62021CO0728
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (üheksas koda)
28. juuni 2022 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95 – Liidu finantshuvide kaitse – Liidu õiguse eeskirjade eiramine – Menetlused – Aegumistähtaeg – Katkemine – Juurdluse või kohtumenetluse algatamine – Mõiste – Protokoll, milles tuvastatakse eeskirjade eiramine
Kohtuasjas C‑728/21,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Supremo Tribunal Administrativo (Portugali kõrgeim halduskohus) 4. novembri 2021. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 30. novembril 2021, menetluses
OF
versus
Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP),
EUROOPA KOHUS (üheksas koda),
koosseisus: koja president S. Rodin, kohtunikud J.‑C. Bonichot (ettekandja) ja L. S. Rossi,
kohtujurist: N. Emiliou,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artiklile 99 pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi põhistatud määrusega,
on teinud järgmise
määruse
1
Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada esiteks nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (EÜT 1995, L 312, lk 1; ELT eriväljaanne 01/01, lk 340) artikli 3 lõike 1 kolmandat lõiku ning teiseks komisjoni 30. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1122/2009, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses põllumajandustootjate otsetoetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega, ümbersuunamisega ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veinisektori toetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega (ELT 2009, L 316, lk 65), artiklit 54.
2
Taotlus on esitatud põllumajandusega tegeleva OFi ja Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas IP (IFAP) (põllumajanduse ja kalanduse rahastamise instituut, Portugal) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab OFile määratud ute- ja kitsetoetuse tagasimaksmist.
Õiguslik raamistik
Määrus nr 2988/95
3
Määruse nr 2988/95 põhjenduses 3 on märgitud:
„[…] tuleb […] võidelda igasuguse ühenduste finantshuve kahjustava tegevuse vastu mis tahes alal“.
4
Selle määruse artikli 1 lõikes 1 on sätestatud:
„Euroopa ühenduste finantshuvide kaitsmiseks võetakse käesolevaga vastu üldised eeskirjad ühenduse õiguse suhtes toimunud eeskirjade eiramise ühtse kontrolli ning haldusmeetmete ja -karistuste kohta.“
5
Nimetatud määruse I jaotises „Üldpõhimõtted“ asuva artikli 3 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Aegumistähtaeg menetluste algatamiseks on neli aastat, alates artikli 1 lõikes 1 osutatud eeskirjade eiramise toimepanekust. Valdkondade eeskirjades võib sätestada lühema ajavahemiku, mis aga ei või olla vähem kui kolm aastat.
Jätkuvate või korduvate eeskirjade eiramiste korral hakatakse aegumistähtaega arvestama päevast, mil eiramine lõpeb. Mitmeaastaste programmide korral ei aegu asi mingil juhul enne programmi täielikku lõpetamist.
Menetluste aegumistähtaeg katkeb, kui pädev asutus teatab kõnealusele isikule eiramisega seotud juurdluse või kohtumenetluse algatamisest. Aegumistähtaega hakatakse arvestama pärast iga katkestust uuesti.
Asi aegub lõplikult päeval, mil kahekordse aegumistähtajaga võrdne ajavahemik saab läbi, ilma et pädev asutus oleks määranud karistust, välja arvatud juhul, kui haldusmenetlus on peatatud vastavalt artikli 6 lõikele 1.“
Määrus nr 1122/2009
6
Määruse nr 1122/2009 artikli 54 „Protokoll“ lõikes 1 on ette nähtud:
„Iga käesoleva peatüki alusel tehtava kohapealse kontrolli kohta, olenemata sellest, kas asjaomane põllumajandustootja valiti kohapealseks kontrolliks kooskõlas artikliga 51 või pädevale asutusele muul viisil teatavaks saanud rikkumise järelkontrollina, koostab pädev kontrolliasutus protokolli.
