62024CJ0510
DOMSTOLENS DOM (Syvende Afdeling)
16. oktober 2025 (
*1
)
»Præjudiciel forelæggelse – økonomisk, social og territorial samhørighed – EU-fondene – forvaltning og kontrol – medlemsstaternes forpligtelse til at etablere ordninger, der sikrer effektiv behandling af klager vedrørende fondene – national lovgivning, der udelukker ethvert retsmiddel til prøvelse af en afgørelse om tilbagebetaling af et EU-tilskud på grund af en uregelmæssighed – Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – artikel 47 – adgang til effektive retsmidler«
I sag C-510/24,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, indgivet af Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest, Ungarn) ved afgørelse af 11. juli 2024, indgået til Domstolen den 23. juli 2024, i sagen
PROFIL-COPY 2002 Irodatechnikai Kft.
mod
Közigazgatási és Területfejlesztési Minisztérium,
har
DOMSTOLEN (Syvende Afdeling),
sammensat af afdelingsformanden, F. Schalin (refererende dommer), samt dommerne M. Gavalec og Z. Csehi,
generaladvokat: A. Biondi,
justitssekretær: A. Calot Escobar,
på grundlag af den skriftlige forhandling,
efter at der er afgivet indlæg af:
–
den ungarske regering ved Zs. Biró-Tóth og M.Z. Fehér, som befuldmægtigede,
–
Europa-Kommissionen ved B. Béres og C. Ehrbar, som befuldmægtigede,
og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse,
afsagt følgende
Dom
1
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«).
2
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem på den ene side PROFIL-COPY 2002 Irodatechnikai Kft. (herefter »Profil-Copy«), som er et ungarsk selskab, og på den anden side Közigazgatási és Területfejlesztési Minisztérium (ministeriet for offentlig forvaltning og regional udvikling, Ungarn) (herefter »ministeriet«), der handler som forvaltningsmyndighed for det operationelle program »Økonomisk udvikling og Innovation Plus«, vedrørende tilbagesøgning af et tilskud udbetalt til Profil-Copy.
Retsforskrifter
EU-retten
3
Chartrets artikel 47 fastsætter:
»Enhver, hvis rettigheder og friheder som sikret af EU-retten er blevet krænket, skal have adgang til effektive retsmidler for en domstol under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i denne artikel.
Enhver har ret til en retfærdig og offentlig rettergang inden en rimelig frist for en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov. Enhver skal have mulighed for at blive rådgivet, forsvaret og repræsenteret.
[...]«
4
Artikel 69 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1060 af 24. juni 2021 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond Plus, Samhørighedsfonden, Fonden for Retfærdig Omstilling og Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond og om finansielle regler for nævnte fonde og for Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden, Fonden for Intern Sikkerhed og instrumentet for finansiel støtte til grænseforvaltning og visumpolitik (EUT 2021, L 231, s. 159) har følgende ordlyd:
»[...]
2.   Medlemsstaterne sikrer lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, der indgår i de regnskaber, der indsendes til [Europa-]Kommissionen, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at forebygge, opdage og korrigere uregelmæssigheder, herunder svig, og rapportere herom. [...]
[...]
7.   Medlemsstaterne skal etablere ordninger, der sikrer effektiv behandling af klager vedrørende fondene. Anvendelsesområdet, reglerne og procedurerne vedrørende disse ordninger er medlemsstaternes ansvar i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer. [...]
Med henblik på denne artikel omfatter klager enhver tvist mellem potentielle og udvalgte støttemodtagere om en foreslået eller udvalgt operation og enhver tvist med tredjeparter om gennemførelsen af programmet eller operationer i programmet, uanset hvilken form for adgang til retlig prøvelse der findes i henhold til national ret.«
Ungarsk ret
Dekret nr. 256/2021
5
§ 132, stk. 1, i a 2021-2027 programozási időszakban az egyes európai uniós alapokból származó támogatások felhasználásának rendjéről szóló 256/2021. (V. 18.) Korm. rendelet (Magyar Közlöny 2021/91) (regeringsdekret nr. 256/2021 om en ordning for anvendelse af støtte fra bestemte EU-fonde i programmeringsperioden 2021-2027) af 18. maj 2021 (herefter »dekret nr. 256/2021«) bestemmer, at forvaltningsmyndigheden indgår en civilretlig tilskudsaftale med tilskudsmodtageren, og at de regler, der finder anvendelse på tilskudsaftalen, finder tilsvarende anvendelse, når tilskudsforholdet oprettes ved et tilskudsbevis udstedt af forvaltningsmyndigheden.
