62005CC0273
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
ELEANOR SHARPSTON
esitatud 14. detsembril 2006 (
1
)
Kohtuasi C-273/05 P
Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
versus
Celltech R&D Ltd
„Apellatsioonkaebus — Ühenduse kaubamärk — Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punktid b ja c — Sõnamärgi CELLTECH taotlus — Absoluutsed keeldumispõhjused — Eristusvõime puudumine — Kirjeldav iseloom”
1.
Käesoleva apellatsioonkaebuse esitas Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (edaspidi ka „ühtlustamisamet”) Esimese Astme Kohtu 14. aprilli 2005. aasta otsuse peale kohtuasjas T-260/03: Celltech vs. Siseturu Ühtlustamise Amet, (
2
) millega tühistati Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja (edaspidi „apellatsioonikoda”) otsus. Apellatsioonkaebus käsitleb eelkõige mõistete „eristusvõime” ja „kirjeldavus” õiget tõlgendamist ja kohaldamist nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 (
3
) ühenduse kaubamärgi kohta (edaspidi „määrus”) artikli 7 lõike 1 punktide b ja c tähenduses.
Määrus
2.
Määruse artikli 7 lõikes 1 on loetletud kaubamärgi registreerimisest keeldumise nn absoluutsed põhjused. Absoluutsed keeldumispõhjused välistavad registreerimise automaatselt vastandina suhtelistele keeldumispõhjustele (näiteks taotletava ja olemasoleva kaubamärgi sarnasus), mis sõltuvalt asjaoludest võivad kaubamärgi registreerimise välistada või mitte.
3.
Sellega seoses sätestab artikli 7 lõige 1:
„Ei registreerita:
[…]
b)
kaubamärke, millel puudub eristusvõime;
c)
kaubamärke, mis koosnevad ainult sellistest märkidest või tähistest, mis tähistavad kaubanduses sorti, kvaliteeti, kvantiteeti, otstarvet, väärtust, geograafilist päritolu või kaupade tootmise või teenuste pakkumise aega või muid kauba või teenuse omadusi;”
4.
Artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse kuuluvaid märke või tähiseid nimetan edaspidi „kirjeldavateks”.
5.
Määruse artikli 7 lõike 1 punktide b ja c tõlgendamisel tuleb arvesse võtta ka Euroopa Kohtu praktikat, mis käsitleb kaubamärgidirektiivi (
4
) artikli 3 lõike 1 punktide b ja c tõlgendamist, mille sõnastus on [määrusega] identne.
6.
Määruse artikkel 73 sätestab, et [Siseturu Ühtlustamise] Ameti otsustes „märgitakse põhjused, millel need rajanevad”.
Käesoleva kohtuasja taust
7.
Celltech R&D Ltd (edaspidi „kaubamärgi taotleja” või „taotleja”) esitas 2000. aasta juunis sõnamärgi CELLTECH ühenduse kaubamärgina registreerimise taotluse. Kaubamärgi registreerimist taotleti i) farmaatsia-, veterinaaria- ja hügieenitarvetele, -segudele ja -ainetele, mis kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassi 5, ii) kirurgiaseadmetele ja -riistadele, meditsiiniseadmetele ja -riistadele, hambaraviseadmetele ja -riistadele, veterinaariaseadmetele ja -riistadele, mis kuuluvad klassi 10, ja iii) bioloogia-, meditsiini- ja keemiaalastele uurimus-, arendus- ja nõustamisteenustele, mis kuuluvad klassi 42.
8.
Ühtlustamisameti kontrollija jättis 2002. aasta juunis registreerimistaotluse rahuldamata, tuginedes määruse artikli 7 lõike 1 punktidele b ja c. Ta leidis, et asjaomane tähis koosneb kahe sõna „cell” (rakk) ja „tech” (lühend sõnast tehniline või tehnoloogia) grammatiliselt õigest liitmisest. Seetõttu leidis ta, et taotletav kaubamärk ei suuda nende toodete ja teenuste päritolu, mille jaoks registreerimist taotleti, näidata, kuna kõik need tooted ja teenused kuuluvad rakutehnoloogia valdkonda.
9.
Apellatsioonikoda jättis 2003. aasta mais taotleja kaebuse rahuldamata. Ta leidis, et „asjaomane avalikkus tajub sõna CELLTECH vahetult ja üheselt mõistetava sõnana, mis tähistab rakutehnoloogia valdkonda kuuluvaid tegevusi ning nende tegevuste raames kasutatavaid või nende tulemiks olevaid kaupu, seadmeid ja materjali”. Järelikult ei olnud kaupade ja kaubamärgi vaheline seos piisavalt kaudne, et anda kaubamärgile kas või minimaalne eristusvõime, mida nõuab määruse artikli 7 lõike 1 punkt b. Apellatsioonikoda lisas, et kuna artikli 7 lõike 1 punkt b välistab kaubamärgi registreerimise, ei ole vaja kaaluda, kas artikli 7 lõike 1 punkt c on samuti kohaldatav.
10.
Kaubamärgi taotleja kaebas kõnealuse otsuse (edaspidi „vaidlustatud otsus”) Esimese Astme Kohtusse edasi. Ta esitas „vaid ühe väite, milles viitab määruse artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumisele”. (
5
)
Esimese Astme Kohtu otsus
11.
Esimese Astme Kohus võttis hagiavalduse vastu.
12.
Kuna kohtuotsuse asjaomaseid lõike on allpool terviklikult tsiteeritud, esitan siinkohal üksnes ülevaate.
13.
Esiteks tegi Esimese Astme Kohus kokkuvõtte Euroopa Kohtu ja Esimese Astme Kohtu praktikast, mis käsitleb kaubamärgi põhifunktsiooni ja määruse artikli 7 lõikes 1 loetletud registreerimisest keeldumise erinevate põhjuste õiget tõlgendamist. (
6
) Eelkõige märkis kohus, et sõnamärgil, mis kirjeldab kaupade või teenuste omadusi artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses, puudub seetõttu tingimata ka eristusvõime nende samade kaupade või teenuste suhtes sama määruse artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses. (
7
)
14.
Seejärel esitas Esimese Astme Kohus kokkuvõtte vaidlustatud otsuse punktidest 10–12, jõudes järeldusele, et apellatsioonikoda „leidis […] sisuliselt, et tähisel CELLTECH puudub eristusvõime määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses, kuna asjaomane avalikkus tajub seda kui asjaomaste toodete ja teenuste liiki kirjeldavat terminit.” (
8
) Seetõttu leidis ta, et tuleb hinnata, kas apellatsioonikoda oli tõendanud, et tähis on asjaomaseid kaupu ja teenuseid kirjeldav. Jaatava vastuse korral tuleb vaidlustatud otsust kinnitada kohtupraktikaga (
9
), mille kohaselt igasugusel kirjeldaval tähisel eristusvõime puudub. Eitava vastuse korral tuleb kooskõlas kohtuotsusega SAT.1 (
10
) kindlaks teha, kas apellatsioonikoda tõi välja ka teisi argumente, et järeldada, et taotletaval tähisel eristusvõime puudub. (
11
)
15.
Seega käsitles Esimese Astme Kohus esmalt küsimust, kas apellatsioonikoda on tõendanud, et kaubamärk on kirjeldav. Ta kinnitas apellatsioonikoja seisukohta, (
12
) et asjaomane avalikkus koosneb nii meditsiinivaldkonna erialaspetsialistidest, kes oma emakeelest olenemata tunnevad vastava ainevaldkonna ingliskeelseid teaduslikke termineid, kui ka keskmisest tarbijast. (
13
) Pärast vaidlustatud otsuse läbivaatamist leidis Esimese Astme Kohus, et apellatsioonikoda ei ole tõendanud, et tähis on asjaomaseid kaupu ja teenuseid kirjeldav. (
14
)
16.
Seejärel uuris Esimese Astme Kohus, kas apellatsioonikoda tugines muudele argumentidele, mis näitavad, et asjaomasel tähisel puudub eristusvõime. Ta leidis, et apellatsioonikoda ei tõendanud, et asjaomane tähis tervikuna ei võimalda asjaomasel avalikkusel eristada taotleja kaupu ja teenuseid teist päritolu kaupadest ja teenustest. (
15
)
17.
Seetõttu leidis Esimese Astme Kohus, et apellatsioonikoda ei tõendanud, et kaubamärki ei saa registreerida, kuna see on kirjeldav ja seega on registreerimine määruse artikli 7 lõike 1 punkt c alusel keelatud. Kuna apellatsioonikoda ei esitanud muid põhjuseid, miks tema arvates puudus sellel kaubamärgil eristusvõime artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses, eksis ta, leides, et kaubamärki ei saa registreerida artikli 7 lõike 1 punktis b sätestatud põhjustel. Seetõttu tühistas Esimese Astme Kohus vaidlustatud otsuse. (
16
)
18.
