62023CC0424
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA
esitatud 12. septembril 2024 (
1
)
Kohtuasi C‑424/23
DYKA Plastics NV
versus
Fluvius System Operator CV
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (Genti kaubanduskohus, Genti kohtumaja, Belgia))
Eelotsusemenetlus – Riigihanked – Direktiiv 2014/24/EL – Artikkel 42 – Tehniline kirjeldus – Sõnastus – Artikli 42 lõikes 3 esitatud loetelu ammendavus – Pakkumiskutse, milles nõutakse ehitustöödel keraamiliste ja betoontorude kasutamist – Plasttorude välistamine – Teatud liiki toodetele või tootmisviisile viitamine – Teatud ettevõtete või toodete soosimine või välistamine – Võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtted
1.
Fluvius System Operator CV (
2
) haldab Flandria piirkonna (Belgia) omavalitsusüksuste kanalisatsioonivõrke. Fluvius näeb kanalisatsioonitorude ehitus- ja vahetustööde lepingutes vaikimisi ette, et vihmaveetorud peavad olema betoonist ja reovee ärajuhtimise torud keraamilised.
2.
Üks plasttorude tootmise ja turustamisega tegelev ettevõte on pöördunud eelotsusetaotluse esitanud kohtusse, et kohus kohustaks Fluiviust lisama oma lepingutesse üldiselt seda tüüpi torud.
3.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub tõlgendada direktiivi 2014/24/EÜ (
3
) artiklit 42, millega reguleeritakse hankemenetluste tehnilisi kirjeldusi (käesoleval juhul ehitustööde hange).
4.
Euroopa Kohus, kes on tehniliste kirjelduste mõistet juba mitmes otsuses (
4
) tõlgendanud, peab eelotsusetaotluse esitanud kohtule vastamiseks arendama selles küsimuses kohtupraktikat edasi.
I. Õiguslik raamistik
A.
Liidu õigus
1. Direktiiv 2014/24
5.
Artiklis 18 („Riigihanke üldpõhimõtted“) on sätestatud:
„1.   Avaliku sektori hankijad kohtlevad ettevõtjaid võrdselt ja mittediskrimineerivalt ning tegutsevad läbipaistvalt ja proportsionaalselt.
Riigihanke kavandamisel ei tohi lähtuda eesmärgist jätta see käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja või konkurentsi kunstlikult piirata. Konkurentsi peetakse kunstlikult piiratuks, kui riigihanget kavandatakse kavatsusega teatavaid ettevõtjaid sobimatul viisil soodustada või ebasoodsasse olukorda panna.
[…]“.
6.
Artiklis 42 („Tehniline kirjeldus“) on sätestatud:
„1.   VII lisa punktis 1 määratletud tehniline kirjeldus esitatakse hankedokumentides. Tehnilises kirjelduses määratakse kindlaks ehitustöö, teenuse või asja nõutavad omadused.
[…]
2.   Tehniline kirjeldus peab võimaldama kõigile ettevõtjatele võrdse juurdepääsu hankemenetlusele ega tohi tekitada põhjendamatuid takistusi riigihangete avamisel konkurentsile.
3.   Ilma et see piiraks kohustuslike siseriiklike tehniliste eeskirjade kohaldamist, kuivõrd need on liidu õigusega kooskõlas, sõnastatakse tehniline kirjeldus ühel järgmisel viisil:
a)
kirjeldades kasutusomadusi või funktsionaalseid nõudeid, sh keskkonnanäitajaid, tingimusel et parameetrid on piisavalt täpsed, et pakkujad saaksid kindlaks teha hankelepingu eseme ning et avaliku sektori hankijad saaksid lepingu sõlmida;
b)
viidates tehnilisele kirjeldusele ja tähtsuse järjekorras Euroopa standardeid ülevõtvatele riiklikele standarditele, Euroopa tehnilisele hinnangule, ühistele tehnilistele kirjeldustele, rahvusvahelistele standarditele, muudele Euroopa standardimisorganite kehtestatud tehnilistele etalonsüsteemidele või nendest mõne puudumisel riiklikele standarditele, riiklikele tehnilistele tunnustustele või riiklikele tehnilistele kirjeldustele ehitustööde projekteerimise, arvutuste ja tööde teostamise ning asjade kasutamise kohta; sellisele viitele lisatakse märge „või samaväärne“;
c)
kirjeldades punktis a osutatud kasutusomadusi või funktsionaalseid nõudeid, viidates punktis b osutatud tehnilisele kirjeldusele kui kasutusomadustele või funktsionaalsetele nõuetele vastavuse tagamise vahendile, või
d)
viidates teatavate näitajate puhul punktis b osutatud tehnilisele kirjeldusele ja muude näitajate puhul punktis a osutatud kasutusomadustele või funktsionaalsetele nõuetele.
4.   Tehnilises kirjelduses ei nimetata kindlat marki ega allikat või eri protsessi, mis iseloomustab konkreetse ettevõtja tooteid või teenuseid, ega kaubamärki, patenti, liiki, kindlat päritolu ega teatavat tootmisviisi, mis võiks teatavaid ettevõtjaid või tooteid soosida või need välistada, välja arvatud juhul, kui see on hankelepingu eseme seisukohast põhjendatud. Erandkorras lubatakse sellist nimetamist, kui hankelepingu eset ei ole lõike 3 kohaselt võimalik piisavalt täpselt ja arusaadavalt kirjeldada. Sellisele viitele lisatakse märge „või samaväärne“.
[…]“.
7.
VII lisas („Teatavate tehniliste kirjelduste määratlused“) on märgitud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)
„tehniline kirjeldus“ – üks järgmistest
a)
ehitustööde hankelepingute puhul eelkõige hankedokumentides sisalduv tehniliste ettekirjutuste kogum, millega määratletakse materjali, toote või asja omadused, mis võimaldavad neid kasutada avaliku sektori hankija kavandatud viisil; nende omaduste hulka kuuluvad keskkonnaohutuse ja kliimanäitajad, universaalnõuetele (sealhulgas puudega inimeste juurdepääs) vastav projekt ja vastavushindamine, ekspluatatsioonilised näitajad, ohutus või mõõtmed, sealhulgas kvaliteedi tagamise kord, terminoloogia, sümbolid, katsetamine ja katsetamismeetodid, pakendamine, märgistus ja tähistus, kasutusjuhendid, tootmisprotsessid ja -meetodid ehitustööde olelusringi mis tahes etapi jaoks; ühtlasi hõlmavad nimetatud omadused ehitustööde projekti ja maksumusega seotud ettekirjutusi, samuti katsetamise, järelevalve ja vastuvõtmise tingimusi ning ehitamise meetodeid, tehnoloogiat ja kõiki muid tehnilisi tingimusi, mida avaliku sektori hankija võib kehtestada vastavalt üldistele või erinormidele, mis seonduvad valmistööde või nende puhul kasutatavate materjalide või nende osadega;
[…]“.
2. Direktiiv 2014/25
8.
Põhjenduses 24 on märgitud:
„Võrgustiku sektori hankijad, kes tegutsevad joogiveesektoris, võivad tegeleda ka muude veega seotud tegevustega, nt vesiehitusprojektide, niisutus- või kuivendustööde või reovee ärajuhtimise ja töötlemisega. Sel juhul peaks võrgustiku sektori hankijatel olema võimalik kohaldada käesoleva direktiiviga ette nähtud hankemenetlusi kõigi veega seotud tegevuste puhul, olenemata sellest milline veetsükli osa on hõlmatud. […]“.
9.
Artiklis 10 („Vesi“) on sätestatud:
„1.   Veega seoses kohaldatakse käesolevat direktiivi järgmiste tegevuste suhtes:
a)
selliste püsivõrkude pakkumine või käitamine, mille eesmärgiks on pakkuda avalikkusele joogivee tootmise, transpordi või jaotamisega seotud teenust;
b)
joogivee tarnimine sellistesse võrkudesse.
