62005CC0457
ĢENERĀLADVOKĀTA JANA MAZAKA [JÁN MAZÁK] SECINĀJUMI,
sniegti 2007. gada 14. jūnijā (
1
)
Lieta C-457/05
Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV
pret
Diageo Deutschland GmbH
“Preču brīva aprite — Direktīva 75/106/EK — Dalībvalstu tiesību aktu tuvināšana — Fasēti šķidrumi — Pildīšana pēc tilpuma — 5. panta 3. punkta b) un d) apakšpunkts — Baileys Minis — Laišana apgrozībā fasējumā ar nominālo tilpumu 0,071 litrs”
1.
Ar šo lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu Landgericht Wiesbaden [Vīsbādenes Apgabaltiesa] (Vācija) lūdz interpretēt Padomes 1974. gada 19. decembra Direktīvas 75/106/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu šķidrumu pildīšanu pēc tilpuma 5. panta 3. punkta b) apakšpunktu, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļu (turpmāk tekstā – “Direktīva 75/106” vai “Direktīva”) (
2
). Šī lieta it sevišķi attiecas uz to, ka Vācijā dzēriens Baileys tiek tirgots kā tā sauktais “Baileys Minis” mazās pudelēs ar tilpumu 0,071 litrs.
I – Tiesiskais regulējums
A – Kopienu tiesiskais regulējums
2.
Direktīva 75/106 ir tikusi vairākkārt grozīta (
3
). Direktīvas 1. pants noteic, ka tā attiecas uz fasējumiem, kuros ir šķidri produkti, kas uzskaitīti III pielikumā un ko mēra pēc tilpuma, lai pārdotu individuālos daudzumos, kuri nav mazāki par 0,05 litriem un nepārsniedz 10 litrus.
3.
Direktīvas 75/106 preambulas pirmais apsvērums noteic: “lielākajā daļā dalībvalstu uz nosacījumiem, atbilstīgi kuriem fasētus šķidrumus piedāvā pārdošanā, attiecas obligātas prasības, kas dalībvalstīs savstarpēji atšķiras, tādējādi ierobežojot tirdzniecību ar šādiem fasējumiem; [..] šādas tiesību normas tādēļ vajag tuvināt.”
4.
Direktīvas preambulas ceturtais apsvērums noteic: “pēc iespējas vajag samazināt viena produkta dažādu fasējumu skaitu, kuru tilpumi ir pārāk līdzīgi un kuri līdz ar to var maldināt patērētāju; [..] ņemot vērā šādu fasējumu ārkārtīgi lielos krājumus Kopienā, šo samazināšanu tomēr iespējams veikt vienīgi pakāpeniski.”
5.
Direktīvas 75/106 preambulas sestais apsvērums noteic: “pārāk ātri izmainot satura noteikšanas principu, kas paredzēts attiecīgo dalībvalstu tiesību aktos, un ieviešot jaunas kontroles sistēmas, kā arī pieņemot jaunu mērvienību sistēmu, dažām dalībvalstīm rastos grūtības, tad šīm dalībvalstīm jāparedz pārejas periods; [..] šādi noteikumi tomēr nedrīkst turpmāk kavēt attiecīgo produktu tirdzniecību Kopienā un ietekmēt šīs Direktīvas īstenošanu pārējās dalībvalstīs.”
6.
Direktīvas 75/106 5. pants pēc grozījumiem un, ciktāl tam ir nozīme šajā lietā, noteic:
“1.   Dalībvalstis nedrīkst noraidīt, aizliegt vai ierobežot tādu fasējumu laišanu tirgū, kuri atbilst šajā Direktīvā noteiktajām prasībām, pamatojot to ar iemesliem, kas saistīti ar šo fasējumu tilpuma noteikšanu, to pārbaudes metodēm vai nominālo tilpumu, ja tas ir paredzēts III pielikuma I kolonnā.
[..]
3.
b)
[..] Fasējumus, kas minēti III pielikuma 4. sadaļā, pēc 1991. gada 31. decembra drīkst laist tirgū vienīgi tad, ja to nominālie tilpumi atbilst I kolonnā noteiktajiem. [..]
d)
Neskarot šā punkta b) apakšpunktu, III pielikuma 4. sadaļā uzskaitītos produktus, kuru tilpums ir 0,071 l, drīkst tirgot Apvienotajā Karalistē un Īrijā.” (
4
)
7.   Visbeidzot, Direktīvas 75/106 III pielikuma 4. sadaļa attiecībā uz produktiem, kas minēti ar virsrakstu “Spirts (izņemot KMT virsrakstu Nr. 22.08), liķieri un citi spirtotie dzērieni; salikti alkoholiskie izstrādājumi (tā sauktie “koncentrētie ekstrakti”) dzērienu ražošanai (KMT virsraksts Nr. 22.09)”, I kolonnā nosaka šādus satura nominālos tilpumus, litros, kas ir galīgi atļauti: “0,02 l – 0,03 l – 0,04 l – 0,05 l – 0,10 l – 0,20 l – 0,35 l – 0,50 l – 0,70 l – 1 l – 1,125 l – 1,5 l – 2 l – 2,5 l – 3 l – 4,5 l – 5 l – 10 l.”