Ühtlustamisamet kaebas Esimese Astme Kohtu otsuse viiel põhjendusel edasi, väites, et kõnealune kohtuotsus „rikub […] artikli 7 lõike 1 punkte b ja c ning selles on rikutud põhjendamiskohustust.”
Apellatsioonkaebuse vastuvõetavus
19.
Kaubamärgi taotleja väidab, et apellatsioonkaebus on vastuvõetamatu osas, milles see käsitleb määruse artikli 7 lõike 1 punkti c. Tema sõnul ei teinud apellatsioonikoda otsust kõnealuse sätte kohta, vaid lükkas tähise CELLTECH tagasi ainult määruse artikli 7 lõike 1 punktile b tuginedes. Lisaks ei märkinud ühtlustamisamet Esimese Astme Kohtus, et kaubamärki ei saa registreerida artikli 7 lõike 1 punkti c alusel; otse vastupidi, ta väitis, et CELLTECH-il „puudub seetõttu kaupade või teenuste suhtes eristusvõime ja seda ei saa registreerida artikli 7 lõike 1 punkti b kohaselt”. (
17
) Ühtlustamisameti apellatsioonkaebus tugineb aga peaaegu tervikuna artikli 7 lõike 1 punktile c.
20.
Kohtuistungil arendas taotleja advokaat kõnelaust väidet edasi. Ta viitas Euroopa Kohtu praktikale, mille kohaselt on kõik artikli 7 lõikes 1 loetletud keeldumispõhjused üksteisest sõltumatud ja nõuavad eraldi uurimist, (
18
) artikli 7 lõike 1 punktides b–d sätestatud keeldumispõhjused on selgelt kattuvad (
19
) ja sõnamärgil, mis kirjeldab toodete või teenuste omadusi artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses, puudub seetõttu tingimata ka eristusvõime nende samade toodete või teenuste suhtes artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses. (
20
) Sellele, et artikli 7 lõike 1 punkte b ja c on vaja rangelt eristada, juhiti kõige selgemalt tähelepanu kohtuotsuses BioID, (
21
) millega Euroopa Kohus tühistas Esimese Astme Kohtu otsuse seetõttu, et viimane ei olnud pööranud piisavalt tähelepanu kõnealuste sätete eristamisele.
21.
Taotleja advokaat rõhutas, et Esimese Astme Kohtu otsus käesolevas kohtuasjas tehti 14. aprillil 2005 ja Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas BioID 15. septembril 2005. Ta väitis, et „pole kahtlust, et kui käesolev apellatsioonkaebus oleks [Esimese Astme Kohtus] arutlusel praegu, keskenduks [kõnealune kohus] artikli 7 lõike 1 punktile b ja ei käsitleks artikli 7 lõike 1 punkti c üldse; ta ütleks, et „asume uurima artikli 7 lõike 1 punktile b tuginevat vastuväidet, kuna artikli 7 lõike 1 punkti c kohaselt ei saa kaubamärgi registreerimisele vastuväidet esitada””.
22.
Kõnealune väide ei ole minu arvates veenev ja üldiselt ei ole ma veendunud, et apellatsioonkaebus ei ole vastuvõetav.
23.
Mulle tundub, et kohtuasjas BioID kohaldas Euroopa Kohus lihtsalt neid põhimõtteid, mis ta oli sätestanud täpselt aasta tagasi kohtuotsuses SAT.1 (
22
). Mõlemal juhul tühistas Euroopa Kohus Esimese Astme Kohtu otsuse põhjendusel, et viimane oli artikli 7 lõike 1 punkti b tõlgendamisel viidanud tingimusele (kaubamärke, mida asjaomaste kaupade või teenuste tähistamiseks kaubanduses tavaliselt kasutatakse, ei saa registreerida), mis on asjakohane artikli 7 lõike 1 punkti c puhul (
23
). Seetõttu leian, et kuupäevad, mil Euroopa Kohus tegi otsuse kohtuasjas BioID ja Esimese Astme Kohus otsuse käesolevas kohtuasjas, ei ole üldse olulised.
24.
Konkreetsemalt tühistas Euroopa Kohus Esimese Astme Kohtu otsuse kohtuasjas BioID seetõttu, et viimane tugines otsuses, et taotletav kaubamärk kuulub artikli 7 lõike 1 punkti b kohaldamisalasse, eelkõige asjaolule, et tõenäoliselt on see kaubamärk kaubanduses tavaliselt kasutatav. Euroopa Kohus otsustas, et kõnealune tingimus, kuigi artikli 7 lõike 1 punkti c puhul asjakohane, ei ole artikli 7 lõike 1 punkti b tõlgendamise mõõdupuu. (
24
) Käesolevas kohtuasjas aga ei ole apellatsioonikoda kaubanduses tavaliselt kasutamise tingimusele tuginenud.
25.
Minu arvates on palju olulisem asjaolu, et Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas SAT.1 tehti pärast vaidlustatud otsust, kuid enne Esimese Astme Kohtu otsust käesolevas kohtuasjas. Esimese Astme Kohus tugines vaidlustatud otsuse läbivaatamisel Euroopa Kohtu otsusele kohtuasjas SAT.1. Selles kohtuotsuses sedastas Euroopa Kohus, et kui ühtlustamisamet otsustab, et kaubamärgil, mis ei ole artikli 7 lõike 1 punktiga c vastuolus (ta ei ole ainult kirjeldav), puudub siiski eristusvõime artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses, peab ta viimast seisukohta põhjendama. (
25
)
26.
Kõnealust arvamust kohaldades asus Esimese Astme Kohus käesolevas kohtuasjas seisukohale, et sisuliselt leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuses seda, et tähisel CELLTECH puudub eristusvõime artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses, kuna asjaomane avalikkus tajuks seda kui asjaomaste toodete ja teenuste liiki kirjeldavat terminit. (
26
) Seetõttu leidis Esimese Astme Kohus, et esmalt tuleb uurida, kas apellatsioonikoda tõendas, et tähis on kõnealuseid kaupu ja teenuseid kirjeldav. (
27
)
27.
Vaidlustatud otsus põhineb apellatsioonikoja seisukohal, et asjaomased tarbijad tajuvad tähist esmalt ja eelkõige sellega tähistatavate kauba- ja teenuseliikide näitajana (st lihtsalt kirjeldavana). (
28
) Sellest tulenevalt leidis apellatsioonikoda, et kaubamärki ei saa artikli 7 lõike 1 punkti b alusel registreerida. Samamoodi oleks ta võinud (ja võib-olla pigem pidanud) leidma, et kaubamärki ei saa registreerida artikli 7 lõike 1 punkti c alusel. (
29
) Nagu taotleja advokaat kohtuistungil tunnistas, oleks Esimese Astme Kohus võinud antud olukorras hoiduda artikli 7 lõike 1 punkti c arutamisest. Siiski käsitlesid nii apellatsioonikoda kui ka kontrollija ainult kirjeldavust. Võttes arvesse kohtupraktikat, mille kohaselt sõnamärgil, mis kirjeldab kaupade või teenuste omadusi artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses, puudub seetõttu tingimata ka eristusvõime nende samade kaupade või teenuste suhtes artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses, (
30
) ei tundu asjaolu, et Esimese Astme Kohus tõepoolest keskendus artikli 7 lõike 1 punktile c, ebaloogiline või asjakohatu. Isegi kui asuda seisukohale, et Esimese Astme Kohus ei oleks pidanud nii tegema, seaks see kahtluse alla pigem kohtuotsuse õigsuse – mida taotleja kindlasti teha ei soovi – kui selle peale esitatud apellatsioonkaebuse vastuvõetavuse.
28.
Tegelikult analüüsis Esimese Astme Kohus oma otsuse punktides 27–40 apellatsioonikoja järeldust, et tähis CELLTECH on kirjeldav. Ta sedastas kohtuotsuse punktis 41, et „apellatsioonikoda ei ole tõendanud, et sõnaline tähis CELLTECH on neid kaupu ja teenuseid kirjeldav, mille kohta registreerimistaotlus esitati.” Samas pühendas Esimese Astme Kohus selle analüüsimisele, „kas apellatsioonikoda tugines vaidlustatud otsuses muudele argumentidele asjaomase sõnalise tähise eristusvõime puudumise kohta” (artikli 7 lõike 1 punkt b), (
31
) ainult kaks punkti (43 ja 44). Kohtuotsuse punktis 45 esitatakse Esimese Astme Kohtu üldine järeldus, et „apellatsioonikoda ei tõendanud taotletava kaubamärgi vastuolu […] artikli 7 lõike 1 punktiga c.”
