62007CC0404
GENERALINĖS ADVOKATĖS
JULIANE KOKOTT IŠVADA,
pateikta 2008 m. liepos 10 d. (
1
)
Byla C-404/07
Győrgy Katz
prieš
István Roland Sós
„Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose — Pamatinis sprendimas 2001/220/TVR — Nukentėjusiojo padėtis baudžiamajame procese — Prokuroro funkcijas perėmęs privatus kaltintojas — Nukentėjusiojo kaip liudytojo parodymai“
I — Įvadas
1.
Šioje byloje dar sykį (
2
) reikia išaiškinti 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose (
3
). Reikia nustatyti, ar pagal pamatinį sprendimą reikalaujama, kad nukentėjusysis nuo nusikaltimo baudžiamojoje byloje, kurioje jis vykdo prokuroro funkcijas, gali kaip liudytojas duoti parodymus.
II — Teisinis pagrindas
A — Europos Sąjungos teisė
2.
Teisingumo Teismo jurisdikciją priimti prejudicinį sprendimą dėl pamatinių sprendimų reglamentuojančios normos įtvirtintos ES 35 straipsnio 2 ir 3 dalyse:
„2.   Pareiškimu, padarytu pasirašant Amsterdamo sutartį arba bet kada vėliau, kiekviena valstybė narė turi galimybę pripažinti Teisingumo Teismo jurisdikciją priimti prejudicinius sprendimus, kaip nurodyta 1 dalyje.
3.   Valstybė narė, darydama pareiškimą pagal 2 dalį, nurodo, kad arba:
a)
bet kuris tos valstybės teismas, kurio sprendimai pagal nacionalinę teisę negali būti apskundžiami teismine tvarka, gali prašyti Teisingumo Teismą priimti prejudicinį sprendimą jo nagrinėjamoje byloje iškilusiu ir su 1 dalyje minėtų aktų teisėtumu ar išaiškinimu susijusiu klausimu, jei tas teismas mano, jog tą klausimą būtina išspręsti, kad būtų galima priimti sprendimą; arba
b)
bet kuris tos valstybės teismas gali prašyti Teisingumo Teismą priimti prejudicinį sprendimą jo nagrinėjamoje byloje iškilusiu ir su 1 dalyje minėtų aktų teisėtumu ar išaiškinimu susijusiu klausimu, jei tas teismas mano, jog tą klausimą būtina išspręsti, kad būtų galima priimti sprendimą.“
3.
Pamatinio sprendimo 2001/220 tikslai baudžiamojoje byloje apibrėžti jo aštuntoje konstatuojamojoje dalyje:
„Reikia suderinti nukentėjusiųjų padėčiai ir pagrindinėms teisėms taikomas normas ir praktiką, ypač atsižvelgiant į teisę reikalauti pagarbos jų orumui, teisę teikti ir gauti informaciją, teisę suprasti ir būti suprastam, teisę į apsaugą įvairiose proceso stadijose ir teisę gauti jiems skirtą išmoką, dėl to, kad jie gyvena ne toje valstybėje narėje, kurioje buvo padarytas nusikaltimas.“
4.
2 straipsnio 1 dalyje bendrai kalbama apie atsižvelgimą į nukentėjusiojo interesus baudžiamojoje byloje:
„Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad nukentėjusiesiems priklausytų realus ir prideramas vaidmuo jos baudžiamosios teisės sistemoje. Ji ir toliau visaip stengiasi užtikrinti, kad atliekant procesinius veiksmus nukentėjusieji būtų traktuojami su derama pagarba asmens orumui, ir pripažįsta nukentėjusiųjų teises ir teisėtus interesus, ypač susijusius su baudžiamosios bylos nagrinėjimu.“
5.
3 straipsnyje reglamentuojamas bylos nagrinėjimas ir nukentėjusiųjų nuo nusikaltimų įrodymų teikimas:
„Kiekviena valstybė narė atliekant procesinius veiksmus garantuoja nukentėjusiesiems galimybę būti išklausytiems ir teikti įrodymus.
Kiekviena valstybė narė imasi atitinkamų priemonių siekdama užtikrinti, kad jos valdžios institucijos apklaustų nukentėjusiuosius tik tiek, kiek reikia baudžiamosios bylos nagrinėjimui.“
B — Vengrijos teisė
6.