II – Fakti, process un prejudiciālie jautājumi
8.
Prejudiciālie jautājumi ir radušies tiesvedībā par negodīgu konkurenci starp Schutzverband der Spirituosen-Industrie e.V. (turpmāk tekstā – “Schutzverband”) un Diageo Deutschland GmbH (turpmāk tekstā – “Diageo”), kas tiek izskatīta Landgericht Wiesbaden.
9.
Schutzverband ir apvienība, kas apvieno uzņēmumus un apvienības alkoholisko dzērienu rūpniecībā, kuras mērķis ir uzraudzīt un vajadzības gadījumā nodrošināt atbilstību attiecīgajam tiesiskajam regulējumam alkohola nozarē Vācijā.
10.
Diageo ir dzērienu ražotāja Diageo North America Inc. Vācijas meitas sabiedrība. Vācijā tā inter alia tirgo alu, viskiju, džinu un degvīnu ar dažādām preču zīmēm.
11.
Kopš 2004. gada oktobra Diageo Vācijā ir tirgojusi dzērienu “Baileys” kā tā saucamo “Baileys Minis” mazās pudelēs ar tilpumu 0,071 litrs (turpmāk tekstā – “ražojums”). Baileys sastāv no viskija, graudu degvīna, cukura un saldā krējuma, un tā alkohola saturs ir 17 %. Diageo tirgotie Baileys ražojumi tiek ražoti un iepildīti pudelēs Īrijā (
5
).
12.
Iesniedzējtiesa atzīmē, ka Baileys Minis kopš 2003. gada septembra ir tikuši tirgoti arī Francijā un Nīderlandē un kopš 2004. gada jūnija – Beļģijā, par to nesaņemot nekādas sūdzības (
6
).
13.
Lietas dalībnieki strīdas par to, vai ir atļauta ražojumu (tas ir, 0,071 litra tilpuma pudelēs fasētu ražojumu) pārdošana Vācijā.
14.
Iesniedzējtiesa uzskata, ka Baileys Minis ražojumam ir piemērojama Direktīvas 75/106 III pielikuma 4. sadaļa. Tā uzskata, ka, ņemot vērā to, ka visi izstrādājumi, kas minēti III pielikuma 4. sadaļā, ar nominālo tilpumu no 0,05 litriem līdz 10 litriem (
7
) var tikt pārdoti tikai tilpuma izmēros, kas ir minēti III pielikuma I kolonnā, tad iepakojuma izmērs ar tilpumu 0,071 litrs principā nav atļauts.
15.
Tomēr Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta d) apakšpunktā paredzētais izņēmums noteic, ka III pielikuma 4. sadaļā uzskaitītos produktus, kuru tilpums ir 0,071 1, drīkst laist apgrozībā Apvienotajā Karalistē un Īrijā.
16.
Tādēļ ar 2005. gada 23. novembra rīkojumu Landgericht Wiesbaden (Vīsbādenes Apgabaltiesa, 10. civillietu palāta) apturēja tiesvedību un iesniedza Tiesai lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu par šādiem jautājumiem:
“1)
Vai Padomes 1974. gada 19. decembra Direktīvas 75/106/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu šķidrumu pildīšanu pēc tilpuma [..], pēdējo reizi grozīta ar 2003. gada 23. septembra Pievienošanās aktu, [..] 5. panta 3. punkta b) apakšpunkta otrās daļas otrais teikums, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ražojumus ar tilpumu 0,071 l, kas Īrijā vai Apvienotajā Karalistē ir ražoti un/vai laisti apgrozībā likumīgi, var laist apgrozībā arī visās citās EK dalībvalstīs?
2)
Ja atbilde uz 1. jautājumu ir noliedzoša: vai Direktīvas 75/106/EEK 5. panta 3. punkta b) apakšpunkta otrās daļas otrais teikums, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļu, atbilst EKL 28. un 30. pantā noteiktajam preču brīvas aprites principam?”
