62023TJ0399_EXT
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (devītā palāta paplašinātā sastāvā)
2025. gada 29. oktobrī (
*1
)
Lauksaimniecība – KLP stratēģiskais plāns – Regula (ES) 2021/2115 – Noteikumi par atbalstu stratēģiskajiem plāniem, kurus dalībvalstis izstrādājušas saskaņā ar KLP – Komisijas apstiprinājums – Lūguma veikt iekšēju pārskatīšanu noraidīšana – Regulas (EK) Nr. 1367/2006 10. panta 1. punkts – Regulas 2021/2115 13. pants – Tiesību kļūda – Acīmredzama kļūda vērtējumā
Lietā T‑399/23
ClientEarth
, Iksele [Ixelles] (Beļģija),
Collectif Nourrir
, Montreja [Montreuil] (Francija),
kuras pārstāv C. Baldon un N. Braoudakis, advokāti,
prasītājas,
pret
Eiropas Komisiju, kuru pārstāv A.‑C. Becker, G. Gattinara, F. Le Bot un C. Perrin, pārstāvji,
atbildētāja,
ko atbalsta
Francijas Republika, kuru pārstāv B. Fodda, B. Travard, M. de Lisi, P. Chansou un F. du Couëdic, pārstāvji,
persona, kas iestājusies lietā,
VISPĀRĒJĀ TIESA (devītā palāta paplašinātā sastāvā)
apspriežu laikā šādā sastāvā: priekšsēdētājs L. Trišo [L. Truchot], tiesneši H. Kanninens [H. Kanninen], M. Sampols Pukuruļs [M. Sampol Pucurull] (referents), T. Perišina [T. Perišin] un R. Meiers [R. Meyer],
sekretārs: P. Kullens [P. Cullen], administrators,
ņemot vērā tiesvedības rakstveida daļu,
pēc 2024. gada 13. decembra tiesas sēdes
pasludina šo spriedumu.
Spriedums (
1
)
1
Ar prasību, kas celta, pamatojoties uz LESD 263. pantu, prasītājas ClientEarth un Collectif Nourrir lūdz atcelt Eiropas Komisijas 2023. gada 5. maija lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), ar ko noraidīts prasītāju lūgums veikt iekšēju pārskatīšanu attiecībā uz Komisijas 2022. gada 31. augusta Īstenošanas lēmumu C(2022) 6012 final, ar kuru apstiprināts Francijas KLP stratēģiskais plāns 2023.–2027. gadam Savienības atbalstam, ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (turpmāk tekstā – “apstiprināšanas lēmums”).
I. Tiesvedības priekšvēsture
2
Viena no prasītājām – ClientEarth – ir saskaņā ar Beļģijas tiesībām iedibināta bezpeļņas apvienība, kura darbojas vides aizsardzības veicināšanas jomā, savukārt otra prasītāja – Collectif Nourrir – ir saskaņā ar Francijas tiesībām dibināta bezpeļņas apvienība, kuras mērķis ir vides aizsardzība, apvienību un organizāciju, kas darbojas vides jomā, sasaiste, kā arī ekoloģiskas lauksaimniecības politikas veicināšana.
3
2021. gada 22. decembrī Francijas Republika, pamatojoties uz 118. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2021/2115 (2021. gada 2. decembris), ar ko izveido noteikumus par atbalstu stratēģiskajiem plāniem, kuri dalībvalstīm jāizstrādā saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku (KLP stratēģiskie plāni) un kurus finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA), un ar ko atceļ Regulas (ES) Nr. 1305/2013 un (ES) Nr. 1307/2013 (OV 2021, L 435, 1. lpp.), iesniedza Komisijai priekšlikumu par kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) stratēģisko plānu (turpmāk tekstā – “KLPSP”) 2023.–2027. gadam.
4
2022. gada 31. martā Komisija, izvērtējusi Francijas Republikas izstrādāto KLPSP priekšlikumu (turpmāk tekstā – “Francijas KLPSP”), saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 2. punktu sniedza apsvērumus un lūdza papildu informāciju.
5
2022. gada 22. aprīlī Francijas Republika nosūtīja Komisijai vēstuli, kurā tā izklāstīja savas piezīmes par apsvērumiem, kas sniegti šī sprieduma 4. punktā minētajā 2022. gada 31. marta vēstulē.
6
2022. gada 4. augustā Francijas Republika, atbildot uz Komisijas apsvērumiem, nosūtīja tai informāciju un iesniedza pārskatītu KLPSP priekšlikuma versiju.
7
2022. gada 31. augustā Komisija saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktu pieņēma apstiprināšanas lēmumu.
8
2022. gada 3. novembra vēstulē prasītājas – pamatojoties uz 10. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006, L 264, 13. lpp.; turpmāk tekstā – “Orhūsas regula”), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2021. gada 6. oktobra Regulu (ES) 2021/1767 (OV 2021, L 356, 1. lpp.), – lūdza Komisiju iekšēji pārskatīt apstiprināšanas lēmumu (turpmāk tekstā – “lūgums veikt iekšēju pārskatīšanu”). Prasītājas uzskatīja, ka Komisija ir pārsniegusi savu kompetenci, apstiprinot Francijas KLPSP, lai gan tas nebija saderīgs ar Regulas 2021/2115 pamatprasībām. Pakārtoti prasītājas apgalvoja, ka Komisija pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, it īpaši tādēļ, ka Francijas KLPSP nespēj faktiski veicināt, ka tiek sasniegti Regulas 2021/2115 6. panta 1. punkta d)–f) apakšpunktā minētie konkrētie mērķi attiecībā uz klimata pārmaiņu mazināšanu, dabas resursu aizsardzību, samazinot atkarību no ķimikālijām, kā arī bioloģiskās daudzveidības zuduma apturēšanu un pavēršanu pretējā virzienā (turpmāk tekstā – “konkrētie vides un klimata mērķi”).
9
Ar apstrīdēto lēmumu par lauksaimniecību atbildīgais Komisijas loceklis informēja prasītājas, ka viņš neatzīst nevienu prasītāju izvirzīto juridisko un zinātnisko apsvērumu lūguma veikt iekšēju pārskatīšanu pamatošanai. Tādēļ Komisija uzskatīja, ka šis lūgums nav pamatots, un noraidīja to.
II. Lietas dalībnieku prasījumi
10
Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
atcelt apstrīdēto lēmumu;
–
piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
11
Komisijas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
noraidīt prasību kā nepamatotu;
–
piespriest prasītājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
12
Iestāšanās rakstā Komisijas prasījumu atbalstam Francijas Republika lūdz Vispārējo tiesu noraidīt prasību.
III. Juridiskais pamatojums
13
Prasības pamatošanai prasītājas izvirza četrus pamatus:
–
pirmais pamats ir par Komisijas kompetenci pieņemt apstiprināšanas lēmumu;
–
otrais pamats ir par acīmredzamām kļūdām vērtējumā, kas saistītas ar Francijas KLPSP ieguldījumu konkrētā Regulas 2021/2115 6. panta 1. punkta d) apakšpunktā paredzētā mērķa (turpmāk tekstā – “konkrētais mērķis D”) sasniegšanā siltumnīcefekta gāzu emisiju (turpmāk tekstā – “SEG emisijas”) samazināšanas jomā un šīs regulas 109. panta 2. punktā minēto, ar šo mērķi saistīto valsts ilgtermiņa mērķrādītāju (turpmāk tekstā – “valsts ilgtermiņa mērķrādītāji”) sasniegšanā;
–
trešais pamats ir par acīmredzamām kļūdām vērtējumā, kas saistītas ar Francijas KLPSP ieguldījumu konkrētā Regulas 2021/2115 6. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētā mērķa, it īpaši ūdens resursu aizsardzības, sasniegšanā (turpmāk tekstā – “konkrētais mērķis E”) un ar šo mērķi saistīto valsts ilgtermiņa mērķrādītāju sasniegšanā;
–
ceturtais pamats ir par acīmredzamām kļūdām vērtējumā, kas saistītas ar Francijas KLPSP ieguldījumu konkrētā Regulas 2021/2115 6. panta 1. punkta f) apakšpunktā paredzētā mērķa par bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu un atjaunošanu (turpmāk tekstā – “konkrētais mērķis F”) sasniegšanā.
14
Šajā ziņā jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru Vispārējai tiesai prasītāja pamati jāinterpretē pēc to būtības, nevis kvalifikācijas un tādējādi jākvalificē prasības pieteikuma pamati un argumenti (skat. spriedumu, 2014. gada 5. septembris, Éditions Odile Jacob/Komisija, T‑471/11, EU:T:2014:739, 51. punkts un tajā minētā judikatūra).
15
Taču no prasītāju procesuālo rakstu satura pārbaudes izriet, ka pirmais prasības pieteikumā izvirzītais pamats neattiecas uz iespējamo Komisijas kompetences apstiprināt Francijas KLPSP neesību. Proti, ar pirmo pamatu prasītājas apstrīd veidu, kādā Komisija īstenojusi šo kompetenci, jo, pieņemot apstiprināšanas lēmumu, tā neesot ievērojusi ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. un 6. punktu piešķirto pilnvaru robežas. Tiesas sēdē atbildot uz jautājumiem par šī pamata tvērumu, prasītājas apstiprināja šādu interpretāciju.
16
Šādos apstākļos jākonstatē, ka pirmo pamatu faktiski veido trīs daļas, no kurām pirmā ir par tiesību kļūdām saistībā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punktā noteikto Komisijas kontroles iedabu un apjomu, otrā – par tiesību kļūdām attiecībā uz Komisijas īstenošanas pilnvaru, kas piešķirtas ar minētās regulas 118. panta 4. un 6. punktu, robežu interpretāciju un trešā – par acīmredzamu kļūdu vērtējumā saistībā ar to, vai Francijas KLPSP atbilst būtiskajiem šīs regulas elementiem.
A. Vispārīgas piezīmes
17
Tās pārbaudes tiesā apjoms, kura Eiropas Savienības tiesai jāveic, izvērtējot atcelšanas prasību, kas saskaņā ar Orhūsas regulas 12. pantu celta par lēmumu attiecībā uz lūgumu veikt iekšēju pārskatīšanu atbilstoši minētās regulas 10. pantam, neatšķiras no tās pārbaudes tiesā apjoma, ko Vispārējā tiesa veic par tādu lēmumu pamatojuma pamatotību, kuri tieši apstrīdēti, pamatojoties uz LESD 263. panta 2. un 4. punktu, ja šāds lēmums balstīts uz tehniski un zinātniski sarežģītiem novērtējumiem (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2016. gada 15. decembris, TestBioTech u.c./Komisija, T‑177/13, nav publicēts, EU:T:2016:736, 81. punkts, 2023. gada 18. oktobris, TestBioTech/Komisija, T‑605/21, nav publicēts, EU:T:2023:648, 18. punkts, un 2025. gada 25. jūnijs, ClientEarth/Padome, T‑648/22, nav publicēts, EU:T:2025:631, 105. punkts).
18
Šajā ziņā jāatgādina, ka tad, ja Savienības iestādei jāveic sarežģīti novērtējumi, tai ir plaša novērtējuma brīvība, kuras īstenošana ir pakļauta pārbaudei tiesā, kurā tiek vienīgi pārbaudīts, vai attiecīgajā pasākumā nav pieļauta acīmredzama kļūda vai nepareiza pilnvaru izmantošana vai arī kompetentā iestāde nav acīmredzami pārsniegusi savas novērtējuma brīvības robežas (skat. spriedumu, 2016. gada 15. decembris, TestBioTech u.c./Komisija, T‑177/13, nav publicēts, EU:T:2016:736, 77. punkts un tajā minētā judikatūra).
