62023CC0809
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA
19 päivänä syyskuuta 2024 (
1
)
Asia C‑809/23
Sumitomo Chemical Agro Europe SAS
vastaan
Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (ANSES) ja
Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (CERA),
jossa asian käsittelyyn osallistuu
Ministre de la transition écologique et de la cohésion des territoires
(Ennakkoratkaisupyyntö – Conseil d’État (ylin hallintotuomioistuin, Ranska))
Ennakkoratkaisupyyntö – Biosidivalmisteet – Myyntilupa – Asetus (EU) N:o 528/2012 – Pyyntö saada tutustua hyväksyttyä valmistetta koskeviin tietoihin – Direktiivi 2003/4/EY – Sovellettavan lainsäädännön määrittäminen – Luottamuksellisuus – Liikesalaisuudet – Tietojen saatavuuden laajuus
1.
Ranskan toimivaltainen viranomainen (
2
) laati biosidivalmisteiden myyntilupamenettelyssä eri tehoaineiden teknistä vastaavuutta koskevan raportin, jolla oli ratkaiseva merkitys vaaditun luvan myöntämisen kannalta.
2.
Eräs kemikaalialan yritys, joka on riitauttanut teknistä vastaavuutta koskevan arvioinnin, pyysi oikeutta saada tutustua mainittuun raporttiin. Koska ANSES katsoi, että raporttiin sisältyi liikesalaisuuksina pidettäviä teknisiä tietoja, se toimitti kyseiselle yritykselle raportista vain muutamia sivuja ja epäsi oikeuden tutustua sen muihin osiin.
3.
Tässä yhteydessä on kyse ensinnäkin siitä, sovelletaanko riidanalaisten tietojen saatavuuteen direktiiviä 98/8/EY (
3
), jonka mukaisesti luvan myöntämistä käsiteltiin, vai asetusta (EU) N:o 528/2012 (
4
), joka oli voimassa raporttiin tutustumista koskevan pyynnön ajankohtana.
4.
Jos sovelletaan asetusta N:o 528/2012, kuten ehdotan unionin tuomioistuimelle, on vielä selvitettävä, poiketaanko kyseisellä asetuksella direktiivin 2003/4/EY (
5
) säännöksistä vai voidaanko molempien säännöksiä päinvastoin pitää yhdenmukaisina.
5.
Ennakkoratkaisupyyntö antaa unionin tuomioistuimelle mahdollisuuden täydentää oikeuskäytäntöään, joka koskee yhtäältä tiedonsaantioikeuden ja toisaalta liikesalaisuuksien ja taloudellisten etujen suojaan erottamattomasti kuuluvan luottamuksellisuuden yhteensovittamista.
I Asiaa koskevat oikeussäännöt
A
Asetus N:o 528/2012
6.
Asetuksen johdanto-osan 61 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Tehokas tiedonvälitys biosidivalmisteista aiheutuvista riskeistä ja riskinhallintatoimenpiteistä on olennainen osa tässä asetuksessa säädettyä järjestelmää. Kun toimivaltaiset viranomaiset, [Euroopan] kemikaalivirasto [jäljempänä virasto] ja komissio helpottavat tietojen saantia, niiden olisi noudatettava luottamuksellisuusperiaatetta ja vältettävä ilmaisemasta tietoja, joiden luovuttaminen vaarantaisi asianosaisten kaupalliset edut, paitsi jos se on tarpeen ihmisten terveyden, turvallisuuden tai ympäristön suojelemiseksi tai muista yleistä etua koskevista pakottavista syistä.”
7.
Asetuksen 3 artiklassa (”Määritelmät”) säädetään seuraavaa:
”1.   Tässä asetuksessa tarkoitetaan
– –
w)
’teknisellä vastaavuudella’ aineen, joka on joko valmistettu muusta lähteestä kuin viitelähteestä tai viitelähteestä mutta käyttäen muutettua valmistusprosessia ja/tai valmistuspaikkaa, 54 artiklan mukaisesti vahvistettua samanlaista kemiallista koostumusta ja vaaraprofiilia verrattuna viitelähteestä peräisin olevaan aineeseen, josta riskinarviointi on alun perin tehty;
– –”.
8.
Asetuksen 66 artiklassa (”Tietojen salassapito”), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 334/2014 (
6
), säädetään seuraavaa:
”– –
2.   Kemikaaliviraston ja toimivaltaisten viranomaisten on evättävä oikeus tutustua tietoihin, jos tietojen ilmaisemisen katsotaan vaarantavan asianosaisten kaupallisten etujen suojelun tai yksityisyyden suojan tai turvallisuuden.
Seuraavien tietojen ilmaisemisen katsotaan yleensä vaarantavan asianosaisten kaupallisten etujen suojelun tai yksityisyyden suojan tai turvallisuuden:
a)
biosidivalmisteen täydellinen koostumus;
b)
valmistetun tai markkinoilla saataville asetetun tehoaineen tai biosidivalmisteen täsmällinen tonnimäärä;
– –
Jos kuitenkin tarvitaan kiireellisiä toimia ihmisten terveyden, eläinten terveyden, turvallisuuden tai ympäristön suojelemiseksi tai muista yleistä etua koskevista pakottavista syistä, kemikaaliviraston tai toimivaltaisten viranomaisten on ilmaistava tässä kohdassa tarkoitetut tiedot.
3.   Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, oikeutta tutustua seuraaviin tietoihin ei missään tapauksessa evätä luvan myöntämisen jälkeen:
– –
j) 19 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut analyysimenetelmät;
– –”.
9.
Asetuksen 67 artiklassa (”Yleisön oikeus tutustua tietoihin sähköisesti”), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 334/2014, säädetään seuraavaa:
”1.   Siitä päivästä alkaen, jona komissio hyväksyy 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun täytäntöönpanoasetuksen tehoaineen hyväksymisestä, seuraavat kemikaaliviraston tai komission hallussa olevat tuota tehoainetta koskevat ajantasaiset tiedot on saatettava maksutta julkisesti ja helposti saataville:
– –
h)
liitteessä II olevan 1 osaston 5.2 ja 5.3 kohdassa sekä 2 osaston 4.2 kohdassa tarkoitetut analyysimenetelmät.
2.   Kemikaaliviraston on asetettava julkisesti ja helposti saataville maksutta seuraavat ajantasaiset tiedot siitä päivästä, jona biosidivalmisteelle annetaan lupa:
a)
lupaa koskevat ehdot ja edellytykset;
b)
biosidivalmisteen ominaisuuksia koskeva yhteenveto; ja
c)
liitteessä III olevan 1 osaston 5.2 ja 5.3 kohdassa sekä 2 osaston 5.2 kohdassa tarkoitetut analyysimenetelmät.
3.   Siitä päivästä alkaen, jona komissio hyväksyy 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun täytäntöönpanoasetuksen tehoaineen hyväksymisestä, kemikaaliviraston on asetettava seuraavat tuota tehoainetta koskevat ajantasaiset tiedot maksutta julkisesti saataville, paitsi jos tietojen toimittaja toimittaa 66 artiklan 4 kohdan mukaiset toimivaltaisen viranomaisen tai kemikaaliviraston hyväksymät perustelut sille, miksi tällainen julkaiseminen voisi vaarantaa sen tai jonkin muun asianosaisen kaupalliset edut:
– –
e) arviointiraportti.
4.   Kemikaaliviraston on asetettava julkisesti ja helposti saataville maksutta seuraavat ajantasaiset tiedot siitä päivästä, jona biosidivalmisteelle annetaan lupa, paitsi jos tietojen toimittaja toimittaa 66 artiklan 4 kohdan mukaiset toimivaltaisen viranomaisen tai kemikaaliviraston hyväksymät perustelut sille, miksi tällainen julkaiseminen voisi mahdollisesti vaarantaa sen tai jonkin muun asianosaisen kaupalliset edut:
– –
b) arviointiraportti.”
10.
