62020CC0620
GENERALINIO ADVOKATO
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA IŠVADA,
pateikta 2022 m. kovo 3 d. (
1
)
Byla C‑620/20 P
International Management Group (IMG)
prieš
Europos Komisiją
„Apeliacinis skundas – Finansinis reglamentas – Sąjungos finansinių interesų apsauga – Vystomasis bendradarbiavimas – Taikant netiesioginį valdymą tarptautinės organizacijos vykdomas biudžetas – Sprendimas nepavesti subjektui vykdyti biudžeto esant abejonių dėl jo statuso – Panaikinimas – Žalos atlyginimas – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas – Gero administravimo principas – Sprendimo dėl panaikinimo vykdymas“
1.
Finansiniuose reglamentuose leidžiama taikyti netiesioginio valdymo mechanizmą siekiant panaudoti Sąjungos biudžeto lėšas. Komisija tokį mechanizmą pritaikė 2013 m.: tam tikrų vystomojo bendradarbiavimo fondų valdymą ji pavedė subjektui International Management Group (toliau – IMG), dėl kurio statuso, kaip tarptautinės organizacijos, šiuo metu vyksta ginčas.
2.
2014 m. Komisija sustabdė santykius su IMG, nes kilo abejonių dėl jos teisinio statuso, o 2015 m. informavo IMG, kad nesudarys su ja naujų susitarimų dėl įgaliojimų perdavimo pagal netiesioginio valdymo sistemą.
3.
IMG šiuos Komisijos sprendimus užginčijo Bendrajame Teisme, šis jos ieškinius atmetė (
2
). Vis dėlto IMG pateiktą apeliacinį skundą Teisingumo Teismas patenkino, panaikino Komisijos sprendimus ir grąžino bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl IMG reikalavimo atlyginti žalą (
3
).
4.
Bylą grąžinus Bendrajam Teismui, jis galiausiai atmetė prašymą atlyginti žalą (
4
). IMG šį Bendrojo Teismo sprendimą skundžia apeliacine tvarka.
I. Teisinis pagrindas
5.
Remiuosi sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P pateiktu finansinių taisyklių, taikomų netiesioginiam Sąjungos biudžeto valdymui, aprašymu (šių taisyklių kartoti nereikia).
6.
Tame sprendime yra nurodytos taikomos Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (
5
) (visų pirma 53 ir 53d straipsnių), Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 (
6
) (visų pirma 43 straipsnio), Reglamento Nr. 966/2012 (
7
) (visų pirma 58 straipsnio 1 dalies ir 84–86 straipsnių) ir Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 (
8
) (visų pirma 43 straipsnio) nuostatos.
II. Bylų faktinės aplinkybės
7.
Bylų faktinės aplinkybės išsamiai išdėstytos sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P ir skundžiamame sprendime, kuriais remiuosi.
8.
Pakartoju nurodytas aplinkybes (
9
):
„–
Pagal IMG įstatus, [tokius] kaip pridėti prie Teisingumo Teismo bylos medžiagos, ji buvo įsteigta 1994 m. lapkričio 25 d. kaip tarptautinė organizacija „International Management Group – Infrastructure for Bosnia and Herzegovina“ (būstinė Belgrade, Serbija) siekiant sudaryti galimybes valstybėms, kurios dalyvauja atstatant Bosniją ir Hercegoviną, turėti tam skirtą subjektą. Nuo tada IMG pamažu išplėtė savo veiklos sritį, o 2012 m. birželio 13 d. sudarė susitarimą dėl būstinės su Belgijos Karalyste.
–
Remdamasi Reglamento Nr. 966/2012 84 straipsniu Komisija 2013 m. lapkričio 7 d. priėmė Įgyvendinimo sprendimą C (2013) 7682 final dėl 2013 m. metinės veiksmų programos dėl Mianmaro / Birmos finansavimo iš bendrojo Europos Sąjungos biudžeto (toliau – pirminis sprendimas).
–
Šio sprendimo 1 straipsnyje numatyta, kad 2013 m. metinė veiksmų programa dėl Mianmaro / Birmos, kaip nurodyta 1 ir 2 prieduose, yra patvirtinama.
–
Minėto sprendimo 3 straipsnyje numatyta, kad biudžeto vykdymo bendro valdymo būdu užduotys gali būti patikėtos subjektams, nurodytiems 1 ir 2 prieduose, su sąlyga, kad bus sudarytas susitarimas dėl įgaliojimų perdavimo.
–
To paties sprendimo 2 priede aprašyta antra veiksmų programa, kuri sudaro 2013 m. metinę veiksmų programą dėl Mianmaro / Birmos. Šio priedo 5 ir 8 skyriuose iš esmės patikslinama, kad šią veiksmų programą sudaro prekybos plėtros programa, kurios išlaidas, įvertintas 10 mln. EUR, finansuos Europos Sąjunga ir kurios įgyvendinimą užtikrins IMG bendro valdymo būdu. Minėto priedo 8.3.1 punkte nurodyta, kad Mianmare / Birmoje jau įsteigta IMG yra tarptautinė organizacija, kuri yra susijusi su Sąjungos finansuojamų projektų įgyvendinimu toje valstybėje.
–
2014 m. vasario 17 d. OLAF pranešė Komisijai, kad pradėjo tyrimą dėl IMG statuso.
–
2014 m. vasario 24 d. Komisijos Generalinis sekretorius perdavė šią informaciją šios institucijos tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi generaliniam direktoriui ir atkreipė jo dėmesį į galimybę nustatyti apsaugos priemones pagal Reglamento Nr. 883/2013 7 straipsnio 6 dalį.
–
2014 m. vasario 26 d. šis generalinis direktorius nustatė apsaugos priemones remdamasis minėta nuostata, jas pateisindamas aplinkybe, kad remiantis OLAF pradiniu vertinimu kilo abejonių dėl IMG statuso (2014 m. vasario 26 d. apsaugos priemonės). Šias apsaugos priemones iš esmės sudarė laikinas draudimas, pirma, sudaryti su IMG bet kokį naują susitarimą dėl įgaliojimų perdavimo, susijusį su Sąjungos biudžeto netiesioginiu valdymu remiantis Reglamentu Nr. 966/2012, ir, antra, pratęsti bet kokį susitarimą dėl įgaliojimų perdavimo, kuris jau sudarytas su IMG ir kuris susijęs su Sąjungos biudžeto bendru valdymu remiantis Reglamentu Nr. 1605/2002.
–
2014 m. balandžio 25 d. tas pats generalinis direktorius išsiuntė raštą IMG (toliau – 2014 m. balandžio 25 d. raštas), juo informavo [apie] Komisijos byloje esančius tris naujus elementus, susijusius su tuo, kad, pirma, penkios ES valstybės narės, kurias IMG pristatė kaip savo nares, savęs tokiomis nelaiko, antra, Jungtinių Tautų Organizacijos (JTO) Generalinis sekretorius nurodė, jog IMG nėra JTO specializuota agentūra, ir, trečia, buvo neaiškumų dėl asmenų, kurie atstovavo kai kurioms valstybėms pasirašant IMG steigiamąjį aktą, [įgaliojimų]. Komisijos tarptautinio bendradarbiavimo ir vystymosi generalinis direktorius taip pat parašė, kad, atsižvelgdamas į dėl šių elementų kilusias abejones dėl IMG statuso, savo tarnyboms nurodė, kiek tai susiję su ja, laikinai nesinaudoti procedūromis, leidžiančiomis biudžeto vykdymo užduotis atlikti tarptautinėms organizacijoms.
–
2014 m. gruodžio 15 d. Komisija gavo ataskaitą, parengtą OLAF pabaigus tyrimą (toliau – OLAF ataskaita), prie jos buvo pridėtos rekomendacijos. Šioje ataskaitoje iš esmės OLAF konstatavo, kad IMG nėra tarptautinė organizacija pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus, ir Komisijai rekomendavo pritaikyti sankcijas IMG ir susigrąžinti sumas, kurias ji gavo dėl tokio statuso.
–
Kitą dieną Komisija priėmė 2014 m. gruodžio 16 d. sprendimą pagal Reglamento Nr. 966/2012 84 straipsnį. Pagal šio sprendimo 1 straipsnį pirminio sprendimo 2 priedas pakeičiamas nauju priedu, kurio 1 ir 4.3 skyriuose iš esmės numatoma, kad prekybos plėtros programos, numatytos šiame pirminiame sprendime, įgyvendinimą pagal netiesioginį valdymą užtikrins nebe IMG, o Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit GmbH (toliau – GIZ).
