Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
TAMARA ĆAPETA
esitatud 12. veebruaril 2026(1)
Kohtuasi C‑225/24
Euroopa Parlament
versus
Euroopa Komisjon
Tühistamishagi – Komisjoni 13. detsembri 2023. aasta otsus C(2023) 9014 – Määrus (EL) 2021/1060 – Artikli 9 lõige 1 ja artikkel 15 – III lisa – Horisontaalne eeltingimus „põhiõiguste harta tõhus kohaldamine ja rakendamine“ – Seadusandlikud reformid, mis puudutavad kohtusüsteemi sõltumatuse puudusi Ungaris
I.      Sissejuhatus
1.        Alates mitmeaastasest finantsraamistikust aastateks 2021–2027 on vastavus õigusriigi põhimõttele tingimusena ette nähtud kõikides rahastamisvahendites, mille kaudu liidu eelarvet hallatakse ja välja makstakse.
2.        Käesolev kohtuasi puudutab selle tingimuse kohaldatavust osas, mis puudutab kohtusüsteemi sõltumatust, ühissätete määruse(2) reguleerimisalasse kuuluvate finantseeskirjade raames.
3.        Euroopa Kohtu ees on Euroopa Parlamendi esitatud tühistamishagi, milles palutakse tühistada komisjoni otsus C(2023) 9014 (edaspidi „vaidlusalune otsus“),(3) millega ta tühistas 2023. aasta detsembris ühissätete määruse reguleerimisalasse kuuluvate rahaliste vahendite väljamaksmise peatamise mitme heakskiidetud Ungari rahastamisprogrammi suhtes.
4.        Käesolevas asjas kerkib uusi küsimusi seoses Euroopa Komisjoni kaalutlusõiguse ja kohustustega hinnata, kas üksik liikmesriik on täitnud rahaliste vahendite väljamaksmiseks kokkulepitud eritingimused – küsimused, mis võivad olla asjakohased ka teiste finantsraamistike puhul.
II.    Taust
A.      Tingimuslikkus liidu eri rahastamisvahendites
5.        Enne kui selgitan ja käsitlen lähemalt parlamendi hagis esitatud väiteid, on kohtuasja konteksti paremaks mõistmiseks vaja lühidalt tutvustada seoseid eri rahastamisvahendite vahel, millega on seatud kohtusüsteemi sõltumatus Ungari jaoks liidu eelarve tingimuseks.(4)
6.        Nagu sissejuhatuses mainisin, olenesid aastateks 2021–2027 ette nähtud mitmeaastase finantsraamistiku raames kokku lepitud liidu eelarve väljamaksed tingimusest, et neid saav liikmesriik järgib õigusriigi põhimõtet. See on seatud üldtingimuseks tingimuslikkuse määrusega,(5) millega „kehtestatakse vajalikud normid liidu eelarve kaitseks juhul, kui liikmesriikides esineb õigusriigi põhimõtete rikkumisi“.(6)
7.        Üks õigusriigi tingimuse osa on liikmesriikidele pandud kohustus tagada toimiv ja sõltumatu kohtusüsteem kui vahend tagamaks, et liidu rahalisi vahendeid kasutatakse ettenähtud eesmärgil, kaitstes sel viisil Euroopa Liidu finantshuve.(7)
8.        See kohustus tagada sõltumatu kohtusüsteem lisati ühel või teisel kujul konkreetsematesse finantsraamistikesse. Käesolevas kohtuasjas vaidluse all olevas ühissätete määruses on see tingimus ette nähtud ühena horisontaalsetest eeltingimustest, millele viidatakse kui „põhiõiguste harta tõhusale kohaldamisele ja rakendamisele“ (edaspidi „hartaga seotud eeltingimus“).(8)
9.        Ühe teise finantsraamistiku, taaste‑ ja vastupidavusrahastu määruse (edaspidi „taaste‑ ja vastupidavusrahastu määrus“)(9) raames tehtavate väljamaksete tingimusi nimetatakse „eesmärkideks“ ja „sihtideks“.(10) Horisontaalseid eeltingimusi, mille täitmata jätmise korral ei saa algatada selle finantsraamistiku alusel ühtegi makset, nimetatakse üldiselt „võtmetähtsusega eesmärkideks“.
10.      Ühissätete määrus ning taaste‑ ja vastupidavusrahastu määrus sisaldavad finantseeskirju, millega reguleeritakse liidu eelarvevahendite eraldamiseks kasutatavaid eri fonde. Ühissätete määrusesse on koondatud eeskirjad seoses enamiku „traditsiooniliste“ liidu fondidega, mida kasutatakse liidu eri poliitikavaldkondade, sealhulgas liidu ühtekuuluvuspoliitika rahastamiseks. Taaste‑ ja vastupidavusrahastu loodi ELTL artikli 175 kolmanda lõigu alusel, mis võimaldab meetmete fondidevälist rahastamist, ja on NextGenerationEU instrumendi (edaspidi „NGEU“) peamine kulutusprogramm.(11)
11.      Ungari suhtes lepiti taaste‑ ja vastupidavusrahastu määruse raames kokku mitmetes konkreetsetes tingimustes ja meetmetes, et saavutada sõltumatu kohtusüsteem.(12) Selles ette nähtud 27 võtmetähtsusega eesmärgist, mida täitmata ei ole Ungaril võimalik saada taaste‑ ja vastupidavusrahastu raames ühtegi väljamakset, puudutavad neli kohtusüsteemi sõltumatust.(13) Need eesmärgid (välja arvatud sidusrühmadega konsulteerimise nõue) on täpselt samasugused kui ühissätete määruse alusel Ungari suhtes hartaga seotud eeltingimuste osana vastu võetud nõuded.(14)
12.      Praeguse seisuga ei ole Ungarile tehtud ühtegi väljamakset taaste‑ ja vastupidavusrahastu määruse alusel, kuna komisjon jõudis järeldusele, et võtmetähtsusega eesmärkide jaoks vajalikke reforme ei ole ellu viidud.(15) See peatamine on endiselt jõus.(16)
13.      Õigusriigi tingimust kohaldati tingimuslikkuse määruse alusel ka Ungari suhtes. Väljamaksete peatamine või muud selle määruse kohased meetmed täiendavad neid meetmeid, mida saab võtta eelarve kaitsmiseks eri õigusaktide, sealhulgas ühissätete määruse ning taaste‑ ja vastupidavusrahastu määruse alusel.(17)
14.      Tingimuslikkuse määruse kohaselt võttis nõukogu 12. detsembril 2022 vastu otsuse,(18) millega kehtestati meetmed liidu eelarve kaitsmiseks õigusriigi põhimõtete rikkumise eest Ungaris. Komisjon tegi ettepaneku(19) nende meetmete kehtestamiseks raskete, süsteemsete, laialt levinud ja omavahel põimunud rikkumiste, puuduste ja nõrkuste tõttu Ungari riigihangetes ja korruptsioonisüüdistuste esitamises nimetatud liikmesriigis.(20) Selle otsusega peatas nõukogu 55% eelarvelistest kulukohustustest(21) kolme ühtekuuluvuspoliitika programmi suhtes(22) aastateks 2021–2027.(23)
15.      Kuigi see tingimuslikkuse määrusega ette nähtud peatamine on endiselt jõus, lõpetati ühissätete määruse alusel samale kolmele programmile tehtavate väljamaksete peatamine vaidlusaluse otsusega 13. detsembril 2023.
16.      Samal päeval võttis komisjon tingimuslikkuse määruse artikli 7 lõike 2 alusel ja Ungarilt nende meetmete lõpetamiseks kirjalikku teadet saamata omal algatusel vastu otsuse, milles ta andis olukorrale Ungaris uue hinnangu.(24) Ta leidis, et Ungari ei ole parandanud olukorda, mis viis eelarvemeetmete võtmiseni tingimuslikkuse määruse alusel. Seetõttu ei teinud komisjon nõukogule ettepanekut selle määruse kohaselt meetmed lõpetada või neid kohandada.(25)
B.      Vaidlusaluse otsuseni viinud sammud
1.      Menetlus ühissätete määruse alusel ja heakskiitmisotsused
17.      Ühissätete määruse kohaselt annab liikmesriikide poolt rahastamiseks esitatud programmidele heakskiidu komisjon.(26)
18.      Liidu eelarvest tehakse selle finantsraamistiku alusel eraldisi jagatud eelarve täitmise põhimõtte kohaselt vastavalt finantsmääruse(27) artiklis 63 sätestatud üksikasjalikele eeskirjadele. Eelarve täitmisel peavad liikmesriigid ja komisjon tagama, et austatakse horisontaalseid põhimõtteid, sealhulgas põhiõigusi ja järgitakse hartat, nagu nõuab ühissätete määruse artikli 9 lõige 1.
19.      Ühissätete määruse artikli 10 kohaselt peab iga liikmesriik koostama partnerluslepingu, milles nähakse ette programmitöö strateegiline suunitlus ning ühissätete määruse fondide tulemusliku ja tõhusa kasutamise kord. Ühissätete määruse artikli 12 alusel peab neid partnerluslepinguid seejärel hindama komisjon, hinnates, kas need on ühissätete määrusega ja fondispetsiifiliste normidega kooskõlas.
20.      Vastavalt ühissätete määruse artikli 15 lõikele 2 peavad liikmesriigid partnerluslepinguid koostades ise enda suhtes hindama, kas valitud erieesmärgi saavutamise eeltingimused on täidetud.
Kui liikmesriik leiab, et tingimus on täidetud, teavitab ta sellest komisjoni, kes vastavalt ühissätete määruse artikli 15 lõikele 4 viib hindamise läbi võimalikult kiiresti ja hiljemalt kolme kuu jooksul pärast teabe saamist ning teavitab liikmesriiki, kas ta nõustub selle hindamisega. Eeltingimus on täidetud, „kui on saavutatud vastavus kõikidele asjaomastele kriteeriumidele“(28), mis on standard, mis seob nii liikmesriiki kui ka komisjoni eeltingimuste täitmise hindamisel.
21.      Ühissätete määruse III lisa sisaldab horisontaalseid eeltingimusi, mis on selle määruse artikli 15 lõike 1 kohaselt kohaldatavad kõikide erieesmärkide suhtes. Need tingimused peavad olema täidetud, enne kui kõnealustest fondidest saab üldse väljamakseid teha. Üks ühissätete määruse III lisas sätestatud horisontaalsetest eeltingimustest on hartaga seotud eeltingimus, mille kohaselt peab toetust saavates liikmesriikides muu hulgas olema kehtestatud „[k]ord, millega tagatakse fondidest toetatavate programmide ning nende rakendamise kooskõla harta asjaomaste sätetega“.
22.      Ungari asus 22. juulil 2022 ühissätete määrusega reguleeritavatest fondidest rahastust taotledes seisukohale, et kõik horisontaalsed eeltingimused, sealhulgas hartaga seotud eeltingimus on täidetud.(29)
23.      Komisjon võttis 22. detsembril 2022 vastu heakskiitmisotsused 10 rakenduskava kohta, mida rahastatakse ühissätete määrusega reguleeritavatest fondidest Ungaris aastatel 2021–2027.(30)
24.      Neid programme hinnates aga tuvastas komisjon Ungaris hartaga seotud eeltingimuse osas neli suurt puudust, mis puudutasid i) kohtusüsteemi sõltumatust, ii) akadeemilist vabadust, iii) nn lastekaitseseadust ja iv) varjupaigaõigust.
25.      Selle hartaga seotud eeltingimuse osas, mis puudutab puudusi Ungari kohtusüsteemi sõltumatuses, on heakskiitmisotsuste põhjendustes tõdetud, et „majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta ja Euroopa õigusriigi mehhanismi raames on korduvalt väljendatud muret seoses kohtusüsteemi sõltumatusega Ungaris“.(31) Seejärel on nendes põhjendustes neid murekohti üksikasjalikumalt kirjeldatud ja viidatud taaste‑ ja vastupidavusrahastu määruse raames kokku lepitud korrale, mille kohaselt Ungari nõustus läbi viima teatavad reformid kohtusüsteemi sõltumatuse saavutamiseks.
26.      Seepärast kiitis komisjon küll kõik 10 programmi heaks ning määras kindlaks rahalise toetuse summa ja kaasrahastamise määrad,(32) kuid peatas nende väljamaksete tegemise seni, kui Ungari on täitnud hartaga seotud eeltingimuse.
