62013CJ0569_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑569/13
dėl förvaltningsrätten i Malmö
(Švedija) 2013 m. lapkričio 4 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2013 m. lapkričio 6 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Bricmate AB
prieš
Tullverket
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Ilešič, teisėjai A. Ó Caoimh (pranešėjas), C. Toader, E. Jarašiūnas ir C. G. Fernlund,
generalinė advokatė E. Sharpston,
posėdžio sekretorė C. Strömholm, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2014 m. gruodžio 3 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
– Bricmate AB, atstovaujamos advokater C. Dackö, U. Käll ir M. Johansson,
– Europos Sąjungos Tarybos, atstovaujamos S. Boelaert ir A. Norberg, padedamų solisitoriaus B. O’Connor ir advokato S. Gubel,
– Europos Komisijos, atstovaujamos M. França ir J. Enegren,
susipažinęs su 2015 m. gegužės 21 d. posėdyje pateikta generalinės advokatės išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2011 m. rugsėjo 12 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 917/2011, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminėms plytelėms, galutinis surinkimas (OL L 238, p. 1), galiojimo.
2. Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Bricmate AB
(toliau – Bricmate ) ir Tullverket
(muitinės tarnyba) ginčą dėl šios tarnybos atliekamo antidempingo muito, taikomo šios bendrovės importuojamoms Kinijos kilmės keraminėms plytelėms, surinkimo.
Sąjungos teisinis pagrindas
Pagrindinis reglamentas
3. 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51, toliau – pagrindinis reglamentas) 1 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad „[a]ntidempingo muitas gali būti taikomas bet kuriam produktui dempingo kaina, kurį išleidus į laisvą apyvartą [Europos Sąjungoje] būtų padaryta žala“.
4. Šio reglamento 3 straipsnio „Žalos nustatymas“ 1–3, 5 ir 6 dalyse nurodyta:
„1. Pagal šį reglamentą sąvoka „žala“, jei nenurodyta kitaip, suprantama kaip materialinė žala [Sąjungos] pramonei, materialinės žalos grėsmė [Sąjungos] pramonei arba materialinės kliūtys tai pramonei kurtis ir yra aiškinama pagal šio straipsnio nuostatas.
2. Žala nustatoma, remiantis ją patvirtinančiais įrodymais ir objektyviai ištyrus:
a) importo dempingo kaina kiekius ir poveikį panašių produktų kainoms [Sąjungos] rinkoje; ir
b) tokio importo sąlygotą poveikį [Sąjungos] pramonei.
3. Vertinant importo dempingo kaina kiekį, reikia atsižvelgti į tai, ar iš viso žymiai išaugo importas dempingo kaina absoliučiu dydžiu arba lyginant su gamyba ar suvartojimu [Sąjungoje]. Vertinant importo dempingo kaina poveikį kainoms, reikia nustatyti, ar produktai dempingo kaina yra importuojami žymiai mažesnėmis kainomis lyginant su [Sąjungos] pramonės panašių produktų kainomis, arba į tai, ar toks importas turėjo kitokį poveikį – ženkliai nusmukdė kainas arba smarkiai trukdė kainoms kilti, kaip kad būtų atsitikę kitomis aplinkybėmis. Nė vienas šių veiksnių nėra būtinai lemiamas.
< ... >
5. Nagrinėjant importo dempingo kaina poveikį tiriamai [Sąjungos] pramonei, reikia ištirti visus svarbius atitinkamos pramonės būklę apibūdinančius ekonominius veiksnius ir rodiklius, tokius kaip: pramonės pastangas atsigauti po dempingo ar subsidijavimo praeityje padaryto poveikio, esamo dempingo skirtumo dydį, esamą ir galimą pardavimų, pelno, produkcijos, rinkos dalies, produktyvumo, investicijų grąžos, pajėgumų panaudojimo sumažėjimą; [Sąjungos] kainas įtakojančius veiksnius; esamą ir galimą neigiamą poveikį pinigų srautams, atsargų kiekiui, užimtumui, darbo užmokesčiui, gamybos plėtrai, galimybėms sukaupti kapitalą ir pritraukti investicijas. Šis sąrašas nėra išsamus, be to, jokie iš išvardytų veiksnių nėra būtinai lemiami.
6. Pateikus visus 2 dalyje minimus susijusius įrodymus turi būti akivaizdu, kad importas dempingo kaina sukelia žalą, kaip apibrėžta šiame reglamente. Ypatingai turi būti akivaizdu, kad 3 dalyje apibrėžtas kiekis ir (arba) kainos sukėlė 5 dalyje nurodytą poveikį [Sąjungos] pramonei ir kad šį poveikį galima apibrėžti kaip materialinį.“
5. Pagrindinio reglamento 17 straipsnio „Atranka“ 1 dalyje numatyta, kad „[t]ais atvejais, kai skundo pateikėjų, eksportuotojų, importuotojų, produkto tipų ar sandorių yra labai daug, tyrimo mastas gali būti apribotas: arba tyrimui atrenkant tiktai pagrįstai nustatytą šalių, produktų ar sandorių pavyzdžių skaičių, kurie pagal atrankos metu turimą informaciją yra statistiškai tinkami, arba tiriant didžiausią tipišką produkcijos, pardavimo ar eksporto kiekį, kurį galima pagrįstai ištirti per turimą laiką.“
6. Šio straipsnio 2–4 dalyse nustatyta atrankos tvarka ir dempingo skirtumo apskaičiavimo, kuris turi būti atliktas šiuo atveju, tvarka.
7. Minėto reglamento 20 straipsnio „Informacijos atskleidimas“ 1 dalyje numatyta:
„Skundo pateikėjai, importuotojai ir eksportuotojai bei juos atstovaujančios asociacijos, taip pat eksportuojančios valstybės atstovai gali reikalauti, kad joms būtų atskleista išsami informacija, sąlygojusi esminius faktus ir motyvus, kurių pagrindu buvo nustatytos laikinosios priemonės. Tokie reikalavimai atskleisti informaciją pateikiami raštu iš karto po laikinųjų priemonių nustatymo, o reikalaujama informacija nedelsiant atskleidžiama raštu.“
Laikinasis reglamentas
8. 2011 m. kovo 16 d. Europos Komisija priėmė Reglamentą (ES) Nr. 258/2011, kuriuo importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminėms plytelėms nustatomas laikinasis antidempingo muitas (OL L 70, p. 5, toliau – laikinasis reglamentas).
9. Šio reglamento B dalies, susijusios su nagrinėjamuoju produktu ir panašiu produktu, 27–32 konstatuojamosios dalys, esančios skyriuje „Panašus produktas“, suformuluotos taip:
„(27)	Viena šalis pareiškė, kad iš Kinijos importuotas produktas ir Sąjungos pramonės pagamintas produktas buvo nesulyginami.
(28) Primenama, kad kainų palyginimą Komisija grindė produktų tipais, kurie skyrėsi pagal produkto kontrolės numerius (angl. PCN), atsižvelgdama į aštuonias charakteristikas.
(29) Per klausymą susijusi šalis pateikė savo argumentus bylas nagrinėjančiam pareigūnui. Remiantis argumentais, palyginamumo stoką lėmė įvairios Sąjungos ir Kinijos plytelėms naudotos technologijos, medžiaga, poliravimas ir dekoravimas. Technologiškai pažangiomis gamybos linijomis gamintos aukštos kokybės plytelės, kurioms naudoti trafaretinės spaudos ir keleto spalvų variantai. Bendrovė paaiškino, kad taikomos skirtingos trafaretinės spaudos, rotacinės spaudos ir rašalinės spaudos spausdinimo technologijos.
