61994CJ0228_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-228/94,
angaaende en anmodning, som High Court of Justice of England and Wales, Queen' s Bench Division (Det Forenede Kongerige), i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,
Stanley Charles Atkins
mod
Wrekin District Council,
Department of Transport,
at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 79/7/EOEF af 19. december 1978 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring (EFT 1979 L 6, s. 24),
har
DOMSTOLEN
sammensat af praesidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformaendene C.N. Kakouris og D.A.O. Edward samt dommerne G.F. Mancini, J.C. Moitinho de Almeida, P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), P. Jann, H. Ragnemalm og L. Sevón,
generaladvokat: Michael B. Elmer
justitssekretaer: assisterende justitssekretaer H. von Holstein,
efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:
° Stanley Charles Atkins ved Lord Lester of Herne Hill, QC, og Barrister D. Rose
° Wrekin District Council ved S. Isaacs, QC, og Barrister N. Calver
° Det Forenede Kongeriges regering ved S. Braviner, Treasury Solicitor' s Department, som befuldmaegtiget, bistaaet af D. Pannick, QC, og Barrister N. Paines
° den tyske regering ved Ministerialrat E. Roeder, Forbundsoekonomiministeriet, som befuldmaegtiget
° Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved C. Docksey og N. Khan, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede,
paa grundlag af retsmoederapporten,
efter at der er afgivet mundtlige indlaeg i retsmoedet den 13. juli 1995 af Stanley Charles Atkins ved Lord Lester of Herne Hill og D. Rose, af Wrekin District Council ved A. Moses, QC, af Det Forenede Kongeriges regering ved D. Pannick og N. Paines samt af Kommissionen ved C. Docksey og N. Khan,
under henvisning til kendelsen af 16. november 1995 om genaabning af den mundtlige forhandling,
efter at der er afgivet mundtlige indlaeg i retsmoedet den 19. marts 1996 af Stanley Charles Atkins ved Lord Lester of Herne Hill og D. Rose, af Wrekin District Council ved S. Isaacs, Det Forenede Kongeriges regering ved D. Pannick og N. Paines, af den svenske regering ved raettschef L. Nordling, departementet foer utrikeshandel och Europafraagor, som befuldmaegtiget, og af Kommissionen ved N. Khan,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 30. april 1996,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 23. maj 1994, indgaaet til Domstolen den 8. august 1994, har High Court of Justice of England and Wales, Queen' s Bench Division, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiv 79/7/EOEF af 19. december 1978 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring (EFT 1979 L 6, s. 24).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag, som er anlagt ved High Court af Stanley Charles Atkins under henvisning til, at han er blevet udsat for forskelsbehandling paa grundlag af koen, idet han i en alder af 63 aar er blevet naegtet ret til at benytte de offentlige transportmidler til den nedsatte takst, som gaelder efter den af Wrekin District Council anvendte ordning, hvorimod en kvinde af samme alder blev indroemmet ret hertil.
3 I Det Forenede Kongerige kan de lokale myndigheder ifoelge section 93 i Transport Act 1985 (herefter "1985-loven") anvende en ordning med nedsatte takster for benyttelse af transportmidler, der giver visse grupper af brugere ret til at rejse gratis eller til nedsatte takster med de offentlige transportmidler for personbefordring.
4 1985-lovens section 93(7) bestemmer herom foelgende:
"Foelgende personer kan benytte enhver form for offentlige transportmidler gratis eller til nedsat takst:
a) Maend, der er fyldt 65 aar, og kvinder, der er fyldt 60 aar.
b) Personer under 16 aar.
c) Personer, der er fyldt 16, men ikke 18 aar, og som er under uddannelse paa fuld tid.
d) Blinde, dvs. personer, hvis syn er saa nedsat, at de ikke er i stand til at paatage sig noget arbejde, for hvilket synet er vaesentligt.
e) Personer, der lider af handicap eller en skade, som ifoelge opfattelsen hos myndigheden eller nogen af de myndigheder, der administrerer denne ydelse, i alvorlig grad goer dem gangbesvaeret.
f) Saadanne andre personer, som ministeren ved bekendtgoerelse lader omfatte af ordningen."
