62007CC0498
ĢENERĀLADVOKĀTA JANA MAZAKA [JÁN MAZÁK]
SECINĀJUMI,
sniegti 2009. gada 3. februārī  (
1
)
Lieta C-498/07 P
Aceites del Sur-Coosur SA
pret
Koipe Corporación SL
“Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Grafiska preču zīme “La Española” — Sajaukšanas iespējas visaptverošs vērtējums — Izšķirošais elements”
1.
Savā apelācijas sūdzībā Aceites del Sur-Coosur SA, iepriekš –Aceites del Sur SA (turpmāk tekstā — “apelācijas sūdzības iesniedzēja”), — lūdz Tiesu atcelt Pirmās instances tiesas spriedumu lietā Koipe/ITSB un Aceites del Sur (“La Española”) (
2
). Pirmās instances tiesa ir grozījusi Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelāciju ceturtās padomes 2004. gada 11. maija lēmumu (
3
), konstatējot, ka apelācijas sūdzība, ko Aceites Carbonell, tagad — Koipe Corporación SL (turpmāk tekstā — “Koipe”), iesniegusi Apelāciju padomē, ir pamatota un ka līdz ar to tās iebildumi ir apmierināmi.
I — Atbilstošās tiesību normas
2.
Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
4
) 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir paredzēts:
“1.   Ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto preču zīmi nereģistrē:
[..]
b)
ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme; iespēja maldināt ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi [ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ sabiedrībai tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja; sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi].”
3.
Regulas Nr. 40/94 8. panta 2. punktā ir noteikts:
“Šā panta 1. punktā “agrākas preču zīmes” ir:
a)
šādas preču zīmes ar pieteikuma iesniegšanas datumu, kas ir pirms Kopienas preču zīmes saņemšanas pieteikuma iesniegšanas datuma, ņemot vērā, ja vajadzīgs, prioritātes attiecībā uz šīm preču zīmēm:
i)
Kopienas preču zīmes;
ii)
dalībvalstī reģistrētas preču zīmes vai attiecībā uz Beļģiju, Nīderlandi un Luksemburgu — Beniluksa Preču zīmju birojā reģistrētas preču zīmes [..].”
II — Prāvas priekšvēsture
4.
1996. gada 23. aprīlī apelācijas sūdzības iesniedzēja iesniedza ITSB pieteikumu, lūdzot reģistrēt Kopienas grafisku preču zīmi (turpmāk tekstā — “reģistrācijai pieteiktā preču zīme” vai “preču zīme “La Española” ”), kas attēlota šādi:
5.
1998. gada 23. novembrī preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts Community Trade Marks Bulletin [Kopienas Preču Zīmju Biļetenā] Nr. 89/98. Koipe iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju, vēršoties pret visām tajā norādītajām precēm. Koipe pamatojās uz to, ka pastāv Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā, 8. panta 2. punkta c) apakšpunktā un 8. panta 5. punktā paredzētā sajaukšanas iespēja starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un Koipe agrāko grafisko preču zīmi “Carbonell” (turpmāk tekstā — “agrākā preču zīme” vai “preču zīme “Carbonell””), kas attēlota šādi:
6.
ITSB Iebildumu nodaļa konstatēja, ka Koipe esot pierādījusi vienīgi trīs Spānijas reģistrāciju un vienas Kopienas reģistrācijas esamību attiecībā uz “olīveļļu” (turpmāk tekstā — “agrākas Spānijas preču zīmes”) (
5
). Ar 2000. gada 21. septembra Lēmumu Nr. 2084/2000 Iebildumu nodaļa noraidīja Koipe iebildumus.
7.
2001. gada 19. janvārīKoipe iesniedza ITSB apelācijas sūdzību par Iebildumu nodaļas lēmumu. ITSB Apelāciju ceturtā padome, pieņemot apstrīdēto lēmumu, noraidīja šo apelācijas sūdzību un atbilstoši Iebildumu nodaļas lēmumā atspoguļotajai pieejai apstiprināja, ka šo apzīmējumu radītais iespaids kopumā ir atšķirīgs. Tā norādīja, ka grafiskajiem elementiem, ko galvenokārt veido olīvu audzē sēdošas personas attēls, piemīt vienīgi vāja atšķirtspēja attiecībā uz olīveļļu, kas līdz ar to piešķir vārdiskajiem elementiem “la española” un “carbonell” galveno nozīmi. Attiecībā uz apzīmējumu salīdzinājumu no fonētiskā un konceptuālā viedokļa tā konstatēja, ka Koipe nebija noliegusi ne vārdisko elementu līdzības pilnīgu neesamību, ne konfliktējošo apzīmējumu konceptuālās saiknes vājumu. Visbeidzot, tā atzina, ka Iebildumu nodaļai būtu bijis jālemj par agrāko Spānijas preču zīmju reputāciju. Tomēr tā uzskatīja, ka šis vērtējums, kā arī Apelāciju padomē iesniegto dokumentu, lai pierādītu šo reputāciju, pārbaude nav obligāti nepieciešami, jo jebkurā gadījumā nav īstenojies viens no iepriekšējiem nosacījumiem, lai vērtētu sajaukšanas iespēju ar preču zīmi, kurai ir reputācija vai kura ir plaši pazīstama, proti, apzīmējumu līdzības esamība.
