62024TJ0144
PRESUDA OPĆEG SUDA (osmo prošireno vijeće)
9. srpnja 2025. (
*1
)
„Žig Europske unije – Postupak opoziva – Verbalni žig Europske unije BIENENBEISSER – Stvarna uporaba žiga – Članak 58. stavak 1. točka (a) Uredbe (EU) 2017/1001 – Dokaz o stvarnoj uporabi – Uporaba za proizvode za koje je žig registriran – Uloga Nicanske klasifikacije – Homogena kategorija proizvoda – Ventilacijske nape – Obveza obrazlaganja”
U predmetu T‑144/24,
Bouwbenodigdheden Hoogeveen BV, sa sjedištem u Hoogeveenu (Nizozemska), koji zastupa H. Roerdink, odvjetnik,
tužitelj,
protiv
Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO), koji zastupaju T. Klee i V. Ruzek, u svojstvu agenata,
tuženika,
a druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO‑a bio je
Sören Pürschel, s boravištem u Frankfurtu na Majni (Njemačka),
OPĆI SUD (osmo prošireno vijeće),
u sastavu: S. Papasavvas, predsjednik, A. Kornezov (izvjestitelj), D. Petrlík, K. Kecsmár i S. Kingston, suci,
tajnik: R. Ūkelytė, administratorica,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
nakon rasprave održane 9. siječnja 2025.,
donosi sljedeću
Presudu
1
Svojom tužbom koja se temelji na članku 263. UFEU‑a tužitelj, društvo Bouwbenodigdheden Hoogeveen BV, traži poništenje odluke petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 9. siječnja 2024. (predmet R 793/2023‑5) (u daljnjem tekstu: pobijana odluka).
Okolnosti spora
2
Tužitelj je 26. studenoga 2009. podnio EUIPO‑u prijavu za registraciju žiga Europske unije za sljedeći verbalni žig: BIENENBEISSER. Prijava je objavljena 23. lipnja 2010., a nakon djelomičnog odricanja od prijave 8. siječnja 2010., žig je registriran 6. listopada 2010.
3
Dotični žig označavao je proizvode iz razreda 6. i 19. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga za registraciju žigova od 15. lipnja 1957., kako je izmijenjen i dopunjen, te odgovaraju, za svaki od tih razreda, sljedećem opisu:
–
razred 6.: „Metalni građevni materijali, uključujući sljedeće proizvode: ventilacijske nape; metalne brave i sitna metalna roba uključujući sljedeće proizvode: ventilacijske nape; metalni proizvodi koji nisu obuhvaćeni drugim razredima, tj. ventilacijske nape”;
–
razred 19.: „Metalni građevni materijali, uključujući sljedeće proizvode: zračni kanali”.
4
Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO‑a, Sören Pürschel, podnijela je 29. travnja 2021. zahtjev za opoziv predmetnog žiga za proizvode iz točke 3. ove presude, na temelju članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.).
5
Odjel za poništaje 14. veljače 2023. djelomično je prihvatio taj zahtjev i proglasio opoziv spornog žiga u pogledu „metalnih građevnih materijala, osim sljedećih proizvoda: ventilacijskih napa; metalnih brava i sitne metalne robe, osim ventilacijskih napa” iz razreda 6. i svih proizvoda iz razreda 19. obuhvaćenih osporavanim žigom.
6
Tužitelj je 13. travnja 2023. podnio žalbu protiv odluke Odjela za poništaje kojom je tražio njezino poništenje u dijelu u kojem su njegova prava na sporni žig proglašena opozvanima za „materijale za gradnju, nemetalne, uključujući sljedeće proizvode: ventilacijske nape” iz razreda 19.
7
Pobijanom odlukom žalbeno vijeće odbilo je žalbu.
Zahtjevi stranaka
8
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
–
djelomično poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem je žalbeno vijeće djelomično opozvalo sporni žig za proizvode iz razreda 19;
–
naloži EUIPO‑u snošenje troškova.
9
EUIPO od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbije tužbu;
–
naloži tužitelju snošenje troškova u slučaju pozivanja na raspravu.
Predmet tužbe
10
Najprije valja istaknuti da je nakon postupka pred EUIPO‑om i kao što to proizlazi iz točaka 5. do 7. ove presude, registracija osporavanog žiga zadržana za „Metalne građevne materijale, odnosno sljedeće proizvode: ventilacijske nape; metalne brave i sitnu metalnu robu uključujući sljedeće proizvode: ventilacijske nape; metalne proizvode koji nisu obuhvaćeni drugim razredima, to jest ventilacijske nape”, obuhvaćene razredom 6. (u daljnjem tekstu: metalne ventilacijske nape). Stoga je ta odluka postala konačna kad je riječ o tim proizvodima, koji nisu predmet ove tužbe.
