62023CJ0557
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a treia)
12 septembrie 2024 (
*1
)
„Trimitere preliminară – Organizarea comună a piețelor produselor agricole – Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 – Reglementare națională care prevede prețuri reglementate pentru anumite produse agricole, precum și obligația de a oferi spre vânzare o cantitate determinată din aceste produse – Amenzi”
În cauza C‑557/23,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Szegedi Törvényszék (Curtea din Szeged, Ungaria), prin decizia din 6 septembrie 2023, primită de Curte în aceeași zi, în procedura
SPAR Magyarország Kft.
împotriva
Bács‑Kiskun Vármegyei Kormányhivatal,
CURTEA (Camera a treia),
compusă din doamna K. Jürimäe, președintă de cameră, domnul K. Lenaerts, președintele Curții, îndeplinind funcția de judecător al Camerei a treia, și domnii N. Piçarra, N. Jääskinen (raportor) și M. Gavalec, judecători,
avocat general: domnul M. Campos Sánchez‑Bordona,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
–
pentru SPAR Magyarország Kft., de G. Báthory, V. Łuszcz și L. Wallacher, ügyvédek;
–
pentru guvernul maghiar, de M. Z. Fehér, R. Kissné Berta și K. Szíjjártó, în calitate de agenți;
–
pentru guvernul german, de J. Möller și N. Scheffel, în calitate de agenți;
–
pentru guvernul austriac, de A. Posch, J. Schmoll și M. Kopetzki, în calitate de agenți;
–
pentru Comisia Europeană, de M. Konstantinidis și Zs. Teleki, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Cererea de decizie preliminară privește interpretarea Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO 2013, L 347, p. 671, rectificare în JO 2016, L 130, p. 8), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2021/2117 al Parlamentului European și al Consiliului din 2 decembrie 2021 (JO 2021, L 435, p. 262) (denumit în continuare „Regulamentul OCP”).
2
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între SPAR Magyarország Kft, pe de o parte, și Bács‑Kiskun Vármegyei Kormányhivatal (serviciile administrative ale departamentului Bács‑Kiskun, Ungaria, denumite în continuare „autoritatea națională”), pe de altă parte, în legătură cu decizia acestei autorități de a aplica SPAR Magyarország o amendă în domeniul protecției consumatorilor.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
3
Considerentele (172), (185) și (189) ale Regulamentului OCP au următorul cuprins:
„(172)
Având în vedere specificul sectorului agricol și dependența acestuia de buna funcționare a întregului lanț de aprovizionare cu produse alimentare, inclusiv de aplicarea eficientă a normelor concurențiale în toate sectoarele aferente, în întregul lanț de aprovizionare cu produse agricole, care poate fi extrem de concentrat, ar trebui acordată o atenție deosebită dispoziției privind aplicarea regulilor de concurență menționate la articolul 42 [TFUE]. […]
[…]
(185)
Pentru a reacționa în mod eficient și concret la amenințările de perturbare a pieței cauzate de majorări sau reduceri semnificative de preț pe piețele interne ori externe sau de alte evenimente și situații care perturbă sau amenință să perturbe piața în mod semnificativ, în cazul în care situația respectivă sau efectele ei pe piață sunt susceptibile să continue sau să se agraveze, Comisia [Europeană] ar trebui să fie împuternicită să adopte anumite acte delegate în ceea ce privește măsurile necesare pentru a aborda respectiva situație de perturbare a pieței, respectând totodată eventualele obligații ce rezultă din acordurile internaționale și cu condiția ca orice alte măsuri disponibile în temeiul prezentului regulament să pară insuficiente, inclusiv măsuri care să extindă sau să modifice, după caz, domeniul de aplicare, durata sau alte aspecte ale altor măsuri prevăzute în cadrul prezentului regulament sau să prevadă restituții la export ori să suspende taxele la import, în totalitate sau parțial, inclusiv pentru anumite cantități sau perioade, după caz.
[…]
(189)
Comisia ar trebui autorizată să adopte măsurile necesare pentru rezolvarea anumitor probleme specifice în caz de urgență.”
4
Articolul 1 din acest regulament are următorul cuprins:
„(1)   Prezentul regulament instituie o organizare comună a piețelor pentru produsele agricole, care înseamnă toate produsele enumerate în anexa I la tratate, cu excepția produselor din pescuit și din acvacultură, astfel cum sunt definite în actele legislative ale Uniunii [Europene] care reglementează organizarea comună a piețelor produselor din pescuit și din acvacultură.
(2)   Produsele agricole, astfel cum sunt definite la alineatul (1), se împart în următoarele sectoare enumerate în părțile respective din anexa I:
(a)
cereale, partea I;
[…]
(c)
zahăr, partea III;
[…]
(p)
lapte și produse lactate, partea XVI;
[…]
(s)
ouă, partea XIX;
(t)
carne de pasăre, partea XX;
[…]
(x)
alte produse, partea XXIV.”
5
Capitolul I din titlul II din partea II din regulamentul menționat cuprinde o secțiune 1, intitulată „Standarde de comercializare”, care acoperă articolele 73-91 din același regulament.