(30) Nepaisant prašymų pateikti išsamią informaciją apie visus šiuos produkto palyginamumo aspektus, šaliai nepavyko pagrįsti savo pareiškimo. Argumentas dėl geresnio palyginamumo taip pat nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais. Be to, pati šalis pripažino, kad su siūlomais keturiais kriterijais susijusių tipų produktai sudarytų tik 0,5 % plytelių rinkos. Kaip nustatyta bylas nagrinėjančio pareigūno ataskaitoje, kurioje apibendrinama susijusios bendrovės pozicija, likę 99,5 % produktų, kurių kontrolės numeriai tie patys, yra panašūs.
(31) Kaip buvo jau minėta, šalis nepagrindė būtinybės nustatyti papildomus kriterijus ar jų galimo poveikio kainoms. Taigi, atsižvelgiant į nedidelę nagrinėjamojo produkto rinkos dalį ir aiškų šalies pritarimą, kad 99,5 % plytelių buvo palyginamos pagal susijusius produkto kontrolės numerius, teko preliminariai atmesti pareiškimą dėl papildomų kriterijų įtraukimo į produkto kontrolės numerio struktūrą.
(32) Daroma išvada, kad nagrinėjamojo produkto, Kinijos vidaus rinkoje gaminamo ir parduodamo produkto ir JAV, kurios preliminariai buvo pasirinktos panašia šalimi, vidaus rinkoje gaminamo ir parduodamo produkto, taip pat Sąjungos gamintojų Sąjungoje gaminamo ir parduodamo produkto pagrindinės fizinės ir techninės savybės bei pagrindinė naudojimo paskirtis yra tokie patys. Todėl šie produktai preliminariai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.“
10. Laikinojo reglamento D dalyje, susijusioje su žalos nustatymu, yra 68–111 konstatuojamosios dalys. Kalbant konkrečiai, šios dalies 2 punkte „Sąjungos suvartojimas“ esančiose 71 ir 72 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(71)		Sąjungos suvartojimas nustatytas pagal Eurostato duomenis, Sąjungos gamintojų Sąjungos rinkoje parduotą kiekį sudėjus su importuotu kiekiu. Duomenys apie visą Sąjungos parduotą nagrinėjamojo produkto kiekį pagrįsti nacionalinių ir Europos gamintojų asociacijų pateiktais ir patikrintais duomenimis. Viso Sąjungos pardavimo ekstrapoliacija atlikta remiantis asociacijų ir PRODCOM [Bendrijos produkcija] duomenimis.
(72) Nagrinėjamuoju laikotarpiu, t. y. nuo 2007 m. iki [tiriamojo laikotarpio], Sąjungos suvartojimas sumažėjo 29 %, o didžiausias nuosmukis (13 %) įvyko 2007–2008 m. Palyginti su 2009 m., [tiriamuoju laikotarpiu] suvartojimas sumažėjo 8 %.“
11. Šios dalies 2 punkte pateikta 1 lentelė „Suvartojimas“, kurioje nurodyta:
>lt>2
12. Minėtoje D dalyje esančiame 3 punkte „Importas iš Kinijos“ yra 3.1 papunktis „Nagrinėjamojo produkto importo apimtis, rinkos dalis ir importo kainos“. Šiame papunktyje esančiose 73–75 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(73)		Importo iš Kinijos apimtis, rinkos dalis ir vidutinės kainos kito, kaip nurodyta toliau. Ši kiekio ir kainų raida pagrįsta Eurostato duomenimis.
2 lentelė
Importas iš Kinijos
>lt>3
(74) Nagrinėjamuoju laikotarpiu bendra importo iš Kinijos apimtis sumažėjo 3 % ir [tiriamuoju laikotarpiu] sudarė maždaug 66 mln. m 2 . Ši mažėjimo tendencija sutampa su suvartojimo mažėjimo tendencija, tačiau nėra tokia pastebima ir yra būdinga 2007–2009 m. Nuo 2009 m. iki [tiriamojo laikotarpio] importo iš Kinijos apimtis padidėjo 6 % Be to, atsižvelgiant į visą nagrinėjamąjį laikotarpį, Kinijos importo rinkos dalis padidėjo 35 % – nuo 4,8 % 2007 m. iki 6,5 % [tiriamuoju laikotarpiu].
(75) Nagrinėjamuoju laikotarpiu importo iš Kinijos kainos sumažėjo 4 % – nuo 4,70 EUR už m 2
iki 4,50 EUR už m 2 .“
13. 3.2 papunktyje „Priverstinis kainų mažinimas“ esančiose 76 ir 77 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(76)	Analizuojant priverstinį kainų mažinimą, prie kainų EXW sąlygomis lygio priderintos vidutinės svertinės Sąjungos gamintojų pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos palygintos su atitinkamomis vidutinėmis svertinėmis iš Kinijos importuoto kiekvieno tipo produkto kainomis pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytomis remiantis CIF [kaina, draudimas ir frachtas] ir tinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į galiojančius muitus, išlaidas po importo ir prekybos lygį.
(77) Palyginus išaiškėjo, kad nagrinėjamojo produkto importo Sąjungoje [tiriamuoju laikotarpiu] kainos buvo tokios, kad Sąjungos pramonės kainos turėjo būti priverstinai sumažintos. Sąjungos pramonės kainų procentine dalimi išreikštas priverstinio kainų mažinimo lygis buvo 44–57 %. Skaičiavimai grįsti atrinktų Sąjungos gamintojų ir atrinktų eksportuojančių Kinijos gamintojų pateiktais duomenimis.“
14. Laikinojo reglamento E dalies, susijusios su importo dempingo kaina ir žalos Sąjungos pramonei priežastiniu ryšiu (toliau – importo ir žalos priežastinis ryšys), 2 punkte dėl importo iš Kinijos poveikio esančios 114 ir 116 konstatuojamosios dalys suformuluotos taip:
„(114)	Jis taip pat sutapo su Sąjungos suvartojimo sumažėjimu. Tačiau nors 2007–2009 m. Kinijos importo apimtis sumažėjo devyniais procentiniais punktais, kaip ir suvartojimas (nors pastarasis mažėjo kitokiu tempu – per tą patį laikotarpį smuko 23 procentiniais punktais), nuo 2007 m. Kinijos rinkos dalis nuolat augo. Be to, nuo 2009 m. iki [tiriamojo laikotarpio] Kinijos importas padidėjo šešiais procentiniais punktais, nepaisant to, kad suvartojimas sumažėjo dar šešiais procentiniais punktais.
< ... >
(116)	Kinijos importui tenkančios rinkos dalies didėjimas ir kainų mažėjimas bei Sąjungos ir Kinijos kainų skirtumo didėjimas sutapo su Sąjungos pramonės padėties pablogėjimu.“
15. Laikinojo reglamento F dalyje „Sąjungos interesai“ esančiose 144–146 konstatuojamosiose dalyse, susijusiose su importuotojų interesais, nustatyta:
„(144)	Tačiau atlikus tyrimą paaiškėjo, kad importuotojai ir naudotojai gali pereiti prie produktų, tiekiamų iš trečiųjų šalių arba iš pačios Sąjungos. Pakeisti tiriamą produktą labai paprasta, nes jis gaminamas keliose šalyse – ir Sąjungoje, ir už jos ribų (Turkijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose, Egipte, Pietryčių Azijoje, Brazilijoje ir kt.).