11
Osim toga, u točki 1.2. tužbe tužitelj zahtijeva djelomično poništenje pobijane odluke u dijelu u kojem je žalbeno vijeće odbilo njegovu žalbu i proglasilo opoziv spornog žiga za „materijale za gradnju, nemetalne, uključujući sljedeće proizvode: ventilacijske nape” iz razreda 19. Međutim, u istoj točki, kao i u točkama 1.3. i 1.6. tužbe, on u biti pojašnjava da zahtijeva djelomično poništenje pobijane odluke samo u dijelu u kojem se odnosi na „materijale za gradnju, nemetalne, to jest ventilacijske nape” iz razreda 19. (u daljnjem tekstu: nemetalne ventilacijske nape).
12
Stoga tužitelj prvim dijelom svojeg tužbenog zahtjeva ne osporava opoziv spornog žiga za materijale za gradnju, nemetalne različite od ventilacijskih napa iz razreda 19., što je potvrdio na raspravi.
Pravo
13
U prilog tužbi tužitelj ističe tri tužbena razloga, od kojih se prvi temelji na pogrešnoj primjeni sustava klasifikacije uspostavljenog Nicanskim sporazumom, drugi na pogrešnom tumačenju sudske prakse i treći na primjeni po analogiji članka 33. stavka 7. Uredbe 2017/1001 na dokaz stvarne uporabe. Budući da su ti tužbeni razlozi povezani, valja ih ispitati zajedno.
14
Na temelju članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 2017/1001 prava nositelja žiga Europske unije proglašavaju se opozvanima na temelju zahtjeva podnesenog EUIPO‑u ako se tijekom neprekinutog razdoblja od pet godina žig nije stvarno rabio u Europskoj uniji u odnosu na proizvode ili usluge za koje je registriran a da ne postoje opravdani razlozi za neuporabu.
15
Na temelju članka 10. stavaka 3. i 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2018/625 od 5. ožujka 2018. o dopuni Uredbe 2017/1001 i o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe (EU) 2017/1430 (SL 2018., L 104, str. 1.), koji se primjenjuje na postupke opoziva u skladu s člankom 19. stavkom 1. Delegirane uredbe 2018/625, dokaz uporabe žiga odnosi se na mjesto, vrijeme, opseg i prirodu uporabe žiga i načelno se ograničava na podnošenje pratećih dokumenata i predmeta kao što su paketi, oznake, cjenici, katalozi, računi, fotografije, novinski oglasi i pisane izjave iz članka 97. stavka 1. točke (f) Uredbe 2017/1001.
16
Ocjena stvarnosti uporabe žiga treba se zasnivati na ukupnosti činjenica i okolnosti koje su prikladne za utvrđivanje kakva je doista njegova tržišna uporaba, osobito imajući u vidu onu koja se smatra opravdanom u relevantnom ekonomskom sektoru kako bi se održali ili stvorili dijelovi tržišta u korist proizvoda ili usluga koji su zaštićeni žigom, narav tih proizvoda ili usluga, karakteristike tržišta te opseg i učestalost uporabe žiga (vidjeti presudu od 13. veljače 2015., Husky CZ/OHIM – Husky of Tostock (HUSKY), T‑287/13, EU:T:2015:99, t. 63. i navedenu sudsku praksu).
17
Stvarna uporaba žiga ne može biti dokazana putem vjerojatnosti ili presumpcija, već se mora zasnivati na konkretnim i objektivnim elementima koji dokazuju stvarnu i dostatnu uporabu žiga na dotičnom tržištu (vidjeti presudu od 11. siječnja 2023., Hecht Pharma/EUIPO – Gufic BioSciences (Gufic), T‑346/21, EU:T:2023:2, t. 24. (neobjavljenu) i navedenu sudsku praksu).
18
Tužiteljeve argumente treba ispitati s obzirom na ta razmatranja.
19
Tužitelj u biti tvrdi da je stvarno rabio osporavani žig za homogenu kategoriju proizvoda „ventilacijske nape” iz razreda 6. i 19. Prema njegovu mišljenju, dokaz o uporabi navedenog žiga koji je podnio za metalne ventilacijske nape omogućuje zadržavanje registracije tog žiga i za nemetalne ventilacijske nape. Okolnost da metalne i nemetalne ventilacijske nape pripadaju dvama različitim razredima Nicanske klasifikacije ne dovodi u pitanje činjenicu da „ventilacijske nape” čine jednu te istu homogenu kategoriju proizvoda. Naime, s jedne strane, navedeno razvrstavanje doneseno je isključivo u administrativne svrhe. S druge strane, metalne i nemetalne ventilacijske nape imaju istu svrhu i namjenu, odnosno spriječiti štetočine da prođu kroz spojeve opeke, održavajući njihovu ventilaciju, tako da su te dvije vrste ventilacijskih napa međusobno zamjenjive. Osim toga, tužitelj tvrdi da ima legitiman interes da u budućnosti proširi svoj asortiman proizvoda i na nemetalne ventilacijske nape. Osim toga, prema njegovu mišljenju, na temelju članka 33. stavka 7. Uredbe 2017/1001 može se smatrati da, ako proizvodi imaju istu svrhu i namjenu, dokaz stvarne uporabe žiga za proizvod iz određenog razreda može opravdati zadržavanje zaštite žiga za druge slične proizvode iz drugih razreda.
