Laikina versija
GENERALINIO ADVOKATO
ANDREA BIONDI IŠVADA,
pateikta 2026 m. balandžio 30 d.(1)
Byla C‑157/25
Administratie Douane & Accijnzen – Regio Antwerpen,
Openbaar Ministerie
Baudžiamoji byla
prieš
NV Jas Forwarding Worldwide (Belgija),
Gerlach & Co. NV,
BO BayWa r.e. Solar Systems SARL,
BO bejulo,
BO Memodo,
BO Densys pv5,
BO HelioActive Rendszerintegrator,
BO Donauer Solar Systems
(Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Antverpeno pirmosios instancijos teismas, Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prekybos politika – Antidempingo ir kompensaciniai muitai – Įgyvendinimo reglamentai (ES) 2016/184, 2016/185, 2017/366 ir 2017/367 – Pietų Korėjoje arba Vietname surinktų fotovoltinių modulių, kurių fotovoltiniai elementai pagaminti Malaizijoje arba Taivane, importas – Sąvoka „siunčiami iš Malaizijos arba Taivano“ – Muitinės deklaracijos – Išsiuntimo šalis – Prekės kodo nurodymas – Atleidimo nuo mokesčių įrodymas “
I.      Įžanga
1.        Dabartinėmis tarptautinės prekybos aplinkybėmis, kurioms būdinga galimybė lengvai perkelti gamybos procesus ar jų dalį, vis lengviau vykdyti tokią veiklą, kaip nedidelės surinkimo operacijos, kuriomis siekiama išvengti prekybos apsaugos priemonių, pavyzdžiui, antidempingo ar antisubsidinių muitų. Tokiomis sąlygomis Europos Sąjungai labai svarbu turėti veiksmingas prekybos apsaugos priemones, kurios galėtų užtikrinti sąžiningos konkurencijos sąlygų atkūrimą vidaus rinkoje ir neutralizuoti
nesąžiningą naudą, gaunamą dėl dempingo ar užsienio vyriausybės subsidijų, darančių žalą Sąjungos pramonei(2).
2.        Šiomis aplinkybėmis Sąjungos priimtos kovos su vengimu priemonės, kaip antai nagrinėjamos šioje byloje, atlieka esminį vaidmenį. Vis dėlto šių priemonių įgyvendinimas praktiškai gali kelti nemažų sunkumų valstybėse narėse ir sukurti teisinio neapibrėžtumo situacijas aplinkybėmis, kurioms būdingos svarbios ekonominės pasekmės ir potencialiai sunkios, net baudžiamojo pobūdžio, pasekmės atitinkamiems ekonominės veiklos vykdytojams, visų pirma importuotojams.
3.        Šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra vienas iš tokių sunkumų pavyzdžių. Visų pirma Europos Sąjungos Teisingumo Teismo prašoma išaiškinti, kokiu būdu
kovos su antidempingo ir kompensacinių muitų vengimu priemonės, taikomos fotovoltiniams moduliams, gali būti taikomos tais atvejais, kai šie moduliai nėra siunčiami tiesiogiai iš šalių, kurioms taikomos kovos su vengimu priemonės (netiesioginis siuntimas). Šioje byloje Teisingumo Teismas taip pat turi galimybę išaiškinti kartais sudėtingą ryšį tarp, viena vertus, muitų teisės aktų ir, kita vertus, antidempingo ir antisubsidinių teisės aktų. Kaip žinoma, šie režimai dažnai sutampa, nes daugeliu atvejų tiek muitai, tiek antidempingo ar antisubsidiniai muitai renkami tuo pačiu metu ir tų pačių institucijų, t. y. valstybių narių muitinių.
4.        Šioje byloje nagrinėjami prejudiciniai klausimai buvo pateikti vykdant baudžiamąjį procesą prieš aštuonias bendroves (toliau – „kaltinamosios bendrovės“)(3)Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Antverpeno pirmosios instancijos teismas, Belgija, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas), susijusiame su muitų vengimu importuojant fotovoltinius modulius iš Malaizijos ir Taivano.
5.        2013 m. Taryba importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams ir plokštelėms) nustatė antidempingo(4) ir kompensacinius muitus(5).
6.        2016 m. nustačiusi, kad minėtos kompensacinės ir antidempingo priemonės buvo apeinamos per Malaiziją ir Taivaną, Komisija nusprendė išplėsti šių priemonių taikymą, priimdama įgyvendinimo reglamentus Nr. 2016/184(6) ir Nr. 2016/185(7);
jais nustatė minėtus muitus importuojamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams), siunčiamiems iš Malaizijos ir Taivano, deklaruojamiems arba nedeklaruojamiems kaip Malaizijos ir Taivano kilmės(8).
7.        Minėtuose įgyvendinimo reglamentuose (ES) 2016/184 ir 2016/185 buvo išvardytos Malaizijos ir Taivano bendrovės gamintojos, kurios bendradarbiavo atliekant tyrimą ir buvo atleistos nuo minėtų antidempingo ir kompensacinių muitų, kiekvienai iš jų suteikiant papildomą TARIC kodą(9).
8.        Šiuose įgyvendinimo reglamentuose taip pat buvo nurodyta, kad minėtoms bendrovėms prašymai netaikyti priemonių tenkinami tuo atveju, jeigu valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, išduota gamintojo ar siuntėjo, kurioje pateikta deklaracija, atitinkanti tam tikrus joje nurodytus formalumus(10). Importuojant fotovoltinius modulius iš kristalinio silicio, tarp šių formalumų buvo numatyta nurodyti papildomą tiek modulių gamintojo, tiek fotovoltinių elementų gamintojo TARIC kodą. Šiuose įgyvendinimo reglamentuose taip pat buvo nurodyta, kad, jei tokia sąskaita faktūra nepateikiama ir (arba) pirma minėtoje deklaracijoje nepateikiami minėti papildomi TARIC kodai, bus taikoma kompensacinių arba antidempingo muitų norma, nustatyta „visoms kitoms bendrovėms“ atitinkamai minėtais 2013 m. įgyvendinimo reglamentais. Toliau abiejuose įgyvendinimo reglamentuose (ES) 2016/184 ir 2016/185 buvo numatyta, kad, jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos(11).
9.        2017 m., po dviejų peržiūros procedūrų, pradėtų atsižvelgiant į pradinių kompensacinių ir antidempingo priemonių galiojimo pabaigą, Komisija priėmė įgyvendinimo reglamentus (ES) 2017/366(12) ir 2017/367(13), kuriais buvo numatyta, kad minėtos 2013 m. nustatytos antidempingo ir kompensacinės priemonės turėtų būti išimties tvarka pratęstos 18 mėnesių, o pasibaigus šiam terminui jos nustotų galioti(14). Šiuose įgyvendinimo reglamentuose buvo išlaikytos išimtys Malaizijos ir Taivano eksportuojantiems gamintojams, kuriems pagal reglamentus (ES) 2016/184 ir 2016/185 jau buvo netaikomi antidempingo ir kompensaciniai muitai(15). Siekiant taikyti šias išimtis, juose taip pat buvo nustatyti tokie patys formos reikalavimai, kaip nurodyti šios išvados 8 punkte, ir nuoroda į galiojančias muitų taisykles(16).
10.      Iš tiesų laikotarpiu nuo 2016 m. lapkričio 1 d. iki 2018 m. rugsėjo 4 d. kaltinamosios bendrovės pateikė 481 fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio (toliau – fotovoltiniai moduliai) importo deklaraciją. Šiuos modulius sudarė Malaizijoje ar Taivane pagaminti fotovoltiniai elementai, kurie iš šios šalies buvo gabenami į Pietų Korėją ar Vietnamą, kad būtų surinkti į fotovoltinius modulius. Vėliau moduliai buvo gabenami iš Pietų Korėjos arba Vietnamo į Sąjungą.
