61980CO0024_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Yhdistetyissä asioissa 24/80 ja 97/80 R,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään komission oikeudelliset neuvonantajat Marc Sohier ja Bernard Paulin, prosessiosoite Luxemburgissa c/o Mario Cervino, komission oikeudellinen neuvonantaja, bâtiment Jean Monnet, Kirchberg,
kantajana,
vastaan
Ranskan tasavalta, asiamiehenään Gilbert Guillaume ja avustajanaan Noël Museux, prosessiosoite Luxemburgissa Ranskan suurlähetystö, 2, rue Bertholet,
vastaajana,
joissa pyydetään päätöstä välitoimista vastaajan määräämiseksi lopettamaan viipymättä kaikkien Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtöisin olevaa lampaanlihaa koskevien tuonnin rajoitusten ja/tai tuontimaksujen soveltaminen,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,
toimien kokoonpanossa: presidentti H. Kutscher, jaostojen puheenjohtajat A. O'Keeffe ja A. Touffait sekä tuomarit J. Mertens de Wilmars, P. Pescatore, Mackenzie Stuart, G. Bosco, T. Koopmans ja O. Due,
julkisasiamies: F. Capotorti,
kirjaaja: A. Van Houtte,
on antanut seuraavan
määräyksen
Tuomion perustelut
1
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut 25.9.1979 asiassa 232/78 antamassaan tuomiossa (komissio v. Ranskan tasavalta, Kok. 1979), että jatkaessaan Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtöisin olevan lampaanlihan tuontia rajoittavan kansallisen järjestelmänsä soveltamista 1.1.1978 jälkeen Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen 12 ja 30 artiklan nojalla kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan.
2
Komissio on nostanut kaksi kannetta, jotka ovat saapuneet yhteisöjen tuomioistuimeen 14.1.1980 ja 13.3.1980 ja joissa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että laiminlyödessään edellä mainitun tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisen Ranskan tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan.
3
Ensimmäisessä kannekirjelmässä (asia 24/80) yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan "toteamaan, että jatkaessaan Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtöisin olevan lampaanlihan tuontia rajoittavan kansallisen järjestelmänsä soveltamista 25.9.1979 jälkeen Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta ETY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan".
4
Toisessa kannekirjelmässä (asia 97/80) yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan "toteamaan, että jatkaessaan tuontimaksun soveltamista Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtöisin olevan lampaanlihan tuontiin 25.9.1979 jälkeen Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta ETY:n perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan".
5
Ranskan tasavalta on jättänyt 22.2.1980 vastineensa asiassa 24/80. Siinä se vaatii kyseisen kanteen hylkäämistä vedoten pääasiallisesti siihen, että 171 artiklassa tarkoitetaan, että jäsenvaltioille on annettava yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista varten "kohtuullinen määräaika", jonka pituus vaihtelee tapauksen mukaan ja jota ei ole käsiteltävänä olevassa tapauksessa ylitetty.
6
Heti sen jälkeen, kun kanne asiassa 97/80 oli 13.3.1980 nostettu, komissio jätti molemmissa asioissa perustamissopimuksen 186 artiklan ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 83 artiklan mukaisen välitoimia koskevan hakemuksen, jossa yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään "velvoittamaan Ranskan tasavalta viipymättä lopettamaan kaikkien Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtöisin olevaa lampaanlihaa koskevien tuonnin rajoitusten ja/tai tuontimaksujen soveltaminen".
7
Kyseiset kaksi asiaa on yhdistetty yhteisöjen tuomioistuimen 24.3.1980 antamalla määräyksellä.
8
Vaikka Ranskan tasavalta on myöntänyt yhteisöjen tuomioistuimen 25.9.1979 antaman tuomion velvoittavan sen poistamaan lampaanlihaa koskevan kansallisen markkinajärjestelynsä, se on vedonnut poliittisiin ja taloudellisiin esteisiin, jotka vaikeuttavat kyseisen tuomion välitöntä täytäntöönpanoa. Ranskan hallitus on väittänyt myös, ettei komission pyytämä määräys ole 186 artiklan mukainen ja joka tapauksessa etteivät yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä välitoimien soveltamiselle asetetut edellytykset täyty. Tämän vuoksi Ranskan tasavalta on vaatinut välitoimia koskevan hakemuksen hylkäämistä.
9
Komissio katsoo kuitenkin, että yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 232/78 antaman tuomion julistamisesta on jo kulunut enemmän kuin "kohtuullinen määräaika", jossa yhteisöjen tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon varmistamiseksi vaaditut toimenpiteet olisi voitu toteuttaa. Näin ollen komissio katsoo, että Ranskan tasavallan voimassa pitämistä Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtöisin olevan lampaanlihan tuontia rajoittavista toimenpiteistä aiheutuneen vakavan vahingon vuoksi on kiireellistä määrätä välitoimilla, että kyseisten toimenpiteiden soveltaminen on keskeytettävä.
10
Perustamissopimuksen 171 artiklassa määrätään, että "jos yhteisön tuomioistuin katsoo, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille tämän sopimuksen mukaan kuuluvan velvollisuuden, jäsenvaltion on toteutettava yhteisön tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet".
11
Perustamissopimuksen 155 artiklan mukaisesti komission asiana on huolehtia siitä, että "tämän sopimuksen määräyksiä sekä toimielinten sen nojalla antamia säännöksiä ja määräyksiä noudatetaan". Komission asiana on näin ollen huolehtia myös siitä, että jäsenvaltiot panevat täytäntöön yhteisöjen tuomioistuimen antamat tuomiot.