29.
Seetõttu ei ole minu arvates õige tunnistada apellatsioonkaebus vastuvõetamatuks seetõttu, et see keskendub küsimusele, kas Esimese Astme Kohus analüüsis kirjeldavust õigesti. Seda tehes jäetakse ühtlustamisamet ilma võimalusest vaidlustada kohtuotsus selle aluseks olevatel põhjendustel.
30.
Seetõttu olen seisukohal, et apellatsioonkaebus on vastuvõetav.
Apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitatud väited
31.
Ühtlustamisamet esitab apellatsioonkaebuse põhjenduseks viis konkreetset väidet. Neid on mugavam käsitleda viidates kohtuotsuse nendega seotud punktide järjestusele.
Esimese Astme Kohtu otsuse punktid 35–37: esimene ja (osaliselt) teine väide
32.
Esimene väide puudutab Esimese Astme Kohtu otsuse punkte 36 ja 37 ning teine väide punkti 35. On ilmne, et punktid 35–37 kujutavad koos endast terviklikku väidete kogumit. Nende eraldamine oleks kunstlik. Seetõttu käsitlen esimest ja teist väidet (
32
) koos.
33.
Kuna punktid 35–37 järgnevad punktidele 32–34 ja punktis 34 viidatakse vaidlustatud otsuse punktile 12, on asjakohane alustada sellest apellatsioonikoja põhjenduste punktist:
„Apellatsioonikoda on arvamusel, et asjaomane avalikkus peab süntagmat CELLTECH vahetult ja üheselt mõistetavalt sõnaks, mis tähistab rakutehnoloogia valdkonda kuuluvaid tegevusi ning nende tegevuste raames kasutatavaid või nende tulemiks olevaid kaupu, seadmeid ja materjali. Apellatsioonikoda leiab, et järelikult ei ole kaupade ja kaubamärgi vaheline seos piisavalt kaudne, et anda kaubamärgile kas või minimaalne eristusvõime, mis on [määruse] artikli 7 lõike 1 punkti b alusel nõutav.”
34.
Esimese Astme Kohtu otsuse punktides 32–37 on sedastatud:
„32.
[…] CELLTECH koosneb kahest inglise keele nimisõnast, millest teine esineb lühendi kujul. Sõna „cell” viitab vaieldamatult bioloogia valdkonnas kõige väiksemale organismi osale, mis on võimeline iseseisvalt toimima. Samuti on sõna „tech” tavapärane lühend sõnast „technology” (tehnoloogia) ja ei välju seega lühendina inglise keele sõnaõpetuse reeglitest (vt selles tähenduses kohtuotsus SAT.1, punkt 31).
33.
Seega tuleb sedastada, et vähemalt üks sõnalise tähise CELLTECH tähendus on „cell technology” (rakutehnoloogia).
34.
Mis aga puutub seosesse sõnalise tähise CELLTECH ja asjaomaste kaupade ja teenuste vahel, siis leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 12, et see termin tähistab rakutehnoloogia valdkonda kuuluvaid tegevusi ning nende tegevuste raames kasutatavaid või nende tulemiks olevaid kaupu, seadmeid ja materjali.
35.
Seega tuleb hinnata, kas apellatsioonikoda on tõendanud, et sõnaline tähis CELLTECH, tähenduses „cell technology”, kirjeldas asjaomaseid farmaatsiavaldkonna kaupu ja teenuseid.
36.
Sellega seoses tuleb märkida, et apellatsioonikoda ega ka ühtlustamisamet ei ole välja toonud rakutehnoloogia teaduslikku tähendust. Tegelikult esitas ühtlustamisamet üksnes kostja vastuse lisas inglise keele sõnaraamatust Collins English Dictionary väljavõtte, milles esitatakse terminite cell ja tech määratlused.
37.
Ei apellatsioonikoda ega ka ühtlustamisamet selgitanud, kuidas annavad need terminid edasi teavet registreerimistaotluses märgitud kaupade ja teenuste otstarbe ja olemuse kohta, eelkõige viisi kohta, kuidas neid kaupu ja teenuseid rakutehnoloogias kasutatakse või kuidas need sellest tulenevad.”
Teine väide (punkt 35)
35.
Teises apellatsioonkaebuse põhjenduseks esitatud väites väidab ühtlustamisamet, et uurides, kas sõna CELLTECH koosneb ainult sellistest märkidest või tähistest, mis võivad tähistada asjaomase kauba või teenuse omadusi, tegi Esimese Astme Kohus vea, kui ta eiras terminite „cell” ja „tech” tähendusi. Selle asemel keskendus Esimese Astme Kohus ainult tähise CELLTECH või üldtermini „cell technology” (rakutehnoloogia) tähendusele. Seda tehes tegi ta vea, eirates põhimõtet, et liitsõna, mis on moodustatud asjaomaseid kaupu või teenuseid kirjeldavatest sõnadest, ilma et loodaks ebaharilikke süntaktilisi või semantilisi variatsioone, on määruse artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses ikkagi kõnealuseid omadusi kirjeldav.
36.
Kaubamärk CELLTECH koosneb ingliskeelsest kirjeldavast sõnast („cell”) ja teise kirjeldava sõna tavapärasest ingliskeelsest lühendist („tech”).
37.
On selge, et kui sõnalist tähist, mis koosneb osade liitmise tulemusel saadud uudiskeelendist, tuleb käsitleda kirjeldavana määruse artikli 7 lõike 1 punkti c (mis on identne direktiivi artikli 3 lõike 1 punktiga c (
33
)) tähenduses, ei piisa, kui selle iga osa on kirjeldav; sõna ise peab olema kirjeldav. (
34
)
38.
Üldjuhul jääb kaupade või teenuste omadusi kirjeldavate osade lihtne kombinatsioon kui selline eelnimetatud sätete tähenduses asjaomaseid omadusi kirjeldavaks, isegi kui ühendamise tulemusel tekib uudiskeelend. Selliste osade lihtne ühendamine, ilma et loodaks ebaharilikke, täpsemalt süntaktilisi või semantilisi variatsioone, moodustab kaubamärgi, mis koosneb üksnes märkidest või tähistest, mis võivad kaubanduses tähistada nimetatud kaupade või teenuste omadusi. (
35
)
39.
Euroopa Kohus on siiski selgitanud, et kui selline kombinatsioon loob mulje, mis on piisavalt erinev üksikute osade lihtsa ühendamise tulemusel saadud muljest, st kui esineb märgatav erinevus uudiskeelendi ja seda moodustavate osade kogumi vahel, ei ole tulemus õigusaktide tähenduses kirjeldav. (
36
)
40.
Seega on selge, et otsustav on kaubamärgi loodav üldmulje. See ei ole üllatav. Nagu Euroopa Kohus sedastas esimeses kaubamärgidirektiivi käsitlevas kohtuotsuses (milles hinnati sarnaste kaubamärkide „segiajamise tõenäosust” direktiivi artikli 4 lõike 1 punkti b tähenduses, kuid mida sellele vaatamata peetakse üldisemalt kohaldatavaks (
37
)), „[tajub keskmine] tarbija kaubamärki tervikuna ega asu selle erinevaid üksikasju uurima.” (
38
)
41.
Seetõttu nõustun kaubamärgi taotlejaga, et Esimese Astme Kohtul oli õigus, kui ta uuris, kas tähis CELLTECH tervikuna on kirjeldav.
42.
Seetõttu lükkaksin apellatsioonkaebuse teise väite tagasi osas, mis on seotud Esimese Astme Kohtu otsuse punktiga 35.
Esimene väide: punktid 36 ja 37
43.
Esimeses väites väidab ühtlustamisamet, et kuigi Esimese Astme Kohus tunnistas, et „vähemalt üks sõnamärgi CELLTECH tähendus on „cell technology” (rakutehnoloogia)”, (
39
) rikkus ta õigusnormi, nõudes, et kui apellatsioonikoda keeldub kaubamärgi CELLTECH registreerimisest põhjendusel, et see on kirjeldav, peab ta selgitama „mõiste „rakutehnoloogia” teaduslikku tähendust” (punkt 36) ja eelkõige seda „kuidas need terminid annavad edasi teavet registreerimistaotluses märgitud kaupade ja teenuste otstarbe ja olemuse kohta, eelkõige viisi kohta, kuidas neid kaupu ja teenuseid rakutehnoloogias kasutatakse või kuidas need sellest tulenevad” (punkt 37).
44.
Ühtlustamisamet möönab, et artikli 7 lõike 1 punkti c alusel registreerimisest keeldumist tuleb piisavalt põhjendada, mitte piirduda väitega, et mõiste on kirjeldav. Ta arvab, et ei ole siiski kohustatud esitama teaduslikku selgitust.