Asetuksen 91 artiklassa (”Siirtymätoimenpiteet direktiivin 98/8/EY nojalla tehtyjen biosidivalmisteita koskevien lupahakemusten osalta”) säädetään seuraavaa:
”Toimivaltaiset viranomaiset arvioivat direktiivin 98/8/EY soveltamiseksi tehtyjä biosidivalmisteita koskevia lupahakemuksia, joiden osalta arviointia ei ole saatettu päätökseen viimeistään 1 päivänä syyskuuta 2013, kyseisen direktiivin säännösten mukaisesti.
– –”.
11.
Asetuksen 96 artiklassa (”Kumoaminen”), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 334/2014, säädetään seuraavaa:
”Rajoittamatta tämän asetuksen 86, 89–93 ja 95 artiklan soveltamista kumotaan direktiivi 98/8/EY 1 päivästä syyskuuta 2013.”
12.
Asetuksen 97 artiklassa (”Voimaantulo”) säädetään seuraavaa:
”Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2013.
– –”.
B
Direktiivi 2003/4
13.
Direktiivin 4 artiklassa (”Poikkeukset”) säädetään seuraavaa:
”– –
2.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että pyyntö saada ympäristötietoa voidaan evätä, jos tiedon ilmaiseminen vaikuttaisi haitallisesti:
– –
d)
kaupallisten tai teollisten tietojen luottamuksellisuuteen, jos kansallisessa tai yhteisön lainsäädännössä säädetään tällaisesta salassapidosta oikeutetun taloudellisen edun suojelemiseksi, mukaan lukien tilasto- ja verosalaisuuden säilyttämistä koskeva yleinen etu;
– –
Edellä 1 ja 2 kohdassa mainittuja epäämisperusteita on tulkittava suppeasti, ottaen kussakin yksittäistapauksessa huomioon ilmaisemiseen liittyvä yleinen etu. Kussakin yksittäistapauksessa tiedon ilmaisemiseen liittyvää yleistä etua olisi verrattava epäämisellä saavutettaviin etuihin. Jäsenvaltiot eivät voi 2 kohdan a, d, f, g ja h alakohdan osalta säätää, että pyyntö voidaan evätä, jos pyyntö liittyy ympäristöön joutuneita päästöjä koskeviin tietoihin.
– –”
14.
Direktiivin 11 artiklassa (”Kumoaminen”) säädetään seuraavaa:
”Kumotaan direktiivi 90/313/ETY 14 päivästä helmikuuta 2005 alkaen.
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tämän direktiiviin liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.”
II Pääasian tausta ja ennakkoratkaisukysymykset
15.
Sumitomo Chemical Agro Europe SAS ‑yhtiö (jäljempänä Sumitomo) myy Vectobac-nimistä hyttysten torjuntaan tarkoitettua biosidivalmistetta, jonka tehoaine (
7
) sisältyy direktiivin 98/8 liitteen I mukaisesti biosidivalmisteisiin käytettävien hyväksyttyjen tehoaineiden luetteloon.
16.
Compagnie européenne de réalisations antiparasitaires SAS France (jäljempänä CERA) toimitti 30.8.2013 (
8
) ANSESille kansalliset myyntilupahakemukset kolmesta biosidivalmisteesta, joilla on sama käyttötarkoitus ja jotka ovat nimeltään Aquabac XT-, Aquabac DF3000- ja Aquabac 200G.
17.
Näiden kolmen biosidivalmisteen tehoaineena on sama bakteeri, joka on samaa serotyyppiä. Kanta, johon se kuuluu, (
9
) ei kuitenkaan sisälly unionin tasolla hyväksyttyjen tehoaineiden luetteloon.
18.
CERA pyysi, että ANSESille toimitetut liikesalaisuuksina pidettävät tiedot käsiteltäisiin luottamuksellisina.
19.
ANSES myönsi myyntiluvat 19.8.2019. Se tukeutui tehoaineiden Bti-BMP 144 ja Bti-AM65-52 teknistä vastaavuutta koskevaan arviointiraporttiin. (
10
)
20.
Sumitomo, joka on riitauttanut kyseessä olevien aineiden teknisen vastaavuuden, pyysi 11.2.2021 ANSESia toimittamaan sille arviointiraportin. (
11
)
21.
ANSES antoi Sumitomolle oikeuden tutustua ainoastaan osaan raportista (etusivu, tiivistelmä ja taulukkomuotoinen päätelmä) sen vuoksi, että sen muut osat sisälsivät liikesalaisuuksina pidettäviä teknisiä tietoja. Toimittamatta jätetyt tiedot koskevat erityisesti seuraavaa:
–
Yhtäältä I osa, joka koskee ANSESin käyttämää menetelmää sen määrittämiseksi, vastaako Aquabac-valmisteiden tehoaine (
12
) teknisesti Vectobac-valmisteen tehoainetta (
13
), joka on hyväksytty unionin tasolla.
–
Toisaalta II osan ensimmäinen luku, jossa tätä menetelmää sovelletaan kyseisiin tehoaineisiin. (
14
)
22.
Sumitomo riitautti ANSESin päätöksen tribunal administratif de Melunissa (Melunin hallintotuomioistuin, Ranska), joka hyväksyi 22.9.2022 Sumitomon kanteen rajoitetusti eikä määrännyt toimittamaan sille tutustuttavaksi arviointiraporttia kokonaisuudessaan eikä erityisesti myöskään tietoja, joihin viittasin edellisessä kohdassa. (
15
)
23.
Sumitomo valitti tästä tuomiosta Conseil d’État’han (ylin hallintotuomioistuin, Ranska), joka päätti esittää unionin tuomioistuimelle neljä ennakkoratkaisukysymystä, joista toistan ensimmäisen, kolmannen ja neljännen:
”1)
Kun toimivaltainen kansallinen viranomainen, jolle on tehty biosidivalmisteen myyntilupahakemus ennen 1.9.2013 ja joka on käsitellyt tämän hakemuksen asetuksen N:o 528/2012 91 artiklan mukaisesti direktiivin [98/8] kansallisten täytäntöönpanosäännösten perusteella, saa myyntiluvan antamisen jälkeen kolmannelta osapuolelta tietopyynnön, jossa pyydetään biosidivalmistetta, jonka kyseinen viranomainen on hyväksynyt, ja sen tehoainetta sekä erityisesti kyseisen tehoaineen ja jo hyväksytyn tehoaineen teknistä vastaavuutta koskevia tietoja, onko kyseisen viranomaisen tutkittava tämä pyyntö direktiivin [98/8] 19 artiklan kansallisissa täytäntöönpanosäännöksissä vai asetuksen 528/2012 66 ja 67 artiklassa säädettyjen luottamuksellisuussääntöjen kannalta?
– –
3)
Jos sitä vastoin tietopyyntöön sovelletaan asetusta N:o 528/2012:
–
Oliko unionin lainsäätäjän tarkoituksena kyseisen asetuksen 66 ja 67 artiklassa, joissa ei viitata direktiiviin 2003/4, määritellä erityinen ja tyhjentävä järjestelmä, jolla säännellään biosidivalmisteita ja niiden tehoaineita koskevien tietojen antamista yleisön tutustuttavaksi, ja siten poiketa direktiivin 2003/4 säännöksistä siltä osin kuin niissä säädetään yhtäältä, ettei liikesalaisuus voi olla esteenä ympäristöön joutuneita päästöjä koskevien tietojen antamiselle, ja toisaalta, että jos muiden ympäristötietojen ilmaiseminen on omiaan vahingoittamaan yrityksen kaupallisia etuja, toimivaltaisen hallintoviranomaisen on verrattava yrityksen etua yleisön etuun ennen kuin se kieltäytyy antamasta näitä tietoja tutustuttavaksi?
–
Sovelletaanko jo hyväksytyn tehoaineen ja biosidivalmisteeseen sisältyvän tehoaineen teknistä vastaavuutta koskevan arviointiraportin, joka on laadittu kyseisestä biosidivalmisteesta tehdyn myyntilupahakemuksen käsittelyn yhteydessä, tutustuttavaksi antamiseen asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 kohdan e alakohtaa, jossa säädetään hyväksytyistä tehoaineista laaditun arviointiraportin asettamisesta julkisesti saataville, paitsi jos hakija on pyytänyt sen luottamuksellista käsittelyä, vai 67 artiklan 4 kohdan b alakohtaa, jossa säädetään jo hyväksytyn biosidivalmisteen arviointiraportin asettamisesta julkisesti saataville, paitsi jos hakija on pyytänyt sen luottamuksellista käsittelyä, vai joitakin muita sääntöjä?
