Liidetud kohtuasjad T‑133/08, T‑134/08, T‑177/08 ja T‑242/09
Ralf Schräder
versus
Ühenduse Sordiamet (CPVO)
Taimesordid – Sordi „LEMON SYMPHONY” ametliku kirjelduse omal algatusel kohandamise otsus – Taotlus tunnistada sordi „LEMON SYMPHONY” ühenduse kaitse alla võtmine kehtetuks – Taotlus tühistada sordi „LEMON SYMPHONY” ühenduse kaitse alla võtmine – Taotlus sordi „SUMOST 01” ühenduse kaitse alla võtmiseks – Sordiameti apellatsiooninõukogusse asja suulisele arutamisele kutsumine – Vähemalt ühekuuline kohalekutsumise tähtaeg
Kokkuvõte – Üldkohtu otsus (teine koda), 18. september 2012
1.      Kohtumenetlus – Üldkohtule esitatud hagi – Võimalus jätta hagi sisulistel põhjustel rahuldamata, ilma et eelnevalt lahendataks kostja esitatud vastuvõetamatuse vastuväide
2.      Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Kaitse alla võtmise või sellest keeldumise otsus – Kaebemenetlus – Apellatsiooninõukogu pädevus – Ulatus
(Nõukogu määrus nr 2100/94, artikkel 7, artikkel 10, artikli 20 lõike 1 punkt a ja artiklid 54 ja 55)
3.      Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Ühenduse sordikaitse tühiseks tunnistamise menetluse algatamine huvitatud isiku taotlusel – Ühenduse sordiameti otsuse edasikaebamise menetlus – Tõendamiskoormis
(Nõukogu määrus nr 2100/94, artiklid 20, 76 ja 81)
4.      Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Kaebemenetlus – Apellatsiooninõukogule esitatud kaebus Ühenduse Sordiameti otsuse peale – Menetlustoimingud – Poole esitatud taotlus – Vastuvõetavuse tingimused
5.      Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Kaitse alla võtmise või sellest keeldumise otsus – Kaebemenetlus – Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogu otsus – Kohtulik kontroll – Piirid
(Nõukogu määrus nr 2100/94)
6.      Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Kaitse alla võtmise või sellest keeldumise otsus – Ühenduse Sordiameti organite kohustus tuvastada üldtuntud faktiliste asjaolude paikapidavus – Puudumine – Vaidlustamine Üldkohtus – Üldtuntud faktiliste asjaolude paikapidavusele Üldkohtu poolt antud hinnangu kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral
7.      Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Kaitseõigused – Võistlevuse põhimõte – Ulatus – Vajadus kuulata pooled ära kõikides küsimustes, millele tuleb anda õiguslik hinnang – Puudumine
(Nõukogu määrus nr 2100/94, artikkel 75)
8.      Kohtumenetlus – Suuline menetlus – Kohtuistungi protokoll – Olulised asjaolud – Kohtusekretäri poolt kirjapandud menetlusosaliste märkused
(Nõukogu määrus nr 2100/94; komisjoni määrus nr 1239/95, artikli 63 lõiked 1 ja 2)
9.      Kohtumenetlus – Suuline menetlus – Kohalekutsumise tähtaeg
(Nõukogu määrus nr 2100/94; komisjoni määrus nr 1239/95, artikli 59 lõike 1 teine lause)
10.    Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Määrused nr 2100/94 ja nr 1239/95 – Kaebemenetlus – Minimaalse kohalekutsumise tähtaja eiramine – Oluline menetlusnormi rikkumine, mille tõttu tuleb Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogu otsus tühistada
(Nõukogu määrus nr 2100/94; komisjoni määrus nr 1239/95, artikkel 59)
11.    Põllumajandus – Ühtsed õigusaktid – Taimesortide kaitse – Kaebemenetlus – Edasikaebamine liidu kohtusse – Üldkohtu võimalus muuta vaidlustatud otsust — Piirid
(Nõukogu määrus nr 2100/94, artikli 73 lõige 3)
1.      Vt otsuse tekst.
(vt punkt 103)
2.      Ühenduse Sordiameti (sordiamet) apellatsiooninõukogu kaebemenetluses, milles vaadatakse läbi kaebust sordiameti otsuse peale jätta rahuldamata poole taotlus tunnistada ühenduse sordikaitse õigustühiseks, ei pea apellatsiooninõukogu teostama sisulist kontrolli vastavalt määruse nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta artiklile 54 või läbi viima registreerimiskatseid vastavalt sama määruse artiklile 55 ega isegi otsustama selliste katsete seaduslikkuse üle, mis sordiamet on ühenduse sordikaitse taotluse menetlemise raames läbi viinud.