Protokoll koosneb järgmistest osadest:
[…]
b)
osa, mis kajastab eraldi iga õigusakti ja standardi kontrolle ning sisaldab eelkõige järgmist teavet:
i)
kohapealse kontrolli sisuks olevad nõuded ja standardid;
ii)
tehtud kontrolli laad ja ulatus;
iii)
avastatud rikkumised;
iv)
õigusaktid ja standardid, mille suhtes leiti rikkumisi;
c)
analüüsiosa, milles hinnatakse iga õigusakti ja/või standardi nõuete rikkumise olulisust, […] märkides kõik tegurid, mis [võivad] kohaldatavat vähendamist suurendada või vähendada.
[…]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
7
OFile kuulub Portugalis põllumajandusettevõte. IFAP maksis talle 2. veebruaril 2010 ute- ja kitsetoetust.
8
IFAP viis ajavahemikus 12.–14. juulini 2011 läbi selle ettevõtte kohapealse kontrolli. OFi seaduslikku esindajat teavitati 14. juulil 2011 selle kontrolli kohta koostatud protokollist (edaspidi „põhikohtuasjas kõnealune protokoll“). Protokolli kohaselt oli võimatu läbi viia tagasiulatuvat kontrolli, kuna 2010. aasta kohta puudus loomapidamise ning lammaste ja kitsede liikumise register.
9
OF sai 6. aprillil 2015 IFAPilt kirja, milles talle teatati, et käesoleva kohtumääruse punktis 7 nimetatud toetust on saadud alusetult. Kuna OF keeldus seda tagasi maksmast, tegi IFAP 20. aprillil 2015 tagasinõudmise otsuse.
10
OF vaidlustas selle otsuse Tribunal Administrativo e Fiscal de Almadas (Almada haldus- ja maksukohus, Portugal), kes rahuldas 27. juuni 2018. aasta otsusega tema kaebuse, leides, et menetlused olid aegunud põhjusel, et põhikohtuasjas kõnealune protokoll ei olnud katkestanud määruse nr 2988/95 artikli 3 lõikes 1 sätestatud nelja-aastast menetlustähtaega. IFAP kaebas selle otsuse edasi Tribunal Central Administrativo Sulile (lõunapiirkonna apellatsiooniastme halduskohus, Portugal), kes tühistas eelnimetatud otsuse põhjusel, et tähtaeg, mis hakkas kulgema alates OFile asjaomase toetuse maksmisest 2. veebruaril 2010, katkes nii 14. juulil 2011 põhikohtuasjas kõnealusest protokollist OFi teavitamisega kui ka 6. aprillil 2015 eelmises punktis osutatud kirjaga ning et seetõttu ei olnud aegunud IFAPi õigus nõuda alusetult saadud summade tagasimaksmist.
11
Eelotsusetaotluse esitanud kohus, kelle poole OF pöördus, palub selgitada küsimust, kas niisugusest „määruse nr 1122/2009 artiklis 54 ette nähtud“ protokollist teavitamine, milles on üksnes tuvastatud eeskirjade eiramine, kuid ei ole märgitud sellekohase menetluse algatamise kavatsust, kujutab endast akti, mille eesmärk on eeskirjade eiramisega seotud juurdluse või kohtumenetluse algatamine määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses ja mis katkestab aegumistähtaja.
12
Neil asjaoludel otsustas Supremo Tribunal Administrativo (Portugali kõrgeim halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„Kas kohapealse kontrolli protokoll [määruse nr 1122/2009] artikli 54 tähenduses, milles on ainult tuvastatud eeskirjade eiramine, kuid ei ole märgitud kavatsust algatada eeskirjade eiramise suhtes juurdlus või kohtumenetlus, on aegumistähtaja kulgemist katkestav faktiline asjaolu […] määruse […] nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 [kolmanda] lõigu tähenduses, mille kohaselt „[m]enetluste aegumistähtaeg katkeb, kui pädev asutus teatab kõnealusele isikule eiramisega seotud juurdluse või kohtumenetluse algatamisest?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
13
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 99 kohaselt võib Euroopa Kohus juhul, kui küsimusele võib vastuse selgelt tuletada kohtupraktikast või kui esitatud küsimusele antav vastus ei tekita põhjendatud kahtlust, igal ajal ettekandja-kohtuniku ettepanekul ja pärast kohtujuristi ärakuulamist lahendada kohtuasja põhistatud määrusega.
