62023CJ0146
EUROOPA KOHTU OTSUS (suurkoda)
25. veebruar 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Töötasude külmutamine või vähendamine riigi avalikus teenistuses – Meetmed, mis on suunatud spetsiaalselt kohtunikele – ELL artikkel 2 – ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Liikmesriikide kohustus näha ette tulemusliku õiguskaitse tagamiseks vajalik kaebeõigus – Kohtunike sõltumatuse põhimõte – Liikmesriikide seadusandliku ja täidesaatva võimu pädevus kehtestada kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid – Võimalus teha erandeid nendest üksikasjalikest normidest – Tingimused
Liidetud kohtuasjades C‑146/23 [Sąd Rejonowy w Białymstoku] ja C‑374/23 [Adoreikė] (
i
),
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Sąd Rejonowy w Białymstoku (Białystoki rajoonikohus, Poola) (C‑146/23) ja Vilniaus apygardos administracinis teismase (Vilniuse regionaalne halduskohus, Leedu) (C‑374/23) 10. märtsi ja 1. juuni 2023. aasta otsusega esitatud kaks eelotsusetaotlust, mis saabusid Euroopa Kohtusse vastavalt 10. märtsil ja 13. juunil 2023, menetlustes
XL
versus
Sąd Rejonowy w Białymstoku (C‑146/23)
ja
SR,
RB
versus
Lietuvos Respublika (C‑374/23),
EUROOPA KOHUS (suurkoda),
koosseisus: president K. Lenaerts, asepresident T. von Danwitz, kodade presidendid F. Biltgen, K. Jürimäe, C. Lycourgos, M. L. Arastey Sahún, N. Jääskinen, D. Gratsias ja M. Gavalec (ettekandja), kohtunikud E. Regan, J. Passer, Z. Csehi ja O. Spineanu‑Matei,
kohtujurist: A. M. Collins,
kohtusekretär: ametnik M. Siekierzyńska,
arvestades kirjalikku menetlust ja 12. märtsi 2024. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
XL, esindades iseennast,
–
Poola valitsus, esindajad: B. Majczyna ja S. Żyrek,
–
Leedu valitsus, esindajad: K. Dieninis, S. Grigonis ja V. Kazlauskaitė‑Švenčionienė,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: K. Herrmann, A. Steiblytė ja P. Van Nuffel,
olles 13. juuni 2024. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlused käsitlevad ELL artikli 2 ja artikli 19 lõike 1 teise lõigu ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikli 47 tõlgendamist.
2
Taotlused on esitatud kohtuvaidlustes, mille pooled on kohtuasjas C‑146/23 kohtunik XL ja Sąd Rejonowy w Białymstoku (Białystoki rajoonikohus, Poola) ning kohtuasjas C‑374/23 kaks kohtunikku SR ja RB ning Lietuvos Respublika (Leedu Vabariik) ning mis puudutavad nende töötasu suurust.
Õiguslik raamistik
Poola õigus
3
Poola Vabariigi põhiseaduse (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej) artiklis 178 kohtunike sõltumatuse kohta on sätestatud:
„1.   Kohtunikud on oma ametikohustusi täites sõltumatud ning alluvad ainult põhiseadusele ja teistele seadustele.
2.   Kohtunikele tagatakse nende ametikoha väärikusele ja ülesannete ulatusele vastavad töötingimused ja töötasu.
3.   Kohtunikud ei tohi olla ühegi erakonna ega ametiühingu liikmed ega tegeleda avaliku tegevusega, mis on kokkusobimatu kohtute ja kohtunike sõltumatuse põhimõttega.“
4
27. juuli 2001. aasta üldkohtute korralduse seaduse (ustawa – Prawo o ustroju sądów powszechnych, Dz. U. 2001, nr 98, jrk nr 1070) põhikohtuasjas C‑146/23 kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „üldkohtute korralduse seadus“) on selles sisalduv artikkel 91 kohtunike töötasu kohta sõnastatud järgmiselt:
„[…]
1c.   Kui lõikes 1d ei ole sätestatud teisiti, on kohtuniku aasta põhipalga arvutamise aluseks eelneva aasta teise kvartali keskmine palk, mille avaldab [Głównego Urzędu Statystycznego (statistikaamet, Poola)] esimees [Dziennik Urzędowy Rzeczypospolitej Polskiej „Monitor Polskis“ (Poola Vabariigi ametlik teataja Monitor Polski)] vastavalt [17. detsembri 1998. aasta seaduse sotsiaalkindlustusfondist makstavate pensionide kohta (ustawa o emeryturach i rentach z Funduszu Ubezpieczeń Społecznych, Dz. U. 1998, nr 162, jrk nr 1118)] artikli 20 punktile 2.
1d.   Kui lõikes 1c nimetatud keskmine palk on eelneva aasta teise kvartali avaldatud keskmisest palgast madalam, võetakse kohtuniku põhipalga kindlaksmääramisel aluseks viimati nimetatud keskmine palk.
2.   Kohtuniku palk esitatakse palgaastmetena, mille tase arvutatakse lõikes 1c viidatud põhipalga arvutamise aluseks olevate kordajate abil. Konkreetse kohtuniku ametikoha põhipalga astmed ning konkreetsetel palgaastmetel olevate kohtunike põhipalga määramiseks kasutatavad kordajad on esitatud käesoleva seaduse lisas.
[…]
6.   Kohtunikul on õigus oma ametikohaga seotud ametihüvitistele.
7.   Kohtunike töötasu varieerub lisaks vastavalt sellele, kas neile makstakse alates kuuendast teenistusaastast teenistusaja eest lisatasu, mille suurus on 5% põhipalgast ning mida suurendatakse igal aastal 1% võrra, kuni see jõuab 20%‑ni põhipalgast.
[…]“.
5
17. detsembri 2021. aasta seaduse 2022. aasta eelarve seaduse täitmise erisätete kohta (ustawa o szczególnych rozwiązaniach służących realizacji ustawy budżetowej na rok 2022, Dz. U. 2021, jrk nr 2445; edaspidi „2022. aasta eelarvega kaasnev seadus“) artiklis 8 oli ette nähtud:
„1.   2022. aastal on [üldkohtute korralduse seaduse] artikli 91 lõikes 1c ette nähtud kohtuniku põhipalga arvutamise aluseks 2020. aasta teise kvartali keskmine palk, mis on avaldatud statistikaameti esimehe teates.
2.   Lõikes 1 nimetatud alust suurendatakse 26 [Poola zloti (PLN) (ligikaudu 6 euro)] võrra.
3.   Kui muudes õigusnormides viidatakse [üldkohtute korralduse seaduse] artikli 91 lõikes 1c ette nähtud kohtuniku põhipalga arvutamise alusele, siis 2022. aasta puhul on selleks aluseks 2020. aasta teise kvartali keskmine palk, mis on avaldatud statistikaameti esimehe teates ja millele lisandub 26 zlotti.
4.   Kui muudes õigusnormides viidatakse kohtunike töötasule, loetakse 2022. aasta puhul selleks töötasuks lõigete 1 ja 2 kohaselt kindlaks määratud töötasu.“
6
1. detsembri 2022. aasta seaduse 2023. aasta eelarve seaduse täitmise erisätete kohta (ustawa o szczególnych rozwiązaniach służących realizacji ustawy budżetowej na rok 2023, Dz. U. 2022, jrk nr 2666; edaspidi „2023. aasta eelarvega kaasnev seadus“) artiklis 8 oli sätestatud:
„1.   2023. aastal on [üldkohtute korralduse seaduse] artikli 91 lõikes 1c ette nähtud kohtuniku põhipalga arvutamise alus 5444,42 zlotti [(ligikaudu 1274 eurot)].