27.      Hartaga seotud eeltingimusi on käsitletud iga heakskiitmisotsuse artiklis 3 samamoodi. Muu hulgas on artikli 3 lõikes 2 ette nähtud üksikasjalikud tingimused, mille Ungari peab olema täitnud, et lahendada kohtusüsteemi sõltumatuse puudusi puudutava hartaga seotud eeltingimuse täitmata jätmine. Selles sättes on ette nähtud:
„Seoses horisontaalse eeltingimusega „3. Põhiõiguste harta tõhus kohaldamine ja rakendamine“ kohaldatakse järgmist:
Mis puudutab puudusi kohtusüsteemi sõltumatuses, on eeltingimus täidetud, kui Ungari on kehtestanud järgmised muudatused ja neid muudatusi kohaldatakse:
a)      seadusandlikud muudatused, millega tugevdatakse Riikliku Kohtute Nõukogu funktsiooni ja volitusi, et tõhusalt tasakaalustada Riikliku Kohtute Ameti esimehe volitusi, nagu on ette nähtud lõikes 3;
b)      seadusandlikud muudatused Kúria eesistuja valimise eeskirjades, seadusandlikud jm muudatused Kúria kohtuasjade jaotamise korda käsitlevates eeskirjades ning seadusandlikud muudatused Kúria toimimise eeskirjades, nagu on ette nähtud lõikes 4;
c)      seadusandlikud muudatused:
i)      Ungari kriminaalmenetluse seadustiku §‑s 666 jj, et võtta Kúrialt võimalus kontrollida kohtuniku poolt Euroopa Liidu Kohtule eelotsusetaotluse esitamise otsuse õiguspärasust;
ii)      Ungari kriminaalmenetluse seadustiku §‑s 490, mis käsitleb kohtumenetluse peatamist selleks, et kõrvaldada takistused, mis ei võimalda kohtul esitada ELTL artikli 267 alusel eelotsusetaotlust;
d)      seadusandlikud muudatused, millega kaotatakse 2019. aastal 2011. aasta CLI seaduse § 27 muutmisega avalik-õiguslikele asutustele antud võimalus vaidlustada jõustunud kohtuotsuseid konstitutsioonikohtus.“(33)
28.      Seejärel on heakskiitmisotsuste artikli 3 lõigetes 3 ja 4 selgitatud, mida täpselt oodatakse Ungarilt seoses nende otsuste artikli 3 lõike 2 punktides a ja b loetletud reformidega.(34)
29.      Lõpuks on heakskiitmisotsuste artikli 3 lõikes 5 sätestatud, et „kui Ungari on komisjonile teatanud, et lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud meetmed kohtusüsteemi sõltumatusega seotud puuduste kõrvaldamiseks on kehtestatud ja neid kohaldatakse, toimub uus hindamine“.(35)
2.      Vaidlusalusele otsusele eelnenud sündmused
30.      Ungari teatas 18. juulil 2023 komisjonile oma seisukoha, et tema läbi viidud reformid vastavad sellele hartaga seotud eeltingimusele.
31.      Muu hulgas võttis
Országgyűlés (rahvuskogu, Ungari) 3. mail 2023 vastu kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus)(36), mis jõustus 1. juunil 2023. Selle seadusega muudeti mitut teist seadusandlikku akti, mis käsitlevad Ungari kohtusüsteemi korraldust ja toimimist, sealhulgas kohtutöötajate seadust (1997. aasta LXVIII seadus)(37), konstitutsioonikohtu seadust (2011. aasta CLI seadus)(38), kohtute korralduse ja haldamise seadust (2011. aasta CLXI seadus)(39), kohtunike staatuse ja tasustamise seadust (2011. aasta CLXII seadus)(40) ning kriminaalmenetluse seadust (2017. aasta XC seadus)(41).
32.      Komisjon asus seisukohale, et saadud teave ei võimalda tal täielikult hinnata, kas hartaga seotud eeltingimus, mis puudutab kohtusüsteemi sõltumatust, on täidetud, ning palus seetõttu 26. septembril 2023 ning veel kord 1. novembril 2023 lisateavet. Ungari vastas nendele palvetele sama aasta detsembris.
33.      Vastuseks teatavatele Ungari kohtukorraldussüsteemis alles jäänud probleemidele, millele komisjon osutas, võttis Ungari vastu veel õigusnorme. Ta võttis 7. detsembril 2023 vastu dekreedi 18/2023(42), millega muudeti kohtute haldamise eeskirju seoses kohtuasjade jaotamise süsteemiga. Dekreet jõustus 61. päeval pärast avaldamist, s.o 6. veebruaril 2024.
34.      Ungari võttis 13. detsembril 2023 vastu ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus)(43) § 35, millega muudeti kriminaalmenetluse seaduse (2017. aasta XC seadus) artikli 490 lõiget 1, mis käsitleb eelotsusetaotlusi. Selle seaduse § 35 jõustus 61. päeval pärast avaldamist, s.o 13. veebruaril 2024.
35.      Parlament viitab oma hagis veel kahele seadusandlikule muudatusele, mis tehti enne vaidlusalust otsust ja mida ta peab käesolevasse asjasse puutuvaks.
36.      Niisiis lisati konstitutsioonikohtu seadusesse (2011. aasta CLI seadus)
ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) §‑ga 3 uus paragrahv 16/A, millega anti Alkotmánybíróságile (Ungari konstitutsioonikohus) uus pädevus esitada Euroopa Kohtule eelotsuse menetluse raames arvamus riikliku suveräänsuse küsimustes.
37.      Lõpuks võttis Ungari 12. detsembril 2023 vastu
seaduse riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(2023. aasta LXXXVIII seadus)(44).
3.      Vaidlusalune otsus(45)
38.      Komisjon võttis 13. detsembril 2023 vastu vaidlusaluse otsuse, milles ta järeldas, et Ungari täidab hartaga seotud eeltingimust, mis puudutab kohtusüsteemi sõltumatust. Sel põhjendusel lõpetas ta rahaliste vahendite väljamaksete peatamise nende programmide osas, mis olid seotud ainult hartaga seotud eeltingimuste selle osaga. Selle alusel tekkis Ungaril õigus saada mitmest liidu fondist, mida reguleerib ühissätete määrus, ligikaudu 10,2 miljardit eurot.
39.      Vaidlusaluse otsuse artiklis 1 on märgitud, et komisjon kiitis heaks sellele otsusele lisatud kirja, mis sisaldab tema (uut) hinnangut hartaga seotud eeltingimuste kohta ühissätete määruse artikli 15 lõike 4 põhjal seoses puudustega Ungari kohtusüsteemi sõltumatuses.
40.      Selles hindamiskirjas on pärast 10 asjaomasele programmile tuginemist loetelu heakskiitmisotsustes loetletud muudatustest, mis tuli Ungaris kehtestada ja mille põhjal komisjon kaalus, kas kohtusüsteemi sõltumatust puudutav hartaga seotud eeltingimus on täidetud.
41.      Samuti on selles hindamiskirjas ka komisjoni ja Ungari vahel peetud ametliku teabevahetuse kronoloogiline loetelu.(46)
42.      Seejärel on hindamiskirjas üksikasjalikumaid täpsustusi esitamata märgitud, et komisjon hindas ühissätete määruse artikli 15 lõike 4 kohaselt talle esitatud teavet, mille põhjal asus ta seisukohale, et kohtusüsteemi sõltumatust puudutav hartaga seotud eeltingimus on Ungaris täidetud. Sel põhjusel võis Ungarile hüvitada tema kulutused seoses teatavate programmidega, mille puhul ei peetud hartaga seotud eeltingimust kohtusüsteemi sõltumatuse puuduste tõttu algul täidetuks.(47)
43.      Samuti on selles hindamiskirjas korratud, et komisjon ei ole heaks kiitnud rahaliste vahendite väljamaksmist mitme programmi osas, mida reguleerib ühissätete määrus, kuna Ungaris esineb endiselt puudusi seoses akadeemiliste vabadustega, Ungari lastekaitseseadusega ja õigusega varjupaigale.(48)
44.      Vaidlusalust otsust, mis on adresseeritud Ungarile, ei ole avaldatud.
45.      Pressiteatega, mis avaldati 13. detsembril 2023, s.o samal päeval kui vaidlusalune otsus, teatas komisjon üldsusele vaidlusalusest otsusest, millega ta vabastas rahalised vahendid mitme programmi osas, mida reguleerib ühissätete määrus. Samas pressiteates andis ta ka üldsusele teada veel ühest samal päeval tehtud otsusest, mille kohaselt jäävad eelarvelised kulukohustused tingimuslikkuse määruse alusel peatatuks.(49)
III. Poolte nõuded
46.      Hagiavalduses, mille kuupäev on 25. märts 2024, palus parlament Euroopa Kohtul tühistada vaidlusalune otsus ja mõista kohtukulud välja komisjonilt.
47.      Komisjon palus Euroopa Kohtul jätta hagi rahuldamata ja mõista kohtukulud välja parlamendilt.
IV.    Menetlus Euroopa Kohtus
48.      Euroopa Kohtu president andis 26. juulil 2024 Ungarile loa astuda menetlusse komisjoni nõuete toetuseks.
49.      Käesolevas asjas peeti 14. oktoobril 2025 kohtuistung, millel parlament, komisjon ja Ungari valitsus esitasid oma suulised seisukohad.
V.      Analüüs
50.      Vaidlusaluse otsuse tühistamise hagi põhjenduseks tugineb Euroopa Parlament kolmele väitele, millest esimene on jagatud kuueks osaväiteks. Nendes väidetes märgib parlament, et komisjon i) rikkus ühissätete määruse artikli 9 lõiget 1 ja artiklit 15 ning III lisa ja tegi ilmse hindamisvea; ii) rikkus oma põhjendamiskohustust ja iii) kuritarvitas oma võimu.
51.      Enne kui asun kõiki neid väiteid analüüsima, käsitlen esmalt mitut sissejuhatavat küsimust, mis on asjakohased, et kindlaks teha, kuidas Euroopa Kohus peaks käesolevas asjas kohtuliku kontrolliga edasi minema.
A.      Sissejuhatavad küsimused
52.      Parlament ja komisjon on erineval seisukohal selles osas, millist asjakohast kontrollistandardit peaks Euroopa Kohus kohaldama, kui ta hindab komisjoni otsust kohtusüsteemi sõltumatusega seotud eeltingimuse täitmise kohta ühissätete määruse alusel.
53.      Parlament leiab, et niisugune hinnang eeldab Euroopa Kohtu ranget kontrolli. Komisjon on seevastu seisukohal, et Euroopa Kohus peaks kontrollima vaid seda, kas komisjon on teinud ilmse hindamisvea.(50)
54.      Põhimõtteliselt oleneb Euroopa Kohtu kontrolli intensiivsus sellest, mil määral peaks Euroopa Kohus kontrollitava otsuse seisukohast arvesse võtma liidu institutsiooni autoriteeti. See omakorda oleneb sellest, kas ja mil määral võimaldavad kohaldatavad õigusnormid sellele institutsioonile kaalutlusõigust selle otsuse tegemisel. Põhimõtteliselt, mida laiem on institutsioonile jäetud kaalutlusõigus, seda vähem põhjalik peaks olema kohtu kontroll, kuna see peab uurima ainult selle kaalutlusõiguse piire.
55.      Sellega seoses näib, et õigusriigi kriteeriumi puudutava eelarvetingimuse osas saab eristada kahte eri etappi.
56.      Esimeses etapis lehtestavad liidu institutsioonid (komisjon üksi ühissätete määruse alusel ja nõukogu komisjoni ettepanekul ning taaste- ja vastupidavusrahastu määruse ja tingimuslikkuse määruse alusel) konkreetsed nõuded, mida konkreetne liikmesriik peab täitma, et tagada väljamaksed eelarvest, eesmärgiga kaitsta Euroopa Liidu finantshuve.
57.      Selles etapis, nagu kõik käesoleva menetluse osalised on nõustunud, on komisjonil kaalutlusõigus hinnata olukorda liikmesriigis ja otsustada, millised tingimused on vajalikud ja piisavad liidu eelarvehuvide kaitsmiseks. Seda kaalutlusõigust piirab esiteks õigusriigiga seotud tingimuse eesmärk eelarve kontekstis, milleks on tagada liidu rahaliste vahendite nõuetekohane kasutamine.(51) Teiseks juhindutakse ühissätete määruse kontekstis selle kaalutlusõiguse kasutamisel kõnealuse määruse artikli 9 lõikest 1, mille kohaselt peavad nii liikmesriigid kui ka komisjon tagama fondide rakendamisel põhiõiguste austamise ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta järgimise, aga ka ühissätete määruse artiklist 15 ja III lisast, milles on loetletud horisontaalsed eeltingimused, sealhulgas hartaga seotud eeltingimus. Need sätted kohustavad komisjoni tagama harta järgimise, kuid ei täpsusta, milliste vahenditega täpselt tuleb tal seda teha.
58.      Sellepärast on komisjonil teatav kaalutlusõigus kindlaks määrata, mida on vaja, et tagada hartaga seotud eeltingimuse järgimine konkreetses liikmesriigis, ja ta võib oma kaalutlusõiguse piires kehtestada konkreetsed nõuded, mida see riik peab täitma, enne kui lubatakse teha väljamakseid eelarvest.
59.      Ungari pakutud 10 programmi suhtes heakskiitmisotsuste vastuvõtmisel kasutas komisjon seda kaalutlusõigust. Nagu komisjon kohtuistungil toonitas, ei ole neid otsuseid vaidlustatud. Seetõttu ei ole komisjoni kaalutlusõiguse teostamine nende otsuste vastuvõtmisel ning Ungarile hartaga seotud eeltingimuse kohaselt konkreetsete nõuete kehtestamine käesolevas asjas vaidlusküsimus.
60.      Käesolevas asjas tuleb kohtulikult kontrollida komisjoni teises etapis tehtud otsust.
61.      Teises etapis, pärast seda, kui liikmesriik, kes pidi võtma meetmed hartaga seotud eeltingimuse täitmiseks, teatab komisjonile, et need meetmed on võetud, peab komisjon ühissätete määruse artikli 15 lõike 4 kohaselt hindama, kas kokkulepitud tingimused on täidetud.
62.      Selles etapis ei ole komisjonil üldjuhul üldse kaalutlusõigust. Ühissätete määruse artikli 15 lõike 2 kohaselt on eeltingimus täidetud, kui on täidetud kõik sellega seotud kriteeriumid, mis minu arvates hõlmab hartaga seotud konkreetseid nõudeid, mis on konkreetse liikmesriigi suhtes kehtestatud heakskiitmisotsustes.
63.      Teisisõnu, kui komisjon on heakskiitmisotsustes seadnud konkreetsed nõuded, saab ta otsustada lubada väljamaksete tegemist vaid siis, kui kõik need nõuded on täidetud.
