Predbežné znenie
ROZSUDOK
SÚDNEHO
DVORA
(siedma
komora)
z 23. apríla
2026(*)
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Smernica
86/653/EHS – Článok 15
ods. 2 – Článok 19 – Samostatní
obchodní
zástupcovia – Výpovedná
lehota – Dátum
skončenia
platnosti
zmluvy o obchodnom
zastúpení “
Vo
veci C‑204/25,
ktorej
predmetom
je
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
podľa
článku 267 ZFEÚ,
podaný
rozhodnutím
Hof van
Cassatie (Kasačný
súd,
Belgicko) z 28. februára
2025 a doručený
Súdnemu
dvoru
17. marca 2025,
ktorý
súvisí s konaním:
Kempen Advies Beerse BV,
Compagnie LLC
BV,
FP
Verzekeringen BV,
OL
proti
Bank
Nagelmackers NV,
SÚDNY
DVOR
(siedma
komora),
v zložení:
predseda
siedmej
komory
F. Schalin,
predsedníčka
druhej
komory
K. Jürimäe (spravodajkyňa), a sudca M. Gavalec,
generálny
advokát: M. Szpunar,
tajomník:
A. Calot Escobar,
so
zreteľom
na
písomnú
časť
konania,
so
zreteľom
na
pripomienky,
ktoré
predložili:
–        Kempen Advies Beerse BV,
Compagnie LLC
BV,
FP
Verzekeringen BV a OL, v zastúpení:
P. Wouters,
advocaat,
–        Bank
Nagelmackers NV, v zastúpení:
S. Deckers a D. Mertens,
advocaten,
–        nemecká
vláda, v zastúpení:
J. Möller, M. Hellmann,
R. Kanitz a A. Sahner,
splnomocnení
zástupcovia,
–        Európska
komisia, v zastúpení:
P.‑J. Loewenthal, M. Mataija a G. Meeßen,
splnomocnení
zástupcovia,
so
zreteľom
na
rozhodnutie
prijaté
po
vypočutí
generálneho
advokáta,
že
vec
bude
prejednaná bez
jeho
návrhov,
vyhlásil
tento
Rozsudok
1        Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
sa
týka
výkladu
článku 15
ods. 2 a článku 19
smernice
Rady
86/653/EHS z 18. decembra
1986 o koordinácii
právnych
predpisov
členských
štátov
týkajúcich
sa
samostatných
obchodných
zástupcov
(Ú. v. ES L 382,
1986,
s. 17;
Mim.
vyd.
06/001,
s. 177).
2        Tento
návrh
bol
podaný v rámci
sporu
medzi
spoločnosťami
Kempen Advies Beerse BV,
Compagnie LLC
BV,
FP
Verzekeringen BV
(ďalej
len
„žalujúce
spoločnosti
vo
veci
samej“) a OL
na
jednej
strane a Bank
Nagelmackers NV
na
druhej
strane
vo
veci
platnosti
dohody
uzavretej
medzi
týmito
stranami
po
tom,
čo
Bank
Nagelmackers vypovedala
tri
zmluvy o obchodnom
zastúpení,
ktoré
uzavrela
so
žalujúcimi
spoločnosťami
vo
veci
samej.