Pagal Vengrijos baudžiamojo proceso teisę esant tam tikroms aplinkybėms nukentėjusysis nuo nusikaltimo, gali, kaip prokuroro funkcijas perėmęs privatus kaltintojas, vykdyti jo funkcijas. Prokuroro funkcijas perėmęs privatus kaltintojas teismo procese naudojasi prokurorui suteiktomis teisėmis, nebent įstatyme būtų numatyta kitaip. Palyginti su prokuroru, prokuroro funkcijas perėmusio privataus kaltintojo funkcijos yra apribotos, t. y. jis negali siūlyti atimti tėvo teisių, susipažinti su atskirai nuo bylos medžiagos esančiais konfidencialiais dokumentais ir išplėsti pareikštų kaltinimų apimties.
7.
Taip pat aiškiai numatyta, kad prokuroro funkcijų baudžiamajame procese vykdyti negali asmuo, kuris į procesą įstoja ar buvo įstojęs kaip liudytojas.
III — Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
8.
Pagrindinėje byloje G. Katz, prokuroro funkcijas perėmęs privatus kaltintojas, kaltina I. R. Sós sukčiavimu, sukėlusiu pirmajam ypač didelę žalą.
9.
G. Katz pateikė prašymą išklausyti jį kaip liudytoją. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šį prašymą atmetė remdamasis tuo, kad prokuroras negali būti liudytojas; tas pats taikytina ir tuo atveju, kai prokuroro funkcijas yra perėmęs privatus kaltintojas.
10.
Vis dėlto Fővárosi Bíróság (Vengrija) abejoja, ar tokia išvada suderinama su Pamatiniu sprendimu 2001/220. Todėl 2007 m. liepos 6 d. Nutartimi jis pateikė Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose 2 ir 3 straipsnius reikia aiškinti taip, kad nacionalinis teismas privalo užtikrinti nukentėjusiajam nuo nusikalstamos veikos galimybę būti išklausytam kaip liudytojui ir baudžiamajame procese, kuriame jis dalyvauja kaip prokuroro funkcijas perėmęs privatus kaltintojas?“
11.
Rašytines pastabas pateikė G. Katz, Austrijos Respublika, Vengrijos Respublika ir Europos Bendrijų Komisija. Vengrijos Respublika ir Komisija dalyvavo 2008 m. birželio 19 d. vykusiame teismo posėdyje.
IV — Vertinimas
12.
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą aiškiai pateiktas siekiant sužinoti atsakymą į vienintelį klausimą, t. y. ar privataus kaltinimo procese, kuriame nukentėjusysis perima prokuroro funkcijas, nacionalinis teismas privalo užtikrinti, kad nukentėjusiajam būtų suteikta galimybė būti išklausytam kaip liudytojui.
13.
Šis klausimas Pamatiniame sprendime 2001/220 aptartas netiesiogiai, nes jis skirtas reglamentuoti ne teismų kompetenciją, o nukentėjusiųjų nuo nusikaltimų teises. Vis dėlto, jeigu pagal pamatinį sprendimą nukentėjusieji turi teisę duoti parodymus kaip liudytojai, logiška, kad pateikto prejudicinio klausimo prasme nacionaliniai teismai turi sudaryti galimybę nukentėjusiesiems būti išklausytiems kaip liudytojams. Atsižvelgus į šį pamatinį sprendimą bei siekiant atsakyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, prejudicinį klausimą reikia performuluoti taip:
„Ar 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinį sprendimą 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose reikia aiškinti taip, kad privataus kaltinimo procese, kuriame nukentėjusysis perima prokuroro funkcijas, šiam turi būti sudaryta galimybė pateikti įrodymus šioje byloje duodant parodymus kaip liudytojui?“
A — Dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumo
14.
Kadangi šiuo atveju pamatinį sprendimą reikia aiškinti ES 34 straipsnio 2 dalies b punkto pagrindu, EB 234 straipsnyje numatytą sistemą reikia taikyti Teisingumo Teismo jurisdikcijai priimti prejudicinius sprendimus pagal ES 35 straipsnį, atsižvelgiant į šioje nuostatoje numatytas sąlygas (
4
).
15.
Todėl Teisingumo Teismas į klausimą gali atsakyti, tik jeigu pagal ES 35 straipsnio 2 dalį pareikštu pareiškimu Vengrijos Respublika yra pripažinusi Teisingumo Teismo jurisdikciją priimti prejudicinius sprendimus. Toks pareiškimas buvo pareikštas.
16.
