RETTENS DOM (Femte Afdeling)
2. marts 2004
Sag T-234/02
Christos Michael
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Tjenestemænd – udnævnelse af en vicegruppechef og en chef for en tjenestegren – akt, der indeholder et klagepunkt – foreligger ikke – afvisning«
Fuldstændig gengivelse på græsk II - 0000
Angående:         Påstand om annullation af Kommissionens afgørelser om udnævnelse af en vicekontorchef i enheden »Interne Politikker, Central
Administration, FFC og Agenturer« i Generaldirektoratet »Finanskontrol« og om udnævnelse af en chef for tjenestegrenen »Interne
Politikker og Agenturer« i denne enhed.
Udfald:         Sagen afvises. Hver part bærer sine egne omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
Sammendrag
Tjenestemænd – søgsmål – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – interne tjenstlige organiseringsforanstaltninger – ikke
omfattet – undtagelser
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90, stk. 2, og art. 91, stk. 1)
Eksistensen af en akt, der indeholder et klagepunkt i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, og artikel 91, stk. 1, er
en forudsætning for, at en sag anlagt af tjenestemænd mod den institution, i hvilken de er ansat, kan antages til realitetsbehandling.
Kun akter, der er egnet til umiddelbart at påvirke en tjenestemands retsstilling, kan anses for bebyrdende. De går således
videre end akter, der blot er foranstaltninger vedrørende intern organisation af tjenesten, og som ikke påvirker den pågældende
tjenestemands vedtægtsmæssige stilling eller tilsidesætter princippet om sammenhæng mellem tjenestemandens lønklasse og den
stilling, han er placeret i. En sådan akt omfattes af det skøn, som enhver administration har ved fordelingen af arbejdsopgaverne
mellem de ansatte. Visse akter kan dog, selv om de ikke berører tjenestemandens materielle interesser eller tjenstlige rang,
anses for akter, der indebærer et klagepunkt, hvis de gør indgreb i hans ideelle interesser eller fremtidsperspektiver.
Kun særlige omstændigheder, der har begrundet foranstaltninger vedrørende intern organisation, kan medføre, at et søgsmål
til prøvelse af disse kan antages til realitetsbehandling. Dette vil kunne være tilfældet, hvis den pågældende afgørelse har
karakter af en skjult sanktion, er udtryk for en vilje til forskelsbehandling til skade for den pågældende tjenestemand eller
er udtryk for magtfordrejning.
(jf. præmis 21-23)
Henvisning til: Retten, 13. juli 1993, sag T-20/92, Moat mod Kommissionen, Sml. II, s. 799, præmis 39; Retten, 6. juli 1995,
sag T-3693, Ojha mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 161, og II, s. 497, præmis 41 og 42; Retten, 28. maj 1998, forenede
sager T-78/96 og T-170/96, W mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 239, og II, s. 745, præmis 45; Retten, 7. juli 1998, sag
T-178/97, Moncada mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 339, og II, s. 989, præmis 33; Retten, 23. november 1999, sag T-129/98,
Sabbioni mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 223, og II, s. 1139, præmis 45.