Tema ülesanne on üksnes poole taotlusel otsustada, kas on seaduslik nimetatud määruse artikli 20 lõike 1 punkti a alusel tehtud sordiameti otsus mitte tunnistada ühenduse sordikaitse õigustühiseks põhjusel, et asjaomane pool ei ole „kindlaks teinud”, et artiklites 7 või 10 sätestatud tingimused ei olnud sordi ühenduse kaitse alla võtmise ajal täidetud.
(vt punktid 126–128)
3.      Kuna Ühenduse Sordiamet (sordiamet) ei alustanud sordikaitse tühiseks tunnistamise menetlust omal algatusel, vaid asjast huvitatud poole taotlusel, panevad määruse nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta artiklid 76 ja 81 koostoimes artikliga 20 nimetatud poolele kohustuse tõendada, et tühiseks tunnistamise tingimused on täidetud.
Määruse nr 2100/94 ühestki eespool viidatud sättest ei tulene, et menetlus sordiametis on puhtalt inkvisitsiooniline menetlus. Omal algatusel uurimise põhimõte, millele artikli 76 esimeses lauses seoses registreerimiskatsetega viidatakse, tuleb ühitada sama artikli teises lauses sätestatud põhimõttega, mille kohaselt jätab sordiamet tähelepanuta faktid või tõendid, mis ei ole esitatud tema poolt kindlaksmääratud tähtaja jooksul. Niivõrd kui osutatud sätted on kohaldatavad menetluses, mille esemeks on kaebus sordiameti poolt määruse artikli 20 alusel tehtud otsuse peale mitte tunnistada taimesordi ühenduse kaitse alla võtmist õigustühiseks, peab õigustühisusele tuginev pool esitama faktid ja tõendid, mis lubavad tema arvates tõendada, et määruse artikli 20 kohaldamise tingimused on täidetud. Kui sordiamet tema analüüsiga ei nõustu, tuleb asjaomasel poolel esitada oma väidete toetuseks vähemalt konkreetsed ja põhistatud andmed. Faktilised asjaolud ja tõendid, millele pool tugineb, võivad kohustada teist poolt esitama selgitust või põhjendust, ilma milleta võib apellatsiooninõukogu järeldada, et tõendamisnormid on täidetud. Lisaks on apellatsiooninõukogu kohustatud hoolikalt ja erapooletult kontrollima kõiki antud asjas tähtsust omavaid asjaolusid, tagades õiguse üldpõhimõtete ning tõendamiskoormise ja tõendite kogumise suhtes kohaldatavate menetlusnormide järgimise.
(vt punktid 129, 134 ja 135)
4.      Vt otsuse tekst.
(vt punkt 137)
5.      Ühenduse Sordiameti apellatsiooninõukogu otsuse peale esitatud tühistamishagi läbivaatamisel peab juhul, kui hageja püüab saada Üldkohtult asjassepuutuvate faktide ja tõendite kohta uut hinnangut, tuleb teha vahet sõltuvalt sellest, kas apellatsiooninõukogu järelduste ja faktiliste hinnangute aluseks on botaanika ja geneetika valdkonda kuuluvad keerulised hinnangud, mis eeldavad ekspertiisi või konkreetsete teaduslike või tehniliste teadmiste olemasolu.
Kui see on nii, on Üldkohtu pädevuses selliste järelduste ja faktiliste hinnangute puhul kontrollida ilmselgete vigade tegemist. Eelöeldu kehtib näiteks sordi eristatavuse hindamisel määruse nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta artikli 7 lõikes 1 sätestatud nõudeid arvestades.
Kui see aga nii ei ole, siis faktiliste hinnangute puhul, mis ei ole teaduslikult või tehniliselt väga keerulised, kontrollib Üldkohus viidatud kohtupraktika järgi õiguspärasust täies ulatuses.
(vt punktid 141–144)
6.      Vt otsuse tekst.
(vt punkt 149)
7.      Vastavalt määruse nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta artiklile 75 on Ühenduse Sordiameti (sordiamet) otsused motiveeritud ja need võivad põhineda üksnes sellistel kaalutlustel või tõenditel, mille kohta menetlusosalistel on olnud võimalus esitada suulisi või kirjalikke märkusi.