2.   Kui muudes õigusnormides viidatakse [üldkohtute korralduse seaduse] artikli 91 lõikes 1c ette nähtud kohtuniku põhipalga arvutamise alusele, siis 2023. aasta puhul on selleks aluseks 5444,42 zlotti.“
Leedu õigus
7
6. novembri 2008. aasta Leedu Vabariigi kohtunike tasustamise seaduse (Lietuvos Respublikos teisėjų darbo apmokėjimo įstatymas, Žin., 2008, nr 131‑5022; edaspidi „kohtunike tasustamise seadus“) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis oli artiklis 3 ette nähtud, et kohtunike töötasu arvutamisel kasutatakse riigi poliitikute, kohtunike, riigiametnike, avalike teenistujate ning Leedu Vabariigi riigi ja omavalitsusüksuste rahastatavate institutsioonide töötajate vastava aasta palga baassummat, mille on vastu võtnud Leedu Vabariigi parlament selle riigi valitsuse ettepanekul. Baassumma ei tohtinud olla eelmise aasta baassummast madalam, välja arvatud erandlike asjaolude korral, mis olid teatavaks tehtud. See tuli kehtestada, võttes arvesse eelmise aasta keskmist inflatsioonimäära (mis arvutatakse riikliku tarbijahinnaindeksi alusel), kuupalga alammäära taset ja muid selliseid tegureid, mis mõjutavad avaliku sektori keskmise palga taset ja arengut.
8
Kohtunike tasustamise seaduse artikli 4 lõike 2 kohaselt moodustasid üldkohtute ja erikohtute kohtunike töötasu põhipalk, lisatasu tööstaaži eest avalikus sektoris, tasu töötamise ja valves olemise eest puhkepäevadel ja riigipühadel ning asendustöö eest ning lõpuks hüvitis töökoormuse suurenemise eest.
9
Apygardos teismai (regionaalsed kohtud, Leedu) kohtunike töötasu arvutamiseks korrutati põhipalk palgakoefitsiendiga, mis vastavalt selle seaduse II peatükile oli nende kohtunike puhul 17,2.
Põhikohtuasjad ja eelotsuse küsimused
Kohtuasi C‑146/23
10
XL nimetati Sąd Rejonowy w Suwałkachi (Suwałki rajoonikohus, Poola) kohtunikuks 4. detsembril 2003. Alates 3. aprillist 2007 töötab ta kohtunikuna Sąd Rejonowy w Białymstokus (Białystoki rajoonikohus). Tema põhitöötasu moodustab arvutamise alus tema põhitöötasu jaoks, millele kohaldatakse koefitsienti 2,5 ja millele lisandub 20% põhipalgast staažitasuna. Tema põhitöötasu arvutamise alus 2022. aastal oli 5050,48 zlotti (ligikaudu 1181 eurot) ja 2023. aastal 5444,42 zlotti (ligikaudu 1274 eurot).
11
XL sai seega 2022. aasta juulist novembrini igakuist töötasu 15151,44 zlotti (ligikaudu 3544 eurot), 2022. aasta detsembri eest 15033,51 zlotti (ligikaudu 3517 eurot) ja 2023. aasta jaanuari eest 16333,26 zlotti (ligikaudu 3821 eurot).
12
Pärast seda, kui tema tööandja oli talle tema taotlusel teatanud, et ta oleks saanud 10000 zlotti (ligikaudu 2339 eurot) lisaks sellele, mida ta sai töötasuna 1. juulist 2022 kuni 31. jaanuarini 2023, kui tema töötasu oleks arvutatud üldkohtute korralduse seaduse artikli 91 lõike 1c alusel, esitas XL Sąd Rejonowy w Białymstoku (Białystoki rajoonikohus) vastu hagi sellesse kohtusse, kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, nõudes nimetatud summa maksmist koos seadusjärgse viivisega.
13
Nimetatud kohus tuletab kõigepealt meelde, et 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsusest Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C‑64/16, EU:C:2018:117, punktid 42–45) nähtub, et kohtunike täidetavate ülesannete olulisusele vastava tasu saamine on kohtu sõltumatusega lahutamatult seotud tagatis. Sama kohus leiab, et see tagatis tuleb anda ka siis, kui kohtunike töötasu kindlaksmääramist käsitlevate riigisiseste õigusnormide muudatused toovad kaasa kohtunike varalise olukorra halvenemise nende töötasu määra püsiva languse tõttu.
14
Eelotsusetaotluse esitanud kohus rõhutab järgmiseks, et üldkohtute korralduse seaduse artikli 91 lõikes 1c on ette nähtud, et kohtunike põhipalk konkreetseks aastaks määratakse objektiivselt kindlaks eelmise aasta teise kvartali keskmise palga alusel, mille teatab statistikaameti esimees.
15
Ta lisab, et seda kohtunike põhipalga kindlaksmääramise mehhanismi on aga hiljuti kolm korda muudetud. Nimelt, 2021. aasta põhipalk kehtestati aasta n – 2, st 2019. aasta teise kvartali keskmise palga alusel, mitte aga aasta n – 1, st 2020. aasta teise kvartali keskmise palga alusel, mis tõi kaasa kohtunike töötasu indekseerimise „külmutamise“. 2022. aastal võeti aluseks 2020. aasta teise kvartali keskmine palk, mida suurendati 26 zloti võrra. Lõpuks, 2023. aastal arvutati kohtunike töötasu mitte 2022. aasta teise kvartali keskmise palga alusel, vaid Poola seadusandja kindlaksmääratud baassumma alusel.
16
Eelotsusetaotluse esitanud kohus rõhutab, et Poola valitsus põhjendas neid muudatusi Poola majandusliku olukorraga, mis 2021. aastal tulenes COVID‑19 pandeemiast ning 2023. aastal nii pandeemiast kui ka Venemaa Föderatsiooni sissetungist Ukrainasse. Seevastu 2022. aasta kohta ei mainitud ühtegi konkreetset põhjust.
17
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib lisaks, et Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) esimene esimees, Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus) esimees ja Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda, Poola) esitasid Trybunał Konstytucyjnyle (Poola konstitutsioonikohus) igaüks eraldi kaebuse, taotledes 2023. aasta eelarvega kaasneva seaduse artikli 8 põhiseadusega vastuolus olevaks tunnistamist. Nendes kolmes kaebuses väideti sisuliselt, et selle artikliga on rikutud tagatisi, mis kindlustavad kohtunikele nende ametikoha väärikusele vastava töötasu, kohtunike sõltumatuse põhimõtet ning omandatud õiguste kaitse põhimõtet ja usaldust riigi vastu. Nimelt näeb see artikkel ette kohtunike põhipalga kindlaksmääramise meetodi, mis on vastuolus nende õigusega saada tasu objektiivsete kriteeriumide alusel, mis ei sõltu seadusandja mis tahes meelevaldsest otsusest ja vastavad nende ametikoha väärikusele. Kuna kohtunike töötasu baassumma määrab igal aastal kindlaks seadusandja, on selle töötasu kindlaksmääramiseks kasutatav mudel mõnevõrra prognoosimatu. Lisaks, kuigi palkade „külmutamine“ pidi olema kehtestatud ajutiselt, näitab selle säilitamine 2023. aastal kavatsust kohtunike töötasu püsivalt vähendada, rikkudes Poola Vabariigi põhiseaduse artikli 178 lõiget 2. Lõpuks saab mis tahes sekkumine kohtusüsteemi toimimisse ja korraldusse toimuda üksnes erandjuhtudel ning see peaks tulenema seadusandliku ja kohtuvõimu kooskõlastatud tegevusest.