2.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka selliste hankelepingute või ideekonkursside suhtes, mida sõlmivad või korraldavad lõikes 1 osutatud tegevusi teostavad võrgustiku sektori hankijad ja mis on seotud ühe järgmise elemendiga:
a)
vesiehitusprojektid, niisutus või maakuivendus, tingimusel et joogiveetarne moodustab üle 20% nimetatud projektide, niisutus- või kuivendustööde käigus saadava vee kogumahust;
b)
reovee ärajuhtimine ja töötlemine.
[…]“.
B.
Belgia õigus. 17. juuni 2016. aasta riigihangete seadus (Loi relative aux marchés publics) (
5
)
10.
Artikli 5 lõikes 1 on märgitud, et avaliku sektori hankija ei tohi kavandada hankelepingut eesmärgiga jätta see käesoleva seaduse kohaldamisalast välja või piirata kunstlikult konkurentsi. Konkurentsi peetakse kunstlikult piiratuks, kui riigihanget kavandatakse kavatsusega teatavaid ettevõtjaid sobimatul viisil soodustada või ebasoodsasse olukorda panna.
11.
Artikli 53 lõiked 2, 3 ja 4 kordavad sisuliselt direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikeid 2, 3 ja 4.
II. Faktilised asjaolud, kohtuvaidlus ja eelotsuse küsimused
12.
Fluvius tegeleb Flandria piirkonna omavalitsusüksustes kanalisatsioonivõrkude ehitamise, haldamise ja hooldamisega.
13.
Fluvius nõuab ehitustööde riigihangete pakkumismenetluse dokumentides vaikimisi, et pakkumised puudutaksid ainult betoontorusid (vihmavee ärajuhtimiseks) või keraamilisi torusid (reovee ärajuhtimiseks).
14.
Plasttorude tootja ja turustaja DYKA Plastics NV (edaspidi „DYKA“) väidab, et selline nõue on diskrimineeriv, sest tal ei ole seetõttu võimalik Fluviuse korraldatud riigihangetel osaleda.
15.
DYKA on pöördunud korduvalt Fluviuse poole, heites talle ette tema hankepoliitika õigusvastasust.
–
DYKA palus 4. juunil 2020 Fluviusel muuta tulevasi pakkumiskutseid nii, et lisaks keraamilistele ja betoonist torudele saaks pakkuda ka plasttorusid.
–
DYKA palus 7. oktoobril 2020 Fluviusel täpsustada, millist tüüpi torusid kasutatakse lepingus „Langeveldstraat Beringen“ (Lengeveldi tänav Beringenis, Belgias) ja kas plasttorud välistatakse nii vihmavee kui ka reovee ärajuhtimise puhul. DYKA palus, et jaatava vastuse puhul teavitataks teda välistamise põhjustest.
16.
Fluvius vastas 15. oktoobril 2020, et pakkumus võib sisaldada ainult betoonist (poorseid) vihmavee ärajuhtimise torusid ja keraamilisi reovee ärajuhtimise torusid.
17.
DYKA esitas Ondernemingsrechtbank Gentile, afdeling Gent (Genti kaubanduskohus, Genti kohtumaja, Belgia) kaebuse, milles väitis, et Fluviuse sõnastatud tehnilise kirjelduse kasutamise viis rikub riigihangete alaseid õigusnorme. Asjaolu, et ehitustööde pakkumiskutsest on jäetud plasttorud ühegi põhjenduseta välja, jätab DYKA ilma võimalusest sõlmida mõni leping, mis piirab ilmselgelt konkurentsi. (
6
)
18.
Fluvius leiab seevastu, et tema tegevus on õiguspärane, kuna:
–
pakkumiskutse alusdokumentides ei ole nõutud ainulaadset toodet;
–
keraamilisi ja betoontorusid toodavad ja müüvad edasi mitu ettevõtet, kes saavad lepingu sõlmimiseks konkureerida;
–
kanalisatsioonitorude tootmismaterjali määramine on osa Fluviuse kaalutlusõigusest;
–
keraamiliste või betoontorude valimist õigustavad tehnilised põhjused. Keraamiliste torude kasutusiga on vähemalt 100 aastat, plasttorude oma aga 50 aastat. Lisaks tekib plasttorudel selgelt rohkem kahjustusi ja tõrkeid kui keraamiliste torude puhul ning nende hoolduskulud on tunduvalt kõrgemad.
–
keskkonna seisukohast kaasnevad plasttorudega probleemid, mida keraamiliste ja betoontorude puhul ei esine. (
7
)
–
nii rahaliselt kui ka avaliku sektori hankija seisukohast on mõistlik valida reeglina plasttorude asemel keraamilised torud. Plasttorud pole siiski täiesti välistatud, sest neid tuleb kasutada juhul, kui projekti tehniliste omaduste tõttu ei ole keraamilisi või betoontorusid soovitatav kasutada.
19.
Nendel asjaoludel esitab eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtule järgmised küsimused:
„1.
Kas direktiivi 2014/24/EL artikli 42 lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et selles osutatud tehnilise kirjelduse sõnastamise viiside loetelu on ammendav ja seega on avaliku sektori hankija kohustatud sõnastama hankelepingu eseme tehnilise kirjelduse ühel viidatud sättes nimetatud viisil?
2.
Kas direktiivi 2014/24/EL artikli 42 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et hankelepingu eseme tehnilises kirjelduses sisalduvaid viiteid keraamilistele ja betoontorudele (olenevalt konkreetsest kanalisatsioonisüsteemist) tuleb pidada üheks või mitmeks selles sättes loetletud viiteks, näiteks viiteks teatud tüüpi torudele või ka torude teatud tootmisviisile?
3.
Kas direktiivi 2014/24/EL artikli 42 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et hankelepingu eseme tehnilises kirjelduses sisalduvad viited üheleainsale tootele, näiteks keraamilistele ja betoontorudele (olenevalt konkreetsest kanalisatsioonisüsteemist) kui teatud tehnilistele lahendustele, toovad kaasa viidatud sättes ette nähtud tagajärje (nimelt „[võivad] teatud ettevõtjaid või tooteid soosida või need välistada“), kuna kõnealustest viidetest tulenevalt välistatakse selliste ettevõtjate osalemine, kes pakuvad kirjeldatud tootele alternatiivseid lahendusi, ja seatakse need ettevõtjad ebasoodsamasse olukorda, olgugi et kirjeldatud toodet suudavad pakkuda mitu konkureerivat ettevõtjat, või võimaldab nimetatud toote, näiteks keraamiliste ja betoontorude (olenevalt konkreetsest kanalisatsioonisüsteemist) puhul välistada konkurentsi, mistõttu ei saa tegemist olla nimetatud tagajärjega, sest asjaomane toode on seotud konkreetse ettevõtjaga, kes ainsana seda toodet turul pakub?
4.
Kas direktiivi 2014/24/EL artikli 42 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et direktiivi 2014/24/EL artikli 42 lõike 3 ja/või direktiivi 2014/24/EL artikli 42 lõike 4 tuvastatud rikkumine, mis seisneb selles, et hankelepingu eseme tehnilises kirjelduses on õigusvastaselt kasutatud viiteid (näiteks keraamilistele ja betoontorudele olenevalt konkreetsest kanalisatsioonisüsteemist), tähendab seda, et rikutud on ka direktiivi 2014/24/EL artikli 42 lõiget 2 ja sellega seotud direktiivi 2014/24/EL artikli 18 lõiget 1?“
III. Menetlus Euroopa Kohtus
20.
Eelotsusetaotlus registreeriti Euroopa Kohtus 11. juulil 2023.
21.
Kirjalikud seisukohad on esitanud DYKA, Fluvius, Austria ja Tšehhi valitsus ning Euroopa Komisjon.
