62000CC0190_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
I Tosiseikat ja oikeudenkäyntimenettely
1. Esillä olevassa asiassa Cour d'appel de Paris on esittänyt ennakkoratkaisukysymyksen Balguerieta ynnä muita vastaan vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä, jossa heitä syytetään tavaroiden tuonnista tullausilmoituksetta.
2. Pääasiassa muutoksenhakijoina ovat rikosasian syytetyt, jotka ovat tuoneet 12.12.1991-27.4.1994 välisenä aikana Amerikan yhdysvalloista peräisin olevia taateleita, jotka on vastaanotettu 7,5 kilogramman painoisissa laatikoissa.
3. Tuotteet on tuotu tullinimikkeellä "tuoreet tai kuivatut taatelit, jotka on pakattu korkeintaan 11 kg painoisiin pakkauksiin", joten ne on tuotu täysin tullittomina ja niistä on kannettu alennettu 5,5 prosentin suuruinen arvonlisävero.
4. Ranskan tullihallinto suoritti 19.10.1994-11.8.1995 tätä tuontia koskevan tarkastuksen, jonka perusteella se totesi, että nämä taatelit kuuluvat tullinimikkeelle "tuoreet ja kuivatut taatelit, jotka on pakattu korkeintaan 35 kg painoisiin pakkauksiin" ja että tällä perusteella niistä on kannettava 12 prosentin suuruinen tulli.
5. Tulliasioiden sovittelusta ja tullikatselmuksista vastaava lautakunta, jonka käsiteltäväksi Balguerie ynnä muut olivat saattaneet asian, antoi lausunnon, jossa se totesi, että riita-asiassa ei ollut kyse väärän tullinimikkeen käytöstä vaan niiden yhteisön oikeussääntöjen tulkinnasta, joissa säädetään tietyn tavaran pakkaamisesta tuontia ja vientiä varten.
6. Asian tosiseikkojen tapahtumahetkellä tuotteet oli mainittu joillekin tavaroille tietyn käyttötarkoituksen perusteella myönnettävän edullisen tuontitullitariffin soveltamista koskevista edellytyksistä 9 päivänä joulukuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 4142/87.*
7. Asia saatettiin vireille esitutkintaa toimittamatta Tribunal de grande instance de Melunissa, joka totesi Balguerien ynnä muut vastaajat syyllisiksi tavaroiden tuontiin tulli-ilmoituksetta ja velvoitti vastaajat yhteisvastuullisina suorittamaan 288 563 Ranskan frangia tulleina ja veroina, joiden maksamisen nämä olivat kiertäneet. Tämä tuomioistuin totesi, ettei vastaajien olisi vähittäismyyntiä varten tarvinnut välttämättä pakata tuotteita tällaisiin korkeintaan 11 kilogramman painoisiin pakkauksiin. Lisäksi se totesi, että tarkastuksen suorittamispäivänä vastaajat eivät olleet kyenneet esittämään asetuksessa N:o 4142/87 tarkoitettua varastokirjanpitoa.
8. Balguerie ynnä muut valittivat tästä päätöksestä Cour d'appel de Paris'in, joka pyytää ennakkoratkaisua seuraavaan kysymykseen: "Onko 9.12.1987 annettua komission asetusta N:o 4142/87 ja sen soveltamisesta annettuja sääntöjä, jotka koskevat taateleiden erityiseen käyttötarkoitukseen perustuvaa tullitonta tuontia, tulkittava siten, että niissä kielletään taateleiden tuonti alkuperäispakkauksissa, joiden paino on korkeintaan 11 kg?"
II Yhteisön oikeussäännöt
9. Asetuksen N:o 4142/87 3 artiklassa säädetään seuraavaa:
"1. 1 artiklassa säädetyn tariffin soveltaminen edellyttää, että henkilölle, joka tuo tavaran tai tuottaa sen maahan saattaakseen sen vapaaseen liikkeeseen, on myönnetty sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten kirjallinen lupa, jossa tavarat on ilmoitettu vapaaseen liikkeeseen saatettaviksi.
