61995CO0286_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C-286/95 P-DEP,
Imperial Chemical Industries plc (ICI), ki jo zastopa S. Berwick, solicitor,
tožeča stranka,
proti
Komisiji Evropskih skupnosti,
ki jo zastopa J. Currall, zastopnik,
tožena stranka,
zaradi določitve povračljivih stroškov, na podlagi sodbe Sodišča z dne 6. aprila 2000 v zadevi Komisija proti ICI (C-286/95, Recueil, str. I-2341),
SODIŠČE (prvi senat),
v sestavi P. Jann (poročevalec), predsednik senata, J. N. Cunha Rodrigues, sodnik, N. Colneric, sodnica, E. Juhász in E. Levits, sodnika,
generalna pravobranilka: C. Stix-Hackl,
sodni tajnik: R. Grass,
po opredelitvi generalne pravobranilke
sprejema naslednji
Sklep
Razlogi za odločitev
1. Komisija Evropskih skupnosti je z vlogo, ki jo je sodno tajništvo prejelo 30. avgusta 1995, v skladu s členom 49 Statuta Sodišča vložila pritožbo proti sodbi Sodišča prve stopnje z dne 29. junija 1995 v zadevi ICI proti Komisiji, (T‑37/91 Recueil, 1995, str. II-1901), s katero je le-to, v skladu s postopkom iz člena 86 Pogodbe o ustanovitvi EGS (postal člen 86 Pogodbe ES, zdaj člen 82 ES), odločbo Komisije proti Imperial Chemical Industries plc (v nadaljevanju: ICI) razglasilo za nično. Sodišče prve stopnje je poleg tega s sodbo z istega dne v zadevi ICI proti Komisiji (T-36/91, Recueil 1995, str. II-1847), v skladu s postopkom iz člena 85 Pogodbe o ustanovitvi EGS (postal člen 85 Pogodbe ES, zdaj člen 81 ES), razglasilo za nično odločbo Komisije proti ICI. Zoper to sodbo ni bila vložena pritožba.
2. S sodbo z dne 6. aprila 2000 v zadevi Komisija proti ICI (C-286/95 P, Recueil 2000, str. I-2341) je Sodišče zavrglo pritožbo zoper sodbo Sodišča prve stopnje v zadevi T-37/91 in Komisiji naložilo plačilo stroškov pritožbenega postopka.
3. Ker ICI in Komisija nista dosegla sporazuma o povračljivih stroških, je ICI z vlogo, ki jo je sodno tajništvo prejelo 16. oktobra 2003, v skladu s členom 74 Poslovnika predlagala, da se odloči o stroških.
Trditve strank
4. ICI je predlagala, naj se povračljivi stroški za postopek pred Sodiščem določijo v višini 76.910 GBP (približno 115.000 evrov). Ta znesek sestavljajo:
– honorarji in stroški odvetnikov za sestavo vlog, vloženih pri Sodišču
– glavni odvetnik 		22.901 GBP
– pomočnik odvetnika 		12.459 GBP
– honorarji in stroški odvetnika za pripravo obravnave pred Sodiščem 7. oktobra 1999 in udeležbo pri njej
– glavni odvetnik		25.226 GBP
– pomočnik odvetnika	10.058 GBP
– potni stroški in dnevnice glavnega odvetnika in dveh svetovalcev ICI za bivanje v Bruslju zaradi udeležbe na sestanku odvetnikov 14. novembra 1995, 13. marca 1996 in 28. septembra 1999
2010 GBP
– potni stroški in dnevnice glavnega odvetnika in dveh svetovalcev ICI, ki so sodelovali na obravnavi pred Sodiščem (1873 GBP), ter najemnina za dvorano (1488,99 GBP), skupaj torej
3361,99 GBP
– stroški pooblaščenca za vročanje, ki se plačajo sodnemu tajništvu v Luxembourgu,
894 GBP,
skupaj torej 			76.909,99 GBP.