(145)	Vienas importuotojas pareiškė, kad, inicijavus tyrimą, jis mėgino pakeisti tiekėjus, tačiau nesėkmingai. Kita vertus, kitas importuotojas pareiškė, kad jie jau ėmėsi šios veiklos tyrimo metu ir ją sėkmingai užbaigė. Trečiasis pareiškė, kad jis įtrauktų į savo investicijų portfelį gamintojus, kurie nėra iš Kinijos, ir kad tai būtų lengva padaryti.
(146)	Todėl daroma preliminari išvada, kad nustatytos priemonės netrukdytų Sąjungos importuotojams panašių produktų įsigyti iš kitų šaltinių. Be to, antidempingo muitų tikslas – ne užblokuoti konkrečius prekių tiekimo šaltinius, tačiau atkurti vienodas konkurencijos sąlygas ir kovoti su nesąžiningos prekybos praktika.“
Reglamentas Nr. 917/2011
16. Reglamento Nr. 917/2011 A dalyje aprašyta administracinė procedūra, kuriai pasibaigus imtasi laikinųjų priemonių; paskui šio reglamento B dalyje kalbama apie „Nagrinėjam[ąjį] produkt[ą] ir panaš[ų] produkt[ą]“. Šioje minėto reglamento dalyje esančiose 42–46 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(42)	Nustačius laikinąsias priemones viena suinteresuotoji šalis nurodė, kad reglamente, kuriuo nustatytos laikinosios priemonės, pateikti nagrinėjamojo produkto KN kodai skiriasi nuo pateiktų pranešime apie inicijavimą, ir pasidomėjo šių skirtumų priežastimi bei tuo, ar tai reiškia, kad pasikeitė produkto apibrėžtoji sritis.
(43) Šiuo atveju pabrėžiama, kad reglamente, kuriuo nustatytos laikinosios priemonės, pateiktų KN kodų ir pranešime apie iniciavimą pateiktų KN kodų skirtumai nėra susiję su produkto apibrėžties ar tyrimo aprėpties pakeitimais. Dėl šių pakeitimų nagrinėjamųjų plytelių rūšys nesikeičia, tiesiog buvo būtina atsižvelgti į bendruosius Kombinuotosios nomenklatūros, nustatytos Komisijos reglamentu (ES) Nr. 861/2010 ir taikytinos nuo 2011 m. sausio 1 d. < ... >, pakeitimus.
(44) Viena suinteresuotoji šalis pateikė prašymą neįtraukti tam tikrų keraminių mozaikos plytelių į produkto apibrėžtąją sritį. Šalis teigė, kad taikant priemones šios kategorijos produktams jie būtų mažiau konkurencingi nei kiti produktai, kuriais juos galima pakeisti, ir bet kuriuo atveju šiame segmente dempingas nebuvo vykdomas.
(45) Dėl šio teiginio atlikus tyrimą paaiškėjo, kad keraminėms mozaikos plytelėms ir kitų rūšių keraminėms plytelėms būdingos tos pačios pagrindinės fizinės ir techninės savybės, todėl nėra pagrindo keisti produkto apibrėžtąją sritį. Teiginys, kad šiame segmente dempingas nevykdytas, nebuvo pagrįstas įrodymais, be to, dempingo ir žalos analizė turi būti susijusi su visu nagrinėjamuoju produktu. Atsižvelgiant į šias aplinkybes šis teiginys atmetamas.
(46) Atsižvelgiant į išdėstytas aplinkybes ir nesant daugiau pastabų dėl nagrinėjamojo ir panašaus produktų, [laikinojo] reglamento < ... > 25–32 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.“
17. Reglamento Nr. 917/2011 D dalyje, susijusioje su Sąjungos pramonei daromos žalos nustatymu, yra 99–137 konstatuojamosios dalys.
18. Šios D dalies 1 punkte, susijusiame su Sąjungos gamyba ir pramone, yra 1.1 punktas „Sąjungos suvartojimas“, kuriame esančioje 100 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Kadangi jokių pastabų ar faktų dėl Sąjungos suvartojimo negauta, laikinojo reglamento 71 ir 72 konstatuojamosiose dalyse pateiktos išvados patvirtinamos.“
19. Minėtos dalies 2 punktas skirtas importui iš Kinijos ir jame, be kita ko, yra 107 ir 108 konstatuojamosios dalys. Pastarosios suformuluotos taip:
„(107)	Dėl importo iš Kinijos kainų ir dydžio raidos sutinkama, kad vertinant absoliučiaisiais dydžiais skirtumai nedideli. Per nagrinėjamąjį laikotarpį importas iš Kinijos sumažėjo 3 %. Vis dėlto išvadose dėl importo iš Kinijos dydžio turėjo būti atsižvelgiama į apskritai sumažėjusį vartojimą Sąjungos rinkoje. Tai, kad laikotarpiu, kai bendras vartojimas sumažėjo 29 %, importas iš Kinijos sumažėjo tik 3 %, aiškiai turėjo įtakos importui Sąjungos rinkoje. Stabilus importas leido iš Kinijos importuojamiems produktams užimti rinkos dalį tada, kai kitų veiklos vykdytojų rinkos dalis mažėjo.
(108)	Dėl Kinijos produktų kainų vertinimo pažymima, kad laikinojo reglamento 73 konstatuojamojoje dalyje nurodytos vidutinės importo kainos pagrįstos Eurostato statistika. Buvo kilę klausimų dėl importo į tam tikras valstybes nares vidutinių kainų tikslumo, tačiau oficiali statistika pakeista nebuvo. Bet kuriuo atveju primenama, kad Eurostato duomenys naudoti tik nustatant bendrąją tendenciją ir net jei iš Kinijos importuojamų plytelių kainos būtų padidintos, žala vis dėlto liktų tokia pati, atsižvelgiant į didelį priverstinį kainų mažinimą ir priverstinį pardavimą mažesnėmis kainomis. Atsižvelgiant į šias aplinkybes reikėtų pažymėti, kad apskaičiuojant žalą ir dempingo skirtumus Eurostato duomenys nenaudoti. Nustatant dydžius naudoti tik patikrinti bendrovių, kuriose lankytasi, duomenys. Todėl net nustačius statistikos neatitikimus atkleisti dempingo skirtumai nebūtų keičiami.“
20. Reglamento Nr. 917/2011 E dalyje, susijusioje su importo ir žalos priežastiniu ryšiu, yra 138–169 konstatuojamosios dalys.
21. Reglamento Nr. 917/2011 F dalyje „Sąjungos interesai“ yra 5 punktai. Šios dalies 2 punkte „Importuotojų interesai“ esančiose 174 ir 175 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(174)	Dėl šio teiginio primenama, kad didelei daliai importuojamų prekių muitai netaikomi, nes jos nėra Kinijos kilmės. Visame pasaulyje gaminamo palyginamų savybių produkto ypatybės leidžia tvirtinti, kad šie produktai yra pakeičiami ir todėl, nepaisant šių tvirtinimų, alternatyvių šaltinių yra. Atliekant tyrimą nustatyta, kad net Kinijos produktų, importuojamų dempingo kainomis ir parduodamų už labai privestinai sumažintas kainas, palyginti su Sąjungos kilmės produktais, importuotojai gali savo pardavimo kainoms taikyti didesnį kaip 30 % antkainį. Šis faktas ir tai, kad nustatyta, jog importuotojai gavo apie 5 % pelno ir gali padengti bent dalį galimai padidėsiančių išlaidų didindami kainas klientams, leidžia numanyti, kad jie gali susitvarkyti su priemonių poveikiu.