III — Process Pirmās instances tiesā un pārsūdzētais spriedums
8.
2004. gada 31. augustāKoipe cēla prasību Pirmās instances tiesā, lūdzot atcelt apstrīdēto lēmumu. Pamatojot savu prasību, Koipe norādīja uz i) Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu un ii) pienākuma pārbaudīt pierādījumus par agrākas preču zīmes reputāciju pārkāpumu.
9.
Pirmkārt, Pirmās instances tiesa atzīmēja, ka lietas dalībniekiem ir domstarpības attiecībā uz reģistrācijām, kas ir jāņem vērā, lai vērtētu iebildumu tiesību, uz ko atsaucas Koipe, esamību. ITSB un apelācijas sūdzības iesniedzēja norādīja, ka, tā kā Koipe Kopienas reģistrācijas pieteikuma Nr. 338681 (turpmāk tekstā — “Koipe Kopienas preču zīme”) iesniegšanas datums ir vēlāks nekā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datums, Apelāciju padomei tas neesot bijis jāņem vērā. Pirmās instances tiesa tomēr uzskatīja, ka šim jautājumam nav nozīmes, un norādīja, ka “apstrīdētais lēmums galvenokārt ir pamatots ar preču zīmes “Carbonell” un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes grafiskā elementa līdzības neesamību. Preču zīmes “Carbonell” grafiskais elements ir identisks visos reģistrācijas gadījumos, uz kuriem atsaucas [Koipe] — gan tajos, kurus Apelāciju padome ņēma vērā, gan tajos, kurus tā izslēdza”  (
6
).
10.
Pēc tam Pirmās instances tiesa izskatīja pirmo Koipe izvirzīto pamatu, ar kura tā bija apgalvojusi, ka apstrīdētajā lēmumā pārkāptas Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasības, jo nav ņemts vērā fakts, ka attiecīgās preču zīmes no pirmā acu uzmetiena kopumā ir līdzīgas un tātad var radīt tirgū sajaukšanas iespēju, un fakts, ka reģistrācijas pieteikumā norādītās preces ir identiskas ar agrāko preču zīmi aptvertajām precēm.
11.
Tādējādi pārsūdzētā sprieduma 75.–78. punktā Pirmās instances tiesa konstatēja, ka apstrīdētajā lēmumā Apelāciju padome aprobežojas ar to, ka, pamatojot savu secinājumu par attiecīgo preču zīmju grafisko elementu vājo atšķirtspēju, norāda, ka tie esot pierasti olīveļļas nozarē. Grafiskos elementus galvenokārt veido laukā jeb, precīzāk, olīvu audzē sēdoša persona. Tomēr Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka Apelāciju padome nesniedza nekādu precizējumu attiecībā uz iemesliem, kuru dēļ tā secinātu, ka grafiskajiem elementiem ir vāja atšķirtspēja, un neatsaucās ne uz vienu citu — izņemot konfliktējošās — preču zīmi, kurai būtu attiecīgajām preču zīmēm līdzīgs grafiskais elements. Līdz ar to pārsūdzētā sprieduma 87. punktā Pirmās instances tiesa nosprieda, ka Apelāciju padome apstrīdētajā lēmumā kļūdaini secināja par attiecīgo preču zīmju grafisko elementu vājo atšķirtspēju.
12.
Turklāt Pirmās instances tiesa norādīja, ka Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, atzīstot, ka izskatāmajā lietā attiecīgo preču zīmju vārdisko elementu salīdzinājums ieguva primāro nozīmi, ņemot vērā minēto preču zīmju grafisko elementu vājo atšķirtspēju, lai gan preču zīmes “La Española” vārdiskajam elementam ir tikai vāja atšķirtspēja per se (
7
).
13.
Saistībā ar preču zīmju līdzību un sajaukšanas iespēju Pirmās instances tiesa pārsūdzētā sprieduma 103. punktā norādīja, ka “abām konkrētajām preču zīmēm kopīgo elementu veselums vizuāli rada visaptverošas, [kopējo] lielas līdzības iespaidu, jo preču zīme “La Española” ar lielu precizitāti attēlo galveno vizuālo vēstījumu [galveno vēstījumu] un [vizuālo] iespaidu, ko sniedz preču zīme “Carbonell” — tipiskā apģērbā tērpta sieviete, kas konkrētā veidā sēž blakus olīvkoka zaram, uz olīvu audzes fona — kopums, kas ietver gandrīz identisku vietu, krāsu, laukumu, kurā [kuros] ir iekļauti nosaukumi, [izvietojumu] un veidu, kādā šie nosaukumi ir izveidoti [..]”. Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka šis līdzīgais kopējais iespaids patērētājam neizbēgami rada konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēju, ko nevar mazināt atšķirīga vārdiska elementa esamība, jo reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vārdiskajam elementam ir ļoti vāja atšķirtspēja, ņemot vērā, ka tas norāda uz preces ģeogrāfisko izcelsmi (
8
).
14.