11.      Deklaracijose kaltinamosios bendrovės daugeliu atvejų(17) nurodė, kad fotovoltiniai moduliai yra Pietų Korėjos arba Vietnamo kilmės ir yra „siunčiami“ iš Pietų Korėjos arba Vietnamo, arba kad jų kilmės šalis yra Malaizija arba Taivanas, tačiau jie „siunčiami“ iš Pietų Korėjos arba Vietnamo. Be to, šios bendrovės nenaudojo TARIC kodų, atitinkančių iš Malaizijos ar Taivano importuotus modulius(18). Prie fotovoltinių modulių taip pat ne visada buvo pridėtos komercinės sąskaitos faktūros, į kurias turėjo būti įtraukta deklaracija, reikalaujama pagal įgyvendinimo reglamentus (ES) 2016/184 ir 2016/185 bei 2017/366 ir 2017/367 (toliau kartu – „nagrinėjami įgyvendinimo reglamentai“) ir paminėta šios išvados 8 punkte.
12.      Algemene Administratie van de Douane en Accijnzen (Bendrasis muitų ir akcizų administratorius, Belgija; toliau – „muitų administratorius) kaltinamąsias bendroves kaltino tuo, kad jos nedeklaravo, jog fotovoltiniai moduliai yra Malaizijos ar Taivano kilmės ir siunčiami iš ten, neteisingai naudojo TARIC kodus ir nesilaikė atitinkamuose įgyvendinimo reglamentuose numatytų formalių reikalavimų.
13.      Taigi muitų administratoriaus prašymu prieš kaltinamąsias bendroves buvo pradėtas baudžiamasis procesas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme bendrovės kaltinamos tuo, kad tariamai nesumokėjo 17 mln. EUR antidempingo muitų ir 3,66 mln. EUR kompensacinių muitų, susijusių su fotovoltinių modulių importu iš Taivano ir Malaizijos, įvykdydamos vieną ar kitą iš šių veiksmų: neteisingai nurodydamos kilmės šalį – Pietų Korėją arba Vietnamą, neteisingai nurodydamos „išsiuntimo šalį“ – Pietų Korėją arba Vietnamą, naudodamos neteisingą TARIC kodą ir (arba) nepateikdamos reikalaujamų komercinių dokumentų.
14.      Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti kaltinamųjų bendrovių baudžiamąją atsakomybę už šiuos veiksmus. Remdamasis prielaida, kad nagrinėjami fotovoltiniai moduliai turi būti pripažinti Malaizijos ir Taivano kilmės, nes buvo pagaminti su tokios kilmės elementais, minėtam teismui kyla klausimas, ar šie fotovoltiniai moduliai turi būti pripažinti „siunčiamais“ iš Malaizijos ar Taivano, kaip tai suprantama pagal nagrinėjamus įgyvendinimo reglamentus, naudojant TARIC kodus, taikomus iš Malaizijos ar Taivano importuotiems fotovoltiniams moduliams.
15.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas laikosi nuomonės, kad, remiantis šiuose įgyvendinimo reglamentuose esančiomis nuorodomis į muitų teisės aktus, galima atsižvelgti į nuostatas, pateiktas Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341(19) 9 priedo C1 priedėlio II antraštinės dalies C skilties 15 langelyje(20) „[i]šsiuntimo / eksporto šalis“. Pagal šią nuostatą atsižvelgiant, pirma, į komercinį sandorį ir, antra, į su vežimu nesusijusį sustojimą, fotovoltinių modulių „išsiuntimo šalis“ turėtų būti laikoma ne Malaizija ar Taivanas, o Pietų Korėja ar Vietnamas.
16.      Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad pagal 2019 m. balandžio 10 d. Komisijos teisės tarnybos nuomonę, skirtą OLAF(21), įgyvendinimo reglamentuose (ES) 2016/184 ir 2016/185 vartojama formuluotė „siunčiami iš“ turi būti aiškinamas plačiai, kaip apimantis ir netiesiogines fotovoltinių elementų siuntas iš Malaizijos arba Taivano, kurios surenkamos trečiosiose šalyse, kad taptų fotovoltiniais moduliais.
17.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, vis dėlto atrodo, kad tokiu aiškinimu nukrypstama nuo to, kas numatyta Deleguotajame reglamente (ES) 2016/341, taip pat jis atrodo sunkiai suderinamas su nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose numatyta išimčių sistema. Iš tiesų tam, kad fotovoltiniams moduliams būtų taikomos šios išimtys, deklaracijoje turi būti nurodyti du papildomi TARIC kodai, t. y. modulių gamintojo ir elementų gamintojo kodai. Vis dėlto, fotovoltinių modulių gamintojo papildomas TARIC kodas negali būti nurodytas, jei Malaizijoje arba Taivane buvo pagaminti tik elementai.
18.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui taip pat kyla klausimas, ar kaltinamųjų bendrovių išrašytose sąskaitose faktūrose pateiktos deklaracijos atitinka nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose numatytus formos reikalavimus ir ar visi deklaracijos aspektai turi esminę reikšmę jos galiojimui, ar importuotojai gali naudoti kitas įrodinėjimo priemones, kad įrodytų šių deklaracijų teisingumą.
19.      Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tris prejudicinius klausimus. Vis dėlto Teisingumo Teismo prašymu šioje išvadoje daugiausia dėmesio bus skiriama pirmajam ir trečiajam prejudiciniams klausimams, kuriais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia sužinoti:
„1.      Ar fotovoltiniai moduliai arba plokštės iš kristalinio silicio, surinktos Pietų Korėjoje arba Vietname iš Malaizijoje ar Taivane pagamintų fotovoltinių elementų ir vėliau importuotos į ES iš Pietų Korėjos arba Vietnamo, turi būti laikomos „siunčiamomis iš Malaizijos arba Taivano“, kaip tai suprantama pagal įgyvendinimo reglamentus 2016/184, 2016/185, 2017/366 ir 2017/367, ir turi būti deklaruojamos nurodant Malaiziją arba Taivaną kaip „eksporto šalį“ ir atitinkamus prekės kodus – „importuota iš Malaizijos arba Taivano“? <...>
3.      Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar tokiu atveju galiojančioje sąskaitoje faktūroje pateiktoje deklaracijoje turi būti nurodyta tiksli įgyvendinimo reglamentų 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 2 dalių ir įgyvendinimo reglamentų 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 2 dalių formuluotė ir (formalūs) reikalavimai, ar šios formuluotės ir (formalių) reikalavimų galima nesilaikyti, jeigu pateikiami kiti sąskaitos faktūros deklaracijos tikslumo ir autentiškumo įrodymai arba jeigu tokie įrodymai nepateikiami?“
II.    Teisinis vertinimas
A.      Dėl pirmojo prejudicinio klausimo
20.      Pirmąjį prejudicinį klausimą galima padalyti į dvi dalis. Pirma, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas dėl nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose(22) vartojamo termino „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“ aiškinimo, kiek tai susiję su fotovoltiniais moduliais, surinktais Pietų Korėjoje arba Vietname su Malaizijoje arba Taivane pagamintais fotovoltiniais elementais, o vėliau importuotais į Sąjungą iš Pietų Korėjos arba Vietnamo. Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo Teisingumo Teismo nustatyti šio termino aiškinimo pasekmes muitinės prievolėms (konkrečiai – išsiuntimo šalies nurodymu ir atitinkamų prekių kodų naudojimu) importuojant į Sąjungą
šiuos modulius.
21.      Pirmiausia reikia pažymėti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nustatė, jog, nors nagrinėjami fotovoltiniai moduliai yra surinkti Pietų Korėjoje ar Vietname, jų kilmės šalys yra Malaizija ir Taivanas. Iš tiesų fotovoltinių modulių kilmė nustatoma pagal fotovoltinių elementų kilmę(23), o šiuo atveju jie yra kilę iš Malaizijos ir Taivano. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla abejonių tik dėl to, ar šių bylų aplinkybėmis šie moduliai taip pat turi būti laikomi „siunčiamais iš Malaizijos ir Taivano“, kaip tai suprantama pagal nagrinėjamus įgyvendinimo reglamentus.
1.      Dėl termino „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“, kaip jis suprantamas pagal nagrinėjamus įgyvendinimo reglamentus, aiškinimo
22.      Teisingumo Teismui iš esmės buvo pasiūlyti du galimi žodžių „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“, kaip jie vartojami nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose, aiškinimai. Remiantis pirmuoju požiūriu, kuriam pritaria prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme kaltinamosios bendrovės, šią sąvoką reikia aiškinti siaurai, t. y. kad ji susijusi tik su tiesioginiu fotovoltinių modulių „siuntimu“ iš Malaizijos ar Taivano. Toks aiškinimas atitiktų sąvoką „[i]šsiuntimo / eksporto šalis“, kaip ji suprantama pagal muitų teisės aktus(24), todėl nagrinėjamas importas nepatenka į nagrinėjamų įgyvendinimo reglamentų taikymo sritį.
