62025CO0054(01)
EUROOPA KOHTU ASEPRESIDENDI MÄÄRUS
23. juuli 2025 (
*1
)
Ajutiste meetmete kohaldamine – Apellatsioonkaebus – ELTL artiklid 278 ja 279 – Kohaldamise peatamise taotlus – Taotlus Euroopa Liidu Üldkohtus määruse tühistatud sätete toime peatamiseks – Määrus (EÜ) nr 1925/2006 – Hüdroksüantratseeni derivaate sisaldavate teatud ainete ja preparaatide keelamine ja uurimisele/kontrollimisele võtmine – Määrus (EL) 2021/468 – Artikli 1 punkti 1 esimene ja teine kanne ning punkti 2 esimene ja teine kanne – Kiireloomulisus
Kohtuasjas C‑54/25 P‑R,
mille ese on ELTL artiklite 278 ja 279 alusel 26. veebruaril 2025 esitatud kohaldamise peatamise taotlus,
Euroopa Komisjon, esindajad: S. Delaude, I. Galindo Martín, B. Rous Demiri ja F. van Schaik,
apellant,
teine menetlusosaline:
Ortis SA, asukoht Bütgenbach (Belgia), esindaja: avocat A. de Brosses,
hageja esimeses kohtuastmes ja taotleja käesolevas menetluses,
EUROOPA KOHTU ASEPRESIDENT,
olles ära kuulanud kohtujurist M. Szpunari,
on teinud järgmise
kohtumääruse
1
Ortis SA palub oma ajutiste meetmete kohaldamise taotluses Euroopa Kohtul peatada komisjoni 18. märtsi 2021. aasta määruse (EL) 2021/468, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1925/2006 III lisa seoses hüdroksüantratseeni derivaate sisaldavate botaaniliste liikidega (ELT 2021, L 96, lk 6), artikli 1 punkti 1 esimese ja teise kande ja punkti 2 esimese ja teise kande (edaspidi „määruse 2021/468 vaidlusalused sätted“) toime.
2
Taotlus on esitatud koos apellatsioonkaebusega, mille Euroopa Komisjon esitas 27. jaanuaril 2025 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 56 alusel Euroopa Liidu Üldkohtu 13. novembri 2024. aasta otsuse Ortis vs. komisjon peale (T‑271/21, edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus“, EU:T:2024:804), millega tühistati määruse 2021/468 vaidlusalused sätted.
Õiguslik raamistik
Määrus nr 1925/2006
3
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1925/2006 vitamiinide, mineraaltoitainete ja teatud muude ainete toidule lisamise kohta (ELT 2006, L 404, lk 26), mida on muudetud komisjoni 5. juuli 2017. aasta määrusega (EL) 2017/1203 (ELT 2017, L 173, lk 9) (edaspidi „määrus nr 1925/2006“), artikli 8 „Ained, mille kasutamine on keelatud, piiratud, või ained, mis on ühenduses uurimisel/kontrollimisel“ lõikes 2 on sätestatud:
„Komisjon võib omal algatusel või liikmesriikide esitatud teabe alusel võtta pärast [Euroopa Toiduohutusameti (EFSA)] poolt teostatud olemasoleva teabe hindamist ja vastavalt artikli 14 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele vastu otsuse, mille eesmärk on muuta käesoleva määruse vähem olulisi sätteid, lisada vajadusel aine või koostisosa III lisasse. Eelkõige:
a)
kui on tuvastatud oht tervisele, lisatakse aine ja/või ainet sisaldav koostisosa:
i)
III lisa A osasse ja selle lisamine toidule või selle kasutamine toidu valmistamisel keelatakse; või
ii)
III lisa B osasse ja selle lisamist toidule või selle kasutamist toidu valmistamisel lubatakse üksnes nimetatud lisas sätestatud tingimustel;
b)
kui on tuvastatud ohtliku mõju võimalus tervisele, kuid see on teaduslikult tõendamata, lisatakse aine III lisa C osasse.
Tungiva kiireloomulisuse korral võib komisjon kohaldada artikli 14 lõikes 4 osutatud kiirmenetlust, et lisada aine või koostisosa III lisa A või B osasse.“
4
Määruse nr 1925/2006 III lisas „Ained, mille kasutamine toidus on keelatud või piiratud, ja ained, mis on ühenduses uurimisel/kontrollimisel“ on ette nähtud:
„A osa – keelatud ained:
[…]
B osa – piiratud kasutusega ained
C osa – ained, mis on ühenduses uurimisel/kontrollimisel
[…]“.
Määrus 2021/468
5
Määruse 2021/468 põhjendustes 8–11 on märgitud:
„(8)
Arvestades, et ekstraktides võib leiduda aaloe‑emodiini ja emodiini, järeldas toiduohutusamet, et hüdroksüantratseeni derivaate tuleks käsitada genotoksilise ja kantserogeensena, välja arvatud juhul, kui on olemas vastupidised konkreetsed andmed, ning et hüdroksüantratseeni derivaate sisaldavate ekstraktide puhul on olemas ohutusprobleem, kuigi teaduslik kindlus veel puudub. [EFSA‑l] ei olnud võimalik anda nõu selliste hüdroksüantratseeni derivaatide igapäevase tarbimise kohta, mis ei põhjusta probleeme inimeste tervisele.