(175)	Be to, kaip nurodyta laikinojo reglamento 144 konstatuojamojoje dalyje, nustačius priemones Sąjungos importuotojams nebūt ų trukdoma importuoti daugiau produktų ne dempingo kainomis iš kitų tiek Sąjungos, tiek kitų trečiųjų šalių šaltinių.“
22. Reglamento Nr. 917/2011 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės glazūruotoms ir neglazūruotoms keraminėms šaligatvio ir grindinio plytelėms, koklių arba sienų apdailos plytelėms, glazūruotiems ir neglazūruotiems keraminiams mozaikos kubeliams ir panašiems dirbiniams, pritvirtintiems arba nepritvirtintiems prie pagrindo, kurių KN kodai šiuo metu yra 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 ir 6908 90 99, nustatomas galutinis antidempingo muitas.“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
23. 2010 m. gegužės 17 d. Komisija gavo skundą, jame teigiama, kad Kinijos kilmės keraminės plytelės importuojamos dempingo kaina ir dėl to daroma didelė žala Sąjungos pramonei.
24. Todėl 2010 m. birželio 19 d. ji paskelbė Pranešimą apie antidempingo tyrimo dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminių plytelių inicijavimą (OL C 160, p. 20). Atliekant tyrimą dėl dempingo ir Sąjungos pramonei daromos žalos nagrinėtas laikotarpis nuo 2009 m. balandžio 1 d. iki 2010 m. kovo 31 d. Tiriant žalai šiai pramonei bei importo ir žalos priežastiniam ryšiui įvertinti reikšmingas tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2010 m. kovo 31 d. Atliekant tyrimą nagrinėtos visos keraminės plytelės, importuotos pagal 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382) su pakeitimais I priede pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros (toliau – KN) 6907 ir 6908 pozicijas.
25. Bricmate yra Švedijos bendrovė, importuojanti Kinijos kilmės keramines plyteles. Per antidempingo procedūrą, atlikus nesusijusių importuotojų atranką, Bricmate
buvo atrinkta dalyvauti tyrime kartu su kitomis šešiomis bendrovėmis. Šiuo atžvilgiu, atsakydama į Komisijos klausimyną, 2010 m. rugsėjo 10 d. ji pateikė išsamią informaciją. Paskui 2010 m. gruodžio 10 d. Bricmate papildė šią informaciją.
26. 2011 m. kovo 16 d. Komisija priėmė laikinąjį reglamentą. 2011 m. balandžio 15 d. Bricmate
pateikė Komisijai pastabas dėl šio reglamento. 2011 m. liepos 1 d. raštu Komisija atsakė į šias pastabas ir perdavė bendrovei bendrąjį informacijos atskleidimo dokumentą, kuriuo remdamasi pasiūlė rekomendaciją, kad Europos Sąjungos Taryba nustatytų galutines antidempingo priemones.
27. 2011 m. liepos 11 d. Bricmate
pateikė pastabas dėl bendrojo informacijos atskleidimo dokumento, paskui, tarpininkaujant bylas nagrinėjančiam pareigūnui, 2011 m. liepos 15 d. pateikė papildomas pastabas. 2011 m. liepos 27 d. Komisija atsakė į šios bendrovės pastabas, o pastaroji 2011 m. rugpjūčio 23 d. pateikė komentarus dėl šio atsakymo.
28. 2011 m. rugsėjo 12 d. Taryba priėmė Reglamentą Nr. 917/2011.
29. 2011 m. lapkričio 28 d. Bricmate pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl minėto reglamento panaikinimo. Nutartimi Bricmate / Taryba (T‑596/11, EU:T:2014:53) Bendrasis Teismas atmetė šį ieškinį kaip nepriimtiną, nes reglamentas, kurį prašoma panaikinti, nėra konkrečiai susijęs su ieškove ir dėl jo reikia imtis įgyvendinimo priemonių.
30. Remdamasi Reglamentu Nr. 917/2011 Tullverket nuo 2011 m. spalio 31 d. iki 2012 m. gegužės 28 d. išdavė 32 mokestinius pranešimus, pagal kuriuos Bricmate importuotoms Kinijos kilmės keraminėms plytelėms taikomas antidempingo muitas.
31. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme pareikštu ieškiniu Bricmate
prašė panaikinti minėtus pranešimus remdamasi Reglamento Nr. 917/2011 negaliojimu. Siekdama pagrįsti, kad šis reglamentas negalioja, ši bendrovė nurodė du pagrindus. Pirmasis pagrindas padalytas į dvi dalis, iš kurių pirmoji susijusi su tariamai klaidingais Eurostato statistiniais duomenimis, kuriais rėmėsi Komisija, o antroji šio pagrindo dalis susijusi su tuo, kad Sąjungos institucijos tariamai neišnagrinėjo šių galimų klaidų. Antrasis pagrindas susijęs su netinkamu Komisijos požiūriu į Bricmate
atliekant tyrimą.
32. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, jog negali atmesti, kad Bricmate
pateikti argumentai gali būti pripažinti pagrįstais.
33. Taigi prejudicinio klausimo a ir b dalimis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar Reglamentas Nr. 917/2011 yra negaliojantis dėl to, kad statistiniai duomenys, kuriuos Komisija naudojo atlikdama tyrimą, yra klaidingi, todėl nustatydamos Sąjungos pramonei padarytą žalą ir priežastinį ryšį Taryba ir Komisija rėmėsi klaidinga prielaida.
34. Prejudicinio klausimo c dalimi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar Sąjungos institucijos nesilaikė rūpestingumo pareigos ir pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 6 dalis, kai Reglamento Nr. 917/2011 108 konstatuojamojoje dalyje tvirtino, kad oficiali statistika nebuvo pakeista. Šiuo atžvilgiu jis remiasi Bricmate
teiginiais, jog ši skundėsi Komisijai, kad Eurostato statistiniai duomenys yra klaidingi.
35. Prejudicinio klausimo d–f dalimis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar Komisija nesilaikė pareigos motyvuoti, kaip ji suprantama pagal SESV 296 straipsnį, pažeidė Bricmate
teisę į gynybą ir pagrindinio reglamento 17 straipsnį ir 20 straipsnio 1 dalį, kai neatsižvelgė į Bricmate
argumentus, pateiktus tiek dėl Kinijos kilmės keraminių plytelių ir Europos kilmės keraminių plytelių gamybos procesų skirtumų, tiek dėl šių produktų pasiūlos Sąjungos rinkoje.
