62024TJ0131_RES
Lieta T‑131/24
CR
pret
Eiropas Komisiju
Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2025. gada 2. jūlija spriedums
Civildienests – Ierēdņi – Izdienas pensija – Civildienesta noteikumu 2004. un 2014. gada reforma – Pārejas pasākumi attiecībā uz noteiktām pensijas tiesību aprēķināšanas metodēm – Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. pants – Līgumdarbinieki, kas kļuvuši par ierēdņiem – Pensijas tiesību uzkrājuma ikgadējā likme – Pensionēšanās vecums – Likuma piemērošanas joma – Vienlīdzīga attieksme
Ierēdņi – Pensijas – Pensijas tiesību aprēķināšanas metodes – Regulas Nr. 1023/2013 pārejas noteikumi – Piemērojamība darbiniekiem, kas bija nodarbināti 2013. gada 31. decembrī – Attiecināšana tikai uz darbiniekiem, kuru dalība Savienības pensiju shēmā bija pārtraukta – Izslēgšana – Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums, pielīdzinot darbiniekus ar dalības pārtraukumu tiem, kuriem šāda pārtraukuma nav – Neesamība
(LES 13. panta 2. punkts; Civildienesta noteikumu, kas grozīti ar Regulu Nr. 1023/2013, 29. apsvērums, 83. panta 2. punkts un XIII pielikuma 21., 22. un 28. pants; Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 1. panta 1. punkts un pielikums; Padomes Regula Nr. 723/2004)
(skat. 37.–42., 44., 45. un 108.–114. punktu)
Ierēdņi – Pensijas – Pensijas tiesību aprēķināšanas metodes – Regulas Nr. 1023/2013 pārejas noteikumi – Piemērojamība darbiniekiem, kas bija nodarbināti 2013. gada 31. decembrī – Piemērojamība līgumdarbiniekiem, kuri kļuvuši par ierēdņiem pēc šā datuma – Atšķirīga attieksme pret šādu darbinieku salīdzinājumā ar līgumdarbinieku, kurš saglabājis šo statusu vai arī kļuvis par pagaidu darbinieku – Mērķa nodrošināt Savienības pensiju shēmas aktuāro līdzsvaru pamatojums – Pieņemamība – Atsauce uz citas iestādes praksi – Ietekmes neesamība
(LESD 310. un 317. pants; Civildienesta noteikumu, kas grozīti ar Regulu Nr. 1023/2013, 77. pants un XIII pielikuma 21., 22. un 28. pants; Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 39. panta 1. punkts, 83. panta 2. punkts un 109. panta 1. punkts un pielikuma 1. panta 1. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1023/2013 13. apsvērums)
(skat. 47.–66., 77.–88., 91.–104. punktu)
Ierēdņu celta prasība – Pamati – Pamats attiecībā uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu – Tādu pārejas noteikumu apstrīdēšana, kas pieņemti, lai nodrošinātu taisnīgu pāreju no Civildienesta noteikumos noteiktās kārtības uz jauno kārtību – Pārbaude tiesā – Ierobežojumi
(skat. 69.–73. punktu)
Rezumējums
Izskatījusi Eiropas Komisijas bijušās ierēdnes CR prasību par šīs iestādes lēmumu, ar kuru noteiktas viņas pensijas tiesības (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), Vispārējā tiesa noraida šo prasību un skaidro, kā piemērojami pārejas pasākumi attiecībā uz noteiktām pensijas tiesību aprēķināšanas metodēm, kas paredzētas Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “Civildienesta noteikumi”) XIII pielikumā.
Prasītāja tika pieņemta darbā Komisijas dienestā 2012. gada jūnijā kā līgumdarbiniece. 2015. gada augustā viņa tika iecelta par ierēdni.
