62024CJ0182_RES
Asia C‑182/24
RB, Claude Chabrolin oikeudenomistajanajaAD, jota edustaa hänen edunvalvojansa NM, Claude Chabrolin oikeudenomistajanajaDR, Claude Chabrolin oikeudenomistajanajaZB, Claude Chabrolin oikeudenomistajanajaVQ, Claude Chabrolin oikeudenomistajanajaRZ, Paul Gégauffin oikeudenomistajanajaDQ, Paul Gégauffin oikeudenomistajanajaFI, Paul Gégauffin oikeudenomistajanajaLF, Paul Gégauffin oikeudenomistajana
vastaan
Société des Auteurs et Compositeurs Dramatiques (SACD)jaRadio Days SARLjaBrinter Company LtdjaBSjaMWjaArtedis SAjaPanoceanic Films SA
(Tribunal judiciaire de Paris’n (Ranska) esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 18.12.2025
Ennakkoratkaisupyyntö – Teollis- ja tekijänoikeudet – Tekijänoikeus ja lähioikeudet – Direktiivi 2001/29/EY – 2–4 ja 8 artikla – Direktiivi 2004/48/EY – 1–3 artikla – Direktiivi 2006/115/EY – Direktiivi 2006/116/EY – 1, 2 ja 9 artikla – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 ja 47 artikla – Muutoksenhakukeinot – Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin – Kansallinen lainsäädäntö, jossa asetetaan elokuvateoksen tekijänoikeuden yhteishaltijoiden nostaman tekijänoikeuden loukkaamista koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykseksi se, että kyseisen oikeuden kaikki yhteishaltijat on kutsuttava mukaan
Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Tekijänoikeus ja lähioikeudet – Direktiivit 2001/29, 2004/48 ja 2006/116 – Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin – Kansallinen säännöstö, jossa asetetaan kollektiivista teosta koskevan tekijänoikeuden loukkaamista koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykseksi se, että kyseisen oikeuden kaikki yhteishaltijat on kutsuttava mukaan oikeudenkäyntiin – Hyväksyttävyys – Edellytykset – Menettely ei ole tarpeettoman monimutkainen tai kallis – Tehokkuusperiaatteen ja perusoikeuskirjan 47 artiklan noudattaminen
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 ja 47 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/29 8 artikla, 2004/48 3 artikla ja 2006/116 1 artikla)
(ks. 52, 54-60, 63–78 kohta sekä tuomiolauselma)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi tribunal judiciaire de Paris (Ranska) on saattanut ennakkoratkaisupyynnön, lausuu sellaisen kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuvuudesta unionin oikeuden kanssa, jossa asetetaan kollektiivista teosta koskevan tekijänoikeuden loukkaamista koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykseksi se, että kyseisen oikeuden kaikki yhteishaltijat on kutsuttava mukaan oikeudenkäyntiin.
Chabrol on ohjannut 14 elokuvaa, joista viidessä Gégauff oli mukana. He luovuttivat vuonna 1990 oikeuden näiden elokuvien hyödyntämiseen 30 vuoden ajaksi. Chabrolin ja Gégauffin perilliset, jotka ovat pääasiassa kantajina, nostivat vuonna 2019 kanteen kyseistä levittäjää ja muita yhtiöitä vastaan vaatien muun muassa vahingonkorvausta sopimusvelvoitteiden rikkomisesta ja kyseessä olevien elokuvien tekijänoikeuksien loukkaamisesta aiheutuneesta vahingosta.
Pääasian vastaajat esittivät kyseessä olevan kansallisen lainsäädännön perusteella oikeudenkäyntiväitteen, joka perustui siihen, ettei elokuvien tekijäkumppaneista 19:ää ollut kutsuttu mukaan oikeudenkäyntiin. Kantajat eivät kuitenkaan kyenneet tavoittamaan ja yksilöimään kaikkia tekijäkumppaneita ja oikeudenomistajia, koska elokuvia oli monta, ne olivat vanhoja ja niissä oli ollut mukana monenlaisia tekijöitä ja koska osa näistä tekijäkumppaneista oli kuollut.
