62024CJ0034
EUROOPA KOHTU OTSUS (suurkoda)
2. detsember 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Kohtualluvus ning kohtuotsuste tunnustamine ja täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus (EL) nr 1215/2012 – Artikli 7 punkt 2 – Valikuline kohtualluvus lepinguvälise kahju puhul – Liikmesriigi kohtu riigisisese kohtualluvuse kindlaksmääramine – Kahju tekitanud juhtumi toimumise paik – Kahju tekkimise paik – Esindushagi, milles palutakse hüvitada konkurentsivastase tegevusega tekitatud kahju, mis seisneb selles, et kõigile liikmesriigi kasutajatele suunatud veebiplatvormi haldaja arvestab ülemäära suurt komisjonitasu sellel platvormil müügiks pakutavate rakenduste ja digitaalsete toodete hinnalt – Sellise üksuse hagi, kes on pädev kaitsma suure hulga tuvastamata, kuid tuvastatavate kasutajate kollektiivseid huve
Kohtuasjas C‑34/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel rechtbank Amsterdami (Amsterdami esimese astme kohus, Madalmaad) 20. detsembri 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 18. jaanuaril 2024, menetlustes
Stichting Right to Consumer Justice,
Stichting App Stores Claims
versus
Apple Distribution International Ltd,
Apple Inc.,
EUROOPA KOHUS (suurkoda),
koosseisus: president K. Lenaerts, asepresident T. von Danwitz, kodade presidendid F. Biltgen, I. Jarukaitis, M. L. Arastey Sahún, I. Ziemele, J. Passer, O. Spineanu-Matei (ettekandja), M. Condinanzi, F. Schalin, kohtunikud A. Kumin, N. Jääskinen, Z. Csehi, B. Smulders ja S. Gervasoni,
kohtujurist: M. Campos Sánchez-Bordona,
kohtusekretär: ametnik G. Chiapponi,
arvestades kirjalikku menetlust ja 10. detsembri 2024. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Stichting Right to Consumer Justice, esindajad: advocaten M. A. van Bemmel ja C. Jeloschek,
–
Stichting App Stores Claims, esindajad: advocaten R. Meijer ja S. Timmerman,
–
Apple Distribution International Ltd ja Apple Inc., esindajad: advocaten B. M. Katan, J. S. Kortmann ja R. Wesseling,
–
Madalmaade valitsus, esindajad: E. M. M. Besselink, M. K. Bulterman ja A. Hanje,
–
Portugali valitsus, esindajad: C. Alves, P. Barros da Costa ja J. Castello-Branco,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: S. Noë ja W. Wils,
olles 27. märtsi 2025. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 2012, L 351, lk 1) artikli 7 punkti 2 tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud kohtuvaidlustes, mille pooled on ühelt poolt kaks Madalmaade õiguse alusel asutatud sihtasutust, mille asukoht on Amsterdamis (Madalmaad), vastavalt Stichting Right to Consumer Justice ja Stichting App Stores Claims, ning teiselt poolt Iiri õiguse alusel asutatud äriühing Apple Distribution International Ltd ja Ameerika Ühendriikide õiguse alusel asutatud äriühing Apple Inc. (edaspidi koos „Apple“), seoses põhikohtuasjade kostjate konkurentsivastase tegevuse tuvastamise ja nendelt selle tegevusega väidetavalt tekitatud kahju väljamõistmisega.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Määruse nr 1215/2012 põhjendustes 15 ja 16 on märgitud:
„(15)
Kohtualluvuse eeskirjad peaksid olema hästi prognoositavad ning lähtuma põhimõttest, et tavaliselt on kohtualluvus seotud kostja alalise elukohaga. Seepärast peaks alati olema tagatud kohtualluvus kostja elukoha alusel, välja arvatud teatavatel täpselt määratletud juhtudel, kui vaidluse sisu või poolte autonoomia eeldab teistsugust seost. Selleks et ühiseeskirjad oleksid läbipaistvamad ja et vältida vastuolulist kohtualluvust, peab juriidilise isiku alaline asukoht olema autonoomselt kindlaks määratud.
(16)
Lisaks kostja alalisele elukohale peaks kohtualluvuse määramisel olema ka muid aluseid, mis toetuksid tihedale seosele kohtu ja menetluse vahel või aitaksid kaasa tõrgeteta õigusemõistmisele. Tihe seos peaks tagama õiguskindluse ja hoidma ära võimaluse, et kostja vastu esitatakse hagi liikmesriigi kohtusse, mida ta ei saanud mõistlikult ette näha. See on oluline eelkõige lepinguväliste võlasuhete puhul, mis tulenevad eraelu puutumatuse ja isikuõiguste rikkumisest, sealhulgas laimust.“
4
Selle määruse II peatükk „Kohtualluvus“ sisaldab teiste hulgas 1. jagu „Üldsätted“ ja 2. jagu „Valikuline kohtualluvus“. Määruse nimetatud peatüki 1. jao artikli 4 lõikes 1 on sätestatud:
„Käesoleva määruse kohaselt esitatakse hagi isikute vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, selle liikmesriigi kohtutesse sõltumata nende kodakondsusest.“
5
Samuti on kõnealuse määruse 1. jakku kuuluva artikli 5 lõikes 1 ette nähtud:
„Isikute vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, võib hagi esitada teise liikmesriigi kohtusse üksnes käesoleva peatüki 2.–7. jaos sätestatud korras.“
6
Määruse nr 1215/2012 II peatüki 2. jaos olev artikkel 7 on sõnastatud järgmiselt:
„Isiku vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, võib esitada hagi teises liikmesriigis:
1)
a)
lepinguid puudutavates asjades selle paiga kohtusse, kus tuli täita asjaomane kohustus;
[…]
2)
lepinguvälise kahju puhul selle paiga kohtusse, kus kahju tekitanud juhtum on toimunud või võib toimuda;
[…]“.
Madalmaade õigus
7
20. märtsi 2019. aasta seadus tsiviilseadustiku ja tsiviilkohtumenetluse seadustiku muutmise kohta, et võimaldada kollektiivsete kahju hüvitamise nõuete esitamist kollektiivhagi menetluses (seadus kollektiivsete kahju hüvitamise nõuete esitamise kohta kollektiivhagi menetluses) (Wet tot wijziging van het Burgerlijk Wetboek en het Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering teneinde de afwikkeling van massaschade in een collectieve actie mogelijk te maken (Wet afwikkeling massaschade in collectieve actie)) (Stb. 2019, nr 130), jõustus 1. jaanuaril 2020 ja seda on muudetud kehtivusega 25. juunist 2023, et võtta Madalmaade õigusesse üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2020. aasta direktiiv (EL) 2020/1828, mis käsitleb tarbijate kollektiivsete huvide kaitsmise esindushagisid ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2009/22/EÜ (ELT 2020, L 409, lk 1).
