62020TJ0569_RES
Zadeva T‑569/20
Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 15. decembra 2021
„Okolje – Uredba (ES) št. 1367/2006 – Obveznost držav članic, da varujejo in izboljšujejo kakovost zunanjega zraka – Zahteva za notranjo revizijo – Zavrženje zahteve kot nedopustne“
Okolje – Aarhuška konvencija – Uporaba za institucije Unije – Možnost nevladnih organizacij, da zahtevajo notranjo revizijo okoljskih upravnih aktov – Predmet revizije – Upravni akti, sprejeti v skladu z okoljskim pravom – Pojem upravnega akta – Sklep Komisije, da kot upravni nadzorni organ na podlagi postopka zaradi neizpolnitve obveznosti ustavi postopek s pritožbo – Izključitev
(člena 258 in 260 PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1367/2006, člena 2(1)(g) in (2)(b) ter 10)
(Glej točke od 22 do 24, od 33 do 36 in 48.)
Tožba zaradi neizpolnitve obveznosti – Pravica Komisije, da vloži tožbo – Uvedba pritožbenega postopka CHAP za odkrivanje morebitnih kršitev prava Unije – Predmet
(člen 17 PEU; člen 258 PDEU)
(Glej točke od 42 do 47.)
Okolje – Aarhuška konvencija – Uporaba za institucije Unije – Možnost nevladnih organizacij, da zahtevajo notranjo revizijo okoljskih upravnih aktov – Predmet revizije – Ukrepi, ki jih ni mogoče izpodbijati v okviru ničnostne tožbe iz razlogov, ki niso povezani z neobstojem procesnega upravičenja – Izključitev
(člena 258 in 263, četrti odstavek, PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1367/2006, člena 2(2)(b) in 10)
(Glej točke od 57 do 60.)
Mednarodni sporazumi – Sporazumi Unije – Konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (Aarhuška konvencija) – Učinki – Prednost pred akti sekundarne zakonodaje Unije – Preizkus zakonitosti akta sekundarne zakonodaje Unije glede na določbe navedene konvencije – Pogoji – Določbe, ki niso brezpogojne in dovolj natančne – Izključitev
(člen 216(2) PDEU; Aarhuška konvencija, člen 9(3); Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1367/2006, člena 2(2)(b) in 10)
(Glej točke od 70 do 72 in 74.)
Povzetek
Stichting Comité N 65 Ondergronds Helvoirt je akcijski odbor, ki je bil ustanovljen leta 2011, ko so nekatere nizozemske občine predstavile svojo vizijo regionalne ceste N 65 in njene okolice.
Ta odbor je 29. avgusta 2019 pri Evropski komisiji vložil pritožbo proti Kraljevini Nizozemski, s katero je predlagal, naj se ugotovi kršitev Direktive 2008/50 o kakovosti zunanjega zraka (
1
) med nadzorom nizozemskih organov nad kakovostjo zraka okoli zadevne regionalne ceste. Ker pa je Komisija menila, da nima nobenega novega upoštevnega elementa, ki bi lahko upravičil začetek postopka zaradi neizpolnitve obveznosti proti Kraljevini Nizozemski, je z dopisom z dne 30. januarja 2020 odbor obvestila o svoji odločitvi, da postopek s pritožbo ustavi.
Akcijski odbor je zato pri Komisiji vložil zahtevo za notranjo revizijo sklepa o ustavitvi postopka s pritožbo na podlagi člena 10 Aarhuške uredbe (
2
). Komisija je to zahtevo zavrgla kot nedopustno (v nadaljevanju: izpodbijani sklep), ker zadevni sklep ni upravni akt (
3
) ali upravna opustitev (
4
), ki bi lahko bila predmet notranje revizije na podlagi Aarhuške uredbe, saj je bil sprejet v okviru postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki ga določa člen 258 PDEU.
Splošno sodišče, pri katerem je bila vložena ničnostna tožba zoper izpodbijani sklep, tožbo zavrača, potem ko je med drugim preučilo novo vprašanje, in sicer ali je mogoče postopek revizije, uveden zoper sklep o ustavitvi postopka s pritožbo zoper državo članico, razlikovati od postopka zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi členov 258 in 260 PDEU.
Presoja Splošnega sodišča
Prvič, Splošno sodišče opozarja, da člen 10(1) Aarhuške uredbe nevladnim organizacijam daje pravico, da pri instituciji Unije, ki je v skladu z okoljskim pravom sprejela „upravni akt“, vložijo zahtevo za notranjo revizijo. Vendar člen 2(2)(b) navedene uredbe iz pojma upravnega akta izključuje ukrepe ali opustitve s strani institucije ali organa Unije, ki deluje kot organ za upravni nadzor na podlagi postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, ki ga določata člena 258 in 260 PDEU.
Splošno sodišče v obravnavani zadevi meni, da odločitev Komisije, da brez nadaljnjih ukrepov ustavi postopek s pritožbo odbora, izraža njeno zavrnitev, da proti Kraljevini Nizozemski začne postopek na podlagi člena 258 PDEU, saj ni bilo dovolj indicev o domnevni kršitvi prava Unije. Ta sklep je bil namreč sprejet zaradi ustavitve postopka, imenovanega CHAP, za obravnavo zahtev za preiskavo in pritožb, ki jih je Komisija prejela v zvezi s kršitvami prava Unije držav članic.
Drugič, Splošno sodišče navaja, da je v nasprotju s trditvami odbora postopek CHAP neločljivo povezan s postopkom zaradi neizpolnitve obveznosti, enako kot postopek EU Pilot, za katerega se šteje, da je „predhodnik“ prejšnjega postopka. V zvezi s tem poudarja, da je bil pritožbeni postopek CHAP, ki ga je začel odbor, prva faza, ki bi lahko pripeljala do začetka postopka zaradi neizpolnitve obveznosti. Edino ugoditev tej pritožbi naj bi namreč privedla prav do tega, da bi se začel tak postopek zaradi neizpolnitve obveznosti proti Kraljevini Nizozemski. Poleg tega, čeprav lahko postopek CHAP pripelje do drugih neformalnih mehanizmov za razrešitev težav, ki tako kot postopek EU Pilot preprečujejo izvedbo postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, pa njihova uporaba ostaja podvržena diskrecijski pravici Komisije, ki lahko vedno nadaljuje uradni postopek.
Zato Splošno sodišče ugotavlja, da je Komisija sklep o ustavitvi postopka s sporno pritožbo sprejela kot organ upravnega nadzora na podlagi postopka zaradi neizpolnitve obveznosti, določenega v členu 258 PDEU, in da torej ta sklep ne more biti upravni akt, ki bi bil lahko predmet notranje revizije na podlagi člena 10 Aarhuške uredbe.
V zvezi s trditvijo odbora, da naj bi Komisija z zavrnitvijo njegove zahteve za notranjo revizijo posegla v učinkovit dostop organizacij za varstvo okolja do pravnega varstva, Splošno sodišče poudarja, da je postopek notranje revizije namenjen prav temu, da se navedenim organizacijam olajša dostop do pravnega varstva, do katerega na podlagi člena 263 PDEU v zvezi z ničnostno tožbo ne bi imele pravice, ker nimajo procesnega upravičenja. Vendar je Komisija v obravnavanem primeru ravnala v skladu z omejitvijo, določeno v sami Aarhuški uredbi, katere namen je bil med drugim iz pojma upravnega akta izključiti akte, sprejete na podlagi člena 258 PDEU. Splošno sodišče iz tega sklepa, da namen postopka notranje revizije ni omogočiti vložitev tožbe zoper ukrepe, kot je zavrnitev Komisije, da sproži postopek zaradi neizpolnitve obveznosti, ki jih iz razlogov, ki niso povezani z neobstojem procesnega upravičenja zadevnih organizacij, ni mogoče izpodbijati na podlagi člena 263 PDEU.
Nazadnje, Splošno sodišče zavrača ugovor nezakonitosti zoper člen 2(2)(b) in člen 10 Aarhuške uredbe glede na člen 9(3) Aarhuške konvencije (
5
). V zvezi s tem Splošno sodišče opozarja na sodno prakso Sodišča, v skladu s katero se je mogoče na določbe mednarodnega sporazuma, katerega pogodbenica je Unija, v podporo tožbi za razglasitev ničnosti akta sekundarne zakonodaje Unije ali ugovoru nezakonitosti takega akta sklicevati le, če, na eni strani, narava in sistematika tega sporazuma temu ne nasprotujeta ter, na drugi strani, če so te določbe z vidika svoje vsebine nepogojne in dovolj natančne. Sodišče pa je že razsodilo, da člen 9(3) Aarhuške konvencije, na katerem temelji člen 10 Aarhuške uredbe, ne vsebuje nobene brezpogojne in dovolj natančne obveznosti, ki bi neposredno urejala pravni položaj posameznikov, zato se nanj ni mogoče sklicevati za presojo zakonitosti navedenega člena 10.
Glede na zgornje ugotovitve Splošno sodišče potrjuje sklep Komisije, s katerim je bila zahteva za notranjo revizijo, ki jo je vložil odbor, zavržena kot nedopustna.
(
1
)	Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (UL 2008, L 152, str. 1).
(
2
)	Uredba (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb Aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti (UL 2006, L 264, str. 13, v nadaljevanju: Aarhuška uredba).
(
3
)	Člen 2(1)(g) Aarhuške uredbe.
(
4
)	Člen 2(1)(h) Aarhuške uredbe.
(
5
)	Konvencija o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, ki je bila podpisana 25. junija 1998 v Aarhusu in v imenu Evropske unije odobrena s Sklepom Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (UL 2005, L 124, str. 1).