K O H T U M Ä Ä R U S 
 
 
 
Kohus Tallinna Ringkonnakohus 
 
Kohtukoosseis Indrek Soots, Krista Kirspuu, Iris Kangur-Gontšarov 
Määruse tegemise aeg ja koht 9. märts 2022, Tallinn 
 
Kohtuasja number 2-21-11098 
Kohtuasi 
 
X avaldus Hanse Digital  Access OÜ pankroti 
väljakuulutamiseks 
Vaidlustatud kohtulahend Harju Maakohtu 22. oktoobri 2021 määrus 
Kaebuse esitaja ja kaebuse liik X määruskaebus 
Menetlusosalised ja nende 
esindajad ringkonnakohtus 
Avaldaja X (sünniaeg XX.XX.XXXX, aadress  XXX), 
lepinguline esindaja vandeadvokaadi abi Kaspar Koppel  
Võlgnik Hanse Dig ital Access OÜ ( registrikood 
14561498, asukoht Pikk 40 -23 Tallinn ), lepinguline 
esindaja vandeadvokaat Kristjan Mägi 
Menetluse liik Kirjalik menetlus 
RESOLUTSIOON 
1. Jätta Harju Maakohtu 22. oktoobri 2021 määruse resolutsioon muutmata, kuid 
osaliselt muuta määruse põhjendusi. 
2. Jätta X määruskaebus rahuldamata. 
3. Jätta määruskaebuse menetlemise kulud X kanda. 
4. Võtta vastu X 8. novembri  2021 määruskaebusele lisatud  tõendid ning Hanse 
Digital Access OÜ 19. novembri 2021 määruskaebuse vastusele lisatud tõendid. 
 
Edasikaebamise kord 
Määruse peale ei saa esitada määruskaebust Riigikohtule. 
 
PANKROTIAVALDUS JA AVALDAJA SEISUKOHAD 
1. X (avaldaja, võlausaldaja) esitas Harju Maakohtule 14.07.2021 avalduse Hanse Digital 
Access OÜ (võlgnik) pankroti väljakuulutamiseks. 
 
2. Avalduse kohaselt sõlmisid avaldaja, Kalliskivi Trust OÜ ja võl gnik 14.11.2019 
laenulepingu, mille kohaselt avaldaja andis Kalliskivi Trust OÜ -le ja võlgnikule  laenu 
summas 3  448 800 Norra krooni ehk 342  000 eurot. Lepingu p 4 kohaselt lepiti laenu 
intressiks kokku 5% laenusummalt. Lepingu p 5 alusel lepiti laenuperioodiks kokku üks 
aasta ning tagasimakse tähtajaks oli määratud 12.11.2020. Laenu põhiosa tagasimakse pidi 
olema teostatud ühekordse maksena koos intressiga. Kalliskivi Trust OÜ  ja võlgnik ei
2 
 
 
tagastanud laenu õigeaegselt. 14.04.2021 esitas avaldaja laenusaajatele nõudekirja, milles 
nõudis võlgnevuse 359  100 euro (342  000 eurot + 5% intress summas 17  100 eurot) 
tasumist hiljemalt 05.05.2021. Nõudekiri jäi vastuseta ning laenusaajad ei ole võlgnevust 
käesolevaks hetkeks tasunud. 
 
3. 28.06.2021 esitas avaldaja võlgnikule pankrotihoiatuse, milles nõudis võlgnevuse summas 
359 100 euro tasumist hiljemalt 09.07.2021. Samuti hoiatas avaldaja võlgnikku, et 
võlgnevuse tasumata jätmisel esitab avaldaja võlgniku vastu p ankrotiavalduse. Võlgnik 
vastas 12.07.2021 pankrotihoiatusele, milles soovis laenutähtaja pikendamist. Avaldaja ei 
olnud sellega nõus ning võlgnevus on endiselt isegi osaliselt tasumata. Käesoleval juhul on 
täidetud eeldus võlgniku maksejõuetuse põhistamiseks pankrotiseaduse (PankrS) § 10 lg 2 
p 1 järgi. 
 
VÕLGNIKU VASTUS 
4. Võlgnik vaidles  pankrotiavaldusele vastu ning palus  jätta ajutine haldur nimetamata ja 
pankrotiavaldus rahuldamata. 
 