Starplaikā 2014. gadā notika Eiropas Civildienesta noteikumu un Pagaidu darbinieku nodarbināšanas kārtības reforma (
1
) un, pirmkārt, tika ieviesta jauna pensijas tiesību uzkrājuma ikgadējā likme 1,8 %, kas ir nelabvēlīgāka par iepriekšējo 1,9 % likmi, un, otrkārt, tika noteikts pensionēšanās vecums 66 gadi iepriekšējo 63 gadu vietā.
Komisijas Atalgojuma un individuālo tiesību birojs (PMO) (turpmāk tekstā – “PMO”) 2023. gada maijā pieņēma apstrīdēto lēmumu, tostarp piemērojot Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. pantu, kas attiecas uz to līgumdarbinieku pensijas tiesību uzkrājuma ikgadējās likmes un pensionēšanās vecuma aprēķināšanas metodēm, kuri kļuvuši par ierēdņiem. PMO informēja prasītāju, ka viņai ir tiesības uz izdienas pensiju no 2023. gada 1. jūlija, sasniedzot 66 gadu vecumu. PMO arī norādīja, ka par nodarbinātības periodu līgumdarbinieces statusā viņas pensijas tiesību uzkrājuma ikgadējā likme ir 1,9 % un par darbības periodu civildienesta ierēdņa statusā – 1,8 %.
Sūdzībā, kuru Komisija noraidīja, prasītāja apgalvoja, ka attiecīgais pants neesot piemērojams viņas situācijai, ņemot vērā viņas dalību un nepārtrauktās iemaksas Eiropas Savienības iestāžu pensiju shēmā (turpmāk tekstā – “ESIPS”). Viņa lūdza PMO pārskatīt apstrīdēto lēmumu, lai kā pensionēšanās vecumu noteiktu 63 gadus un visai viņas karjerai piemērotu pensijas tiesību uzkrājuma ikgadējo likmi 1,9 %. Turklāt, tā kā prasītāja palika dienestā līdz 66 gadu vecumam un uzskatīja, ka viņas pensionēšanās vecumam bija jābūt 63 gadu vecumā, viņa lūdza piešķirt papildu pieaugumu 2,5 % no pēdējās pamatalgas par katru gadu, kas nostrādāts pēc 63 gadu vecuma sasniegšanas.
Vispārējās tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, Vispārējā tiesa norāda – lai noteiktu, vai ir piemērojams Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. pants, nozīme ir tikai tam, vai ir izpildīti šajā pantā paredzētie nosacījumi.
Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. pantā noteikti divi atšķirīgi un kumulatīvi nosacījumi. Pirmais nosacījums ir stāšanās dienestā kā darbiniekam ne vēlāk kā 2004. gada 1. maijā vai 2014. gada 1. janvārī, jo vienā no šiem datumiem šim darbiniekam bija jābūt spēkā esošam līgumam. Otrais nosacījums ir šī darbinieka iecelšana par ierēdni, un tai obligāti jābūt pēc viņa dienesta uzsākšanas, jo saskaņā ar Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. panta formulējumu šai iecelšanai jābūt notikušai “pēc”2004. gada 1. maija vai “pēc”2014. gada 1. janvāra.
Minētā panta piemērojamība tikai darbiniekiem, kuru dalība ESIPS tikusi pārtraukta, kā to apgalvo prasītāja, neizriet no Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. panta skaidrā formulējuma. Tādējādi, ja tiktu pieņemts prasītājas arguments, tas nozīmētu Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. panta piemērošanas jomas ierobežojumu, pievienojot nosacījumu, kuru Savienības likumdevējs nebija paredzējis.
Tomēr, tā kā Savienības tiesību normas jēga nepārprotami izriet no tās formulējuma, Tiesa nevar atkāpties no šīs interpretācijas. Tādējādi, ja tiktu uzskatīts, ka Civildienesta noteikumu piemērošana ir atkarīga no nosacījuma, kas tajos nav paredzēts, tas nozīmētu interpretēt šo tiesību normu contra legem, tāpēc šāda interpretācija nav pieņemama. Vispārējai tiesai, ņemot vērā institucionālā līdzsvara un kompetenču piešķiršanas principus, kādi tie noteikti LES 13. panta 2. punktā, nav kompetences atkāpties no tādām Civildienesta noteikumu normām kā XIII pielikuma 28. pants, papildinot to ar pašlaik neesošu nosacījumu.