23.      Remiantis antruoju požiūriu, kuriam pritaria Komisija ir Belgijos Karalystė, reikėtų vis dėlto taikyti platų šio termino aiškinimą, kuris apimtų ne tik tiesioginio siuntimo iš Malaizijos ir Taivano atvejus, bet ir tokius atvejus, kaip nagrinėjami prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo byloje, kai fotovoltiniai moduliai, sudaryti iš šiose dviejose šalyse pagamintų fotovoltinių elementų, surenkami trečiosiose šalyse ir iš jų siunčiami į Sąjungą.
24.      Taigi reikia išaiškinti nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose vartojamą terminą „siuntimas iš Malaizijos ir Taivano“. Šiuo klausimu iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad šiuo tikslu aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į jos tekstą, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus(25).
a)      Dėl pažodinio aiškinimo
25.      Visų pirma dėl pažodinio aiškinimo pažymiu, kad nagrinėjamų įgyvendinimo reglamentų atitinkamų nuostatų įvairių kalbinių versijų analizė atskleidžia tam tikrus reikšmingus terminologinius skirtumus.
26.      Iš tiesų pirmojoje (didesnėje) kalbų versijų grupėje vartojami terminai, kurie, atrodo, nurodo patį komercinio „išsiuntimo“ ar „siuntimo“ veiksmą. Pavyzdžiui, versijoje anglų kalba vartojami žodžiai „consigned from Malaysia and Taiwan“, vokiečių kalba – „aus Malaysia und Taiwan versandte Einfuhren“, o versijoje nyderlandų kalba – „verzonden uit Maleisiė en Taiwan“(26).
27.      Kita vertus, antrojoje (mažesnėje) nagrinėjamų įgyvendinimo reglamentų kalbinių versijų grupėje, kuriai priklauso versija italų (taip pat ispanų ir graikų) kalba(27), vartojamas žodis „proveniente“, kuris reiškia ne siuntimo veiksmą, o fotovoltinių modulių „kilmę“.
28.      Be to, versija prancūzų kalba skiriasi tuo, kad joje vartojami abu terminai. Iš tiesų, kaip ir pirmojoje grupėje, šioje versijoje vartojami žodžiai „expédiés de“, kai nurodomi Malaizija ir Taivanas, tačiau vartojami žodžiai „en provenance de“, suderinami su antrąja kalbinių versijų grupe, kai nurodoma Kinijos Liaudies Respublika, o versijose kitomis kalbomis tas pats terminas vartojamas kalbant tiek apie Malaiziją ir Taivaną, tiek apie Kinijos Liaudies Respubliką.
29.      Taigi nagrinėjamų žodžių įvairių kalbinių versijų pažodinė analizė neleidžia daryti tikslios išvados dėl termino „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“, kaip tai suprantama pagal nagrinėjamus įgyvendinimo reglamentus, reikšmės. Nors daugumoje kalbinių versijų vartojamas žodis „siuntimas“, kuris atitinka pirmąjį iš šios išvados 22 punkte nurodytų Teisingumo Teisme galimų aiškinimų, kitose kalbinėse versijose vartojama sąvoka „kilmė“ labiau panaši į antrąjį iš siūlomų aiškinimų.
30.      Šiomis aplinkybėmis iš jurisprudencijos matyti, kad, siekiant užtikrinti vienodą to paties teksto, kurio versija viena kalba skiriasi nuo versijos kitomis kalbomis, aiškinimą ir taikymą, nagrinėjama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į bendrą teisės akto, kurio dalis ji yra, struktūrą ir tikslą(28).
b)      Dėl kontekstinio aiškinimo
31.      Kiek tai susiję su sistemine analize, nagrinėjamų sąvokų kontekstas yra Sąjungos teisės aktų, skirtų kovai su antidempingo ir kompensacinių muitų vengimu, taikymas. Iš tiesų, kaip matyti iš šios išvados 6 ir 9 punktų, įgyvendinimo reglamentai (ES) 2016/184 ir 2016/185 yra kovai su vengimu skirti reglamentai, o įgyvendinimo reglamentai (ES) 2017/366 ir 2017/367 yra reglamentai, kuriais po peržiūros procedūrų(29) buvo pratęstas pradinių antidempingo ir kompensacinių priemonių taikymas Kinijos Liaudies Respublikai, taip pat susijusių kovos su vengimu priemonių, nustatytų minėtais 2016 m. įgyvendinimo reglamentais Malaizijai ir Taivanui, galiojimas.
32.      Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad kovai su vengimu skirti teisės aktai yra reglamentavimo sistema, kuri Sąjungos antidempingo teisės aktuose yra specifinė, todėl sudaro specialią teisinę sistemą šioje srityje(30). Panašūs argumentai taikomi ir Sąjungos teisės aktams, kuriais reglamentuojamas subsidijų vengimas(31).
33.      Darytina išvada, kad teisės aktuose vartojamos sąvokos ir terminai, susiję su kovos su vengimu priemonėmis, nesvarbu, ar tai antidempingo, ar antisubsidinės priemonės, turi būti aiškinami atsižvelgiant į šiems teisės aktams būdingą sistemą, taigi ir į konkrečius tikslus, kurių siekiama šiomis nuostatomis ir jomis remiantis priimtomis priemonėmis.
34.      Vis dėlto šios bylos aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kelia klausimą dėl kovos su vengimu priemonių antidempingo ir antisubsidijų srityje ir muitų teisės nuostatų sąveikos. Jis pažymi, kad nyderlandų kalba (kaip ir keliose kitose šio sprendimo 26 punkte minėtose kalbinėse versijose) įgyvendinimo reglamentuose ir muitų teisės aktuose vartojamos sąvokos sutampa, nes jos abi reiškia „siuntimą“ fizine prasme. Taigi šios išvados 23 punkte nurodytas platus aiškinimas prieštarautų muitų teisės nuostatoms, kuriose vartojami panašūs terminai kaip ir nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose.
35.      Šiuo klausimu pažymiu, kad, viena vertus, antidempingo ir antisubsidiniai teisės aktai ir, kita vertus, muitų teisės aktai, nors ir susiję tuo, kad jais reglamentuojamas importas į Sąjungą, yra atskiri teisės aktai.
36.      Pirma, jie priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai, tačiau yra savarankiški(32) ir grindžiami ne visiškai sutampančiais teisiniais pagrindais(33). Antra, jais siekiama skirtingų tikslų. Kaip jau minėta, Sąjungos antidempingo ir antisubsidiniai teisės aktai yra prekybos apsaugos priemonės, kurių pagrindinis tikslas – atkurti sąžiningos konkurencijos sąlygas vidaus rinkoje, užkertant kelią neteisėtam pranašumui, atsirandančiam dėl dempingo ar užsienio valstybės subsidijų, kurios daro žalą Sąjungos pramonei(34). Muitų teise reglamentuojamos visos taisyklės ir procedūros, taikomos prekėms, įvežamoms į Sąjungos muitų teritoriją arba iš jos išvežamoms, užtikrinant, viena vertus, tinkamą Muitų kodekse numatytų mokesčių taikymą(35) ir, kita vertus, vienodą muitų taisyklių įgyvendinimą visoje Sąjungos teritorijoje(36).
37.      Taigi Teisingumo Teismas paaiškino, kad, nors antidempingo priemonės funkciniu požiūriu yra nepriklausomos nuo bendrojo muitų tarifo(37), muitų teisės aktai vis dėlto taikomi antidempingo muitams ar kompensaciniams muitams tik tuo atveju, jei tai numatyta reglamentuose, kuriais nustatomi tokie muitai(38). Tai taikytina šiuo atveju, kai, kaip nurodyta šios išvados 8 ir 9 punktuose, nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose aiškiai daroma nuoroda į „galiojančias muitų teisės nuostatas“.