–
Tarkoitetaanko asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 3 kohdan j alakohdassa, jossa säädetään, että oikeutta tutustua ’19 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuihin analyysimenetelmiin’ ei ’missään tapauksessa evätä’ sen jälkeen, kun biosidivalmisteelle on myönnetty myyntilupa, sitä, että näistä menetelmistä voidaan saada kaikki yksityiskohtaiset tiedot silloinkin, kun niiden ilmaiseminen on omiaan vaarantamaan liikesalaisuuden, vai sitä, että näiden menetelmien luonteesta ja tarvittaessa päätelmistä, jotka niiden avulla on tehty, voidaan saada ainoastaan yleisiä tietoja?
–
Onko kyseisen asetuksen 67 artiklan 1 kohdan h alakohtaa, jossa säädetään, että ’liitteessä II olevan – – 2 osaston 4.2 kohdassa tarkoitetut analyysimenetelmät’ on asetettava maksutta julkisesti saataville siitä päivästä alkaen, jona tehoaine hyväksytään, tulkittava siten, että siinä viitataan todellisuudessa liitteessä II olevan 2 osaston 4.3 kohdan säännöksiin, joihin siinä viitattiin ennen kuin komissio antoi 19.10.2020 delegoidun asetuksen, jolla muutettiin kyseisen asetuksen liitteitä II ja III? Jos näitä säännöksiä on tulkittava siten, että niissä viitataan liitteessä II olevan 2 osaston 4.2 kohdan nykyään voimassa oleviin säännöksiin, ja jos näitä säännöksiä sovelletaan tehoaineeseen, jota ei ole hyväksytty mutta jonka on todettu teknisesti vastaavan jo hyväksyttyä tehoainetta, tarkoittaako se, että 4.2 kohdassa mainittujen ’valmistusprosessissa tuotettavan mikro-organismin analyysimenetelmien’ on lähtökohtaisesti oltava julkisesti saatavilla, sitä, että pyynnön esittäjä voi saada kaikki yksityiskohtaiset tiedot näistä menetelmistä silloinkin, kun niiden ilmaiseminen on omiaan vaarantamaan liikesalaisuuden, vai sitä, että se voi saada ainoastaan yleisiä tietoja näiden menetelmien luonteesta ja tarvittaessa päätelmistä, joita niiden avulla on voitu tehdä?
4)
Jos käsiteltävään asiaan sovelletaan direktiivin 2003/4 säännöksiä, voidaanko sen 4 artiklan 2 kohdassa olevaa luonnehdintaa ’ympäristöön joutuneita päästöjä koskevat tiedot’, joihin sisältyvät näiden päästöjen luonnetta, koostumusta, määrää, ajankohtaa ja paikkaa sekä niiden lyhyemmän tai pidemmän aikavälin ympäristövaikutuksia koskevat maininnat, soveltaa tietoihin, jotka toimivaltainen viranomainen on laatinut tai saanut arvioidessaan kyseisen tehoaineen ja jo hyväksytyn tehoaineen teknistä vastaavuutta, vai voidaanko sitä soveltaa ainoastaan sitä biosidivalmistetta, johon kyseinen tehoaine sisältyy, koskeviin tietoihin, koska ympäristöön on päästetty tätä biosidivalmistetta kaikkine aineosineen eikä pelkästään kyseistä tehoainetta?”
III Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
24.
Ennakkoratkaisupyyntö kirjattiin saapuneeksi unionin tuomioistuimen kirjaamoon 22.12.2023.
25.
Kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet Sumitomo, ANSES, Ranskan hallitus ja Euroopan komissio, eikä unionin tuomioistuin pitänyt tarpeellisena istunnon pitämistä asianosaisten kuulemiseksi.
26.
Unionin tuomioistuimen pyynnöstä en käsittele tässä ratkaisuehdotuksessa toista ennakkoratkaisukysymystä.
IV Asian tarkastelu
A
Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys. Sovellettava lainsäädäntö
27.
Kaikki osapuolet ovat yksimielisiä siitä, että 1.9.2013 alkaen esitetyt pyynnöt saada tutustua biosidivalmistetta koskeviin tietoihin on tutkittava asetuksen N:o 528/2012 mukaisesti. Näin on myös erityisesti sellaisia biosidivalmisteita koskevien tietojen osalta, joille on myönnetty myyntilupa direktiivin 98/8 mukaisesti.
28.
Yhdyn tähän arviointiin asetuksen N:o 528/2012 96 ja 97 artiklan perusteella. Asetuksen N:o 528/2012 96 artiklan ensimmäisen kohdan ja 97 artiklan toisen kohdan mukaan asetusta sovelletaan 1.9.2013 alkaen, jolloin direktiivi 98/8 kumottiin.
29.
Asetuksen N:o 528/2012 96 artiklan ensimmäisessä kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 334/2014, tosin säädetään, että direktiivi 98/8 kumotaan ”rajoittamatta tämän asetuksen 86, 89–93 ja 95 artiklan soveltamista”. Asetuksen 89–93 artiklassa ja 95 artiklassa (
16
) säädetyt ”siirtymätoimenpiteet” koskevat kuitenkin tilanteita, jotka poikkeavat nyt käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön kohteena olevasta tilanteesta. On nimittäin todettava seuraavaa:
–
Asetuksen 89 artiklassa luetellaan toimenpiteitä, jotka koskevat i) komission työohjelman jatkamista (1 kohta), ii) jäsenvaltioiden mahdollisuutta jatkaa väliaikaisesti järjestelmiään biosidivalmisteiden markkinoille saattamiseksi (2 kohta) ja iii) hyväksyttyjä tehoaineita sisältävien biosidivalmisteiden lupia koskevaa määräaikaa (3 ja 4 kohta).
–
Asetuksen 90 artiklassa säädetään direktiivin 98/8 nojalla arvioituja tehoaineita koskevista toimenpiteistä. Siinä säädetään erityisesti, että jos tehoaineiden arviointia ei ole saatettu päätökseen viimeistään 1.9.2013, ne arvioidaan asetuksen N:o 528/2012 ja tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 1451/2007 (
17
) nojalla sekä direktiivin 98/8 mukaisesti annettujen tietojen pohjalta.
–
Asetuksen 91 artiklan mukaan direktiivin 98/8 mukaisesti tehtyjä biosidivalmisteita koskevia lupahakemuksia, joita ei ole 1.9.2013 vielä arvioitu, arvioidaan kyseisen direktiivin mukaisesti tietyin poikkeuksin.
–
Asetuksen 92 artikla koskee ennen 1.9.2012 direktiivin 98/8/EY nojalla luvan saaneiden tai rekisteröityjen biosidivalmisteiden markkinoille saattamista ja käyttöä. Siinä säädetään, että asetusta N:o 528/2012 sovelletaan myös näihin valmisteisiin samasta päivämäärästä alkaen.
–
Asetuksen 93 artiklassa säädetään siirtymätoimenpiteet sellaisten biosidivalmisteiden osalta, jotka eivät kuulu direktiivin 98/8/EY soveltamisalaan mutta jotka kuuluvat asetuksen N:o 528/2012 soveltamistalaan ja koostuvat ainoastaan tehoaineista, jotka 1 päivänä syyskuuta 2013 olivat saatavilla markkinoilla tai käytössä biosidivalmisteissa.
–
Asetuksen 95 artiklassa säädetään vielä siirtymätoimenpiteistä, jotka koskevat oikeutta tutustua tehoaineen asiakirja-aineistoon sen käyttöluvan uusimisen yhteydessä.
30.
On lopuksi todettava, että mikään kyseisissä säännöksissä säädetyistä siirtymätoimenpiteistä ei koske nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaisia pyyntöjä eli pyyntöjä saada tutustua hyväksyttyä biosidivalmistetta ja sen sisältämää tehoainetta koskeviin tietoihin, erityisesti tietoihin, jotka koskevat teknistä vastaavuutta hyväksytyn tehoaineen kanssa.
31.
