62018CO0054
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (neljas koda)
14. veebruar 2019 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Riigihange – Vaidlustusmenetlused – Direktiiv 89/665/EÜ – Artiklid 1 ja 2c – Pakkujate kvalifitseerimise ja hankemenetlusest kõrvale jätmise otsuste vaidlustamine – Kaebetähtaeg – Õigustlõpetav 30‑päevane tähtaeg – Riigisisene regulatsioon, mis välistab võimaluse viidata hilisemate aktide vaidlustamisel pakkumuste vastavaks tunnistamise otsuse ebaseaduslikkusele – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 47 – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele
Kohtuasjas C‑54/18,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Tribunale amministrativo regionale per il Piemonte (Piemonte maakonna halduskohus, Itaalia) 27. septembri 2017. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 29. jaanuaril 2018, menetluses
Cooperativa Animazione Valdocco Soc. coop. soc. Impresa Sociale Onlus
versus
Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo,
Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo,
menetluses osalesid:
Ati Cilte Soc. coop. soc.,
Coesa Pinerolo Soc. coop. soc. arl,
La Dua Valadda Soc. coop. soc.,
Consorzio di Cooperative Sociali il Deltaplano Soc. coop. soc.,
La Fonte Soc. coop. soc. Onlus,
Società Italiana degli Avvocati Amministrativisti (SIAA),
Associazione Amministrativisti.it,
Camera degli Avvocati Amministrativisti,
EUROOPA KOHUS (neljas koda),
koosseisus: koja president M. Vilaras (ettekandja), kohtunikud K. Jürimäe, D. Šváby, S. Rodin ja N. Piçarra,
kohtujurist: M. Campos Sánchez‑Bordona,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Cooperativa Animazione Valdocco Soc. coop. soc. Impresa Sociale Onlus, esindajad: avvocato A. Sciolla, avvocato S. Viale ja avvocato C. Forneris,
–
Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo, esindaja: avvocato V. Del Monte,
–
Ati Cilte Soc. coop. soc., Coesa Pinerolo Soc. coop. soc. arl ja La Dua Valadda Soc. coop. soc., esindajad: avvocato L. Gili ja avvocato A. Quilico,
–
Itaalia valitsus, esindaja: G. Palmieri, keda abistasid avvocato dello Stato C. Colelli ja avvocato dello Stato V. Nunziata,
–
Madalmaade valitsus, esindajad: M. Bulterman ja J. M. Hoogveld,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: L. Haasbeek, G. Gattinara ja P. Ondrůšek,
arvestades vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artiklile 99 pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi põhistatud määrusega,
on teinud järgmise
määruse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT 1989, L 395, lk 3; ELT eriväljaanne 06/01, lk 246), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiviga 2014/23/EL (ELT 2014, L 94, lk 1), (edaspidi „direktiiv 89/665“) artikli 1 lõikeid 1 ja 2, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 47 ning võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtteid.
2
Nimetatud taotlus on esitatud ühelt poolt Cooperativa Animazione Valdocco Soc. coop. soc. Impresa Sociale Onlus (edaspidi „Cooperativa Animazione Valdocco“) ja teiselt poolt Consorzio Intercomunale Servizi Sociali di Pinerolo (edaspidi „CISS di Pinerolo“) ja Azienda Sanitaria Locale To3 di Collegno e Pinerolo vahelises kohtuvaidluses selle üle, et koduhooldusteenuste hankeleping sõlmiti ettevõtjate ajutise ühendusega, kuhu kuuluvad ettevõtjad Ati Cilte Soc. coop. soc., Coesa Pinerolo Soc. coop. soc. arl ja La Dua Valadda Soc. coop. soc. (edaspidi „edukaks tunnistatud ettevõtjate ajutine ühendus“).
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Direktiivi 89/665 artikli 1 lõike 1 neljas lõik ja lõige 3 näevad ette:
„1.   […]
Liikmesriigid võtavad seoses [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta] direktiivi 2014/24/EL [riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2014, L 94, lk 65)] või direktiivi [2014/23] kohaldamisalasse jäävate lepingutega vajalikud meetmed tagamaks, et avaliku sektori hankijate tehtud otsuseid saaks läbi vaadata tõhusalt ja eelkõige võimalikult kiiresti kooskõlas selle direktiivi artiklitega 2–2f, kui põhjenduseks on kõnealuste otsuste vastuolu riigihankeid reguleeriva liidu õigusega või seda õigust üle võtvate siseriiklike eeskirjadega.