38.      Darytina išvada, kad tam tikromis aplinkybėmis Sąjungos muitų teisės reglamentavimo kontekstas taip pat gali būti svarbus aiškinant antidempingo ar antisubsidines nuostatas. Vis dėlto, nors aiškinami terminai yra būdingi ir specifiniai antidempingo ir antisubsidiniams teisės aktams, jie turi savarankišką ir atskirą turinį, būdingą šiems teisės aktams, ir yra skirti siekti šiems teisės aktams priskirtų tikslų. Taigi jie nebūtinai turi sutapti su muitų teisės aktų terminais (net jei yra panašūs), o jų reikšmės aiškinimas, grindžiamas minėtais tikslais, negali būti keičiamas siekiant suderinamumo su muitų teisės terminologija(39). Tai ypač aktualu tais atvejais, kai muitų teisės nuostatų nuoseklusis aiškinimas kelia grėsmę tiems tikslams, kurie būdingi Sąjungos prekybos apsaugos teisės aktams, visų pirma kovai su vengimu skirtiems teisės aktams.
39.      Kilus abejonių dėl panašių antidempingo ar antisubsidinių muitų ir muitų teisės sąvokų aiškinimo, pirmenybė turi būti teikiama aiškinimui atsižvelgiant į antidempingo ir antisubsidinių nuostatų tikslus. Be to, nagrinėjamu atveju tai patvirtina bendras nuorodos į muitų teisės aktus pobūdis nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose, kuriuose nurodyta, kad muitų teisės aktai taikomi, „jeigu nenurodyta kitaip“ šiuose reglamentuose.
40.      Galiausiai iš to, kas išdėstyta, matyti, kad nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose vartojami terminai „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“, kadangi jie vartojami kovos su antidempingo ir antisubsidinių priemonių vengimu
reglamentavimo aplinkybėmis, turi būti aiškinami atsižvelgiant į konkrečius šių teisės aktų ir jais remiantis priimtų priemonių tikslus.
c)      Dėl teleologinio aiškinimo
41.      Kalbant apie kovos su vengimu teisės aktų tikslą, iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad reglamentu, kuriuo išplečiamas antidempingo muito taikymas, siekiama vienintelio tikslo – užtikrinti jo veiksmingumą ir užkirsti kelią jo vengimui. Taigi priemone, kuria išplečiamas galutinio antidempingo muito taikymas, siekiama apsaugoti veiksmingą galutinių antidempingo priemonių taikymą(40).
42.      Taigi, siekiant šio tikslo, t. y. užtikrinti Sąjungos priimtų antidempingo priemonių veiksmingumą ir užkirsti kelią jų išvengti, būtina aiškinti Sąjungos nuostatas dėl kovos su vengimu ir terminus, vartojamus priemonėse, priimtose šiuo pagrindu(41). Tie patys principai taikomi ir antisubsidinėms priemonėms(42).
43.      Darytina išvada, kad aiškinimas, pagal kurį veiklos vykdytojai gali lengvai apeiti galutinio muito (antidempingo ar kompensacinio) taikymo išplėtimą, naudodamiesi produktų surinkimu trečiosiose šalyse, dėl ko gali sumažėti Sąjungos nuostatų ir kovos su vengimu priemonių veiksmingumas, prieštarauja šių nuostatų ir priemonių tikslams(43).
44.      Šiuo atveju nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose nustatyta santykinė prezumpcija, kad siunčiant fotovoltinius elementus iš Taivano ar Malaizijos išvengiama antidempingo ar antisubsidinių priemonių, taikomų fotovoltiniams elementams ir moduliams, kurių kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika arba kurie iš jos importuojami. Vienintelė išimtis taikoma elementams ar moduliams, pagamintiems įmonių, kurios bendradarbiavo atliekant antidempingo ir antisubsidinius tyrimus ir įrodė, kad nevykdė neteisėtų veiksmų(44). Tai sąžiningi gamintojai, kurių negalima laikyti atsakingais už tai, kad buvo apeitos pradinės antidempingo ir kompensacinės priemonės, nustatytos Kinijos gaminiams.
45.      Siūlomas siauras terminų „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“, kaip jie vartojami nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose, aiškinimas reikštų, kad į šių įgyvendinimo reglamentų taikymo sritį turėtų būti įtrauktos tik iš Malaizijos ir Taivano vykdomos „tiesioginės siuntos“ – Malaizijos ar Taivano elementų arba modulių, kuriuose yra tokių elementų – į Sąjungą. Toks požiūris reikštų, kad vien maršrute į Sąjungą nurodžius trečiąją šalį, kurioje atliekami neesminiai pakeitimai, t. y. Malaizijos ar Taivano fotovoltinių elementų surinkimas į vėliau į Sąjungą siunčiamus fotovoltinius modulius, nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose nustatyta minėta prezumpcija taptų neveiksminga. Iš tiesų, nors minėti moduliai iš esmės – o būtent tai ir lemia jų kilmę(45) – sudaryti iš Malaizijos ar Taivano fotovoltinių elementų, kuriems taikoma kovos su vengimu priemonė, jie būtų atleisti nuo tokios priemonės. Taigi toks aiškinimas galėtų pakenkti kovos su vengimu priemonių, kurių tikslas – užtikrinti elementams ir moduliams taikomų antidempingo ir antisubsidinių muitų veiksmingumą ir užkirsti kelią jų vengimui, veiksmingumui. Taigi tai prieštarautų nagrinėjamų įgyvendinimo reglamentų tikslams.
46.      Priešingai, platus terminų „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“ aiškinimas, kuris sutampa su sąvoka „kilę iš“ ir neapsiriboja vien „tiesioginiu siuntimu“, suteikiantis galimybę ankstesniame punkte nurodytus „netiesioginio siuntimo“ atvejus įtraukti į kovos su vengimu priemonių taikymo sritį, gali užtikrinti visišką šių priemonių veiksmingumą atsižvelgiant į nagrinėjamais įgyvendinimo reglamentais siekiamus tikslus.
47.      Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, nors iš minėto Sprendimo Kolachi matyti, jog sąvoka „siunčiami iš“ taikant kovos su antidempingo muitų vengimu teisės aktus ir sąvoka „kilmė“, kaip ji suprantama pagal muitų teisę, nesutampa(46), vis dėlto iš šio sprendimo matyti, kad sąvoka „siunčiami iš“ yra lankstesnė ir platesnė nei sąvoka „kilmė“(47), ir ja siekiama supaprastinti Sąjungos institucijoms tenkančią vengimo įrodinėjimo pareigą(48). Šiomis aplinkybėmis galima manyti, kad siuntimo sąvoka apima sąvoką „kilmė“. Jei produktas yra „kilęs“ iš tam tikros šalies, juo labiau tikėtina, kad jis bus „siunčiamas“ iš tos šalies. Tai įrodo, kad nagrinėjami įgyvendinimo reglamentai taikomi „neatsižvelgiant į tai, ar [fotovoltiniai elementai ar moduliai] deklaruojami arba nedeklaruojami kaip Malaizijos arba Taivano kilmės“. Kaip ir Sprendime Kolachi, institucijoms nebūtina įrodyti, kad elementai ir moduliai yra kilę iš Malaizijos ar Taivano, pakanka, kad jie būtų „siunčiami“ iš tų šalių. Vis dėlto tuo atveju, jei moduliai yra kilę iš tų šalių, tai reiškia, kad jie tikriausiai bus iš jų atsiųsti, todėl bus taikomos kovai su vengimu skirtos taisyklės.
48.      Be to, priešingai, nei teigia kai kurios prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme kaltinamosios bendrovės, platus aiškinimas nereiškia, kad Malaizijai ir Taivanui nustatytos kovos su vengimu priemonės neteisėtai taikomos Pietų Korėjai ir Vietnamui. Iš tiesų šios priemonės nėra išplečiamos Pietų Korėjai ir Vietnamui, o tik pateikiamas atitinkamų įgyvendinimo reglamentų aiškinimas, suteikiantis galimybę kovoti su „priemonių vengimu“. Pietų Korėjos ir Vietnamo elementų ar modulių gamintojai nėra tiesiogiai susiję su kovos su antidempingo ir antisubsidinių muitų vengimo priemonėmis. Kaip ir Malaizijos ar Taivano atveju, jų atžvilgiu nėra jokios prezumpcijos. Šis platus aiškinimas gamintojams taikomas tik tuo atveju, jeigu jie gamina fotovoltinius modulius kaip pagrindines šių Malaizijos ar Taivano fotovoltinių elementų modulių, kuriems taikomos kovos su vengimu priemonės, sudedamąsias dalis. Šiuo atveju, kadangi fotovoltiniai moduliai turi būti laikomi Malaizijos ir Taivano kilmės produktais, šioms šalims taikomi kovai su vengimu skirti teisės aktai tampa reikšmingi. Toks aiškinimas tikrai neatrodo nepagrįstas šių šalių gamintojų, eksportuojančių į Sąjungą fotovoltinius modulius, atžvilgiu.