Tādējādi Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka Apelāciju padome kļūdaini bija secinājusi, ka ir izslēgta jebkāda konfliktējošo preču zīmju sajaukšanas iespēja. Gluži pretēji, no Pirmās instances tiesas konstatētā izrietot, ka pastāv minēto preču zīmju sajaukšanas iespēja (
9
). Līdz ar to Pirmās instances tiesa apmierināja pirmo pamatu par Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu un, uzskatot, ka nav nepieciešams pārbaudīt otro pamatu, tā nosprieda, ka apstrīdētais lēmums ir jāgroza (
10
).
IV — Apelācija
15.
Apelācijas sūdzības iesniedzēja to pamato ar diviem pamatiem. Pirmais apelācijas sūdzības pamats un otrā apelācijas sūdzības pamata pirmā daļa būtu jāizvērtē kopā.
A — Pirmais apelācijas sūdzības pamats un otrā apelācijas sūdzības pamata pirmā daļa
16.
Ar savu pirmo apelācijas sūdzības pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pieļāvusi kļūdu konstatējumā, ka, izvērtējot Koipe celto iebildumu pamatotību, jautājumam par to, kuras reģistrācijas ir jāņem vērā, nav nozīmes. Pārsūdzētajā spriedumā būtu bijis jāizslēdz Koipe Kopienas preču zīme, jo tā neesot agrāka preču zīme Regulas Nr. 40/94 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) daļas izpratnē. Tātad vienīgās preču zīmes, kam būtu nozīme, esot agrākas Spānijas preču zīmes. Tādējādi jautājums par to, vai pastāv sajaukšanas iespēja starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un agrākām Spānijas preču zīmēm, ir jāizvērtē, ņemot vērā tikai sabiedrību Spānijā, t.i. teritorijā, kurā ir aizsargātas Koipe agrākas preču zīmes, nevis sabiedrību visā Kopienas teritorijā.
17.
Koipe un ITSB būtībā apgalvo, ka apelācijas sūdzības iesniedzēja piešķir pārāk lielu nozīmi pārsūdzētā sprieduma 47. un 48. punkta formulējumam. Tie galvenokārt norāda, ka Pirmās instances tiesa attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespējas pastāvēšanu katrā posmā novērtēja tikai saistībā ar Spānijas teritoriju un tirgu.
18.
Ar otrā apelācijas sūdzības pamata pirmo daļu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa, nenosakot pareizi agrākas preču zīmes, nepareizi noteica konkrēto sabiedrības daļu un teritoriju saistībā ar sajaukšanas iespējas esamības novērtēšanu.
19.
Koipe un ITSB būtībā apgalvo, ka saistībā ar attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespējas esamības novērtēšanu Pirmās instances tiesa pareizi ierobežoja konkrētās sabiedrības daļas un teritorijas analīzi, attiecinot to tikai uz Spāniju.
1) Vērtējums
20.
Es uzskatu, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai ir taisnība, kad tā apgalvo, ka Pirmās instances tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, nenosakot precīzi agrākas preču zīmes, kas jāņem vērā šajā lietā. It īpaši Pirmās instances tiesa nav tieši izslēgusi Koipe Kopienas preču zīmi no vērā ņemamām preču zīmēm, pamatojoties uz to, ka šī preču zīme nav agrāka preču zīme Regulas Nr. 40/94 8. panta izpratnē (
11
).
21.
Tomēr nešķiet, ka aplūkojamajai kļūdai būtu kāda izšķiroša ietekme uz konkrētās sabiedrības daļas kategorijas noteikšanu vai, šai sakarā, uz pārsūdzētā sprieduma iznākumu (
12
). Tiešām, no pārsūdzētā sprieduma ir skaidrs, ka Pirmās instances tiesa neatsaucās ne uz vienu citu sabiedrību vai teritoriju kā tikai Spānijas sabiedrību un Spānijas teritoriju.
22.
No tā izriet, ka pirmais apelācijas sūdzības pamats un otrā apelācijas sūdzības pamata pirmā daļa būtu jānoraida kā nepamatoti.
B — Otrā apelācijas sūdzības pamata pirmā daļa
23.
Ar otrā apelācijas sūdzības pamata otro daļu apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka, lai gan saskaņā ar judikatūru “sajaukšanas iespēja [..] ir jāvērtē visaptveroši, ņemot vērā visus faktorus, kam ir nozīme konkrētajā lietā” (
13
), pārsūdzētajā spriedumā Pirmās instances tiesa nav izskatījusi šādus divus ļoti svarīgus un atbilstošus faktorus: i) agrāka preču zīmju līdzāspastāvēšana ilgā laika periodā un ii) reģistrācijai pieteiktās preču zīmes un agrāko Spānijas preču zīmju reputācija.
24.
Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka attiecīgās preču zīmes pārsūdzētajā spriedumā ir aplūkotas, pamatojoties nevis uz “visaptverošā novērtējuma” vai “kopējā iespaida” kritēriju, bet gan izmantojot atsevišķu, secīgu un analītisku pieeju kombinēto preču zīmju elementiem, tādējādi pārkāpjot 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasības un judikatūru par tā interpretāciju. Tātad, piešķirot grafiskajiem elementiem izšķirošu nozīmi un noliedzot jebkādu svarīgumu preču zīmes vārdiskajiem elementiem, Pirmās instances tiesa ir sagrozījusi lietas materiālos esošus faktus un pierādījumus.
25.
Treškārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja un ITSB uzskata, ka Pirmās instances tiesa nepareizi noteica konkrēto sabiedrības daļu tiktāl, ciktāl tā piedēvēja Spānijas vidusmēra olīveļļas patērētājam tādas raksturojošas īpašības, kas vairāk līdzinās Vācijas judikatūrā atzītajam vidusmēra patērētāja modelim, proti, “nevērīgam un neapdomīgam patērētājam”, nevis Kopienas judikatūrā izvēlētajam Eiropas patērētāja modelim, proti, “samērā informētam, uzmanīgam un apdomīgam vidusmēra patērētājam”  (
14
). Turklāt pārsūdzētajā spriedumā tiek pieņemts zemāks patērētāju uzmanības līmenis attiecībā uz olīveļļas preču zīmēm tā vietā, lai pieņemtu uzmanības līmeni, ko samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs Spānijas vidusmēra olīveļļas patērētājs parasti velta olīveļļai.
26.
Savukārt Koipe apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pienācīgi piemēroja visaptverošā novērtējuma kritēriju, jo tā esot pareizi novērtējusi sajaukšanas iespējas esamību, ņemot vērā visus faktorus, kam ir nozīme lietā, tostarp faktu, ka, lai gan preču zīmes pastāvēja līdzās Spānijas tirgū, tā nebija netraucēta līdzāspastāvēšana. Saskaņā ar attiecīgo judikatūru ne visiem preču zīmes elementiem ir vienāda vērtība vai svarīgums. Tātad tas, ka Pirmās instances tiesa ir nolēmusi uzskatīt grafisko elementu par izšķirošu, secinot, ka pastāv attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespēja, taču tomēr ņemot vērā arī vārdisko elementu, neesot Kopienu judikatūras preču zīmju jomā pārkāpums. Pirmās instances tiesa nav atkāpusies no pieņemtajiem kritērijiem attiecībā uz šādas sajaukšanas iespējas novērtēšanu. Saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvojumiem par Spānijas olīveļļas patērētāja kategoriju nepareizu noteikšanu, Koipe norāda, ka tie ir tikai faktiska rakstura apgalvojumi, kas nav pieļaujami apelācijas procesā.
27.
ITSB uzskata, ka, pirmkārt, tam, ka Pirmās instances tiesa nav ņēmusi vērā preču zīmju līdzāspastāvēšanu attiecīgajā teritorijā un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reputāciju Spānijā, nebija izšķirošas ietekmes uz pārsūdzētā sprieduma iznākumu. Otrkārt, ITSB norāda, ka Pirmās instances tiesa veica attiecīgo apzīmējumu salīdzinājumu, pamatojoties tikai uz grafiskajiem elementiem citu faktoru nenozīmīguma dēļ, tomēr ITSB paļaujas uz Tiesas lēmumu par šo jautājumu un tikai norāda uz diviem iespējamiem apelācijas procesa iznākumiem.
1) Vērtējums
28.
Saistībā ar apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu par attiecīgo preču zīmju līdzāspastāvēšanas jautājumu no Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka šāda minēto preču zīmju līdzāspastāvēšana nemaz nav bijusi “netraucēta”. Izrādās, ka preču zīmes “Carbonell” īpašnieki cēla tiesās vairākas prasības pret preču zīmi “La Española”, lūdzot atcelt vai atteikt tās reģistrāciju (
15
), tostarp Spānijas tiesās.
29.
No Tiesai iesniegtajiem dokumentiem un apsvērumiem izriet, ka būtībā Spānijas tiesas konsekventi pieņēma lēmumus atbilstoši apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentācijai un tādējādi pieļāva situāciju, kurā attiecīgajām preču zīmēm bija faktiski atļauts pastāvēt līdzās Spānijas tirgū (
16
). Manuprāt, pat ja pieņemtu, ka preču zīmju līdzāspastāvēšana Spānijas tirgū būtu pierādīta, apelācijas sūdzības iesniedzēja pienācīgi nav pierādījusi, ka šādas līdzāspastāvēšanas pamatā ir sajaukšanas iespējas neesamība (
17
).
30.
Otrkārt, attiecībā uz reputācijas jautājumu pietiek atgādināt, ka principā, nosakot, vai ar abām preču zīmēm aptverto preču vai pakalpojumu līdzība ir pietiekama, lai radītu sajaukšanas iespēju, ir jāņem vērā agrākas preču zīmes reputācija, nevis reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reputācija (
18
).
31.
Manuprāt, pārsūdzētajā spriedumā Pirmās instances tiesa nav izvērtējusi preču zīmju līdzāspastāvēšanas un reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reputācijas nozīmi saistībā ar sajaukšanas iespēju. Tomēr, ņemot vērā manus konstatējumus šo secinājumu 29. un 30. punktā, Pirmās instances tiesas kļūda nav pamats pārsūdzētā sprieduma atcelšanai. Ņemot vērā to, ka nav bijis pierādīts, ka attiecīgo preču zīmju līdzāspastāvēšanas pamatā bija sajaukšanas iespējas neesamība, un to, ka principā, novērtējot sajaukšanas iespēju, jāpārbauda drīzāk preču zīmes “Carbonell”, nevis preču zīmes “La Española” reputācija vai tās trūkums, Pirmās instances tiesas kļūda nav ietekmējusi pārsūdzētā sprieduma iznākumu.