6
Potrivit articolului 73 din Regulamentul OCP:
„Fără a aduce atingere vreunei alte dispoziții aplicabile produselor agricole și nici dispozițiilor adoptate în sectoarele veterinar, fitosanitar și alimentar, pentru a se asigura că produsele respectă standardele de igienă și sănătate și pentru a proteja sănătatea animalelor, a plantelor și pe cea umană, prezenta secțiune stabilește normele privind standardele de comercializare.”
7
Articolul 74 din acest regulament prevede:
„Produsele pentru care au fost prevăzute standarde de comercializare pe sectoare sau pe produse în conformitate cu prezenta secțiune pot fi comercializate în Uniune numai dacă sunt conforme cu standardele respective.”
8
Articolul 75 din regulamentul menționat prevede:
„(1)   Standardele de comercializare pot fi aplicate pentru unul sau mai multe dintre următoarele sectoare și produse:
(a)
ulei de măsline și măsline de masă;
(b)
fructe și legume;
(c)
produse din fructe și legume procesate;
(d)
banane;
(e)
plante vii;
(f)
ouă;
(g)
carne de pasăre;
(h)
materii grase tartinabile destinate consumului uman;
[…]
(3)   Fără a aduce atingere articolului 26 din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului [din 25 octombrie 2011 privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1924/2006 și (CE) nr. 1925/2006 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 87/250/CEE a Comisiei, a Directivei 90/496/CEE a Consiliului, a Directivei 1999/10/CE a Comisiei, a Directivei 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Directivelor 2002/67/CE și 2008/5/CE ale Comisiei și a Regulamentului (CE) nr. 608/2004 al Comisiei (JO 2011, L 304, p. 18], standardele de comercializare menționate la alineatul (1) pot viza una sau mai multe dintre cerințele următoare care urmează să fie stabilite în funcție de sector sau de produs și de caracteristicile fiecărui sector, de necesitatea de a reglementa introducerea pe piață și de condițiile definite la alineatul (5) din prezentul articol:
(a)
definițiile tehnice, denumirile și denumirile comerciale pentru anumite sectoare, altele decât cele prevăzute la articolul 78;
(b)
criteriile de clasificare, precum clasificarea pe categorii, greutatea, dimensiunile, vârsta și categoria;
(c)
specia, soiul de plante sau rasa de animale ori tipul comercial;
(d)
prezentarea, etichetarea legată de standardele de comercializare obligatorii, ambalarea, normele care trebuie aplicate în privința centrelor de ambalare, marcarea, anul recoltării și utilizarea unor termeni specifici, fără a aduce atingere articolelor 92-123;
(e)
criterii precum aspectul, consistența, conformația, caracteristicile produsului și ponderea conținutului de apă;
(f)
substanțe specifice utilizate în procesul de producție sau componente ori constituenți, inclusiv conținutul cantitativ, puritatea și identitatea acestora;
(g)
tipul de activitate agricolă și metoda de producție, inclusiv practicile oenologice, și sisteme avansate de producție durabilă;
(h)
cupajul mustului și al vinului, inclusiv definițiile lor, amestecul și restricțiile corespunzătoare;
(i)
frecvența de colectare, livrarea, conservarea și manipularea, metoda de conservare și temperatura, depozitarea și transportul;
(j)
locul de proveniență agricolă și/sau originea, cu excepția cărnii de pasăre și a materiei grase tartinabile;
(k)
restricțiile cu privire la utilizarea anumitor substanțe și practici;
(l)
utilizarea specifică;
(m)
condițiile care reglementează eliminarea, deținerea, circulația și utilizarea produselor care nu respectă standardele de comercializare adoptate în temeiul alineatului (1) sau definițiile, denumirile și denumirile comerciale menționate la articolul 78, precum și eliminarea subproduselor.
[…]
(5)   Standardele de comercializare pe sectoare sau pe produse adoptate în temeiul alineatului (1) din prezentul articol se stabilesc fără a aduce atingere articolelor 84-88 și anexei IX și iau în considerare:
(a)
particularitățile produsului în cauză;
(b)
necesitatea de a asigura condiții care să faciliteze introducerea produselor pe piață;
(c)
interesul producătorilor de a comunica caracteristicile produselor și ale producției agricole și interesul consumatorilor de a obține informații adecvate și transparente referitoare la produse, inclusiv la locul de proveniență agricolă, care trebuie determinat de la caz la caz, la nivelul geografic corespunzător, după realizarea unei evaluări care să ia în considerare îndeosebi costurile și sarcinile administrative pentru operatori, precum și beneficiile oferite producătorilor și consumatorilor finali;
(d)
metodele disponibile pentru determinarea caracteristicilor fizice, chimice și organoleptice ale produselor;
(e)
recomandările standard adoptate de organismele internaționale;
(f)
necesitatea conservării caracteristicilor naturale și esențiale ale produselor și necesitatea de a nu se aduce modificări substanțiale în ceea ce privește compoziția produsului în cauză.
[…]”
9
Articolul 83 alineatul (5) din același regulament prevede:
„Statele membre pot adopta sau menține dispoziții legislative naționale suplimentare cu privire la produsele reglementate de un standard de comercializare al Uniunii doar dacă respectivele dispoziții sunt conforme cu dreptul Uniunii, în special în ceea ce privește respectarea principiului liberei circulații a mărfurilor și sub rezerva Directivei 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului [din 22 iunie 1998 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (JO 1998, L 204, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 23, p. 207)].”