18
Eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes XLi tööandjana leiab, et tal ei ole õigust vaidlustatud riigisiseseid õigusnorme kõrvale jätta, nõustub eelmises punktis esitatud argumentidega. Käesoleval juhul seisneb kohtunike sõltumatuse riive selles, et nende töötasu indekseerimine oli kolmeks aastaks püsivalt „külmutatud“ ja 2023. aastal oli de facto loobutud kohtunike töötasu kindlaksmääramise mehhanismist, mille alus on eelmise aasta teise kvartali keskmine palk, nagu on ette nähtud üldkohtute korralduse seaduse artikli 91 lõikes 1c. Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et see kohtunike töötasu püsiv, korduv ja märkimisväärne vähendamine on Poola Vabariigi riigi rahanduse stabiilset olukorda arvestades põhjendamatu ning selle eesmärk on painutada sõltumatut ja autonoomset kohtuvõimu tegutsema meelevaldselt, lähtudes täidesaatva ja seadusandliku võimu dikteeritud poliitilistest kaalutlustest.
19
Sarnaselt XLiga leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C‑64/16, EU:C:2018:117) ja 7. veebruari 2019. aasta kohtuotsus Escribano Vindel (C‑49/18, EU:C:2019:106) ei ole käesolevale kohtuasjale ülekantavad, kuna kõnealusel juhul on erand kohtunike töötasu kindlaksmääramise mehhanismist alaline, mitte ajutine nagu kohtuasjades, milles tehti nimetatud kohtuotsused, ning see puudutab peamiselt kohtunikke, millega ei olnud tegemist nendes kohtuasjades.
20
Neil asjaoludel otsustas Sąd Rejonowy w Białymstoku (Białystoki rajoonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [ELL] artiklit 2, mis määratleb [Euroopa L]iidu alusväärtused viitega õigusriigi põhimõtete austamisele, ja [ELL] artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes [harta] artikliga 47, mis käsitleb liikmesriikide kohustust tagada tõhus õiguskaitse, mis omakorda põhineb õigusel pöörduda sõltumatusse ja erapooletusse kohtusse, tuleb tõlgendada nii, et kohtunike sõltumatuse põhimõttega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis võimaldavad eelarvekulude vähendamise eesmärgil kalduda kõrvale objektiivsete, täidesaatva võimu ja seadusandliku võimu meelevaldsest sekkumisest sõltumatute kriteeriumide alusel kohtunike töötasu kindlaksmääramise mehhanismist ning toovad kaasa kohtunike töötasu määra püsiva vähenemise, mis rikub põhiseaduslikke tagatisi kohtunikele nende ametikoha väärikusele ja tööülesannete mahule vastava töötasu maksmiseks ning õigusemõistmiseks erapooletute kohtute ja sõltumatute kohtunike poolt?“
21
Vastuseks Euroopa Kohtu taotlusele anda teavet eelkõige selle kohta, kuidas võib eelotsusetaotlust mõjutada Trybunał Konstytucyjny (konstitutsioonikohus) 8. novembri 2023. aasta kohtuotsus (kohtuasi nr K 1/23), milles tunnistati 2023. aasta eelarvega kaasneva seaduse artikkel 8 Poola Vabariigi põhiseaduse artikli 178 lõike 2 vastaseks, märkis eelotsusetaotluse esitanud kohus, et ta soovib eelotsusetaotluse juurde jääda, kuna Trybunał Konstytucyjny (konstitutsioonikohus) ei analüüsinud, kas artikkel 8 on kooskõlas artikli 178 lõikes 1 sätestatud kohtunike sõltumatuse põhimõttega. Lisaks puudutab kõnealune kohtuotsus üksnes 2023. aasta eelarvega kaasnevat seadust, samas kui põhikohtuasi eeldab ka selle kindlakstegemist, kas 2022. aasta eelarvega kaasnev seadus on selle põhimõttega kooskõlas.
Kohtuasi C‑374/23
22
SR ja RB, kes on Vilniaus apygardos teismase (Vilniuse regionaalne kohus, Leedu) kohtunikud, esitasid Vilniaus apygardos administracinis teismasele (Vilniuse regionaalne halduskohus, Leedu), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, Leedu Vabariigi vastu kaebuse kahju hüvitamiseks, nõudes SRi kasuks 74286,09 euro ja RB kasuks 95620,17 euro suuruse kahjuhüvitise väljamõistmist. Nad väidavad, et nende töötasu kindlaksmääramine sõltub täidesaatva ja seadusandliku võimu poliitilisest tahtest ning sellega on eelkõige rikutud kohtunike sõltumatuse põhimõtet.
23
SR ja RB heidavad ette, et ühegi kohtu ega kohtuniku käsutuses ei ole õiguslikku mehhanismi, mis võimaldaks täidesaatvalt ja seadusandlikult võimult nõuda, et määrataks kindlaks vääriline töötasu, mis tugineks riigi majandusnäitajatele ning oleks vastavuses kohtunike vastutusega ja nendele seatud rangete piirangutega, mis puudutavad muud tegevust.
24
Leedu Vabariik väidab omalt poolt, et riigieelarve kavandamine ning eelkõige riigiametnike ja avaliku sektori töötajate töötasu suuruse kavandamine kuulub Leedu Vabariigi põhiseaduses ette nähtud valitsuse eesõiguste alla. Lisaks määratakse nende ametnike ja töötajate töötasu baassumma kindlaks igal aastal, võttes arvesse riigi rahalisi vahendeid ja kohustusi, mistõttu riik ei oleks saanud seda baassummat suurendada kiiremini, kui ta seda tegi. Pealegi tõsteti aastatel 2018–2023 baassummat pidevalt ning sellel oli otsene majanduslik mõju erasektori palkadele ja riigi keskmisele palgale ning oluline mõju kohtute palgafondi kasvule. Liikmesriik väidab lõpetuseks, et kohtunike töötasude süsteem kuulub riigi ja selle institutsioonide põhiseaduslikku kaalutlus- ja ainupädevusse.
25
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et kohtunike tasustamise seaduse artikli 3 kohaldamisel koostoimes selle seaduse lisaga arvutatakse apygardos teismai (regionaalsed kohtud) kohtunike töötasu, korrutades baassumma, mis oli 2022. aastal 181 eurot ja 2023. aastal 186 eurot, palgakoefitsiendiga 17,2, kusjuures see koefitsient ei ole alates 1. oktoobrist 2013 muutunud, välja arvatud apylinkės teismai (esimese astme kohtud, Leedu) kohtunike puhul.
26
Apygardos teismai (regionaalsed kohtud) kohtunike töötasu (välja arvatud lisatasu teenistusaja eest) oli 2008. aastal 2440,85 eurot (bruto) ja 2021. aastal 2362 eurot (bruto), võttes arvesse 2019. aasta maksureformi. Seega, kuigi näib, et kohtunike töötasu on 13 aasta jooksul suurenenud ligikaudu 8%, on kohtunike töötasu nominaalväärtuses vähenenud 3,2% juba ainuüksi maksureformi tõttu. Peale selle vähenes kohtunike töötasu alates 2021. aasta lõpust, lähenedes riigi keskmisele palgale. Nimelt oli 2022. aasta esimeses kvartalis riigi keskmine palk 1729,90 eurot ja kohtuniku keskmine palk 3113,20 eurot. Pealegi kehtivad kohtunikele üsna ranged kohustused, milleks muu hulgas on nõue käituda laitmatult, töötada sama igakuise töötasu eest sõltumata töökoormusest ning mitte teha muud tööd, välja arvatud õppe- ja teadustöö.
27
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib lisaks, et soovitustes advokaadi või advokaadiabi poolt tsiviilasjades antava abi tasu ülemmäära kohta, mis on 2004. aastal heaks kiidetud Leedu Vabariigi justiitsministri ja Leedu advokatuuri poolt, on advokaadi töötunni tasu 179,9 eurot, samas kui apygardos teismase (regionaalne kohus, Leedu) kohtuniku brutotunnitasu (välja arvatud lisatasu teenistusaja eest) on ligikaudu 20 eurot. Selline erinevus kujutab endast võrdse kohtlemise põhimõttega ja ELL artikliga 2 vastuolus olevat diskrimineerimist, mis võrreldes sarnastel kutsealadel tegutsevate juristidega kahjustab kohtunikke.