36. Šiuo atžvilgiu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, jog Bricmate, kurią vykdydama antidempingo procedūrą Komisija pasirinko kaip vieną iš nesusijusių importuotojų, pabrėžė keraminių plytelių pjaustymo proceso Kinijoje svarbą ir nurodė, kad septynių plytelių rūšių negalima gauti Sąjungoje. KN tarifinėmis pozicijomis, naudotomis per antidempingo procedūrą, ir apskaičiuojant Sąjungos pramonei padarytą žalą neatsižvelgta į šiuos ypatumus. Tas teismas mano, kad Sąjungos institucijos aiškiai nenurodė, kaip priimant laikinąjį reglamentą ir Reglamentą Nr. 917/2011 buvo atsižvelgta į Bricmate
pateiktą informaciją, ir, beje, šios institucijos tam tikra prasme prieštaravo Bricmate argumentams. Kalbant konkrečiai, minėtas teismas konstatuoja, kad nebuvo atsižvelgta į, pirma, informaciją dėl ribotos plytelių pasiūlos ir tariamus pjaustymo proceso skirtumus ir, antra, Bricmate
nuomones. Šiuo klausimu iš Bendrojo Teismo sprendimo Gul Ahmed Textile Mills / Taryba (T‑199/04, EU:T:2011:535, 77 punktas) matyti, kad vykdydamos atranką Sąjungos institucijos privalo atsižvelgti į visų atrinktų įmonių eksporto duomenis. Nepaisydama Bricmate
pateiktos informacijos Komisija pažeidė pagrindinio reglamento 17 straipsnyje įtvirtintas atrankos taisykles.
37. Tokiomis aplinkybėmis förvaltningsrätten i Malmö
(Malmės administracinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar [Reglamentas Nr. 917/2011] yra negaliojantis dėl bet kurios iš šių priežasčių:
a) < ... > Sąjungos institucijoms atliekant tyrimą padaryta akivaizdžių faktinių klaidų;
b) < ... > Sąjungos institucijoms atliekant tyrimą padaryta akivaizdžių vertinimo klaidų;
c) Komisija nesilaikė rūpestingumo pareigos ir pažeidė [pagrindinio reglamento] 3 straipsnio 2 ir 6 dalis;
d) Komisija nesilaikė pareigų pagal [pagrindinio reglamento] 20 straipsnio 1 dalį ir pažeidė [ Bricmate ] teisę į gynybą;
e) Komisija, pažeisdama [pagrindinio reglamento] 17 straipsnį, neatsižvelgė į [ Bricmate ] pateiktą informaciją ir (arba)
f) Komisija nesilaikė pareigos nurodyti motyvus (pagal SESV 296 straipsnį)?“
Dėl prašymo atnaujinti žodinę proceso dalį
38. Paskelbus generalinės advokatės išvadą, Bricmate 2015 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo kanceliarijoje pateiktu dokumentu paprašė atnaujinti žodinę proceso dalį. Grįsdama šį prašymą Bricmate
iš esmės teigia, kad per teismo posėdį Komisija pripažino galutiniame antidempingo tyrimo etape žinojusi, kad nagrinėjami statistiniai duomenys yra klaidingi. Šis žinojimas yra nauja aplinkybė, dėl kurios šalys nepateikė nuomonės ir kuri nebuvo nagrinėjama toje išvadoje.
39. Reikia priminti, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statute ir Teisingumo Teismo procedūros reglamente šalims nenumatyta galimybė pateikti atsiliepimų į generalinio advokato išvadą (žr. Sprendimo Vnuk, C‑162/13, EU:C:2014:2146, 30 punktą ir nurodytą teismo praktiką).
40. Pagal SESV 252 straipsnio antrą pastraipą generalinio advokato pareiga – viešame posėdyje visiškai nešališkai ir nepriklausomai teikti motyvuotą išvadą dėl bylų, kuriose pagal Teisingumo Teismo statutą jis turi dalyvauti. Teisingumo Teismo nesaisto nei generalinio advokato išvada, nei ją grindžiantys motyvai (žr. Sprendimo Komisija / Parker Hannifin Manufacturing ir Parker‑Hannifin, C‑434/13 P, EU:C:2014:2456, 29 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
41. Todėl, išklausęs generalinį advokatą, Teisingumo Teismas gali bet kada nutarti atnaujinti žodinę proceso dalį pagal savo Procedūros reglamento 83 straipsnį – pirmiausia, jeigu mano, kad jam nepateikta pakankamai informacijos arba jeigu nagrinėjant bylą reikia remtis argumentu, dėl kurio šalys ar Teisingumo Teismo statuto 23 straipsnyje nurodyti suinteresuotieji asmenys nepateikė nuomonės (Sprendimo Nordzucker, C‑148/14, EU:C:2015:287, 24 punktas).
42. Nagrinėjamu atveju taip nėra. Iš tiesų Bricmate tiek per rašytinę, tiek per žodinę proceso dalį išdėstė visus faktinius ir teisinius argumentus savo prieštaravimams pagrįsti. Konkrečiai kalbant apie per teismo posėdį nurodytą naują aplinkybę, reikia konstatuoti, kad dėl jos buvo pateikta nuomonė minėtose proceso stadijose. Taigi, išklausęs generalinę advokatę, Teisingumo Teismas mano, kad turi visą būtiną informaciją sprendimui priimti ir kad ši informacija buvo teisme vykusių diskusijų objektas.
43. Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Teisingumo Teismas mano, kad nereikia atnaujinti žodinės proceso dalies.
Dėl prejudicinio klausimo
Dėl pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 6 dalių, faktinių klaidų ir akivaizdžių vertinimo klaidų bei rūpestingumo pareigos nesilaikymo
44. Prejudicinio klausimo a–c dalimis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamentas Nr. 917/2011 negalioja dėl to, kad Sąjungos institucijos, pirma, per antidempingo tyrimą padarė faktinių klaidų ir akivaizdžių vertinimo klaidų, nes siekdamos nustatyti Sąjungos pramonei padarytą žalą bei importo ir žalos priežastinį ryšį rėmėsi klaidingais Eurostato statistiniais duomenimis, ir, antra, nesilaikė rūpestingumo pareigos ir pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 6 dalis, kai Reglamento Nr. 917/2011 108 konstatuojamojoje dalyje tvirtino, kad oficiali statistika nebuvo pakeista.
45. Konkrečiai kalbant apie faktines klaidas, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar Sąjungos institucijos padarė, pirma, klaidą, susijusią su importuotų prekių, priskiriamų prie KN 6908 90 99 pozicijos, importo apimtimi, nes Reglamente Nr. 917/2011 importo iš Kinijos apimtis buvo pervertinta 1,3 milijono m 2 dėl 2009 m. ir tiriamojo laikotarpio. Jis taip pat siekia išsiaiškinti, ar šios institucijos, antra, padarė klaidą, susijusią su prekių, priskiriamų prie KN 6907 90 99 pozicijos, tapusios KN 6907 90 80 pozicija, importu dėl to, kad dėl 2009 m. ir tiriamojo laikotarpio šio importo apimtis buvo pervertinta 10 %.
46. Reikia priminti, jog pagal nusistovėjusią teismo praktiką žalos Sąjungos pramonei nustatymas apima sudėtingų ekonominių aplinkybių vertinimą, todėl vykdant tokio vertinimo teisminę kontrolę reikia tik patikrinti, ar buvo laikytasi procedūros taisyklių, ar tikslios faktinės aplinkybės, ar nepadaryta akivaizdžios klaidos vertinant šias aplinkybes ir ar nebuvo piktnaudžiauta įgaliojimais. Taip yra, be kita ko, tuo atveju, kai vykdant antidempingo tyrimą reikia nustatyti veiksnius, darančius žalą Sąjungos pramonei (žr. Sprendimo Ikea Wholesale, C‑351/04, EU:C:2007:547, 41 punktą; Sprendimo Simon, Evers & Co., C‑21/13, EU:C:2014:2154, 29 punktą; Sprendimo Valimar, C‑374/12, EU:C:2014:2231, 51 punktą ir Sprendimo TMK Europe, C‑143/14, EU:C:2015:236, 34 punktą).
