62012CC0198
ĢENERĀLADVOKĀTA NĪLO JĒSKINENA [NIILO JÄÄSKINEN]
SECINĀJUMI,
sniegti 2013. gada 14. novembrī (
1
)
Lieta C‑198/12
Komisija
pret
Bulgārijas Republiku
“Dalībvalstij paredzēto pienākumu neizpilde — Enerģijas iekšējais tirgus — Gāzes pārvade — Pārvades sistēmas operators (PSO) — Pienākums nodrošināt maksimālu jaudu — Gāzes virtuālā atpakaļplūsma (“backhaul”) — Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkts, kā arī 16. panta 1. punkts un 2. punkta b) apakšpunkts — Pieņemamība”
I – Ievads
1.
Gadījumos, kad ir tehniski neiespējami nodrošināt gāzes pārvadi abos virzienos, gāzes tīkla pārvades sistēmas operatoram (turpmāk tekstā – “PSO”) ir iespēja piedāvāt virtuālu jaudu ar “atpakaļplūsmu” jeb “backhaul” pretējā virzienā. Šādā gadījumā gāze netiek faktiski pārvadīta pretējā virzienā, bet gāzes, kuru ticis prasīts pārvadīt pretējā virzienā, plūsmas apjoms tiek atņemts no gāzes plūsmas pamatvirzienā apjoma. Minētais tiek saukts par “kompensēšanu”.
2.
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulas (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem un par Regulas (EK) Nr. 1775/2005 atcelšanu (
2
) 14. panta 1. punktā PSO ir noteikts pienākums nediskriminējot piedāvāt pakalpojumus visiem tīkla lietotājiem un sniegt gan konstantus, gan atslēdzamus trešo personu piekļuves pakalpojumus.
3.
Regulas Nr. 715/2009 16. panta 1. punktā ir noteikts, ka maksimāli iespējamo jaudu visos būtiskos 18. panta 3. punktā minētajos punktos dara pieejamu tirgus dalībniekiem, ņemot vērā sistēmas viengabalainību un tīkla efektīvu darbību, savukārt 16. panta 2. punkta b) apakšpunktā PSO ir noteikts pienākums īstenot un publicēt nediskriminējošus un pārredzamus jaudas sadales mehānismus, tostarp tūlītējas piegādes tirgu un tirdzniecību no centralizētām noliktavām, kas vienlaikus ir elastīgi un spējīgi piemēroties mainīgiem tirgus apstākļiem.
4.
Pēc Komisijas domām, šīs normas, skatot tās kopā, it īpaši prasība Regulas 715/2009 16. panta 1. punktā nodrošināt “maksimāli iespējamo jaudu”, ietver prasību nodrošināt “backhaul” vismaz virtuāli – kā tas ir aprakstīts šo secinājumu 1. punktā – gadījumos, kad dalībvalsts nevar piedāvāt divpusēju fizisku jaudu, kas ļautu nodrošināt gāzes plūsmu abos virzienos. Bulgārijas Republika uzskata, ka Regulā Nr. 715/2009 PSO nav ietverts šāds pienākums.
5.
Tādējādi Komisija prasa Tiesai atzīt, ka Bulgārijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kādi izriet no Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkta, skatot to kopā ar 16. panta 1. punktu un 2. punkta b) apakšpunktu, proti, nodrošināt maksimālu jaudu visiem tirgus dalībniekiem, it īpaši pakalpojumus virtuālai gāzes pārvades plūsmai pretējā virzienā, un piespriest Bulgārijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
6.
Lietas dalībnieki nav vienisprātis par vairākiem faktiem un apstākļiem, kas attiecas uz apgalvoto pārkāpumu un kuri būtu atbilstoši, lai Tiesa varētu konstatēt, ka ES tiesībās ir bijis paredzēts pienākums nodrošināt virtuālu gāzes plūsmu pretējā virzienā. Bulgārija arī apgalvo, ka prasība nav pieņemama.
7.
Administratīvajā procesā, ko Komisija uzsāka pret Bulgāriju, Komisija pamatojās uz ES tiesību aktu, kas tika pieņemts pirms Regulas Nr. 715/2009, proti, uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 28. septembra Regulu (EK) Nr. 1775/2005 par dabasgāzes pārvades tīklu piekļuves nosacījumiem (
3
). No 2011. gada 3. marta tā ar Regulas Nr. 715/2009 31. pantu ir atcelta. Komisija prasību Tiesā iesniedza 2012. gada 26. aprīlī, un savos prasījumos tā atsaucas vienīgi uz Regulu Nr. 715/2009. Es drīzumā atgriezīšos pie šī elementa nozīmīguma, kad analizēšu Komisijas celtās prasības pieņemamību, kā arī trešā enerģētikas tiesību aktu kopuma, kurš ietvēra Regulu Nr. 715/2009 (bet, protams, ne Regulu Nr. 1775/2005), mērķu atbilstību, lai interpretētu prasījumos minētās normas.