28
Lõpuks märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsusest Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C‑64/16, EU:C:2018:117) tuleneb, et kohtunike sõltumatus eeldab, et liikmesriigi kohtunike töötasu määratakse kindlaks täidesaatva ja seadusandliku võimu meelevaldsest sekkumisest sõltumatute kriteeriumide alusel ning et kohtunike töötasu määr on vastavuses nende täidetavate ülesannete olulisusega, millega käesoleval juhul tegemist ei ole.
29
Selles kontekstis väidab nimetatud kohus, et ta peab kontrollima, kas kohtunike tasustamist reguleeriv riigisisene regulatsioon, mis sõltub otseselt seadusandliku ja täidesaatva võimu poliitilisest tahtest, on kooskõlas liidu õigusega ning austab ELL artiklis 2 kaitstud väärtusi ja kohtunike sõltumatuse põhimõtet, mis on kaitstud harta artikliga 47.
30
Neil asjaoludel otsustas Vilniaus apygardos administracinis teismas (Vilniuse regionaalne halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas selliseid väärtusi nagu demokraatia, õigusriik, inimõiguste austamine ja õiglus, mis on sätestatud ELL artiklis 2, ning ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku tuleb tõlgendada nii, et need annavad liikmesriikide seadusandlikule ja täidesaatvale võimule piiramatu kaalutlusõiguse ja ainupädevuse kehtestada riigisiseste õigusnormidega kohtunike töötasu suuruses, mis sõltub üksnes seadusandliku ja täidesaatva võimu tahtest?
2.
Kas ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku ja [harta] artiklit 47, millega on muu hulgas kaitstud kohtunike sõltumatus, tuleb tõlgendada nii, et need lubavad liikmesriikidel kehtestada riigisiseses õiguses normid, mille kohaselt kohtunike töötasu on madalam kui riigi poolt muude õigusala elukutsete esindajatele ette nähtud töötasu või tasud?“
Menetlus Euroopa Kohtus
31
Euroopa Kohtu 23. jaanuari 2024. aasta otsusega liideti kohtuasjad C‑146/23 ja C‑374/23 menetluse suulise osa ja kohtuotsuse tegemise huvides.
Euroopa Kohtu pädevus ja eelotsusetaotluse vastuvõetavus kohtuasjas C‑374/23
32
Leedu valitsus väidab oma kirjalikes seisukohtades esiteks, et Euroopa Kohus ei ole pädev eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele vastama, kuna liidu õigus ei reguleeri ei liikmesriigi kohtunike töötasu määra ega töötasu kindlaksmääramise, arvutamise või maksmise üksikasjalikke norme.
33
Need argumendid puudutavad siiski tegelikult nende liidu esmase õiguse sätete tõlgendamist, mille kohta eelotsusetaotluse esitanud kohus oma küsimused esitab. Nende sätete tõlgendamine aga kuulub ilmselgelt ELTL artikli 267 alusel Euroopa Kohtu pädevusse. Nimelt, kuigi kohtukorraldus liikmesriikides kuulub nende pädevusse, peavad liikmesriigid selle pädevuse teostamisel siiski täitma oma kohustusi, mis tulenevad neile liidu õigusest (vt selle kohta 18. mai 2021. aasta kohtuotsus Asociaţia Forumul Judecătorilor din România jt, C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ja C‑397/19, EU:C:2021:393, punkt 111, ning 9. jaanuari 2024. aasta kohtuotsus G. jt (üldkohtu kohtunike ametisse nimetamine Poolas), C‑181/21 ja C‑269/21, EU:C:2024:1, punktid 57 ja 58), muu hulgas siis, kui nad kehtestavad kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid.
34
Lisaks on ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik mõeldud kohaldamiseks sisulisest küljest iga liikmesriigi kohtuniku või kohtu suhtes, kes võib lahendada küsimusi, mis on seotud liidu õiguse tõlgendamise või kohaldamisega ning kuuluvad seega liidu õigusega hõlmatud valdkonda selle sätte tähenduses (vt selle kohta 11. juuli 2024. aasta kohtuotsus Hann‑Invest jt, C‑554/21, C‑622/21 ja C‑727/21, EU:C:2024:594, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika). Nii on see aga just kohtuasjas C‑374/23 kahe põhikohtuasja kaebaja puhul Vilniaus apygardos teismase (Vilniuse regionaalne kohus) kohtunikuna.
35
Sellest järeldub, et kohtuasjas C‑374/23 esitatud küsimused kuuluvad Euroopa Kohtu pädevusse.
36
Teiseks väidab Leedu valitsus, et eelotsusetaotlus on vastuvõetamatu, kuna esitatud küsimustel ei ole mingit seost põhikohtuasja asjaolude ja esemega ning seetõttu ei ole taotletud tõlgendus selle vaidluse lahendamiseks vajalik. Ta rõhutab niisiis, et käesoleval juhul ei ole vaidlustatud ühtegi riigisisest meedet, mille eesmärk on spetsiaalselt vähendada kohtunike töötasu, ning et kõnealusel ajavahemikul suurenes Leedu kohtunike töötasu pidevalt.
37
Selles suhtes on kohtupraktikas välja kujunenud, et ELTL artiklis 267 ette nähtud Euroopa Kohtu ja liikmesriikide kohtute koostöö raames on üksnes asja menetleval ja selles tehtava lahendi eest vastutaval liikmesriigi kohtul õigus kohtuasja eripära arvesse võttes hinnata nii eelotsusetaotluse vajalikkust asjas otsuse langetamiseks kui ka Euroopa Kohtule esitatavate küsimuste asjakohasust. Sellest järeldub, et eeldatakse, et liidu õigust puudutavad küsimused on asjakohased, ning kui küsimused on esitatud liidu õiguse tõlgendamise kohta, on Euroopa Kohus üldjuhul kohustatud vastama. Euroopa Kohus võib keelduda liikmesriigi kohtu esitatud eelotsuse küsimusele vastamast vaid siis, kui on ilmne, et taotletaval liidu õiguse tõlgendusel puudub igasugune seos põhikohtuasja faktiliste asjaolude või esemega, kui probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada vajalikke faktilisi või õiguslikke asjaolusid, et anda tarvilik vastus talle esitatud küsimustele (18. mai 2021. aasta kohtuotsus Asociația Forumul Judecătorilor Din România jt, C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ja C‑397/19, EU:C:2021:393, punktid 115 ja 116 ning seal viidatud kohtupraktika).
38
Eelotsusetaotlusest nähtub aga, et eelotsusetaotluse esitanud kohtule on Leedu Vabariigi vastu esitatud kaebus vastutuse tuvastamiseks ja selles on sisuliselt väidetud, et kaalutlusõigusega, mis on selle liikmesriigi seadusandlikul ja täidesaatval võimul, et määrata kindlaks kohtunike töötasu, on rikutud kohtunike sõltumatuse põhimõtet. Selles kontekstis soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus selle kaebuse lahendamise jaoks teada, kas selle töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid ja selle töötasu suurus on kooskõlas nimetatud põhimõttega, mis tuleneb ELL artiklist 2 ja artikli 19 lõike 1 teisest lõigust ning harta artiklist 47.
39
Järelikult on vastus kohtuasjas C‑374/23 esitatud küsimustele, mis puudutavad nende sätete tõlgendamist, vajalik selleks, et eelotsusetaotluse esitanud kohus saaks põhikohtuasja lahendada.
40
Sellest järeldub, et eelotsusetaotlus kohtuasjas C‑374/23 on vastuvõetav.
