62022TJ0625_RES
Vec T‑625/22
Rakúska republika
proti
Európskej komisii
Rozsudok Všeobecného súdu (veľká komora) z 10. septembra 2025
„Životné prostredie – Delegované nariadenie (EÚ) 2022/1214 – Taxonómia – Hospodárske činnosti súvisiace s fosílnym plynom a jadrovou energiou – Začlenenie do udržateľných hospodárskych činností – Investície – Prínos k prechodu na uhlíkovo neutrálne hospodárstvo v súlade s cieľom 1,5 °C Parížskej dohody – Cieľ nulovej bilancie emisií do roku 2050 – Významný prínos k zmierneniu zmeny klímy a k adaptácii na zmenu klímy – Články 10 a 11 nariadenia (EÚ) 2020/852 – Pojem ‚nízkouhlíková činnosť‘ – Výrazné narušenie plnenia environmentálnych cieľov – Riziká spojené so závažnými haváriami reaktora – Riziká spojené s vysokoaktívnym rádioaktívnym odpadom – Riziká spojené so suchom a nebezpečenstvami súvisiacimi s klímou – Zásada predbežnej opatrnosti – Technické kritériá preskúmania – Zníženie emisií skleníkových plynov – Článok 290 ZFEÚ – Pojem ‚podstatné prvky‘ legislatívneho aktu – Vedecké dôkazy – Miera voľnej úvahy Komisie – Zjavne nesprávne posúdenie“
Inštitúcie Európskej únie – Výkon právomoci – Právomoc priznaná Komisii na prijímanie delegovaných aktov – Rozsah – Komplexné posúdenia a hodnotenia – Široká miera voľnej úvahy – Nariadenie o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania, zo strany Komisie – Súdne preskúmanie – Hranice – Zjavne nesprávne posúdenie – Dôkazné bremeno
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852; nariadenie Komisie 2022/1214)
(pozri body 32 –– 37, 179, 204, 214, 225, 230, 276, 338, 383, 440, 469, 516, 536, 538, 567, 578, 590, 604)
Aproximácia právnych predpisov – Rámec na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania činností súvisiacich s fosílnym plynom a jadrovou energiou a ktorým sa mení existujúce delegované nariadenie, zo strany Komisie – Posúdenie vplyvu a konzultácia s verejnosťou o uvedených činnostiach vykonaných v rámci prijatia existujúceho delegovaného nariadenia – Neexistencia povinnosti Komisie vykonať dodatočné posúdenie vplyvu a verejnú konzultáciu
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852; nariadenia Komisie 2021/2139 a 2022/1214)
(pozri body 72 – 74, 79 – 83, 92)
Inštitúcie Európskej únie – Výkon právomoci – Právomoc priznaná Komisii na prijímanie delegovaných aktov – Povinnosť nemeniť podstatné prvky základného legislatívneho aktu – Základné nariadenie, ktorým sa stanovujú kritériá environmentálnej udržateľnosti – Delegované nariadenie, ktorým sa stanovujú technické kritériá posúdenia pre všetky typy činností spĺňajúce uvedené kritériá udržateľnosti – Prípustnosť
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 3; nariadenie Komisie 2022/1214)
(pozri body 100 – 126)
Aproximácia právnych predpisov – Rámec na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania činností súvisiacich s fosílnym plynom a jadrovou energiou, zo strany Komisie – Klasifikácia uvedených činností ako prechodné činnosti s cieľom zaistiť bezpečnosť dodávok – Prípustnosť
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 10 ods. 2)
(pozri body 160, 164 – 170, 594 – 596)
Právo Európskej únie – Výklad – Metódy – Výklad z hľadiska medzinárodných dohôd uzavretých Úniou – Výklad nariadenia 2020/852 z hľadiska Parížskej dohody
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 10 ods. 2)
(pozri body 188 – 195)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Posúdenie povinnosti odôvodnenia v závislosti od okolností prejednávanej veci – Potreba špecifikovať všetky relevantné skutkové a právne okolnosti – Neexistencia
(Článok 296 ZFEÚ)
(pozri body 216 – 218, 241, 325, 365)