8.
Taču Komisijas celtā prasība ir balstīta gan uz Regulu 1775/2005, gan Regulu Nr. 715/2009, kuras, pēc tās domām, būtībā ir līdzīgas, ciktāl runa ir par uzdoto tiesību jautājumu, izņemot tālāk 38. punktā apspriesto atšķirību. Tāpēc šie secinājumi ir balstīti uz Regulas Nr. 715/2009 analīzi, kaut arī vajadzības gadījumā tie ietver atsauces uz Regulu Nr. 1775/2005.
II – Pirmstiesas procedūras un tiesvedības Tiesā
9.
2009. gada 26. jūnijā Komisija nosūtīja Bulgārijas Republikai brīdinājuma vēstuli, kurā tā cita starpā apgalvoja, ka šī dalībvalsts nav izpildījusi pienākumus, kas tai paredzēti Regulas Nr. 1775/2005 4. panta 1. punktā, kā arī 5. panta 1. un 2. punktā (tagad – Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkts, kā arī 16. panta 1. punkts un 2. punkta b) apakšpunkts). Bulgārijas valdība atbildēja ar 2009. gada 26. augusta vēstuli, apstrīdot Komisijas iebildumus.
10.
Neapmierināta ar šo atbildi, Komisija 2010. gada 28. jūnijā nosūtīja Bulgārijas Republikai argumentētu atzinumu, pamatojoties uz Regulu Nr. 1775/2005. Tajā tā cita starpā norādīja, ka “backhaul” pakalpojumi varēja tikt sniegti kā alternatīva fiziskai jaudai abos virzienos. Bulgārijas iestādes atbildēja ar 2010. gada 27. augusta vēstuli un iesniedza Komisijai papildu informāciju ar 2011. gada 24. augusta, 2011. gada 28. decembra un 2012. gada 19. janvāra vēstulēm.
11.
Neapmierināta ar Bulgārijas atbildi, Komisija 2012. gada 26. aprīlī atbilstoši LESD 258. pantam cēla Tiesā šo prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi.
12.
Bulgārijas Republikas un Komisijas pārstāvji piedalījās tiesas sēdē, kas notika 2013. gada 4. septembrī.
III – Īss galveno argumentu pārskats
13.
Komisija cita starpā apgalvo, ka Bulgārijas PSO Bulgartransgaz nepiedāvāja gāzes pārvades jaudu abos virzienos katrā Bulgārijas ieejas un izejas punktā, it īpaši punktos, kur Bulgārijas tīkls ir savienots ar Rumānijas un Grieķijas tīklu. Šis savienojums ir Sidirokastron Grieķijas gadījumā un Negru Vodă Rumānijas gadījumā.
14.
Tāpēc Komisija apgalvo, ka Regulas Nr. 715/2009 16. panta 1. punktā (Regulas Nr. 1775/2005 5. panta 1. punkts) ietvertais pienākums nodrošināt maksimālu jaudu tirgus dalībniekiem kopā ar Regulas Nr. 715/2009 14. pantā (Regulas Nr. 1775/2005 4. pants) paredzēto pienākumu sniegt konstantus un atslēdzamus trešo personu piekļuves pakalpojumus netieši nozīmē, ka PSO ir jānodrošina jauda tā cauruļvadu sistēmas abos virzienos. Komisija apgalvo, ka gadījumos, kad nav fiziski iespējams nodrošināt gāzes pārvadi abos virzienos, PSO ir iespēja piedāvāt virtuālu jaudu ar “atpakaļplūsmu” vai “backhaul” pretējā virzienā. Saskaņā ar Komisijas teikto minētais dod iespēju PSO piedāvāt jaudu, kas pat pārsniedz tīkla tehnisko jaudu (
4
).
15.
Turpinājumā Komisija apgalvo, ka, nenodrošinot atslēdzamu atpakaļplūsmas jaudu, PSO neizpildot no Regulas Nr. 715/2009 izrietošo pienākumu ieviest jaudas piešķiršanas mehānismus, kas ir saderīgi ar tirgus mehānismiem, tostarp ar gāzes tirdzniecības centriem. Komisija norāda, ka Regulas Nr. 715/2009 16. panta 2. punkta b) apakšpunktā (Regulas Nr. 1775/2005 5. panta 2. punkta b) apakšpunkts) ir prasīts PSO ieviest un publicēt nediskriminējošus un pārskatāmus jaudas sadales mehānismus, kas “ir saderīgi ar tādiem tirgus mehānismiem kā tūlītējas piegādes tirgi un tirdzniecība no centralizētām noliktavām un reizē ir elastīgi un spējīgi piemēroties mainīgiem tirgus apstākļiem”.
16.