(9)
Arvestades toidus hüdroksüantratseeni derivaate sisaldavate aaloe‑emodiini [ja] emodiini […] kasutamisega kaasnevat tõsist kahjulikku mõju tervisele ning seda, et hüdroksüantratseeni derivaatide sellist päevast tarbitavat kogust, mis ei kujuta ohtu inimeste tervisele, ei olnud võimalik määrata, tuleks sellised ained keelata. Seepärast tuleks [aaloe‑emodiini ja emodiinipreparaadid] lisada määruse […] nr 1925/2006 III lisa A ossa.
(10)
Tootmise käigus saab hüdroksüantratseeni derivaate botaanilistest preparaatidest eemaldada mitme filtreerimisega, mille tulemusena saadakse tooted, mis sisaldavad neid aineid ainult mikrokogustes lisanditena.
(11)
Arvestades, et liikide Rheum, Cassia ja Rhamnus ning nendest valmistatud preparaatide kasutamine toidus võib avaldada kahjulikku mõju tervisele, kuigi puudub veel teaduslik kindlus selle kohta, kas sellised preparaadid sisaldavad määruse […] nr 1925/2006 III lisa A osas loetletud aineid, tuleks need ained võtta [Euroopa L]iidu kontrolli alla ja seepärast tuleks need lisada määruse […] nr 1925/2006 III lisa C ossa.“
6
Määruse 2021/468 artiklis 1 on ette nähtud:
„Määruse […] nr 1925/2006 III lisa muudetakse järgmiselt:
1)
A osas lisatakse tähestikulises järjestuses järgmised kanded:
„Aaloe‑emodiin ja kõik seda ainet sisaldavad preparaadid“;
„Emodiin ja kõik seda ainet sisaldavad preparaadid“;
[…]
2)
C osas lisatakse tähestikulises järjestuses järgmised kanded:
„Liikide Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon ja nende hübriidide juurtest või risoomidest preparaadid, mis sisaldavad hüdroksüantratseeni derivaate“;
„Liigi Cassia senna L. lehtedest või viljadest saadud preparaadid, mis sisaldavad hüdroksüantratseeni derivaate“;
[…]“.
Vaidluse taust
7
Vaidluse taust on esitatud vaidlustatud kohtuotsuse punktides 2–17 ning selle võib käesoleva menetluse vajadustest lähtudes võtta kokku järgmiselt.
8
Hageja on Belgias asutatud äriühing, kes toodab ja turustab toidulisandeid, mis on valmistatud sennast (Cassia angustifolia Vahl) ja rabarberist (Rheum palmatum L. või Rheum officinale Baillon).
9
Komisjon palus 29. juunil 2016 EFSA‑l hinnata olemasolevat teavet mis tahes allikast pärit hüdroksüantratseeni derivaatide toidus kasutamise ohutuse kohta. Samuti palus ta sellel ametil esitada soovituse hüdroksüantratseeni derivaatide sellise päevadoosi kohta, millel ei ole ohtlikku mõju üldiselt kogu elanikkonna ja sõltuvalt asjaoludest selle haavatavate alarühmade tervisele. Hüdroksüantratseeni derivaadid moodustavad heterogeense ja erineva struktuuriga ainete keemilise kategooria ning neid leidub looduslikult erinevates taimeliikides, nagu mõned perekonna Aloe liigid ning mõned puu‑ ja köögiviljad. Neid kasutatakse laialdaselt toidulisandites ja taimsetes ravimites nende lahtistava toime tõttu.
10
EFSA võttis 22. novembril 2017 vastu teadusliku arvamuse „Safety of hydroxyanthracene derivates for use in food“ (toidus kasutatavate hüdroksüantratseeni derivaatide ohutus), mille järeldused on esitatud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 6 järgmiselt:
„[H]üdroksüantratseenid, emodiin, aaloe‑emodiin ja samasuguse struktuuriga aine dantroon on osutunud in vitro genotoksiliseks. Samuti on aaloeekstraktid osutunud in vitro genotoksiliseks, mis eksperdirühma järelduste kohaselt on kõige tõenäolisemalt – või vähemalt osaliselt – tingitud ekstraktis sisalduvatest hüdroksüantratseeni derivaatidest. Eksperdirühm märkis ka seda, et hüdroksüantratseenidest vaesestatud aaloeekstraktid sisaldavad veel üht või mitut genotoksilist komponenti.
Lisaks on tõendatud, et aaloe‑emodiin on hiirtele genotoksiline, et kogu aaloelehe ekstrakt on rottidele kantserogeenne ja et kahe näriliste liigi puhul on olemas tõendid selle aine struktuurilise analoogi, dantrooni kantserogeensuse kohta. Arvestades, et ekstraktides võib leiduda aaloe‑emodiini ja emodiini, järeldas eksperdirühm, et hüdroksüantratseeni derivaate tuleks käsitada genotoksiliste ja kantserogeensetena, välja arvatud juhul, kui on olemas vastupidised konkreetsed andmed – nagu see on 4,5‑dihüdroksüantrakinoon‑2‑karboksüülhappe puhul –, ning et hüdroksüantratseeni derivaate sisaldavate ekstraktide puhul on olemas ohutusprobleem, kuigi teaduslik kindlus veel puudub. Eksperdirühmal ei olnud võimalik esitada arvamust küsimuses, milline on hüdroksüantratseeni derivaatide toidu kaudu omastatav kogus, millel ei ole ohtlikku mõju kogu elanikkonna ja sõltuvalt asjaoludest selle haavatavate alarühmade tervisele.“
11
Nende järelduste alusel esitas komisjon 22. juunil 2018 esialgse määruse ettepaneku aruteluks toidulisandite ja rikastatud toidu eksperdirühmale.