64.      See tähendab, et Euroopa Kohus peaks kohtulikus kontrollis keskenduma sellele, kas komisjoni hinnang
liikmesriigi iga nõude täitmise kohta on õige. See on faktiline hinnang, mis nõuab käesoleval juhul Ungari reformide analüüsimist.
Osa parlamendi väidetest (näiteks väide seoses uue seadusandlusega kohtunike valimise punktisüsteemi kohta või väide seoses uute eeskirjadega Kúria (kõrgeim kohus) esimehe valimise kohta) nõuab sellist kontrollimist Ungari reformide asjakohasuse osas. Kuna komisjonil puudub selles osas otsustusõigus, peaks pelgalt hindamisvea tuvastamine kaasa tooma otsuse tühistamise. Teisisõnu, et kaitsta Euroopa Liidu finantshuve, peab Euroopa Kohus olema veendunud, et ei ole tehtud ühtegi hindamisviga, mitte ainult seda, et ei ole tehtud ilmseid hindamisvigu.
65.      Seda arvestades ei ole paljud parlamendi etteheited käesolevas asjas sellised. Parlament ei vaidlusta komisjoni faktilisi järeldusi, vähemalt mitte enamikus oma argumentides, kuigi ta kirjeldab oma tegevuse põhjuseid tingituna „puudulikust hindamisest“.(52) Näiteks ei ole vaidlust selle üle, kas teatavad Ungari õigusaktid olid kehtivad ajal, mil vaidlustatud otsus vastu võeti.
Pigem puudutab parlamendi nõuete aluseks olev vaidlus sisuliselt küsimust, kas komisjonil oli teatav vabadus vahendid vabastada, kuigi kehtestatud nõuded ei olnud täielikult täidetud.
66.      Minu arvates saab sellele küsimusele vastata ainult siis, kui seda vaadelda koos selle eesmärgiga, milleks on tagada hartaga seotud eeltingimuse järgimine ja kaitsta Euroopa Liidu majandushuve.
Kui komisjon otsustab maksete peatamise lõpetada, peaks komisjonil minu arvates olema mõningane kaalutlusõigus otsustada, kas Euroopa Liidu finantshuvid on endiselt ohus, isegi kui mõned nõuded ei ole (veel) – või vähemalt ei ole täielikult – täidetud.
Samuti peab komisjon arvesse võtma muid asjakohaseid arenguid, olgu need siis seotud õigusloome või praktiliste küsimustega
asjaomases liikmesriigis, ning saama keelduda rahaliste vahendite eraldamisest, kui need arengud kahjustavad või takistavad konkreetseid reforme, mis tulenevad hartaga seotud eeltingimusest.
See kaalutlusõigus on komisjonile vajalik, et võimaldada kohanemist iga konkreetse olukorraga, mida ei ole võimalik ette näha.
67.      Euroopa Kohus peab siiski suutma teha oma kohtulikku kontrolli, võttes arvesse komisjoni „kohanemist reaalsusega”.
Sellel eesmärgil peab komisjon, kui ta kaldub oma otsuses, millega ta lõpetab
väljamaksete peatamise, kõrvale mõnest konkreetsest hartaga seotud eeltingimusest, esitama põhjendused, miks ta siiski asus seisukohale, et iga nõue on täidetud sisuliselt nii, et Euroopa Liidu finantshuvid ei ole ohus.
68.      Komisjon peab seda küsimust oma otsuse tegemisel selgitama, sest ilma sellise selgituseta on raske hinnata, kas kohtulik kontroll on üldse vajalik.
Kuigi selline otsus on vormiliselt adresseeritud ainult asjaomasele liikmesriigile, põhineb see laiemal avalikul huvil, nimelt avalike vahendite kasutamise huvil.
Sel põhjusel ja eriti olukordades, kus vahendite eraldamine on varem edasi lükatud, peab komisjon selgitusi andma mitte ainult Ungarile, vaid ka laiemale üldsusele liidus.
See on ka argument sellise otsuse avaldamise poolt.(53)
69.      Seda silmas pidades peab Euroopa Kohus käesolevas asjas hindama, kas komisjon otsustas tegelikult vahendid vabastada hoolimata sellest, et Ungari ei olnud täitnud hartaga seotud eeltingimuse konkreetseid nõudeid, ning kas komisjoni põhjendus mõningatest nõuetest kõrvalekaldumiseks on piisav, et Euroopa Kohus saaks järeldada, et Euroopa Liidu finantshuvidele ei ole enam ohtu.
70.      Peamised argumendid, mille parlament esitas oma esimeses väites, on järgmised: i) komisjon ei hinnanud põhjalikult Ungari seadusandlikke reforme, mida ta ise heakskiitmisotsustes nõudis; ii) kõik need reformid ei olnud veel lõpule viidud ajal, mil komisjon vaidlustatud otsuse vastu võttis; iii) komisjon ei võtnud arvesse muid asjakohaseid arengusuundi, mida heakskiitmisotsused ei käsitlenud.
Teises väites leiab parlament sisuliselt, et vaidlustatud otsus ei ole piisavalt põhjendatud.
71.      Teen ettepaneku, et Euroopa Kohus võtaks nende argumentide hindamisel kasutusele järgmise lähenemisviisi.
72.      Esiteks näib mulle selge, et nõuded, mis komisjon ise on heakskiitmisotsustes Ungarile seadnud, on komisjonile siduvad. Nagu komisjon on märkinud, peab igal konkreetsel nõudel, mille eesmärk on reageerida ühele või mitmele tuvastatud puudusele, olema otsene seos rahaliste vahendite haldamise ja rakendamisega. Seetõttu tuleb eeldada, et kui need nõuded ei ole täidetud, jäävad Euroopa Liidu finantshuvid ohustatuks. Selles aspektis peab Ungari ellu viima kõik nendes otsustes nimetatud reformid ning komisjon ei saa põhimõtteliselt lubada väljamaksete tegemist enne seda.
73.      Teiseks, nagu eespool märgitud, võib olla liig jäik nõuda, et need reformid oleksid viimase üksikasjani ellu viidud, kuna komisjonil peab olema võimalus kohandada oma hinnangut iga konkreetse olukorraga. Siiski, kui komisjon järeldab, et Ungari on kohtusüsteemi sõltumatuse nõuded üldiselt täitnud, nii et on võimalik rahalised vahendid vabastada, peab ta selgitama, kuidas see, et teatavad tingimused ei ole täidetud, ei ohusta Euroopa Liidu finantshuve.
74.      Kolmandaks, kui komisjon on nõudnud, et liikmesriik võtaks vastu konkreetse õigusakti muudatuse, nagu on nõutud heakskiitmisotsustes,(54) ei peaks ta põhimõtteliselt tegema peatamise lõpetamise otsust enne, kui nõutav õigusakt on vähemalt jõustunud. Samamoodi, kui nõue on seotud õigusaktide tegeliku rakendamisega, peab komisjon enne väljamaksete peatamist lõpetava otsuse tegemist hindama nende tegelikku rakendamist ja olema sellega rahul. Seevastu, kui komisjon asub seisukohale, et pelgalt õigusakti eelnõu või vastuvõtmine juba enne jõustumist ja / või kohaldamist vastab kehtestatud nõuetele, peaks ta seda selgitama.
75.      Neljandaks ei saa komisjon põhimõtteliselt kehtestada rahaliste vahendite väljamaksete lisatingimusteks lisanõudeid, mida heakskiitmisotsused ei sisaldanud. Ent kui õigus heakskiitmisotsuste vastuvõtmise järel ja enne väljamaksete peatamist lõpetava otsuse vastuvõtmist areneb (seadusandlus, kohtupraktika vms), peab komisjon seda arvesse võtma, kui see areng on niisugune, mis heakskiitmisotsustega nõutud reformide eesmärki mõjutab. Sellise arengu eiramine oleks vastuolus õigusriigi tingimusega. Samuti oleks see vastuolus ühissätete määruse artikli 15 lõikega 6, mis kohustab liikmesriike ja komisjoni tagama, et eeltingimusi kogu programmi kestel täidetakse ja järgitakse.
76.      Seda arvesse võttes analüüsin nüüd kõiki parlamendi väiteid selles järjekorras, milles ta on need oma hagiavalduses Euroopa Kohtule esitanud.
B.      Esimene väide: ühissätete määruse artikli 9 lõike 1 ja artikli 15 ning III lisa rikkumine ning ilmsed hindamisvead
77.      Parlamendi esimene väide koosneb kuuest osast, mille kohaselt i) kõik muudatused ei olnud vaidlusaluse otsuse tegemise kuupäeval jõus; ii) Riikliku Kohtute Nõukoguga seotud reformide hindamisel tehti vigu; iii) Kúria (kõrgeim kohus) sõltumatusega seotud reformide hindamisel tehti vigu; iv) kohtunike ametisse nimetamisega seotud reformide hindamisel tehti vigu; v) eelotsusetaotluste esitamisega seotud reformide hindamisel tehti vigu; vi) komisjon ei võtnud arvesse kõiki hindamise seisukohast olulisi asjaolusid.
1.      Esimese väite esimene osa: kõik muudatused ei olnud vaidlusaluse otsuse tegemise kuupäeval jõus
a)      Põhiküsimused ja poolte argumendid
78.      Heakskiitmisotsuste artikli 3 lõikes 2 on sätestatud, et hartaga seotud eeltingimus loetakse täidetuks, kui Ungari „on kehtestanud [selles loetletud] muudatused ja neid muudatusi kohaldatakse“.
79.      Parlament väidab, et komisjon eksis, kui ta võttis vaidlusaluse otsuse vastu enne, kui muutusid kohaldatavaks dekreet 18/2023 Kúria (kõrgeim kohus) kohtuasjade jaotamise süsteemi kohta – milles on sätestatud üksikasjalikud registreerimiseeskirjad ja ette nähtud selle kohtu kohustus oma veebisaiti igal nädalal ajakohastada – ja ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) § 35 – millega eemaldati kriminaalmenetluse seadustiku artikli 490 lõikest 1 sõnad „kriminaalmenetluses kohaldatav“, mida komisjon pidas takistuseks Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse esitamisel. Mõlemad õigusaktid jõustusid 61 päeva pärast avaldamist, s.o vastavalt 6. ja 13. veebruaril 2024.
80.      Komisjon väidab, et kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) kohaselt olid „peaaegu kõik“ heakskiitmisotsustes nõutud muudatused jõustunud ja neid kohaldati alates 1. juunist 2023. Kaks muudatust, mis ei olnud vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise ajaks veel jõustunud, on komisjoni arvates üksnes täiendavad selgitused juba jõustunud meetmete kohta. Ungari valitsus, kes on astunud menetlusse komisjoni nõuete toetuseks, väidab, et need kaks muudatust, millele parlament viitab, tehti eesmärgiga tagada komisjoni ammendava hinnangu põhjal koostatud ja välja pakutud täiendavate üksikasjalike eeskirjade vastuvõtmine.
81.      Samuti on komisjon seisukohal, et ta ei saa nõuda lisaselgitusi, nagu ühissätete määruse artikli 15 lõikes 4 ette nähtud, sest see oleks võimalik vaid ebasoodsa hinnangu korral. Ta lisab, et on küsinud selgitusi kahel varasemal korral, mis juba lükkas tema otsust edasi palju kauemaks kui selles sättes nõutud kolm kuud.
b)      Analüüs
82.      Ühissätete määruse artikli 15 lõike 4 kohaselt peab komisjon „niipea kui võimalik ja hiljemalt kolme kuu möödumisel“ pärast asjakohase teabe saamist koostama hinnangu ja teatama asjaomasele liikmesriigile, kas ta nõustub temaga eeltingimuste täidetuse osas. Ent kui komisjonil ei ole piisavalt teavet soodsale või ebasoodsale järeldusele jõudmiseks, ei takista miski teda küsimast lisateavet, nagu komisjon oli käesolevas menetluses kahel varaemal korral tõepoolest teinud (vt käesoleva ettepaneku punkt 32).
83.      Ühissätete määruse artikli 15 lõike 4 teine, kolmas ja neljas lõik reguleerivad üksnes menetluse korda juhul, kui komisjon on andnud ebasoodsa hinnangu. Siiski ei käsitle see säte ega ühissätete määrus üldisemalt komisjoni võimalust küsida lisaselgitusi.
84.      Minu arvates on nii asjaomase liikmesriigi kui ka menetluse tõhusa ja kiire läbiviimise huvides, et komisjonil oleks võimalus küsida enne soodsale või ebasoodsale otsusele jõudmist lisaselgitusi. Kui komisjonil ei ole piisavalt teavet, ei saa ta jõuda soodsale otsusele ja saaks seetõttu teha liidu eelarve nõuetekohase täitmise huvides vaid ebasoodsa otsuse. Niisuguse asjade käigu korral peaks kogu menetlus algama otsast peale, jättes komisjonile veel kolm kuud otsusele jõudmiseks pärast seda, kui kõnealune liikmesriik teavitas teda nõutud reformide läbiviimisest.
85.      Selles mõttes ei pikenda selgitamisnõue seega tingimata soodsale otsusele jõudmise aega
liikmesriigi kahjuks, vaid võimaldab komisjonil soodsa otsuse kiiremini vastu võtta. Sel põhjusel ja vastupidi komisjoni väidetule ei riku menetluse peatamine selgituste ootamise ajaks või uute õigusnormide jõustumine liikmesriigi õigust saada põhjendatud hinnang niipea kui võimalik.
86.      See tähendab, et ühissätete määruse kohaselt ei takistatud komisjoni küsimast lisaselgitusi ega takistatud teda ootamast asjasse puutuvate reformide jõustumist, enne kui ta soodsa otsuse vastu võttis.