2. Sen estämättä, mitä jäljempänä säädetään, edellä 1 kohdassa tarkoitetun luvan myöntäminen merkitsee velvollisuutta:
a) käyttää tavara määrättyyn erityiseen tarkoitukseen;
b) maksaa kantamattomat tullit, jos tavaraa ei käytetä tähän määrättyyn erityiseen tarkoitukseen;
c) kirjanpitoon, jonka avulla toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä tarpeellisiksi katsomansa tarkastukset siltä osin, onko tavara todellisuudessa käytetty määrättyyn erityiseen tarkoitukseen, ja säilyttää tämä kirjanpito alalla voimassa olevissa säädöksissä säädetyn määräajan;
d) sallia c alakohdassa tarkoitetun kirjanpidon tarkastus;
e) sallia kaikki toimivaltaisten viranomaisten aiheellisiksi katsomat tarkastustoimenpiteet tavaran todellisen käytön toteamiseksi ja toimittaa kaikki tällaisten toimenpiteiden kannalta tarpeelliset tiedot.
3. Toimivaltaiset viranomaiset voivat olla myöntämättä lupaa henkilöille, jotka eivät kykene tarjoamaan viranomaisten tarpeellisiksi katsomia takuita.
4. Luvan myöntämisen edellytykseksi voidaan asettaa toimivaltaisten viranomaisten vahvistaman takuun asettaminen."
10. Asetuksen N:o 4142/87 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kantamatta jääneet tullit on maksettava, ellei tavaraa ole käytetty määrättyyn erityiseen tarkoitukseen. Tämän säännöksen 2 kohdan mukaan esimerkiksi tavaran jalostuksesta syntyvät jätteet ja jäännökset sekä luonnollinen hävikki katsotaan erityiseen käyttötarkoitukseen käytetyksi.
11. Tiettyjen maataloustuotteiden väliaikaisesta vapauttamisesta yhteisen tullitariffin mukaisista autonomisista tulleista 31 päivänä toukokuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1517/91 säädettiin tiettyihin taatelityyppeihin sovellettavasta edullisesta tullimenettelystä niiden erityisen käyttötarkoituksen perusteella.
12. Tämä asetus koskee 24:ää maataloustuotetyyppiä. Taateleiden osalta siinä säädetään seuraavaa:
>lt>0
13. Alaviite a) on laadittu seuraavasti: "Käyttötarkoituksen valvonta suoritetaan tällä alalla annettujen yhteisön säännösten mukaisesti." Esillä olevassa asiassa on kyse jälkimmäisestä vapautuksesta.
14. Asetuksen N:o 1517/91 1 artiklan nojalla tämä vapautus oli voimassa 1.7.1991-30.6.1992. Asetuksella N:o 1431/92 tämän vapautuksen voimassaoloa jatkettiin 1.7.1992-30.6.1993 ja asetuksella N:o 1421/93 1.7.1993-30.6.1994.
III Yhteenveto yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyistä huomautuksista
15. Balguerie ynnä muut esittävät, että väliaikaisen vapautuksen soveltaminen maahantuojaan edellytti sitä, että tuoreet tai kuivatut taatelit oli tarkoitettu pakattaviksi vähittäismyyntiä varten korkeintaan 11 kilogramman painoisiin pakkauksiin.
16. Asiassa ei ole kiistetty eikä voida kiistää sitä, että kyseessä olevat taatelit oli pakattu vähittäismyyntiä varten 7 kilogramman painoisiin laatikoihin tai 1 kilogramman painoisiin muovilaatikoihin sen jälkeen kun ne oli lajiteltu ja tarkastettu, mikä Balguerien ynnä muiden mukaan on määrättyä käyttötarkoitusta koskevien sääntöjen mukaista.
17. Tältä osin ne esittävät, että vaikka taatelit oli tuotu maahan alle 11 kilogramman painoisissa pakkauksissa, taatelit oli pakattava uudelleen, jotta tuote olisi vastannut niiden asiakkaiden tarpeita.