45.
Kaubamärgi taotleja väidab, et ei ole ebaharilik nõuda, et apellatsioonikoda selgitaks mõiste „rakutehnoloogia” tähendust enne kavandatud kaubamärgi tagasilükkamist põhjendusel, et kaubamärk on kirjeldav. Kui väidetakse, et mõiste on kirjeldav, tuleb selgitada, mida ta kirjeldab. Taotleja nõustub, et ühtlustamisamet ei pea tähendust alati tõendama. Kui aga leitakse, et liitsõna on kirjeldav (mis välistab selle registreerimise vastavalt artikli 7 lõike 1 punktile c) ja tegemist ei ole tavapärase kirjeldusega, tuleks esitada mõned tõendid selle kohta, kuidas sõna kirjeldavalt kasutatakse.
46.
Minu arvates on selge, et Esimese Astme Kohus otsustas kohtuotsuse punktis 37 vaidlustatud otsuse punkti 12 üle.
47.
Selleks et teha kindlaks, kas Esimese Astme Kohus eksis, kui ta kritiseeris apellatsioonikoda ja ühtlustamisametit selle pärast, et nad jätsid selgitamata, milline on „mõiste „rakutehnoloogia” teaduslik tähendus” ja „kuidas need terminid annavad edasi teavet […] viisi kohta, kuidas [asjaomaseid] kaupu ja teenuseid rakutehnoloogias kasutatakse või kuidas need sellest tulenevad”, on vaja uurida, millises ulatuses on kaubamärgiamet kohustatud kaubamärgi registreerimise taotluse rahuldamata jätmist põhjendama.
48.
Määruse artikli 73 kohaselt tuleb ühtlustamisameti otsustes märkida põhjused, millel need rajanevad. Euroopa Kohus on leidnud, et kõnealuse kohustuse ulatus on sama EÜ artiklist 253 tuleneva kohustuse ulatusega. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peavad EÜ asutamislepingu artikli 253 kohastest põhjendustest selgelt ja üheselt selguma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel mõista võetud meetme põhjuseid ja pädeval kohtuasutusel teostada kontrolli. Ei ole nõutud, et põhjendus täpsustaks kõiki asjakohaseid faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, kuna otsuse põhjenduse vastavust EÜ artikli 253 nõuetele tuleb hinnata mitte ainult selle sõnastust, vaid ka konteksti ja asjaomase valdkonna õiguslikku regulatsiooni silmas pidades. (
40
)
49.
Kõnealuseid põhimõtteid kohaldades on Euroopa Kohus leidnud, et ühtlustamisamet peab kaubamärgi registreerimisest keeldumise otsust „täielikult ja täpselt põhjendama”. (
41
) Esimese Astme Kohus möönab, et sellise otsuse põhjendus ei pea siiski olema pikk, kui see võimaldab taotlejal aru saada põhjustest, miks tema registreerimistaotlus jäeti rahuldamata, ja otsuse edukalt vaidlustada. (
42
)
50.
Kõnealune tingimus on sätestatud ka kohtupraktikas, mille kohaselt peaks olema võimalik kohtulikult läbi vaadata iga otsus, millega riiklik kaubamärgiamet keeldub ühenduse õigusega tunnustatud õigust andmast. Kuna tõhus kohtulik läbivaatamine peab hõlmama vaidlustatud otsuse põhjenduste õiguspärasuse kontrolli, peab riiklik kaubamärgiamet kaubamärgi registreerimisest keeldumise otsust põhjendama. Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale, mida Euroopa Kohus on kohaldanud ka kaubamärkide valdkonnas, peab põhjendusest selgelt ja ühemõtteliselt selguma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel mõista võetud meetme põhjuseid ja pädeval kohtuasutusel teostada kontrolli. (
43
)
51.
Juhul kui kavandatud kaubamärk ei koosne ainult omaduste ühemõttelisest kirjeldusest vastavalt määruse artikli 7 lõike 1 punktis c sätestatule ega ole seega iseenesest kirjeldav, ei piisa kõnealuse tingimuse täitmiseks üksnes ühtlustamisameti märkusest, et kaubamärk on kirjeldav. Seetõttu tühistas Euroopa Kohus kohtuasjas SAT.1 ühtlustamisameti otsuse, tuues muu hulgas põhjuseks, et ühtlustamisamet „piirdus […] vaidlustatud otsuses sedastamisega, et elemendid „SAT” ja „2” on kirjeldavad ning tavaliselt meediaalaste teenuste sektoris kasutatavad, märkimata, kuidas ei ole sõnamärgiga „SAT” tervikuna võimalik hageja teenuseid teiste ettevõtjate omadest eristada”. (
44
)
52.
Ma leian, et täitmaks kaubamärgi registreerimisest keeldumise põhjendamise kohustust peaks ühtlustamisamet esitama kokkuvõtliku ülevaate sellest, kuidas saab tema aru mõistest, mille registreerimist taotletakse. Käesolevas kohtuasjas pani Esimese Astme Kohus ühtlustamisametile tunduvalt suurema kohustuse, nõudes, et juhul kui apellatsioonikoda keeldub kaubamärgi CELLTECH registreerimisest põhjendusel, et see on kirjeldav, peab ta selgitama „mõiste „rakutehnoloogia” teaduslikku tähendust” (punkt 36) ja eelkõige seda „kuidas need terminid [„cell” ja „tech”] annavad edasi teavet registreerimistaotluses märgitud kaupade ja teenuste otstarbe ja olemuse kohta, eelkõige viisi kohta, kuidas neid kaupu ja teenuseid rakutehnoloogias kasutatakse või kuidas need sellest tulenevad” (punkt 37).
53.
Seetõttu olen arvamusel, et ühtlustamisameti esimene väide on põhjendatud.
Esimese Astme Kohtu otsuse punkt 39: kolmas väide
54.
Kolmas väide puudutab Esimese Astme Kohtu otsuse punkti 39, mida tuleks vaadelda koosmõjus punktiga 38:
„38.
Tõepoolest on registreerimistaotluses märgitud tooted ja teenused üldiselt farmaatsiatooted ja -teenused ja neil on seetõttu rakkudest koosneva kehaga seos. Sellegipoolest ei näidanud apellatsioonikoda, et asjaomane avalikkus loob kõnealuste farmaatsiatoodete ja -teenuste ning sõnalise tähise CELLTECH tähenduse vahel järele mõtlemata ja vahetult konkreetse ja otsese seose (vt selles tähenduses Esimese Astme Kohtu 7. juuni 2001. aasta otsus kohtuasjas T-359/99: DKV vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EuroHealth), EKL 2001, lk I-1645, punkt 35).
39.
Pealegi, isegi kui asjaomaseid kaupu ja teenuseid võidakse kasutada rakutehnoloogiaga seonduvas funktsionaalses kontekstis, ei piisaks sellest asjaolust järeldamaks, et sõnalist tähist CELLTECH võiks kasutada nende otstarbe kirjeldamiseks. Tegelikult kujutab selline kasutamine äärmisel juhul ühte mitmest kasutusvaldkonnast, mitte aga tehnilist funktsionaalsust (Esimese Astme Kohtu 20. märtsi 2002. aasta otsus kohtuasjas T-356/00: DaimlerChrysler vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (CARCARD) EKL 2002, lk II-1963, punkt 40).”
55.
Ühtlustamisamet väidab, et Esimese Astme Kohus rikkus õigusnormi, kui ta väitis, et järeldus kirjeldavuse või eristusvõime puudumise kohta vajab kõnealuste kaupade ja teenuste „otstarbe” määratlemist. Kuigi Esimese Astme Kohus tunnistas, et „rakutehnoloogia” on kõnealuste kaupade ja teenuste „kasutusvaldkond”, sedastas ta vääralt, et sellise „kasutusvaldkonna” määratlemine ei ole piisav selleks, et teha järeldus märgi CELLTECH kirjeldavuse ning sellest tuleneva eristusvõime puudumise kohta.
56.
Konkreetsemalt rikkus Esimese Astme Kohus õigusnormi, kui ta leidis, et kaupade ja teenuste kasutamine seoses „rakutehnoloogiaga” ei tulene nende olemusest, vaid on lihtsalt üks mitmest võimalikust kasutusalast või „kasutusvaldkonnast”. Esimese Astme Kohus leidis, et selline „kasutusvaldkond” ei kuulu artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse. Seega eristas Esimese Astme Kohus teatud omadusi nagu „otstarve” või „tehniline funktsionaalsus”, mille kirjeldus kuulub artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse, teistest omadustest, näiteks „kasutusvaldkond”, mille kirjeldus artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse ei kuulu.
57.
