62019TO0715_RES
Kohtuasi T‑715/19
Lukáš Wagenknecht
versus
Euroopa Ülemkogu
Üldkohtu (kaheksas koda) 17. juuli 2020. aasta määrus
Tegevusetushagi – Liidu finantshuvide kaitse – Pettusevastane võitlus – Euroopa Ülemkogu kohtumine – Mitmeaastane finantsraamistik – Finantsmäärus – Tšehhi Vabariigi esindaja väidetav huvide konflikt Euroopa Ülemkogu kohtumisel – Väidetav Euroopa Ülemkogu tegevusetus – Kodukorra artikkel 130 – Põhjendatud huvi – Õigus esitada hagi – Euroopa Ülemkogu seisukoha määratlemine – Tegevusetuse lõpetamine – Vastuvõetamatus – ELL artikli 15 lõige 2 – Ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu hagi
Tegevusetushagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Euroopa Ülemkogu hoidumine liikmesriigi peaministri selle institutsiooni kohtumistel osalemise välistamisest – Asjaomase liikmesriigi senati liikme esitatud hagi – Otsese ja isikliku puutumuse puudumine – Vastuvõetamatus
(ELTL artikli 265 kolmas lõik)
(vt punktid 25–27)
Tegevusetushagi – ELTL artikli 265 teise lõigu tähenduses seisukoha määratlemine enne hagi esitamist – Mõiste – Keeldumine üleskutsele vastava toimingu tegemisest – Hõlmamine
(ELTL artikli 265 teine lõik)
(vt punktid 29–32)
Tegevusetushagi – Euroopa Ülemkogu kohustus teha toiming – Kohustus välistada liikmesriigi peaministri osalemine selle institutsiooni kohtumistel, kuna väidetavalt esineb huvide konflikt – Puudumine
(ELL artikli 15 lõige 2; ELTL artikli 265 kolmas lõik)
(vt punktid 34–37)
Kokkuvõte
Üldkohus tunnistas oma 17. juuli 2020. aasta määruses Wagenknecht vs. Euroopa Ülemkogu (T‑715/19) vastuvõetamatuks ja igal juhul ilmselgelt põhjendamatuks tegevusetushagi, mille esitas Tšehhi Vabariigi senati liige ja milles ta palus tuvastada, et Euroopa Ülemkogu hoidus õigusvastaselt nimetatud liikmesriigi peaministri väidetava huvide konflikti tõttu Euroopa Ülemkogu kohtumistel osalemise välistamisest.
Käesolevas asjas taotles Tšehhi Vabariigi senati liige Lukáš Wagenknecht (edaspidi „hageja“) 5. juunil 2019, et Euroopa Ülemkogu välistaks nimetatud liikmesriigi peaministri Andrej Babiši osalemise Euroopa Ülemkogu kohtumistel, mis puudutavad finantsperspektiivide läbirääkimisi (
1
). Taotlus tugines Andrej Babiši väidetavale huvide konfliktile, mis väidetavalt tulenes isiklikest ja perekondlikest huvidest kontserni Agrofert ettevõtjates, mis on tegevad eeskätt põllumajandusliku toidutööstuse valdkonnas, kuna need ettevõtjad saavad Euroopa Liidu eelarvest toetusi.
Euroopa Ülemkogu vastas 24. juunil 2019 üleskutsele teha toiming, selgitades hagejale, et kuna EL lepingus (
2
) on vääramatult sätestatud Euroopa Ülemkogu koosseis, ei kuulu tema kaalutlusõiguse raamesse otsustada, kes peab selles institutsioonis olema iga liikmesriigi esindaja, ega otsustada selle üle, kelle – kas riigipea või valitsusjuhi – peab ta Euroopa Ülemkogu kohtumisele kutsuma. Neil asjaoludel ei olnud tema võimuses välistada Tšehhi Vabariigi peaministri osalemist asjaomastel kohtumistel. Hageja palus 2. juulil 2019 e‑kirja teel selgitusi selle vastuse kohta. Sellele e-kirjale ei vastatud. Ta esitas niisiis ELTL artikli 265 alusel hagi, paludes tuvastada Euroopa Ülemkogu tegevusetus, kuna nimetatud institutsioon jättis õigusvastaselt tegutsemata vastusena toimingu tegemise üleskutsele.
Esimesena märkis Üldkohus, et selleks, et tegevusetushagi (
3
) oleks vastuvõetav, peab hageja tõendama, et ta oleks selle akti adressaat, mille kostjaks olev institutsioon on väidetavalt jätnud tema suhtes vastu võtmata, või et nimetatud akt oleks teda puudutanud otseselt ja isiklikult analoogilisel viisil sellise akti adressaadiga. Samuti peab ta tõendama oma põhjendatud huvi, mille olemasolu eelduseks on, et hagi esitamise tulemus võib talle tuua isiklikku kasu. Käesolevas asjas tõdes Üldkohus, et akt, mille vastuvõtmist hageja Euroopa Ülemkogult palus, ei oleks olnud selle institutsiooni poolt talle adresseeritud akt, vaid otsus, mille adressaat oleks olnud Tšehhi peaminister. Lisaks rõhutas Üldkohus, et kuigi hageja tugineb oma staatusele Tšehhi Vabariigi senati liikmena, et tegutseda üldistes huvides, peab ta ikkagi tõendama tekkinud ja olemasolevat isiklikku huvi selle vastu, et tuvastataks Euroopa Ülemkogu väidetav tegevusetus. Kuna aga hageja ei ole tõendanud sellist huvi, siis tingimus, mis on seotud sellega, et Euroopa Ülemkogult taotletud meetmed puudutavad teda otseselt ja isiklikult, ei olnud igal juhul täidetud.
Teisena juhtis Üldkohus tähelepanu, et ELTL artiklis 265 on tegevusetusega silmas peetud toimingu tegemata jätmist või seisukoha määratlemata jätmist, mitte sellise akti vastuvõtmist, mis erineb asjaomase isiku soovitud või vajalikuks peetud aktist. Üldkohus otsustas niisiis, et hageja esitatud tegevusetushagi on vastuvõetamatu põhjusel, et Euroopa Ülemkogu selgitas selgelt põhjuseid, miks ta ei saa teha toimingut temalt palutud viisil. See seisukoha määratlemine lõpetas tegevusetuse ning selline keeldumine kujutas endast tühistamishagiga vaidlustatavat akti (
4
). Hageja aga ei soovinud sellist hagi esitada. Lisaks täpsustas Üldkohus, et hageja 2. juuli 2019. aasta e-kirja ei saa pidada uueks toimingu tegemise üleskutseks, mille järel Euroopa Ülemkogu jättis tegutsemata.
Kolmandana lisas Üldkohus, et hagi oli igal juhul ilmselgelt põhjendamatu. Ta märkis, et Euroopa Ülemkogul ei ole mingit kaalutlusruumi, kui ta kutsub liikmesriikide riigipead või valitsusjuhid oma kohtumistele (
5
). Nimelt lasub liikmesriikidel vastutus võtta riigisisesed, sealhulgas riigiõiguslikud meetmed, millega on võimalik kindlaks teha, kas neid peavad selle institutsiooni kohtumistel esindama vastavad riigipead või siis valitsusjuhid, ning vajadusel, kas teatud põhjused võivad viia selleni, et neist üks on takistatud oma liikmesriiki Euroopa Ülemkogus esindamast. Selline järeldus tuleb teha seda enam, et liit on kohustatud austama liikmesriikide rahvuslikku identiteeti, mis on omane nende poliitilistele ja põhiseaduslikele põhistruktuuridele (
6
). Seetõttu järeldas Üldkohus, et on ilmne, et kui Euroopa Ülemkogu keeldus vastamast üleskutsele teha toiming ning sõltumata küsimusest, kas Tšehhi Vabariigi esindajal on huvide konflikt, ei rikkunud Euroopa Ülemkogu ELTL artikli 265 kolmandat lõiku.
Neljandana ja viimasena märkis Üldkohus osas, mis puudutab Tšehhi Vabariigi peaministri väidetava huvide konfliktiga seotud väiteid, et nende maksete nõuetekohasus, mida liit teeb rahaliste vahendite kulutamise raames liikmesriikides tema nimel ja kulul, on reguleeritud liidu õigusnormidega, mida kohaldatakse nimetatud rahaliste vahendite suhtes.
(
1
)	Asjaomased finantsperspektiivide läbirääkimised puudutasid mitmeaastast finantsraamistikku 2021/2027.
(
2
)	Vastavalt ELL artikli 15 lõikele 2.
(
3
)	Tegevusetushagi on ette nähtud ELTL artiklis 265, mille kolmandas lõigus on sätestatud: „Iga füüsiline või juriidiline isik võib eelnevates lõikudes esitatud tingimuste kohaselt kaevata kohtule, et liidu institutsioon, organ või asutus ei ole adresseerinud sellele isikule mingit õigusakti, välja arvatud soovitus või arvamus“.
(
4
)	ELTL artikli 263 alusel.
(
5
)	Vastavalt ELL artikli 15 lõikele 2.
(
6
)	Kooskõlas ELL artikli 4 lõikega 2.