19
Lai pierādītu, ka iestāde pieļāvusi tādu acīmredzamu kļūdu, novērtējot sarežģītus faktus, ar kuru varētu pamatot kāda akta atcelšanu, prasītāja iesniegtajiem pierādījumiem jābūt pietiekamiem, lai šī akta ietvaros veiktu faktu vērtējuma ticamību. Izņemot šīs ticamības pārbaudes veikšanu, Vispārējā tiesa nevar šī lēmuma autora veiktu sarežģītu faktu vērtējumu aizstāt ar savu vērtējumu. Līdz ar to pamats saistībā ar acīmredzamu kļūdu jānoraida, ja, neraugoties uz prasītāja sniegto informāciju, var tikt pieņemts, ka apstrīdētais vērtējums ir patiess vai pamatots. It īpaši tas tā ir tad, kad attiecīgajā lēmumā pieļautas kļūdas, kuras, kopumā aplūkojot, ir tik nebūtiskas, ka nevarēja ietekmēt iestādi drīzāk vienā nekā citā virzienā (skat. spriedumu, 2019. gada 4. aprīlis, ClientEarth/Komisija, T‑108/17, EU:T:2019:215, 246. punkts un tajā minētā judikatūra).
20
Turklāt Savienības tiesas pārbaudes ierobežojums neietekmē tās pienākumu pārbaudīt iesniegto pierādījumu saturisko pareizību, ticamību un saskanīgumu, kā arī pārbaudīt, vai šie pierādījumi ir visa attiecīgā informācija, kas jāņem vērā, lai novērtētu sarežģītu situāciju, un vai tie var pamatot no tiem izdarītos secinājumus (skat. spriedumu, 2016. gada 15. decembris, TestBioTech u.c./Komisija, T‑177/13, nav publicēts, EU:T:2016:736, 79. punkts un tajā minētā judikatūra).
[..]
C. Par pirmo pamatu, kas attiecas uz tiesību kļūdām Regulas 2021/2115 118. panta 3., 4. un 6. punkta interpretācijā un piemērošanā un acīmredzamu kļūdu vērtējumā par to, vai Francijas KLPSP atbilst būtiskajiem minētās regulas elementiem
45
Kā izriet no šī sprieduma 16. punkta, pirmais pamats būtībā iedalāms trijās daļās.
46
Vispārējā tiesa uzskata, ka vispirms jāizvērtē pirmā pamata otrā daļa, ar kuru apstrīdētas tādu Komisijas īstenošanas pilnvaru robežas, kas piešķirtas ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. un 6. punktu apstiprināšanas lēmuma pieņemšanai, pēc tam – šī pamata pirmā daļa par minētās regulas 118. panta 3. un 4. punktā noteikto Komisijas kontroles iedabu un apjomu un visbeidzot – trešā daļa par acīmredzamu kļūdu vērtējumā.
1.
Par pirmā pamata otro daļu, kas attiecas uz tiesību kļūdām saistībā ar tādu Komisijas īstenošanas pilnvaru robežu interpretāciju, kuras piešķirtas ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. un 6. punktu
47
Pirmā pamata otrā daļa būtībā iedalāma divos iebildumos, no kuriem pirmais ir par Komisijas atteikšanos atzīt, ka tādā īstenošanas aktā kā apstiprināšanas lēmums jāievēro būtiskie pamatakta elementi, un otrais – par Komisijas atteikšanos konkrētos vides un klimata mērķus uzskatīt par būtiskiem Regulas 2021/2115 elementiem.
a)
Par pirmo iebildumu, kas attiecas uz Komisijas atteikšanos atzīt, ka tādā īstenošanas aktā kā apstiprināšanas lēmums jāievēro būtiskie pamatakta elementi
48
Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma pielikuma 4.1. apakšiedaļā formulētajos apsvērumos pieļauta tiesību kļūda saistībā ar Komisijas atteikšanos atzīt, ka tādā īstenošanas aktā kā apstiprināšanas lēmums jāievēro būtiskie pamatakta elementi. Tās uzskata, ka Komisijas īstenošanas pilnvaras, kas piešķirtas ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. un 6. punktu, ir atkarīgas ne tikai no tā, ka Komisijai ir deleģētas pilnvaras, kas tai ļauj pieņemt šādu apstiprināšanas lēmumu, bet arī no tā, ka īstenošanas aktā ievēroti būtiskie pamatakta elementi saskaņā ar LESD 291. pantu.
49
Komisija, kuru atbalsta Francijas Republika, apstrīd prasītāju argumentus.
50
Saskaņā ar LESD 291. panta 1. punktu dalībvalstis pieņem visus tiesību aktus, kas vajadzīgi, lai īstenotu juridiski saistošos Savienības aktus. Taču, kā paredzēts šī panta 2. punktā, ja nepieciešami vienādi nosacījumi juridiski saistošo Savienības aktu īstenošanai, šie akti piešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai vai – īpašos, attiecīgi pamatotos gadījumos, kā arī kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā – Eiropas Savienības Padomei. Saskaņā ar LESD 291. panta 4. punktu īstenošanas aktu nosaukumā iekļauj vārdu “īstenošanas”.
51
No apstiprināšanas lēmuma izriet, ka tas ir balstīts uz Regulas 2021/2115 118. panta 6. punktu, saskaņā ar kuru Komisija katru KLPSP apstiprina ar īstenošanas lēmumu ar nosacījumu, ka ievērotas šī panta 4. punktā minētās prasības.
52
Šādos apstākļos Komisijai piešķirtās īstenošanas pilnvaras ierobežo gan LESD 291. panta 2. punkts, gan Regulas 2021/2115 118. pants.
53
Saskaņā ar Tiesas judikatūru “īstenošanas” jēdziens aptver gan piemērošanas noteikumu izstrādi, gan noteikumu piemērošanu konkrētiem gadījumiem ar individuāla rakstura aktu palīdzību (skat. spriedumu, 2016. gada 1. marts, National Iranian Oil Company/Padome, C‑440/14 P, EU:C:2016:128, 36. punkts un tajā minētā judikatūra).
54
Izskatāmajā lietā apstiprināšanas lēmuma mērķis ir Francijas KLPSP apstiprināšana, lai tam būtu juridiskas sekas atbilstoši Regulas 2021/2115 118. panta 4. un 7. punktam.
55
Tādējādi apstiprināšanas lēmums apliecina valsts tiesību akta, proti, Francijas KLPSP, atbilstību virknei Regulā 2021/2115 paredzētu nosacījumu. Minētais lēmums attiecas uz Francijas Republiku un ir priekšnoteikums, lai īstenotu valsts tiesisko regulējumu, kas reglamentē Savienības atbalsta piešķiršanu lauksaimniekiem un citiem labuma guvējiem atbilstoši apstiprinātajam Francijas KLPSP.
56
Šajā ziņā Komisija atbilstoši Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktam apstiprināja ierosināto KLPSP ar nosacījumu, ka vajadzīgā informācija ir iesniegta un plāns ir saderīgs ar 9. pantu un pārējām šajā regulā un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2021/2116 (2021. gada 2. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 1306/2013 (OV 2021, L 435, 187. lpp.) izklāstītajām prasībām, kā arī ar deleģētajiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti, ievērojot minētās regulas.
57
Šādā kontekstā no Regulas 2021/2115 27., 97. un 110. apsvēruma, kā arī 9. un 118. panta, lasot tos kopsakarā, izriet, ka apstiprināšanas procedūras mērķis ir nodrošināt KLPSP, kurus dalībvalstis pieņēmušas, lai īstenotu KLP valsts līmenī, atbilstību Savienības tiesību normām, it īpaši KLP mērķiem, kas noteikti LESD 39. pantā un precizēti minētajā regulā.
58
No iepriekš minētajām normām izriet, ka Komisijai ir piešķirtas īstenošanas pilnvaras, lai pārbaudītu katra KLPSP priekšlikuma atbilstību Regulā 2021/2115 izklāstītajām prasībām.
59
Tādējādi īstenošanas pilnvaras, kas Komisijai apstiprināšanas lēmuma pieņemšanas nolūkā piešķirtas ar LESD 291. pantu un Regulas 2021/2115 118. pantu, attiecas vienīgi uz konkrēta akta veida, proti, KLPSP priekšlikumu, atbilstības pārbaudi. Tādēļ to, vai ievērotas šo pilnvaru robežas, jāpārbauda, ņemot vērā ne tikai būtiskos vispārīgos minētās regulas mērķus, bet arī visas Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktā minētās prasības.
60
Izskatāmajā lietā apstrīdētā lēmuma pielikuma 4.1. apakšiedaļā Komisija, atbildot uz pārskatīšanas pamatu par pilnvaru pieņemt apstiprināšanas lēmumu neesību, atgādina, ka atbilstoši LES 13. panta 2. punktam katra iestāde darbojas saskaņā ar Līgumos noteiktajām pilnvarām. Tā uzskata, ka jautājums, vai akts pieņemts bez pilnvarojuma, jāizvērtē, ņemot vērā juridisko pamatu, kas šai iestādei ļauj rīkoties vai nu netieši, vai tieši. Pat ja Komisija būtu pārsniegusi pilnvaru, kas tai piešķirtas, lai pieņemtu konkrētu tiesību aktu, robežas, tai joprojām būtu kompetence to pieņemt, neraugoties uz šo pilnvaru īstenošanā pieļauto prettiesiskumu. Tādēļ Komisija uzskata, ka šī iebilduma pamatošanai izvirzītie argumenti nav pamatoti saistībā ar apstrīdēšanu, kas balstīta uz kompetences piešķiršanas principa neievērošanu.
61
Proti, Komisija apstrīdētajā lēmumā norāda, ka ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. un 6. punktu tai tieši piešķirtas pilnvaras apstiprināt dalībvalstu KLPSP priekšlikumus. Tā precizē, ka uz šo normu pamata pieņemto apstiprināšanas lēmumu mērķis nav grozīt vai papildināt pamataktu, tas ir, minēto regulu, vai izstrādāt piemērošanas noteikumus. Šajā ziņā Komisija atgādina, ka KLPSP atbilstoši Regulas 2021/2115 104. pantam izstrādā dalībvalstis, lai īstenotu Savienības atbalstu šīs regulas 6. panta 1. un 2. punktā minēto konkrēto mērķu sasniegšanai, un ka tiem jāatbilst visām minētajā regulā izklāstītajām prasībām.
62
Līdz ar to Komisija apstrīdētajā lēmumā uzskata, ka tai jāpārbauda, vai argumenti, kas izvirzīti, lai pamatotu pamatu par tās pilnvarojuma neesību apstiprināt Francijas KLPSP, pierāda, ka pārkāpta Regula 2021/2115 vai deleģētie vai īstenošanas akti, kas pieņemti, ievērojot šo regulu, kuras apgalvotie pārkāpumi jāpārbauda atbilstoši Orhūsas regulas 10. panta 1. punktam, ņemot vērā, ka minētie akti ir “tiesību akti vides jomā” Orhūsas regulas 2. panta 1. punkta f) apakšpunkta izpratnē.
63
Taču jākonstatē, ka prasītāju izolēti izvirzītais iebildums, saskaņā ar kuru Komisija pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatīdama, ka tādā īstenošanas aktā kā apstiprināšanas lēmums nav ievēroti būtiskie pamatakta elementi, nav jautājums, kas attiecas uz tiesību aktiem vides jomā Orhūsas regulas izpratnē. Tādēļ, pieņemot, ka šis iebildums ir pamatots, tas neļautu secināt, ka ir pārkāpti tiesību akti vides jomā Orhūsas regulas izpratnē, kas varētu izraisīt apstrīdētā lēmuma atcelšanu. Proti, kā norādījusi Komisija, saistībā ar iekšējo pārskatīšanu tai ir pienākums pārbaudīt lūgumu vienīgi tiktāl, ciktāl tā autors apgalvo, ka attiecīgais administratīvais akts ir pretrunā tiesību aktiem vides jomā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2018. gada 14. marts, TestBioTech/Komisija, T‑33/16, EU:T:2018:135, 48., 68. un 78. punkts).