10
Potrivit articolului 90a alineatul (3) din Regulamentul OCP:
„Statele membre efectuează controale bazate pe o analiză a riscurilor pentru a verifica dacă produsele menționate la articolul 1 alineatul (2) respectă normele prevăzute în prezenta secțiune și aplică sancțiuni administrative, după caz.”
11
Articolul 219 din acest regulament, intitulat „Măsuri împotriva perturbării pieței”, prevede la alineatul (1):
„Pentru a reacționa în mod eficient și concret la amenințările de perturbare a pieței cauzate de majorări sau reduceri semnificative de preț pe piețele interne ori externe sau la alte evenimente și circumstanțe care perturbă sau amenință să perturbe piața într‑un mod semnificativ, în cazul în care situația respectivă sau efectele ei pe piață sunt susceptibile să continue sau să se agraveze, Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 227, acte delegate prin care se stabilesc măsurile necesare pentru a aborda situația respectivă de pe piață, cu respectarea eventualelor obligații rezultate din acorduri internaționale încheiate în conformitate cu TFUE și cu condiția ca orice alte măsuri disponibile în temeiul prezentului regulament să se dovedească insuficiente sau inadecvate.
În cazul unor amenințări de perturbare a pieței menționate la primul paragraf din prezentul alineat, dacă este necesar din motive de maximă urgență, actelor delegate adoptate în temeiul primului paragraf de la prezentul alineat li se aplică procedura prevăzută la articolul 228.
[…]”
12
Articolul 221 din regulamentul menționat este intitulat „Măsuri pentru rezolvarea unor probleme specifice”. Alineatele (1) și (2) ale acestui articol prevăd:
„(1)   Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care se iau măsuri de urgență necesare și justificate pentru rezolvarea unor probleme specifice. […]
(2)   Pentru a rezolva probleme specifice și din motive de urgență imperioase justificate corespunzător, referitoare la situații susceptibile de a cauza o deteriorare rapidă a producției și a condițiilor de pe piață, care ar fi dificil de abordat dacă adoptarea de măsuri ar fi amânată, Comisia adoptă acte de punere în aplicare imediat aplicabile […].”
Dreptul maghiar
13
Az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény veszélyhelyzet ideje alatt történő eltérő alkalmazásáról szóló 6/2022 (I. 14.) Korm. rendelet [Decretul guvernamental 6/2022 (I 14) de instituire a unor derogări temporare de la aplicarea într‑o situație de urgență a Legii LXXXVII din 1990 privind stabilirea prețurilor] din 14 ianuarie 2022 (Magyar Közlöny 2022/5, denumit în continuare „decretul guvernamental în litigiu”) a intrat în vigoare la 1 februarie 2022 pentru o perioadă inițială de trei luni. În urma unor prelungiri succesive, acesta a rămas în vigoare până la 31 iulie 2023. Pe de altă parte, a fost modificat de două ori, cu efect de la 10 noiembrie 2022 și de la 12 ianuarie 2023.
14
Dispozițiile decretului guvernamental în litigiu, aplicabile litigiului principal, sunt reproduse la punctele 15-20 din prezenta hotărâre și corespund celor care erau în vigoare între 12 ianuarie 2023 și 31 iulie 2023.
15
În temeiul articolului 1 din decretul guvernamental în litigiu:
„(1)   Pentru a împiedica efectele nefaste ale disfuncționalităților pieței, produsele vizate în anexa 1 se adaugă, pentru perioada cuprinsă între 1 februarie 2022 și 31 iulie 2023, pe lista produselor cu preț reglementat care figurează la punctul I litera A) din anexa la az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény [(Legea nr. LXXXVII din 1990 privind stabilirea prețurilor)].
(2)   Prețul brut cu amănuntul aplicabil produselor enumerate în anexa 1 într‑un magazin sau un centru comercial și în vânzarea prin corespondență nu poate fi mai mare decât prețul brut cu amănuntul aplicat la 15 octombrie 2021 de un distribuitor care vinde bunuri de consum curent în sensul a kereskedelemről 2005. évi CLXIV. törvény [Legea nr. CLXIV din 2005 privind comerțul] (denumit în continuare «distribuitorul»).
[…]”
16
Articolul 1/A din decretul guvernamental în litigiu prevedea:
„(1)   Pentru perioada cuprinsă între intrarea în vigoare a az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény veszélyhelyzet ideje alatt történő eltérő alkalmazásáról szóló 6/2022 (I. 14.) Korm. rendelet módosításáról szóló 451/2022 (XI. 9.) Korm. Rendelet [Decretul guvernamental 451/2022 (XI. 9.) de modificare a Decretului guvernamental 6/2022 (I. 14.), de instituire a unor derogări temporare de la aplicarea într‑o situație de urgență a Legii LXXXVII din 1990 privind stabilirea prețurilor] și 31 iulie 2023, produsele vizate la anexa 2 se adaugă produselor cu preț reglementat enumerate la articolul 1 alineatul (1).
