62000CC0368_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1. Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand blev vedtaget med det formål at beskytte miljøet og den offentlige sundhed. Direktivets artikel 4, stk. 1, pålagde medlemsstaterne at træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre, at badevandskvaliteten inden ti år efter direktivets meddelelse er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i artikel 3.
2. Direktivets artikel 6, stk. 1, pålægger medlemsstaternes kompetente myndigheder at udføre prøveudtagninger, hvis mindste hyppighed er fastsat i bilaget til direktivet.
3. Ifølge direktivet kan det dog accepteres, at badevandet under visse betingelser må anses for at være i overensstemmelse de relevante parameterværdier, selv om en procentdel af stikprøverne udtaget i badesæsonen ikke opfylder grænseværdierne i bilaget. Direktivets artikel 5, stk. 1, fastsætter den procentdel af stikprøverne til kontrol af badevandet, der skal opfylde parameterværdierne, for at vandet kan anses for at være i overensstemmelse med de relevante parametre.
4. Direktivets artikel 13, som ændret ved artikel 3 i direktiv 91/692/EØF, fastslår, at medlemsstaterne hvert år skal tilsende Kommissionen en rapport vedrørende gennemførelsen af direktivet i det pågældende år.
5. Direktivet trådte for Kongeriget Sveriges vedkommende i kraft den 1. januar 1995 i medfør af artikel 2 i akt vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EFT 1994 C 241, s. 21, og 1995 L 1, s. 1).
6. Kongeriget Sverige tilsendte Kommissionen rapporter for årene 1995, 1996, 1997 og 1998. Kommissionen konstaterede ud fra disse rapporter, at der fandtes visse mangler. Specielt med hensyn til 1998 var det Kommissionens opfattelse, at 31 badeområder ikke opfyldte grænseværdierne i direktivets artikel 3. Kommissionen fandt ligeledes, at Kongeriget Sverige for visse badeområders vedkommende ikke havde udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivets artikel 6, stk. 1.
7. Efter at Kommissionen havde gennemført den administrative procedure i henhold til artikel 226 EF, har den indbragt nærværende sag for Domstolen med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at badevandets kvalitet er bragt i overensstemmelse med direktivets grænseværdier, og idet det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivet.
8. Kongeriget Sverige har i svarskriftet fremført, at stikprøver udtaget i de 31 badeområder i 1999 og 2000 viser, at grænseværdierne med enkelte undtagelser var i overensstemmelse med dem, der er fastsat i direktivet. Desuagtet tager Kongeriget Sverige bekræftende til genmæle over for Kommissionens påstand om tilsidesættelse af direktivets artikel 4, stk. 1, ligesom Sverige erkender, at det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som det er forpligtet til i henhold til direktivets artikel 6, stk. 1.
Forslag til afgørelse
9. Under disse omstændigheder bør Domstolen efter min opfattelse
1) fastslå, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand, idet det ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at badevandskvaliteten er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i direktivet, og idet det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivet
2) pålægge Kongeriget Sverige at betale sagens omkostninger.