Právny rámec
Právo Únie
3        Druhé a tretie
odôvodnenie
smernice
86/653
uvádzajú:
„Keďže
navyše
rozdiely v štátnych
zákonoch,
ktoré
sa
týkajú
obchodného
zastúpenia
podstatne
ovplyvňujú
podmienky
súťaže a výkon
tejto
činnosti v rámci
Spoločenstva a sú
určujúce
jednak
na
ochranu
obchodných
agentov
vis‑a‑vis
tým,
ktorých
zastupujú a aj
na
ochranu
obchodných
transakcií
[a znižujú
úroveň
ochrany
obchodných
zástupcov v ich
vzťahoch s tými,
ktorých
zastupujú,
ako
aj
bezpečnosť
obchodných
transakcií – neoficiálny
preklad];
keďže
okrem
toho
tieto
rozdiely
sú
také,
že
podstatne
bránia
uzatváraniu,
výkonu a prevádzkovaniu
kontraktov
obchodného
zastúpenia,
kde
zastúpení a obchodní
zástupcovia
sú
usadení v [rôznych – neoficiálny
preklad]
členských
štátoch;
keďže
obchod s tovarom
medzi
členskými
štátmi
sa
má
uskutočňovať
za
podmienok,
ktoré
sú
podobné
jednotnému
trhu a v tomto
dôsledku
je
potrebná
aproximácia
právnych
systémov
členských
štátov v rozsahu
potrebnom
na
správne
fungovanie
spoločného
trhu;
keďže v tomto
ohľade
pravidlá,
ktoré
sa
týkajú
konfliktu
zákonov[,]
neodstránia
nekonzistenciu
vo
vzťahu k uvedenému
obchodnému
zastúpeniu
ani v prípade[,]
ak
by
boli
jednotné a preto
navrhnutá
harmonizácia
týchto
pravidiel
je
nevyhnutná
nehľadiac
na
ich
existenciu“.
4        Článok 1
tejto
smernice
stanovuje:
„1.      Harmonizácia
opatrení
ustanovených v tejto
smernici
sa
bude
uplatňovať
na
zákony,
iné
právne
predpisy a správne
opatrenia v členských
štátoch,
ktoré
sa
týkajú
vzťahov
medzi
obchodnými
zástupcami a zastúpenými.
2.      Na
účely
tejto
smernice,
‚obchodný
zástupca‘
znamená
samostatne
zárobkovo
činného
sprostredkovateľa,
ktorý
má
trvalé
oprávnenie
dojednávať
predaj
alebo
nákup
tovaru v mene a na
účet
inej
osoby,
ktorá
sa
ďalej
nazýva
‚zastúpený‘
alebo
dojednať a uzatvoriť
takéto
právne
úkony
na
účet a menom
zastúpeného.
…“
5        Článok 15
ods. 1 a 2
uvedenej
smernice
znie:
„1.      V prípadoch,
keď
sa
zmluva o obchodnom
zastúpení
uzatvára
na
dobu
neurčitú,
môže
zmluvu
vypovedať
ktorákoľvek
strana.
2.      Výpovedná
lehota
je
jeden
mesiac v prvom
roku
zmluvy,
dva
mesiace v druhom
začatom
nasledujúcom
roku a tri
mesiace v treťom
začatom
nasledujúcom
roku
[a v nasledujúcich
rokoch – neoficiálny
preklad].
Zmluvné
strany
nesmú
dohodnúť
kratšiu
výpovednú
lehotu.“
6        Podľa
článku 17
tej
istej
smernice:
„1.      Členské
štáty
prijmú
opatrenia
potrebné
na
zabezpečenie
toho,
aby
obchodný
zástupca
po
zániku
zmluv[y] o obchodnom
zastúpení
dostal
náhradu
[odstupné – neoficiálny
preklad]
podľa
odseku
2
alebo
náhradu
škody
podľa
odseku
3.
2.      a)      Obchodný
zástupca
má
nárok
na
náhradu
[odstupné – neoficiálny
preklad]
do
takej
miery,
do
akej:
–        priviedol
zastúpenému
nových
zákazníkov
alebo
podstatne
zvýšil
finančný
objem
obchodov s existujúcimi
zákazníkmi, a pokiaľ
zastúpený
má
aj
naďalej
podstatné
prínosy z obchodu s týmito
zákazníkmi
a
–        náhrada
je
primeraná
všetkým
skutočnostiam,
najmä
provízii
za
obchody,
ktoré
obchodný
zástupca
stratil
[vyplatenie
tohto
odstupného
je
spravodlivé
vzhľadom
na
všetky
okolnosti,
najmä
na
províziu,
ktorú
obchodný
zástupca
stráca a ktorá
vyplýva z obchodov
uskutočnených s týmito
zákazníkmi – neoficiálny
preklad]. …
…
…“
7        Článok 18
smernice
86/653
vymenúva
prípady, v ktorých
odstupné
alebo
náhrada
uvedená v článku 17
tejto
smernice
nie
je
splatná
najmä v prípade
skončenia
platnosti
zmluvy o obchodnom
zastúpení,
ktoré
možno
pripísať
nedodržaniu
záväzkov
zo
strany
obchodného
zástupcu
alebo,
keď
obchodný
zástupca
so
súhlasom
zastúpeného
tento
zástupca
postúpi
svoje
práva a povinnosti
zo
zmluvy o obchodnom
zastúpení
ďalšej
osobe.