Saskaņā ar Komisijas teikto gāzes tirgu likviditāte prasa nodrošināt novietojumsignālu plūsmu abos tīkla virzienos, nevis tikai tajā pašā virzienā, kāds ir fiziskajai plūsmai vienvirziena tīkla gadījumā. Turklāt efektīva tīkla darbība, kas minēta Regulas Nr. 715/2009 16. panta 1. punktā, prasa tīkla kopējā jaudā, kura ir pēc iespējas jāpalielina, iekļaut pretplūsmas jaudu.
17.
Tāpat jānorāda, ka lietas dalībnieki nav vienisprātis par faktiem. Acīmredzami, ka Komisijas arguments ir balstīts uz apgalvojumu, ka Bulgārija nav piedāvājusi atslēdzamu virtuālu jaudas plūsmu pretējā virzienā starp Sidirokastron un Negru Vodă un ka kompetentās iestādes, kas nodrošina regulējumu, nav veikušas konkrētus pasākumus, lai nodrošinātu šī pienākuma izpildi. Turpretim Bulgārijas valdība pakārtoti apgalvo, ka šie pakalpojumi patiesībā tika sniegti. Tā apgalvo, ka minētais izriet no informācijas, kas tika publicēta Bulgartransgaz mājas lapā attiecībā uz “blackhaul” pakalpojumiem (
5
).
18.
Tomēr Bulgārijas Republikas galvenais arguments ir par to, ka Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punktā, kā arī 16. panta 1. punktā un 2. punkta b) apakšpunktā (Regulas Nr. 1775/2005 4. panta 1. punkts, kā arī 5. panta 1. punkts un 2. punkta b) apakšpunkts), skatot šīs tiesību normas kopā, tai nav prasīts nodrošināt jaudas pretplūsmu virtuāli vai kā citādāk. Tā apgalvo, ka šāds secinājums ir neizbēgams neatkarīgi no tā, kā tiek interpretētas Regulas Nr. 1775/2005 normas, proti, izmantojot burtisko, vēsturisko, konteksta vai teleoloģisko interpretāciju.
19.
Bulgārijas Republika piebilst, ka dalībvalstu pienākums, kas ir skaidri paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 20. oktobra Regulā (ES) Nr. 994/2010 par gāzes piegādes drošības aizsardzības pasākumiem un Padomes Direktīvas 2004/67/EK atcelšanu (
6
), proti, nodrošināt pastāvīgu un fizisku gāzes pārvadi abos virzienos, ir pretrunā tādai Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkta, kā arī 16. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta interpretācijai, saskaņā ar kuru dalībvalstīm ir pienākums nodrošināt atbilstošu virtuālu pakalpojumu.
20.
Turpinājumā Bulgārijas Republika apgalvo, ka divu atsevišķu gāzes [pārvades] tīklu, proti, valsts tīkla un tranzīta tīkla, pastāvēšana Bulgārijā, kā arī tehniskās grūtības Negru Vodă sakarā ar to, ka kaimiņvalsts PSO neveic nepieciešamos koordinācijas pasākumus, tai liedz nodrošināt virtuālus gāzes pārvades pretējā virzienā pakalpojumus.
21.
Bulgārijas Republika vērš uzmanību arī uz virkni ar PSRS 1986. gadā un vēlāk, bet pirms Bulgārijas Republikas pievienošanās Eiropas Savienībai noslēgtu nolīgumu, kas tai liedz nodrošināt virtuālu gāzes pārvades pretplūsmu starp Sidirokastron un Negru Vodă.
IV – Analīze
1) Par prasības pieņemamību
22.
Es vēlētos sākt ar norādi, ka atsauces datums, novērtējot Bulgārijas rīcības tiesiskumu, ir 2010. gada 28. augusts, proti, divus mēnešus pēc Komisijas argumentētā atzinuma (
7
), kas nozīmē, ka ES tiesību akts, kurā ratione temporis regulēts šajā lietā apskatāmais strīds, ir Regula Nr. 1775/2005. Tāpēc man šķiet problemātiski, ka Komisijas prasījumos ir atsauces vienīgi uz Regulu Nr. 715/2009, proti, tiesību aktu, kas līdz 2011. gada 3. martam Bulgārijas Republikai nebija saistošs.
23.
Tomēr Tiesa, pamatojoties uz iedibināto principu, saskaņā ar kuru “gadījumā, kad Kopienas tiesības tiek grozītas pirmstiesas procesā, Komisija ir tiesīga konstatēt tādu dalībvalsts pienākumu neizpildi, kādi bija paredzēti Kopienas tiesību akta sākotnējā versijā, kas vēlāk tikusi grozīta vai atcelta, un kuri tika saglabāti spēkā ar jaunajām tiesību normām” (
8
), vismaz vienreiz jau ir grozījusi Komisijas prasījumus.
24.