5. Laenusummat ei kantud üle laenulepingu sõlmimise päeval, vaid hiljem ning osamaksetega. 
Laenu puhul oli tegemist konverteerimisvõimalusega laenuga. Esialgu oli laenuleping 
sõlmitud üheks aastaks ning laenusaajad pidid laenu tagasi maksma hiljemalt 12.11.2020, 
kui avaldaja ei ole enne laenulepingu lõppemist vastavat optsioon i kasutades laenu 
konverteerinud.  
 
6. 22.10.2020 toimus veebikonverents, kus osalesid avaldaja, laenusaajate juhatuse liige W, 
dr C, R ja S. Avaldaja ja W arutasid laen usummast finantseeritavat projekti, sellega 
kaasnevaid probleeme, muutusi ning finantseeringu jätkumist. Võlgnik on seisukohal, et 
22.10.2020 toimunud veebikonverentsil ja sellele järgnenud 23.10.2020 telefonikõnes 
avaldaja ja W vahel pike ndati laenulepingut. Avaldaja ja laenusaajad leppisid suuliselt 
kokku, et laenulepingu tähtaega pikendatakse vähemalt kuni KJA Digital Asset Investments 
AS-il õnnestub saada Finantsinspektsioonilt tegevusluba ning KJA Digital Asset 
Investments AS alustab tegevust. See pidi eelduslikult toimuma enne 2021. a lõppu. 
 
7. Võlgnik ei ole kätte saanud pankrotiavalduses viidatud 14.04.2021 ja 14.07.2021 
nõudekirju. Laenusaajad olid pankrotihoiatuse saamisest üllatunud, kuna see oli vastuolus 
poolte seniste kokkulepete ga, suhtluse ja käitumisega. 28.06.2021 arutas laenusaajate 
juhatuse liige W avaldajaga telefoni teel tekkinud olukorda ja avaldaja kinnitas taaskord, et 
tal ei ole mingit probleemi oodata laenu ja intresside tagastamisega 2021. a lõpuni. 
Laenusaajad avaldasid juba pankrotihoiatusele esitatud 12.07.2021 seisukohas, et 
laenuleping on pikenenud.  
 
8. Kuigi võlgnik ei olnud selleks kohustatud, tasus võlgnik 07.10.2021 ennetähtaegselt 
avaldajale intressideks 15  818 eurot. Samuti on avaldajal olnud võimalus konverteerida 
oma nõue ümber osaluseks Triquantum Technologies OÜ -s, mis oleks võlgniku, Hanse 
Technologies & Services GmbH ning KJA Digital Asset Investments AS -i emaettevõtja. 
Avaldaja ei ole seda teinud. Avaldajale kuuluva konverteerimisõiguse väärtus oleks umbes 
417 000 eurot, s.o suurem kui avaldaja võimalik nõue. 
 
9. Avaldaja väidetav nõue on ebaselge ning vaidlus nõude olemasolu üle tuleb lahendada 
väljaspool pankrotimenetlust laenulepingus kokku lepitud Saksa õiguse alusel Saksa 
kohtus. Avalda jal ei ole õigust vaielda väidetava nõude olemasolu üle Eesti kohtus, sh
3 
 
 
pankrotiavalduse menetlemise raames. Avaldaja ei ole põhistanud võlgniku maksejõuetust. 
Avaldajal puudub võlgniku vastu sissenõutavaks muutunud nõue, kuna laenulepingut on 
suulise kokkuleppe alusel pikendatud. Avaldaja väidetavate nõuete suuruse kujunemine ei 
ole jälgitav ega kooskõlas laenulepingus sätestatuga. Avaldaja nõue on täielikult tagatud 
konverteerimisvõimalusega. Avaldaja kuritarvitab teadlikult oma positsiooni. 
 
10. Laenusaajad esitasid oma õiguste kaitseks 08.10.2021 Saksa õiguse alusel ja laenulepingu 
järgselt ainupädevust omavasse kohtusse Saksamaal avaldaja vastu negatiivse tuvastushagi. 
 
MAAKOHTU MÄÄRUS JA SELLE PÕHJENDUSED 
11. Harju Maakohus jättis 22.10.2021 määrusega võlgnikule ajutise halduri nimetamata ja 
lõpetas tsiviilasja menetluse. 
 