Eelotsuse küsimuste analüüs
41
Kuivõrd teine küsimus kohtuasjas C‑374/23 puudutab harta artikli 47 tõlgendamist, on sissejuhatuseks oluline rõhutada, et õiguse tõhusale õiguskaitsevahendile tunnustamine eeldab igal üksikjuhtumil, et isik, kes sellele viitab, tugineb liidu õigusega tagatud õigustele või vabadustele või et selle isiku suhtes toimub menetlus, mis kujutab endast liidu õiguse kohaldamist harta artikli 51 lõike 1 tähenduses (22. veebruari 2022. aasta kohtuotsus RS (konstitutsioonikohtu otsuste toime), C‑430/21, EU:C:2022:99, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
42
Eelotsusetaotlusest ei nähtu aga, et SR ja RB vastaksid ühele või teisele nendest tingimustest.
43
Seega ei ole vastavalt harta artikli 51 lõikele 1 harta artikkel 47 sellisena kohtuasjas C‑374/23 kohaldatav. Kuid kuna ELL artikli 19 lõike 1 teise lõiguga kohustatakse kõiki liikmesriike kehtestama liidu õigusega hõlmatud valdkondades tulemusliku õiguskaitse tagamiseks vajalik kaebeõigus eelkõige harta artikli 47 tähenduses, siis tuleb viimati nimetatud sätet ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu tõlgendamisel siiski nõuetekohaselt arvesse võtta (20. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Repubblika, C‑896/19, EU:C:2021:311, punktid 44 ja 45, ning 22. veebruari 2022. aasta kohtuotsus RS (konstitutsioonikohtu otsuste toime), C‑430/21, EU:C:2022:99, punktid 36 ja 37).
44
Pärast seda täpsustust tuleb kohtuasjades C‑146/23 ja C‑374/23 esitatud küsimusi, mida tuleb analüüsida koos, mõista nii, et nendega soovitakse sisuliselt teada, kas ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELL artikliga 2 tuleb tõlgendada nii, et kohtunike sõltumatuse põhimõttega on vastuolus see, kui:
–
esiteks kehtestavad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim oma kaalutlusõigust kasutades selle liikmesriigi õigusaktides kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid;
–
teiseks kalduvad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim kõrvale liikmesriigi õigusaktidest, milles on objektiivselt määratletud kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid, otsustades suurendada seda töötasu vähem, kui on nendes õigusaktides ette nähtud, või isegi töötasu suurus külmutada või seda vähendada.
45
Sellega seoses olgu märgitud, et ei ELL artikkel 2, artikli 19 lõike 1 teine lõik ega ükski muu liidu õigusnorm ei pane liikmesriikidele kohustust kehtestada konkreetset konstitutsioonilist mudelit riigivõimudevaheliste suhete ja vastasmõju reguleerimiseks, sealhulgas osas, mis puudutab nende pädevuse määratlemist ja piiritlemist. ELL artikli 4 lõike 2 kohaselt austab liit liikmesriikide rahvuslikku identiteeti, mis on omane nende poliitilistele ja põhiseaduslikele põhistruktuuridele. Sellele vaatamata peavad liikmesriigid oma konstitutsioonilise mudeli valikul järgima nõudeid, mis nendest liidu õigusnormidest neile tulenevad (vt selle kohta 22. veebruari 2022. aasta kohtuotsus RS (konstitutsioonikohtu otsuste toime), C‑430/21, EU:C:2022:99, punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika).
46
Nimelt tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, millele on viidatud käesoleva kohtuotsuse punktis 33, et kuigi kohtukorraldus liikmesriikides kuulub nende pädevusse, peavad liikmesriigid selle pädevuse teostamisel siiski täitma oma kohustusi, mis tulenevad neile liidu õigusest ning täpsemalt ELL artiklist 2 ja artikli 19 lõike 1 teisest lõigust (vt selle kohta 22. veebruari 2022. aasta kohtuotsus RS (konstitutsioonikohtu otsuste toime), C‑430/21, EU:C:2022:99, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika). Nii on see muu hulgas siis, kui nad kehtestavad kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid.
47
ELL artikkel 19, mis täpsustab ELL artiklis 2 tunnustatud õigusriigi väärtust, teeb liikmesriikide kohtutele ja Euroopa Kohtule ülesandeks tagada liidu õiguse täielik kohaldamine kõikides liikmesriikides ning kohtulik kaitse, mis õigussubjektidele liidu õigusest tuleneb. Selleks on esmatähtis säilitada nende organite sõltumatus (vt selle kohta 2. märtsi 2021. aasta kohtuotsus A.B. jt (kohtunike nimetamine kõrgeimasse kohtusse – kaebused), C‑824/18, EU:C:2021:153, punktid 108 ja 115 ning seal viidatud kohtupraktika).
48
Olemuslikult õigusemõistmise ülesande juurde kuuluv kohtute sõltumatuse nõue on oluline osa õigusest tõhusale kohtulikule kaitsele ja õiglasele kohtulikule arutamisele, mis on ülimalt tähtis, et oleks tagatud kõik õigussubjektile liidu õigusest tulenevad õigused ja ELL artiklis 2 osutatud liikmesriikide ühiste väärtuste, eeskätt õigusriigi väärtuse kaitse (11. juuli 2024. aasta kohtuotsus Hann-Invest jt, C‑554/21, C‑622/21 ja C‑727/21, EU:C:2024:594, punkt 49, ja 29. juuli 2024. aasta kohtuotsus Valančius, C‑119/23, EU:C:2024:653, punkt 46).
49
Kohtute sõltumatuse mõiste eeldab muu hulgas, et asjasse puutuv organ täidab kohtu ülesandeid täiesti iseseisvalt, olemata kellegagi hierarhilises või alluvussuhtes ja saamata kelleltki korraldusi või juhiseid, ja et organ oleks kaitstud väljastpoolt tuleva sekkumise või surve eest, mis võib kahjustada selle organi liikmete otsustusvabadust ja mõjutada nende otsuseid. Ent nagu asjasse puutuva organi liikmete ametist tagandamise keeld, on ka nende poolt täidetavate ülesannete olulisusele vastava tasu saamine kohtu sõltumatusega lahutamatult seotud tagatis (27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, punktid 44 ja 45, ning 7. veebruari 2019. aasta kohtuotsus Escribano Vindel, C‑49/18, EU:C:2019:106, punkt 66).
50
Konkreetsemalt õigusriigi toimimist iseloomustava võimude lahususe põhimõtte kohaselt tuleb tagada kohtute sõltumatus eelkõige seadusandlikust ja täidesaatvast võimust (19. novembri 2019. aasta kohtuotsus A. K. jt (kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi sõltumatus), C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, punkt 124; 20. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Repubblika, C‑896/19, EU:C:2021:311, punkt 54, ja 22. veebruari 2022. aasta kohtuotsus RS (konstitutsioonikohtu otsuste toime), C‑430/21, EU:C:2022:99, punkt 42).
51
Samas ei saa ainuüksi asjaolu, et liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim sekkuvad kohtunike töötasu kindlaksmääramisse, iseenesest tekitada kohtunike sõltuvust nendest võimudest ega tekitada kahtlusi nende sõltumatuses või erapooletuses. Nagu Euroopa Komisjon oma kirjalikes seisukohtades rõhutas, on liikmesriikidel oma eelarve koostamisel ja erinevate avaliku sektori kuluartiklite vahel valiku tegemisel ulatuslik kaalutlusruum. See ulatuslik kaalutlusruum hõlmab nende kulude – muu hulgas kohtunike töötasu – arvutamise meetodi kindlaksmääramist. Liikmesriikide seadusandlikul ja täidesaatval võimul on parimad võimalused võtta arvesse selle liikmesriigi konkreetset sotsiaal-majanduslikku konteksti, kus eelarve tuleb koostada ja kohtunike sõltumatus tagada.
