Дело C‑182/14 P
MEGA Brands International, Luxembourg, Zweigniederlassung Zug
срещу
Служба за хармонизация във вътрешния пазар
(марки, дизайни и модели) (СХВП)
„Обжалване — Марка на Общността — Регламент (ЕО) № 207/2009 — Член 8, параграф 1, буква б) — Заявка за регистрация на словна марка на Общността „MAGNEXT“ — Възражение на притежателя на по-ранната национална словна марка „MAGNET 4“ — Вероятност от объркване“
Резюме — Решение на Съда (шести състав) от 19 март 2015 г.
1.        Марка на Общността — Определение и придобиване на марка на Общността — Относителни основания за отказ — Възражение от притежателя на по-ранна идентична или сходна марка, регистрирана за идентични или сходни стоки или услуги — Сходство между разглежданите марки — Преценка единствено въз основа на доминиращия елемент на комбинирана марка — Условия
(член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 на Съвета)
2.        Обжалване — Основания — Неправилна преценка на фактите и доказателствата — Недопустимост — Контрол на Съда върху преценката на фактите и доказателствата — Изключване, освен в случай на изопачаването им
(член 256, параграф 1 ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда)
3.        Обжалване — Основания — Непълнота на мотивите — Подразбиращи се мотиви на Общия съд — Допустимост — Условия
(член 36 и член 53, първа алинея от Статута на Съда; член 81 от Процедурния правилник на Общия съд)
1.        Що се отнася до визуалното, фонетичното или концептуалното сходство между конфликтните знаци, цялостната преценка на вероятността от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 относно марката на Общността трябва да се основава върху създаденото от тях общо впечатление, като по-специално се държи сметка за техните отличителни и доминиращи елементи.
Преценката на сходството между две марки не може да се ограничи до отчитане само на един компонент от комбинирана марка и до сравняването му с друга марка. Напротив, сравнението следва да се осъществява, като всяка от съответните марки се разглежда в нейната цялост, което не означава, че общото впечатление, създадено в паметта на съответните потребители от дадена комбинирана марка, не може при определени обстоятелства да бъде доминирано от един или няколко от нейните компоненти.
От съдебната практика следва, че при определени обстоятелства преценката на сходството може да се извършва единствено въз основа на доминиращия елемент на комбинирана марка. Тази съдебна практика обаче се отнася само за особени случаи и преценката на сходството може да се направи единствено въз основа на доминиращия елемент само когато всички останали компоненти на марката са незначителни в общото впечатление, което тя създава.
(вж. точки 31, 32 и 38)
2.        Вж. текста на решението.
(вж. точки 47—49)
3.        Задължението за мотивиране, което носи Общият съд в съответствие с член 36 от Статута на Съда, приложим към Общия съд по силата на член 53, първа алинея от същия статут и с член 81 от Процедурния правилник на Общия съд, не му налага да направи изложение, което да следва изчерпателно и едно по едно всички разсъждения на страните по спора, и следователно мотивите на Общия съд могат да бъдат имплицитни, при условие че позволяват на заинтересованите лица да се запознаят с причините, поради които Общият съд не е приел доводите им, а на Съда — да разполага с достатъчно данни, за да упражни своя контрол.
(вж. точка 54)