–
2015 m. sausio 16 d. Komisijos teisės tarnyba parengė pranešimą „[OLAF] tyrimo <…> dėl [IMG] teisinė analizė“ (toliau – teisės tarnybos nuomonė).
–
2015 m. gegužės 8 d. Komisija nusiuntė raštą IMG, norėdama pranešti apie veiksmus, kurių ji ketino imtis po OLAF ataskaitos, ir jame informavo, kad, nors daugumos OLAF pateiktų rekomendacijų nevykdys, ji nusprendė, be kita ko, jog, kol nėra visiško tikrumo dėl IMG kaip tarptautinės organizacijos statuso, jos tarnybos nebesudarys su ja Reglamente Nr. 966/2012 numatyto naujo susitarimo dėl įgaliojimų perdavimo remiantis netiesioginio valdymo kartu su tarptautine organizacija būdu. Būtent ši rašto dalis sudaro šio sprendimo 1 punkte minėtą 2015 m. gegužės 8 d. sprendimą.“
III. Sprendimas byloje C‑183/17 P ir C‑184/17 P
9.
IMG Bendrajame Teisme pareiškė du ieškinius dėl 2014 m. gruodžio 16 d. ir 2015 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimų (atitinkamai ieškiniai bylose T‑29/15 ir T‑381/15). Abiejose bylose ji prašė panaikinti šiuos sprendimus, o antrojoje – atlyginti padarytą žalą.
10.
2017 m. vasario 2 d. Bendrasis Teismas priėmė sprendimus, jais atmetė atitinkamus ieškinius bylose T‑29/15 ir T‑381/15.
11.
IMG dėl šių sprendimų pateikė du apeliacinius skundus. Spręsdamas dėl šių skundų Teisingumo Teismas sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P patenkino antrąjį abiejų skundų pagrindą ir panaikino pirmosios instancijos teismo sprendimus.
12.
Teisingumo Teismas laikosi nuomonės, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, „pateisindam[as] ginčijamų [Komisijos] sprendimų priėmimą abejonėmis dėl IMG, kaip „tarptautinės organizacijos“, statuso, kaip tai suprantama pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus“ (
10
).
13.
Teisingumo Teismas tvirtina, kad Bendrojo Teismo pateikti įrodymai, skirti Komisijos abejonėms pateisinti, teisiškai negali jų pagrįsti (
11
).
14.
Teisingumo Teismas nusprendė, kad patenkinus atitinkamų apeliacinių skundų antrąjį pagrindą atsirado šios pasekmės:
–
dėl Bendrojo Teismo padarytos teisės klaidos buvo visiškai panaikinti sprendimai T‑29/15 ir T‑381/15,
–
abi bylas buvo galima nagrinėti tiek, kiek IMG prašė panaikinti 2014 m. gruodžio 16 d. ir 2015 m. gegužės 8 d. sprendimus,
–
šiuose dviejuose sprendimuose padaryta ta pati teisės klaida kaip ir sprendimuose T‑29/15 ir T‑381/15, todėl jie taip pat turėjo būti panaikinti visi,
–
priešingai, nebuvo galima priimti sprendimo dėl ieškinio, pareikšto dėl 2015 m. gegužės 8 d. sprendimu IMG padarytos žalos atlyginimo, todėl ieškinys turėjo būti grąžintas nagrinėti Bendrajam Teismui.
15.
IMG prašė Teisingumo Teismo išaiškinti sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P rezoliucinės dalies 1–3 punktus. Šiuo klausimu ji teigė, kad Komisijai negalėjo kilti abejonių dėl jos, kaip tarptautinės organizacijos, statuso pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus.
16.
Teisingumo Teismas atmetė IMG prašymą išaiškinti tuos punktus (
12
); konkrečiai kalbant, jis nurodė, kad tik pripažino, jog teisinėmis aplinkybėmis pagrįstos Komisijos abejonės dėl IMG, kaip tarptautinės organizacijos, statuso buvo klaidingos. Vis dėlto Teisingumo Teismas jokiu atveju nenusprendė dėl klausimo, ar IMG turi būti laikoma turinčia tokį statusą, remiantis analize, kurioje nėra teisės klaidos, ir atsižvelgiant į visus svarbius aspektus (
13
).
IV. Skundžiamas sprendimas
17.
Paskelbus Teisingumo Teismo sprendimą bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P Bendrasis Teismas, gavęs šalių pastabas, priėmė skundžiamą sprendimą, jame atmetė IMG reikalavimą atlyginti žalą, tariamai padarytą 2015 m. gegužės 8 d. sprendimu.
18.
Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas:
–
pripažino, kad reikalavimas nepriimtinas, nes buvo prašoma atlyginti tam tikrą papildomą ar kitokio pobūdžio žalą nei ta, kuri nurodyta ieškinyje. Konkrečiai kalbant, Bendrasis Teismas pripažino nepriimtinais IMG reikalavimus atlyginti tam tikrą turtinę ir neturtinę žalą, kurią, kaip teigė IMG, ji patyrė dėl 2015 m. gegužės 8 d. sprendimo,
–
pripažino priimtinu reikalavimą, susijusį su, pirma, turtine žala, įvertinta 3 mln. EUR, ir, antra, neturtine žala, įvertinta simboline 1 EUR suma,
–
pažymėjo, kad net jei 2015 m. gegužės 8 d. sprendimas buvo neteisėtas dėl Sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P nurodytų priežasčių, jis nepažeidė jokios „teisės norm[os], kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims“. Taigi Bendrasis Teismas pripažino nepagrįstu IMG argumentą, kad, atsižvelgiant į tarptautinės viešosios teisės taisykles dėl sąvokos „tarptautinė organizacija“, 2002 ir 2012 m. finansinių teisės aktų nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pagal jas subjektai, kuriuos Komisija pripažino turinčiais tarptautinės organizacijos statusą, yra „įgiję teisę“ būti tokiais laikomi,
–
nurodė, kad net jeigu tam tikro subjekto kaip tarptautinės organizacijos statuso pripažinimas pagal tarptautinę viešąją teisę gali būti galutinis, pagal SESV 310 ir 317 straipsniuose numatytą patikimo finansų valdymo principą Komisija privalo priimti visas būtinas priemones, kad apsaugotų Sąjungos finansinius interesus, visų pirma tuo atveju, kai biudžetinės veiklos vykdymą patiki tarptautinėms organizacijoms,
–
pridūrė, kad iš Teisingumo Teismo sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P (88–90 punktų) matyti, jog net jei tam tikram subjektui buvo pripažintas tarptautinės organizacijos statusas, kaip tai suprantama pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus, Komisija šį statusą vėliau gali ginčyti, jeigu tai pagrįsta,
–
atmetė kaip nepagrįstą IMG argumentą, kad 2015 m. gegužės 8 d. sprendimo neteisėtumas, kurį pripažino Teisingumo Teismas, prilygsta Chartijos 41 straipsnyje įtvirtinto gero administravimo principo (konkrečiai kalbant, pareigos išsamiai ir nešališkai išnagrinėti jos, kaip tarptautinės organizacijos, statusą pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus) pažeidimui, atsižvelgiant į visas svarbias faktines ir teisines aplinkybes (
14
),
–
galiausiai pripažino, kad IMG nurodytas 2002 ir 2012 m. finansinių teisės aktų pažeidimas bet kuriuo atveju neatrodo „pakankamai aiškus“, kaip tai suprantama pagal jurisprudenciją, nes IMG neįrodė, jog Komisija neturėjo jokios diskrecijos juos taikyti.
19.
Taigi Bendrasis Teismas nusprendė, kad nebuvo padarytas pakankamai aiškus teisės normos, kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims, pažeidimas, todėl visas IMG reikalavimas dėl žalos atlyginimo turi būti atmestas.
V. Kiti procesiniai veiksmai, galintys turėti įtakos bylai
20.
Tuo metu, kai Bendrajame Teisme buvo nagrinėjama byla T‑381/15 RENV, Komisija ir IMG susirašinėjo dėl sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P įgyvendinimo. Iš šio susirašinėjimo matyti, kad jos skirtingai aiškino teisinius pagrindus:
–
Komisija laikėsi nuomonės, kad 2014 m. gruodžio 14 d. ir 2015 m. gegužės 8 d. sprendimai panaikinti remiantis tuo, kad buvo nepakankamai motyvuoti,
–
IMG teigė priešingai – kad panaikinus sprendimą Komisija privalėjo pripažinti, jog IMG turi tarptautinės organizacijos statusą, kaip tai suprantama pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus.