20
EUIPO tvrdi da, iako je Nicanska klasifikacija donesena isključivo u administrativne svrhe, valja je upotrijebiti kako bi se, ako je potrebno, utvrdio doseg i značenje proizvoda za koje je žig registriran. Isto tako, navedena klasifikacija i napomene s objašnjenjem mogu se uzeti u obzir za potrebe tumačenja ili kao naznaka preciznosti u pogledu opisa proizvoda. Konkretno, prema EUIPO‑ovu mišljenju, prilikom ocjene opsega zaštite osporavanog žiga treba uzeti u obzir različitu klasifikaciju građevinskih materijala zbog materijala od kojeg su proizvedeni, odnosno metala i nemetala. Osim toga, članak 33. stavak 7. Uredbe 2017/1001 nije relevantan u okviru ocjene stvarne uporabe žiga.
21
EUIPO je na raspravi ublažio svoju argumentaciju navodeći, u biti, da u okviru postupka opoziva valja, kao prvo, odrediti opseg zaštite osporavanog žiga na temelju Nicanske klasifikacije i njezinih napomena s objašnjenjem i, kao drugo, identificirati proizvode ili usluge za koje je dokazana uporaba osporavanog žiga na tržištu tijekom relevantnog razdoblja na temelju dokaza koje je podnio njegov nositelj. Prema njegovu mišljenju, žalbeno vijeće nije počinilo nikakvu pogrešku utvrdivši da su navedeno razvrstavanje i njegove napomene s objašnjenjem relevantni za određivanje opsega zaštite osporavanog žiga. S druge strane, on je u biti priznao da, s obzirom na to da je osporavani žig bio registriran i za metalne i nemetalne ventilacijske nape, nije isključeno da je u fazi ispitivanja proizvoda za koje se navedeni žig rabio na tržištu tijekom relevantnog razdoblja potrebno analizirati jesu li ti proizvodi dio iste homogene kategorije proizvoda, priznajući da je u tu svrhu relevantnost tog razvrstavanja, prema sudskoj praksi, ograničena. Međutim, prema njegovu mišljenju, žalbeno vijeće propustilo je ispitati to pitanje, tako da je moguće da je pobijana odluka zahvaćena nedostatkom u obrazloženju.
22
U pobijanoj odluci žalbeno vijeće najprije je istaknulo da se dokaz o uporabi osporavanog žiga odnosi samo na jednu vrstu proizvoda, odnosno na metalnu ventilacijsku napu, namijenjenu ugradnji u spojeve opeke kako bi se spriječilo da pčele, ose, miševi i druge štetočine uđu u njih, pri čemu se zadržava ventilacija tih struktura. Također je navelo da je taj proizvod označen različitim pojmovima, ali da se radi o jednom proizvodu, odnosno o ventilacijskoj napi. Ta razmatranja stranke ne osporavaju.
23
Žalbeno vijeće zatim je istaknulo da su se dokazi koje je podnio tužitelj odnosili posebno na metalne ventilacijske nape iz razreda 6., a ne na nemetalne ventilacijske nape iz razreda 19., što stranke također ne osporavaju. Iz toga je zaključilo da je uporaba osporavanog žiga dokazana samo za metalne ventilacijske nape. U prilog tom zaključku istaknulo je važnost Nicanske klasifikacije za razgraničenje opsega zaštite žiga ističući da se prava koja iz njega proizlaze mogu zadržati samo ako se navedeni žig rabi na tržištu za proizvode ili usluge za koje je registriran. Istaknulo je da je navedena klasifikacija razlikovala, s jedne strane, razred 6. i, s druge strane, razred 19. ovisno o sastavu građevinskih materijala koje su sadržavali ti razredi. U takvom slučaju, prema mišljenju žalbenog vijeća, utjecaj te klasifikacije bio je „još očitiji” i razred koji je tužitelj odabrao bio je „presudan”.
24
Naposljetku, žalbeno vijeće smatralo je da tužiteljevi argumenti kojima nastoji dokazati da metalne i nemetalne ventilacijske nape pripadaju istoj homogenoj kategoriji proizvoda nemaju nikakav utjecaj na određivanje opsega zaštite osporavanog žiga te ih je, osim toga, odbilo kao irelevantne uz obrazloženje da dokaz o uporabi treba podnijeti za proizvode kako su navedeni na popisu proizvoda razvrstanih u skladu s Nicanskom klasifikacijom, a ne na temelju tržišne prakse ili analize stanja na tržištu. Dodalo je da, u svakom slučaju, dokumenti koje je podnio tužitelj nisu bili dovoljni kako bi se dokazalo da na tržištu postoje „istovjetna alternativna rješenja”, od plastike ili drugih materijala, za metalne ventilacijske nape.
