62019TJ0688_RES
Sag T-688/19
VeriGraft AB
mod
Forvaltningsorganet for Det Europæiske Innovationsråd og SMV’er
Rettens dom (Niende Afdeling) af 2. marts 2022
»Voldgiftsklausul – tilskudsaftale indgået inden for »Horisont 2020«-rammeprogrammet for forskning og innovation – ophævelse af aftalen – forsømmelse begået i forbindelse med erhvervsudøvelse – egenskab som tilskudsmodtager eller person, der handler i tilskudsmodtagerens navn eller på dennes vegne«
Retslig procedure – indbringelse af en sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – Rettens kompetence udelukkende defineret ved artikel 256 TEUF og 272 TEUF og voldgiftsbestemmelsen – kompetence til at påkende et annullationssøgsmål angående en afgørelse om ophævelse af en tilskudsaftale – vurdering
(Art. 256 TEUF og 272 TEUF)
(jf. præmis 52 og 53)
Retslig procedure – indbringelse af en sag for Retten på grundlag af en voldgiftsklausul – bestemmelse af den ret, der finder anvendelse på aftalen – principal anvendelse af EU-retten – subsidiær anvendelse af national ret – anvendelse af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, uanset hvilken ret der i henhold til aftalen finder anvendelse – Rettens kompetence til at tage stilling til en angivelig tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar
(Art. 272 TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 966/2012 og nr. 1291/2013)
(jf. præmis 55 og 61-63)
Retslig procedure – fremsættelse af yderligere anbringender under retsforhandlingerne – anbringende fremsat for første gang i replikken – anbringende baseret på beviser, der blev afsløret under retssagen – formaliteten
(Rettens procesreglement, art. 84, stk. 1)
(jf. præmis 59 og 60)
Industri – foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre industriens konkurrenceevne – teknologisk forskning og udvikling – »Horisont 2020«-rammeprogrammet for forskning og innovation – tilskudsaftale – afgørelse om ophævelse fra Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME) – administrativ procedure, der har ført til vedtagelse af en individuel foranstaltning – ret til forsvar – forpligtelse til at høre den berørte person inden vedtagelsen af en bebyrdende afgørelse – rækkevidde
[Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra a)]
(jf. præmis 65, 66, 72 og 73)
Industri – foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre industriens konkurrenceevne – teknologisk forskning og udvikling – »Horisont 2020«-rammeprogrammet for forskning og innovation – tilskudsaftale – afgørelse om ophævelse fra Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME) – ophævelse af tilskudsaftalen i henhold til artikel 50.3.1 – betingelser – rækkevidde
(jf. præmis 99-102, 108 og 109)
Resumé
Sagsøgeren, VeriGraft AB, er en svensk bioteknologisk virksomhed, der blev oprettet i 2005 af A og B, som var professorer ved et institut på et svensk universitet. Virksomheden er specialiseret i udvikling af personliggjorte transplantater udviklet ved hjælp af manipulation af væv fra mennesker, der skal anvendes inden for regenerativ medicin. A, der oprindeligt ejede 41% af kapitalen i sagsøgeren, afhændede fra 2014 alle sine andele og var i øvrigt bestyrelsesmedlem i sagsøgeren frem til 2015, inden hendes ansættelseskontrakt blev endeligt opsagt den 1. oktober 2016.
I 2017 fik sagsøgeren inden for rammerne af »Horisont 2020«-rammeprogrammet for forskning og innovation (
1
) og gennemførelsen af støtteinstrumentet til innovation i små og mellemstore virksomheder (SMV) (
2
) tildelt støtte fra Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME) (
3
). Sagsøgeren havde således indgivet et forslag om markedsføring af et personliggjort kardiovaskulært produkt svarende til projektet »Personalized Tissue-Engineered Veins as the first Cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency-P-TEV«. Den tilskudsaftale, der blev indgået mellem sagsøgeren og EASME, indebar overholdelse af »de højeste standarder for forskningsintegritet« (artikel 34.1) og særlige etiske krav til »aktiviteter, der giver anledning til etiske spørgsmål« (artikel 34.2).
Efter gennemførelsen af en undersøgelse foretaget af Göteborg universitet, hvori deltog Centrala Etikprövningsnämnden (etisk nævn i Sverige, herefter »CEPN«), af A’s angivelige tvivlsomme forskningspraksis blev det anbefalet, at hun blev afskediget. Efter at have undersøgt gennemførelsen af P-TEV-projektet og gennemført flere etiske kontroller af projektet informerede EASME via meddelelser sagsøgeren om, at det efter den i tilskudsaftalens artikel 50.3.2 omhandlede procedure og efter at have indhentet sagsøgerens bemærkninger hertil agtede at ophæve nævnte aftale: først og fremmest i oktober 2018, fordi der fortsat var fem uløste etiske problemer, der ifølge EASME udgjorde en »alvorlig tilsidesættelse« fra sagsøgerens side af dennes forpligtelser i henhold til aftalens artikel 50.3.1, litra l), dernæst i februar og april 2019, fordi A, der er medstifter af sagsøgeren, af CEPN var blevet dømt skyldig i at have begået fejl i de publikationer, der efterfølgende var blevet anvendt som grundlag for EASME’s videnskabelige evaluering i forbindelse med tildeling af tilskuddet, idet disse fejl ifølge EASME udgjorde en »grov forsømmelse begået i forbindelse med erhvervsudøvelse« i henhold til aftalens artikel 50.3.1, litra f). Sagsøgeren har ved Retten i henhold til artikel 272 TEUF nedlagt påstand om, at EASME’s ophævelse af tilskudsaftalen erklæres ugyldig.