21.
Vykdydama šį susirašinėjimą Komisija 2019 m. liepos 18 d. išsiuntė IMG raštą, jame konstatavo, kad Teisingumo Teismas sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P nepadarė išvados, jog IMG yra tarptautinė organizacija. Taigi vykdant šį sprendimą nereikėjo „automatiškai pripažinti IMG tarptautine organizacija, bet reikėjo iš naujo įvertinti jos teisinį statusą atsižvelgiant į turimą informaciją ir taikytinas finansines taisykles“ (
15
).
22.
IMG dėl šio rašto pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme (T‑645/19); ji prašė, pirma, jį panaikinti ir, antra, atlyginti dėl jo padarytą žalą.
23.
2020 m. rugsėjo 9 d. nutartimi (
16
) Bendrasis Teismas atmetė ieškinį byloje T‑645/19. IMG pateikė apeliacinį skundą C‑619/20 P dėl šios nutarties.
24.
Galiausiai IMG Bendrajame Teisme Komisijai pareiškė dar vieną ieškinį dėl deliktinės atsakomybės (byla IMG / Komisija, T‑752/20, dar nebaigta nagrinėti); ji prašė atlyginti turtinę ir neturtinę žalą, kurią tariamai patyrė dėl Komisijos ir OLAF veiksmų atliekant dėl jos vykdytą tyrimą.
VI. Šalių reikalavimai ir procesas Teisingumo Teisme nagrinėjant ieškinį byloje C‑620/20 P
25.
IMG Teisingumo Teismo prašo:
–
panaikinti 2020 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T‑381/15/RENV,
–
tenkinti pirmojoje instancijoje apeliantės pateiktus performuluotus reikalavimus, taigi:
–
įpareigoti kitą apeliacinio proceso šalį atlyginti turtinę ir neturtinę žalą, kaip nurodyta IMG pastabose, pateiktose grąžinus bylą T‑381/15 RENV Bendrajam Teismui,
–
priteisti iš kitos apeliacinio proceso šalies visas bylinėjimosi išlaidas.
26.
Komisija Teisingumo Teismo prašo atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš IMG atitinkamas bylinėjimosi išlaidas.
27.
Norėdamas priimti sprendimą Teisingumo Teismas nusprendė sujungti apeliacinius skundus C‑619/20 P ir C‑620/20 P.
28.
Teisingumo Teismo nurodymu išvadą pateiksiu tik dėl bylos C‑620/20 P.
VII. Apeliacinio skundo C‑620/20 P analizė
A.
Pirminės pastabos: Komisijos pateiktas apeliacinio skundo pagrindas
29.
2021 m. birželio 16 d. rašte Komisija informavo Teisingumo Teismo kanceliariją apie aplinkybę, kurią ji pavadino „svarbia nauja faktine aplinkybe“, t. y. apie tai, kad 2021 m. birželio 8 d. IMG buvo pranešta apie jos, kaip tarptautinės organizacijos, statuso vertinimą (neigiamą), atliktą tam, kad būtų įvykdytas sprendimas bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P, atsižvelgiant į 2002, 2012 ir 2018 m. finansinius reglamentus.
30.
Pagal šį vertinimą, taikomą atgaline data nuo 2014 m., IMG negali naudoti Sąjungos lėšų pagal tarptautinės organizacijos vykdomo netiesioginio valdymo taisykles.
31.
Komisija mano, kad dėl šios aplinkybės apeliaciniai skundai C‑619/20 P ir C‑620/20 P gali netekti dalyko, todėl pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 127 straipsnį nurodo šią aplinkybę kaip (naują) apeliacinio skundo pagrindą.
32.
IMG nesutiko su šiuo Komisijos reikalavimu, be to, ji Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl 2021 m. liepos 8 d. rašte nurodyto Komisijos sprendimo panaikinimo (
17
).
33.
Pateikdama naują apeliacinio skundo pagrindą Komisija siekia, kad Teisingumo Teismas nuspręstų, ar IMG turi tarptautinės organizacijos statusą, ir pripažintų, kad apeliacinis skundas neteko dalyko.
34.
Toks Komisijos reikalavimas šiame apeliaciniame skunde nepriimtinas, nes:
–
pirma, 2021 m. liepos 8 d. Komisijos sprendimo teisėtumas yra nagrinėjamas byloje T‑509/21, kurioje Bendrasis Teismas sprendimo dar nepriėmė,
–
antra, šis apeliacinis skundas susijęs tik su sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P įvertinto neteisėtumo pasekmėmis. Priimant sprendimą dėl jo reikia nustatyti, ar dėl tokio neteisėtumo kyla Sąjungos atsakomybė. Šis klausimas nepraranda prasmės, o IMG nepraranda suinteresuotumo pareikšti ieškinį dėl praeityje patirtos žalos atlyginimo vien dėl to, kad Komisija 2021 m. nusprendė, jog IMG nėra tarptautinė organizacija, kaip tai suprantama pagal Sąjungos finansinius reglamentus,
–
trečia, apeliacinio skundo dalykas negali skirtis nuo skundžiamo sprendimo dalyko (
18
).
B.
Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas: sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P pažeidimas
1. Šalių argumentai
35.
IMG teigia, kad Bendrasis Teismas skundžiamame sprendime nesivadovavo Teisingumo Teismo sprendimu bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P.
36.
Ji mano, kad Bendrasis Teismas, užuot nusprendęs, jog 2015 m. gegužės 8 d. sprendimo neteisėtumas yra įrodytas, pripažįsta, kad Komisija gali toliau ginčyti jos, kaip tarptautinės organizacijos, statusą, nors sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P konstatuota, jog Komisijos abejonės dėl IMG pobūdžio buvo nepagrįstos.
37.
Komisija nesutinka su IMG argumentais ir prašo atmesti šį apeliacinio skundo pagrindą.
2. Vertinimas
38.
Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio antroje pastraipoje numatyta, kad, „[g]rąžinus bylą Bendrajam Teismui, Teisingumo Teismo sprendimas teisės klausimais tam teismui yra privalomas“.
39.
Laikausi nuomonės, kad Bendrasis Teismas nepažeidė šios nuostatos ir paisė sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P išvadų, neįpareigojęs išmokėti IMG prašytos kompensacijos ir nurodęs, jog šiame sprendime nereikalaujama, kad IMG būtų laikoma tarptautine organizacija, kuri pagal 2002 ir 2012 m. finansinius reglamentus gali būti įgaliota vykdyti biudžeto vykdymo užduotis ir gauti atitinkamų lėšų vykdant netiesioginį valdymą.
40.
Visų pirma, priešingai, nei teigia IMG, iš sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P nematyti, kad pripažinusi, jog subjektas turi tarptautinės organizacijos statusą, Komisija nebegali to statuso persvarstyti.
41.
Priešingai, remiantis sprendimu bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P bei vėlesne Nutartimi C‑183/17 P-INT darytina išvada, kad Komisija pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus tarptautinės organizacijos statusą pripažino negalutinai ir, esant tam tikroms sąlygoms, tas pripažinimas gali būti iš naujo įvertintas.
42.
Tai labai aiškiai matyti iš Nutarties C‑183/17 P-INT. Kaip jau minėjau, Teisingumo Teismas šioje nutartyje apibrėžė sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P prasmę; jis nurodė, kad išanalizavęs visas svarbias aplinkybes nenusprendė, ar IMG turi tarptautinės organizacijos statusą. Sprendimą dėl šio klausimo turėjo priimti Bendrasis Teismas.
43.
Taigi, kaip teisingai nurodyta skundžiamame sprendime, tai, kad Teisingumo Teismas panaikino Bendrojo Teismo sprendimą ir Komisijos sprendimą, nereiškė, jog minėtuose finansiniuose teisės aktuose ieškovei būtų suteikta teisė toliau likti pripažinta tarptautine organizacija, taigi, ir sudaryti su Komisija susitarimus dėl įgaliojimų perdavimo pagal netiesioginio valdymo sistemą.
44.
Be to, galima pridurti, kad Komisija privalo iš naujo įvertinti tarptautinės organizacijos, kaip antai IMG, statusą prieš pavesdama jai netiesiogiai valdyti Sąjungos biudžeto lėšas, jeigu kyla abejonių dėl tos organizacijos pobūdžio.