Vis dėlto kyla klausimas, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali pateikti tokį prašymą. Iš tiesų Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje buvo paskelbti skirtingi pranešimai dėl nacionalinių teismų, galinčių kreiptis į Teisingumo Teismą: iš pradžių buvo nurodyta, kad Vengrijos Respublika pripažino Teisingumo Teismo jurisdikciją pagal ES 35 straipsnio 3 dalies a punktą (
5
). Todėl kreiptis į Teisingumo Teismą pateikdami prašymą priimti prejudicinį sprendimą galėjo tik galutinės instancijos teismai. Teisingumo Teismui gavus šį prašymą priimti prejudicinį sprendimą buvo pranešta, kad Vengrijos Respublika „atsiėmė“ šį pirmą pareiškimą ir pareiškė, kad ji Europos Bendrijų Teisingumo Teismo jurisdikciją pripažįsta pagal Europos Sąjungos sutarties 35 straipsnio 3 dalies b punktą. Pagal šią nuostatą su Europos Sąjungos teise susijusį prašymą priimti prejudicinį sprendimą gali pateikti visi nacionaliniai teismai (
6
).
17.
Nėra jokios informacijos, ar šioje byloje Fővárosi Bíróság sprendimą priima kaip galutinės instancijos teismas. Todėl, atsižvelgus į Oficialiajame leidinyje paskelbtus pareiškimus, tikėtina, jog nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priėmimo dieną šis prašymą pateikęs teismas negalėjo pateikti Teisingumo Teismui su Europos Sąjungos teise susijusių klausimų.
18.
Vis dėlto pagal ES 35 straipsnio 3 dalį valstybių narių pateikta informacija apie teismus, galinčius kreiptis į Teisingumo Teismą ir pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą, nebūtinai reiškia, jog suteikiama jurisdikcija, ir ši informacija gali būti laikoma vien deklaratyvia. Priešingai nei būtų galima suprasti iš Oficialiajame leidinyje paskelbtų pareiškimų dėl Teisingumo Teismo jurisdikcijos pripažinimo teksto, valstybės narės nepripažįsta Teisingumo Teismo jurisdikcijos ES 35 straipsnio 3 dalies a arba b punktų pagrindu, t. y. nustatančiu, kad atsakoma į tam tikrų nacionalinių teismų pateiktus prašymus priimti prejudicinį sprendimą. Valstybės narės tiesiog išvardija (
7
) teismus, kurie gali kreiptis į Teisingumo Teismą pateikdami prašymą priimti prejudicinį sprendimą. „Išvardijimas“ nebūtinai susijęs su pareiškimu, kuriuo pripažįstama Teisingumo Teismo jurisdikcija, nes įgaliojimus kreiptis pateikiant prašymą priimti prejudicinį sprendimą reglamentuojančios normos gali būti įtvirtintos atskirame vidaus teisės akte.
19.
Bent jau šiuo atveju įgaliojimai kreiptis su prašymu priimti prejudicinį sprendimą buvo teisingai apibrėžti Vengrijos sprendime (Kormányhatározat) 2088/2003, aiškiai numatančiame, jog Teisingumo Teismo jurisdikcija pripažįstama pagal ES 35 straipsnio 3 dalies b punktą. Priimant nutartį dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą šis Vengrijos sprendimas jau buvo priimtas, ir būtent juo remdamiesi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas ir Vengrijos vyriausybė teisingai pripažino Teisingumo Teismo jurisdikciją.
20.
Todėl pirminis pranešimo paskelbimas Oficialiajame leidinyje buvo neteisingas ir jį pakeitė vėlesnis pranešimas, kuriuo Vengrija pripažino Teisingumo Teismo jurisdikciją. Be to, reikia nurodyti kad bet kuriuo atveju neabejotina, jog nutarties priėmimo dieną Teisingumo Teismas turėjo jurisdikciją.
21.
Todėl Teisingumo Teismas gali atsakyti į pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą.
22.
Vis dėlto Vengrijos Respublika mano, kad pateiktas prejudicinis klausimas nepriimtinas, nes, jos manymu, jis hipotetinis. Ji nurodo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui iškilusios abejonės dėl galimybės nukentėjusįjį, prokuroro funkcijas perėmusį privatų kaltintoją, baudžiamojoje byloje išklausyti kaip liudytoją, grindžiamos neteisingu Vengrijos teisės išaiškinimu ir kad iš baudžiamojo proceso doktrinos bei Aukščiausiojo teismo pateiktos nuomonės (
8
) matyti, kad pagal Vengrijos baudžiamojo proceso teisę nukentėjusįjį, prokuroro funkcijas perėmusį privatų kaltintoją, galima išklausyti kaip liudytoją.