8
Tsiviilseadustiku (Burgerlijk Wetboek) põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „BW“) on artiklis 3:305a ette nähtud:
„1.   Täieliku õigusvõimega sihtasutus või ühendus võib esitada hagi teiste isikute samalaadsete huvide kaitseks, kui selliste huvide esindamine on tema põhikirjas ette nähtud ja kui nimetatud huvid on piisavalt kaitstud.
[…]
3.   Lõikes 1 osutatud juriidilisel isikul on hagi esitamise õigus üksnes juhul, kui:
[…]
b.
hagil on piisavalt tihe seos Madalmaade õiguskorraga. Seos Madalmaade õiguskorraga on piisavalt tihe, kui:
1°
juriidiline isik esitab piisavad tõendid selle kohta, et enamiku selliste isikute harilik viibimiskoht, kelle huvisid hagiga kaitstakse, on Madalmaades, või
2°
selle isiku alaline elukoht, kelle vastu hagi on esitatud, on Madalmaades ja on veel asjaolusid, mis näitavad, et tal on piisav seos Madalmaade õiguskorraga, või
3°
sündmus(ed), mida hagi puudutab, on toimunud Madalmaades;
[…]“.
9
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „Rv“) on artikli 220 lõikes 1 ette nähtud:
„Kohtuasjades, milles on juba algatatud samade poolte vahel ja sama esemega menetlus mõnes muus sama astme üldkohtus, või kui kohtuasi on seotud mõne teise sama astme üldkohtus pooleli oleva kohtuasjaga, võib taotleda asja saatmist sellele teisele kohtule. Nendes kohtuasjades võib kohus pärast poolte ärakuulamist kohtuasja ka omal algatusel teisele kohtule saata. Asja teisele kohtule saatmine on võimalik ka siis, kui üks neist kohtuasjadest on menetluses kantonikohtus ja teine ei ole.“
10
Rv jaotise 14a artiklites 1018b–1018f on täpsustatud kollektiivhagide menetlemise kord.
11
Rv artikli 1018c lõikes 5 on sätestatud:
„Kollektiivhagi põhjendatust hinnatakse pärast seda, kui kohus on teinud otsuse, et
a)
hageja puhul on täidetud [BW] kolmanda raamatu artikli 305a lõigetes 1–3 sätestatud vastuvõetavuse tingimused või käesoleva artikli lõikes 6 ette nähtud vastuvõetavuse tingimused;
b)
hageja on esitanud piisavad tõendid selle kohta, et kollektiivhagi on tõhusam ja tulemuslikum kui individuaalhagi, sest lahendamist vajavad fakti- ja õigusküsimused on piisavalt kattuvad, hagiga kaitstakse piisava arvu isikute huve, ja juhul kui hagi on esitatud kahju hüvitamiseks, on isiku(te) rahaline huvi eraldi või koos piisavalt suur;
c)
kollektiivhagi tundub selle esitamise ajal esmapilgul veenev.
[…]“.
12
Rv artiklis 1018e on sätestatud:
„1. Kohus määrab artikli 1018c või artikli 1018d alusel kollektiivhagi esitanud hagejate hulgast […] ühe ainuesindaja, kes sobib kõige paremini kõikide huve esindama […]
2. Lisaks hindab kohus, milline on kollektiivhagi täpne sisu, millise täpselt kirjeldatud isikute rühma huve esindab selleks määratud ainuesindaja selle kollektiivhagi puhul ja kas kollektiivhagil on seoseid teise paigaga nii, et asja peaks arutama muu kohus.
3. Teiste huve esindama määratud ainuesindaja tegutseb menetluses kõikide nende isikute huvides, kes kuuluvad täpselt kirjeldatud isikute rühma lõike 2 tähenduses, samuti esindab ta nende hagejate huve, keda ei ole määratud teiste huve esindama. Hagejad, keda ei ole määratud teiste huve esindama, on jätkuvalt menetluse pooled. Menetlustoiminguid teeb ainuesindaja, kes on määratud teiste huve esindama. Kohus võib otsustada, et ka hagejatel, keda ei ole määratud teiste huve esindama, on õigus teha menetlustoiminguid.
[…]“.
Põhikohtuasjad ja eelotsuse küsimused
13
Apple Inc. on Apple Distribution Internationali emaettevõtja, kusjuures viimane tegutseb Apple Inc-i esindajana ja Apple’i toodete turustajana Euroopa Liidus.
14
Apple toodab mitmesuguseid kaasaskantavaid seadmeid, nagu iPhone, iPad ja iPod Touch (edaspidi „Apple’i seadmed“). Apple’i seadmed töötavad nendesse eelinstallitud ja regulaarselt ajakohastatava operatsioonisüsteemiga iOS.
15
Apple’i seadmete rakendusi ja neisse integreeritud digitaalseid tooteid saab osta App Store’ist, mis on Apple’i välja töötatud ja hallatav, alates 2009. aastast süstemaatiliselt Apple’i seadmetesse installitav müügiplatvorm. App Store pakub nii tasuta kui ka tasulisi rakendusi, mis võivad riigiti erineda ja mille on välja töötanud kas Apple või kolmandad isikud (viimaste kohta edaspidi „arendajad“). Rakenduste ostmisel makstakse üldjuhul App Store’i maksesüsteemi kaudu.
16
Rakenduste müümiseks App Store’is, mis on ainus platvorm, kus neid pakutakse, peavad arendajad sõlmima Apple Inc-iga lepingu. Rakenduste müügihind tuleneb Apple’i kindlaks määratud hinnakirjast ja see nõutakse sisse App Store’i maksesüsteemi kaudu. Apple arvab müügihinnast komisjonitasuna maha 15% või 30%. Pärast komisjonitasu mahaarvamist kantakse ülejäänud summa üle arendajatele.
17
Apple’i seadmete kasutajad peavad App Store’ile ligipääsu saamiseks looma kasutajaprofiili (edaspidi „Apple ID“). Kui kasutajal on Apple ID, milles on riigiks või piirkonnaks märgitud Madalmaad, ja ta külastab App Store’i, suunatakse ta vaikimisi spetsiaalselt Madalmaade jaoks loodud „veebipoodi“ (edaspidi „App Store NL“). Kasutajal on küll teoreetiliselt võimalik muuta oma profiiliga seotud riiki, kuid selleks peab ta nõustuma uute tingimustega ja tal peab olema selles riigis kehtiv maksevahend.
