62017CJ0471
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (tizedik tanács)
2018. szeptember 6. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Vámunió és Közös Vámtarifa – Vám‑ és statisztikai nómenklatúra – Az áruk besorolása – Zsiradékban sült instant tészta – 19023010 vámtarifaalszám”
A C‑471/17. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Finanzgericht Hamburg (hamburgi pénzügyi bíróság, Németország) a Bírósághoz 2017. augusztus 7‑én érkezett, 2017. július 19‑i határozatával terjesztett elő
a Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG
és
a Hauptzollamt Hannover
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (tizedik tanács),
tagjai: E. Levits tanácselnök, M. Berger (előadó) és F. Biltgen bírák,
főtanácsnok: P. Mengozzi,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
a Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG képviseletében L. Harings és H. Henninger Rechtsanwälte,
–
az Európai Bizottság képviseletében A. Caeiros és M. Wasmeier, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL 1987. L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletében szereplő, a 2012. október 9‑i 927/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelettel (HL 2012. L 304., 1. o.) módosított Kombinált Nómenklatúra (a továbbiakban: KN) 19023010 vámtarifaalszám értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet a Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG és a Hauptzollamt Hannover (hannoveri fővámhivatal, Németország) között a zsiradékban sült instant tésztának a KN keretében történő tarifális besorolása tárgyában folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő.
Jogi háttér
A KN
3
A 2658/87 rendelettel bevezetett KN a Harmonizált Áruleíró és Kódrendszeren (a továbbiakban: HR) alapul, amelyet a később a Vámigazgatások Világszervezetévé átalakult Vámegyüttműködési Tanács állapított meg, és az összehangolt áruleíró és kódrendszerről szóló, Brüsszelben 1983. június 14‑én megkötött nemzetközi egyezmény (kihirdette: a 42/1991 (III. 8.) kormányrendelet) hozott létre. Ezt az egyezményt és annak 1986. június 24‑i módosító jegyzőkönyvét az Európai Gazdasági Közösség részéről az 1987. április 7‑i 87/369/EGK tanácsi határozat (HL 1987. L 198., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 288. o.) hagyta jóvá.
4
A KN értelmezésének általános szabályai, amelyek az első rész I. szakaszának A. címe alatt találhatók, a következőképpen rendelkeznek:
„Az áruknak a [KN‑be] történő besorolására a következő elvek az irányadók.
1.
Az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címe csak a hivatkozások megkönnyítésére szolgál; jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó megjegyzések alapján, valamint – ha az adott vámtarifaszám vagy megjegyzés eltérően nem rendelkezik – a következő rendelkezések alapján kell meghatározni.
[…]
6.
A vámtarifaszámok alszámai alá történő árubesorolást a vámtarifaalszámok szövegében foglalt árumegnevezések, az azokhoz kapcsolódó esetleges alszámos megjegyzések, valamint a fenti általános szabályok megfelelő alkalmazásával kell meghatározni azzal, hogy csak azonos szintű vámtarifaalszámok hasonlíthatók össze. E szabály értelmében a vonatkozó áruosztályhoz és árucsoporthoz tartozó megjegyzéseket is alkalmazni kell, feltéve, hogy azok ellentétes rendelkezést nem tartalmaznak.”
5
A KN‑nek a „Vámtarifa” címet viselő második része tartalmazza az „Élő állatok; állati termékek” címet viselő I. áruosztályát, amelynek 2. pontja előírja:
„Eltérő rendelkezés hiányában a nómenklatúrában a »szárított« termékekre való bármilyen utalás a víztelenített, elpárologtatott vagy liofilizált termékekre is vonatkozik.”
6
A KN‑nek ez a második része tartalmazza a IV. áruosztályt, amely többek között magában foglalja a „Gabona, liszt, keményítő vagy tej felhasználásával készült termékek; cukrászati termékek” címet viselő 19. árucsoportot.
7
A KN 19. árucsoportja alatt szerepel a 1902 vámtarifaszám, amelynek szövege a következő:
„1902 Tészta, főzve vagy töltve (hússal vagy más anyaggal) vagy másképp elkészítve is, mint pl. spagetti, makaróni, metélt, lasagne, gnocchi, ravioli, cannelloni; kuszkusz (búzadarakása) elkészítve is.”