Kaubamärgi taotleja väidab, et Esimese Astme Kohus sedastas lihtsalt, et apellatsioonikoda ei tõendanud, et sõna CELLTECH, isegi kui see tähendaks rakutehnoloogiat, võidakse pidada vahetult ja üheselt mõistetavalt sõnaks, mis tähistab asjaomaste kaupade ja teenuste omadusi.
58.
Minu arvates toetavad paljud asjaolud nende omaduste laia tõlgendamist, mis kuuluvad artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse ja mille (pelk) olemasolu viib kirjeldavuse sedastamise ning automaatse registreerimisest keeldumiseni.
59.
Esiteks on kõnealuse sätte sõnastus selgelt pigem kaasav kui välja jättev, välistades „kaubamärk[id]e, mis koosnevad ainult sellistest märkidest või tähistest, mis tähistavad kaubanduses sorti, kvaliteeti, kvantiteeti, otstarvet, väärtust, geograafilist päritolu või kaupade tootmise või teenuste pakkumise aega või muid kauba või teenuse omadusi” registreerimise. Sellist tõlgendust toetavad sõnastus „mis võivad tähistada” (
45
), pikk omaduste loetelu, millest enamik on pigem üldised kui konkreetsed, ja ülejäänud omaduste koondamine ühise nimetuse alla „muud omadused”.
60.
Teiseks järgivad direktiivi artikli 3 lõike 1 punkt c ja seega ka määruse artikli 7 lõike 1 punkt c (
46
) väljakujunenud kohtupraktika kohaselt üldise huvi eesmärki, mis nõuab, et registreerimistaotlusega hõlmatud kauba- või teenuseliike kirjeldavad märgid ja tähised peavad olema vabaks kasutamiseks kõikide jaoks, sh kollektiivkaubamärgina või mitmeosalise või graafilise kaubamärgi osana. Seetõttu takistavad kõnealused sätted selliste märkide või tähiste kasutamise ainuõiguse andmist ainult ühele ettevõtjale põhjusel, et need on kaubamärgina registreeritud. (
47
) Üldine huvi tähendab, et iga kaubamärk, mis koosneb ainult sellistest märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba või teenuse omadusi kõnealuste sätete tähenduses, peab olema vabalt kasutatav ja seda ei saa registreerida. (
48
) Üldisest huvist lähtuva tõlgenduse kohaselt tuleb asjaomaste kaupade ja teenuste võimalikku „kasutamist funktsionaalses kontekstis” või „kasutusvaldkonda” käsitleda sellise märgi või tähisena.
61.
Euroopa Kohus on alati pööranud üldisele huvile suurt tähelepanu ja seda arvesse võttes tõlgendanud direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti c laialt. Hiljuti sedastas kohus, et kõnealuse sätte aluseks olevast üldisest huvist lähtuvalt peavad kõik märgid või tähised, mis võivad tähistada nende kaupade või teenuste omadusi, mille jaoks registreerimist taotletakse, olema kõikidele ettevõtjatele vabalt kättesaadavad, et nad saaksid neid kasutada enda kaupade samu omadusi kirjeldades. Ei ole vajalik, et kaubamärki moodustavad märgid ja tähised on registreerimise taotlemise ajal kas kaupu või teenuseid, millega seoses taotlus esitati, või kaupade või teenuste omadusi kirjeldavana tegelikult kasutusel; piisab sellest, et nimetatud märke või tähiseid saab sel eesmärgil kasutada. Seetõttu ei tohi vastavalt artikli 3 lõike 1 punktile c sõnamärki registreerida, kui vähemalt üks selle võimalikest tähendustest tähistab asjaomaste kaupade või teenuste omadust. Samuti pole oluline, kas kaupade või teenuste omadused, mida võidakse kirjeldada, on kaubanduslikust seisukohast määrava tähtsusega või lihtsalt täiendavad. Eristamine ei toimu omaduste alusel, mida kaubamärki moodustavad märgid või tähised võivad tähistada. Pigem peab artikli 3 lõike 1 punkti c aluseks olevast üldisest huvist lähtudes olema igal ettevõtjal võimalus kasutada selliseid märke või tähiseid vabalt enda kaupade mis tahes omaduste kirjeldamiseks sõltumata sellest, kui oluline võib selline omadus kaubanduslikust seisukohast olla. (
49
)
62.
Minu arvates toetavad kõik eelnimetatud kaalutlused määruse artikli 7 lõike 1 punkti c või direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse kuuluvate „omaduste” laia tõlgendamist.
63.
Toetamaks oma seisukohta, et toote või teenuse „kasutusvaldkond” ei ole selline „omadus”, viitas Esimese Astme Kohus oma käesolevas kohtuasjas tehtud otsuse punktis 39 kohtuasjale CARCARD. (
50
) Kõnealuses kohtuotsuses sedastas Esimese Astme Kohus:
„Sõna CARCARD ei tundu tähistavat klassi 9 kuuluvate kaubaliikide „paiksed või teisaldatavad andmetöötlusseadmed; andmekandjatel olevad andme- ja/või teksti- ja/või pilditöötlusprogrammid” ühtegi omadust. Isegi kui nende kaupade kasutamine puutub autoga seotud kaarti, ei piisa sellest järeldamaks, et CARCARD võib tähistada kaupade otstarvet. Kaupade selline kasutamine on kõige enam üks võimalikest kasutusaladest, kuid mitte tehniline funktsioon.”
64.
Mind ei veena ilmselt kõnealusest kohtuotsusest tulenev väide, et nende kaupade kasutusvaldkond, mida taotletav kaubamärk hõlmab, ei ole kõnealuste kaupade omadus artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses. On huvipakkuv, et ainsas hilisemas kohtuasjas, kus sellele on viidatud, (
51
) eemaldus Esimese Astme Kohus kõnealusest punktist.
65.
Eelnimetatud põhjustel leian, et Esimese Astme Kohus eksis käesolevas kohtuasjas, eristades teatud omadusi, näiteks „otstarve” või „tehniline funktsionaalsus”, mille kirjeldus kuulub artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse, teistest omadustest, nagu „kasutusvaldkond”, mille kirjeldus artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse ei kuulu. Järelikult on kolmas väide vastuvõetav.
Esimese Astme Kohtu otsuse punkt 40: neljas ja viies väide
66.
Neljas ja viies väide on seotud Esimese Astme Kohtu otsuse punktiga 40:
„Eelnevatest kaalutlustest tuleneb, et apellatsioonikoda ei ole tõendanud, et terminit „celltech” võiks – isegi rakutehnoloogia tähenduses – pidada vahetult ja üheselt mõistetavaks terminiks, mis tähistab rakutehnoloogia valdkonna tegevusi ning nende tegevuste raames kasutatavaid või nende tulemiks olevaid kaupu, seadmeid ja materjali. Samuti ei ole ta tõendanud, et asjaomane avalikkus mõistab seda üksnes kui tähistatavate kaupade ja teenuste liigi näitajat.”
Neljas väide
67.
Minu arvates on neljas väide eriti raskesti mõistetav. Ühtlustamisamet väidab, et Esimese Astme Kohus i) eksis, kui ta leidis, et asjaomaste kaupade ja teenuste tootmise või tarnimise kirjeldus ei kuulu määruse artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse; ii) rikkus kõnealust sätet, eirates seisukohta, mille kohaselt kirjeldab väljend „cell technology” (rakutehnoloogia) asjaomaste kaupade tootmise või teenuste osutamise teaduslikku protsessi; iii) jättis uurimata, kas vastavalt apellatsioonikoja väitele võidakse sõna CELLTECH või väljendit „cell technology” tajuda sõnana, „mis tähistab rakutehnoloogia valdkonda kuuluvaid tegevusi ning […] nende tulemiks olevaid kaupu, seadmeid ja materjali”; (
52
) iv) jättis kontrollimata, kas sõna CELLTECH või väljend „cell technology” kirjeldavad piisavalt kindlalt ja otseselt asjaomaste kaupade tootmise või teenuste osutamise teaduslikku protsessi; ja v) eksis, kui ta ei nõustunud väitega, et sõna või väljend, mis tähistab teaduslikku meetodit, mis võimaldab asjaomaseid kaupu toota või teenuseid osutada, on artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses kirjeldav.
68.
Mulle tundub siiski, et oma otsuse punktis 40 Esimese Astme Kohus midagi sellist ei tee. Ta üksnes järeldab, et apellatsioonikoda ei tõendanud, et sõna CELLTECH võiks „pidada vahetult ja üheselt mõistetavaks terminiks, mis tähistab rakutehnoloogia valdkonna tegevusi ning nende tegevuste raames kasutatavaid või nende tulemiks olevaid kaupu, seadmeid ja materjali”. Suhtun kahtlusega sellesse, kuidas Esimese Astme Kohus on käsitlenud seda, mis sisuliselt on apellatsioonikoja faktiline hinnang. (
53
) Samas ei saa ma aru, kuidas saab kõnealust Esimese Astme Kohtu seisukohta kritiseerida ühtlustamisameti esitatud põhjendustel.