32.
Es uzskatu, ka patiesa problēma šajā apelācijas procesā ir saistītā ar to, ka Pirmās instances tiesa, iespējams, nepareizi interpretēja un piemēroja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu (it īpaši attiecībā uz vizuālo atšķirību starp attiecīgo preču zīmju vārdiskajiem elementiem).
33.
Šajā sakarā, manuprāt, būtu jācitē standarta judikatūra, ko kopsavilkuma veidā labi izklāstīja Tiesa spriedumā lietā ITSB/Shaker (
19
), kurā Tiesa nosprieda, ka “ir jāatgādina, ka saskaņā ar [Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu], ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver [abas] preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ sabiedrībai tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja. Šāda sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi”.
34.
Tajā pašā spriedumā Tiesa norādīja, ka “šajā jautājumā Kopienas likumdevējs Regulas Nr. 40/94 septītajā apsvērumā ir precizējis, ka sajaukšanas iespējas novērtējums ir atkarīgs no vairākiem elementiem un it īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, no asociācijām, ko var saistīt ar izmantoto vai reģistrēto apzīmējumu, līdzības pakāpes starp preču zīmi un apzīmējumu un starp apzīmētajām precēm vai pakalpojumiem”  (
20
).
35.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru “sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē ir iespēja, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi ir no viena uzņēmuma vai attiecīgā gadījumā no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem”  (
21
).
36.
Turklāt sajaukšanas iespēja sabiedrībā ir jāvērtē visaptveroši un ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus (
22
).
37.
Papildus tam — attiecībā uz konkrēto preču zīmju vizuālo, fonētisko vai konceptuālo līdzību sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābalstās uz šo preču zīmju radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirīgos un dominējošos elementus. Preču zīmju uztverei, kas ir attiecīgo preču vai pakalpojumu vidusmēra patērētājam, minētās sajaukšanas iespējas visaptverošajā vērtējumā ir noteicoša loma. Šajā sakarā vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un neveic dažādu tās elementu pārbaudi (
23
).
38.
Visbeidzot, Tiesa nosprieda, ka, “lai novērtētu attiecīgo preču zīmju līdzības pakāpi, ir jānosaka to vizuālās, fonētiskās un konceptuālās līdzības pakāpe un attiecīgā gadījumā jānovērtē šiem atšķirīgajiem elementiem piešķiramā nozīme, ņemot vērā konkrēto preču vai pakalpojumu kategoriju un apstākļus, kādos tos tirgo”  (
24
).
39.
Pārsūdzētā sprieduma 87. punktā Pirmās instances tiesa, pirmkārt, secināja, ka — pretēji tam, kas norādīts apstrīdētajā lēmumā, — attiecīgo preču zīmju grafiskajiem elementiem būtu bijis jāpiešķir lielāka nozīme, un nosprieda, ka tiem nav vāja atšķirtspēja.
40.
Otrkārt, pārsūdzētā sprieduma 88.–93. punktā — un atkal pretēji apstrīdētajā lēmumā norādītajam — Pirmās instances tiesa piešķīra mazāku nozīmi preču zīmes “La Española” vārdiskajam elementam un nosprieda, ka tas nav dominējošs.
41.
Pēc tam Pirmās instances tiesa izskatīja jautājumu par attiecīgo preču zīmju līdzību un sajaukšanas iespēju.
42.
Pārsūdzētā sprieduma 98. punktā Pirmās instances tiesa atgādināja tās judikatūru, saskaņā ar kuru “konkrētā sabiedrības daļa uztver divas preču zīmes kā līdzīgas tad, ja tās vismaz daļēji ir vienādas vienā vai vairākos konkrētos aspektos”  (
25
). Pārsūdzētā sprieduma 100.–103. punktā Pirmās instances tiesa veica attiecīgo preču zīmju vizuālo salīdzinājumu.
43.
Šajā sakarā izrādās, ka Pirmās instances tiesa pārbaudīja no vizuālā viedokļa noteiktus attiecīgo preču zīmju nosaukumu attēlojuma aspektus (
26
). Pirmās instances tiesas norādīja, ka “preču zīmes nosaukums atrodas baltā rāmī uz sarkana fona, kas izvietots etiķetes augšējā [apakšējā] daļā”, un ka “preču zīmes nosaukums ir veidots baltiem vienāda izmēra burtiem uz sarkana ierāmēta fona”. Tomēr es gribētu uzsvērt, ka Pirmās instances tiesa nepārbaudīja un nesalīdzināja preču zīmju nosaukumu pašu vārdisko elementu saturu.
44.
Turpinājumā pārsūdzētā sprieduma 103. punktā Pirmās instances tiesa vēlreiz minēja preču zīmju nosaukumus, bet tikai saistībā ar “laukumiem, kuros ir iekļauti nosaukumi, un veidu, kādā šie nosaukumi ir izveidoti”. Arī šeit Pirmās instances tiesa nav pārbaudījusi pašu vārdu saturu un vizuālās atšķirības starp diviem vārdiem.
45.