47. Šioje byloje dėl, pirma, importuotų prekių, priskiriamų prie KN 6908 90 99 pozicijos, kiekio Komisija savo rašytinėse pastabose pripažino, kad laikinojo reglamento 73 konstatuojamojoje dalyje pateiktas skaičius 66 023 000 m², susijęs su importu iš Kinijos tiriamuoju laikotarpiu, yra netikslus. Dabar ji teigia, kad šio importo apimtis yra 64 821 000 m². Reglamento Nr. 917/2011 108 konstatuojamojoje dalyje daroma nuoroda į laikinojo reglamento 73 konstatuojamojoje dalyje nurodytus skaičius. Darytina išvada, kad dėl tiriamojo laikotarpio Reglamente Nr. 917/2011 importo iš Kinijos apimtis pervertinta 1 202 000 m².
48. Antra, dėl prekių, priskiriamų prie KN 6907 90 99 pozicijos, importo iš Komisijos Teisingumo Teismui pateiktų Eurostato statistinių duomenų matyti, kad dėl 2009 m. papildomas šių Kinijos kilmės prekių, importuotų į Ispaniją, kiekis sudarė 881 734 m², o ne 7 373 291 m², kaip nurodyta Komisijos naudotuose statistiniuose duomenyse, o dėl 2009 m. lapkričio mėn. papildomas importuotas kiekis sudarė 64 940 m², o ne 6 565 771 m², kaip nurodyta Komisijos naudotuose statistiniuose duomenyse.
49. Taigi reikia konstatuoti, kad, kalbant apie importo apimties nustatymą, Komisija pripažįsta, kad yra esminių netikslumų.
50. Todėl reikia nustatyti, ar dėl šių netikslumų Reglamentas Nr. 917/2011 gali būti pripažintas negaliojantis.
51. Šiuo klausimu Bricmate tvirtina, kad dėl minėtų netikslumų pakenkta įvairių makroekonominių rodiklių, kuriuos Sąjungos institucijos naudojo per aptariamą antidempingo procedūrą, patikimumui, o dėl to šios institucijos padarė akivaizdžių vertinimo klaidų. Taigi klaidingi yra rodikliai, susiję su importo iš Kinijos apimtimi, suvartojimu Sąjungoje, importo iš Kinijos rinkos dalimi, Sąjungos pramonės rinkos dalimi, vidutine šio importo kaina, minėto importo kainos ir kainos Sąjungoje skirtumu.
52. Tačiau pažymėtina, kad nustatant žalą Sąjungos pramonei turi būti objektyviai ištirti, kaip numatyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, pirma, importo dempingo kaina apimtis ir poveikis panašių produktų kainoms Sąjungos rinkoje ir, antra, tokio importo sąlygotas poveikis Sąjungos pramonei.
53. Taigi, kalbant apie minėtos apimties ar minėtų kainų nustatymą, pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalyje numatyti veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti atliekant tą tyrimą, ir patikslinta, kad tik vienas ar keli šie veiksniai nėra lemiami (žr. Sprendimo Neotype Techmashexport / Komisija ir Taryba, C‑305/86 ir C‑160/87, EU:C:1990:295, 50 punktą).
54. Tas pats pasakytina apie importo dempingo kaina poveikį Sąjungos pramonei. Iš pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalies matyti, kad Sąjungos institucijos turi ištirti visus svarbius ekonominius veiksnius ir rodiklius, turinčius poveikio šios pramonės padėčiai, ir vienas ar keli šie veiksniai nėra būtinai lemiami. Taigi šia nuostata šioms institucijoms suteikiama diskrecija nagrinėti ir įvertinti įvairius veiksnius (šiuo klausimu žr. Sprendimo Ikea Wholesale, C‑351/04, EU:C:2007:547, 61 punktą).
55. Galiausiai, kalbant apie priežastinį ryšį, pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalį Sąjungos institucijos turi įrodyti, kad šio straipsnio 3 dalyje nurodyta apimtis ir (arba) kainos sukėlė jo 5 dalyje nurodytą poveikį Sąjungos pramonei ir kad tą poveikį galima apibūdinti kaip esminį.
56. Todėl, susiejus šias nuostatas, reikia nustatyti, ar iš visų reikšmingų veiksnių matyti, kad Sąjungos institucijos įrodė, kad Sąjungos pramonei padaryta didelės žalos.
57. Nagrinėjamu atveju iš Reglamento Nr. 917/2011 108 konstatuojamosios dalies matyti, jog nors po bendrojo informacijos atskleidimo dokumento išsiuntimo suinteresuotieji asmenys ginčijo atitinkamų produktų importo į tam tikras valstybes nares vidutinių kainų tikslumą, Sąjungos institucijos padarė išvadą, kad „žala vis dėlto liktų tokia pati, atsižvelgiant į didelį priverstinį kainų mažinimą ir priverstinį pardavimą mažesnėmis kainomis“.
58. Pažymėtina, kad nors nustatyti esminiai netikslumai turėjo poveikio kai kuriems rodikliams, egzistavo dideli priverstinio kainų mažinimo skirtumai. Reikia konstatuoti, kad nagrinėjami esminiai netikslumai neturėjo įtakos šiems skirtumams. Be to, svarbu pažymėti, kad kiti makroekonominiai rodikliai, kaip antai atsargos, pardavimo kainos, pelningumas, pinigų srautai, investicijų grąža, gamybos sąnaudos, taip pat buvo pagrįsti atrinktų Sąjungos gamintojų pateiktais duomenimis, ir kad nustatyti esminiai faktiniai netikslumai jiems nepadarė poveikio, o tai nebuvo ginčijama.
59. Be to, reikia konstatuoti, jog tai, kad Sąjungos institucijos rašytinėse pastabose rėmėsi pakoreguotais skaičiais (toliau – pakoreguoti skaičiai), nedaro didelio poveikio Sąjungos pramonei faktiškai padarytos žalos nustatymui bei importo ir žalos priežastiniam ryšiui.
60. Iš tiesų iš pakoreguotų skaičių matyti, kad importo iš Kinijos apimtis nuo 2007 m. iki tiriamojo laikotarpio (toliau – nagrinėjamas laikotarpis) sumažėjo 15 %, o ne 3 %, kaip nurodyta laikinojo reglamento 73 ir 74 konstatuojamosiose dalyse. Reglamento Nr. 917/2011 107 konstatuojamojoje dalyje Sąjungos institucijos padarė teisingą išvadą, jog, atsižvelgus į tai, kad suvartojimas Sąjungoje sumažėjo 29 %, o tai sudaro 30 % taikant pakoreguotus skaičius, bendrai iš importo iš Kinijos apimties ir suvartojimo Sąjungoje sumažėjimo matyti, kad Kinijos importuotojai vis dėlto galėjo didinti turimą rinkos dalį Sąjungoje.