22.
DYKA, Fluvius ja komisjon esitasid oma suulised seisukohad 30. mai 2024. aasta kohtuistungil.
IV. Õiguslik hinnang
A.
Kohaldatav direktiiv
23.
Kuigi menetluse kirjalikus osas on seda käsitlenud ainult komisjon, (
8
) tekib küsimus, kas avalike reovee- ja vihmavee ärajuhtimise võrkude ehitustööd jäävad direktiivi 2014/24 või direktiivi 2014/25 kohaldamisalasse.
24.
Komisjon teeb vahet lepingutel, mille puhul Fluvius on elektri- ja gaasi jaotusvõrkude (mida reguleeritakse direktiiviga 2014/25) haldur, ja lepingutel, mille eesmärk on kanalisatsioonivõrkude paigaldamine (mida reguleeritakse direktiiviga 2014/24).
25.
Leian siiski, et eelotsusetaotluse esitanud kohus (
9
) peab seda väidet kontrollima, välistamaks, et Fluvius tegeleb avaliku sektori hankijana mõne direktiivi 2014/25 artikli 10 lõikes 1 osutatud tegevusega (püsivõrkude käitamine, mille eesmärgiks on pakkuda avalikkusele joogivee tootmise, transpordi või jaotamisega seotud teenust). (
10
)
26.
Kui Fluvius osaleb ka veetsükli selles osas, (
11
) siis peavad reovee ärajuhtimisega seotud ehitustöid hõlmavad vaidlusalused lepingud järgima direktiivi 2014/25, mille artikli 10 lõike 2 punktis b viidatakse sõnaselgelt sellist tüüpi lepingutele.
27.
Kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnang ei ole teistsugune, keskendun direktiivi 2014/24 tõlgendamisele, kuigi nimetatud direktiiviga (artikkel 42) ja direktiiviga 2014/25 (artikkel 60) reguleeritakse tehnilisi kirjeldusi sisuliselt samamoodi.
B.
Tehniliste kirjelduste lisamise kaalutlusruum
28.
Avaliku sektori hankijad määratlevad avaldatud lepingudokumentides selliste ehitustööde, teenuste või asjade omadused, mida nad riigihangete raames soovivad saada. Nende omaduste hulgas võib leida selliseid, mis vastavad toodete ja teenuste „tehnilistele kirjeldustele“. (
12
)
29.
Nende tehniliste kirjelduste erapoolikus võib tähendada vähemalt teatud pakkujatele olulist „turule sisenemise takistust“ ning äärmuslikel juhtudel eelnevalt (isegi pettuse teel) kindlaks määrata lõplikult välja valitud eduka pakkuja, kui need sisaldavad toodete või teenuste omadusi, mida suudab pakkuda ainult tema.
30.
Mure nende eeskirjade eiramise vältimise pärast ja eesmärk „võimalda[d]a avada riigihanked konkurentsile“ on viinud liidu seadusandja seda valdkonda reguleerivate sätete kehtestamiseni.
31.
Euroopa Kohus on märkinud, et „tehnilisi kirjeldusi reguleeriv liidu õigus tunnustab hankija laiaulatuslikku kaalutlusõigust hanke tehnilise kirjelduse koostamisel.“„See kaalutlusõigus on põhjendatud asjaoluga, et just hankijad teavad [oma vajadusi] paremini ning just nemad saavad kõige paremini kindlaks määrata nõuded, mis tuleb soovitud tulemuse saavutamiseks täita.“ (
13
)
32.
Põhimõtteliselt annab avaliku sektori hankija kaalutlusruum talle lepingusse tehnilise kirjelduse lisamisel võimaluse valida tooted ja materjalid, mida ta soovib kavandatud ehitustöödel kasutada.
33.
Avaliku sektori hankija valikuvabadus sõltub siiski suuremal või vähemal määral lepingu esemest ja eesmärgist, mis sellega soovitakse saavutada.
–
Kaalutlusruum väheneb, kui lisanduvad ehitustööde kasutusomaduste või otstarbega seotud küsimused (funktsionaalsed nõuded). Funktsionaalsed nõuded võivad laieneda„keskkonnaalastele omadustele“. Sellistel juhtudel on direktiivi 2014/24 eesmärgiga kooskõlas, et pakkumine on avatud võimalikult paljudele tehnilistele alternatiividele, mis sobivad soovitud otstarbe täitmiseks.
–
Kui tegemist on aga menetlusega, kus domineerivad muud tegurid, mis pole rangelt võttes objektiivsed (näiteks esteetika või keskkonda sobimine), on kaalutlusruum laiem.
34.
Põhikohtuasjas puuduvad esteetilised kaalutlused ja avaliku sektori hankija otsused lubatud materjalide kohta saaksid tugineda peamiselt kasutusomadustele või objektiivsetele funktsionaalsetele teguritele. Siiski ei tundu, et selliseid kriteeriume ja tegureid oleks hankedokumentides piisavalt üksikasjalikult kirjeldatud, mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul. (
14
)
35.
Arvestades tehnilise kirjelduse tähtsust, peab see, nagu ka lepingu ese ja selle sõlmimise kriteeriumid, olema selgelt määratletud hankemenetluse algusest peale ehk hanketeates või hankedokumentides. Ainult nii on võimalik pakkujatel nende täpsest ulatusest aru saada ja neid ühtemoodi tõlgendada. (
15
)
36.
Direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 1 osutatud tehniline kirjeldus on määratletud VII lisa punktis 1. Selle alapunktis a on sätestatud, mida tuleb ehitustööde lepingute puhul „tehnilise kirjelduse“ all mõista.
37.
Selle kohaselt on tehniline kirjeldus „eelkõige hankedokumentides sisalduv tehniliste ettekirjutuste kogum, millega määratletakse materjali, toote või asja omadused, mis võimaldavad neid kasutada avaliku sektori hankija kavandatud viisil“.
C.
Esimene eelotsuse küsimus
38.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib teada, kas direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 3 sisalduv „tehnilise kirjelduse sõnastamise viiside loetelu“ on ammendav.
39.
Selle küsimuse aluseks on eeldus, et nõue, et kanalisatsioonitorud oleks betoonist või keraamilised, on iseenesest tehniline kirjeldus. Eelotsusetaotluse esitanud kohus, kohtuasja pooled, menetlusse astunud valitsused ja komisjon nõustuvad selle eeldusega, mille kohta nimetatud kohus ei väljenda ühtegi kahtlust.
40.
Istungil tekkis aga sama eelduse üle arutelu seoses direktiivi 2014/24 VII lisa punkti 1 alapunkti a tõlgendamisega. Seda punkti lugedes võiks järeldada, et tehniliste kirjeldustena käsitatakse ainult selliseid ettekirjutusi, millega määratletakse materjali, toote või asja omadused, aga mitte nõuet, et ehitustööde tegemisel kasutataks teatavat materjali.
41.
Leian, et selles küsimuses ei tasu asuda nominalistlikule seisukohale. Isegi kõiki eelotsusetaotluse väljajättudest tulenevaid ebakindlusi arvestades viitab põhikohtuasjas nõue, et kanalisatsioonitorud oleksid betoonist või keraamilised, nii tootele (torud) kui ka ühele nende põhiomadusele (et torude materjal oleks betoon või keraamika).
42.
Leian, et nõnda vaadelduna võib nõustuda eeldusega, millele eelotsusetaotluses tuginetakse. Kui selle eeldusega mitte nõustuda, oleksid eelotsuse küsimused praeguses sõnastuses hüpoteetilised või üleliigsed.
43.
Tehniliste kirjelduste „sõnastust“ direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 tähenduses täpsustatakse punktides a, b, c ja d. (
16
) Euroopa Kohus on juba sedastanud, et „direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 sõnastus ei loo tehnilise kirjelduse koostamise meetodite vahel hierarhiat ega eelista ühtegi neist meetoditest.“ (
17
)
44.