18
Põhikohtuasjade hagejad on Madalmaade õiguse alusel asutatud sihtasutused, kelle eesmärk on nende põhikirjade kohaselt selliste isikute kohtus esindamine ja huvide kaitsmine, kes on kannatanud pettuse või konkurentsivastase tegevuse tõttu, eelkõige ühe või mitme Apple’i kontserni kuuluva üksuse õigusvastase tegevuse tõttu, ning neile isikutele tekitatud kahju hüvitamine.
19
Hagejad esitasid rechtbank Amsterdamile (Amsterdami esimese astme kohus, Madalmaad), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, kaks esindushagi, milles palusid tuvastada, et põhikohtuasjade kostjad tegutsesid iOSi operatsioonisüsteemi alusel töötavate rakenduste kasutajate suhtes õigusvastaselt, ning kohustada viimaseid hüvitama kahju, mille nad sellise tegevusega põhjustasid.
20
Põhikohtuasjade hagejad põhjendavad oma nõudeid sellega, et Apple’il on turgu valitsev seisund Apple’i seadmete rakenduste müügiturul ja App Store’i maksesüsteemis. Apple kuritarvitab seda seisundit, sest on ELTL artiklit 102 rikkudes kehtestanud ülemäära suure komisjonitasu, 30% nende rakenduste ostmisel makstavast hinnast. Hindade vertikaalse fikseerimisega rikub Apple ka ELTL artiklit 101. Selle konkurentsivastase tegevuse tõttu tekitati nende rakenduste kasutajatele kahju.
21
Apple leiab, et põhikohtuasjade lahendamine ei allu eelotsusetaotluse esitanud kohtule, ja väidab, et see kohus ei saa asjade allumist tuletada määruse nr 1215/2012 artikli 7 punktist 2, sest väidetav kahju tekitanud juhtum ei toimunud Madalmaades ega eelkõige Amsterdamis, kuna selles riigis ega linnas ei ole toimunud ühtegi mainimisväärset sündmust. Teise võimalusena leiab Apple, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu alluvuses on ainult niisuguste hagide lahendamine, mis puudutavad Amsterdamis App Store NLis oste teinud kasutajaid. Kõikide teiste nõuete lahendamine ei allu selle sätte põhjal eelotsusetaotluse esitanud kohtule rahvusvahelise ja riigisisese kohtualluvuse järgi.
22
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leidis 16. augusti 2023. aasta vaheotsuses, et põhikohtuasjad kuuluvad määruse nr 1215/2012 kohaldamisalasse osas, milles hagi on esitatud Apple Distribution Internationali vastu, kelle asukoht on teise liikmesriigi, nimelt Iirimaa territooriumil. Seevastu täpsustas sama kohus, et kohtualluvus Apple Inc-i suhtes määratakse kindlaks riigisisese õiguse alusel.
23
Selles kontekstis tuletas ta meelde, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt näeb määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkt 2 ette kohtualluvuse nii väidetava kahju tekitanud juhtumi toimumise paiga kui ka kahju tekkimise paiga järgi, mistõttu hagejal on võimalik esitada kostja vastu hagi ühte nendest kohtutest.
24
Mis puudutab esimesena väidetava kahju põhjustanud sündmuse toimumise paika, siis tõdes eelotsusetaotluse esitanud kohus, et ELTL artikli 101 rikkumist puudutava nõude osas ei allu põhikohtuasjade lahendamine talle, sest ei ole tuvastatud konkreetset Madalmaades aset leidnud sündmust, mille raames oleks väidetav kartellikokkulepe lõplikult sõlmitud või oleks sõlmitud kokkulepe, mis oleks endast kujutanud väidetavalt tekitatud kahju põhjustanud sündmust.
25
Seevastu ELTL artikli 102 rikkumist puudutava nõude osas leidis see kohus, et vastavalt 5. juuli 2018. aasta kohtuotsusele flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑27/17, EU:C:2018:533) toimus kahju põhjustanud sündmus Madalmaades, kuna Apple’i tegevus oma turgu valitseva seisundi kuritarvitamisel leidis aset selle liikmesriigi territooriumil. Sellega seoses leidis nimetatud kohus sisuliselt, et App Store NL oli spetsiaalselt suunatud Madalmaade turule ja selles kasutati hollandi keelt. Sama kohus märkis lisaks, et Apple Distribution International tegutses arendajate välja töötatud rakenduste ainuturustaja ja vahendajana ning pakkus sellisena neid rakendusi App Store NLis.
26
Seetõttu tuvastas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et tal on rahvusvaheline kohtualluvus lahendada põhikohtuasjad osas, milles need käsitlevad ELTL artikli 102 väidetavat rikkumist.
27
Mis puudutab teisena kahju tekkimise paika, siis täpsustas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et põhikohtuasjades seisnes algne ja otsene kahju väidetavalt liiga kõrges hinnas, mida kasutajad tasusid rakenduste ostmisel App Store NList.
28
Sellega seoses märkis nimetatud kohus kõigepealt, et ELTL artikli 101 rikkumist puudutavate nõuete ja ELTL artikli 102 rikkumist puudutavate nõuete eristamine ei ole väidetava kahju saabumise paiga kindlaksmääramisel asjakohane.
29
Seejärel meenutas ta eelkõige 5. juuli 2018. aasta kohtuotsusele flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑27/17, EU:C:2018:533) tuginedes, et kui turg, mida asjaomane konkurentsivastane tegevus kahjustab, asub liikmesriigis, mille territooriumil kahju saabus, tuleb järeldada, et kahju tekkimise paik on selles liikmesriigis.
30
Arvestades, et enamik App Store NList ostnud kasutajaid elasid või asusid Madalmaades ja nad olid tasunud ostude eest Madalmaade pangakontode kaudu, järeldas nimetatud kohus lõpuks, et see kahju tekkis Madalmaades.
31
Seetõttu tuvastas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et tal on rahvusvaheline kohtualluvus lahendada põhikohtuasjad kahju tekkimise paiga alusel.
32
Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab siiski, et kuigi ta sai nii kindlaks teha, et tal on rahvusvaheline kohtualluvus põhikohtuasjade lahendamiseks, peab ta veel kontrollima oma riigisisest kohtualluvust, sest vastavalt 15. juuli 2021. aasta kohtuotsusele Volvo jt (C‑30/20, EU:C:2021:604) määrab määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkt 2 otseselt ja vahetult kindlaks nii rahvusvahelise kui ka riigisisese kohtualluvuse.