52
Sellegipoolest ei tohi kohtunike töötasu puudutavad riigisisesed normid tekitada õigussubjektidel põhjendatud kahtlusi selle suhtes, kas asjasse puutuvad kohtunikud on väljaspool väliste tegurite haardeulatust ja kas nad on vastanduvaid huvisid arvestades neutraalsed (vt analoogia alusel 20. aprilli 2021. aasta otsus Repubblika, C‑896/19, EU:C:2021:311, punktid 56 ja 57).
53
Selleks võivad Euroopa Nõukogu organite või Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni süsteemi kuuluvate organite koostatud hartad, aruanded ja muud dokumendid anda asjakohast teavet liidu õiguse tõlgendamiseks, kui selles valdkonnas on vastu võetud riigisisesed õigusnormid.
54
Mis esimesena puudutab kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikke norme, siis on vastavalt õiguskindluse põhimõttele esiteks oluline, et need üksikasjalikud normid on kindlaks määratud seadusega, milles võib olla ette nähtud sotsiaalpartnerite, konkreetsemalt asjaomaseid kohtunikke esindavate organisatsioonide kaasamine. Selles kontekstis aitab kohtunike sõltumatust tagada seadusandliku menetluse läbipaistvus.
55
Milanos 26. augustist kuni 6. septembrini 1985 peetud kuritegevuse ennetamist ja õigusrikkujate kohtlemist käsitleval Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni seitsmendal kongressil vastu võetud dokumendi „Kohtusüsteemi sõltumatuse aluspõhimõtted“ punktis 11 on selle kohta ette nähtud, et kohtunike piisav töötasu peab olema „tagatud seadusega“. Samamoodi on 17. novembril 2010 vastu võetud Euroopa Nõukogu ministrite komitee soovituse CM/Rec(2010)12 „Kohtunikud: sõltumatus, tulemuslikkus ja vastutus“ (edaspidi „ministrite komitee 2010. aasta soovitus“) punktis 53 märgitud, et „[k]utseliste kohtunike tasustamissüsteemi põhireeglid peaksid olema sätestatud seaduses“.
56
Lisaks nõuab kohtunike sõltumatuse põhimõte koostoimes õiguskindluse põhimõttega, et nende töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid on objektiivsed, prognoositavad, stabiilsed ja läbipaistvad, et välistada asjaomase liikmesriigi seadusandliku ja täidesaatva võimu igasugune meelevaldne sekkumine.
57
Teiseks, nagu on mainitud käesoleva kohtuotsuse punktis 49, on kohtunike täidetavate ülesannete olulisusele vastava tasu saamine kohtunike sõltumatusega lahutamatult seotud tagatis.
58
Sellega seoses nähtub 7. veebruari 2019. aasta kohtuotsusest Escribano Vindel (C‑49/18, EU:C:2019:106, punktid 70, 71 ja 73) tulenevast kohtupraktikast, et kohtunike töötasu määr peab asjaomase liikmesriigi sotsiaal-majanduslikku konteksti arvestades olema piisavalt kõrge, et anda neile kindel majanduslik sõltumatus, mis kaitseb neid võimaliku välise sekkumise või surve ohu eest, mis võib kahjustada nende otsuste erapooletust, mida nad peavad tegema. Seega peab selle töötasu suurus olema selline, mis kaitseb kohtunikke korruptsiooniohu eest.
59
Ministrite komitee 2010. aasta soovituse punktis 54 on ette nähtud, et „[k]ohtunike töötasu peaks vastama nende ametile ja kohustustele ning olema piisav, et kaitsta neid surve eest, millega tahetakse mõjutada nende otsuseid“. Soovituse seletuskirja punktis 57 on täpsustatud, et „[t]öötasu piisav tase on kohtunike korruptsiooni vastase võitluse keskne element ja selle eesmärk on kaitsta kohtunikke võimaliku surve eest“.
60
Seega võib kohtunike töötasu varieeruda sõltuvalt teenistusstaažist ja neile usaldatud ülesannete laadist. Igal juhul peab töötasu olema vastavuses kohtunike täidetavate ülesannete olulisusega.
61
Kohtunike töötasu piisavuse hindamine eeldab, et lisaks tavalisele põhipalgale võetakse arvesse ka erinevaid lisatasusid ja hüvitisi, mida nad saavad, eelkõige nende teenistusstaaži või neile usaldatud ülesannete põhjal, aga ka võimalikku sotsiaalkindlustusmaksetest vabastamist.
62
Lisaks tuleb kohtunike töötasu piisavust hinnata asjaomase liikmesriigi majanduslikku, sotsiaalset ja rahalist olukorda arvestades, nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 49 sisuliselt märkis. Sellest aspektist on sobiv võrrelda kohtunike keskmist töötasu selle riigi keskmise palgaga, nagu on muu hulgas rõhutatud Euroopa kohtusüsteemide hindamise aruandes, mille on 2020. aastal koostanud Euroopa Nõukogu kohtute efektiivsust hindav komisjon (CEPEJ) (lk 68).
63
Pealegi, nagu nähtub sellest aruandest (lk 67), tuleks õigusriigis kohtunike sõltumatuse ja laiemalt õigusemõistmise kvaliteedi tagamiseks „[õ]iguspoliitikas arvesse võtta ka teiste õigusala elukutsete esindajate palku, selleks, et muuta kohtunikuamet kõrgelt kvalifitseeritud õiguspraktikute jaoks atraktiivseks“. Sellest ei saa siiski järeldada, et kohtunike sõltumatuse põhimõttega on vastuolus see, kui kohtunike töötasu kehtestatakse madalamal tasemel kui teiste õigusala töötajate, eelkõige vaba elukutse esindajate, näiteks advokaatide keskmine töötasu, kuna nad on ilmselgelt teistsuguses olukorras kui kohtunikud.
64
Kolmandaks peab kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikke norme olema võimalik tõhusalt kohtulikult kontrollida vastavalt asjaomase liikmesriigi õiguses ette nähtud menetlusnormidele.
65
Teisena, mis puudutab liikmesriigi seadusandliku ja täidesaatva võimu võimalust teha erandeid riigisisestest õigusaktidest, milles on objektiivselt määratletud kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid, otsustades suurendada seda töötasu vähem, kui on nendes õigusaktides ette nähtud, või isegi külmutada või vähendada töötasu summat, siis selliste erandlike meetmete võtmine peab samuti vastama teatud hulgale nõuetele.
66
Esiteks peab selline erandlik meede, nagu on viidatud eelmises punktis, olema sarnaselt kohtunike töötasu kindlaksmääramist käsitlevate üldnormidega, millest erand tehakse, ette nähtud seadusega. Lisaks peavad selle erandliku meetmega ette nähtud kohtunike töötasu üksikasjalikud normid olema objektiivsed, prognoositavad ja läbipaistvad.
67
Teiseks peab see erandlik meede olema õigustatud üldise huvi eesmärgiga, näiteks ülemäärase riigieelarve puudujäägi kõrvaldamisega ELTL artikli 126 lõike 1 tähenduses (vt selle kohta 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, punkt 46, ja 7. veebruari 2019. aasta kohtuotsus Escribano Vindel, C‑49/18, EU:C:2019:106, punkt 67).
68
Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 60 märkis, ei eelda liikmesriigi võimalus tugineda sellisele kohustusele siiski seda, et tema suhtes algatatakse menetlus vastavalt protokollile nr 12 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta, mis on lisatud EL lepingule ja EL toimimise lepingule.
69
Eelarvelisi põhjuseid, mis õigustavad kohtunike töötasu käsitlevatest üldnormidest erandi tegeva meetme vastuvõtmist, tuleb põhjendada selgelt. Välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandlikel asjaoludel, ei tohi need meetmed lisaks olla suunatud spetsiaalselt ainult liikmesriigi kohtute liikmetele ning need peavad olema osa üldisemast raamistikust, mille eesmärk on, et suurem hulk liikmesriigi avaliku sektori liikmeid annavad oma panuse eelarve jõupingutusse, mida taotletakse (vt selle kohta 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, punkt 49, ja 7. veebruari 2019. aasta kohtuotsus Escribano Vindel, C‑49/18, EU:C:2019:106, punkt 67).