8
E 19. árucsoport 1902 vámtarifaszáma a következő vámtarifaalszámokat foglalja magában:
„– Nem főtt tészta, nem töltve vagy másképp nem elkészítve
1902 11 00
– – Tojástartalommal
1902 19
– – Más
[…]
[…]
1902 20
– Töltött tészta főzve vagy másképp elkészítve is
[…]
[…]
1902 30
– Más tészta
1902 30 10
– – Szárítva
1902 30 90
– – Más
[…]”
A 635/2005/EK rendelet
9
Az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2005. április 26‑i 635/2005/EK bizottsági rendelet (HL 2005. L 106., 10. o.) a mellékletében egy három oszlopból álló táblázatot tartalmaz, amelyek közül az első az egyes érintett árukat, a második a számukra kiosztott KN szerinti besorolást, a harmadik az e besorolásra vonatkozó indokolást tartalmazza.
10
E melléklet 1. pontjából az tűnik ki, hogy a búzalisztből készült, előfőzött, szárított tésztából (körülbelül 80 g) és fűszerekből (körülbelül 11 g) álló termék, amely a kiskereskedelmi forgalom számára edényben kerül kiszerelésre, valamint amely fűszerek és forró víz (legfeljebb 200 ml) hozzáadása után fogyasztásra kész, a KN 19023010 vámtarifaalszám alá volt besorolva. Az elfogadott besorolás indoklása szerint a termék lényeges jellemzőjét – tekintettel arra, hogy nagy arányban van jelen e termék összetételében – a tészta adta.
11
A 2015. február 2‑i (EU) 2015/183 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2015. L 31., 5. o.) 1. cikke értelmében ez az 1. pont törlésre került.
A 767/2014/EU végrehajtási rendelet
12
Az egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2014. július 11‑i 767/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 209., 11. o.) a mellékletében egy három oszlopból álló táblázatot tartalmaz, amelyek közül az első az egyes érintett árukat, a második a számukra kiosztott KN szerinti besorolást, a harmadik az e besorolásra vonatkozó indokolást tartalmazza.
13
Ebből a mellékletből az következik, hogy a terméket főként egy szárított, előfőzött tésztából álló tömb alkotja, amely a KN 19023010 vámtarifaalszám alá tartozik. Az árumegnevezésre vonatkozó oszlop ezt a terméket a következőképpen írja le:
„Egy tömb szárított, előfőzött metélttésztából (körülbelül 65 g), egy zacskó fűszerből (körülbelül 3,4 g), egy zacskó étolajból (körülbelül 2 g) és egy zacskó szárított zöldségből (körülbelül 0,8 g) álló termék.
Kiskereskedelmi forgalom számára kiszerelt készlet formában bemutatott (egybecsomagolt) termék metélttésztából készült étel készítéséhez.
A csomagolásra nyomtatott utasítás szerint a termékhez fogyasztás előtt forrásban lévő vizet kell adni.”
A KN magyarázó megjegyzései
14
A 2658/87/EGK rendelet 9. cikkének (1) bekezdése értelmében az Európai Bizottság a KN magyarázó megjegyzéseit fogadja el (a továbbiakban: a KN magyarázó megjegyzései).
15
A KN magyarázó megjegyzései az Európai Unió Hivatalos Lapjában (HL 2015. C 76., 1. o.) 2015. március 4‑én történt közzétételüknek megfelelően, a KN 19023010 vámtarifaalszám vonatkozásában a következőképpen rendelkeznek:
„Szárítva
Ezen alszám alkalmazásában a »szárítva« kifejezés a száraz és törékeny állagú, alacsony (legfeljebb mintegy 12%‑os) nedvességtartalmú termékekre utal, amelyek közvetlenül a napon száradtak vagy ipari szárítási folyamaton (például alagútszárításon, pörkölésen vagy sütésen) mentek keresztül.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
16
A Kreyenhop & Kluge 2013. február 4‑én a szárított tésztáktól eltérő más tésztákra vonatkozó KN 19023090 vámtarifaalszámmal vámnyilatkozatot tett különböző instant tésztaételeket illetően, amelyeket behozott az Unió vámterületére. Műanyag tasakba csomagolt, 60 gramm súlyú ételről volt szó, amely egy zsiradékban sült instant tésztatömbből és egy vagy több – fűszereket, pasztát, olajat vagy szárított összetevőket tartalmazó – műanyag zacskóból állt. Miután zsiradékban kisütötték, az előfőzött tészta megközelítőleg 20%‑os zsírtartalmú volt. A csomagoláson található elkészítési példa szerint megközelítőleg 320 ml forró vizet kellett önteni az edénybe helyezett tasak tartalmára. A kérdést előterjesztő bíróság rámutat arra, hogy még akkor is, ha a csomagoláson feltüntetett útmutatás szerint a tészta víz hozzáadásával levesként készül, további elkészítés nélkül, burgonyachipsként is fogyasztható.
17
Mivel a vámhatóság nem fogadta el a Kreyenhop & Kluge által megadott tarifális besorolást, a 2013. február 6‑i vámhatározattal a „Leves és erőleves és ezek előállítására szolgáló készítményre; homogenizált összetett élelmiszer‑készítményre” vonatkozó KN 21041000 vámtarifaalszámra alapított vámot állapított meg.
18
E vámhatározattal szemben a Kreyenhop & Kluge panaszt nyújtott be. A panasztételi eljárás alatt a Bizottság 2014. július 11‑én elfogadta a 767/2014 végrehajtási rendeletet, amelynek értelmében a jelen esetben vitatott tésztákkal összehasonlítható instant tésztákat nem levesként vagy az előállítására szolgáló készítményként (KN 2104 vámtarifaszám) sorolták be, hanem a KN 1902 vámtarifaszám alá tartozó tésztáként. Ez utóbbi vámtarifaszám alatt e rendelet ezeket az instant tésztaételeket úgy minősíti, mint „szárítottak”, amelyek a KN 19023010 vámtarifaalszám alá tartoznak. A német vámhatóság és a Bizottság között e kérdést illetően folytatott tárgyalásokat követően a Bizottság 2015. március 4‑én kiadta a KN magyarázó megjegyzéseinek egy újabb változatát. Ezekből az következik, hogy e 19023010 vámtarifaalszám értelmében a zsiradékban sült tésztákat is „szárítottnak” kell tekinteni.
19
Ezt követően a vámhatóság a 2015. augusztus 27‑i vámhatározattal a szóban forgó termékek vonatkozásában a KN 19023010 vámtarifaalszámra alapított vámot állapított meg.
20
Mivel az ezen új vámhatározat ellen benyújtott panasz elutasításra került, a Kreyenhop & Kluge 2015. november 27‑én keresetet indított a kérdést előterjesztő bíróság előtt e vámhatározat olyan módosítása iránt, hogy a vám a KN 19023090 vámtarifaalszám alapján kerüljön beszedésre.
21
Mindenekelőtt a kérdést előterjesztő bíróság úgy ítéli meg, hogy a 635/2005 rendelet – amely alapján az instant tésztaételeket a KN 19023010 vámtarifaalszám alá sorolták be – tárgyi hatályát tekintve nem alkalmazandó az érintett termék és az alapügyben szereplő termékek kellő hasonlóságának hiányában. Ugyanis az e rendelet által meghatározott instant tésztaétel besorolása céljából a meghatározó elem a tésztához hozzáadandó víz mennyisége. Az alapügyben azonban a tészta‑víz arány eltérő.
22
E bíróság továbbá úgy véli, hogy amennyiben a 767/2014 végrehajtási rendeletet úgy kell tekinteni, mint amely tárgyi hatályát tekintve alkalmazandó, akkor viszont időbeli okokból nem lesz alkalmazandó, mivel a vitatott vámhatározat tárgyát képező behozatalokra e rendelet hatálybalépése előtt került sor. Ugyanez érvényes a 19023010 vámtarifaalszámra vonatkozó magyarázó megjegyzésre is, amelyet csak 2015‑ben tettek közzé.
23
E körülményekre tekintettel a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő jogvita kizárólag azzal a kérdéssel kapcsolatos, hogy az alapügyben szereplőkhöz hasonló, zsiradékban sült instant tésztákat úgy kell‑e tekinteni, mint amelyek a KN 19023010 vámtarifaalszám értelmében „szárítottak”. E vámtarifaalszámot illetően a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a „szárított” kifejezés nincs meghatározva. Úgy véli, hogy ez a kifejezés általában egy olyan terméket jelöl, amely a nedvességet elvesztette. Ez az eset áll fenn a zsiradékban sült tészták esetében is, mivel ezek az élelmiszerek szükségszerűen vizet veszítenek, amikor zsiradékban sülnek.
24
Tekintve azonban, hogy a száraz ételek egy szárítási eljáráson mentek keresztül, felmerül a kérdés, hogy a zsiradékban történő sütés ezen eljárás alá tartozik‑e. E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az élelmiszerek szárítása egy tartósítási módot jelent, amelyet meg kell különböztetni az olyan főzési módszerektől, mint a zsiradékban történő sütés.
25
E bíróság véleménye szerint a zsiradékban történő sütés és szárítás között az élelmiszer‑kémia tekintetében fennálló alapvető eltérések miatt a „szárított” kifejezésnek a szűk értelmezését kell elfogadni. Ugyanis, míg a zsiradékban történő sütés egy olyan főzési folyamat, amely a víz véletlenszerű eltávolítása mellett számos összetett kémiai reakciót okoz, addig a szárítás egy olyan elválasztási eljárás, amely csak a nedvesség kivonásával jár. Továbbá a KN számos alkalommal megkülönbözteti az elkészített és tartósított élelmiszereket.
26
Ennélfogva, mivel kétségei voltak a KN 19023010 vámtarifaalszám értelmezése felől, a Finanzgericht Hamburg (hamburgi pénzügyi bíróság, Németország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„A KN 19023010 vámtarifaalszám értelmében vett »szárított« tésztának minősül‑e a zsiradékban sült tészta?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
27
A kérdést előterjesztő bíróság a kérdésével lényegében arra vár választ, hogy a KN‑t úgy kell‑e értelmezni, hogy e nómenklatúra 19023010 vámtarifaalszáma alá tartoznak az alapügyben szereplőhöz hasonló, olyan instant tésztaételek, amelyeket főként egy zsiradékban sült, előfőzött tésztatömb alkot.
28
Elöljáróban meg kell jegyezni, hogy az instant tésztaételek tarifális besorolása a 635/2005 rendeletnek és a 767/2014 végrehajtási rendeletnek egyaránt a tárgyát képezi.
29
Ez a két besorolási rendelet azonban nem alkalmazandó a jelen esetben.
30
Egyrészt a 635/2005 rendeletet illetően az állandó ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy a besorolási rendeletek általános hatállyal rendelkeznek, mivel nem egy egyedi gazdasági szereplőre vonatkoznak, hanem általánosságban azon termékekre, amelyek azonosak a Vámkódexbizottság által megvizsgáltakkal. A besorolási rendelet értelmezése keretében e rendelet hatályának meghatározása érdekében egyebek mellett figyelembe kell venni annak indokolását (2017. március 22‑iGROFA és társai ítélet, C‑435/15 és C‑666/15, EU:C:2017:232, 35. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
31
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a 635/2005 rendelet nem közvetlenül alkalmazandó az alapügyben szereplő instant tésztaételekre, amennyiben – amint azt a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi – ezek az instant tésztaételek nem azonosak az említett rendelet hatálya alá tartozó termékekkel.
32
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint kétségtelen, hogy ha valamely besorolási rendelet nem közvetlenül alkalmazandó azokra a termékekre, amelyek nem azonosak, hanem csak hasonlóak az e rendelet tárgyát képező termékhez, az utóbbi rendeletet az ilyen termékekre analógia útján alkalmazni kell (2017. március 22‑iGROFA és társai ítélet, C‑435/15 és C‑666/15, EU:C:2017:232, 37. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
33
Ugyanakkor ahhoz, hogy egy besorolási rendeletet analógia útján alkalmazni lehessen, szükséges, hogy a besorolandó és az e rendeletben szereplő termékek kellőképpen hasonlóak legyenek. E tekintetben figyelembe kell venni az említett rendelet indoklását (2017. március 22‑iGROFA és társai ítélet, C‑435/15 és C‑666/15, EU:C:2017:232, 38. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
34
A jelen esetben azonban az érintett árukat nem lehet úgy tekinteni, mint amelyek kellőképpen hasonlóak, mivel a 635/2005 rendelet nem pontosítja, hogy a mellékletének 1. pontjában említett termék olyan tésztából áll‑e, amelyet a gyártás alatt sütöttek ki zsiradékban. Márpedig a jelen esetben pontosan ez a meghatározó jellemző.
35
Másrészt a 767/2014 végrehajtási rendeletet illetően elegendő rámutatni arra – anélkül hogy szükséges lenne a tárgyi hatályon alapuló alkalmazhatóságának vizsgálata –, hogy ezt a végrehajtási rendeletet csak az alapügyben szereplő áruk behozatala után fogadták el. Márpedig egy besorolási rendelet nem keletkeztethet visszamenőlegesen joghatásokat (2014. július 17‑iPanasonic Italia és társai ítélet, C‑472/12, EU:C:2014:2082, 58. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
36
Miután sor került e pontosításokra, emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint az áruk tarifális besorolásának meghatározó feltételét általában az áruk objektív jellemzői és tulajdonságai között kell keresni, amint azokat a KN vámtarifaszámnak és az áruosztályok, illetve árucsoportok megjegyzéseinek a szövege meghatározza (2018. február 22‑iSAKSA ítélet, C‑185/17, EU:C:2018:108, 31. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
37
A jelen esetben elismert tény, hogy az érintett tészták a KN 19023010 vámtarifaalszám értelmében vett tészták. Következésképpen meg kell vizsgálni, hogy az előfőzött és a zsiradékban sült tészták szárítottnak tekinthetők‑e a KN 19023010 vámtarifaalszám keretében.
38
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a „szárított” kifejezés – ahogy a KN 190230 vámtarifaalszám is használja – nincs meghatározva. Kétségtelen, hogy az erről a vámtarifaalszámról szóló magyarázó megjegyzés – mint ahogyan a Bizottság által 2015. március 4‑én közzétett KN magyarázó megjegyzésekből is következik – a zsiradékban történő sütést „ipari szárítási” példaként idézi. Márpedig egyrészről ez a megjegyzés nem volt alkalmazandó az alapügy tényállásának időpontjában (lásd: 2008. május 22‑iEcco Sko ítélet, C‑165/07, EU:C:2008:302, 40. pont). Mindenesetre, másrészről, az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a KN magyarázó megjegyzései, bár fontos eligazítást nyújtanak az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezése során, nem rendelkeznek jogi kötőerővel (lásd: 2016. december 15‑iLEK ítélet, C‑700/15, EU:C:2016:959, 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
39
Az állandó ítélkezési gyakorlat alapján azon kifejezések értelmét és terjedelmét, amelyekre az uniós jog semmilyen meghatározást nem ad, az általános nyelvhasználatban elfogadott szokásos jelentés szerint kell meghatározni, figyelembe véve azon szövegkörnyezetet, amelyben a kifejezéseket használják, és azon szabályozás célkitűzéseit, amelynek e kifejezések részét képezik (lásd: 2017. március 2‑iJ. D. ítélet, C‑4/16, EU:C:2017:153, 25. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
40
A „szárított” kifejezés, ahogyan a KN 19023010 vámtarifaalszám is használja, a „szárítani” ige múlt idejű melléknévi igeneve, amely többek között azt jelenti, hogy „szárazzá tenni” vagy „szárazzá változni”. Az általános nyelvhasználatban elfogadott szokásos jelentése szerint a „szárított” melléknév azt jelöli meg, ami „nincs vagy enyhén van átitatva folyadékkal”, illetve azt is, ami „víztelenített”.
41
Következésképpen, tekintettel arra, hogy a tészták gyártása kezdetben szükségszerűen együtt jár a folyadékhasználattal, a további gyártási folyamat során azok a tészták, amelyekből kivonták a nedvességet annak érdekében, hogy száraz állapotúvá váljanak, általánosságban szárított tésztának tekinthetők. Ezzel szemben az a folyamat, amellyel ezt az állapotot elérték, e tekintetben nem meghatározó.