Faktiski tikai pārsūdzētā sprieduma 105. punktā Pirmās instances tiesa minēja dažādus preču zīmju nosaukumu vārdiskos elementus, bet būtībā nosprieda, ka, tā kā “La Española” ir ļoti vāja atšķirtspēja (
27
), šī atšķirība nemazina sajaukšanas iespēju. Tomēr Pirmās instances tiesa nav veikusi nekādu vizuālu salīdzinājumu starp preču zīmēm “La Española” un “Carbonell”.
46.
Visbeidzot, pārsūdzētā sprieduma 109. punktā Pirmās instances tiesa nosprieda, ka attiecīgo preču zīmju atšķirībām fonētiskajā ziņā nav nozīmes, lai atšķirtu preces.
47.
Ņemot vērā iepriekš minēto, es uzskatu, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai nav taisnība, ka Pirmās instances tiesa, veicot preču zīmju visaptverošo novērtējumu, neesot izskatījusi šo preču zīmju vārdiskos elementus. Ir skaidrs, ka Pirmās instances tiesa veica noteiktu novērtējumu attiecībā uz preču zīmju nosaukumiem.
48.
Tomēr apelācijas sūdzības iesniedzēja arī apgalvo, ka savā sajaukšanas iespējas novērtējumā Pirmās instances tiesa ir sagrozījusi lietas materiālos esošos faktus un pierādījumus.
49.
Šajā sakarā no EKL 225. panta 1. punkta un no Tiesas Statūtu 58. panta pirmās daļas izriet, ka apelācijas sūdzību var iesniegt tikai par tiesību jautājumiem. Tādējādi tikai Pirmās instances tiesas kompetencē ir konstatēt un vērtēt atbilstošos faktus, kā arī novērtēt pierādījumus. Tātad šo faktu un pierādījumu vērtējums, izņemot to sagrozīšanas gadījumus, nav tiesību jautājums, kas kā tāds ir pakļauts pārbaudei Tiesā apelācijas procesa ietvaros (
28
). Šādai faktu sagrozīšanai ir acīmredzami jāizriet no lietas materiāliem tādējādi, ka nav nepieciešams no jauna novērtēt faktus un pierādījumus (
29
).
50.
Lai gan sākotnēji šķiet, ka Pirmās instances tiesa ir veikusi attiecīgo preču zīmju sajaukšanas iespējas visaptverošu novērtējumu, es uzskatu, ka Pirmās instances tiesa šajā novērtējumā patiesībā ņēma vērā tikai preču zīmes “La Española” nosaukumu (
30
). Tomēr — izņemot 105. punktā ietverto atzinumu par to, ka vārdiskie elementi ir atšķirīgi, — pārsūdzētajā spriedumā nav iekļauts tiešs novērtējums par to, vai preču zīmes “Carbonell” nosaukumam ir atšķirtspēja. Līdz ar to es uzskatu, ka Pirmās instances tiesa nav pienācīgi salīdzinājusi preču zīmju “La Española” un “Carbonell” nosaukumu vārdisko elementu pašu saturu.
51.
Lasot pārsūdzētā sprieduma 94.–112. punktu, kas attiecas uz preču zīmju līdzības analīzi un sajaukšanas iespēju, kļūst skaidrs, ka Pirmās instances tiesa šajā novērtējumā nepievērsās preču zīmes “Carbonell” vārdiskā elementa pašam saturam un veica vienpusīgu un tātad juridiski nekorektu salīdzinājumu starp diviem attiecīgajiem preču zīmju nosaukumiem (
31
). Šis izlaidums, manuprāt, izraisīja lietas materiālos esošo faktu un pierādījumu sagrozīšanu.
52.
Tajā pat laikā minētais izlaidums, ko pieļāvusi Pirmās instances tiesa, manuprāt, izraisīja kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretāciju un piemērošanu.
53.
Šajā sakarā es piebilstu, ka, pat ja Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka preču zīmju “Carbonell” un “La Española” nosaukumu vārdisko elementu saturs nav dominējošs un/vai tam ir mazāka nozīme, tai tomēr bija pienākums — ja vien tā nebūtu nolēmusi, ka minētie elementi ir nenozīmīgi (
32
), — salīdzināt preču zīmju nosaukumu vārdisko elementu pašu saturu (
33
). Šajā sakarā, piemēram, spriedumā lietā Medion (
34
), Pirmās instances tiesa nosprieda, ka sajaukšanas iespēja izriet no elementa, kas nav dominējošs.
54.
Vēl jo vairāk, Pirmās instances tiesa nav sniegusi nekādu skaidru pamatojumu, kāpēc tā, veicot attiecīgo preču zīmju vizuālo salīdzinājumu, nesalīdzināja tieši preču zīmju nosaukumu (t.i., attiecīgi preču zīmju “Carbonell” un “La Española” nosaukumu) pašu vārdisko elementu saturu.
55.
Turklāt es arī piekrītu apelācijas sūdzības iesniedzējai un ITSB, ka — lai gan pārsūdzētā sprieduma 107. punktā ir citēta pareiza judikatūra par “samērā informēta, uzmanīga un apdomīga” vidusmēra patērētāja standartu, kas jāpiemēro, veicot visaptverošu novērtējumu, — Pirmās instances tiesa faktiski piemēroja standartu, kas vairāk līdzinās pārāk neapdomīgam patērētājam.
56.