Koska erityisiä siirtymäsäännöksiä ei ole annettu, tiedonsaantipyyntöjen on oltava niiden esittämishetkellä voimassa olevan säännöstön mukaisia. Kyseinen ajankohta oli tässä tapauksessa direktiivin 98/8 kumoamispäivämäärän eli 1.9.2013 jälkeen ja heti kun asetusta N:o 528/2012 voitiin soveltaa.
32.
Edellä esitettyä ei muuta se, että pyydetyt tiedot koskivat direktiivin 98/8 mukaisesti hyväksyttyjä biosidivalmisteita. Asetuksen N:o 528/2012 91 artiklan mukaan tällaisia valmisteita ovat ne, joiden osalta lupaa koskevaa arviointia ei ole saatettu päätökseen 1.9.2013 eli ajankohtana, jolloin mainittua asetusta voitiin alkaa soveltaa. (
18
)
33.
Kuten Sumitomo ja Ranskan hallitus ovat korostaneet, (
19
) yhtäältä biosidivalmisteen myyntilupahakemuksia ja toisaalta pyyntöjä saada tutustua hyväksyttyä biosidivalmistetta koskeviin tietoihin käsitellään kahdessa eri menettelyssä:
–
Biosidivalmisteen myyntilupahakemusten on oltava direktiivin 98/8 mukaisia, jos valmistetta koskevaa arviointia ei ollut saatettu päätökseen 1.9.2013 mennessä.
–
Sumitomon (11.2.2021) esittämän kaltaisten tiedonsaantipyyntöjen on oltava tuolloin voimassa olleen ja täysimääräisesti sovelletun asetuksen N:o 528/2012 mukaisia.
34.
Jos näin ei olisi, yhdenvertaisen kohtelun periaatetta loukattaisiin perusteettomasti tiedonsaantioikeutta käytettäessä, kuten Ranskan hallitus huomauttaa. (
20
) Tämän oikeuden laajuuden ja ulottuvuuden on oltava sen käyttämisajankohtana voimassa olleiden säännösten mukaiset, riippumatta päivämäärästä, jolloin pyydettyjen tietojen kohde on vahvistettu.
B
Kolmas ja neljäs ennakkoratkaisukysymys. Asetuksen N:o 528/2012 ja direktiivin 2003/4 mukainen järjestelmä biosidivalmisteita koskevien tietojen saatavuudesta
35.
Kun lähdetään siitä, että tiedonsaantipyyntöön sovelletaan nyt käsiteltävässä asiassa asetusta N:o 528/2012, tarkastelen kolmatta ja neljättä ennakkoratkaisukysymystä yhdessä ja muutan osittain niiden esittämisjärjestystä.
1. Asetuksen N:o 528/2012 ja direktiivin 2003/4 välinen suhde (kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäinen osa)
36.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, säädetäänkö asetuksen N:o 528/2012 66 ja 67 artiklassa biosidivalmisteita ja niiden tehoaineita koskevien tietojen saatavuutta koskevasta erityisestä ja tyhjentävästä järjestelmästä.
37.
Kysymys on esitetty, koska asetuksen N:o 528/2012 66 ja 67 artiklassa ei viitata direktiiviin 2003/4. (
21
) Viittauksen puuttumista voitaisiin tulkita siten, että tarkoituksena on ”poiketa direktiivin 2003/4 säännöksistä siltä osin kuin niissä säädetään yhtäältä, ettei liikesalaisuus voi olla esteenä ympäristöön joutuneita päästöjä koskevien tietojen antamiselle, ja toisaalta, että jos muiden ympäristötietojen ilmaiseminen on omiaan vahingoittamaan yrityksen kaupallisia etuja, toimivaltaisen hallintoviranomaisen on verrattava yrityksen etua yleisön etuun ennen kuin se kieltäytyy antamasta näitä tietoja tutustuttavaksi”. (
22
)
38.
Kuten komissio on huomauttanut, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kysymyksessä viitataan implisiittisesti direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohtaan, vaikka kyseinen tuomioistuin ei sitä mainitsekaan. Kyseisessä kohdassa säädetään sekä velvollisuudesta ottaa huomioon yleinen etu yhdessä taloudellisten etujen kanssa että kiellosta evätä ympäristöön joutuneita päästöjä koskevia tiedonsaantipyyntöjä.
39.
On siis yritettävä ratkaista, poiketaanko asetuksen N:o 528/2012 66 ja 67 artiklassa direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdan toisesta alakohdasta.
40.
Olen samaa mieltä niiden asianosaisten kanssa, jotka väittävät, että se, ettei asetuksen N:o 528/2012 66 ja 67 artiklassa säädetä tietojen saatavuutta koskevasta järjestelmästä, ei johda siihen, että direktiiviä 2003/4 ei sovellettaisi pyyntöihin saada tutustua kyseisessä asetuksessa säädettyjä tarkoituksia varten laadittuihin asiakirjoihin.
41.
Totean erityisesti, että kuten Ranskan hallitus ja komissio väittävät, päinvastaisessa tapauksessa laiminlyötäisiin erityisesti ne kansainväliset sitoumukset, jotka Euroopan unioni on tehnyt allekirjoittaessaan Århusin yleissopimuksen. (
23
) Direktiivin 2003/4 antamisella vastattiin sen johdanto-osan viidennen perustelukappaleen mukaisesti vaatimukseen varmistaa unionin oikeuden yhteensopivuus kyseisen yleissopimuksen kanssa.
42.
Unionin tuomioistuin on todennut, että ”kun direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että kaupallisten ja teollisten tietojen luottamuksellisuuteen ei voida vedota ’ympäristöön joutuneita päästöjä koskevien tietojen’ ilmaisemisen estämiseksi, siinä mahdollistetaan se, että kyseinen sääntö ja periaate, joka koskee oikeutta tutustua viranomaisten omassa tai viranomaisia varten toisen hallussa olevaan ympäristötietoon mahdollisimman laajasti, voidaan panna konkreettisesti täytäntöön”. (
24
)
43.
Tämä toteamus ja tuomion Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichtingin 53–58 kohta merkitsevät sitä, että
–
direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdan toisella alakohdalla Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 4 kappaleen toinen kohta ”pannaan konkreettisesti täytäntöön”
–
ympäristöön joutuneita päästöjä koskevien tietojen ilmaiseminen on pakollista silloinkin, kun vedotaan liikesalaisuuden suojeluun
–
ympäristötietoihin tutustumista koskevan pyynnön epäämisperusteita on tulkittava suppeasti.
44.
Århusin yleissopimuksen 4 artiklan 4 kappaleen toisen kohdan konkreettinen täytäntöönpano toteutetaan säätämällä direktiivissä 2003/4 ”yleisestä järjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa, että kaikilla unionin jäsenvaltioiden luonnollisilla henkilöillä ja oikeushenkilöillä on oikeus saada viranomaisten omassa tai viranomaista varten toisen hallussa olevaa ympäristötietoa tarvitsematta ilmoittaa, että asia koskee näiden etua”. (
25
)
45.
Kuten direktiivin 2003/4 otsikosta ilmenee, direktiivissä säädetään ”ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta”. Asetuksessa N:o 528/2012 puolestaan säädetään ”biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä”.
46.
Kyse on siis kahdesta säädöksestä, jotka vaikuttavat eri tavoin alkuperäisen riita-asian kohteeseen eli oikeuteen tutustua kolmen biosidivalmisteen myyntilupamenettelyn yhteydessä laadittuun raporttiin.
47.
Molemmille säädöksille on niiden kohteiden perusteella asetettu tavoitteita, jotka eivät näennäisesti ole yhteneviä:
–
Asetuksen N:o 528/2012 66 artiklassa varmistetaan biosidivalmisteiden lupamenettelyjen ja markkinoille saattamista koskevien menettelyjen aikana tuotettujen tietojen luottamuksellisuus. Tätä varten siinä säädetään, että oikeus tutustua tietoihin evätään lähtökohtaisesti (
26
), jos niiden ilmaiseminen vaarantaa kaupallisten etujen suojelun.
–
Vaikka tiedonsaantioikeus voidaan yleisen periaatteen mukaisesti evätä taloudellisten etujen suojelemiseksi, direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, ettei kyseisillä eduilla ole merkitystä ympäristöön joutuneita päästöjä koskevan tiedonsaantioikeuden kannalta.