Tāpēc, šķiet, ka, ņemot vērā, ka Regulu Nr. 1775/2005 un Nr. 715/2009 materiālās tiesību normas būtībā ir identiskas, nekas neļauj apstrīdēt Komisijas prasības pieņemamību tāpēc, ka tā savos prasījumos atsaukusies uz regulu, kas vēl nebija spēkā.
25.
Tomēr, tā kā Regula Nr. 715/2009 tika pieņemta trešā enerģētikas tiesību aktu kopuma, kurš ietvēra daudz ambiciozāku pieeju iekšējā gāzes tirgus īstenošanā, kontekstā, tad, raugoties tikai no teleoloģiskās interpretācijas viedokļa, vienīgi agrākās regulas, proti, Regulas Nr. 1775/2005, mērķi var tikt ņemti vērā, interpretējot Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punktu, kā arī 16. panta 1. punktu un 2. punkta b) apakšpunktu, vai drīzāk agrākās tiesību normas, proti, Regulas Nr. 1775/2005 4. panta 1. punkts, kā arī 5. panta 1. punkts un 2. punkta b) apakšpunkts.
26.
Bulgārijas Republika prasa Tiesai noraidīt prasību kā nepieņemamu citu iemeslu dēļ. Tā apgalvo, ka pretrunu starp Komisijas iebildumiem, ko tā izteica administratīvajā procedūrā, un tiem, ko tā izteica tiesvedībā Tiesā, dēļ [Bulgārija] nevarēja identificēt precīzu pienākumu, ko tā nebija izpildījusi, un ka līdz ar to tā nevarēja nodrošināt efektīvu aizstāvību pret Komisijas iebildumiem.
27.
Bulgārijas Republika būtībā apgalvo, ka Komisijas brīdinājuma vēstule un argumentētais atzinums bija balstīti uz faktu, ka Bulgārija nav nodrošinājusi fizisku jaudas pretplūsmu, savukārt Komisijas celtā prasība Tiesā attiecas uz virtuālas jaudas atpakaļplūsmas (“backhaul”) nenodrošināšanu. Tādējādi prasības priekšmets atšķiroties no priekšmeta, kāds tika izklāstīts administratīvajā procedūrā.
28.
Manuprāt, nekas neļauj atzīt Komisijas prasību par nepieņemamu sakarā ar atšķirībām attiecīgajos dokumentos. Es tā uzskatu tāpēc, ka atsauce uz virtuālo “backhaul” ir izdarīta gan brīdinājuma vēstulē, gan argumentētajā atzinumā, gan arī Tiesā celtajā prasībā. Turklāt saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru Komisija ir tiesīga ierobežot iebildumu, kas ietverti Tiesā celtajā prasībā, apjomu, salīdzinot ar argumentiem, kurus tā ir izteikusi argumentētajā atzinumā un brīdinājuma vēstulē (
9
).
29.
Tāpat es atgādināšu, ka Tiesas pastāvīgā judikatūra katrā ziņā neprasa nodrošināt perfektu saderību starp trim tiesvedības stadijām (proti, brīdinājuma vēstuli, argumentēto atzinumu un prasību Tiesā). Ja strīda priekšmets, kā tas ir izklāstīts argumentētajā atzinumā, netiek paplašināts vai grozīts Tiesā celtajā prasībā, tad Komisija ir izpildījusi savus procesuālos pienākumus saskaņā ar ES tiesībām (
10
). Neraugoties uz apgalvoto neievēroto tiesību normu nomainīšanu ar Regulas Nr. 715/2009 normām, Komisija šajā gadījumā ir ievērojusi minēto tiesību aktu.
30.
Pilnības labad vēlos piebilst, ka es noraidu kā neatbilstošu atsauci Komisijas replikas rakstā uz faktu, ka Bulgārijas Republika administratīvajā stadijā nav apstrīdējusi, vai Regulas Nr. 1775/2005 4. panta 1. punkta, kā arī 5. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta (Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkts, kā arī 16. panta 1. punkts un 2. punkta b) apakšpunkts) normu, skatot tās kopā, ietekme prasa, lai [Bulgārija] nodrošina atslēdzamu jaudas pretplūsmu virtuāli vai kā citādi. Kā tas tika norādīts Bulgārijas Republikas rakstveida apsvērumos, dalībvalsts, lai nodrošinātu tiesības uz aizstāvību tiesvedības stadijā, ir tiesīga atsaukties uz pamatiem, kas netika izvirzīti pirmstiesas stadijā (
11
).
31.
Ņemot vērā visus šos iemeslus, es uzskatu, ka Komisijas prasība ir pieņemama.
2) Jautājumi, kas attiecas uz Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkta, kā arī 16. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta interpretāciju
32.