5. Kot dokaz teh zneskov je ICI Sodišču predložila računa za honorar svojega glavnega odvetnika; enega z dne 17. junija 1996, ki znaša 23.625 GBP, drugega z dne 13. januarja 2000, ki znaša 26.023 GBP. Poleg tega je predložila računa za honorar svojega glavnega odvetnika; prvega z dne 13. decembra 1995, ki znaša 9781,25 GBP, drugega z dne 13. junija 1996, ki znaša 3071,25 GBP, ter tretjega z dne 10. novembra 1999, ki znaša 10.375 GBP.
6. ICI navaja, da naj bi bila sporna zadeva izjemno zapletena in tehnična ter v spisu vsebovani dokumenti obsežni. Nekaj zastavljenih pravnih vprašanj naj bi bilo novih in zelo zapletenih, zlasti zato, ker naj ne bi bilo nobenega precedenčnega primera na področju popustov. Vprašanja prevladujočega položaja, zlorabe in meddržavne trgovine naj bi zahtevala obsežna raziskovanja in tehtno utemeljevanje.
7. ICI navaja, da bi morali zahtevati storitve dveh odvetnikov, ker naj odvetnik, ki naj bi jih zastopal v postopku prve stopnje, v pritožbenem postopku ne bi bil več na voljo. Zato naj bi se odločili za „junior counsel“, ki naj bi prej pomagal temu odvetniku in naj bi bil o vsebini zadeve zelo dobro obveščen. Glede na pomen in zahtevnost zadeve naj bi ta ukrep omogočil olajšati nalogo glavnega odvetnika, ki naj bi bil pooblaščen za zastopanje v pritožbenem postopku.
8. Poleg tega naj bi bila zadeva tudi finančno za ICI izjemno pomembna. Zaradi zlorabe prevladujočega položaja naj bi ji bila naložena globa v višini 10 milijonov ekujev, takrat ena izmed najvišjih glob, ki jih je Komisija kadar koli naložila.
9. Glede potnih stroškov in stroškov, nastalih zaradi obravnave pred Sodiščem, ICI navaja, da naj bi bila navzočnost dveh odvetnikov in dveh notranjih svetovalcev družbe nujno potrebna za dober zagovor. Zlasti navzočnost slednjih naj bi omogočila znaten prihranek pri honorarjih za zunanje odvetnike.
10. Komisija navaja, da naj bi bil zahtevek ICI po določitvi višine povračljivih stroškov v višini 76.910 GBP pretiran. Enako naj bi veljalo za zahtevo, ki jo je ICI sočasno vložila pri Sodišču prve stopnje v višini 203.340 GBP za postopek prve stopnje.
11. Komisija predlaga, da se povračljivi stroški v obravnavani zadevi določijo v višini 25.000 GBP.
12. Večina trditev ICI v obravnavani zadevi se pravzaprav nanaša na oba postopka pred Sodiščem prve stopnje, ki naj bi zadevala drugi odločbi, in sicer eno glede usklajenega ravnanja in drugo glede zlorabe prevladujočega položaja. Pritožba naj bi se sicer nanašala le na drugo odločbo, ki jo je razveljavilo Sodišče prve stopnje iz formalnega razloga, ker naj ne bi bila potrjena v skladu s poslovnikom Komisije in ne zaradi pomanjkanja obrazložitve. Te trditve naj zato ne bi bile pomembne.
13. Medtem ko naj bi bila zadeva pred Sodiščem prve stopnje, ki se nanaša na usklajeno ravnanje, označena za zahtevno, naj to ne bi veljalo niti za zadevo, ki se nanaša na zlorabo prevladujočega položaja, niti za naknadni pritožbeni postopek, ki se nanaša samo na vprašanje potrditve s strani Komisije. Že primerjava dolžine sodb, 83 strani v Zbirki odločb Sodišča ES za obe sodbi Sodišča prve stopnje in 18 strani za sodbo Sodišča, naj bi pokazala na različno pomembnost zadev.
14. Poleg tega naj vprašanje potrditve odločbe ne bi bilo novo. O njem naj bi se že razpravljalo pri obravnavanju zadev, označenih s „PVC I“, ki so pripeljale do sodbe Sodišča prve stopnje z dne 27. februarja 1992 v zadevah BASF in drugi proti Komisiji, T-79/89, T-84/89, T-85/89, T-86/89, T-89/89, T-91/89, T-92/89, T-94/89, T-96/89, T-98/89, T-102/89 in T-104/89, Recueil 1992, str. II-315, in do sodbe Sodišča z dne 15. junija 1994 v zadevi Komisija proti BASF in drugi, C‑137/92, Recueil 1994, str. I-2555. V tem primeru je Komisija v svoji pritožbi navedla le dva pritožbena razloga, in sicer enega zaradi nepotrditve in enega zaradi okoliščin, v katerih naj bi Sodišče prve stopnje uporabilo člen 48(2) Poslovnika, da bi ICI omogočilo poznejše uveljavljanje tožbenega razloga nepotrditve.
15. Poleg tega naj Sodišče ne bi upoštevalo, da naj bi zadeva ali trditve strank nakazovali posebne težave, ko je ugotovilo, da naj bi bil eden od obeh pritožbenih razlogov Komisije očitno neutemeljen (zgoraj navedena sodba Komisija proti ICI, točka 66). Zato naj bi Sodišče presodilo, da naj ICI ne bi imela nobenih težav pri obrambi svojih interesov v pritožbenem postopku.
Presoja Sodišča
16. Na podlagi člena 73(b) Poslovnika veljajo „nujni izdatki, ki jih imajo stranke zaradi postopka, predvsem potni stroški in dnevnice ter nagrada zastopnikov, svetovalcev ali odvetnikov,“ za povračljive stroške.
17. Ker pravo Skupnosti ne pozna tarifnega pravilnika, mora Sodišče posamezen primer presojati po lastni presoji in pri tem upoštevati predmet in vrsto spora, njegov pomen z vidika prava Skupnosti in njegovo stopnjo zahtevnosti, obseg dela zastopnikov in svetovalcev, ki so sodelovali v postopku, in ekonomski interes, ki sta ga imeli stranki na začetku spora (glej predvsem sklepe z dne 30. novembra 1994 v zadevi British Aerospace proti Komisiji, C-294/90 DEP, Recueil 1994, str. I-5423, točka 13, in z dne 17. februarja 2004 v zadevi DAI proti ARAP in drugi, C-321/99 P-DEP, še neobjavljen v Recueil, točka 16).
18. Višina povračljivih stroškov se določi s temi merili.
19. Glede na ekonomski interes, ki sta ga imeli stranki v sporu, nedvomno velja, da je bila zadeva, glede višine globe, ki jo je Komisija naložila ICI zaradi očitka zlorabe prevladujočega položaja, za ICI ekonomsko pomembna.
20. Kar zadeva predmet in naravo spora je treba poudariti, da gre za postopek s pritožbo, ki je omejen na pravna vprašanja in za predmet nima ugotavljanja dejanskega stanja.
21. V obravnavanem primeru so se pritožbeni razlogi, ki jih je navedla ICI, nanašali na dve pravni vprašanji.
22. Prvo se je nanašalo na potrditev aktov, določeno v členu 12(1) Poslovnika Komisije. V sodbi Komisija proti ICI se je Sodišče sklicevalo na svojo zgoraj omenjeno sodbo Komisija proti BASF in ugotovilo, da potrditev pravnega akta pomeni bistveno postopkovno določbo v smislu člena 230 ES, katere kršitev ima lahko za posledico ničnostno tožbo. Poleg tega mora biti potrditev podana, preden so prizadete stranke obveščene o zadevnem aktu. Drugo vprašanje, ki je bilo predmet pritožbe, se je nanašalo na to, ali mora sodišče Skupnosti po uradni dolžnosti paziti na neobstoj potrditve. Sodišče je na to vprašanje odgovorilo pritrdilno.
23. Obe zelo ozko zastavljeni vprašanji sta z vidika prava Skupnosti pomembni. O prvem naj bi se sicer v grobem odločilo v zgoraj navedeni sodbi Komisija proti BASF, drugo pa naj ne bi bilo posebno zapleteno. Tudi stopnja zahtevnosti zadeve ni bila izjemna.
24. Glede obsega dela, ki je lahko nastalo za pravne svetovalce ICI v pritožbenem postopku, velja opozoriti, da so ti sestavili dve vlogi na zgoraj omenjeni ozko zastavljeni vprašanji, s katerima so odgovorili tudi na vloge Komisije. Polega tega je obravnava pred Sodiščem 7. oktobra 1999 trajala približno dve uri. Delovna obremenitev pravnih svetovalcev je torej ustrezala tisti zadevi z določenim obsegom, ni pa bila zunaj običajnega.
25. V teh okoliščinah honorarji in stroški odvetnikov, ki jih je uveljavljala ICI v višini 70.644 GBP (22.901 GBP in 25.226 GBP za glavnega odvetnika ter 12.459 GBP in 10.058 GBP za pomočnika odvetnika) za obrambo interesov ICI v pritožbenem postopku, niso bili objektivno nujno potrebni.
26. Glede na stroške, ki so nastali v zvezi s pooblastilom za zastopanje drugega odvetnika, je treba opozoriti, da je bil pritožbeni postopek omejen na točno določeni pravni vprašanji, neodvisni od ugotovitve dejanskega stanja, ki ju je obravnavalo Sodišče prve stopnje. Te ugotovitve so imele sicer več pomena v postopku, ki je zadeval kršitev, storjeno z usklajenim ravnanjem kot v postopku, ki je zadeval zlorabo prevladujočega položaja; le ta je bil predmet pritožbenega postopka. Prevzem stroškov za drugega odvetnika, ker je ta zlasti dobro poznal postopek prve stopnje in podrobnosti dejanskega razvoja, zato ni bil nujno potreben. Posledično teh stroškov ni upravičeno naložiti Komisiji.
27. Glede na vse te elemente in merila, navedena v točki 17 tega sklepa, se povračljivi honorarji in stroški odvetnikov določijo v višini 25.000 GBP.
28. Glede na potne stroške in dnevnice v višini 2010 GBP za oba odvetnika in oba svetovalca podjetja za tridnevni sestanek v Bruslju ICI pred Sodiščem ni upravičila niti značaja tega sestanka, niti njegove pomembnosti v pritožbenem postopku, niti nujnosti organizacije tega sestanka v Bruslju. Navedena vsota se zato ne more upoštevati.
29. Potni stroški in dnevnice v zvezi z ustno obravnavo pred Sodiščem, ki jih je ICI uveljavljala za oba odvetnika in oba svetovalca podjetja, se glede na to, da navzočnost drugega odvetnika, iz razlogov, navedenih v točki 26 tega sklepa, ni bila nujno potrebna, upoštevajo le pri enem odvetniku in le pri enem svetovalcu podjetja, torej le v višini 936,50 GBP. K tej vsoti se morajo prišteti stroški uveljavljanja pooblaščencev za vročanje v Luxembourgu, torej 894 GBP. Najemnina za razpravno dvorano v višini 1488,99 GBP se ne upošteva, ker ti stroški niso bili nujno potrebni.
30. Glede na vse te ugotovitve je upravičeno povračljive stroške v zadevi C-286/95 P določiti v višini 26.830,50 GBP.
Iz teh razlogov je
SODIŠČE (prvi senat)
Izrek
sklenilo:
Celotni znesek stroškov, ki jih Komisija Evropske skupnosti v zadevi C‑286/95 P povrne Imperial Chemical Industries (ICI), se določi v višini 26.830,50 GBP.
V Luxembourgu, 8. julija 2004.