Liidu üldpõhimõtteks olev kaitseõiguste tagamine, mille rakendamist soovitakse eespool viidatud määruse artiklis 75 sordiameti poolt tagada, tähendab üldjuhul, et menetlusosalisel on võimalik võtta seisukoht kõigi asjaolude ja dokumentide suhtes, millel kohtuotsus põhineb, vaielda kohtus esitatud tõendite ja märkuste ning nende väidete üle, millele kohus kavatseb oma otsuses tugineda. Et täita nõudeid, mis on seotud õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele, on nimelt oluline, et pooled saaksid võistlevalt vaielda nii faktiliste kui ka õiguslike asjaolude üle, mis on menetluse tulemuse suhtes määravad.
Teisisõnu tuleb seda õigust mõista nii, et sellega tagatakse, et pooled ei seisaks silmitsi täiesti ootamatu kohtulahendiga. See ei tähenda siiski seda, et kohus peaks andma pooltele õiguse olla ära kuulatud kõikides tema õiguslikus hinnangus olevates küsimustes enne, kui ta teeb oma otsuse.
(vt punktid 179–181)
8.      Istungi protokolli ja vajaduse korral sellega kaasnevate seletuste esmane funktsioon on nii Üldkohtus kui ka kohtulaadses organis hõlmata kõik suulisel arutamisel ja seletuste andmisel saadud olulised asjaolud. Niisiis ei ole see mingil juhul istungi transkriptsioon või selle põhjalik aruanne, milles esitatakse seal kerkinud arutelude üksikasjad.
Pealegi on liidu kohtutes tavaks, et menetlusosaliste asjakohased märkused, mis eelkõige võivad vaidluse tulemust mõjutada, kannab kohtusekretär istungi protokolli omal algatusel või kohtuniku või poole taotlusel.
(vt punktid 190 ja 191)
9.      Vastavalt määruse nr 1239/95, milles sätestatakse määruse nr 2100/94 rakenduseeskirjad seoses menetlusega Ühenduse Sordiametis (sordiamet), artikli 59 lõike 1 teisele lausele võivad suulise menetluse pooled sordiametiga kokku leppida selles sättes tavaliselt ette nähtud ühekuulisest tähtajast lühema kohalekutsumise tähtaja suhtes. Poolte kokkulepe lühema tähtaja kohta peab olema konkreetne, sest vastasel korral võib see riivata õiguskindluse põhimõtet. Sellist kokkulepet ei saa niisiis lihtsalt eeldada või kaudselt tuletada ebamääraste või mitmeti mõistetavate asjaolude kogumist.
Kutse ametliku kättetoimetamise eesmärk tagada nõuetekohane ja õiglane menetlus ning minimaalse ajavahemiku järgimine peab andma pooltele võimaluse kohaselt suuliseks arutamiseks ette valmistada. Kuna ühenduse seadusandja hinnangul on selliseks vajalikuks ajavahemikuks vähemalt üks kuu, ei ole apellatsiooninõukogu pädev seda hinnangut üksikjuhtumite kaupa kahtluse alla seadma.
(vt punktid 221 ja 222, 235)
10.    Määruse nr 1239/95, milles sätestatakse määruse nr 2100/94 rakenduseeskirjad seoses menetlusega Ühenduse Sordiametis (sordiamet), artiklis 59 sätestatud minimaalse ühekuulise kohalekutsumise tähtaja rikkumine sordiameti poolt on oluline menetlusnormi rikkumine, mis toob kaasa sordiameti otsuse tühistamise, ilma et oleks vaja täiendavalt tuvastada, kas asjaomane rikkumine tekitas hagejale kahju. Seesugune oluline menetlusnormi rikkumine on võrreldav olulise vorminõude rikkumisega, mis toob kaasa akti kehtetuks tunnistamise rikkumise konkreetsetest tagajärgedest sõltumata.
(vt punkt 237)
11.    Määruse nr 2100/94 ühenduse sordikaitse kohta artikli 73 lõikega 3 Üldkohtule antud õigus muuta vaidlustatud otsust ei anna talle pädevust asendada apellatsioonikoja põhjendus enda omaga ega ka viia läbi hindamist, mille kohta see koda ei ole veel seisukohta võtnud. Muutmisõiguse teostamine on seega põhimõtteliselt piiratud üksnes olukordadega, kus Üldkohtul on pärast apellatsioonikoja läbiviidud hindamise ulatuse kontrollimist õigus otsustada tõendatud faktiliste ja õiguslike asjaolude alusel, millise otsuse apellatsioonikoda oleks pidanud tegema.
(vt punkt 250)