8        Napokon
článok 19
ustanovuje,
že
„zmluvné
strany
sa
nesmú
dohodnúť
odchylne
od
ustanovení
článkov 17 a 18 v neprospech
obchodného
zástupcu
pred
skončením
platnosti
zmluvy o obchodnom
zastúpení“.
Belgické právo
9        Ustanovenia
týkajúce
sa
zmlúv o obchodnom
zastúpení
boli
vložené
do
wetboek van
economisch recht (Hospodársky
zákonník)
článkom 3
zákona z 2. apríla
2014,
ktorým
sa
do
Hospodárskeho
zákonníka
vkladá
kniha
X
„Zmluvy o obchodnom
zastúpení,
zmluvy o obchodnej
spolupráci a o autorizovanom
predaji“ a do
prvej
knihy
Hospodárskeho
zákonníka
sa
vkladajú
vymedzenia
pojmov
špecifické
pre
knihu
X
(Moniteur belge z 28. apríla
2014,
s. 35053).
10      Článok
X.16
ods. 1
prvý a druhý
pododsek Hospodárskeho
zákonníka v znení
tohto
zákona
(ďalej
len
„Hospodársky
zákonník“)
stanovuje:
„Ak
bola
zmluva o obchodnom
zastúpení
uzatvorená
buď
na
dobu
neurčitú,
alebo
na
dobu
určitú s možnosťou
predčasného
odstúpenia
od
zmluvy
jej
výpoveďou,
môže
každá
strana
zmluvu
vypovedať,
pokiaľ
dodrží
výpovednú
lehotu.
Výpovedná
lehota
je
jeden
mesiac
počas
prvého
roka
platnosti
zmluvy.
Po
prvom
roku
sa
dĺžka
výpovednej
lehoty
predĺži o jeden
mesiac
za
každý
ďalší
rok,
pričom
táto
lehota
nesmie
presiahnuť
šesť
mesiacov, a to bez
toho,
aby
boli
dotknuté
ustanovenia
tretieho
pododseku.
Zmluvné
strany
nesmú
dohodnúť
kratšiu
výpovednú
lehotu.“
11      Podľa
článku
X.18
prvého
odseku
Hospodárskeho
zákonníka:
„Po
skončení
zmluvy o obchodnom
zastúpení
má
obchodný
zástupca
právo
na
odstupné z dôvodu
vypovedania
zmluvy,
ak
pre
zastúpeného
získal
nových
zákazníkov
alebo
výrazne
rozšíril
obchodné
vzťahy s existujúcimi
zákazníkmi,
pokiaľ
to
zastúpenému
môže
priniesť
značné
výhody.“
12      Článok
X.19
tohto
Zákonníka
stanovuje:
„Ak
má
obchodný
zástupca
právo
na
vyplatenie
odstupného z dôvodu
vypovedania
zmluvy
uvedeného v článku X.18 a suma
tohto
odstupného
nepokrýva v celej
výške
škodu,
ktorá
mu
skutočne
vznikla,
obchodný
zástupca
môže
okrem
tohto
odstupného
dostať
aj
náhradu
škody
vo
výške
rozdielu
medzi
sumou
skutočne
vzniknutej
škody a sumou
stanoveného
odstupného,
pod
podmienkou,
že
preukáže
rozsah
uvádzanej
škody.“
13      Článok
X.21
uvedeného
Zákonníka
stanovuje:
„Zmluvné
strany
sa
nesmú
dohodnúť
odchylne
od
ustanovení
článkov
X.18,
X.19 a X.20 v neprospech
obchodného
zástupcu
pred
skončením
platnosti
zmluvy o obchodnom
zastúpení.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
14      Bank
Nagelmackers uzavrela
22. mája
2003,
22. decembra
2006 a 31. januára
2006
tri
zmluvy o obchodnom
zastúpení
so
spoločnosťami
Kempen Advies Beerse,
Compagnie LLC a FP
Verzekeringen.