45.
Taigi pirmasis apeliacinio skundo pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
C.
Antrasis apeliacinio skundo pagrindas: finansiniuose teisės aktuose numatytos tarptautinės organizacijos sąvokos pažeidimas
1. Šalių argumentai
46.
IMG teigia, kad skundžiamame sprendime: a) neteisingai aiškinama finansiniuose reglamentuose numatyta tarptautinės organizacijos sąvoka; b) pažeistas tarptautinis pripažinimas ir teisės aktų hierarchija; c) nesilaikoma sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P pateikto Sąjungos finansinių reglamentų išaiškinimo.
47.
IMG teigia, kad Bendrasis Teismas supainiojo subjekto pripažinimą tarptautine organizacija su jo gebėjimu užtikrinti Sąjungos finansų valdymą. Komisija turi garantuoti patikimą Sąjungos finansų – jos biudžeto lėšų – valdymą, tačiau ji negali nepaisyti paties tarptautinės organizacijos egzistavimo, t. y. tarptautinėje teisėje numatytos galimybės remtis tokiu egzistavimu.
48.
Komisija nesutinka su IMG argumentais ir prašo atmesti ieškinio pagrindą kaip netinkamą arba akivaizdžiai nepagrįstą.
2. Vertinimas
49.
Pagal sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P rezoliucinės dalies 4 punktą, grąžinus bylą, Bendrasis Teismas turėjo priimti sprendimą „dėl [IMG] prašymo atlyginti žalą, kurią šiam subjektui [tariamai] sukėlė [2015 m. gegužės 8 d. rašte] nurodytas Komisijos sprendimas“.
50.
Siekdamas priimti sprendimą dėl šio prašymo Bendrasis Teismas neprivalėjo spręsti dėl IMG, kaip tarptautinės organizacijos, statuso pagal Sąjungai privalomas tarptautinės viešosios teisės normas. Jam pakako nurodyti (tai jis padarė skundžiamo sprendimo 78–80 punktuose), kad 2002 ir 2012 m. finansiniuose teisės aktuose vartojama tarptautinės organizacijos sąvoka yra tarptautinėje teisėje numatyta sąvoka, bet šiuose teisės aktuose ji vartojama siekiant konkretaus tikslo vykdyti Sąjungos biudžetą.
51.
Manau, kad Bendrasis Teismas teisingai nusprendė (
19
), jog nagrinėdama, ar ieškovė yra tarptautinė organizacija, kai siekia sudaryti susitarimus dėl įgaliojimų perdavimo pagal netiesioginio valdymo sistemą, Komisija „turi ne tik atsižvelgti į tarptautinės teisės principus, susijusius su tarptautinėmis organizacijomis, bet ir imtis visų būtinų priemonių Sąjungos finansiniams interesams apsaugoti pagal minėtą [patikimo finansų valdymo] principą“ (
20
).
52.
Taigi nagrinėjamoje byloje IMG, kaip tarptautinės organizacijos, pobūdis pagal tarptautinę teisę nėra svarbus veiksnys siekiant nustatyti Sąjungos deliktinę atsakomybę. Tokia atsakomybė kils tik tuo atveju, jei Teisingumo Teismo panaikinto Komisijos sprendimo (2015 m. gegužės 8 d.) neteisėtumą bus galima laikyti pakankamai aiškiu Sąjungos teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimu.
53.
IMG nurodytos tarptautinės teisės normos, net jeigu jos yra Sąjungos teisės dalis, nesuteikia tarptautinei organizacijai teisės į tai, kad Sąjungos pripažintas jos statusas nebūtų vertinamas iš naujo (
21
). Komisijos atliekamas pakartotinis vertinimas atitinka siekį užtikrinti patikimą Sąjungos biudžeto finansų valdymą, jeigu yra pakankamai įrodymų.
54.
Be to, tarptautinė organizacija negali teigti, kad jos dalyvavimas tam tikrą laiką netiesiogiai valdant Sąjungos biudžeto lėšas užtikrina jai teisę tai daryti ir ateityje.
55.
Pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus Komisija turi didelę diskreciją, leidžiančią jai iš tarptautinių organizacijų pasirinkti tas, kurios yra tinkamiausios Sąjungos biudžetui netiesiogiai valdyti, laikantis patikimo finansų valdymo principo reikalavimų.
56.
Likę IMG argumentai dėl tarptautinių organizacijų pripažinimo yra netinkami, nes jie pagrįsti klaidinga prielaida, kad Teisingumo Teismas tokį statusą IMG suteikė sprendimu bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P.
57.
Bet kuriuo atveju, Komisijai priėmus naują 2021 m. liepos 8 d. sprendimą (
22
), dėl kurio IMG pareiškė ieškinį dėl panaikinimo (T‑509/21), per šį procesą Bendrajame Teisme reikės nuspręsti, ar IMG gali būti laikoma tarptautine organizacija siekiant netiesiogiai valdyti Sąjungos biudžeto lėšas. Žinoma, Teisingumo Teismas negali iš anksto numatyti, kokį sprendimą priims Bendrasis Teismas, išnagrinėjęs tą ieškinį.
58.
Taigi antrasis apeliacinio skundo pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas ir netinkamas.
D.
Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas: gero administravimo principo pažeidimas
1. Šalių argumentai
59.
IMG tvirtina, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog nėra padaryta gero administravimo principo pažeidimo, kuris lemtų Komisijos deliktinę atsakomybę (skundžiamo sprendimo 90–93 punktai).
60.
IMG laikosi nuomonės, kad dėl nepagrįstų abejonių, susijusių su IMG statusu, dėl kurių Teisingumo Teismas panaikino 2015 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimą, Komisija padarė pažeidimą – pažeidė gero administravimo principą (Chartijos 41 straipsnis), nes nevykdė pareigos rūpestingai ir nešališkai vertinti jos padėtį.
61.
Komisija nesutinka su šiais IMG argumentais ir siūlo atmesti šį apeliacinio skundo pagrindą.
2. Vertinimas
62.
Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas netinkama prielaida, dėl kurios sunku toliau jį plėtoti: remiantis sprendimu bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P dar kartą daroma išvada, kad Komisija turi automatiškai ir neatšaukiamai pripažinti, jog IMG turi tarptautinės organizacijos statusą, siekiant netiesiogiai valdyti Sąjungos biudžeto lėšas.
63.
IMG nurodo, kad Komisijos 2015 m. gegužės 8 d. sprendime padarytas pažeidimas yra gero administravimo principo pažeidimas, ir teigia, kad dėl šio pažeidimo Sąjungai kyla deliktinė atsakomybė.
64.
Nagrinėdamas ketvirtąjį apeliacinio skundo pagrindą (jis sutampa su analizuojamu dabar) pateiksiu išsamesnių argumentų, kodėl vien gero administravimo principo pažeidimo nepakanka, kad atsirastų Sąjungos deliktinė atsakomybė. Tam, kad tokia atsakomybė kiltų, turi būti padarytas pakankamai aiškus pažeidimas.
65.
Pateikdama šį apeliacinio skundo pagrindą IMG neišdėsto argumentų, kurie įrodytų, kad pažeidimas yra pakankamai aiškus. Visų pirma ji nenurodo, kodėl teisės ir vertinimo klaidos, dėl kurių Teisingumo Teismas panaikino 2015 m. gegužės 8 d. Komisijos sprendimą, yra pakankamai aiškus gero administravimo principo pažeidimas (konkrečiai kalbant, pažeidimas, susijęs su pareiga veikti nešališkai).
66.
Taigi trečiasis apeliacinio skundo pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
E.
Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas: klaidingas sąvokos „pakankamai aiškus teisės normos, kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims, pažeidimas“ aiškinimas
1. Šalių argumentai
67.
IMG teigia, kad Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 87–98 punktuose kaip Sąjungos deliktinės atsakomybės pripažinimo sąlygą neteisingai taikė reikalavimą, kad turi būti padarytas pakankamai aiškus teisės normos, kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims, pažeidimas.
68.
Ji mano, kad tarptautinės organizacijos, kurias Komisija pripažįsta galinčiomis netiesiogiai valdyti Sąjungos lėšas, pagal 2002 ir 2012 m. finansines taisykles turi teisę į tai, kad Komisija vėliau neperžiūrėtų jų statuso.
69.
Be to, IMG laikosi nuomonės, kad Komisija neturėjo jokios diskrecijos ir kad vien teisės neginčyti IMG statuso pažeidimas yra pakankamai aiškus teisės normos, kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims, pažeidimas.