12
Määruse eelnõu esitati 4. märtsil 2020 avalikuks konsulteerimiseks, et anda kõigile huvitatud isikutele võimalus esitada oma arvamus. Selles oli esiteks ette nähtud keeld lisada toidule või kasutada toidu valmistamisel „aaloe‑emodiini ja kõiki seda ainet sisaldavaid ekstrakte“ ning „emodiini ja kõiki seda ainet sisaldavaid ekstrakte“ ning teiseks võtta liidus uurimisele/kontrollimisele „liikide Rheum palmatum L, Rheum officinale Baillon ja nende hübriidide juurest ja risoomist saadud ekstraktid, mis sisaldavad hüdroksüantratseeni derivaate“.
13
Komisjon võttis 18. märtsil 2021 vastu määruse 2021/468, millega ta muu hulgas lisas artikli 1 punkti 1 esimese ja teise kandega määruse nr 1925/2006 III lisa A osasse aaloe‑emodiini ja emodiini ning kõik neid aineid sisaldavad preparaadid. Peale selle lisas komisjon määruse 2021/468 artikli 1 punkti 2 esimese ja teise kandega määruse nr 1925/2006 III lisa C osasse liikide Rheum palmatum L, Rheum officinale Baillon ja nende hübriidide juurtest või risoomidest saadud preparaadid, mis sisaldavad hüdroksüantratseeni derivaate, ning liigi Cassia senna L lehtedest või viljadest saadud preparaadid, mis sisaldavad hüdroksüantratseeni derivaate.
Poolte nõuded
14
Ortis palub Euroopa Kohtul:
–
peatada määruse 2021/468 vaidlusaluste sätete toime, kuni Euroopa Kohus on teinud otsuse apellatsioonkaebuse kohta, ja
–
mõista kohtukulud välja komisjonilt.
15
Komisjon palub Euroopa Kohtul:
–
jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata ja
–
otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.
Ajutiste meetmete kohaldamise taotlus
16
Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 60 esimese lõigu kohaselt ei ole Üldkohtu otsuse peale esitatud apellatsioonkaebusel üldjuhul peatavat toimet. Põhikirja artikli 60 teises lõigus on seevastu sätestatud, et erandina ELTL artiklist 280 jõustuvad Üldkohtu otsused, mis kuulutavad määruse õigustühiseks, alles käesoleva põhikirja artikli 56 esimeses lõigus osutatud tähtaja möödumisel või kui selle tähtaja jooksul on otsus edasi kaevatud, siis selle kaebuse läbivaatamata jätmise kuupäevast, ilma et see siiski piiraks poole õigust pöörduda ELTL artiklite 278 ja 279 alusel Euroopa Kohtusse tühiseks kuulutatud määruse toime peatamiseks või muu ajutise meetme ettekirjutamiseks (Euroopa Kohtu asepresidendi 7. juuli 2016. aasta määrus komisjon vs. Bilbaína de Alquitranes jt, C‑691/15 P‑R, EU:C:2016:597, punkt 16).
17
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 160 lõikes 3 on sätestatud, et ajutiste meetmete kohaldamise taotlustes tuleb märkida hagi ese, kiireloomulisust põhjendavad asjaolud ning fakti‑ ja õigusväited, mis esmapilgul õigustavad taotletava ajutise meetme kohaldamist. Seega võib ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik määrata ajutise meetme kohaldamise, kui on tõendatud, et nende määramine on esmapilgul faktiliselt ja õiguslikult põhjendatud (fumus boni iuris), ning kui ajutiste meetmete kohaldamise küsimus on kiireloomuline selles mõttes, et ajutiste meetmete kohaldamise taotleja huvidele tekkida võiva olulise ja hüvitamatu kahju vältimiseks on vajalik, et ajutiste meetmete kohaldamine määrataks ja neid meetmeid kohaldataks enne sisulise otsuse tegemist. Ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik kaalub vajaduse korral ka asjasse puutuvaid huve. Need tingimused on kumulatiivsed, mistõttu tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotlus jätta rahuldamata, kui ka üks neist tingimustest on täitmata (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 11. aprilli 2024. aasta määrus Vivendi vs. komisjon, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, punkt 56).
18
Käesoleval juhul tuleb kõigepealt analüüsida kiireloomulisuse tingimust.
Argumendid
19
Kiireloomulisuse tingimuse kohta väidab Ortis, et kui määruse 2021/468 vaidlusaluseid sätteid ei peatata, kuni Euroopa Kohus on teinud apellatsioonkaebuse kohta otsuse, tekiks talle oluline ja hüvitamatu kahju, mis seisneb tema kuvandi kahjustamises ja tulude vähenemises, mis võib viia tema kadumiseni.
20
Ortis väidab sellega seoses, et nendest vaidlusalustest sätetest tulenev keeld kasutada toiduainetes aaloe‑emodiini ja emodiini toob kaasa tema Fruits & Fibres sarja kuuluvate toidulisandite turustamise lõpetamise. Nimelt on võimatu tõendada, et neis toidulisandites ei ole aaloe‑emodiini ja emodiini, sest neid aineid võib looduslikult esineda rabarberijuurtes, millest neid valmistatakse. Lisaks ei anna nende ainete olemasolu kontrollimiseks kasutatud analüüsimeetodid stabiilseid tulemusi.
21
Ortis märgib, et kõnealuste toidulisandite müük moodustab sõltuvalt aastast 60–68% tema käibest ja brutomarginaalist. Lisaks mõjutaks nende turustamise lõpetamine peaaegu kõiki tema kliente, kellest rohkem kui 96% ostab seda tootesarja.
22
Ortis väidab, et selline olukord viib kiiresti maksejõuetuseni. Pereettevõttena ei ole tal kontserni rahalist toetust ja tema rahaline seisund on juba habras. Lisaks ei ole tal märkimisväärseid rahavoogusid, talle kättesaadavad krediidiliinid kataks vaid 28 päeva tegevuskahjumit ja uute laenude saamine on välistatud. Oodatav tulu Fruits & Fibres tootesarja ja teiste tootesarjade tehtud tarnetest ei ole samuti piisav tema kulude katmiseks.
23
Ortis lisab, et ta ei suuda oma rahalisi kohustusi täita ka asendustoodete väljatöötamisega. Sellega seoses väidab ta, et Fruits & Fibres toodete keelamist ei olnud võimalik ette näha enne 2023. aasta suve, kui riiklikud toiduohutusasutused tuvastasid hüdroksüantratseeni derivaatide olemasolu, ning et uue tootesarja väljatöötamine ja turule laskmine on aeglane, kulukas ja ebakindla tulemusega protsess.
24
Komisjon väidab, et kiireloomulisuse tingimus ei ole täidetud.
25
Eelkõige ei ole Ortise veebisaidil selgelt näha, et Fruits & Fibres Regular sarja kuuluvad viis toodet oleks tema enim müüdud tooted, sest neid tooteid ei ole mainitud veebisaidil kuvatavas „edukaimate müügiartiklite“ nimekirjas.
26
Lisaks nähtub ajutiste meetmete kohaldamise taotlusest, et Ortisel oli raskusi kasumi teenimisega juba enne toodete tagasivõtmist ja turult kõrvaldamist riiklike järelevalveasutuste poolt aastatel 2023 ja 2024. Ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktides 38–41 esitatud finantsprognoosid on koostatud teistsugust olukorda arvestades, kus tegevuskahjum tuleneb asjaomase ettevõtte materiaalsest kahjust või vara kadumisest.
27
Komisjon viitab ka Euroopa Kohtu asepresidendi 16. juuni 2016. aasta määrusele ICA Laboratories jt vs. komisjon (C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462), väitmaks, et väga reguleeritud turul, kus pädevad asutused võivad sekkuda kiiresti, kui esineb oht rahvatervisele, peavad asjaomased ettevõtjad kaitsma end selle sekkumise tagajärgede eest sobiva strateegia abil.
Hinnang
28
Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et ajutiste meetmete kohaldamise menetluse eesmärk on tagada tulevikus tehtava lõpliku otsuse täieulatuslik toime, vältimaks lünka Euroopa Kohtu tagatud õiguskaitses. Selle eesmärgi saavutamiseks tuleb taotluse kiireloomulisust hinnata selle järgi, kas ajutine meede on vajalik selleks, et hoida ära ajutisi meetmeid taotleval poolel olulise ja hüvitamatu kahju tekkimine. Nimetatud pool peab tõendama, et ta ei saa ära oodata põhimenetluse tulemust, ilma et talle ei tekiks sellist kahju. Sellise olulise ja hüvitamatu kahju tõendamiseks ei ole nõutud, et kahju tekkimine on tõendatud absoluutse kindlusega. Piisab, kui kahju tekkimine on piisava tõenäosusega ette nähtav (17. detsembri 2018. aasta kohtumäärus komisjon vs. Poola, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, punkt 60 ja seal viidatud kohtupraktika).
29
Lisaks peab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik üksnes kiireloomulisuse hindamiseks ja ilma et see tähendaks, et ta võtab seisukoha ajutiste meetmete kohaldamist taotleva poole esitatud etteheidete põhjendatuse kohta, kindlaks tegema, et nende etteheidetega võidakse nõustuda. Nimelt kujutab oluline ja hüvitamatu kahju, mille tõenäoline tekkimine peab olema tõendatud, endast kahju, mis teatud juhtudel võiks tuleneda taotletud ajutise meetme kohaldamisest keeldumisest, kui põhimenetluses esitatud hagi osutub pärast seda edukaks (17. detsembri 2018. aasta kohtumäärus komisjon vs. Poola, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, punkt 61 ja seal viidatud kohtupraktika).
30
Kuigi on tõsi, et sellise kahju olemasolu tuvastamiseks ei ole vaja nõuda kahju tekkimise ja vältimatuse absoluutse kindlusega tõendamist ning piisab sellest, kui kahju tekkimine on piisava tõenäosusega ette nähtav, on ajutisi meetmeid taotlev pool siiski kohustatud tõendama asjaolusid, millest nähtub, et sellise kahju tekkimine on tõenäoline (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 29. aprilli 2025. aasta määrus Advanz Pharma vs. komisjon, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).
31
Sellega seoses tuleb juba praegu tõdeda, et Ortis ei ole järginud seda nõuet seoses tema kuvandile tekitatud kahjuga, mida väidetakse ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktis 34. Nimelt ei esita ta taotluses teavet, mis tõendaks, et selline kahju on tõenäoline.
32
Mis puudutab kahju, mis seisneb Ortise rahalise jätkusuutlikkuse ohtu seadmises, millele ta samuti viitab ja mis tuleneks Fruits & Fibres sarja kuuluvate toodete turustamise lõpetamisest põhjustatud tulude vähenemisest, siis tuleb esiteks tõdeda, et määruse 2021/468, millega muudeti määruse nr 1925/2006 III lisa C osa, mis käsitleb uurimisel/kontrollimisel olevaid aineid, artikli 1 punkti 2 esimese ja teise kandega ei keelata selliseid aineid sisaldavate toodete turustamist. Seega ei saa määruse 2021/468 artikli 1 punkti 2 esimene ja teine kanne sellist kahju põhjustada.
33
Järelikult ei ole kiireloomulisuse tingimus kõnealuse sätte kohaldamise peatamise taotluse osas täidetud.
34
Määruse 2021/468 artikli 1 punkti 1 esimese ja teise kande – millega lisati aaloe‑emodiin ja emodiin ning kõik neid aineid sisaldavad preparaadid määruse nr 1925/2006 III lisa A osasse – viivitamata rakendamise tagajärjel keelatakse nende ainete ja preparaatide kasutamise toidus.
35
Ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktides 15 ja 16 väidab Ortis, ilma et komisjon talle vastu vaidleks, et Fruits & Fibres sarja kuuluvad toidulisandid sisaldavad selliseid aineid, sest neid esineb looduslikult rabarberiliikide Rheum palmatum L, Rheum officinale Baillon juurtes, millest asjaomaseid tooteid, mille füsioloogiline funktsioon on parandada soolestiku tööd, valmistatakse. Punktis 16 täpsustab Ortis, et seda järeldust kinnitavad „erinevad analüüsid“, ning viitab eelkõige toote Frutta & Fibre Classico kohta 18. mail 2021 koostatud katsearuandele, mis on toodud vaidlustatud kohtuotsuse aluseks olnud Üldkohtu menetluses esitatud menetlusdokumentide lisas A.5.9.
36
Euroopa Kohtule esitatud toimikust ja eelkõige ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktidest 6–9 ning komisjoni seisukohtade punktidest 16–22 nähtub samuti, et Belgia, Prantsusmaa ja Luksemburgi asutused, kes on pädevad tegema toidu ametlikku kontrolli vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2017. aasta määruse (EL) 2017/625, mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu‑ ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise‑ ja taimekaitsevahendite alaste õigusnormide kohaldamine, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 999/2001, (EÜ) nr 396/2005, (EÜ) nr 1069/2009, (EÜ) nr 1107/2009, (EL) nr 1151/2012, (EL) nr 652/2014, (EL) 2016/429 ja (EL) 2016/2031, nõukogu määruseid (EÜ) nr 1/2005 ja (EÜ) nr 1099/2009 ning nõukogu direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ ja 2008/120/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrused (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004, nõukogu direktiivid 89/608/EMÜ, 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ, 91/496/EMÜ, 96/23/EÜ, 96/93/EÜ ja 97/78/EÜ ja nõukogu otsus 92/438/EMÜ (ELT 2017, L 95, lk 1), artiklitele 137 ja 138, tuginesid määrusest 2021/468 tulenevale keelule kasutada toidus aaloe‑emodiini ja emodiini, selleks et võtta aastatel 2023 ja 2024 vastu otsused Ortise Fruits & Fibres sarja kuuluvate toodete tagasivõtmise ja turult kõrvaldamise kohta. Oma seisukohtade punktis 20 viitab komisjon ka Belgia toiduohutusameti 16. mai 2024. aasta otsusele, millega see asutus palus samuti Ortisel koostada „tegevuskava“ tõendamaks, et kõik tema partiid ja toidulisandid, mis sisaldavad rabarberiliikide Rheum palmatum L ja/või Rheum officinale Baillon ekstrakti või nende hübriide, on määrusega nr 1925/2006 kooskõlas.
37
Eeltoodud asjaolusid arvestades näib seega tõenäoline, nagu väidab Ortis, et määruse nr 2021/468 artikli 1 punkti 1 esimene ja teine kanne keelavad tal turustada Fruits & Fibres tootesarja.
38
Teiseks tuleb märkida, et käesoleva kohtumääruse punktis 32 nimetatud kahju kujutab endast puhtalt rahalist kahju.
39
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et ajutise meetme kohaldamise üle otsustaval kohtunikul peavad olema üksikasjalikel dokumentidel põhinevad konkreetsed ja täpsed andmed, mis näitavad ajutiste meetmete kohaldamist taotleva poole olukorda ning mille põhjal on võimalik hinnata taotletava meetme kohaldamata jätmise tõenäolisi konkreetseid tagajärgi. See pool peab seega esitama tõendavate dokumentide abil tõendid ja teabe, mis võimaldavad anda usaldusväärse ja tervikliku pildi tema finantsolukorrast (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 29. aprilli 2025. aasta määrus Advanz Pharma vs. komisjon, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika).
40
Need nõuded on eelkõige kohaldatavad rahalise kahju suhtes, mida ei saa – välja arvatud erandjuhtudel – pidada hüvitamatuks, kuna rahalise hüvitisega saab üldjuhul ennistada kahju kannatanud isiku olukorra, nagu see oli enne kahju tekkimist. Sellise kahju saab hüvitada eeskätt ELTL artiklite 268 ja 340 alusel esitatud kahju hüvitamise hagi raames (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 29. aprilli 2025. aasta määrus Advanz Pharma vs. komisjon, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, punkt 46 ja seal viidatud kohtupraktika).
41
Niisiis, kui väidetav kahju on rahaline, on taotletud ajutised meetmed põhjendatud, kui ilmneb, et ilma nende meetmeteta satuks hageja olukorda, mis võib ohustada tema rahalist jätkusuutlikkust enne, kui sisulist menetlust lõpetav kohtuotsus on tehtud, või et tema turuosa muudetakse märgatavalt, võttes eelkõige arvesse tema ettevõtte suurust ja käivet ning selle kontserni omadusi, millesse ta kuulub (Euroopa Kohtu asepresidendi 29. aprilli 2025. aasta määrus Advanz Pharma vs. komisjon, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika).
42
On oluline lisada, et selle hindamise raames peab ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustav kohtunik saama võtta arvesse ettevõtja aktsionäride rahalist olukorda seda hinnata võimaldavate tõendavate dokumentide alusel, et teha kindlaks, et viimaste sekkumine tõenäoliselt ei hoiaks ära maksejõuetusmenetluse algatamist (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 30. novembri 2021. aasta määrus Land Rheinland‑Pfalz vs. Deutsche Lufthansa, C‑466/21 P‑R, EU:C:2021:972, punkt 55).
43
Asjaomase ettevõtja objektiivsed huvid ei ole nimelt sõltumatud nende füüsiliste või juriidiliste isikute huvidest, kes teda kontrollivad või kes on sama kontserni liikmed. Selline huvide kokkulangemine põhjendab eelkõige seda, et asjaomase ettevõtja huvi oma tegevust jätkata ei hinnata eraldiseisvalt huvist, mis on tema püsima jäämise suhtes nendel, kes teda kontrollivad (vt selle kohta Euroopa Kohtu presidendi 20. aprilli 2012. aasta määrus Fapricela vs. komisjon, C‑507/11 P(R), EU:C:2012:231, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
44
Seega peab pool, kes väidab, et tema rahaline jätkusuutlikkus on ohus, esitama tõendid, mis võimaldavad ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustaval kohtunikul saada usaldusväärse ja tervikliku pildi tema finantsolukorrast (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 17. märtsi 2023. aasta määrus LE vs. komisjon, C‑781/22 P‑R, EU:C:2023:226, punktid 27 ja 28 ning seal viidatud kohtupraktika). See teave peab olema konkreetne ja täpne ning põhinema üksikasjalikel ja tõendatud dokumentidel (vt selle kohta Euroopa Kohtu presidendi 20. aprilli 2012. aasta määrus Fapricela vs. komisjon, C‑507/11 P(R), EU:C:2012:231, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika).
45
Käesoleval juhul täpsustab Ortis eelkõige, et Fruits & Fibres sarja kuuluvate toodete müük moodustab ligi kaks kolmandikku tema käibest ning sellise tulude vähenemise tõttu ei ole tal võimalik katta oma kulusid ja see viiks kiiresti tema maksejõuetuseni.
46
Selle kahju kohta tuleb kõigepealt märkida, et ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktides 38–41 esitatud finantsprognoosid nende püsikulude summa arvutamiseks, mida Ortis peaks jätkuvalt katma juhul, kui nende toodete turustamine lõpetatakse, näivad olevat koostatud kindlustuslepingu alusel, mille see äriühing sõlmis tegevuskahjumi katmiseks olukorras, kus tema varale on tekkinud materiaalne kahju või vara on kadunud, näiteks tulekahju tagajärjel. Kindlustuslepingus silmas peetud olukord on siiski erinev käesolevas asjas käsitletavast olukorrast, kus asjaomase ettevõtja teatud toodete turustamine tõenäoliselt keelatakse.
47
Seejärel tuleb märkida, et ainuüksi asjaolu – eeldusel, et see on tõendatud –, et Ortis ei suudaks Fruits & Fibres sarja kuuluvate toodete turustamise lõpetamise korral katta oma kulusid, ei ole piisav selleks, et tõendada, et selline olukord viiks kindlalt maksejõuetusmenetluse algatamiseni. Äriühing peab samuti tõendama, et tal ei ole võimalik oma finantsreservide, pankade antud laenude või oma aktsionäride rahalise toetuse abil saada maksejõuetusmenetluse vältimiseks vajalikke rahalisi vahendeid (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 30. novembri 2021. aasta määrus Land Rheinland‑Pfalz vs. Deutsche Lufthansa, C‑466/21 P‑R, EU:C:2021:972, punkt 54).
48
Vastab tõele, et Ortis andis teavet selle kohta, et tema rahavoogudest, talle kättesaadavatest krediidiliinidest ja juba tarnitud Fruits & Fibres toodetest saadavast tulust ning teistest tootesarjadest oodatavast tulust ei piisa tema kulude katmiseks.
49
Ortis ei esitanud siiski mingit dokumentidega tõendatud teavet, mis kinnitaks tema ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktis 50 esitatud väidet, et uute laenude saamine on sellises olukorras välistatud.
50
Lõpuks tuleb märkida, et kuigi ajutiste meetmete kohaldamise taotluse lisast 14 nähtub, et Ortise kahele peamisele aktsionärile kuulub kummalegi 43,8880% Ortise kapitalist, ei ole ta esitanud teavet nende aktsionäride finantssuutlikkuse kohta, mis võimaldaks hinnata, kas nad saaksid võtta vajalikke finantsmeetmeid maksejõuetusmenetluse algatamise vältimiseks ajal, kui Euroopa Kohus teeb apellatsioonkaebuse kohta otsuse. Nagu nähtub käesoleva kohtumääruse punktides 42–44 viidatud kohtupraktikast, on selline teave ajutiste meetmete kohaldamise üle otsustavale kohtunikule vajalik, et hinnata selle ettevõtja maksejõuetuse riski. Käesoleval juhul on see teave seda olulisem, sest nagu nähtub eelkõige ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktist 35, on Ortise omanik juba kaks põlvkonda olnud sama perekond, mis lubab eeldada, et see perekond on kõnealuse ettevõtte püsima jäämisest eriti huvitatud.
51
Eeltoodust tuleneb seega, et Ortis ei ole piisavalt tõendanud, et tõenäoliselt ei ole võimalik maksejõuetusmenetluse algatamist vältida enne, kui Euroopa Kohus teeb apellatsioonkaebuse kohta otsuse, ega ole järelikult tõendanud, et ta ei saa ära oodata põhimenetluse tulemust, ilma et talle ei tekiks olulist ja hüvitamatut rahalist kahju.
52
Kolmandaks, isegi kui eeldada, et sellise kahju tekkimist ei saa välistada, tuleb arvesse võtta ka asjaolu, et see ettevõtja tegutseb toiduainete turul, mis on väga reguleeritud, nagu komisjon märgib (vt analoogia alusel Euroopa Kohtu presidendi 11. aprilli 2001. aasta määrus komisjon vs. Bruno Farmaceutici jt, C‑474/00 P(R), EU:C:2001:219, punkt 108).
53
Euroopa Kohus on leidnud, et väga reguleeritud turul, kus pädevad asutused võivad sekkuda kiiresti, kui esineb oht rahvatervisele põhjustel, mis ei ole alati ettenähtavad, peavad asjaomased ettevõtjad kaitsma end selle sekkumise tagajärgede eest sobiva strateegia abil, sest vastasel juhul peavad nad ise niisuguse sekkumisega kaasneva kahju kandma (vt selle kohta Euroopa Kohtu presidendi 11. aprilli 2001. aasta määrus komisjon vs. Bruno Farmaceutici jt, C‑474/00 P(R), EU:C:2001:219, punkt 109, ning Euroopa Kohtu asepresidendi 16. juuni 2016. aasta määrus ICA Laboratories jt vs. komisjon, C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462, punkt 29).
54
Käesoleval juhul leidis EFSA oma 9. oktoobri 2013. aasta teaduslikus arvamuses hüdroksüantratseeni derivaatidega ja sooletalitluse parandamisega seotud tervisealase väite teadusliku põhjendamise kohta, et need toidus leiduvad ained võivad parandada sooletalitlust, kuid soovitas vältida nende pikaajalist kasutamist ja tarbimist suurtes annustes selliste võimalike ohutusprobleemide tõttu nagu elektrolüütide tasakaalu häired, sooletalitluse häired ja sõltuvus lahtistitest. Lisaks ja eelkõige tõdes see asutus oma 22. novembri 2017. aasta teaduslikus arvamuses kõnealuste ainete toidus kasutamise ohutuse hindamise kohta, et hüdroksüantratseeni derivaadid, s.o aaloe‑emodiin ja emodiin on genotoksilised ja kantserogeensed, ning tal ei olnud võimalik soovitada päevadoosi, mis ei kujuta ohtu inimeste tervisele.
55
Selles kontekstis võis Ortis mõistlikult ette näha vähemalt hiljemalt pärast viimati nimetatud teadusliku arvamuse avaldamist 23. jaanuaril 2018, et komisjon võtab suure tõenäosusega vastu otsuse keelata samade ainete kasutamine toidus ja lisab need määruse nr 1925/2006 III lisa A osasse.
56
Selliste ainete võimaliku esinemise kohta toidulisandites, mis sisaldavad rabarberit (Rheum palmatum L ja Rheum officinale Baillon), viidatakse määruse nr 2021/468 põhjenduses 11 selles osas veel „teadusliku kindluse puudumisele“, mistõttu liikidest Rheum palmatum L ja Rheum officinale Baillon saadud preparaate ei keelatud, vaid võeti liidu kontrolli alla nende lisamisega määruse nr 1925/2006 III lisa C osasse. Seda teavet arvestades võis Ortis siiski mõistlikult ette näha, et nendest preparaatidest valmistatud toodetes võib esineda aaloe‑emodiini ja emodiini.
57
Igal juhul oli Ortis alates käesoleva kohtumääruse punktis 35 mainitud 18. mai 2021. aasta katsearuandest, mille ta palus toote Frutta & Fibre Classico kohta koostada ja mis näitas aaloe‑emodiini ja emodiini esinemist, teadlik sellest, et sellesse sarja kuuluvate toodete vastavus määrusele nr 1925/2006 tekitab küsimusi. Ajutiste meetmete kohaldamise taotlusest nähtub samuti, et äriühing tunnistab sõnaselgelt, et ta oli probleemist teadlik Ortise tegevdirektori 2023. aasta tegevusaruandes, mis on esitatud ajutiste meetmete kohaldamise taotluse lisas 35 ning milles ta möönab, et ta tegutseb „ebakindlas regulatiivses keskkonnas“, kuna ühe tema tootesarja koostises kasutatav peamine koostisaine on „võetud Euroopa 2021. aasta märtsis avaldatud õigusnormidega vaatluse alla ning lõpptulemusena võidakse selle kasutamist piirata või selle kasutamine koguni keelata“.
58
Ortis väidab selle ohu ennetamiseks võetud meetmete kohta ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktis 67, et ta on alates 2020. aastast tegelenud asendustoote uurimise ja väljatöötamisega. Ta viitab sellega seoses ajutiste meetmete kohaldamise taotluse lisas 48 esitatud Vallooni piirkonna, ülikoolide ja ettevõtjate vahel sõlmitud tehnoloogilise innovatsiooni partnerluse lepingu lisale, milles ei ole aga sõnaselgeid viiteid selle kohta, et see ettevõtja oleks aktiivselt osalenud asendustoote uurimises.
59
Lisaks väidab Ortis, et sellise ekstraheerimisprotsessi avastamine, millega oleks võimalik aaloe‑emodiin ja emodiin rabarberiekstraktist valmistatud tootest kõrvaldada, võib osutuda asjatuks, kui võtta arvesse ajutiste meetmete kohaldamise taotluse lisas 51 esitatud komisjoni koostatud eelnõu määruse nr 1925/2006 muutmiseks, millega lisatakse rabarberiliigid Rheum palmatum L, Rheum officinale Baillon ja nende hübriidid, mis sisaldavad hüdroksüantratseeni derivaate, määruse nr 1925/2006 III lisa A osasse. Siiski tuleb tõdeda, et selline otsus, kui see vastu võetakse, on osa regulatiivsetest muudatustest, mida ettevõtja peab vastavalt käesoleva kohtumääruse punktis 53 meelde tuletatud kohtupraktikale sobiva strateegia abil samuti ette nägema. Pealegi saaks seda pidada mõistlikult ettenähtavaks alates hetkest, kui määrusega 2021/468 lisati liigid Rheum palmatum L, Rheum officinale Baillon ja nende hübriidid, mis sisaldavad hüdroksüantratseeni derivaate, määruse nr 1925/2006 III lisa C osasse.
60
Lõpuks viitab Ortis ajutiste meetmete kohaldamise taotluse punktides 71 ja 72 inimtervishoius kasutatavate ravimite müügiloa andmise menetluse pikkusele ja asjaolule, et sellist ravimit võib müüa üksnes apteegis, kuid ei selgita põhjusi, miks tuleks Fruits & Fibres sarja kuuluvate toodete asemel turustatav asendustoidulisand liigitada inimtervishoius kasutatavaks ravimiks.
61
Seega tuleb tõdeda, et Ortis ei ole tõendanud, et ta oleks võtnud sobivaid meetmeid, et kaitsta end ohu eest, et kõnealustes toodetes esineva aaloe‑emodiini ja emodiini esinemise tõttu nende toodete turustamine keelatakse, näiteks mitmekesistanud oma pakkumist, et vähendada väidetavat majanduslikku sõltuvust nendest toodetest, või otsinud aktiivselt lahendusi, mis võimaldaksid vältida ohtu, et need tooted ei vasta Euroopa õigusnormidele.
62
Seetõttu peab Ortis kandma kahju, mis tal määruse 2021/468 artikli 1 punkti 1 esimese ja teise kande tõttu väidetavalt tekkis, hoolimata sellest, et see kahju võib olla oluline ja hüvitamatu (vt selle kohta Euroopa Kohtu asepresidendi 16. juuni 2016. aasta määrus ICA Laboratories jt vs. komisjon, C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462, punkt 44).
63
Seega, kuna kiireloomulisuse tingimus ei ole täidetud ka määruse 2021/468 artikli 1 punkti 1 esimese ja teise kande puhul ning järelikult kõigi selle määruse vaidlusaluste sätete puhul, tuleb ajutiste meetmete kohaldamise taotlus jätta rahuldamata, ilma et oleks vaja analüüsida fumus boni iuris’e olemasolu või sellest tulenevalt kaaluda asjasse puutuvaid huve.
Kohtukulud
64
Vastavalt kodukorra artiklile 137, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, tehakse otsus kohtukulude jaotamise kohta kohtuotsuses või ‑määruses, millega lõpetatakse menetlus.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohtu asepresident määrab:
1.
Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.
2.
Otsustada kohtukulude kandmine edaspidi.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: prantsuse.