Aproximácia právnych predpisov – Rámec na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania činností súvisiacich s jadrovou energiou, zo strany Komisie – Predchádzajúce hodnotenie rizík pre zdravie ľudí a životné prostredie – Uplatnenie zásady predbežnej opatrnosti – Rozsah – Pojmy „riziko a nebezpečenstvo“ – Určenie miery rizika považovaného za neprijateľné pre spoločnosť – Právomoc inštitúcie Únie stanovená relevantnou právnou úpravou – Povinnosť zabezpečiť vysokú úroveň ochrany verejného zdravia, bezpečnosti a životného prostredia – Súdne preskúmanie – Hranice – Zjavne nesprávne posúdenie
[Článok 11, článok 168 ods. 1, článok 169 ods. 1 a 2 a článok 191 ods. 1 a 2 ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 3 písm. b) a články 9 a 17]
(pozri body 247 – 257, 262, 274, 297, 298, 307 – 309, 315 – 324, 326, 334, 345, 357, 360, 373)
Aproximácia právnych predpisov – Rámec na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania činností súvisiacich s fosílnym plynom a jadrovou energiou, zo strany Komisie – Povinnosť zohľadniť životný cyklus výrobkov alebo služieb – Rozsah – Zohľadnenie životného cyklu predchádzajúcich alebo nadväzujúcich hospodárskych činností – Vylúčenie
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 17 ods. 2 a článok 19 ods. 1 písm. g)]
(pozri body 429 – 438, 574 – 576)
Aproximácia právnych predpisov – Rámec na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania činností súvisiacich s fosílnym plynom a jadrovou energiou, zo strany Komisie – Neexistencia spresnenia, pokiaľ ide o určité právne pojmy a podmienky, ktoré treba dodržať – Prípustnosť – Porušenie zásady právnej istoty – Podmienky – Technické kritériá preskúmania vykazujúce nejednoznačnosť, ktorá vyvoláva pochybnosti o ich rozsahu alebo význame
[Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 19 ods. 1 písm. k)]
(pozri body 484 – 486, 676)
Aproximácia právnych predpisov – Rámec na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania činností súvisiacich s fosílnym plynom, zo strany Komisie – Prípustnosť – Podmienka – Nedostatok alternatívnych zdrojov s nízkymi emisiami uhlíka, ktoré by umožnili zaistiť bezpečnosť dodávok
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 10 ods. 2)
(pozri body 507 – 517)
Aproximácia právnych predpisov – Rámec na uľahčenie udržateľných investícií – Určenie environmentálnej udržateľnosti hospodárskych činností – Prijatie delegovaného nariadenia, ktorým sa stanovujú technické kritériá preskúmania činností súvisiacich s fosílnym plynom, zo strany Komisie – Uplatnenie postupného prístupu – Prípustnosť
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady 2020/852, článok 10 ods. 2)
(pozri body 535, 538 – 540)
Súdne konanie – Žalobné návrhy – Úprava v priebehu konania – Akt, ktorým sa v priebehu konania mení napadnutý akt – Prispôsobenie pôvodných návrhov a dôvodov – Prípustnosť – Podmienky
(Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 86)
(pozri body 689 – 694)
Zhrnutie
Všeobecný súd zamietol žalobu o neplatnosť podanú Rakúskou republikou proti delegovanému nariadeniu Európskej komisie 2022/1214 (
1
), ktorým sa dopĺňa nariadenie 2020/852 o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií (
2
) (ďalej len „nariadenie o taxonómii“). Pri tejto príležitosti sa po prvýkrát vyjadril k uplatňovaniu kritérií nariadenia o taxonómii na hospodárske činnosti súvisiace s fosílnym plynom a jadrovou energiou.
Nariadenie o taxonómii harmonizuje na úrovni Únie kritériá na určenie toho, či sa hospodárska činnosť označuje za environmentálne udržateľnú vzhľadom na rôzne environmentálne ciele, ako je zmiernenie zmeny klímy a adaptácia na zmenu klímy. (
3
)
V tomto kontexte Komisia prijala delegované nariadenie 2021/2139 (
4
), ktorým sa dopĺňa nariadenie o taxonómii stanovením technických kritérií preskúmania na určenie podmienok, za ktorých sa hospodárska činnosť označuje za významne prispievajúcu k zmierneniu zmeny klímy alebo adaptácii na zmenu klímy, a na určenie toho, či daná hospodárska činnosť výrazne nenarúša plnenie niektorého z iných environmentálnych cieľov.