69.
Seetõttu tuleb neljas väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Viies väide
70.
Viiendas väites märgib ühtlustamisamet, et kohtuotsuses on rikutud kohustust esitada põhjendusi, mis võimaldaksid ühtlustamisametil ja kolmandatel isikutel mõista, miks sõna CELLTECH või väljend „cell technology” ei kirjelda omadust, milleks on asjaomaste kaupade tootmise ja teenuste osutamise teaduslik meetod.
71.
Esimese Astme Kohtu otsuse punkt 40 on esitatud kohtu arutluskäigu järeldustena (algab sõnadega „Eelnevatest kaalutlustest tuleneb”, mis selgelt viitavad punktidele 36–39). Ta nendib, et „apellatsioonikoda ei ole tõendanud, et terminit „celltech” võiks pidada vahetult ja üheselt […]” jne. Minu arvates käsitleb see väide apellatsioonikoja hinnangut. Nagu olen öelnud, ei ole ma veendunud, et Esimese Astme Kohus on pädev seda hinnangut kritiseerima. Seda ei ole aga tõstatatud. Nagu kaubamärgi taotleja väidab, ei ole igal juhul Esimese Astme Kohus (punktides 36–39) punktis 40 esitatud järeldusi põhjendanud. Seetõttu leian, et viies väide tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Esimese Astme Kohtu otsuse punkt 43: teine väide (osaliselt)
72.
Teise väite teine osa puudutab Esimese Astme Kohtu otsuse punkti 43, mida tuleb vaadelda eraldi:
„41.
Järelikult (
54
) tuleb sedastada, et apellatsioonikoda ei ole tõendanud, et sõnaline tähis CELLTECH kirjeldas tooteid ja teenuseid, mille kohta registreerimistaotlus esitati.
42.
Seega tuleb hinnata, kas apellatsioonikoda esitas vaidlustatud otsuses muid argumente näitamaks, et asjaomasel sõnalisel tähisel puudus eristusvõime.
43.
Sellega seoses tuleb meenutada, et sõnadest koosneva kaubamärgi korral võib võimalikku eristusvõimet hinnata osaliselt iga termini või selle osa kohta eraldi, ent see peab igal juhul tuginema terviku hindamisele. Asjaolu, et iga osa üksikuna on ilma eristusvõimeta, ei välista seda, et koostoimes võib neil olla eristusvõime (vt selle kohta kohtuotsus SAT.1, punkt 28).”
73.
Ühtlustamisamet väidab, et punkt 43 ja selles sisalduv viide kohtuotsusele SAT.1 (
55
) on ebaõiged. Ta väidab, et Euroopa Kohtu seisukoht, millele Esimese Astme Kohus on tuginenud, käsitleb kirjeldava ja mittekirjeldava osa kõrvuti seadmist nii, et tulemus ei ole asjaomaseid kaupu ja teenuseid kirjeldav. Seetõttu ei ole see asjakohane käesolevas kohtuasjas, mis puudutab kahe kirjeldava osa ühendamist.
74.
Minu arvates on kohtuotsus SAT.1 väite puhul, mille toetuseks sellele on viidatud, tõepoolest asjakohane. Siiski kaalub Esimese Astme Kohus punktis 43 ilmselgelt aga seda, (
56
) kas apellatsioonikoda esitas vaidlustatud otsuses muid argumente, et näidata asjaomase sõnalise tähise eristusvõime puudumist. Esimese Astme Kohus oli juba lõpetanud arutluse selle üle, kas kaubamärk on kirjeldav. (
57
) Järelikult oli kohtuotsusele SAT.1 tuginemine täiesti asjakohane.
75.
Seetõttu olen seisukohal, et teine väide tuleb põhjendamatuse tõttu tagasi lükata osas, mis käsitleb Esimese Astme Kohtu otsuse punkti 43.
Ettepanek apellatsioonkaebuse kohta
76.
Eespool esitatud põhjendustel leian, et Esimese Astme Kohtu otsus tuleks tühistada. Esiteks pani Esimese Astme Kohus ühtlustamisametile tunduvalt suurema kohustuse sellest, mis tuleneb määruse artiklist 73, nõudes, et kui apellatsioonikoda keeldub kaubamärgi CELLTECH registreerimisest põhjendusel, et see on kirjeldav, peab ta selgitama „mõiste „rakutehnoloogia” teaduslikku tähendust” (kohtuotsuse punkt 36) ja eelkõige seda „kuidas need terminid annavad edasi teavet registreerimistaotluses märgitud kaupade ja teenuste otstarbe ja olemuse ning eelkõige viisi kohta, kuidas neid kaupu ja teenuseid rakutehnoloogias kasutatakse või kuidas need sellest tulenevad” (kohtuotsuse punkt 37). Teiseks tõlgendas Esimese Astme Kohus kõnealuse määruse artikli 7 lõike 1 punkti c valesti, leides (kohtuotsuse punktis 39), et kaupade või teenuste „kasutusvaldkonna” kirjeldus ei kirjelda selliste kaupade või teenuste „omadusi” artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses.
Esimeses kohtuastmes esitatud hagi põhjendus
77.
Vastavalt Euroopa Kohtu põhikirja artiklile 61 võib Euroopa Kohus Esimese Astme Kohtu otsuse tühistamise korral ise teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium lubab. Nii on see ka käesolevas kohtuasjas.
78.
Kaubamärgi taotleja väidab vaidlustatud otsuse peale esitatud hagis, et apellatsioonikoja hinnang, mis käsitleb määruse artikli 7 lõike 1 punktis b eristusvõime suhtes esitatavaid tingimusi, oli ebaõige ja seetõttu tuleb vaidlustatud otsus tervikuna või teise võimalusena osaliselt tühistada. (
58
)
79.
Taotleja põhiargumendiks on, et apellatsioonikoda hindas kaubamärki kui tervikut valesti.
80.
Vaidlustatud otsuse vastavates punktides leidis apellatsioonikoda, olles esmalt märkinud, et kaubamärki tuleb hinnata tervikuna, et selle ingliskeelse sõna „cell” ja ingliskeelse lühendi „tech” kombinatsioon, millest kummalgi eraldivõetuna mingi eristav omadus puudub, ei ole midagi muud, kui osade summa, sest eristusvõime tuleneb kõnealuste osade ühendamisest. (
59
)
81.
Minu arvates kajastab nimetatud väide kohtupraktikat õigesti. On selge, et kuigi mitmeosalise kaubamärgi üksikud osad võivad olla olulised kaubamärgi kui terviku eristusvõime hindamisel, peab hindamine igal juhul põhinema sellel, kuidas asjaomane avalikkus tajub kõnealust kaubamärki tervikuna. (
60
)
82.
Kohtuotsuses BioID kinnitas Euroopa Kohus Esimese Astme Kohtu arutluskäiku, milles on öeldud, et kuni ei ole ilmnenud, et konkreetsetel asjaoludel, näiteks viisi tõttu, kuidas kaubamärgi erinevad osad on omavahel ühendatud, on mitmeosaline kaubamärk tervikuna hinnates midagi enamat kui tema koostisosade summa, puudub kõnealusel kaubamärgil eristusvõime. (
61
) Samamoodi leidis Euroopa Kohus kohtuotsuses SAT.1, et näiteks fantaasiaelement on asjakohane hindamisel, kas eristusvõimeta osadest koosnev kaubamärk on iseenesest eristusvõimeline, (
62
) kinnitades sellega seisukohta, et kahe eristusvõimeta osa eristusvõimeliseks tervikuks muutmiseks on vaja veel midagi.
83.
Lisaks on selline lähenemisviis kooskõlas kahest mittekirjeldavast osast koosneva liitsõnalise kaubamärgi kirjeldavuse hindamist käsitleva kohtupraktikaga, mida võib pidada analoogseks. (
63
) Euroopa Kohus on sedastanud, et selline kaubamärk ei saa olla kirjeldav, kui ta loob mulje, mis on piisavalt erinev üksikute osade lihtsa ühendamise tulemusel saadud muljest. Kaubamärgi ja tema osade ühendi vahel peab olema tajutav erinevus, mis tähendab, et osade ühendamise tõttu viisil, mis on asjaomaste kaupade ja teenustega seoses tavatu, loob kaubamärk mulje, mis on piisavalt erinev üksikute osade tähenduste lihtsa ühendamise tulemusel saadud muljest. (
64
)
84.