6
Når der er mistanke om uregelmæssigheder, gennemfører forvaltningsmyndigheden en procedure for konstatering af uregelmæssigheder i henhold til kapitel XIII i dekret nr. 256/2021.
7
Dekretets § 397, stk. 2, fastsætter, at når en uregelmæssighed er blevet konstateret, kan forvaltningsmyndigheden bl.a. ophæve tilskudsaftalen.
8
Det nævnte dekrets § 403, stk. 1, er sålydende:
»Såfremt den afgørelse, hvorved der konstateres en uregelmæssighed, er ulovlig eller i strid med tilskudsaftalen eller indkaldelsen af forslag, kan tilskudsmodtageren kun påklage denne afgørelse en enkelt gang.«
9
§ 408, stk. 1, litra d), i dekret nr. 256/2021 bestemmer i denne henseende, at Belső Ellenőrzési és Integritási Igazgatóság du Miniszterelnökség (direktoratet for intern revision og integritet i premierministerens kontor, Ungarn) (herefter »direktoratet for intern revision og integritet«) afviser klagen uden at foretage en realitetsbehandling, hvis den af tilskudsmodtageren indgivne klage vedrører en afgørelse truffet i en klagesag.
10
Dekretets § 414, stk. 1, er affattet således:
»Ved afslutningen af klageproceduren skal direktoratet for intern revision og integritet
a)
stadfæste den afgørelse, hvorved uregelmæssigheden blev konstateret
b)
annullere den afgørelse, hvorved uregelmæssigheden blev konstateret, eller
c)
annullere den afgørelse, hvorved uregelmæssigheden blev konstateret, og iværksætte en ny procedure for konstatering af uregelmæssigheder ved forvaltningsmyndigheden.«
11
Det nævnte dekrets § 418 har følgende ordlyd:
»Hvis tilskuddet er modtaget uretmæssigt eller anvendes ulovligt eller i strid med sit formål, hvis tilskuddet trækkes tilbage, eller hvis tilskudsaftalen opsiges ensidigt eller gensidigt, er tilskudsmodtageren forpligtet til at tilbagebetale det uretmæssigt modtagne tilskud.«
12
Forvaltningsmyndigheden inddriver gælden gennem et betalingspåkrav, ved modregning eller ved en tilladelse til betaling i rater. Hvis disse foranstaltninger ikke bærer frugt, anmoder forvaltningsmyndigheden i henhold til det nævnte dekrets § 436, stk. 1, straks skatteforvaltningen om at inddrive det ikke-tilbagebetalte tilskud efter de samme procedurer som dem, der finder anvendelse i forbindelse med skatteopkrævning.
Lov nr. CXXX af 2016 om den civile retspleje
13
§ 103, stk. 1, i a polgári perrendtartásról szóló 2016. évi CXXX. törvény (lov nr. CXXX af 2016 om den civile retspleje) (Magyar Közlöny 2016/190) fastsætter, at den kompetente civilretlige domstol efter anmodning kan anordne foreløbige forholdsregler.
Lov nr. CLIII af 2017 om fuldbyrdelsesprocedurer iværksat af skatteforvaltningen
14
§ 15 i az adóhatóság által foganatosítandó végrehajtási eljárásokról szóló 2017. évi CLIII. törvény (lov nr. CLIII af 2017 om fuldbyrdelsesprocedurer iværksat af skatteforvaltningen) (herefter »lov om skatteforvaltningens fuldbyrdelsesprocedurer«) (Magyar Közlöny 2017/193) nævner ikke domstolene blandt de organer, der har beføjelse til at suspendere en fuldbyrdelsesprocedure iværksat af skatteforvaltningen.
15
Skatteforvaltningen udsteder – når forvaltningsmyndigheden indbringer en sag for den i henhold til § 436, stk. 1, i dekret nr. 256/2021 – en administrativ overførselsordre, som den tilbagebetalingspligtige parts bank er forpligtet til at udføre i henhold til § 42, stk. 1, i lov om skatteforvaltningens fuldbyrdelsesprocedurer. I medfør af denne lov foretager skatteforvaltningen ligeledes tvangsfuldbyrdelse i løsøre og fast ejendom.