V marci 2022 Komisia prijala napadnuté nariadenie, ktorým sa mení delegované nariadenie 2021/2139 stanovením technických kritérií preskúmania na začlenenie určitých činností patriacich do odvetví jadrovej energie a fosílneho plynu do kategórie činností, ktoré sa označujú za významne prispievajúce k zmierneniu zmeny klímy a k adaptácii na zmenu klímy.
Rakúska republika podala na Všeobecný súd žalobu o neplatnosť napadnutého nariadenia, ktoré podľa jej názoru porušuje viaceré ustanovenia nariadenia o taxonómii.
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd na úvod pripomenul, že Komisia disponuje v rámci svojich právomocí spojených s delegovanou právomocou v zmysle článku 290 ZFEÚ širokou mierou voľnej úvahy najmä vtedy, pokiaľ má vykonať komplexné posúdenia a hodnotenia. Súdne preskúmanie dôvodnosti aktu prijatého pri výkone takejto právomoci súdom Únie ho nesmie viesť k tomu, aby nahradil posúdenie Komisie vlastným posúdením, ale jeho cieľom je overiť, či sa takéto rozhodnutie nezakladá na vecne nesprávnych skutkových okolnostiach a či nie je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením alebo zneužitím právomoci.
V tejto súvislosti súd Únie musí nielen overiť vecnú presnosť, spoľahlivosť a koherentnosť predložených dôkazov, ale tiež preskúmať, či tieto dôkazy predstavujú súbor relevantných údajov, ktoré treba zohľadniť pri posúdení komplexnej situácie, a či sú spôsobilé podporiť závery, ktoré sa z nich vyvodili. Ak totiž inštitúcia disponuje širokou mierou voľnej úvahy, dodržiavanie procesných záruk, medzi ktoré patrí povinnosť tejto inštitúcie starostlivo a nestranne skúmať všetky relevantné okolnosti danej situácie, má zásadný význam.
Naopak, pokiaľ ide o právne otázky, Všeobecný súd vykonáva úplné preskúmanie. Má právomoc vykladať právne ustanovenia na základe objektívnych skutočností a overiť, či sú splnené podmienky na uplatnenie takéhoto ustanovenia.
Okrem toho na preukázanie, že inštitúcia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia komplexného skutkového stavu, musia byť dôkazy predložené žalobcom dostatočné na to, aby sa posúdenie skutkového stavu v tomto akte stalo neprijateľným.
S prihliadnutím na tieto úvahy Všeobecný súd v prvom rade zamietol žalobné dôvody založené najmä na porušení procesných ustanovení stanovených v nariadení o taxonómii pri prijímaní napadnutého nariadenia.
V tejto súvislosti uvádza, že napadnuté nariadenie nadväzuje na delegované nariadenie 2021/2139. Konkrétne v rámci postupu, ktorý viedol k prijatiu tohto delegovaného nariadenia, technická skupina expertov pre udržateľné financovanie (ďalej len „skupina TEG“) zohľadnila hospodárske činnosti súvisiace s jadrovou energiou a odporučila vykonanie ďalších štúdií, ktoré boli vykonané.
Komisia sa teda mohla pri prijímaní napadnutého nariadenia platne opierať o odborné posúdenia vykonané na účely prijatia delegovaného nariadenia 2021/2139. Obe delegované nariadenia totiž dopĺňajú nariadenie o taxonómii a postupy ich prijímania sa navzájom dopĺňajú, pokiaľ ide o preskúmanie hospodárskych činností súvisiacich s jadrovou energiou. Komisia teda nebola povinná vykonať dodatočné osobitné posúdenie vplyvu a konzultácie s verejnosťou.
To isté platí pre prahové hodnoty emisií pre činnosti súvisiace s fosílnym plynom, keďže odborné posúdenia a konzultácie s verejnosťou v súvislosti s týmto odvetvím už boli vykonané na účely prijatia delegovaného nariadenia 2021/2139.