Käesolevas kohtuasjas sedastas apellatsioonikoda pärast seda, kui oli leidnud, et taotluses esitatud kaupade ja teenuste loetelu hõlmas nii erialaspetsialiste kui ka tavatarbijaid, (
65
) et „apellatsioonikoda on arvamusel, et asjaomane avalikkus peab süntagmat CELLTECH vahetult ja üheselt mõistetavalt sõnaks, mis tähistab rakutehnoloogia valdkonda kuuluvaid tegevusi ning nende tegevuste raames kasutatavaid või nende tulemiks olevaid kaupu, seadmeid ja materjali.” (
66
)
85.
Euroopa Kohus on hiljuti sedastanud, et „konkreetne hinnang teatava kaubamärgi mõju kohta tarbijale, mis väljendub selgelt suhte kaudu kaupadesse ja teenustesse, mille jaoks märgi registreerimist taotletakse, on faktilise asjaolu tuvastamine”. (
67
) Kuigi nimetatud seisukoht käsitles Euroopa Kohtu pädevust vaadata läbi Esimese Astme Kohtu faktilisi hinnanguid, kinnitab see minu arvates seda, et apellatsioonikohus ei tohiks apellatsioonikoja (kes ise juba arutab ühtlustamisameti kontrollija (
68
) otsuse peale esitatud kaebust) sellisesse otsusesse mõjuva põhjuseta sekkuda.
86.
Kõnealust lähenemisviisi toetab ka määruse artikli 63 lõike 2 sõnastus, mille kohaselt apellatsioonikodade otsuste peale esitatava kaebuse „aluseks võib olla pädevuse puudumine, olulise menetlusnormi rikkumine, asutamislepingu, käesoleva määruse või nende rakendusnormide rikkumine või võimu kuritarvitamine”. Minu arvates tähendab selline sõnastus, et Esimese Astme Kohtu pädevus sellise otsuse õiguspärasuse läbivaatamisel piirdub õiguslike asjaoludega. Sellest tulenevalt piirdub ühtlustamisameti apellatsioonikoja otsuse üle teostatav ühenduse kohtu kontroll „selle õiguspärasuse kontrolliga ning selle esemeks ei ole seega ühtlustamisameti instantside poolt kontrollitud faktilistele asjaoludele uue hinnangu andmine”. (
69
) Nõustun siiski, et kõnealune seisukoht ei esinda Esimese Astme Kohtu senist väljakujunenud kohtupraktikat, mis käsitleb ühtlustamisameti apellatsioonikodade otsuseid.
87.
Mulle tundub, et käesolevas kohtuasjas apellatsioonikoja väide, et asjaomane avalikkus peab sõna CELLTECH sõnaks, mis tähistab rakutehnoloogia valdkonda kuuluvaid tegevusi, on faktiline hinnang, mida otsuse peale kaebuse esitamise käigus vaidlustada ei saa. Üldisemalt on kõnealusest otsusest lähtuvalt ilmne, et apellatsioonikoda ei jätnud kaubamärki tervikuna hindamata. Seetõttu tuleb kaubamärgi taotleja vaidlustatud otsuse vastu esitatud hagi peamine väide tagasi lükata.
88.
See, kuidas asjaomane avalikkus kaubamärki tajub, on ainult üks kriteeriumidest, mille alusel määratakse kaubamärgi eristusvõime. Lisaks tuleb eristusvõimet hinnata lähtuvalt kaupadest või teenustest, mille jaoks registreerimist taotletakse. (
70
) See on kaubamärgi taotleja vaidlustatud otsuse peale esitatud hagis märgitud alternatiivse väite sisu. Taotleja väidab, et apellatsioonikoda ei uurinud, kas kaubamärgil CELLTECH on eristusvõime lähtuvalt kaupadest või teenustest, mille jaoks registreerimist taotletakse. Ta märgib, et asjaomaste kaupade hulka kuuluvad „farmaatsia-, veterinaaria- ja hügieenitarbed, -segud ja -ained” ja „kirurgiaseadmed ja -riistad, meditsiiniseadmed ja -riistad, hambaraviseadmed ja -riistad, veterinaariaseadmed ja -riistad”. Taotleja leiab, et termineid „cell” ja/või „tech” ei kasutata või ei kasutataks tavaliselt isegi eraldi selliste kaupade kirjeldamiseks ning väidab, et apellatsioonikoda seda ei arvestanud.
89.
Minu arvates on see väide teatud määral õige.
90.
Kuna kaubamärgi registreerimist taotletakse alati seoses registreerimistaotluses kirjeldatud kaupade või teenustega, tuleb küsimust, kas kaubamärgi suhtes kehtib mõni absoluutne keeldumispõhjus, hinnata konkreetselt kõnealustest kaupadest või teenustest lähtudes. (
71
) Hindamine peab olema põhjalik ja täielik. (
72
) Kui kaubamärgi registreerimist taotletakse seoses mitme kauba või teenusega, ei ole absoluutsetel põhjustel registreerimisest keeldumise otsuses minu arvates vaja näidata, mis järeldus tehti eraldi iga kauba või teenuse kohta. Kui aga kõnealusel põhjusel registreerimisest keeldumine puudutab kogu kaupade või teenuste rühma või liiki, tuleb otsuses piisavalt selgitada, miks kaubamärki ei saa kogu rühma või liigi jaoks registreerida. (
73
)
91.
Vaidlustatud otsuse punktis 12 minu arvates sellist selgitust ei esitata. Nagu olen märkinud, ei pea apellatsioonikoda selgitama „mõiste „rakutehnoloogia” teaduslikku tähendust” või seda, kuidas terminid „cell” ja „tech”„annavad edasi teavet registreerimistaotluses märgitud kaupade ja teenuste otstarbe ja olemuse ning eelkõige viisi kohta, kuidas neid kaupu ja teenuseid rakutehnoloogias kasutatakse või kuidas need sellest tulenevad.” (
74
) Olen siiski seisukohal, et apellatsioonikoda pidi selgitama, miks ta leiab (mida ta ilmselt leidis), et „farmaatsia-, veterinaaria- ja hügieenitarbed, -segud ja -ained” ja „kirurgiaseadmed ja -riistad, meditsiiniseadmed ja -riistad, hambaraviseadmed ja -riistad, veterinaariaseadmed ja -riistad” on „[rakutehnoloogia valdkonda kuuluvate tegevuste raames] kasutatavad või selle tulemiks olevad kaubad, seadmed ja materjal”. Vaidlustatud otsus sellist selgitust ei sisalda. Seetõttu olen seisukohal, et otsus tuleks tühistada.
Kohtukulud
92.
Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 122 sätestab, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab kohus kohtukulude jaotuse. Vastavalt kodukorra artikli 69 lõikele 2, mida kodukorra artikli 118 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Esimeses kohtuastmes nõudis kaubamärgi taotleja kohtukulude väljamõistmist ühtlustamisametilt ja viimane on minu arvates kohtuvaidluse kaotanud. Apellatsioonimenetluses nõudis apellandiks olev ühtlustamisamet kohtukulude väljamõistmist kostjaks olevalt kaubamärgi taotlejalt ja viimane on minu arvates kohtuvaidluse kaotanud. Sellest tulenevalt leian, et ühtlustamisametilt tuleb välja mõista esimese astme kohtumenetluse kulud ja kaubamärgi taotlejalt tuleb välja mõista apellatsioonimenetluse kulud.
Ettepanek
93.
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
—
tühistada Esimese Astme Kohtu otsus kohtuasjas  T-260/03;
—
tühistada teise apellatsioonikoja 19. mai 2003. aasta otsus;
—
mõista Siseturu Ühtlustamise Ametilt välja esimese astme kohtumenetluse kulud ja Celltech R&D Ltd-lt apellatsioonimenetluse kulud.
(
1
)	Algkeel: inglise.
(
2
)	14. aprilli 2005. aasta otsus kohtuasjas T-260/03: Celltech vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2005, lk I-1215).
(
3
)	EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146.
(
4
)	Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta esimene direktiiv 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT 1989, L 40, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 92). Seoses kaubamärgidirektiivi ja määruse teiste sisuliselt identsete sätetega on kohus selgitanud, et ühe sätte tõlgendus peab kehtima ka teise suhtes: 22. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C-425/98: Marca Mode CV vs. Adidas AG ja Adidas Benelux BV (EKL 2000, lk I-4861, punktid 26–28).
(
5
)	Esimese Astme Kohtu otsus, punkt 9.
(
6
)	Punktid 19–24.
(
7
)	12. veebruari 2004. aasta otsused kohtuasjades C-363/99: Koninklijke KPN Nederland vs. Benelux-Merkenbureau (EKL 2004, lk I-1619, punkt 86) ja C-265/00: Campina Melkunie vs. Benelux-Merkenbureau (EKL 2004, lk I-1699, punkt 18).
