62022CJ0549_RES
Lieta C‑549/22
X
pret
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
(Centrale Raad van Beroep lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (otrā palāta) 2024. gada 29. februāra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – EK un Alžīrijas asociācijas nolīgums – Alžīrijas migrējošo darba ņēmēju un viņu pārdzīvojušo ģimenes locekļu sociālais nodrošinājums – Pabalstu pārskaitīšana uz Alžīriju atbilstoši likmēm, kuras piemēro saskaņā ar debitores dalībvalsts tiesību aktiem – Apgādnieka zaudējuma pabalsts – Valsts tiesiskais regulējums, ar ko piemēro dzīvesvietas valsts principu – Dzīvesvietas klauzula, kas ietver apgādnieka zaudējuma pabalsta summas samazinājumu Alžīrijā dzīvojošiem saņēmējiem
Starptautiskie nolīgumi – EK un Alžīrijas asociācijas nolīgums – 68. panta 4. punkts – Tieša iedarbība – Asociācijas padomes pieņemta lēmuma neesamība – Nebūtiskums
(EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punkts)
(skat. 30.–36. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)
Starptautiskie nolīgumi – EK un Alžīrijas asociācijas nolīgums – Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums – Pensiju un pabalstu brīva pārskaitīšana – Piemērojamība personām – Apgādnieka zaudējuma pabalsts – Darba ņēmēju pārdzīvojušie ģimenes locekļi – Iekļaušana – Dzīvesvietas pienākums dalībvalstī, kas ir debitore – Neesamība
(EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punkts)
(skat. 38. un 40.–42. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)
Starptautiskie nolīgumi – EK un Alžīrijas asociācijas nolīgums – Migrējošu darba ņēmēju sociālais nodrošinājums – Pensiju un pabalstu brīva pārskaitīšana – Apgādnieka zaudējuma pabalsts – Pārdzīvojusī laulātā, kas dzīvo Alžīrijā – Pabalstu pārskaitīšana atbilstoši likmēm, kuras piemēro saskaņā ar debitores dalībvalsts tiesību aktiem – Apgādnieka zaudējuma pabalsta apmēra samazināšana, ņemot vērā dzīves dārdzību saņēmēja dzīvesvietas valstī – Pieļaujamība – Nosacījumi
(EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punkts)
(skat. 46.–49. un 51. punktu un rezolutīvās daļas 3. punktu)
Rezumējums
Izskatījusi Centrale Raad van Beroep (Sociālā nodrošinājuma un civildienesta lietu apelācijas tiesa, Nīderlande, turpmāk tekstā – “iesniedzējtiesa”) lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, Tiesa nospriež, ka EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma (
1
) 68. panta 4. punktam (
2
)par tiesībām brīvi pārskaitīt sociālā nodrošinājuma pabalstus ir tieša iedarbība un tam nav pretrunā apgādnieka zaudējuma pabalstu apmēra samazināšana tādēļ, ka to saņēmēji dzīvo Alžīrijā, ja to mērķis ir nodrošināt pamata ienākumus, kas aprēķināti atkarībā no dzīves dārdzības dalībvalstī, kura ir debitore, un ja ar minēto samazinājumu tiek ievērota minēto tiesību būtība.
X dzīvo Alžīrijā. Kā sava vīra, kurš nāves brīdī strādāja Nīderlandē un bija apdrošināts saskaņā ar Algemene nabestaandenwet (Vispārējais likums par apgādnieku zaudējušām personām, turpmāk tekstā – “ANW”), pārdzīvojusī laulātā viņa kopš 1999. gada 1. janvāra ir tiesīga saņemt apgādnieka zaudējuma pabalstu. Pēc tam, kad Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Sociālās apdrošināšanas bankas valde, Nīderlande) 2018. gadā ar atpakaļejošu spēku atjaunoja X apgādnieka zaudējuma pabalstu, kuru tā bija izbeigusi 2012. gadā, tā informēja X, ka šis pabalsts no 2013. gada 1. janvāra tiek samazināts, pamatojoties uz to, ka tas esot bijis jāizmaksā saskaņā ar dzīvesvietas valsts principu, proti, šajā lietā – atbilstoši procentu likmei, kas atspoguļo dzīves dārdzības līmeni Alžīrijā salīdzinājumā ar dzīves dārdzību Nīderlandē (
3
).