15      Doporučeným
listom z 8. júla
2016
Bank
Nagelmackers vypovedala
tieto
tri
zmluvy o obchodnom
zastúpení s rôznymi
výpovednými
lehotami
od
jedného
do
šiestich
mesiacov,
pričom v prípade
dvoch z nich
bolo
vyplatená
náhrada
za
nedodržanie
výpovednej
lehoty.
16      Dňa
27. októbra
2016
Bank
Nagelmackers a žalujúce
spoločnosti
vo
veci
samej
uzavreli
rámcovú
dohodu
upravujúcu
náhradu
za
nedodržanie
výpovednej
lehoty,
odstupné z dôvodu
vypovedania
zmluvy a náhradu
škody,
ktoré
sa
im
majú
vyplatiť z dôvodu
vypovedania
uvedených
zmlúv
(ďalej
len
„rámcová
dohoda“).
17      Keďže
sa
žalujúce
spoločnosti
vo
veci
samej a OL
domnievali,
že
rámcová
dohoda
bola
uzavretá
pod
tlakom
zo
strany
Bank
Nagelmackers,
podali
proti
Bank
Nagelmackers žalobu
na
Nederlandstalige ondernemingsrechtbank Brussel (Holandskojazyčný obchodný
súd
Brusel,
Belgicko),
ktorou
sa
domáhali
určenia
neplatnosti
tejto
dohody
najmä
na
základe
kogentných
ustanovení
knihy
X
Hospodárskeho
zákonníka.
18      Rozsudkom z 12. marca 2020
tento
súd
zamietol
túto
žalobu z dôvodu,
že
žalujúce
spoločnosti
vo
veci
samej
opäť
nadobudli
svoju
zmluvnú
slobodu
vypovedaním
zmlúv o obchodnom
zastúpení,
teda
odo
dňa,
keď
sa
každý
obchodný
zástupca
dozvedel o skončení
platnosti
svojej
zmluvy, a to
aj
napriek
tomu,
že
plnenie
tejto
zmluvy
pokračuje
až
do
uplynutia
výpovednej
lehoty.
Podľa
uvedeného
súdu
mohli
tieto
spoločnosti
pri
stanovení
výšku
náhrady
za
nedodržanie
výpovednej
lehoty,
odstupného z dôvodu
vypovedania
zmluvy a náhrady
škody v rámcovej
dohode
voľne
disponovať
svojimi
právami.
19      Žalujúce
spoločnosti
vo
veci
samej a OL
podali
proti
tomuto
rozsudku
odvolanie
na
Hof van
beroep te Brussel (Odvolací
súd
Brusel,
Belgicko),
ktorý
rozsudkom z 19. júna
2023
vyhlásil
toto
odvolanie
za
prípustné,
ale
nedôvodné.
20      Žalujúce
spoločnosti
vo
veci
samej a OL
podali
proti
tomuto
rozsudku
kasačný
opravný
prostriedok
na
Hof van
Cassatie (Kasačný
súd,
Belgicko),
ktorý
je
vnútroštátnym
súdom
predkladajúcim
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania.
Na
podporu
svojho
kasačného
opravného
prostriedku
tieto
spoločnosti a OL
tvrdia,
že
rámcová
dohoda
je v rozpore s kogentnými
ustanoveniami
Hospodárskeho
zákonníka.
Kogentná
povaha
týchto
ustanovení
má
za
následok,
že
pokiaľ
platnosť
zmluvy o obchodnom
zastúpení
neskončila,
dotknutý
obchodný
zástupca
by
nemal
tolerovať
kratšiu
výpovednú
lehotu,
než
je
lehota
stanovená v uvedených
ustanoveniach,
alebo
nižšie
odstupné z dôvodu
vypovedania
zmluvy,
než
je
odstupné
stanovené v týchto
ustanoveniach.