17.
Rakstveida apsvērumus iesniedza Schutzverband, Diageo, Grieķijas un Beļģijas valdības, Padome un Komisija. Šiem lietas dalībniekiem, izņemot Beļģijas valdību, 2007. gada 15. martā notikušajā tiesas sēdē pievienojās Francijas valdība.
III – Vērtējums
A – Lietas dalībnieku galvenie apsvērumi
18.
Schutzverband būtībā apgalvo, ka uz pirmo jautājumu būtu jāatbild noliedzoši. Tas izriet no “noteikums/izņēmums” attiecībām starp Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta b) apakšpunktu in fine un 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un arī no šo tiesību normu gara un mērķa. Noteikums ir tas, ka III pielikuma 4. sadaļā minētie ražojumi ir pilnībā saskaņoti, un izņēmums ir tas, ka tikai uz Īriju un Apvienoto Karalisti attiecas 5. panta 3. punkta d) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums. Turklāt minētais izņēmums ir piemērojams, “neskarot šā punkta b) apakšpunktu”.
19.
Attiecībā uz otro jautājumu – Schutzverband apgalvo, ka uz to būtu jāsniedz apstiprinoša atbilde, jo apgrozībā laišanas aizliegums saskaņā ar Direktīvas 5. panta 3. punkta b) apakšpunktu ir attaisnojams tādu apsvērumu dēļ, kas attiecas uz patērētāju aizsardzību. Attiecībā uz saskaņošanas pasākumiem parasti tiek atzīts, ka kompetentajām Kopienu iestādēm ir plaša rīcības brīvība un tādēļ uz tiem attiecas vienīgi ierobežota samērīguma analīze.
20.
Schutzverband apgalvo, ka minētais aizliegums nav acīmredzami nesamērīgs. Patērētāju aizsardzība ir pieļaujams attaisnojums, jo saskaņā ar preambulas ceturto apsvērumu Direktīva tika izstrādāta, lai pēc iespējas samazinātu viena produkta dažādu fasējumu skaitu, kuru tilpumi ir pārāk līdzīgi un kuri līdz ar to var maldināt patērētāju.
21.
Diageo būtībā apgalvo, ka, lai Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta b) apakšpunkta otrās daļas otrais teikums, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļu, būtu atbilstīgs primārajiem tiesību aktiem, kā arī Tiesas spriedumā lietā Cidrerie Ruwet ieviestajiem principiem (
8
), tie ir jāinterpretē tādējādi, lai ražojumus ar tilpumu 0,071 l, kas Īrijā vai Apvienotajā Karalistē ir ražoti un/vai laisti apgrozībā likumīgi, varētu laist apgrozībā arī visās citās dalībvalstīs. Tas arī būtībā ir tas, ko apgalvo Grieķijas valdība. Citādi izņēmums, kas nav ierobežots laikā, norobežotu valstu tirgus un būtu pretrunā Direktīvas saskaņošanas mērķim, kā arī iekšējā tirgus mērķim. Turklāt jebkāda cita interpretācija būtu pretrunā EKL 28. pantam un to neattaisnotu apsvērumi, kas ir saistīti ar patērētāju aizsardzību.
22.
Beļģijas valdība būtībā apgalvo, ka attiecīgās tiesību normas noteic, ka 0,071 litra tilpuma pudelēs fasēta Baileys laišana apgrozībā citās dalībvalstīs, izņemot Īriju un Apvienoto Karalisti, nav atļauta. Kā atkāpe tā ir jāinterpretē šauri. Beļģijas valdība apgalvo, ka jebkurā gadījumā, pat ja aizliegums saskaņā ar 5. panta 3. punkta b) apakšpunktu būtu jāuzskata par šķērsli tirdzniecībai Kopienā, tas būtu attaisnots saskaņā ar patērētāju aizsardzības apsvērumiem.
23.
Francijas valdība būtībā piekrīt Beļģijas valdības viedoklim.
24.
Komisija norāda, ka atbilstoši spēkā esošajiem tiesību aktiem ražojumu principā ir aizliegts laist apgrozībā Kopienā, izņemot Īrijā un Apvienotajā Karalistē. Tomēr, tā kā ražojums ir ticis laists apgrozībā Īrijā un Apvienotajā Karalistē, principā nedrīkstētu ierobežot tā laišanu tirgū citās dalībvalstīs. Citādi šāds ierobežojums pārsniegtu atkāpes mērķi un būtu pretrunā preču brīvas aprites principam.
25.