Šīs lietas pamatjautājums ir par to, vai pienākums nodrošināt pēc iespējas lielāku jaudu, ņemot vērā efektīvu sadarbību tīklā, netieši nozīmē speciālu pienākumu nodrošināt virtuālu jaudas pretplūsmu. Ja atbilde uz šo jautājumu ir noliedzoša, tad visi argumenti, ko lietas dalībnieki izvirzījuši Tiesā un kurus es izklāstīju iepriekš, kļūtu nederīgi. Tāpēc šī lieta vismaz sākotnēji aprobežojas ar Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkta, kā arī 16. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta interpretāciju. Atgādināšu, ka saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru, nosakot ES tiesību normas nozīmi, ir jāņem vērā gan tās konteksts, gan formulējums, gan mērķi (
12
).
– Konteksts un formulējums
33.
Kā Bulgārijas Republika norādījusi savos rakstveida apsvērumos, ne Regulā Nr. 715/2009, ne arī Regulā Nr. 1775/2005 nav skaidras atsauces uz PSO pienākumu nodrošināt virtuālu gāzes pārvadi pretējā virzienā.
34.
Es gribētu piebilst, ka Regulas Nr. 715/2009 2. panta 1. punkta 3) apakšpunktā “jauda” ir definēta kā “maksimāli iespējamā plūsma, kas izteikta normālkubikmetros attiecībā pret laika vienību vai enerģijas vienībās attiecībā pret laika vienību un ko tīkla lietotāji ir tiesīgi saņemt saskaņā ar transporta līguma noteikumiem”. Turpinājumā saskaņā ar 2. panta 1. punkta 18) apakšpunktu “tehniskā jauda” ir maksimāli iespējamā konstantā jauda, ko pārvades sistēmas operators var piedāvāt tīkla lietotājiem, ņemot vērā sistēmas viengabalainību un pārvades tīkla vadīšanas prasības. Ne šajā, ne kādās citās Regulas Nr. 715/2009 normās, kurās ir izmantots vārds “jauda”, nav norādīts, ka šis jēdziens varētu ietvert arī virtuālu plūsmu. Kā es paskaidroju šo secinājumu 1. punktā, tas nozīmē fizisku gāzes cirkulācijas neesamību.
35.
Patiešām, pieejamās jaudas definīcija Regulas Nr. 715/2009 2. panta 1. punkta 20) apakšpunktā ir ļoti plaša. Šajā normā ir norādīts, ka “pieejamā jauda” ir tehniskās jaudas daļa, t.i., maksimālā nemainīgā jauda, kas nav sadalīta un attiecīgā brīdī joprojām ir pieejama sistēmai. Tā kā virtuālās pretplūsmas jēga ir palielināt pieejamo jaudu pamatvirzienā, atņemot no tās gāzi, kas pārdota pretplūsmā, varētu domāt, ka “pieejamās jaudas” definīcija ietver atsauci uz pretplūsmu, nevis tikai tehniski iespējamo jaudu. Vēl jo vairāk tā liekas tāpēc, ka virtuālās pretplūsmas nodrošināšana, kā uzsvēra Komisija, patiešām ļauj nodrošināt tādu jaudas plūsmu tīkla pamatvirzienā, kas pārsniedz tīklā tehniski iespējamo jaudas plūsmu.
36.
Man īpaši grūti šķiet piekrist jēdzienam, ka fiziskās gāzes plūsmas samazināšana, izmantojot virtuālu piegādi, var notikt, saglabājot atbilstību parastajai jaudas pārvades palielināšanas tīklā vai cauruļvadā nozīmei. Manuprāt, minētais liek apgalvot, ka kravas nosūtītāju atturēšana no dzelzceļa tīkla fiziskas izmantošanas būtu veids, kā palielināt to preču pārvadāšanas spējas. Patiesībā vairāki tirdzniecības tehnikas veidi, kuru mērķis ir samazināt vajadzību pēc patēriņa preču, vērtspapīru un naudas pārvadāšanas starp vietām A un B, no plūsmām no B uz A atņemot plūsmas no A uz B, Eiropā bija pazīstami jau no viduslaikiem. Taču šāda tehnika nav veids, kā palielināt transporta tīklu kapacitāti, bet gan komerciāls veids, kā apiet neērtības, ko rada situācija, kad transports nav pietiekams.
37.
Manuprāt, maksimāli iespējamā jauda Regulas Nr. 715/2009 16. panta 1. punkta izpratnē attiecas uz tādu pieejamo jaudu tīkla tehniskās jaudas nozīmē, kas vēl nav tikusi piešķirta un tāpēc ir pieejama, vai ir pieejama tāpēc, ka tīkla lietotājiem ir neizmantota jauda, par kuru noslēgts līgums. Citiem vārdiem, PSO nav atļauts atstāt daļu no tehniskās tīkla jaudas neizmantotu. Šāda jauda ir jāpiedāvā tirgus dalībniekiem nediskriminējoši. Šo interpretāciju apstiprina iepriekš minētā panta nosaukums, kurā ir atsauce uz jaudas sadales mehānismu un pārslodzes vadības procedūru principiem, kas attiecas uz PSO (tas ir Regulas Nr. 715/2009 16. pants), un tās šī panta normas, kurās regulētas ar tīkla līgumpārslodzi vai fizisko pārslodzi saistītās problēmas.