25
U tom pogledu valja istaknuti, kao što je to uostalom pravilno objasnio EUIPO na raspravi, da iz članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe 2017/1001 proizlazi da, kako bi se ocijenilo je li se žig stvarno rabio „u odnosu na proizvode ili usluge za koje je registriran” u smislu tog članka, valja utvrditi, kao prvo, opseg zaštite predmetnog žiga i, kao drugo, vrstu proizvoda ili usluga za koje se taj žig stvarno rabio na tržištu tijekom relevantnog razdoblja, kako bi se provjerilo je li ta vrsta proizvoda ili usluga uključena u opseg zaštite predmetnog žiga.
26
Što se tiče, kao prvo, određivanja opsega zaštite osporavanog žiga, valja naglasiti da žalbeno vijeće može upotrebljavati Nicansku klasifikaciju kako bi utvrdilo taj opseg (vidjeti u tom smislu presudu od 5. ožujka 2025., Funline International/EUIPO – MS Trade (JUNGLE JUICE), T‑26/24, neobjavljenu, EU:T:2025:206, t. 33.).
27
Naime, iz sudske prakse proizlazi da, iako je točno da je Nicanska klasifikacija samo upravne naravi, ipak je valja upotrijebiti kako bi se utvrdio, ako je to potrebno, doseg ili čak značenje proizvoda za koje je žig registriran (presuda od 10. rujna 2014., DTM Ricambi/OHIM) – STAR (STAR), T‑199/13, neobjavljena, EU:T:2014:761, t. 35.).
28
Konkretno, kada je tekst proizvoda ili usluga za koje je žig registriran toliko općenit da može obuhvaćati vrlo različite proizvode ili usluge, ne može se isključiti da se u svrhu tumačenja ili kao indicija preciznosti u pogledu naziva proizvoda ili usluga uzmu u obzir razredi koje je podnositelj prijave žiga odabrao u Nicanskoj klasifikaciji (presuda od 19. lipnja 2018., Erwin Müller/EUIPO) – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS), T‑89/17, neobjavljena, EU:T:2018:353, t. 33.; vidjeti i presudu od 6. listopada 2021., Allergan Holdings France/EUIPO – Dermavita Company (JUVEDERM), T‑397/20, neobjavljenu, EU:T:2021:653, t. 35. i navedenu sudsku praksu).
29
U tu svrhu naslovi proizvoda na koje se odnosi osporavani žig moraju se tumačiti sa sustavnog gledišta, s obzirom na logiku i sustav svojstven Nicanskoj klasifikaciji, uzimajući u obzir opise i napomene s objašnjenjem razreda, koji su relevantni za utvrđivanje prirode i namjene proizvoda za koje je navedeni žig registriran (vidjeti u tom smislu presudu od 10. rujna 2014., STAR, T‑199/13, neobjavljenu, EU:T:2014:761, t. 36. i navedenu sudsku praksu).
30
U ovom slučaju, kao što to proizlazi iz točke 23. ove presude, žalbeno vijeće pozvalo se na Nicansku klasifikaciju i njezine napomene s objašnjenjem kako bi utvrdilo opseg zaštite osporavanog žiga. Tako je navelo da iz napomena s objašnjenjem razreda obuhvaćenih navedenim žigom proizlazi da razred 6. obuhvaća metalne građevne materijale i da razred 19. obuhvaća materijale za gradnju, nemetalne. Stoga je žalbeno vijeće moglo, a da pritom ne počini pogrešku, primijeniti navedenu klasifikaciju i njezine napomene s objašnjenjem kako bi utvrdilo opseg zaštite tog žiga.
31
Kao drugo, što se tiče određivanja vrste proizvoda ili usluga za koje se osporavani žig stvarno rabio na tržištu tijekom relevantnog razdoblja, kako bi se provjerilo je li ta vrsta proizvoda ili usluga uključena u opseg zaštite predmetnog žiga, u ovom slučaju valja primijetiti da je nesporno da je tužitelj rabio navedeni žig samo za dio proizvoda za koje je registriran.
32
U tom pogledu valja podsjetiti na to da članak 58. stavak 2. Uredbe 2017/1001 predviđa da kad osnovani razlozi za opoziv prava postoje u odnosu na samo neke proizvode ili samo neke usluge za koje je taj žig Europske unije registriran, prava nositelja proglašavaju se opozvanima u odnosu na samo te proizvode ili samo te usluge.