12
Tätä toimivaltaa käyttäessään komissio voi nostaa kanteita perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla, jos se arvioi, ettei jäsenvaltio ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä varmistaakseen tuomion täytäntöönpanon tai etteivät tätä tarkoitusta varten mahdollisesti toteutetut toimenpiteet ole tuomiossa asetettujen velvoitteiden mukaiset. Tällaisen kanteen yhteydessä ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että yhteisöjen tuomioistuinta pyydetään päättämään perustamissopimuksen 186 artiklan ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 36 artiklan mukaisesti mahdollisesti tarpeellisista välitoimista siltä osin kuin kyseisissä määräyksissä ja työjärjestyksen 83 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät. Yhteisöjen tuomioistuimen asiana on arvioida kyseinen tarve kussakin yksittäisessä tapauksessa mainituissa määräyksissä vahvistettujen arviointiperusteiden mukaisesti.
13
Tässä tapauksessa kyseinen tarve on arvioitava ottaen huomioon yhtäältä yhteisöjen tuomioistuimen 25.9.1979 antamasta tuomiosta ilmenevät oikeudelliset perusteet ja toisaalta niiden kahden perättäisen kanteen kohteen, jotka komissio on nostanut Ranskan tasavaltaa vastaan sen jätettyä noudattamatta perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan.
14
Näiden näkökohtien perusteella on ensiksi palautettava mieliin 25.9.1979 annetun tuomion sanamuoto. Vaikka yhteisöjen tuomioistuin siinä myöntää "Ranskan viranomaisilla kyseisellä alalla olevat tosiasialliset ongelmat ja edun, joka lampaanlihan yhteisen markkinajärjestelyn mahdollisimman pikaisesta luomisesta saataisiin", se toteaa kuitenkin, että "ETY:n perustamissopimuksen siirtymäkauden päätyttyä ja uusien jäsenvaltioiden osalta liittymisasiakirjassa erityisesti määrättyjen siirtymäaikojen päätyttyä kansallinen markkinajärjestely ei saa enää toiminnallaan estää yhteisön sisäisen kaupan rajoitusten poistamista koskevien perustamissopimuksen määräysten täyttä oikeusvaikutusta".
15
Vaikka yhteisöjen tuomioistuin tuomiossaan huomauttaa, että "toimivaltaisten toimielinten ja ainoastaan niiden asiana on toteuttaa kohtuullisessa ajassa tarvittavat toimenpiteet koko yhteisöä koskevan kokonaisratkaisun löytämiseksi lampaanlihan markkinoiden ongelmaan ja tältä osin tietyillä alueilla esiintyviin erityisiin vaikeuksiin", se täsmentää, ettei se, että yhteisön toimielimet eivät vielä ole saaneet päätökseen työtään yhteisen markkinajärjestelyn luomiseksi kyseisellä alalla, "ole kuitenkaan jäsenvaltiolle riittävä syy pitää voimassa kansallista markkinajärjestelyä, johon sisältyy tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevien perustamissopimuksen vaatimusten kanssa yhteensopimattomia ominaispiirteitä kuten tuonnin rajoitukset ja tuotavilta tuotteilta kannettavat maksut, käytettiinpä näistä mitä nimitystä tahansa".
16
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on 13.7.1972 antamassaan tuomiossa (asia 48/71, komissio v. Italia, Kok. 1972, s. 529) todennut, jäsenvaltiota koskevaan oikeusvoimaiseen tuomioon sisältyvä toteamus, että kyseinen jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta sille yhteisön oikeuden nojalla kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan, merkitsee se "kansallisille toimivaltaisillee viranomaisille ilman eri toimenpiteitä kieltoa soveltaa perustamissopimuksen kanssa yhteensopimattomaksi todettua kansallista säännöstä, sekä tarvittaessa velvoitetta toteuttaa kaikki toimenpiteet yhteisön oikeuden täyden vaikutuksen toteuttamisen helpottamiseksi". Näin ollen kyseisen jäsenvaltion on jo pelkästään jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteavan tuomion perusteella toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet täyttääkseen jäsenyysvelvoitteensa ilman, että se voi tältä osin vedota minkäänlaiseen esteeseen.
17
Ranskan tasavallan on näin ollen perustamissopimuksen 12 ja 30 artiklan nojalla lopetettava, kuten 25.9.1979 annetussa tuomiossa todetaan, kaikkien Yhdistyneestä kuningaskunnasta lähtöisin olevan lampaanlihan tuontia millä tavoin tahansa rajoittavien toimenpiteiden soveltaminen. Tuomion mukaan tätä velvoitetta on ollut noudatettava 1 päivästä tammikuuta 1978 alkaen.
18
Lisäksi on palautettava mieliin, että asioissa 24/80 ja 97/80 nostetuissa kanteissa vaaditaan toteamaan, että jatkaessaan tuontia rajoittavan järjestelmänsä soveltamista 25.9.1979 annetun tuomion jälkeen Ranskan tasavalta on jättänyt noudattamatta perustamissopimuksen 171 artiklan mukaisia jäsenyysvelvoitteitaan.
19
Pyytäessään yhteisöjen tuomioistuinta välitoimia koskevassa menettelyssä velvoittamaan Ranskan tasavallan viipymättä lopettamaan tuontia rajoittavan järjestelmänsä soveltamisen komissio pyytää yhteisöjen tuomioistuimelta määräystä, jonka kohde vastaisi pääasiallisesti 25.9.1979 annettua tuomiota. Näin ollen komission pyytämä päätös välitoimista ei ole näissä olosuhteissa perustamissopimuksen 186 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä tarpeen.
20
Tämän vuoksi komission hakemia välitoimia ei ole määrättävä.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on tehnyt seuraavan välipäätöksen:
1)
Komission hakemia välitoimia ei ole määrättävä.
2)
Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.