(
8
)	Punktid 25 ja 26.
(
9
)	Viidatud eespool 7. joonealuses märkuses.
(
10
)	16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-329/02 P: SAT.1 SatellitenFernsehen vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2004, lk I-8317). Segadusseajavalt nimetatakse kohtuasja nii kohtuasjaks SAT.1 kui ka kohtuasjaks SAT.2, kusjuures viimane on taotletav kaubamärk. Mina viitan sellele kui kohtuasjale SAT.1.
(
11
)	Punkt 27.
(
12
)	Mis on menetlusosaliste ühine seisukoht.
(
13
)	Punktid 28–31.
(
14
)	Punktid 32–42, millest paljud on apellatsioonkaebuse esimese kuni neljanda väite keskmes.
(
15
)	Punktid 42–44, millest punkti 43 käsitleb apellatsioonkaebuse viies väide.
(
16
)	Punktid 45 ja 46.
(
17
)	Taotleja kursiiv.
(
18
)	Vt 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsused Koninklijke KPN Nederland (punktid 67 ja 85) ja Campina Melkunie (punkt 18). Seisukoht pärineb esialgselt 4. oktoobri 2001. aasta otsusest kohtuasjas C-517/99: Merz & Krell (EKL 2001, lk I-6959, punkt 35).
(
19
)	Vt kohtuotsused Koninklijke KPN Nederland (punktid 67 ja 85) ning Campina Melkunie (punkt 18).
(
20
)	Vt kohtuotsused Koninklijke KPN Nederland (punkt 86) ja Campina Melkunie (punkt 19).
(
21
)	15. septembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-37/03 P: BioID vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2005, lk I-7975).
(
22
)	Viidatud 10. joonealuses märkuses.
(
23
)	Vt kohtuotsus SAT.1, punkt 36, millele Euroopa Kohus viitas kohtuotsuses BioID, punkt 62, ja kohtuotsus BioID, punkt 63.
(
24
)	Punktid 61–65.
(
25
)	Punkt 42.
(
26
)	Punktid 24–26.
(
27
)	Punkt 27.
(
28
)	Vaidlustatud otsus, punkt 11.
(
29
)	Võib märkida, et kohtuotsuses BioID Euroopa Kohus ise sellisele seisukohale ei asunud, vaid leidis, et tähise, mille registreerimist taotleti (BioID▪ ®), domineerivaks osaks olev akronüüm BioID ei ole asjaomaseid (biomeetrilise identifitseerimise valdkonna) kaupu ja teenuseid eristav ja sellel puuduvad sihtrühma vaatepunktist lähtudes lõpptarbijale või -kasutajale kaubamärgiga tähistatud kaupade või teenuste teatud päritolu tagavad omadused ning järelikult puudub ka eristusvõime artikli 7 lõike 1 punkti b tähenduses (punktid 70–75). Kõnealuse kohtuotsuse analüüsis ega järeldustes Euroopa Kohus artikli 7 lõike 1 punkti c ei käsitlenud, kuigi kõnealusel sättel (koos artikli 7 lõike 1 punktiga b) põhinesid ühtlustamisameti kontrollija ja apellatsioonikoja otsused ning Esimese Astme Kohtule esitatud kaebus.
(
30
)	Vt eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjad.
(
31
)	Võib-olla ei ole see üllatav. Asjaolusid arvesse võttes ei võtnud vaidlustatud otsuse uurimine kaua aega, et Esimese Astme Kohus saaks kindlaks teha, kas apellatsioonikoda on lisaks asjaolule, et tähis on lihtsalt kirjeldav, tuvastanud muid asjaolusid, mille alusel saaks järeldada, et kaubamärgil puudub eristusvõime, ja sedastada, et sellised täiendavad asjaolud puuduvad.
(
32
)	Punkti 35 käsitlevas osas. Osa, mis puudutab Esimese Astme Kohtu otsuse punkti 43, käsitletakse tagapool, punktid 72–75.
(
33
)	Vt eespool 4. joonealune märkus.
(
34
)	Eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Campina Melkunie, punkt 37.
(
35
)	Ibidem, punkt 39, kohtujuristi kursiiv.
(
36
)	Ibidem, punktid 40 ja 41. Campina Melkunie kohtuotsuse punktides 37 ja 39–41 korratakse praktiliselt sõna-sõnalt samal päeval tehtud kohtuotsuse KPN punktides 96 ja 98–100 sedastatut. Minu arvates on kohtuotsus Campina Melkunie siin asjakohasem allikas. Campina Melkunie kohtuasi käsitles uudiskeelendit (BIOMILD), mis koosnes elementidest, mis kõik olid asjaomaseid kaupu või teenuseid kirjeldavad, samas kui KPN-i kohtuasjas oli vaidlusaluseks sõnamärgiks iseseisev sõna („postkontoor” ehk postkontor).
(
37
)	Vt nt 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus BioID, punkt 29.
(
38
)	11. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-251/95: Sabel vs. Puma (EKL 1997, lk I-6191, punkt 23).
(
39
)	Kohtuotsus, punkt 33.
(
40
)	21. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-447/02 P: KWS Saat vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2004, lk I-10107, punktid 63–65).
(
41
)	Ibidem, punkt 67.
(
42
)	13. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas T-242/02: The Sunrider Corp vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2005, lk II-2793, punktid 72–75).
(
43
)	Vt minu 6. juuli 2006. aasta ettepanek kohtuasjas C-239/05: BVBA Management, Training en Consultancy vs. Benelux-Merkenbureau, punkt 40.
(
44
)	Punkt 43.
(
45
)	Kohtujuristi kursiiv. Sellist sõnastust on kasutatud ka teistes keeltes: näiteks prantsuse keeles pouvant servir ja saksa keeles dienen können.
(
46
)	Vt 4. joonealune märkus.
(
47
)	4. mai 1999. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-108/97 ja C-109/97: Windsurfing Chiemsee (EKL 1999, lk I-2779, punkt 25).
(
48
)	8. aprilli 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-53/01–C-55/01: Linde (EKL 2003, lk I-3161, punktid 74 ja 75).
(
49
)	Eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Koninklijke KPN Nederland, punktid 55, 97 ja 102.
(
50
)	Vt eespool, punkt 54.
(
51
)	Vt 26. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas T-222/02: HERON Robotunits vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2003, lk II-4995, punkt 47).
(
52
)	Kohtujuristi kursiiv.
(
53
)	Vt tagapool, punkt 85.
(
54
)	St punktide 35–40 alusel.
(
55
)	Eespool 10. joonealuses märkuses viidatud.
(
56
)	Vt punkt 42.
(
57
)	Punkt 41.
(
58
)	Teise võimalusena väidab taotleja, et kaubamärk tuleks registreerida klassi 5 või siis klassi 5 ja klassi 10 kuuluvate kaupade jaoks ning tühistada vaidlustatud otsus osas, mis käsitleb kõnealuseid kaupu.
(
59
)	Vaidlustatud otsus, punkt 10.
(
60
)	Vt eespool 10. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus SAT.1, punkt 28, ja eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus BioID, punkt 29.
(
61
)	Punkt 34.
(
62
)	Punkt 35.
(
63
)	Olukordade samasuse kohta vt kohtuotsus SAT.1, punkt 28.
(
64
)	Eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Campina Melkunie, punktid 40 ja 41 (kohtujuristi kursiiv).
(
65
)	Kaubamärgi taotleja ei tundu vaidlustavat apellatsioonikoja hinnangut asjaomasele tarbijale.
(
66
)	Punktid 11 ja 12.
(
67
)	Eespool 21. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus BioID, punkt 42.
(
68
)	Kelle otsus võetakse juhul, kui tehakse ettepanek keelduda kaubamärgi registreerimisest absoluutse keeldumispõhjuse alusel, lõplikult vastu pärast seda, kui kaubamärgi taotlejal on olnud võimalus esitada oma märkused: määruse artikli 38 lõige 3.
(
69
)	18. juuli 2006. aasta otsus kohtuasjas C-214/05 P: Sergio Rossi vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2006, lk I-7057, punkt 50).
(
70
)	6. mai 2003. aasta otsus kohtuasjas C-104/01: Libertel Groep BV vs. Benelux-Merkenbureau (EKL 2003, lk I-3793, punkt 75).
(
71
)	Eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Koninklikje KNP Nederland, punkt 33.
(
72
)	Eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Koninklikje KNP Nederland, punkt 123.
(
73
)	Vt eespool 43. joonealuses märkuses viidatud minu ettepanek kohtuasjas Management, Training en Consultancy.
(
74
)	Vt eespool, punktid 47–52.