49.      Be to, neatrodo teisinga teigti, kaip tai daro kai kurios kaltinamosios bendrovės prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme, kad teisės aktų leidėjas niekada neketino į kovos su vengimu priemones įtraukti trečiosiose šalyse surinktų fotovoltinių modulių. Iš tiesų nagrinėjami įgyvendinimo reglamentai susiję ne tik su fotovoltiniais moduliais, bet ir su fotovoltiniais elementais kaip esminiu šių modulių elementu. Kaip matyti, tuo atveju, jei būtų taikomas siauras aiškinimas, šios priemonės netektų veiksmingumo. Atsižvelgiant į šiuos įgyvendinimo reglamentus, teisės aktų leidėjo ketinimas – kuris, be abejo, yra svarbus aiškinant Sąjungos teisės nuostatas(49) – buvo užkirsti kelią antidempingo ir antisubsidinių priemonių vengimui.
50.      Platus aiškinimas taip pat atitinka kovos su vengimu sistemą, kuri, kaip matyti iš jurisprudencijos, grindžiama importuotojo atsakomybės principu: jis visada turi galimybę įrodyti, kad nagrinėjamas importas nepatenka į kovos su vengimu priemonių taikymo sritį arba kad jam taikoma viena iš šiose priemonėse numatytų išimčių, t. y. šiuo atveju, kad fotovoltiniuose moduliuose yra elementų, pagamintų vieno iš Malaizijos ar Taivano gamintojų, kuriems taikoma išimtis(50). Be to, toks aiškinimas jokiu būdu neprieštarauja jurisprudencijai, kurią nurodė kaltinamosios bendrovės(51).
51.      Apibendrinant pažymėtina, kad nagrinėjamų įgyvendinimo reglamentų terminų „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“ aiškinimas, atsižvelgiant į kovos su antidempingo ir antisubsidinių priemonių vengimo nuostatas ir priemones, taip pat į šių nuostatų ir priemonių tikslus, patvirtina platų šių terminų aiškinimą kaip reiškiantį „kilmė“, o ne „siuntimas“ siaurąja prasme.
2.      Dėl pasekmių vykdant pareigą pateikti muitinės deklaraciją
52.      Be to, pirmojo prejudicinio klausimo antroje dalyje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, kokių praktinių pasekmių
terminų „siunčiami iš Malaizijos ar Taivano“ aiškinimas turi importuotojams tenkančioms muitinės prievolėms importuojant tokius fotovoltinius modulius, kaip nagrinėjami byloje. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui visų pirma kyla klausimas, ar tokie moduliai turi būti deklaruojami nurodant Malaiziją arba Taivaną kaip „išsiuntimo šalį“ ir kokie prekių kodai turi būti naudojami. Šis teismas abejoja, ar importuotojai iš tikrųjų gali įvykdyti bylai reikšminguose įgyvendinimo reglamentuose nustatytus formalumus.
53.      Šiuo klausimu, kaip nurodyta šios išvados 50 punkte, pagal importuotojo atsakomybe grindžiamą sistemą importuotojas, siekdamas pasinaudoti išimtimis, privalo įrodyti, kad į Sąjungą importuojamos prekės gali būti atleistos nuo antidempingo ar antisubsidinių priemonių. Taigi jis turi laikytis taikytinuose teisės aktuose nustatytų formalių reikalavimų ir nurodyti įvairius atitinkamus TARIC kodus. Dėl to nagrinėjamu atveju, norint pasinaudoti atitinkamomis išimtimis, muitinės deklaracijoje turėjo būti aiškiai nurodyta, kad nagrinėjamuose fotovoltiniuose moduliuose yra elementų, pagamintų Malaizijoje ir Taivane gamintojų, kuriems taikomos išimtys pagal nagrinėjamus įgyvendinimo reglamentus, taip pat turėjo būti pateikti visi dokumentai, kiek įmanoma, su visa reikalaujama informacija.
54.      Vis dėlto kaltinamosios bendrovės kelia keletą klausimų, kuriuos prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pakartojo sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą.
55.      Pirma, kyla klausimas dėl Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 9 priedo 15 langelyje nurodomos „[i]šsiuntimo / eksporto šalies“.
56.      Šiuo klausimu tam tikrose kalbinėse versijose, pavyzdžiui, anglų ar italų, kai nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose ir muitų teisės aktuose(52) vartojamos skirtingos sąvokos, klausimas nekelia problemų. Vis dėlto kalbinėse versijose, kai ta pati terminija vartojama abiejuose teisės aktuose, pavyzdžiui, versijoje prancūzų arba proceso kalba, t. y. nyderlandų kalba(53), tų pačių terminų vartojimas iš tikrųjų gali sukelti painiavą.
57.      Šiomis aplinkybėmis manau, kad, nepaisant šių kalbinių neatitikimų, akivaizdu, jog minėtame 15 langelyje nurodyta „išsiuntimo šalis“ yra ta, iš kurios moduliai buvo fiziškai išsiųsti – o tai nebūtinai sutampa su „kilmės šalimi“, kaip ji suprantama pagal kovos su vengimu priemones – nagrinėjamais atvejais tai yra Pietų Korėja arba Vietnamas. Kaip teisingai pažymi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, tai matyti tiek iš pastabų dėl 15 langelio(54), tiek iš nuoseklios kitų kalbinių versijų, kaip antai anglų ir italų, terminijos.
58.      Vis dėlto, kaip pažymėjo Komisija teismo posėdyje, siekiant aiškiai parodyti, kad nagrinėjamuose fotovoltiniuose moduliuose buvo elementų, kuriuos Malaizijoje ir Taivane pagamino išimtimi besinaudojantys gamintojai, buvo iš esmės įmanoma ir netgi būtina 33 langelyje, skirtame „prekių kodui“, kartu su atitinkamu fotovoltinių modulių kodu nurodyti TARIC kodą, susijusį su išimtimi besinaudojančių Malaizijos ar Taivano gamintojų pagamintais elementais, taip pat papildomą TARIC kodą, susijusį su konkrečiu gamintoju, kaip nurodyta nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose.
59.      Antra, kai kurios kaltinamosios bendrovės teigia, kad nebuvo įmanoma pateikti ir pridėti nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose reikalaujamų deklaracijų, be kita ko, dėl to, kad Pietų Korėjos ar Vietnamo fotovoltinių modulių gamintojų papildomo TARIC kodo nebuvo. Vis dėlto skaitant atitinkamai reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 2 dalis ir reglamentų (ES) 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 2 dalis neatrodo, kad nagrinėjamu atveju buvo neįmanoma pateikti ir pridėti tokių deklaracijų. Pirma, šias deklaracijas turi pateikti sąskaitą faktūrą išrašęs „gamintojas arba siuntėjas“. Šiuo atveju atrodo, kad šis subjektas gali būti Pietų Korėjos arba Vietnamo gamintojas, kuris pagamino fotovoltinį modulį, o ne elementą pagaminęs Malaizijos ar Taivano gamintojas. Neaišku, kodėl šis subjektas negalėjo pateikti tokios deklaracijos. Antra, dėl deklaracijos turinio pažymėtina, kad, nors negalėjo būti nurodytas papildomas Pietų Korėjos ar Vietnamo gamintojo TARIC kodas – kurio nėra, nes tokie gamintojai nebuvo įtraukti į nagrinėjamus įgyvendinimo reglamentus – vietoj to galėjo ir turėjo būti nurodytas, kaip aiškiai reikalaujama, Malaizijos ar Taivano gamintojo, pagaminusio fotovoltinius elementus, iš kurių buvo sudarytas modulis, papildomas TARIC kodas (be pavadinimo ir adreso), kuriam netaikomos kovos su vengimu priemonės.