48.
Katson kuitenkin komission tavoin, että näitä kahta säännöstä voidaan tulkita yhdenmukaisesti. Mielestäni nyt käsiteltävä asia osoittaa, että ne eivät suinkaan sulje toisiaan pois vaan täydentävät toisiaan.
49.
Sumitomon etu nyt käsiteltävässä asiassa on pelkästään taloudellinen. Pyytäessään tutustumisoikeutta (joka siltä evättiin) raporttiin se pyrkii kyseenalaistamaan sellaisissa biosidivalmisteissa käytettävien tehoaineiden teknisen vastaavuuden, joille kilpaileva yritys oli saanut myyntiluvan. Näin ollen sen pyyntö kuuluu asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan soveltamisalaan.
50.
Siltä osin – ja vain siltä osin – kuin Sumitomon pyytämät tiedot koskevat ”ympäristöön joutuneita päästöjä”, toimivaltaisen viranomaisen on kuitenkin noudatettava direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohtaa. Sen on siis myönnettävä oikeus tutustua näihin tietoihin, vaikka se olisi vastoin kaupallisten tietojen luottamuksellisuutta.
51.
Edellä esitetylle ei ole esteenä se, että Sumitomo vetoaa näiden tietojen hyödyllisyyteen etujensa puolustamisen kannalta menettelyssä, jossa on kyse nyt käsiteltävästä teknisestä vastaavuudesta: direktiivillä 2003/4 taataan oikeus saada ympäristötietoa tarvitsematta ilmoittaa, että asia koskee tiettyä etua. (
27
)
52.
Ympäristöön joutuneita päästöjä koskevien tietojen ilmaisemista koskeva periaate (joka taataan direktiivissä 2003/4) on esteenä taloudellisten etujen suojaamiseen perustuvalle luottamuksellisuuden periaatteelle (jota sovelletaan asetuksella N:o 528/2012 säänneltyihin menettelyihin).
53.
Näiden kahden periaatteen välinen suhde määräytyy siis sen perusteella, mikä on pyydettyjen tietojen merkitys ympäristön kannalta. Tarkemmin sanottuna sen perusteella, onko kyse tiedoista, jotka on kirjattu biosidivalmisteen myyntilupamenettelyssä ja jotka vastaavat tarkasti kyseisen menettelyn kohteena olevasta biosidivalmisteesta ympäristöön joutuvia päästöjä.
54.
Lisäksi voidaan väittää, että asetuksen N:o 528/2012 66 artikla ei ole esteenä sille, että tiettyjen tietojen ilmaisemiseen liittyvä yleinen etu arvioidaan vastapainona yksityiselle edulle, joka koskee tietojen luottamuksellisuuden säilyttämistä taloudellisista syistä.
55.
Vaikkei sitä tarvitse nimenomaisesti todeta (kuten direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdassa tehdään), tästä näkökulmasta tarkasteltuna näitä kahta etujen ryhmää on tarpeen vertailla ratkaistaessa asetuksen N:o 528/2012 nojalla esitettyä tietopyyntöä.
56.
Asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 2 kohdassa tosin säädetään, että tiettyjen tietojen ilmaisemisen katsotaan ”yleensä” vaarantavan kaupallisten etujen suojelun. Siinä sallitaan kuitenkin myös näiden tietojen ilmaiseminen, jos tarvitaan kiireellisiä toimia muun muassa ympäristön suojelemiseksi.
57.
Siltä osin kuin kyseessä on yleinen sääntö (josta voidaan näin ollen tehdä yksittäisiä poikkeuksia) eikä suljeta pois sitä, että tietojen ilmaiseminen on tarpeen tietyissä olosuhteissa, toimivaltainen viranomainen on velvollinen arvioimaan tietojen saatavuutta koskevaa yleistä etua yhdessä tietojen luottamuksellisuuden säilyttämistä koskevan yksityisen edun kanssa. Mikään ei velvoita sitä asettamaan viimeksi mainittua etua automaattisesti etusijalle.
58.
Ehdotan lopuksi, että kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen ensimmäiseen osaan vastataan, että asetuksen N:o 528/2012 66 ja 67 artiklassa ei poiketa direktiivin 2003/4 säännöksistä.
2. Direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ympäristöön joutuneita päästöjä koskevat tiedot (neljäs ennakkoratkaisukysymys)
59.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, sisältyvätkö nyt käsiteltävässä riita-asiassa kyseessä olevien tehoaineiden teknisen vastaavuuden arvioinnista saadut tiedot direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin ympäristöön joutuneita päästöjä koskeviin tietoihin.
60.
Ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella on käytettävissään vastaavuusraportti ja CERAn esittämä luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö, joten sen tehtävänä on – kuten komissio on huomauttanut (
28
) – tarkistaa, minkätyyppisiä tietoja molempiin edellä mainittuihin tietoihin sisältyy.
61.
Unionin tuomioistuin voi kuitenkin antaa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle ohjeita sen määrittämiseksi, milloin tehoaineiden teknisen vastaavuuden toteamista koskevan menettelyn tietoja voidaan pitää ympäristöön joutuneita päästöjä koskevina tietoina.
62.
Ensinnäkin direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuihin ympäristöön joutuneisiin päästöihin ”kuuluvat muun muassa – – biosidituotteiden ja niiden sisältämien aineiden kaltaisten tuotteiden tai aineiden päästöt ympäristöön edellyttäen, että kyseiset päästöt ovat todellisia tai ennakoitavissa olevia tavanomaisissa tai realistisissa käyttöolosuhteissa”. (
29
)
63.
Toiseksi ympäristöön joutuneita päästöjä koskeviin tietoihin sisältyvät paitsi ”päästöjä sellaisinaan koskevat tiedot eli tiedot, jotka liittyvät kyseisten päästöjen luonteeseen, koostumukseen, määrään, ajankohtaan ja paikkaan, myös tiedot, jotka koskevat kyseisten päästöjen lyhyempi- tai pidempiaikaisia vaikutuksia ympäristöön”. (
30
)
64.
Kolmanneksi ympäristöön joutuneita päästöjä koskevien tietojen käsitteen soveltamisalan ulkopuolelle jäävät sekä tiedot, jotka eivät koske kyseessä olevan tuotteen päästöjä ympäristöön, että hypoteettisia päästöjä koskevat tiedot. (
31
)
65.
Tällä perusteella (toistan, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ratkaistava, sisältääkö nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä oleva raportti varsinaisesti ympäristöön joutuneita päästöjä koskevia tietoja) yhdyn komission ja Ranskan hallituksen arvioon: (
32
) lähtökohtaisesti ei vaikuta siltä, että nämä tiedot ilmoitettaisiin asiakirjoissa, joiden tarkoituksena on todeta eri tehoaineiden tekninen vastaavuus eli verrata unionin tasolla hyväksyttyä ainetta johonkin toiseen sellaisen biosidivalmisteen sisältämään aineeseen, jonka lupamenettely on vielä vireillä.
66.
Kuten myös Ranskan hallitus on todennut, (
33
) tehoaineen hyväksyminen ei sellaisenaan oikeuta sen päästämistä ympäristöön. Hyväksyntä annetaan ainetta sisältävälle valmisteelle ottaen huomioon riskit tai vaarat, joita se saattaa aiheuttaa ”tavanomaisissa tai realistisissa käyttöolosuhteissa”. (
34
) Nämä olosuhteet eivät koske ainoastaan aineen päästöjä vaan myös sitä biosidivalmistetta, johon aine sisältyy.
67.
Neljänteen ennakkoratkaisukysymykseen voidaan näin ollen vastata, että tiedot, jotka liittyvät tehoaineen ja toisen aiemmin hyväksytyn aineen teknisen vastaavuuden toteamista koskevaan menettelyyn, eivät lähtökohtaisesti ole direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja ympäristöön joutuneita päästöjä koskevia tietoja. Ennakkoratkaisua pyytäneellä tuomioistuimella on tältä osin lopullinen päätösvalta tässä menettelyssä tosiasiallisesti saatujen tietojen perusteella.