[…]
3.   Liikmesriigid tagavad, et [õigus läbivaatamismenetlusele vastavalt] üksikasjalike[le] eeskirjade[le], mida nad võivad kehtestada, oleks [tagatud vähemalt] mis tahes isikutele, kellel on või on olnud huvi konkreetse riigihankelepingu vastu või kes on väidetava rikkumise tõttu kahju kannatanud või võivad kahju kannatada.“ [parandatud tõlge]
4
Nimetatud direktiivi artikkel 2c „[vaidlustuse] esitamise tähtajad“ sätestab:
„Kui liikmesriigid näevad ette, et igasugune tellija otsuse läbivaatamise nõue, mis käsitleb direktiivi [2014/24] või direktiivi [2014/23] reguleerimisalasse kuuluva hankemenetluse raames või sellega seoses tehtud otsust, tuleb esitada enne määratud tähtpäeva, siis peab tähtaeg olema vähemalt kümme kalendripäeva alates sellele päevale järgnevast päevast, kui tellija otsus edastati pakkujale või kandidaadile faksi teel või elektrooniliselt, või kui kasutati muid sidevahendeid, vähemalt 15 kalendripäeva alates sellele päevale järgnevast päevast, kui tellija otsus edastati pakkujale või kandidaadile, või vähemalt kümme kalendripäeva alates tellija otsuse saamisele järgnevast päevast. Tellija edastab igale pakkujale või kandidaadile oma otsuse koos kokkuvõtliku seletuskirjaga asjakohaste põhjenduste kohta. Kui läbivaatamisnõue on esitatud käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 punktis b osutatud otsuste suhtes, mille puhul eraldi teadet edastama ei pea, on tähtaeg vähemalt kümme kalendripäeva alates asjakohase otsuse avaldamise päevast.“
Itaalia õigus
5
Itaalia 2. juuli 2010. aasta seadusandliku dekreedi nr 104, millega kehtestatakse haldusmenetluse seadustik (decreto legislativo nr 104 – Codice del processo amministrativo) (GURI nr 156 regulaarne lisa, 7.7.2010; edaspidi „haldusmenetluse seadustik“) (muudetud 18. aprilli 2016. aasta seadusandliku dekreedi nr 50, millega kehtestatakse riigihangete seadustik (decreto legislativo nr 50 – Codice dei contratti pubblici) (GURI nr 91 regulaarne lisa, 19.4.2016;) artikliga 204) I lisa artikli 120 lõige 2‑bis sätestab:
„Hankemenetlusest kõrvale jätmise või kvalifitseerimise otsus, mis tehakse pärast isikuga seotud, majanduslik-rahanduslike ja tehnilis-kutsealaste nõuete hindamist, tuleb vaidlustada 30 päeva jooksul alates selle avaldamisest ametiasutusest hankija veebilehel [riigihangete seadustiku] artikli 29 lõike 1 kohaselt. Vaidlustamata jätmine toob kaasa selle, et kaotatakse õigus tugineda hankemenetluses tehtavate hilisemate otsuste ja ka vastukaebuse õigusvastasusele. Vastuvõetamatu on ka pakkumuse tegemise ettepaneku vaidlustamine, kui see on tehtud, ja niisuguste muude hankemenetluse vaheotsuste vaidlustamine, mis ei kahjusta otseselt asjaomase isiku huve.“
6
Itaalia 18. aprilli 2016. aasta seadusandliku dekreedi nr 50, millega kehtestatakse riigihangete seadustik (muudetud 19. aprilli 2017. aasta seadusandliku dekreediga nr 56 (decreto legislativo no 56) (GURI nr 103 regulaarne lisa, 5.5.2017); edaspidi „riigihangete seadustik“) artikkel 29 sätestab:
„[…] Et teha võimalikuks kaebuse esitamine haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõike 2‑bis tähenduses, avaldatakse järgmise kahe päeva jooksul alates vastavate otsuste tegemisest ka hankemenetlusest kõrvale jätmise või kvalifitseerimise otsus, mis tehakse pärast artiklis 80 nimetatud kõrvale jätmise põhjuste puudumist tõendavate dokumentide ja majanduslik-rahanduslike ja tehnilis-kutsealaste nõuete täidetuse kontrollimist. Sama kahepäevase tähtaja jooksul antakse taotlejatele ja pakkujatele […] sellest otsusest teada, näidates ära asutuse või veebilehe, kus on vastavad otsused kättesaadavad. Artikli 120 lõikes 2‑bis näidatud tähtaega hakatakse arvestama alates hetkest, mil teises lauses nimetatud dokumendid on koos põhjendusega tegelikult kättesaadavad.“
7
Riigihangete seadustiku artikli 53 lõiked 2 ja 3 sätestavad:
„2.   Ilma et see piiraks käesoleva seadustiku nende sätete kohaldamist, mis reguleerivad konfidentsiaalsuse tingimusel sõlmitavaid hankelepinguid või selliseid lepinguid, mille täitmine eeldab konkreetseid ohutusmeetmeid, lükatakse õigust dokumentidega tutvuda edasi:
a)
avatud hankemenetluses pakkumuse esitanud isikute puhul kuni pakkumuste esitamise tähtaja lõpuni;
b)
isikute puhul, kes on taotlejatena väljendanud oma huvi osaleda piiratud hankemenetluses, läbirääkimistega hankemenetluses või mitteametlikes menetlustes ning isikute puhul, kellele on tehtud ettepanek esitada mõnes eelnimetatud menetluses oma pakkumus ja isikute puhul, kes on oma pakkumuse esitanud, kuni pakkumuste esitamise tähtaja lõpuni; isikutel, kelle taotlus on tagasi lükatud, on õigus tutvuda nende isikute loeteluga, kes on esitanud osalustaotluse või kes on väljendanud oma huvi, pärast seda, kui hankijad on avaldanud ametliku teate taotlejate kohta, kellele tehakse ettepanek esitada pakkumus;
c)
pakkumusi puudutavates küsimustes kuni hankelepingu sõlmimiseni;
d)
pakkumuse puuduste kontrollimise menetluse küsimustes kuni hankelepingu sõlmimiseni.