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
16
Profil-Copy modtog et tilskud på 125184193 ungarske forint (HUF) (ca. 315000 EUR) til installation af solcellepaneler. Tilskuddet blev tildelt under det ungarske operationelle program »Økonomisk udvikling og Innovation Plus«, der skal gennemføres i perioden 2021-2027, og som er støttet af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+).
17
Idet ministeriet, der handler som forvaltningsmyndighed for det nævnte program, konstaterede en uregelmæssighed, traf den afgørelse om tilbagetrækning af tilskudsbeviset og om tilbagesøgning af det udbetalte tilskud.
18
Efter en klage indgivet af Profil-Copy til direktoratet for intern revision og integritet blev den nævnte afgørelse stadfæstet, og den kan ikke længere gøres til genstand for yderligere administrativ klage i henhold til § 403, stk. 1, og § 408, stk. 1, litra d), i dekret nr. 256/2021.
19
Som følge heraf trak forvaltningsmyndigheden det tilskud, der uretmæssigt var blevet tildelt Profil-Copy, tilbage og anmodede selskabet om at tilbagebetale det, samtidig med at den informerede det om, at hvis tilskuddet ikke blev tilbagebetalt, ville myndigheden være berettiget til at anmode den nationale skatteforvaltning om at inddrive fordringen svarende til det uretmæssige tilskud.
20
Eftersom forholdet mellem forvaltningsmyndigheden og modtageren af EU-tilskuddet i ungarsk ret kvalificeres som et civilretligt forhold, har Profil-Copy anlagt et civilretligt søgsmål ved Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest, Ungarn), som er den forelæggende ret, med henblik på at afværge konsekvenserne af den afgørelse, hvorved der er blevet anordnet tilbagesøgning af det tilskud, som selskabet havde modtaget.
21
Inden for rammerne af det nævnte søgsmål har Profil-Copy nedlagt påstand om, at det fastslås, at såvel den afgørelse, hvorved uregelmæssigheden blev konstateret, som pålægget om tilbagesøgning af det angiveligt uretmæssige tilskud er ulovlige. Selskabet har ligeledes nedlagt påstand for den forelæggende ret om vedtagelse af en foreløbig forholdsregel på grundlag af § 103, stk. 1, i lov nr. CXXX af 2016 om den civile retspleje med henblik på at forbyde ministeriet at foretage tilbagesøgning eller tvangsinddrivelse af det krævede beløb. I denne henseende har Profil-Copy gjort gældende, at mens ministeriet ved at indbringe sagen for skatteforvaltningen kan iværksætte en tvangsfuldbyrdelse mod selskabet, inden der træffes en endelig civilretlig afgørelse om substansen i selskabets påstande, kan selskabet kun gøre sine rettigheder gældende over for dette ministerium inden for rammerne af en almindelig civil retssag. Ministeriet har for sin del for den forelæggende ret gjort gældende, at sidstnævnte ikke har kompetence til at vedtage en sådan foreløbig forholdsregel.
22
I denne henseende har den forelæggende ret præciseret, at det inden for rammerne af tvisten i hovedsagen påhviler den at efterprøve, om forvaltningsmyndigheden ved tilskudstilbagesøgningen overholdt dekret nr. 256/2021, som gennemfører forordning 2021/1060.
23
Den forelæggende ret har desuden anført, at der for nylig er blevet indbragt en række lignende sager for den, hvor retsundergivne har nedlagt påstand om, at ministeriet midlertidigt forbydes at inddrive en fordring. Disse retsundergivne har gjort gældende, at tvangsfuldbyrdelsen vil gøre det umuligt for dem at fortsætte deres økonomiske aktivitet, idet den skaber en risiko for insolvens eller endog retslig likvidation inden den endelige afslutning af retssagen. Herved foreligger der en reel risiko for, at adressaterne for en afgørelse om tilbagesøgning af et tilskud ophører med at eksistere, allerede inden retssagen er afsluttet ved en endelig afgørelse, hvilket vil gøre det umuligt for dem at gøre deres rettigheder gældende.
24
Det er på denne baggrund, at de ungarske civilretlige domstole gør det muligt for adressaten for en eksigibel afgørelse om tilbagesøgning af et tilskud efterfølgende at anlægge et civilretligt søgsmål med henblik på at få fastslået afgørelsens ulovlighed i forbindelse med et søgsmål til prøvelse af afgørelsen om ophævelse af tilskudsaftalen.