64
Šajā ziņā jāatgādina, ka nevienā Līgumu tiesību normā nav noteikts Savienības tiesas pienākums katrā ziņā pārbaudīt to pamatu un argumentu pamatotību, kas izvirzīti to prasību pamatošanai, kuras tā izskata. Gluži pretēji – Savienības tiesa ar efektīvu tiesvedību saistītu iemeslu dēļ var tostarp atturēties no tādu pamatu pamatotības pārbaudes, kuri noraidāmi kā nepieņemami vai neefektīvi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 29. septembris, HIM/Komisija, C‑500/21 P, nav publicēts, EU:C:2022:741, 72. un 73. punkts).
65
Tā kā aplūkojamais prasītāju iebildums ir neefektīvs, tā pamatotība nav jāizvērtē.
66
Tāpēc otrās daļas pirmais iebildums jānoraida kā neefektīvs.
b)
Par otro iebildumu, kas attiecas uz Komisijas atteikšanos Regulas 2021/2115 konkrētos vides un klimata mērķus uzskatīt par būtiskiem elementiem
67
Prasītājas pārmet Komisijai, ka tā apstrīdētajā lēmumā atteikusies konkrētos vides un klimata mērķus uzskatīt par būtiskiem Regulas 2021/2115 elementiem judikatūras par LESD 291. pantu izpratnē.
68
Komisija, kuru atbalsta Francijas Republika, apstrīd prasītāju argumentus.
69
Izskatāmajā lietā Komisija apstrīdētā lēmuma pielikuma 3.2. apakšiedaļā norādījusi, ka konkrētie vides un klimata mērķi nav galvenie KLP elementi. Tā uzskata, ka starp Regulas 2021/2115 6. pantā minētajiem konkrētajiem mērķiem, kas izriet no šīs regulas 105. panta, nav hierarhijas.
70
Turklāt saskaņā ar apstrīdētā lēmuma pielikuma 3.3. apakšiedaļu KLPSP jāapstiprina, tiklīdz tajā ietvertā intervences stratēģija un tās elementi ir piemēroti, lai sasniegtu Regulā 2021/2115 noteiktos mērķus, un tā atbilst šai regulai, kā arī Regulai 2021/2116.
71
Tādējādi, tā kā Komisija nav pieļāvusi tiesību kļūdu, apstrīdētajā lēmumā uzskatot, ka apstiprināšanas lēmumā jāievēro visas Regulā 2021/2115, tostarp 118. panta 4. punktā, noteiktās prasības un prasības, uz kurām ir norāde minētajā pantā, it īpaši konkrēto vides un klimata mērķu ievērošana, Komisijas atteikšanās minētos vispārīgos mērķus kvalificēt kā būtiskus neietekmē apstrīdētā lēmuma tiesiskumu.
72
Tādēļ otrais iebildums jānoraida kā neefektīvs, un līdz ar to pirmā pamata otrā daļa jānoraida kopumā.
2.
Par pirmā pamata pirmo daļu, kas attiecas uz tiesību kļūdām saistībā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punktā noteikto Komisijas kontroles iedabu un apjomu
73
Pirmā pamata pirmā daļa iedalāma divos iebildumos, no kuriem pirmais ir par tiesību kļūdu attiecībā uz Komisijas īstenotās kontroles iedabu pār KLPSP priekšlikumiem saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punktu un otrais – par tiesību kļūdu attiecībā uz to, ka Komisija nav ievērojusi savas kontroles pār KLPSP priekšlikumiem apjomu.
a)
Par pirmo iebildumu, kas attiecas uz tiesību kļūdu saistībā ar kontroles, ko Komisija saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punktu īstenojusi attiecībā uz KLPSP priekšlikumiem, iedabu
74
Prasītājas būtībā apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma pielikuma 3. iedaļā minētajos apsvērumos pieļauta tiesību kļūda attiecībā uz kontroles, ko Komisija saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punktu īstenojusi pār KLPSP priekšlikumiem, iedabu. Prasītājas uzskata, ka Komisija izmantojusi pārmērīgi ierobežojošu interpretāciju, atbilstoši kurai tiek pārbaudīts vienīgi, vai ievērots formālais nosacījums par visas vajadzīgās informācijas iesniegšanu saistībā ar KLPSP priekšlikumu. Dalībvalstu autonomija, izstrādājot savu KLPSP intervences stratēģiju, esot pakļauta minētajā regulā noteiktā satvara un mērķu ievērošanai.
75
Pirmkārt, prasītājas pārmet Komisijai, ka tā apstrīdētā lēmuma pielikuma 3.3. apakšiedaļā pieļāvusi tiesību kļūdu attiecībā uz to apsvērumu iedabu, kuri adresēti Francijas Republikai saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. punktu. Tā esot sagrozījusi šo apsvērumu tvērumu, samazinot punktu par neatbilstību minētajai regulai nozīmi.
76
Otrkārt, prasītājas uzskata, ka Komisijas galvenā loma KLPSP priekšlikumu apstiprināšanas posmā izriet gan no Regulas 2021/2115 118. panta 4. punkta, gan no šīs regulas vispārējās sistēmas. Prasītājas uzskata, ka minētajā pantā, lasot to kopsakarā ar šīs regulas 109. panta 2. punktu un 111. panta pirmās daļas c) punktu, prasīts, lai visi KLPSP priekšlikumi atbilstu materiāltiesiskajiem nosacījumiem, it īpaši minētās regulas 9. pantam un citām šajā regulā noteiktajām prasībām. Šajā ziņā vienīgi formālo un materiālo nosacījumu izpildes pārbaude ļautu, pirmām kārtām, konkrēti izvērtēt KLPSP priekšlikuma ietekmi, pārbaudīt dalībvalsts skaidrojumus un izvēli un ziņot par iespējamām neatbilstībām un pastāvīgiem trūkumiem, un, otrām kārtām, nodrošināt KLP vienotību, izvairoties no jebkāda renacionalizācijas riska.
77
Tādējādi prasītājas uzskata, ka materiāltiesisko nosacījumu kontrole, ko veic Komisija, jābalsta ne tikai uz analīzi, kas atbilstoši Regulai 2021/2115 tiek gaidīta no dalībvalstīm, bet arī uz pašas Komisijas zināšanām un attiecīgā gadījumā uz analīzes ziņojumiem, kas pieejami par šo tematu. Tāpēc ne temata sarežģītība, ne termiņš katra priekšlikuma apstiprināšanai nevarot pamatot kontroles, kas tiek veikta KLPSP priekšlikumiem, pakāpes samazinājumu.
78
Ar šo iebildumu prasītājas apstrīd Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punkta interpretāciju, ko Komisija veikusi apstrīdētajā lēmumā.
79
Jāizvērtē tiesiskais regulējums, kas piešķir Komisijai šādas pilnvaras apstiprināt KLPSP priekšlikumus, pirms tiek pārbaudīts, vai apstrīdētajā lēmumā sniegtajā atbildē uz prasītāju lūgumu veikt iekšēju pārskatīšanu ir apgalvotā tiesību kļūda.
1) Par kontroles, kas īstenota saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punktu, iedabu
80
Jāatgādina, ka Savienības tiesību normas interpretācijas nolūkā jāņem vērā ne tikai tās saturs, bet arī konteksts, kādā tā iekļaujas, kā arī mērķi, kādi ir tiesību aktam, kurā tā ietilpst, un pat tās rašanās vēsture (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2020. gada 25. jūnijs, A u.c. (Vējturbīnas Ālterā un Nēvelē), C‑24/19, EU:C:2020:503, 37. punkts, un 2024. gada 3. septembris, Illumina un Grail/Komisija, C‑611/22 P un C‑625/22 P, EU:C:2024:677, 126. un 127. punkts un tajos minētā judikatūra).
81
Regulas 2021/2115 118. pantā noteikta katra KLPSP priekšlikuma izvērtēšanas un apstiprināšanas procedūra. Šī panta 1. punkts paredz, ka katra dalībvalsts Komisijai iesniedz KLPSP priekšlikumu.
82
Regulas 2021/2115 118. panta 2. punktā noteikts, ka Komisija novērtē tai iesniegto KLPSP attiecībā uz tā pilnīgumu, konsekvenci, saskaņotību ar vispārējiem Savienības tiesību principiem, minēto regulu un deleģētajiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti, ievērojot šo regulu, un Regulu 2021/2116, plāna faktisko ieguldījumu Regulas 2021/2115 6. panta 1. un 2. punktā izklāstīto konkrēto mērķu sasniegšanā un tā ietekmi uz iekšējā tirgus pareizu darbību un konkurences izkropļošanu un administratīvā sloga līmeni labuma guvējiem un iestādēm.
83
Saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. punkta pirmo daļu Komisija trijos mēnešos no dienas, kad KLPSP ir iesniegts, var dalībvalstij izteikt apsvērumus. Minētās normas otrā daļa paredz, ka dalībvalstij ir pienākums iesniegt Komisijai visu vajadzīgo papildinformāciju un vajadzības gadījumā pārskatīt ierosināto plānu.
84
Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktā noteikti KLPSP priekšlikumu apstiprināšanas kritēriji. Pirmkārt, šīs regulas 118. panta 3. punktā minētā vajadzīgā informācija jāiesniedz Komisijai, un, otrkārt, KLPSP priekšlikumam jābūt saderīgam ar šīs regulas 9. pantu un pārējām minētajā regulā un Regulā 2021/2116 izklāstītajām prasībām, kā arī ar deleģētajiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti, ievērojot minētās regulas. Apstiprinājums ir balstīts tikai un vienīgi uz tiesību aktiem, kas dalībvalstīm ir juridiski saistoši.
85
Pirmām kārtām, pirmkārt, no Regulas 2021/2115 118. panta formulējuma izriet, ka saskaņā ar tā 3. punktu Komisijas apsvērumi var ne tikai attiekties uz papildinformācijas iesniegšanu, bet arī izraisīt KLPSP priekšlikuma pārskatīšanu. Frāzes “vajadzības gadījumā” izmantošana nozīmē, ka nepieciešamība veikt grozījumus ir atkarīga no šo apsvērumu rakstura. Tādējādi Komisijas apsvērumos var tikt konstatēta neatbilstība starp KLPSP priekšlikumu un Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktā noteiktajām prasībām. Tādēļ dalībvalstij, lai saņemtu Komisijas apstiprinājumu, var būt pienākums grozīt priekšlikumu. Taču šajos apsvērumos var būt ietverti arī ierosinājumi par veidu, kādā dalībvalsts varētu uzlabot KLPSP priekšlikumu, vai pat jautājumi par noteiktiem priekšlikuma aspektiem, neprasot nekādu tā pārskatīšanu.
86
Turklāt jāatgādina, ka Komisijas sniegtie apsvērumi par katru KLPSP priekšlikumu ir vienīgi starppasākums KLPSP izstrādes procesā. Proti, Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktā noteikts, ka apstiprinājums izriet no pārskatītā KLPSP priekšlikuma izskatīšanas.
87
Otrkārt, saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktu Komisija veic dubultu kontroli pār KLPSP priekšlikumu, proti, no vienas puses, par tā pilnīgumu, ņemot vērā visu vajadzīgo informāciju, un, no otras puses, par tā saderību ar izsmeļoši uzskaitītajām prasībām, kas izriet no Savienības tiesībām.
88
Otrām kārtām, kontekstuālā interpretācija apstiprina šī sprieduma 83.–87. punktā minēto gramatisko interpretāciju.