5 Ved en bekendtgoerelse udstedt i henhold til 1985-lovens section 93(7)(f) er ordningen for nedsatte takster paa transportmidler blevet udvidet til ogsaa at omfatte foelgende persongrupper: Personer med et mentalt handicap, personer, der er blevet naegtet koerekort af laegelige aarsager, doeve, stumme eller personer uden funktionsdygtige arme samt rejseledsagere til de naevnte berettigede personer.
6 Det er de lokale myndigheder, som bestemmer, hvilke af de naevnte persongrupper der i givet fald kan komme i betragtning til en ordning for nedsatte takster for benyttelse af transportmidler. Den ordning, Wrekin District Council har indfoert i henhold til de naevnte bestemmelser, omfatter handicappede samt maend over 65 og kvinder over 60 aar, hvilke to aldersgraenser svarer til den lovbestemte pensionsalder i Det Forenede Kongerige for tildeling af alderspensioner.
7 Da den nationale ret fandt, at den tvist, som verserede for den, rejste en raekke spoergsmaal vedroerende fortolkningen af visse bestemmelser i direktiv 79/7, har den besluttet at udsaette sagen og at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"1) Er den ordning med rejseydelser, der administreres af foerste sagsoegte, en ordning, som falder inden for anvendelsesomraadet for artikel 3 i direktiv 79/7/EOEF?
2) Saafremt foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, finder artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7/EOEF da anvendelse under den foreliggende sags omstaendigheder?
3) Hvis der er sket en overtraedelse af direktiv 79/7/EOEF, kan direktivets direkte virkning da paaberaabes til stoette for et erstatningskrav vedroerende tidsrum, der ligger forud for afsigelsen af Domstolens dom, naar kravet rejses af personer, der ikke forud herfor har anlagt sag eller fremsat et tilsvarende krav?"
Det foerste spoergsmaal
8 High Court' s foerste spoergsmaal er i det vaesentlige, om artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7 skal fortolkes saaledes, at en ordning som den, der er fastsat ved 1985-lovens section 93(7), og som er indfoert og forvaltes af Wrekin District Council, hvorefter der indroemmes visse persongrupper, saerligt aeldre, ret til nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler, er omfattet af direktivets anvendelsesomraade.
9 Ifoelge ordlyden af artikel 3, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7 finder direktivet anvendelse paa lovbestemte ordninger, der sikrer beskyttelse mod risikoen for sygdom, invaliditet, alderdom, arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt arbejdsloeshed. Ifoelge artikel 3, stk. 1, litra b), finder direktivet ligeledes anvendelse paa bestemmelser om social bistand, i det omfang disse er bestemt til at supplere eller traede i stedet for de i litra a) omhandlede ordninger.
10 Som Domstolen tidligere har fastslaaet, skal en ydelse for at vaere omfattet af anvendelsesomraadet for direktiv 79/7 helt eller delvis udgoere en lovbestemt ordning, der sikrer beskyttelse mod en af de opregnede risici, eller udgoere en form for social bistand med det samme formaal (jf. bl.a dom af 19.10.1995, sag C-137/94, Richardson, Sml. I, s. 3407, praemis 8).
11 Domstolen har ligeledes fastslaaet, at selv om de naermere regler vedroerende udbetalingen af en ydelse ikke er afgoerende for, hvorledes den skal kvalificeres i relation til direktiv 79/7, skal ydelsen dog for at vaere omfattet af direktivets anvendelsesomraade direkte og faktisk vaere forbundet med beskyttelse mod en af de i artikel 3, stk. 1, opregnede risici (jf. foernaevnte dom i Richardson-sagen, praemis 9).
12 Det maa konstateres, at en ydelse som den, der er fastsat i 1985-lovens section 93(7), og som tildeles i medfoer af en ordning, der er indfoert og forvaltes af Wrekin District Council, ikke opfylder disse betingelser.
13 Ganske vist udgoer ydelsen en del af en lovbestemt ordning, da den har hjemmel i en lovregel, uanset om den i oevrigt kun kan udbetales i medfoer af regler vedtaget af lokale myndigheder.