Avaliku sektori hankija peab seega kasutama üht või mitut nimetatud meetodit. Väljend „sõnastatakse […] ühel järgmisel viisil“ (
18
) näitab, et tegemist on ammendava loeteluga. Seadusandja oleks võinud kasutada täiendavate viiside lubamiseks avatud väljendeid (näiteks selliseid määrsõnu nagu „peamiselt“ või „eelkõige“), aga on valinud ettekirjutava ja ammendava loetelu. (
19
)
45.
Siiani öeldust piisaks, et vastata selliselt sõnastatud esimesele eelotsuse küsimusele. Ülejäänud tavapärased tõlgendamiskriteeriumid (kontekst ja sätte eesmärk) ei toeta teistsugust lahendust.
46.
Kohtuasja poolte seisukohtades keskendutakse aga teistsugusele probleemile kui see, mida esimeses eelotsuse küsimuses rangelt võttes käsitletakse. Nende põhjal tuleks pigem täpsustada, kas keraamiliste või betoontorude kohustuslik kasutamine võib kuuluda mõne direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 3 sätestatud ammendavas loetelus nimetatud viisi alla, millega DYKA ei nõustu. (
20
)
47.
Kui Euroopa Kohus nõustub sellesse arutellu astuma, on küsimuse lahendamisel esimene probleem see, nagu juba märkisin, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei ole kirjeldanud üksikasjalikult hankedokumentide sisu vaidlusaluse tehnilise kirjelduse osas.
48.
Eelotsusetaotluse lugemisel ei ole võimalik mõista, kas hankedokumentides on lisaks keraamiliste või betoontorude mainimisele esitatud ka muid täpsustusi (mis oleks loogiline), näiteks et need vastavad mõnele konkreetsele õigusnormile või standardile.
49.
Fluvius parandas selle puuduse istungil Euroopa Kohtu küsimuste põhjal. Ta märkis, et hankedokumentides ei mainita ainult keraamilisi või betoontorusid, vaid need sisaldavad ka muid torude omadusi, näiteks viited kanalisatsioonisüsteeme käsitlevatele Belgia tehnilistele eeskirjadele.
50.
Selle avalduse põhjal (mida eelotsusetaotluse esitanud kohus veel korra kontrollima peab) võib kohtuasja esemeks olev tehniline kirjeldus sobida ühe või mitme direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti alla.
1. Sobivus direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti a alla
51.
Vaidlusalused hankedokumendid oleksid selle punktiga kooskõlas, kui kanalisatsiooni suhtes kehtestataks teatavad kasutusomadused või funktsionaalsed nõuded. See oleks nii juhul, kui hankedokumendid sisaldaksid näiteks ettekirjutusi torude jäikuse, temperatuurimuutustele vastupidavuse, stabiilsuse, vettpidavuse, keskkonnanäitajate või muude füüsiliste või mehaaniliste omaduste kohta.
52.
Fluvius väidab (
21
), et vaidlustatud tehniline kirjeldus tugineb kasutatava materjali kasutusea ja selle hoolduskuludega seotud nõuetele või selle keskkonnaalastele omadustele (ringlussevõetavus, jäätmete tekitamine ja aluspinnasesse imbumine). Seega on tegemist kasutusomaduste või funktsionaalsete nõuetega.
53.
Nagu juba korduvalt mainisin, ei ole Euroopa Kohtule esitatud hankedokumentide sisu kohta piisavalt teavet. Eelotsusetaotluse esitanud kohus piirdub kinnitusega, et Fluvius ei määranud nimetatud hankedokumentides kindlaks kanalisatsioonitorude kasutusomadusi ega funktsionaalseid nõudeid, mis võimaldavaks pakkuda muid tehnilisi lahendusi. (
22
)
54.
Kui järgida selle aspekti puhul eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangut, ei sisaldanud hankedokumendid piisavalt täpseid funktsionaalseid nõudeid, mistõttu ei kuulu need direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti a kohaldamisalasse. Nimetatud sättes nõutakse, et (kasutusomadusi või funktsionaalseid nõudeid sisaldava tehnilise kirjelduse) parameetrid oleksid piisavalt täpsed, et pakkujad saaksid hankelepingu eseme kindlaks teha.
2. Sobivus direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti b alla
55.
Fluvius (
23
) ja komisjon (
24
) leiavad, et vaidlusalune tehniline kirjeldus sobib direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti b alla. DYKA väidab vastupidist.
56.
Fluvius ja komisjon leiavad, et punktis b eristatakse ühest küljest viiteid „tehnilisele kirjeldusele“ ja teisest küljest „standarditele“. Esimeste puhul lubaks VII lisa punkt 1 aktsepteerida tehnilise kirjeldusena ainult materjalilt või tootelt nõutavate omaduste kindlaksmääramist.
57.
Istungil arutleti intensiivselt direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punkti b tõlgenduse üle. Selle sõnastust võiks nimetada tautoloogiliseks, kuna selles on sätestatud, et „tehniline kirjeldus [sõnastatakse,] viidates tehnilisele kirjeldusele […]“. Selle kohta on kaks seisukohta:
–
väita, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punktis b osutatud tehniliste kirjelduste hulgas ei sisaldu mitte ainult nimetatud punktis loetletud (riiklikes, Euroopa või rahvusvahelistes) „standardites“ või „etalonsüsteemides“ kirjeldatud tehnilised kirjeldused, vaid ka muud ettekirjutused, mis sellistes standardites ja süsteemides ei sisaldu, aga mis täpsustavad materjali või toote nõutavad „omadused“;
–
väita vastupidi, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punktis b osutatud tehnilised kirjeldused on ainult standarditud tehnilised kirjeldused ehk need, mis viitavad (riiklikele, Euroopa või rahvusvahelistele) „standarditele“ või „etalonsüsteemidele“. Nii tuleneks otsuse Klaipėdos punktist 87. (
25
)
58.
Tegelikult pole arutelu enam nii huvipakkuv (või on huvitav vaid abstraktsest või akadeemilisest seisukohast), kui möönda, et Fluviuse koostatud hankedokumendid sisaldasid sõnaselgeid viiteid Belgia tehnilistele eeskirjadele, nagu ta istungil väitis. Leian, et kui see on nii, oleks ehitustööde lepingu tehniline kirjeldus nimetatud dokumentides esitatud direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 punktis b osutatud sõnastuses.
59.
Leian igal juhul selleks, et abstraktset arutelu mitte vältida, et selle sätte puhul sobib paremini esimene tees (kuigi mõlema kasuks on tugevaid argumente). Pooldan seda lahendust kahel põhjusel.
60.
Esiteks tähendaks punkti b puhul standarditud tehniliste kirjeldustega piirdumine ühtaegu standardimata tehnilistest kirjeldustest loobumist ehk loobumist ülejäänud tehnilistest nõuetest, mille avaliku sektori hankija võib lisada hankedokumentidesse nii, et ta ei viita kindlaksmääratud tehnilistele standarditele. (
26
)
61.
Nagu komisjon istungil väitis, ei takista miski seda, et ehitustööde lepingud sisaldaksid tehnilisi nõudeid, mis on kooskõlas direktiivi 2014/24 VII lisa punkti 1 alapunktis a esitatud määratlusega, milles ei viidata tehnilistele standarditele ega kirjeldata kasutusomadusi või funktsionaalseid nõudeid – ja seda juhtub tihti. Teise teesi pooldamine tähendaks, et seda tüüpi ettekirjutusi ei saa liigitada direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 ühegi punkti alla.
62.