Pēc tam, kad vairākas prasības par šo lēmumu tika noraidītas, X iesniedza apelācijas sūdzību iesniedzējtiesā, kura nolēma uzdot Tiesai dažādus prejudiciālus jautājumus par EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punkta interpretāciju, lai noskaidrotu, vai šis nolīgums liedz uz dzīvesvietas valsts principa pamata samazināt X apgādnieka zaudējuma pabalsta summu.
Tiesas vērtējums
Tiesa vispirms atbild uz jautājumu, vai, ņemot vērā EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma formulējumu, mērķi un raksturu, tā 68. panta 4. punktam ir tieša iedarbība.
Šajā ziņā tā konstatē, ka ar EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punktu skaidri, precīzi un bez nosacījumiem ir noteiktas tiesības brīvi pārskaitīt uz Alžīriju šajā tiesību normā minētās pensijas un pabalstus atbilstoši likmēm, kuras piemēro saskaņā ar debitores dalībvalsts tiesību aktiem. Tādējādi ar šo tiesību normu dalībvalstīm ir paredzēts skaidrs un precīzs pienākums attiecībā uz sasniedzamo rezultātu, proti, ļaut ieinteresētajām personām izmantot šādu brīvu pārskaitīšanu, un tas ir pienākums, kurš kā tāds tā izpildes vai seku ziņā nav atkarīgs ne no viena vēlāka tiesību akta pieņemšanas.
Lai gan Tiesa norāda, ka šīs tiesības brīvi veikt pārskaitījumus nav absolūtas, jo to konkrētā iedarbība katrā atsevišķā gadījumā ir atkarīga no “likmēm, ko piemēro saskaņā ar debitores dalībvalsts vai debitoru dalībvalstu tiesību aktiem”, to nevar interpretēt tādējādi, ka tas ļauj dalībvalstīm pēc saviem ieskatiem ierobežot minētās tiesības brīvi veikt pārskaitījumus un līdz ar to atņemt tām jēgu. Tā arī norāda, ka šajā tiesību normā paredzēto tiesību īstenošana vai iedarbība nav atkarīga no cita tiesību akta pieņemšanas, it īpaši no tā, ka Asociācijas padome pieņem EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 70. panta 1. punktā paredzētos noteikumus; šo tiesību normu nevar uzskatīt par tādu, kas rada nosacījumu šo tiesību tūlītējai piemērošanai. Tiesa par šo jautājumu secina, ka EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punktam ir tieša iedarbība, tātad personām, kurām šī tiesību norma ir piemērojama, ir tiesības uz to tieši atsaukties dalībvalstu tiesās, lai panāktu, ka netiek piemērotas ar to nesaderīgas valsts tiesību normas.
Pēc tam Tiesa atbild uz jautājumu par EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punkta piemērojamību personām.
Atzīmējot, ka 68. panta 4. punktā ir tieši minēti tikai “darba ņēmēji”, kas norāda uz šā paša panta 1. punktā minētajiem “Alžīrijas valstspiederīgajiem darba ņēmējiem”, Tiesa konstatē, ka apgādnieka zaudējuma pabalsti ir to pabalstu skaitā, kurus var brīvi pārskaitīt uz Alžīriju, un to saņēmēji pēc definīcijas var būt tikai minēto darba ņēmēju apgādību zaudējušās personas. Tādējādi EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punktam tiktu atņemta lietderīgā iedarbība, ja šie pārdzīvojušie ģimenes locekļi tiktu izslēgti no tā piemērojamības personām. Tā arī norāda: prasība, ka saņēmējam jādzīvo dalībvalstī, kas ir debitore, šajā lietā – Nīderlandē, būtu pretrunā paša brīvas pabalstu pārskaitīšanas uz Alžīriju principa loģikai. Tiesa šajā ziņā norāda, ka EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punkts ir piemērojams darba ņēmēja apgādnieku zaudējušām personām, kuras vēlas pārskaitīt savu apgādnieka zaudējuma pabalstu uz Alžīriju, bet pašas nav darba ņēmējas un dzīvo Alžīrijā.
Visbeidzot attiecībā uz apgādnieka zaudējuma pabalsta apmēra samazinājuma, pamatojoties uz to, ka šī pabalsta saņēmējs dzīvo Alžīrijā, saderību ar EK un Alžīrijas asociācijas nolīguma 68. panta 4. punktu Tiesa atgādina, ka šajā tiesību normā ir paredzētas tiesības brīvi pārskaitīt tajā minētos pabalstus uz Alžīriju “atbilstoši likmēm, kuras piemēro saskaņā ar debitores dalībvalsts vai debitoru dalībvalstu tiesību aktiem”. Tādējādi dalībvalstij, kas ir debitore, ir rīcības brīvība, lai paredzētu noteikumus minētajā tiesību normā norādīto pabalstu apmēra aprēķināšanai, un šī dalībvalsts tātad var paredzēt noteikumus, kas vērsti uz to, lai pielāgotu minēto pabalstu apmēru saistībā ar šo pārskaitīšanu – tādus kā noteikums, kas balstīts uz dzīvesvietas valsts principu.