(2)   Prețul brut cu amănuntul aplicabil produselor enumerate în anexa 2 într‑un magazin sau un centru comercial și în vânzarea prin corespondență nu poate fi mai mare decât prețul brut cu amănuntul aplicat de distribuitor la 30 septembrie 2022.
(3)   În locul prețului brut de vânzare cu amănuntul aplicat la 30 septembrie 2022,
a)
dacă prețul brut de vânzare cu amănuntul aplicat la 30 septembrie 2022 nu este disponibil, se aplică ultimul preț brut de vânzare cu amănuntul aplicat de distribuitor înainte de 30 septembrie 2022,
b)
dacă nu poate fi stabilit prețul brut de vânzare cu amănuntul vizat la litera a), se aplică prețul mediu la consum publicat pe site‑ul internet al Központi Statisztikai Hivatal [(Oficiul Central de Statistică, Ungaria)] pentru luna septembrie 2022, în măsura în care este disponibil.
[…]
(6)   Niciun cost sau cheltuială nu poate fi facturată la stabilirea prețurilor în conformitate cu alineatul (2).”
17
Potrivit articolului 2 din decretul guvernamental în litigiu:
„(1)   Distribuitorul este obligat
a)
să comercializeze produsele enumerate în anexa 1 pe care le comercializa la 15 octombrie 2021,
b)
să ofere spre vânzare produsele menționate mai sus pentru cantități care corespund cel puțin cantităților zilnice medii pe care le avea în stoc pentru ziua corespunzătoare a săptămânii din 2021,
c)
să se asigure că stocul produselor menționate mai sus – dacă este necesar până la dublul cantității vizate la litera b) – și punerea lor la dispoziția cumpărătorului rămân la un nivel suficient pentru a asigura – evitând penuriile – continuitatea aprovizionării.
(2)   Distribuitorul are obligația să afișeze informațiile legate de articolul 1 alineatul (1) sub forma și cu conținutul care vor fi precizate de ministrul coordonării politicilor generale, întru‑un loc foarte vizibil în magazin și, în cazul vânzării prin corespondență, să le publice pe pagina de întâmpinare.”
18
Articolul 2/A din decretul guvernamental în litigiu prevedea:
„(1)   Distribuitorul este obligat
a)
să comercializeze produsele enumerate în anexa 2 pe care le comercializa la 30 septembrie 2022,
b)
să ofere spre vânzare produsele menționate mai sus, în cantități care corespund, pentru ziua corespunzătoare a săptămânii, cel puțin cantităților zilnice medii pe care le avea în stoc în 2022,
c)
să se asigure că stocul produselor menționate mai sus – dacă este necesar până la dublul cantității vizate la litera b) – și punerea lor la dispoziția cumpărătorului rămân la un nivel suficient pentru a asigura – evitând penuriile – continuitatea aprovizionării.
(2)   Distribuitorul are obligația să afișeze informațiile legate de articolul 1/A alineatul (1) sub forma și cu conținutul care vor fi precizate de ministrul coordonării politicilor generale, într‑un loc foarte vizibil în magazin și, în cazul vânzării prin corespondență, să le publice pe pagina de întâmpinare.”
19
Articolul 3 alineatele (1)-(4) din decretul guvernamental în litigiu prevedea:
„(1)   În cauzele administrative necontencioase care intră sub incidența articolului 16 din [Legea nr. LXXXVII din 1990 privind stabilirea prețurilor] și au ca obiect punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului decret guvernamental, autoritatea generală pentru protecția consumatorilor desemnată prin decretul guvernamental referitor la desemnarea unei autorități generale pentru protecția consumatorilor (denumită în continuare «autoritatea») acționează din oficiu, cu participarea, ținând seama de articolul 1 alineatul (5) și de articolul 1/A alineatul (5), a Nemzeti Élelmiszerlánc‑biztonsági Hivatal [(Oficiul național pentru siguranța lanțului alimentar, Ungaria)].
(2)   Prin derogare de la articolul 16 din [Legea nr. LXXXVII din 1990 privind stabilirea prețurilor] și de la articolul 38/B din Magyarország gazdasági stabilitásáról szóló 2011. évi CXCIV. törvény [(Legea nr. CXCIV din 2011 privind stabilitatea economică a Ungariei)], autoritatea care, în cursul controlului, ia cunoștință de o încălcare a obligațiilor prevăzute la articolele 1 și 2
a)
impune o amendă cuprinsă între 50000 [aproximativ 131 de euro] și 3000000 forinți maghiari (HUF) [aproximativ7 849 de euro] sau
b)
poate dispune printr‑o decizie distribuitorului să își înceteze temporar activitățile pentru o perioadă care nu poate fi mai mică de o zi, nici mai mare de șase luni.
(3)   Sancțiunea prevăzută la alineatul (2) litera a) poate fi aplicată de mai multe ori, în cazul unor încălcări descoperite cu ocazia mai multor controale consecutive, chiar în aceeași zi și în același magazin, astfel încât, atunci când este aplicată o amendă nouă, cuantumul său este egal cu cel puțin dublul amenzii aplicate pentru încălcarea precedentă, fără a trebui să se ia în considerare dispoziția referitoare la cuantumul maxim al amenzii.