89
Atbilstoši Regulas 2021/2115 118. pantam Komisija vispirms izvērtē katru KLPSP priekšlikumu salīdzinājumā ar izsmeļošu minētā panta 2. punktā noteikto kritēriju sarakstu. Komisija pārbauda KLPSP pilnīgumu, konsekvenci, saskaņotību ar vispārējiem Savienības tiesību principiem, minēto regulu, deleģētajiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti, ievērojot šo regulu, un Regulu 2021/2116, plāna faktisko ieguldījumu Regulas 2021/2115 6. panta 1. un 2. punktā izklāstīto konkrēto mērķu sasniegšanā un tā ietekmi uz iekšējā tirgus pareizu darbību un konkurences izkropļošanu un administratīvā sloga līmeni labuma guvējiem un iestādēm. Minētā [118. panta 2. punkta] otrajā teikumā precizēts, ka novērtējumā “jo īpaši” aplūko virknes elementu, kuri veido šos priekšlikumus, piemērotību. Šādas frāzes izmantošana nozīmē, ka runa ir nevis par papildu novērtējumu, bet gan par vienu no šī posma daļām.
90
Pēc tam Komisija ar dalībvalsti sāk procedūru, kuras laikā tā varēs izteikt apsvērumus saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. punktu. Kā atgādināts šī sprieduma 83. un 85. punktā, minētajā pantā precizēts, ka šo apsvērumu saturs ir atkarīgs no tāda katra KLPSP priekšlikuma izvērtējuma rezultāta, kas Komisijai jāveic iepriekš. Nav paredzēts, ka tie attiektos vienīgi uz problēmām saistībā ar saderību ar minēto regulu. Šajā pantā noteiktas arī minēto apsvērumu iespējamās sekas.
91
Visbeidzot pēc dialoga ar dalībvalsti Komisija pieņem īstenošanas lēmumu par KLPSP priekšlikuma, kas, iespējams, grozīts pēc Komisijas apsvērumiem, apstiprināšanu ar nosacījumu, ka šis priekšlikums ir saderīgs ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktā minētajā Savienības tiesiskajā regulējumā paredzētajām prasībām. Šajā ziņā jānorāda: minētās regulas 118. panta 5. punktā precizēts, ka apstiprināšana jāveic ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts iesniegusi KLPSP priekšlikumu, un ka apstiprinājums neattiecas ne uz šīs regulas 113. panta c) punktā minēto informāciju, ne uz KLPSP priekšlikuma I–IV pielikumā – kas minēti tās 107. panta 2. punkta a)–d) apakšpunktā – iekļauto informāciju, kurā atbilstoši šīs regulas 115. panta 1.–4. punktam attiecīgi ir ietverts ex ante izvērtējums, tostarp stratēģiskais vides novērtējums, stāvokļa analīze stipro un vājo pušu, iespēju un draudu izteiksmē (turpmāk tekstā – “SVID analīze”), apspriešanās ar partneriem un kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu.
92
Regulas 2021/2115 1. panta 2. punktā arī atgādināts, ka Komisija apstiprina KLPSP un dalībvalstis tos izstrādā.
93
Attiecībā uz dalībvalstu lomu – saskaņā ar Regulas 2021/2115 104. panta 1. punktu tās izveido KLPSP, lai īstenotu Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) finansētu Savienības atbalstu.
94
Šajā ziņā saskaņā ar Regulas 2021/2115 8. pantu dalībvalstis tiecas sasniegt 5. un 6. pantā izklāstītos mērķus, atbilstoši savu vajadzību izvērtējumam un saskaņā ar minētajā regulā izklāstītajām kopējām prasībām nosakot šajā regulā aprakstītajiem intervenču veidiem atbilstošas intervences.
95
Šajā kontekstā Regulas 2021/2115 9.–84. pantā noteikti intervenču veidi un kopējās prasības, kas dalībvalstīm jāpiemēro, lai nodrošinātu KLP vienotību. Minētās regulas 107.–115. pantā noteiktas prasības attiecībā uz KLPSP saturu. Šīs prasības ir vadlīnijas katras dalībvalsts pieņemtajai KLP īstenošanas stratēģijai.
96
Attiecībā uz Komisiju, pirmkārt, kā izriet it īpaši no Regulas 2021/2115 152. panta, tā pieņem dažādus deleģētos aktus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai. Otrkārt, tai ir pienākums pieņemt īstenošanas aktus, kā tas izriet no minētās regulas 11. panta 2. punkta, 37. panta 6. punkta, 38. panta 6. punkta, 59. panta 8. punkta, 117. panta, 123. panta 5. punkta, 126. panta 5. punkta, 133. panta, 134. panta 14. punkta, 143. panta 4. punkta, 148. panta un 150. panta 3. punkta. Treškārt, atbilstoši šīs regulas 120.–143. pantam Komisija nodrošina dalībvalstu apstiprināto KLPSP īstenošanas uzraudzību un izvērtēšanu.
97
Tādējādi no Regulas 2021/2115 izriet uzdevumu sadalījums starp dalībvalstīm un Komisiju, kas veicina lielāku subsidiaritāti kopējā sistēmā, kurai jānodrošina valstu līmenī izdarīto izvēļu saskaņošana ar Savienības prioritātēm un mērķiem.
98
Trešām kārtām, teleoloģiskā interpretācija apstiprina šī sprieduma 83.–97. punktā minēto gramatisko un kontekstuālo interpretāciju.
99
Šajā ziņā vispirms jāatgādina, ka saskaņā ar LESD 4. panta 2. punktu Savienības un dalībvalstu dalītā kompetence citastarp attiecas arī uz lauksaimniecības jomu.
100
Turklāt Regulas 2021/2115 5. pantā atgādināts, ka KLP mērķi jāsasniedz, ievērojot subsidiaritātes principu.
101
Šajā kontekstā atbilstoši Regulas 2021/2115 3. apsvērumam KLP pārvaldības veida pamatā šobrīd ir jauna pieeja, kura balstīta uz ideju, ka Savienība paredz politikas pamatparametrus, bet dalībvalstīm būtu jāuzņemas lielāka atbildība par minēto mērķu un mērķrādītāju sasniegšanu. Līdz ar to lielāka subsidiaritāte ļauj labāk ņemt vērā vietējos apstākļus un vajadzības, kā arī lauksaimnieciskās darbības īpatnības. Šajā ziņā no minētās regulas 27., 96. un 97. apsvēruma izriet, ka ar šo regulu atbildība tiek nodota dalībvalstīm.
102
Tātad Savienības likumdevēja ieviestā jaunā KLP pārvaldības metode ir balstīta uz sadarbības sistēmu, kas dalībvalstīm atstāj rīcības brīvību, lai pielāgotu intervences pasākumus to valsts lauksaimniecības specifiskajām vajadzībām un prasībām, vienlaikus paredzot Savienības kontroli, lai nodrošinātu saderību ar KLP (rīkojums, 2024. gada 17. oktobris, Complejo Agrícola Las Lomas/Komisija, T‑729/22, EU:T:2024:711, 70. punkts).
103
No visiem iepriekš atgādinātajiem elementiem izriet, ka, pirmkārt, apsvērumi, ko Komisija formulējusi saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. punktu, paši par sevi nav saistoši, taču to saturam jābūt tādam, lai dalībvalsts, kas izstrādājusi KLPSP priekšlikumu, izdarītu tajā grozījumus, ja apsvērumi liecina, ka ir neatbilstība ar šīs regulas 118. panta 4. punktā minētajām prasībām, kas rada šķēršļus plāna apstiprināšanai, un, otrkārt, Komisija saskaņā ar šo pašu pantu kontrolē, vai KLPSP priekšlikumi ir saderīgi ar 118. panta 4. punktā minētajā Savienības tiesiskajā regulējumā noteiktajām prasībām.
2) Par Komisijas interpretāciju apstrīdētajā lēmumā
104
Apstrīdētā lēmuma pielikuma 3.3. apakšiedaļā Komisija vispirms atgādina: katra KLPSP priekšlikuma apstiprināšana ietver trīs posmus, proti, izvērtējumu, pēc tam apsvērumu formulēšanu un visbeidzot – apstiprināšanu. Tā uzskata, ka Regulas 2021/2115 118. panta 2. un 4. punktā tai noteikts pienākums apstiprināt KLPSP priekšlikumu, ja ir pierādīts, ka tā intervences stratēģija un elementi ir piemēroti, lai sasniegtu šajā priekšlikumā noteiktos mērķus, un saderīgi ar šo regulu un Regulu 2021/2116. Komisija precizē, ka apstiprinājums ir balstīts tikai un vienīgi uz elementiem, kas dalībvalstīm ir juridiski saistoši.
105
Komisija arī atgādina, ka apsvērumi, kas dalībvalstīm izteikti saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. punktu, ir KLPSP apstiprināšanas procesa starpposms, kam var sekot turpmāka informācijas apmaiņa ar dalībvalstīm par konkrētiem to KLPSP priekšlikumu aspektiem. Komisija uzskata, ka atkarībā no izvērtējuma laikā konstatētajām grūtībām, pirmām kārtām, tā savos apsvērumos var aicināt vai lūgt dalībvalstis labot noteiktus KLPSP priekšlikuma elementus, kas, iespējams, nav saderīgi ar minētās regulas 9. pantu, citām tās prasībām vai Regulu 2021/2116. Otrām kārtām, Komisijas apsvērumos var būt ietverts aicinājums vai ieteikumi par veidu, kā uzlabot intervenču konsekvenci, KLPSP vērienīgumu kopumā attiecībā uz konkrētajiem vides un klimata mērķiem vai konkrēto mērķu vērienīgumu, intervenču izstrādi un konsekvenci, kā arī ieteikumi par veidu, kādā samazināt administratīvo slogu, īstenojot minēto plānu. Trešām kārtām, šie apsvērumi var attiekties uz tādiem KLPSP priekšlikuma elementiem, kuri ir neskaidri, nepilnīgi, nav sīkāk precizēti, rada šaubas vai kuros varētu iekļaut papildu paskaidrojumus vai uzlabojumus, pat ja dalībvalstis šos elementus var brīvi izvēlēties vai izstrādāt.
106
Tādēļ Komisija uzskata, ka dalībvalsts atbilde uz tās apsvērumiem var atšķirties atkarībā no apsvērumu satura un ka tā sistemātiski neizraisa KLPSP priekšlikuma grozīšanu, jo pietiek ar precizējumu vai papildu skaidrojumu.
107
Konkrētāk, attiecībā uz piemērotības prasību Komisija precizē, ka tā ir izpildīta, ja piedāvātā intervences stratēģija ir saskanīga ar SVID analīzi un noteiktajām vajadzībām, tās vides un klimata struktūra atbilst valsts mērķiem, kas balstīti uz Regulas 2021/2115 XIII pielikumā uzskaitītajiem Savienības tiesību aktiem, un varētu veicināt to sasniegšanu un ja intervences stratēģija kopumā paredzēta, lai faktiski veicinātu minētajā regulā noteikto konkrēto mērķu sasniegšanu, un varētu veicināt to sasniegšanu.
108
Turpinot Komisija uzsver apstākli, ka, pirmkārt, Regulā 2021/2115, konkrēti, 115. panta 2. punktā un 103. pantā, noteikti uzdevumi un lēmumi uzticēti vienīgi vai galvenokārt dalībvalstīm vai arī tajā izslēgti apstiprināšanas procedūras elementi, piemēram, 113. panta c) punktā un 118. panta 5. punktā. Otrkārt, Komisija uzskata, ka ar šo regulu tiek ierobežots Komisijas vērtējuma tvērums attiecībā uz noteiktiem KLPSP priekšlikumu elementiem, it īpaši, ja tiek veiktas noteiktas procedūras vai attiecīgais elements ir izstrādāts vai aprēķināts, izmantojot šajā regulā noteiktās metodes.