33
Selleks soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus esimesena teada, kus asub Madalmaades väidetava kahju põhjustanud sündmuse toimumise või väidetava kahju tekkimise paik. Ta tõdeb, et 15. juuli 2021. aasta kohtuotsusest Volvo jt (C‑30/20, EU:C:2021:604) nähtub, et pädeva kohtu võib kindlaks määrata asja ostmise koha järgi, või kui osteti mitmes kohas, siis kahju kannatanud poole registrijärgse asukoha järgi. Kuna käesoleval juhul osteti veebiplatvormilt rakendusi, mida saab alla laadida kogu maailmas, siis on ostmise kohta raske kindlaks teha, mis tähendab, et riigisisese kohtualluvuse tuvastamisel tuleb lähtuda ostja/kasutaja asukohast.
34
Selline seose tuvastamise kriteerium võib aga põhikohtuasjades viia selleni, et esindushagide menetlemisel jaguneb kohtualluvus Madalmaade Kuningriigi 11 piirkonna kohtute vahel, sest igal kohtul on õigus lahendada asja vaid nende ostjate/kasutajate suhtes, kes elavad tema tööpiirkonnas või kellel on seal asukoht. Selliselt suureneb aga risk, et asjad lahendatakse erinevalt, ning see kahjustaks nii menetlusökonoomiat kui ka korrakohast õigusemõistmist.
35
Teisena soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas asjaolu, et esindushagi on esitanud kollektiivseid huve esindav juriidiline isik, võimaldab siduda niisuguse hagi menetlemise kohtualluvuse selle isiku asukohaga või on sellisel juhul asjakohased muud ühendavad tegurid. Sellega seoses soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 alusel on riigisisese kohtualluvuse kindlaksmääramisel tähtsust asjaolul, et põhikohtuasjades kõne all olevad esindushagid on BW artikli 3:305a alusel esitanud juriidiline isik, kes ei ole uus võlausaldaja nõude loovutamise korral või volitatud esindaja, kuid kellel on endal õigus hagi esitada kindlaks määramata hulga isikute eest.
36
Kolmandana, juhul kui viimati nimetatud sätte tõlgendamine viib selleni, et tuvastatakse mitu kohtualluvust põhikohtuasjade lahendamiseks, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas arvestades asjaolu, et Madalmaade seadusandja ei määranud esindushagide kohtualluvust ainult ühele spetsialiseerunud kohtule, on võimalik kohaldada riigisisest õigusnormi, mis võimaldab koondada ühte kohtusse läbivaatamiseks mitu sama esemega hagi, mis on algul esitatud eri kohtutele.
37
Neil asjaoludel otsustas rechtbank Amsterdam (Amsterdami esimese astme kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
a)
Milline koht tuleb kvalifitseerida kahju tekitanud juhtumi toimumise paigaks [määruse nr 1215/2012] artikli 7 punkti 2 tähenduses niisugusel juhul nagu käesolevas asjas, kus turgu valitseva seisundi väidetav kuritarvitamine ELTL artikli 102 tähenduses seisnes Apple’i hallatava ja tervele liikmesriigile suunatud veebiplatvormi kaudu liikmesriigis toimunud müügis ning Apple [Distribution International] tegutses kui arendajate ainuturustaja ja vahendaja ning võttis ostusummalt komisjonitasu? Kas seejuures on tähtis, et veebipõhisele platvormile pääseb üldjuhul ligi kogu maailmas?
b)
Kas seejuures on tähtis, et [põhikohtuasjades] on hagid [BW] artikli 3:305a alusel esitanud juriidiline isik, kelle eesmärk on oma õigust kasutades esindada paljude selliste kasutajate kollektiivseid huve, kelle elu- või asukohad on ühe ja sama liikmesriigi mitme erineva kohtu tööpiirkonnas […]?
c)
Kui esimese küsimuse punktile a [ja/või esimese küsimuse punktile b] antava vastuse kohaselt ei ole kohtualluvus asjaomases liikmesriigis mitte ainult ühel, vaid mitmel riigisisesel kohtul, siis kas [määruse nr 1215/2012] artikli 7 punktiga 2 on vastuolus riigisisese […]õiguse kohaldamine, mis võimaldab saata kohtuasja ainult ühele sama liikmesriigi kohtule?
2.
a)
Kas niisugusel juhul nagu käesolevas asjas, kus väidetav kahju saabus Apple’i hallatava veebiplatvormi (App Store’i) kaudu [rakenduste] ostmise tõttu ning Apple [Distribution International] tegutses seejuures arendajate ainuturustaja ja vahendajana ning võttis ostudelt komisjonitasu (ja esines nii turgu valitseva seisundi väidetav kuritarvitamine ELTL artikli 102 tähenduses kui ka kartellikokkulepete keelu väidetav rikkumine ELTL artikli 101 tähenduses), ja kui ostude sooritamise kohta ei ole võimalik kindlaks teha, saab ainus seose tuvastamise kriteerium kahju tekkimise paiga kindlaksmääramiseks [määruse nr 1215/2012] artikli 7 punkti 2 tähenduses olla kasutaja asukoht? Või on selles olukorras olemas ka muid seose tuvastamise kriteeriume pädeva kohtu kindlaksmääramiseks?
b)
Kas seejuures on tähtis, et käesoleval juhul on hagid [BW] artikli 3:305a alusel esitanud juriidiline isik, kelle eesmärk on oma õigust kasutades esindada paljude selliste kasutajate kollektiivseid huve, kelle elu- või asukohad on ühe ja sama liikmesriigi mitme erineva kohtu tööpiirkonnas […]?
c)
Kui teise küsimuse punktile a [ja/või teise küsimuse punktile b] antava vastuse kohaselt on asjaomases liikmesriigis kohtualluvus sellisel riigisisesel kohtul, kellele alluvad asjad on piiratud ainult ühe osa selle liikmesriigi kasutajate esitatud hagidega, samas kui teise osa kasutajate esitatud hagid alluvad teistele sama liikmesriigi kohtutele, siis kas sel juhul on [määruse nr 1215/2012] artikli 7 punktiga 2 vastuolus riigisisese […] õiguse kohaldamine, mis võimaldab saata kohtuasja ainult ühele selle liikmesriigi kohtule?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Vastuvõetavus
38
Stichting Right to Consumer Justice leiab, et eelotsuse küsimused tuleb tunnistada vastuvõetamatuks, kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus on juba tõlgendanud ja kohaldanud määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2. Euroopa Kohtu vastus nendele küsimustele ei oleks seega enam sellele kohtule tarvilik tema menetluses olevate vaidluste lahendamiseks.