3.   Lõikes 2 nimetatud dokumentidega ei tohi lubada kolmandatel isikutel tutvuda või neid mis tahes moel levitada kuni selles lõikes ette nähtud tähtaegade lõpuni.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
8
CISS di Pinerolo sõlmis 19. mail 2017 edukaks tunnistatud ettevõtjate ajutise ühendusega majanduslikult soodsaima pakkumuse kriteeriumi alusel hankelepingu oma territoriaalses üksuses koduhooldusteenuste osutamiseks ajavahemikul 1. juunist 2017 kuni 31. maini 2020.
9
Teisele järjekohale paigutatud Cooperativa Animazione Valdocco esitas pärast hankelepingu sõlmimist Tribunale amministrativo regionale per il Piemontele (Piemonte maakonna esimese astme halduskohus, Itaalia), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, kaebuse, paludes tühistada kõnealuse hankelepingu sõlmimise otsus ja erinevad hankemenetluse aktid, sealhulgas otsus mitte jätta edukaks tunnistatud ettevõtjate ajutist ühendust hankemenetlusest kõrvale, ning väites eelkõige, et kuna see ühendus ei ole esitanud ajutist tagatist ega tõendanud, et tema puhul on osalustingimused täidetud, siis ei oleks tohtinud sellel ühendusel lubada hankemenetluses osaleda.
10
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et hankija ja edukaks tunnistatud ettevõtjate ajutine ühendus väitsid, et kaebus on vastuvõetamatu, kuna see on esitatud hankelepingu sõlmimise lõpliku otsuse peale. Hankemenetluse seadustiku artikli 29 koosmõjus haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõike 2‑bis alusel läbi viidava kiirendatud menetluse kohaselt oleks Cooperativa Animazione Valdocco pidanud oma kaebuse esitama 30‑päevase tähtaja jooksul alates selle otsuse teatavakstegemisest, millega asjaomastel isikutel lubati hankemenetluses osaleda.
11
Ta selgitab sellega seoses, et haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõikes 2‑bis ette nähtud pakkujate kvalifitseerimise või kõrvalejätmise otsuste vaidlustamise kiirendatud menetluse kehtestamine vastab vajadusele võimaldada lahendada vaidlus enne, kui tehakse hankelepingu sõlmimise otsus, määrates ammendavalt kindlaks isikud, kellel on lubatud hankemenetluses osaleda enne pakkumuste läbivaatamist ja seejärel eduka pakkuja valimist.
12
Samas rõhutab ta, et seda kiirendatud menetlust võib teatud punktides siiski kritiseerida muu hulgas liidu õiguse alusel.
13
Sellega seoses märgib ta kõigepealt, et see menetlus kohustab pakkujat, kellel ei ole lubatud hankemenetluses osaleda, esitama kaebuse kõigi pakkujate kvalifitseerimise või kõrvalejätmise otsuse peale, kuigi ühelt poolt ei ole talle sel hetkel teada, kes tunnistatakse edukaks, ja teiselt poolt ei saa tal olla hanke vaidlustamisest mingisugust kasu, kuna teda lõppjärjestuses ei ole. Seega on nimetatud pakkuja kohustatud esitama kohtusse kaebuse ilma ühegi tagatiseta, et see initsiatiiv talle konkreetset kasu toob, võttes samas riski kanda kohtumenetlusega seonduvad kulud.
14
Eelotsusetaotluse esitanud kohus lisab, et sel viisil kiirendatud menetluses kaebust esitama kohustatud pakkujal mitte ainult ei puudu konkreetne ja tegelik huvi, vaid ta kannab haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõike 2‑bis kohaselt ka mitut liiki kahju. Esimest liiki kahju tuleneb kaebuse esitamisega kaasnevatest suurtest majanduslikest kuludest. Teine seondub tema positsiooni võimaliku kompromiteerimisega hankija silmis. Kolmas puudutab tema järjekoha kahjulikke tagajärgi, kuna riigihangete seadustiku artikkel 83 näeb negatiivse hindamiskriteeriumina ette mõju, mida avaldavad pakkuja esitatud kaebused.