14 Den omstaendighed, som anfoert af Det Forenede Kongeriges regering, at de lokale myndigheder ikke er forpligtet til at indfoere en saadan ordning, og at de raader over et vist skoen ved fastlaeggelsen af de ydelsesberettigede og ved udformningen af de naermere regler for tildelingen, medfoerer ikke, at ordningen mister sin karakter af en lovbestemt ordning i den betydning, som er forudsat i artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7.
15 Heller ikke den omstaendighed, som er anfoert af Wrekin District Council, at den omhandlede ordning ikke formelt udgoer en del af en national ordning vedroerende social sikring, og at den ikke er underlagt Department of Social Security' s kompetence, kan medfoere, at den falder uden for anvendelsesomraadet for direktiv 79/7 (jf. foernaevnte dom i Richardson-sagen, praemis 13).
16 Det maa imidlertid fastslaas, at en ydelse som den, der er fastsat ved 1985-lovens section 93(7) ° og som bestaar i, at der indroemmes nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler til visse persongrupper saasom personer, der har naaet den lovbestemte pensionsalder, visse unge eller handicappede personer samt andre persongrupper, der fastlaegges ved ministeriel bekendtgoerelse ° ikke sikrer en direkte og faktisk beskyttelse mod en af de risici, som er opregnet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7.
17 Formaalet med en saadan ydelse er nemlig at lette adgangen til de offentlige transportmidler for visse persongrupper, som af forskellige grunde anerkendes at have et foroeget behov for benyttelse af de offentlige transportmidler samtidig med, at de af samme grunde befinder sig i en mindre fordelagtig oekonomisk og faktisk situation.
18 Alderdom og invaliditet, som er naevnt blandt de i artikel 3, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7, opregnede risici, udgoer derfor kun to af de kriterier, som kan anvendes ved fastlaeggelsen af de persongrupper, der kan falde ind under en saadan ordning for nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler.
19 Den omstaendighed, at modtageren af ydelsen faktisk befinder sig i én af de situationer, der er naevnt i artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7, er ikke tilstraekkelig til, at ydelsen som saadan falder ind under direktivets anvendelsesomraade (jf. dom af 16.7.1992, forenede sager C-63/91 og C-64/91, Jackson og Cresswell, Sml. I, s. 4737, praemis 18 og 19).
20 Den omstaendighed, som er anfoert af Kommissionen, at den lokale ordning, Wrekin District Council har indfoert i henhold til 1985-lovens section 93(7), alene kommer persongrupper til gode, som faktisk befinder sig i en af de naevnte situationer, kan ikke foere til et andet resultat. Saafremt man nemlig tillagde denne omstaendighed betydning, ville man medtage visse lokale ordninger under anvendelsesomraadet for direktiv 79/7 og ikke andre ordninger, selv om de er indfoert paa grundlag af samme lovhjemmel, afhaengig af, om de personer, som kan nyde godt af saadanne ordninger, udelukkende omfatter persongrupper i en af de situationer, som er omhandlet i direktivets artikel 3, stk. 1.
21 Da en ordning for nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler som den, der er fastsat i 1985-lovens section 93(7), og som er indfoert og forvaltes af Wrekin District Council, ikke falder ind under direktivets anvendelsesomraade i medfoer af artikel 3, stk. 1, litra a), omfattes den heller ikke af direktivet i medfoer af artikel 3, stk. 1, litra b), hvorefter direktivet kun finder anvendelse paa bestemmelser om social bistand, i det omfang disse er bestemt til at supplere eller traede i stedet for de i litra a) omhandlede ordninger.
22 Kommissionen har imidlertid gjort gaeldende, at anvendelsesomraadet for direktiv 79/7 er videre end anvendelsesomraadet for social sikring og social bistand, og at det tilsigter en social beskyttelse i almindelighed. Foelgelig omfatter direktivet ogsaa sociale beskyttelsesforanstaltninger saasom nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler, naar de indroemmes personer, som er ramt af en af de risici, der er opregnet i artikel 3, stk. 1, litra a).
