62007CC0199
ĢENERĀLADVOKĀTES ELEANORAS ŠARPSTONES [ELEANOR SHARPSTON]
SECINĀJUMI,
sniegti 2009. gada 9. jūlijā (
1
)
Lieta C-199/07
Eiropas Kopienu Komisija
pret
Grieķijas Republiku
“Valsts pienākumu neizpilde — Publiskie iepirkumi — Direktīva 93/38/EEK — Paziņojums par paredzamo publisko iepirkumu — Pētījuma veikšana — Automātiskas noraidīšanas kritēriji — Kvalitātes kritēriji, atlasot piedāvājumus, un piešķiršanas kritēriji”
1.
Šajā lietā, kas attiecas uz īpašu projektēšanas un konsultēšanas pakalpojumu publiskā iepirkuma procedūru, ko organizē Grieķijas Dzelzceļa pārvalde, Komisija apgalvo, ka Grieķija pārkāpj pienākumus, kas tai jāpilda saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/38/EEK (turpmāk tekstā — “Direktīva”) (
2
), EKL 12. pantā paredzēto vienlīdzīgas attieksmes principu, EKL 49. pantu, kurā garantēta pakalpojumu sniegšanas brīvība Kopienā, un savstarpējās profesionālo kvalifikāciju atzīšanas principu.
Atbilstošie Kopienu tiesību akti
2.
EKL 12. pantā aizliegta diskriminācija pilsonības dēļ.
3.
EKL 49. pantā aizliegti pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi dalībvalstu pilsoņiem, kas veic uzņēmējdarbību kādā Kopienas dalībvalstī, bet sniedz pakalpojumus citas dalībvalsts personai.
Direktīva
4.
Direktīvā koordinētas publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras, kuras īsteno valsts iestādes vai valsts uzņēmumi (
3
), kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē.
5.
Direktīvā paredzēti trīs procedūru veidi:
—
“atklātas procedūras”, kurās visi ieinteresētie piegādātāji, būvuzņēmēji vai pakalpojumu sniedzēji var iesniegt piedāvājumus;
—
“slēgtas procedūras”, kurās piedāvājumus var iesniegt tikai tie dalībnieki, ko uzaicina līgumslēdzējs subjekts;
—
“sarunu procedūras”, kurās līgumslēdzējs subjekts apspriežas ar paša izraudzītiem piegādātājiem, būvuzņēmējiem vai pakalpojumu sniedzējiem un ar vienu vai vairākiem no tiem vienojas par līguma noteikumiem (
4
).
6.
“Projektu konkursi” ir tādas valstu procedūras, kas līgumslēdzējam subjektam dod iespēju iegūt plānu vai projektu, ko žūrija atzinusi par labāko konkursā (
5
).
7.
4. panta 1. punktā paredzēts, ka, rīkojot inter alia projektu konkursus, līgumslēdzēji subjekti piemēro procedūras, kas pielāgotas Direktīvas noteikumiem. 4. panta 2. punktā noteikts: “Līgumslēdzēji subjekti nodrošina to, ka piegādātājus, būvuzņēmējus vai pakalpojumu sniedzējus nediskriminē.”
8.
Transporta nozarē darbojošos līgumslēdzēju iestāžu piešķirtās līgumslēgšanas tiesības, ja paredzamā vērtība (bez PVN) ir vismaz EUR 400000 piegāžu un pakalpojumu līgumu gadījumā vai vismaz EUR 5000000 būvdarbu līgumu gadījumā, ietilpst Direktīvas piemērošanas jomā (
6
).
9.
30.–38. pants (Direktīvas V sadaļa) attiecas uz publiskā iepirkuma procedūras vērtēšanas, atlases un piešķiršanas aspektiem. 31. pantā paredzēts:
“1.   Līgumslēdzēji subjekti, kas atlasa dalībniekus konkursam slēgtās procedūrās vai dalībai sarunu procedūrās, dara to saskaņā ar objektīviem kritērijiem un noteikumiem, ko tie nosaka un ko dara pieejamus ieinteresētajiem piegādātājiem, būvuzņēmējiem vai pakalpojumu sniedzējiem.
2.   Izmantotajos kritērijos var iekļaut Direktīvas 71/305/EEK 23. pantā un Direktīvas 77/62/EEK 20. pantā minētos noraidīšanas kritērijus (
7
).
3.   Kritērijus drīkst pamatot ar līgumslēdzēja subjekta objektīvu vajadzību samazināt dalībnieku skaitu līdz līmenim, ko pamato vajadzība nodrošināt to, ka konkrētas līguma piešķiršanas procedūras iezīmes un tās realizācijai nepieciešamie līdzekļi ir līdzsvarā. Atlasīto dalībnieku skaitam tomēr jāatbilst vajadzībai nodrošināt atbilstošu konkurenci.”
10.
Līgumslēdzēju subjektu izmantotie līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji minēti 34. pantā, kura attiecīgajos punktos paredzēts:
“1.   Neierobežojot valstu normatīvos vai administratīvos aktus par noteiktu pakalpojumu atlīdzību, piešķirot līgumus, līgumslēdzēji subjekti pamatojas uz šādiem kritērijiem:
a)
saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu, ievērojot dažādus kritērijus atkarībā no konkrētā līguma, piemēram: iegādes vai izpildes termiņu, kārtējās izmaksas, rentabilitāti, kvalitāti, estētiskās un funkcionālās iezīmes, tehniskās īpašības, garantijas apkopi un tehnisko apkopi, saistības par rezerves daļām, piegāžu drošību un cenu; vai
b)
tikai zemāko cenu.
2.   Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajā gadījumā līgumslēdzēji subjekti līguma dokumentos vai paziņojumā par konkursu norāda visus kritērijus, ko tie paredz piemērot, piešķirot līgumu, ja iespējams, secībā no svarīgākā uz mazāk svarīgo.”
Direktīva 92/13/EEK
11.
Padomes Direktīvā 92/13/EEK (
8
) paredzēts, ka dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka līgumslēdzēju subjektu pieņemtos lēmumus var efektīvi pārskatīt, pamatojoties uz to, ka šādos lēmumos ir pārkāpti Kopienu tiesību akti publiskā iepirkuma jomā vai valstu normas, kas īsteno šos tiesību aktus (
9
). Direktīvas 92/13 2. panta 6. punktā paredzēts:
“Šā panta 1. punktā minēto pilnvaru īstenošanas ietekmi uz līgumiem, kas noslēgti pēc to piešķiršanas, nosaka valstu tiesību akti. Turklāt, izņemot gadījumus, kad lēmums ir jāatceļ pirms zaudējumu atlīdzināšanas, dalībvalstis var paredzēt, ka pēc līguma noslēgšanas, kas notiek pēc tā piešķiršanas, par pārskatīšanu atbildīgā struktūra ir pilnvarota tikai lemt par zaudējumu atlīdzināšanu personām, kam pārkāpuma dēļ nodarīts kaitējums.”
