61999CJ0422_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-422/99,
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av C. Schmidt, rättstjänsten, och G. Bisogni, nationell tjänsteman med förordnande vid rättstjänsten, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,
sökande,
mot
Republiken Italien, företrädd av professor U. Leanza, chef för utrikesministeriets avdelning för diplomatiska tvister, i egenskap av ombud, biträdd av I.M. Braguglia, avvocato dello Stato, delgivningsadress: Italiens ambassad, 5, rue Marie-Adélaïde, Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 97/51/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av direktiv 90/387/EEG och 92/44/EEG för anpassning till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet (EGT L 295, s. 23) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om detta,
meddelar
DOMSTOLEN
(tredje avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden C. Gulmann (referent) samt domarna J.-P. Puissochet och F. Macken,
generaladvokat: S. Alber,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 14 september 2000 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 29 oktober 1999, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 97/51/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av rådets direktiv 90/387/EEG och 92/44/EEG för anpassning till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet (EGT L 295, s. 23, nedan kallat direktivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, under alla omständigheter, genom att inte underrätta kommissionen om detta.
2 Enligt artikel 3.1 i direktivet skulle medlemsstaterna före den 31 december 1997 sätta i kraft de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa detta direktiv och omedelbart underrätta kommissionen om detta.
3 Efter att kommissionen hade konstaterat att den i direktivet föreskrivna fristen hade löpt ut, utan att de italienska myndigheterna hade meddelat kommissionen några nationella införlivandeåtgärder, och eftersom kommissionen inte hade tillgång till några andra uppgifter av vilka den kunde dra slutsatsen att Republiken Italien hade antagit de nödvändiga bestämmelserna, sände kommissionen den 25 augusti 1998 en formell underrättelse till den italienska regeringen, varigenom den uppmanades att inkomma med ett yttrande inom två månader.
4 Den italienska regeringen svarade kommissionen genom skrivelse av den 16 oktober 1998 att den höll på att utarbeta nödvändiga bestämmelser för att följa direktivet.
5 Eftersom den inte hade erhållit något formellt meddelande om någon slutlig författningstext, riktade kommissionen den 26 januari 1999 ett motiverat yttrande till Republiken Italien, varvid den påpekade att den ännu inte hade underrättats om de bestämmelser som denna stat hade antagit för att följa direktivet och uppmanade Republiken Italien att inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet anta sådana bestämmelser samt underrätta kommissionen om dessa.
6 Republiken Italien besvarade den 12 april 1999 det motiverade yttrandet och sände därvid som bilaga ett förslag till dekret, varigenom flera gemenskapsdirektiv, däribland också det ifrågavarande direktivet, införlivades.
7 Eftersom kommissionen inte hade tillgång till några andra uppgifter av vilka den kunde dra slutsatsen att Republiken Italien hade följt anvisningarna i det motiverade yttrandet, beslutade den att väcka förevarande talan.
8 Den italienska regeringen har i sitt svaromål inte bestritt att den inte har vidtagit nödvändiga införlivandeåtgärder för att följa direktivet.
9 Den italienska regeringen har emellertid anfört att den har översänt ett förslag till förordning till kommissionen för kännedom och att den begärt att Consiglio di Stato skulle yttra sig. Consiglio di Stato ansåg det lämpligt att, innan det yttrade sig, begära yttranden av Autorità per le garanzie nelle comunicazioni (telekommunikationsmyndigheten) och Autorità garante della concorrenza e del mercato (konkurrens- och marknadsmyndigheten).
10 I detta sammanhang skall det erinras om att det framgår av en fast rättspraxis att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter och tidsfrister som föreskrivs i ett direktiv (se bland annat dom av den 15 juni 2000 i mål C-470/98, kommissionen mot Grekland, REG 2000, s. I-4657, punkt 11).
11 Eftersom direktivet inte har införlivats inom den föreskrivna fristen, skall kommissionens talan anses välgrundad.
12 Det finns således anledning att fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktivet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
13 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Italien skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Italien har tappat målet, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(tredje avdelningen)
följande dom:
14 Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 97/51/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av direktiv 90/387/EEG och 92/44/EEG för anpassning till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
15 Republiken Italien skall ersätta rättegångskostnaderna.