61. Kalbant apie importui iš Kinijos tenkančią rinkos dalį Sąjungoje, pažymėtina, kad Sąjungos institucijos pripažįsta, jog taikant pakoreguotus skaičius ta dalis padidėjo 21 %, o ne 35 %, kaip nurodyta laikinojo reglamento 73 konstatuojamojoje dalyje, šiuo aspektu pakartojoje Reglamento Nr. 917/2011 107 konstatuojamojoje dalyje. Vis dėlto jų turima rinkos dalis vis dar turi būti laikoma didele ir Sąjungos institucijos šioje 107 konstatuojamojoje dalyje teisingai nurodė, kad ši rinkos dalis didėjo.
62. Dėl Sąjungos pramonės rinkos dalies Sąjungos institucijos rašytinėse pastabose pripažįsta, kad nagrinėjamu laikotarpiu ji nesumažėjo 1 procentiniu punktu, kaip nurodyta laikinojo reglamento 87 konstatuojamojoje dalyje, o liko nepakitusi. Tačiau reikia pažymėti, kad kiti su Sąjungos pramone susiję makroekonominiai rodikliai, kaip antai šios pramonės gamyba, gamybos pajėgumai, minėtos pramonės pardavimas, užimtumas ir darbo jėgos našumas, sumažėjo, o tai nebuvo ginčijama.
63. Kalbant apie importo iš Kinijos vidutinę kainą, pažymėtina, kad pritaikius pakoreguotus skaičius ji nagrinėjamu laikotarpiu padidėjo 10 %, o ne sumažėjo 3 %, kaip nurodyta laikinojo reglamento 73 konstatuojamojoje dalyje. Tačiau reikia pažymėti, kad, pirma, kaip matyti iš laikinojo reglamento 115 konstatuojamosios dalies, importo iš Kinijos kainos ir Sąjungos pramonės kainos skirtumas nagrinėjamu laikotarpiu pasiekė 50 %. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad nors šis skirtumas liko nepakitęs, kaip konstatuota atlikus tyrimą, jis vis dar lieka didelis. Be to, pagal Reglamento Nr. 917/2011 113 konstatuojamąją dalį atliekant tyrimą nustatytas 43,2 %–55,7 % dydžio priverstinis kainų mažinimas. Kadangi šie skaičiai buvo gauti remiantis atrinktų bendrovių pateiktais duomenimis, Eurostato duomenų netikslumai jiems neturi įtakos.
64. Tokiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad pakoreguotais skaičiais nepaneigiama galutinė išvada, kurią, išnagrinėjusios visus ekonominius rodiklius, padarė Sąjungos institucijos, todėl jos teisingai nustatė, kad Sąjungos pramonei padaryta žala, ir importo bei žalos priežastinį ryšį.
65. Galiausiai Bricmate teigia, kad suinteresuotųjų asmenų nurodyti esminiai faktiniai netikslumai nebuvo išnagrinėti ir ištaisyti, nors į juos buvo atkreiptas dėmesys šių asmenų pateiktose pastabose ir apie juos pranešta Sąjungos institucijoms prieš priimant Reglamentą Nr. 917/2011. Todėl šios institucijos nesilaikė rūpestingumo pareigos ir pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 6 dalis.
66. Šiuo atžvilgiu, kalbant apie prekių, priskiriamų prie KN 6908 90 99 pozicijos, importo apimtį, pažymėtina, jog iš Teisingumo Teismui pateiktos informacijos matyti, kad apie su šia apimtimi susijusį esminį netikslumą Komisijai pranešta vykstant antidempingo tyrimui ir ši institucija išnagrinėjo jo įtaką Sąjungos pramonei padarytos žalos nustatymui. Iš 2011 m. liepos 1 d. bendrojo informacijos atskleidimo dokumento 77 punkto matyti, jog Komisija padarė išvadą, kad nustatyti statistinių duomenų neatitikimai turėjo nedidelį poveikį bendram žalos nustatymui. Todėl ji nusprendė, kad nereikia ir netikslinga keisti duomenų, naudotų per antidempingo tyrimą. Darytina išvada, kad Sąjungos institucijos rūpestingai, kaip to reikalaujama, išnagrinėjo informaciją, išdėstytą teiginiuose dėl šio Eurostato statistinių duomenų netikslumo.
67. Dėl netikslumo, susijusio su prekių, priskiriamų prie KN 6907 90 99 pozicijos, reikia pažymėti, kad kitas suinteresuotasis asmuo vykstant tyrimui informavo Komisiją apie Eurostato statistinių duomenų, susijusių su vidutine importo iš Kinijos kaina, klaidas. Taigi 2011 m. birželio 9 d. ši institucija susisiekė su Eurostato tarnybomis siekdama patikrinti, ar duomenys, įskaitant susijusiuosius su Ispanijos Karalyste, yra tikslūs. Šios tarnybos atsakė, kad siekiant patvirtinti ar pataisyti statistinius duomenis reikalingas kelių savaičių terminas, nes ir vienu, ir kitu atveju Ispanijos valdžios institucijos turi imtis veiksmų. Šis asmuo taip pat 2011 m. liepos 15 d. gautu raštu informavo Komisiją, kad su Ispanijos Karalyste susiję duomenys dėl 2009 m. yra nenuoseklūs. Tačiau iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos nematyti, kad prieš priimant Reglamentą Nr. 917/2011 Komisija patikrino, ar nurodytas netikslumas yra pagrįstas.
68. Kadangi buvo ginčijamas Eurostato duomenų tikslumas, Komisija turėjo savo iniciatyva įvertinti minėto netikslumo poveikį žalos nustatymui. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad ši institucija negalėjo tik išsiųsti Eurostato tarnyboms vieno prašymo pateikti informacijos ir laukti Ispanijos valdžios institucijų atsakymo. Priešingai, pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį Komisija turėjo pateikti žalą patvirtinančių įrodymų ir objektyviai ištirti duomenis, susijusius su importo iš Kinijos kainomis. Taigi tai, kad šios tarnybos nepateikė atsakymo ar pateikė negalutinį atsakymą, visiškai neatleido Komisijos nuo pareigos atlikti tokį vertinimą. Taigi reikia padaryti išvadą, kad Sąjungos institucijos neišnagrinėjo rūpestingai, kaip to reikalaujama, informacijos, esančios Eurostato statistiniuose duomenyse.
69. Tačiau dėl to, kad nebuvo išnagrinėti duomenys, susiję su importo iš Kinijos vidutinėmis kainomis ir apimtimi, negali būti paneigtos Sąjungos institucijų padarytos išvados, nes, kaip jau pažymėta šio sprendimo 55 ir paskesniuose punktuose, remiantis pakoreguotais skaičiais, rodiklių, pakoreguotų siekiant nustatyti Sąjungos pramonei padarytą žalą bei importo ir žalos priežastinį ryšį, tendencijos iš esmės lieka tokios pačios. Taigi Sąjungos institucijos galėjo padaryti išvadą dėl Sąjungos pramonei padarytos žalos egzistavimo ir importo bei žalos priežastinio ryšio.
70. Tokiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad, pirma, Sąjungos institucijos nepadarė jokios akivaizdžios vertinimo klaidos; antra, dėl to, kad nebuvo rūpestingai išnagrinėti duomenys, susiję su importo iš Kinijos vidutinėmis kainomis ir apimtimi, negali būti paneigta išvada dėl Sąjungos pramonei padarytos žalos egzistavimo ir importo bei žalos priežastinio ryšio.
