62024TJ0131_RES
Asia T‑131/24
CR
vastaan
Euroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 2.7.2025
Henkilöstö – Virkamiehet – Vanhuuseläke – Henkilöstösääntöjen vuosien 2004 ja 2014 uudistukset – Tiettyjä eläkeoikeuksien laskentaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä koskevat siirtymätoimenpiteet – Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII oleva 28 artikla – Sopimussuhteiset toimihenkilöt, joista on tullut virkamiehiä – Eläkeoikeuksien vuotuinen karttuma – Eläkeikä – Lain soveltamisala – Yhdenvertainen kohtelu
Virkamiehet – Eläkkeet – Eläkeoikeuksien laskentaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Asetuksen N:o 1023/2013 siirtymäsäännökset – Sovellettavuus 31.12.2013 palveluksessa olleisiin toimihenkilöihin – Soveltamisalan rajaaminen vain toimihenkilöihin, joiden kuuluminen unionin eläkejärjestelmään on keskeytynyt – Soveltamisalan ulkopuolelle jääminen – Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaaminen rinnastamalla toimihenkilöt, joiden kuuluminen eläkejärjestelmään on keskeytynyt, toimihenkilöihin, jotka ovat kuuluneet siihen keskeytyksettä – Periaatetta ei ole loukattu
(SEU 13 artiklan 2 kohta; virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, sellaisina kuin ne ovat muutettuina asetuksella N:o 1023/2013, johdanto-osan 29 perustelukappale, 83 artiklan 2 kohta ja liitteessä XIII olevat 21, 22 ja 28 artikla; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 1 artiklan 1 kohta ja liite, neuvoston asetus N:o 723/2004)
(ks. 37–42, 44, 45 ja 108–114 kohta)
Virkamiehet – Eläkkeet – Eläkeoikeuksien laskentaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt – Asetuksen N:o 1023/2013 siirtymäsäännökset – Sovellettavuus 31.12.2013 palveluksessa olleisiin toimihenkilöihin – Sovellettavuus kyseisen päivämäärän jälkeen virkamieheksi siirtyneeseen sopimussuhteiseen toimihenkilöön – Tällaisen toimihenkilön erilainen kohtelu sellaiseen sopimussuhteiseen toimihenkilöön nähden, joka on säilyttänyt tämän aseman tai josta on tullut väliaikainen toimihenkilö – Unionin eläkejärjestelmän vakuutusmatemaattisen tasapainon säilyttämistä koskevaan tavoitteeseen liittyvä perustelu – Hyväksyttävyys – Toisen toimielimen noudattamaan käytäntöön vetoaminen – Vaikutuksettomuus
(SEUT 310 ja SEUT 317 artikla; virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen, sellaisina kuin ne ovat muutettuina asetuksella N:o 1023/2013, 77 artikla ja liitteessä XIII olevat 21, 22 ja 28 artikla; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 39 artiklan 1 kohta, 83 artiklan 2 kohta, 109 artiklan 1 kohta ja liitteessä olevan 1 artiklan 1 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1023/2013 johdanto-osan 13 perustelukappale)
(ks. 47–66, 77–88 ja 91–104 kohta)
Henkilöstökanne – Kanneperusteet – Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista koskeva kanneperuste – Sellaisten siirtymäajan sääntöjen kyseenalaistaminen, joilla varmistetaan oikeudenmukainen siirtyminen vanhasta henkilöstösääntöjärjestelmästä uuteen – Tuomioistuinvalvonta – Rajat
(ks. 69–73 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin on hylännyt käsiteltäväkseen saatetun kanteen, jonka entinen Euroopan komission virkamies CR nosti komission päätöksestä, jolla vahvistetaan hänen oikeutensa vanhuuseläkkeeseen (jäljempänä riidanalainen päätös), ja täsmentänyt Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) liitteessä XIII säädettyjä tiettyjen eläkeoikeuksien laskentaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä koskevia siirtymätoimenpiteitä.
Kantaja tuli kesäkuussa 2012 komission palvelukseen sopimussuhteisena toimihenkilönä. Hänet nimitettiin virkamieheksi elokuussa 2015.