23 Kommissionen goer i den forbindelse bl.a. gaeldende, at artikel 1 i direktiv 79/7 ud over omraadet for social sikring omfatter al anden form for social beskyttelse, som omhandles i artikel 3, og at artikel 3, stk. 1, litra a), henviser til de lovbestemte ordninger, der sikrer beskyttelse mod de heri opregnede risici uden saerligt at angive, at disse ordninger skal henhoere under den sociale sikring.
24 Kommissionens opfattelse kan ikke tiltraedes.
25 I betragtning af den utvetydige ordlyd af titlen til direktiv 79/7 og dets betragtninger samt artikel 1, som alle praeciserer, at direktivet tilsigter en gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring, kan henvisningen til den anden form for social beskyttelse, som omhandles i artikel 3, ikke fortolkes paa anden maade end som en henvisning til bestemmelserne om social bistand, der som hovedregel er undtaget fra omraadet for social sikring (jf. herom f.eks. artikel 4, stk. 4, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, som aendret og ajourfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2001/83 af 2.6.1983, EFT L 230, s. 6).
26 Det maa endvidere konstateres, at selv bestemmelserne om social bistand, som anvendelsesomraadet for direktiv 79/7 ellers udtrykkeligt er blevet udvidet til at omfatte, kun falder ind under direktivets anvendelsesomraade, for saa vidt de vedroerer personer i en af de situationer, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a), dog alene i det omfang, de er bestemt til at supplere eller traede i stedet for de i denne bestemmelse omhandlede ordninger.
27 Endelig stoettes den fortolkning, Kommissionen har anbefalet, ikke ° saaledes som Kommissionen selv har haevdet ° af det direktivforslag, den fremsatte for Raadet den 31. december 1976 (EFT 1977 C 34, s. 3).
28 Ganske vist vedroerte artikel 1 og 4 i dette direktivforslag udelukkende omraadet for social sikring uden udtrykkelig henvisning til anden form for social beskyttelse, men direktivforslagets artikel 2 indeholdt en definition af social sikring, som omfattede ordningerne for beskyttelse mod de deri naevnte risici og bestemmelserne om social bistand.
29 Det maa derfor antages, at den omstaendighed, at det praeciseres i artikel 1 i direktiv 79/7, at direktivet tilsigter en gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder ikke blot med hensyn til social sikring, men ogsaa med hensyn til den anden form for social beskyttelse, som er omhandlet i artikel 3, skyldes, at direktivet i sin endelige affattelse sondrer klart i artikel 3, stk. 1, mellem de lovbestemte ordninger, der sikrer beskyttelse mod en af de i litra a) opregnede risici, og bestemmelserne om social bistand.
30 Denne fortolkning stoettes af den omstaendighed, at de fleste af de sproglige versioner af direktivets artikel 1 udtrykkeligt anvender ental ved praeciseringen af, at direktivet tilsigter gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder for saa vidt angaar "den i artikel 3 omhandlede sociale sikring og anden social beskyttelse".
31 Under hensyn til det anfoerte maa det foerste spoergsmaal, som er forelagt af High Court of Justice, besvares med, at artikel 3, stk. 1, i direktiv 79/7 skal fortolkes saaledes, at en ordning som den, der er fastsat i 1985-lovens section 93(7), og som er indfoert og forvaltes af Wrekin District Council, hvorefter der indroemmes visse persongrupper, saerligt aeldre, ret til nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler, ikke er omfattet af direktivets anvendelsesomraade.
Det andet og tredje spoergsmaal
32 Under hensyn til besvarelsen af det foerste spoergsmaal er det ufornoedent at besvare det andet og tredje spoergsmaal.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
33 De udgifter, der er afholdt af Det Forenede Kongeriges regering, den tyske og den svenske regering samt Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af High Court of Justice of England and Wales, Queen' s Bench Division, ved kendelse af 23. maj 1994, for ret:
Artikel 3, stk. 1, i Raadets direktiv 79/7/EOEF af 19. december 1978 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes saaledes, at en ordning som den, der er fastsat i section 93(7) i Transport Act 1985, og som er indfoert og forvaltes af Wrekin District Council, hvorefter der indroemmes visse persongrupper, saerligt aeldre, ret til nedsatte takster for benyttelse af offentlige transportmidler, ikke er omfattet af direktivets anvendelsesomraade.