Teiseks on „tehnilise kirjelduse“ tähendus määratletud just direktiivi 2014/24 VII lisas ja artikli 42 lõikes 1 osutatakse VII lisale. Tehnilise kirjelduse sõnastamise viisi on täpsustatud artikli 42 lõikes 3, aga mõiste tähendus ise on ehitustöölepingute puhul esitatud VII lisa punkti 1 alapunktis a.
63.
Kordan, et seda arvestades võib nõude, „[…] millega määratletakse materjali, toote või asja omadused“, nagu on märgitud direktiivi 2014/24 VII lisa punkti 1 alapunktis a, kvalifitseerida tehniliseks kirjelduseks ja seetõttu jääb see artikli 42 lõike 3 punkti b esimese taande kohaldamisalasse, isegi kui see ei viita ühelegi standardile.
3. Vahekokkuvõte
64.
Kokkuvõttes:
–
Esimesele eelotsuse küsimusele tuleb vastata, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 3 osutatud tehnilise kirjelduse sõnastamise viiside loetelu on ammendav.
–
Sellele küsimusele vastamiseks ei ole vaja tuvastada, millise kõnealuse sätte punkti alla vaidlusalune tehniline kirjeldus kuulub, kuivõrd see sõltub hankedokumentide sisust.
D.
Teine ja kolmas eelotsuse küsimus
65.
Teine ja kolmas eelotsuse küsimus, mida saab käsitleda koos, puudutavad direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 4 tõlgendamist.
66.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub nende küsimustega selgitada, kas viiteid keraamilistele ja betoontorudele:
–
„tuleb pidada üheks või mitmeks selles sättes loetletud viiteks, näiteks viiteks teatud tüüpi torudele või ka torude teatud tootmisviisile“;
–
„toovad kaasa viidatud […] tagajärje ([…] „[…] teatud ettevõtjaid või tooteid soosida või need välistada“), kuna […] välistatakse selliste ettevõtjate osalemine, kes pakuvad kirjeldatud tootele alternatiivseid lahendusi, […], või […] ei saa tegemist olla nimetatud tagajärjega, sest asjaomane toode on seotud konkreetse ettevõtjaga, kes ainsana seda toodet turul pakub?“
67.
Direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 4 keelatakse hankelepingu tehnilises kirjelduses teatavate viidete (
27
) kasutamine, mida käsitatakse põhimõtteliselt riigihangete konkurentsile avamise seisukohast otseselt või kaudselt kahjulikuna. Keeld kehtib „välja arvatud juhul, kui see on hankelepingu eseme seisukohast põhjendatud“.
68.
Erandkorras lubatakse sellist viitamist, „kui lepingu reguleerimiseset ei ole lõike 3 kohaselt võimalik piisavalt täpselt ja arusaadavalt kirjeldada.“ (
28
)
69.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu menetluse poolte ja menetlusosaliste seisukohad lähevad nende kahe eelotsuse küsimuse osas lahku:
–
DYKA väidab, et keraamilised või betoontorud on torude „liik“ (kanalisatsioonivõrkude ehitamisel kasutatavate torude ainulaadne tüüp) ja ka „teatav tootmisviis“ (kuna nende tootmiseks on iga kategooria puhul vaja konkreetset tööstuslikku tootmisprotsessi).
–
Fluvius väidab, et keeld kohaldatakse ainult juhul, kui hankedokumentides on nõutud eksklusiivsust või ainulaadset toodet, mis soosib sellist toodet tootvat äriühingut. Keeld ei kohaldata aga juhul, kui nõutud toodet toodab mitu äriühingut.
–
Austria valitsus leiab, et mõisted betoon ja keraamika ei kirjelda mitte konkreetset toodet, vaid materjale, mille tootmisprotsess ja omadused võivad esineda erineval kujul.
–
Tšehhi valitsus väidab, et viite eesmärk ei ole teatavaid ettevõtteid ega tooteid soosida ega välistada.
–
Komisjon leiab, et kui lubada tehnilises kirjelduses torude tootmise materjalile viitamine, tähendab see laia tõlgendusega nõustumist. Kuna seda pole õigusaktides määratletud, uuris ta mõistete „liik“ ja „teatav tootmisviis“ tavapärast tähendust ja järeldas, et see ei kuulu kummagi alla.
70.
Analüüsin nende küsimuste käsitlemiseks keelu kohaldamisala ja lubatud erandeid, et kohaldada seda analüüsi hiljem põhikohtuasjale.
1. Keelu kohaldamisala
71.
Nagu olen juba öelnud, keelatakse direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 4 lepingu tehnilises kirjelduses teatavate viidete kasutamine. Käesoleva kohtuasja jaoks on asjakohane see keelu osa, mis käsitleb „liiki, kindlat päritolu ega teatavat tootmisviisi, mis võiks teatavaid ettevõtjaid või tooteid soosida või need välistada“. (
29
)
72.
Minu hinnangul on hankedokumentides tehtud viited keraamikale ja betoonile kui torude kohustuslikule materjalile viited torude „liigile“ või „teatavale tootmisviisile“. DYKA väidab, et keraamika ja betoon pole looduslikud materjalid (nagu puit), vaid kunstliku tootmisprotsessi tulemusena „toodetud“ materjalid. Nende väljavalimisest saavad loogiliselt võttes kasu need isikud, kes toodavad või tarnivad keraamilisi või betoontorusid ning selle tagajärg (vältimatu) on nende isikute välistamine, kes pakuvad plastist või muudest materjalidest torusid.
73.
Vastupidi Fluviuse seisukohale leian, et keeld ei kehti mitte ainult juhul, kui hankedokumentides valitakse välja üks tootja, vaid ka juhul, kui kandidaatide hulka piiratakse mitmele kandidaadile (ehk kõigile, kes toodavad keraamilisi või betoontorusid) ja välistatakse plasttorude tootjad.
74.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus saab seega asuda seisukohale, et hankedokumentides keraamilistele või betoontorudele viitamine jääb objektiivselt vaadelduna keelu kohaldamisalasse. Tuleb veel kindlaks teha, kas see on kõigele vaatamata õigustatud.
2. Erandid keelust
a) Põhjendatus hankelepingu eseme seisukohast
75.
Direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 4 lubatakse teha analüüsitavast keelust erand, kui „see on hankelepingu eseme seisukohast põhjendatud“.
76.
Kahtlemata määrab teatavatel juhtudel hankelepingu ese möödapääsmatult ära ehitustööde mõne komponendi valiku, välistades samas teised. (
30
)
77.
Kui avaliku sektori hankija soovib seda sätet kasutada, peab ta selgitama, miks on hankelepingu eseme seisukohast põhjendatud tehniline kirjeldus, mis ei ole põhimõtteliselt direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikega 4 kooskõlas.
78.
Leian, et selline selgitus peab olema hankedokumentides ära toodud. Avaliku sektori hankija peab just nimelt hankedokumentides teavitama (tulevasi pakkujaid) põhjustest, millele tuginedes on lepingu eseme seisukohast vajalik just nimelt selline tehniline kirjeldus, mitte midagi muud. See on ainus viis, kuidas huvitatud isikud saavad otsustada, kas nad täidavad dokumentide nõudeid või asuvad hankedokumente vaidlustama. (
31
)
b) Erandkorras lubamine, kui lepingu eset ei ole võimalik täpselt kirjeldada
79.
Direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 4 lubatakse erandkorras kasutada mõnda keelatud viidet, kui „lepingu reguleerimiseset ei ole lõike 3 kohaselt võimalik piisavalt täpselt ja arusaadavalt kirjeldada“.
80.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab välja selgitama, kas avaliku sektori hankija kehtestas hankelepingu eseme seisukohast vaadatuna toodete või nende toodete tootmismaterjalide kohta nõuetekohasel tasemel nõuded. Avaliku sektori hankija võib nõuete taseme ise kindlaks määrata, aga peab põhjendama täpselt ja arusaadavalt, miks tema otsus on lepingu esemega kooskõlas.