Valsts pienākumu neizpildes procedūras konteksts
Apstrīdētā procedūra
12.
Tālāk minētie fakti netiek apstrīdēti.
13.
2003. gada 24. oktobrī paziņojums par konkursu vairākiem inženierijas un ar to saistītiem projektēšanas pakalpojumiem saistībā ar Thriaso Pedio kompleksa attīstīšanu Atēnu piepilsētā (turpmāk tekstā — “apstrīdētā procedūra”) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Tas tika izsludināts kā atklāta procedūra. Līgumslēdzējs subjekts bija ERGA OSE AE.
14.
ERGA OSE AE ir publisks subjekts, kas nodrošina sabiedriskos pakalpojumus dzelzceļa transporta jomā. Apstrīdētās procedūras paziņojumā minētā līguma paredzamā vērtība bija EUR 3240000, kas ievērojami pārsniedz Direktīvas 14. panta 1. punkta c) apakšpunktā norādītās robežvērtības.
15.
Apstrīdētās procedūras paziņojumu izsludināja līgumslēdzējs subjekts saskaņā ar tobrīd spēkā esošajām valsts juridiskajām prasībām, proti, atbilstoši Likumam 716/1977 (
10
).
16.
Konkursa paziņojuma III nodaļa attiecās uz juridiska, ekonomiska, finanšu un tehniska rakstura informāciju, kas bija jāiesniedz kandidātiem. Relevantie noteikumi bija šādi:
“[..]
2.1.
Informācija par [..] pakalpojumu sniedzēju individuālo stāvokli un formalitātes, lai izvērtētu to minimālo ekonomisko un tehnisko spēju:
2.1.3.
Tehniskā spēja — Vajadzīgie pierādījumi: A. Pieteikumi tiks pieņemti, ja tos iesniegs:
a)
Grieķijas konsultāciju firmas, kuras iekļautas attiecīgajā valsts reģistrā un kurām ir sertifikāts:
[..]
b)
ārvalstu konsultāciju firmas, kuras izveidotas saskaņā ar Eiropas Savienības vai EEZ dalībvalsts tiesību aktiem un kuru galvenā vadība, galvenā uzņēmējdarbības veikšanas vieta vai juridiskā adrese ir Eiropas Savienībā vai EEZ [..]. Ārvalstu konsultantiem jābūt oficiālām un faktiskām kvalifikācijām katrā pētījumu kategorijā, kura atbilst Grieķijas konsultāciju firmu reģistrā iekļautajiem Grieķijas konsultantiem nepieciešamajām kvalifikācijām, un konsultāciju firmu rīcībā jābūt personālam katrai pētījumu kategorijai, kas atbilst Grieķijas konsultāciju firmām nepieciešamajam personālam.
Jāuzsver, ka ārvalstu konsultāciju firmas/konsultanti, kuri iesnieguši pieteikumu ERGA OSE AE konkursa procedūrā sešu mēnešu laikā pirms dienas, kad tie iesnieguši pieteikumu šajā konkursā, un kuri deklarējuši kvalifikācijas, kas atbilst sertifikātu kategorijām, kuras atšķiras no pašreiz prasītajām, netiks akceptēti.” (
11
)
17.
Apstrīdētā paziņojuma IV nodaļa attiecas uz konkursa procesuālajiem aspektiem.
“1)
Procedūras veids: atklātā procedūra.
[..]
2)
Piešķiršanas kritēriji:
saimnieciski izdevīgākais piedāvājums atbilstoši šādiem kritērijiem [..]:
Ievērojot Direktīvas 93/38/EEK 34. panta 1. punkta a) apakšpunktu, līguma slēgšanas tiesības tiks piešķirtas saskaņā ar šādiem kritērijiem:
1.
Specifiska un vispārēja konsultāciju firmu vai konsultantu un to zinātnisko darbinieku pieredze, it īpaši projektēšanas darbos saistībā ar līdzīgiem projektiem.
2.
Reāla spēja veikt pētījumus saskaņā ar laika grafiku, kas plānots, ievērojot pienākumus veikt citus pētījumus un īpašu zinātnisko un funkcionālo personālu, kas piedāvāts attiecīgo pētījumu veikšanai, kā arī aprīkojumu saistībā ar pētījumu priekšmetu [..].”
18.
Protams, atsauce uz kvalifikāciju kategorijām III [nodaļas] 2.1.3.b klauzulā (turpmāk tekstā — “apstrīdētā klauzula”) atspoguļo, ka Grieķijā ir spēkā inženieru klasifikācijas sistēma, kurā inženieri sagrupēti pa kategorijām atkarībā no viņu pētījumu ilguma, līmeņa un sarežģītības pakāpes, bet inženieru firmas sagrupētas atkarībā no tajās strādājošo inženieru klasifikācijas. Tā kā atbilstoša ārvalstu konsultāciju firmu un konsultantu klasifikācijas sistēma nepastāvēja, šīm firmām nebija pienākuma šādi reģistrēties.
Pirmstiesas procedūra
19.
2004. gadā Komisija saņēma divas sūdzības no firmas, kura apgalvoja, ka neiesniedza pieteikumu apstrīdētajā procedūrā, jo uzskatīja, ka tā pilnīgi noteikti nekvalificējas, jo tā ir ārvalstu firma, kura mazāk nekā pirms sešiem mēnešiem piedalījusies tā paša līgumslēdzēja subjekta izsludinātā konkursā un kuras klasifikācija neatbilst apstrīdētajā procedūrā prasītajai.
20.
Izskatot šo sūdzību, Komisija atzina, ka ar konkursa paziņojumā ietvertajā apstrīdētajā klauzulā paredzēto kritēriju (i) tika ieviests jauns noraidīšanas pamats papildus tiem, kas izsmeļoši uzskaitīti Direktīvas 93/38 31. panta 2. punktā, un (ii) tika izraisīta diskriminācija pret ārvalstu konsultāciju firmām vai konsultantiem, tādējādi pārkāpjot Grieķijas iestādēm Kopienu tiesībās noteiktos pienākumus.
21.
2005. gada 28. jūnijā Komisija nosūtīja Grieķijas iestādēm vēstuli, lūdzot šīs sūdzības sakarā veikt izmeklēšanu. Grieķijas iestādes atbildēja .