33
Odredbe članka 58. stavka 2. Uredbe 2017/1001 koje omogućuju da se osporavani žig koji je registriran pripiše samo nekim proizvodima ili uslugama za koje je dokazana stvarna uporaba žiga, s jedne strane, predstavljaju ograničenje prava koja nositelj osporavanog žiga ima na temelju njegove registracije i, s druge strane, moraju biti u skladu s legitimnim interesom navedenog nositelja da u budućnosti može proširiti svoj raspon proizvoda ili usluga, u granicama izraza koji se odnose na proizvode ili usluge za koje je žig registriran, uživajući zaštitu koju mu dodjeljuje registracija navedenog žiga (vidjeti u tom smislu presudu od 23. rujna 2020., Polfarmex/EUIPO – Kaminski (SYRENA), T‑677/19, neobjavljena, EU:T:2020:424, t. 112. i navedenu sudsku praksu; vidjeti u tom smislu i po analogiji presudu od 16. srpnja 2020., ACTC/EUIPO, C‑714/18 P, EU:C:2020:573, t. 51.).
34
Kada je riječ o pojmu „neki proizvodi ili usluge” iz članka 58. stavka 2. Uredbe 2017/1001, valja istaknuti da će na temelju sudske prakse potrošač koji želi kupiti proizvod ili uslugu iz kategorije proizvoda ili usluga koja je osobito precizno i usko definirana, ali unutar koje nije moguće obavljati značajne podjele, povezati sa žigom registriranim za tu kategoriju sve proizvode ili usluge koji joj pripadaju, tako da će taj žig ispuniti svoju osnovnu funkciju jamčenja porijekla tih proizvoda ili usluga. U tim okolnostima dovoljno je zahtijevati od nositelja takvog žiga da dokaže stvarnu uporabu svojeg žiga za dio proizvoda ili usluga iz te homogene kategorije (presude od 16. srpnja 2024., ACTC/EUIPO, C‑714/18 P, EU:C:2020:573, t. 42. i od 16. listopada 2024., Telefónica Germany/EUIPO – ePlus (e.plus), T‑570/23, neobjavljena, EU:T:2024:694, t. 17.).
35
S druge strane, što se tiče proizvoda ili usluga okupljenih u okviru široke kategorije, koja se može podijeliti na više samostalnih potkategorija, potrebno je od nositelja žiga registriranog za tu kategoriju proizvoda ili usluga zahtijevati da dostavi dokaz o stvarnoj uporabi svojeg žiga za svaku od tih samostalnih potkategorija jer će se u suprotnome moći opozvati njegova prava na žig za samostalne potkategorije za koje on nije podnio takav dokaz (vidjeti presudu od 16. listopada 2024., e.plus, T‑570/23, neobjavljenu, EU:T:2024:694, t. 17. i navedenu sudsku praksu).
36
U tom pogledu, valja podsjetiti na to da iako je svrha pojma „djelomične uporabe” ta da žigovi koji se nisu rabili za određenu kategoriju proizvoda ne postanu neraspoloživi, on ne smije imati za učinak to da se nositelja navedenog žiga liši svake zaštite za proizvode koji, iako nisu potpuno istovjetni onima za koje je mogao dokazati stvarnu uporabu, nisu u bitnome različiti od njih i pripadaju istoj skupini koja se samo proizvoljno može dijeliti. Valja podsjetiti na to da je nositelju žiga praktički nemoguće iznijeti dokaze o njegovoj uporabi za sve zamislive varijante proizvoda na koje se registracija odnosi. Slijedom toga, pojam „neki proizvodi ili usluge” u smislu članka 58. stavka 2. Uredbe 2017/1001 ne može se shvatiti kao sve komercijalne inačice sličnih proizvoda ili usluga, nego samo kao proizvodi ili usluge koji su dovoljno različiti da čine koherentne kategorije ili potkategorije (presuda od 14. srpnja 2005., Reckitt Benckiser (España)/OHIM – Aladin (ALADIN), T‑126/03, EU:T:2005:288, t. 46.; vidjeti također presudu od 16. svibnja 2013., Aleris/OHIM – Carefusion 303 (ALARIS), T‑353/12, neobjavljenu, EU:T:2013:257, t. 19. i navedenu sudsku praksu).
37
Glede pitanja jesu li proizvodi dio homogene potkategorije koja se može dalje podijeliti na više samostalnih potkategorija, iz sudske prakse proizlazi da stoga što potrošač traži prije svega proizvod ili usluge koji će moći ispuniti njegove posebne potrebe, svrha ili namjena predmetnog proizvoda ili usluge bitna je u usmjeravanju njegova odabira. Stoga, budući da ga potrošači primjenjuju prije svake kupnje, kriterij svrhe ili namjene jest ključan kriterij prilikom određivanja homogene kategorije proizvoda ili usluga (vidjeti u tom smislu presude od 16. svibnja 2013., ALARIS, T‑353/12, neobjavljenu, EU:T:2013:257, t. 22. i od 7. studenoga 2019.Intas Pharmaceuticals/EUIPO – Laboratorios Indas (INTAS), T‑380/18, EU:T:2019:782, t. 94. (neobjavljenu) i navedenu sudsku praksu).