70
Selle kohta on ministrite komitee 2010. aasta soovituse punktis 54 ette nähtud, et „[k]ehtestama peaks erinormid, mis kaitseksid töötasu sellise vähendamise eest, mis on suunatud spetsiaalselt kohtunikele“. Seevastu, nagu on täpsustatud selle soovituse seletuskirja punktis 57, „[ei ole] sättega, mille kohaselt ei tohi spetsiaalselt kohtunike töötasusid vähendada, vastuolus töötasu vähendamine, mis toimub avaliku teenistuse liikmete palkade üldise vähendamise avaliku poliitika raames“.
71
Seega, kui liikmesriik võtab oma ametnike ja avalike teenistujate suhtes eelarvepiirangu meetmeid, võib ta ühiskonnas, kus valitseb solidaarsus – nagu on rõhutatud ELL artiklis 2 –, otsustada kohaldada neid meetmeid ka liikmesriigi kohtunike suhtes.
72
Kolmandaks, vastavalt liidu õiguse üldpõhimõtteks olevale proportsionaalsuse põhimõttele (8. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (vahetu õigusmõju), C‑205/20, EU:C:2022:168, punkt 31) peab selline erandlik meede, nagu on ette nähtud käesoleva kohtuotsuse punktist 65, olema sobiv, et tagada taotletava üldise huvi eesmärgi saavutamine, piirduma selle eesmärgi saavutamiseks rangelt vajalikuga ega tohi olla selle eesmärgi suhtes ebaproportsionaalne, mis tähendab, et kaalutakse eesmärgi olulisust ja kohtunike sõltumatuse põhimõtte riive raskust.
73
Kuigi seda laadi meede näib olevat sobiv käesoleva kohtuotsuse punktis 67 nimetatud üldise huvi eesmärgi saavutamiseks, peab see siiski jääma erandlikuks ja ajutiseks, kuna seda ei tohi kohaldada kauem, kui on vajalik, et saavutada taotletav õiguspärane eesmärk, milleks on ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamine.
74
Lisaks ei tohi nimetatud meetme mõju kohtunike töötasule olla taotletava eesmärgi suhtes ebaproportsionaalne.
75
Neljandaks nõuab kohtunike sõltumatuse säilitamine, et vaatamata sellele, et nende suhtes kohaldatakse eelarvepiirangu meedet, ja isegi kui selline meede on seotud tõsise majandus-, sotsiaal- ja rahanduskriisiga, on kohtunike töötasu määr alati vastavuses nende täidetavate ülesannete olulisusega, selleks et nad jääksid vastavalt käesoleva kohtuotsuse punktis 49 viidatud kohtupraktikale kaitstuks välise sekkumise või surve eest, mis võiks ohustada nende otsustusvabadust ja mõjutada nende otsuseid.
76
Viiendaks peab käesoleva kohtuotsuse punktis 65 nimetatud erandliku meetme suhtes olema võimalik läbi viia tõhus kohtulik kontroll käesoleva kohtuotsuse punktis 64 nimetatud tingimustel.
77
Kuigi ELTL artiklis 267 ette nähtud menetluses ei ole Euroopa Kohtu ülesanne kohaldada liidu õigusnorme konkreetsele juhtumile, võib Euroopa Kohus selleks, et anda eelotsusetaotlused esitanud kohtutele tarvilik vastus, anda põhikohtuasjade toimikute ning tema käsutuses olevate kirjalike seisukohtade alusel juhiseid, mis võimaldavad neil kohtutel asja lahendada (vt selle kohta 20. juuni 1991. aasta kohtuotsus Newton, C‑356/89, EU:C:1991:265, punkt 10; 16. juuli 2015. aasta kohtuotsus CHEZ Razpredelenie Bulgaria, C‑83/14, EU:C:2015:480, punkt 71, ja 7. novembri 2024. aasta kohtuotsus Centro di Assistenza Doganale Mellano, C‑503/23, EU:C:2024:933, punkt 85).
78
Kohtuasjas C‑146/23 peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima, kas – nagu väitis Poola valitsus Euroopa Kohtus – üldkohtute korralduse seaduse artikli 91 lõikest 1c erandi tegevad meetmed, mida kohaldati 2022. ja 2023. aastal, vastasid üldise huvi eesmärgile, mis seisnes eelarvevahendite ümberpaigutamises COVID‑19 pandeemia, Venemaa Föderatsiooni Ukraina-vastase agressiooni ja sellest tuleneva enneolematu energiahindade tõusu kontekstis.
79
Kuna 2022. aasta eelarvega kaasneva seaduse artikkel 8 ja 2023. aasta eelarvega kaasneva seaduse artikkel 8 käsitlevad spetsiaalselt kohtunike ja prokuröride töötasu, tuleb selliseid meetmeid esmapilgul pidada selliseks, mis võivad riivata kohtunike sõltumatuse põhimõtet. Arvestades käesoleva kohtuotsuse punktides 69 ja 70 esitatud kaalutlusi ning Euroopa Kohtus Poola valitsuse esitatud asjaolusid, ei saa siiski välistada – mida peab siiski kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus –, et need meetmed, mis puudutavad küll spetsiaalselt kohtunikke, on osa laiematest reformidest, mis mõjutavad ka teiste ametnike või avalike teenistujate kategooriate töötasu. Täpsemalt võivad need meetmed nende asjaolude kohaselt tegelikult olla mõeldud selleks, et kohaldada kohtunike suhtes viivitusega eelarvepiiranguid, mida varasematel aastatel kohaldati teiste ametnike või avalike teenistujate kategooriate suhtes.
80
Lisaks on selge – kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist –, et eelmises punktis viidatud mõlemat riigisisest sätet kohaldati kumbagi vaid ühe aasta jooksul. Põhikohtuasjas kõne all olevad palgameetmed näivad seega olevat erandlikud ja ajutised, mida näib kinnitavat asjaolu, et üldkohtute korralduse seaduse artiklis 91 ette nähtud töötasude arvutamise mehhanismi ei ole kehtetuks tunnistatud ja seda kohaldati 2024. aastal uuesti, nagu Poola valitsus ja komisjon Euroopa Kohtu istungil märkisid.
81
Lisaks nähtub Euroopa Kohtu käsutuses olevast toimikust, et kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist, ei võtnud need meetmed XLilt õigust saada töötasu, mis oli asjaomase liikmesriigi majanduslikku, sotsiaalset ja rahanduslikku konteksti ning selle liikmesriigi keskmist töötasu arvestades vastavuses tema täidetavate ülesannete olulisusega. Nimelt, kuigi need meetmed võisid kaasa tuua XLi ostujõu vähenemise, ei ole need toimikus sisalduvate andmete kohaselt vähendanud tema töötasu summat, mis külmutati 2021. aastal ning mis suurenes 2022. aastal 4,37% ja 2023. aastal 7,8%. Lisaks rõhutasid Poola valitsus ja komisjon, et võttes arvesse eri lisatasusid ning Poola kohtunike vabastamist sotsiaalkindlustusmaksetest, mis moodustab ligikaudu 14% brutotöötasust, jäi kohtunike töötasu sel ajavahemikul enam kui kolm korda kõrgemaks kui keskmine palk Poolas.
82
Lõpuks on eelotsusetaotlus, mille Sąd Rejonowy w Białymstoku (Białystoki rajoonikohus) esitas kohtuasjas C‑146/23, piisav selle tõendamiseks, et põhikohtuasjas vaidlusaluseid palgameetmeid on võimalik tõhusalt kohtulikult kontrollida.