12. Maakohus tugines PankrS § 15 lg 3 punktile 1, mille kohaselt jätab kohus võlausaldaja 
pankrotiavalduse alusel ajutise halduri nimetamata, kui võlgnik vaidleb nõudele 
põhjendatult vastu ja ko hus leiab, et vaidlus nõude üle tuleb lahendada väljaspool 
pankrotimenetlust. Samuti tugines kohus PankrS § 15 lg 3 punktile 4, mille kohaselt jätab 
kohus ajutise halduri nimetamata ka juhul, kui võlausaldaja ei ole pankrotiavaldust piisavalt 
põhistanud või nõude olemasolu tõendanud. Maakohus selgitas, et pankrotimenetluses 
esitatavad nõuded peavad olema üheselt selged, sissenõutavad ning ei tohi olla vaieldavad. 
Käesolevalt ei ole nimetatud eeldused täidetud. Maakohtu hinnangul on võlausaldaja 
esitanud pankrotiavalduse ennatlikult. 
 
13. Kohus tuvastas, et 14.11.2019 avaldaja, võlgniku ja Kalliskivi Trust OÜ  vahel sõlmitud 
laenulepingu p 10.1 kohaselt  on laenuleping allutatud Saksa õigusele ning laenulepingu p 
10.2 kohaselt omab kohtualluvuse järgi ainupädevust Saksamaal Fritzlaris asuv kohus. 
Brüsseli bis I määruse artikkel 25 lg 1 kohaselt, kui pooled, olenemata sellest, kus on nende 
alaline elukoht,  on kokku leppinud, et konkreetsest õigussuhtest tulenenud või tuleneda 
võivate vaidluste lahendamiseks on pädev liikmesriigi kohus või kohtud, on see kohus või 
need kohtud pädevad, välja arvatud juhul, kui kõnealune kokkulepe on sisulise kehtivuse 
poolest asjaomase liikmesriigi õiguse kohaselt tühine. Kohtualluvus on erandlik, kui pooled 
ei ole kokku leppinud teisiti. Käesoleval juhul on täidetud Brüssel bis I määruse artikkel 25 
lg 1 alap-des a)-c) loetletud eeldused kohtualluvuse kokkuleppe kehtivuseks. Järelikult on 
laenulepingus kokku lepitud kohtualluvuse puhul tegemist erandl iku kohtualluvusega 
Fritzlaris Saksamaal, kuhu avaldaja oleks pidanud oma väidetava nõudega pöörduma. 
Avaldajal ei ole õigust vaielda väidetava nõude olemasolu üle Eesti kohtus, s h 
pankrotiavalduse menetlemise raames. 
 
14. Maakohus asus seisukohale, et käesoleval juhul on avaldaja nõue Saksa õiguse alusel selgelt 
vaieldav, pankrotiavaldus ei ole piisavalt põhistatud ning nõue ei ole tõsikindlalt tõendatud. 
Vaidlus  nõude olemasolu üle tuleb lahendada Saksa õiguse kohaselt Saksa kohtus. Pooltel 
on vaidlus selle üle, kas laenulepingut on suulise kokkuleppe alusel pikendatud ning 
võlgnikul on võimalus hagimenetluses seda tõestada . Kui Saksa õiguse kohaselt Saksa 
kohtus leiab tuvastamist, et laenulepingut on pikendatud, siis avaldajal ei ole sissenõutavaks 
muutunud nõudeid käesolevas pankrotimenetluses. 
 
15. Avaldaja väidetavate nõuete suuruse kujunemine ei ole jälgitav ega kooskõlas 
laenulepingus sätestatuga. Avaldaja väide tav kogunõue on summas 359 100 eurot , mis 
avalduse kohaselt olla muutunud sissenõutavaks hiljemalt 12.11.2020. Kohus leidis, et 
võlgnikul on võimalik hagimenetluses tuvastada, millal nõue muutus sissenõutavaks ja
4 
 
 
kuidas on väidetatud võlgnetavad summad tek kinud, muuhulgas tuleb avaldajal välja tuua 
ja selgitada , millal avaldaja võlgnikule rahasummad  on üle kandnud, millal on intress 
kulgema hakanud. Samas ei ole ka laenulepingus täpsustatud, mis hetke seisu vääringus jne 
tuleks laen ja intressid tagastada. See tuleb sisustada materiaalõiguse tõlgendamisel, kuid 
ka see allub laenulepingu p 10.1 kohaselt Saksa õigusele. Seega ei ole avaldaja väidetavate 
nõuete suurus selge ega jälgitav ning nende suurus ja kujunemine tuleb kindlaks teha Saksa 
õiguse kohaselt hagimenetluses. 
 