V druhom rade Všeobecný súd zamietol žalobný dôvod založený na porušení článku 290 ZFEÚ, keďže kvalifikácia činností súvisiacich s jadrovou energiou ako trvalých činností predstavuje podstatný prvok nariadenia o taxonómii, ktorý nemohol byť predmetom delegovaného aktu z dôvodu politickej a kontroverznej povahy začlenenia jadrovej energie do uvedeného nariadenia.
V tejto súvislosti Všeobecný súd konštatoval, že vzhľadom na cieľ a obsah nariadenia o taxonómii jeho podstatné prvky spočívajú najmä v definovaní environmentálnych cieľov, kritérií environmentálnej udržateľnosti a požiadaviek na technické kritériá preskúmania. Z toho vyplýva, že určenie samotných hospodárskych činností a stanovenie technických kritérií preskúmania pre každú hospodársku činnosť uplatňujúcu kritériá udržateľnosti, nepatria – s výnimkou fosílnych palív, ktoré sú výslovne vylúčené – medzi podstatné prvky tohto nariadenia.
Navyše normotvorca Únie tým, že sa rozhodol ponechať Komisii možnosť stanoviť technické kritériá preskúmania pre všetky druhy činností, ktoré spĺňajú kritériá udržateľnosti, jej umožňuje prispôsobiť technické kritériá preskúmania technologickému vývoju. Okrem toho od normotvorcu nemožno vyžadovať, aby vymenoval všetky existujúce alebo zamýšľané technológie, keďže by to neumožnilo právnej úprave obstáť v skúške času a spôsobilo by jej technologickú zastaranosť, pretože by nemohla zohľadniť nevyhnutnosť a žiaducu povahu technologických inovácií.
Pokiaľ ide o okolnosť, že začlenenie hospodárskych činností súvisiacich s jadrovou energiou je politickým aspektom, ktorý je medzi členskými štátmi sporný, nemôže tento záver spochybniť, keďže normotvorca Únie sa nerozhodol túto činnosť vylúčiť, na rozdiel od výroby elektriny z tuhých fosílnych palív. V každom prípade táto okolnosť nie je relevantná s ohľadom na článok 290 ZFEÚ, ktorý legislatívnym aktom vyhradzuje podstatné prvky určitej oblasti, a nie jej politické a sporné prvky.
V treťom rade Všeobecný súd zamietol žalobný dôvod založený na porušení článku 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii, keďže na jednej strane toto ustanovenie sa neuplatňuje na nízkouhlíkové hospodárske činnosti, akými sú činnosti súvisiace s jadrovou energiou, a na druhej strane nie sú splnené podmienky uplatnenia uvedeného ustanovenia.
V tom istom ustanovení sa stanovujú podmienky, za ktorých sa hospodárske činnosti, pre ktoré neexistuje žiadna technologicky a hospodársky uskutočniteľná nízkouhlíková alternatíva, označujú za „prechodné“, teda za významne prispievajúce k zmierneniu zmeny klímy, keďže podporujú prechod na klimaticky neutrálne hospodárstvo v súlade so smerovaním k obmedzeniu zvýšenia teploty na 1,5 °C v porovnaní s predindustriálnymi úrovňami.
Všeobecnú súd v tejto súvislosti pripomenul, že výklad ustanovenia práva Únie si vyžaduje zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj kontext, do ktorého patrí, ako aj ciele a účel, ktorý sleduje akt, ktorého je súčasťou.
Z doslovného, teleologického a systematického výkladu článku 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii tak vyplýva, že prechodné činnosti môžu zahŕňať činnosti, ktoré nie sú nízkouhlíkové a pre ktoré neexistujú žiadne technologicky a hospodársky uskutočniteľné nízkouhlíkové alternatívy, ale a fortiori aj nízkouhlíkové činnosti, ktoré nespĺňajú podmienky uplatnenia odseku 1 tohto článku (
5
), za predpokladu, že sú splnené osobitné podmienky odseku 2 uvedeného článku.
Navyše Komisia tým, že v napadnutom nariadení konštatovala, že neexistuje nízkouhlíková alternatíva k jadrovej energii „v dostatočnom rozsahu“ na to, aby „nepretržite a spoľahlivo pokrývala dopyt po energii“ nerozšírila pôsobnosť článku 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii.
