62023CJ0526
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (második tanács)
2024. november 28. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság, valamint a határozatok elismerése és végrehajtása – 1215/2012/EU rendelet – Különös joghatóságok – Szerződéssel kapcsolatos ügyben benyújtott kérelem – A 7. cikk 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdése – Szolgáltatásnyújtásról szóló szerződés – A tagállamok egyikében kifejlesztett és egy másik tagállambeli felhasználó igényeire szabott szoftver – A teljesítés helye”
A C‑526/23. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Oberster Gerichtshof (legfelsőbb bíróság, Ausztria) a Bírósághoz 2023. augusztus 17‑én érkezett, 2023. július 13‑i határozatával terjesztett elő
a VariusSystems digital solutions GmbH
és
GR, a B & G vállalkozás tulajdonosa
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (második tanács),
tagjai: F. Biltgen az első tanács elnöke, a második tanács elnökeként eljárva (előadó), M. L. Arastey Sahún, az ötödik tanács elnöke, és J. Passer bíró,
főtanácsnok: J. Richard de la Tour,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
a VariusSystems digital solutions GmbH képviseletében S. Duschel, K. Hanten és C. Kurz Rechtsanwälte,
–
GR, a B & G vállalkozás tulajdonosa képviseletében T. Börner és S. Scheed Rechtsanwälte,
–
az Európai Bizottság képviseletében L. Hohenecker és S. Noë, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2024. szeptember 5‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12‑i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.) 7. cikke 1. pontja b) alpontja második franciabekezdésének értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet az ausztriai székhelyű VariusSystems digital solutions GmbH (a továbbiakban: VariusSystems) és a németországi székhelyű B & G vállalkozás tulajdonosa, GR között egy szoftver fejlesztésének és működtetésének díja kifizetése iránt a VariusSystems által benyújtott kérelem tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
3
Az 1215/2012 rendelet (15) és (16) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„(15)
A joghatósági szabályoknak nagymértékben kiszámíthatóknak kell lenniük, és azt az elvet kell követniük, hogy a joghatóságot általában az alperes lakóhelye alapozza meg. A joghatóságnak ezen az alapon mindenkor megállapíthatónak kell lennie, kivéve egyes pontosan meghatározott eseteket, amelyekben a jogvita tárgya vagy a felek szerződéses szabadsága eltérő kapcsoló tényezőt kíván meg. […]
(16)
Az alperes lakóhelyén vagy székhelyén kívül a bíróság és a per közötti szoros kapcsolaton alapuló vagylagos joghatósági okokat is meg kell állapítani az igazságszolgáltatás megbízható működésének előmozdítása érdekében. A szoros kapcsolat megléte jogbiztonságot nyújt, és elkerüli azt, hogy az alperes ellen egy olyan tagállam bíróságán indíthassanak eljárást, amelyre ésszerűen nem számíthatott. […]”
4
E rendelet 4. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet rendelkezéseire is figyelemmel valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy, állampolgárságára való tekintet nélkül, az adott tagállam bíróságai előtt perelhető.”
5
Az említett rendelet 7. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy más tagállamban az alábbiak szerint perelhető:
1.
a)
ha az eljárás tárgya egy szerződés, akkor a vitatott kötelezettség teljesítésének helye szerinti bíróság előtt;
b)
e rendelkezés értelmében, eltérő megállapodás hiányában a kötelezettség teljesítésének helye:
–
ingó dolog értékesítése esetén a tagállam területén az a hely, ahol a szerződés alapján az adott dolgot leszállították, vagy le kellett volna szállítani,
–
szolgáltatás nyújtása esetén a tagállam területén az a hely, ahol a szerződés szerint a szolgáltatást nyújtották, vagy kellett volna nyújtani;
c)
amennyiben a b) pont nem alkalmazható, az a) pontot kell alkalmazni;
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
6
A VariusSystems egy olyan szoftvert fejlesztett GR számára, amely lehetővé teszi a Covid19‑tesztek kiértékelését. A VariusSystems és a GR szóban a szoftver németországi használata céljából történő kifejlesztésére és üzemeltetésére irányuló szerződést kötöttek. A VariusSystemsnek minden sikeresen elvégzett teszt után díjazásban kellett részesülnie. A felek nem állapodnak meg sem pontos teljesítési helyről, sem a jogvita esetén joghatósággal rendelkező bíróságról.
7
A Bíróság rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy a felek nem értenek egyet abban a kérdésben, hogy az említett szoftver megfelel‑e az összes alkalmazandó jogszabályi követelménynek.
8
A VariusSystems 101587,68 euró megfizetése iránti kérelmet nyújtott be, amelyben az osztrák bíróságok joghatóságát arra alapította, hogy a szóban forgó szolgáltatások nyújtására Ausztriában került sor. Álláspontja szerint annak ellenére, hogy az érintett szoftvert folyamatosan a németországi használatra alakították, az összes munkát Bécsben (Ausztria) végezték el.
