62019CJ0371_INF
Решение на Съда (пети състав) от 18 ноември 2020 г. — Комисия/Германия (Възстановяване на ДДС — Фактури)
(Дело C‑371/19) (
1
)
„Неизпълнение на задължения от държава членка — Данъчни въпроси — Данък върху добавената стойност (ДДС) — Директива 2006/112/ЕО — Член 170 и член 171, параграф 1 — Възстановяване на ДДС на данъчнозадължени лица, установени не в държавата членка, в която придобиват стоки и услуги или внасят обложени с ДДС стоки, а в друга държава членка — Директива 2008/9/ЕО — Подробни правила за възстановяване на ДДС — Членове 9 и 10 — Член 15, параграф 1 — Член 20 — Липса на копието на фактура или на документ за внос — Системно отхвърляне на непълните заявления за възстановяване — Отказ да се поиска от данъчнозадълженото лице да допълни заявлението си, след като е изтекъл срокът за подаване на заявление — Принцип на данъчна неутралност — Принцип на пропорционалност — Допустимост“
1.
Иск за установяване на неизпълнение на задължения — Доказване на неизпълнението — Доказателствена тежест върху Комисията — Представяне на факти, сочещи неизпълнението на задължения — Тежест за съответната държава членка да докаже противното — Задължение на съответната държава членка да докаже, че административната практика е променена в съответствие с мотивираното становище на Комисията
(член 258 ДФЕС)
(вж. т. 65, 68 и 69)
2.
Хармонизация на данъчните законодателства — Обща система на данъка върху добавената стойност — Възстановяване на данъка на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната — Ред и условия за упражняване на правото на възстановяване — Задължение за предоставяне на допълнителна информация към заявление за възстановяване — Отхвърляне на подадените в срок заявления за възстановяване, без преди това да се отправи искане до заявителите да ги допълнят чрез представяне на копията на фактурите или документите за внос — Нарушение на принципа на данъчна неутралност и накърняване на полезното действие на правото на възстановяване
(членове 170 и 171 от Директива 2006/112 на Съвета, изменена с Директива 2008/8, и членове 5 и 10, член 15, параграф 1 и член 20, параграф 1 от Директива 2008/9 на Съвета)
(вж. т. 77—84 и 86—88; т. 1 от диспозитива)
3.
Хармонизация на данъчните законодателства — Обща система на данъка върху добавената стойност — Възстановяване на данъка на данъчнозадължени лица, които не са установени на територията на страната — Ред и условия за упражняване на правото на възстановяване — Задължение за предоставяне на допълнителна информация към заявление за възстановяване — Потвърждение за получаването на заявлението за възстановяване на данъка, с което не е поискана допълнителна информация, нито допълнителни документи — Нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания — Липса
(член 15, параграф 1, член 19, параграф 1 и член 20, параграф 1 от Директива 2008/9 на Съвета)
(вж. т. 96—99)
Диспозитив
1)
Като е отхвърляла заявленията за възстановяване на данък върху добавената стойност (ДДС), които са подадени преди 30 септември от календарната година, следваща периода на възстановяване, но към които не са приложени копията на фактурите или на документите за внос, изисквани от законодателството на държавата членка по възстановяване съгласно член 10 от Директива 2008/9/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 година за определяне на подробни правила за възстановяването на данъка върху добавената стойност, предвидено в Директива 2006/112/ЕО, на данъчнозадължени лица, неустановени в държавата членка по възстановяване, но установени в друга държава членка, без преди това да покани заявителите да допълнят заявленията си, като представят — ако е необходимо след тази дата — тези копия или като изпратят релевантна информация, която прави възможно разглеждането на посочените заявления, Федерална република Германия — в нарушение на принципа на неутралност на ДДС и на полезния ефект на правото на възстановяване на ДДС от данъчнозадължените лица, неустановени в държавата членка по възстановяване — не е изпълнила задълженията си по членове 170 и 171 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност, изменена с Директива 2008/8/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г., както и по член 5 от Директива 2008/9.
2)
Отхвърля иска в останалата част.
3)
Федерална република Германия понася, освен направените от нея съдебни разноски, и две трети от тези на Европейската комисия.
4)
Европейската комисия понася една трета от направените от нея съдебни разноски.
(
1
)	ОВ C 213, 24.6.2019 г.