14
Käesolevas kohtuasjas on selle sätte kohaldamine põhjendatud.
15
Oma küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtul tõlgendada määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 teist lõiku, et teha kindlaks, kas põhikohtuasja hageja toime pandud eeskirjade eiramise kohta koostatud protokoll katkestas tema suhtes menetluse algatamise aegumistähtaja.
16
Sellega seoses tuleb märkida, et määruse nr 2988/95 artikli 1 lõike 1 kohaselt kehtestatakse „üldised eeskirjad [liidu] õiguse suhtes toimunud eeskirjade eiramise ühtse kontrolli ning haldusmeetmete ja -karistuste kohta“ ning need eeskirjad kehtestatakse sama määruse kolmandast põhjendusest tulenevalt selleks, et võidelda igasuguse liidu finantshuve kahjustava tegevuse vastu mis tahes alal (7. aprilli 2022. aasta kohtuotsus IFAP, C‑447/20 ja C‑448/20, EU:C:2022:265, punkt 45 ja seal viidatud kohtupraktika).
17
Samuti tuleb meenutada, et nimetatud määruse artikli 3 lõike 1 esimese lõigu kohaselt on „aegumistähtaeg menetluste algatamiseks […] neli aastat, alates […] eeskirjade eiramise toimepanekust“. Artikli 3 lõike 1 teine lõik näeb ette erieeskirjad selle tähtaja kulgemise kohta „jätkuvate või korduvate eeskirjade eiramiste“ ja „mitmeaastaste programmide“ suhtes. Artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu kohaselt katkeb menetluste aegumistähtaeg, „kui pädev asutus teatab kõnealusele isikule eiramisega seotud juurdluse või kohtumenetluse algatamisest“.
18
Seega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus oma küsimusega sisuliselt teada, kas määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmandat lõiku tuleb tõlgendada nii, et kohapealse kontrolli kohta koostatud protokoll, milles on üksnes tuvastatud eeskirjade eiramine, kuid ei ole märgitud kavatsust algatada eeskirjade eiramise suhtes juurdlus või kohtumenetlus, võib pidada „juurdluse või kohtumenetluse algatamiseks“ selle sätte tähenduses, mis katkestab artikli 3 lõike 1 esimeses lõigus ette nähtud menetluste aegumistähtaja.
19
Mis puutub mõistet „juurdluse või kohtumenetluse algatamine“ määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses, siis on Euroopa Kohus juba otsustanud, et selliste aegumistähtaegade eesmärk, nagu on ette nähtud kõnealuses sättes, on üldiselt tagada õiguskindlus ning et see eesmärk ei oleks täielikult täidetud, kui seda aegumistähtaega saaks peatada riigi ametiasutuste mis tahes üldise kontrollitoiminguga, millel ei ole mingit seost piisavalt täpselt piiritletud tehinguid puudutavate eiramiste kahtlusega (vt selle kohta 11. juuni 2015. aasta kohtuotsus Pfeifer & Langen, C‑52/14, EU:C:2015:381, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).
20
Seevastu juhul, kui riigi ametiasutus saadab isikule aruande, milles paljastatakse konkreetse tehinguga, milles ta osales, seotud eeskirjade eiramine, ning nõuab selle tehingu kohta lisateavet või kohaldab tema suhtes selle tehinguga seoses karistust, siis on selle ametiasutuse toimingud piisavalt täpselt piiritletud, et neid saaks pidada eeskirjade eiramisega seotud juurdluseks või kohtumenetluseks määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses (11. juuni 2015. aasta kohtuotsus Pfeifer & Langen, C‑52/14, EU:C:2015:381, punkt 42 ja seal viidatud kohtupraktika).
21
Nimelt võib asuda seisukohale, et niisugused toimingud, nagu on näitena loetletud käesoleva kohtumääruse eelmises punktis, on piisava täpsusega piiritletud tehingud, mille osas on tekkinud eeskirjade eiramise kahtlused (vt selle kohta 11. juuni 2015. aasta kohtuotsus Pfeifer & Langen, C‑52/14, EU:C:2015:381, punkt 45).