38
Iz toga slijedi da u definiciji homogene kategorije proizvoda ili usluga EUIPO ne može biti obvezan ograničiti se na naznake proizvoda i usluga koji su izričito navedeni u Nicanskoj klasifikaciji (vidjeti u tom smislu presudu od 16. listopada 2024., Fractal Analytics/EUIPO – Fractalia Remote Systems (FRACTALIA), T‑194/23, neobjavljena, EU:T:2024:696, t. 155.).
39
Za ocjenu pitanja pripadaju li proizvodi ili usluge za koje je nositelj žiga njega koristio samostalnoj kategoriji jedino je važno pitanje hoće li potrošač, koji želi kupiti proizvod ili uslugu iz kategorije proizvoda ili usluga obuhvaćenih predmetnim žigom, povezati s tim žigom sve proizvode ili usluge koji pripadaju toj kategoriji (vidjeti u tom smislu presudu od 22. listopada 2020., Ferrari, C‑720/18 i C‑721/18, EU:C:2020:854, t. 43.). U tim je okolnostima na žalbenom vijeću da smjesti dokaze u kontekst predmetnog gospodarskog sektora (vidjeti u tom smislu presudu od 8. svibnja 2017., Les Éclaires/EUIPO – L’éclaireur International (L’ECLAIREUR), T‑680/15, neobjavljenu, EU:T:2017:320, t. 85.).
40
U ovom slučaju valja utvrditi da je tužitelj pred EUIPO‑ovim tijelima istaknuo različite argumente i podnio različite dokaze kako bi dokazao da metalne i nemetalne ventilacijske nape za koje je registriran osporavani žig imaju istu namjenu i svrhu, odnosno spriječiti pčele i druge kukce ili štetočine da uđu u spojeve struktura od opeke, održavajući ventilaciju tih struktura, i to neovisno o materijalu od kojeg su se te nape proizvodile. Osim toga, tvrdio je da metalne i nemetalne ventilacijske nape, koje se mogu proizvoditi primjerice od tvrde plastike, imaju isti izgled, dijele iste distribucijske kanale te su jednako učinkovite, otporne i funkcionalne, tako da njihov materijal prilikom kupnje tih proizvoda ima samo sekundarnu ulogu u odabiru relevantne javnosti. Na temelju toga tvrdio je da metalne i nemetalne ventilacijske nape pripadaju istoj homogenoj kategoriji proizvoda, odnosno kategoriji „ventilacijske nape”.
41
Žalbeno vijeće odbilo je te argumente, kao što je to navedeno u točki 24. ove presude, navodeći u točki 97. pobijane odluke da oni nemaju nikakav utjecaj na određivanje opsega zaštite osporavanog žiga u odnosu na proizvode za koje je registriran i, u točki 98. navedene odluke, da činjenica da metalne ventilacijske nape mogu imati određene sličnosti s ventilacijskim napama proizvedenima od drugih materijala nije relevantna u ovom slučaju, u dijelu u kojem se predmet ocjene žalbenog vijeća odnosio na pitanje je li uporaba dokazana za registrirane proizvode, a ne na analizu stanja tržišta. Dodalo je da, u svakom slučaju, dokumenti koje je podnio tužitelj nisu bili dovoljni kako bi se dokazalo da na tržištu postoje „istovjetna alternativna rješenja”, od plastike ili drugih materijala, za metalne ventilacijske nape.
42
Međutim, valja podsjetiti na to da obrazloženje odluke koja negativno utječe mora zainteresiranoj osobi pružiti potrebne informacije kako bi saznala je li ta odluka osnovana i omogućiti sudu Unije da provede nadzor zakonitosti navedene odluke. Slijedom toga, nepostojanje obrazloženja ili nedovoljno obrazloženje razlozi su koji se odnose na javni poredak na koje se, prema potrebi, mora paziti po službenoj dužnosti (vidjeti u tom smislu presude od 20. veljače 1997., Komisija/Daffix, C‑166/95 P, EU:C:1997:73, t. 23. i 24. i od 23. listopada 2002., Institut für Lernsysteme/OHIM – Educational Services (ELS), T‑388/00, EU:T:2002:260, t. 59.).
43
Na raspravi je Opći sud saslušao stranke o eventualnom nedostatku u obrazloženju kojim je zahvaćena pobijana odluka u pogledu pitanja mogu li „ventilacijske nape” činiti homogenu kategoriju proizvoda te je, kao što je to istaknuto u točki 21. ove presude, EUIPO priznao da je moguće da je pobijana odluka u tom pogledu zahvaćena nedostatkom u obrazloženju.