42
Ami az alapügyben szereplő tésztákat illeti, a Bíróság rendelkezésére álló iratokból kitűnik, hogy olyan tésztákról van szó, amelyeket először előfőztek (gőzöléssel), majd zsiradékban kisütöttek. Ezt követően ezeket a tésztákat száraz állapotban, kis tömbök formájában becsomagolták. Következésképpen, amennyiben az előállítási folyamat végén a tésztákat száraz állapotban csomagolták, meg kell állapítani, hogy a tészták a KN 19023010 vámtarifaalszám értelmében vett „szárított” tészták.
43
Ezzel szemben nem tartható fenn az a kérdést előterjesztő bíróság, valamint a Kreyenhop & Kluge által képviselt nézet, miszerint a „szárított” kifejezést – ahogyan a KN 19023010 vámtarifaalszám is használja – úgy kell értelmezni, mint amely egy olyan terméket ír le, amely a szűk értelemben vett szárítási eljárás tárgyát képezi. Szerintük az élelmiszerek szárítása egy tartósítási mód, amely csak a nedvesség kivonásával jár, és amelyet meg kell különböztetni az olyan főzési módszerektől, mint a zsiradékban történő sütés, amely továbbá vízeltávolítást és számos összetett kémiai reakciót okoz. Ez tükröződik a KN különböző vámtarifaalszámaiban, amelyek így megkülönböztetik a tartósított élelmiszereket és az előkészített vagy főzött élelmiszereket.
44
E tekintetben először is meg kell jegyezni, hogy a „szárított” kifejezés ezen értelmezésének a KN szövegezésében nincs alapja. Amennyiben a kérdést előterjesztő bíróság ebben a szövegkörnyezetben a KN I. szakaszának 2. pontjára hivatkozik – anélkül, hogy szükséges lenne a kérdés eldöntéséhez állást foglalni azzal kapcsolatban, hogy ez a megjegyzés alkalmazandó‑e, vagy sem a KN egészére –, meg kell állapítani, hogy mindenesetre az említett megjegyzésből nem lehet arra a következtetésre jutni, hogy az előfőzött és zsiradékban sült tésztákat ne kellene szárítottnak tekinteni.
45
Ezt követően a KN rendszerét illetően meg kell jegyezni, hogy e KN 1902 vámtarifaszáma keretében különbséget tesznek a „Nem főtt tészta, nem töltve vagy másképp nem elkészítve” (190211 és 190219 vámtarifaalszám), a „Töltött tészta főzve vagy másképp elkészítve is” (190220 vámtarifaalszám) és a „Más tészta” (190230 vámtarifaalszám) között. Ebből következik, hogy ez utóbbi vámtarifaalszám, amely alá a 19023010 vámtarifaalszám („szárított” tészták) is tartozik – szükségszerűen a főzött vagy másképp elkészített, de nem töltött tésztákra vonatkozik. Pontosan ez a helyzet az alapügyben szereplő tészták esetében, amelyeket (elő)főztek és zsiradékban kisütöttek.
46
Végül, amint a Bizottság érvel, a jogbiztonság és az ellenőrzések megkönnyítése érdekében is fontos (lásd ebben az értelemben: 2017. október 19‑iLutz ítélet, C‑556/16, EU:C:2017:777, 37. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), hogy a KN 19023010 vámtarifaalszám hatálya ne legyen kizárólag azokra a tésztákra korlátozva, amelyek esetében a száraz állapotot olyan folyamatok révén érték el, amelyek kizárólag a tartósításra szolgálnak, és a kezelt termékekből csak a vizet vonják el anélkül, hogy egyéb módon módosítanák őket.
47
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a KN‑t úgy kell értelmezni, hogy e nómenklatúra 19023010 vámtarifaalszáma alá tartoznak az alapügyben szereplőhöz hasonló, olyan instant tésztaételek, amelyeket főként egy zsiradékban sült, előfőzött tésztatömb alkot.
A költségekről
48
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:
A vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében szereplő, a 2012. október 9‑i 927/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelettel módosított Kombinált Nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy e nómenklatúra 19023010 vámtarifaalszáma alá tartoznak az alapügyben szereplőhöz hasonló, olyan instant tésztaételek, amelyeket főként egy zsiradékban sült, előfőzött tésztatömb alkot.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.