25
Den forelæggende ret har imidlertid forklaret, at ungarsk retspraksis er delt for så vidt angår de civilretlige domstoles kompetence til at behandle anmodninger om foreløbige forholdsregler indgivet i denne type sager. Ifølge en første tendens i retspraksis er der – eftersom den ungarske lov henfører EU-tilskudsaftaler under civilretten – ikke noget til hinder for vedtagelsen af foreløbige forholdsregler. Ifølge en anden tendens i retspraksis skal en sådan anmodning om foreløbige forholdsregler derimod afvises på grund af manglende kompetence hos den retsinstans, for hvilken anmodningen fremsættes, for så vidt som § 15 i lov om skatteforvaltningens fuldbyrdelsesprocedurer ikke nævner domstolene blandt de organer, der har beføjelse til at suspendere en tvangsfuldbyrdelsesprocedure iværksat af denne forvaltning.
26
For så vidt som det forholder sig således, at den forelæggende ret for det første skal undersøge lovligheden af tilbagesøgningen af et EU-tilskud, der er tildelt i henhold til forordning 2021/1060, at denne forordnings artikel 69, stk. 7, for det andet pålægger medlemsstaterne at sikre effektiv behandling af klager vedrørende EU-fondene, og at chartrets artikel 47 for det tredje indrømmer en adgang til effektive retsmidler for enhver, hvis rettigheder som sikret af EU-retten er blevet krænket, finder den forelæggende ret det nødvendigt at forelægge Domstolen spørgsmål med henblik på at vurdere, om den ordning for behandling af uregelmæssigheder, der er fastsat i ungarsk lovgivning, er forenelig med nævnte artikel 47.
27
På denne baggrund har Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Har en støttemodtager adgang til effektive retsmidler [for en domstol] i medfør af [chartrets] artikel 47 [...] i forbindelse med en eksigibel erklæring fra forvaltningsmyndigheden, hvorved vedkommende pålægges at tilbagebetale den udbetalte EU-støtte?
2)
I tilfælde af, at forvaltningsmyndigheden ved en eksigibel erklæring pålægger støttemodtageren at tilbagebetale en EU-støtte, som vedkommende har fået udbetalt, og støttemodtageren i mangel af andre klagemuligheder anlægger et civilt søgsmål med henblik på at undgå virkningerne heraf, skal dette civile søgsmål da anses for et effektivt retsmiddel [for en domstol] i henhold til [chartrets] artikel 47 [...]?
3)
Skal et retsmiddel, som ikke er egnet til at afværge den reelle risiko for, at den pågældende part bliver insolvent som følge af den foranstaltning, der undersøges i forbindelse med søgsmålet, og som gennemføres, inden der er truffet afgørelse i sagen, anses for et effektivt retsmiddel i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i [chartrets] artikel 47 [...]?
4)
Hvordan skal den nationale ret forholde sig, såfremt det tredje præjudicielle spørgsmål besvares benægtende, men retten ikke finder, at den nationale lovgivning giver den mulighed for at afværge den reelle risiko for, at den pågældende person bliver insolvent som følge af den foranstaltning, der undersøges i forbindelse med søgsmålet, og som gennemføres, inden der er truffet afgørelse i sagen? Kan den nationale ret iværksætte foreløbige foranstaltninger med henblik på at fjerne risikoen for, at den pågældende part bliver insolvent, indtil sagen er blevet endeligt afsluttet, såfremt dette er den eneste mulighed, hvorved den effektive retsbeskyttelse kan sikres, også selv om den finder, at dette ikke er tilladt i henhold til national ret?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første præjudicielle spørgsmål
28
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om chartrets artikel 47 skal fortolkes således, at modtageren af et EU-tilskud, der er tildelt inden for rammerne af gennemførelsen af forordning 2021/1060, skal have adgang til effektive retsmidler til prøvelse af en eksigibel afgørelse fra forvaltningsmyndigheden for et program, der støttes af EU-fonde, hvorved tilskudsmodtageren pålægges at tilbagebetale dette tilskud.
29
Således som det følger af chartrets artikel 51, stk. 1, er bestemmelserne i chartret kun rettet til medlemsstaterne, når de gennemfører EU-retten.
30
Dette er tilfældet i den foreliggende sag, for så vidt som afgørelsen om tilbagetrækning og tilbagesøgning af det tilskud, der blev udbetalt til Profil-Copy, blev vedtaget på grundlag af dekret nr. 256/2021, som gennemfører forordning 2021/1060 ved at præcisere de nærmere bestemmelser for anvendelsen af tilskud fra visse EU-fonde i programmeringsperioden 2021-2027.