22.
Būdama neapmierināta ar saņemto atbildi, Komisija 2005. gada 18. oktobrī nosūtīja Grieķijai brīdinājuma vēstuli.
23.
Grieķijas iestādes sniedza atbildi 2005. gada 14. decembrī. Tās uzsvēra, ka apstrīdētā klauzula nepieprasīja ārvalstu firmām reģistrēties, bet tikai paredzēja līdzekli to pieredzes konstatēšanai. Grieķijas iestādes apgalvoja, ka ERGA OSE AE nebija noraidījusi nevienu ārvalstu firmu, pamatojoties uz šo klauzulu.
24.
Komisija Grieķijas iestāžu atbildi uzskatīja par neadekvātu un tādēļ 2006. gada 4. jūlijā izdeva argumentētu atzinumu. Tā atzina, ka apstrīdētā klauzula pārkāpj Direktīvu, diplomu savstarpējas atzīšanas principu un vienlīdzīgas attieksmes principu un ka tajā nav nošķirti atlases un piešķiršanas kritēriji, kas šajā jomā ir juridiska prasība.
25.
2006. gada 30. jūnijā Grieķijas iestādes sniedza atbildi, apgalvojot, (i) ka valsts tiesību akti, ar kuriem pamatots konkursa paziņojums (Likums 716/1977), ir grozīti, līdz ar to jebkura prasība sakarā ar valsts pienākumu neizpildi nebūtu pieņemama, (ii) ka līgumu slēgšanas tiesības jau ir labticīgi piešķirtas trešām personām un tādēļ nevar tikt atceltas un (iii) ka apstrīdētā klauzula nekādā veidā neietekmē brīvu konkurenci.
26.
Būdama neapmierināta ar Grieķijas iestāžu atbildi uz tās argumentēto atzinumu, Komisija cēla šo prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi.
Pieņemamība
27.
Grieķijas iestādes apgalvo, ka prasība nav pieņemama trīs iemeslu dēļ. Pirmkārt, tās norāda, ka ir izpildījušas argumentēto atzinumu pirms tajā noteiktā termiņa beigām. Otrkārt, tās atzīmē, ka Komisijas prasība ir plašāka nekā pirmstiesas procedūras laikā celtie iebildumi. Treškārt, tās apgalvo, ka vairs nav iespējams novērst apgalvoto valsts pienākumu neizpildi, atceļot līgumus, kas jau ir noslēgti saskaņā ar apstrīdēto procedūru, ņemot vērā dažus praktiskus iemeslus (skat. tālāk 39.–41. punktu) un Direktīvas 92/13 2. panta 6. punkta sekas.
28.
Manuprāt, Komisijas prasība ir pieņemama.
Argumentētā atzinuma prasību izpilde
Lietas dalībnieku argumenti
29.
Grieķijas iestādes apgalvo, ka ir izpildījušas argumentēto atzinumu, pirms beidzās tajā noteiktais termiņš, jo Likums 716/1977 tika atcelts un aizstāts ar Likumu 3316/2005, kurā aizliegts izmantot tādus noteikumus kā apstrīdētā klauzula un izskaidrota atšķirība starp atlases un piešķiršanas kritērijiem.
30.
Komisija savā atbildē paskaidro, ka prasības priekšmets nav valsts tiesiskais regulējums. Tādēļ Likuma 716/1977 atcelšanai šajā tiesvedībā nav nozīmes.
Vērtējums
31.
Piekrītu Komisijas viedoklim.
32.
Tā kā Komisijas prasība ir pamatota tikai ar apstrīdēto procedūru, Likuma 716/1977 atcelšana Komisijas prasības būtību nekādi neietekmē un tādēļ nevar izraisīt tās atzīšanu par nepieņemamu.
Prasības apjoms
Lietas dalībnieku argumenti
33.
Grieķijas iestādes pārmet, ka prasības apjoms divos aspektos sniedzas ārpus jautājumiem, kas skarti pirmstiesas procedūrā. Pirmkārt, tās apgalvo, ka to, ka Grieķija nav anulējusi piešķiršanas procedūru, Komisija pirmoreiz pārmeta argumentētajā atzinumā, nevis brīdinājuma vēstulē. Otrkārt, tās norāda, ka sūdzība, ka Kopienu tiesību pārkāpumu izraisījusi nemainīga administratīvā prakse, pirmoreiz parādās tikai Komisijas prasības pieteikumā. Tāpat Grieķija atzīmē, ka argumentētā atzinuma rezolutīvā daļa ir neskaidra un neprecīza.
34.
Komisija skaidro, ka tās prasības priekšmets attiecas tika uz apstrīdēto procedūru. Savā atbildē Komisija tieši apstiprina, ka tā neapgalvo, ka Grieķijas iestāžu pieļauto Kopienu tiesību pārkāpumu izraisījusi nemainīga administratīvā prakse.
Vērtējums
35.
Protams, saskaņā ar EKL 226. pantu celtas prasības priekšmets tiek noteikts pirmstiesas procedūrā, tādēļ Komisijas argumentētajam atzinumam un prasības pieteikumam jābūt pamatotiem ar tiem pašiem iebildumiem (
12
).
36.
Manuprāt, Grieķijas valdība nav pierādījusi, ka Komisija ir paplašinājusi savas prasības priekšmetu salīdzinājumā ar argumentēto atzinumu. Komisija netiecas panākt, lai Grieķijas iestādes atceļ piešķiršanas procedūru. Tāpat tā neapgalvo, ka Kopienu tiesībās paredzēto pienākumu neizpildi izraisījusi nemainīga administratīvā prakse (
13
).
37.
Tādējādi prasības priekšmeta apjoms atbilst pirmstiesas procedūrai.
38.
Nosacījumi, kas jāpilda, lai varētu celt prasību saskaņā ar EKL 226. pantu, tāpat ir definēti Tiesas judikatūrā. Prasības pieteikumā būtībā jānorāda tās priekšmets un jāietver prasības pamatu kopsavilkums; prasības priekšmetam jābūt pietiekami skaidram un precīzam, lai ļautu atbildētājam sagatavot savu aizstāvību un Tiesai lemt par prasību (
14
).
39.
Manuprāt, argumentētā atzinuma rezolutīvajā daļā Komisijas iebildumu pamati izklāstīti tādējādi, ka Grieķijas iestādes saprot, kas tām tiek pārmests. Tādēļ nepiekrītu, ka Komisijas prasības pieteikums ir neskaidrs un neprecīzs.