18. Koska tuotteet oli pakattu uudelleen, Balguerien ynnä muiden mukaan asetuksen N:o 4142/87 säännöksiä on noudatettu, minkä vuoksi näihin tuotteisiin piti soveltaa kyseistä väliaikaista vapautusta tuontitulleista.
19. Ranskan hallitus vetoaa aluksi yhteisön yleiseen lainsäädäntöön ja väittää, että pakkaamattomana irtotavarana ja pakattuna pidettävän tavaran välinen raja on jo vahvistettu 11 kilogrammaksi, mistä seuraa, että silloin kun taateli tuodaan alle 11 kilogramman painoisissa pakkauksissa, ne on katsottava jo vähittäismyyntiä varten pakatuiksi. Niihin ei siis voida soveltaa irtotavarana tuotua tavaraa koskevaa vapautusta. Sillä, että tavarat oli tosiasiallisesti pakattu uudelleen, ei siis ole merkitystä.
20. Komissio toteaa, ettei asiassa ole ilmeisestikään kiistetty sitä, että kyse oli tuoreista tai kuivatuista taateleista, jotka oli pakattu vähittäismyyntiä varten korkeintaan 11 kilogramman painoisiin pakkauksiin. Se täsmentää tältä osin, että siitä, että pakkaukset olivat ennen tätä uudelleen pakkaamista korkeintaan 11 kilogramman painoisia, ei ole säädetty asianomaisessa tullinimikkeessä.
21. Tällä perusteella komissio katsoo, että tuodut tavarat kuuluvat tullinimikkeelle, jolla niiden tullausilmoitus oli tehty.
22. Taateleiden uudelleenpakkaamisella ei komission mukaan ole haluttu kiertää sitä erityistä käyttötarkoitusta, jonka mukaisesti tavarat oli ilmoitettu, ja se katsoo, että uudelleen pakkaamista voidaan pitää ymmärrettävänä vähittäismyynnin tarpeiden kannalta.
23. Asetuksessa N:o 4142/87 ei kielletä tällaista menettelyä, vaan sillä pyritään mahdollistamaan todellisen käyttötarkoituksen valvonta.
24. Komissio katsoo, että vaikka kansallinen tuomioistuin joutuisikin esillä olevan asian erityispiirteiden perusteella päätymään siihen, että kyseessä ovat toimet tai väärinkäytökset, jotka saattavat asettaa kyseenalaiseksi edullisen tullitariffin soveltamisen taateleihin niiden erityisen käyttötarkoituksen perusteella, tällaisena erityispiirteenä ei voida pitää pelkästään sen toteamista, että taatelit oli jo pakattu korkeintaan 11 kilogramman painoisiin pakkauksiin. Komission mukaan tämä seikka ei yksin voi olla merkityksellinen edullisen tullitariffin soveltamisen kannalta.
IV Arviointi
25. Cour d'appel de Paris kysyy, onko 9.12.1987 annettua komission asetusta N:o 4142/87 ja sen soveltamisesta annettuja sääntöjä, jotka koskevat taateleiden erityiseen käyttötarkoitukseen perustuvaa tullitonta tuontia, tulkittava siten, että niissä kielletään taateleiden tuonti alkuperäispakkauksissa, joiden paino on korkeintaan 11 kilogrammaa?
26. Ensiksi on siis selvitettävä, saadaanko vastaus tähän kysymykseen asetuksesta N:o 4142/87.
27. Tällä asetuksella, jonka säännöksistä esillä olevan asian kannalta merkitykselliset kohdat on mainittu edellä, perustetaan valvontamekanismit, joilla pyritään takaamaan se, että tavarat - siitä riippumatta, mistä tavaroista on kyse -, joihin sovelletaan edullista tullimenettelyä niiden erityisen käyttötarkoituksen perusteella, todella käytetään tähän tarkoitukseen. Tällaisia mekanismeja ovat muun muassa velvollisuus kirjanpitoon, jonka avulla toimivaltaiset viranomaiset voivat suorittaa tarpeelliset tarkastukset.