81.
Taaskord ei ole võimalik teada, kas hankedokumendid sisaldasid sellist täpset ja arusaadavat kirjeldust või mitte, sest (eelotsusetaotluses) puudub hankedokumentide sisu kohta üksikasjalik teave. Ainult eelotsusetaotluse esitanud kohus saab teha selle kindlaks ja otsustada, kas hankija võib või ei või seda hankedokumentidesse lisada.
c) Märge „või samaväärne“
82.
Direktiivi 2014/24 artikli 42 kahes lõikes on nõutud, et tehniliste kirjelduste viidetele lisataks „märge „või samaväärne““: need kohad on lõike 3 punkt b lõpus ja lõike 4 lõpus.
83.
Nende kahe variandiga sätete lõplik eesmärk on võimaldada ettevõtjatele võrdset juurdepääsu hankemenetlusele. Tehnilise kirjelduse sisu ei „tohi tekitada põhjendamatuid takistusi riigihangete avamisel konkurentsile“. (
32
)
84.
Direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 4 sisalduvat erandit leevendatakse märkega, et viitele lisatakse märge „või samaväärne“, just selle pärast, et see võib soosida teatavaid tootjaid ja välistada teisi tootjaid. Esitatud on topelttingimus: a) viide on vajalik hankelepingu eseme piisavalt täpseks ja arusaadavaks kirjeldamiseks ja b) sellele lisatakse märge „või samaväärne“. (
33
)
85.
Euroopa seadusandja muretseb, et tehnilised kirjeldused piiravad „kunstlikult konkurentsi teatavat ettevõtjat soosivate nõuetega, kirjeldades vastava ettevõtja poolt tavapäraselt pakutavate asjade, teenuste või ehitustööde põhiomadusi“. (
34
)
86.
Selle ennetamine tugineb direktiivi 2014/24 artikli 18 lõike 1 teises lõigus käsitletud põhimõttele: „[k]onkurentsi peetakse kunstlikult piiratuks, kui riigihanget kavandatakse kavatsusega teatavaid ettevõtjaid sobimatul viisil soodustada või ebasoodsasse olukorda panna“.
87.
Seega on nõude, et eespool osutatud hüpoteeside korral sisaldavad hankedokumendid märget „või samaväärne“, eesmärk vaieldamatult soosida riigihangete suuremal määral konkurentsile avamist. Avaliku sektori hankija määratletud materjalide või toodetega samaväärsete toodete või materjalide tootjad ja tarnijad saavad hankemenetluses pakkujana osalemiseks tugineda sellele märkele.
88.
Euroopa Kohus on rõhutanud, kui oluline on see märge: „see, kui väljendit „või samaväärne“ pole hankemenetluse alusdokumentides kindlaksmääratud toote järele lisatud, [ei või] mitte üksnes heidutada pakkumuse esitamisest loobuma ettevõtjaid, kelle käsutuses on sellele tootele analoogsed süsteemid, vaid ka takistada impordivoogu liikmesriikidevahelises kaubanduses, reserveerides lepingu ainult neile tarnijatele, kes märgivad, et nad kasutavad konkreetselt nimetatud toodet“. (
35
) Samaväärsuse tingimuse väljajätmine võib olla isegi vastuolus esmase õiguse sätetega, kui tegemist on lepingutega, mis ei ületa hankedirektiivides sätestatud piirmäära. (
36
)
89.
Märge on soodne ka avaliku sektori hankijale, sest pakkuja pakub välja samaväärseid tehnilisi alternatiive, mille peale avaliku sektori hankija ei ole mõelnud.
3. Nende kriteeriumide kohaldamine põhikohtuasjas
90.
Eespool kirjeldatud eeldustest lähtudes saab eelotsusetaotluse esitanud kohtule vastata, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 4 kohaselt on nõue, et vihmavee ja reovee ärajuhtimise kanalisatsioonitorud peavad olema vastavalt betoonist ja keraamilised, viide teatud liikidele või teatavatele tootmisviisidele.
91.
Sellele vastusele tuleb lisada, et mainitud viide
–
toob endaga kaasa selle, et teatavaid ettevõtjaid või tooteid soositakse või need välistatakse ilma, et selleks peaks turul tingimata olema ainult üks toote tootja;
–
võib olla lubatud, kui see on hankelepingu eseme seisukohast põhjendatud ning avaliku sektori hankija peab selle põhjenduse hankedokumentides esitama;
–
võib olla lubatud ka juhul, kui lepingu eset ei ole direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 kohaselt võimalik piisavalt täpselt ja arusaadavalt kirjeldada;
–
peab olema esitatud koos märkega „või samaväärne“, välja arvatud juhul, kui lepingu eseme seisukohast on vaja ehitustöödes tingimata kasutada teatavat komponenti, mida ei saa objektiivselt teise samaväärse komponendiga asendada.
92.
Eelkõige kuna osa arutelust käsitles märget „või samaväärne“, nõustun DYKA seisukohaga (
37
), mille kohaselt mõjub tehniliste lahenduste Fluviuse esitatud loeteluga piiramine kahjulikult nii konkurentsile kui ka innovatsioonile, mille soosimist käsitletakse direktiivi 2014/24 põhjenduses 74. Uued tehnoloogilised ettepanekud materjalide kohta, mis on keraamiliste või betoonist kanalisatsioonitorude omadustega samaväärsed või neist paremad, sobiksid iseenesest riigihanke tulemuse optimeerimiseks.
93.
Minu hinnangul ei saa avaliku sektori hankija ennetavalt välistada, et on olemas kanalisatsioonitorusid, mis on toodetud keraamika ja betooniga samaväärsetest toodetest. Nagu komisjon (
38
) välja toob, ei võta asja lahendav kohus eelotsusetaotluses seisukohta selle osas, kas teatavad torud (plastist) on teistega (keraamilised ja betoonist) võrreldavad.
94.
Leian, et ettevõtjatele tuleb anda võimalus tõendada, et nende torude talitlusvõime on sama või parem kui keraamiliste või betoontorude oma, eelkõige kui nimetatud ettevõtjate torud vastavad tehniliste nõuete osas Euroopa standarditele. (
39
)
95.
Avaliku sektori hankija hindab vajaduse korral a posteriori ja seda asjakohaselt põhjendades, miks alternatiivina välja pakutud toode vastab või ei vasta konkreetse lepingu puhul nõutud talitlusvõimele.
E.
Neljas eelotsuse küsimus
96.
Viimase eelotsuse küsimusega soovitakse saada teada, kas direktiivi 2014/24 artikli 42 lõigete 3 ja 4 (või ükskõik, kumma neist) rikkumine tähendab, et rikutakse ka sama direktiivi artikli 42 lõiget 2 ja artikli 18 lõiget 1.
97.
Euroopa Kohus leiab, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõige 2 „konkretiseerib tehniliste kirjelduste koostamisel nimetatud direktiivi artikli 18 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud võrdse kohtlemise põhimõtte. Selle sätte kohaselt kohtlevad hankijad ettevõtjaid võrdselt ja mittediskrimineerivalt ning tegutsevad läbipaistvalt ja proportsionaalselt“. (
40
)
98.
Nõustun seega DYKA ja komisjoniga, (
41
) et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõigete 3 ja 4 rikkumine toob kaasa ka selle lõike 2 rikkumise. Kuna lõikes 2 täpsustatakse omakorda sama direktiivi artikli 18 lõikes 1 sätestatut, toob see samuti kaasa viimati nimetatud sätte rikkumise.
V. Ettepanek
99.