39
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et ELTL artiklis 267 sätestatud menetluses on üksnes põhikohtuasja menetleval ja selle lahendamise eest vastutaval liikmesriigi kohtul iga kohtuasja erisusi arvesse võttes õigus hinnata nii eelotsuse vajalikkust asjas otsuse langetamiseks kui ka Euroopa Kohtule esitatavate küsimuste asjakohasust. Seega, kui küsimused on esitatud liidu õiguse tõlgendamise kohta, on Euroopa Kohus üldjuhul kohustatud neile vastama. Sellest järeldub, et liidu õigust puudutavate küsimuste asjakohasust eeldatakse. Euroopa Kohus võib liikmesriigi kohtu esitatud eelotsusetaotlusele vastamisest keelduda vaid siis, kui on ilmne, et taotletav liidu õiguse tõlgendus ei ole mingil viisil seotud põhikohtuasja tegelike asjaolude või esemega, kui probleem on hüpoteetiline või kui Euroopa Kohtule ei ole teada vajalikke faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, et anda tarvilik vastus talle esitatud küsimustele (13. juuli 2000. aasta kohtuotsus Idéal tourisme, C‑36/99, EU:C:2000:405, punkt 20, ja 24. juuni 2025. aasta kohtuotsus GR REAL, C‑351/23, EU:C:2025:474, punkt 45 ning seal viidatud kohtupraktika).
40
Käesoleval juhul soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus pärast seda, kui ta tuvastas, et Madalmaade kohtud, sealhulgas tema ise, võivad tugineda oma rahvusvahelisele kohtualluvusele põhikohtuasjade lahendamiseks, sisuliselt teada, millisele kohtule allub asja arutamine riigisiseselt kahju põhjustanud sündmuse toimumise paiga või kahju tekkimise paiga järgi määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 tähenduses.
41
Kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib sellega seoses, et ta võib lahendada põhikohtuasjades esitatud esindushagisid – tingimusel et puudutatud kasutajate elu- või asukoht on kohtu tööpiirkonnas – leiab ta, et esineb põhjendatud kahtlus küsimuses, kas ta võib artikli 7 punktist 2 tuletada nende hagide lahendamise kohtualluvuse kasutajate puhul, kelle elu- või asukoht on Madalmaades, kuid väljaspool tema tööpiirkonda.
42
Seega näib, et esitatud küsimused ei ole põhikohtuasjade lahendamise seisukohast asjasse puutumatud. Järelikult on esitatud küsimused vastuvõetavad.
Sisulised küsimused
Sissejuhatavad märkused
43
Tuleb märkida, et kuna määrusega nr 1215/2012 tunnistati kehtetuks ja asendati nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42), mis omakorda asendas 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 1972, L 299, lk 32), mida on muudetud hilisemate konventsioonidega uute liikmesriikide ühinemise kohta selle konventsiooniga, siis kehtib Euroopa Kohtu antud tõlgendus nende kahe õigusinstrumendi sätetele ka määruse nr 1215/2012 tõlgendamise suhtes, kui neid sätteid võib pidada viimati nimetatud määruse vastavate sätetega „samaväärseks“ (16. mai 2024. aasta kohtuotsus Toplofikatsia Sofia (kostja alalise elukoha mõiste), C‑222/23, EU:C:2024:405, punkt 49 ja seal viidatud kohtupraktika). See kehtib ka ühelt poolt 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades ja määruse nr 44/2001 artikli 5 punkti 3 ning teiselt poolt määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 kohta (9. juuli 2020. aasta kohtuotsus Verein für Konsumenteninformation, C‑343/19, EU:C:2020:534, punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika).
44
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb määruse nr 1215/2012 artikli 7 punktis 2 ette nähtud valikulise kohtualluvuse normi, mis võimaldab hagejal erandina selle määruse artiklis 4 sätestatud kostja elukohajärgsete kohtute kohtualluvuse üldreeglist esitada lepinguvälise kahju puhul hagi selle paiga kohtusse, kus kahju tekitanud juhtum on toimunud või võib toimuda, tõlgendada autonoomselt ja kitsalt (12. mai 2021. aasta kohtuotsus Vereniging van Effectenbezitters, C‑709/19, EU:C:2021:377, punkt 24, ning 22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus FCA Italy ja FPT Industrial, C‑81/23, EU:C:2024:165, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
45
See valikulise kohtualluvuse norm põhineb vaidluse ning kahju tekitanud juhtumi toimumise paiga kohtute vahelisel eriti tihedal seosel, mis õigustab kohtuasja määramist viimasena nimetatud kohtute alluvusse korrakohase õigusemõistmise ja menetluse otstarbeka korraldamise kaalutlustel (16. juuli 2009. aasta kohtuotsus Zuid-Chemie, C‑189/08, EU:C:2009:475, punkt 24, ning 22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus FCA Italy ja FPT Industrial, C‑81/23, EU:C:2024:165, punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika).
46
Nimelt on lepinguvälise kahju puhul selle paiga kohtul, kus kahju tekitanud juhtum on toimunud või võib toimuda, reeglina parimad tingimused kohtuasja lahendamiseks, eelkõige tänu tihedale seosele vaidluse esemega ning võimalusele hõlpsamalt tõendeid koguda (vt 1. oktoobri 2002. aasta kohtuotsus Henkel, C‑167/00, EU:C:2002:555, punkt 46, ning 22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus FCA Italy ja FPT Industrial, C‑81/23, EU:C:2024:165, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).
47
Samuti tuleb märkida, et mõiste „paik, kus kahju tekitanud juhtum on toimunud“ peab silmas nii kahju tekkimise paika kui ka kahju põhjustanud sündmuse toimumise paika, mistõttu võib hageja valida, kumma paiga kohtusse ta hagi kostja vastu esitab (30. novembri 1976. aasta kohtuotsus Bier, 21/76, EU:C:1976:166, punktid 24 ja 25, ning 6. oktoobri 2021. aasta kohtuotsus Sumal, C‑882/19, EU:C:2021:800, punkt 65 ja seal viidatud kohtupraktika). Need kaks paika võivad endast kujutada olulist seost kohtualluvuse seisukohast, sest kumbki võib asjaoludest olenevalt anda eriti kasuliku lähtekoha nii tõendamise kui ka menetluse korraldamise seisukohast (25. oktoobri 2011. aasta kohtuotsus eDate Advertising jt, C‑509/09 ja C‑161/10, EU:C:2011:685, punkt 41 ning seal viidatud kohtupraktika).
48
Oma kohtupraktikas, mis käsitleb selle paiga kindlaksmääramist, kus on toimunud kahju tekitanud juhtum ELTL artikli 102 tähenduses turgu valitseva seisundi kuritarvitava ärakasutamisega tekitatud varalise kahju korral, on Euroopa Kohus otsustanud, et kahju põhjustanud sündmus on seotud selle seisundi ärakasutamisega, see tähendab tegudega, mille kaudu turgu valitsevas seisundis ettevõtja seda teostab, muu hulgas pakkudes ja kohaldades asjasse puutuvatel turgudel ülimadalaid hindu (vt selle kohta 5. juuli 2018. aasta kohtuotsus flyLAL-Lithuanian Airlines, C‑27/17, EU:C:2018:533, punkt 52).