23.
Tačiau reikia preziumuoti, kad nacionalinių teismų pateikiami prejudiciniai klausimai yra svarbūs siekiant priimti sprendimą pagrindinėje byloje (
9
). Teisingumo Teismas taip pat nurodė, kad tik išimtinėmis aplinkybėmis, siekdamas įvertinti, ar byla jam teisminga, jis gali nagrinėti sąlygas, kuriomis jam bylą perdavė nacionalinis teismas (
10
). Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką nacionalinio teismo pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas gali atmesti, tik jei yra akivaizdu, jog prašymas išaiškinti Bendrijos teisę visiškai nesusijęs su pagrindinės bylos faktais ar dalyku, kai problema hipotetinė arba kai Teisingumo Teismui nežinomos faktinės aplinkybės ar teisiniai pagrindai, kad jis galėtų naudingai atsakyti į jam pateiktus klausimus (
11
). Išskyrus šiuos atvejus, Teisingumo Teismas paprastai privalo atsakyti į prejudicinius klausimus dėl Bendrijos teisės nuostatų išaiškinimo (
12
).
24.
Vengrijos vyriausybė pateikia tvirtų įrodymų, kad, atsižvelgus į Vengrijos teisę, prejudicinis klausimas nebereikalauja tolesnio paaiškinimo. Vis dėlto tai, kad pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą ir kad iki šiol atsisakyta G. Katz išklausyti kaip liudytoją, įrodo, jog bent jau prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, nepaisant to, jog greičiausiai yra susipažinęs su Aukščiausiojo teismo nuomone, pritaria kitai pozicijai dėl Vengrijos teisės išaiškinimo.
25.
Nagrinėdamas prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas neprivalo aiškinti nacionalinių nuostatų ir nuspręsti dėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateikto jų aiškinimo teisingumo (
13
). Atvirkščiai, Teisingumo Teismas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui privalo padėti išsklaidyti abejones, susijusias su Bendrijos ir Europos Sąjungos teisės išaiškinimu.
26.
Todėl prejudicinį klausimas nėra aiškiai hipotetinis.
27.
Galiausiai G. Katz siūlo prašymą priimti prejudicinį sprendimą aiškinti plačiai ir išnagrinėti, ar pagal Pamatinį sprendimą 2001/220 reikalaujama, kad prokuroro funkcijas perėmusiam privačiam kaltintojui taip pat būtų suteikti tam tikri už baudžiamąjį persekiojimą atsakingų prokurorų įgaliojimai.
28.
Tačiau EB 234 straipsniu įtvirtintas tiesioginis Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimas ne ginčo procese, kuris nesusijęs su šalių iniciatyva ir kuriam vykstant jos raginamos tik būti išklausytos (
14
). Pagal šią nuostatą ne pagrindinės bylos šalys, o nacionalinis teismas kreipiasi į Teisingumo Teismą. Teisę nuspręsti, kokius klausimus pateikti Teisingumo Teismui, turi tik nacionalinis teismas; šalys negali pakeisti jų apimties (
15
).
29.
Todėl reikia atsakyti į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimą.
B — Dėl prejudicinio klausimo
30.
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su privataus kaltinimo Vengrijoje procesu, kur nukentėjusysis perima prokuroro funkcijas, t. y. su nukentėjusiojo nuo nusikaltimo padėtimi, jam dėl šio nusikaltimo iškeltoje baudžiamojoje byloje atliekant prokuroro funkcijas vietoj už baudžiamąjį persekiojimą atsakingą prokurorą.
31.
Įprasta, kad valstybėse narėse baudžiamąjį persekiojimą vykdo prokuroras. Išimtiniais atvejais asmenys, paprastai nukentėjusieji, vietoj už baudžiamąjį persekiojimą atsakingo prokuroro taip pat gali pareikšti kaltinimą teisme ir vykdyti prokuroro funkcijas baudžiamojoje byloje. Šiose bylose kyla klausimas, kiek normos, reglamentuojančios prokuroro kompetenciją ir galimą kompetencijos apribojimą, taip pat taikomos ir prokuroro funkcijas perėmusiam privačiam kaltintojui.