31
Når dette er sagt, forudsætter anerkendelsen i en given sag af den ved chartrets artikel 47 sikrede adgang til effektive retsmidler, at den person, der påberåber sig denne adgang, gør rettigheder eller friheder, som er sikret ved EU-retten, gældende, eller at denne person er genstand for retsforfølgning, der udgør en gennemførelse af EU-retten (jf. bl.a. dom af 22.2.2022, RS (Virkningen af domme afsagt af en forfatningsdomstol), C-430/21, EU:C:2022:99, præmis 34).
32
I det foreliggende tilfælde har Profil-Copy med det anlagte civilretlige søgsmål nedlagt påstand om, at det fastslås, at dels forvaltningsmyndighedens afgørelse om at tilbagetrække det tilskud, som selskabet blev tildelt inden for rammerne af programmet »Økonomisk udvikling og Innovation Plus«, der er støttet af EFRU og ESF+, dels – og som følge heraf – pålægget om tilbagesøgning af dette tilskud er ulovlige.
33
Henset til ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at chartrets artikel 47 skal fortolkes således, at modtageren af et EU-tilskud, der er tildelt inden for rammerne af gennemførelsen af forordning 2021/1060, skal have adgang til effektive retsmidler til prøvelse af en eksigibel afgørelse fra forvaltningsmyndigheden for et program, der støttes af EU-fonde, hvorved tilskudsmodtageren pålægges at tilbagebetale dette tilskud.
34
Det skal bemærkes, at det påhviler den forelæggende ret i de sager, som er indbragt for den, at afgøre, hvilken fortolkning af national ret der er korrekt (dom af 22.6.2010, Melki og Abdeli, C-188/10 og C-189/10, EU:C:2010:363, præmis 49).
Det andet til det fjerde præjudicielle spørgsmål
35
Med det andet til det fjerde spørgsmål, som skal behandles samlet, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om chartrets artikel 47 skal fortolkes således, at muligheden for, at en modtager af et EU-tilskud for det første indirekte kan anfægte en eksigibel afgørelse, hvorved denne tilskudsmodtager pålægges at tilbagebetale dette tilskud, inden for rammerne af et søgsmål anlagt ved en civilretlig domstol med påstand om, at det fastslås, at en afgørelse om tilbagetrækning af tilskuddet er ulovlig, og for det andet inden for rammerne af dette søgsmål kan anmode om vedtagelse af foreløbige forholdsregler med henblik på at udsætte gennemførelsen af den nævnte afgørelse, udgør et effektivt retsmiddel.
36
Indledningsvis skal det bemærkes, at det inden for rammerne af den i artikel 267 TEUF omhandlede procedure, som er baseret på en klar adskillelse mellem de nationale retters og Domstolens funktioner, alene er den nationale retsinstans, der har kompetence til at fortolke og anvende national ret (dom af 4.5.1999, Sürül, C-262/96, EU:C:1999:228, præmis 95, af 14.6.2012, Banco Español de Crédito, C-618/10, EU:C:2012:349, præmis 76, af 22.9.2022, Servicios prescriptor y medios de pagos EFC, C-215/21, EU:C:2022:723, præmis 26, og af 9.4.2024, Profi Credit Polska (Genoptagelse af en sag, der er afsluttet ved en endelig afgørelse), C-582/21, EU:C:2024:282, præmis 31 og 54).
37
Domstolen vil derfor tage udgangspunkt i den forudsætning, der er nævnt i nærværende doms præmis 25, og hvorefter ungarsk retspraksis er delt med hensyn til de civilretlige domstoles kompetence til at anordne foreløbige forholdsregler i søgsmål, hvori der er nedlagt påstand om, at forvaltningsmyndigheden midlertidigt forbydes at tilbagesøge et tilskud, som den mener er blevet uretmæssigt udbetalt til modtageren.
38
Chartrets artikel 47 fastsætter, at enhver, hvis rettigheder og friheder som sikret af EU-retten er blevet krænket, skal have adgang til effektive retsmidler for en domstol under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i denne bestemmelse, hvilket indebærer, at enhver har ret til en retfærdig og offentlig rettergang inden en rimelig frist for en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov.