38.
Taisnība, ka Regulas Nr. 715/2009 16. panta 5. punktā ir netieša atsauce uz tīkla jaudas “palielināšanu” tādā veidā, ka tiek radītas jaunas pārvades iespējas, izmantojot jaunus ieguldījumus, kuru pieprasījumu PSO ir pienākums regulāri novērtēt. Taču šī norma, kāda neietilpa Regulas Nr. 1775/2005 5. pantā, skaidri attiecas uz tīkla tehnisko jaudu un turklāt neietver nekādu juridisku pienākumu palielināt šādu jaudu.
39.
Runājot par saistību starp Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punktu, kā arī 16. panta 1. punktu un 2. punkta b) apakšpunktu, atgādināšu, ka pirmā minētā norma uzliek PSO pienākumu nodrošināt nediskriminējošu pakalpojumu piedāvājumu visiem tīkla lietotājiem un sniegt gan konstantus, gan atslēdzamus trešo personu piekļuves pakalpojumus. Šie pienākumi neatbilst tādai Regulas Nr. 715/2009 16. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta interpretācijai, kādu ir piedāvājusi Komisija.
40.
Manuprāt, nediskriminācijas pienākums neprasa PSO sniegt jaunus pakalpojumus. Tas vienkārši prasa atturēties no tīkla lietotāju diskriminācijas, sniedzot esošos pakalpojumus. Tāpat PSO pienākums nodrošināt atslēdzamus pakalpojumus nenozīmē, ka tam ir jānodrošina jebkādi iespējami atslēdzami tīkla pakalpojumi. Šeit es gribētu norādīt, ka tehnisku iemeslu dēļ “backhaul” var tikt piedāvāts vienīgi kā atslēdzams pakalpojums (
13
). Šo iemeslu dēļ pienākums nodrošināt “backhaul” pakalpojumus, pamatojoties uz virtuālu atpakaļplūsmu, nevar tikt izsecināts no Regulas Nr. 715/2009 16. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta, lasot tos kopā ar 14. panta 1. punktu.
41.
Visbeidzot, atsauce Regulas Nr. 715/2009 16. panta 1. punktā uz tīkla efektivitāti, ko Komisija izvirza kā argumentu sava iebilduma atbalstam, ir paredzēta kopā ar sistēmas viengabalainību kā iespējamais faktors, kas jāņem vērā gadījumā, kad tirgus dalībniekiem ir pieejama maksimālā jauda visos attiecīgajos tīkla punktos, kuri saskaņā ar 18. panta 3. punktu ietver ieejas un izejas punktus. Manuprāt, atsauce uz tīkla efektivitāti patiesībā ir nosacījums, kas ierobežo pieejamo jaudu, nevis faktors, kas prasa to maksimāli palielināt. Citiem vārdiem, PSO nav jāizmanto pieejamā jauda līdz tādam līmenim, ka tiek apdraudēta tīkla efektivitāte.
– Mērķi
42.
Ne Regulas Nr. 1775/2005, ne arī Regulas Nr. 715/2009 travaux preparatoires, šķiet, nav ietverta neviena norāde, kas liecinātu, ka kādā no šīm regulām ticis ietverts pienākums nodrošināt “backhaul” virtuāla atpakaļplūsmas pakalpojuma veidā (
14
). Pretēji tam, ko tiesas sēdē apgalvoja Komisija, manuprāt, trešā enerģētikas tiesību aktu kopuma mērķi nevar būt atbilstoši, lai novērtētu dalībvalstu pienākumus attiecībā uz šāda “backhaul” pakalpojuma nodrošināšanu. Tas tā ir tāpēc, ka tiesību aktu priekšlikumi, kas veido minēto kopumu, tika pieņemti 2007. gada septembrī (
15
). Tāpēc šie mērķi nevar ietekmēt Regulas Nr. 1775/2005 normu, uz kurām bija balstīta brīdinājuma vēstule un argumentētais atzinums, interpretāciju. Pretējā gadījumā rastos pretrunas starp administratīvo procedūru un Komisijas celto prasību, tādējādi pārkāpjot Bulgārijas Republikas tiesības uz aizstāvību.
43.
Turpinājumā, kā bija norādīts Bulgārijas rakstveida apsvērumos, Regulas Nr. 994/2010 6. panta 5. punktā PSO ir uzlikts pienākums izlīdzsvarot jaudu abos virzienos visos pārrobežu savienojumos starp dalībvalstīm līdz 2013. gada 3. decembrim, izņemot gadījumus, kad ir noteikti speciāli izņēmumi. Tāpēc ir grūti nenonākt pie secinājuma, ka, ja ES likumdevējs būtu vēlējies Regulā Nr. 715/2009 vai Regulā Nr. 1775/2005 paredzēt tādu jaudu abos virzienos, kas tiek nodrošināta virtuāli vai kā citādi, tas to, tāpat kā tas to izdarīja Regulā Nr. 994/2010, būtu skaidri paredzējis.