87.      Seda arvesse võttes tuleks meeles pidada, et dekreet 18/2023 ja ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) § 35 muutusid mõlemad kohaldatavaks veebruaris 2024.
Asjaolu, et komisjon nõudis nende muudatuste
lisamist õigusaktidesse, näitab, et komisjon ei pidanud neid muudatusi pelgalt täiendavateks, vaid pigem väga vajalikeks muudatusteks, st muudatusteks, mis tuleb rakendada enne soodsa otsuse tegemist.
88.      Kuna neid veel ei kohaldatud, mis oli osa heakskiitmisotsustes ette nähtud tingimustest, rikkus komisjon oma kohustusi, võttes vaidlustatud otsuse vastu enneaegselt ilma sellist otsust põhjendamata.
89.      Seepärast teen Euroopa Kohtule ettepaneku lugeda esimese väite esimene osa põhjendatuks.
2.      Esimese väite teine osa: Riikliku Kohtute Nõukoguga seotud reformide hindamisel tehti vigu
a)      Põhiküsimused ja poolte argumendid
90.      Heakskiitmisotsustes leidis komisjon, et Riikliku Kohtute Ameti loomine, mis haldab kohtuid ja mida juhib ulatuslike haldusvolitustega president, kujutab endast selget ohtu, et tehakse meelevaldseid otsuseid seoses kohtunike karjääriga, sealhulgas nende üleviimise ja haldusasju menetlevate kohtunike hulgast väljaarvamisega.(55) Selle ohu tõttu on heakskiitmisotsuste artikli 3 lõikes 3 nõutud seadusandlikke muudatusi, millega antakse Riiklikule Kohtute Nõukogule suuremad volitused, et ta saaks tõhusalt täita oma põhiseaduslikku funktsiooni Riikliku Kohtute Ameti järelevalves. Muu hulgas on heakskiitmisotsuste artikli 3 lõike 3 viienda lõigu punktis b nõutud, et Riiklikule Kohtute Nõukogule antaks täielikud õiguslikud volitused ja eelarveautonoomia. Heakskiitmisotsuste artikli 3 lõike 3 viienda lõigu punktis d nõutud, et Ungari muudaks eeskirju, mis reguleerivad kohtunike Riiklikusse Kohtute Nõukokku valimise korda, ning artikli 3 lõike 3 kolmanda lõigu punktis a on nõutud, et Riiklik Kohtute Nõukogu oleks volitatud andma siduvaid arvamusi eeskirjade kohta, mis on seotud kohtuniku ametikohale esitatud taotluste hindamise punktisüsteemiga.
91.      Nende nõuete täitmiseks võttis Ungari vastu kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) § 45, millega ta tugevdas Riikliku Kohtute Nõukogu halduslikku ja finantssõltumatust.(56) Selle muudatusega aga nähti ette, et üheksa kuu jooksul alates selle jõustumisest täidab Riikliku Kohtute Nõukogu eelarvelisi ülesandeid ajutiselt Riiklik Kohtute Amet (edaspidi „üleminekuperiood“). See periood lõppes 1. märtsil 2024, pärast vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist.
92.      Parlament on seisukohal, et komisjon hindas neid kolme reformi ebaõigesti. Selles osas, mis puudutab Riikliku Kohtute Nõukogu täielikke õiguslikke volitusi ja finantsilist autonoomiat, on ta seisukohal, et vaidlusalune otsus oli ennatlik. Selles osas, mis puudutab uusi Riikliku Kohtute Nõukoja liikmete valimise eeskirju, mis olid kavandatud jõustuma alles jaanuaris 2024, on parlament samuti seisukohal, et komisjon ei saanud võtta vaidlusalust otsust vastu enne nende eeskirjade jõustumist. Mis puudutab siduvat arvamust punktisüsteemi kohta, on parlament seisukohal, et see õigusakt ei tähenda, et kehtiv punktisüsteem tuleks asendada konkreetse tähtaja jooksul, mis tähendab, et praegust süsteemi saaks säilitada tähtajatult.
93.      Komisjon, keda toetab Ungari, väidab, et kohtureformi seadusega (2023. aasta X seadus), mis jõustus enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist, nähti ette vajalikud reformid, milles keskenduti Riiklikule Kohtute Nõukogule laiendatud volituste andmisele Riikliku Kohtute Ameti üle. Üheksakuune üleminekuperiood puudutas vaid juhtimis- ja korralduslikke küsimusi, mis ei takistanud Riiklikku Kohtute Nõukogu kasutamast oma uusi volitusi Riikliku Kohtute Ameti üle. Nõuded seoses Riikliku Kohtute Nõukogu liikmete valimisega olid kõigest väheolulised ja igal juhul ei olnud komisjonil põhjust asuda seisukohale, et Riikliku Kohtute Nõukogu võimalused ja sõltumatus takistavad teda teostamast nõutavaid kontrollifunktsioone Riikliku Kohtute Ameti üle. Lõpuks ei arva komisjon, et see, et ta ei nõudnud punktisüsteemi muutmist konkreetseks tähtajaks, kujutaks endast viga hartaga seotud eeltingimuse osas, mistõttu ta ei seadnud seda heakskiitmisotsustes nõudeks.
b)      Analüüs
94.      Parlamendi kaks esimest etteheidet on seotud vaidlusaluse otsuse ennatliku laadiga. Kooskõlas minu ettepanekuga esimese väite esimese osa kohta ja kuna vaidlusaluses otsuses ei ole põhjendatud, miks komisjon ei oodanud nende reformide jõustumist või rakendamist, olen seisukohal, et Euroopa Kohus peaks tuvastama, et komisjon kohaldas seadust valesti.
95.      Mis puudutab siduvat arvamust punktisüsteemi reguleerimise kohta, olen komisjoniga nõus, et heakskiitmisotsustes ei nõutud selle süsteemi kohest reformimist, vaid lihtsalt seda, et Riiklik Kohtute Nõukogu saaks pädevuse anda siduvaid arvamusi selle süsteemi reformimise kohta. Kuna seda heakskiitmisotsuste aspekti pärast nende vastuvõtmist ei vaidlustatud, teen Euroopa Kohtule ettepaneku parlamendi esimese väite teise osa see aspekt tagasi lükata.
96.      Eelneva põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku lugeda esimese väite teine osa osaliselt põhjendatuks.
3.      Esimese väite kolmas osa: Kúria (kõrgeim kohus) sõltumatusega seotud reformide hindamisel tehti vigu
a)      Põhiküsimused ja poolte argumendid
97.      Heakskiitmisotsustes leidis komisjon, et kohtusüsteemi sõltumatust on iseäranis kahjustatud Kúria (kõrgeim kohus) esimehele ulatusliku kaalutlusõiguse andmisega nii kohtunike määramisel juhtivatele ametikohtadele kui ka kohtuasjade jaotamisel.(57) Selle põhjal nõuti heakskiitmisotsuste artikli 3 lõikes 4 muudatusi Kúria (kõrgeim kohus) esimehe valimise eeskirjades(58) ning selles kohtus kohtuasjade jaotamise süsteemis.(59)
98.      Seoses Kúria (kõrgeim kohus) esimehe valimisega väidab parlament, et komisjon ei hinnanud enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist piisavalt võimalust, et Kúria (kõrgeim kohus) praegune esimees jäetakse Országgyűlés (rahvuskogu)
ühekolmandikulise vähemuse otsusega ametisse tähtajatult.(60)
99.      Kohtuasjade jaotamise süsteemiga seoses on parlament tõstatanud neli murekohta. Esiteks ei toimunud kohtuasjade jaotamine kohtukodadele täisautomatiseeritult ilma inimsekkumiseta vastavalt kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) §‑le 18,(61) mis on menetlus, mida ei olnud enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist rakendatud. Samuti nõudis komisjon oktoobris 2023, et Ungari esitaks sõltumatu kohtueksperdi või samaväärse kutseala esindaja kirjaliku kinnituse selle kohta, et elektrooniliselt algatatavatele kohtuasjadele antakse number ilma inimsekkumiseta. Seda eksperdiaruannet ei olnud vaidlusaluse otsuse tegemise ajaks esitatud. Teiseks väidab parlament, et süsteemis napib läbipaistvust, sest Kúria (kõrgeim kohus) veebisaidil avaldatavad iganädalased aruanded sisaldavad mittetäielikke andmeid ja see kohus ei ole ette näinud kohtuasjade teisele kojale ümbersuunamise põhjenduste avaldamist. Erandi tegemise korral on ainsa põhjendusena avaldatud viide kohtuasjas kohaldatud õigusnormile. Samuti väidab parlament, et kui kohtuasju jaotatakse ümber töökoormuse tõttu, ei ole võimalik kontrollida, kas algul kohtuasja lahendama määratud kohtukoda oli tõepoolest üle koormatud. Samuti tuleb kohtuasjade jaotamise süsteemis erandi tegemise korral salvestada sellekohane otsus kohtuasja toimikus ja teha see menetlusosalistele kättesaadavaks. Parlamendi hinnangul on siiski ebaselge, kas selliseid dokumente üldse luuakse ja kui luuaksegi, siis kas need sisaldavad piisavalt üksikasjalikku teavet, et menetlusosalised saaksid hinnata tehtud erandi vastavust üldistele eeskirjadele. Kolmandaks võimaldasid kohtuasjade jaotamise eeskirjad alates 1. jaanuarist 2024 luua uusi kohtukodasid, kes on pädevad menetlema valimiskaebusi seoses 2024. aasta parlamendi‑ ja munitsipaalvalimistega.(62) Parlament väidab, et teave nende kodade koosseisu kohta ei ole saadaval. Neljandaks väidab parlament, et komisjon jättis heakskiitmisotsustes tähelepanuta selle, et võib esineda probleeme kohtuasjade jaotamise süsteemiga alama astme kohtutes, nagu on märgitud õigusriigi olukorda käsitlevas 2023. aasta aruandes.(63)
100. Komisjon, keda toetab Ungari, väidab, et heakskiitmisotsused ei sisalda Kúria (kõrgeim kohus) esimehe varasema ametist tagandamise nõuet ja igal juhul lõpeb tema mandaat 2028. aastal. Kohtuasjade jaotamise süsteemi kohta märgib komisjon, et Ungari rakendas kõik heakskiitmisotsustes seatud nõuded ning kohtuasjade jaotamise osas igasuguse inimsekkumise puudumise nõuet ei olnud. Selle asemel oli nendes otsustes nõutud vaid seda, et elektrooniliselt algatatud kohtuasju nummerdataks ilma inimsekkumiseta. Pealegi kinnitavad selle kohtu veebisaidil avaldatavad iganädalased logifailid, et elektrooniliselt algatatud kohtuasjad saavad numbri vastavalt nende saabumise järjekorrale ja jaotatakse kohtukodadele sellesama järjekorra põhjal. Samuti, kui tehakse konkreetne erand, antakse menetlusosalistele teavet selle erandi põhjenduste kohta. Töökoormusega seotud erandi kohta märgib komisjon, et heakskiitmisotsustes nõuti, et saadaval oleksid objektiivsed andmed, mis on nõue, mis on ka tagatud, sest Riiklikku Kohtute Nõukogu on volitatud andma siduvaid arvamusi andmestike ja kohtunike töökoormuse hindamise meetodite kohta. Samuti väidab komisjon, et ta ei saanud olla vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise ajal teadlik võimalusest, et kohtuasjade jaotamise süsteemis luuakse uusi kodasid, mis tehti võimalikuks alles alates 1. jaanuarist 2024. Lõpuks tunnistab komisjon, et alama astme kohtute osas on vaja teatavaid parendusi, kuid ta ei lisanud seda nõuet heakskiitmisotsustesse, sest tema arvates piisas keskendumisest Kúria (kõrgeim kohus) nõuetekohasele toimimisele, mis on vaidlusaluste programmide raames Euroopa Liidu finantshuvide kaitsmisel kõige olulisem aspekt.
b)      Analüüs
101. Kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) § 36 lõikega 1(64) võttis Ungari vastu muudatused, mida komisjon oma heakskiitmisotsustes nõudis. Nendes muudatustes ei olnud ette nähtud Kúria (kõrgeim kohus) ametis oleva esimehe tagandamist, mida komisjon ei saa niikuinii nõuda, sest see oleks vastuolus ametist tagandamise keelu põhimõttega, mis tuleneb
liidu õigusest.(65) Minu arvates on senise eesistuja tähtajatult ametisse jäämine, kui Országgyűlésis (rahvuskogu) ei saavutata uue esimehe määramiseks vajalikku enamust, liialt hüpoteetiline alus ning ei võimalda järeldada, et komisjon – leides, et uued õigusnormid vastavad hartaga seotud eeltingimuse nõuetele – tegi hindamisvea, mis õigustaks vaidlusaluse otsuse tühistamist. Iseäranis on see nii põhjusel, et heakskiitmisotsustes ei nõutud, et Országgyűlés (rahvuskogu) peab Kúria (kõrgeim kohus) esimehe valimise süsteemi muutma.
102. Sellepärast olen seisukohal, et Euroopa Kohus peab selle parlamendi argumendi tagasi lükkama.
103. Mis puudutab kohtuasjade jaotamise automatiseerimist, võttis Ungari komisjoni heakskiitmisotsustes ette nähtud nõude vastu kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) § 18 kehtestamisega.(66) Enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist aga ei esitanud Ungari sõltumatu eksperdi aruannet kinnitusega, et elektrooniliselt algatatud kohtuasjad saavad tegelikult numbri ilma inimsekkumiseta, mis oli komisjoni seatud tingimus. Komisjon ei selgitanud vaidlusaluses otsuses, miks ta seda nõuet ei kohaldanud.(67)
104. Seepärast olen seisukohal, et Euroopa Kohus peaks tunnistama parlamendi väite põhjendatuks.
105. Kohtuasjade jaotamise süsteemi läbipaistvuse osas lõpetas Ungari kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) reformid sellega, et võttis vastu dekreedi 18/2023, mida ei olnud sel ajal, kui komisjon tegi vaidlusaluse otsuse, veel kohaldatud (nagu on märgitud ka esimese väite esimese osa puhul). Seetõttu ei oleks komisjon saanud põhjendatult järeldada, et heakskiitmisotsuses seatud nõuded on täidetud.