3. Tehoaineiden teknistä vastaavuutta koskevien arviointiraporttien antaminen tutustuttavaksi (kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen toinen osa)
68.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 ja 4 kohdan tulkintaa. Se haluaa lähinnä tietää, onko kyseessä oleva raportti asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 kohdan e alakohdassa tarkoitettu arviointiraportti, joka on näin ollen annettava julkisesti ja maksutta saataville, ellei sille myönnetä luottamuksellista käsittelyä.
69.
Asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan kemikaalivirasto asettaa tietyt tehoaineita koskevat ajantasaiset tiedot julkisesti saataville maksutta siitä päivästä, jona tehoaine hyväksytään, paitsi jos tietojen toimittaja pyytää niiden luottamuksellista käsittelyä. Tietoihin, jotka on lähtökohtaisesti asetettava julkisesti saataville, kuuluu ”arviointiraportti” (67 artiklan 3 kohdan e alakohta).
70.
Kyseessä oleva raportti on tosin laadittu kansallisen viranomaisen biosidivalmisteita koskevan lupamenettelyn yhteydessä. Voitaisiin siis ajatella, että asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 kohdan kaltaista säännöstä, joka lähtökohtaisesti rajoittuu tietoihin, jotka Euroopan kemikaaliviraston on toimitettava, ei sovelleta.
71.
Katson kuitenkin, että nyt käsiteltävän asian kannalta ja koska kyse on tiedoista, jotka on tuotettu direktiivin 98/8 soveltamisalaan kuuluvassa menettelyssä ja joiden saantiedellytyksistä säädetään asetuksessa N:o 528/2012, sen 67 artiklan 3 kohtaa sovelletaan analogisesti kansalliseen viranomaiseen. (
35
)
72.
Asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 kohdan e alakohdan sanamuodon perusteella siinä tarkoitettu arviointiraportti on saman asetuksen 8 artiklassa nimenomaisesti mainittu raportti. Kyse on raportista, jonka arvioinnista vastaava toimivaltainen viranomainen toimittaa asetuksen N:o 528/2012 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti kemikaalivirastolle arvioituaan tehoaineen hyväksymistä koskevan hakemuksen. (
36
)
73.
Eri tehoaineiden teknisen vastaavuuden arviointi on vaihe, joka mahdollisesti edeltää luvan myöntämistä tietylle biosidivalmisteelle, jos kyseisen arvioinnin tekemistä on pyydetty. (
37
) Kuten ANSES (
38
) ja Ranskan hallitus (
39
) ovat huomauttaneet, asetuksen N:o 528/2012 54 artiklassa ei viitata mihinkään muodolliseen raporttiin, joka olisi laadittava tällaisen vastaavuuden toteamista koskevassa menettelyssä.
74.
Kuten komissio huomauttaa, (
40
) asetuksen N:o 528/2012 54 artikla koskee pelkästään arviointia, jonka nojalla tehdään tehoaineiden teknistä vastaavuutta koskeva päätös. Kyseisen artiklan missään kohdassa ei todeta, että tämä arviointi olisi laadittava nimenomaisesti raportin muodossa.
75.
Asetuksen N:o 528/2012 54 artiklassa säädetty menettely alkaa hakemuksella (1 kohta), johon on liitettävä kemikaaliviraston arviointia varten tarvitsemat tiedot (2 kohta). Jos kemikaalivirasto katsoo, että hakijan toimittamien tietojen lisäksi tarvitaan muita tietoja, se pyytää niitä (5 kohta). Kemikaalivirasto voi myös kuulla jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista (6 kohta). Menettelyn päätteeksi annettuun päätökseen, jossa vahvistetaan tai hylätään aineiden vastaavuus, voidaan hakea muutosta (7 kohta).
76.
On selvää, että hakijalla on oikeus saada tieto päätöksestä ja sen perusteluista ja näin ollen myös syistä, joihin teknistä vastaavuutta koskeva päätös perustuu. Koska kyseisessä menettelyssä ei edellytetä arviointiraportin laatimista, asetuksen N:o 528/2012 67 artiklassa taattu tutustumisoikeus ei ulotu siihen. Jos tällainen raportti olisi laadittu, oikeus tutustua siihen kuuluisi tehokasta oikeussuojaa koskevan oikeuden mutta ei julkisiin tietoihin tutustumista koskevan oikeuden alaan.
77.
Lyhyesti sanoen eri tehoaineiden välistä teknistä vastaavuutta koskevan raportin antamiseen tutustuttavaksi ei sovelleta asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 kohdan e alakohtaa. Ehdotan, että kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen toiseen osaan vastataan näin.
4. Tiedonsaanti tehoaineiden teknistä vastaavuutta koskevista analyysimenetelmistä luvan myöntämisen jälkeen (kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen kolmas osa)
78.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 3 kohdan tulkintaa. Se tiedustelee erityisesti, onko tämän säännöksen nojalla mahdollista saada tietyistä analyysimenetelmistä kaikki yksityiskohtaiset tiedot silloinkin, kun niiden ilmaiseminen on omiaan vaarantamaan liikesalaisuuden, vai ”ainoastaan yleisiä tietoja näiden menetelmien luonteesta ja tarvittaessa päätelmistä, jotka niiden avulla on voitu tehdä”.
79.
Asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 3 kohdan j alakohdassa säädetään, että luvan myöntämisen jälkeen ei missään tapauksessa evätä oikeutta tutustua muun muassa 19 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja analyysimenetelmiä koskeviin tietoihin.
80.
Asetuksen N:o 528/2012 19 artiklan 1 kohdassa puolestaan säädetään luvan myöntämisehdot biosidivalmisteelle, johon ei voida soveltaa saman asetuksen 25 artiklan mukaista yksinkertaistettua lupamenettelyä. Mainitun 1 kohdan c alakohdassa viitataan erityisesti siihen mahdollisuuteen, että ”biosidivalmisteessa olevien tehoaineiden – – tekninen vastaavuus – – voidaan määrittää liitteissä II ja III säädettyjen asiaankuuluvien vaatimusten mukaisesti”.
81.
Asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 3 kohdan j alakohdasta ja 19 artiklan 1 kohdan c alakohdasta yhdessä seuraa, että luvan myöntämisen jälkeen ei voida evätä tietoja analyysimenetelmistä, joiden perusteella on voitu määrittää luvan saaneen biosidivalmisteen tehoaineiden tekninen vastaavuus.
82.
Mielestäni – ja yhdyn jälleen komission ja Ranskan hallituksen näkemykseen (
41
) – velvollisuus antaa tietoja on tiukasti rajattu analyysimenetelmiin, eikä se siis ulotu näitä menetelmiä soveltamalla saatuihin tuloksiin tai päätelmiin. On loogista, ettei yleisten tietojen antaminen analyysimenetelmien luonteesta riitä, vaan tietoja on annettava näistä menetelmistä kokonaisuudessaan.
83.
Asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 3 kohdan yksiselitteisestä sanamuodosta (”ei missään tapauksessa”) ilmenee, että oikeutta tutustua analyysimenetelmiä koskeviin tietoihin ei voida evätä missään olosuhteissa; ei siis myöskään silloin, kun niiden ilmaiseminen vaarantaisi liikesalaisuuden.
84.
Asetuksen 66 artiklan 3 kohta on nimenomainen poikkeus saman artiklan 2 kohdassa säädetystä luottamuksellisuusperiaatteesta. Vaikka 2 kohdassa säädetään, että oikeus tutustua tietoihin on evättävä, jos tietojen ilmaisemisen katsotaan vaarantavan asianosaisten kaupallisten etujen suojelun tai yksityisyyden suojan tai turvallisuuden, tämän kiellon vaikutus lakkaa 3 kohdan mukaisesti (”sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään”) joka tapauksessa ”luvan myöntämisen jälkeen”.
85.
Ehdotan näin ollen, että kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen kolmanteen osaan vastataan, että jos biosidivalmisteelle on myönnetty myyntilupa, ei voida evätä oikeutta tutustua analyysimenetelmiä koskeviin yksityiskohtaisiin tietoihin, joiden avulla on voitu määrittää luvan saaneen biosidivalmisteen tehoaineiden tekninen vastaavuus.