Tässä yhteydessä ennakkoratkaisuapyynnön esittänyt tuomioistuin pohtii lähinnä kyseessä olevan kansallisen lainsäädännön yhteensopivuutta direktiivin 2001/29 (
1
) 8 artiklan, direktiivin 2004/48 (
2
) 3 artiklan ja direktiivin 2006/116 (
3
) 1 artiklan kanssa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 17 ja 47 artiklan kanssa.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Ensinnäkin unionin tuomioistuin toteaa, että direktiivin 2001/29 8 artiklassa, direktiivin 2004/48 3 artiklassa ja direktiivin 2006/116 1 artiklassa velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään näissä direktiiveissä tarkoitettujen teollis- ja tekijänoikeuksien tehokkaan suojan varmistamiseksi tarvittavista menettelyistä kieltämällä muun muassa tarpeettoman monimutkaiset tai kalliit menettelyt. Yhdessäkään näistä artikloista ei sitä vastoin määritellä pelkästään niiden sanamuodossa tätä suojaa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä silloin, kun tekijänoikeuteen on yhteishaltijuus. Näiden säännösten asiayhteydestä unionin tuomioistuin huomauttaa, että kolmen direktiivin muissa artikloissa ei myöskään määritetä kyseisten oikeussuojakeinojen käyttöä koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä silloin, kun tekijänoikeuteen on yhteishaltijuus. Tavoitteiden osalta näiden direktiivien johdanto-osista käy ilmi, että näillä viimeksi mainituilla pyritään muun muassa varmistamaan teollis- ja tekijänoikeuksien suojan korkea taso, tekijänoikeudet mukaan lukien. Erityisesti direktiivin 2004/48 osalta sen säännöksillä ei ole suinkaan ollut tarkoitus säännellä kaikkia teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyviä näkökohtia vaan vain näiden oikeuksien noudattamiseen ja loukkaamiseen liittyviä kysymyksiä velvoittamalla valtiot säätämään tehokkaista oikeussuojakeinoista, joilla suojattujen teollis- tai tekijänoikeuksien loukkaukset voitaisiin välttää, lopettaa tai korjata. Näin ollen jollei velvollisuudesta säätää oikeussuojakeinoista, jotka eivät ole liian monimutkaisia tai kalliita, muuta johdu, jäsenvaltioiden asiana on menettelyllisen itsemääräämisoikeuden periaatteen nojalla määrittää kyseisiä oikeussuojakeinoja koskevat menettelysäännöt myös silloin, kun immateriaalioikeuksiin on yhteishaltijuus.
Toiseksi unionin tuomioistuin tutkii, onko kyseessä oleva menettely tarpeettoman monimutkainen tai kallis ja onko se omiaan loukkaamaan vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteita sekä perusoikeuskirjan 17 ja 47 artiklasta johtuvia vaatimuksia. Se toteaa tästä, että Cour de cassationin (ylin tuomioistuin, Ranska) tästä kansallisesta lainsäädännöstä tekemästä tulkinnasta seuraa, että kanne, jonka tekijäkumppani on nostanut ilman, että kaikkia muita tekijäkumppaneita tai tarvittaessa heidän oikeudenomistajiaan ei ole kutsuttu mukaan oikeudenkäyntiin, on jätettävä tutkimatta, vaikka tällainen mukaan kutsuminen osoittautuisi erittäin vaikeaksi tai jopa mahdottomaksi kantajan tahdosta riippumattomien seikkojen vuoksi.
Ensinnäkin unionin tuomioistuin toteaa, että vaatimus, joka koskee kaikkien tekijäkumppaneiden ja/tai heidän oikeudenomistajiensa kutsumista mukaan oikeudenkäyntiin, tekee heidän vaatimustensa tutkimisen tuomioistuimessa mahdottomaksi, kun otetaan huomioon kyseisten tekijänoikeuksien yhteishaltijoiden kaikkien oikeudenomistajien yksilöimiseen ja siten kaikkien oikeudenomistajien mukaan kutsumiseen liittyvä vaikeus. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava, ettei tämä vaatimus johda käsiteltävässä asiassa siihen, että menettelystä tulee tarpeettoman monimutkainen ja kallis.
Toiseksi asiakirja-aineiston perusteella ei voida päätellä, että vastaavuusperiaatetta olisi loukattu. Tehokkuusperiaatteesta unionin tuomioistuin kuitenkin toteaa, että kun yhteisteoksen tekijäkumppaneiden yksilöinnissä ja paikantamisessa ilmenee vakavia ja jatkuvia vaikeuksia, se, että kyseisen teoksen tekijäkumppaneiden, jotka haluavat puolustaa oikeuksiaan, nostaman kanteen tutkittavaksi ottamiselta edellytetään, että oikeudenkäynnissä ovat mukana kyseisen teoksen kaikki muut tekijäkumppanit, on omiaan tekemään suhteettoman vaikeaksi unionin oikeudessa tekijäkumppaneille annettujen oikeuksien käyttämisen.