3.      Išvada dėl pirmojo prejudicinio klausimo
60.      Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose esantys terminai „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“ turi būti aiškinami taip, kad jie susiję su nagrinėjamų fotovoltinių modulių kilme. Taigi fotovoltiniai moduliai ar plokštės iš kristalinio silicio, kurie buvo surinkti Pietų Korėjoje arba Vietname su Malaizijoje ar Taivane pagamintais fotovoltiniais elementais ir vėliau importuoti į Sąjungą iš Pietų Korėjos ar Vietnamo, turi būti laikomi „siunčiamais iš Malaizijos ir Taivano“, kaip tai suprantama pagal šiuos įgyvendinimo reglamentus. Tokie fotovoltiniai moduliai ar plokštės turi būti deklaruojami kaip turintys „išsiuntimo šalį“, kaip apibrėžta Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 9 priedo C1 priedėlio II antraštinės dalies C skilties 15 langelyje, t. y. Pietų Korėją arba Vietnamą, ir turi būti nurodyti su atitinkamais prekių kodais, taikomais „iš Malaizijos arba Taivano importuotiems“ fotovoltiniams moduliams arba plokštėms.
B.      Dėl trečiojo prejudicinio klausimo
61.      Trečiuoju prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar galiojančioje komercinėje sąskaitoje faktūroje pateikta deklaracija turi atitikti tikslius terminus ir formalias sąlygas, kurių reikalaujama įgyvendinimo reglamentuose nagrinėjamoje byloje(55), ar importuotojai gali nukrypti nuo šių terminų ir formalių reikalavimų, remdamiesi kitais įrodymais, patvirtinančiais sąskaitos faktūros deklaracijos teisingumą ir autentiškumą.
62.      Šiuo klausimu iš jurisprudencijos matyti, kad nuostatos, kuriose numatytas atleidimas nuo antidempingo ir kompensacinių muitų, turi būti aiškinamos siaurai. Iš tiesų toks atleidimas nuo muitų gali būti suteiktas tik tam tikromis sąlygomis, konkrečiai numatytais atvejais, todėl tai yra įprastos antidempingo ir kompensacinių muitų sistemos išimtys(56).
63.      Taigi pagal šią jurisprudenciją atitinkamos įgyvendinimo reglamentų nuostatos, kuriose numatytos konkrečios formalios sąlygos, kad būtų galima pasinaudoti juose numatytu neapmokestinimu, turi būti aiškinamos siaurai. Iš to matyti, kad iš esmės šių formalių reikalavimų išimtys, kuriomis siekiama patvirtinti informacijos apie importuojamas prekes, kurioms taikomos išimtys, teisingumą, negali būti leidžiamos. Taigi šiose nuostatose numatytoje galiojančioje komercinėje sąskaitoje faktūroje turi būti pateikti, kiek įmanoma, visi duomenys ir visa informacija, kurią reikalaujama nurodyti pagal minėtas nuostatas. Dėl to deklaracijos, kuriose nėra nurodyta visa reikalaujama informacija, iš esmės negali būti priimtos.
64.      Vis dėlto šių nuostatų aiškinimas, pagal kurį importuotojui neleidžiama taikyti atleidimo nuo mokesčio dėl to, kad prašomuose dokumentuose nenurodyta informacija, kurios pateikti neįmanoma, nes jos nėra, mano nuomone, yra nepagrįstas ir prieštarauja proporcingumo principui. Taigi, kaip jau buvo nurodyta šios išvados 59 punkte, nagrinėjamu atveju importuotojai negalėjo pagal atitinkamas nuostatas reikalaujamoje deklaracijoje nurodyti Pietų Korėjos arba Vietnamo gamintojo papildomo TARIC kodo, nes tokio kodo nebuvo, kadangi šie gamintojai nebuvo įtraukti į nagrinėjamus įgyvendinimo reglamentus. Šiomis aplinkybėmis, mano nuomone, tai, kad minėtoje deklaracijoje nenurodytas papildomas TARIC kodas, negali lemti to, kad nepripažįstamas nagrinėjamų neapmokestinimo atvejų taikymas, nes šioje deklaracijoje pateiktų teiginių teisingumą nustato kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos, prireikus remdamosi kitais įrodymais. Šie kiti įrodymai gali būti, pavyzdžiui, sąskaitos faktūros, pagal kurias Vietnamo arba Pietų Korėjos gamintojas iš Malaizijos ar Taivano gamintojo pirko fotovoltinius elementus.
65.      Taigi, mano nuomone, į trečiąjį prejudicinį klausimą reikia atsakyti taip, kad įgyvendinimo reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 2 dalys ir įgyvendinimo reglamentų (ES) 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 2 dalys turi būti aiškinamos taip, kad jose nurodytose deklaracijose turi būti pateikti visi pagal šias nuostatas reikalaujami duomenys ir informacija, išskyrus duomenis ar informaciją, kurių faktiškai neįmanoma pateikti, nes jų nėra. Tokiu atveju nacionalinės kompetentingos institucijos, kai būtina ir tinkama, gali patikrinti, ar tenkinamos sąlygos, būtinos, kad būtų galima pasinaudoti tuose įgyvendinimo reglamentuose numatytomis išimtimis, kai taikytina, remdamosi kitais atitinkamais įrodymais.
C.      Kelios pastabos dėl pagrindinės bylos
66.      Manau, kad reikia ne tik atsakyti į prejudicinius klausimus, bet ir pateikti papildomų pastabų, kurios galėtų padėti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui išspręsti jo nagrinėjamą ginčą.
67.      Iš tiesų pagal suformuotą jurisprudenciją, vykstant nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo bendradarbiavimo procedūrai pagal SESV 267 straipsnį, Teisingumo Teismas turi pateikti nacionaliniam teismui visapusį Sąjungos teisės aiškinimą, kuris būtų naudingas priimant sprendimą to teismo nagrinėjamoje byloje, neatsižvelgiant į tai, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas apie tai užsimena savo pateiktame klausime(57).
68.      Šiuo klausimu primenu, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjama byla susijusi su baudžiamuoju procesu prieš kaltinamąsias bendroves, patrauktas atsakomybėn už šios išvados 13 punkte nurodytus veiksmus.
69.      Taigi, iš šioje išvadoje pateiktų argumentų aiškiai matyti, kad sąvokos „siunčiami iš“ (visomis kalbomis ir, be abejo, nyderlandų kalba) aiškinimas, atsižvelgiant į nagrinėjamas kovos su vengimu priemones, iš tiesų nėra toks vienareikšmis, visų pirma atsižvelgiant į terminologinį sutapimą su muitų teisės aktuose vartojama sąvoka „išsiuntimo šalis“(58). Tokia neapibrėžtumo situacija galėtų turėti įtakos ir klausimui dėl teisingo atitinkamų prekių kodų naudojimo, o kartu – ir galimų pažeidimų atveju skiriamų sankcijų dydžiui bei proporcingumui.
70.      Be abejo, kaip matyti iš suformuotos jurisprudencijos, valstybė narė turi nustatyti, kokios sankcijos (administracinės ar baudžiamosios) turi būti skiriamos už Bendrijos teisės aktų nesilaikymą. Šios sankcijos bet kuriuo atveju turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomosios(59).
71.      Taigi atsižvelgiant į aplinkybes ir konkrečius kiekvieno atvejo, kurį turi išnagrinėti, elementus prašymą pateikęs teismas, remdamasis savo teisės sistemos nuostatomis, turi nustatyti, ar galimas teisinis neapibrėžtumas dėl terminų „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“ nyderlandų kalboje gali pateisinti baudžiamosios sankcijos skyrimą pagrindinėje byloje už atitinkamus veiksmus ar galbūt gali būti laikoma tam tikra baudžiamąją atsakomybę lengvinančia aplinkybe.