16. Avaldaja ei ole põhistanud võlgniku väidetavat maksejõuetust. Arvestades võimaliku 
olukorraga, et avaldaja ja võlgniku vahelist laenulepingut on kokkuleppega pikendatud enne 
esialgse tähtaja möödumist, ei ole avaldaja põhistanud võlgniku maksejõuetust. Olukorras, 
kus avaldaja nõue ei ole sissenõutavaks muutunud, pole ka võlgniku maksejõuetus PankrS 
§ 10 lg 2 p 1 järgi põhistatud. 
 
17. Võlgniku vastuväite kohaselt on avaldaja nõue täielikult tagatud. PankrS § 15 lg 3 p 1 
sätestab, et kohus jätab võlausaldaja pankrotiavalduse alusel ajutise halduri nimetamata ka 
juhul, kui nõue on pandiga täielikult tagatud. Võlgnik leiab, et kuigi PankrS § 15 lg 3 p-s 1 
on kasutatud terminit „pant“, on võlgnik seisukohal, et ajutise halduri määramise 
menetluses on oluline eelkõige küsimus, kas väidetav nõue on tagatud või mitte. PankrS § 
15 lg 3 p 1 kohaldamiseks ei pea ilmtingimata olema tegemist asjaõigusseaduse (AÕS) § 
276 jj sätestatud pandiõigusega. Võlausaldaja nõudeid kaitsevad erinevad  varalised 
õigused, mi s ei ole  AÕS § 276 jj paragrahvides loetletud, sh nt tagatisloovutamine ja 
optsioon. Ka käesoleval juhul on avaldajal õigus saada võlgniku ning seejärel Triquantum 
Technologies OÜ osa, mis moodustab 4,6% vastava osaühingu osakapitalist, osanikuks. 
Vastav õigus ei ole väärtusetu. Arvestades, et Triquantum Technologies OÜ tulu teenimise 
eelne väärtus on 9 059 000 eurot, on vastava õiguse väärtus ca 417 000 eurot. Järelikult on 
praegusel hetkel selles ulatuses tagatud ka avaldaja nõuded (mis ei ole muutunud isegi veel 
sissenõutavaks) võlgniku vastu. Võlgnik on korduvalt pakkunud a valdajale ka 
konverteerimisvõimalust, kuid avaldaja ei ole seda soovinud kasutada. 
 
18. Praeguses olukorras leiab kohus, et võlgniku vastuväidetest lä htuvalt tuleb vaidlus nõude 
olemasolu ja õigusliku aluse  üle lahendada väljaspool pankrotimenetlust. Riigikohus on 
asunud seisukohale, et kui võlgnik on nõudele vastu vaielnud, esitanud oma põhjendused ja 
tõendid ning nõude olemasolu kindlakstegemine eelda b asjaolude tuvastamist ja õiguslike 
hinnangute andmist mahus, mis väljub pankrotimenetluse raamest, ei saa pankrotiavalduse 
aluseks olevat nõuet lugeda selgeks ja seda tuleb tõendada hagimenetluses (RKTKm 3 -2-
1-17-02, p 10). Maakohus on seisukohal, et ant ud juhul on võlgniku vastuväited piisavad 
selleks, et kahelda võlausaldaja nõude selguses. Eeltoodu alusel ei ole PankrS § 15 lg 3 p -
st 1 tulenevalt võimalik ajutist pankrotihaldurit määrata. PankrS § 15 lg 7 sätestab, et kui 
kohus ajutist haldurit ei nime ta, siis pankrotiavalduse alusel edasist menetlust ei toimu ja 
menetlus lõpeb. 
 
19. PankrS § 15 lg 6 sätestab, et kui kohus ei nimeta võlausaldaja pankrotiavalduse alusel ajutist 
haldurit, kannab avalduse läbivaatamisega seotud menetluskulud pankrotiavalduse e sitaja. 
Seega jättis maakohus menetluskulud avaldaja kanda. Kohus määras, et menetluskulude 
rahaline suurus määratakse kindlaks eraldi kohtumäärusega pärast kohtumääruse jõustumist 
tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 177 lõikes 2 sätestatud korras. 
 