83
Seega, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist, ei nähtu, et 2022. aasta eelarvega kaasneva seaduse artikkel 8 ja 2023. aasta eelarvega kaasneva seaduse artikkel 8 eiravad nõudeid, mis tulenevad kohtunike sõltumatuse põhimõttest, nagu see tuleneb ELL artikli 19 lõike 1 teisest lõigust koostoimes ELL artikliga 2.
84
Mis puudutab kohtuasja C‑374/23, siis esiteks nähtub eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud andmetest, et apygardos teismai (regionaalsed kohtud) kohtunike töötasu kindlaksmääramine põhineb õiguslikul alusel, nimelt kohtunike tasustamise seaduse artiklil 3, milles on ette nähtud, et selle töötasu baassumma määrab igal aastal kindlaks seadusandlik ja täidesaatev võim tasemel, mis ei tohi olla madalam eelneva aasta tasemest ning mille puhul tuleb arvesse võtta hulka objektiivseid kriteeriume, nagu eelneva aasta inflatsioonimäär, mis sõltub riiklikust tarbijahinnaindeksist, kuupalga alammäär ning muude tegurite toime, mis mõjutavad keskmist palgataset ja arengut avalikus sektoris. Teiseks, neid asjaolusid arvestades ja kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist, on need üksikasjalikud normid objektiivsed, prognoositavad, püsivad ja läbipaistvad.
85
Juhul kui eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib seada kahtluse alla SRi ja RB saadud töötasu piisavuse, siis käesoleva kohtuotsuse punktis 62 on märgitud, et kohtunike töötasu piisavust tuleb hinnata asjaomase liikmesriigi majanduslikku, sotsiaalset ja rahalist olukorda arvestades ning võrreldes kohtunike keskmist töötasu selle riigi keskmise palgaga.
86
Ent nagu nähtub CEPEJi 2022. aastal koostatud Euroopa kohtusüsteemide hindamise aruandest (lk 80), oli 2020. aastal Leedu kohtunike keskmine brutotöötasu karjääri alguses 2,1 korda suurem ja Lietuvos Aukščiausiasis Teismase (Leedu kõrgeim kohus) kohtunike puhul 2,9 korda suurem kui keskmine brutopalk.
87
Eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab küll ka 2019. aastal toimunud maksureformile, mis tõi kaasa nende kohtunike nominaaltöötasu vähenemise. Kuna eelotsusetaotluses puudub igasugune teave selle reformi kohta, ei piisa ainuüksi viitest selle kohaldamisele kohtunike suhtes, tegemaks järeldust, et on riivatud kohtunike sõltumatuse põhimõtet.
88
Järelikult ja juhul, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist, ei nähtu kohtuasjas C‑374/23, et üksikasjalike normidega selle töötasu kindlaksmääramiseks, mida SR ja RB põhikohtuasjas kõnealusel ajavahemikul said, on seda põhimõtet rikutud.
89
Lõpuks on eelotsusetaotlus, mille Vilniaus apygardos administracinis teismas (Vilniuse regionaalne halduskohus) esitas selles kohtuasjas, piisav selle tõendamiseks, et põhikohtuasjas vaidlusaluseid palgameetmeid on võimalik tõhusalt kohtulikult kontrollida.
90
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb kohtuasjades C‑146/23 ja C‑374/23 esitatud küsimustele vastata, et ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELL artikliga 2 tuleb tõlgendada nii, et kohtunike sõltumatuse põhimõttega ei ole vastuolus, kui:
–
esiteks määravad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim kindlaks kohtunike töötasu, tingimusel et sellise kindlaksmääramise puhul ei ole tegemist võimu teostamisega meelevaldselt, vaid see põhineb üksikasjalikel normidel:
–
mis on ette nähtud seadusega;
–
mis on objektiivsed, prognoositavad, püsivad ja läbipaistvad;
–
mis tagavad kohtunike töötasu määra, mis on vastavuses nende täidetavate ülesannete olulisusega, võttes arvesse asjaomase liikmesriigi majanduslikku, sotsiaalset ja rahanduslikku olukorda ning keskmist palka selles liikmesriigis, ning
–
mida on võimalik tõhusalt kohtulikult kontrollida vastavalt asjaomase liikmesriigi õiguses ette nähtud menetlusnormidele;
–
teiseks teevad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim erandi liikmesriigi õigusaktidest, milles on objektiivselt määratletud kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid, otsustades suurendada seda töötasu vähem, kui on nendes õigusnormides ette nähtud, või isegi külmutada või vähendada töötasu suurust, tingimusel et sellise erandliku meetme puhul ei ole tegemist võimu teostamisega meelevaldselt, vaid:
–
see on ette nähtud seadusega;
–
sellega on kindlaks määratud töötasu üksikasjad, mis on objektiivsed, prognoositavad ja läbipaistvad;
–
see on põhjendatud üldise huvi eesmärgiga, mida taotletakse meetmetega, mis – välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandlikel asjaoludel – ei ole spetsiaalselt suunatud kohtunikele, vaid mis mõjutavad ka teiste ametnike või avalike teenistujate kategooriate töötasu;
–
see on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik ja rangelt proportsionaalne, mis eeldab, et see jääb erandlikuks ja ajutiseks ega sea ohtu kohtunike töötasu vastavust nende täidetavate ülesannete olulisusega, ning
–
seda on võimalik tõhusalt kohtulikult kontrollida vastavalt asjaomase liikmesriigi õiguses ette nähtud menetlusnormidele.
Kohtukulud
91
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotlused esitanud kohtutes pooleli olevate asjade üks staadium, otsustavad kohtukulude jaotuse liikmesriikide kohtud. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (suurkoda) otsustab:
ELL artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELL artikliga 2 tuleb tõlgendada nii, et kohtunike sõltumatuse põhimõttega ei ole vastuolus, kui:
–
esiteks määravad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim kindlaks kohtunike töötasu, tingimusel et sellise kindlaksmääramise puhul ei ole tegemist võimu teostamisega meelevaldselt, vaid see põhineb üksikasjalikel normidel:
–
mis on ette nähtud seadusega;
–
mis on objektiivsed, prognoositavad, püsivad ja läbipaistvad;
–
mis tagavad kohtunike töötasu määra, mis on vastavuses nende täidetavate ülesannete olulisusega, võttes arvesse asjaomase liikmesriigi majanduslikku, sotsiaalset ja rahanduslikku olukorda ning keskmist palka selles liikmesriigis, ning
–
mida on võimalik tõhusalt kohtulikult kontrollida vastavalt asjaomase liikmesriigi õiguses ette nähtud menetlusnormidele;
–
teiseks teevad liikmesriigi seadusandlik ja täidesaatev võim erandi liikmesriigi õigusaktidest, milles on objektiivselt määratletud kohtunike töötasu kindlaksmääramise üksikasjalikud normid, otsustades suurendada seda töötasu vähem, kui on nendes õigusnormides ette nähtud, või isegi külmutada või vähendada töötasu suurust, tingimusel et sellise erandliku meetme puhul ei ole tegemist võimu teostamisega meelevaldselt, vaid:
–
see on ette nähtud seadusega;
–
sellega on kindlaks määratud töötasu üksikasjad, mis on objektiivsed, prognoositavad ja läbipaistvad;
–
see on põhjendatud üldise huvi eesmärgiga, mida taotletakse meetmetega, mis – välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandlikel asjaoludel – ei ole spetsiaalselt suunatud kohtunikele, vaid mis mõjutavad ka teiste ametnike või avalike teenistujate kategooriate töötasu;
–
see on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik ja rangelt proportsionaalne, mis eeldab, et see jääb erandlikuks ja ajutiseks ega sea ohtu kohtunike töötasu vastavust nende täidetavate ülesannete olulisusega, ning
–
seda on võimalik tõhusalt kohtulikult kontrollida vastavalt asjaomase liikmesriigi õiguses ette nähtud menetlusnormidele.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keeled: poola ja leedu.
(
i
)	Käesoleval kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.