62024CJ0316_RES
Kohtuotsus C‑316/24 P
Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)
versus
Euroopa Komisjon
Euroopa Kohtu (neljas koda) 18. detsembri 2025. aasta kohtuotsus
Apellatsioonkaebus – Põllumajandus – Taimekaitsevahendid – Artikkel 4 – Määrus (EÜ) nr 1107/2009 – Rakendusmäärus (EL) 2021/2049 – Toimeaine tsüpermetriini heakskiidu pikendamine – Vaie – Määrus (EÜ) nr 1367/2006 – Artikli 10 lõige 1 – Taotluse rahuldamata jätmise otsus – Riskihindamine ja -juhtimine – Kriitiliste probleemsete valdkondade kindlakstegemine – Realistlikud kasutustingimused – Ettevaatuspõhimõte
Keskkond – Århusi konventsioon – Kohaldamine liidu institutsioonide suhtes – Valitsusväliste organisatsioonide võimalus esitada keskkonnaasjades haldusakti peale vaie – Haldusakt, mille ese on otsus pikendada toimeaine heakskiitu – Vaide ese – Heakskiidu uuesti hindamine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1367/2006, artikli 10 lõige 1)
(vt punkt 80)
Keskkond – Århusi konventsioon – Kohaldamine liidu institutsioonide suhtes – Valitsusväliste organisatsioonide võimalus esitada keskkonnaasjades haldusakti peale vaie – Vaide põhjenduste täpsustamine – Vajadus ära näidata tõendid, mis võiksid tekitada kahtlusi kõnealuse akti põhjendatuse kohta
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1367/2006, artikli 10 lõige 1)
(vt punkt 82)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimekaitsevahendite turulelaskmine – Määrus nr 1107/2009 – Toimeaine heakskiit – Riskihindamine – Kriteeriumid – Nii referentliikmesriigi esitatud esialgse pikendamise hindamisaruande kui ka Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) järelduse arvessevõtmine – Komisjoni kohustus järgida kõigis aspektides neid dokumente – Puudumine – Võimalus kalduda kõrvale riskide hindamisest, milles on kindlaks tehtud kriitiline probleemne valdkond – Tingimused
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1107/2009, artikli 4 lõiked 2 ja 3, artikli 11 lõiked 1 ja 2, artikli 12 lõige 2, artikli 13 lõige 1, artikli 14 lõige 1 ja II lisa punktid 2 ja 3)
(vt punktid 87–94 ja 102)
Apellatsioonkaebus – Väited – Ebapiisavad põhjendused – Põhjendamiskohustuse ulatus – Üldkohtu kohustus esitada oma põhjenduskäik selgelt ja üheselt – Rikkumine – Vaidlustatud kohtuotsuse tühistamine
(ELTL artikli 256 lõike 1 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 36 ja artikli 53 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 117 punkt m)
(vt punktid 98, 107, 114, 120, 123, 200, 317, 318)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimekaitsevahendite turulelaskmine – Määrus nr 1107/2009 – Toimeaine heakskiit – Riskihindamine – Kriteeriumid – Vähemalt ühe seda toimeainet sisaldava taimekaitsevahendi ühe või mitme esitatud kasutusala hindamine – Ulatus – Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) poolt kindlaks tehtud kriitilised probleemsed valdkonnad – Heakskiit, mis sõltub tingimustest või piirangutest – Komisjoni kohustus tõendada riskivähendamismeetmete tõhusust
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1107/2009, artikli 4 lõiked 2 ja 3, artikkel 6, artikli 14 lõige 1, artikli 20 lõike 1 punkt a ja artikkel 24)
(vt punktid 170–172, 178, 179 ja 319)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimekaitsevahendite turulelaskmine – Määrus nr 1107/2009 – Toimeaine heakskiit – Riskihindamine – Kriteeriumid – Pädeva asutuse kohustus võtta arvesse tootes sisalduva toimeaine endokriinseid häireid põhjustavat kahjulikku mõju – Selliste asjakohaste ja usaldusväärsete teaduslike või tehniliste teadmiste arvesse võtmine, mis on hindamise ajal teada – Ettevaatuspõhimõtte järgimine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1107/2009, artikli 4 lõike 1 teine lõik, artikkel 3, artikli 7 lõige 1 ning II lisa punkt 3.6.5)
(vt punktid 204–207)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimekaitsevahendite turulelaskmine – Määrus nr 1107/2009 – Toimeaine heakskiit – Heakskiitmise taotlus – Toimeaine, mis on isomeeride segu – Kohustus märkida isomeeride suhe või suhtevahemik ja iga isomeeri bioloogiline aktiivsus – Selle teabe kvalifitseerimine täiendavaks kinnitavaks teabeks – Lubamatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1107/2009, artikli 6 punkt f; komisjoni määrus nr 283/2013, lisa A osa punkti 1.9 neljas lõik)
(vt punktid 231 ja 237)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimekaitsevahendite turulelaskmine – Määrus nr 1107/2009 – Toimeaine heakskiit – Riskihindamine – Kriteeriumid – Vähemalt ühe seda toimeainet sisaldava taimekaitsevahendi ühe või mitme esitatud kasutusala hindamine – Seda toimeainet sisaldava taimekaitsevahendi olemasolu turul – Mõju puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1107/2009, artikli 4 lõiked 1–3 ja 5, artikli 14 lõige 1 ja artikli 29 lõige 1)
(vt punktid 279–285, 295–298)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimekaitsevahendite turulelaskmine – Määrus nr 1107/2009 – Toimeaine heakskiit – Riskihindamine – Kriteeriumid – Vähemalt ühe seda toimeainet sisaldava taimekaitsevahendi ühe või mitme esitatud kasutusala hindamine – Asjaomase toimeaine ja toote teiste koostisosade vastastikusest toimest tulenevate mõjude arvessevõtmine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1107/2009, artikli 4 lõiked 1–3 ja 5, artikli 14 lõige 1 ja artikli 29 lõige 1)
(vt punkt 301)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimekaitsevahendite turulelaskmine – Määrus nr 1107/2009 – Taimekaitsevahenditele loa andmine – Tingimused – Kohese või hilisema kahjuliku mõju puudumine inimeste tervisele – Taimekaitsevahendi pikaajalise toksilisuse katsete läbiviimisest vabastamine – Puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1107/2009, artikli 4 lõike 3 punkt b, artikli 29 lõike 1 punkt e ja lõige 2)
(vt punkt 302)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus tühistas oma otsusega osaliselt Üldkohtu otsuse kohtuasjas PAN Europe vs. komisjon (
1
), millega Üldkohus jättis rahuldamata hagi, milles paluti tühistada Euroopa Komisjoni 23. juuni 2022. aasta otsus, millega komisjon jättis rahuldamata vaide rakendusmääruse 2021/2049 (
2
) peale, millega pikendati toimeaine tsüpermetriini heakskiitu. Leides, et menetlusstaadium lubab teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, tegi Euroopa Kohus seda ja tühistas osaliselt komisjoni otsuse.
Tsüpermetriin on Euroopa Liidus kasutatav insektitsiid, mille kasutamiseks taimekaitsevahendites anti luba 2005. aastal.
Tsüpermetriini heakskiidu pikendamise menetluse raames tegi Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) oma 2018. aasta järelduses kindlaks neli seda toimeainet puudutavat kriitilist probleemset valdkonda. Seejärel võttis ta 2019. aasta septembris komisjoni taotlusel vastu deklaratsiooni tsüpermetriini ohtude vähendamise meetmete kohta.
Pärast seda riskihindamist võttis komisjon 24. novembril 2021 vastu rakendusmääruse 2021/2049, millega pikendatakse tsüpermetriini heakskiitu ja millele lisati rida erisätteid.
Apellant, keskkonnaorganisatsioon Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), esitas jaanuaris 2022 komisjonile rakendusmääruse 2021/2049 peale vaide (
3
). Ta väitis, et rikutud on ettevaatuspõhimõtet ning liidu kohustust tagada inimeste tervise ja keskkonna kõrgetasemeline kaitse. Komisjon lükkas vaide tagasi.
Kuna Üldkohus jättis PAN Europe’i hagi vaidlusaluse otsuse peale rahuldamata, esitas Pan Europe Üldkohtu otsuse peale apellatsioonkaebuse.
Euroopa Kohtu hinnang
Esiteks leidis Euroopa Kohus, et Üldkohus on rikkunud põhjendamiskohustust, moonutanud tõendeid ja rikkunud õigusnormi oma hinnangu puhul kriitilisele probleemsele valdkonnale, milleks on teabe puudumine kasutatud partiide tüüpilisuse kohta, ja kriitilisele probleemsele valdkonnale, milleks on suur oht sihtliiki mittekuuluvate lülijalgsetele.
Kõigepealt märkis Euroopa Kohus, et kui komisjonil palutakse teha otsus toimeainele antud heakskiidu pikendamise taotluse kohta, peab ta hindama riske, võttes arvesse nii referentliikmesriigi esialgset pikendamise hindamisaruannet kui ka EFSA järeldust. Kui referentliikmesriigi ja EFSA hinnangud lahknevad, peab komisjon, kellel on ulatuslik kaalutlusruum, läbi viima keerukad teaduslikud ja tehnilised hindamised. Seega peab liidu kohtu kontroll piirduma menetlusnormide järgimise, faktiliste asjaolude õigsuse, ilmse hindamisvea või võimu kuritarvitamise puudumise või põhjendamiskohustuse rikkumise puudumise kontrollimisega.
Selle kontrolli tegemise raames on Üldkohtul kohustus oma otsust põhjendada selliselt, et tema arutluskäik ilmneks selgelt ja ühemõtteliselt nii, et asjast huvitatud isikud võiksid teada tehtud otsuse põhjendusi ja Euroopa Kohus saaks teostada oma kohtulikku kontrolli.
Käesoleval juhul märkis Euroopa Kohus esimeses järjekorras seda, et Üldkohus ei põhjendanud piisavalt, miks ta lükkas tagasi hageja argumendid, millega seati kahtluse alla komisjoni analüüs EFSA kindlaks tehtud kriitilise probleemse valdkonna kohta seoses sellega, et puudub teave heakskiidu taotlejate esitatud ökotoksilisuse uuringutes kasutatud pestitsiidipartiide koostise kohta.
Euroopa Kohus märkis ühelt poolt, et kui Üldkohus tugines asjaolule, et referentliikmesriik oli kinnitanud, et mitu pikendamise esialgse hindamisaruande raames tehtud samaväärsuse kontrolli võimaldasid tuvastada, et esimese heakskiitmise ajal kasutatud tehniline varustus ja pikendamismenetluse ajal kasutatud tehniline varustus on samaväärsed, ning et andmelünga võib korvata kas piirkondlikul või liikmesriigi tasandil või seoses järgmise pikendamisega, ei esitanud Üldkohus põhjuseid, miks peaks referentliikmesriigi seisukoht olema EFSA seisukoha suhtes ülimuslik, ega määranud kindlaks riskivähendamismeetmeid, mis oleksid võimaldanud komisjonil kõrvale kalduda riskide hindamisest, milles on kindlaks tehtud kriitiline probleemne valdkond.
Teiselt poolt leidis Euroopa Kohus, et Üldkohtu hinnang teabe puudumisele materjali lisandite kohta ja nende võimaliku genotoksilisuse kohta on ebapiisavalt põhjendatud ja selle puhul on moonutatud tõendeid.
Euroopa Kohus rõhutas esmalt, et Üldkohus pidi kontrollima, kas komisjon täitis oma kohustuse analüüsida hoolikalt ja erapooletult käsitletava juhtumi asjaolusid ning kas toimik võimaldas tal tõendada väidet, et EFSA oli „kinnitanud“, et ühtki muud lisandit peale heksaani ei peeta toksikoloogilisest seisukohast oluliseks, tuginedes vähemalt EFSA koostatud täpsele uuringule või dokumendile, mida saab kohtulikult kontrollida.
Neil asjaoludel ei tohtinud Üldkohus piirduda sellega, et võtab üle komisjoni vaidlusaluses otsuses esitatud hinnangu, mille kohaselt tähendab toimeaine minimaalse lisandite taseme suurendamine uue kindlaksmääratud kirjelduse kohaselt väiksemaid lisandite tasemeid võrreldes toimeaine esimese heakskiitmise hetkel valitsenud olukorraga.
Viimaks, tuginedes asjaolule, et EFSA järelduses leiti, et tsüpermetriini genotoksilisus on vähe tõenäoline, ei vastanud Üldkohus õiguslikult piisavalt apellandi argumendile, mis puudutas lisandite võimalikku genotoksilisust.
Euroopa Kohus järeldas kõigist nendest kaalutlustest, et Üldkohtu hinnang küsimuses, kas komisjoni võetud riskivähendamismeetmed on proportsionaalsed, on põhjendamata.
Teises järjekorras märkis Euroopa Kohus kriitilise probleemse valdkonna kohta, milleks on suur oht sihtrühma mittekuuluvatele lülijalgsetele, et toimeaine võib heaks kiita või sellele antud heakskiitu pikendada ainult siis, kui vähemalt ühe tüüpilise kasutusala puhul ei avalda toimeainet sisaldav taimekaitsevahend realistlikke kasutustingimusi arvestades kahjulikku mõju inimeste või loomade tervisele ega lubamatut mõju keskkonnale. Samamoodi on siis, kui toimeaine heakskiidu pikendamine sõltub tingimustest või piirangutest, või ka siis, kui see toimeaine kavatsetakse asendada, nagu käsitletaval juhul.
Vaidlustatud kohtuotsusest ei nähtu siiski, et Üldkohus oleks kontrollinud, et komisjon veendus tsüpermetriinile antud heakskiidu pikendamisel tõesti, et niisugust kasutusala tõendati realistlikke kasutustingimusi arvestades nõnda, et sihtliiki mittekuuluvate lülijalgsete puhul saavutatakse nõutav riskide vähendamise tase.
Peale selle järgis Üldkohus komisjoni seisukohta, et seda, kas tema valitud riskivähendamismeetmed on realistlikud ja kasutatavad, peavad viimase instantsina kontrollima liikmesriigid tsüpermetriini sisaldavatele taimekaitsevahenditele luba andes. Komisjon peab aga kontrollima – kui riskijuhtimise raames on väidetud, et on tuvastatud ühe asjaomast toimeainet sisaldava taimekaitsevahendi „ohutu“ kasutusala, mis võimaldab saavutada riskide vähendamise soovitud taseme –, kas see kasutusala vastab realistlikult määruse nr 1107/2009 artikli 4 lõigetes 1–3 nimetatud kriteeriumidele.
Seetõttu leidis Euroopa Kohus, et Üldkohus rikkus oma kohtuotsuses õigusnormi, kui ta lükkas ekslikult tagasi apellandi argumendi, mille eesmärk oli seada kahtluse alla komisjoni tuvastatud asjaolu, et alalises komitees tõdeti „ohutu“ kasutusala olemasolu.
Teiseks asus Euroopa Kohus seisukohale, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi, kui ta võttis seisukoha, et teine kinnitava teabe päring isomeeride toksilisuse kohta ei olnud kuritarvituslik.
Üldkohus moonutas apellandi argumentatsiooni, kui ta tunnistas vastuvõetamatuks apellandi argumendi, et selle teise päringuga on rikutud määruse nr 283/2013 (
4
) lisa A osa punkti 1.9 neljandat lõiku seetõttu, et see esitati alles repliigi etapis, kuigi apellant oli seda sõnaselgelt väitnud oma vaides ja tühistamishagis.
Euroopa Kohus märkis, et sellest moonutamisest üksi ei piisa, et tuua kaasa vaidlustatud kohtuotsuse tühistamist, sest Üldkohus on siiski analüüsinud seda argumenti sisuliselt ja lükanud selle tagasi põhjendusel, et isomeere võeti küll arvesse, kuid EFSA oli pidanud vajalikuks täpsemat teavet ja tuvastanud andmelünga.
Üldkohtu põhjendused ei võimalda siiski mõista, mida ta tegelikult apellandi argumendi peale vastas.
Kuna tsüpermetriin on kaheksa isomeeri segu, pidid sellele antud heakskiidu pikendamise taotlejate esitatud toimikud sisaldama määruse nr 283/2013 lisa A osa punkti 1.9 neljandas lõigus ette nähtud teavet, nimelt isomeerisisalduse suhet või suhtevahemikku, ning iga isomeeri bioloogilist aktiivsust.
Käsitletaval juhul ei olnud tõendatud, et see teave oli tsüpermetriinile antud heakskiidu pikendamise taotlejate esitatud toimikutes olemas. Seetõttu leidis Üldkohus ekslikult, et komisjonil oli alust pidada seda teavet lihtsalt „täiendavaks kinnitavaks teabeks“ määruse nr 1107/2009 artikli 6 punkti f tähenduses.
Kolmandaks asus Euroopa Kohus seisukohale, et Üldkohus leidis ekslikult, et apellant ei ole väljendanud „põhjendatud kahtlusi“ selle kohta, kas vaidlusalune otsus on õiguspärane seetõttu, et ei hinnatud tsüpermetriinile antud heakskiidu pikendamise taotleja esitatud tüüpilise kasutusala pikaajalist toksilisust.
Kõigepealt märkis Euroopa Kohus, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi, otsustades, et määruse nr 1107/2009 artikli 4 lõikega 5 ei laiendata selle artikli 4 lõigetes 1–3 kindlaks määratud nõudeid taimekaitsevahenditele nende ühe või mitme tüüpilise kasutusala puhul. Ta leidis siiski, et niisugune rikkumine ei saa kaasa tuua selle kohtuotsuse tühistamist. Nimelt otsustas Üldkohus käsitletaval juhul õigesti, et komisjon ei tohi toimeainele heakskiitu anda või sellele antud heakskiitu pikendada, kui ainus seda sisaldav katsetatud taimekaitsevahend on pikemas perspektiivis toksiline.
Seejärel märkis Euroopa Kohus, et Üldkohtu hinnangud rajanevad eeldusel, et pikaajalist toksilisust hinnati. Ettevaatuspõhimõtte järgimise tagamiseks ei saa aga eeldada, et taimekaitsevahend on ohutu.
Neil tingimustel leidis Euroopa Kohus, et Üldkohus ei oleks tohtinud asuda seisukohale – ilma et ta oleks rikkunud oma kohtuotsuses õigusnormi –, et komisjon võis sellest, et referentliikmesriik ja EFSA ei olnud analüüsinud ühe taimekaitsevahendi pikaajalist toksilisust selle ühe või mitme kasutusala puhul, järeldada, et sellel ei ole ühtegi problemaatilist aspekti. Vastupidi, Üldkohus pidi veenduma, et komisjon kontrollis tsüpermetriinile antud heakskiidu pikendamise menetluses, et on tõesti „tõendatud“, et üks seda toimeainet sisaldav taimekaitsevahend ei ole vähemalt ühe selle tüüpilise kasutusala puhul pikaajalises perspektiivis toksiline. Euroopa Kohus täpsustas, et asjaolu, et taimekaitsevahendid on juba turul, ei mõjuta kohustust, mis on komisjonil määruse nr 1107/2009 artikli 4 lõike 5 kohaselt.
Peale selle ei ilmne kohtutoimikust üldse, et Üldkohus, kes püüdis küll tagada referentsliikmesriigi ette valmistatud hindamistoimiku 4. köite konfidentsiaalsust, oleks palunud sellega tutvuda, et kontrollida nõutava rangusega, kas komisjoni väited, et hinnati vähemalt ühe tüüpilise kasutusala pikaajalist toksilisust, vastavad tõele.
Viimaks tuleb tõdeda, et Üldkohus ei vastanud oma põhjendusega, et REACH-määruse (
5
) ja määruse nr 1272/2008 (
6
) alusel olid kõnesolevat toimeainet sisaldava ühe taimekaitsevahendi tüüpilise kasutusala iga koostisosa kohta koostatud ohutuskaardid, apellandi argumendile, mille kohaselt ei võimalda iga koostisosa eraldi hindamine hinnata nende vastastikusest toimest tulenevat üldist toksilisust. Nimelt selleks, et tagada määruse nr 1107/2009 artikli 4 lõikes 3 ette nähtud kriteeriumide järgimine, tuleb arvesse võtta asjaomase toimeaine ja toote muude koostisosade vastastikusest toimest tulenevaid mõjusid. Lisaks on pikaajalise toksilisuse hindamiseks vaja teha konkreetsed katsed, mis võimaldavad välistada niisuguse toksilisuse ohu.
Eeltoodut arvestades tühistas Euroopa Kohus Üldkohtu otsuse osas, milles lükati tagasi apellandi argumendid, mille kohaselt:
–
puudus teave kasutatud pestitsiidipartiide tüüpilisuse kohta;
–
olid väljaspool põllukultuuride viljeluspiirkondi sihtliiki mittekuuluvaid lülijalgseid ähvardavate ohtude vähendamise meetmed ebareaalsed;
–
oli teine kinnitava teabe päring isomeeride toksilisuse kohta kuritarvituslik ning
–
jäeti analüüsimata, kas tsüpermetriini sisaldava taimekaitsevahendi tüüpiline kasutusala, mille sellele toimeainele antud heakskiidu pikendamise taotlejad esitasid, on pikaajalises perspektiivis toksiline.
Tuvastades, et menetlusstaadium lubab teha asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, tegi Euroopa Kohus seda ja tühistas komisjoni 23. juuni 2022. aasta otsuse osas, milles on:
–
järeldatud, et tsüpermetriini hindamisel kasutatud pestitsiidipartiide tüüpilisust on tõendatud;
–
põhjendatud tsüpermetriini heakskiidu pikendamist väljaspool põllukultuuride viljeluspiirkondi sihtliiki mittekuuluvaid lülijalgseid ähvardavate ohtude vähendamise meetmega, mille realistlikkust ei ole tõendatud;
–
leitud, et teine kinnitava lisateabe päring, mille komisjon saatis tsüpermetriinile antud heakskiidu pikendamise taotlejatele, ei ole kuritarvituslik;
–
järeldatud, et tsüpermetriini sisaldava taimekaitsevahendi tüüpiline kasutusala, mille sellele toimeainele antud heakskiidu pikendamise taotlejad esitasid, ei ole pikaajalises perspektiivis toksiline.
(
1
)	21. veebruari 2024. aasta kohtuotsus PAN Europe vs. komisjon (T‑536/22, EU:T:2024:98, edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus“).
(
2
)	Komisjoni 24. novembri 2021. aasta rakendusmäärus (EL) 2021/2049, millega pikendatakse asendust vajava toimeaine tsüpermetriini heakskiitu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa (ELT 2021, L 420, lk 6).
(
3
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT 2006, L 264, lk 13), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1767 (ELT 2021, L 356, lk 1), artikli 10 lõike 1 alusel.
(
4
)	Komisjoni 1. märtsi 2013. aasta määrus (EL) nr 283/2013, milles sätestatakse toimeainete andmenõuded vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta (ELT 2013, L 93, lk 1).
(
5
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, muudetakse direktiivi 1999/45/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 793/93 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 1488/94 ning samuti nõukogu direktiiv 76/769/EMÜ ja komisjoni direktiivid 91/155/EMÜ, 93/67/EMÜ, 93/105/EÜ ja 2000/21/EÜ (ELT 2006, L 396, lk 1).
(
6
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1272/2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist ning millega muudetakse direktiive 67/548/EMÜ ja 1999/45/EÜ ja tunnistatakse need kehtetuks ning muudetakse määrust (EÜ) nr 1967/2006 (ELT 2008, L 353, lk 1).