15
Lõpuks rõhutab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et halduskohtus oma kaebeõiguse teostamise äärmist keerukust süvendab veelgi riigihangete seadustiku artikkel 53, mille lõige 3 keelab ametnikel või avalike teenuste osutajatel kriminaalkaristuse ähvardusel teha kättesaadavaks või avaldada hankemenetluse dokumente, mille kättesaadavust piiratakse kuni hankelepingu sõlmimiseni. Selle keelu imperatiivsust arvestades kardavad menetluse eest vastutavad isikud peale pakkujate kvalifitseerimise otsuse võimaldada tutvuda ka pakkujate haldusdokumentidega, mis sunnib ettevõtjaid esitama kaebusi „pimesi“.
16
Neil asjaoludel otsustas tribunale amministrativo regionale per il Piemonte (Piemonte maakonna esimese astme halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas Euroopa Liidu õigusnormidega, mis käsitlevad kaitseõigust, õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ja tõhusale kohtulikule kaitsele, eelkõige 4. novembril 1950 Roomas alla kirjutatud Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklitega 6 ja 13, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 ning direktiivi 89/665 artikli 1 lõigetega 1 ja 2 on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid nagu haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõige 2‑bis, mis seavad hankemenetluses osalevale ettevõtjale teise hankemenetluses oleva isiku kvalifitseerimise või menetlusest kõrvaldamata jätmise vaidlustamiseks 30‑päevase tähtaja?
2.
Kas Euroopa Liidu õigusnormidega, mis käsitlevad kaitseõigust, õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ja tõhusale kohtulikule kaitsele, eelkõige Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklitega 6 ja 13, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 ning direktiivi 89/665 artikli 1 lõigetega 1 ja 2 on vastuolus niisugused riigisisesed õigusnormid nagu haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõige 2‑bis, mis ei võimalda ettevõtjal menetluse lõpul väita – ka mitte vastukaebusega –, et teiste ettevõtjate, eelkõige eduka pakkuja või põhikohtuasja kaebaja kvalifitseerimine oli õigusvastane, kui ta ei vaidlustanud kvalifitseerimist eespool märgitud tähtaja jooksul?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
17
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 99 alusel võib Euroopa Kohus juhul, kui eelotsuse küsimusele võib vastuse selgelt tuletada kohtupraktikast, igal ajal ettekandja-kohtuniku ettepanekul ja pärast kohtujuristi ärakuulamist lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.
18
See säte on kohaldatav käesolevas kohtuasjas.
Eelotsusetaotluse vastuvõetavus
19
Sissejuhatuseks tuleb märkida, et nagu selgub Euroopa Kohtule esitatud seisukohtadest, oli põhikohtuasjas käsitletava riigihankelepingu maksumus 5684000 eurot, mis on direktiivi 2014/24 artiklis 4 kindlaks määratud piirmäärast märgatavalt kõrgem.
20
Direktiivi 2014/23 artikli 46 kohaselt kohaldatakse seega nimetatud hanke suhtes direktiivi 89/665 ning eelotsusetaotlust ei saa niisiis – vastupidi Itaalia valitsuse väitele – tunnistada vastuvõetamatuks pelgalt selle tõttu, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei märkinud oma taotluses selle hanke maksumust.
21
Eelotsusetaotlust ei saa vastuvõetamatuks tunnistada ka põhjendusel, et selles palutakse Euroopa Kohtul kontrollida Itaalia seadusandja kaalutlusõiguslikku valikut direktiivi 89/665 ülevõtmisel, nagu väidab CISS di Pinerolo. Esitatud küsimused puudutavad tegelikult selgelt mitme selle direktiivi sätte tõlgendamist.
22
Järelikult on käesolev eelotsusetaotlus vastuvõetav.
Esimene küsimus
23
Oma esimese küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 89/665 artikli 1 lõikeid 1 ja 2 koosmõjus harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis näevad ette, et kaebused hankijate otsuste peale, millega osalejad kvalifitseeritakse või jäetakse hankemenetlusest kõrvale, tuleb esitada 30 päeva jooksul nende otsuste huvitatud isikutele teatavaks tegemisest, vastasel juhul kaebeõigus lõpeb.
24
Kõigepealt tuleb märkida, et direktiivi 89/665 artikli 2c kohaselt võivad liikmesriigid näha hankija poolt direktiivi 2014/24 reguleerimisalasse kuuluvas riigihankemenetluses tehtavate otsuste vaidlustamiseks ette tähtajad.