Tällä välin vuonna 2014 toteutetulla henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen uudistuksella (
1
) otettiin yhtäältä käyttöön uusi eläkeoikeuksien vuotuinen 1,8 prosentin karttuma, joka oli aiempaa 1,9 prosentin karttumaa epäedullisempi, ja toisaalta vahvistettiin eläkeiäksi 66 vuotta, kun se oli aiemmin 63 vuotta.
Komission henkilökohtaisten etuuksien hallinto- ja maksutoimisto (jäljempänä palkkatoimisto) sovelsi toukokuussa 2023 tekemässään riidanalaisessa päätöksessä muun muassa henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaa 28 artiklaa, joka koskee virkamiehiksi siirtyneiden sopimussuhteisten toimihenkilöiden eläkeoikeuksien vuotuista karttumaa ja eläkeiän laskentaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä. Palkkatoimisto ilmoitti kantajalle, että hänellä oli oikeus vanhuuseläkkeeseen 1.7.2023 alkaen 66-vuotiaana. Palkkatoimisto ilmoitti hänelle myös, että hänen eläkeoikeuksiensa vuotuinen karttuma hänen palvelusajaltaan sopimussuhteisena toimihenkilönä oli 1,9 prosenttia ja palvelusajaltaan virkamiehenä 1,8 prosenttia.
Oikaisuvaatimuksessa, jonka komissio hylkäsi, kantaja väitti, että kyseessä olevaa artiklaa ei voitu soveltaa hänen tilanteeseensa, kun otetaan huomioon, että hän oli kuulunut keskeytyksettä Euroopan unionin toimielinten eläkejärjestelmään (jäljempänä unionin eläkejärjestelmä) ja maksanut siihen keskeytyksettä eläkemaksuja. Hän pyysi palkkatoimistoa tarkistamaan riidanalaista päätöstä siten, että hänen eläkeikänsä vahvistettaisiin 63 vuodeksi ja että häneen sovellettaisiin 1,9 prosentin vuotuista karttumaa koko hänen työuransa ajalta. Koska kantaja oli lisäksi ollut palveluksessa 66-vuotiaaksi saakka ja katsoi, että hänen eläkeikänsä olisi pitänyt vahvistaa 63 vuoteen, hän pyysi, että hänelle myönnettäisiin 2,5 prosentin lisäkorotus viimeiseen peruspalkkaansa kultakin 63 vuoden iän ylittämisen jälkeiseltä työskentelyvuodelta.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin yleinen tuomioistuin huomauttaa ensinnäkin, että sen ratkaisemiseksi, voidaanko henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaa 28 artiklaa soveltaa, merkitystä on vain kyseisessä artiklassa säädettyjen edellytysten täyttymisellä.
Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevassa 28 artiklassa säädetään kahdesta erillisestä ja kumulatiivisesta edellytyksestä. Ensimmäinen edellytys perustuu palvelukseen tuloon toimihenkilönä viimeistään 1.5.2004 tai 1.1.2014, koska kyseisellä toimihenkilöllä oli oltava sopimus jompanakumpana näistä päivämääristä. Toinen edellytys on kyseisen toimihenkilön nimittäminen virkamieheksi, mikä tapahtuu väistämättä hänen palvelukseen tulonsa jälkeen, koska henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 28 artiklan sanamuodon mukaan nimityksen on täytynyt tapahtua 1.5.2004 tai 1.1.2014 jälkeen.
Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 28 artiklan selvästä sanamuodosta ei ilmene, että kyseistä artiklaa voitaisiin soveltaa ainoastaan toimihenkilöihin, joiden kuuluminen unionin eläkejärjestelmään oli keskeytynyt, kuten kantaja väittää. Kantajan väitteen hyväksyminen merkitsisi henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 28 artiklan soveltamisalan rajoittamista siten, että siihen lisätään edellytys, josta unionin lainsäätäjä ei ole säätänyt.