49
Mis puudutab sellise kahju tekkimise paika, siis on Euroopa Kohus otsustanud, et kui turg, mida asjaomane konkurentsivastane tegevus kahjustab, asub liikmesriigis, mille territooriumil väidetav kahju saabus, tuleb järeldada, et kahju tekkimise paik on selles liikmesriigis. Ta täpsustas, et see lahendus, mis põhineb nende kahe teguri kokkulangemisel, vastab kohtualluvuse eeskirjade läheduse ja etteaimatavuse eesmärkidele. Nimelt on esiteks selle liikmesriigi kohtud, kus asub kahjustatud turg, kõige sobivamad asjasse puutuvaid kahju hüvitamise hagisid lahendama ja teiseks võib konkurentsivastaselt tegutsev ettevõtja mõistlikult eeldada, et tema vastu esitatakse hagi selle paiga kohtusse, kus tema tegevus vaba konkurentsi norme rikkus (vt selle kohta 5. juuli 2018. aasta kohtuotsus flyLAL-Lithuanian Airlines, C‑27/17, EU:C:2018:533, punkt 40).
50
Euroopa Kohus on samuti asunud seisukohale, et määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 sõnastusest endast nähtub, et see säte annab otseselt ja vahetult nii rahvusvahelise kui ka riigisisese kohtualluvuse selle paiga kohtule, kus kahju saabus (15. juuli 2021. aasta kohtuotsus Volvo jt, C‑30/20, EU:C:2021:604, punkt 33).
Teise küsimuse punktid a ja b
51
Teise küsimuse punktidega a ja b, mida tuleb analüüsida esimesena, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kuidas tuleb tõlgendada määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 – olukorras, kus liikmesriigi turgu mõjutab väidetavalt konkurentsivastane tegevus, mis seisneb selles, et kõigile selles liikmesriigis olevatele kasutajatele suunatud veebiplatvormi haldaja arvestab sellel platvormil müügiks pakutavate rakenduste ja neisse integreeritud digitaalsete toodete hinnalt ülemäära suurt komisjonitasu –, et kindlaks teha riigisisene kohtualluvus kahju tekkimise paiga alusel, et läbi vaadata esindushagi, mille on esitanud üksus, kellel on pädevus kaitsta suure hulga tuvastamata, kuid tuvastatavate kasutajate kollektiivseid huve.
52
Kõigepealt tuleb märkida, et nagu nähtub eelotsusetaotlusest ja juhul kui eelotsusetaotluse esitanud kohus ei jõua faktiliste asjaolude hinnangu põhjal, mille ta andma peab, teistsugusele järeldusele, seisneb põhikohtuasjades väidetav kahju sisuliselt selles, et Apple’i seadmete kasutajad tasusid App Store NList rakenduse ostmisel lisakulude eest, sest ostuhinnale oli lisatud Apple’i poolt arendajatele kehtestatud ülemäära suur komisjonitasu.
53
Samuti tuvastas eelotsusetaotluse esitanud kohus oma 16. augusti 2023. aasta vaheotsuses, et vähemalt selles osas, mis puudutab ELTL artikli 102 rikkumist käsitlevat nõuet, vastab turg, mida mõjutab põhikohtuasjade hagejate viidatud konkurentsivastane tegevus, Madalmaade turule, leides sisuliselt, et App Store NL oli loodud spetsiaalselt selle turu jaoks, selles kasutati hollandi keelt, et pakkuda rakendusi kasutajatele, kellel on Madalmaadega seotud Apple ID, ning Apple Distribution International tegutses sellel platvormil nende rakenduste ainuturustaja ja vahendajana.
54
Mis puudutab esimesena väidetava kahju laadi, siis nähtub Euroopa Kohtu praktikast, et eristada tuleb ühelt poolt kahju põhjustanud sündmusest otseselt tulenevat esmast kahju, mille tekkimise paik võib õigustada asja allumist selle paiga kohtule määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 alusel, ja teiselt poolt hilisemaid kahjulikke tagajärgi, mis ei saa olla aluseks kohtualluvuse määramisele selle sätte alusel (22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus FCA Italy ja FPT Industrial, C‑81/23, EU:C:2024:165, punkt 28 ning seal viidatud kohtupraktika). Kuigi nõustutakse, et mõiste „paik, kus kahju tekitanud juhtum on toimunud“ võib selle sätte tähenduses hõlmata nii kahju saabumise paika kui ka kohta, kus kahju põhjustanud sündmus toimus, ei saa seda siiski tõlgendada nii laialt, et see hõlmaks kõiki paiku, kus võib täheldada niisuguse sündmuse kahjulikke tagajärgi, mis on juba põhjustanud tegelikult mõnes teises paigas saabunud kahju (19. septembri 1995. aasta kohtuotsus Marinari, C‑364/93, EU:C:1995:289, punkt 14).
55
Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus tõdes, on selline kahju, mis seisneb peamiselt lisakuludes tulenevalt arendajatele kehtestatud kõrgetest komisjonitasudest, mis lisatakse iOSi operatsioonisüsteemi alusel töötavate rakenduste lõppkasutajatelt küsitavatele hindadele, põhikohtuasjade hagejate poolt esile toodud konkurentsivastase tegevuse vahetu tagajärg ja kujutab endast otsest kahju, mis võimaldab põhimõtteliselt tugineda selle liikmesriigi kohtute rahvusvahelisele ja riigisisesele kohtualluvusele, mille territooriumil kahju tekkis.
56
Mis puudutab teisena selle kahju tekkimise paika, siis nagu on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 49, on Euroopa Kohus otsustanud, et kui turg, mida asjaomane konkurentsivastane tegevus kahjustab, asub liikmesriigis, mille territooriumil väidetav kahju saabus, tuleb kohtu rahvusvahelise kohtualluvuse kindlaksmääramisel asuda seisukohale, et selle kahju tekkimise paik määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 tähenduses on selles liikmesriigis.
57
Seda kohtupraktikat kohaldades tuvastas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et põhikohtuasjade lahendamine allub rahvusvahelise kohtualluvuse järgi Madalmaade kohtutele.
58
Arvestades aga tõlgendust, mille Euroopa Kohus on andnud määruse nr 1215/2012 artikli 7 punktile 2 – millele on juhitud tähelepanu käesoleva kohtuotsuse punktis 50 – ning mille kohaselt see säte määrab otseselt ja vahetult kindlaks nii rahvusvahelise kui ka riigisisese kohtualluvuse, küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, millis(t)ele nendest rahvusvahelise kohtualluvuse järgi pädevatest kohtutest allub vaidluse lahendamine riigisiseselt.