5. Oikeus tutustua asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdassa tarkoitettuihin analyysimenetelmiin (kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen neljäs osa)
86.
Tietoihin, jotka on asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukaisesti asetettava julkisesti saataville siitä päivästä, jona tehoaine hyväksytään, kuuluvat ”liitteessä II olevan 1 osaston 5.2 ja 5.3 kohdassa sekä 2 osaston 4.2 kohdassa tarkoitetut analyysimenetelmät”.
87.
Liitteessä II olevan 2 osaston 4.2 kohdassa, sellaisena kuin se oli alkuperäisessä muodossaan, mainittiin ”menetelmät (elinkykyisten tai elinkyvyttömien) jäämien määrittämiseksi ja kvantifioimiseksi seurantaa varten”. Kun liitettä II mukautettiin delegoidulla asetuksella (EU) 2021/525 (
42
), 4.2 kohdan sisältö kuitenkin muuttui seuraavasti: ”Valmistusprosessissa tuotettavan mikro-organismin analyysimenetelmät”, kun taas kohdan alkuperäinen sanamuoto toistetaan uudessa 4.3 kohdassa.
88.
Näin ollen ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin esittää kaksi kysymystä:
–
Viitataanko asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdassa todellisuudessa liitteen II nykyiseen 4.3 kohtaan?
–
Jos säännöksen katsotaan viittaavan liitteessä II olevaan nykyiseen 4.2 kohtaan, mahdollistaako oikeus tutustua valmistusprosessissa tuotettavan mikro-organismin analyysimenetelmiä koskeviin tietoihin yksityiskohtaisten tietojen saannin tällaisista menetelmistä siinäkin tapauksessa, että se voi vaarantaa liikesalaisuuden, vai ainoastaan yleisten tietojen saannin näiden menetelmien luonteesta ja tarvittaessa päätelmistä, joita niiden avulla on voitu tehdä?
89.
Asianosaiset ovat yhtä mieltä siitä, että asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdassa viitataan edelleenkin 4.2 kohdan alkuperäiseen sisältöön, joka nykyisellään sisältyy kyseisen asetuksen liitteessä II olevaan 4.3 kohtaan, eli menetelmiin (elinkykyisten tai elinkyvyttömien) jäämien määrittämiseksi ja kvantifioimiseksi seurantaa varten.
90.
Kuten Sumitomo on huomauttanut, (
43
) delegoidun asetuksen 2021/525 johdanto-osan 16 perustelukappaleesta käy selvästi ilmi, ettei komission tarkoituksena ole ollut muuttaa asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdassa esitettyjen saatavilla olevien tietojen kohdetta. Uudella sanamuodolla on pyritty poistamaan mikro-organismeja koskevat päällekkäisyydet ja tarpeettomat tietovaatimukset, joita sisältyi liitteissä II ja III olevan 2 osaston alkuperäiseen tekstiin.
91.
Komissio ei voinut asetuksen N:o 528/2012 85 artiklassa sille siirretyn säädösvallan nojalla mennä pidemmälle, koska säädösvalta annettiin sille ainoastaan ”asetuksen säännösten mukauttamiseksi tieteen ja tekniikan kehitykseen”. Tätä mukauttamista varten 67 artiklaa ei ollut tarpeen muuttaa julkisesti saatavilla olevien tietojen sisällön rajaamisen osalta. (
44
)
92.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen neljännessä osassa esittämä toinen kysymys on siis jäänyt vaille kohdetta siltä osin kuin menetelmät, joista on annettava tietoa asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdan nojalla, eivät ole valmistusprosessissa tuotettavan mikro-organismin analyysimenetelmiä, joihin viitataan 4.2 kohdassa ja joita kysymys ainoastaan koskee.
93.
Vastaus ei missään tapauksessa eroa asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 3 kohdan j alakohdan tulkintaa koskevaan kysymykseen ehdottamastani vastauksesta kysymyksen tarkastelun yhteydessä esitetyistä syistä.
94.
Yhteenvetona voidaan todeta, että asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohtaa on tulkittava siten, että siinä viitataan saman asetuksen liitteessä II olevan 2 osaston nykyiseen 4.3 kohtaan.
V Ratkaisuehdotus
95.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Conseil d’État’n esittämiin ensimmäiseen, kolmanteen ja neljänteen ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti:
Biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 528/2012 ja ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/4/EY
on tulkittava siten, että
biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16.2.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti 1.9.2013 alkaen esitetyt hyväksyttyjä biosidivalmisteita koskevat tiedonsaantipyynnöt on tutkittava asetuksen N:o 528/2012 66 ja 67 artiklan mukaisesti
asetuksen N:o 528/2012 66 ja 67 artikla eivät estä direktiivin 2003/4 soveltamista
tehoaineen ja toisen aikaisemmin hyväksytyn tehoaineen teknisen vastaavuuden arviointimenettelyyn liittyvät tiedot eivät lähtökohtaisesti ole direktiivin 2003/4 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja ”ympäristöön joutuneita päästöjä” koskevia tietoja
asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 3 kohdan e alakohtaa ei sovelleta tehoaineen ja toisen jo hyväksytyn tehoaineen teknistä vastaavuutta koskevan raportin asettamiseen julkisesti saataville
asetuksen N:o 528/2012 66 artiklan 3 kohdan j alakohdan mukaisesti sen jälkeen, kun biosidivalmisteelle on myönnetty myyntilupa, ei voida evätä oikeutta tutustua analyysimenetelmiä koskeviin yksityiskohtaisiin tietoihin, joiden avulla on voitu määrittää luvan saaneen biosidivalmisteen tehoaineiden tekninen vastaavuus. Velvollisuus antaa näitä tietoja ei ulotu kyseisiä menetelmiä soveltamalla saatuihin tuloksiin tai päätelmiin.
Asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdassa viitataan saman asetuksen liitteessä II olevan 2 osaston nykyiseen 4.3 kohtaan.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: espanja.
(
2
)	Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (elintarvike-, ympäristö- sekä työterveys- ja työturvallisuusasioista vastaava viranomainen, Ranska). Jäljempänä ANSES.
(
3
)	Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16.2.1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EYVL 1998, L 123, s. 1).
(
4
)	Biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä 22.5.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EUVL 2012, L 167, s. 1).
(
5
)	Ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta 28.1.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2003, L 41, s. 26).
(
6
)	Biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä annetun asetuksen (EU) N:o 528/2012 muuttamisesta tiettyjen markkinoillepääsyn edellytysten osalta 11.3.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EUVL 2014, L 103, s. 22).
(
7
)	Tehoaine on nimeltään Bacillus thuringiensis israelensis, serotyyppi H14, kanta AM65-52 (Bti-AM65-52).
(
8
)	Sumitomo väittää toimittaneensa hakemukset 6.9.2013. Ks. tältä osin tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 18.
(
9
)	Kanta BMP 144 (Bti-BMP 144).
(
10
)	Ennakkoratkaisupyynnössä (1 kohta) esitetyn tosiseikaston mukaan kyseessä on arviointiraportti, jossa tehoaineiden todettiin teknisesti vastaavan toisiaan (”un rapport d’évaluation qui conclut à l’équivalence technique des substances actives”). Sumitomo toteaa, että ANSES oli laatinut raportin.
(
11
)	Sumitomo toteaa kirjallisissa huomautuksissaan (14 kohta) pyytäneensä ”jäljennöstä CERAn tehoainetta Bti-BMP 144 koskevista tiedoista”.
(
12
)	Bacillus thuringiensis israelensis, serotyyppi H14, kanta BMP 144 (Bti-BMP 144).
(
13
)	Bacillus thuringiensis israelensis, serotyyppi H14, kanta AM65-52 (BtiAM65-52).