28. On selvää, että kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää, onko kaikki näitä vaatimuksia noudatettu sen käsiteltävänä olevassa asiassa.
29. On kuitenkin vaikea nähdä, millä tavoin joku tämän asetuksen säännöksistä voisi ratkaista kysymyksen siitä, olisiko taatelit, jotka on tarkoitettu pakattaviksi vähittäismyyntiä varten korkeintaan 11 kilogramman painoisiin pakkauksiin, pitänyt tuoda maahan yli 11 kilogramman painoisissa pakkauksissa, jotta ne voitaisiin vapauttaa yhteisen tullitariffin mukaisesta 12 prosentin suuruisesta tullista.
30. Kansallinen tuomioistuin pohtii myös sitä, ovatko asetuksen N:o 4142/87 soveltamisedellytykset sellaisia, että se voisi niiden perusteella ratkaista kysymyksen.
31. Koska säädöstekstiä, jossa säädettäisiin tällaisista soveltamisedellytyksistä tai asetuksen soveltamisohjeista, ei ole löytynyt, on syytä seurata Ranskan hallituksen kantaa ja tukeutua neuvoston asetuksiin, joilla säädettiin tiettyjen taatelityyppien vapauttamisesta yhteisen tullitariffin mukaisista tulleista.
32. Asetuksessa N:o 1517/91 ja sen jälkeen annetuissa asetuksissa, joilla vapautuksen voimassaoloa jatkettiin, ei ole säädetty vähittäismyyntiin tarkoitetuista taateleista, jotka on pakattu korkeintaan 11 kilogramman painoisiin pakkauksiin, vaan taateleista, jotka on tarkoitettu pakattaviksi vähittäismyyntiä varten korkeintaan tämän painoisiin pakkauksiin.
33. Taateleihin, jotka on tarkoitettu myytäviksi liikkeissä alkuperäispakkauksissaan, vaikka pakkaus olisikin vain 11 kilogramman painoinen tai tätä kevyempi, ei siis sovelleta kyseistä vapautusta.
34. Asetuksessa ei myöskään käytetä ilmaisua taatelit, jotka on tarkoitettu pakattaviksi tai pakattaviksi uudelleen vähittäismyyntiä varten. Esillä olevassa asiassa vallitsevaa tilannetta - eli kun kyse on uudelleen pakkaamisesta - ei ole nimenomaisesti säännelty neuvoston asetuksessa.
35. Asetustekstissä ei sitä vastoin täsmennetä myöskään sitä, että kyseisten taateleiden pitää niitä tuotaessa olla pakattuina yli 11 kilogramman painoisiin pakkauksiin.
36. Voidaanko tästä huolimatta katsoa, että neuvosto on implisiittisesti halunnut asettaa tällaisen säännön?
37. Ranskan hallitus, Tribunal de grande instance de Melun ja Cour d'appel de Paris katsovat, että on syytä omaksua tämä tulkinta, sillä taateleiden tuonti irtotavarana tai suurissa pakkauksissa tekee pakkaamisesta välttämättömän, eli velvoittaa tosiasiallisesti maahantuojan pakkaamaan taatelit ennen kuin se voi saattaa ne vähittäismyyntiin pakkauksissa, jotka ovat korkeintaan 11 kilogramman painoisia.
38. On erittäin todennäköistä, että neuvosto on lähtenyt ajatuksesta, jonka mukaan taatelit tuodaan tullattaviksi yli 11 kilogramman erissä, etenkin siksi, että tässä tapauksessa ilmaisu "jotka on tarkoitettu pakattavaksi vähittäismyyntiä varten" on paremmin ymmärrettävissä.