109
Visbeidzot Komisija uzskata, ka Regulā 2021/2115 tai nav piešķirtas nedz pilnvaras noteikt dalībvalstīm, kā sīkāk īstenot noteiktas intervences vai minētās regulas elementus, nedz minimālais izvirzīto mērķu vai ietekmes rādītāju vērienīgums, nedz pilnvaras noteikt detalizētu kārtību, kādā īstenot nosacījumu sistēmas prasības. Tā uzskata, ka saskaņā ar jauno tiesisko regulējumu, kas dalībvalstīm nodrošina lielāku elastību, šāds kontroles standarts izriet no ierobežojumiem, ko minētā regula tai nosaka KLPSP priekšlikumu apstiprināšanas procesā, un no uzdevumu sadalījuma starp Komisiju un dalībvalstīm, sagatavojot, izvērtējot un apstiprinot šos priekšlikumus.
110
Tādēļ Komisija attiecībā uz Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktu nav pieļāvusi tiesību kļūdu, konstatēdama, ka tās loma katra KLPSP priekšlikuma izvērtēšanā un apstiprināšanā ir vienīgi nodrošināt šo priekšlikumu saderību ar virkni no Savienības tiesībām izrietošu prasību, it īpaši, novērtējot KLPSP priekšlikuma ieguldījumu šīs regulas mērķu sasniegšanā.
111
Šādu secinājumu nevar atspēkot ar prasītāju izvirzītajiem argumentiem.
112
Pirmām kārtām, no apstrīdētā lēmuma neizriet, ka Komisija uzskatītu, ka tās kontrole attiecas vienīgi uz formāla nosacījuma izpildi, bet gan uz konkrētu prasību kopumu, kā izriet no šī sprieduma 104. un 107. punktā atgādinātajiem elementiem.
113
Otrām kārtām, attiecībā uz argumentu par Komisijas pienākumu, izvērtējot KLPSP priekšlikumus, balstīties ne tikai uz analīzi, kas atbilstoši Regulai 2021/2115 tiek gaidīta no dalībvalstīm, bet arī uz pašas Komisijas zināšanām un attiecīgā gadījumā uz ārējiem ziņojumiem, jāatgādina, ka minētajā regulā starp Komisiju un dalībvalstīm ir noteikts konkrēts uzdevumu sadalījums attiecībā uz faktos balstītu analīzi.
114
Šajā ziņā jaunajā KLP īstenošanas modelī, kā izriet no Regulas 2021/2115, konkrēti – 99. un 100. apsvēruma, uzsvērts, cik svarīga KLPSP izstrādē ir iepriekšēja valsts situācijas analīze un konkrēto valsts vajadzību noteikšana. Saskaņā ar minēto regulu šādam procesam būtu jāveicina lielāka subsidiaritāte vienotā Savienības satvarā.
115
Šajā nolūkā Regulā 2021/2115 dalībvalstīm ir uzticēts veikt lauksaimniecības konteksta analīzi gan valsts, gan reģionālā līmenī. Pirmā analīze, kas paredzēta minētās regulas 108. pantā, attiecas uz vajadzību novērtējumu, otrā – saskaņā ar šīs regulas 115. panta 2. punktu ir SVID analīze, un trešā, ex ante analīze, kas noteikta šīs regulas 139. pantā, ir vērsta uz KLPSP priekšlikuma ietekmes novērtējumu atbilstoši vairākiem kritērijiem, tostarp šī priekšlikuma ieguldījumam konkrēto mērķu sasniegšanā.
116
Turklāt Regulas 2021/2115 118. panta 5. punkta otrajā daļā tostarp paredzēts, ka apstiprinājums neattiecas uz šī sprieduma 115. punktā atgādināto informāciju.
117
Tādēļ apstiprināšanas procedūra neuzliek Komisijai pienākumu ne pārņemt šī sprieduma 115. punktā atgādināto dalībvalstu veikto analīzi, ne papildināt to ar citām analīzēm.
118
Izskatāmajā lietā Komisija apstrīdētajā lēmumā, konkrēti, pielikuma 3.3. apakšiedaļā, nav pieļāvusi tiesību kļūdu, atgādinādama, ka Regulā 2021/2115 KLPSP priekšlikumu izvērtēšanas nolūkā tai nav piešķirtas izmeklēšanas pilnvaras, kas tai ļautu veikt izmeklēšanu vai pat pārbaudīt un kontrolēt informāciju, uz kuras balstīti šie priekšlikumi. Tāpat vienkāršs Komisijas konstatējums tajā pašā apstrīdētā lēmuma pielikuma apakšiedaļā par to, ka papildus minētajai informācijai KLPSP priekšlikumu izvērtēšanas nolūkā tā var izmantot citu informāciju, kas jau ir tās rīcībā, nav tiesību kļūda attiecībā uz minētās regulas 118. panta 4. punktā paredzētās kontroles iedabu.
119
Trešām kārtām, no Komisijas atbildes apstrīdētā lēmuma pielikuma 3.3. apakšiedaļā neizriet, ka tā būtu uzskatījusi, ka tās kontroles pār KLPSP priekšlikumiem intensitāte apstiprināšanas procedūrā būtu zemāka temata sarežģītības un sešu mēnešu termiņa – kurā saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 5. punkta pirmo daļu Komisijai jāapstiprina KLPSP pēc to iesniegšanas – dēļ.
120
Proti, apstrīdētajā lēmumā Komisija vienīgi atgādina savas kontroles robežas, kas izriet no Regulas 2021/2115 118. panta 2. un 4. punkta, uzsverot, ka KLPSP izstrāde balstās uz prognozi vismaz par piecu gadu laikposmu, kas ietver ievērojamu neskaidrību par nākotnes attīstību lauksaimniecības jomā.
121
Tādēļ no visiem iepriekš minētajiem elementiem izriet, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā nav pieļāvusi tiesību kļūdu, atgādinādama KLPSP priekšlikumu apstiprināšanas procedūras īpatnības saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. un 4. punktu.
122
Tāpēc pirmās daļas pirmais iebildums jānoraida kā nepamatots.
b)
Par otro iebildumu, kas attiecas uz tiesību kļūdu saistībā ar tās kontroles apjomu, kuru Komisija saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktu īstenojusi pār intervences stratēģiju
123
Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā ir pieļauta tiesību kļūda attiecībā uz tās kontroles apjomu, kas Komisijai jāīsteno saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 2. un 4. punktu. Tās uzskata, ka Komisijai jāveic ne tikai visaptveroša kontrole pār intervences stratēģiju un Francijas KLPSP priekšlikuma kopējo ieguldījumu saistībā ar konkrētajiem mērķiem, bet arī jāanalizē minētajā KLPSP iekļauto pasākumu efektivitāte šo mērķu sasniegšanā.
124
Prasītājas uzskata, ka Komisijai jānovērtē, pirmkārt, intervences stratēģijas ieguldījuma efektivitāte, proti, tās spēja sasniegt vēlamos vai prasītos rezultātus, un, otrkārt, vides struktūras konsekventais ieguldījums valsts ilgtermiņa mērķrādītājos saistībā ar vides un klimata mērķiem, proti, šīs struktūras ieguldījums šo mērķrādītāju sasniegšanā atbilstoši KLPSP nozīmei to sasniegšanā lauksaimniecības nozarē. Šajā nolūkā esot jāizvērtē Francijas KLPSP paredzētie būtiskie pasākumi prioritāro vajadzību apmierināšanai un konkrēto vides un klimata mērķu vai minēto valsts ilgtermiņa mērķrādītāju sasniegšanai.
125
Komisija, kuru atbalsta Francijas Republika, apstrīd prasītāju argumentus.
126
Saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 2. punktu, kas atgādināts šī sprieduma 89. punktā, Komisijai jānovērtē tostarp KLPSP priekšlikuma faktiskais ieguldījums šīs regulas 6. panta 1. un 2. punktā noteikto konkrēto mērķu sasniegšanā. Šajā novērtējumā “jo īpaši” aplūko vairāku KLPSP priekšlikumu veidojošo elementu piemērotību.
127
Apstiprināšanas procedūra paredz, ka Komisija pārliecinās par KLPSP priekšlikumā ietvertās intervences stratēģijas spēju radīt konkrētu un koordinētu ietekmi, lai sasniegtu Regulas 2021/2115 6. panta 1. un 2. punktā noteiktos konkrētos mērķus.
128
Šajā ziņā Regulas 2021/2115 109. pantā par intervences stratēģiju precizēts, ka tajā jāapraksta citastarp, kā ar intervencēm var sasniegt mērķrādītājus, tostarp konkrētajiem vides un klimata mērķiem noteiktos mērķrādītājus, un kādā mērā tās ir savstarpēji saskaņotas un saderīgas. Tas pats attiecas uz finanšu līdzekļu piešķīrumu, kam jābūt pamatotam un piemērotam, lai sasniegtu minētos mērķrādītājus. Turklāt šīs regulas 109. panta 2. punkta a) apakšpunktā piebilsts, ka šai intervences stratēģijai jāparāda, ka tā ir konsekventa un ka konkrēto mērķu sasniegšanā intervences ir savstarpēji papildinošas, sniedzot tostarp pārskatu par videi un klimatam paredzēto struktūru, kurā aprakstīts veids, kādā tiek ieviests katrs standarts labam zemes lauksaimnieciskajam un vidiskajam stāvoklim (turpmāk tekstā – “LLVS”), tas, kā nosacījumu sistēma kopumā palīdz sasniegt konkrētos vides un klimata mērķus, tas, kā dažādie atbalsta veidi, kuriem ir vieni un tie paši konkrētie mērķi, ir savstarpēji papildinoši, veids, kā panākt lielāku vispārējo ieguldījumu, kā noteikts minētās regulas 105. pantā, un tas, kā ar šo videi un klimatam paredzēto struktūru iecerēts veicināt valsts ilgtermiņa mērķrādītāju sasniegšanu.
129
Attiecībā uz vērienīgākiem konkrētajiem vides un klimata mērķiem Regulas 2021/2115 105. pantā paredzēts, ka dalībvalstis cenšas dot tādu kopējo ieguldījumu šo mērķu sasniegšanā, kas ir lielāks par 2014.–2020. gada laikposmā doto kopējo ieguldījumu iepriekšējā tiesiskajā regulējumā noteiktā mērķa sasniegšanā. Turklāt KLPSP jāpaskaidro, kā dalībvalstis gatavojas sasniegt šādu lielāku kopējo ieguldījumu.
130
Jāatgādina arī, ka jaunā īstenošanas modeļa, uz kura balstās Regula 2021/2115, mērķis ir veicināt lielāku subsidiaritāti, piešķirot dalībvalstīm papildu novērtējuma brīvību īpašajā intervenču, kas ietvertas katrā KLPSP, kārtībā.
131
Šajā nolūkā Regulā 2021/2115 noteikti KLP īstenošanas pamatparametri, proti, Savienības mērķi, intervenču veidi un kopīgās prasības, kuru ievērošanu minētās regulas 118. pantā paredzētajā apstiprināšanas procedūrā nodrošina Komisija.
132
Šajā ziņā Regulā 2021/2115 nav ietverts ne korekcijas mehānisms, ne intervences stratēģiju intervences attiecībā uz to ieguldījumu konkrēto vides un klimata mērķu sasniegšanā, ne KLPSP iesaiste valsts ilgtermiņa mērķrādītāju sasniegšanā saistībā ar vides un klimata mērķiem.
133
Tādēļ Regulā 2021/2115 noteikts, ka katrai dalībvalstij jāizstrādā KLPSP, kas sniedz faktisku ieguldījumu šīs regulas 6. panta 1. un 2. punktā noteikto konkrēto mērķu sasniegšanā, ko novērtē ar rādītājiem un mērķrādītājiem.