Neiespējamība novērst apgalvoto pienākumu neizpildi
Lietas dalībnieku argumenti
40.
Grieķijas iestādes apgalvo, ka juridisku un praktisku iemeslu dēļ nav iespējams novērst apgalvoto pienākumu neizpildi.
41.
Runājot par juridiskajiem iemesliem, tās norāda, ka apstrīdētā procedūra nevar tikt anulēta un līgumi, kuru slēgšanas tiesības piešķirtas saskaņā ar šo procedūru, valsts līmenī nevar tikt atcelti. It īpaši Direktīvas 92/13 2. panta 6. punktu transponējošajos valsts tiesību aktos paredzēts, ka par pārskatīšanu atbildīgās iestādes pilnvaras attiecas tikai uz zaudējumu atlīdzināšanu.
42.
Komisija atzīmē, ka Direktīva 92/13 uz šo prasību neattiecas un ka Grieķija tādēļ nevar uz to pamatoties.
43.
Runājot par praktiskajiem iemesliem, Grieķijas iestādes apgalvo, ka projektu daļēji līdzfinansē Kopienas un tas ir pakārtots laika grafikam, ko nevar mainīt.
44.
Tāpat tiek izvirzīts arguments, ka, ja apstrīdētā procedūra tiktu atcelta un īstenota no jauna, tiktu radīti konkurences traucējumi.
Vērtējums
45.
Argumenti par atcelšanas tiesiskajām sekām attiecas uz cietušās puses tiesībām un tiesību aizsardzības līdzekļiem valsts līmenī. Manuprāt, šajā tiesvedībā sakarā ar valsts pienākumu neizpildi šie jautājumi nav būtiski.
46.
It īpaši Direktīvā 92/13 paredzēts dalībvalstu pienākums nodrošināt, lai līgumslēdzēju subjektu lēmumi Kopienu publiskā iepirkuma jomas tiesību normu pārkāpumu dēļ varētu tikt efektīvi pārskatīti valsts līmenī (
15
). Līdz ar to tā attiecas uz valsts tiesību aizsardzības līdzekļiem, ja indivīds valsts iestādēm prasa atlīdzināt kaitējumu. Tiesvedībai sakarā ar valsts pienākumu neizpildi saskaņā ar EKL 226. pantu ir pilnīgi cits raksturs. Šādas prasības tiek celtas Kopienas līmenī, un jautājums ir par to, vai dalībvalsts nav izpildījusi tai Kopienu tiesībās paredzētos pienākumus. Līdz ar to Direktīva 92/13 šajā tiesvedībā nav relevanta.
47.
Grieķijas iestādes nav iesniegušas nekādus pierādījumus, lai pamatotu savu apgalvojumu, ka praktisku iemeslu dēļ nav iespējams labot apstrīdētajā procedūrā pieļautos pārkāpumus. Tādējādi šis arguments vairs nav jāizskata.
48.
Šādos apstākļos prasība uzskatāma par pieņemamu.
Prasījums
49.
Komisija lūdz atzīt, ka, de facto ieviešot jaunu ārvalstu konsultāciju firmām nelabvēlīgu automātiskas noraidīšanas kritēriju papildus tiem, kas tieši paredzēti Direktīvas 31. panta 2. punktā, un attiecīgajā konkursā nenošķirot kvalitātes kritērijus, atlasot piedāvājumus, no piešķiršanas kritērijiem, Grieķija nav izpildījusi pienākumus, kas tai jāpilda saskaņā ar Kopienu publiskā iepirkuma tiesību aktiem, konkrētāk, Direktīvas 4. panta 2. punktu, 31. panta 1. un 2. punktu un 34. panta 1. punkta a) apakšpunktu, kā tos ir interpretējusi Tiesa, Kopienu publiskā iepirkuma tiesību aktos reglamentēto savstarpējas formālo kvalifikāciju atzīšanas principu un EKL 12. un 49. pantu.
50.
Šī prasījuma pamati rosina izdarīt divas ievada piezīmes.
51.
Pirmkārt, šī prasījuma tiesiskajam un faktiskajam pamatam jābūt skaidram. Otrkārt, Komisijai ir pierādīšanas pienākums tiesvedībā saskaņā ar EKL 226. pantu, un tai jāsniedz Tiesai informācija, lai konstatētu, ka attiecīgais pienākums nav ticis izpildīts (
16
).
Lietas dalībnieku argumenti par lietas būtību
52.
Komisija izvirza sešus iebildumus, ko sagrupēju šādi. Pirmkārt, izvērtēšu apgalvoto novērtēšanas, atlases un piešķiršanas procedūru kritēriju pārkāpumu. Otrkārt, izskatīšu apgalvoto nediskriminācijas un pārskatāmības principu pārkāpumu.
Novērtēšanas, atlases un piešķiršanas procedūru kritēriju pārkāpums
Direktīvas 31. panta 1. un 2. punkts
53.
31. panta sākumā ir tieša atsauce uz slēgtām un sarunu procedūrām (
17
). Tomēr apstrīdētā procedūra bija atklātā procedūra (
18
). Tādēļ jānoskaidro, vai un kādā apmērā Komisija var apgalvot, ka Grieķija apstrīdētajā procedūrā nav izpildījusi 31. pantā paredzētos pienākumus.
54.
Atbildot uz tiesas sēdē uzdotajiem jautājumiem, Komisija atzina, ka 31. pantā nav tiešas atsauces uz atklāto procedūru, taču norādīja, ka tā noteikumi ir piemērojami pēc analoģijas. Nav īsti skaidrs, ko Komisija ar to bija domājusi; tā mutvārdu procesā to tuvāk nepaskaidroja.
55.
Tomēr savā prasības pieteikumā Komisija atsaucas uz lietām Komisija/Spānija (
19
), Teckal (
20
) un Komisija/Spānija  (
21
). Šajās lietās Tiesa atzina, ka vienīgie pieļaujamie izņēmumi no publiskā iepirkuma direktīvas piemērošanas jomas ir tie, kas tajā izsmeļoši un tieši minēti. Līdz ar to ir iespējams, ka Komisijas arguments ir tāds, ka vienīgie iemesli, kādēļ līgumslēdzējs subjekts var noraidīt kandidātu konkursa procedūrā, neatkarīgi no tā, vai izmantota slēgta, sarunu vai atklāta procedūra, ir 31. panta 2. punktā expressis verbis uzskaitītie iemesli.
56.
Šis arguments prasa lietot vispārēju principu, kas izriet no šīm lietām jautājumā par to, kad šīs direktīvas ir piemērojamas, un to izmantot, lai pārformulētu konkrētu attiecīgās direktīvas normu, lai šīs normas piemērojamību konkrētām procedūrām attiecinātu uz visām procedūrām.