32.
Šioje byloje nagrinėjama galimybė būti išklausytam kaip liudytojui. Iš principo duoti parodymus kaip liudytojui savo iniciatyva iškeltoje byloje yra problematiška, nes egzistuoja interesų konflikto pavojus. Vis dėlto nukentėjusiojo parodymai gali labai padėti įrodant įtariamojo nusikaltimo padarymu kaltę, taigi prisidėti prie to, kad būtų priimtas teisingas ir tinkamas sprendimas.
33.
Pamatiniame sprendime 2001/220 nėra konkrečios normos, reglamentuojančios nukentėjusiųjų teises jiems vykdant prokuroro funkcijas. Vis dėlto iš bendrųjų nukentėjusiųjų teises reglamentuojančių normų matyti, kad jiems turi būti suteikta galimybė pateikti įrodymus baudžiamajame procese, duodant parodymus.
34.
Iš esmės tai išplaukia iš Pamatinio sprendimo 2001/220 3 straipsnio pirmojo sakinio. Pagal šią nuostatą kiekviena valstybė narė atliekant procesinius veiksmus garantuoja nukentėjusiesiems galimybę būti išklausytiems ir duoti parodymus.
35.
Nors Austrijos vyriausybė pabrėžia, kad nukentėjusiojo parodymai nėra aiškiai minimi, vis dėlto parodymai įtraukti į sąvoką „būti išklausytiems“. Be to, daugeliu atveju nukentėjusiojo parodymai yra svarbiausias įrodymas, kurį jis gali pateikti. Kaip pabrėžia Komisija, jeigu nukentėjusiojo parodymai nebūtų įtraukti į įrodymų sąvoką, pagal Pamatinio sprendimo 2001/220 3 straipsnio pirmąjį sakinį suteikiama teisė didžiąja dalimi netektų prasmės.
36.
Jeigu nukentėjusiųjų teisės netektų savo turinio, tai būtų nesuderinama su Pamatinio sprendimo 2001/220 tikslais. Pagal šio sprendimo aštuntą konstatuojamąją dalį nukentėjusysis, be kita ko, turi teisę gauti informaciją. Paprastai pagal 2 straipsnio 1 dalį valstybės narės užtikrina, kad nukentėjusiesiems priklausytų realus ir prideramas vaidmuo jų baudžiamosios teisės sistemoje. Pagal šią nuostatą jos pripažįsta nukentėjusiųjų teises ir teisėtus interesus, ypač susijusius su baudžiamosios bylos nagrinėjimu.
37.
Bent jau tuo atveju, kai nukentėjusieji nori duoti parodymus, ir jeigu jiems leidžiama, tai suderinama su jų teisėtais interesais. Šioje byloje Austrijos vyriausybės pastaba, kad parodymų davimas taip pat gali apsunkinti nukentėjusįjį, neturi jokios reikšmės. Iš tiesų, kaip pažymi ir Komisija, šiuo atveju nenagrinėjama, ar nukentėjusysis gali būti verčiamas duoti parodymus prieš savo valią.
38.
Be to, nėra jokių nuostatų, numatančių, kad nukentėjusiųjų teisių negalima taikyti baudžiamajame procese, kuriame nukentėjusysis vykdo prokuroro funkcijas. Šiuo atžvilgiu Pamatiniame sprendime 2001/220 nėra jokių apribojimų.
39.
Atvirkščiai, nukentėjusiesiems turėtų būti suteikta ypatinga apsauga, ypač tuomet, kai jie vykdo prokuroro funkcijas. Iš tiesų paprastai jie šį vaidmenį prisiima, kai už kaltinimų pareiškimą atsakingi prokurorai atsisako tai daryti. Tokiomis aplinkybėmis neleidus duoti parodymų iškiltų papildomų apribojimų: nukentėjusysis turėtų pats vienas inicijuoti procesą be prokuroro pagalbos ir tuo pačiu metu netektų svarbios įrodinėjimo priemonės. Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas ir Komisija yra pagrįstai susirūpinę, kad prokuroro funkcijas vykdančiam nukentėjusiajam negalint duoti parodymų taptų sunku ar netgi neįmanoma laimėti privataus kaltinimo bylą.
40.