9
GR vitatta az osztrák bíróságok joghatóságát, arra hivatkozva, hogy a jelen ügyben a nyújtott szolgáltatás – a német jogban előírt vonatkozó követelmények tiszteletben tartása mellett – kizárólag a szoftver Németországban történő felhasználására irányul.
10
Az első fokon eljáró bíróság megállapította joghatóságának hiányát, és rámutatott, hogy a szóban forgó szerződés teljesítésének helye GR vállalkozásának székhelyén található.
11
A fellebbviteli bíróság helybenhagyta ezt a határozatot, és lényegében úgy ítélte meg, hogy a nem meghatározott helyen nyújtott szolgáltatásokat azon a helyen kell nyújtottnak tekinteni, ahol e szolgáltatások igénybevevője azokhoz hozzáférhet. Következésképpen a jelen esetben a teljesítési hely Németországban található.
12
A kérdést előterjesztő bíróság, amelyhez a fellebbviteli bíróság e határozatával szemben felülvizsgálati kérelmet nyújtottak be, azt a kérdést veti fel, hogy a távollevők között nyújtott szolgáltatások esetében a teljesítés helyének meghatározása szempontjából az a hely az irányadó, ahol az érintett szolgáltatás nyújtója – jelen esetben a VariusSystems – a szellemi alkotást létrehozta, vagy pedig az a hely, ahol ezt a szolgáltatást nyújtották, és ahol a megrendelő – jelen esetben a GR – hozzáférhetett ahhoz.
13
Ilyen körülmények között az Oberster Gerichtshof (legfelsőbb bíróság, Ausztria) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni [az 1215/2012 rendelet] 7. cikke 1. pontjának b) alpontját, hogy szerződésen alapuló kereset esetén az A tagállamban (a jelen ügyben: Németország) letelepedett megrendelő egyedi igényeinek kielégítésére tervezett szoftver kifejlesztése és folyamatos üzemeltetése esetén a teljesítés helye az a hely,
a)
ahol a szoftver mögött álló szellemi alkotást (»programozás«) a B tagállamban (a jelen ügyben: Ausztria) letelepedett vállalkozás hozza létre, vagy
b)
ahol a megrendelő a szoftverhez hozzájut, azaz azt letölti és használatba veszi?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
14
Az előterjesztő bíróság kérdése lényegében arra irányul, hogy az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy a szoftvert létrehozó, tervező és programozó társaság székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban letelepedett megrendelő egyedi igényeinek kielégítésére tervezett szoftver kifejlesztése és folyamatos üzemeltetése esetén a szerződés „teljesítésének helye” az a hely, ahol a szoftver létrehozására, tervezésére és programozására irányuló munkát végezték, vagy pedig az, ahol a megrendelő a szoftverhez hozzáfér, azaz ahol szoftvert elindítja és használja.
15
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az 1215/2012 rendelet célja a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatósági összeütközésre vonatkozó szabályoknak nagymértékben kiszámítható joghatósági szabályokkal történő egységesítése, tehát a jogbiztonság megteremtése, amely az Európai Unióban letelepedett személyek jogi védelmének megerősítésében nyilvánul meg, egyszerre lehetővé téve mind a felperesnek, hogy könnyen azonosíthassa, mely bíróság előtt indíthat keresetet, mind pedig az alperesnek, hogy észszerűen kiszámíthassa, mely bíróság előtt indítható ellene kereset (2023. szeptember 14‑iEXTÉRIA ítélet, C‑393/22, EU:C:2023:675, 26. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
16
Az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontjában a szerződések esetére előírt különös joghatósági szabály a közelséggel kapcsolatos törekvéseknek kíván megfelelni, és azt az érintett szerződés, valamint az arról határozó bíróság közötti szoros kapcsolódás megléte indokolja (lásd ebben az értelemben: 2023. szeptember 14‑iEXTÉRIA ítélet, C‑393/22, EU:C:2023:675, 29. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
17
A jelen ügyben, amint azt a kérdést előterjesztő bíróság megállapította, a szóban forgó szerződés tárgya az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdése értelmében vett szolgáltatásnyújtás, mivel egy tevékenységcsoportra, nevezetesen egyedi szoftverek tervezésére, programozására, karbantartására és folyamatos kiigazítására vonatkozik.