39. Neuvosto ei kuitenkaan ole lisännyt tällaista edellytystä asetustekstiin.
40. Vapautuksen sanamuotoa on kuitenkin tarkasteltava vielä vapautuksen tavoitteiden valossa.
41. Komissio pyytää tältä osin kiinnittämään huomiota asetuksen N:o 1517/91 ja sitä seuraavien asetusten kahteen ensimmäiseen perustelukappaleeseen, jotka on laadittu seuraavasti:
"[Euroopan yhteisöjen neuvosto katsoo, että] tässä asetuksessa tarkoitettuja tuotteita ei tuoteta yhteisössä riittävästi tai lainkaan, minkä vuoksi tuottajat eivät kykene vastaamaan näitä tuotteita käyttävän yhteisön teollisuuden kysyntään;
näissä tapauksissa on yhteisön edun mukaista vapauttaa tällaiset tuotteet kokonaan yhteisen tullitariffin mukaisista autonomisista tulleista".
42. Vapautuksella pyritään siis turvaamaan tuotteita käyttävän teollisuuden intressit. Tämän asetuksen jälkeen annetuissa neuvoston asetuksissa on kaksi tätä koskevaa säännöstä.
43. Yhtäältä vapautusta yhteisen tullitariffin mukaisista tulleista sovelletaan tuoreisiin ja kuivattuihin taateleihin, jotka on tarkoitettu jalostettaviksi muuhun kuin alkoholinvalmistukseen, ja toisaalta vapautusta sovelletaan kyseessä olevan säädöstekstin mukaan kauttaaltaan pakkausteollisuuteen.
44. Ranskan hallitus esittää tältä osin, että "esillä olevassa asiassa kyseessä olevien taateleiden tuonnin osalta Ranska on ollut liikkeelle panevana voimana vapautusjärjestelmän käyttöönotolle jo vuodesta 1970, jolloin se toteutettiin, koska se on halunnut tukea yhteisön ulkopuolelta peräisin olevia hedelmiä pakkaavaa yhteisön teollisuutta, jotta voitaisiin kilpailla Pohjois-Afrikasta pakattuina ja tulleitta yhteisöön tuotavien tuotteiden kanssa."
45. Neuvoston asetusten perustelukappaleiden perusteella Ranskan hallituksen kantaa voidaan pitää vakuuttavana.
46. Näin ollen on siis todettava, että jotta tullittomuudella tavoiteltu päämäärä voitaisiin saavuttaa, riittää, että taatelit pakataan tai pakataan uudelleen ennen niiden myyntiä.
47. Edellä esitetystä seuraa, että vaikka neuvosto olisikin halunnut, että pakkaukset, joissa taatelit tuodaan tullattaviksi, olisivat jonkin muun painoisissa pakkauksissa, tällaista edellytystä ei voida tässä asettaa, koska sellaista ei ole kyseisessä säännöksessä ja eikä se ole välttämätön asetuksen päämäärien kannalta.
48. Tästä poikkeava kanta ei olisi myöskään oikeusvarmuuden periaatteen mukainen.
49. Lisäksi voidaan todeta, että asetuksella N:o 4142/87, jolla vahvistetaan tiettyjen tavaroiden edullinen tullikohtelu niiden erityisen käyttötarkoituksen vuoksi, säädetään valvontamekanismeista, joiden avulla voidaan taata, että ainoastaan niihin tuotteisiin, jotka tosiasiallisesti pakataan tai pakataan uudelleen, sovelletaan kyseistä vapautusta. Tällä asetuksella säädettyjen edellytysten on tietenkin kaikkien täytyttävä.
V Ratkaisuehdotus
50. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että Cour d'appel de Paris'n kysymykseen vastataan seuraavasti:
Joillekin tavaroille tietyn käyttötarkoituksen perusteella myönnettävän edullisen tuontitullitariffin soveltamista koskevista edellytyksistä 9 päivänä joulukuuta 1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 4142/87 ja tiettyjen maataloustuotteiden väliaikaisesta vapauttamisesta yhteisen tullitariffin mukaisista autonomisista tulleista 7 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1421/93 eivät estä sitä, että taateleihin sovelletaan tässä asetuksessa säädettyä vapautusta tuontitulleista vain sillä perusteella, että taatelit on tuotu korkeintaan 11 kilogramman painoisissa alkuperäispakkauksissa.