106. Samuti väidab parlament, et uued kohtuasjade jaotamise süsteemi eeskirjad muutusid kohaldatavaks alates 1. jaanuarist 2024, asendades detsembrist 2023 kehtinud eeskirjad, ning hõlmavad uute kohtukodade loomist valimiskaebuste menetlemiseks seoses parlamendi‑ ja munitsipaalvalimistega. Komisjon väidab, et ta ei olnud nendest muudatustest teadlik, kuid tema kirjavahetusest Ungariga ilmneb, et komisjoni oli nendest teavitatud. Ta oli ka teadlik, et uus kohtuasjade jaotamise süsteem pidi jõustuma alles järgmise Kúria (kõrgeim kohus) kohtuasjade jaotamise süsteemi muudatusega, mis oli kavandatud jõustuma pärast vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist. Seega esinesid objektiivsed andmed, et komisjon teadis, et kõnealune jaotamise kava erineb sellest, mida ta oli nõudnud, kuid kiirustas siiski soodsat hinnangut andma, kinnitamata, et nõuetekohast süsteemi kohaldatakse, või vähemalt märkimata, miks niisugune kõrvalekaldumine on aktsepteeritav.
107. Sel põhjusel teen Euroopa Kohtule ettepaneku parlamendi nende kahe argumendiga nõustuda.
108. Lõpuks, kuna komisjon ei seadnud ühtegi nõuet seoses kohtuasjade haldamisega alama astme kohtutes, ei olnud Ungari ühissätete määruse alusel kohustatud selliseid reforme ellu viima.
109. Seetõttu tuleb parlamendi see argument tagasi lükata.
110. Eelneva põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku lugeda esimese väite kolmas osa osaliselt põhjendatuks.
4.      Esimese väite neljas osa: kohtunike ametisse nimetamisega seotud reformide hindamisel tehti vigu
a)      Põhiküsimused ja poolte argumendid
111. Heakskiitmisotsuste artikli 3 lõikes 4 on muu hulgas nõutud, et Ungari kaotaks võimaluse nimetada Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) liikmeid Kúriasse (kõrgeim kohus) väljaspool tavapärast kandideerimismenetlust.
112. Parlament kritiseerib komisjoni, et viimane ei nõudnud, et Ungari kaotaks enne kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) §‑ga 59 ette nähtud kohtureforme Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) liikmete võimaluse jätkata karjääri tavaliste kohtunikena nende endi valitud apellatsiooniastme kohtutes. Samal ajal ei saa pärast kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) jõustumist ametisse nimetatud Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) liikmeid apellatsiooniastme kohtutesse üle viia, samas kui neid, kes enne selle seaduse vastuvõtmist nimetatud kohtus töötasid, saab.
113. Komisjon, keda toetab Ungari, väidab, et ta keskendus oma hinnangus Kúria (kõrgeim kohus) kohtunike, mitte Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) liikmete ametisse nimetamise menetlusele. Samuti väidab ta, et ilma eelneva kohtunikuna töötamise kogemuseta Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) liikmete võimalus jätkata oma karjääri apellatsiooniastme kohtutes, ilma et nad peaksid läbima tavapärast kohtunike ametisse nimetamise menetlust, ei ole niisugune, mis saaks ohustada Ungari kohtusüsteemi sõltumatust.
b)      Analüüs
114. Olen seisukohal, et Ungari on komisjoni nõutud reformi vaid osaliselt ellu viinud, sest uusi eeskirju kohaldatakse vaid
Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) tulevaste liikmete suhtes ja need ei mõjuta neid, kes juba on selle kohtu liikmed. Seega oleks komisjon pidanud tagama, et Ungari on talle heakskiitmisotsustes seatud nõuded täielikult rakendanud, mis peaks minu arvates kehtima ühtviisi kõikide Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) liikmete suhtes, kes olid selle kohtu koosseisus enne ja pärast kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) asjakohase sätte jõustumist.
115. Sellest lähtudes olen seisukohal, et komisjon ei jättis Ungarile kehtestatud nõude kohaldamata, mistõttu teen Euroopa Kohtule ettepaneku lugeda esimese väite neljas osa põhjendatuks.
5.      Esimese väite viies osa: eelotsusetaotluste esitamisega seotud reformide hindamisel tehti vigu
a)      Põhiküsimused ja poolte argumendid
116. Heakskiitmisotsuste artikli 3 lõike 2 punktis c (selle punkti alapunktis i) on Ungarilt nõutud kriminaalmenetluse seadustiku § 666 jj muutmist, et Kúrial (kõrgeim kohus) ei oleks võimalust kontrollida, kas alama astme kohtu kohtuniku otsus esitada eelotsusetaotlus Euroopa Kohtule on seaduslik, ning (artikli 3 lõike 2 punkti c alapunktis ii) samas seadustikus menetluse peatamist käsitleva § 490 muutmist, et miski ei takistaks kohut esitamast eelotsusetaotlust ELTL artikli 267 alusel.
117. Parlament väidab, et kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) §‑dega 63(68) ja 64(69) ette nähtud reformid ei tühista selgelt Kúria (kõrgeim kohus) varasemat otsust Bt.III.838/2019/11, mille Euroopa Kohus tunnistas liidu õigust rikkuvaks(70) ja mis võib heidutada kohtunikke, kes kaaluvad eelotsuse taotlemist Euroopa Kohtult. Seda argumenti põhjendades tugineb parlament ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) §‑le 3, millega anti Alkotmánybíróságile (konstitutsioonikohus) võimalus esitada Euroopa Kohtule eelotsuse menetluse raames arvamusi niisugustes küsimustes nagu riiklik identiteet, julgeolek ja suveräänsus. Parlamendi arvates saab seda muudatust koostoimes Országgyűlési (rahvuskogu) poolt samal istungil vastu võetud seadusega riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(2023. aasta LXXXVIII seadus) käsitada kui tavalistele kohtunikele adresseeritud signaali, et need küsimused on Alkotmánybírósági (konstitutsioonikohus) otsustada, mis võib seetõttu heidutada kohtunikke, kes kaaluvad eelotsuste taotlemist nende teemadega seotud küsimustes. Peale selle väidab parlament, et need reformi osad, mille eesmärk oli kõrvaldada takistused eelotsusetaotluste esitamisel, eelkõige see osa, mis puudutas sõnade „kriminaalmenetluses kohaldatav“ kõrvaldamist kriminaalmenetluse seadustiku artikli 490 lõikest 1, ei olnud vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise päeval veel kohaldatavad, kuna need kehtestati alles ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) §‑ga 35, mis jõustus 2024. aastal.
118. Komisjon, keda toetab Ungari, on seisukohal, et seadusandlike muudatustega, mis jõustusid 1. juunil 2023, mil võeti vastu kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) § 63 ja § 64, olid juba kõrvaldatud kõik eelotsusetaotluste esitamisega seotud kahtlused, millele kaebaja viitab. Samuti on komisjon seisukohal, et ei nende seadusandlike reformide ega ka Euroopa Kohtu otsuse IS (eelotsusetaotluse õigusvastasus) alusel ei saa väita, et Kúria (kõrgeim kohus) otsus Bt.III.838/2019/11 ikka veel kohtunikke heidutaks. Selleks et hajutada kõik mõistlikud kahtlused, võttis Ungari vastu ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) § 35, millega ta kõrvaldas kriminaalmenetluse seadustiku artikli 490 lõikest 1 sõnad „kriminaalmenetluses kohaldatav“. Olgugi et see konkreetne muudatus jõustus pärast vaidlusalust otsust, usub komisjon, et Kúria (kõrgeim kohus) varasemast otsusest tekkinud peamised takistused eelotsusetaotluste esitamisel olid kõrvaldatud juba kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) §‑dega 63 ja 64, mida parlament ei vaidlustanud. Selles osas, mis puudutab väidetavalt eksitava sõnastuse kõrvaldamist kriminaalmenetluse seadustikust ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) §‑ga 35, selgitab komisjon, et juba selle seadustiku seletuskirjast selgus, et igas küsimuses saab esitada eelotsusetaotluse Euroopa Kohtule.(71) Lõpuks väidab komisjon, et parlament ei ole tõendanud, kuidas takistab liikmesriigi kohtunikel Euroopa Kohtult eelotsust taotleda seadusandlik muudatus, mis võimaldab Alkotmánybíróságil (konstitutsioonikohus) esitada Euroopa Kohtule tõlgendava arvamuse.
b)      Analüüs
119. Minu arusaama kohaselt ei kõrvaldanud kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) § 63 eelotsusetaotluste esitamisega seotud takistusi täielikult, mistõttu Ungari võttis pärast seda vastu ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) § 35, millega ta kustutas sõnad „kriminaalmenetluses kohaldatav“. Seetõttu on parlamendil õigus, et vajalik seadusandlik reform ei olnud vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise ajaks läbi viidud. Põhimõtteliselt saab nõustuda komisjoni selgitusega, et tema peamised mured seoses eelotsusetaotlustega olid juba lahendatud muude Ungari poolt ette võetud reformide kaudu ning et paragrahvi 35 – mis ei olnud sel ajal, kui komisjon võttis vastu vaidlusaluse otsuse, veel jõustunud – vastuvõtmine oli lihtsalt lisakorrektiiv seoses eksitada võiva sõnastusega kriminaalmenetluse seadustikus. Siiski ei põhjendanud komisjon vaidlusaluses otsuses, miks ta ei oodanud enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) jõustumist.
120. Sel põhjusel pean parlamendi väidet põhjendatuks.
121. Samuti andis Ungari ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) § 3 vastuvõtmisega Alkotmánybíróságile (konstitutsioonikohus)
võimaluse esitada riikliku suveräänsuse küsimustes arvamus Euroopa Kohtule, kui niisugune küsimus eelotsuse menetlusega seoses tekib. Komisjon teadis sellest muudatusest, mis jõustus 14. detsembril 2023, s.o päeval pärast vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist. Ei vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal ega täna ei ole objektiivselt selge, millise eesmärgiga ja mil viisil kohaldatakse konstitutsioonikohtule hiljuti antud pädevust esitada arvamusi riikliku suveräänsusega seotud küsimustes. Seda arvesse võttes, nagu märkis parlament, võib seesugune säte tõepoolest olla liikmesriigi kohtunikele heidutav ja mõjutada neid loobuma Euroopa Kohtult eelotsuse taotlemisest olukorras, kus nad peavad seda vajalikuks liidu õiguse kohaldamist hõlmavate vaidluste lahendamiseks.
122. Seetõttu ei oleks komisjon tohtinud anda Ungari seadusandliku reformi kohta soodsat hinnangut, olemata kindlaks teinud selle uue õigusnormi tegelikku mõju.
123. Eelneva põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku lugeda esimese väite viies osa põhjendatuks.
6.      Esimese väite kuues osa: komisjon ei võtnud hindamisel arvesse kõiki olulisi asjaolusid
a)      Põhiküsimused ja poolte argumendid
124. Parlament väidab, et komisjon piirdus oma hinnangu andmisel vaid heakskiitmisotsustes ette nähtud tingimuste loeteluga, võtmata arvesse muid olulisi sündmusi heakskiitmisotsuste ja vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise vahel. Muu hulgas ei ole parlamendi väitel tõendatud, et komisjon võttis arvesse Ungari seadust riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(2023. aasta LXXXVIII seadus),(72) mis parlamendi arvates riivab riigi institutsioonide, nende seas kohtute konstitutsioonilist pädevust, nähes ette riikliku suveräänsuse kaitse ameti(73), millel on ulatuslikud volitused uurida iga tegevust, mida ta peab riikliku suveräänsuse vastaseks. Selle seaduse § 8 lõikes 2 on liigitatud selle ameti uurimised haldusvälisteks, mistõttu ei saa neid halduskohtus vaidlustada. Lisaks ei ole selle ameti järeldused ega raportid kohtulikult kontrollitavad. Parlament väidab, et seetõttu oleks komisjon pidanud enne soodsa hinnangu andmist saama kindlad tagatised. Samuti väidab parlament, et komisjon ei võtnud oma hinnangus arvesse murekohti, mida on väljendatud majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta ja 2023. aasta õigusriigi mehhanismi raames pärast heakskiitmisotsuste vastuvõtmist. Lõpuks ei võetud parlamendi sõnul selles hinnangus arvesse, et need kohtureformid viidi läbi ilma sidusrühmadega piisavalt konsulteerimata.
125. Komisjon, keda toetab Ungari, märgib, et parlamendi tõstatatud küsimused ei ole asjakohased, kuna nende põhjal ei saa järeldada, et vastuvõetud muudatused ei anna vajalikke garantiisid harta järgimise tagamiseks liidu rahaliste vahendite kasutamisel. Samuti ei ole parlament komisjoni väitel tõendanud, et seadusel riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(2023. aasta LXXXVIII seadus) on seos Ungari kohtusüsteemi sõltumatusega. Peale selle on komisjon arvamusel, et parlament ei ole konkreetselt nimetanud uusi puudusi, millele viidati majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta ja 2023. aasta õigusriigi mehhanismi raames, ega selgitanud, kuidas saab neid pidada süsteemseteks ja piisavalt tõsisteks järeldamaks, et hartaga seotud eeltingimus ei ole täidetud. Lõpuks ei saa sellega, et kohtureformid viidi läbi sidusrühmadega piisavalt konsulteerimata, komisjoni arvates õiguslikult põhjendada hinnangut, et hartaga seotud eeltingimus on täitmata.