(4)   În cazul unei încălcări repetate, sancțiunile prevăzute la alineatul 2 litera a) și litera b) pot fi aplicate împreună.”
20
Anexa 1 la decretul guvernamental în litigiu prevedea:
„Produse cu preț reglementat
1.
zahăr cristalizat (zahăr alb)
2.
făină albă de grâu tip 55
3.
ulei alimentar rafinat de floarea‑soarelui
4.
pulpă de porc din specii domestice (inclusiv produsele nedezosate, cu piele, în fileuri, tăiate, tranșate sau tocate, vândute preambalate sau nu, proaspete, refrigerate sau congelate)
5.
piept de pui, carcasă de pui – spinarea, pulpa și vârfurile aripilor, împreună sau separat (inclusiv produsele nedezosate, cu piele, în fileuri, tăiate, tranșate sau tocate, vândute preambalate sau nu, proaspete, refrigerate sau congelate)
6.
lapte de vacă, tratat termic la temperatură foarte înaltă, conținând 2,8 % materii grase în masă”.
21
Anexa 2 la decretul guvernamental în litigiu prevedea:
„Produse cu preț reglementat
1.
Ouă proaspete, în coajă, din specia Gallus domesticus (altele decât ouăle fecundate pentru incubație)
2.
Cartofi pentru consum uman, cu excluderea cartofilor noi”.
Litigiul principal și întrebările preliminare
22
Din decizia de trimitere reiese că, pentru a preveni efectele nefaste ale disfuncționalităților pieței în contextul situației de urgență legate de pandemia de COVID‑19, guvernul maghiar a adoptat la începutul anului 2022 decretul guvernamental în litigiu, în temeiul căruia anumite produse agricole de bază, enumerate în anexa 1 la acesta din urmă, și anume anumite tipuri de zahăr, de făină de grâu, de ulei de floarea‑soarelui, de carne de porc și de pasăre, precum și de lapte, erau comercializate la prețuri reglementate. Conform decretului guvernamental în litigiu, prețul brut de vânzare cu amănuntul al acestor produse aplicat de distribuitorii care vindeau bunuri de consum curent nu putea fi mai mare decât prețul brut de vânzare cu amănuntul aplicat la data de 15 octombrie 2021. În plus, dacă acești distribuitori comercializau aceleași produse la această dată, ei erau obligați să le comercializeze, iar aceasta într‑o cantitate zilnică corespunzând cantității zilnice medii oferite spre vânzare în ziua corespunzătoare a săptămânii din anul 2021.
23
Din cauza războiului din Ucraina, guvernul maghiar a modificat decretul guvernamental în litigiu în sensul că, de la 10 noiembrie 2022, cantitatea de referință de luat în considerare nu mai era cantitatea zilnică medie oferită spre vânzare din anul 2021, ci cantitatea zilnică medie pe care distribuitorul în cauză o avea în stoc în ziua corespunzătoare a săptămânii din cursul acestui an.
24
De la aceeași dată, guvernul maghiar a extins de asemenea aplicarea prețurilor reglementate la alte două produse, și anume ouăle și cartofii. Distribuitorii care vindeau aceste produse erau obligați să le comercializeze în cantități corespunzătoare cantităților zilnice medii pe care le aveau în stoc în ziua corespunzătoare a săptămânii din anul 2022, iar prețul produselor menționate nu putea fi mai mare decât cel aplicat la 30 septembrie 2022. Decretul guvernamental în litigiu a rămas în vigoare până la 31 iulie 2023, după ce a fost modificat o ultimă dată cu efect de la 12 ianuarie 2023.
25
În urma unui control efectuat de autoritatea națională la 1 februarie 2023 într‑unul din spațiile de vânzare ale SPAR Magyarország în Ungaria, această autoritate a constatat că pentru cinci dintre produsele agricole vizate de decretul guvernamental în litigiu cantitățile zilnice medii oferite spre vânzare erau mai mici decât cantitățile zilnice medii care erau în stoc în ziua corespunzătoare a săptămânii din anul 2021 sau din anul 2022. Printr‑o decizie din 9 mai 2023, autoritatea menționată a constatat o încălcare a dispozițiilor decretului guvernamental în litigiu și a aplicat SPAR Magyarország o amendă în domeniul protecției consumatorilor. În cadrul determinării cuantumului amenzii, aceeași autoritate a luat printre altele în considerare caracterul ireversibil al prejudiciului cauzat de încălcare, numărul important de consumatori vizați de această încălcare, ținând seama de amplasarea spațiului de vânzare în cauză, durata încălcării menționate, repetarea și frecvența comportamentului ilicit, gravitatea aceleiași încălcări având în vedere importanța SPAR Magyarország și obligațiile legale pretins încălcate, dar și atitudinea cooperantă a acestui distribuitor.
26
SPAR Magyarország a introdus o acțiune în anulare împotriva deciziei autorității naționale în fața instanței de trimitere, prin care contestă temeiul juridic al acestei decizii și cuantumul amenzii care i‑a fost aplicată. În susținerea acțiunii formulate, ea arată că, potrivit interpretării sale, decretul guvernamental în litigiu nu avea ca obiect să introducă o obligație generală de aprovizionare, obiectivul fiind în definitiv ca distribuitorii să răspundă pe deplin la cererea consumatorilor. Or, deși nu ar fi oferit spre vânzare cantitățile prevăzute de acest decret, ea susține totuși că ar fi răspuns întotdeauna la toate cererile acestor consumatori și că ar fi dispus chiar, în ziua controlului, de un stoc de închidere pentru fiecare din produsele în cauză. Prin urmare, nu ar fi săvârșit o încălcare.