Dėl pareigos motyvuoti nesilaikymo, teisės į gynybą, pagrindinio reglamento 17 straipsnio ir 20 straipsnio 1 dalies ir iš SESV 296 straipsnio kylančių reikalavimų pažeidimo
71. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamentas Nr. 917/2011 negalioja, nes Komisija nesilaikė pareigos motyvuoti, pažeidė Bricmate
teisę į gynybą, pagrindinio reglamento 17 straipsnio ir 20 straipsnio 1 dalį ir iš SESV 296 straipsnio kylančius reikalavimus, kai neatsižvelgė į Bricmate
argumentus, kuriuos ji pateikė kaip atrinkta importuotoja dėl, pirma, kiniškų keraminių plytelių ir Europos kilmės keraminių plytelių gamybos procesų skirtumų ir, antra, ribotos kai kurių rūšių keraminių plytelių pasiūlos Sąjungos rinkoje.
72. Bricmate
teigia, kad Sąjungos institucijos nesilaikė pareigos motyvuoti, nes aiškiai nenurodė, kaip atsižvelgė į jos pateiktą informaciją dėl plytelių pjaustymo proceso. Kalbant konkrečiai, atsakydama į 2010 m. rugsėjo 10 d. klausimyną ji pabrėžė plytelių pjaustymo proceso svarbą ir nurodė septynias plytelių rūšis, kurių negalima gauti Sąjungos rinkoje. Tačiau pagal tai, kokios atitinkamų produktų KN tarifinės pozicijos buvo naudotos atliekant antidempingo tyrimą ir kaip buvo apskaičiuota Sąjungos pramonei padaryta žala, į šiuos skirtumus nebuvo atsižvelgta. Bricmate teigimu, siekiant atsižvelgti į minėtus skirtumus reikėjo atlikti patikslinimą, o dėl to žalos skirtumas būtų sumažėjęs. Be to, Bricmate
nuomone, Sąjungos pramonė negalėjo pasiūlyti mažų keraminių plytelių.
73. Remdamasi Sprendimu Gul Ahmed Textile Mills / Taryba
(T‑199/04, EU:T:2011:535, 77 punktas) Bricmate pažymi, kad naudodamosi atrankos metodu pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį Sąjungos institucijos turi atsižvelgti į su visų atrinktų įmonių eksportu susijusius duomenis. Toks pats principas taip pat turėtų būti taikomas duomenims ar informacijai, gautai iš įvairių atrinktų įmonių, įskaitant atrinktus nesusijusius importuotojus.
74. Bricmate taip pat tvirtina, kad Komisija pažeidė pagrindinio reglamento 20 straipsnio 1 dalį, kai neatskleidė informacijos apie esminius faktus ir motyvus, kurių pagrindu buvo priimtas laikinasis reglamentas. Be to, Komisija, atmetusi Bricmate argumentus dėl mažų keraminių plytelių trūkumo ir remdamasi kita informacija, nesilaikė pareigos motyvuoti, taigi pažeidė šios bendrovės teisę į gynybą. Komisija neatskleidė, kas sudaro tą kitą informaciją, o iš Komisijos rašto, kurį Bricmate
gavo 2011 m. liepos 27 d., nebuvo galima gauti daugiau informacijos, nes jis pateiktas pavėluotai.
75. Galiausiai Bricmate mano, kad Komisija nepaisė įrodymų, kuriuos ji pateikė 2011 m. balandžio 15 d. rašte, kai nepripažino, kad Sąjungos rinkoje labai trūksta mažų keraminių plytelių. Neatsižvelgusi į Bricmate
informaciją, kurią ši pateikė kaip atrinkta importuotoja, Komisija pažeidė pagrindinio reglamento 17 straipsnio nuostatas, reglamentuojančias atranką, taigi padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.
76. Pirma, kalbant apie atsižvelgimą į Bricmate
teiginius dėl informacijos, kurią ji pateikė dėl keraminių plytelių pjaustymo proceso skirtumų, reikia konstatuoti, kad Komisija išnagrinėjo šiuos teiginius per administracinę procedūrą. Iš tiesų laikinojo reglamento 27 konstatuojamojoje dalyje ši institucija nurodė, jog viena šalis pareiškė, kad iš Kinijos importuoti produktai ir Sąjungos pramonės pagaminti produktai nėra palyginami. Laikinojo reglamento 28–32 konstatuojamosiose dalyse Komisija aprašė atitinkamų produktų palyginamumo nagrinėjimą, kurį atlikusi nusprendė, kad šie produktai preliminariai turi būti laikomi panašiais.
77. Kaip matyti iš Reglamento Nr. 917/2011 43 konstatuojamosios dalies, „[laikinajame reglamente] pateiktų KN kodų ir pranešime apie inicijavimą pateiktų KN kodų skirtumai nėra susiję su produkto apibrėžties ar tyrimo aprėpties pakeitimais. Dėl šių pakeitimų nagrinėjamųjų plytelių rūšys nesikeičia, tiesiog buvo būtina atsižvelgti į bendruosius [KN] pakeitimus“. Be to, iš Reglamento Nr. 917/2011 45 konstatuojamosios dalies matyti, kad teiginys, susijęs su keraminių mozaikos plytelių ir kitų rūšių keraminių plytelių skirtumu, buvo išnagrinėtas per tyrimą, kurį atlikus paaiškėjo, kad joms būdingos tos pačios pagrindinės fizinės ir techninės savybės. Iš šios konstatuojamosios dalies taip pat matyti, kad „[t]eiginys, kad šiame segmente dempingas [tariamai] nevykdytas, nebuvo pagrįstas įrodymais, be to, dempingo ir žalos analizė turi būti susijusi su visu nagrinėjamuoju produktu“.
78. Antra, kalbant apie tariamą mažų keraminių plytelių trūkumą Sąjungos rinkoje, kuriuo remiantis darytina išvada, jog atitinkami produktai tarpusavyje nekonkuruoja, nes jie nėra pateikiami tuose pačiuose keraminių plytelių rinkos segmentuose, iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos matyti, kad Komisija, neturėdama jokio tokį trūkumą patvirtinančio įrodymo, šiuo klausimu tinkamai atsakė Bricmate
raštuose, kurie šiai buvo išsiųsti 2011 m. liepos 1 ir 27 d. Be to, tiek iš laikinojo reglamento 144–146 konstatuojamųjų dalių, tiek iš Reglamento Nr. 917/2011 174 ir 175 konstatuojamųjų dalių matyti, kad Sąjungos institucijos išnagrinėjo šį klausimą. Kalbant konkrečiai, iš pastarųjų konstatuojamųjų dalių matyti, kad nagrinėjami produktai yra pakeičiami ir Sąjungos importuotojai gali naudotis alternatyviais tiekimo šaltiniais, nes keraminės plytelės, kaip antai susijusiosios su dempingu, taip pat gaminamos kitose šalyse. Vadinasi, reikia konstatuoti, kad Bricmate
pateikta informacija buvo tinkamai išnagrinėta.
79. Tokiomis aplinkybėmis Sąjungos institucijos laikėsi rūpestingumo pareigos ir nepažeidė pagrindinio reglamento 17 straipsnio ir 20 straipsnio 1 dalies ir Bricmate
teisės į gynybą.
80. Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti taip, kad jį išnagrinėjus nenustatyta nieko, kas galėtų paveikti Reglamento Nr. 917/2011 galiojimą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
81. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
Išnagrinėjus prejudicinį klausimą nenustatyta nieko, kas galėtų paveikti 2011 m. rugsėjo 12 d. Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 917/2011, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminėms plytelėms, galutinis surinkimas, galiojimą.