Eeltoodut arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Ondernemingsrechtbank Gentile, afdeling Gent (Genti kaubanduskohus, Genti kohtumaja) järgmiselt:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta artikli 42 lõikeid 2, 3 ja 4
tuleb tõlgendada nii, et
1.
direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 3 sätestatud tehnilise kirjelduse sõnastamise viiside loetelu on kohustuslik ja ammendav;
2.
direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 4 kohaselt on nõue, et vihmavee ja reovee ärajuhtimise kanalisatsioonitorud peavad olema vastavalt betoonist ja keraamilised, viide teatud liikidele või teatavatele tootmisviisidele. Nimetatud viide
–
toob endaga kaasa selle, et teatavaid ettevõtjaid või tooteid soositakse või need välistatakse ilma, et selleks peaks turul tingimata olema ainult üks toote tootja;
–
võib olla lubatud, kui see on hankelepingu eseme seisukohast põhjendatud ning avaliku sektori hankija on selle põhjenduse hankedokumentides esitanud;
–
võib olla lubatud ka juhul, kui lepingu eset ei ole direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 kohaselt võimalik piisavalt täpselt ja arusaadavalt kirjeldada;
–
peab olema esitatud koos märkega „või samaväärne“, välja arvatud juhul, kui lepingu eseme seisukohast on vaja ehitustöödes tingimata objektiivselt kasutada teatavat komponenti, mida ei saa teise samaväärse komponendiga asendada.
3.
Direktiivi 2014/24 artikli 42 lõigetes 3 ja 4 sätestatud rikkumisega kaasneb sama artikli lõike 2 ja artikli 18 lõike 1 rikkumine.
(
1
)	Algkeel: hispaania.
(
2
)	Edaspidi „Fluvius“. Eelotsusetaotluse kohaselt on tegemist eraõigusliku äriühinguga, mille aktsionärid on mitu avalik-õiguslikku isikut.
(
3
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2014, L 94, lk 65). Selle direktiivi artikkel 42 vastab sisuliselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/25/EL, milles käsitletakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate üksuste riigihankeid ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2004/17/EÜ, artiklile 60 (ELT 2014, L 94, lk 243).
(
4
)	Muu hulgas 22. septembri 1988. aasta kohtuotsus komisjon vs. Iirimaa (C‑45/87, EU:C:1988:435); 24. jaanuari 1995. aasta kohtuotsus komisjon vs. Madalmaad (C‑359/93, EU:C:1995:14); 10. mai 2012. aasta kohtuotsus komisjon vs. Madalmaad (C‑368/10, EU:C:2012:284); 12. juuli 2018. aasta kohtuotsus VAR ja ATM (C‑14/17, EU:C:2018:568); 25. oktoobri 2018. aasta kohtuotsus Roche Lietuva (C‑413/17, EU:C:2018:865; edaspidi „otsus Roche Lietuva“); 7. septembri 2021. aasta kohtuotsus Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700; edaspidi „otsus Klaipėdos“). Mõnes nimetatud otsustest viidatakse 2014. aasta direktiividele eelnenud hankemenetlust käsitletavale direktiividele.
(
5
)	Moniteur belge, 14.7.2016, lk 44167.
(
6
)	DYKA palub oma kaebuses järgmist: a) tuvastada, et Fluviuse hankepoliitika kanalisatsioonitöödega seotud hangete puhul on vastuolus riigihankealaste õigusaktidega; b) kohustada Fluviust muutma hanke alusdokumente, eelkõige tehnilist kirjeldust ning c) mõista temalt välja kahjuhüvitis.
(
7
)	Fluvius märgib (kirjalike seisukohtade punkt 4), et jäikasid torusid saab lõputult ringlusse võtta, aga plasttorusid mitte. Plasttorud tuleb põletada, mis ei ole keskkonnasõbralik, ja neist võib aluspinnasesse vabaneda mikroplasti, kuna neid mõjutab abrasioon (kulumise või erosiooni vorm, mille puhul eraldub vee hõõrdejõu tulemusena mikroplasti). Kui need tuleb iga 50 aasta järel välja vahetada, on oht, et pinnasesse jääb mikroplasti (torud muutuvad rabedaks ja jätavad endast maha jääke). Looduslikest materjalidest toodetud jäikade torude puhul seda probleemi ei teki ja need ei ole keskkonnale kahjulikud.
(
8
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 12. Ülejäänud menetlusosalised ja eelotsusetaotluse esitanud kohus keskendusid direktiivi 2014/24 artikli 42 tõlgendamisele.
(
9
)	Lisaks muudele teguritele peab asja arutav kohus hindama, kas lepingute maksumus ületab mõlema direktiivi asjaomastes artiklites osutatud alammäära. Fluvius märkis istungil, et ei tegele joogiveega varustamisega.
(
10
)	Euroopa Kohus käsitles 22. septembri 1988. aasta kohtuotsuses komisjon vs. Iirimaa (45/87, EU:C:1988:435) kohtuasja, mille ese oli veevarustuse lepingu alusdokumentidesse torude kohta tehnilise täpsustuse lisamine. Selles arutati, kas nõukogu 26. juuli 1971. aasta direktiiv 71/305/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord (EÜT 1971, L 185, lk 5), on kohaldatav. Direktiivi kohaldatavus välistati, sest „artikli 3 lõike 5 enda kohaselt on [vee tootmise, jaotamise ja transpordiga seotud tööde] riigihangete direktiivi kohaldamisalast välja jätmine täiesti ühetähenduslik“ (punkt 10).
(
11
)	Vt direktiivi 2014/25 põhjendust 24, mis on esitatud eespool.
(
12
)	Viitan oma ettepanekule kohtuasjas VAR (C‑14/17, EU:C:2018:135, punktid 1–3).
(
13
)	Kohtuotsus Roche Lietuva, punktid 29 ja 30.
(
14
)	Eelotsusetaotlus ei sisalda hankedokumentide sisu kohta info saamiseks piisavalt teavet. See väljajätt muudab Euroopa Kohtu jaoks vastuse andmise keerulisemaks.
(
15
)	Vt 5. aprilli 2017. aasta kohtuotsus Borta (C‑298/15, EU:C:2017:266), punkt 69, milles tsiteeritakse 10. mai 2012. aasta kohtuotsust komisjon vs. Madalmaad (C‑368/10, EU:C:2012:284), punktid 56, 88 ja 109; 6. novembri 2014. aasta kohtuotsust Cartiera dell’Adda (C‑42/13, EU:C:2014:2345), punkt 44, ja 14. juuli 2016. aasta kohtuotsust TNS Dimarso (C‑6/15, EU:C:2016:555), punkt 23.
(
16
)	Vt käesoleva ettepaneku punktis 6 ära toodud tekst.
(
17
)	Kohtuotsus Roche Lietuva, punkt 28.
(
18
)	Kõigis keeleversioonides, mida vaatasin, kasutati imperatiivset sõnastust.
(
19
)	Seda silmas pidades tuleb rõhutada, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikes 3 on sätestatud tehniliste kirjelduste sõnastamise viisid „[i]lma et see piiraks kohustuslike siseriiklike tehniliste eeskirjade kohaldamist, kuivõrd need on liidu õigusega kooskõlas“.
(
20
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 9.
(
21
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 4.
(
22
)	Eelotsusetaotluse punkt 16. Eelotsusetaotluse põhjal näib, et Fluvius esitas oma seisukohad kasutusomaduste või funktsionaalsete nõuete kohta asja lahendavale kohtule, aga ei teinud seda pakkumismenetluses.
(
23
)	Tema kirjalike seisukohtade punktid 10–12.
(
24
)	Tema kirjalike seisukohtade punktid 19–22 ja 41.
(
25
)	Euroopa Kohus sedastas kohtuotsuse Klaipėdos selles punktis, et direktiivi 2014/24 artikli 42 lõike 3 kohaselt on tehnilised kirjeldused sõnastatud, kirjeldades kasutusomadusi või funktsionaalseid nõudeid, sealhulgas keskkonnanäitajaid, või viidates tehnilistele standarditele. Otsuse hispaaniakeelses tekstis kasutatakse fraasi „especificaciones técnicas“ (tehniline kirjeldus), samas kui teistes versioonides kasutatakse fraasi „normas técnicas“ (tehnilised standardid).