Komisija apgalvo, ka šis princips, kas ir ietverts EKL 28. pantā, ir piemērojams ne tikai gadījumā, kad nav tikusi saskaņoti valsts tiesību akti, bet arī gadījumā, kad ir jāinterpretē Kopienu tiesību normas, saskaņā ar kurām tiek paredzēta atkāpe pilnīgas saskaņošanas kontekstā. Tā norāda, ka saskaņā ar Direktīvas 5. panta 1. punktu dalībvalstis – inter alia III pielikuma I kolonnā paredzēto nominālo tilpumu dēļ – nedrīkst noraidīt tādu fasējumu laišanu tirgū, kuri atbilst šajā Direktīvā noteiktajām prasībām (tas ir, tādu ražojumu laišanu tirgū, kas tiek likumīgi laisti apgrozībā Īrijā un Apvienotajā Karalistē). Tas principā ņemtu vērā faktu, ka 5. panta 3. punkta d) apakšpunkts ir atkāpe no 5. panta 3. punkta b) apakšpunktā noteiktā principa. Šāda interpretācija ir saderīga ar preču brīvas aprites prasībām un atbilst Kopienu likumdevēja gribai. Līdz ar to nav jāatbild uz otro jautājumu.
26.
Padome piekrīt Komisijas sniegtajai interpretācijai.
B – Vērtējums
27.
Kā sākotnēju apsvērumu es vēlētos atzīmēt, ka, kaut gan ir skaidrs, ka fasēšanas noteikumi ir iecerēti, lai atvieglotu piekļuvi tirgum, tie tomēr – kā pierāda šī lieta – paradoksālā kārtā var novest pie situācijas, kurā šāda piekļuve faktiski var tikt apgrūtināta.
28.
Turklāt, kaut gan pašreizējā lietā tam nav nozīmes ratione temporis, 2004. gada 25. oktobrī Komisija iesniedza Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvas priekšlikumu, ar ko paredz noteikumus attiecībā uz fasētu preču nominālajiem daudzumiem, ar ko atceļ Padomes Direktīvu 75/106/EEK un Direktīvu 80/232/EEK un groza Padomes Direktīvu 76/211/EEK (
9
). Pati Komisija savos apsvērumos norādīja, ka tai nācās iesniegt minēto priekšlikumu pastāvošo noteikumu sarežģītības dēļ, kuri attiecas uz ļoti dažādiem ražojumiem, un, no vienas puses, “daļēji brīvas” un “daļēji pilnīgas saskaņošanas” dēļ un, no otras puses, Tiesas sprieduma lietā Cidrerie Ruwet dēļ. Priekšlikuma noteikumi paredz plašu nominālo daudzumu noteikumu atcelšanu, tai skaitā arī to noteikumu atcelšanu, kuri attiecas uz Baileys Minis.
1) Pirmais jautājums
29.
Ar savu pirmo jautājumu iesniedzējtiesa jautā Tiesai, vai Direktīva 75/106 ir jāinterpretē tādējādi, ka ražojumus, kas fasēti pudelēs ar tilpumu 0,071 l, kas, ņemot vērā šajā Direktīvā paredzētu atkāpi, Īrijā vai Apvienotajā Karalistē ir ražoti un/vai laisti apgrozībā likumīgi, var laist apgrozībā arī citās dalībvalstīs.
30.
Piemērojot EKL 234. pantu, Tiesa valstu tiesām sniedz Kopienu tiesību interpretāciju, kas tām ir nepieciešama, lai atrisinātu tajās izskatāmos strīdus (
10
). Vienīgi valsts tiesa, ņemot vērā tās izskatāmās lietas specifiskos apstākļus, var izlemt par to, vai tai ir nepieciešams saņemt prejudiciālu nolēmumu, lai tā varētu pasludināt spriedumu, un par to jautājumu nozīmīgumu, kurus tā iesniedz Tiesai (
11
). Tomēr Tiesai, ja nepieciešams, jāpārbauda apstākļi, kādos attiecīgajā lietā ir ticis iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, lai pārliecinātos par savu kompetenci, un it īpaši lai noteiktu, vai lūgtajai Kopienu tiesību interpretācijai ir jebkāds sakars ar pamata prasības faktiem vai mērķi (
12
). Ja izrādās, ka uzdotajam jautājumam acīmredzami nav nozīmes šīs prāvas iznākumam, Tiesai jāatzīst, ka tiesvedība jāizbeidz (
13
).
31.