Jos unionin oikeuden säännöksen merkitys ilmenee yksiselitteisesti itse säännöksen sanamuodosta, tuomioistuin ei kuitenkaan voi poiketa tästä sanamuodosta. Näin ollen sen toteaminen, että henkilöstösääntöjen säännöksen soveltamiselle asetetaan jokin toinen edellytys kuin siinä määritelty edellytys, merkitsisi kyseisen säännöksen contra legem ‑tulkintaa, joten tällaista tulkintaa ei voida hyväksyä. Kun otetaan huomioon SEU 13 artiklan 2 kohdassa vahvistetut toimielinten välisen tasapainon ja toimivallanjaon periaatteet, unionin tuomioistuimilla ei ole toimivaltaa poiketa henkilöstösääntöjen säännöksistä, kuten sen liitteessä XIII olevasta 28 artiklasta, lisäämällä siihen edellytys, jota ei tällä hetkellä ole olemassa.
Unionin yleinen tuomioistuin huomauttaa, että unionin tuomioistuimen tai unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytäntö ei horjuta tätä päätelmää. Näiden kahden tuomioistuimen tarkoituksena ei missään vaiheessa ollut kyseenalaistaa unionin lainsäätäjän tekemiä valintoja ja muuttaa henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 28 artiklan soveltamisalaa rajaamalla se ainoastaan väliaikaisiin tai sopimussuhteisiin toimihenkilöihin, joilla oli sopimus 1.5.2004 tai 1.1.2014 ja jotka eivät olleet kuuluneet keskeytyksettä unionin eläkejärjestelmään ennen nimittämistään virkamiehiksi.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo toiseksi yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattamisesta, että kun otetaan huomioon sen laaja harkintavalta, unionin lainsäätäjä on voinut katsoa, että 1.5.2004 tai 1.1.2014 jälkeen nimitettyjä virkamiehiä oli voitava kohdella eri tavalla kuin silloin, jos he olisivat säilyttäneet väliaikaisen tai sopimussuhteisen toimihenkilön asemansa vähintään kymmenen vuotta. Vuosien 2004 ja 2014 uudistusten kokonaisvaikutus unionin talousarvioon on väistämättä suurempi virkamiesten eläkkeiden kuin muun henkilöstön eläkkeiden osalta. Tämä päättely on unionin eläkejärjestelmän vakuutusmatemaattisen tasapainon säilyttämistä koskevan tavoitteen mukainen; kyseinen tavoite on saavutettava vaarantamatta palvelukseen otetun henkilöstön saavutettuja etuja ja oikeutettuja odotuksia, ja se täydentää yleisempiä tavoitteita talousarvion kurinalaisuudesta ja julkisen talouden vakauttamisesta vaikeassa taloudellisessa ja sosiaalisessa tilanteessa.
Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevasta 28 artiklasta ei myöskään voida johtaa mielivaltaista tai selvästi epäasianmukaista erottelua siihen unionin lainsäätäjän tavoittelemaan päämäärään nähden, jonka tarkoituksena on säilyttää asianomaisten virkamiesten saavutetut edut ja oikeutetut odotukset, koska niitä kunnioitetaan samalla tavoin kuin 1.5.2004 tai 1.1.2014 palveluksessa olleen muun henkilöstön saavutettuja etuja ja oikeutettuja odotuksia.
Toisaalta voidaan todeta, että tarkasteltaessa näiden virkamiesten tilanteiden rinnastettavuutta ei ole merkitystä sillä, olivatko he kuuluneet keskeytyksettä unionin eläkejärjestelmään ennen nimittämistään vai eivät. Tämä seikka nimittäin liittyy heidän palvelusaikaansa toimihenkilöinä, kun taas henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 28 artiklan soveltaminen riippuu heidän nimittämisestään virkamiehiksi. Näin ollen tämä seikka merkitsee käytännössä korkeintaan sitä, että virkamiehelle, jonka kuuluminen unionin eläkejärjestelmään ja vastaavasti maksujen maksaminen siihen keskeytyi ennen hänen nimittämistään, kertyy vähemmän eläkkeeseen oikeuttavia palvelusvuosia, jotka liittyvät vain hänen työskentelyynsä toimihenkilönä, kuin siinä tapauksessa, että tällaista keskeytymistä ei olisi tapahtunut.
(
1
)	Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.10.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 1023/2013 (EUVL 2013, L 287, s. 15) tuli voimaan 1.11.2013, ja sitä on sovellettu nyt käsiteltävän asian kannalta merkityksellisten säännösten osalta 1.1.2014 alkaen.