A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK VÉGZÉSE
(első tanács)
2009. október 7.
F‑3/08. sz. ügy
Luigi Marcuccio
kontra
az Európai Közösségek Bizottsága
„Közszolgálat – Tisztviselők – A határozat felperes által választott nyelvre való lefordításának intézmény általi megtagadása – Nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülöző kereset – Az eljárási szabályzat 94. cikke”
Tárgy: Az EK 236. cikk és az EAK 152. cikk alapján benyújtott kereset, amelyben L. Marcuccio a Bizottság azon határozatának megsemmisítését
kéri, amelyben megtagadták valamely korábbi határozat olasz nyelvű fordításának továbbítását, valamint kéri a Bizottság kötelezését
kártérítés megfizetésére.
Határozat: A Közszolgálati Törvényszék a felperes keresetét mint nyilvánvalóan minden jogi alapot nélkülözőt elutasítja. A Közszolgálati
Törvényszék a felperest kötelezi a költségek viselésére. A felperes köteles a Közszolgálati Törvényszék részére 1000 eurót
megfizetni.
Összefoglaló
Tisztviselők – Az adminisztráció gondoskodási kötelezettsége – Az a kötelezettség, hogy az egyedi határozatokat a tisztviselőknek
valamely általuk alaposan ismert nyelven megszövegezve kell megküldeni
(EK 21. cikk; Alapjogi Charta, 41. cikk, (4) bekezdés; a Bizottság belső szabályzata, melléklet, 4. pont)
A gondoskodási kötelezettség alapján az intézmények feladata, hogy az egyedi határozatokat olyan nyelven megszövegezve küldjék
meg a tisztviselőnek, amelyet az alaposan ismer.
Sem az EK 21. cikk harmadik bekezdéséből, sem a helyes hivatali magatartási kódex 4. pontjából, sem az alapjogi charta 41. cikkének
(4) bekezdéséből nem vezethető le, hogy a közösségi intézmény által valamely tisztviselőjének címzett összes határozatot a
levelezés kezdeti nyelvén kellene megszövegezni. E rendelkezések ugyanis csak akkor alkalmazandók az intézmények és alkalmazottaik
közötti viszonyokra, amikor az alkalmazottak polgári minőségükben fordulnak írásban az intézményekhez, nem pedig a Közösségek
tisztviselői vagy egyéb alkalmazotti minőségükben. Ha az intézményeknek minden esetben ugyanazon nyelven kellene válaszolniuk
a tisztviselő kérelmére, mint amelyet az említett kérelem használ, az leküzdhetetlen nehézséget jelentene az intézmények számára.
(lásd a 29–33. pontot)
Hivatkozás:
az Elsőfokú Bíróság T‑197/98. sz., Rudolph kontra Bizottság ügyben 2000. március 23‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2000.,
I‑A‑55. o. és II‑241. o.) 46. pontja; T‑118/99. sz., Bonaiti Brighina kontra Bizottság ügyben 2001. február 7‑én hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2001., I‑A‑25. o. és II‑97. o.) 13. pontja; T‑95/04. sz., Lavagnoli kontra Bizottság ügyben 2006. május 17‑én hozott
ítéletének (EBHT‑KSZ 2006., I‑A‑2‑121. o. és II‑A‑2‑569. o.) 48. pontja;
a Közszolgálati Törvényszék F‑51/05. és F‑18/06. sz., Duyster kontra Bizottság egyesített ügyekben 2007. december 13‑án hozott
ítéletének (EBHT‑KSZ 2007., I‑A‑1‑0000. o. és II‑A‑1‑0000. o.) 58. és 59. pontja.