25
Nimetatud säte näeb ette, et see tähtaeg peab olema vähemalt kümme kalendripäeva alates sellele päevale järgnevast päevast, mil hankija otsus edastati pakkujale või taotlejale faksi teel või elektrooniliselt, või kui kasutati muid sidevahendeid, vähemalt 15 kalendripäeva alates sellele päevale järgnevast päevast, kui hankija otsus edastati pakkujale või taotlejale, või vähemalt 10 kalendripäeva alates hankija otsuse saamisele järgnevast päevast. Lisaks täpsustab see säte, et hankija edastab igale pakkujale või taotlejale oma otsuse koos kokkuvõtliku seletuskirjaga asjakohaste põhjenduste kohta.
26
Seega tuleneb direktiivi 89/665 artiklist 2c, et selline 30‑päevane tähtaeg nagu põhikohtuasjas käsitletav – mille jooksul tuleb direktiivi 2014/24 kohaldamisalasse jäävates hankemenetlustes osalemiseks kvalifitseerimise või kõrvale jätmise kohta tehtud hankija otsused edasi kaevata alates sellest hetkest, mil need otsused on huvitatud isikutele teatavaks tehtud, vastasel juhul kaebeõigus lõpeb – on põhimõtteliselt kooskõlas liidu õigusega, kui nendes otsustes on esitatud asjakohased põhjendused.
27
Lisaks kohustab direktiivi 89/665 artikli 1 lõige 1 liikmesriike tagama, et hankijate otsused saaks edasi kaevata tõhusalt ja võimalikult kiiresti. Kuid nagu Euroopa Kohtul on juba olnud võimalus rõhutada, võimaldab õigustlõpetava tähtaja kehtestamine täita direktiivis 89/665 ette nähtud kiire menetluse eesmärgi, sundides ettevõtjaid vaidlustama riigihankemenetluse raames võetud ettevalmistavad meetmed või tehtud vaheotsused lühikeste tähtaegade jooksul (vt selle kohta 28. jaanuari 2010. aasta kohtuotsus komisjon vs. Iirimaa, C‑456/08, EU:C:2010:46, punkt 60 ja seal viidatud kohtupraktika).
28
Veel on Euroopa Kohus leidnud, et mõistlike vaidlustamistähtaegade – mille möödumisel õigus lõpeb – kehtestamine on põhimõtteliselt kooskõlas direktiivist 89/665 tuleneva tõhususe nõudega, kuna kujutab endast õiguskindluse aluspõhimõtte kohaldamist (12. detsembri 2002. aasta kohtuotsus Universale‑Bau jt, C‑470/99, EU:C:2002:746, punkt 76, ja 21. jaanuari 2010. aasta kohtuotsus, komisjon vs. Saksamaa, C‑17/09, ei avaldata, EU:C:2010:33, punkt 22), ning see on kooskõlas põhiõigusega tõhusale kohtulikule kaitsele (vt selle kohta 11. septembri 2014. aasta kohtuotsus Fastweb, C‑19/13, EU:C:2014:2194, punkt 58).
29
Direktiiviga 89/665 seatud kiire menetluse eesmärk tuleb riigisiseses õiguses ellu viia õiguskindluse nõudeid järgides. Selleks on liikmesriigid kohustatud looma piisavalt täpsete, selgete ja ootuspäraste tähtaegade süsteemi, et isikud teaksid oma õigusi ja kohustusi (vt selle kohta 30. mai 1991. aasta kohtuotsus komisjon vs. Saksamaa, C‑361/88, EU:C:1991:224, punkt 24, ja 7. novembri 1996. aasta kohtuotsus komisjon vs. Luksemburg, C‑221/94, EU:C:1996:424, punkt 22).
30
Kui liikmesriigid määravad kindlaks kohtuasjade menetlemise korra, mille eesmärk on tagada liidu õigusest tulenevate õiguste kaitse taotlejatele ja pakkujatele, keda hankijate otsused on kahjustanud, peavad liikmesriigid tagama, et ei kahjustataks ei direktiivi 89/665 tõhusust ega õigusi, mille liidu õigus isikutele annab, sealhulgas harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele (vt selle kohta 15. septembri 2016. aasta kohtuotsus Star Storage jt, C‑439/14 ja C‑488/14, EU:C:2016:688, punktid 43–45).
31
Direktiivi 89/665 artikli 1 lõikes 1 sätestatud eesmärki tagada kohaldatavate riigihankealaste õigusnormide rikkumiste vastu tõhus õiguskaitse on võimalik saavutada vaid juhul, kui vaidlustamise tähtajad hakkavad kulgema alles kuupäeval, mil kaebaja sai kõnealuste sätete väidetavast rikkumisest teada või oleks pidanud sellest teada saama (28. jaanuari 2010. aasta kohtuotsus Uniplex (UK), C‑406/08, EU:C:2010:45, punkt 32, 12. märtsi 2015. aasta kohtuotsus eVigilo, C‑538/13, EU:C:2015:166, punkt 52, ja 8. mai 2014. aasta kohtuotsus Idrodinamica Spurgo Velox jt, C‑161/13, EU:C:2014:307, punkt 37).