Pēc manām domām, izlemjot šo lietu, nav vajadzīgs aplūkot jautājumu par ražojuma ražošanu. No Tiesai pieejamajiem lietas materiāliem skaidri izriet, ka jautājums, uz kuru ir jāatbild šajā lietā, ir, vai ražojumus, kas likumīgi laisti apgrozībā Īrijā un Apvienotajā Karalistē, var laist apgrozībā arī citās dalībvalstīs.
32.
Direktīvas 75/106 5. panta 1. punkts nodibina lex generalis, saskaņā ar kuru dalībvalstis nedrīkst noraidīt, aizliegt vai ierobežot tādu preču fasējumu laišanu tirgū, kuri atbilst inter alia III pielikuma I kolonnā paredzētajiem nominālajiem tilpumiem. Līdz ar to, ja preču fasēšana atbilst attiecīgajā pielikumā noteiktajiem nominālajiem tilpumiem, tad to laišanu tirgū nevar aizliegt, pamatojoties uz to nominālo tilpumu. Tomēr Direktīvas 75/106 5. panta 1. punkts nenoteic, ka, lai preces varētu laist tirgū, tām jābūt fasētām šajos nominālajos tilpumos.
33.
Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta b) apakšpunkta otrās daļas otrais teikums (turpmāk tekstā – “5. panta 3. punkta b) apakšpunkts”) ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 88/316, nodibina lex specialis attiecībā uz spirtu, liķieriem un citiem spirtotiem dzērieniem (
14
), kas paredz, ka tos var laist apgrozībā tikai III pielikuma 4. sadaļas I kolonnā paredzētajos nominālajos tilpumos. Pēc manām domām, tas nodrošina to, ka, lai liķierus un citus spirtotus dzērienus varētu likumīgi laist apgrozībā Kopienā, tie ir jāfasē vienā no ierobežotajiem nominālajiem tilpumiem, kas paredzēti III pielikuma 4. sadaļas I kolonnā.
34.
Direktīvas 5. panta 3. punkta d) apakšpunkts, ko Direktīvas tekstā arī ievietoja Direktīva 88/316, paredz laikā neierobežotu atkāpi, kas noteic, ka liķierus un citus spirtotus dzērienus papildus var laist apgrozībā Īrijā un Apvienotajā Karalistē, ja tie ir fasēti 0,071 litra nominālā tilpumā.
35.
Ņemot vērā, ka pastāvīgā atkāpe, ar kuru tiek ieviests papildu nominālais tilpums, specifiski atsaucas uz Īriju un Apvienoto Karalisti, nevis uz pārējām dalībvalstīm, rodas jautājums par to, vai citas dalībvalstis savā teritorijā var aizliegt tādu liķieru un citu spirtoto dzērienu laišanu apgrozībā, kas ir fasēti 0,071 litra nominālajā tilpumā, kaut gan tos var likumīgi laist apgrozībā dalībvalstī, proti, Īrijā vai Apvienotajā Karalistē.
36.
Pēc manām domām, Direktīvā 75/106 pēc grozījumiem, it sevišķi 5. panta 3. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļu, sistēmai trūkst tiesību aktu izstrādes tīrības un tā rada grūtības attiecībā uz šādas pastāvīgas atkāpes izpratni un interpretāciju. Manuprāt, Kopienu likumdevējam būtu bijis jāsaprot, ka šādas tiesību aktu izstrādes tehnikas izmantošana var radīt interpretācijas grūtības, un līdz ar to būtu bijis jāizvairās no tās izmantošanas.
37.
Tā kā Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta d) apakšpunkts ar grozījumiem paredz pastāvīgu atkāpi par labu Īrijai un Apvienotajai Karalistei attiecībā uz 0,071 litra nominālā tilpuma pudelēs fasētu liķieru un citu spirtoto dzērienu laišanu apgrozībā, faktiski var vaicāt, vai Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta b) apakšpunkts, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļas I kolonnu, paredz nominālo tilpumu pilnīgu saskaņošanu vai vienīgi daļēju saskaņošanu, saskaņā ar kuru EK var tikt tirgoti liķieri un citi spirtoti dzērieni. Pēc manām domām, tas tieši ietekmē Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta b) apakšpunkta, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļas I kolonnu, interpretāciju un, vajadzības gadījumā, spēkā esamības pārbaudi.
38.
Ja netiek saskaņoti valstu tiesību akti, tad EKL 28. pants it sevišķi aizliedz preču brīvas aprites ierobežojumus, kas rodas tā rezultātā, ka attiecībā uz precēm, kuras tiek ievestas no citām dalībvalstīm, kurās tās tiek likumīgi ražotas un laistas apgrozībā, tiek piemēroti noteikumi, kuros tiek paredzētas prasības, kādām ir jāatbilst šādām precēm, piemēram, prasības, kas attiecas uz preču prezentāciju, marķējumu un iepakojumu, pat tad, ja šie noteikumi tiek bez atšķirības piemēroti valsts ražojumiem un importētiem ražojumiem (
15
).