18
A szolgáltatás nyújtására irányuló szerződésből eredő szerződéses kötelezettségek teljesítési helyét illeti, a 7. cikk 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdése a joghatósági szabályok egységesítésére és kiszámíthatóságára, és ennélfogva a jogbiztonságra irányuló célkitűzések megerősítése érdekében e szerződés tekintetében önállóan úgy határozza meg a kapcsolóelvet, mint amely a tagállam területén az a hely, ahol a szerződés szerint a szolgáltatást nyújtották, vagy kellett volna nyújtani. Ez az önálló kapcsolóelv az ugyanazon szolgáltatásnyújtási szerződés alapján benyújtott valamennyi kérelemre vonatkozik (2023. szeptember 14‑iEXTÉRIA ítélet, C‑393/22, EU:C:2023:675, 30. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
19
Az említett 7. cikk 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdése értelmében a szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésen alapuló keresetek elbírálására azon tagállam bírósága rendelkezik joghatósággal, ahol a szolgáltatásnyújtásnak az e szerződés rendelkezéseiből következő elsődleges helye, valamint ilyen rendelkezések hiányában az említett szerződés tényleges teljesítésének helye található (lásd ebben az értelemben: 2018. március 8‑iSaey Home & Garden ítélet, C‑64/17, EU:C:2018:173, 45. pont).
20
Több szerződéses kötelezettség esetén meg kell határozni az érintett szerződés jellemző kötelezettségét (lásd ebben az értelemben: 2017. június 15‑iKareda ítélet, C‑249/16, EU:C:2017:472, 40. pont).
21
Az alapügyben szereplőhöz hasonló, szoftver szolgáltatására vonatkozó szerződést illetően meg kell állapítani, hogy – amint azt az Európai Bizottság is kifejtette írásbeli észrevételeiben – a szoftver tervezése és programozása nem minősül az ilyen szerződés jellemző kötelezettségének, mivel a szerződés tárgyát képező szolgáltatást az érintett megrendelő számára ténylegesen csak akkor nyújtják, amikor a szoftverek működőképessé válnak. E szolgáltatást ugyanis csak attól az időponttól kezdve nyújtják ténylegesen, amikor az említett szoftver használható, a minősége pedig ellenőrizhető.
22
Tekintettel arra, hogy az alapügyben szereplőhöz hasonló szoftver online szolgáltatására vonatkozó szerződés jellemző kötelezettsége a szoftvernek az érintett megrendelő rendelkezésére bocsátása, e szerződés teljesítési helyének azt a helyet kell tekinteni, ahol a megrendelő hozzáfér a szoftverhez, azaz ahol azt elindítja és használja.
23
Amennyiben az említett szoftvert különböző helyeken kell használni, pontosítani kell, hogy ez a hely az említett megrendelő lakóhelyén, társaság esetében pedig annak székhelyén található, amennyiben mind a felperes, mind pedig az alperes számára bizonyos és azonosítható helyről van szó, amely így megkönnyíti a bizonyítást és az eljárásszervezést (lásd analógia útján: 2012. április 19‑iWintersteiger ítélet, C‑523/10, EU:C:2012:220, 37. pont).
24
E következtetés attól függetlenül érvényes, hogy – amint arra GR is hivatkozik – azokat a követelményeket, amelyeknek a VariusSystemsnek meg kellett felelnie, előírták‑e a megrendelő lakóhelye szerinti tagállam, azaz Németország jogszabályai. Igaz ugyan, hogy az e tagállammal fennálló ilyen anyagi jogi kapcsolat megfelel az előreláthatóságra és a közelségre vonatkozó, az 1215/2012 rendelet (15), illetve (16) preambulumbekezdésében szereplő célkitűzéseknek, az alapeljárásban részt vevő felek között azonban vita van ezen előírások hatályát illetően, amelynek tisztázása a joghatósággal rendelkező bíróság érdemi vizsgálata körébe tartozik. Márpedig valamely szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésnek a rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdése értelmében vett teljesítési helyének meghatározása nem függhet az ilyen érdemi vizsgálat szempontjaitól (lásd ebben az értelemben: 2021. március 25‑iObala i lučice ítélet, C‑307/19, EU:C:2021:236, 90. pont).
25
A fenti indokokra tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1215/2012 rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdését úgy kell értelmezni, hogy a szoftvert létrehozó, tervező és programozó társaság székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban letelepedett megrendelő egyedi igényeinek kielégítésére tervezett szoftver kifejlesztése és folyamatos üzemeltetése esetén a szerződés „teljesítésének helye” az a hely, ahol a megrendelő a szoftverhez hozzáfér, azaz ahol szoftvert elindítja és használja.
A költségekről
26
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:
A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12‑i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 7. cikke 1. pontja b) alpontjának második franciabekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
a szoftvert létrehozó, tervező és programozó társaság székhelye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban letelepedett megrendelő egyedi igényeinek kielégítésére tervezett szoftver kifejlesztése és folyamatos üzemeltetése esetén a szerződés „teljesítésének helye” az a hely, ahol a megrendelő a szoftverhez hozzáfér, azaz ahol szoftvert elindítja és használja.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.