134
Taču Regulā 2021/2115 dalībvalstīm uzlikts nevis pienākums sasniegt rezultātu saistībā ar KLP īstenošanu, bet gan līdzekļu pielietošanas pienākums. Proti, vispārīgo un konkrēto mērķu formulējums apstiprina, ka dalībvalstīm nav pienākuma sasniegt noteiktu un precīzi kvantificētu rezultātu. Šajā ziņā minētās regulas 5. panta b) punkts paredz, ka ELGF un ELFLA atbalsts veicina dažādu vispārīgu mērķu, tostarp “vides aizsardzības atbalsta un stiprināšanas”, sasniegšanu. Tādēļ attiecībā uz konkrētajiem vides un klimata mērķiem šīs regulas 6. panta 2. punkta d)–f) apakšpunktā precizēts, ka atbalsta mērķis ir “palīdzēt mazināt klimata pārmaiņas [..], kā arī veicināt ilgtspējīgu enerģētiku”, “veicināt ilgtspējīgu attīstību un efektīvu [..] dabas resursu pārvaldību” un “palīdzēt apturēt [..] bioloģiskās daudzveidības zudumu, uzlabot ekosistēmu pakalpojumus un saglabāt biotopus un ainavas”.
135
Tādējādi Komisijai, atbilstoši visaptverošai pieejai veicot saderības kontroli, jāizvērtē KLPSP priekšlikuma faktiskais ieguldījums vispārīgo un konkrēto mērķu sasniegšanā, pārbaudot intervences stratēģiju gan attiecībā uz tās vērienīgumu, gan spēju radīt gaidāmo ietekmi, lai izpildītu dalībvalstu līdzekļu pielietošanas pienākumu, tostarp attiecībā uz konkrētajiem vides un klimata mērķiem.
136
Izskatāmajā lietā apstrīdētā lēmuma pielikuma 3.2. apakšiedaļā Komisija skaidro, ka tās uzdevums attiecībā uz Regulas 2021/2115 118. panta 2. punktā paredzēto izvērtējumu ir pārbaudīt, vai dalībvalstu sniegtā informācija un pamatojums ir pilnīgs, vai tas skaidri, saskaņoti, loģiski, kodolīgi un ticami paskaidro intervences stratēģijas un intervenču darbību, to faktisko ieguldījumu konkrēto vides un klimata mērķu sasniegšanā, saskaņotību ar citām intervencēm, kuras veicina konkrēto mērķu sasniegšanu, un katras intervences atbilstību minētās regulas vispārīgajām un konkrētajām prasībām, kas piemērojamas intervencei. Attiecībā uz vides un klimata struktūru Komisija precizē, ka tā pārbauda šīs struktūras atbilstību minētās regulas 109. panta 2. punkta a) apakšpunkta prasībām, tostarp tās ieguldījumu valsts ilgtermiņa mērķrādītāju sasniegšanā un saskaņotību ar tiem.
137
Apstrīdētā lēmuma pielikuma 3.3. apakšiedaļā, kā atgādināts šī sprieduma 104. un 107. punktā, Komisija arī apliecina, ka apstiprināšanas procedūrā tai jāpārbauda gan KLPSP intervences stratēģijas un to veidojošo elementu faktiskais ieguldījums vispārīgo un konkrēto mērķu sasniegšanā, gan minētā plāna saderība ar Savienības tiesību prasībām, kas izsmeļoši uzskaitītas Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktā. Tā precizē, ka runa ir par to, ka Komisija pārliecinās, vai dalībvalstis ir izpildījušas līdzekļu pielietošanas pienākumu, kas tām uzlikts ar minēto regulu.
138
No apstrīdētā lēmuma neizriet, ka Komisija būtu uzskatījusi, ka Francijas KLPSP apstiprināšanas procedūrā tai būtu vienīgi visaptveroši jānovērtē šis plāns, nepārbaudot tajā ietvertos pasākumus. Gluži pretēji, no apstrīdētā lēmuma izriet, ka Komisija ir uzskatījusi – tās kontrole jāattiecina uz visiem elementiem, kuri veido KLPSP priekšlikumu, jo tai ir pienākums novērtēt ne tikai pasākumu individuālo ietekmi, bet arī koordinēto ietekmi.
139
No tā izriet, ka pirmās daļas otrais iebildums jānoraida kā nepamatots un līdz ar to jānoraida pirmā pamata pirmā daļa.
3.
Par pirmā pamata trešo daļu, kas attiecas uz apstākli, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinādama, ka Francijas KLPSP atbilst būtiskajiem Regulas 2021/2115 elementiem
140
Prasītājas uzskata, ka Komisija apstrīdētā lēmuma pielikuma 4.1. apakšiedaļā pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, norādīdama, ka Francijas KLPSP atbilst būtiskajiem Regulas 2021/2115 elementiem vides un klimata jomā. Tās apgalvo, ka Francijas KLPSP priekšlikuma pārskatītajā versijā nav laboti neatbilstības ar minētās regulas būtiskajiem elementiem aspekti, it īpaši attiecībā uz konkrētajiem vides un klimata mērķiem samazināt SEG emisijas, aizsargāt ūdens resursus, kā arī saglabāt un atjaunot bioloģisko daudzveidību.
[..]
143
Jānorāda, ka ar pirmā pamata trešo daļu prasītājas būtībā pārmet Komisijai, ka tā apstrīdētajā lēmumā pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinādama, ka Francijas KLPSP ir saderīgs ar konkrētajiem vides un klimata mērķiem.
144
Turklāt ar otro, trešo un ceturto pamatu prasītājas arī pārmet Komisijai, ka tā pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, uzskatīdama, ka apstiprināšanas lēmums ir saderīgs ar konkrētajiem vides un klimata mērķiem.
145
Tādēļ pirmā pamata trešās daļas, kura attiecas uz konkrēto vides un klimata mērķu ievērošanu, pārbaude jāapvieno ar otrā, trešā un ceturtā pamata pārbaudi.
146
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, pirmais pamats jānoraida kā daļēji neefektīvs un daļēji nepamatots un pārējā daļā jāaplūko otrais, trešais un ceturtais pamats.
[..]
E. Par trešo pamatu, kas attiecas uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā par Francijas KLPSP ieguldījumu konkrētā mērķa E un valsts ilgtermiņa mērķrādītāju saistībā ar šo mērķi sasniegšanā
223
Trešais pamats iedalāms divās daļās, no kurām pirmā ir par acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz Francijas KLPSP intervences stratēģijas faktisko ieguldījumu konkrētā mērķa E, it īpaši ūdens resursu aizsardzības, sasniegšanā un otrā – par acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz Francijas KLPSP faktisko ieguldījumu valsts ilgtermiņa mērķrādītāju sasniegšanā ūdens resursu aizsardzības jomā, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV 2000, L 327, 1. lpp.), un Padomes Direktīvas 91/676/EEK (1991. gada 12. decembris) attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (OV 1991, L 375, 1. lpp.).
1.
Par trešā pamata pirmo daļu, kas attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā par Francijas KLPSP intervences stratēģijas faktisko ieguldījumu konkrētā mērķa E, it īpaši ūdens resursu aizsardzības, sasniegšanā
224
Prasītājas apgalvo, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, secinādama, ka Francijas KLPSP intervences stratēģija faktiski veicina ūdens resursu aizsardzību, kas noteikta saistībā ar konkrēto mērķi E, lai gan tā neļauj samazināt pesticīdu izmantošanu Regulā 2021/2115 noteiktā 7. LLVS standarta un ekoshēmas neievērošanas dēļ.
225
Trešā pamata pirmā daļa iedalāma piecos iebildumos, no kuriem pirmais ir par pesticīdu izmantošanas samazināšanas prioritāro raksturu saistībā ar konkrētā mērķa E sasniegšanu, otrais – par Komisijas pārbaudes loģikas, ko tā izmantojusi, lai novērtētu intervences stratēģijas ieguldījumu konkrētā mērķa E sasniegšanā, nepiemērotību, trešais – par to, ka ar Francijas KLPSP nav ievērots Regulas 2021/2115 13. pantā noteiktais 7. LLVS standarts, ceturtais – par to, ka ar Francijas KLPSP nav ievērota minētās regulas 31. pantā noteiktā ekoshēma, un piektais – par intervences stratēģijas nespēju sasniegt konkrēto mērķi E tādu ierobežojumu dēļ, kas saistīti ar 7. LLVS standartu un ekoshēmas īstenošanas, ko veic Francijas iestādes, nosacījumiem.
[..]
c)
Par trešo iebildumu, kas attiecas uz to, ka ar Francijas KLPSP īstenoto 7. LLVS standartu nav ievērots Regulas 2021/2115 13. pants, kā arī ar šo regulu noteiktās minimālās prasības
246
Kā atgādināts šī sprieduma 103. un 135. punktā, saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktu Komisijai jāpārliecinās par katra KLPSP priekšlikuma saderību ar noteiktām Savienības tiesību prasībām, jo īpaši ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas, Regulas 2021/2115 un Regulas 2021/2116 noteikumiem, kā arī ar tādu deleģēto un īstenošanas aktu noteikumiem, kas pieņemti, ievērojot šīs regulas. Šāda saderības kontrole prasa izvērtēt ne tikai katra plāna intervences stratēģijas faktisko ieguldījumu konkrēto mērķu sasniegšanā atbilstoši visaptverošai pieejai, bet arī to, ka šajos plānos ietvertie pasākumi nav pretrunā minētajā pantā noteiktajām minimālajām Savienības tiesību prasībām.
247
Trešā pamata pirmās daļas trešajā iebildumā prasītājas apgalvo, ka ar Francijas KLPSP īstenotais 7. LLVS standarts neatbilst ne Regulas 2021/2115 13. panta 1. punktam, ne minimālajām šīs regulas III pielikuma prasībām, tādēļ ir pārkāpts minētās regulas 118. panta 4. punkts. Turklāt atkāpes no vispārīgā noteikuma par ikgadējo augmaiņu pieļaujamas vienīgi reģionos un saimniecībās, kurām ir noteiktas iezīmes. Tāpat, kā izrietot no minētās regulas 109. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta, tā kā nosacījumu sistēma kopumā palīdz sasniegt konkrētos mērķus, izvērtējums nav pretrunā tādam konkrētam LLVS standarta izvērtējumam, kas īstenots ar KLPSP.
248
Komisija, kuru atbalsta Francijas Republika, apstrīd prasītāju argumentus. Tā uzskata, ka 7. LLVS standarta īstenošana ar Francijas KLPSP atbilst minimālajām prasībām, kas noteiktas ar Regulas 2021/2115 13. panta 1. punktu un precizētas šīs regulas III pielikumā, kas ļauj dalībvalstīm minēto standartu īstenot ar zināmu elastību, lai ņemtu vērā metožu dažādību un zemes stāvokli dažādos valsts reģionos. Turklāt izņēmumi esot iespējami, ja vien tie nodrošina, ka tiek sasniegts 7. LLVS standarta galvenais mērķis, proti, augsnes potenciāla saglabāšana. Francijas KLPSP pilnībā nodrošinot šī mērķa sasniegšanu, vienlaikus īstenojot augmaiņu ilgākā laikposmā, paredzot zināmu elastību nelabvēlīgu klimatisko apstākļu gadījumā un ņemot vērā atšķirības reģionos. Šajā ziņā saskaņā ar minētās regulas 13. pantu attiecībā uz zemesgabalu 7. LLVS standartā noteiktais pienākums esot izpildīts, vai nu mainot galveno kultūraugu ik pēc diviem gadiem, vai katru gadu audzējot otru kultūraugu.