44.
Kā norādīja Komisija, ir taisnība, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru gadījumā, kad ES tiesību normu var interpretēt vairāk nekā vienā veidā, prioritāte salīdzinājumā ar jebkādu citu interpretāciju ir atvēlama interpretācijai, kas nodrošina šīs normas saderību ar Līgumu (
16
).
45.
Tāpat es esmu piesardzīgs attiecībā uz faktu, ka iekšējais tirgus esot juridiskais pamats Regulai Nr. 1775/2005, ar kuru ir paredzēts izveidot šādu tirgu dabasgāzei. Norādīšu arī uz to, ka Regulas Nr. 715/2009 preambulas 12. apsvērumā ir noteikts, ka “būtu jāsasniedz pietiekams gāzes pārrobežu starpsavienojumu jaudas līmenis un jāveicina tirgus integrācija, lai pabeigtu dabasgāzes iekšējo tirgu”. Tomēr šāds apsvērums nav ietverts Regulā Nr. 1775/2005, un tāpēc tas nevar tikt ņemts vērā, novērtējot apgalvoto Bulgārijas Republikas pārkāpumu, jo tas notika 2010. gada augustā (skat. iepriekš 22. punktu). Tāpat jānorāda, ka PSO pienākums “sekmēt dabasgāzes pārrobežu tirdzniecību”, kas in fine ietverts Regulas Nr. 715/2009 16. panta 2. punkta a) apakšpunktā, nebija ietverts attiecīgajā Regulas Nr. 1775/2005 normā, proti, 5. panta 2. punkta a) apakšpunktā.
46.
Saskaņā ar judikatūru Tiesa, neraugoties uz ES tiesību normas skaidro un precīzo formulējumu, nedrīkst veikt interpretāciju, ar kuru tiktu labota šī tiesību norma un tādējādi paplašināti dalībvalstīm ar to uzliktie pienākumi (
17
).
47.
Tādējādi es nevaru secināt, ka neatkarīgi no interpretācijas metodes prasība nodrošināt jaudas pretplūsmu virtuāli vai kā citādi varētu tikt izsecināta no Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkta, kā arī 16. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta, skatot tos kopā. Kā jau es minēju, Regulā Nr. 994/2010 skaidri paredzētais pienākums radīt fizisku divpusēju jaudu gāzes pārvadē apgrūtina iespēju no Regulas Nr. 715/2009 14. panta 1. punkta, kā arī 16. panta 1. punkta un 2. punkta b) apakšpunkta izsecināt pienākumu nodrošināt virtuālu jaudas pretplūsmu.
48.
Visbeidzot, ņemot vērā secinājumu, pie kāda es nonācu par pienākuma PSO nodrošināt “backhaul” virtuālas jaudas pretplūsmas veidā ES tiesībās neesamību, nav jāizvērtē, vai Komisija ir pietiekami pierādījusi pienākumu neizpildi (
18
), vai arī citus argumentus, kurus izvirzījusi Bulgārijas Republika attiecībā uz grūtībām, ar kādām tā saskārās atslēdzamas virtuālās pretplūsmas nodrošināšanā, gan no tehniskā viedokļa, gan ņemot vērā tās pirmspievienošanās [Eiropas Savienībai] starptautiskos pienākumus.
V – Secinājums
49.
Līdz ar to es piedāvāju Tiesai Komisijas prasību noraidīt un tai piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
(
1
)	Oriģinālvaloda – angļu.
(
2
)	OV L 211, 36. lpp. Skat. arī 2009. gada 13. jūlija Labojumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem un par Regulas (EK) Nr. 1775/2005 atcelšanu (OV L 229, 29. lpp.).
(
3
)	OV L 289, 1. lpp.
(
4
)	Situācijā, kad virtuālā plūsma pretējā virzienā 20 vienību apmērā jau ir tikusi apstiprināta, PSO var paredzēt [gāzes plūsmas pamatvirzienā] jaudas rezerves līdz 120 vienībām, pat ja cauruļvada fiziskā jauda ir 100 vienības (ņemot vērā, ka pirmās 20 vienības tiek atņemtas no rezervētās pamatplūsmas jaudas 120 vienību apmērā).
(
5
)	Lietas materiālos nav ietverta kopija atsauču lapai, kas bija pieejama attiecīgajā brīdī, proti, 2010. gada 28. augustā, divus mēnešus pēc Komisijas argumentētā atzinuma nosūtīšanas. Bulgārijas Republikas prasības pieteikumā un rakstveida apsvērumos minētā adrese šobrīd, šķiet, nav pieejama sabiedrībai. Skat. http://www.bulgartransgaz.bg/UserFiles/File/reverse_bg.pdf.