27
Autoritatea națională solicită respingerea acțiunii. Ea subliniază că o încălcare este săvârșită atunci când comerciantul nu își respectă obligația de a oferi spre vânzare cantitățile prevăzute de decretul guvernamental în litigiu. În această privință, ar exista o răspundere obiectivă, după cum ar fi confirmat Kúria (Curtea Supremă, Ungaria). Aceasta din urmă ar fi considerat printre altele că, în scopul prevenirii efectelor prejudiciabile ale disfuncționalităților pieței, precum și în scopul protecției sporite a consumatorilor ca obiectiv de interes general, dispozițiile legislative în discuție instituie o răspundere obiectivă. Astfel, distribuitorul ar fi obligat să garanteze cantitățile de mărfuri specificate în acest decret la prețuri reglementate.
28
Instanța de trimitere are îndoieli cu privire la aspectul dacă decretul guvernamental în litigiu, care impune, sub sancțiunea unei amenzi, o obligație de a oferi spre vânzare o anumită cantitate de produse agricole care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului OCP la un preț de vânzare cu amănuntul reglementat, este compatibil cu dreptul Uniunii, întrucât o astfel de reglementare aduce atingere principiului liberei stabiliri a prețurilor de vânzare a produselor agricole pe baza liberei concurențe și nu respectă principiul proporționalității.
29
În aceste condiții, Szegedi Törvényszék (Curtea din Szeged, Ungaria) a decis să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Articolul 83 alineatul (5) din [Regulamentul OCP] trebuie interpretat în sensul că se opune unei măsuri naționale precum cea în discuție în litigiul principal care, invocând o situație de urgență, impune [distribuitorului] obligația de a [oferi spre vânzare] la un preț [reglementat] o serie de produse agricole incluse în domeniul de aplicare al Regulamentului OCP în cantități care nu sunt determinate pe baza cantităților medii zilnice [comercializate] de [distribuitor și înregistrate] în anul de referință, ci, indiferent de acestea, pe baza cantităților medii zilnice pe care [distribuitorul] le [înregistra] în stoc în anul de referință?
2)
Articolul 90a alineatul (3) din Regulamentul OCP trebuie interpretat în sensul că se opune unei măsuri naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede aplicarea obligatorie a unei amenzi inclusiv în cazul în care [distribuitorul], în ziua în care se efectuează [controlul], a [oferit spre vânzare] o serie de produse agricole care sunt incluse în domeniul de aplicare al Regulamentului OCP în cantități echivalente cu cantitățile medii zilnice pe care le‑a [înregistrat] în anul de referință, iar aceste produse sunt disponibile pentru consumatori?”
Cu privire la întrebările preliminare
30
Cu titlu introductiv, este necesar să se examineze argumentația prezentată în observațiile scrise ale guvernului austriac și ale Comisiei, potrivit căreia dispozițiile vizate de instanța de trimitere, și anume articolul 83 alineatul (5) și articolul 90a alineatul (3) din Regulamentul OCP, nu se aplică nici celor mai multe dintre produsele vizate de decretul guvernamental în litigiu, nici cerințelor impuse prin acest decret.
31
În temeiul articolului 83 alineatul (5) din Regulamentul OCP, statele membre pot adopta sau menține dispoziții naționale suplimentare pentru produse care beneficiază de un standard de comercializare al Uniunii dacă aceste dispoziții respectă dreptul Uniunii, printre altele principiul liberei circulații a mărfurilor. Articolul 90a alineatul (3) din acest regulament prevede o obligație a statelor membre de a efectua controale referitoare la normele de comercializare a acestor produse și de a impune sancțiuni în cazul în care produsele menționate nu respectă aceste norme. Întrucât aceste două dispoziții fac parte din secțiunea 1 a capitolului I din titlul II din partea II a regulamentului menționat, referitor la standardele de comercializare, ele au vocația să se aplice numai în prezența unor astfel de standarde care privesc elementele enumerate la articolul 75 alineatul (3) din același regulament.
32
Or, pe de o parte, stabilirea unui preț maxim pentru anumite produse și obligația de a oferi spre vânzare o cantitate determinată din aceste produse nu ține de elementele specifice vizate la articolul 75 alineatul (3) din Regulamentul OCP sau de particularitățile vizate la alineatul (5) al acestui articol. Pe de altă parte, reiese din cuprinsul alineatului (1) al articolului menționat că, printre cele opt produse vizate de decretul guvernamental în litigiu, numai ouăle și carnea de pasăre pot face obiectul unui standard de comercializare. Or, în această privință, nici Regulamentul (CE) nr. 589/2008 al Comisiei din 23 iunie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului privind standardele de comercializare aplicabile ouălor (JO 2008, L 163, p. 6), nici Regulamentul (CE) nr. 543/2008 al Comisiei din 16 iunie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește standardele de comercializare a cărnii de pasăre (JO 2008, L 157, p. 46) nu cuprind norme de comercializare referitoare, pe de o parte, la stabilirea unui preț maxim și, pe de altă parte, la obligația distribuitorilor de a oferi spre vânzare o cantitate determinată din aceste două produse. Prin urmare, niciun element nu permite să se concluzioneze că, în ceea ce privește cele două produse menționate, ar exista un standard de comercializare care să justifice aplicarea dispozițiilor vizate la punctul 30 din prezenta hotărâre.