126. Ungari valitsus märgib menetlusse astuja seisukohtades, et sidusrühmadega konsulteerimist ei olnud heakskiitmisotsustes nõutud ning seetõttu ei esitanud Ungari enese kohta antud hinnangus ka tõendeid niisuguste konsultatsioonide kohta. Sellegipoolest avati kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) eelnõu ajavahemikus 18. jaanuarist kuni 3. veebruarini 2023 ühiskondlikuks konsulteerimiseks ning Ungari teatas komisjonile saadud kirjalikest arvamustest ning pidas suulisi konsultatsioone organisatsioonide, sealhulgas kodanikuühiskonna esindajatega.
b)      Analüüs
127. Komisjon oli 2023. aastal teadlik seaduse riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(2023. aasta LXXXVIII seadus) vastuvõtmisest, nagu kohtuistungil kinnitati.(74) Komisjon väidab siiski, et tal ei olnud vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise ajal tõendeid, mis oleksid võimaldanud asuda seisukohale, et see seadus võib ohustada Ungaris harta järgimise tagamiseks ette nähtud mehhanismide tõhusust. Vaidlusaluses otsuses ei ole tõendeid selle kohta, et komisjon võttis seda seadust arvesse, ega ole selgitatud, kuidas ta järeldas, et selline seadusandlik sündmuste areng ei ohusta ega tasalülita Ungari poolt pärast heakskiitmisotsuseid läbi viidud reformide eesmärke.
128. Minu arvates oli komisjon kohustatud vähemalt küsima Ungarilt selgitusi, et veenduda selle seaduse võimalikes tagajärgedes. Nagu eespool juba märgitud (vt käesoleva ettepaneku punkt 75), ei saa komisjon eirata sündmuste arengut, mis võivad mõjutada tema poolt heakskiitmisotsustes ette nähtud reformide eesmärkide saavutamist. Seega, isegi kui uusi tingimusi kehtestada ei saa, oleks komisjon pidanud kindlaks tegema, et Ungari ei kehtestanud muid õigusakte, mis võivad vähendada heakskiitmisotsustes seatud tingimuste täitmise eesmärgil läbi viidavate reformide mõju.
129. Seepärast teen Euroopa Kohtule ettepaneku nõustuda selle parlamendi väitega.
130. Mis puudutab parlamendi väidet, et komisjon jättis oma hinnangus tähelepanuta majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta ja 2023. aasta õigusriigi mehhanismi raames tõstatatud probleemid, jagan komisjoni seisukohta, et parlament ei ole täpselt nimetanud, millised punktid väidetavalt tähelepanuta jäid (alama astme kohtutes kohtuasjade jaotamise mehhanismiga seoses tõstatatud murekohti on juba käsitletud käesoleva ettepaneku punktis 97).
131. Mis puudutab sidusrühmadega konsulteerimist, peab paika, et komisjon seda nõuet heakskiitmisotsustesse ei lisanud.(75) Samal ajal märgib Ungari menetlusse astuja seisukohtades, et ta konsulteeris sidusrühmadega kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) vastuvõtmisel kooskõlas taaste‑ ja vastupidavuskavaga. Komisjon ega parlament ei ole sellele väitele vastu vaielnud.
132. Eelneva põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku nõustuda esimese väite kuuenda osaga osaliselt, ainult selles osas, mis puudutab seadust riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(2023. aasta LXXXVIII seadus).
C.      Teine väide: komisjon rikkus põhjendamiskohustust
1.      Põhiküsimused ja poolte argumendid
133. Oma teises väites heidab parlament komisjonile ette ELTL artiklis 296 sätestatud põhjendamiskohustuse rikkumist, kuna vaidlusaluses otsuses on kõigest loetletud Ungari tehtud muudatused ega ole antud sisulisi selgitusi, mis võimaldaksid lugejal aru saada soodsa hinnangu põhjustest. Samuti väidab parlament, et liidu eelarve vastutustundlik kasutamine põhineb liikmesriikide vastastikusel usaldusel, mida ohustab see, kui komisjon vabastab rahalisi vahendeid ilma piisavate põhjendusteta, mis veenaksid teisi liidu institutsioone, liikmesriike ja liidu kodanikke.
134. Komisjon, keda toetab Ungari, väidab, et parlament ei lähtu asjakohasest õiguslikust standardist ega võta õigesti arvesse põhjendamiskohustust käsitlevat kohtupraktikat. Selle kohtupraktika kohaselt tuleb põhjendamisnõuet igal individuaalsel juhul hinnata asjaoludest lähtudes, sest põhjendustest peavad selgelt ja üheselt nähtuma vaidlusaluse otsuse või meetme vastuvõtmise põhjendused.(76) Kui aga huvitatud isik on olnud tihedalt seotud vaidlusaluse otsuse väljatöötamise protsessiga ja on seepärast teadlik põhjustest, miks institutsioon selle otsuse tegi, on põhjendamiskohustus oluliselt väiksema ulatusega.(77) Selles aspektis selgitab komisjon, et vaidlusalune otsus on tema vastus Ungarile seoses heakskiitmisotsuste põhjal ette võetud seadusandlike reformide põhjendustega. Seega, kui otsusele eelneb ulatuslik dialoog isikuga, keda see otsus õiguslikult puudutab, piisab sellest, kui niisuguses otsuses on kirjeldatud peamisi faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, mis on soodsa hinnangu andmise seisukohast olulised. Samuti on komisjon kohustatud esitama oma hinnangu ühissätete määruse artikli 15 lõike 4 teise lõigu kohaselt vaid juhul, kui ta ei nõustu liikmesriigi hinnanguga, mis puudutab tema võetud meetmete vastavust eeltingimustele.
2.      Analüüs
135. Milliseid põhjendusi on komisjon kohustatud esitama otsuses, millega ta lõpetab väljamaksete peatamise eelarvest, mille suhtes ta on varem kehtestanud teatavad tingimused, ning kes peab olema selle otsuse adressaat?
136. Üks ELTL artiklist 296 tuleneva põhjendamiskohustuse funktsioone on võimaldada kohtulikku kontrolli. Euroopa Kohus on oma väljakujunenud praktikas selgitanud, et „ELTL artikli 296 teises lõigus ette nähtud põhjendused [peavad] vastama asjaomase akti olemusele ning neist peab selgelt ja üheselt selguma akti andnud institutsiooni arutluskäik, mis võimaldab huvitatud isikutel võetud meetme põhjusi mõista ja pädeval kohtul kontrolli teostada“.(78)
137. Järelikult peavad põhjendused peale selle, et kohus saaks teostada kontrolli, võimaldama ka potentsiaalsetel hagejatel otsustada, kas pöörduda kohtusse või mitte.
138. Komisjon tugineb oma kaitseargumentides vaid sellele, et Ungaril on otsuse mõistmiseks piisavalt põhjendusi. Siiski peavad põhjendused, isegi kui ei ole vaja üksikasjadesse minna, vastama ka huvidele, mis teistel subjektidel võiks otsuse vastu olla, isegi kui nad ei ole otsuse adressaadid. Iseäranis on see nii käesoleval juhul seoses põhjendamisega, miks ei takistanud seni täitmata nõuded komisjoni tegemast otsust liidu eelarve rahaliste vahendite vabastamise kohta.
139. Vaidlusaluses otsuses kõigest loetleti heakskiitmisotsustega ette nähtud nõuded ja nende täitmiseks vastu võetud Ungari reformid, kuid ei mainitud nõudeid, mis oli vaidlusaluse otsuse vastuvõtmise ajal täitmata, ega vahepealset sündmuste arengut. Seega ei selgitanud komisjon üldse, miks ei peetud täitmata nõudeid liidu eelarvest vahendite vabastamisel enam takistuseks. Niisiis ei olnud põhjenduste see osa mitte ainult piisav, et oleks võimalik nende sisulist vastuvõetavust kahtluse alla seada, vaid oli õigupoolest olematu ja seega vastuolus ELTL artikliga 296.
140. Seda arvesse võttes olen seisukohal, et vaidlustatud otsuses puudus üks osa nõutavatest komisjoni põhjendustest, ja teen Euroopa Kohtule ettepaneku parlamendi teise väitega nõustuda.
D.      Kolmas väide: komisjon kuritarvitas oma võimu
1.      Põhiküsimused ja poolte argumendid
141. Parlament väidab, et kuigi ta ei saanud läbi vaadata komisjoni ja Ungari vahelist kirjavahetust ajavahemikust 11.–13. detsembrini 2023, nähtub saadaval olnud kaudsetest tõenditest, et hartaga seotud eeltingimuse osas soodsat hinnangut andes kuritarvitas komisjon oma võimu. Parlamendi väitel anti see soodne hinnang vastutasuks selle eest, et Ungari peaminister otsustas ruumist lahkuda, mis võimaldas ülejäänud Euroopa Ülemkogu liikmetel teha 14. ja 15. detsembril 2023 otsuse alustada Ukrainaga ühinemisläbirääkimisi. Seda toetavate tõendite hulka kuuluvad see, et peaminister korduvalt seostas Ukraina rahastamist liidu rahaliste vahendite tõkestamisega Ungari eest, sotsiaalmeediapostitused, milles näidati tema väljumist hääletuse ajal, ühe komisjoni liikme avaldused, otsuse koostamine üksnes inglise keeles ning Ungarile väljamakse tegemine 27. detsembril 2023, mis ei olnud komisjoni tööpäev. Lõpuks väidab parlament, et komisjon ei olnud kohustatud selleks kuupäevaks oma hinnangut andma ja et vaidlusaluses otsuses ei ole selgitatud, miks ta ei oodanud, kuni nõutavad reformid muutuvad kohaldatavaks.
142. Komisjon, keda toetab Ungari, väidab, et parlament ei ole tõendanud, et vaidlusalune otsus kaldub kõrvale eesmärkidest, mis õigustavad komisjoni volitusi. Samuti väidab ta, et tal tuli kinni pidada 18. juulil 2023 alanud kolmekuusest tähtajast, mis kahel korral peatati ja mis jätkus alles pärast seda, kui Ungari oli esitanud selgitused; seetõttu möödus tähtaeg enne aasta lõppu. See, et otsus võeti vastu 10 tööpäeva enne selle tähtaja lõppu, ei anna komisjoni arvates tunnistust menetlusega kiirustamisest, sest toimikut analüüsiti peaaegu viis kuud, mis ületab kolmekuuse tähtaja tunduvalt ja väljub ühissätete määruse artikli 15 lõikes 4 ettenähtust, mille kohaselt tuleb võtta seisukoht „niipea kui võimalik ja hiljemalt kolme kuu möödumisel“ liikmesriigi enesekohase hinnangu saamisest. Sellest lähtudes väidab komisjon, et ta tegutses kooskõlas ühissätete määruse artikli 15 lõikega 4. Lõpuks tehti institutsioonisisene otsus, millega volitati peadirektorit kirja edastama, kirjalikus menetluses ja koostati see üksnes inglise keeles vastavalt komisjoni presidendi loale, mis oli antud komisjoni kodukorra kohaselt, ning lisatud kiri tõlgiti seejärel ungari keelde.
2.      Analüüs
143. Euroopa Kohus on oma praktikas järjepidevalt märkinud, et „õigusaktiga [on] võimu kuritarvitatud üksnes siis, kui objektiivsete, asjakohaste ja ühtelangevate tõendite põhjal selgub, et õigusakt on vastu võetud ainult või peamiselt muude eesmärkide saavutamiseks kui need, millele on viidatud, või aluslepingus spetsiaalselt vastava juhtumi lahendamiseks ette nähtud menetluse vältimiseks“.(79)
144. Asjaolu, et rahalised vahendid vabastati enne kõigi konkreetsete nõuete täitmist – seega enneaegselt – ja et see toimus ilma igasuguse selgituseta, võib mõistlikul inimesel tekitada kahtlusi vaidlustatud otsuse tegeliku motiivi suhtes. Siiski, need eeldused või „kaudsed tõendid“, nagu parlament neid nimetab, põhinevad siiski peamiselt sotsiaalmeediapostitustel, intervjuudel ja ajaleheteadetel. Olen seisukohal, et nendest ei piisa tõendamaks, et komisjon võttis vaidlusaluse otsuse vastu ainult või peamiselt muude eesmärkide saavutamiseks kui selle kinnitamiseks, et Ungari on rakendanud nõutavad seadusandlikud reformid seoses kohtusüsteemi sõltumatusega – mis oli see tingimus, mis pidi andma talle õiguse saada väljamakseid ühissätete määruse vahenditest.
145. Seetõttu, võttes arvesse, et Euroopa Kohus on seadnud võimu kuritarvitamist puudutavatele väidetele ranged tõendamisnõuded,(80) teen Euroopa Kohtule ettepaneku kolmas väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
VI.    Kohtukulud
146. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 138 lõike 1 kohaselt on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
147. Kuna parlament on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja komisjon on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb parlamendi kohtukulud välja mõista komisjonilt.