57.
Manuprāt, tas nav pareizi.
58.
Šajā lietā ir skaidrs, ka apstrīdētā procedūra ietilpa Direktīvas 93/38 piemērošanas jomā. Tādēļ šajās Tiesas lietās definētais vispārējais princips jau ir ievērots. Šī vispārējā principa izmantošana, lai pārformulētu tekstu, kas sākas ar vārdiem “līgumslēdzēji subjekti, kas atlasa dalībniekus konkursam slēgtās procedūrās vai dalībai sarunu procedūrās [..]”, lai visu, kas seko tālāk, padarītu par piemērojamu nevis slēgtajām un sarunu procedūrām, bet gan visām procedūrām, šķiet, ir pavisam atšķirīga — un nepieļaujama — darbība. Acīmredzama un dabiska šīs normas interpretācija ir tāda, ka tā attiecas uz divām tieši nosauktām procedūrām. Uz citu procedūru (atklāto procedūru, kas tiek izmantota konkrētā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanai) šī norma neattiecas.
59.
Trīs turpmākie faktori apstiprina šo 31. panta interpretāciju.
60.
Pirmkārt, ja likumdevējs būtu vēlējies, lai aiz panta ievadvārdiem esošais teksts attiektos uz visām procedūrām, to būtu bijis ļoti vienkārši izdarīt. Tam būtu tikai jāizlaiž šādi vārdi: “kas atlasa dalībniekus konkursam slēgtās procedūrās vai dalībai sarunu procedūrās”.
61.
Otrkārt, nākamajā punktā (31. panta 2. punkts) lietotais formulējums liek nopietni domāt, ka tajā uzskaitītie noraidīšanas kritēriji — pat attiecībā uz slēgtajām un sarunu procedūrām — nav izsmeļoši. Ilustrācijai, angļu valodas tekstā paredzēts: “The criteria used may include the criteria specified in Article 23 of Directive 71/305/EEC and in Article 20 of Directive 77/62/EEC.” Franču valodas teksts formulēts šādi: “Les critères utilisés peuvent inclure ceux d’exclusion énumérés à l’article 23 de la directive 71/305/CEE et à l’article 20 de la directive 77/62/CEE”, bet vācu valodas teksts — “Die angewandten Kriterien können die in Artikel 23 der Richtlinie 71/305/EWG und Artikel 20 der Richtlinie 77/62/EWG angegebenen Ausschließungsgründe einschließen”  (
22
). Vārdi “var iekļaut” dažādās šī teksta valodu versijās liecina (manuprāt, diezgan konsekventi), ka minētie atlases kritēriji ir indikatīvi, bet ne izsmeļoši.
62.
Treškārt, šī interpretācija apstiprināta trešajā punktā. 31. panta 3. punktā ietverts vēl pielaidīgāks formulējums (ka līgumslēdzējas iestādes “drīkst” pamatot noraidīšanas kritērijus ar konkrētu iemeslu, nevis ka tām tas būtu “jādara”) un tajā norādītais pamats (“objektīv[a] vajadzīb[a] samazināt dalībnieku skaitu līdz līmenim, ko pamato vajadzība nodrošināt to, ka konkrētas līguma piešķiršanas procedūras iezīmes un tās realizācijai nepieciešamie līdzekļi ir līdzsvarā”) tieši attiecināts uz slēgtām un sarunu procedūrām. Atklātās procedūrās (principā) nenotiek sākotnēja kandidātu skaita samazināšana, bet gan “visi ieinteresētie piegādātāji, būvuzņēmēji vai pakalpojumu sniedzēji var iesniegt piedāvājumus”  (
23
). Aizsardzības klauzula, kas ietverta 31. panta 3. punkta pēdējā teikumā (“atlasīto dalībnieku skaitam tomēr jāatbilst vajadzībai nodrošināt atbilstošu konkurenci”), tāpat ir pilnībā saprotama slēgtu un sarunu procedūru kontekstā, bet tai nav jēgas, ja tā tiek piemērota atklātām procedūrām. Nekas nevar “nodrošināt atbilstošu konkurenci” labāk par procedūras padarīšanu par atklātu visiem dalībniekiem.
63.
Visbeidzot, Komisija vēlas atsaukties uz apvienotajām lietām La Cascina u.c. (
24
). Tomēr nepiekrītu, ka tas palīdzēs Tiesai interpretēt Direktīvas 31. pantu. Apvienotajās lietās La Cascina u.c. Tiesa atzina, ka 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (
25
) 29. pantā (izsmeļoši) uzskaitīti septiņi pamati kandidātu noraidīšanai publiskā iepirkuma procedūrā. Tomēr Direktīvas 31. panta struktūra atšķiras no Direktīvas 92/50 29. panta uzbūves. 31. panta 1. punktā ietverti obligātie elementi: līgumslēdzēji subjekti kandidātus atlasa saskaņā ar “objektīviem kritērijiem un noteikumiem, ko tie nosaka” un “ko dara pieejamus ieinteresētajiem piegādātājiem, būvuzņēmējiem vai pakalpojumu sniedzējiem”. Atšķirībā no 29. panta 31. panta 2. un 3. punktā dalībvalstīm piešķirta zināma rīcības brīvība eventuāli piemērojamo noraidīšanas kritēriju jautājumā.
64.
Līdz ar to secinu, ka Komisijas iebildums, ka ar apstrīdēto procedūru tika pārkāpts 31. panta 1. un 2. punkts, nav pareizs.
Direktīvas 34. panta 1. punkta a) apakšpunkts
65.
Komisija norāda, ka, pārkāpdamas 34. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētos pienākumus, Grieķijas iestādes šajā īpašajā kontekstā nenošķīra kvalitātes kritērijus, atlasot piedāvājumus, no piešķiršanas kritērijiem.
66.
Konkursa slēgtajai vai sarunu procedūrai ir divi posmi: pirmais posms, kurā (piemērojot atlases kritērijus) līgumslēdzējs subjekts atlasa kandidātus, kurus tas aicina iesniegt piedāvājumus vai uzsākt sarunas, un otrais posms, kurā (piemērojot piešķiršanas kritērijus) līgumslēdzējs subjekts nolemj, kam piešķiramas līgumslēgšanas tiesības.
67.
Atklātā procedūrā līgumslēdzējam subjektam tikai jāizlemj, kuram (no ieinteresētajiem piedāvājumus iesniegušajiem pakalpojumu sniedzējiem) piešķiramas līgumslēgšanas tiesības.