33
Așadar, este necesar să se considere că dispozițiile vizate în întrebările adresate de instanța de trimitere nu sunt pertinente ca atare pentru a aprecia conformitatea decretului guvernamental în litigiu cu Regulamentul OCP. Totuși, ținând seama de faptul că misiunea Curții este aceea de a interpreta toate dispozițiile de drept al Uniunii care sunt necesare instanțelor naționale pentru a statua în cauzele cu care sunt sesizate, chiar dacă respectivele dispoziții nu sunt expres indicate în întrebările adresate de aceste instanțe (Hotărârea din 22 februarie 2024, Deutsche Rentenversicherung Bund, C‑283/21, EU:C:2024:144, punctul 39 și jurisprudența citată), o astfel de constatare nu împiedică să se examineze conformitatea acestui decret cu dreptul Uniunii, în special cu dispozițiile acestui regulament, întrucât decretul respectiv privește produse care intră în domeniul de aplicare al regulamentului menționat.
34
În aceste condiții, întrebările adresate, care trebuie examinate împreună, trebuie înțelese în sensul că urmăresc în esență să se stabilească dacă Regulamentul OCP trebuie interpretat în sensul că se opune unei măsuri naționale care, din cauza unei situații de urgență, pe de o parte, impune unui distribuitor să ofere spre vânzare produse agricole care intră în domeniul de aplicare al acestui regulament la un preț reglementat și într‑o cantitate zilnică medie înregistrată în stocul distribuitorului într‑un an de referință și, pe de altă parte, prevede impunerea obligatorie a unei amenzi în caz de încălcare a obligațiilor prevăzute de această măsură națională.
35
În această privință, trebuie amintit că, în cadrul politicii agricole comune (PAC), care ține, conform articolului 4 alineatul (2) litera (d) TFUE, de o competență partajată între Uniune și statele membre, acestea din urmă dispun de o putere legislativă care le permite, astfel cum rezultă din articolul 2 alineatul (2) TFUE, să își exercite competența în măsura în care Uniunea nu și‑a exercitat competența [Hotărârea din 11 martie 2021, Comisia/Ungaria (Marje de profit), C‑400/19, EU:C:2021:194, punctul 34 și jurisprudența citată].
36
Potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, în cazul în care există un regulament privind o organizare comună a pieței (denumită în continuare „OCP”) într‑un anumit sector, statele membre au totuși obligația de a se abține de la adoptarea oricăror măsuri de natură să deroge de la acesta sau să îi aducă atingere. Sunt de asemenea incompatibile cu o OCP reglementările care împiedică buna sa funcționare, chiar dacă materia în discuție nu a fost reglementată în mod exhaustiv de această OCP [Hotărârea din 11 martie 2021, Comisia/Ungaria (Marje de profit), C‑400/19, EU:C:2021:194, punctul 35 și jurisprudența citată].
37
Or, în lipsa unui mecanism de stabilire a prețurilor, libera stabilire a prețurilor de vânzare pe baza liberei concurențe este o componentă a Regulamentului OCP și constituie expresia principiului liberei circulații a mărfurilor în condiții de concurență efectivă [a se vedea în acest sens Hotărârea din 11 martie 2021, Comisia/Ungaria (Marje de profit), C‑400/19, EU:C:2021:194, punctul 36 și jurisprudența citată].
38
Cu toate acestea, instituirea unei OCP nu împiedică statele membre să aplice norme naționale care să urmărească un obiectiv de interes general, altul decât cele acoperite de această OCP, chiar dacă normele respective pot avea un impact asupra funcționării pieței interne în sectorul în cauză, sub rezerva ca aceste norme să fie de natură să asigure realizarea obiectivului urmărit și să nu depășească ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv [Hotărârea din 11 martie 2021, Comisia/Ungaria (Marje de profit), C‑400/19, EU:C:2021:194, punctul 37 și jurisprudența citată].
39
În primul rând, după cum rezultă atât din constatările instanței de trimitere, cât și din observațiile scrise ale SPAR Magyarország, ale guvernului austriac și ale Comisiei, decretul guvernamental în litigiu aduce atingere liberei concurențe, care, așa cum s‑a amintit la punctul 37 din prezenta hotărâre, este o componentă a Regulamentului OCP. Astfel, obligația de a oferi spre vânzare produse agricole la prețuri reglementate și în cantități determinate împiedică distribuitorii să își stabilească în mod liber prețurile de vânzare și cantitățile pe care doresc să le vândă pe baza unor considerații economice întemeiate pe libera concurență.
40
În al doilea rând, în conformitate cu jurisprudența amintită la punctul 38 din prezenta hotărâre, decretul guvernamental în litigiu trebuie să fie justificat prin urmărirea unui obiectiv de interes general, altul decât cele acoperite de OCP în discuție.