Retten har i sin dom indledningsvis erklæret sig kompetent til at efterprøve et anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar som led i et søgsmål anlagt på grundlag af artikel 272 TEUF. Desuden er der i realiteten tale om den første sag, i hvilken Retten er blevet anmodet om at fastslå, at et EU-agentur med urette har ophævet en tilskudsaftale indgået inden for Horisont 2020-rammeprogrammet på grund af en fejl begået i forbindelse med erhvervsudøvelse.
Rettens bemærkninger
Hvad angår anbringendet om tilsidesættelse af retten til forsvar påpegede Retten indledningsvis, at den omstændighed, at den ret, der finder anvendelse på aftalen, ikke medfører de samme garantier som dem, der sikres ved Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«), og de generelle principper i EU-retten ikke fritager EASME for at sikre overholdelsen af disse i forhold til parterne. Hvis parterne således i deres kontrakt i henhold til en voldgiftsbestemmelse beslutter at tillægge en af Unionens retsinstanser at påkende tvister vedrørende denne kontrakt, har den nævnte retsinstans desuden kompetence til at tage stilling til tilsidesættelser af chartret og de generelle principper i EU-retten, uanset lovvalget i nævnte kontrakt. Retten har derfor kompetence til at undersøge nævnte anbringende. Vedrørende realiteten fastslog den, at retten til at blive hørt i henhold til chartrets artikel 41 finder generel anvendelse. Når en individuel foranstaltning kan påvirke den berørte person ugunstigt, indebærer denne ret, at den pågældende, inden der træffes afgørelse vedrørende denne, bliver i stand til på hensigtsmæssig vis at tilkendegive sit syn på omstændighederne og på relevansen af de påståede faktiske forhold i sagen. I den foreliggende sag anførte Retten, at grundene til ophævelse af tilskudsaftalen blev meddelt sagsøgeren i den anden præinformationsmeddelelse af 18. februar 2019, og at denne havde kunnet tage stilling hertil, således at EASME ikke har tilsidesat sagsøgerens ret til at blive hørt.
Hvad angår dernæst anbringendet om en tilsidesættelse af aftalens artikel 50.3.1, litra f), konstaterede Retten, som det også fremgår af nævnte præinformationsmeddelelse, at EASME har baseret ophævelsen af tilskudsaftalen på denne artikel med den begrundelse, at A var blevet kendt skyldig i forsømmelser begået i forbindelse med erhvervsudøvelse. Retten anførte desuden, at EASME har ment, at det er denne forsømmelse, som A havde begået i forbindelse med erhvervsudøvelse, og som såede tvivl om sagsøgerens kapacitet til at gennemføre P-TEV-projektet, og ikke en fejl begået af sagsøgeren selv, selv om tilskudsmodtageren i henhold til nævnte aftale ikke var A, men sagsøgeren. Da sagsøgeren i øvrigt opsagde A’s ansættelseskontrakt i december 2016, og da A havde forladt sagsøgerens bestyrelse i juli 2015, da A’s deltagelse i sagsøgerens kapital på tidspunktet for indgivelse af ansøgningen om tilskud til P-TEV-projektet og frem til afhændelsen af alle hendes andele, var mindre end den tærskel, der i henhold til svensk selskabsret tillader, at der træffes beslutninger på sagsøgerens vegne, konstaterede Retten, at A ikke henhørte under den personkategori, der er omhandlet i tilskudsaftalens artikel 50.3.1, litra f). Den konkluderede, at EASME’s ophævelse af tilskudsaftalen i henhold til nævnte aftales artikel 50.3.1, litra f), af den grund, som agenturet har anført, var ugrundet. Den anførte i denne forbindelse vedrørende de argumenter, som EASME har fremført under den retslige procedure, at disse udgør en ny begrundelse for ophævelse af tilskudsaftalen, som, hvis den blev accepteret, nødvendigvis ville skade effektiviteten af den i aftalens artikel 50.3.2 omhandlede ophævelsesprocedure. Endelig forkastede Retten også de af EASME fremførte argumenter baseret på den fejlagtige forudsætning, at sagsøgeren bevidst skulle have skjult fejl i forskningen, der berørte de i forslaget vedrørende P-TEV-projektet nævnte arbejder.
På baggrund af disse betragtninger erklærede Retten EASME’s beslutning om at ophæve den tilskudsaftale, der var indgået med VeriGraft, ugyldig.
(
1
) – Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 af 11.12.2013 om Horisont 2020 – rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1982/2006/EF (EUT 2013, L 347, s. 104) (herefter »Horisont 2020«-rammeprogrammet).
(
2
) – Rådets afgørelse 2013/743/EU af 3.12.2013 om særprogrammet til gennemførelse af Horisont 2020 – rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse 2006/971/EF, 2006/972/EF, 2006/973/EF, 2006/974/EF og 2006/975/EF (EUT 2013, L 347, s. 965).
(
3
) – Oprettet ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/771/EU af 17.12.2013 om oprettelse af »Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder« og om ophævelse af afgørelse 2004/20/EF og afgørelse 2007/372/EF (EUT 2013, L 341, s. 73) blev dette organ fra den 1.4.2021 Forvaltningsorganet for Det Europæiske Innovationsråd og SMV’er (Eismea).