249
Izskatāmajā lietā no apstrīdētā lēmuma pielikuma 4.3. apakšiedaļas izriet – Komisija, atbildot uz lūgumu veikt iekšēju pārskatīšanu, pirmkārt, ir uzskatījusi, ka 7. LLVS standarts nav intervence Regulas 2021/2115 111. panta izpratnē un tādējādi neietilpst minētajā regulā paredzētā snieguma satvarā, lai gan tā ir būtiska minimālā prasība un noteiktu intervenču pamatojums. Otrkārt, 7. LLVS standarts kā nosacījumu sistēmas prasība, kas jāievēro visiem lauksaimniekiem, neesot atbilstošs, lai novērtētu Francijas KLPSP ieguldījumu rezultātu rādītājā R.24.
250
Vispirms jāatgādina – kad tiek veikta iekšēja pārskatīšana saskaņā ar Orhūsas regulas 10. panta 1. punktu, pieteikuma iesniedzējs var apgalvot, ka akts, uz kuru attiecas pārskatīšanas pieprasījums, ir pretrunā tiesību aktiem vides jomā.
251
Šajā ziņā 7. LLVS standarts, ņemot vērā tā mērķi saglabāt augsnes potenciālu, izmantojot galveno vai sekundāro kultūru augmaiņu uz aramzemes, palīdz sasniegt Savienības vides politikas mērķus, jo īpaši saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti un apdomīgi un racionāli izmantot dabas resursus. Tādēļ šai normai piemērojams jēdziens “tiesību akti vides jomā” Orhūsas regulas 2. panta 1. punkta f) apakšpunkta izpratnē (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 6. jūlijs, EIB un Komisija/ClientEarth, C‑212/21 P un C‑223/21 P, EU:C:2023:546, 83.–87. punkts).
252
Jāuzsver, no paša Regulas 2021/2115 13. panta 1. punkta teksta izriet, ka dalībvalstīm ir uzdevums uzraudzīt, lai visās lauksaimniecības zemēs tiktu saglabāti labi lauksaimniecības un vides apstākļi. Šim nolūkam tās par katru šīs regulas III pielikumā uzskaitīto LLVS standartu valsts vai reģiona līmenī nosaka minimālos standartus saskaņā ar minēto standartu galveno mērķi, kā norādīts šajā pielikumā. Nosakot savus minimālos standartus, dalībvalstis attiecīgā gadījumā arī ņem vērā specifiskās attiecīgo platību īpašības, tostarp augsnes un klimatiskos apstākļus, esošās lauksaimniecības sistēmas, lauksaimniecības praksi, lauku saimniecības izmēru un struktūru, zemes izmantojumu, kā arī tālāko reģionu īpatnības.
253
No tā izriet, ka dalībvalstīm ir pienākums noteikt minimālos standartus katram Regulas 2021/2115 III pielikumā minētajam LLVS standartam. Šādu pieeju apstiprina minētās regulas 43. apsvērums. Tomēr, lai arī dalībvalstīm, definējot šīs prasības, līdz ar to jāievēro minētajā pielikumā noteiktais, tajā tomēr, izmantojot vispārīgus jēdzienus un frāzes, dalībvalstīm paredzēta zināma novērtējuma brīvība attiecībā uz šo normu konkretizēšanu (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2018. gada 7. augusts, Argo Kalda Mardi talu, C‑435/17, EU:C:2018:637, 36. punkts un tajā minētā judikatūra).
254
Tādēļ dalībvalstīm LLVS standartu noteikšanā atzītās novērtējuma brīvības apjoms it īpaši ir atkarīgs no to formulējuma vai precizitātes pakāpes Savienības tiesībās, proti, šajā gadījumā no Regulas 2021/2115 III pielikuma satura.
255
Regulas 2021/2115 III pielikumā noteikts, ka galvenais 7. LLVS standarta mērķis ir augsnes potenciāla saglabāšana. Šajā ziņā zemsvītras piezīmē sniegti precizējumi par jēdziena “augmaiņa” nozīmi. Saskaņā ar tajā norādīto pēdējā minētā ir kultūru maiņa vismaz reizi gadā lauksaimniecības zemesgabalu, tostarp pienācīgi apsaimniekoto sekundāro kultūru, līmenī, izņemot daudzgadīgu kultūru, stiebrzāļu un citu lopbarības zālaugu, kā arī papuvē atstātas zemes gadījumā.
256
Jākonstatē, lai gan 7. LLVS standarts formulēts vispārīgi, zemsvītras piezīmes formulējumā, uz kuru ir atsauce Regulas 2021/2115 III pielikumā, precīzi noteiktas minimālās prasības augmaiņas jomā, kā arī iespējamie tās pielāgojumi un atbrīvojumi.
257
No tā izriet, ka dalībvalstu novērtējuma brīvība, nosakot 7. LLVS standartu, nevar apdraudēt šī sprieduma 255. punktā atgādinātās augmaiņas minimālās prasības.
258
Šajā lietā 7. LLVS standartā, kādu to īsteno Francijas KLPSP, paredzēts, ka tā ievērošana tiek vērtēta saskaņā ar diviem kumulatīviem kritērijiem, no kuriem pirmais ir ekspluatācijas līmenī un otrais – zemesgabala līmenī, kā to tiesas sēdē apstiprināja Francijas Republika.
259
Saimniecības līmenī Francijas KLPSP nosaka ikgadēju augmaiņas kritēriju, proti, ka vismaz 35 % no saimniecības kultūraugu platības galvenajai kultūrai jāatšķiras no iepriekšējā gada kultūras vai tai jāseko sekundārai kultūrai.
260
Zemesgabala līmenī Francijas KLPSP pieprasa, lai četru gadu laikā tiktu audzētas vai nu divas dažādas galvenās kultūras, vai arī otršķirīga kultūra katru gadu tajā pašā laikposmā, izņemot platības ar “kukurūzas sēklu”. Paredzēta arī atkāpe, kuras pamatā ir īpašo kultūraugu dažādošana saimniecībām Reinas lejteces zonā, kā arī vairāki atbrīvojumi.
261
Šajā ziņā jānorāda, ka šī sprieduma 259. punktā atgādinātajā pirmajā kritērijā bez īpaša pamatojuma izmantota terminoloģija, kas atšķiras no Regulas 2021/2115 III pielikuma terminoloģijas.
262
Turklāt ar šo pašu kritēriju tiek ieviests papildu parametrs, kas nav paredzēts Regulas 2021/2115 III pielikumā. Tas līdz 35 % ierobežo to aramzemes daļu, uz kuru attiecas minētajā pielikumā noteiktais augmaiņas pienākums. Francijas KLPSP nesniedz nekādus paskaidrojumus par šī parametra, kas nesasniedz minimālās prasības, iekļaušanu 7. LLVS standarta kritērijos. Šis ierobežojums sašaurina augmaiņas prasības tvērumu un tātad tvērumu minētā standarta galvenajam mērķim, kas minēts šajā pašā pielikumā, proti, augsnes potenciāla saglabāšanai.
263
Ar otro kritēriju, kas atgādināts šī sprieduma 260. punktā, ieviesta iespēja izvēlēties vai nu galvenās kultūras daudzgadu augmaiņu, vai sekundārās kultūras ikgadējo augmaiņu. Proti, saskaņā ar šo kritēriju jābūt vai nu divām galvenajām kultūrām četru gadu laikā, vai arī sekundārai kultūrai katru gadu. Tomēr šāda alternatīva nešķiet atbilstoša Regulas 2021/2115 III pielikumam, kurā noteikts, ka augmaiņu veido kultūraugu maiņa vismaz reizi gadā zemesgabalu, tostarp pienācīgi apsaimniekoto sekundāro kultūru, līmenī.
264
No tā izriet, ka abu šo kumulatīvo kritēriju kombinācija izraisa retāku augmaiņu mazāk apstrādātās zemes platībās, ņemot vērā Regulā 2021/2115 noteiktās minimālās prasības.
265
Pirmkārt, no apstrīdētā lēmuma izriet, ka abi Komisijas izvirzītie un šī sprieduma 249. punktā atgādinātie pamati nevarēja likumīgi pamatot šo lēmumu, jo tie neļauj pierādīt, ka nosacījumi, ar kādiem Francijas iestādes īsteno 7. LLVS standartu un kas apstiprināti lēmumā par apstiprināšanu, atbilst šī standarta normatīvajai definīcijai. Otrkārt, Komisija vienīgi uzskatījusi, ka 7. LLVS standarts, kā to īsteno Francijas KLPSP, veicina pesticīdu lietošanas samazināšanu tajā paredzētās augmaiņas prakses ietekmes dēļ, neņemot vērā to, ka nav ievērotas minētās minimālās prasības.
266
Līdz ar to prasītāji juridiski pietiekami ir pierādījuši, ka Komisija apstrīdētajā lēmumā pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā nepamatotu noraidīdama iekšējās pārskatīšanas pamatu, kas attiecas uz to, ka 7. LLVS standarta īstenošanas nosacījumi, kas paredzēti Francijas KLPSP un apstiprināti ar lēmumu par apstiprināšanu, neatbilst Regulas 2021/2115 13. panta 1. punktā, kā arī III pielikumā noteiktajām minimālajām prasībām.
[..]
e)
Par piekto iebildumu, kas attiecas uz to, ka Francijas KLPSP intervences stratēģija nav sniegusi faktisku ieguldījumu īpašajā mērķī E
302
Prasītājas apgalvo, ka Francijas KLPSP intervences stratēģija, it īpaši, ciktāl tajā precizēti 7. LLVS standarta un ekoshēmas īstenošanas nosacījumi, neļauj sasniegt īpašo mērķi E un apmierināt prioritāro vajadzību samazināt pesticīdu daudzumu Francijas lauksaimniecības nozarē.
303
Attiecībā uz 7. LLVS standartu prasītājas uzskata – pat ja šāds standarts netiek kvalificēts kā intervence Regulas 2021/2115 111. panta izpratnē, tas uzskatāms par sviru, uz kuru ir atsauce Francijas KLPSP, lai pamatotu tā vērienīguma līmeni atkarības no pesticīdiem samazināšanas jomā.
304
Attiecībā uz ekoshēmu, pirmkārt, prasītājas apgalvo, ka kultūraugu dažādošanas prakses veids nav tāds, kas rada kumulatīvu ietekmi uz visām lauku saimniecībām, bet gan tikai uz tām, kas jau ir daudzveidīgas. Komisija savos apsvērumos esot brīdinājusi Francijas Republiku par šī veida nepietiekamo vērienīgumu. Otrkārt, sertifikācijas ceļš neesot spējīgs apmierināt prioritāro vajadzību samazināt pesticīdu lietošanu un arī apdraudētu šajā ziņā noteikto mērķrādītāju sasniegšanu, novirzot lauksaimniekus no izmantotās prakses. Turklāt prasītājas uzskata, ka lauku saimniecībām nav finansiālu interešu ievērot visas saistības attiecībā uz vairākiem piekļuves ekoshēmai veidiem.
305
Komisija, kuru atbalsta Francijas Republika, apstrīd prasītāju argumentus.
306
Kā atgādināts šī sprieduma 246. punktā, veicot saderības pārbaudi, Komisijai, izmantojot visaptverošu pieeju, jānovērtē katra KLPSP priekšlikuma intervences stratēģijas faktiskais ieguldījums visu Regulas 2021/2115 konkrēto mērķu sasniegšanā.
307
Pirmām kārtām, ņemot vērā šī sprieduma 252.–266. punktu, jāpārbauda, kādas sekas tas, ka ir pamatotas šaubas, vai Francijas KLPSP īstenotais 7. LLVS standarts atbilst minimālajām Regulas 2021/2115 prasībām, atstāj uz novērtējumu par tās intervences stratēģijas faktisko ieguldījumu īpašā mērķa E sasniegšanā saistībā ar saderības pārbaudi, ko Komisija veic saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktu.
