62018TJ0716_RES
Lieta T‑716/18
The Logistical Approach BV
pret
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju
Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2019. gada 20. septembra spriedums
Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “Idealogistic Compass Greatest care in getting it there” reģistrācijas pieteikums – Agrāka starptautiska grafiska preču zīme “IDÉA” – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts
Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Sajaukšanas ar agrāku preču zīmi iespēja – Sajaukšanas iespējas vērtējums – Konkrētās sabiedrības daļas noteikšana – Sabiedrības daļas uzmanības līmenis
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
(skat. 18., 23.–25. punktu)
Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Agrākas preču zīmes, kas ir identiska vai līdzīga un reģistrēta attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm vai pakalpojumiem, īpašnieka iebildumi – Sajaukšanas ar agrāku preču zīmi iespēja – Grafiska preču zīme “Idealogistic Compass Greatest care in getting it there”
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
(skat. 26.–30., 63.–70. punktu)
Rezumējums
Ar 2019. gada 20. septembra spriedumu The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (“Idealogistic Compass Greatest care in getting it there”) (T‑716/18) Vispārējā tiesa atcēla Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes lēmumu, ar kuru apstiprināts Iebildumu nodaļas lēmums. ar ko tikuši apmierināti iebildumi pret grafiskas preču zīmes “Idealogistic Compass Greatest care in getting it there” reģistrāciju, kuri bija pamatoti ar agrāku starptautisku grafisku preču zīmi “IDÉA”.
Vispārējā tiesa uzskatīja, ka, ja tiktu pieņemts, ka konkrētie pakalpojumi ir identiski, kā to uzskatījusi Apelācijas padome, un ņemot vērā agrākās preču zīmes parasto atšķirtspēju, Apelācijas padomei bija jāizslēdz sajaukšanas iespējas esamība – vismaz attiecībā uz pakalpojumiem, kas paredzēti tikai profesionālai sabiedrības daļai, kura izrāda augstu uzmanības līmeni. Proti, ņemot vērā augsto izmanības līmeni konkrēto pakalpojumu izvēlē un to, ka starp attiecīgajiem apzīmējumiem ir neliela līdzības pakāpe, tostarp tāpēc, ka to struktūras atšķiras – un šo apstākli īpaši uzmanīga sabiedrība noteikti pamanīs –, nevar pastāvēt sajaukšanas iespēja attiecībā uz šo pakalpojumu komerciālo izcelsmi.
Šajā sakarā Vispārējā tiesa norādīja, ka pretēji Apelācijas padomes apgalvotajam apstāklis, ka profesionāļiem tikai reti ir iespēja tieši salīdzināt dažādas preču zīmes un ka tiem ir jāuzticas nepilnīgam attēlam, ko tie ir saglabājuši atmiņā, nevar likt secināt, ka aplūkojamo preču zīmju attēlu konkrētajā gadījumā lielā mērā nosaka tām kopīgs elements “idea”. Proti, lai gan elements “idea” ir iekļauts vienā no dominējošajiem reģistrācijai pieteiktās preču zīmes elementiem un tas ir atšķirtspējīgs elements agrākajā preču zīmē, profesionāļi to neuzskatīs par vienīgo elementu, kas ļauj identificēt konkrētās preču zīmes.
Līdz ar to Vispārējā tiesa apmierināja vienīgo prasības pamatu, kas balstīts uz Regulas 2017/1001 (
1
) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, attiecībā uz ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptvertajiem pakalpojumiem, kas paredzēti tikai profesionālai sabiedrības daļai.
Tomēr, tā kā konkrētajā gadījumā Apelācijas padome izsmeļoši nav identificējusi pakalpojumus, kas adresēti tikai profesionāļiem, kuri izrāda augstu uzmanības līmeni, un pakalpojumus, kas adresēti gan profesionāļiem, gan plašai sabiedrībai, kura izrāda vidēju uzmanības līmeni, Vispārējā tiesa apmierināja vienīgo prasības pamatu kopumā un pilnībā atcēla apstrīdēto lēmumu.
Vispārējā tiesa norādīja – ciktāl Apelācijas padome uzskatīja, ka sajaukšanas iespēja pastāv gan attiecībā uz pakalpojumiem, kas paredzēti vienlaikus profesionāļiem un plašai sabiedrībai, gan pakalpojumiem, kas domāti tikai profesionāļiem, tā varēja procesuālās ekonomijas apsvērumu dēļ neidentificēt vidusmēra patērētāju attiecībā uz katru konkrēto pakalpojumu. Tomēr šī pieeja ir saderīga ar principiem, kas izriet no judikatūras, tikai tad, ja Apelāciju padomes secinājumā, saskaņā ar kuru sajaukšanas iespēja pastāv gan attiecībā uz pakalpojumiem, kas paredzēti sabiedrībai, kuru veido vienlaikus plaša sabiedrība ar vidēju uzmanības līmeni un profesionāļi ar augstu uzmanības līmeni, gan pakalpojumiem, kas domāti tikai profesionāļiem, nav pieļauta kļūda, bet tas tā nav konkrētajā gadījumā.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/1001 (2017. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības preču zīmi (OV 2017, L 154, 1. lpp.).