70.
Ji taip pat tvirtina, kad Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 90–92 punktuose padarė klaidą, nes nepripažino, kad Komisija pažeidė gero administravimo principą. Šis pažeidimas atsirado, nes Komisija neveikė nešališkai, kaip reikalaujama pagal tą principą, o tai reiškia, kad buvo padarytas pakankamai aiškus teisės normos, kuria siekiama suteikti teisių privatiems asmenims, pažeidimas.
71.
Komisija prieštarauja IMG argumentams ir prašo atmesti šį apeliacinio skundo pagrindą; ji nurodo, kad jis iš dalies nepriimtinas, nes neaišku, ar tariamas gero administravimo principo pažeidimas yra padarytas.
2. Vertinimas
72.
Kaip teigia Teisingumo Teismas, tam, kad kiltų SESV 340 straipsnio antroje pastraipoje nurodyta Sąjungos deliktinė atsakomybė, turi būti įvykdytos šios sąlygos (
23
):
–
veiksmai, dėl kurių priekaištaujama Sąjungos institucijai, yra neteisėti, t. y. turi būti padarytas pakankamai aiškus teisės normos, kuria siekiama suteikti teisių fiziniams ar juridiniams asmenims, pažeidimas,
–
žala yra reali,
–
institucijos veiksmus ir nurodytą žalą sieja priežastinis ryšys.
73.
Jeigu viena iš šių sąlygų neįvykdyta, turi būti atmestas visas ieškinys ir nereikia nagrinėti kitų sąlygų (
24
).
74.
Teisingumo Teismas pažymi, kad „<…> tik pakankamai aiškus, o ne bet koks Sąjungos teisės normos, pagal kurią saugomi privatūs asmenys, pažeidimas gali lemti deliktinę Sąjungos atsakomybę. Be to, kai Sąjungos institucija ar organas turi diskreciją, tik akivaizdus ir šiurkštus atitinkamos institucijos diskrecijos ribų peržengimas gali būti toks pakankamai aiškus Sąjungos teisės pažeidimas“ (
25
).
75.
Taigi teisės normos, kuria siekiama suteikti teisių fiziniams ar juridiniams asmenims, pažeidimas yra pakankamai aiškus, kai dėl jo pobūdžio institucijai galima priekaištauti dėl akivaizdaus ir šiurkštaus savo diskrecijos ribų nesilaikymo.
76.
Šiuo atžvilgiu reikia, be kita ko, atsižvelgti į tokius elementus, kaip situacijų sudėtingumas bei pažeistos normos aiškumo ir tikslumo laipsnis, ir į diskrecijos, kurią Sąjungos institucijai suteikia pažeista norma, apimtį (
26
).
77.
Kai Sąjungos institucija turi labai nedidelę diskreciją arba išvis jos neturi, paprasčiausio Sąjungos teisės pažeidimo gali užtekti, kad būtų nustatyta, jog buvo padarytas pakankamai aiškus pažeidimas ir kilo Sąjungos deliktinė atsakomybė (
27
).
78.
Vis dėlto institucijos diskrecijos nebuvimas automatiškai nėra susijęs su pakankamai aiškus pažeidimo buvimu. Pažeidimas gali būti laikomas nustatytu tik tuo atveju, jeigu panašiomis aplinkybėmis jo nebūtų padariusi įprastai apdairi ir rūpestinga administravimo institucija (
28
).
79.
Atsižvelgiant į tokius kriterijus turi būti nagrinėjami šiame apeliacinio skundo pagrinde pateikti IMG argumentai, kuriuose nurodyta, kad Komisija tariamai padarė dvejopą pažeidimą: pažeidė, pirma, 2002 ir 2012 m. finansinius reglamentus ir, antra, gero administravimo principą (arba teisę į tokį administravimą).
a) 2002 ir 2012 m. finansinių reglamentų pažeidimas
80.
Manau, kad Bendrasis Teismas teisingai nurodė, jog „<…> 2002 m. ir 2012 m. finansinių reglamentų nuostatos dėl netiesioginio valdymo, kurios susijusios su tarptautinėmis organizacijomis, nėra teisės normos, kuriomis siekiama suteikti subjektams, kuriems Komisija pripažino tarptautinės organizacijos statusą, teisę į tai, kad šis statusas nebūtų ginčijamas <…>“ (
29
).
81.
Iš tiesų 2002 ir 2012 m. finansiniuose reglamentuose:
–
Komisijai suteikiama teisė pavesti subjektams, kurie yra trečiosios šalys (šiuo atveju tarptautinės organizacijos), netiesiogiai valdyti Sąjungos biudžeto lėšas. Juose tiems subjektams nesuteikiama teisė būti atrinktiems vykdyti netiesioginį valdymą ir neužtikrinamas jų, kaip netiesioginių Sąjungos biudžeto valdytojų, funkcijų tęstinumas įvykdžius konkretų teisės aktą dėl pavedimo,
–
Komisijai suteikiama plati diskrecija atsižvelgiant į bendrus Sąjungos interesus nuspręsti, su kuriomis tarptautinėmis organizacijomis Sąjungai naudinga netiesiogiai valdyti Sąjungos lėšas, patvirtinus tarptautinės organizacijos statusą (
30
),
–
Komisija įgaliojama pateikus motyvus persvarstyti šių subjektų turimą tarptautinės organizacijos statusą arba iš naujo apsvarstyti, ar tikslinga jiems toliau leisti netiesiogiai valdyti Sąjungos lėšas (
31
).
82.
Taigi remiantis tokiomis prielaidomis ši ketvirtojo apeliacinio skundo pagrindo dalis negali būti patenkinta dėl dviejų priežasčių:
–
pirma, kaip jau nurodžiau, finansiniuose teisės aktuose IMG nesuteikiama teisės išlaikyti pripažintą tarptautinės organizacijos statusą, taigi, ir sudaryti su Komisija naujų susitarimų dėl įgaliojimų perdavimo pagal netiesioginio valdymo sistemą,
–
antra, jeigu būtų pripažinta (quod non), kad tuose teisės aktuose ši teisė minėtoms tarptautinėms organizacijoms suteikta, dėl Komisijos klaidos priimant 2015 m. gegužės 8 d. sprendimą jos diskrecijos ribos nebūtų akivaizdžiai ir šiurkščiai peržengtos.
83.
Primenu, kad 2015 m. gegužės 8 d. sprendime Komisija informavo IMG, kad, kol nebus visiškai aišku, ar IMG turi tarptautinės organizacijos statusą, Komisijos tarnybos su ja nesudarys jokio naujo susitarimo dėl įgaliojimų perdavimo pagal netiesioginio valdymo, vykdomo su tarptautine organizacija, tvarką.
84.
Tiesa, dėl abejonių pažymėtina, kad šis sprendimas neatitiko analizės, kuri jį tinkamai pateisintų, kaip Teisingumo Teismas nurodė sprendime bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P. Jo negaliojimą lėmė tai, kad Komisija pateikė nepakankamai jį pagrindžiančių įrodymų.
85.
Vis dėlto šis trūkumas, atsiradęs Komisijai priėmus neteisingą sprendimą, buvo pastebėtas ne iš karto, o tik po rungimosi principu pagrįstų teisinių ginčų, per kuriuos pateikta pagrįstų argumentų „už“ ir „prieš“ (
32
). Taigi negalima teigti, kad Komisija akivaizdžiai peržengė savo diskrecijos ribas.
b) Gero administravimo principo pažeidimas
86.
Teisė į gerą administravimą (gero administravimo principas) yra įtvirtinta Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalyje, kurioje nurodyta, kad „[k]iekvienas asmuo turi teisę į tai, kad Sąjungos institucijos, įstaigos ir organai jo reikalus tvarkytų nešališkai, teisingai ir per kiek įmanomai trumpesnį laiką“ (
33
).
87.
Ši teisė atspindi bendrą Sąjungos teisės sistemos principą (
34
). Kaip nustatyta Su Pagrindinių teisių chartija susijusiuose išaiškinimuose (
35
), „41 straipsnis grindžiamas tuo, kad Sąjunga egzistuoja pagal teisinės valstybės principus, kurių apibūdinimas susiformavo teisminėje praktikoje, kuri bendru teisės principu įtvirtino, inter alia, gerą administravimą“.
88.
Rūpestingumo pareiga, neatsiejama nuo gero administravimo principo, apskritai taikoma Komisijos veiksmams ir reiškia, kad Komisija turi veikti rūpestingai ir apdairiai. Kaip pažymi Teisingumo Teismas, „Bendrijos administracijai gali kilti deliktinė atsakomybė dėl neteisėto elgesio, jeigu ji neveikė taip rūpestingai, kaip reikalaujama, todėl padarė žalos“ (
36
).
89.
Teisingumo Teismas tvirtina, kad, „kai šalis teigia, kad kompetentinga institucija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, Europos Sąjungos teismas turi patikrinti, ar ši institucija kruopščiai ir nešališkai išnagrinėjo visus reikšmingus konkretaus atvejo aspektus, kuriais grindžiamas tas vertinimas. <…> Ši rūpestingumo pareiga iš tiesų yra neatsiejama nuo gero administravimo principo ir apskritai taikoma Sąjungos institucijų veiksmams“ (
37
).
90.
Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas pateikė pernelyg lakoniškas pastabas, atmesdamas IMG argumentus dėl šio principo taikymo; jis pažymėjo, kad:
–
„šiame procese po panaikinimo ir grąžinimo ieškovė rėmėsi gero administravimo principu, grįsdama argumentą, kad Komisija negalėjo ginčyti jai anksčiau pripažinto tarptautinės organizacijos statuso. Per posėdį atsakydama į Bendrojo Teismo klausimą ieškovė teigė, kad pagal minėtą principą Komisija turi rūpestingai ir nešališkai išnagrinėti jos padėtį, atsižvelgdama į visą svarbią informaciją“ (90 punktas),
–
„Komisija privalo įsitikinti subjekto, su kuriuo ji sudaro susitarimą dėl įgaliojimų perdavimo netiesioginio valdymo būdu, tarptautinės organizacijos statusu, net jeigu su šia organizacija jau yra sudariusi tokio paties pobūdžio susitarimą, nes tokio statuso pripažinimas negali būti laikomas galutinai įgytu <…>. Taikant gero administravimo principą ir patikimo finansų valdymo principą <…> Komisijai negali būti priekaištaujama dėl to, kad su subjektu nesudarė naujų susitarimų dėl įgaliojimų perdavimo netiesioginio valdymo būdu, kai jo kaip tarptautinės organizacijos statusas gali būti paneigtas šiai institucijai pateikus atitinkamą informaciją“ (91 punktas),
–
„[b]e to, ieškovė nenurodo, kaip teisės klaida ir akivaizdi vertinimo klaida, dėl kurių Teisingumo Teismas panaikino ginčijamą sprendimą, pažeidžia gero administravimo principą, visų pirma susijusį su Komisijos pareiga veikti nešališkai, kuris atitinka [skundžiamo] sprendimo 89 punkte primintoje jurisprudencijoje nurodytas sąlygas ir dėl kurio gali kilti Sąjungos atsakomybė“ (92 punktas).
91.
IMG priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, kad jis nepaisė teisės į gerą administravimą, t. y. konkrečios teisės į tai, kad Komisija jos padėtį išnagrinėtų rūpestingai, kruopščiai ir nešališkai. Tai įrodo aplinkybė, kad sprendimu bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P Komisijos sprendimai buvo panaikinti.
92.
Komisija atmeta šį priekaištą remdamasi tuo, kad deliktinei atsakomybei atsirasti nepakanka vien pažeidimo: taip pat reikia įrodyti, kad institucija veikė nepakankamai rūpestingai arba nešališkai, o Komisija mano, kad to IMG neįrodė.
93.
Priėmus sprendimą bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P nebeginčijama, kad 2015 m. gegužės 8 d. sprendime Komisija padarė pažeidimą.
94.
Vis dėlto tokio pobūdžio neteisėtas Komisijos sprendimas gero administravimo principo (šio principo aspekto, susijusio su subjektų teise į tai, kad Sąjungos institucijos rūpestingai spręstų jų klausimus) automatiškai nepažeidžia taip, kad atsirastų Sąjungos turtinė atsakomybė.
95.
Tiesa, 2015 m. gegužės 8 d. sprendime yra padaryta tą sprendimą pagrindžiančių įrodymų vertinimo klaida. Naudodamasi savo diskrecija Komisija sprendimą priėmė remdamasi tam tikromis, bet ne visomis, aplinkybėmis, kurios a posteriori, po rungimosi principu pagrįstų ginčų nagrinėjant ieškinį teisme, buvo nurodytos kaip reikalingos siekiant patvirtinti arba paneigti IMG kaip tarptautinės organizacijos pobūdį.
96.
Manau, kad tai nėra pakankamai aiškus gero administravimo principo pažeidimas.
97.
Rūpestingumo pareigos pažeidimas negali būti nustatytas neatsižvelgiant į sritį, sąlygas ir kontekstą, kuriems esant Sąjungos institucija turi vykdyti šią pareigą (
38
).
98.
Komisija veikė siekdama užtikrinti patikimo Sąjungos biudžeto valdymo apsaugą, o tai būdinga rūpestingam administravimui, kai rūpinamasi viešosiomis lėšomis. Nors, kartoju, abejonės dėl IMG kaip tarptautinės organizacijos statuso (taigi, ir dėl jos tinkamumo netiesiogiai valdyti Sąjungos lėšas) tuo metu nebuvo pakankamai pagrįstos, negalima paneigti, kad šiuo klausimu būta neaiškumų.
99.
Iš tiesų 2015 m. Komisija nepakankamai rūpestingai rinko visą informaciją apie tikrąjį IMG pobūdį ir dėl to, kaip nustatė Teisingumo Teismas, priėmė nepakankamai pagrįstą sprendimą. Komisijai galima priekaištauti dėl to, kad neatliko išsamesnio tyrimo (pavyzdžiui, tokio, kurį atlikus priimtas naujas 2021 m. birželio 8 d. sprendimas), siekdama patvirtinti, jog IMG nėra tarptautinė organizacija.
100.
Komisija neturėjo laukti iki 2021 m. birželio 8 d., kad galutinai išsiaiškintų, ar IMG yra tarptautinė organizacija. Tiesa, ji prašė IMG informacijos ir ši įstaiga jos nepateikė, todėl Komisija turėjo kreiptis į valstybes, kurios tariamai yra IMG narės, siekdama gauti informacijos apie jų dalyvavimą IMG veikloje. Pageidautina, kad administraciniai veiksmai būtų atlikti rūpestingiau, tačiau nemanau, kad Komisija pakankamai akivaizdžiai pažeidė rūpestingumo pareigą, susijusią su teise į gerą administravimą, ir kad dėl to galėtų kilti Sąjungos deliktinė atsakomybė (
39
).
101.
Pagal Sąjungos institucijų deliktinės atsakomybės sistemą, kuri nėra tokia griežta, kaip Teisingumo Teismo jurisprudencijoje numatyta sistema, pareiga atlyginti padarytą žalą galbūt galėtų atsirasti vien dėl sprendimo panaikinimo.
102.
Taip nėra tuo atveju, jei tokia deliktinė atsakomybė atsiranda ne dėl bet kokio pažeidimo, o dėl pakankamai aiškaus Sąjungos teisės normos, pagal kurią užtikrinama privačių asmenų apsauga, pažeidimo. Be to, „kai Sąjungos institucija ar organas turi diskreciją, tik akivaizdus ir šiurkštus atitinkamos institucijos diskrecijos ribų peržengimas gali būti toks pakankamai akivaizdus Sąjungos teisės pažeidimas“ (
40
); kaip jau pažymėjau, nagrinėjamu atveju tokio pažeidimo nepadaryta.
103.
Taigi manau, kad nors priimdama 2015 m. gegužės 8 d. sprendimą ir veikė neturėdama reikiamų įrodymų, Komisija nepadarė pakankamai aiškaus pažeidimo dėl to, kad nesilaikė jai tenkančios rūpestingumo pareigos. Nors Komisijos klaida ir neginčijama, jos negalima pavadinti nepateisinama (
41
), taip pat jos išvados nebuvo nepagrįstos (
42
); vis dėlto jai galima priekaištauti dėl to, kad trūko išsamesnių įrodymų toms išvadoms pagrįsti.
104.
Taigi ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
F.
Penktasis, šeštasis ir septintasis apeliacinio skundo pagrindai: pažeidimai, susiję su IMG patirta žala
1. Šalių argumentai
105.
Penktajame apeliacinio skundo pagrinde IMG dėl skundžiamo sprendimo 40 punkto pirmoje–trečioje įtraukose nurodytų reikalavimų pažymi, kad Bendrasis Teismas pažeidė žalos atlyginimo natūra principą, pareigą motyvuoti, priimtinumo sąlygas ir Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnio e punktą bei 84 straipsnio 1 dalį.
106.
Šeštajame apeliacinio skundo pagrinde IMG dėl skundžiamo sprendimo 40 punkto ketvirtoje įtraukoje pateiktų reikalavimų nurodo, kad Bendrasis Teismas pažeidė pareigą motyvuoti ir Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnio e punktą bei 84 straipsnio 1 dalį.
107.
Septintajame apeliacinio skundo pagrinde IMG dėl neturtinės žalos nurodo, kad Bendrasis Teismas pažeidė žalos atlyginimo natūra principą, pareigą motyvuoti, Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnio e punktą ir 84 straipsnio 1 dalį, taip pat neribotą teismo jurisdikciją.
108.
Komisija nesutinka su šiais trimis pagrindais ir prašo juos atmesti.
2. Vertinimas
109.
Manau, kad jeigu Teisingumo Teismas atmes pirmesnius apeliacinio skundo pagrindus, jis turi atmesti kaip netinkamus ir šiuos tris pagrindus.
110.
Pagal suformuotą jurisprudenciją „tam, kad kiltų Sąjungos deliktinė atsakomybė, <…> veiksmai, dėl kurios priekaištaujama Sąjungos institucijai, turi būti neteisėti, žala turi būti reali ir turi egzistuoti šių veiksmų ir šios žalos priežastinis ryšys. <…> [J]eigu viena iš šių sąlygų neįvykdyta, turi būti atmestas visas ieškinys ir nereikia nagrinėti kitų Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimo sąlygų <…>“ (
43
).
111.
Iki šiol bandžiau įrodyti, kad nėra pakankamai aiškaus teisės normos, suteikiančios teisių IMG, pažeidimo. Kadangi neįvykdyta pirmoji iš sąlygų, būtinų Sąjungos deliktinei atsakomybei atsirasti, nereikia spręsti dėl žalos realumo ir jos dydžio nustatymo.
112.
Taigi siūlau atmesti penktąjį, šeštąjį ir septintąjį apeliacinio skundo pagrindus kaip netinkamus.
VIII. Bylinėjimosi išlaidos
113.
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliaciniame procese pagal šio reglamento 184 straipsnio 2 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
114.
Kadangi Komisija reikalavo priteisti bylinėjimosi išlaidas iš IMG ir IMG pralaimėjo bylą, pastaroji turi jas padengti.
IX. Išvada
115.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Teisingumo Teismui siūlau:
1)
Komisijos pateiktą naują apeliacinio skundo pagrindą pripažinti nepriimtinu;
2)
pirmąjį, trečiąjį ir ketvirtąjį apeliacinio skundo pagrindus atmesti kaip nepagrįstus;
3)
antrąjį apeliacinio skundo pagrindą atmesti kaip iš dalies nepagrįstą ir iš dalies netinkamą;
4)
penktąjį, šeštąjį ir septintąjį apeliacinio skundo pagrindus atmetami kaip netinkamus;
5)
nurodyti International Management Group padengti savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas, išskyrus tas, kurios susijusios su šios institucijos pateiktu nauju apeliacinio skundo pagrindu.
(
1
)	Originalo kalba: ispanų.
(
2
)	2017 m. vasario 2 d. Bendrojo Teismo sprendimas IMG / Komisija (T‑381/15, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:57).
(
3
)	2019 m. sausio 31 d. Teisingumo Teismo sprendimas International Management Group / Komisija (C‑183/17 P ir C‑184/17 P, EU:C:2019:78; toliau – sprendimas bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P).
(
4
)	2020 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimas IMG / Komisija (T‑381/15 RENV, nepaskelbtas Rink., EU:T:2020:406); toliau – skundžiamas sprendimas.
(
5
)	2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74), su pakeitimais, padarytais 2006 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1995/2006 (OL L 390, 2006, p. 1); toliau – 2002 m. finansinis reglamentas.
(
6
)	2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas, nustatantis išsamias Tarybos reglamento Nr. 1605/2002 įgyvendinimo taisykles (OL L 357, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 145), su pakeitimais, padarytais 2007 m. balandžio 23 d. Komisijos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 478/2007 (OL L 111, 2007, p. 13).
(
7
)	2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012, p. 1). Jis taip pat buvo pakeistas 2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 ir Sprendimas Nr. 541/2014 bei panaikinamas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (OL L 193, 2018, p. 1).
(
8
)	2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotasis reglamentas dėl Reglamento Nr. 966/2012 taikymo taisyklių (OL L 362, 2012, p. 1).
(
9
)	Sprendimo C‑183/17 P ir C‑184/17 P 16–28 punktai.
(
10
)	Sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 97 punktas.
(
11
)	Ten pat, 94–96 punktai. Juose nurodyta, kad:
– kiek tai susiję su abejonėmis, „ar kelios valstybės, kurias IMG pristatė kaip savo nares, iš tiesų buvo narės, iš pačių Bendrojo Teismo išvadų matyti, kad Komisijos abejonės šiuo klausimu yra susijusios tik su „tam tikrais“ IMG nariais, konkrečiai kalbant – su penkiais iš šešiolikos visų narių. Vis dėlto, net jei tokios abejonės yra pagrįstos, pagal tarptautinę teisę dėl jų negalima atimti iš subjekto, kurio narės šios valstybės nėra arba nebėra, „tarptautinės organizacijos“ statuso, ypač kai, kaip ir šioje byloje, šios valstybės sudaro atitinkamo subjekto iš esmės nedidelę dalį“,
– dėl abejonių, susijusių su „asmenų, kurie atstovavo kai kurioms valstybėms pasirašant IMG steigiamąjį aktą, įgaliojim[ais], pažymėtina, kad dėl jų gali būti suabejota steigiamojo akto parašų galiojimu (konkrečiai šių valstybių parašų IMG steigiamajame akte galiojimu), bet ne jos pačios įsteigimo galiojimu, nes galimi nurodyti atstovavimo pažeidimai buvo susiję tik su nedidele dalimi dalyvaujančių valstybių“,
– dėl „trečiojo aspekto, pagal kurį JTO Generalinis sekretorius nurodė OLAF, kad IMG nėra JTO specializuota agentūra, pakanka pažymėti, kad jis neturi jokios teisinės svarbos. Iš tiesų <…> 2002 ir 2012 m. finansiniuose teisės aktuose nenustatyta jokio reikalavimo, kad tam tikras subjektas būtų JTO agentūra tam, kad jis būtų kvalifikuojamas kaip „tarptautinė organizacija“. Be to, šiuo atveju neginčijama, kad IMG niekada netvirtino turinti tokios agentūros statusą, tačiau teigė esanti „tarptautinė viešojo sektoriaus organizacija, įsteigta pagal tarpvyriausybinį susitarimą“. <…>“
(
12
)	2020 m. birželio 9 d. Nutartis International Management Group / Komisija (C‑183/17 P-INT, EU:C:2020:507; toliau – Nutartis C‑183/17 P-INT).
(
13
)	Ten pat, 23 punktas.
(
14
)	Šią išvadą Bendrasis Teismas padarė remdamasis trimis motyvais. Pirma, pagal suformuotą jurisprudenciją „šis principas pats nesuteikia teisių privatiems asmenims, išskyrus atvejus, kai jis išreiškia konkrečias teises“. Be to, iš anksčiau šio teismo atliktų teisinių vertinimų matyti, kad Komisija gali ginčyti IMG kaip tarptautinės organizacijos statusą, kaip tai suprantama pagal 2002 ir 2012 m. finansinius teisės aktus. Galiausiai IMG neįrodė, kaip dėl neteisėtumo, dėl kurio Teisingumo Teismas panaikino 2015 m. gegužės 8 d. sprendimą, pažeistas gero administravimo principas, konkrečiai – Komisijai tenkanti rūpestingumo pareiga.
(
15
)	Paskui Komisija dar kartą paprašė IMG pateikti 2019 m. gegužės 6 d. rašte nurodytus dokumentus ir pažymėjo, kad, jeigu to nebus padaryta, ji kreipsis tiesiogiai į valstybes, kurias IMG laiko savo narėmis.
