61956J0002
DOMSTOLENS DOM
AF 20. MARTS 1957
De i »Geitling« Ruhrkohlen-Verkaufsgesellschaft mbH sammensluttede minedriftselskaber og »Geitling« Ruhrkohlen-Verkaufsgesellschaft mbH
mod Den Høje Myndighed for Det europæiske Kul- og Stålfællesskab
Sag 2/56
Processprog: Tysk
Angående:
Annullation af artikel 8 i Den Høje Myndigheds beslutning nr. 5/56 af 15. februar 1956 (Amtsblatt 1956, nr. 6, s. 29 ff, findes ikke på dansk).
Domskonklusion :
Annullationssøgsmålet mod artikel 8 i Den Høje Myndigheds beslutning nr. 5/56 af 15. februar 1956 forkastes.
Generaladvokatens forslag til afgørelse :
at sagsøgte frifindes.
Sammendrag
1.
Retspleje — annullationssøgsmål — sag om delvis annullation
(Traktaten, artiklerne 33 og 34)
2.
Den Høje Myndigheds beslutninger — begrundelse — begrundelsespligtens omfang
(Traktaten, artiklerne 515)
3.
Annullationssøgsmål — vœsentlige formkrav
(Traktaten, artikel 33)
4.
Karteller — nødvendigheden af en tilladelse
(Traktaten, artikel 65)
5.
Karteller — tilladelse
(Traktaten, artikel 65)
6.
Annullationssøgsmål — omfanget af Domstolens prøvelsesret
(Traktaten, artikel 33, stk. 1, 2. punktum (
1
)
7.
Forskelsbehandling — karteller
(Traktaten, artikel 4, b og 65)
8.
Forskelsbehandling — visse produkters indirekte forskelsbehandling af andre producenter
(Traktaten, artikel 4, b)
9.
Forskelsbehandling — købere — forskelsbehandling mellem handlende
(Traktaten, artikel 4, b)
1.
Traktatens artikel 34 er ikke til hinder for et annullationssøgsmål imod en enkelt bestemmelse i en beslutning, idet en annullationsdom ikke foregriber de foranstaltninger, som Den Høje Myndighed i givet fald må træffe for at ændre sin beslutning under hensyn til annullationen.
2.
Ifølge de almindelige bestemmelser i traktatens artikler 5 og 15 er Den Høje Myndighet forpligtet til at begrunde sine beslutninger ved at nævne de faktiske omstændigheder, som foranstaltningens retlige begrundelse afhænger af, og de overvejelser, som har ført den til at tage sin beslutning. Denne begrundelse skal indeholde motiverne for beslutningen for at muliggøre domstolskontrollen heraf. Den Høje Myndighed er ikke forpligtet til at drøfte alle de indvendinger, som har kunnet rejses imod beslutningen.
Det er ikke nødvendigt uafhængigt og udtømmende at begrunde en enkelt artikel i en sammensat beslutning, når en fyldestgørende begrundelse kan udledes af sammenhængen af alle de betragtninger, der er anført til støtte for beslutningen som helhed.
3.
Ved vurderingen af, hvorvidt væsentlige formkrav er tilsidesat, er det ikke nødvendigt at undersøge, om Den Høje Myndigheds retsopfattelse er korrekt, men derimod om den er logisk forenelig med den trufne beslutning.
4.
Ikke blot en aftale om fælles salg som sådan, men i princippet også dens gennemførelsesbestemmelser og de særlige regler, som er opstillet med henblik herpå, er betinget af en tilladelse.
5.
Den Høje Myndighed er ikke forpligtet til at ændre indholdet af en aftale, som forelægges den ifølge artikel 65, således at aftalen kan forsynes med tilladelse.
6.
Hvis det for at påvise en aftales konkurrencebegrænsende karakter ikke er nødvendigt at fastslå og vurdere økonomiske kendsgerninger, kan Domstolen efterprøve denne påvisning fuldt ud.
7.
Traktatens artikler 4 b og 65 regulerer — hver inden for sit anvendelsesområde — forskellige aspekter af erhvervslivet.
Disse to artikler hverken udelukker eller ophæver hinanden, de tjener tværtimod til at gennemføre Fællesskabets formål, de supplerer derfor hinanden i så henseende.
I visse tilfælde kan deres bestemmelser dække kendsgerninger, der berettiger en samtidig og sammenfaldende anvendelse af de nævnte artikler.
8.
En forskelsbehandling mellem producenter er mulig. Tager en salgsforening kun hensyn til sine grossisters indkøb hos to bestemte andre salgsforeninger, skønt den lige så vel kunne konkurrere med disse som med de øvrige producenter i Fællesskabet, hvis afsætning til grossisterne foreningen medregner, udgør sådan adfærd en indirekte forskelsbehandling, for så vidt som den til skade for de øvrige producenter i Fællesskabet foranlediger køberne til fortrinsvis at dække sig ind ved den produktion, som fordeles af disse bestemte salgs-foreninger.
9.
Hvis handlende, altså købere i artikel 4 b's betydning, der for en bestemt salgsforening skaffer den samme ydelse, dvs. den samme afsætning, er genstand for en ulige behandling fra denne salgsforenings side, alt efter om de herudover også køber hos bestemte andre salgsforeninger eller ej, så foreligger der her en ulige behandling, der ikke er tilstrækkelig retligt begrundet, og som er en forskelsbehandling mellem handlende.
(
1
) – Jf. sammendrag 6/54, 5, Sml. 1954-64, s. 13.