Todėl Komisija mano, kad nukentėjusysis turėtų būti išklausytas kaip liudytojas netgi jam vykdant prokuroro funkcijas. Vis dėlto tai neišplaukia iš Pamatinio sprendimo 2001/220. 3 straipsnio pirmajame sakinyje, kuriame nurodyta, jog nukentėjusysis turi teisę būti išklausytas ir duoti parodymus, liudytojo sąvoka nevartojama.
41.
Pamatiniame sprendime 2001/220 nurodoma, kad teisės aktų leidėjas supranta, jog skiriasi nukentėjusiojo kaip liudytojo ir kaip proceso šalies vaidmenys. 5 ir 7 straipsniuose aiškiai nurodyta, kad nukentėjusieji gali dalyvauti baudžiamajame procese kaip liudytojai ar kaip proceso šalis.
42.
Todėl nukentėjusiajam, vykdančiam prokuroro funkcijas, neprivaloma suteikti liudytojo statuso, jeigu pagal taikytiną nacionalinę proceso teisę bet kuriuo atveju jam suteikiama galimybė duoti parodymus teisme ir šie parodymai yra svarbi įrodinėjimo priemonė. Remiantis Teisingumo Teismo Tyrimų ir dokumentacijos skyriaus atlikta analize atrodo, kad toks kriterijus atitinka daugelio valstybių narių sprendžiant tokią situaciją taikomą kriterijų: t. y. kad prokuroro funkcijas vykdantys nukentėjusieji baudžiamojoje byloje gali pateikti įrodymus duodami parodymus, visiškai neprilyginant jų statuso liudytojų statusui. O būtent dažnai neleidžiama duoti parodymų prisiekus.
43.
Papildomai reikia pažymėti, kad prokuroro funkcijas vykdančių nukentėjusiųjų padėtis negali būti ginama pažeidžiant, nesvarbu, kokiu būdu, kaltinamojo teisę į gynybą. Šios teisės išplaukia iš teisės į teisingą procesą, įtvirtintos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK) 6 straipsnyje ir pripažintos 2000 m. gruodžio 7 d. Nicoje paskelbtos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsniais (
16
). Todėl teisė į gynybą yra pagrindinė teisė, esanti sudedamąja bendrųjų teisės principų, kurių laikymąsi užtikrina Teisingumo Teismas, dalimi (
17
). Taigi Pamatinį sprendimą 2001/220 reikia aiškinti taip, jog turi būti laikomasi EŽTK 6 straipsnio, kaip jį yra išaiškinęs Europos žmogaus teisių teismas (
18
).
44.
Pagal EŽTK 6 straipsnio 3 dalies d punktą asmuo, kaltinamas nusikaltimo padarymu, turi teisę į tai, kad jis galėtų apklausti kaltinimo liudytojus arba turėtų teisę, kad tie liudytojai būtų apklausti. Tas pats pasakytina ir apie nukentėjusiojo nuo nusikaltimo parodymus, net jeigu jis vykdo prokuroro funkcijas. Negalima pažeisti kaltinimo ir gynybos kovos priemonių lygybės principo.
45.
Pagal EŽTK 6 straipsnio 3 dalies d punktą asmuo, kaltinamas nusikaltimo padarymu, turi teisę į tai, kad jis galėtų apklausti kaltinimo liudytojus arba turėtų teisę, kad tie liudytojai būtų apklausti. Tas pats pasakytina ir apie nukentėjusiojo nuo nusikaltimo parodymus, net jeigu jis vykdo prokuroro funkcijas. Negalima pažeisti kaltinimo ir gynybos kovos priemonių lygybės principo.
46.
Valstybės narės privalo įgyvendinti šiuos reikalavimus savo teisėje. Jeigu tai nepadaroma pakankamai aiškiai, nacionaliniai teismai priversti procesinę teisę aiškinti atsižvelgdami į Pamatinį sprendimą 2001/220 (
19
).
V — Išvada
47.
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui į prejudicinį klausimą atsakyti taip:
„Pagal 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamosiose bylose 3 straipsnio pirmąjį sakinį nukentėjusiajam nuo nusikaltimo, vietoj prokuroro vykdančiam prokuroro funkcijas, dėl šio nusikaltimo iškeltoje baudžiamojoje byloje turi būti suteikta galimybė teikti įrodymus duodant parodymus. Vis dėlto tokiam nukentėjusiajam nereikalaujama suteikti liudytojo statuso, jeigu pagal taikytiną nacionalinę proceso teisę bet kuriuo atveju jam suteikiama galimybė duoti parodymus teisme ir šie parodymai yra svarbi įrodinėjimo priemonė.“
(
1
)	Originalo kalba: vokiečių.