Všeobecný súd totiž po prvé pripomenul, že opatrenia prijaté Komisiou v rámci vytvorenia alebo fungovania vnútorného trhu, akým je napadnuté nariadenie, musia dodržiavať zásadu energetickej solidarity zakotvenú v článku 194 ods. 1 ZFEÚ, pričom musia dbať najmä na zaručenie bezpečnosti dodávok energie v Únii.
Po druhé cieľom nariadenia o taxonómii je podporiť prechod na bezpečné, klimaticky neutrálne a obehové hospodárstvo odolné voči zmene klímy a efektívnejšie využívajúce zdroje. Tento cieľ by však bol ohrozený, ak by využívanie zdrojov energie, ktoré sa označujú za významne prispievajúce k zmierneniu zmeny klímy, neumožňovalo dodávky energie, ktoré by dostatočne pokrývali dopyt.
Po tretie článok 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii odkazuje na neexistenciu „technologicky a hospodársky uskutočniteľn[ej]“ nízkouhlíkovej alternatívy. Normotvorca Únie teda zdôraznil realizovateľnosť a dostupnosť týchto alternatív, čo je základom požiadavky bezpečnosti dodávok energie a uspokojenia potrieb Únie v oblasti energetiky. Toto ustanovenie sa teda má vykladať tak, že sa vzťahuje na prechodné činnosti, pre ktoré neexistujú reálne a realizovateľné alternatívy umožňujúce Únii naďalej pokrývať jej energetické potreby.
Pokiaľ ide o tvrdenia založené na skutočnosti, že hospodárske činnosti súvisiace s jadrovou energiou nespĺňajú podmienky stanovené v článku 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii, Všeobecný súd pripomenul, že na účely výkladu zmluvy treba zohľadniť najmä každú neskoršiu dohodu ku ktorej došlo medzi stranami v súvislosti s výkladom zmluvy alebo uplatňovaním jej ustanovení a akúkoľvek neskoršiu prax pri vykonávaní tejto zmluvy, ktorá zakladá uvedenú dohodu. (
6
)
V prejednávanej veci z Parížskej dohody vyplýva, že s cieľom znížiť emisie skleníkových plynov sa zmluvné strany tejto dohody zaviazali prispieť k celosvetovému úsiliu, najmä urýchlením zavádzania bezemisných a nízkoemisných technológií, ako je jadrová energia.
Výklad článku 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii v súlade s uvedenou dohodou tak skôr potvrdzuje, že hospodárske činnosti súvisiace s jadrovou energiou môžu predstavovať prechodné činnosti v zmysle tohto ustanovenia.
Z uvedeného ustanovenia, ktorého zákonnosť nie je spochybnená, navyše vyplýva, že tieto ciele v oblasti klímy sú splnené, ak predmetná hospodárska činnosť podporuje prechod na klimaticky neutrálne hospodárstvo, najmä prostredníctvom odstránenia emisií skleníkových plynov. V prejednávanej veci Komisia na základe stanovísk zhromaždených počas postupu prijímania napadnutého nariadenia správne uviedla, že hospodárske činnosti súvisiace s jadrovou energiou sú nízkouhlíkové, že výroba jadrovej energie má takmer nulové emisie skleníkových plynov a že dôkazy o potenciálne významnom prínose jadrovej energie k plneniu cieľov zmierňovania zmeny klímy boli rozsiahle a jasné.
Vo štvrtom rade Komisia tým, že začlenila hospodárske činnosti súvisiace s jadrovou energiou do prechodných činností a stanovila pre tieto činnosti technické kritériá preskúmania, neporušila zásadu predbežnej opatrnosti, článok 19 ods. 1 písm. f) a g) nariadenia o taxonómii, ani kritérium „výrazne nenarušiť“, a to kritérium, podľa ktorého dotknutá hospodárska činnosť nesmie výrazne narušiť plnenie niektorého z environmentálnych cieľov sledovaných týmto nariadením, ktoré je stanovené v jeho článku 17.
Všeobecný súd na úvod pripomenul, že uplatnenie zásady predbežnej opatrnosti predpokladá vedecké hodnotenie rizík, určenie úrovne rizika považovanej za neprijateľnú a prípadné prijatie vhodných ochranných opatrení.