22
Seega tuleb juurdluse või kohtumenetluse algatamisega seoses tuua piisava täpsusega välja tehingud, mille osas on tekkinud eiramise kahtlus, et seda saaks pidada „juurdluse või kohtumenetluse algatamiseks“ määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses. See täpsuse nõue nõuab siiski, et juurdlust või kohtumenetlust algatades oleks mainitud konkreetse karistuse määramise või haldusmeetme võtmise võimalust (11. juuni 2015. aasta kohtuotsus Pfeifer & Langen, C‑52/14, EU:C:2015:381, punkt 43).
23
Seega võib protokolli, mis piirdub – nagu põhikohtuasjas – viitega eeskirjade eiramise olemasolule, ilma et oleks mainitud konkreetse karistuse või haldusmeetme määramise võimalust, siiski pidada „juurdluse või kohtumenetluse algatamiseks“ määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses, kui see piiritleb piisavalt täpselt tehingud, mida puudutavad eeskirjade eiramise kahtlused (vt selle kohta 11. juuni 2015. aasta kohtuotsus Pfeifer & Langen, C‑52/14, EU:C:2015:381, punktid 46 ja 47).
24
Sellega seoses nähtub esitatud küsimuse sõnastusest, et põhikohtuasjas kõnealune protokoll vastab määruse nr 1122/2009 artiklis 54 osutatud protokollile.
25
Artikli 54 lõike 1 punkti b kohaselt peavad need protokollid kajastama eraldi iga õigusakti ja standardi kontrolle ning sisaldama eelkõige kohapealse kontrolli sisuks olevaid nõudeid ja standardeid, tehtud kontrolli laadi ja ulatust, avastatud rikkumisi ning õigusakte ja standardeid, mille suhtes leiti rikkumisi.
26
Tuleb tõdeda, et selles sättes ette nähtud nõuetele vastav protokoll piiritleb igal juhul piisavalt täpselt tehingud, mille puhul esinevad eeskirjade eiramise kahtlused, et seda saaks kvalifitseerida „juurdluse või kohtumenetluse algatamiseks“ määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses.
27
Kuna käesoleval juhul ei ilmne, et liikmesriigi esimese astme kohus ja apellatsioonikohus, kes põhikohtuasja menetlesid, oleksid uurinud, kas see on nii põhikohtuasjas kõnealuse protokolli puhul, millest OFi teavitati, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus tegema sellest järeldused ning vajaduse korral selle protokolli sisu arvestades teostama või läbi viima vajaliku kontrolli käesoleva kohtumääruse punktides 19–23, 25 ja 26 esitatud andmete alusel.
28
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvesse võttes tuleb esitatud küsimusele vastata, et määruse nr 2988/95 artikli 3 lõike 1 kolmandat lõiku tuleb tõlgendada nii, et kohapealse kontrolli protokolli, milles on ainult tuvastatud eeskirjade eiramine, kuid ei ole märgitud kavatsust algatada eeskirjade eiramise suhtes juurdlus või kohtumenetlus, võib siiski pidada „juurdluseks või kohtumenetluse algatamiseks“ selle sätte tähenduses, mis katkestab artikli 3 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud aegumistähtaja, kui see piiritleb piisavalt täpselt toimingud, mille puhul esineb eeskirjade rikkumise kahtlus.
Kohtukulud
29
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (üheksas koda) määrab:
Nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta artikli 3 lõike 1 kolmandat lõiku tuleb tõlgendada nii, et kohapealse kontrolli protokolli, milles on ainult tuvastatud eeskirjade eiramine, kuid ei ole märgitud kavatsust algatada eeskirjade eiramise suhtes juurdlus või kohtumenetlus, võib siiski pidada „juurdluseks või kohtumenetluse algatamiseks“ selle sätte tähenduses, mis katkestab artikli 3 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud aegumistähtaja, kui see piiritleb piisavalt täpselt toimingud, mille puhul esineb eeskirjade rikkumise kahtlus.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: portugali.