308
Šajā ziņā jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas 2021/2115 12. panta 1. punktu 7. LLVS standarts ir nosacījumu sistēmas prasība.
309
Saskaņā ar Regulas 2021/2115 109. panta 2. punktu katra KLPSP intervences stratēģijai jāpierāda ar dažādiem konkrētajiem mērķiem saistīto intervenču saskaņotība un papildināmība. Lai to izdarītu, katrā KLPSP jāsniedz pārskats par tā vides un klimata arhitektūru, tostarp, pirmkārt, attiecībā uz katru LLVS standartu raksturojot veidu, kādā standarts tiek īstenots, kā arī vajadzības gadījumā aprakstot to, kā prakse palīdz sasniegt šī standarta galveno mērķi, otrkārt, attiecībā uz visu nosacījumu sistēmu – aprakstot tās kopējo ieguldījumu konkrēto vides un klimata mērķu sasniegšanā un, treškārt, raksturojot attiecīgo pamatnosacījumu papildināmību, jo nosacījumu sistēma un dažādās intervences ir vērstas uz tiem pašiem konkrētajiem vides un klimata mērķiem.
310
Turklāt saskaņā ar Regulas 2021/2115 III pielikumu galvenais 7. LLVS standarta mērķis ir saglabāt augsnes potenciālu, uz ko attiecas konkrētais mērķis E.
311
Šajā lietā no apstrīdētā lēmuma izriet, ka Komisija ir izvērtējusi nosacījumu sistēmas prasības, tostarp 7. LLVS standartu, saistībā ar īpašo mērķi E atbilstoši Francijas KLPSP sniegtajam izklāstam par tā vides un klimata arhitektūru. Saskaņā ar Francijas KLPSP nosacījumu sistēma ļauj sasniegt īpašo mērķi E, izmantojot 1., 2., 3., 4., 6., 7. un 8. LLVS standartu.
312
Līdz ar to iespējamās saderības problēmas, kas ietekmē Francijas KLPSP 7. LLVS standartu, var radīt sekas minētā plāna vides un klimata arhitektūrai un tādēļ arī vispārējam novērtējumam par Francijas KLPSP intervences stratēģijas faktisko ieguldījumu īpašā mērķa E sasniegšanā.
313
Tomēr, ciktāl Komisijas veiktā saderības pārbaude ir balstīta uz visaptverošu pieeju katra KLPSP faktiskajam ieguldījumam konkrēto mērķu sasniegšanā, prasītājām jāpierāda fakta, ka ar Francijas KLPSP nosacījumu sistēmas standartu netiek ievērotas Regulā 2021/2115 noteiktās minimālās prasības, šajā gadījumā – 7. LLVS standarts un minētās regulas 13. pants, ietekme uz Komisijas vērtējuma par minētā KLPSP intervences stratēģijas faktisko ieguldījumu attiecībā uz īpašo mērķi E ticamību.
314
Prasītājas tikai apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, apstiprinādama Francijas KLPSP, lai gan tajā ietvertais 7. LLVS standarts neatbilst minimālajām Regulas 2021/2115 prasībām.
315
Tomēr apstrīdētajā lēmumā Komisija uzskatīja, ka Francijas KLPSP vides un klimata arhitektūra pierāda intervences stratēģijas faktisko ieguldījumu īpašā mērķa E sasniegšanā, it īpaši, pateicoties visu ar šo mērķi saistīto intervenču un nosacījumu sistēmas kopējam ieguldījumam, kā arī šo intervenču papildināmībai, atbilstošajiem pamatnosacījumiem un minētajai nosacījumu sistēmai saistībā ar šo mērķi.
316
No tā izriet, ka Francijas KLPSP faktiskā ieguldījuma īpašā mērķa E sasniegšanā novērtējumu var atzīt par joprojām patiesu vai derīgu.
317
Otrām kārtām, prasītājas nav iesniegušas nevienu pierādījumu, kas varētu likt apšaubīt apstrīdētā lēmuma pielikuma 4.3. apakšiedaļā ietverto Komisijas paskaidrojumu ticamību attiecībā uz ekoshēmas saistību kumulatīvo ietekmi, izmantojot kultūraugu dažādošanas praksi, un šādas ietekmes neesību starp dažādiem ekoshēmas veidiem, izņemot ekoshēmas “piemaksu par dzīvžogiem”, kas kumulējama ar citiem šī sprieduma 285. punktā atgādinātajiem minētās ekoshēmas veidiem.
318
Trešām kārtām, prasītājas nepamato savu argumentu, ka to pasākumu vērienīgums, kuri veicina kultūraugu dažādošanu, nav pietiekams. Proti, no Komisijas apsvērumu – saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 3. punktu – 38. punkta, ko prasītājas minējušas sava argumenta atbalstam, izriet, ka tā vienīgi mudinājusi Francijas Republiku pastiprināt to pasākumu vērienīgumu, kas veicina kultūraugu dažādošanu, lai labāk attīstītu augmaiņas ieviešanu visā teritorijā.
319
Ceturtām kārtām, attiecībā uz ekoshēmas spēju, izmantojot sertifikāciju, gan apmierināt prioritāro vajadzību samazināt pesticīdu lietošanu, gan novērst lauksaimniekus no izmantotās prakses – prasītājas atbilstoši šī sprieduma 18. un 19. punktā minētajai judikatūrai nav juridiski pietiekami pierādījušas, ka apstrīdētajā lēmumā būtu pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Proti, prasītājas nav iesniegušas nevienu pierādījumu, kas varētu likt apšaubīt apstrīdētā lēmuma pielikuma 4.3. apakšiedaļā ietverto Komisijas paskaidrojumu ticamību, kuros ne tikai noteikts, ka šis veids palīdz apmierināt minēto vajadzību, bet arī tas, ka jāņem vērā katra ekoshēmas piekļuves veida mērķi, lai novērtētu tā vispārējo lomu Francijas KLPSP vides un klimata arhitektūrā.
320
Ņemot vērā iepriekš minēto, trešā pamata pirmās daļas trešais iebildums jāapmierina un pārējie iebildumi jānoraida.
2.
Par trešā pamata otro daļu – acīmredzamu kļūdu vērtējumā attiecībā uz Francijas KLPSP ieguldījumu valsts ilgtermiņa mērķrādītāju sasniegšanā ūdens resursu aizsardzības jomā
[..]
337
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, trešais pamats jānoraida, neskarot šī sprieduma 266. punktā konstatēto acīmredzamo kļūdu vērtējumā.
F. Par ceturto pamatu – acīmredzamām kļūdām vērtējumā attiecībā uz Francijas KLPSP ieguldījumu konkrētā mērķa F sasniegšanā
[..]
3.
Par trešo daļu – Francijas KLPSP intervences stratēģijas faktiska ieguldījuma neesību F.2., F.3. un F.4. vajadzības izpildē
[..]
e)
Par atbalsta bioloģiskajai lauksaimniecībai nepietiekamību, lai apmierinātu F.2., F.3. un F.4. vajadzību
[..]
379
Ņemot vērā visu iepriekš minēto, jāsecina, ka Komisija pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā nepamatotu noraidīdama iekšējās pārskatīšanas pamatu, kas attiecas uz to, ka ar 7. LLVS standarta īstenošanas nosacījumiem, kas paredzēti Francijas KLPSP un apstiprināti ar lēmumu par apstiprināšanu, nav ievērotas minimālās prasības, kas noteiktas Regulas 2021/2115 13. panta 1. punktā, kā arī III pielikumā.
380
Jānosaka, vai konstatētais prettiesiskums var izraisīt pilnīgu vai tikai daļēju apstrīdētā lēmuma atcelšanu.
381
Šajā ziņā saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Savienības tiesību akta daļēja atcelšana iespējama tikai tad, ja elementi, kurus tiek lūgts atcelt, ir nodalāmi no pārējā tiesību akta. Šī prasība attiecībā uz nodalāmību nav izpildīta, ja ar tiesību akta daļēju atcelšanu tiek grozīta šī akta būtība (skat. spriedumu, 2023. gada 10. maijs, Ryanair/Komisija (SAS II; Covid‑19), T‑238/21, nav publicēts, EU:T:2023:247, 84. punkts un tajā minētā judikatūra).
382
Turklāt jāatgādina, ka pieprasījums iekšēji pārskatīt administratīvu aktu vērsts uz to, lai konstatētu apgalvoto prettiesiskumu vai attiecīgā akta pamatotības neesību (spriedums, 2019. gada 12. septembris, TestBioTech u.c./Komisija, C‑82/17 P, EU:C:2019:719, 38. punkts).
383
Šajā lietā jākonstatē – lai atbildētu uz pieprasījumu veikt iekšēju pārskatīšanu, apstrīdētais lēmums ir strukturēts četrās iedaļās. Lēmuma 1. iedaļa attiecas uz KLPSP apstiprināšanas procedūru, 2. iedaļa – uz “iekšējās pārskatīšanas pieprasījuma pieņemamības novērtēšanu”, 3. iedaļa – uz “KLP tiesisko un normatīvo regulējumu, lai izskatītu Komisijas īstenošanas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar Regulas 2021/2115 118. panta 4. punktu”, un 4. iedaļa – uz “novērtējumu par iemesliem, kas pamato Komisijas īstenošanas lēmuma, ar ko apstiprina Francijas KLP stratēģisko plānu, iekšējo pārskatīšanu”.
384
Tādēļ, lai gan apstrīdētajā lēmumā atbilde uz izvirzīto pārskatīšanas pamatojumu ir sniegta, izmantojot struktūru četrās iedaļās, kurās pārņemta pārskatīšanas pieprasījuma organizācija, tās tomēr nav nodalāmas. Proti, kā izriet it īpaši no šī sprieduma 103. un 138. punkta, saskaņā ar Komisijai ar Regulas 2021/2115 noteikumiem uzticētās kontroles loģiku KLPSP apstiprināšanas procedūrā tā nav atsevišķi analizējusi katru iemeslu, bet gan veikusi visu Francijas KLPSP pārbaudi saistībā ar minētajiem pārskatīšanas iemesliem. No tā izriet, ka visas četras apstrīdētā lēmuma iedaļas ir savstarpēji atkarīgas. Šī iemesla dēļ apstrīdētā lēmuma iedaļu, kurā pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, nav iespējams nodalīt no pārējām iedaļām Komisijas veiktās kontroles loģikas dēļ, ne arī no tās izdarīt secinājumus attiecībā uz iekšējas pārskatīšanas pieprasījuma iznākumu. Turklāt apstrīdētā lēmuma rezolutīvā daļa arī nešķiet nodalāma, ciktāl Komisija secina, ka pieprasījums veikt iekšēju pārskatīšanu nav pamatots, ņemot vērā visu iesniegto pārskatīšanas pamatojumu vērtējumu.
385
Līdz ar to prasība jāapmierina un apstrīdētais lēmums jāatceļ pilnībā.
[..]
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (devītā palāta paplašinātā sastāvā)
nospriež:
1)
Atcelt Eiropas Komisijas 2023. gada 5. maija lēmumu, ar kuru noraidīts ClientEarth un Collectif Nourrir lūgums veikt iekšēju pārskatīšanu attiecībā uz Komisijas 2022. gada 31. augusta Īstenošanas lēmumu C(2022) 6012 final, ar kuru apstiprināts Francijas KLP stratēģiskais plāns 2023.–2027. gadam Savienības atbalstam, ko finansē no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai.
2)
Komisija sedz savus, kā arī atlīdzina ClientEarth un Collectif Nourrir tiesāšanās izdevumus.
3)
Francijas Republika savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.
Truchot
Kanninen
Sampol Pucurull
Perišin
Meyer
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2025. gada 29. oktobrī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – franču.
(
1
)	Ietverti tikai tie šī sprieduma punkti, kuru publicēšanu Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu.