62024CJ0294
EUROOPA KOHTU OTSUS (üheksas koda)
10. juuli 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Direktiiv 93/13/EMÜ – Ebaõiglased tingimused tarbijalepingutes – Artikli 3 lõige 1 – Vee- ja kanalisatsiooniteenuste osutamise leping – Võla sissenõutavaks muutumine ja aegumistähtaja alguse sõltuvus ettevõtja tegevusest – Nõue esitada põhjused, mis õigustavad vajadust tõlgendada teatavaid liidu õiguse sätteid Euroopa Kohtu poolt – Piisavate täpsustuste puudumine – Vastuvõetamatus
Kohtuasjas C‑294/24 [Zadzhova] (
i
),
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Rayonen sad – Burgase (Burgase rajoonikohus, Bulgaaria) 24. aprilli 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 24. aprillil 2024, menetluses
„Vodosnabdyavane i kanalizatsia“ EAD
versus
ED,
EUROOPA KOHUS (üheksas koda),
koosseisus: koja president N. Jääskinen, kohtunikud M. Condinanzi ja R. Frendo (ettekandja),
kohtujurist: L. Medina,
kohtusekretär: ametnik R. Stefanova‑Kamisheva,
arvestades kirjalikku menetlust ja 5. märtsi 2025. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
„Vodosnabdyavane i kanalizatsia“ EAD, esindajad: advokati G. D. Dobrev, Z. I. Gadzheva, L. I. Todev ning T. Mirchev,
–
Bulgaaria valitsus, esindajad: T. Mitova ja R. Stoyanov,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: P. Kienapfel, G. Koleva, N. Nikolova ja P. Ondrůšek,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288) artikli 3 lõiget 1.
2
Taotlus on esitatud „Vodosnabdyavane i kanalizatsia“ EAD (edaspidi „VIK“) ja ED vahelises kohtuvaidluses ED‑le kuuluva hoone veetarbimise arvete tasumata jätmise üle.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Direktiivi 93/13 artikli 3 lõikes 1 on sätestatud:
„Lepingutingimus, mille suhtes ei ole eraldi kokku lepitud, loetakse ebaõiglaseks, kui see on vastuolus heausksuse tingimusega ning kutsub esile lepinguosaliste lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat.“
Bulgaaria õigus
4
Võlaõigusseaduse (Zakon za zadalzheniata i dogovorite, DV nr 275, 22.11.1950; edaspidi „ZZD“) artikli 84 esimeses lõigus on ette nähtud:
„Kui kohustuse täitmise tähtaeg on kindlaks määratud, satub võlgnik pärast selle tähtaja lõppemist viivitusse […]“.
5
ZZD artiklis 114 on sätestatud:
„Aegumistähtaeg hakkab kulgema nõude sissenõutavaks muutumise päevast.
[…]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
6
VIK osutab oma klientidele vee- ja kanalisatsiooniteenuseid Burgase linnas (Bulgaaria) individuaalsete lepingute alusel, mis sisaldavad tüüptingimusi, mis reguleerivad kasutajatele nende teenuste osutamist (edaspidi „tüüptingimused“).
7
VIK esitas 27. oktoobril 2023 nõude Rayonen sad – Burgasele (Burgase rajoonikohus, Bulgaaria), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, et tarbijat ED kohustatakse tasuma teatavaid arveid Burgases talle kuuluva hoone veetarbimise eest.
8
Eelkõige väidab VIK, et ED on kohustatud tasuma põhisumma 693,56 Bulgaaria leevi (BGN) (ligikaudu 350 eurot) veetarbimise eest ajavahemikul 17. märtsist 2020 kuni 12. maini 2023, mille eest esitati arve ajavahemikul 25. augustist 2021 kuni 25. maini 2023 ning millele lisandub seadusjärgne intress alates eelotsusetaotluse esitanud kohtusse pöördumise kuupäevast kuni võla lõpliku tasumiseni, ning viivis summas 81,30 leevi (ligikaudu 41 eurot) ajavahemiku eest 25. septembrist 2021 kuni 24. oktoobrini 2023.
9
VIK väidab, et ta väljastas asjaomase tarbimisperioodi eest arved, mida ED ei tasunud tüüptingimuste artikli 33 lõikes 2 ette nähtud 30päevase tähtaja jooksul.
10
ED ei nõustu nõutud summade suurusega ja esitab eelkõige vastuväite, et nõuete kolmeaastane aegumistähtaeg on lõppenud.
11
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et VIK on tüüptingimuste artikli 33 lõike 1 kohaselt kohustatud väljastama igakuised arved klientidele osutatavate vee- ja kanalisatsiooniteenuste eest. Tüüptingimuste artikli 33 lõikes 2 on sätestatud, et tarbija on kohustatud tasuma tasumisele kuuluvad summad 30 päeva jooksul alates arve väljastamise kuupäevast.
12
Lisaks on tüüptingimuste artiklis 42 ette nähtud, et kui tarbija ei täida oma maksekohustust ettenähtud tähtaja jooksul, on ta kohustatud maksma VK‑le seadusjärgse viivitusintressi ulatuses viivist.
13
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et ZZD artikli 84 esimese lõigu ja artikli 114 kohaselt muutub VIK nõue sissenõutavaks VIK arve väljastamisest alates 30päevase tähtaja möödumisel ja hakkab kulgema aegumistähtaeg.