39.
Attiecībā uz daļēju saskaņošanu Tiesa spriedumā lietā Cidrerie Ruwet atzina, ka šis aizliegums attiecas uz tādu fasējumu apgrozībā laišanas aizliegumu, uz kuriem neattiecas šāda saskaņošana. Šādā gadījumā pretēja interpretācija būtu līdzvērtīga tam, ka dalībvalstīm tiktu atļauts norobežot savus valsts tirgus attiecībā uz ražojumiem, uz kuriem neattiecas Kopienu tiesību akti, pretstatā Līgumā paredzētajam preču brīvas aprites mērķim (
16
).
40.
Ir skaidrs, ka Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta b) apakšpunkts, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļas I kolonnu, ar grozījumiem ir iecerēts, lai galīgi regulētu fasējumu nominālos tilpumus, saskaņā ar kuriem visās dalībvalstīs var laist apgrozībā liķierus un citus spirtotus dzērienus. Tātad ar šiem noteikumiem ir iecerēts radīt pilnībā regulētu sistēmu, saskaņā ar kuru kopējie noteikumi pilnībā aizvieto šajā jomā spēkā esošos valsts noteikumus, jo, pēc manām domām, saskaņā ar tiem dalībvalstīm tiek tieši aizliegts pieņemt valsts noteikumus, kas ir atšķirīgi no kopējiem noteikumiem. Pēc manām domām, tas, ka Īrijai un Apvienotajai Karalistei saskaņā ar Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu tiek atļauts laist apgrozībā liķierus un citus spirtotus dzērienus, kas fasēti papildu nominālā tilpumā, negroza faktu, ka šis jautājums ir ticis pilnībā regulēts Kopienu līmenī.
41.
Līdz ar to jautājums šajā lietā ir par to, vai šo Direktīvu ir iespējams interpretēt atbilstoši EKL 28. pantam.
42.
Šajā sakarā pietiek atcerēties, ka saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru sekundāro tiesību aktu noteikumu, piemēram, Direktīvas 75/106 5. panta 3. punkta b) apakšpunktu, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļas I kolonnu, nevar interpretēt tādējādi, lai atļautu dalībvalstīm piemērot vai paturēt spēkā nosacījumus, kas ir pretrunā Līguma noteikumiem par preču brīvu apriti (
17
).
43.
Jāatgādina, ka preču brīva aprite ir viens no Līguma un Kopienu pamatprincipiem (
18
). Tiesas pastāvīgā judikatūra noteic, ka EKL 28. panta mērķis ir aizliegt visus dalībvalstīs pieņemtos noteikumus, kuru rezultātā var tikt tieši vai netieši, faktiski vai potenciāli apgrūtināta tirdzniecība Kopienas iekšienē (
19
).
44.
Turklāt ir jāatzīmē, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru, interpretējot sekundāro Kopienu tiesību aktu normu, pēc iespējas jādod priekšroka tai interpretācijai, saskaņā ar kuru šī norma ir saderīga ar Līgumu un Kopienu tiesību vispārīgajiem principiem (
20
).
45.
Papildus Tiesas pastāvīgā judikatūra noteic, ka, interpretējot Kopienu tiesību normu, ir jāņem vērā ne tikai tās teksts, bet arī konteksts, kurā tā tiek piemērota, un to noteikumu mērķi, kuru sastāvdaļa tā ir (
21
).
46.
Šajā sakarā, pirmkārt, ir jāatgādina, ka Direktīva 75/106 tika pieņemta, pamatojoties uz EKL 94. pantu (bijušo EK līguma 100. pantu), kas attiecas uz tādu dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu, kas tieši iespaido kopējā tirgus izveidi vai darbību. Otrkārt, Direktīva 88/316, saskaņā ar kuru Direktīvā tika ievietoti apstrīdētie noteikumi, bija balstīta uz EKL 95. pantu (bijušo EK līguma 100.a pantu).
47.
Turklāt pasākumu, kuri ir tikuši pieņemti, pamatojoties uz EKL 95. pantu, mērķis ir iekšējā tirgus izveide un darbība. Atbilstoši Tiesas judikatūrai šādu pasākumu patiesajam mērķim jābūt iekšējā tirgus izveides un darbības apstākļu uzlabošanai (
22
).
48.