V prejednávanej veci Všeobecný súd najprv odmietol argumentáciu Rakúskej republiky, že v rámci overovania dodržiavania zásady predbežnej opatrnosti nie je relevantným kritériom neexistencia vedeckého dôkazu o výraznom narušení, keďže dôležité je len to, či možno vylúčiť akúkoľvek dôvodnú pochybnosť o takomto narušení. Zásada predbežnej opatrnosti totiž nevyžaduje, aby bola vylúčená akákoľvek dôvodná vedecká pochybnosť o poškodení životného prostredia, pretože by to znamenalo, že by sa Komisii uložila povinnosť stanoviť nulovú úroveň rizika, čo je v rozpore s judikatúrou. Kritérium neexistencie vedeckého dôkazu o výraznom narušení je teda v súlade s článkom 19 ods. 1 písm. f) nariadenia o taxonómii, ktorý ukladá Komisii iba povinnosť vychádzať z presvedčivých vedeckých dôkazov.
Pokiaľ ide ďalej o argumentáciu, podľa ktorej Komisia nezohľadnila dôsledky, ktoré môžu mať vážne havárie reaktora na environmentálne ciele stanovené v nariadení o taxonómii, Všeobecný súd spresnil, že dodržanie kritéria „výrazne nenarušiť“ nemožno overiť in abstracto, ale skôr vzhľadom na technické kritériá preskúmania stanovené v napadnutom nariadení.
Hospodárske činnosti súvisiace s jadrovou energiou však podliehajú prísnemu rámcu práva Únie, ktorého cieľom je znížiť pravdepodobnosť závažných havárií reaktorov a závažnosť takýchto havárií pre ľudské zdravie a životné prostredie. V tejto súvislosti technické kritériá preskúmania výslovne odkazujú na všetky pravidlá Únie v oblasti jadrovej bezpečnosti, ako aj na najnovšie medzinárodné usmernenia Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu a Združenia regulačných orgánov západnej Európy.
Rakúska republika navyše nepreukázala, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že v rámci pravidiel Únie v oblasti jadrovej bezpečnosti uvedených v napadnutom nariadení bolo kritérium „výrazne nenarušiť“ dodržané, a najmä že nebolo preukázané, že hospodárske činnosti súvisiace s jadrovou energiou poškodzujú dobrý ekologický stav vodných útvarov alebo morských vôd, vedú k výraznému nárastu emisií znečisťujúcich látok do vody, ovzdušia alebo pôdy.
To isté platí pre riziká vyplývajúce z vysokoaktívneho rádioaktívneho odpadu, keďže Rakúska republika nepreukázala, že posúdenie Komisie týkajúce sa neexistencie výrazného poškodenia životného prostredia z dôvodu nakladania s odpadmi spojenými s jadrovou energiou je poznačené zjavným pochybením.
V tejto súvislosti Všeobecný súd na jednej strane poznamenal, že smernica 2011/70 Euratom (
7
) stanovuje rámec na úrovni práva Únie pre zabezpečenie zodpovedného a bezpečného nakladania s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom. Táto smernica navyše zabezpečuje, že členské štáty prijmú vhodné vnútroštátne opatrenia na zabezpečenie vysokej úrovne bezpečnosti nakladania s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom. Napadnuté nariadenie pritom odkazuje na túto smernicu.
Na druhej strane nemožno od Komisie požadovať, aby vychádzala z vedeckých poznatkov, ktoré nevyvolávajú žiadne pochybnosti a ktoré preukazujú, že konečné ukladanie vysokoaktívneho rádioaktívneho odpadu výrazne nenaruší plnenie environmentálnych cieľov uvedených v článku 17 ods. 1 písm. c) až f) nariadenia o taxonómii, pretože by sa Komisii uložila nulová úroveň rizika, ktorá je v rozpore s judikatúrou.