(
14
)	Kyseisessä luvussa mainitaan tehoaineen BMP 144 myyntiluvan hakijan ja valmistajan nimet ja yhteystiedot, tehoainetta valmistavan tehtaan sijaintipaikka, biosidivalmisteen tehoaineena käytettävän mikro-organismin nimi, luokitus ja valmistusmenetelmä, tehoaineen pitoisuus kyseisissä biosidivalmisteissa, merkityksellisten toksiinien ja metaboliittien tunnistetiedot, käymisjäämien ja vieraiden aineiden tunnistetiedot, analyysiprofiili, jossa verrataan viiden biosidivalmiste-erän koostumusta, analyysimenetelmät, joita käytetään biosidivalmisteen tehoaineena käytettävän puhtaan mikro-organismin tunnistamiseksi valmistusprosessissa tuotettavassa mikro-organismissa, ja analyysimenetelmät, joita käytetään epäpuhtauksien ja toksiinien, käymisjäämien ja vieraiden aineiden määrittämiseksi valmistusprosessissa tuotettavassa mikro-organismissa.
(
15
)	Ennakkoratkaisupyynnön mukaan asiaa ensimmäisenä oikeusasteena käsitellyt tuomioistuin oli sen jälkeen, kun se oli tutustunut asiakirjaan kokonaisuudessaan, katsonut, että ”jo toimitettujen kolmen sivun lisäksi asiakirjasta voitiin toimittaa tutustuttavaksi myös sivuilla 21 ja 22 oleva 2.2 kohta”.
(
16
)	Asetuksen 86 artiklaan ei sisälly siirtymätoimenpiteitä. Siinä säädetään ainoastaan, että direktiivin 98/8 liitteeseen I sisällytetyt tehoaineet katsotaan hyväksytyiksi asetuksen N:o 528/2012 nojalla.
(
17
)	Biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kymmenvuotisen työohjelman toisesta vaiheesta 4.12.2007 annettu komission asetus (EUVL 2007, L 325, s. 3).
(
18
)	Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei jätä mitään epäilyksiä päivämäärästä, jona CERA toimitti kyseessä olevien kolmen biosidivalmisteen myyntilupahakemukset ja joka oli 30.8.2013. Tämä seikka ratkaisi asetuksen N:o 528/12 91 artiklan perusteella sen, että luvat myönnettiin 19.8.2019 direktiivin 98/8 mukaisesti. Sumitomo sitä vastoin väittää, että hakemukset toimitettiin 6.9.2013 eli ajankohtana, jolloin ne olisi pitänyt käsitellä asetuksen N:o 528/2012 mukaisesti (sen kirjallisten huomautusten 12 kohta). Unionin tuomioistuimen on kuitenkin otettava tosiseikat huomioon sellaisina kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on ne esittänyt.
(
19
)	Sumitomon kirjallisten huomautusten 19 kohta ja Ranskan hallituksen kirjallisten huomautusten 16 kohta.
(
20
)	Sen kirjallisten huomautusten 38 kohta. Ranskan hallitus korostaa lisäksi sitä, että biosidivalmistetta koskevien tietopyyntöjen käsittely valmisteiden myyntilupiin sovellettavan lainsäädännön perusteella merkitsisi ”toiminnan monimutkaistumista”.
(
21
)	Sitä vastoin direktiivin 98/8 19 artiklan 1 kohdassa mainittiin nimenomaisesti säännös, joka korvattiin direktiivillä 2003/4, eli ympäristöä koskevan tiedon saannin vapaudesta 7.6.1990 annettu neuvoston direktiivi 90/313/ETY (EYVL 1990, L 158, s. 56).
(
22
)	Ennakkoratkaisupyynnön 17 kohta.
(
23
)	Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa, tehty Århusissa, Tanskassa, 25.6.1998 Euroopan yhteisön puolesta 17.2.2005 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2005/370/EY (EUVL 2005, L 124, s. 1).
(
24
)	Tuomio 23.11.2016, Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting (C‑442/14, EU:C:2016:890; jäljempänä tuomio Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, 57 kohta).
(
25
)	Tuomio 22.12.2010, Ville de Lyon (C‑524/09, EU:C:2010:822, 36 kohta).
(
26
)	Ainoastaan lähtökohtaisesti, sillä jäljempänä esittämäni analyysin mukaisesti 66 artiklan 2 kohdan viimeisessä alakohdassa velvoitetaan ilmaisemaan tiedot, jos ”tarvitaan kiireellisiä toimia – – ympäristön suojelemiseksi tai muista yleistä etua koskevista pakottavista syistä”.
(
27
)	Tuomio 19.12.2013, Fish Legal ja Shirley (C‑279/12, EU:C:2013:853, 36 kohta).
(
28
)	Komission kirjallisten huomautusten 75 kohta.
(
29
)	Tuomio Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, 81 kohta.
(
30
)	Tuomio Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, 87 kohta.
(
31
)	Tuomio Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, 100 kohta.
(
32
)	Niiden kummankin kirjallisten huomautusten 53 kohta.
(
33
)	Ranskan hallituksen kirjallisten huomautusten 54 kohta.
(
34
)	Tuomio Bayer CropScience ja Stichting De Bijenstichting, 81 kohta.
(
35
)	Vielä hyväksymättä olevan tehoaineen ja jo hyväksytyn toisen tehoaineen teknisen vastaavuuden arviointi on vaihtoehto sellaisen tehoaineen täydelliselle arvioinnille, jonka lupamenettely on vielä vireillä. Tämän johdosta tehoaineiden hyväksymistä koskevia säännöksiä voitaisiin myös soveltaa analogisesti biosidivalmisteiden hyväksymismenettelyihin, joissa tehoaineiden tekninen vastaavuus on todettu.
(
36
)	Nimitystä ”arviointiraportti” käytetään asetuksen N:o 528/2012 muissa säännöksissä: asetuksen 67 artiklan 4 kohdan b alakohdassa raportista, joka koskee ennen biosidivalmisteen hyväksymistä tehtyä arviointia, 30 artiklan 3 kohdan a alakohdassa, jonka mukaan raportti on laadittava biosidivalmisteen kansallisen lupamenettelyn aikana, 34 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa, joka koskee sellaisten biosidivalmisteiden, joille ei ole vielä myönnetty lupaa missään jäsenvaltiossa, lupien vastavuoroisen tunnustamisen arviointia, 44 artiklan 1 kohdassa, jossa säädetään raportin laatimisesta biosidivalmisteita koskevan unionin lupamenettelyn yhteydessä, ja 71 artiklan 6 kohdan c alakohdassa, jossa säädetään biosidivalmistetta koskevan arviointiraportin sisällyttämisestä biosidivalmisterekisteriin.
(
37
)	Komission mukaan (sen kirjallisten huomautusten 53 kohta) biosidivalmisteen hyväksyminen edellyttää joko sitä, että sen tehoaine mainitaan asetuksen N:o 528/2012 liitteessä I olevassa luettelossa, että se on hyväksytty saman asetuksen 9 artiklan mukaisesti tai että sen katsotaan vastaavan toista tehoainetta niin ikään saman asetuksen 54 artiklan mukaisesti.
(
38
)	Sen kirjallisten huomautusten 17 ja 23 kohta.
(
39
)	Sen kirjallisten huomautusten 61 kohta.
(
40
)	Sen kirjallisten huomautusten 49 kohta.
(
41
)	Komission kirjallisten huomautusten 66 kohta ja Ranskan hallituksen kirjallisten huomautusten 76 kohta.
(
42
)	Biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 528/2012 liitteiden II ja III muuttamisesta 19.10.2020 annettu komission delegoitu asetus (EUVL 2021, L 106, s. 3). Komissiolle asetuksen N:o 528/2012 85 artiklassa siirretyn säädösvallan nojalla annettu asetus saman asetuksen liitteiden II, III ja IV mukauttamiseksi tekniseen ja tieteelliseen kehitykseen.
(
43
)	Sumitomon kirjallisten huomautusten 55 kohta.
(
44
)	Kuten Ranskan hallitus kirjallisten huomautustensa 85 ja 87 kohdassa väittää, kaikki viittaa viime kädessä siihen, että kyse on poikkeuksesta, joka johtuu siitä, että komissio ei ole asetuksen N:o 528/2012 67 artiklan 1 kohdan h alakohdassa ottanut huomioon numerointia, jonka mukaisesti 4.2 kohdan alkuperäinen sisältö esitetään delegoidun asetuksen 2021/525 antamisen jälkeen. Tämä voidaan kuitenkin oikaista uuden delegoidun asetuksen antamisen yhteydessä.