Manuprāt, Pirmās instances tiesas vērtējums par attiecīgo patērētāju (
35
) neatbilst judikatūrai, kurā ir noteikts, ka vidusmēra patērētājs ir “samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs”.
57.
Es uzskatu, ka Pirmās instances tiesa nevarētu loģiski apgalvot, ka “samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs” vidusmēra patērētājs neapskatītu attiecīgo preču zīmju nosaukumu vārdisko elementu pašu saturu, it īpaši tad, ja šo elementu izmēri un svarīgums attiecīgajos apzīmējumos nav nenozīmīgi.
58.
Visbeidzot, saistībā ar ITSB izvirzīto procesuālo argumentu, ka Pirmās instances tiesa nevarot lemt pretēji apstrīdētajam Kopienu iestādes lēmumam un ka tā var tikai atcelt šādu lēmumu, pietiek norādīt, ka saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 63. panta 3. punktu un Pirmās instances tiesas Reglamenta 135. pantu tā var grozīt Apelāciju padomes lēmumu un ka saskaņā ar minētās regulas 63. panta 6. punktu ITSB jāveic nepieciešamie pasākumi, lai izpildītu Tiesas spriedumu (
36
).
59.
No visa iepriekš minētā izriet, ka, manuprāt, Pirmās instances tiesa ir sagrozījusi tās lietas materiālos esošos faktus un pierādījumus un pārkāpusi Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasības un ka līdz ar to pārsūdzētais spriedums ir jāatceļ.
60.
Šajā lieta es uzskatu, ka atbilstoši Tiesas Statūtu 61. panta pirmās daļas otrajam teikumam Tiesai ir jānodod lieta atpakaļ Pirmās instances tiesai, lai tā varētu novērtēt faktus (jauns attiecīgo preču zīmju salīdzinājums), pareizi veicot attiecīgo apzīmējumu visaptverošu novērtējumu.
V — Secinājumi
61.
Līdz ar to es iesaku Tiesai:
1)
atcelt spriedumu lietā T-363/04 Koipe/ITSB — Aceites del Sur (“La Española”);
2)
nodot lietu atpakaļ sprieduma pieņemšanai Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā;
3)
atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu.
(
1
)	Oriģinālvaloda — angļu.
(
2
)	Spriedums lietā T-363/04 (Krājums, II-3355. lpp.; turpmāk tekstā — “pārsūdzētais spriedums”).
(
3
)	Lieta R 1109/2000-4 (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”).
(
4
)	OV 1994, L 11, 1. lpp.
(
5
)	Lai pierādītu agrākas preču zīmes esamību, Koipe atsaucās uz sešām Spānijas reģistrācijām, Kopienas reģistrāciju Nr. 338681, divām starptautiskām reģistrācijām, kā arī Īrijas, Dānijas, Zviedrijas un Apvienotās Karalistes valsts reģistrācijām.
(
6
)	Skat. pārsūdzētā sprieduma 48. punktu.
(
7
)	Skat. pārsūdzētā sprieduma 88. un 89. punktu. Pārsūdzētā sprieduma 92. un 93. punktā Pirmās instances tiesa norādīja, ka “ITSB [..] pats pauda nostāju, kas ir pretēja tai, ko tas pauž šajā procesā”, jo pārējos iebildumu procesos tas secināja, ka “izteicienam “la española” ir tikai vāja atšķirtspēja tādēļ, ka tas veido pārtikas nozarē parastu nosaukumu un nozīmē norādi uz preču ģeogrāfisko izcelsmi”.
(
8
)	Skat. pārsūdzētā sprieduma 104. un 105. punktu.
(
9
)	Skat. pārsūdzētā sprieduma 112. punktu.
(
10
)	Skat. pārsūdzētā sprieduma 113. un 114. punktu.
(
11
)	Jo tās datums ir pēc 1996. gada 23. aprīļa, kas ir reģistrācijai pieteiktās preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datums.
(
12
)	Šajā sakarā skat. 2003. gada 30. septembra spriedumu lietā C-94/02 Biret un Cie/Padome (Recueil, I-10565. lpp., 63. punkts).
(
13
)	Skat. 1997. gada 11. novembra spriedumu lietā C-251/95 SABEL (Recueil, I-6191. lpp., 22. punkts) un spriedumu lietā C-361/04 P Ruiz-Picasso u.c./ITSB (Krājums, I-643. lpp., 18. punkts).
(
14
)	1999. gada 22. jūnija spriedums lietā C-342/97 Lloyd Schuhfabrik Meyer (Recueil, I-3819. lpp., 26. punkts).
(
15
)	Pamatojoties uz attiecīgo preču zīmju grafiskā attēla līdzību.
(
16
)	Vairākos spriedumos Pirmās instances tiesa nosprieda, ka nevar pilnībā izslēgt, ka preču zīmju līdzāspastāvēšana tirgū varētu galu galā samazināt sajaukšanas iespēju. Skat. 2005. gada 11. maija spriedumu lietā T-31/03 Grupo Sada/ITSB — Sadia (“GRUPO SADA”) (Krājums, II-1667. lpp., 86. punkts); spriedumu lietā T-13/05 Castell del Remei/ITSB — Bodegas Roda (“ODA”) (Krājums, II-85. lpp.) un spriedumu lietā T-10/06 Portela & Companhia/ITSB — Torrens Cuadrado un Sanz (“Bial”) (Krājums, II-166. lpp.).