39
Til den nævnte adgang svarer forpligtelsen for medlemsstaterne i henhold til artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU til at tilvejebringe den nødvendige adgang til domstolsprøvelse for at sikre en effektiv retsbeskyttelse på de områder, der er omfattet af EU-retten (dom af 16.5.2017, Berlioz Investment Fund, C-682/15, EU:C:2017:373, præmis 44, og af 6.10.2020, État luxembourgeois (Ret til at anlægge søgsmål til prøvelse af en anmodning om oplysninger på skatteområdet), C-245/19 og C-246/19, EU:C:2020:795, præmis 47).
40
I denne henseende bemærkes, at selv om det – i mangel af specifikke EU-regler på området – i medfør af princippet om procesautonomi tilkommer den nationale retsorden i hver enkelt medlemsstat at fastsætte de processuelle regler for sagsanlæg og under overholdelse af ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet at fastsætte de processuelle regler for de retsmidler, som har til formål at sikre beskyttelsen af de individuelle rettigheder, der følger af Unionens retsorden, har medlemsstaterne imidlertid ansvaret for i hvert enkelt tilfælde at sikre, at retten til en effektiv domstolsbeskyttelse af disse rettigheder overholdes, således som det sikres ved chartrets artikel 47 (dom af 19.11.2019, A.K. m.fl. (Den øverste domstols disciplinærafdelings uafhængighed), C-585/18, C-624/18 og C-625/18, EU:C:2019:982, præmis 115 og den deri nævnte retspraksis, af 2.6.2022, Skeyes, C-353/20, EU:C:2022:423, præmis 52, og af 1.8.2025, Alace og Canpelli, C-758/24 og C-759/24, EU:C:2025:591, præmis 64).
41
EU-retten forpligter imidlertid ikke medlemsstaterne til at indføre andre søgsmålsmuligheder end dem, der følger af national ret, medmindre det fremgår af den omhandlede nationale retsordens opbygning, at der ikke foreligger noget retsmiddel, der giver mulighed for, selv indirekte, at sikre, at retssubjekternes rettigheder i henhold til EU-retten overholdes, eller hvis retssubjekterne kun kan få adgang til domstolsprøvelse, hvis de overtræder lovgivningen (jf. i denne retning dom af 13.3.2007, Unibet, C-432/05, EU:C:2007:163, præmis 40, 41, 64 og 65, og af 2.6.2022, Skeyes, C-353/20, EU:C:2022:423, præmis 54).
42
I det foreliggende tilfælde fremgår det af anmodningen om præjudiciel afgørelse, at de civilretlige domstole, henset til den gældende ungarske lovgivning, har fastslået, at de har kompetence til indirekte at vurdere, hvorvidt en eksigibel afgørelse fra forvaltningsmyndigheden om tilbagesøgning af et EU-tilskud er forenelig med EU-retten, inden for rammerne af et søgsmål anlagt af modtageren af dette tilskud til prøvelse af bl.a. en afgørelse om tilbagetrækning af tilskuddet eller en afgørelse om ophævelse af tilskudsaftalen.
43
Det skal endvidere bemærkes, at en national retsinstans, der har fået forelagt en tvist, som skal afgøres efter EU-retten, skal kunne træffe foreløbige forholdsregler med henblik på at sikre den fulde virkning af den retsafgørelse, der skal træffes om eksistensen af de rettigheder, der gøres krav på efter EU-retten (jf. i denne retning dom af 19.6.1990, Factortame m.fl., C-213/89, EU:C:1990:257, præmis 21, af 13.3.2007, Unibet, C-432/05, EU:C:2007:163, præmis 67 og 77, og af 2.6.2022, Skeyes, C-353/20, EU:C:2022:423, præmis 53). Heraf følger, at en retsinstans, som under disse omstændigheder ville have truffet foreløbige forholdsregler, hvis den ikke var kommet i konflikt med en national retsregel, er forpligtet til at ikke at anvende denne regel.
44
For så vidt som ungarsk retspraksis, således som det er anført i nærværende doms præmis 25, er delt for så vidt angår de civilretlige domstoles kompetence til at anordne foreløbige forholdsregler i søgsmål med påstand om, at forvaltningsmyndigheden midlertidigt forbydes at tilbagesøge et tilskud, som den anser for at være blevet uretmæssigt udbetalt til modtageren heraf, skal der desuden henvises til kravet om en overensstemmende fortolkning af national ret. Dette krav omfatter forpligtelsen for de nationale domstole til i givet fald at ændre en fast retspraksis, såfremt denne er baseret på en fortolkning af national ret, som er uforenelig med formålene med et direktiv. En national retsinstans kan derfor ikke med rette lægge til grund, at det er umuligt for den at fortolke en national bestemmelse i overensstemmelse med EU-retten med den begrundelse alene, at bestemmelsen stedse er blevet fortolket i en retning, som ikke er forenelig med denne ret (jf. i denne retning dom af 19.4.2016, DI, C-441/14, EU:C:2016:278, præmis 33 og 34).
