Kohtuasi C‑488/16 P
Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise eV
versus
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
Apellatsioonkaebus – Euroopa Liidu kaubamärk – Kehtetuks tunnistamise menetlus – Sõnamärk NEUSCHWANSTEIN – Määrus (EÜ) nr 207/2009 – Artikli 7 lõike 1 punktid b ja c – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kirjeldavus – Geograafilise päritolu tähis – Eristusvõime – Artikli 52 lõike 1 punkt b – Pahausksus
Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (viies koda) 6. septembri 2018. aasta otsus
1.        Apellatsioonkaebus – Väited – Asjaolude ja tõendite ebaõige hindamine – Tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral
(ELTL artikli 256 lõige 1; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik)
2.        Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba või teenuse omadusi – Tähise kirjeldavuse hindamine – Kohanimed
(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt b)
3.        Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Absoluutsed keeldumispõhjused – Kaubamärk, mis koosneb eranditult märkidest või tähistest, mis võivad tähistada kauba või teenuse omadusi – Tähise kirjeldavuse hindamine – Kohanimed – Turustamiskoht
(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 7 lõike 1 punkt b)
4.        Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Tähise registreeritavuse hindamine – Ainult asjaomase liidu õigusnormi arvessevõtmine – Siseriiklike asutuste otsused, mis ei ole liidu asutustele siduvad
(Nõukogu määrus nr 207/2009)
1.      Vt otsuse tekst.
(vt punkt 29)
2.      Määruse nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 7 lõike 1 punktil c üldise huviga seotud eesmärk, et registreerimistaotlusega hõlmatud kauba- või teenuseliike kirjeldavad märgid ja tähised oleks vabalt kasutatavad kõigi poolt, sealhulgas kollektiivkaubamärgi või mitmeosalise või graafilise kaubamärgi osana. Seega hoiab asjaomane säte ära selliste märkide ja tähiste kasutamise ainuõiguse andmise ainult ühele ettevõtjale sel põhjusel, et need on kaubamärkidena registreeritud.
Kui käsitleda konkreetsemalt kaubamärgitaotlusega hõlmatud kaubaliikide geograafilist päritolu tähistada võivaid märke või tähiseid, iseäranis kohanimesid, siis üldine huvi nende vaba kasutatavuse säilitamiseks ei ole tingitud mitte ainult nende võimest kajastada asjaomaste kaupade ja teenuste võimalikku kvaliteeti ja muid omadusi, vaid ka võimest mõjutada erineval moel tarbijate eelistusi, näiteks sidudes kaubad ja teenused positiivseid tundeid esile kutsuda võiva kohaga.
Tähise registreerimisest tohib kõnealuse määruse artikli 7 lõike 1 punkti c alusel keelduda üksnes siis, kui kohanimi, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotletakse, tähistab kohta, millel on huvitatud isikute silmis taotluse esitamise ajal seos asjaomaste kaupade liigiga, või kui on mõistlik arvata, et niisugune seos võib tulevikus tekkida.
Sellegipoolest tuleb välja tuua, et üldjuhul ei keela kõnealuse määruse artikli 7 lõike 1 punkt c kaubamärgina registreerimast geograafilisi nimetusi, mis on huvigrupi jaoks tundmatud või vähemalt tundmatud geograafilise koha tähistajana, või nimetusi, mille puhul tulenevalt tähistatud koha iseloomust ei ole tõenäoline, et huvigrupp võiks arvata, et asjaomane kaubaliik sellest kohast pärineb või on seal kavandatud.
(vt punktid 36–39)
3.      Euroopa Kohus leidis, et kuigi teatava kauba geograafilise päritolu tähis on tavaliselt tõepoolest selle koha tähis, kus seda kaupa valmistati või on võimalik valmistada, ei saa välistada, et seos kauba ja geograafilise asukoha vahel sõltub muudest seose teguritest, näiteks asjaolust, et kõnealune toode on selles geograafilises asukohas välja töötatud ja konstrueeritud.
Sellest järeldub, et Euroopa Kohtu seisukoha põhjal ei tule arvesse võetavate tegurite seas piirduda seosega asjaomase kauba tootmise asukohaga. Siiski ei tähenda see tingimata, et turustamiskoht võib olla üks vaidlusaluse kaubamärgiga hõlmatud kaupade ja teenuste ning asjaomase koha seostamise tegur, isegi kui tegemist on suveniirtoodetega.
Ainuüksi asjaolu, et kaupu ja teenuseid pakutakse ühes konkreetses kohas, ei kujuta endast nende geograafilise päritolu kirjeldavat tähist, kuna kaupade ja teenuste müügikoht kui selline ei saa tähistada geograafilisest päritolust tulenevaid omadusi, kvaliteeti või olemuslikku eripära, nagu teatav käsitööoskus, traditsioon või kliima, mis on omased teatavale konkreetsele kohale.
(vt punktid 48–50)
4.      Vt otsuse tekst.
(vt punkt 72)