32
Sellest tuleneb, et sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis näevad ette, et kaebused hankijate otsuste peale, millega osalejad kvalifitseeritakse või jäetakse hankemenetlusest kõrvale, tuleb esitada 30 päeva jooksul nende otsuste huvitatud isikutele teatavaks tegemisest, vastasel juhul kaebeõigus lõpeb, on direktiiviga 89/665 kooskõlas vaid tingimusel, et sel viisil teatavaks tehtud otsused sisaldavad asjakohaseid põhjendusi, mis tagavad, et huvitatud isikud on saanud teada või oleksid pidanud teada saama liidu õiguse rikkumisest, millele nad viitavad.
33
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on harta artikliga 47 tagatud kohtuliku kontrolli tõhususe eelduseks, et asjasse puutuv isik saab tutvuda tema suhtes tehtud otsuse põhjendustega, lugedes kas otsust ennast või saades oma sellekohase taotluse põhjal teada selle põhjendused, et võimaldada sellel isikul kaitsta oma õigusi parimates võimalikes tingimustes ja otsustada täielikult informeerituna, kas on tarvis pädevasse kohtusse pöörduda, kui ka täielikult võimaldada viimati nimetatul kontrollida käsitletava riigisisese otsuse seaduslikkust (vt selle kohta 15. oktoobri 1987. aasta kohtuotsus Heylens jt, 222/86, EU:C:1987:442, punkt 15, ja 4. juuni 2013. aasta kohtuotsus ZZ, C‑300/11, EU:C:2013:363, punkt 53).
34
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib siiski, et pakkuja, kes kavatseb vaidlustada konkurendi kvalifitseerimise otsuse, peab esitama oma kaebuse 30 päeva jooksul teate saamisest, see tähendab ajahetkel, mil tihti ei ole võimalik kindlaks teha, kas tal tegelikult on põhjendatud huvi, kuna ta ei tea, kas konkurent tunnistatakse lõpuks edukaks või on tal endal võimalik hankeleping sõlmida.
35
Sellega seoses tuleb märkida, et direktiivi 89/665 artikli 1 lõige 3 näeb ette, et liikmesriigid tagavad, et nende kehtestatavate menetlusnormide kohaselt oleks vaidlustamine võimaldatud vähemalt kõigile neile isikutele, kellel on või on olnud huvi konkreetse lepingu sõlmimise vastu või kelle huvid on või võivad olla väidetava rikkumise tõttu kahjustatud.
36
Viimati nimetatud sätet kohaldatakse eelkõige selliste pakkujate olukorra suhtes, kes leiavad, et konkurendi hankemenetluses kvalifitseerimise otsus on ebaseaduslik ja võib talle kahju tekitada, ning see oht on piisav, et olla aluseks põhjendatud huvi tekkimisele nimetatud otsuse peale kaebus esitada, ning pole tarvis võtta arvesse kahju, mida võib lisaks tekitada see, kui hankeleping sõlmitakse teise pakkujaga.
37
Euroopa Kohus on igal juhul möönnud, et otsus lubada pakkujal hankemenetluses osaleda kujutab endast akti, mida saab direktiivi 89/665 artikli 1 lõike 1 ja artikli 2 lõike 1 punkti b alusel kohtus eraldi vaidlustada (vt selle kohta 5. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Marina del Mediterráneo jt, C‑391/15, EU:C:2017:268, punktid 26–29 ja 34).
38
Seega tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiivi 89/665 ning eelkõige selle artiklit 1 ja artiklit 2c koosmõjus harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis näevad ette, et kaebused hankijate otsuste peale, millega osalejad hankemenetluses kvalifitseeritakse või jäetakse kõrvale, tuleb esitada 30 päeva jooksul nende otsuste huvitatud isikutele teatavaks tegemisest, vastasel juhul kaebeõigus lõpeb, tingimusel, et sel viisil teatavaks tehtud otsused sisaldavad asjakohaseid põhjendusi, mis tagavad, et huvitatud isikud on saanud teada või oleksid pidanud teada saama liidu õiguse rikkumisest, millele nad viitavad.
Teine küsimus
39
Oma teise küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 89/665 artikli 1 lõikeid 1 ja 2 koosmõjus harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis näevad ette, et kui kaebusi hankijate otsuste peale, millega osalejad hankemenetluses kvalifitseeritakse või jäetakse kõrvale, ei esitata 30 päeva jooksul nende otsuste teatavaks tegemisest, siis ei ole huvitatud isikutel enam õigust tugineda nimetatud otsuste õigusvastasusele hilisemate aktide, sealhulgas hankelepingu sõlmimise otsuste vaidlustamisel.
40
Euroopa Kohus on selles osas korduvalt leidnud, et direktiivi 89/665 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et kõik kaebused hankija otsuste peale tuleb esitada selleks ettenähtud tähtaja jooksul, mis peab olema mõistlik, ja kõikidest hankijapoolsetest menetlusnormi rikkumistest, millele kaebuses tuginetakse, tuleb teatada sama tähtaja jooksul, vastasel juhul see õigus lõpeb ja nimetatud tähtaja möödumisel ei ole enam võimalik niisugust otsust vaidlustada või selle rikkumise suhtes menetlust algatada (12. detsembri 2002. aasta kohtuotsus Universale-Bau jt, C‑470/99, EU:C:2002:746, punkt 79; 27. veebruari 2003. aasta kohtuotsus Santex, C‑327/00, EU:C:2003:109, punkt 50, ning 11. oktoobri 2007. aasta kohtuotsus Lämmerzahl, C‑241/06, EU:C:2007:597, punkt 50).
41
See kohtupraktika põhineb järeldusel, et direktiivi 89/665 eesmärgi täielik saavutamine oleks võimatu, kui taotlejatel ja pakkujatel oleks lubatud igas hankemenetluse staadiumis viidata riigihankeid käsitlevate õigusnormide rikkumisele, kohustades hankijat rikkumiste parandamiseks kogu menetlust uuesti alustama (12. detsembri 2002. aasta kohtuotsus Universale-Bau jt, C‑470/99, EU:C:2002:746, punkt 75; 11. oktoobri 2007. aasta kohtuotsus Lämmerzahl, C‑241/06, EU:C:2007:597, punkt 51, ja 28. jaanuari 2010. aasta kohtuotsus komisjon vs. Iirimaa, C‑456/08, EU:C:2010:46, punkt 52). Kuna selline käitumine võib ilma objektiivse põhjuseta tekitada viivitusi vaidlustusmenetluste algatamisel, mille liikmesriigid peavad direktiivi 89/665 alusel kehtestama, siis võib see takistada liidu riigihangete valdkonna direktiivide tõhusat kohaldamist (12. veebruari 2004. aasta kohtuotsus Grossmann Air Service, C‑230/02, EU:C:2004:93, punkt 38).
42
Käesoleval juhul tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et direktiivi 89/665 ja eelkõige selle artiklit 2c tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole põhimõtteliselt vastuolus Itaalia õigusnormides ette nähtud tagajärg, et kui hankija otsuse peale 30 päeva jooksul kaebust ei esitada, siis ei ole pakkujal enam hilisemate aktide vaidlustamisel õigust tugineda nimetatud otsuse õigusvastasusele.
43
Vaatamata sellele, et õigustlõpetavad riigisisesed normid iseenesest ei näi olevat direktiivi 89/665 artiklis 2c ette nähtud nõuetega vastuolus, ei saa siiski välistada, et erilistel asjaoludel või võttes arvesse nende kohaldamise korda, võib nende kohaldamine kahjustada õigusi, mille liidu õigus isikutele annab, eelkõige harta artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele (vt selle kohta 27. veebruari 2003. aasta kohtuotsus Santex, C‑327/00, EU:C:2003:109, punkt 57, ja 11. oktoobri 2007. aasta kohtuotsus Lämmerzahl, C‑241/06, EU:C:2007:597, punktid 55 ja 56).
44
Euroopa Kohtul on juba olnud võimalus asuda seisukohale, et direktiivi 89/665 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui riigisiseses õiguses ette nähtud õigustlõpetavaid norme kohaldatakse nii, et pakkujale ei anta õigust edasi kaevata ebaseaduslikku otsust, kuigi tal oli sisuliselt võimalus saada sellest õigusvastasusest teada alles pärast õigustlõpetava tähtaja möödumist (vt selle kohta 27. veebruari 2003. aasta kohtuotsus Santex, C‑327/00, EU:C:2003:109, punkt 60, ja 11. oktoobri 2007. aasta kohtuotsus Lämmerzahl, C‑241/06, EU:C:2007:597, punktid 59–61 ja 64).
45
Lisaks tuleb rõhutada, et nagu sai tõdetud käesoleva kohtumääruse punktis 31, on Euroopa Kohus juba leidnud, et tõhusa õiguskaitse kohaldatavate riigihankealaste õigusnormide rikkumiste vastu saab saavutada seega vaid juhul, kui vaidlustamise tähtajad hakkavad kulgema alles kuupäeval, kui kaebuse esitaja sai kõnealuste sätete väidetavast rikkumisest teada või pidi teada saama (vt selle kohta 12. märtsi 2015. aasta kohtuotsus eVigilo, C‑538/13, EU:C:2015:166, punkt 52 ja seal viidatud kohtupraktika).