45
I den foreliggende sag – og for så vidt som forholdet mellem forvaltningsmyndigheden og modtageren af EU-tilskuddet i ungarsk ret kvalificeres som et civilretligt forhold, og for så vidt som § 103, stk. 1, i lov nr. CXXX af 2016 om den civile retspleje giver den kompetente civilretlige domstol beføjelse til efter anmodning at anordne foreløbige forholdsregler – påhviler det den forelæggende ret at give fortrinnet til den første tendens i retspraksis, der er nævnt i nærværende doms præmis 25, og følgelig fastslå, at den har kompetence til at suspendere gennemførelsen af den eksigible afgørelse fra forvaltningsmyndigheden, hvorved det blev bestemt, at det EU-tilskud, som oprindeligt blev udbetalt til Profil-Copy, skulle trækkes tilbage og tilbagesøges.
46
Såfremt den forelæggende ret ikke kan suspendere anvendelsen af den afgørelse om tilbagesøgning, der er nævnt i den foregående præmis, kan forvaltningsmyndigheden nemlig opnå tvangsfuldbyrdelse af afgørelsen hos skatteforvaltningen. Adgangen til effektive retsmidler som omhandlet i chartrets artikel 47 ville imidlertid være illusorisk, såfremt en national lovgivning tillod, at en endelig og bindende retsafgørelse forblev uvirksom til skade for en part. En sådan national lovgivning ville være i strid med det væsentlige indhold af den adgang til effektive retsmidler, som er fastsat i nævnte artikel 47 (jf. i denne retning dom af 19.12.2019, Deutsche Umwelthilfe, C-752/18, EU:C:2019:1114, præmis 35 og 36, og af 3.7.2025, TOODE, C-653/23, EU:C:2025:517, præmis 28).
47
Henset til ovenstående betragtninger skal det andet til det fjerde spørgsmål besvares med, at chartrets artikel 47 skal fortolkes således, at muligheden for, at en modtager af et EU-tilskud for det første indirekte kan anfægte en eksigibel afgørelse, hvorved denne tilskudsmodtager pålægges at tilbagebetale dette tilskud, inden for rammerne af et søgsmål anlagt ved en civilretlig domstol med påstand om, at det fastslås, at en afgørelse om tilbagetrækning af tilskuddet er ulovlig, og for det andet inden for rammerne af dette søgsmål kan anmode om vedtagelse af foreløbige forholdsregler med henblik på at udsætte gennemførelsen af den nævnte afgørelse, udgør et effektivt retsmiddel.
Sagsomkostninger
48
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Syvende Afdeling) for ret:
1)
Artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
skal fortolkes således, at
modtageren af et EU-tilskud, der er tildelt inden for rammerne af gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1060 af 24. juni 2021 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond Plus, Samhørighedsfonden, Fonden for Retfærdig Omstilling og Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond og om finansielle regler for nævnte fonde og for Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden, Fonden for Intern Sikkerhed og instrumentet for finansiel støtte til grænseforvaltning og visumpolitik, skal have adgang til effektive retsmidler til prøvelse af en eksigibel afgørelse fra forvaltningsmyndigheden for et program, der støttes af EU-fonde, hvorved tilskudsmodtageren pålægges at tilbagebetale dette tilskud.
2)
Artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder
skal fortolkes således, at
muligheden for, at en modtager af et EU-tilskud for det første indirekte kan anfægte en eksigibel afgørelse, hvorved denne tilskudsmodtager pålægges at tilbagebetale dette tilskud, inden for rammerne af et søgsmål anlagt ved en civilretlig domstol med påstand om, at det fastslås, at en afgørelse om tilbagetrækning af tilskuddet er ulovlig, og for det andet inden for rammerne af dette søgsmål kan anmode om vedtagelse af foreløbige forholdsregler med henblik på at udsætte gennemførelsen af den nævnte afgørelse, udgør et effektivt retsmiddel.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: ungarsk.