148. Kodukorra artikli 140 lõike 1 kohaselt peab Ungari kui menetlusse astuja kandma oma kohtukulud ise.
VII. Ettepanek
149. Nendel kaalutlustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
–        tühistada komisjoni 13. detsembri 2023. aasta otsus selle hinnangu heakskiitmise ja allkirjastamise kohta, mille komisjon andis määruse (EL) 2021/1060 artikli 15 lõike 4 alusel horisontaalse eeltingimuse „3. Põhiõiguste harta tõhus kohaldamine ja rakendamine“ täitmise kohta seoses puudustega Ungari kohtuvõimu sõltumatuses;
–        jätta Euroopa Komisjoni kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja Euroopa Parlamendi kohtukulud;
–        jätta Ungari kohtukulud tema enda kanda.
1      Algkeel: inglise.
2      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1060, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfond+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi kohta ning nende ja Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu suhtes kohaldatavad finantsreeglid (ELT 2021, L 231, lk 159).
3      Komisjoni 13. detsembri 2023. aasta otsus selle hinnangu heakskiitmise ja allkirjastamise kohta, mille komisjon andis määruse (EL) 2021/1060 artikli 15 lõike 4 alusel horisontaalse eeltingimuse „3. Põhiõiguste harta tõhus kohaldamine ja rakendamine“ täitmise kohta seoses puudustega Ungari kohtuvõimu sõltumatuses, Brüssel, 13. detsember 2023 (ei avaldata).
4      Selge ülevaate ja selgituse saamiseks liidu eri rahastamisvahendite kohta vt de Witte, B., „Integration through funding? The Union’s finances as policy instrument“, Weber, R., (toim), The Financial Constitution of European Integration – Follow the Money?, Oxford, Hart Publishing, 2023, lk 221–236.
5      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2020. aasta määrus (EL, Euratom) 2020/2092, mis käsitleb üldist tingimuslikkuse korda liidu eelarve kaitsmiseks (ELT 2020, L 433I, lk 1; edaspidi „tingimuslikkuse määrus“).
6      Vt tingimuslikkuse määruse artikkel 1.
7      Vt sellega seoses tingimuslikkuse määruse artikli 4 lõike 2 punkt d ning põhjendused 8, 9 ja 10. Vt samuti 16. veebruari 2022. aasta kohtuotsused Ungari vs. parlament ja nõukogu (C‑156/21, EU:C:2022:97) ning Poola vs. parlament ja nõukogu (C‑157/21, EU:C:2022:98).
8      Vt tingimuslikkuse määruse artikkel 15 ja III lisa. III lisas väljendatud hartaga seotud eeltingimuse asjasse puutuvas osas on ette nähtud: „Olemas on tõhusad mehhanismid kooskõla tagamiseks Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga […] ja need sisaldavad järgmist. 1. Kord, millega tagatakse fondidest toetatavate programmide ning nende rakendamise kooskõla harta asjaomaste sätetega.“
9      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT 2021, L 57, lk 17).
10      Taaste‑ ja vastupidavusrahastu määruse artikli 2 punkt 4.
11      NGEU on ajutine finantsprogramm, mis käivitati vastuseks COVID‑19 pandeemia majanduslikule mõjule ja mille maht on 750 miljardit eurot ning mille rahastamiseks kogus Euroopa Liit raha finantsturgudelt. Siiski, olgugi et NGEUd on esitletud kui hädaolukorras COVID‑19 pandeemiale reageerimist, on see tegelikult kava, mis soodustab liikmesriikide majanduste struktuurset ümberkujundamist erilise rõhuga rohe‑ ja digipöördel. Vt van Middelaar, L., „Investment politics, A new capacity to project Union action into the future?“, Weber, R. (toim), The Financial Constitution of European Integration – Follow the Money?, Oxford, Hart Publishing, 2023, lk 237–257, vt eriti lk 251.
12      Taaste‑ ja vastupidavusrahastu määruses sätestatud korra kohaselt peab liikmesriik kõigepealt koostama riikliku taaste‑ ja vastupidavuskava, mis lähtub asjasse puutuvatest „riigi probleemidest ja prioriteetidest“ (vt taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artiklid 17 ja 18). Seejärel vaatab komisjon selle kava läbi, lepib koostöös asjaomase liikmesriigiga kokku eesmärgid ja sihid ning esitab kokkulepitud taaste‑ ja vastupidavuskava nõukogule heakskiitmiseks (vt taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artiklid 19 ja 20). Komisjon esitas Ungariga seotud ettepaneku 30. novembril 2022 ning nõukogu kiitis Ungari taaste‑ ja vastupidavuskava, mis sisaldas 111 eesmärki ja sihti, heaks 5. detsembril 2022. Vt nõukogu rakendusotsus, millega kiidetakse heaks Ungari taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnang, 15447/22, vastu võetud 5. detsembril 2022 (edaspidi „nõukogu rakendusotsus Ungari taaste‑ ja vastupidavuskava kohta“), veebis https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST‑15447-2022-INIT/et/pdf. Nõukogu võttis 7. detsembril 2023 komisjoni ettepanekul vastu selle rakendusotsuse muudatused, et lisada vahepeal kehtestatud REPowerEU raames lisarahastuse taotlus (veebis inglise keeles https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST‑15964-2023-REV-1/en/pdf).
13      Vt nõukogu rakendusotsus Ungari taaste ja vastupidavuskava kohta, lisa, võtmetähtsusega eesmärgid 213–216.
14      Nagu edaspidi üksikasjalikumalt selgitan (vt käesoleva ettepaneku punktid 16–28), muutusid need nõuded ühissätete määruse alusel osaks heakskiitvatest otsustest (vt käesoleva ettepaneku 31. joonealune märkus), millega komisjon kiitis 22. detsembril 2022 heaks kümme Ungari esitatud programmi ja samal ajal peatas väljamaksed kuni eeltingimuste täitmiseni.
15      Vt komisjoni pressiteade veebis aadressil https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/ip_22_7273.
16      Kohtuistungil selgitas komisjon, et Ungari ei taotlenud väljamakseid taaste- ja vastupidavusrahastust, olgugi et väljamakse taotlemine on sellest rahastust maksete tegemise eeltingimus.
17      Komisjon selgitab, et ta pöördub selle määruse alusel võetud meetmete juurde tagasi vaid juhul, kui niisugused meetmed on tõhusamad. Vt sellega seoses komisjoni teadaanne – „Guidelines on the application of the Regulation (EU, EURATOM) 2020/2092 on a general regime of conditionality for the protection of the Union budget“  ((2022/C 132/02, lk 12), veebis aadressil https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52022XC0318(02)).
18      Vt komisjoni 15. detsembri 2022. aasta rakendusotsus (EL) 2022/2506, mis käsitleb meetmeid liidu eelarve kaitsmiseks õigusriigi põhimõtete rikkumise eest Ungaris (ELT 2022, L 325, lk 94).
19      Vt ettepanek: nõukogu rakendusotsus, mis käsitleb meetmeid liidu eelarve kaitsmiseks õigusriigi põhimõtete rikkumise eest Ungaris (COM/2022/485 final), veebis https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=celex:52022PC0485. Esimese teate tingimuslikkuse määruse alusel saatis komisjon Ungarile 27. aprillil 2022, mis tähistas Ungari suhtes läbi viidava hindamisprotsessi algust.
20      Vt nõukogu rakendusotsuse 2022/2506 põhjendused 11 ja 12.
21      See peatamine ulatus ligikaudu 6,3 miljardi euro suuruse summani.
22      Need programmid on keskkonna ja energiatõhususe rakenduskava+, integreeritud transpordi rakenduskava+ ning territoriaalse arengu ja asulate arendamise rakenduskava+. Neid rahastatakse ühissätete määruse reguleerimisalasse kuuluvatest fondidest.
23      Sama otsusega keelas nõukogu komisjonil võtta uusi juriidilisi kohustusi avalikes huvides tegutsevate usaldushalduste ja nende hallatavate üksuste suhtes seoses liidupoolse rahastamisega eelarve otsese või kaudse täitmise raames. Ungaris on nende avalikes huvides tegutsevate usaldushalduste kontrolli all 21 Ungari avalik-õiguslikku asutust. Nende juhatuste võimuses on määrata kindlaks strateegia, eelarve, personalipoliitika, organisatsiooniline struktuur ja institutsioonid ning nad saavad valida tegevametnikke, näiteks kõrgematele akadeemilistele ja haldustasandi ametikohtadele.
24      Vt komisjoni 13. detsembri 2023. aasta otsus määruse (EL, Euratom) 2020/2092 artiklis 4 sätestatud tingimuste täitmise ümberhindamise kohta komisjoni algatusel pärast nõukogu 15. detsembri 2022. aasta rakendusotsust (EL) 2022/2506 Ungari kohta (C(2023) 8999 (final)), veebis https://commission.europa.eu/system/files/2023-12/C_2023_8999_1_EN_ACT.pdf.
25      Väärib märkimist, et vahepealsel ajal teatas Ungari komisjonile muudatustest, mis ta tegi seoses avalikes huvides tegutsevate ja avalikke ülesandeid täitvate varahaldussihtasutustega, ning palus komisjonil teha nõukogule ettepaneku tingimuslikkuse määruse kohaseid meetmeid kohandada või need lõpetada, kuid üksnes seoses avalikes huvides tegutsevate usaldushaldustega. Pärast komisjoni otsust, milles tunnistati kõnealused reformid ebapiisavaks, esitas Ungari 26. veebruaril 2025 selle otsuse tühistamiseks hagi, mis on praegu Üldkohtu menetluses kohtuasjas T‑138/25: Ungari vs. komisjon.
26      Vt ühissätete määruse artiklid 21–23.
27      Vaidlusaluse otsuse tegemise ajal oli kohaldatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrus (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (ELT 2018, L 193, lk 1; edaspidi „finantsmäärus“).
28      Vt ühissätete määruse artikli 15 lõike 2 teine lause (kohtujuristi kursiiv).
29      Sellest enesekohasest hinnangust teatati kõikide kümne programmi kohta, milles taotlused esitati. Vt nt „Keskkonna ja energiatõhususe rakenduskava+ põhjendus 5“ Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi ja Õiglase Ülemineku Fondi toetuse saamiseks Ungari tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames.
30      Need otsused on otsus C(2022) 10004, millega kiidetakse heaks kava
„Keskkonna ja energiatõhususe rakenduskava+“
Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi ja Õiglase Ülemineku Fondi toetuse saamiseks Ungari tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames; otsus C(2022) 10007, millega kiidetakse heaks kava „Digitaalse uuendamise rakenduskava+“ Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi+ toetuse saamiseks Ungaris tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames; otsus C(2022) 10008, millega kiidetakse heaks kava „Territoriaalse arengu ja asulate arendamise rakenduskava+“ Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi+ toetuse saamiseks Ungaris tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames; otsus C(2022) 10009, millega kiidetakse heaks kava „Majandusarengu ja innovatsiooni rakenduskava+“ Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi+ toetuse saamiseks Ungaris tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames; otsus C(2022) 10010, millega kiidetakse heaks kava „Inimressursside arendamise rakenduskava+“ Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi+ toetuse saamiseks Ungaris tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames; otsus C(2022) 10011, millega kiidetakse heaks kava „Integreeritud transpordi rakenduskava+“ Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi toetus Ungaris tööhõivesse ja majanduskasvu investeerimise eesmärgi raames; otsus C(2022) 10018, millega kiidetakse heaks kava „Ungari kalandusprogramm+ (HFP Plus)) Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi toetuse saamiseks Ungaris; otsus C(2022) 10019, millega kiidetakse heaks sisejulgeolekufondist aastatel 2021–2027 toetuse andmise Ungari programm; otsus C(2022) 10020, millega kiidetakse heaks piirihalduse ja viisapoliitika rahastust aastatel 2021–2027 toetuse andmise Ungari programm, ning otsus C(2022) 10022 Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist aastatel 2021–2027 toetuse andmise Ungari programm (edaspidi „heakskiitmisotsused“).
31      Vt nt rakendusotsus, millega kiidetakse heaks keskkonna ja energiatõhususe rakenduskava+, põhjendus 8.
32      Vt iga heakskiitmisotsuse artiklid 1 ja 2.
33      Artikli 3 lõige 2 on kõikides kümnes heakskiitmisotsuses ühesugune. Kohtujuristi kursiiv.
34      Tulen nende konkreetsete nõuete juurde, mis väidetavalt ei olnud täidetud, tagasi parlamendi esimese väite konkreetsete osaväidete hindamisel (vt käesoleva ettepaneku V jao B alajagu).
35      Kohtujuristi kursiiv.
36      2023. aasta X seadus, millega muudetakse teatavaid kohtusüsteemi käsitlevaid seadusi seoses Ungari taaste- ja vastupidavuskavaga (Egyes igazságügyi tárgyú törvényeknek a magyar helyreállítási és ellenállóképességi tervhez kapcsolódó módosításáról szóló 2023. évi X. Törvény; edaspidi „kohtureformi seadus (2023. aasta X seadus)“).
37      1997. aasta LXVIII seadus kohtutöötajate teenistussuhete kohta (Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló 1997. évi LXVIII. Törvény; edaspidi „kohtutöötajate seadus (1997. aasta LXVIII seadus)“).
38      2011. aasta CLI seadus konstitutsioonikohtu kohta (Az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. Törvény; edaspidi „konstitutsioonikohtu seadus (2011. aasta CLI seadus)“).
39      2011. aasta CLXI seadus
kohtute korralduse ja haldamise kohta (A bíróságok szervezetésről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. Törvény; edaspidi „kohtute korralduse ja haldamise seadus (2011. aasta CLXI seadus)“).
40      2011. aasta CLXII seadus kohtunike staatuse ja tasustamise kohta (A bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi CLXII. Törvény; edaspidi „kohtunike staatuse ja tasustamise seadus (2011. aasta CLXII seadus)“).