MÄÄRUSKAEBUS
5 
 
 
20. Maakohtu määrusele esitas 08.11.2021 määruskaebuse avaldaja, kes palub maakohtu 
määrus tühistada ja teha uus määrus, millega nimetada võlgnikule ajutine haldur või saata 
asi maakohtule uueks läbivaatamiseks. Menetluskulud palub avaldaja jätta võlgniku kanda. 
 
21. Määruskaebuse kohaselt on  maakohus ebaõigesti tuginenud Brüsseli I määrusele. Nimelt 
määruse artikli p 2 lg b kohaselt seda määrust pankrotimenetluse puhul ei kohaldata. Kohus 
lahendas asja kirjalikus menetluses, rikkudes sellega PankrS § 17 lg 1. Võlgnik oli palunud 
asja läbivaatamist kohtuistungil. Maakohus on vaid üldsõnaliselt sedastanud, et avaldaja 
nõue on Saksa õiguse alusel selgelt vaieldav. Samas kohus mitte ühtegi Saksa õiguse sätet 
välja ei toonud. Laenutähtaja pikendamine ei ole võimalik. Võlausaldaja põhinõue on selge. 
Ebaõige on maakohtu seisukoht, et võlausaldaja nõue ei ole jälgitav. Avaldaja ja võlgnik ei 
ole sõlminud suulist kokkulepet laenu tagastamise tähtaja pikendamise kohta. Selline 
kokkulepe on tõendamata. Maakohtu määrus on põhjendamata.  Ebaõige on maakohtu 
seisukoht, et avaldaja ei ole võlgniku maksejõuetust põhistanud. Avaldaja nõue ei ole 
pandiga tagatud. Avaldaja soovib oma laenu tagasi rahas, aga mitte saada laenu asemel 
väikeosalust mõnes äriühingus. 
 
MENETLUSE EDASINE KÄIK 
22. Võlgnik palus jätta määruskaebuse rahuldamata ning menetluskulud avaldaja kanda. 
 
23. Maakohus jättis määruskaebuse rahuldamata ning edastas selle TsMS § 663 lg 5 alusel 
läbivaatamiseks ja lahendamiseks ringkonnakohtule. 
 
RINGKONNAKOHTU PÕHJENDUSED 
24. Kolleegium leiab, et määruskaebuse väited ei anna alust maakohtu määrust tühistada. 
Vaidlustatud määruse resolutsioon tuleb jätta muutmata ning määruskaebus rahul damata, 
kuid osaliselt tuleb muuta määruse põhjendusi (TsMS § 657 lg 1 p 21 koosmõjus § 659). 
 
25. TsMS § 662 lg 3 kohaselt võib määruskaebuse põhjendamiseks esitada uusi tõendeid. 
Sellest tulenevalt võtab kolleegium vastu määruskaebemenetluses avaldaja 
määruskaebusele ja võlgniku määruskaebuse vastusele lisatud tõendid. 
 
26. Ebaõige on maakohtu seisukoht, et avaldajal ei ole õigust vaielda väidetava nõude üle Eesti 
kohtus pankrotimenetluse raames. Asjaolu, et pooled leppisid kohtualluvuse kohaks Fitzlari 
Saksamaal, ei tähenda, et avaldajal ei oleks õigust esitada pankrotiavald ust Eesti kohtule. 
Maakohtu viidatud Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määruse (EL) nr 1215/2012 artikkel 
25 ei kohaldu käesoleval juh ul, kuna selle määruse artikli 1  p 2 b) järgi ei kohaldata seda 
määrust pankrotimenetluse suhtes.  Euroopa Parlamendi ja Nõuko gu määruse (EL) nr 
2015/848 artikkel 3 lg 1 sätestab, et maksejõuetusmenetluse algatamine kuulub selle 
liikmesriigi kohtu alluvusse, kus asub võlgniku põhihuvide kese. Põhihuvide kese on koht, 
kus võlgnik tegeleb regulaarselt oma huvide realiseerimisega ni ng mis on kolmandate 
isikute poolt kontrollitav. Äriühingu või juriidilise isiku puhul peetakse vastupidiste 
tõendite puudumise korral tema põhihuvide keskmeks registrijärgset asukohta.  TsMS § 69 
lg 4 sätestab, et erandliku kohtualluvusega määratakse kohus, kuhu ainsana võib tsiviilasja 
lahendamiseks pöörduda. Kohtualluvus hagita asjades on erandlik, kui seaduses ei ole 
sätestatud teisiti. PankrS § 4 lg 2 sätestab, et kui juriidilisest isikust võlgniku asukoht on 
Harju maakonnas, esitatakse pankrotiavaldus Harju Maakohtule. Antud juhul on võlgniku 
asukoht Tallinnas. Seega allub pankrotiavalduse läbivaatamine Harju Maakohtule.
6 
 
 
27. Avaldaja leiab, et maakohus rikkus PankrS § 17 lg 1, kuna võlgnik soovis asja läbivaatamist 
kohtuistungil, kuid kohus ei teinud seda.   Ringkonnakohus ei nõustu avaldaja väitega 
menetlusnormi rikkumise kohta. PankrS § 17 lg 1 esimene lause sätestab, et ajutise halduri 
nimetamisel määrab kohus kohtuistungi aja pankrotiavalduse läbivaatamiseks, kui kohus 
peab seda vajalikuks või võlgnik, v õlausaldaja või ajutine haldur seda taotleb. Sellest 
normist tuleneb kohustus pidada menetlusosalise taotlusel kohtuistung pankrotiavalduse 
läbivaatamiseks. S ellest ei tulene kohustust määrata istung ajutise halduri nimetamise 
otsustamiseks. 
 
28. Maakohus jättis ajutise halduri nimetamata § 15 lg 3 p 1 alusel, mis sätestab, et kohus jätab 
võlausaldaja pankrotiavalduse alusel ajutise halduri nimetamata, kui võlgnik vaidleb 
nõudele põhjendatult vastu ja kohus leiab, et vaidlus nõude üle tuleb lahendada väljaspool 
pankrotimenetlust. Riigikohus on selgitanud, et pankrotiavalduse aluseks olevat nõuet ei 
saa lugeda selgeks  ja seda tuleb tõendada hagimenetluses , kui võlgnik on nõudele vastu 
vaielnud, esitanud oma põhjendused ja tõendid ning nõude olemasolu kindlakstegemine 
eeldab asjaolude tuvastam ist ja õiguslike hinnangute andmist mahus, mis väljub 
pankrotimenetluse raamest (vt Riigikohtu 06.03.2002 määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-17-02, p 
10).  
 
29. Ringkonnakohtu hinnangul nähtub asjast, et avaldaja ja võlgniku vahel on vaidlus selle üle, 
kas laenu tagastamise tähtaega on pikendatud, ehk selle üle, kas laenulepingust tulenev nõue 
on muutunud sissenõutavaks.  Võlgnik on tuginenud asjaolule, et 22.10.2020 
veebikonverentsil ja 23.10.2020 telefonivestluses on lepitud kokku laenu  tagastamise 
tähtaja pikendamises kuni KJA Digital Asset Investments AS saab Finantsinspektsioonilt 
tegevusloa ja alustab tegevust . Samuti on võlgnik esitanud tõendid (22.10.2020 
veebikonverentsi salvestus ja selle transkriptsioon , kinnituskiri 23.1 0.2020 telefonikõne 
sisu kohta), mis tema hinnangul laenu tagastamise tähtaja pikendamist kinnitavad. Lisaks 
on võlgnik palunud kuulutada nende asjaolude kinnitamiseks üle tunnistaja ja võlgniku 
juhatuse liige.  Kolleegiumi hinnangul on põhjendamatu avaldaja väide, et Saksa õiguse 
alusel ei ole laenulepingu tähtaja muutmine õiguslikult võimalik. 
 
30. Kolleegium leiab, et käesoleval juhul on võlgnik esitanud avaldaja nõudele sellised 
vastuväited ja tõendid, mille pinnalt avaldaja nõude sissenõutavaks muutumise 
kindlakstegemine eeldab asjaolude tuvastamist ja õiguslike hinnangute andmist mahus, mis 
väljub pankrotimenetluse raamest. Tsiviilasjast nähtuvalt on gi võlgnik esitanud 
võlausaldaja vastu  laenulepingu tähtajaga seonduvalt  negatiivse  tuvastushagi Saksa 
kohtule. 
 
31. Eelnevast tulenevalt on maakohus lõppjäreldusena õigesti leidnud, et esineb PankrS § 15 lg 
3 punktis 1 sätestatud alus ajutise halduri nimetamata jätmiseks.  
 
