VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS(toinen jaosto)
17 päivänä heinäkuuta 2007
Asia F-141/06
Marc Hartwig
vastaan
Euroopan parlamentti ja Euroopan yhteisöjen komissio
Henkilöstö – Virkamiehet – Oikeudenkäyntimenettelyyn liittyvät seikat – Oikeudenkäyntiväite
Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklan nojalla nostettu kanne, jossa Marc Hartwig vaatii 27.3.2006 tehdyn parlamentin päätöksen ja 12.4.2006
tehdyn komission päätöksen kumoamista siltä osin kuin niissä vahvistetaan hänen palkkaluokakseen B*3
Ratkaisu: Kanne jätetään tutkimatta siltä osin kuin se kohdistuu parlamenttiin. Parlamentti vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Kantaja ja komissio vastaavat oikeudenkäyntiväitettä koskevaan menettelyyn liittyvistä omista oikeudenkäyntikuluistaan. Muilta
osin oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Tiivistelmä
Henkilöstö – Kanne – Edeltävä hallinnollinen valitus – Muotomääräykset
(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta)
Koska virkamiehen tekemä hallinnollinen valitus ei ole määrämuotoinen, henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna
valituksena on pidettävä sähköpostitse toimitettua kirjelmää, jossa ilmoitetaan selvästi ja täsmällisesti sen laatijan tarkoitus
riitauttaa hänen osaltaan tehty päätös.
Valitus katsotaan tehdyksi, kun se on saapunut sen kohteena olevalle toimielimelle. Tästä ei ole kysymys silloin, kun valitus
on lähetetty väärään sähköpostiosoitteeseen, vaikka se saattaa saapua toimielimen yleiselle palvelimelle ilman, että lähettäjä
saa virheilmoituksen.
Huolellisen virkamiehen, joka päättää lähettää valituksensa sähköpostitse, on varmistuttava vastaanottajan osoitteen oikeellisuudesta
ja asiakirjan vastaanottamisesta esimerkiksi soittamalla tälle vastaanottajalle tai pyytämällä tältä asiakirjaa, jossa todistetaan
sähköposti vastaanotetuksi. Tämä alkeellinen varotoimi on erityisen tärkeää, kun ei ole selvää, että nykyisin toimielimissä
käytetyillä viestintätekniikoilla voidaan varmistaa, varsinkin silloin kun @-merkkiä edeltävät ilmaisut ovat virheellisiä
tai epätäsmällisiä, kyseisen asiakirjan järjestelmällinen edelleen lähettäminen vastaanottajalleen tai ainakin virheilmoituksen
lähettäminen lähettäjälle automaattisena vastauksena (”autoreply”).
(ks. 26–30 ja 32 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 167/86, Rousseau v. tilintarkastustuomioistuin, 31.5.1988 (Kok. 1988, s. 2705, 8 kohta) ja yhdistetyt
asiat 23/87 ja 24/87, Aldinger ja Virgili v. parlamentti, 14.7.1988 (Kok. 1988, s. 4395, 13 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑54/90, Lacroix v. komissio, 25.9.1991 (Kok. 1991, s. II‑749, 28 ja 29 kohta)
ja asia T‑354/03, Reggimenti v. parlamentti, 16.2.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑33 ja II‑147, 43 kohta).
Virkamiestuomioistuin: asia F‑3/05, Schmit v. komissio, 15.5.2006 (Kok. H. 2006, s. I-A-1-9 ja II-A-1-33, 28 kohta).