(
6
)	OV L 295, 1. lpp.
(
7
)	2003. gada 12. jūnija spriedums lietā C-363/00 Komisija/Itālija (Recueil, I-5767. lpp., 21. punkts).
(
8
)	Spriedums lietā Komisija/Itālija (minēts iepriekš, 22. punkts). Es gribētu uzsvērt, ka citās lietās, kur atbilstošie ES tiesību akti tika grozīti prasības sakarā ar valsts pienākumu neizpildi, ko pret dalībvalsti cēlusi Komisija, izskatīšanas stadijā starp administratīvo procesu un iztiesāšanu, Komisija savos prasījumos atsaucās gan uz atbilstošo ES tiesību redakciju, kas bija spēkā administratīvās procedūras laikā, gan uz redakciju, kas minēta iztiesāšanas stadijā. Skat., piemēram, 2011. gada 24. maija spriedumu lietā C-53/08 Komisija/Austrija (Krājums, I-4309. lpp., 1. punkts) un prasījumus, kas publicēti OV 2008, C 107, 15. lpp.; 2011. gada 24. maija spriedumu lietā C-54/08 Komisija/Vācija (Krājums, I-4355. lpp., 1. punkts) un prasījumus, kas publicēti OV 2008, C 107, 16. lpp., kā arī 2009. gada 10. septembra spriedumu lietā C-416/07 Komisija/Grieķija (Krājums, I-7883. lpp., 1. punkts) un prasījumus, kas publicēti OV 2007, C 283, 16. lpp.
(
9
)	1997. gada 16. septembra spriedumā lietā C-279/94 Komisija/Itālija (Recueil, I-4743. lpp., 25. punkts) Tiesa atzina, ka “[..] tomēr šī prasība [ka Komisijas argumentētajam atzinumam un prasībai Tiesā ir jābūt balstītiem uz identiskiem iebildumiem] nevar būt tik plaša, ka ar to tiek prasīts visos gadījumos nodrošināt perfektu saderību starp priekšmeta izklāstu argumentētajā atzinumā un prasības pieteikumā izteiktajos prasījumos, ja strīda priekšmets nav ticis paplašināts vai grozīts, bet ir ticis vienīgi ierobežots”. Skat. arī 2005. gada 1. februāra spriedumu lietā C-203/03 Komisija/Austrija (Krājums, I-935. lpp., 29. punkts), 2006. gada 14. marta spriedumu lietā C-177/04 Komisija/Francija (Krājums, I-2461. lpp., 37. punkts) un 2006. gada 27. aprīļa spriedumu lietā C-441/02 Komisija/Vācija (Krājums, I-3449. lpp., 61. punkts).
(
10
)	2010. gada 8. jūlija spriedums lietā C-171/08 Komisija/Portugāle (Krājums, I-6817. lpp.).
(
11
)	1999. gada 16. septembra spriedums lietā C-414/97 Komisija/Spānija (Recueil, I-5585. lpp., 19. punkts).
(
12
)	Skat. 2009. gada 29. oktobra spriedumu lietā C-174/08 NCC Construction Danmark (Krājums, I-10567. lpp., 23. punkts) un 2012. gada 19. jūlija spriedumu lietā C‑33/11 A Oy (27. punkts); skat. arī 28. punktu manos 2012. gada 27. novembra secinājumos lietā, kurā taisīts 2013. gada 9. aprīļa spriedums C‑85/11 Komisija/Īrija.
(
13
)	Virtuālā atpakaļplūsma ir atkarīga no tāda paša vai lielāka daudzuma pamatplūsmas. Tāpēc to var piedāvāt vienīgi kā atslēdzamu pakalpojumu.
(
14
)	Patiešām, tiesas sēdē Komisijas pārstāvim tika prasīts norādīt, kurā šo regulu travaux préparatoires daļā ir iespējams izsecināt Savienības likumdevēja nolūku noteikt pienākumu nodrošināt virtuālu “backhaul”. Pārstāvis nevarēja iesniegt pierādījumus šajā sakarā.
(
15
)	It īpaši skat. priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1775/2005 par dabasgāzes pārvades tīklu piekļuves nosacījumiem, COM(2007) 532.
(
16
)	1983. gada 13. decembra spriedums lietā 218/82 Komisija/Padome (Recueil, 4063. lpp., 15. punkts).
(
17
)	2010. gada 15. jūlija spriedums lietā C-582/08 Komisija/Apvienotā Karaliste (Krājums, I-7195. lpp., 51. punkts).
(
18
)	Skat., piemēram, 1982. gada 25. maija spriedumu lietā 96/81 Komisija/Nīderlande (Recueil, 1791. lpp., 6. punkts) un 2009. gada 29. oktobra spriedumu lietā C-246/08 Komisija/Somija (Krājums, I-10605. lpp., 52. punkts).