Tento
obchodný
zástupca
sa
nemôže
platne
vzdať
ochrany,
ktorú
mu
poskytujú
tie
isté
ustanovenia,
alebo
sa
dohodnúť
na
nižšej
ochrane
pred
ukončením
spolupráce.
Zmluva o obchodnom
zastúpení
sa
skončí
až
uplynutím
výpovednej
lehoty
stanovenej
zastúpeným, a nie
jednoduchým
vypovedaním
tejto
zmluvy.
21      Tento
súd
usudzuje,
že z judikatúry
Súdneho
dvora
vyplýva,
že
články 17 a 19
smernice
86/653
majú
za
cieľ
chrániť
obchodného
zástupcu
po
zániku
zmluvy a majú
kogentnú
povahu.
Uvedený
súd
sa
domnieva,
že
spor,
ktorý
mu
bol
predložený,
možno
vyriešiť
len
odpoveďou
na
otázku,
ku
ktorému
dátumu
možno
zmluvu o obchodnom
zastúpení
považovať
za
ukončenú v zmysle
článku 15
ods. 2 a článku 19
smernice
86/653.
22      Za
týchto
okolností
Hof van
Cassatie (Kasačný
súd)
rozhodol
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
túto
prejudiciálnu
otázku:
„Má
sa
zmluva o obchodnom
zastúpení
považovať
za
ukončenú v zmysle
[článku]
15
ods. 2 a článku 19
smernice
[86/653] v okamihu
skutočného
skončenia
zmluvy o obchodnom
zastúpení, t. j. uplynutím
výpovednej
lehoty,
alebo v okamihu,
keď
sa
obchodný
zástupca
dozvedel
alebo
mohol
rozumne
dozvedieť o vypovedaní
zmluvy o obchodnom
zastúpení?“
O prejudiciálnej otázke
23      Svojou
otázkou
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd v podstate
pýta,
či
sa
majú
článok 15
ods. 2 a článok 19
smernice
86/653
vykladať v tom
zmysle,
že
platnosť
zmluvy o obchodnom
zastúpení
sa
končí
dňom,
keď
sa
obchodný
zástupca
dozvie
alebo
sa
môže
rozumne
dozvedieť o vypovedaní
tejto
zmluvy,
alebo
až
dňom
uplynutia
výpovednej
lehoty.
24      Článok 15
ods. 2
tejto
smernice
spresňuje
minimálnu
dĺžku
výpovednej
lehoty,
ktorá
sa
vzťahuje
na
skončenie
zmluvy o obchodnom
zastúpení
uzavretej
na
dobu
neurčitú.
Článok 19
uvedenej
smernice
zakazuje
zmluvným
stranám
takejto
zmluvy
odchýliť
sa
pred
uplynutím
jej
platnosti
od
ustanovení
článkov 17 a 18
tej
istej
smernice v neprospech
obchodného
zástupcu.
Ani
tento
článok 15
ods. 2,
ani
tento
článok 19
však
nedefinujú
deň, v ktorom
tieto
strany
nadobúdaj
späť
svoju
slobodu
odchýliť
sa
od
kogentnej
ochrany
obchodného
zástupcu.
25      Na
určenie
dosahu
týchto
ustanovení
práva
Únie
je
teda
potrebné
zohľadniť
nielen
ich
znenie,
ale
aj
kontext,
do
ktorého
patria, a ich
ciele.
26      Po
prvé,
pokiaľ
ide o ciele
smernice
86/653, z druhého a tretieho
odôvodnenia
tejto
smernice
vyplýva,
že
jej
cieľom
je
najmä
ochrana
obchodných
zástupcov v ich
vzťahoch
so
zastúpenými
(rozsudky z 23. marca 2006,
Honyvem Informazioni Commerciali, C‑465/04,
EU:C:2006:199,
bod 19; z 26. marca 2009,
Semen, C‑348/07,
EU:C:2009:195,
bod 14, a z 19. apríla
2018,
CMR, C‑645/16,
EU:C:2018:262,
bod 33).