41      2017. aasta XC seadus kriminaalmenetluse kohta (A büntetőeljárásról szóló 2017  évi XC. Törvény; edaspidi „kriminaalmenetluse seadus (2017. aasta XC seadus)“).
42      Justiitsministri 7. detsembri 2023. aasta dekreet 18/2023 kohtuasjade haldamise dekreedi muutmise kohta (18/2023. (XII. 7.) IM rendelet a bírósági ügyvitel szabályairól szóló 14/2002. (VIII. 1); edaspidi „dekreet 18/2023“).
43      2023. aasta LXXXV seadus teatavate ülikoolide ja teadusasutuste ning majanduse vahelise seotuse tugevdamiseks vajalike seaduste, samuti täiskasvanute haridust ja kultuuri käsitlevate seaduste muutmise kohta (Az egyetemek és a kutatóintézetek, valamint a gazdaság összekapcsoltságának erősítéséhez szükséges egyes törvények, továbbá egyes felnőttképzési és kulturális tárgyú törvények módosításáról szóló 2023. évi LXXXV. Törvény; edaspidi „ülikooliseaduste muutmise seadus (2023. aasta LXXXV seadus)“).
44      2023. aasta LXXXVIII seadus riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(A nemzeti szuverenitás védelméről szóló 2023. évi LXXXVIII. Törvény; edaspidi „seadus riikliku suveräänsuse kaitse kohta
(2023. aasta LXXXVIII seadus)“).
45      Pean käesolevas ettepanekus „vaidlusaluse otsuse“ all silmas nii otsust ennast kui ka selle otsusega kaasas olnud hindamiskirja.
46      Nii teatas Ungari 18. juulil 2023 komisjonile esimest korda oma soodsast hinnangust iseenese kohta kohtusüsteemi sõltumatust puudutava hartaga seotud eeltingimuse täitmise osas. Kuna komisjonil ei olnud võimalik järeldada, kas Ungari kehtestatud seadusandlikud muudatused vastasid kõikidele heakskiitmisotsustes ette nähtud tingimustele, palus komisjon 26. septembril 2023 Ungarilt selgitusi. Ungari vastas 19. oktoobril 2023 ja andis lisaselgitused. Komisjon palus 1. novembril 2023 veel selgitusi, millele Ungari vastas 11., 12. ja 13. detsembri 2023. aasta kirjadega.
47      Nende hulgas on Sisejulgeolekufondist toetuse andmise programm, mis on ette nähtud rakendusotsusega C(2022) 10019; piirihalduse ja viisapoliitika rahastust toetuse andmise programm, mis on ette nähtud rakendusotsusega C(2022) 10020; territoriaalse arengu ja asulate arendamise rakenduskava+, mis on ette nähtud komisjoni rakendusotsusega C(2022) 10008; integreeritud transpordi rakenduskava+, mis on ette nähtud rakendusotsusega C(2022) 10011; keskkonna ja energiatõhususe rakenduskava+, mis on ette nähtud rakendusotsusega C(2022) 10004, ning Ungari kalandusprogramm+, mis on ette nähtud rakendusotsusega C(2022) 10018.
48      Need on Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist toetuse andmise programm, mis on ette nähtud rakendusotsusega C(2022) 10022; inimressursside arendamise rakenduskava+, mis on ette nähtud rakendusotsusega C(2022) 10010 ja mida on parandatud 8. märtsi 2023. aasta rakendusotsusega (2023) 1483, ning majandusarengu ja innovatsiooni rakenduskava+, mis on ette nähtud komisjoni rakendusotsusega C(2022) 10009.
49      Vt komisjoni pressiteade: „Commission considers that Hungary’s judicial reform addressed deficiencies in judicial independence, but maintains measures on budget conditionality“, 13. detsember 2023, veebis aadressil https://ec.europa.eu/commission/presscorner/api/files/document/print/en/ip_23_6465/IP_23_6465_EN.pdf.
50      Kuigi parlament iseloomustas komisjoni vigu kui ilmseid, selgitas ta kohtuistungil, et soovis lihtsalt mõista anda, et need vead olid ilmselged, mitte vihjata, et Euroopa Kohus peaks otsuse õiguspärasuse kontrollimisel lähtuma sellest standardist.
51      Nagu Euroopa Kohus on kahes „tingimuslikkuse kohtuotsuses“ selgitanud, võimaldavad õigusriigi põhimõttega seotud nõuded eelarve tingimuslikkuse osana liidu institutsioonidel analüüsida olukordi liikmesriikides vaid niivõrd, kui need on seotud liidu eelarve usaldusväärse finantsjuhtimise või liidu finantshuvide kaitsmisega. Vt 16. veebruari 2022. aasta kohtuotsus Ungari vs. parlament ja nõukogu (C‑156/21, EU:C:2022:97, punktid 144 ja 145) ning 16. veebruari 2022. aasta kohtuotsus Poola vs. parlament ja nõukogu (C‑157/21, EU:C:2022:98, punktid 162 ja 163).
52      Kuigi see sõnastus ei pruugi täpselt kajastada parlamendi kõigi väidete sisu, ei muuda ma seda, sest tahan säilitada nende seose parlamendi esimese väite iga osaga. Esimese väite teises, kolmandas, neljandas ja viiendas osas esitatud väidet
„puuduliku hindamise“ kohta tuleb siiski tõlgendada nii, et see ei puuduta faktide ebaõiget kindlaksmääramist, vaid seaduse ebaõiget kohaldamist.
53      Pean märkima, et arutlusel olev küsimus on näidanud, et mitmed liidu vahendite kasutamise ja tingimuslikkuse rakendamise etapid ei ole piisavalt läbipaistvad.
See on vastuolus demokraatia põhimõttega, kuna see raskendab liidu kodanikel mõista, kuidas ja miks paljusid eelarveotsuseid tehakse.
54      Vt nt rakendusotsuse C(2022) 10004, millega kiidetakse heaks keskkonna ja energiatõhususe rakenduskava+, artikkel 3.
55      Vt heakskiitmisotsuste põhjendus 9.
56      Muutes kohtute korralduse ja haldamise seaduse (2011. aasta CLXI seadus)
alljaotist 63.
57      Vt heakskiitmisotsuste põhjendused 10 ja 11.
58      Täpsemalt peab sellele ametikohale kandideerijatel olema vähemalt viieaastane kohtunikuna töötamise kogemus, sellel ametikohal töötajat ei saa tagasi valida ning Riiklik Kohtute Nõukogu peab andma siduva arvamuse kandidaadi sobivuse kohta sellele ametikohale.
59      Täpsemalt, et kohtuasjade numbrid antaks inimsekkumiseta, kohtuasjad jaotataks kohtukodadele vastavalt ette kindlaks määratud ja objektiivsetele kriteeriumidele, asja menetlev kohtukoosseis peab vastama ette kindlaks määratud algoritmile, menetlusosalised peavad saama kohtuasja toimiku põhjal kontrollida, kas kohtuasjade jaotamise eeskirju on nõuetekohaselt kohaldatud, ning Kúria (kõrgeim kohus) ja Kollegiumi (kohtunike osakond) kohtunike nõukogul peab olema võimalik anda siduv arvamus kohtuasjade jaotamise süsteemi kohta.
60      Nagu on osutatud komisjoni „2023 Rule of Law Report, Country Chapter on the rule of law situation in Hungary“, 2023, lk 7 (edaspidi „õigusriiki käsitlev 2023. aasta aruanne“): „Blokeeriv vähemus parlamendis saab tõkestada uue eesistuja valimist, hoides seega ametis olijat ametis määramata aja vältel“.
61      Millega muudeti kohtute korralduse ja haldamise seaduse (2011. aasta CLXI seadus) § 10 lõike 4 punkti c.
62      Kohtuasjade jaotamise süsteemi punktis VI.4 on ette nähtud, et haldusosakonna juhataja võib erimäärusega suunata valimiskaebused kolmeliikmelisele VIII, IX, X, ja XI kojale, kui Kúriale (kõrgeim kohus) esitatakse kolme kalendripäeva jooksul rohkem kui 15 valimiskaebust.
Need neli – VIII, IX, X ja XI koda on uued, mis on spetsiaalselt loodud valimisvaidluste lahendamiseks ja muul juhul ei tegutse, mistõttu neid nimetatakse „fantoomkodadeks”. Kui neid muudatusi ei oleks tehtud, lahendaksid valimisvaidlusi olemasolevad kolmeliikmelised kojad.
63      Vt
õigusriigi olukorda käsitlev 2023. aasta aruanne, lk 6.
64      Millega muudeti kohtute korralduse ja haldamise seaduse (2011. aasta CLXI seadus) § 114 lõiget 1.
65      Vt 5. novembri 2019. aasta kohtuotsus komisjon vs. Poola (üldkohtute sõltumatus) (C‑192/18, EU:C:2019:924, punkt 115) ning 7. mai 2024. aasta kohtuotsus NADA jt (C‑115/22, EU:C:2024:384, punktid 43 ja 44).
66      Millega muudeti kohtute korraldust ja haldamist käsitleva 2011. aasta CLXI seaduse § 10 lõiget 4. Selles on sätestatud, et „elektrooniliselt algatatud kohtuasjade numbrid määratakse automatiseeritud protsessis ilma inimsekkumiseta“.
67      Oma 11. detsembri 2023. aasta kirjas komisjonile täpsustas Ungari, et vastavalt soovitusele, mille komisjon andis kahepoolsel kohtumisel 2. novembril 2023, kohustub Ungari esitama komisjonile sõltumatu auditiraporti 30. juuniks 2024.
68      Kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) § 63 lõikes 1 on sätestatud, et „kohus võib omal algatusel või taotluse alusel alustada eelotsuse menetlust Euroopa Kohtus […] vastavalt Euroopa Liidu aluslepingute sätetele, kui ta peab seda vajalikuks seoses kriminaalmenetluses kohaldatava Euroopa Liidu õigusakti või õigusnormiga“.
69      Kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) §‑s 64 on sätestatud, et „§ 490 alusel tehtud määrust ei saa edasi kaevata“.
70      Vt 23. novembri 2021. aasta kohtuotsus IS (eelotsusetaotluse õigusvastasus) (C‑564/19, EU:C:2021:949).
71      Kohtureformi seaduse (2023. aasta X seadus) § 63 seletuskirjas on märgitud: „[…] ei tohi teha ühtegi otsust eesmärgiga kontrollida Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse esitamise otsuse õiguspärasust“ ja „et riigisisesed õigusaktid ei piira Ungari kohtunike õigust esitada Euroopa Kohtule […] liidu aluslepingute alusel eelotsusetaotlusi“.
72      See seadus võeti vastu 12. detsembril 2023 samal Rahvuskogu istungil, millel võeti vastu ülikooliseaduste muutmise seaduse (2023. aasta LXXXV seadus) § 35.
73      Szuverenitásvédelmi Hivatal (riikliku suveräänsuse kaitse amet).
74      Samuti tuleb arvesse võtta, et komisjon algatas suveräänsuse seaduse peale rikkumismenetluse Euroopa Kohtus. Vt pooleliolev kohtuasi C‑829/24: komisjon vs. Ungari. Vt ka kohtujurist Kokotti ettepanek kohtuasjas C‑829/24: komisjon vs. Ungari, mis esitatakse käesoleva ettepanekuga samal päeval.
75      Niisugused konsultatsioonid olid siiski nõutavad taaste‑ ja vastupidavusrahastu raames nelja ühesuguselt sõnastatud eesmärgi kohaselt.
76      Komisjon tugines 29. septembri 2011. aasta kohtuotsusele Elf Aquitaine vs. komisjon (C‑521/09 P, EU:C:2011:620, punktid 146–148 ja seal viidatud kohtupraktika) ning 11. juuli 2013. aasta kohtuotsusele Ziegler vs. komisjon (C‑439/11 P, EU:C:2013:513, punktid 114 ja 115).
77      Komisjon tugines 11. detsembri 1980. aasta kohtuotsusele Acciaierie e Ferriere Lucchini vs. komisjon (1252/79, EU:C:1980:288, punkt 14); 14. jaanuari 1981. aasta kohtuotsusele Saksamaa vs. komisjon (819/79, EU:C:1981:2, punktid 19–21); 14. novembri 1989. aasta kohtuotsusele Itaalia vs. komisjon (14/88, EU:C:1989:421, punkt 11); 2. aprilli 1998. aasta kohtuotsusele komisjon vs.
Sytraval ja Brink’s France (C‑367/95 P, EU:C:1998:154, punkt 63); 22. märtsi 2001. aasta kohtuotsusele Prantsusmaa vs. komisjon (C‑17/99, EU:C:2001:178, punkt 35); 10. septembri 2015. aasta kohtuotsusele Fliesen-Zentrum Deutschland (C‑687/13, EU:C:2015:573, punktid 75 ja 76) ning 27. septembri 2012. aasta kohtuotsusele Applied Microengineering vs. komisjon (T‑387/09, EU:T:2012:501, punkt 67).
78      Vt paljude seast 11. juuli 2013. aasta kohtuotsus Ziegler vs. komisjon (C‑439/11 P, EU:C:2013:513, punkt 115 ja seal viidatud kohtupraktika) või 23. jaanuari 2025. aasta kohtuotsus Neos vs. Ryanair ja komisjon (C‑490/23 P, EU:C:2025:32, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika) (kohtujuristi kursiiv).
79      Vt 8. detsembri 2020. aasta kohtuotsus Ungari vs. parlament ja nõukogu (C‑620/18, EU:C:2020:1001, punkt 82 ja seal viidatud kohtupraktika).
80      Vt Lenaerts, K., Gutman, K., ja Nowak, J. T., EU Procedural Law, Oxford University Press, 2023, punktid 7.191–7.194.