59
Sellega seoses on oluline meenutada, et mis puudutab nõuet hüvitada kahju, mille tekitasid asjade hindade kindlaksmääramist ja tõstmist puudutavad salajased kokkulepped, siis on Euroopa Kohus otsustanud, et nendest kokkulepetest mõjutatud turul on rahvusvaheline ja riigisisene kohtualluvus sellise hagi menetlemiseks väidetava kahju tekkimise paiga alusel kas kohtul, kelle tööpiirkonnas väidetavalt kahjustatud ettevõtja ostis nendest kokkulepetest mõjutatud asju, või kui see ettevõtja sooritas oste erinevates kohtades, siis kohtul, kelle tööpiirkonnas on selle ettevõtja asukoht (vt selle kohta 15. juuli 2021. aasta kohtuotsus Volvo jt, C‑30/20, EU:C:2021:604, punkt 43).
60
Käesoleval juhul tuleb esiteks märkida, et neid seotuse kriteeriume ei saa mutatis mutandis kohaldada sellisel juhul, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kus veebiplatvormil omandavad digitaalseid tooteid teadmata arv füüsilisi ja/või juriidilisi isikuid, kes ei ole hagi esitamise ajal tuvastatud.
61
Raskused nende seotuse kriteeriumide rakendamisel nõuavad seega nende kriteeriumide kohandamist, et säilitada määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 soovitav toime ja aidata kaasa korrakohasele õigusemõistmisele.
62
Kuna käesoleval juhul on App Store NL spetsiaalselt loodud Madalmaade turu jaoks ja selles kasutatakse hollandi keelt, et pakkuda rakendusi müügiks kasutajatele, kellel on Madalmaadega seotud Apple ID, kusjuures mõned nendest rakendustest on loodud spetsiaalselt selle turu jaoks, võib kahju tekkimise paiga kindlaksmääramisel määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 alusel asuda seisukohale, et virtuaalne ruum, milleks on App Store NL ja mille raames need ostud tehti, hõlmab kogu selle riigi territooriumi. Selles virtuaalses ruumis tehtud ostude käigus tekkinud kahju võib seega avalduda sellel territooriumil, sõltumata kohast, kus asjaomased kasutajad ostu tegemise hetkel asusid.
63
Teiseks tuleb samuti tõdeda, et erinevalt üksusest, kes esitas ühishagi kohtuasjas, milles tehti 21. mai 2015. aasta kohtuotsus CDC Hydrogen Peroxide (C‑352/13, EU:C:2015:335), ei esita põhikohtuasjade hagejad mitut kahju hüvitamise nõuet, mille konkurentsivastase tegevuse tõttu kannatanud, kes on tuvastatud, oleksid neile loovutanud.
64
Nimelt, nagu nähtub eelotsusetaotlusest, tegutseb Madalmaade õiguse kohaselt esindushagi esitav sihtasutus või ühendus nende isikute huvide sõltumatu toetajana, kes ei ole küll individuaalselt kindlaks määratud, kuid kellel on sarnased huvid. Need hagejad kasutavad seega neile kuuluvat õigust, nimelt õigust esindada ja kaitsta sellise „täpselt kirjeldatud rühma“ kollektiivseid huve, kuhu kuuluvad tuvastamata, kuid tuvastatavad isikud, st kasutajaid, kes võivad olla tarbijad või kutsealal tegutsevad isikud ja kes on ostnud arendajate loodud rakendusi App Store NList, millele neil on ligipääs Madalmaadega seotud Apple ID kaudu, ning kellest enamuse elu- või asukoht on selle riigi territooriumil.
65
See rühm tuleb kindlaks määrata piisavalt täpselt, et huvitatud isikud saaksid väljendada oma seisukohta asjaomase menetluse tulemuse suhtes ja olenevalt olukorrast saada hüvitist. Sellega seoses täpsustas Madalmaade valitsus kohtuistungil, et niisuguse esindushagi tulemus, mille eesmärk on kaitsta tuvastamata, kuid tuvastatavate isikute kollektiivseid huve, on siduv Madalmaades elavatele või asuvatele isikutele, kes kuuluvad sellesse rühma ja kes ei ole väljendanud oma tahet kõne all olevas menetluses mitte osaleda.
66
Neil asjaoludel ei saa kohtult nõuda seda, et oma riigisisese kohtualluvuse kindlaksmääramisel sellise hagi lahendamiseks määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 tähenduses kahju tekkimise paiga alusel teeks ta iga väidetava kannatanu puhul individuaalselt kindlaks võimaliku kahju tekkimise täpse paiga, kuna need kannatanud ei ole individualiseeritud kohtualluvuse kontrollimise ajal, ega ka seda, et ta tuvastaks ühe või osa nendest kannatanutest.
67
Lõpuks tuleb täpsustada, et vastupidi Apple’i kirjalikes seisukohtades märgitule ei saa asuda seisukohale, et kuivõrd iga väidetavalt konkurentsivastase tegevuse tõttu kannatanu puhul ei ole võimalik kindlaks määrata kahju tekkimise paika nimetatud artikli 7 punkti 2 tähenduses, ei ole viidatud säte kohaldatav. Nimelt, nagu on täpsustatud käesoleva kohtuotsuse punktis 62, vastab see paik käesoleval juhul täpselt määratletud geograafilisele alale, see tähendab kogu sellele territooriumile, kuhu kuulub turg, mida asjaomane konkurentsivastane tegevus mõjutab, mistõttu ei ole võimatu kindlaks teha selle paiga asukohta, mis võiks olenevalt olukorrast põhjendada määruse nr 1215/2012 artikli 4 lõikes 1 ette nähtud üldise kohtualluvuse kriteeriumi, st kostja alalise elukoha järgse kohtualluvuse kohaldamist (vt analoogia alusel 19. veebruari 2002. aasta kohtuotsus Besix, C‑256/00, EU:C:2002:99, punktid 49 ja 50).
68
Eeltoodust nähtub, et niisugustes olukordades, nagu on kõne all põhikohtuasjades, on igal kohtul, kes on sisuliselt pädev lahendama esindushagi, mille on esitanud üksus, kellel on pädevus kaitsta suure hulga tuvastamata, kuid tuvastatavate kasutajate kollektiivseid huve, asja tervikuna läbivaatamiseks rahvusvaheline ja riigisisene kohtualluvus määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 tähenduses kahju tekkimise paiga alusel.
69
Selline järeldus on kooskõlas määruse nr 1215/2012 eesmärkidega.