72.      Vis dėlto šiuo klausimu norėčiau tik pažymėti, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, pagal teisinio saugumo principą reikalaujama, kad, pirma, teisės normos būtų aiškios ir tikslios ir, antra, jų taikymas būtų nuspėjamas teisės subjektams, visų pirma kai jos gali turėti neigiamų pasekmių. Konkrečiai kalbant, pagal minėtą principą reikalaujama, kad teisės norma leistų suinteresuotiesiems asmenims tiksliai sužinoti ja nustatytų pareigų apimtį, kad jie galėtų aiškiai žinoti savo teises ir pareigas ir imtis atitinkamų veiksmų(60).
73.      Be to, iš jurisprudencijos matyti, kad Chartijos 49 straipsnio 1 dalyje įtvirtintas teisėtumo baudžiamosiose bylose principas, kuris yra konkreti bendrojo teisinio saugumo principo išraiška, visų pirma reiškia, kad įstatyme turi būti aiškiai apibrėžtos nusikalstamos veikos ir bausmės už jas. Ši sąlyga įvykdoma, jei teisės subjektas iš atitinkamos nuostatos formuluotės ir prireikus iš teismų pateikto išaiškinimo gali žinoti, kurie veiksmai ir neveikimas užtraukia baudžiamąją atsakomybę(61).
74.      Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prireikus pagrindinėje byloje turi padaryti konkrečias išvadas, kylančias iš šių jurisprudencijoje įtvirtintų principų.
III. Išvada
75.      Atsižvelgdamas į visa tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui taip atsakyti į Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Antverpeno pirmosios instancijos teismas, Belgija) pateiktus pirmąjį ir trečiąjį prejudicinius klausimus:
įgyvendinimo reglamentuose (ES) 2016/184, 2016/185, 2017/366 ir 2017/367 vartojami terminai „siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“ turi būti aiškinami taip, kad jie susiję su nagrinėjamų fotovoltinių modulių „kilme“. Taigi fotovoltiniai moduliai ar plokštės iš kristalinio silicio, kurie buvo surinkti Pietų Korėjoje arba Vietname su Malaizijoje ar Taivane pagamintais fotovoltiniais elementais ir vėliau importuoti į Sąjungą iš Pietų Korėjos ar Vietnamo, turi būti laikomi „siunčiamais iš Malaizijos ir Taivano“, kaip tai suprantama pagal šiuos įgyvendinimo reglamentus. Šie fotovoltiniai moduliai ar plokštės turi būti deklaruojami kaip turintys „išsiuntimo šalį“, kaip apibrėžta Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 9 priedo C1 priedėlio II antraštinės dalies C skilties 15 langelyje, t. y. Pietų Korėją arba Vietnamą, ir turi būti nurodyti su atitinkamais prekių kodais, taikomais „iš Malaizijos arba Taivano importuotiems“ fotovoltiniams moduliams arba plokštėms.
Įgyvendinimo reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 2 dalys ir įgyvendinimo reglamentų (ES) 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 2 dalys turi būti aiškinamos taip, kad jose nurodytose deklaracijose turi būti nurodyti visi duomenys, kurių reikalaujama pagal šias nuostatas, išskyrus duomenis arba informaciją, kurių fiziškai neįmanoma pateikti, nes jų nėra. Tokiu atveju nacionalinės kompetentingos institucijos, kai tai būtina ir tinkama, remdamosi kitais atitinkamais įrodymais, gali patikrinti, ar įvykdytos sąlygos, būtinos siekiant pasinaudoti šiuose įgyvendinimo reglamentuose numatytomis išimtimis.
1      Originalo kalba: italų.
2      Šiuo klausimu žr. taip pat generalinio advokato G. Pitruzzella išvadą byloje Komisija / Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 1 punktas).
3      NV Jas Forwarding Worldwide (Belgium), Gerlach & Co NV, BO Baywa r. e. Solar Systems S.A.R.L., BO Bejulo, BO Memodo, BO Densys pv5, BO HelioActive Rendszerintegrátor ir BO Donauer Solar Systems.
4      2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1238/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams ir plokštelėms) nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas (OL L 325, 2013, p. 1).
5      Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1239/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas (OL L 135, 2013, p. 66).
6      2016 m. vasario 11 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/184, kuriuo galutinio kompensacinio muito, Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1239/2013 nustatyto Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams), taikymas išplečiamas importuojamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams), siunčiamiems iš Malaizijos ir Taivano ir deklaruojamiems arba nedeklaruojamiems kaip Malaizijos ir Taivano kilmės (OL L 37, 2016, p. 56).
7      2016 m. vasario 11 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/185, kuriuo galutinio antidempingo muito, Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1238/2013 nustatyto Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams), taikymas išplečiamas importuojamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams), siunčiamiems iš Malaizijos ir Taivano ir deklaruojamiems arba nedeklaruojamiems kaip Malaizijos ir Taivano kilmės (OL L 37, 2016, p. 76).
8      Žr. reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 1 dalis.
9      Žr. reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 1 dalis.
10      Konkrečiai žr. reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 2 dalis.
11      Žr. reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 4 dalis.
12      2017 m. kovo 1 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/366, kuriuo pagal Reglamento (ES) 2016/1037 18 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomi galutiniai kompensaciniai muitai ir nutraukiamas dalinės tarpinės peržiūros tyrimas pagal to paties reglamento 19 straipsnio 3 dalį (OL L 56, 2017, p. 1) (OL L 183, 2018, p. 1).
13      2017 m. kovo 1 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/367, kuriuo pagal Reglamento (ES) 2016/1036 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis antidempingo muitas ir nutraukiamas dalinės tarpinės peržiūros tyrimas pagal to paties reglamento 11 straipsnio 3 dalį (OL L 56, 2017, p. 131) (OL L 183, 2018, p. 1).
14      Žr. Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/366 783 ir 784 konstatuojamąsias dalis ir Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/367 372 ir 373 konstatuojamąsias dalis.
15      Žr. Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/366 786 konstatuojamąją dalį ir 4 straipsnio 1 dalį, taip pat Įgyvendinimo reglamento (ES) 2017/367 375 konstatuojamąją dalį ir 4 straipsnio 1 dalį.
16      Žr. įgyvendinimo reglamentų (ES) 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 3 dalis.
17      Tik dviem atvejais fotovoltiniai moduliai buvo nurodyti kaip Taivano kilmės ir iš jo siunčiami; žr. sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą 3 punktą.
18      Išskyrus du ankstesnėje išnašoje nurodytus atvejus.
19      2015 m. gruodžio 17 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2016/341, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013 papildomas tam tikrų Sąjungos muitinės kodekso nuostatų taikymo pereinamuoju laikotarpiu, kol bus įdiegtos tam tikros elektroninės sistemos, taisyklėmis ir iš dalies keičiamas Deleguotasis reglamentas (ES) 2015/2446 (OL L 69, 2016, p. 1).
20      Skiltis „Išleidimo į laisvą apyvartą, galutinio vartojimo, laikinojo įvežimo perdirbti, laikinojo įvežimo ir muitinio sandėliavimo formalumai“.
21      OCM
(2019)10202.
22      Žr. įgyvendinimo reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 5, 6, 17 ir 18 konstatuojamąsias dalis ir 1 straipsnio 1 ir 3 dalis, taip pat įgyvendinimo reglamentų (ES) 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 1 dalis.
23      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi 2021 m. gegužės 20 d. Sprendimu Renesola UK (C‑209/20, EU:C:2021:400), susijusiu su 2013 m. gruodžio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1357/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 341, 2013, p. 47). Šis klausimas šiuo metu reglamentuojamas 2015 m. liepos 28 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/2446, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013 papildomas išsamiomis taisyklėmis, kuriomis patikslinamos kai kurios Sąjungos muitinės kodekso nuostatos (OL L 343, 2015, p. 1), 32 straipsnyje.
24      Žr. šios išvados 15 dalyje minimą 15 langelį.
25      Žr., be kita ko, 2019 m. rugsėjo 12 d. Sprendimą Komisija / Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:717, 82 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija; toliau – Sprendimas Kolachi).