(
26
)	Kohtuotsuse Klaipėdos punkti 87 võib mõista kui obiter dictum’it, mis võtab sätte kokku, aga ei ammenda selle tähendust. Nii väitis komisjon istungil.
(
27
)	Viite all peetakse silmas „kindlat marki [või] allikat või eri protsessi, mis iseloomustab konkreetse ettevõtja tooteid või teenuseid, [või] kaubamärki, patenti, liiki, kindlat päritolu [või] teatavat tootmisviisi“.
(
28
)	Kuna viimati osutatud võimalus on erand, tuleb seda tõlgendada kitsalt. Seda rõhutatakse 12. juuli 2018. aasta kohtuotsuses VAR ja ATM (C‑14/17, EU:C:2018:568, punkt 26) ja kohtuotsuses Roche Lietuva, punkt 38.
(
29
)	Keeleversioonid, mida uurisin, erinevad selle poolest, kas neis viidatakse kas eesmärgile (kavandatud) või tagajärjele (lahutamatu). Hispaaniakeelses tekstis viidatakse eesmärgile („finalidad“), ülejäänud versioonides osutatakse tagajärjele. Seega on saksakeelne versioon „Marken, Patente, Typen, einen bestimmten Ursprung oder eine bestimmte Produktion verwiesen werden, wenn dadurch bestimmte Unternehmen oder bestimmte Waren begünstigt oder ausgeschlossen werden“; ingliskeelne „trade marks, patents, types or a specific origin or production with the effect of favouring or eliminating certain undertakings or certain products“; prantsuskeelne „une marque, à un brevet, à un type, à une origine ou à une production déterminée qui auraient pour effet de favoriser ou d’éliminer certaines entreprises ou certains produits“; itaaliakeelne „un marchio, a un brevetto o a un tipo, a un’origine o a una produzione specifica che avrebbero come effetto di favorire o eliminare talune imprese o taluni prodotti“; portugalikeelne „marcas comerciais, patentes, tipos, origens ou modos de produção determinados que tenham por efeito favorecer ou eliminar determinadas empresas ou produtos“; ja rumeeniakeelne „o marcă, la un brevet, la un tip, la o origine sau la o producție specifică, care ar avea ca efect favorizarea sau eliminarea anumitor întreprinderi sau produse“. Seda lahknevust arvestades pooldan tahtluse välistamist nii, et piisab sellest, kui kaasneb tagajärg, et teatavaid ettevõtjaid või tooteid soositakse või need välistatakse. See tõlgendus võimaldaks kõige paremini saavutada eesmärki avada riigihanked konkurentsile.
(
30
)	Istungil toodi näide ühe ajaloolise hoone renoveerimiseks sõlmitud ehitustööde lepingu kohta, mille hankedokumentides nõutakse sama liiki kivimi kasutamist (mis on kindlat päritolu), millest hoone omal ajal ehitati. Selles olukorras õigustab hankelepingu ese iseenesest konkreetsele tootele viitamist (konkreetselt ühest karjäärist pärinev kivi), välistades kõik muud variandid.
(
31
)	Euroopa Kohus on märkinud, et teatud olukordades lasub avaliku sektori hankijal kohustus oma otsuseid põhjendada, et huvitatud isikutel oleks võimalus „kaitsta oma õigusi ja otsustada kõiki juhtumi asjaolusid teades, kas nende otsuste peale tuleks esitada kohtule kaebus“ ja et „kohtud saaksid kontrollida selliste otsuste õiguspärasust“. Vt kohtuotsust Klaipėdos, punkt 120, milles viidatakse varasemale kohtupraktikale, ning 21. detsembri 2023. aasta kohtuotsust Infraestruturas de Portugal ja Futrifer Indústrias Ferroviárias (C‑66/22, EU:C:2023:1016), punkt 87.
(
32
)	Direktiivi 2014/24 artikli 42 lõige 2 ja kohtuotsuse Roche Lietuva punkt 32.
(
33
)	Vt direktiivi 2014/25 artikli 60 lõike 4 kohta 27. oktoobri 2022. aasta kohtuotsus Iveco Orecchia (C‑68/21 ja C‑84/21, EU:C:2022:835), punkt 87: „[see säte] lubab erandkorras, et tehnilises kirjelduses võib esitada viite, mis iseloomustab konkreetset „kaubamärki, patenti, liiki, kindlat päritolu [või] teatavat tootmisviisi“, kui see on vajalik lepingu eseme piisavalt täpseks ja arusaadavaks kirjeldamiseks ning kui sellisele viitele lisatakse märge „või samaväärne““.
(
34
)	Direktiivi 2014/24 põhjendus 74. Artikkel läheb põhjenduses väljendatud soovist kaugemale, kuna selles keelatakse üldreeglina ka „teatavate ettevõtjate või toodete“ välistamine.
(
35
)	Kohtuotsus Roche Lietuva, punkt 39. Euroopa Kohus kinnitas selles otsuses seda, mida oli sedastanud varem 24. jaanuari 1995. aasta kohtuotsuses komisjon vs. Madalmaad (C‑359/93, EU:C:1995:14), punktid 27 ja 28. Nimetatud otsuses mõisteti hukka märke „või samaväärne“ puudumine termini UNIX järel, mis oli ainus infotöötlussüsteem, mida hankedokumentides kasutada lubati.
(
36
)	Vt selle kohta 3. detsembri 2001. aasta kohtumääruse Vestergaard resolutsioon (C‑59/00, EU:C:2001:654): „EÜ asutamiselepingu artikliga 30 […] on vastuolus, kui hankija lisab ehitustööde hankemenetluse dokumentidesse, mis ei ületa [nõukogu 14. juuni 1993. aasta] direktiivis [93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord (EÜT 1993, L 199, lk 54)] ette nähtud alampiiri, tingimuse, millega nõutakse nimetatud lepingu sõlmimiseks konkreetse kaubamärgiga tähistatud kauba kasutamist, kui nimetatud tingimusele ei ole lisatud märget „või samaväärne““. Vt selle kohta 22. septembri 1988. aasta kohtuotsus komisjon vs. Iirimaa (C‑45/87, EU:C:1988:435), milles käsitletakse nõuet, et kanalisatsioonitorud vastavad teatavale Iirimaa standardile, millele ei ole lisatud märget „või samaväärne“.
(
37
)	Tema kirjalike seisukohtade punktid 48–51.
(
38
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 13. Komisjon märgib, et eelotsusetaotluse punktis 7 võetakse kokku Fluviuse seisukoht selle aspekti kohta.
(
39
)	DYKA viitab (tema kirjalike seisukohtade punkt 19 ja 1. lisa) Euroopa standardile EN 476:2022 reovee- ja kanalisatsioonisüsteemides kasutatavate komponentide üldnõuete kohta. Nimetatud standard sisaldab üldnõudeid, mida peavad täitma reovee- ja kanalisatsioonisüsteemides kasutatavate komponentide, näiteks torude ja ühenduste tootestandardid. Seda kohaldatakse olmereovee, vihmavee, pinnavee ja muu reovee puhul, mille kanalisatsioonivõrgu kaudu ärajuhtimine on lubatud.
(
40
)	Kohtuotsuse Roche Lietuva punkt 33.
(
41
)	Fluvius väidab oma kirjalikes seisukohtades (punkt 28), et kuna direktiivi 2014/24 artikli 42 lõikeid 3 ja 4 ei ole rikutud, ei ole see küsimus kohtuvaidluse lahendamiseks asjakohane ja ta eelistab selle analüüsimata jätta.