70
Selles osas tuleb märkida, et kahju tekkimise paiga kindlakstegemine selleks, et määrata kindlaks liikmesriigi kohus, mille kohtualluvuses on konkurentsivastaste kokkulepete tõttu esitatud kahju hüvitamise hagi, peab vastama kohtualluvuse eeskirjade läheduse ja etteaimatavuse ning korrakohase õigusemõistmise eesmärkidele, millele on juhitud tähelepanu selle määruse põhjendustes 15 ja 16 (vt selle kohta 15. juuli 2021. aasta kohtuotsus Volvo jt, C‑30/20, EU:C:2021:604, punkt 38 ja seal viidatud kohtupraktika).
71
Mis puudutab asja lahendava kohtu ja vaidluse eseme läheduse eesmärki, siis tuleb märkida, et põhikohtuasjade esindushagide eripära tingib sisuliselt selle, et neid lahendav kohus peab hindama kahju väidetavat tekitamist sellele täpselt kirjeldatud rühmale, mis koosneb tuvastamata, kuid tuvastatavatest kasutajatest, kes on kandnud sama liiki kahju, mis tuleneb konkurentsivastasest tegevusest kogu asjaomasel territooriumil. Järelikult on igal kohtul, kes on sisuliselt pädev sellist hagi läbi vaatama, sama lähedane seos hagi esemega.
72
See järeldus vastab ka ettenähtavuse nõudele, kuna see võimaldab nii hagejal kui ka kostjal selgitada välja kohtualluvuse järgi pädevad kohtud. Mis puudutab käesoleval juhul Apple Distribution Internationali, siis kuna App Store NL on suunatud spetsiaalselt Madalmaade turule, on ettenähtav, et sellel platvormil tehtud ostude puhul võib esitada esindushagi vastutuse tuvastamiseks igale Madalmaade kohtule, kellel on asja lahendamiseks sisuline pädevus.
73
See järeldus vastab ka korrakohase õigusemõistmise nõuetele, kuna see võimaldab samal ajal nii seda, et menetlust saab tõhusalt korraldada ning tõendeid saab koguda ja hinnata korraga üks kohus, st asja lahendamiseks sisuliselt pädev Madalmaade kohus, kelle poole on pöördunud suure hulga tuvastamata, kuid tuvastatavate kasutajate kollektiivseid huve kaitsev pädev üksus, kui ka seda, et välditakse lahknevate kohtuotsuste tegemise ohtu.
74
Sellega seoses tuleb rõhutada, et arvestades konkurentsiõiguse valdkonda kuuluvate kohtuasjade eripära ja täpsemalt asjaolu, et selle õiguse rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise hagide esitamiseks on üldjuhul vaja keerulist faktilist ja majanduslikku analüüsi, võib see, et on olemas mehhanismid, mis võimaldavad individuaalseid nõudeid rühmitada, hõlbustada nii kahjustatud isikutel hüvitise saamise õiguse kasutamist (vt selle kohta 28. jaanuari 2025. aasta kohtuotsus ASG 2, C‑253/23, EU:C:2025:40, punkt 85) kui ka asja menetleva kohtu ülesande täitmist. Määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 kontekstis võib konkurentsiõiguse normide rikkumise korral esitatavatele kahju hüvitamise hagidele kohaldatavate eeskirjade tehniline keerukus rääkida samuti kohtualluvuse koondumise kasuks (15. juuli 2021. aasta kohtuotsus Volvo jt, C‑30/20, EU:C:2021:604, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika), eriti kui need on seotud digitaalseid platvorme käitavate ettevõtjate tegevusega.
75
Selle sättega ei ole seega vastuolus niisuguste riigisiseste õigusnormide kohaldamine, mille eesmärk on tagada selline koondumine, eelkõige juhul, kui selleks pädevad üksused on esitanud esindushagid mitmele liikmesriigi kohtule (vt selle kohta 15. juuli 2021. aasta kohtuotsus Volvo jt, C‑30/20, EU:C:2021:604, punkt 35).
76
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb teise küsimuse punktidele a ja b vastata, et määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi turul, mida väidetavalt mõjutab konkurentsivastane tegevus, mis seisneb selles, et kõigile selles liikmesriigis olevatele kasutajatele suunatud veebiplatvormi haldaja arvestab sellel platvormil müügiks pakutavate rakenduste ja neisse integreeritud digitaalsete toodete hinnalt ülemäära suurt komisjonitasu, on igal selle riigi kohtul, kes on sisuliselt pädev lahendama esindushagi, mille on esitanud üksus, kellel on pädevus kaitsta sellelt platvormilt digitaalseid tooteid ostnud suure hulga tuvastamata, kuid tuvastatavate kasutajate kollektiivseid huve, rahvusvaheline ja riigisisene kohtualluvus asja läbivaatamiseks kõigi nende kasutajate osas kahju tekkimise paiga alusel.
Esimene küsimus ja teise küsimuse punkt c
77
Kui faktiliste asjaolude kontrollimisest, mida peab tegema eelotsusetaotluse esitanud kohus, ei tulene teisiti, nähtub teise küsimuse punktidele a ja b antud vastusest, et see kohus on pädev läbi vaatama talle esitatud esindushagid kõigi nende kasutajate osas, kes ostsid rakendusi App Store NList, lähtudes kahju tekkimise paigast määruse nr 1215/2012 artikli 7 punkti 2 tähenduses. Seega ei ole vaja hinnata, kas nimetatud kohus võiks kohtualluvuse tuletada ka kahju põhjustanud sündmusest selle sätte tähenduses või kas riigisisene õigusnorm, mis võimaldab koondada ühte kohtusse mitu sama esemega esindushagi, mis on algul esitatud erinevatele kohtutele, kahjustaks selle sätte soovitavat toimet.
78
Järelikult ei ole esimesele küsimusele ja teise küsimuse punktile c vaja vastata.
Kohtukulud
79
Kuna põhikohtuasjade poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (suurkoda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määruse (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 7 punkti 2
tuleb tõlgendada nii, et
liikmesriigi turul, mida väidetavalt mõjutab konkurentsivastane tegevus, mis seisneb selles, et kõigile selles liikmesriigis olevatele kasutajatele suunatud veebiplatvormi haldaja arvestab sellel platvormil müügiks pakutavate rakenduste ja neisse integreeritud digitaalsete toodete hinnalt ülemäära suurt komisjonitasu, on igal selle riigi kohtul, kes on sisuliselt pädev lahendama esindushagi, mille on esitanud üksus, kellel on pädevus kaitsta sellelt platvormilt digitaalseid tooteid ostnud suure hulga tuvastamata, kuid tuvastatavate kasutajate kollektiivseid huve, rahvusvaheline ja riigisisene kohtualluvus asja läbivaatamiseks kõigi nende kasutajate osas kahju tekkimise paiga alusel.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: hollandi.