It sevišķi galvenais Kopienu likumdevēja mērķis, pieņemot Direktīvu 75/106, kā it īpaši izriet no tās preambulas pirmā apsvēruma, bija noteikt tuvinātus noteikumus, kas attiecas uz šķidrumu fasēšanu, uz kuriem lielākajā daļā dalībvalstu bija attiekušās obligātas prasības, kas dalībvalstīs savstarpēji atšķīrās, lai nodrošinātu šo ražojumu brīvu apriti Kopienā.
49.
Pēc manām domām, no iepriekš minētajiem principiem izriet, ka tas, ja ražojumu, kurš ir ticis likumīgi laists apgrozībā attiecīgajās divās dalībvalstīs, nevarētu laist apgrozībā arī pārējā Kopienā, būtu pretrunā EKL 28. pantam. Kaut gan attiecībā uz apskatāmajām tiesību normām ir tikusi izmantota neviennozīmīga tiesību aktu izstrādes tehnika, tās tomēr rada pastāvīgu atkāpi par labu Īrijai un Apvienotajai Karalistei, kas šajās divās dalībvalstīs atļauj laist tirgū liķierus un citus spirtotus dzērienus ar nominālu tilpumu 0,071 litrs, un, pēc manām domām, atļauj vai pieļauj šo ražojumu laišanu tirgū pārējās dalībvalstīs.
50.
Ņemot vērā iepriekš minēto, es uzskatu, ka tā rezultātā, ka tiek pareizi interpretēta Direktīvā paredzētā pilnīgā saskaņošana (un fakts, ka III pielikuma 4. sadaļas I kolonna neiekļauj 0,071 litra tilpumu) saistībā ar pastāvīgo atkāpi, šī atkāpe ir jāinterpretē tādējādi, ka tā nozīmē, ka, ja ražojumi, kas fasēti pudelēs ar tilpumu 0,071 litrs, tiek likumīgi laisti tirgū Īrijā vai Apvienotajā Karalistē, tos var laist tirgū arī visās pārējās EK dalībvalstīs.
2) Otrais jautājums
51.
Kā skaidri izriet no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu, otrais jautājums par Direktīvas atbilstību EKL 28. un 30. pantam rastos vienīgi tad, ja šajā lietā Direktīvu nebūtu iespējams interpretēt tādā veidā, lai ražojumu būtu iespējams laist tirgū visās citās dalībvalstīs.
52.
Ņemot vērā atbildi uz pirmo jautājumu, nav jāatbild uz otro prejudiciālo jautājumu.
IV – Secinājumi
53.
Es iesaku uz Landgericht Wiesbaden iesniegtajiem jautājumiem sniegt šādu atbildi:
pareizi interpretējot, Padomes 1974. gada 19. decembra Direktīvas 75/106/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dažu fasētu šķidrumu pildīšanu pēc tilpuma, ar pēdējiem grozījumiem, kas izdarīti ar 2003. gada 23. septembra Pievienošanās aktu, 5. panta 3. punkta b) apakšpunkta otrās daļas otrais teikums, lasot to kopā ar 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu un III pielikuma 4. sadaļas I kolonnu, ir jāinterpretē tādējādi, ka ražojumus ar tilpumu 0,071 l, kas Īrijā vai Apvienotajā Karalistē ir likumīgi laisti apgrozībā, var laist apgrozībā arī visās citās EK dalībvalstīs.
(
1
)	Oriģinālvaloda – angļu.
(
2
)	OV 1975 L 42, 1. lpp.
(
3
)	Grozījumi izdarīti ar Komisijas 1978. gada 28. septembra Direktīvu 78/891/EEK, ar kuru tehniskajam progresam pielāgo pielikumus, kas pievienoti Padomes Direktīvai 75/106/EEK un Padomes Direktīvai 76/211/EEK, kuras attiecas uz fasējumiem (OV L 311, 21. lpp.), Padomes 1979. gada 23. novembra Direktīvu 79/1005/EEK (OV L 308, 25. lpp.), Padomes 1984. gada 18. decembra Direktīvu 85/10/EEK (OV L 4, 20. lpp.), Padomes 1988. gada 7. jūnija Direktīvu 88/316/EEK (OV L 143, 26. lpp.), Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvu 89/676/EEK (OV L 398, 18. lpp.) un Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 33. lpp.).
(
4
)	Attiecībā uz Direktīvas 75/106 dažādajiem grozījumiem – tās 5. panta 1. punktu ir grozījusi Direktīva 85/10, bet 5. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 5. panta 3. punkta d) apakšpunktu vēlāk grozīja Direktīva 88/316.
