YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (viides jaosto)
9 päivänä marraskuuta 2004
Asia T‑116/03
Oreste Montalto
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Henkilöstö – Palvelukseen ottaminen – Väliaikainen toimihenkilö – Ilmoitus avoimesta toimesta – Palvelukseenottomenettely
Täydellinen teksti ranskan kielellä II ‑ 0000
Aihe:      Kanne, jossa on kyse toisaalta sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) valituslautakunnan ylimääräisen
puheenjohtajan ja valitusosaston puheenjohtajan nimittämisestä 23.5.2002 tehdyn neuvoston päätöksen (EYVL C 130, s. 2) kumoamista
koskevasta vaatimuksesta ja toisaalta vahingonkorvausvaatimuksesta.
Ratkaisu:      SMHV:n valituslautakunnan ylimääräisen puheenjohtajan ja valitusosaston puheenjohtajan nimittämisestä 23.5.2002 tehty neuvoston
päätös kumotaan. Kanne hylätään muilta osin. Neuvosto velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tiivistelmä
1.     Henkilöstö – Väliaikaiset toimihenkilöt – Palkkaluokkien A 1 ja A 2 toimihenkilöt – Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston
valituslautakuntien puheenjohtajat – Palvelukseen ottaminen – Ansioiden vertailu – Hallinnon harkintavalta – Rajat – Avointa
toimea koskevassa ilmoituksessa asetettujen edellytysten ja harkintavallan käyttämistä varten annettujen menettelysääntöjen
noudattaminen
(Neuvoston asetuksen N:o 40/94 120 artiklan 1 kohta ja 131 artiklan 1 kohta)
2.     Henkilöstö – Sopimussuhteen ulkopuolinen toimielinten vastuu – Edellytykset – Lainvastaisuus – Vahinko – Syy-yhteys – Todistustaakka
3.     Henkilöstö – Kanne – Vahingonkorvauskanne – Lainvastaisen riidanalaisen päätöksen kumoaminen – Aineetonta vahinkoa vastaava
korvaus
1.     Palvelussopimusten tekemiseen toimivaltaisella viranomaisella on erityisesti silloin, kun avoinna oleva toimi on erittäin
korkea ja kuuluu palkkaluokkaan A 1 tai A 2, laaja harkintavalta tällaisen toimen hakijoiden ansioiden vertailussa. Tämän
laajan harkintavallan käyttäminen edellyttää kuitenkin, että kaikkia asian kannalta merkityksellisiä säännöksiä noudatetaan,
toisin sanoen paitsi palvelukseen ottamista koskevaa ilmoitusta, myös mahdollisia muotovaatimuksia, jotka viranomainen on
voinut itselleen asettaa harkintavaltansa käyttämistä varten.
Tältä osin palvelussopimusten tekemiseen toimivaltaisen viranomaisen on kuitenkin tutkittava tarkasti tehdyt hakemukset ja
noudatettava tunnontarkasti avointa toimea koskevassa ilmoituksessa mainittuja edellytyksiä, joten nimittävän viranomaisen
on hylättävä jokainen hakija, joka ei täytä jotakin näistä edellytyksistä, sillä ne ovat kumulatiivisia. Palvelukseen ottamista
koskeva ilmoitus muodostaa näet oikeudellisen kehyksen, jonka palvelussopimusten tekemiseen toimivaltainen viranomainen on
itselleen asettanut ja jota sen on tarkasti noudatettava.
Näitä edellytyksiä sovelletaan myös sisämarkkinoiden harmonisointiviraston hallintoneuvostoon silloin, kun se käyttää yhteisön
tavaramerkistä annetussa asetuksessa N:o 40/94 annettua toimivaltaansa elimen valituslautakuntien puheenjohtajien nimitysmenettelyssä.
Vaikka se ei tee tätä nimitystä, se vahvistaa kolmen hakijan luettelon, jonka perusteella Euroopan unionin neuvosto tekee
nimityksen, joten sillä on laaja harkintavalta ja siis päätöksentekoon liittyvä rooli.
(ks. 63–68 ja 107 kohta)
Viittaukset: yhdistetyt asiat C‑35/92 P, parlamentti v. Frederiksen, 18.3.1993 (Kok. 1993, s. I‑991, 15 ja 16 kohta); asia
T‑356/94, Vecchi v. komissio, 2.10.1996 (Kok. H. 1996, s. I‑A‑437 ja II‑1251, 50–58 kohta); asia T‑95/01, Coget ym. v. tilintarkastustuomioistuin,
20.9.2001 (Kok. H. 2001, s. I‑A‑191 ja II‑879, 113 kohta); asia T‑158/01, Tilgenkamp v. komissio, 9.7.2002 (Kok. H. 2002,
s. I‑A‑111 ja II‑595, 58 kohta) ja asia T‑73/01, Pappas v. alueiden komitea, 18.9.2003 (52–54 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
2.     Yhteisö on sopimussuhteen ulkopuolisessa vastuussa, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: toimielinten moitittu toiminta on
lainvastaista, vahinko on todella syntynyt ja toiminnan ja väitetyn vahingon välillä on syy-yhteys. Tästä seuraa, että vaikka
toimielimen virhe olisi näytetty toteen, yhteisö on vastuussa vain, jos kantaja on näyttänyt, että hänelle on todella aiheutunut
vahinkoa.
(ks. 125 ja 126 kohta)
Viittaukset: asia T‑82/91, Latham v. komissio, 9.2.1994 (Kok. H. 1994, s. I‑A‑15 ja II‑61, 72 kohta); asia T‑165/95, Lucaccioni
v. komissio, 14.5.1998 (Kok. H. 1998, s. I‑A‑203 ja II‑627, 57 kohta) ja asia T‑172/00, Pierard v. komissio, 24.4.2001 (Kok.
H. 2001, s. I‑A‑91 ja II‑429, 34 ja 35 kohta).
3.     Riidanalaisen toimen kumoaminen voi sellaisenaan muodostaa aineetonta vahinkoa, joka kantajalle on voinut aiheutua, vastaavan
ja pääsääntöisesti riittävän korvauksen.
(ks. 127 kohta)
Viittaukset: asia C‑343/87, Culin v. komissio, 7.2.1990 (Kok. 1990, s. I‑225, 25–29 kohta) ja asia T‑60/94, Pierrat v. yhteisöjen
tuomioistuin, 26.1.1995 (Kok. H. 1995, s. I‑A‑23 ja II‑77, 62 kohta).