62021CO0627_INF
Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 2.5.2022 –Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice SibiujaDirecţia Generală Regională a Finanţelor Publice Braşov
(asia C-627/21) (
1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Direktiivi 2006/112/EY – Kiinteistöjen hankintaan, rakentamiseen ja muuttamiseen liittyvän veron vähennys – Verovelvollisen arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröitymisen kumoaminen viran puolesta – Alun perin tehdyn vähennyksen oikaiseminen – Vastaus ennakkoratkaisukysymykseen on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä
Verolainsäädännön yhdenmukaistaminen – Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä – Ostoihin sisältyvän veron vähentäminen – Alun perin tehdyn vähennyksen oikaiseminen – Verollisten liiketoimien mainitsematta jättäminen arvonlisäveroilmoituksissa – Verovelvollisen arvonlisäverotunnisteen peruuttaminen viran puolesta – Kansallinen lainsäädäntö, jossa säädetään velvollisuudesta oikaista alun perin tehty vähennys – Tavaroiden käyttöä muihin tarkoituksiin kuin taloudelliseen toimintaan koskeva olettama, joka ei ole kumottavissa, ei ole sallittu
(Neuvoston direktiivin 2006/112 16, 184, 186–188 ja 192 artikla)
(ks. 30 kohta ja tuomiolauselma)
Ratkaisu
Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28.11.2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY 16, 184, 186, 187, 188 ja 192 artiklaa on tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle säännöstölle ja käytännölle, joissa verovelvollinen, jonka rekisteröityminen arvonlisäverovelvollisten rekisteriin on kumottu tietyksi ajanjaksoksi sen vuoksi, ettei hänen kuudelta peräkkäiseltä kuukaudelta jättämissään arvonlisäveroilmoituksissa mainita verotettavia liiketoimia, velvoitetaan tekemään tuotantotavaroiden hankintaan liittyvän, aikaisemmassa vaihdannan vaiheessa vähennetyn arvonlisäveron oikaisu ilman että mainitulla verovelvollisella on oikeutta esittää näyttöä siitä, että aineelliset edellytykset vähennysoikeuden saamiseksi täyttyvät, sillä perusteella, että on olemassa kumoamaton olettama siitä, että verovelvollinen on käyttänyt näitä tavaroita muihin tarkoituksiin kuin taloudelliseen toimintaan.
(
1
)	EUVL C 191, 10.5.2022