(
2
)	Žr. 2005 m. birželio 16 d. Sprendimą Pupino (C-105/03, Rink. p. I-5285) ir Sprendimą Dell'Orto (C-467/05, Rink. p. I-5557).
(
3
)	OL L 82, p. 1.
(
4
)	Žr. 2 išnašoje minėtus sprendimus Pupino (19 punktas) ir Dell’Orto (33 punktas). Taip pat žr. 2007 m. vasario 27 d. Sprendimus Gestoras Pro Amnistía ir kt. prieš Tarybą (C-354/04 P, Rink. p. I-1579, 54 punktas) ir Segi ir kt. prieš Tarybą (C-355/04 P, Rink. p. I-1657, 54 punktas).
(
5
)	OL L 327, 2005, p. 19.
(
6
)	OL L 70, 2008, p. 23.
(
7
)	Vokiečių k.: bestimmen, anglų k.: specify.
(
8
)	2007 m. gegužės 4 d. Nuomonė 4/2007.
(
9
)	1999 m. rugsėjo 7 d. Sprendimas Beck ir Bergdorf (C-355/97, Rink. p. I-4977, 22 punktas); 2 išnašoje minėto sprendimo Pupino 30 punktą; Sprendimas Cipolla ir kt. (C-202/04 ir C-94/04, Rink. p. I-11421, 25 punktas); Sprendimas Gouvernement de la Communauté française ir Gouvernement wallon (C-212/06, Rink. p. I-1683, 29 punktas) ir Sprendimas Commune de Mesquer (C-188/07, Rink. p. I-4501, 30 punktas).
(
10
)	2006 m. liepos 13 d. Sprendimas Manfredi ir kt. (C-295/04–C-298/04, Rink. p. I-6619, 27 punktas).
(
11
)	Žr., be kita ko, 1995 m. gruodžio 15 d. Sprendimą Bosman (C-415/93, Rink. p. I-4921, 61 punktą); Sprendimą IATA ir ELFAA (C-344/04, Rink. p. I-403, 24 punktas) ir 9 išnašoje minėto sprendimo Commune de Mesquer 30 punktą.
(
12
)	Žr. 11 išnašoje minėtų sprendimų Bosman 59 punktą ir IATA ir ELFAA 24 punktą.
(
13
)	Žr. 1984 m. kovo 13 d. Sprendimą Prantl (16/83, Rink. p. 1299, 10 punktas); Sprendimą Heineken Brouwerijen (91/83 ir 127/83, Rink. p. 3435, 10 punktas); Sprendimą Eurim-Pharm (C-347/89, Rink. p. I-1747, 16 punktas); Sprendimą Turn- und Sportunion Waldburg (C-246/04, Rink. p. I-589, 20 punktas) ir Sprendimą Dynamic Medien (C-244/06, Rink. p. I-505, 19 punktas).
(
14
)	Kaip pavyzdys šioje srityje gali būti 2008 m. vasario 12 d. Sprendimas Kempter (C-2/06, Rink. p. I-411, 41 ir paskesni punktai).
(
15
)	1965 m. gruodžio 9 d. Sprendimas Singer (44/65, Rink. p. 1267, visų pirma p. 1275); Sprendimas Syndesmos Melon tis Eleftheras Evangelikis Ekklisias ir kt. (C-381/89, Rink. p. I-2111, 19 punktas); Sprendimas Kainuun Liikenne ir Pohjolan Liikenne (C-412/96, Rink. p. I-5141, 23 punktas); Sprendimas ATB ir kt. (C-402/98, Rink. p. I-5501, 29 punktas) ir Sprendimas Brünsteiner ir Autohaus Hilgert (C-376/05 ir C-377/05, Rink. p. I-11383, 28 punktas).
(
16
)	(OL C 364, p. 1), kurį iš dalies pakeitė 2007 m. gruodžio 12 d. Deklaracija (OL C 303, p. 1).
(
17
)	2006 m. gruodžio 14 d. Sprendimas ASML (C-283/05, Rink. p. I-12041, 27 punktas) ir Sprendimas Weiss ir Partner (C-14/07, Rink. p. I-3367, 47 punktas).
(
18
)	2 išnašoje minėtas sprendimas Pupino (58 punktas).
(
19
)	2 išnašoje minėtas sprendimas Pupino (34 punktas).