68.
Apstrīdētā procedūra bija atklāta procedūra.
69.
Tādēļ nav skaidrs, uz kāda pamata Komisija apgalvo, ka līgumslēdzējs subjekts īstenoja divu posmu procedūru, piemērojot gan atlases, gan piešķiršanas kritērijus.
70.
Sūdzības iesniedzējs nepiedalījās apstrīdētajā procedūrā, jo uzskatīja sevi par automātiski noraidāmu, ievērojot konkursa paziņojuma III nodaļas 2.1.3. klauzulas formulējumu. Komisija Tiesai nav iesniegusi nekādus pierādījumus par to, lai attiecībā uz apstrīdēto procedūru vai citām konkursa procedūrām pamatotu savu apgalvojumu, ka Grieķijas iestādes nav nošķīrušas atlases un piešķiršanas kritērijus.
71.
Tādējādi secinu, ka šis iebildums nav pamatots.
Direktīvā noteiktā savstarpējas atzīšanas principa pārkāpums
72.
Komisija apgalvo, ka Grieķijas iestādes nav izpildījušas savu pienākumu piemērot savstarpējas atzīšanas principu. Komisija nemin nevienu konkrētu Direktīvas pamatnormu, lai pamatotu šo apgalvojumu, bet norāda, ka tā pamatojas uz Direktīvas preambulas 34. un 36. apsvērumu (
26
). Tomēr saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Kopienu tiesību akta preambula nav saistoša (
27
).
73.
Tādēļ nav vairs pamata izskatīt šo argumentu.
74.
Līdz ar to Tiesai jāizskata vēl divi jautājumi: vai Grieķijas iestādes ir pārkāpušas Līgumā paredzētos pienākumus saistībā ar savstarpēju formālo kvalifikāciju atzīšanu un vai ar apstrīdētās procedūras īstenošanas formu tika pārkāpti nediskriminācijas un pārskatāmības principi (arguments saskaņā ar Direktīvas 4. panta 2. punktu un EKL 12. un 49. pantu).
Savstarpēja formālo kvalifikāciju atzīšana saskaņā ar Līgumu
75.
Savstarpējas formālo kvalifikāciju atzīšanas princips izriet no Tiesas judikatūras jautājumā par brīvību veikt uzņēmējdarbību (
28
). Tomēr tas ir vienādi piemērojams arī pakalpojumu sniegšanai (
29
).
76.
Komisija norāda, ka apstrīdētās klauzulas sekas ir tādas, ka kandidātiem tiek liegta iespēja pierādīt savu kvalifikāciju un pieredzi, pamatojoties uz noteikumiem, kas tiktu piemēroti viņu dalībvalstīs.
77.
Grieķijas iestādes apstrīd Komisijas sniegto apstrīdētās klauzulas interpretāciju, norādot, ka tehniskas pieredzes un kvalifikāciju apliecināšana ir mazāk apgrūtinoša ārvalstu firmām salīdzinājumā ar pašmāju firmām. Tās apgalvo, ka nevienam kandidātam nav liegts piedalīties konkursā, pamatojoties uz apstrīdēto klauzulu.
78.
Pats sūdzības iesniedzējs dalībai konkursā nepieteicās, jo uzskatīja sevi par automātiski noraidāmu apstrīdētajā procedūrā. Tādēļ tas, vai Grieķijas iestādes būtu atzinušas tā formālās kvalifikācijas, nekad praksē nav ticis pārbaudīts. Tāpat Komisija Tiesai nekādi nav pierādījusi, ka līgumslēdzējs subjekts nav atzinis tāda citas dalībvalsts kandidāta formālās kvalifikācijas, kurš iesniedza pieteikumu apstrīdētajā procedūrā.
79.
Līdz ar to šis iebildums jānoraida kā nepamatots.
Nediskriminācijas un pārskatāmības principu pārkāpums
Direktīvas 4. panta 2. punkts
80.
Protams, apstrīdētā procedūra ietilpst Direktīvas piemērošanas jomā (
30
) un tādēļ uz ERGA OSE AE attiecas tās noteikumi.
81.
Direktīvas 4. panta 2. punktā paredzēts, ka līgumslēdzēji subjekti “nodrošina to”, ka dažādi piegādātāji, būvuzņēmēji vai pakalpojumu sniedzēji netiek diskriminēti.
82.
Savā judikatūrā par publisko iepirkumu Tiesa vienādi atsaucas uz “nediskriminācijas principu” un “vienlīdzīgas attieksmes principu”. Tā ir atzinusi, ka vienlīdzīgas attieksmes princips ir publiskā iepirkuma direktīvu pamatprincips (
31
). Tāpat tā ir atzīmējusi, ka nediskriminācijas princips publiskā iepirkuma jomā ir eponīma vispārēja Kopienu tiesību principa īpaša izpausme (
32
).
83.
Savukārt vienlīdzīgas attieksmes princips paredz pārskatāmības pienākumu, kas piemērojams visās publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrās (
33
), lai dotu vienlīdzīgas iespējas visiem potenciālajiem kandidātiem, iesniedzot dalības pieteikumus (
34
).
84.
Pārskatāmības pienākums paredz, ka līgumslēdzējs subjekts nodrošina, lai visi potenciālie pieteikumu iesniedzēji zinātu nosacījumus, kas piemērojami pieteikumu iesniegšanas gadījumā. Tas attiecas arī uz informāciju par kandidātiem prasītajām formālajām kvalifikācijām, lai tie varētu piedalīties. Kā Tiesa atzīmējusi spriedumā lietā Komisija/Francija  (
35
), “[..] Direktīvas 4. panta 2. punkts, aizliedzot jebkādu pretendentu diskrimināciju, tāpat aizsargā tos, kurus piedalīties konkursā attur fakts, ka līgumslēdzēja subjekta īstenotās procedūras dēļ tie ir nostādīti neizdevīgā situācijā”.
85.
Tajā lietā Tiesa atzina, ka ierobežotas informācijas publicēšana Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī izraisīja diskrimināciju, jo tie kandidāti, kuriem bija pieejama pašmāju oficiālajā vēstnesī publicētā papildinformācija, bija izdevīgākā situācijā, jo to rīcībā bija pilna informācija par paredzamo darbu apjomu (
36
).
86.
Vai Grieķijas iestādes izpildīja 4. panta 2. punkta prasības attiecībā uz apstrīdēto procedūru?
87.