27      Cieľom
článkov 17
až
19
uvedenej
smernice
je
najmä
ochrana
obchodného
zástupcu
po
skončení
platnosti
zmluvy.
Systém
zavedený
na
tieto
účely
tou
istou
smernicou
má
kogentnú
povahu,
ktorá
je
potvrdená
skutočnosťou,
že
podľa
článku 19
smernice
86/653
sa
zmluvné
strany
nemôžu
od
neho
odchýliť v neprospech
obchodného
zástupcu
pred
skončením
platnosti
zmluvy
(pozri v tomto
zmysle
rozsudky z 9. novembra
2000,
Ingmar, C‑381/98,
EU:C:2000:605,
body 21 a 22; z 23. marca 2006,
Honyvem Informazioni Commerciali, C‑465/04,
EU:C:2006:199,
bod 22,
ako
aj z 19. apríla
2018,
CMR, C‑645/16,
EU:C:2018:262,
bod 34).
28      Vzhľadom
na
to,
že
výklad
článkov 17
až
19
tejto
smernice
je
potrebné
posudzovať s prihliadnutím
na
tento
cieľ a tento
systém
(rozsudok z 23. marca 2006,
Honyvem Informazioni Commerciali, C‑465/04,
EU:C:2006:199,
bod 17),
je
akýkoľvek
výklad
týchto
článkov,
ktorý
by
mohol
byť v neprospech
obchodného
zástupcu,
vylúčený
(pozri v tomto
zmysle
rozsudky z 26. marca 2009,
Semen, C‑348/07,
EU:C:2009:195,
bod 21, a z 19. apríla
2018,
CMR, C‑645/16,
EU:C:2018:262,
bod 35).
Uvedené
články
sa
preto
majú
vykladať v zmysle,
ktorý
prispieva k ochrane
obchodného
zástupcu
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok
zo
7. apríla
2016,
Marchon Germany, C‑315/14,
EU:C:2016:211,
bod 33).
29      Z článku 19
smernice
86/653
tak
vyplýva,
že
odchýlenie
sa
od
ustanovení
článku 17
tejto
smernice
môže
byť
pripustené
len
vtedy,
pokiaľ
je
ex
ante vylúčené,
že
sa
pri
ukončení
zmluvy
ukáže,
že
je v neprospech
obchodného
zástupcu
(rozsudok z 23. marca 2006,
Honyvem Informazioni Commerciali, C‑465/04,
EU:C:2006:199,
bod 27).
30      Po
druhé
treba
poznamenať,
že
až
do
uplynutia
výpovednej
lehoty
stanovenej v článku 15
ods. 1 a 2
uvedenej
smernice
je
obchodný
zástupca
naďalej
povinný
plniť
zmluvu a v tejto
súvislosti
závisí
od
zastúpeného,
ako
si
splní
svoje
povinnosti,
ako
sú
stanovené v kapitolách II a III
tej
istej
smernice,
najmä v oblasti
odmeňovania.
31      Z toho
vyplýva,
že
skončením
platnosti
zmluvy o obchodnom
zastúpení
sa
nekončí
hospodárska
závislosť
obchodného
zástupcu
od
zastúpeného, a teda
nerovnosť
medzi
zmluvnými
stranami.
Až
po
skutočnom
ukončení
záväzkov
vyplývajúcich z tejto
zmluvy
po
uplynutí
výpovednej
lehoty
tento
zástupca
už
nezávisí
od
príjmov
zo
závislej
činnosti
priznaných
zastúpeným,
ktorého
zastupoval.