41
În speță, potrivit guvernului maghiar, acest decret guvernamental urmărea un dublu obiectiv, și anume combaterea inflației și protecția consumatorilor defavorizați prin intermediul unei aprovizionări garantate cu produse alimentare de bază la prețuri accesibile.
42
În această privință, trebuie arătat, desigur, că Comisia, în anumite condiții, este împuternicită, în temeiul articolelor 219 și 221 din Regulamentul OCP, să ia măsurile necesare pentru a răspunde, pe de o parte, la amenințările de perturbare a pieței cauzate de majorări sau reduceri semnificative de preț pe piețele interne ori externe sau la alte evenimente și circumstanțe, inclusiv în situații de urgență, și, pe de altă parte, la probleme specifice în situații de urgență. Aceste dispoziții, ținând seama de situațiile specifice pe care le reglementează, nu pot fi totuși interpretate în sens larg, astfel încât să se considere că Regulamentul OCP în ansamblu ar acoperi obiectivele de interes general urmărite de decretul guvernamental în litigiu, și anume combaterea inflației și protecția consumatorilor defavorizați prin intermediul unei aprovizionări garantate cu produse alimentare de bază la prețuri accesibile.
43
În aceste condiții, un stat membru poate invoca obiectivul combaterii inflației sau protecției consumatorilor defavorizați pentru a justifica măsuri care, precum cele care figurează în decretul guvernamental în litigiu, aduc atingere sistemului de stabilire a prețurilor în condiții de concurență efectivă pe care se întemeiază Regulamentul OCP.
44
Măsurile de stabilire a unui preț maxim, precum și obligația de oferire spre vânzare a unei cantități determinate de produse, cum sunt cele prevăzute de decretul guvernamental în litigiu, trebuie totuși să îndeplinească condițiile care rezultă din jurisprudența Curții în ceea ce privește proporționalitatea, și anume să fie de natură să asigure realizarea obiectivului urmărit și să nu depășească ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv. În această privință, proporționalitatea trebuie să se examineze ținând seama de obiectivele PAC, precum și de buna funcționare a OCP, ceea ce impune o evaluare comparativă a acestor obiective în raport cu cele urmărite de decretul guvernamental în litigiu (a se vedea în acest sens Hotărârea din 23 decembrie 2015, Scotch Whisky Association și alții, C‑333/14, EU:C:2015:845, punctul 28).
45
În plus, în ceea ce privește aspectul dacă măsura în discuție este de natură să garanteze realizarea obiectivelor urmărite, trebuie arătat că, potrivit unei jurisprudențe constante, o legislație națională nu este de natură să garanteze realizarea obiectivului urmărit decât dacă răspunde cu adevărat preocupării privind atingerea acestuia în mod coerent și sistematic (Hotărârea din 23 decembrie 2015, Scotch Whisky Association și alții, C‑333/14, EU:C:2015:845, punctul 37).
46
În speță, este necesar să se constate că, presupunând chiar că decretul guvernamental în litigiu este apt să protejeze consumatorii defavorizați prin intermediul unei aprovizionări garantate cu produse alimentare de bază la prețuri accesibile și să combată inflația, acest decret depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective [a se vedea prin analogie Hotărârea din 11 martie 2021, Comisia/Ungaria (Marje de profit), C‑400/19, EU:C:2021:194, punctul 37 și jurisprudența citată].
47
Astfel, după cum guvernul german și Comisia au arătat în esență în observațiile lor scrise, atingerea adusă liberului acces al distribuitorilor la piață în condiții de concurență efectivă, liber acces asigurat prin Regulamentul OCP, precum și, în consecință, perturbările pe întregul lanț de aprovizionare cauzate de prețurile reglementate impuse acestor distribuitori și obligația acestora din urmă de a oferi spre vânzare cantitățile necesare de produse vizate depășesc ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite de decretul menționat.
48
Având în vedere tot ceea ce precedă, este necesar să se răspundă la întrebările adresate că Regulamentul OCP trebuie interpretat în sensul că se opune unei măsuri naționale care, din cauza unei situații de urgență, pe de o parte, impune unui distribuitor să ofere spre vânzare produse agricole care intră în domeniul de aplicare al acestui regulament la un preț reglementat și într‑o cantitate zilnică medie înregistrată în stocul distribuitorului într‑un an de referință și, pe de altă parte, prevede impunerea obligatorie a unei amenzi în caz de încălcare a obligațiilor prevăzute de această măsură națională.
Cu privire la cheltuielile de judecată
49
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a treia) declară:
Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2021/2117 al Parlamentului European și al Consiliului din 2 decembrie 2021,
trebuie interpretat în sensul că
se opune unei măsuri naționale care, din cauza unei situații de urgență, pe de o parte, impune unui distribuitor să ofere spre vânzare produse agricole care intră în domeniul de aplicare al acestui regulament la un preț reglementat și într‑o cantitate zilnică medie înregistrată în stocul distribuitorului într‑un an de referință și, pe de altă parte, prevede impunerea obligatorie a unei amenzi în caz de încălcare a obligațiilor prevăzute de această măsură națională.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: maghiara.