(
16
)	2020 m. rugsėjo 9 d. Nutartis IMG / Komisija (T‑645/19, nepaskelbta Rink., EU:T:2020:388).
(
17
)	Byla T‑509/21.
(
18
)	Skundžiamo sprendimo 39 punkte dėl ginčo dalyko, pateikus apeliacinį skundą ir grąžinus bylą nagrinėti iš naujo, nurodyta: „Per teismo posėdį atsakydamos į Bendrojo Teismo klausimą šalys patvirtino, kad šios bylos dalykas neviršija žalos, atsiradusios dėl 2015 m. gegužės 8 d. Komisijos rašte esančio sprendimo, kurį Teisingumo Teismas panaikino, nesudaryti su ieškove naujų susitarimų dėl įgaliojimų perdavimo netiesioginio valdymo būdu, atlyginimo, „kol bus visiškai aišku dėl [jos], kaip tarptautinės organizacijos, statuso“. <…>“ Kursyvu originale neišskirta.
(
19
)	Skundžiamo sprendimo 80 punktas.
(
20
)	Dėl šio principo žr. 2020 m. liepos 16 d. Sprendimo ADR Center / Komisija (C‑584/17 P, EU:C:2020:576) 100–102 punktus ir 2019 m. vasario 28 d. Sprendimo Alfamicro / Komisija (C‑14/18 P, EU:C:2019:159) 65–67 punktus.
(
21
)	Komisija teigia, kad pakartotinis vertinimas yra dažna administracinė praktika (atliekama visų pirma tais atvejais, kai iš dalies keičiami finansiniai teisės aktai, kaip antai Deleguotasis reglamentas (ES) 2015/2462) ir dėl jo nekilo ginčų, išskyrus IMG atvejį.
(
22
)	Šios išvados 29 ir 30 punktai.
(
23
)	2021 m. spalio 28 d. Sprendimo Vialto Consulting / Komisija (C‑650/19 P, EU:C:2021:879) 138 punktas, 2021 m. vasario 5 d. Sprendimo Dalli / Komisija (C‑615/19 P, EU:C:2021:133) 41 punktas, 2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Europos Sąjunga /Guardian Europeir Guardian Europe / Europos Sąjunga (C‑447/17 P ir C‑479/17 P, EU:C:2019:672) 147 punktas, 2018 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Europos Sąjunga / Kendrion (C‑150/17 P, EU:C:2018:1014) 117 punktas ir 2000 m. liepos 4 d. Sprendimo Bergaderm ir Goupil / Komisija (C‑352/98 P, EU:C:2000:361) 42 punktas.
(
24
)	2021 m. vasario 5 d. Sprendimo Dalli / Komisija (C‑615/19 P, EU:C:2021:133) 42 punktas ir 2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Europos Sąjunga / Guardian Europe ir Guardian Europe / Europos Sąjunga (C‑447/17 P ir C‑479/17 P, EU:C:2019:672) 148 punktas.
(
25
)	2017 m. balandžio 4 d. Sprendimo Ombudsmenas / Staelen (C‑337/15 P, EU:C:2017:256) 37 punktas.
(
26
)	2017 m. gegužės 30 d. Sprendimo Safa Nicu Sepahan / Taryba (C‑45/15 P, EU:C:2017:402) 30 punktas.
(
27
)	2021 m. spalio 28 d. Sprendimo Vialto Consulting / Komisija (C‑650/19 P, EU:C:2021:879) 142 punktas, 2021 m. sausio 20 d. Sprendimo Komisija / Printeos (C‑301/19 P, EU:C:2021:39) 103 punktas ir 2002 m. gruodžio 10 d. Sprendimo Komisija / Camar ir Tico (C‑312/00 P, EU:C:2002:736) 54 punktas.
(
28
)	2019 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo HTTS / Taryba (C‑123/18 P, EU:C:2019:694) 43 punktas, 2004 m. kovo 23 d. Sprendimo Ombudsmenas / Lamberts (C‑234/02 P, EU:C:2004:174) 49 punktas ir 2017 m. balandžio 4 d. Sprendimo Ombudsmenas / Staelen (C‑337/15 P, EU:C:2017:256) 31 punktas.
(
29
)	Skundžiamo sprendimo 88 punktas.
(
30
)	Sprendimo bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P 89 punkte nurodyta: „<…> tais atvejais, kai Komisija ketina priimti sprendimą biudžeto vykdymo užduotis pavesti tam tikram subjektui, ji privalo įsitikinti, kad šis subjektas turi tarptautinės organizacijos statusą“.
(
31
)	Ten pat, 90 punktas; jame nustatyta: „<…> kai priėmusi sprendimą pavesti biudžeto vykdymo užduotis atitinkamam subjektui, turinčiam tarptautinės organizacijos statusą, Komisija priima sprendimus, [tokius] kaip ginčijam[as] sprendim[as], remdamasi faktinėmis aplinkybėmis, dėl kurių galima abejoti šiuo statusu, tokie sprendimai turi būti pagrįsti teisiniu ir faktiniu požiūri[ais]“.
(
32
)	Manau, kad šį teiginį patvirtina aplinkybė, jog generalinis advokatas H. Saugmandsgaard Øe savo išvadoje bylose C‑183/17 P ir C‑184/17 P (EU:C:2018:782) pripažino, kad „Bendrasis Teismas tinkamai pasinaudojo savo diskrecija darydamas išvadą, kad, kaip matyti iš bylos medžiagoje pateiktų įrodymų, Komisija teisingai ir teisėtai, tam tikra prasme atsargumo sumetimais, nusprendė nebepatikėti IMG Sąjungos biudžeto vykdymo užduočių, kol paaiškės suinteresuotojo asmens teisinis statusas“ (64 punktas).
(
33
)	Teisingumo Teismas teigia, kad Sąjungos institucijos, įstaigos ir organai turi užtikrinti Sąjungos teisėje įtvirtintas pagrindines teises, įskaitant teisę į gerą administravimą, įtvirtintą Chartijos 41 straipsnyje (2021 m. spalio 21 d. Sprendimo Parlamentas / UZ (C‑894/19 P, EU:C:2021:863) 51 ir 52 punktai ir 2019 m. kovo 27 d. Sprendimo August Wolff y Remedia / Komisija (C‑680/16 P, EU:C:2019:257) 24 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
34
)	2014 m. gegužės 8 d. Sprendimo N. (C‑604/12, EU:C:2014:302) 49 punktas ir 2014 m. birželio 19 d. Sprendimo Commune de Millau ir SEMEA / Komisija (C‑531/12 P, EU:C:2014:2008) 97 punktas.
(
35
)	OL C 303, 2007, p. 17.
(
36
)	2008 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Masdar (UK) / Komisija (C‑47/07 P, EU:C:2008:726) 91 punktas.
(
37
)	2017 m. lapkričio 22 d. Sprendimo Komisija / Bilbaína de Alquitranes ir kt. (C‑691/15 P, EU:C:2017:882) 35 punktas.
(
38
)	2017 m. balandžio 4 d. Sprendimo Ombudsmenas / Staelen (C‑337/15 P, EU:C:2017:256) 40 punktas ir 1992 m. sausio 30 d. Sprendimo Finsider ir kt. / Komisija (C‑363/88 ir C‑364/88, EU:C:1992:44) 24 punktas.
(
39
)	Be to, tokį pažeidimą panašiomis aplinkybėmis galėjo padaryti bet kuri kita institucija, suabejojusi dėl organizacijos, susijusios su netiesioginiu viešųjų lėšų valdymu, teisinio pobūdžio.
(
40
)	2017 m. balandžio 4 d. Sprendimo Ombudsmenas / Staelen (C‑337/15 P, EU:C:2017:256) 37 punktas.
(
41
)	1992 m. sausio 30 d. Sprendimo Finsider ir kt. / Komisija (C‑363/88 ir C‑364/88, EU:C:1992:44) 22 punktas ir 2000 m. liepos 4 d. Sprendimo Haim (C‑424/97, EU:C:2000:357) 42 ir 43 punktai.
(
42
)	1991 m. spalio 22 d. Sprendimo Nölle (C‑16/90, EU:C:1991:402) 13 punktas.
(
43
)	2021 m. vasario 5 d. Sprendimo Dalli / Komisija (C‑615/19 P, EU:C:2021:133) 42 punktas ir 2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Europos Sąjunga / Guardian Europe ir Guardian Europe / Europos Sąjunga (C‑447/17 P ir C‑479/17 P, EU:C:2019:672) 148 punktas.