44
U tom pogledu valja istaknuti da je točno da tužiteljevi argumenti, navedeni u točki 40. ove presude, nemaju nikakav utjecaj na utvrđivanje opsega zaštite osporavanog žiga, kao što to proizlazi iz točaka 26. do 30. ove presude. Međutim, kao što je to, osim toga, žalbeno vijeće pravilno navelo u točki 97. pobijane odluke, valja utvrditi da se navedeni argumenti ne odnose na određivanje opsega zaštite navedenog žiga, nego na pitanje jesu li proizvodi za koje se on stvarno rabio na tržištu tijekom relevantnog razdoblja bili dio jedne te iste homogene kategorije proizvoda, odnosno kategorije „ventilacijske nape”. Ti su se argumenti stoga odnosili na drugu fazu analize navedene u točki 25. ove presude.
45
Razlozi navedeni u točki 97. pobijane odluke, u dijelu u kojem se odnose na određivanje opsega zaštite osporavanog žiga, stoga ne omogućuju tužitelju da shvati razloge zbog kojih je žalbeno vijeće odbilo njegove argumente niti Općem sudu da provede svoj nadzor u tom pogledu.
46
Isto tako, ograničavajući se na navođenje, u točki 98. pobijane odluke, da činjenica da metalne ventilacijske nape mogu imati određene sličnosti s ventilacijskim napama proizvedenima od drugih materijala nije relevantna u ovom slučaju jer se njegova ocjena nije odnosila na analizu stanja tržišta i da, u svakom slučaju, dokazi koje je podnio tužitelj nisu bili „dovoljni” kako bi se dokazalo da su na tržištu postojala „istovjetna alternativna rješenja”, od plastike ili drugih materijala, za metalne ventilacijske nape, žalbeno vijeće nije u dovoljnoj mjeri objasnilo razloge zbog kojih je došlo do tog zaključka. Naime, iz navedene odluke ne proizlaze ni razlozi zbog kojih argumenti navedeni u točki 40. ove presude, potkrijepljeni različitim dokazima, nisu bili „dovoljni” ni razlozi zbog kojih analiza stanja tržišta nije relevantna, osobito s obzirom na posebnosti ovog slučaja i sudsku praksu navedenu u točki 39. ove presude.
47
Stoga valja utvrditi da pobijana odluka u tom pogledu sadržava nedostatak u obrazloženju.
48
Taj se zaključak ne dovodi u pitanje drugim razmatranjima iz pobijane odluke.
49
Kao prvo, u dijelu u kojem žalbeno vijeće u pobijanoj odluci navodi da je u ovom slučaju „odabrani” razred presudan, tužitelju se ne može prigovoriti da je „odabrao” dva različita razreda u svrhu registracije osporavanog žiga. Naime, kao što je to uostalom pravilno istaknuo tužitelj, Nicanska klasifikacija ne omogućuje registraciju žiga za kategoriju proizvoda „ventilacijske nape” u jednom razredu, nego zahtijeva da se takva registracija provede u dva različita razreda, ovisno o materijalu od kojeg su navedene nape proizvedene, što je EUIPO također potvrdio na raspravi.
50
Kao drugo, upućivanja na presudu od 26. travnja 2023., Wenz Kunststoff/EUIPO – Mouldpro (MOULDPRO) (T‑794/21, neobjavljena, EU:T:2023:211) u pobijanoj odluci ne omogućuju ispravljanje nedostatka u obrazloženju navedenog u točki 47. ove presude.
51
Naime, činjenični i pravni okvir predmeta u kojem je donesena presuda od 26. travnja 2023., MOULDPRO (T‑794/21, neobjavljena, EU:T:2023:211), razlikuje se od onoga u ovom sporu. U tom predmetu, kako bi dokazao stvarnu uporabu žiga za proizvode iz razreda 17., koji obuhvaća samo plastične proizvode, nositelj navedenog žiga podnio je dokaze koji se odnose na metalne proizvode, iako taj žig nije bio registriran za takve proizvode. Stoga navedeni nositelj u biti nije rabio predmetni žig za proizvode za koje je taj žig bio registriran, nego za druge proizvode koji nisu bili obuhvaćeni navedenim žigom.
52
U tim je posebnim okolnostima i radi utvrđivanja opsega zaštite predmetnog žiga Opći sud smatrao, oslanjajući se na Nicansku klasifikaciju i njezine napomene s objašnjenjem, da je opseg zaštite predmetnog žiga ograničen samo na proizvode izrađene od nemetalnih materijala i da, s obzirom na to da navedeni žig nije bio predmet nikakve uporabe za takve proizvode, treba opozvati prava na taj žig.
53
Međutim, za razliku od nositelja žiga u predmetu u kojem je donesena presuda od 26. travnja 2023., MOULDPRO (T‑794/21, neobjavljena, EU:T:2023:211), u ovom slučaju tužitelj ne ističe uporabu osporavanog žiga za proizvode za koje on nije registriran. Stoga se u ovom predmetu ne radi o uporabi žiga za proizvode koji ne ulaze u opseg njegove zaštite.