Grieķijas iestādes apgalvo, ka apstrīdētajā klauzulā potenciālie dalībnieki neesot izslēgti. Tās norāda, ka tajā tikai noteikts, ka diplomi un oficiālie atestāti, kā arī vispārējo tehnisko pieredzi apliecinoši dokumenti tiek pieprasīti, lai pierādītu, ka pretendentam ir konkrētas minimālās tehniskās iemaņas. Grieķija atzīmē, ka ārvalstu konsultāciju firmām vai konsultantiem patiešām bija zināmas priekšrocības salīdzinājumā ar pašmāju pretendentiem, jo tiem bija ļauts pierādīt, ka tie atbilst nosacījumiem, jebkādā adekvātā veidā, tostarp ņemot vērā agrākas deklarācijas par to pieredzi. Turklāt Grieķija atgādina, ka kandidātam, kurš šaubās par savu situāciju, ir vienkārši jālūdz līgumslēdzējai iestādei sniegt paskaidrojumus.
88.
Komisija apgalvo, ka apstrīdētā klauzula var tikt interpretēta tikai tādējādi, ka ārvalstu projektēšanas vai konsultāciju firmas klasificējamas saskaņā ar iepriekš (iepriekšējos sešos mēnešos) līgumslēdzējam subjektam iesniegto apliecinošo dokumentu klasifikāciju. Komisija norāda, ka šis nosacījums atturēja sūdzības iesniedzēju no dalības apstrīdētajā procedūrā. Tāpat Komisija uzskata, ka apstrīdētā klauzula ieviesa papildu nosacījumu, kura ievērošana ir īpaši sarežģīta ārvalstu projektēšanas vai konsultāciju firmām.
89.
Piekrītu Komisijas viedoklim.
90.
Pirmkārt, manuprāt, apstrīdētajai klauzulai visdrīzāk ir bijusi automātiska atturoša iedarbība uz ārvalstu konsultāciju firmām vai konsultantiem, jo tajā (tieši) norādīts, ka tie konkrētos apstākļos netikšot akceptēti kā kandidāti.
91.
Otrkārt, Grieķijas iestādes nav pierādījušas, ka skaidrojoša informācija par to, kā tiks izskatītas konsultāciju firmu vai konsultantu kandidatūras, bija brīvi pieejama potenciālajiem kandidātiem, kad tika publicēts konkursa paziņojums.
92.
Visbeidzot, nepiekrītu Grieķijas iestāžu argumentam, ka, tā kā potenciālie ārvalstu kandidāti, kuri šaubās par savu piemērotību, varēja līgumslēdzējam subjektam lūgt sniegt paskaidrojumus par to situāciju, nekāda atturoša iedarbība neesot bijusi. Pārskatāmības princips paredz, ka potenciālais pretendents var, pamatojoties uz viņam pieejamo publicēto informāciju, izlemt, vai tas iesniegs piedāvājumu. Nepietiek ar to, ka, pēc savas ierosmes un ar saviem izdevumiem panākot skaidrojošas informācijas sniegšanu, tas var noskaidrot savu reālo situāciju (
37
). A fortiori tas ir gadījumā, kad (kā šajā lietā) publicētajā konkursa paziņojumā tiek tieši norādīts, ka konkrēta potenciālo citu dalībvalstu kandidātu kategorija, kurai pieskaitāms attiecīgais pretendents, nemaz netiks izskatīta.
93.
Turklāt ir skaidrs, ka vismaz viens potenciālais kandidāts (sūdzības iesniedzējs) patiešām tika atturēts no pieteikuma iesniegšanas.
94.
Tādēļ secinu, ka apstrīdētā procedūra neatbilda Direktīvas 4. panta 2. punkta prasībām.
EKL 12. un 49. pants
95.
Diskriminācija pilsonības dēļ, kas liedz vai traucē īstenot pakalpojumu sniegšanas brīvību, ir, protams, aizliegta ar EKL 49. pantu, kas ir konkrēta EKL 12. pantā paredzētā vispārējā aizlieguma diskriminēt pilsonības dēļ izpausme pakalpojumu jomā.
96.
Tomēr, tā kā apstrīdētā procedūra ietilpst Direktīvas piemērošanas jomā, šo Līgumā ietverto Kopienu tiesību normu piemērošana nav jāizvērtē (
38
).
Tiesāšanās izdevumi
97.
Gan Komisija, gan Grieķijas valdība ir prasījusi atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. Manuprāt, jāpieņem tikai viens Komisijas prasības pamats. Lietas dalībnieku rīcība šajā procesā Tiesai nav īpaši palīdzējusi noteikt šīs lietas ietvarus un izskaidrot argumentus, uz kuriem pamatojas katrs no lietas dalībniekiem.
98.
Tādēļ saskaņā ar Tiesas Reglamenta 69. panta 3. punkta pirmo daļu katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Secinājumi
99.
Līdz ar to ierosinu Tiesai:
—
atzīt, ka, ietverot apstrīdēto klauzulu konkursa paziņojumā 2003/S 205-185214 un nesniedzot vairs nekādu informāciju par ārvalstu konsultāciju firmu vai konsultantu piemērotību pieteikt savu kandidatūru, Grieķijas iestādes nav izpildījušas Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/38/EEK, ar ko koordinē līgumu piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē, 4. panta 2. punktā paredzētos pienākumus;
—
prasību pārējā daļā noraidīt;
—
piespriest katram lietas dalībniekam segt savus tiesāšanās izdevumus pašam.
(
1
)	Oriģinālvaloda — angļu.
(
2
)	1993. gada 14. jūnija Direktīva, ar ko koordinē līgumu piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 199, 84. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/4/EK (OV L 101, 1. lpp.) un Komisijas Direktīvu 2001/78/EK (OV L 285, 1. lpp.).
(
3
)	Direktīvas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkts.
(
4
)	1. panta 7. punkts.
(
5
)	1. panta 16. punkts.
(
6
)	14. panta 1. punkta c) apakšpunkts.
(
7
)	Īsumā: Padomes 1971. gada 26. jūlija Direktīvas 71/305/EEK, ar ko koordinē būvdarbu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras (OV L 185, 5. lpp.), 23. pantā paredzēts, ka ikvienam būvuzņēmējam, un Padomes Direktīvas 77/62/EEK, ar ko koordinē piegāžu publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūras (OV 1977, L 13, 1. lpp.), 20. pantā paredzēts, ka ikvienam piegādātājam, kas ir bankrotējis, notiesāts par pārkāpumu saistībā ar tā profesionālo darbību, nav izpildījis nodokļu vai sociālās apdrošināšanas iemaksu maksāšanas pienākumu vai ir vainojams nepatiesas informācijas sniegšanā saskaņā ar vienu no abām direktīvām saistībā ar jebkuru no šiem jautājumiem, tiek liegta dalība publiskā iepirkuma procedūrā. [Neoficiāls tulkojums].
(
8
)	1992. gada 25. februāra Direktīva, ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (OV L 76, 14. lpp.).
(
9
)	Direktīvas 92/13 1. pants.
(
10
)	Likums 716/1977 vēlāk tika atcelts un aizstāts ar Likumu 3316/2005.
(
11
)	Tulkots no konkursa paziņojuma 2003/S 205-185214, kas ietverts Oficiālajā Vēstnesī publicētajā paziņojumā. Pēdējā rindkopa (slīpraksts uzsvaram) ir elements, ko apstrīd Komisija, un vienīgā apstrīdētā paziņojuma daļa, kas minēta tās prasības pieteikumā.
(
12
)	2007. gada 26. aprīļa spriedums lietā C-195/04 Komisija/Somija (Krājums, I-3351. lpp., 18. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
13
)	Skat., piemēram, 2009. gada 19. marta spriedumu lietā C-489/06 Komisija/Grieķija (Krājums, I-1797. lpp., 48. punkts) attiecībā uz tiem elementiem, kas jāpierāda, lai konstatētu, ka dalībvalsts nav izpildījusi savus pienākumus konkrētas administratīvās prakses rezultātā.
(
14
)	Iepriekš 12. zemsvītras piezīmē minētais spriedums lietā Komisija/Somija, 22. punkts un tajā minētā judikatūra.
(
15
)	Direktīvas 92/13 1. pants.
(
16
)	2007. gada 18. decembra spriedums lietā C-532/03 Komisija/Īrija (Krājums, I-11353. lpp., 29. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
17
)	31. panta 1. punkts.
(
18
)	Skat. 17. punktu.
(
19
)	1993. gada 17. novembra spriedums lietā C-71/92 (Recueil, I-5923. lpp.).
(
20
)	1999. gada 18. novembra spriedums lietā C-107/98 (Recueil, I-8121. lpp.).
(
21
)	2005. gada 13. janvāra spriedums lietā C-84/03 (Krājums, I-139. lpp.).
(
22
)	Tāpat skat. “Los criterios empleados podrán incluir [..]”, “I criteri utilizzati possono comprendere [..]”, “De gehanteerde criteria kunnen [..] omvatten” un “Os critérios utilizados podem incluir [..]” attiecīgi spāņu, itāļu, holandiešu un portugāļu valodas versijā.
(
23
)	Skat. 1. panta 7. punktu, kas citēts iepriekš 5. punktā, un salīdzināt atklātas, slēgtas un sarunu procedūras definīcijas.
(
24
)	2006. gada 9. februāra spriedums apvienotajās lietās C-226/04 un C-228/04 (Krājums, I-1347. lpp., 22. punkts).
(
25
)	OV L 209, 1. lpp.
(
26
)	Preambulas 34. apsvērumā noteikts, ka, ja projektu konkursā ir prasīts pierādījums par konkrētu kvalifikāciju, tiek piemērotas attiecīgās Kopienu tiesību normas par savstarpēju formālo kvalifikāciju atzīšanu. Preambulas 36. apsvērumā paredzēts, ka savstarpējas atzīšanas princips attiecas uz Direktīvas piemērošanas jomu. Visiem ir zināms, ka preambulas apsvērumus var izmantot par pamatojumu būtiskajiem noteikumiem, kā tas ir prasīts EKL 253. pantā.
(
27
)	Skat. 2005. gada 24. novembra spriedumu lietā C-136/04 Deutsches Milch-Kontor GmbH (Krājums, I-10095. lpp., 32. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
28
)	Skat., piemēram, 1991. gada 7. maija spriedumu lietā C-340/89 Vlassopoulou (Recueil, I-2357. lpp., 15.–17. punkts) un spriedumu lietā C-255/01 Markopoulos u.c. (Krājums, I-9077. lpp., 63. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
29
)	Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru EKL 49. pants prasa ne tikai izskaust jebkādu diskrimināciju pilsonības dēļ pret pakalpojumu sniedzējiem, bet arī atcelt jebkādus ierobežojumus, kas var liegt īstenot, traucēt vai padarīt mazāk izdevīgu citā dalībvalstī reģistrēta pakalpojumu sniedzēja darbību, ja viņš tajā likumīgi sniedz līdzīgus pakalpojumus. Skat., piemēram, 2008. gada 17. jūlija spriedumu lietā C-389/05 Komisija/Francija (Krājums, I-5337. lpp., 57. punkts).
(
30
)	Skat. 14. punktu.
(
31
)	2008. gada 16. decembra spriedums lietā C-213/07 Michaniki (Krājums, I-9999. lpp., 44. un 45. punkts un tajos minētā judikatūra).
(
32
)	2005. gada 13. oktobra spriedums lietā C-458/03 Parking Brixen (Krājums, I-8585. lpp., 48. punkts) un spriedums lietā 810/79 Überschär (Recueil, 2747. lpp., 16. punkts).
(
33
)	Skat., piemēram, 1996. gada 25. aprīļa spriedumu lietā C-87/94 Komisija/Beļģija (Recueil, I-2043. lpp., 51.–54. punkts), spriedumu lietā C-324/98 Telaustria un Telefonadress (Recueil, I-10745. lpp., 61. punkts) un iepriekš 24. zemsvītras piezīmē minēto spriedumu apvienotajās lietās La Cascina u.c., 32. punkts.
(
34
)	2002. gada 12. decembra spriedums lietā C-470/99 Universale-Bau u.c. (Recueil, I-11617. lpp., 93. punkts).
(
35
)	2000. gada 5. oktobra spriedums lietā C-16/98 (Recueil, I-8315. lpp., 109. punkts), kurā Tiesa izvērtēja Direktīvas 4. panta 2. punktu.
(
36
)	Skat. iepriekš 35. zemsvītras piezīmē minēto spriedumu lietā C-16/98 Komisija/Francija, 111. punkts.
(
37
)	Neapgalvoju, ka pārskatāmības pienākums netiek izpildīts, ja potenciālais pretendents detalizētāku informāciju var saņemt, to vienkārši palūdzot līgumslēdzējam subjektam: skat. manus secinājumus lietā C-241/06 Lämmerzahl (2007. gada 11. oktobra spriedums, Krājums, I-8415. lpp., 70.–73. punkts).
(
38
)	Pēc analoģijas skat. 2007. gada 18. decembra spriedumu lietā C-341/05 Laval un Partneri (Krājums, I-11767. lpp., 54. un 55. punkts).