakse kõik kauba olukorra normaliseerimiseks vajalikud formaalsused tagantjärele.
31
Delegeeritud määruse 2015/2446 artikli 103 punkti a kohaselt loetakse, et kohustuse täitmata jätmine ei mõjuta oluliselt kohaldatava tolliprotseduuri nõuetekohast toimimist, kui ajavahemik, mille võrra tähtaega on ületatud, ei ole pikem tähtajapikendusest, mis oleks taotluse korral antud.
32
Nagu nähtub tolliseadustiku artikli 251 tõlgendusest, mis on esitatud käesoleva kohtuotsuse punktis 27, oleks toll võinud pikendada selle artikli lõike 1 alusel esialgu määratud ajavahemikku kuni kuupäevani, mil kõnealune sõiduk reeksporditi, st kuni 19. septembrini 2019, ilma et oleks pidanud esinema erandlikke asjaolusid, kuna sellise pikendamise korral ei oleks esialgse ajavahemiku kestus koos pikendusega olnud pikem nimetatud artikli lõikes 2 ette nähtud maksimaalselt 24 kuust. Järelikult tuleb tollivõlg pidada lõppenuks, kui muud tolliseadustiku artikli 124 lõike 1 punktis h ette nähtud tingimused on täidetud, mida omakorda peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus.
33
Eespool esitatud kaalutlusi arvestades tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimusele vastata, et tolliseadustiku artiklit 251 tuleb tõlgendada nii, et selle artikli lõike 1 alusel määratud ajavahemikku, mille vältel võib ajutise impordi protseduurile suunatud kaubale seda tolliprotseduuri kohaldada, pikendamiseks ei ole nõutav „erandlike asjaolude“ esinemine nimetatud artikli lõike 3 tähenduses, kui sellise pikendamise tagajärjel ei kohaldata kõnealuse kauba suhtes seda protseduuri kokku kauem, kui sama artikli lõikes 2 ette nähtud maksimaalselt 24 kuud.
Kohtukulud
34
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik ja mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2019. aasta määrusega (EL) 2019/474, artiklit 251
tuleb tõlgendada nii, et
selle artikli lõike 1 alusel määratud ajavahemikku, mille vältel võib ajutise impordi protseduurile suunatud kaubale seda tolliprotseduuri kohaldada, pikendamiseks ei ole nõutav „erandlike asjaolude“ esinemine nimetatud artikli lõike 3 tähenduses, kui sellise pikendamise tagajärjel ei kohaldata kõnealuse kauba suhtes seda protseduuri kokku kauem, kui sama artikli lõikes 2 ette nähtud maksimaalselt 24 kuud.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: rootsi.