Vispārējā tiesa norāda, ka šis secinājums nav pretrunā ne Tiesas, ne Vispārējās tiesas judikatūrai. Nekas neliecina, ka šīs abas tiesas būtu vēlējušās apšaubīt Savienības likumdevēja izvēli un grozīt Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. panta piemērošanas jomu, iekļaujot tajā tikai pagaidu darbiniekus vai līgumdarbiniekus, kuri 2004. gada 1. maijā vai 2014. gada 1. janvārī strādāja uz līguma pamata un kuri pirms viņu iecelšanas par ierēdņiem bija pārtraukuši dalību ESIPS.
Otrām kārtām, attiecībā uz vienlīdzīgas attieksmes principu Vispārējā tiesa uzskata, ka, pirmkārt, ievērojot Savienības likumdevējam piešķirto plašo rīcības brīvību, tam bija tiesības noteikt atšķirīgu attieksmi pret ierēdņiem, kuri tika iecelti amatā pēc 2004. gada 1. maija vai pēc 2014. gada 1. janvāra, salīdzinājumā ar attieksmi, kāda būtu piemērojama gadījumā, ja šie darbinieki būtu vismaz desmit gadus saglabājuši pagaidu darbinieka vai līgumdarbinieka statusu. Proti, 2004. un 2014. gada reformu kopējā ietekme uz Savienības budžetu attiecībā uz ierēdņu pensijām ir būtiski lielāka nekā attiecībā uz pārējo darbinieku pensijām. Šāds apsvērums atbilst mērķim nodrošināt ESIPS aktuāro līdzsvaru, neapdraudot darbinieku iegūtās tiesības un tiesisko paļāvību, kas papildina vispārējo budžeta disciplīnas un publisko finanšu konsolidācijas mērķi sarežģītajā sociālekonomiskajā situācijā.
Turklāt no Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. panta nevar izsecināt patvaļīgu vai acīmredzami neatbilstošu diferenciāciju attiecībā uz Savienības likumdevēja izvirzīto mērķi aizsargāt attiecīgo ierēdņu iegūtās tiesības un tiesisko paļāvību, jo viņu iegūtās tiesības un tiesiskā paļāvība tiek ievērotas tāpat kā tās, kuras garantē pārējiem darbiniekiem, kas bija nodarbināti 2004. gada 1. maijā vai 2014. gada 1. janvārī.
Otrkārt, izvērtējot šo ierēdņu situāciju salīdzināmību, nav nozīmes tam, vai pirms iecelšanas amatā viņu dalība ESIPS tika pārtraukta. Šis apstāklis attiecas uz laikposmu, kad viņi bija nodarbināti kā darbinieki, turpretī Civildienesta noteikumu XIII pielikuma 28. panta piemērošana ir atkarīga no viņu iecelšanas par ierēdņiem. Tādējādi praksē šis apstāklis nozīmē, ka ierēdnim, kurš pirms iecelšanas amatā bija pārtraucis dalību un attiecīgi arī iemaksu veikšanu ESIPS, tiks ieskaitīts mazāks pensijas stāžs, kas attiecas tikai uz viņa nodarbinātības periodu darbinieka statusā, nekā tad, ja šāda pārtraukuma nebūtu bijis.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1023/2013 (2013. gada 22. oktobris), ar ko groza Eiropas Savienības Civildienesta noteikumus un Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību (OV 2013, L 287, 15. lpp.), stājās spēkā 2013. gada 1. novembrī un izskatāmajā lietā atbilstošās tiesību normas ir piemērojamas no 2014. gada 1. janvāra.