32. Maakohus on viidanud ka PankrS § 15 lg 3 p-le 4, mille kohaselt jätab kohus ajutise halduri 
nimetamata, kui võlausaldaja ei ole oma pankrotiavaldust piisavalt põhistanud või nõude 
olemasolu tõendanud. Sealjuures on maakohus nimetatud alust põhjendanud sama 
asjaoluga, s.o vaidlusega nõude sissenõutavuse üle. Maakohus märgib, et kui avaldaja nõue 
ei ole sissenõutavaks muutunud, siis ei ole võlgniku maksejõuetus ka PankrS § 10 lg 2 p 1 
järgi põhistatud. Ringkonnakohus on seisukohal, et vaidlus nõude sissenõutavuse üle, on 
vaidlus nõude selguse üle, ning see on käesoleval juhul ajutise halduri nimetamata jätmise 
aluseks PankrS § 15 lg 3 p 1 järgi.
7 
 
 
Samuti on maakohus leidnud , et avaldaja nõude suurus ei ole selge ega jälgitav. 
Ringkonnakohus märgib, et vaidlus puudub, et võlgnik ei ole põhi võla katteks makseid 
teinud. PankrS § 15 lg 3 p 3 järgi peab võlausaldaja pankrotiavalduse aluseks oleva nõude 
suurus olema osaühingu puhul vähemalt 2500 eurot. Kuna laenu põhiosa on oluliselt üle 
2500 euro, siis ei saaks võimalikud küsimused, mis puudutav ad Norra krooni ja euro 
omavahelist valuutakurssi, samuti intressi arvestamise aega, omada määravat tähtust ajutise 
halduri nimetamise otsustamisel. Eeltoodu ei oma aga käesoleva asja lahendamisel sisulist 
tähendust, kuna esineb PankrS § 15 lg 3  p 1 sätest atud alus ajutise halduri nimetamata 
jätmiseks.   
 
33. Ringkonnakohus märgib, et maakohtu määrusest ei ole aru saadav, kas maakohus on ajutise 
halduri määramisest keeldunud ka PankrS § 15 lg 3 p 2 alusel. Selle sätte järgi jätab kohus 
ajutise halduri nimetamat a, kui nõue on pandiga täielikult tagatud. Võlgniku hinnangul 
tuleb seda sätet tõlgendada laiendavalt ning avaldaja nõue on tagatud sellega, et avaldajal 
on võimalik saada osalus võlgnikus ja seejärel TriQuantum Technologies OÜ-s. Maakohus 
on refereerinud võlgniku väiteid, kuid ei ole võtnud seisukohta, kas esineb PankrS § 15 lg 
3 p 2 sätestatud alus ajutise halduri nimetamata jätmiseks. Kolleegium märgib, et kuna  on 
tuvastatud, et esineb PankrS  § 15 lg 3 p 1 sätestatud alus ajutise halduri nimetamata 
jätmiseks, siis ei ole vaja ringkonnakohtul hakata hindama, kas esineb ka PankrS § 15 lg 3 
p 2 sätestatud alus.  
 
34. Määruskaebuse rahuldamata jätmise tõttu jäävad määruskaebemenetluse kulud TsMS § 171 
lg 1 alusel avaldaja kanda. 
 
35. TsMS § 174 lg 4 kohaselt kui maakohus kohtuotsuses või asja lõpetavas määruses 
menetluskulusid kindlaks ei määra, määrab tsiviilasja lahendanud maakohus 
menetluskulude rahalise suuruse kindlaks pärast kohtuotsuse või menetlust  lõpetava 
määruse jõustumist käesoleva seadustiku § 177 lõikes 2 sätestatud korras. 
 
36. PankrS §  15 lg 5 sätestab, et ajutise halduri nimetamata jätmise määruse peale võib 
pankrotiavalduse esitanud isik esitada määruskaebuse. PankrS § 5 lg 2 kohaselt võib 
ringkonnakohtu määruse peale esitada määruskaebuse üksnes siis, kui see on 
pankrotiseaduses ette nähtud. Kuna PankrS § 15 lg 5 ei anna võimalust ringkonnakohtu 
määrust vaidlustada, siis ei saa käesoleva määruse peale määruskaebust esitada.  
 
 
(allkirjastatud digitaalselt) 
Indrek Soots, Krista Kirspuu, Iris Kangur-Gontšarov