26      Atrodo, kad šiai pirmajai grupei priklauso versijos portugalų kalba („expedidos da Malįsia e de Taiwan“), slovakų kalba („odosielaných z Malajzie a Taiwanu“), čekų kalba („odesílaných z Malajsie a Tchaj-wanu“), bulgarų kalba („изпращан от Малайзия и Тайван“), kroatų kalba („poslanih iz Malezije i Tajvana“), estų kalba
(„Malaisiast ja Taiwanist lähetatud“), latvių kalba („kuri nosūtīti no Malaizijas un Taivānas“), lietuvių kalba („siunčiami iš Malaizijos ir Taivano“), švedų kalba („avsända från Malaysia och Taiwan“), danų kalba („afsendt tarp Malaysia og Taiwan“), vengrų kalba („Malajziában és Tajvanon feladott“), lenkų kalba („wysyłanych z Malezji i z Tajwanu“), slovėnų kalba („poslanih iz Malezije ali s Tajvana“), suomių kalba („Malesiasta ja Taiwanista lähetettyjen“) ir rumunų kalba („expediate din Malaysia și din Taiwan“).
27      Ispanų kalba „Procedentes de Malasia y Taiwán“, graikų kalba „προέλευσης Μαλαισίας και Ταϊβάν“.
28      Sprendimo Kolachi 88 punktas.
29      Pagal 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, 2016, p. 21) 11 straipsnio 2 ir 3 dalis ir 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1037 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (OL L 176, 2016, p. 55) 18 straipsnį.
30      Šiuo klausimu žr. pastabas, pateiktas generalinio advokato G. Pitruzzella išvados byloje Komisija / Kolachi Raj Industrial,
C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 37–39 punktuose, kur pateikiamos kitos nuorodos į jurisprudenciją.
31      Iš tiesų kovai su vengimu skirti teisės aktai, susiję su subsidijomis, kaip antai antidempingo srityje taikoma kovos su vengimu tvarka, taip pat nėra pagrįsti PPO taisyklėmis (pagal analogiją žr. ankstesnėje išnašoje nurodytas generalinio advokato G. Pitruzzella pastabas).
32      Muitų teisės aktai yra susiję su kompetencija muitų sąjungos srityje, nurodyta SESV 3 straipsnio 1 dalies a punkte, o antidempingo ir antisubsidiniai teisės aktai yra susiję su kompetencija bendrosios prekybos politikos srityje, nurodyta SESV 3 straipsnio 1 dalies e punkte.
33      Antidempingo ir antisubsidinės nuostatos grindžiamos kompetencija bendros prekybos politikos srityje (SESV 207 straipsnio 2 dalis), o muitų teisė taip pat grindžiama kompetencija muitų sąjungos ir bendradarbiavimo srityse (visų pirma SESV 33 straipsnis) ir vidaus rinkos srityje (SESV 114 straipsnis).
34      Šiuo klausimu žr. 2021 m. liepos 15 d. Sprendimą Profit Europe ir Gosselin Forwarding Services (C‑362/20, EU:C:2021:612, 67 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija), taip pat generalinio advokato G. Hogan išvadą byloje Jebsen & Jessen (C‑543/19, EU:C:2020:555, 43 ir 52 punktai).
35      Šiuo klausimu žr. 2014 m. vasario 27 d. Sprendimą Greencarrier Freight Services Latvia (C‑571/12, EU:C:2014:102, 32 punktas).
36      Šiuo klausimu žr. 1999 m. lapkričio 11 d. Sprendimą Söhl & Söhlke (C‑48/98, EU:C:1999:548, 48 punktas).
37      Šiuo klausimu žr. 2021 m. liepos 15 d. Sprendimą Profit Europe ir Gosselin Forwarding Services (C‑362/20, EU:C:2021:612, 68 punktas).
38      2019 m. gegužės 22 d. Sprendimas Krohn & Schröder (C‑226/18, EU:C:2019:440, 33 punktas).
39      Antidempingo teisės sąvokų savarankiškumas ir atskirtis nuo muitų teisės sąvokų buvo pabrėžti Sprendimo
Kolachi 90 punkte. Šiuo klausimu žr. taip pat generalinio advokato G. Pitruzzella išvadą byloje Komisija / Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 81 punktas).
40      Šiuo klausimu žr. Sprendimo Kolachi 96 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją.
41      Generalinio advokato G. Pitruzzella išvada byloje Komisija / Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 40 punktas).
42      Žr. 2024 m. gruodžio 4 d. Sprendimą PGTEX Morocco / Komisija (T‑246/22, EU:T:2024:880, 42 punktas).
43      Šiuo klausimu žr. Sprendimo Kolachi 102, 103 ir 104 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją.
44      Gamintojai, kuriems taikoma išimtis, išvardyti įgyvendinimo reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 1 dalyse ir įgyvendinimo reglamentų (ES) 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 1 dalyse.
45      Šiuo klausimu žr. 2021 m. gegužės 20 d. Sprendimą Renesola UK (C‑209/20, EU:C:2021:400, 43 ir 50 punktai).
46      Žr. Sprendimo Kolachi 90 punktą.
47      Generalinio advokato G. Pitruzzella išvada byloje Komisija / Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:303, 81 punktas).
48      Šiuo klausimu žr. Sprendimo Kolachi 91 ir 97 punktus.
49      Šiuo klausimu žr. 2024 m. rugsėjo 5 d. Sprendimą W. GmbH (C‑67/23, EU:C:2024:680, 74 punktas).
50      Šiuo klausimu žr. Sprendimo Kolachi 92 ir 97 punktus.
51      Šios bendrovės remiasi, pirma, 2024 m. rugsėjo 5 d. Sprendimu W. GmbH (C‑67/23, EU:C:2024:680), kuris vis dėlto visiškai skiriasi nuo prekybos apsaugos priemonių, t. y. ribojamųjų priemonių nustatymo atsižvelgiant į Birmos (Mianmaro) karinio režimo vykdomus šiurkščius ir pakartotinius žmogaus teisių pažeidimus. Antra, minėtos bendrovės nurodo 2017 m. birželio 26 d. Bendrojo Teismo nutartį Megasol Energie / Komisija (T‑152/16, EU:T:2017:446), kurioje Bendrasis Teismas vis dėlto tiesiog konstatavo, kad ieškovas neturi teisės pateikti ieškinio.
52      Anglų kalba nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose vartojami terminai „consigned from Malaysia and Taiwan“, o 15 langelis pavadintas „dispatch“. Ginčijamuose įgyvendinimo reglamentuose italų kalba vartojami žodžiai „provenienti dalla Malaysia e Taiwan“, o 15 langelis pavadintas „paese di spedizione“.
53      Prancūzų kalba nagrinėjamuose įgyvendinimo reglamentuose vartojami terminai „expediés de Malaisie et
Taiwan“, o 15 langelis pavadintas „pays d’expedition“. Ginčijamuose įgyvendinimo reglamentuose nyderlandų kalba vartojami žodžiai „verzonden uit Maleisië en Taiwan“, o 15 langelis pavadintas „Land van verzending“.
54      Žr. sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą 27 punktą.
55      Žr. įgyvendinimo reglamentų (ES) 2016/184 ir 2016/185 1 straipsnio 2 dalis ir įgyvendinimo reglamentų (ES) 2017/366 ir 2017/367 4 straipsnio 2 dalis.
56      2019 m. gegužės 22 d. Sprendimas Krohn & Schröder (C‑226/18, EU:C:2019:440, 46 punktas).
57      2023 m. lapkričio 9 d. Sprendimas Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky (Grąžinimo direktyvos taikymo sritis) (C‑257/22, EU:C:2023:852, 31 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
58      Visų pirma minėtas 15 langelis, nurodytas Deleguotojo reglamento (ES) 2016/341 9 priedo C1 priedėlio II antraštinės dalies C skiltyje.
59      1995 m. spalio 26 d. Sprendimas Siesse (C‑36/94, EU:C:1995:351, 20 ir 24 punktai).
60      Šiuo klausimu žr., be kita ko, 2026 m. sausio 22 d. Sprendimą AK Dlhopolec ir kt. (C‑590/24, EU:C:2026:41, 73 punktas), 2026 m. sausio 29 d. Sprendimą Keladis I ir Keladis II (C‑72/24 ir C‑73/24, EU:C:2026:51, 163 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija); 2025 m. balandžio 30 d. Sprendimą Alenopik (C‑745/23, EU:C:2025:294, 31 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
61      Šiuo klausimu žr. 2026 m. sausio 22 d. Sprendimą AK Dlhopolec ir kt. (C‑590/24, EU:C:2026:41, 74 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).