(
5
)	Kad ražojums tiek laists apgrozībā Vācijā, tas uz tā etiķetes tiek aprakstīts kā “Original Irish Cream”. Vārds “liķieris” tiek pievienots kā pārdošanas apzīmējums. Diageo paskaidroja, ka kopš 2002./2003. gada ražojums ir ticis ražots un iepildīts pudelēs Apvienotajā Karalistē.
(
6
)	Turklāt Grieķijas valdība tiesas sēdē norādīja, ka Baileys Minis kopš 2003. gada septembra ir tikuši tirgoti arī Grieķijā.
(
7
)	Direktīvas 1. panta 1. punkts.
(
8
)	2000. gada 12. oktobra spriedums lietā C-3/99 Cidrerie Ruwet (Recueil, I-8749. lpp.).
(
9
)	COM(2004) 708 galīgā redakcija. Skat. arī 2006. gada 12. aprīļa grozīto priekšlikumu COM(2006) 171 galīgā redakcija.
(
10
)	Skat. inter alia1998. gada 25. maija rīkojumu lietā C-361/97 Nour/Burgenländische Gebietskrankenkasse (Recueil, I-3101. lpp., 10. punkts).
(
11
)	Līdz ar to, ja valsts tiesas iesniegtie jautājumi attiecas uz Kopienu tiesību interpretāciju, Eiropas Kopienu Tiesai principā ir pienākums pieņemt lēmumu (it sevišķi skat. 2000. gada 13. janvāra spriedumu lietā C-254/98 Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb/TK-Heimdienst Sass, Recueil, I-151. lpp., 13. punkts).
(
12
)	Tas tā ir, lai nodrošinātu, ka Tiesai nav jāsniedz konsultatīvi viedokļi par vispārīgiem vai hipotētiskiem jautājumiem.
(
13
)	Skat. 2006. gada 21. februāra spriedumu lietā C-152/03 Ritter-Coulais (Krājums, I-1711. lpp., 15. punkts).
(
14
)	Pilnais virsraksts ir: “Spirts (izņemot KMT virsrakstu Nr. 22.08), liķieri un citi spirtotie dzērieni; salikti alkoholiskie izstrādājumi (tā sauktie “koncentrētie ekstrakti”) dzērienu ražošanai (KMT virsraksts Nr. 22.09)”, turpmāk tekstā – “liķieri un citi spirtoti dzērieni”.
(
15
)	1995. gada 6. jūlija spriedums lietā C-470/93 Verein gegen Unwesen in Handel und Gewerbe Köln/Mars (Recueil, I-1923. lpp., 12. punkts).
(
16
)	Minēts 8. zemsvītras piezīmē, 47. punkts.
(
17
)	Šajā sakarā inter alia skat. 1992. gada 9. jūnija spriedumu lietā C-47/90 Delhaize et Le Lion (Recueil, I-3669. lpp., 26. punkts); 1994. gada 2. februāra spriedumu lietā C-315/92 Verband Sozialer Wettbewerb, zināms kā “Clinique”, Recueil, I-317. lpp., 12. punkts) un 1996. gada 11. jūlija spriedumu apvienotajās lietās C-427/93, C-429/93 un C-436/93 Bristol-Myers Squibb u.c. (Recueil, I-3457. lpp., 27. punkts).
(
18
)	1997. gada 9. decembra spriedums lietā C-265/95 Komisija/Francija (Recueil, I-6959. lpp., 24. punkts) un 2003. gada 12. jūnija spriedums lietā C-112/00 Schmidberger (Recueil, I-5659. lpp., 51. punkts).
(
19
)	1974. gada 11. jūlija spriedums lietā 8/74 Dassonville (Recueil, 837. lpp., 5. punkts).
(
20
)	Skat. inter alia1993. gada 24. jūnija spriedumu lietā C-90/92 Dr. Tretter/Hauptzollamt Stuttgart-Ost (Recueil, I-3569. lpp., 11. punkts) un 1994. gada 27. janvāra spriedumu lietā C-98/91 Herbrink (Recueil, I-223. lpp., 9. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
21
)	Skat. inter alia2000. gada 19. septembra spriedumu lietā C-156/98 Vācija/Komisija (Recueil, I-6857. lpp., 50. punkts) un 2001. gada 14. jūnija spriedumu lietā C-191/99 Kvaerner (Recueil, I-4447. lpp., 30. punkts).
(
22
)	2000. gada 5. oktobra spriedums lietā C-376/98 Vācija/Parlaments un Padome (Recueil, I-8419. lpp., 83. un turpmākie punkti).