46
Niisiis tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul kindlaks teha, kas põhikohtuasja asjaoludel sai või võis Cooperativa Animazione Valdocco tegelikult hankija käest riigihangete seadustiku artikli 29 kohaselt teada saada edukaks tunnistatud ettevõtjate ajutise ühenduse kvalifitseerimise otsusest ja nimetatud otsuse ebaseaduslikkuse põhjustest, mille suhtes ta väidab, et ei ole esitatud nõutavas summas ajutist tagatist ega tõendatud, et selle ühenduse puhul on osalustingimused täidetud, ning seega, kas tal tõesti oli võimalus esitada kaebus haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõikes 2‑bis ette nähtud õigustlõpetava tähtaja jooksul.
47
Konkreetsemalt tuleb sel kohtul kontrollida, kas põhikohtuasja asjaoludel ei välistanud riigihangete seadustiku artikli 29 ja artikli 53 lõigete 2 ja 3, mis reguleerivad õigust tutvuda hankemenetluse dokumentidega ja nende avalikustamist, kohaldamine mis tahes võimalusi, et Cooperativa Animazione Valdocco võiks tegelikult teada saada edukaks tunnistatud ettevõtjate ajutise ühenduse kvalifitseerimise otsuse ebaseaduslikkusest, millele ta viitab, ja esitada kaebuse alates selle teadasaamise hetkest õigustlõpetava tähtaja jooksul, mis on ette nähtud haldusmenetluse seadustiku artikli 120 lõikes 2‑bis.
48
Veel tuleb liikmesriigi kohtul tõlgendada riigisisest õigust kooskõlas direktiiviga 89/665. Kui selline tõlgendamine ei ole võimalik, peab liikmesriigi kohus jätma direktiiviga vastuolus olevad riigisisesed õigusnormid kohaldamata (vt selle kohta 11. oktoobri 2007. aasta kohtuotsus Lämmerzahl, C‑241/06, EU:C:2007:597, punktid 62 ja 63), kuna selle direktiivi artikli 1 lõige 1 on tingimusteta ja piisavalt täpne, et sellele hankija vastu tugineda (2. juuni 2005. aasta kohtuotsus Koppensteiner, C‑15/04, EU:C:2005:345, punkt 38, ja 11. oktoobri 2007. aasta kohtuotsus Lämmerzahl, C‑241/06, EU:C:2007:597, punkt 63).
49
Eeltoodut arvestades tuleb teisele küsimusele vastata, et direktiivi 89/665 ning eelkõige selle artikleid 1 ja 2c koosmõjus harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis näevad ette, et kui kaebusi hankijate otsuste peale, millega osalejad hankemenetluses kvalifitseeritakse või jäetakse kõrvale, ei esitata 30‑päevase õigustlõpetava tähtaja jooksul nende otsuste teatavaks tegemisest, siis ei ole huvitatud isikutel enam õigust tugineda hilisemate aktide, sealhulgas hankelepingu sõlmimise otsuste vaidlustamisel, nimetatud otsuste õigusvastasusele, tingimusel, et sellele õiguse lõppemisele saab huvitatud isikute vastu tugineda vaid juhul, kui nad said või võisid tänu sellele teatavaks tegemisele teada saada sellest ebaseaduslikkusest, millele nad viitavad.
Kohtukulud
50
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (neljas koda) otsustab:
1.
Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiviga 2014/23/EL, ning eelkõige selle artiklit 1 ja artiklit 2c koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis näevad ette, et kaebused hankijate otsuste peale, millega osalejad hankemenetluses kvalifitseeritakse või jäetakse kõrvale, tuleb esitada 30 päeva jooksul nende otsuste huvitatud isikutele teatavaks tegemisest, vastasel juhul kaebeõigus lõpeb, tingimusel, et sel viisil teatavaks tehtud otsused sisaldavad asjakohaseid põhjendusi, mis tagavad, et huvitatud isikud on saanud teada või oleksid pidanud teada saama liidu õiguse rikkumisest, millele nad viitavad.
2.
Direktiivi 89/665, muudetud direktiiviga 2014/23, ning eelkõige selle artikleid 1 ja 2c koosmõjus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus sellised riigisisesed õigusnormid nagu põhikohtuasjas käsitletavad, mis näevad ette, et kui kaebusi hankijate otsuste peale, millega osalejad hankemenetluses kvalifitseeritakse või jäetakse kõrvale, ei esitata 30‑päevase õigustlõpetava tähtaja jooksul nende otsuste teatavaks tegemisest, siis ei ole huvitatud isikutel enam õigust tugineda hilisemate aktide, sealhulgas hankelepingu sõlmimise otsuste vaidlustamisel nimetatud otsuste õigusvastasusele, tingimusel, et sellele õiguse lõppemisele saab huvitatud isikute vastu tugineda vaid juhul, kui nad said või võisid tänu sellele teatavaks tegemisele teada saada sellest ebaseaduslikkusest, millele nad viitavad.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: itaalia.