(
17
)	Piemēram, nav pierādīts, ka konkrētā sabiedrības daļa zina, ka attiecīgās preču zīmes pieder dažādiem uzņēmumiem.
(
18
)	Šajā sakarā skat. 1998. gada 29. septembra spriedumu lietā C-39/97 Canon (Recueil, I-5507. lpp., 24. punkts).
(
19
)	2007. gada 12. jūnija spriedums lietā C-334/05 P (Krājums, I-4529. lpp., 31. punkts). Skat. arī spriedumu lietā C-193/06 P Nestlé/ITSB (31. punkts).
(
20
)	19. zemsvītras piezīmē minētais spriedums lietā ITSB/Shaker, 32. punkts.
(
21
)	Skat. 19. zemsvītras piezīmē minētos spriedumus lietā ITSB/Shaker, 33. punkts, un lietā Nestlé/ITSB, 32. punkts, kā arī tajos minēto judikatūru.
(
22
)	19. zemsvītras piezīmē minētie spriedumi lietā ITSB/Shaker, 34. punkts, un lietā Nestlé/ITSB, 33. punkts.
(
23
)	19. zemsvītras piezīmē minētie spriedumi lietā ITSB/Shaker, 35. punkts, un lietā Nestlé/ITSB, 34. punkts.
(
24
)	19. zemsvītras piezīmē minētais spriedums lietā ITSB/Shaker, 36. punkts.
(
25
)	Atsaucoties uz 2002. gada 23. oktobra spriedumu lietā T-6/01 Matratzen Concord/ITSB — Hukla Germany (“MATRATZEN”) (Recueil, II-4335. lpp., 30. punkts) un spriedumu lietā T-168/04 L & D/ITSB — Sämann (“Aire Limpio”) (Krājums, II-2699. lpp., 91. punkts).
(
26
)	Skat. pārsūdzētā sprieduma 100. punktu.
(
27
)	Jo tas norāda uz preču ģeogrāfisko izcelsmi.
(
28
)	Skat. it īpaši 2002. gada 19. septembra spriedumu lietā C-104/00 P DKV/ITSB (Recueil, I-7561. lpp., 22. punkts); spriedumu lietā C-173/04 P Deutsche SiSi-Werke/ITSB (Krājums, I-551. lpp., 35. punkts) un spriedumu lietā C-25/05 P Storck/ITSB (Krājums, I-5719. lpp., 40. punkts).
(
29
)	Skat. 1998. gada 28. maija spriedumu lietā C-8/95 P New Holland Ford/Komisija (Recueil, I-3175. lpp., 72. punkts); spriedumu lietā C-551/03 P General Motors/Komisija (Krājums, I-3173. lpp., 54. punkts) un spriedumu lietā C-167/04 P JCB Service/Komisija (Krājums, I-8935. lpp., 108. punkts).
(
30
)	It īpaši pārsūdzētā sprieduma 92. punktā Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka [elementam] “La Española” ir tikai vāja atšķirtspēja.
(
31
)	Manuprāt, ar izteiciena “La Española” vājo atšķirtspēju acīmredzami nepietiek, lai attaisnotu to, ka netiek veikts minētā vārda un agrākas preču zīmes “Carbonell” vizuāls salīdzinājums.
(
32
)	Šajā sakarā skat. 19. zemsvītras piezīmē minēto spriedumu lietā ITSB/Shaker, 41. un 42. punkts. Minētajos punktos Tiesa cita starpā konstatēja, ka, veicot sajaukšanas iespējas esamības novērtējumu, divu preču zīmju līdzības vērtējumā ir jāapskata katra no attiecīgajām preču zīmēm kopumā. Tikai tad, ja visi citi preču zīmes elementi ir nenozīmīgi, līdzības novērtējumu var veikt tikai uz dominējošā elementa pamata.
(
33
)	Šajā sakarā skat. šo secinājumu 45. punktu saistībā ar “La Española”.
(
34
)	2005. gada 6. oktobra spriedums lietā C-120/04 Medion (Krājums, I-8551. lpp., 32. un nākamie punkti).
(
35
)	Pārsūdzētā sprieduma 109. punktā Pirmās instances tiesa cita starpā konstatēja, ka “olīveļļa lielākoties tiek pārdota lielās telpās [lielveikalos] vai ēkās, kur dažādu preču zīmju aptvertās preces ir izvietotas uz plauktiem [..] [un tātad] patērētājs vairāk vadās no iespaida, nevis no dažādo preču zīmju tieša salīdzinājuma un bieži vien nelasa visas norādes, kas atrodas uz olīveļļas traukiem. Vairumā gadījumu viņš aprobežojas ar to, ka paņem pudeli, kuras etiķete viņam rada viņa meklētās preču zīmes iespaidu. [Līdz ar to] tieši preču zīmju grafiskais elements iegūst pastiprinātu nozīmi [..]”.
(
36
)	Skat., piemēram, 2007. gada 18. oktobra spriedumu lietā T-425/03 AMS/ITSB — American Medical Systems (“AMS Advanced Medical Services”) (Krājums, I-4265. lpp., 15. punkts un tajā minētā judikatūra).