32      Okrem
toho
článok 17
ods. 2 písm. a)
smernice
86/653
zaručuje
obchodnému
zástupcovi
poskytnutie
odstupného,
ak a v rozsahu, v akom
je
vyplatenie
tohto
odstupného
spravodlivé s prihliadnutím
na
všetky
okolnosti,
najmä
provízie,
ktoré
obchodný
zástupca
stráca a ktoré
vyplývajú z obchodov s novými
zákazníkmi,
ktorých
pre
zastúpeného
získal,
alebo
s existujúcimi
zákazníkmi, s ktorými
obchodný
zástupca
výrazne
rozvinul
obchod.
33      Ako
však
uvádza
Európska
komisia
vo
svojich
písomných
pripomienkach,
nemožno
vylúčiť,
že
zastúpený
vypovedá
zmluvu o obchodnom
zastúpení
hneď,
ako
sa
vytvorí
obchodný
vzťah
medzi
ním a zákazníkmi
získanými
dotknutým
obchodným
zástupcom
tak,
aby
sa
obmedzila
výška
dlžného
odstupného.
Je
totiž
pravdepodobné,
že ku skončeniu
platnosti
tejto
zmluvy
dôjde
skôr,
čím
sa
zníži
výška
tohto
odstupného.
34      Po
tretie
treba
konštatovať,
že v súlade s článkom 15
ods. 2
smernice
86/653
sa
zmluvné
strany
nemôžu
dohodnúť
na
kratšej
výpovednej
lehote,
než
sú
lehoty
stanovené v tomto
ustanovení,
čo
preukazuje
vôľu
normotvorcu
Únie
chrániť
obchodného
zástupcu
počas
celej
výpovednej
lehoty.
35      Z toho
vyplýva,
že
ak
by
sa
zmluva o obchodnom
zastúpení,
ktorá
bola
vypovedaná v súlade s článkom 15
smernice
86/653,
mala
považovať
za
skončenú v zmysle
článku 19
tejto
smernice
odo
dňa,
keď
sa
obchodný
zástupca
dozvie
alebo
sa
môže
rozumne
dozvedieť o ukončení
tejto
zmluvy,
ochrana
tohto
obchodného
zástupcu
voči
zastúpenému
by
bola
oslabená,
čo
by
bolo v rozpore s cieľmi
sledovanými
uvedenou
smernicou.
Vzhľadom
na
to,
že
potreba
tejto
ochrany
zaniká
až
ku
dňu
uplynutia
výpovednej
lehoty,
platnosť
uvedenej
zmluvy o obchodnom
zastúpení
sa
skončí k tomuto
dátumu.
36      Vzhľadom
na
vyššie
uvedené
dôvody
treba
na
položenú
otázku
odpovedať
tak,
že článok 15 ods. 2 a článok 19
smernice
86/653
sa majú vykladať v tom
zmysle,
že
platnosť
zmluvy o obchodnom
zastúpení
sa
nekončí
dňom,
keď
sa
obchodný
zástupca
dozvie
alebo
sa
môže
rozumne
dozvedieť o vypovedaní
tejto
zmluvy,
ale
až
dňom
uplynutia
výpovednej
lehoty.
O trovách
37      Vzhľadom
na
to,
že
konanie
pred
Súdnym
dvorom
má
vo
vzťahu k účastníkom
konania
vo
veci
samej
incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou
postupu v konaní
pred
predkladajúcim
vnútroštátnym
súdom, o trovách
konania
rozhodne
tento
vnútroštátny
súd.
Iné
trovy
konania,
ktoré
vznikli v súvislosti s predložením
pripomienok
Súdnemu
dvoru a nie
sú
trovami
uvedených
účastníkov
konania,
nemôžu
byť
nahradené.
Z týchto
dôvodov
Súdny
dvor
(siedma
komora)
rozhodol
takto:
Článok 15 ods. 2 a článok 19 smernice Rady 86/653/EHS z 18. decembra 1986 o koordinácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa samostatných obchodných zástupcov
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
platnosť zmluvy o obchodnom zastúpení sa nekončí dňom, keď sa obchodný zástupca dozvie alebo sa môže rozumne dozvedieť o vypovedaní tejto zmluvy, ale až dňom uplynutia výpovednej lehoty.
Podpisy
*      Jazyk
konania:
holandčina.