Napokon, pokiaľ ide o argumentáciu, podľa ktorej Komisia nezohľadnila celý životný cyklus jadrovej energie, a to ťažbu a spracovanie uránovej rudy, rafináciu, konverziu, obohacovanie uránu, montáž palivových článkov, prepravu a prípadné ozbrojené konflikty, Všeobecný súd poznamenal, že tieto činnosti sú činnosťami, ktoré predchádzajú alebo nadväzujú na činnosti súvisiace s jadrovou energiou, na ktoré sa vzťahuje napadnuté nariadenie. Zo znenia tak článku 17 ods. 2, ako aj článku 19 ods. 1 písm. g) nariadenia o taxonómii pritom vyplýva, že požiadavka zohľadniť životný cyklus určitej činnosti sa nemusí nevyhnutne vzťahovať na činnosti, ktoré predchádzajú dotknutej hospodárskej činnosti alebo na ňu nadväzujú.
V piatom a poslednom rade, pokiaľ ide o činnosti spojené s fosílnym plynom, Rakúska republika tvrdila, že podmienka stanovená v článku 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii, podľa ktorej nesmie existovať nízkouhlíkové riešenie, nie je splnená, pretože energie z obnoviteľných zdrojov, inteligentné siete a techniky uskladňovania energie a znižovania spotreby sú dostupné nízkouhlíkové riešenia, ktoré môžu nahradiť hospodárske činnosti súvisiace s fosílnym plynom.
V tejto súvislosti Všeobecný súd zdôraznil, že táto podmienka vyžaduje zohľadnenie aspektov spojených s bezpečnosťou dodávok. Z napadnutého nariadenia pritom vyplýva, že v niektorých odvetviach ešte neexistuje dostatok nízkouhlíkových alternatív, ktoré by umožnili zabezpečiť potrebné dodávky energie.
Komisia sa teda domnievala, že by sa mal stanoviť iný prístup než priame obmedzenie emisií skleníkových plynov, ktoré by malo priniesť podobné výsledky v priebehu dvadsiatich rokov. Podľa tohto iného prístupu na jednej strane môžu zariadenia buď obmedziť počet prevádzkových hodín, alebo rýchlejšie prejsť na plné využívanie obnoviteľných alebo nízkouhlíkových plynov. Na druhej strane by mali technické kritériá preskúmania pre využívanie fosílneho plynu zabezpečiť, aby boli k dispozícii spoľahlivé dôkazy na preukázanie toho, že rovnakú kapacitu výroby energie nemožno dosiahnuť prostredníctvom obnoviteľných zdrojov, a aby sa pre každé zariadenie v súlade s najlepším výkonom v danom odvetví zaviedli účinné plány na úplný prechod na obnoviteľné zdroje energie alebo nízkouhlíkové plyny k určitému dátumu.
Z toho vyplýva, že článok 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii sa má vykladať v tom zmysle, že na vylúčenie kvalifikácie danej činnosti ako environmentálne udržateľnej nestačí, aby existovali alternatívne zdroje; alternatívne zdroje musia tiež dosiahnuť tú istú kapacitu ako existujúce zdroje.
Všeobecný súd následne zamietol argumentáciu, podľa ktorej na jednej strane prahové hodnoty emisií stanovené pre činnosti súvisiace s fosílnym plynom v napadnutom nariadení nie sú v súlade najmä s cieľom 1,5 °C stanoveným v článku 10 ods. 2 nariadenia o taxonómii a na druhej strane ostatné technické kritériá preskúmania neumožňujú prispieť k zmierneniu zmeny klímy.
V tejto súvislosti Všeobecný súd poznamenal, že Komisia uplatnila prahovú hodnotu vyššiu ako 100 gramov (g) ekvivalentu CO2 na kilowatthodinu (kWh) (
8
), pretože prahová hodnota 100 g nie je v súčasnosti dosiahnuteľná pre plynové elektrárne, ktoré nemajú systém zachytávania CO2. Komisia tak tým, že na tento typ zariadenia uplatnila vyššiu prahovú hodnotu, zabezpečila, aby spadali do pôsobnosti napadnutého nariadenia a podliehali ostatným technickým kritériám preskúmania. Takýto prístup je pritom v súlade s cieľom nariadenia o taxonómii, ktorým je zabrániť nečinnosti alebo oneskoreným opatreniam.
Platí to o to viac, že dotknuté činnosti musia tiež nahradiť existujúcu činnosť výroby elektriny s vysokými emisiami, ktorá využíva tuhé alebo kvapalné fosílne palivá, a viesť k zníženiu emisií skleníkových plynov aspoň o 55 % počas životnosti novoinštalovanej výrobnej kapacity a že členský štát sa musí zaviazať postupne ukončovať využívanie výroby energie z uhlia.
Napokon Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zohľadnila priame emisie skleníkových plynov pochádzajúce z tejto činnosti, a nie emisie skleníkových plynov počas životného cyklu. Ako totiž vyplýva z nariadenia o taxonómii (
9
), požiadavka zohľadniť životný cyklus určitej činnosti sa nemusí nevyhnutne vzťahovať na činnosti, ktoré predchádzajú dotknutej hospodárskej činnosti alebo na ňu nadväzujú. Povinnosť zohľadniť výrobu, používanie a koniec životnosti výrobkov a služieb poskytovaných v rámci hospodárskych činností súvisiacich s fosílnym plynom teda neznamená, že je potrebné zohľadniť ťažbu a distribúciu fosílneho plynu pred jeho spaľovaním, keďže tieto činnosti ako také nie sú súčasťou výroby elektriny.
Navyše cieľom nariadenia o taxonómii je vytvoriť jednotný systém klasifikácie hospodárskych činností považovaných za environmentálne udržateľné. Táto klasifikácia alebo taxonómia sa teda týka daných hospodárskych činností. Stanovenie technických kritérií preskúmania Komisiou, na určenie toho, či možno určitú činnosť považovať za významne prispievajúcu k zmierneniu zmeny klímy a na určenie toho, či výrazne nenarúša plnenie environmentálnych cieľov, sa tak v každom jednotlivom prípade týka konkrétnej hospodárskej činnosti.
Keďže ostatné uvedené žalobné dôvody sa tiež ukázali ako nedôvodné, Všeobecný súd zamietol žalobu v celom rozsahu.
(
1
)	Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2022/1214 z 9. marca 2022, ktorým sa mení delegované nariadenie (EÚ) 2021/2139, pokiaľ ide o hospodárske činnosti v určitých odvetviach energetiky, a delegované nariadenie (EÚ) 2021/2178, pokiaľ ide o osobitné zverejňovanie informácií o týchto hospodárskych činnostiach (Ú. v. EÚ L 188, 2022, s. 1, ďalej len „napadnuté nariadenie“).
(
2
)	Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 z 18. júna 2020 o vytvorení rámca na uľahčenie udržateľných investícií a o zmene nariadenia (EÚ) 2019/2088 (Ú. v. EÚ L 198, 2020, s. 13).
(
3
)	Články 3 a 9 nariadenia o taxonómii.
(
4
)	Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2021/2139 zo 4. júna 2021, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2020/852 stanovením technických kritérií preskúmania na určenie podmienok, za ktorých sa hospodárska činnosť označuje za významne prispievajúcu k zmierneniu zmeny klímy alebo adaptácii na zmenu klímy, a na určenie toho, či daná hospodárska činnosť výrazne nenarúša plnenie niektorého z iných environmentálnych cieľov (Ú. v. EÚ L 442, 2021, s. 1).
(
5
)	Toto ustanovenie definuje hospodárske činnosti, ktoré sa označujú za významne prispievajúce k zmierneniu zmeny klímy.
(
6
)	Článok 31 ods. 3 písm. a) a b) Viedenského dohovoru o zmluvnom práve z 23. mája 1969 (Zbierka zmlúv Organizácie Spojených národov, zv. 1155, s. 331).
(
7
)	Smernica Rady 2011/70/Euratom z 19. júla 2011, ktorou sa zriaďuje rámec Spoločenstva pre zodpovedné a bezpečné nakladanie s vyhoretým palivom a rádioaktívnym odpadom (Ú. v. EÚ L 199, 2011, s. 48).
(
8
)	Skupina TEG sa domnieva, že prahová hodnota 100 g ekvivalentu CO2/kWh predstavuje vedecký predpoklad pre splnenie podmienky spočívajúcej v podpore prechodu na klimaticky neutrálne hospodárstvo a že by sa mala každých päť rokov znižovať.
(
9
)	Článok 17 ods. 2 a článok 19 ods. 1 písm. g) nariadenia o taxonómii.