14
Sellest järeldub, et selle tähtaja alguse kindlaksmääramine sõltub VIK tegevusest ja täpsemalt arvete väljastamisest. VIK rikub regulaarselt tüüptingimuste artikli 33 lõikes 1 sätestatud nõudeid, mis kohustavad teda esitama igakuiseid arveid.
15
Eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtleb, kas tüüptingimuste artikli 33 lõige 2 võib olla ebaõiglane, kuna see võimaldab VIK‑l määrata arve väljastamise kuupäeva alusel ühepoolselt kindlaks oma nõuete ja nendega seotud viivitusintressi sissenõutavaks muutumine ning sellest tulenevalt ka neid puudutava aegumistähtaja algus.
16
Neil asjaoludel otsustas Rayonen sad – Burgas (Burgase rajoonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi 93/13] artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et selline tingimus, nagu on kehtestatud [Burgase vee- ja kanalisatsiooniteenuste] tüüptingimuste artikli 33 lõikes 2, kutsub esile lepingupoolte lepingust tulenevate õiguste ja kohustuste olulise ja põhjendamatu tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat, kuna tüüptingimuste asjaomase tingimuse alusel sõltub Burgase vee- ja kanalisatsiooniettevõtja poolt tarbijatele osutatud teenuste eest esitatud nõude sissenõutavaks muutumine ja nõude aegumistähtaja algus üksnes ettevõtja tegevusest arve väljastamisel, isegi kui ettevõtja ei täida oma kohustust väljastada arveid igal kuul?“
Eelotsusetaotluse vastuvõetavus
17
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on ELTL artiklis 267 sätestatud menetlus Euroopa Kohtu ja liikmesriikide kohtute koostöö vahend, mille abil Euroopa Kohus annab liikmesriikide kohtutele liidu õiguse tõlgenduse, mida need kohtud vajavad nende menetluses olevate vaidluste lahendamiseks (22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, punkt 20 ja seal viidatud kohtupraktika).
18
Kuna eelotsusetaotlus on selle menetluse aluseks, on liikmesriigi kohus kohustatud eelotsusetaotluses täpsustama põhikohtuasja vaidluse faktilist ja õiguslikku raamistikku ning esitama vajalikud selgitused põhjuste kohta, mille alusel ta on valinud välja liidu õiguse sätted, mida ta palub tõlgendada, samuti tuvastatava seose nende sätete ja tema menetluses olevas kohtuasjas kohaldatavate riigisiseste õigusnormide vahel (22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika).
19
Samuti on oluline märkida, et eeldatakse, et liidu õiguse tõlgendamist puudutavad küsimused, mis liikmesriigi kohus on esitanud õiguslikus ja faktilises raamistikus, mille ta on määratlenud omal vastutusel ja mille paikapidavuse kontrollimine ei ole Euroopa Kohtu ülesanne, on asjakohased. Euroopa Kohus võib keelduda liikmesriigi kohtu esitatud eelotsusetaotlusele vastamast vaid siis, kui on ilmne, et taotletaval liidu õiguse tõlgendusel puudub igasugune seos põhikohtuasja faktiliste asjaolude või esemega, kui probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada vajalikke faktilisi või õiguslikke asjaolusid, et anda tarvilik vastus talle esitatud küsimustele (8. aprilli 2025. aasta kohtuotsus Euroopa Prokuratuur (menetlustoimingute kohtulik kontroll), C‑292/23, EU:C:2025:255, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).
20
Oma eelotsuse küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 93/13 artikli 3 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et tüüptingimustes sisalduv tingimus, mille kohaselt on tarbija kohustatud tasumisele kuuluvad summad tasuma 30 päeva jooksul alates arve väljastamisest, kutsub esile lepinguosaliste õiguste ja kohustuste olulise tasakaalustamatuse, mis kahjustab tarbijat.
21
Tuleb aga märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei ole selgitanud põhjusi, miks on tema eelotsuse küsimuses viidatud sätte tõlgendamine põhikohtuasja lahendamiseks vajalik.
22
Nimelt nähtub nii Euroopa Kohtu käsutuses olevast toimikust kui ka kohtuistungil toimunud arutelust, et põhikohtuasi puudutab tüüptingimuste artikli 33 lõikes 1 ette nähtud ettevõtja lepingulise kohustuse – väljastada igakuiseid arveid – kohaldamist. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu kahtlused ei puuduta aga artikli 33 lõiget 1, vaid pigem selle lõiget 2, mistõttu on ilmne, et põhikohtuasja ese ei ole kuidagi seotud direktiivi 93/13 artikli 3 lõike 1 taotletud tõlgendusega.
23
Järelikult tuleb eelotsusetaotlus tunnistada vastuvõetamatuks.
24
Samas tuleb märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohtule jääb võimalus esitada uus eelotsusetaotlus, edastades Euroopa Kohtule kõik asjaolud, mis võimaldavad Euroopa Kohtul otsuse teha (22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika).
Kohtukulud
25
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (üheksas koda) otsustab:
Rayonen sad – Burgase (Burgase rajoonikohus, Bulgaaria) 24. aprilli 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on vastuvõetamatu.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: bulgaaria.
(
i
)	Kohtuasjal on väljamõeldud nimi. See ei vasta ühegi menetlusosalise tegelikule nimele.