54
Kao treće, također valja utvrditi da su okolnosti predmeta u kojem je donesena presuda od 15. siječnja 2009., Silberquelle (C‑495/07, EU:C:2009:10), na koju se žalbeno vijeće pozvalo u pobijanoj odluci, također različite od okolnosti ovog spora, kao što je to uostalom EUIPO priznao na raspravi. Naime, taj se predmet odnosio na pitanje treba li smatrati da je žig koji je istodobno registriran za odjeću iz razreda 25. i bezalkoholna pića iz razreda 32. bio predmet stvarne uporabe za potonje u slučaju da se žig o kojem je riječ za takva pića upotrebljava samo u okviru promidžbene ponude koja se sastoji od besplatnog nuđenja pića prilikom kupnje odjeće koja se prodaje pod navedenim žigom. Prethodno pitanje postavljeno Sudu stoga je bilo je li takva uporaba u skladu s glavnom funkcijom žiga. U tom posebnom kontekstu Sud je smatrao da je, s obzirom na broj registriranih žigova i sukobe koji mogu nastati među njima, nužno priznati zadržavanje prava koja proizlaze iz žiga za određeni razred proizvoda ili usluga samo kada se taj žig rabio na tržištu proizvoda ili usluga iz tog razreda i kada ga je nositelj žiga stavio na predmete koje je besplatno nudio kupcima svojih proizvoda, on nije stvarno rabio taj žig za razred kojem pripadaju navedeni predmeti (presuda od 15. siječnja 2009., Silberquelle, C‑495/07, EU:C:2009:10, t. 19. i 22.). S druge strane, u tom se predmetu ne postavlja pitanje mogu li proizvodi koji se pojavljuju u različitim razredima Nicanske klasifikacije činiti homogenu kategoriju proizvoda u svrhu ocjene stvarne uporabe žiga za proizvode za koje je registriran.
55
Kao četvrto, ni razlozi izneseni u točki 102. pobijane odluke, na temelju kojih je žalbeno vijeće odbilo kao irelevantne tužiteljeve argumente koji se temelje na presudi od 16. srpnja 2020., ACTC/EUIPO (C‑714/18 P, EU:C:2020:573), ne omogućuju ispravljanje nedostatka u obrazloženju navedenog u točki 47. ove presude.
56
U presudi od 16. srpnja 2020., ACTC/EUIPO (C‑714/18 P, EU:C:2020:573), Sud je odbio žalbu podnesenu protiv presude od 13. rujna 2018., ACTC/EUIPO – Taiga (tigha) (T‑94/17, neobjavljena, EU:T:2018:539), kojom se odbija priznati postojanje samostalne potkategorije proizvoda iz razreda 25., koja obuhvaća „vanjsku zaštitnu odjeću protiv vremenskih utjecaja”, uz obrazloženje da sva odjeća ima istu svrhu ili namjenu jer je namijenjena pokrivanju ljudskog tijela, njegovu sakrivanju, ukrašavanju i zaštiti od vremenskih utjecaja.
57
Međutim, s obzirom na razmatranja navedena u točkama 25. i 31. do 39. ove presude, žalbeno vijeće nije moglo, s obzirom na to da nije ispitalo jesu li metalne i nemetalne ventilacijske nape obuhvaćene osporavanim žigom mogle pripadati istoj homogenoj kategoriji proizvoda, odbiti kao irelevantne tužiteljeve argumente u tom smislu, uključujući njegov argument koji se temelji na presudama od 16. srpnja 2020., ACTC/EUIPO (C‑714/18 P, EU:C:2020:573) i od 13. rujna 2018., tigha (T‑94/17, neobjavljena, EU:T:2018:539), koji su se odnosili upravo na kriterije koji se odnose na definiciju homogene kategorije proizvoda.
58
S obzirom na sva prethodna razmatranja, pobijanu odluku valja poništiti u dijelu u kojem je njome odbijena tužiteljeva tužba u pogledu nemetalnih ventilacijskih napa iz razreda 19., a da pritom nije potrebno ispitati druge tužiteljeve argumente.
Troškovi
59
U skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda, svakoj stranci koja ne uspije u postupku nalaže se snošenje troškova, ako je postavljen takav zahtjev.
60
Budući da EUIPO nije uspio u postupku, treba mu naložiti snošenje troškova sukladno tužiteljevu zahtjevu.
Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (osmo prošireno vijeće)
proglašava i presuđuje:
1.
Poništava se odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 9. siječnja 2024. (predmet R 793/2023‑5) u dijelu u kojem se njome odbija tužba društva Bouwbenodigdheden Hoogeveen BV u pogledu „materijala za gradnju, nemetalnih, odnosno sljedećih proizvoda: ventilacijske nape” iz razreda 19.
2.
Nalaže se EUIPO‑u da, osim vlastitih troškova, snosi i troškove društva Bouwbenodigdheden Hoogeveen.
Papasavvas
Kornezov
Petrlík
Kecsmár
Kingston
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 9. srpnja 2025.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski