62018TJ0545_RES
T‑545/18. sz. ügy
YL
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (kilencedik tanács), 2019. szeptember 11.
„Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2017. évi előléptetési időszak – A felperes AD 7 besorolási fokozatba 2017. január 1‑jei hatállyal történő előléptetését mellőző határozat – A személyzeti szabályzat 45. cikke – A személyzeti szabályzat IX. melléklete 9. cikkének (3) bekezdése – Hatáskörrel való visszaélés – Fegyelmi intézkedés”
Tisztviselők – Előléptetés – Az érdemek összehasonlító vizsgálata – Az adminisztráció mérlegelési jogköre – Figyelembe vehető körülmények
(A tisztviselők személyzeti szabályzata, 45. cikk)
(lásd: 20., 25., 26. pont)
Tisztviselők – Előléptetés – Az előléptetés megtagadása – A tisztviselőt terhelő kötelezettségek megszegésének minősülő vétkes magatartásra alapított megtagadás – Megengedhetőség
(lásd: 21. pont)
Összefoglalás
A Törvényszék a 2019. szeptember 11‑én hozott YL kontra Bizottság ítéletében (T‑545/18) elutasította egy tisztviselőnek egyrészt a 2017. évi előléptetési időszak keretében 2017. január 1‑jei hatállyal az AD 7 besorolási fokozatba történő előléptetését mellőző határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) megsemmisítése, másrészt az e határozat folytán állítólagosan elszenvedett kár megtérítése iránti keresetét. A kinevezésre jogosult hatóság 2016. március 23‑i határozatával fizetési fokozatban való visszavetést szabott ki a felperessel szemben, többek között azzal az indokkal, hogy a felperes személyes okokkal indokolt szabadsága alatt a Bizottság jóhírnevének csorbítására alkalmas magatartást tanúsított. A felperes a megsemmisítés iránti kereseti kérelmeit arra alapította, hogy a (fizetési fokozatban való visszavetést kiszabó) 2016. március 23‑i határozatnak a személyzeti szabályzat 45. cikkének alkalmazása, azaz az érdemek ott előírt összehasonlító vizsgálata során történő figyelembevétele azzal a következménnyel járt, hogy ugyanazon cselekmény miatt másodszor is szankciót szabtak ki vele szemben.
Először is, emlékeztetett a Törvényszék, a személyzeti szabályzat 45. cikke egyrészt nem tartalmazza az érdemek összehasonlító vizsgálatához figyelembe vehető szempontok kimerítő felsorolását, másrészt a kinevezésre jogosult hatóság e körben jogosult figyelembe venni a tisztviselőt a személyzeti szabályzat alapján terhelő kötelezettségek megszegését azért, hogy kizárja az érintett előléptetés iránti jelentkezését.
Másodszor, mondta ki a Törvényszék, a fizetési fokozatban való visszavetéssel szankcionált cselekmények a felperes érdemeire utaló tényeknek számítanak, hiszen olyan kötelezettségek megszegésére vonatkoztak, amelyek a felperest tisztviselői minősége alapján terhelték. Így önmagában még az a körülmény, hogy e tények egy része a felperes személyes okokkal indokolt szabadsága alatt következett be, sem zárja ki azt, hogy azokat az érdemeknek a személyzeti szabályzat 45. cikke által előírt összehasonlító vizsgálata során vegyék figyelembe.
Harmadszor, állapította meg a Törvényszék, a felperes nem terjesztett elő egyetlen olyan bizonyítékot sem, amely alkalmas lenne annak alátámasztására, hogy a megtámadott határozatot nem az érdemeknek a személyzeti szabályzat 45. cikke által előírt összehasonlító vizsgálata alapján, hanem azért fogták el, hogy a 2016. március 23‑i határozat alapjául szolgáló tényeket másodszor is szankcionálják.
Végül, mondta ki a Törvényszék, a megtámadott határozat nem tekinthető úgy, mint amely a jogbiztonság elvének megsértésével a felperes szakmai előmenetelének korlátlan és önkényes megakadályozásához vezet. Egyrészt ugyanis a kinevezésre jogosult hatóság figyelembe vette a 2016. március 23‑án – vagyis a 2017. évi előléptetési időszakot közvetlenül megelőző év során – hozott, szankciót kiszabó határozatot. Másrészt a megtámadott határozat nem akadályozza meg azt, hogy a felperes adott esetben későbbi előléptetési időszakban előléptetésben részesüljön, ami egyébként a 2018. évi előléptetési időszakban meg is történt.