Kolmanneksi unionin tuomioistuin toteaa perusoikeuskirjan 17 artiklassa vahvistetusta omistusoikeudesta, että kun useat henkilöt omistavat yhdessä immateriaalioikeuden, kuten tekijänoikeuden, samaan teokseen, heidän kaikkien katsotaan unionin oikeuden nojalla hankkineen oikeuden nauttia mainitusta immateriaalioikeudesta, ja heitä suojataan samalla tavalla. Elokuvateoksen tekijän ominaisuuden tunnustaminen on riittävä edellytys omistusoikeuden käyttämiselle.
Oikeudesta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin unionin tuomioistuin muistuttaa, että tämän perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetun oikeuden keskeiseen sisältöön kuuluu osatekijä, joka muodostuu oikeudesta saada asiansa käsitellyksi tuomioistuimessa, jolla on toimivalta varmistaa unionin oikeudessa taattujen oikeuksien kunnioittaminen ja tässä tarkoituksessa toimivalta tutkia kaikki sen käsiteltäväksi saatetun oikeusriidan ratkaisun kannalta merkitykselliset tosiseikka- ja oikeuskysymykset. On totta, että kansallisesta lainsäädännöstä johtuvan kaltaisella rajoituksella suojataan poissa olevien yhteishaltijoiden oikeuksia antamalla heille riittävät tiedot, jotta he voivat osallistua tai olla osallistumatta menettelyyn, mikä edistää muun muassa näiden yhteishaltijoiden omistusoikeuden kunnioittamisen takaamista ja kolmen direktiivin tavoitteen saavuttamista heidän osaltaan. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että tästä lainsäädännöstä seuraa, että huolimatta kantajien vaivannäöstä ja huolellisuudesta tekijänoikeuden kaikkien yhteishaltijoiden kutsumiseksi mukaan oikeudenkäyntiin, heidän vaatimustensa tutkiminen tuomioistuimessa on mahdotonta. Tällaisessa tapauksessa velvollisuus kutsua mukaan kaikki nämä yhteishaltijat kanteen tutkimatta jättämisen uhalla vaikuttaa estävän näitä kantajia käyttämästä omia oikeuksiaan. Yhteishaltijoiden oikeudelle puolustaa tekijänoikeuksiaan ei voida asettaa prosessuaalisia vaatimuksia, joiden täyttäminen on mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa, minkä vuoksi kyseinen oikeus menettäisi käytännössä merkityksensä; tämä merkitsisi perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun perusoikeuden loukkaamista.
Jollei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen suorittamasta tarkistuksesta muuta johdu, on siis niin, että kantajille asetettujen menettelyllisten vaatimusten tulkinta ja soveltaminen voi tehdä menettelystä tarpeettoman monimutkaisen ja kalliin sekä loukata sekä tehokkuusperiaatetta että perusoikeuskirjan 47 artiklaa. Jos ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on todettava, ettei sen kansallista oikeutta ole mahdollista tulkita unionin oikeuden mukaisesti, sen olisi varmistettava toimivaltansa rajoissa yksityisille tästä 47 artiklasta johtuva oikeussuoja ja taattava tämän artiklan tehokas vaikutus jättämällä tarvittaessa soveltamatta asianomaisia kansallisia säännöksiä.
Unionin tuomioistuin toteaa näin ollen, että direktiivin 2001/29 8 artikla, direktiivin 2004/48 3 artikla ja direktiivin 2006/116 1 artikla eivät ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa asetetaan kollektiivisen teoksen tekijänoikeuden loukkaamista koskevan kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykseksi se, että kyseisen oikeuden kaikki yhteishaltijat on kutsuttava mukaan oikeudenkäyntiin, sillä edellytyksellä, että kyseisen lainsäädännön tulkinta ja soveltaminen ei tee säädettyä menettelyä tarpeettoman monimutkaiseksi tai kalliiksi, koska tämä edellytys ei saa johtaa siihen, että tällaisen kanteen nostaminen on mahdotonta tai suhteettoman vaikeaa vain yhdelle tai muutamalle tekijäkumppanille. Kansallisen tuomioistuimen on joka tapauksessa taattava perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistetun tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden kunnioittaminen.
(
1
)	Tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (EYVL 2001, L 167, s. 10).
(
2
)	Teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/48/EY (EUVL 2004, L 157, s. 45 ja oikaisu EUVL 2004, L 195, s. 16).
(
3
)	Tekijänoikeuden ja tiettyjen lähioikeuksien suojan voimassaoloajasta 12.12.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/116/EY (EYVL 2006, L 372, s. 12).