Tomēr Tiesa norāda, ka ar šādiem noteikumiem jāievēro tiesību brīvi pārskaitīt šos pabalstus būtība, neatņemot šīm tiesībām to lietderīgo iedarbību, un šajā nolūkā pārbauda apstākļus, kas raksturo pamatlietā aplūkojamo apgādnieka zaudējuma pabalstu. Tā konstatē, ka šī pabalsta apmērs tiek noteikts atkarībā no dzīves dārdzības Nīderlandē un ka līdz ar to šī pabalsta mērķis ir nodrošināt, lai pārdzīvojušajiem ģimenes locekļiem būtu pamata ienākumi, kas aprēķināti atkarībā no dzīves dārdzības šajā dalībvalstī. Tādējādi Tiesa uzskata: apstāklis, ka pārskaitīta pabalsta apmērs tiek pielāgots, lai ņemtu vērā dzīves dārdzību Alžīrijā, nešķiet tāds, kas varētu atņemt jēgu tiesībām brīvi veikt pārskaitījumus, ja vien šai pielāgošanai izmantotās likmes noteikšana ir balstīta uz objektīviem apstākļiem, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
(
1
)	Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Alžīrijas Tautas Demokrātisko Republiku, no otras puses, kas Eiropas Kopienas vārdā apstiprināts ar Padomes 2005. gada 18. jūlija Lēmumu 2005/690/EK (OV 2005, L 265, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “EK un Alžīrijas asociācijas nolīgums”).
(
2
)	Šā nolīguma 68. pants ir izteikts šādā redakcijā:
“1. Neskarot turpmāko punktu noteikumus pret Alžīrijas valstspiederīgajiem darba ņēmējiem un viņu ģimenes locekļiem, kas dzīvo kopā ar viņiem, sociālā nodrošinājuma jomā attiecas bez diskriminācijas valstspiederības dēļ salīdzinājumā ar tās dalībvalsts valstspiederīgajiem, kurā tie tiek nodarbināti. Sociālā nodrošinājuma jēdziens aptver tās sociālā nodrošinājuma jomas, kas attiecas uz slimības un maternitātes pabalstiem, invaliditātes, vecuma un apgādnieka zaudējuma pabalstiem, nelaimes gadījumu darbā un arodslimību pabalstiem, apbedīšanas, bezdarba un ģimenes pabalstiem.
Tomēr saskaņā ar šiem noteikumiem citus uz Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 42. panta pamata pieņemtos Kopienas tiesību aktos paredzētus koordinācijas noteikumus var piemērot tikai kārtībā, kas noteikta šā nolīguma 70. pantā.
[..]
4. Attiecīgie darba ņēmēji atbilstoši likmēm, kuras piemēro saskaņā ar debitores dalībvalsts vai debitoru dalībvalstu tiesību aktiem, var brīvi pārskaitīt uz Alžīriju jebkuru vecuma pensiju, apgādnieka zaudējuma pabalstus, pabalstus saistībā ar nelaimes gadījumu darbā vai arodslimību vai pabalstus saistībā ar invaliditāti, kas iegūta nelaimes gadījuma darbā vai arodslimības dēļ, izņemot no iemaksām neatkarīgus pabalstus. [..]”
(
3
)	Šī procentuālā daļa ir noteikta saskaņā ar Regeling woonlandbeginsel in de sociale zekerheid 2012 (2012. gada Noteikumi par dzīvesvietas valsts principu sociālā nodrošinājuma jomā), kas pieņemti, pamatojoties uz ANW 17. panta 3. punktu, kurā grozījumi izdarīti ar Wet woonlandbeginsel in de sociale zekerheid (Likums par dzīvesvietas valsts principu sociālā nodrošinājuma jomā). Šī procentu likme Alžīrijai no 2013. gada 1. janvāra bija noteikta 60 % apmērā no apgādnieka zaudējuma pabalsta maksimālās summas un no 2016. gada 1. janvāra – 40 % apmērā no minētās maksimālās summas.