61979CJ0812_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa 812/79,
jonka Corkin kreivikunnan Circuit Court on ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti saattanut yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen ensin mainitussa tuomioistuimessa vireillä olevassa riita-asiassa
Attorney General
vastaan
Juan C. Burgoa
ennakkoratkaisun ETY:n perustamissopimuksen 234 artiklan sekä liittymisehdoista ja perustamissopimusten mukautuksista 22 päivänä tammikuuta 1972 tehdyn asiakirjan 5 artiklan ja vuonna 1964 Lontoossa tehdyn kalastusta koskevan sopimuksen sekä tiettyjen kalastusta koskevien yhteisön lainsäädännön säännösten tulkinnasta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,
toimien kokoonpanossa: presidentti H. Kutscher, jaostojen puheenjohtajat P. Pescatore ja T. Koopmans, tuomarit J. Mertens de Wilmars, A. J. Mackenzie Stuart, A. O'Keeffe, G. Bosco ja O. Due,
julkisasiamies: F. Capotorti,
kirjaaja: A. Van Houtte,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1
Corkin kreivikunnan Circuit Court on 7.12.1979 tekemällään ja yhteisöjen tuomioistuimeen 11.12.1979 saapuneella päätöksellä esittänyt ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti neljä ennakkoratkaisukysymystä perustamissopimuksen 234 artiklan tulkinnasta sekä Irlannin tasavallan kalastusvyöhykettä koskevasta järjestelmästä.
2
Nämä kysymykset ovat nousseet esille sellaisen rikosoikeudenkäynnin yhteydessä, jossa Espanjan lipun alla purjehtivan kalastusaluksen päällikköä syytetään siitä, että hän on ilman lupaa yrittänyt kalastaa Irlannin kalastusvyöhykkeellä sekä siitä, että mainitussa aluksessa on ollut silmäkooltaan tällä vyöhykkeellä kiellettyjä verkkoja.
3
Syytteen mukaan syytetty on syyllistynyt näihin tekoihin 10.7.1978, jolloin hänen komennossaan ollut alus on ollut pisteessä 51 o 55' pohjoista leveyttä ja 11 o 10' läntistä pituutta, eli 20 merimailia perusviivasta, vaikka Irlannin valtio oli laajentanut kalastusvyöhykkeensä 200 merimailiin perusviivasta 1.1.1977 alkaen.
4
Koska syytetty on Circuit Courtissa väittänyt, että Lontoossa 9.3.1964 tehdyllä kalastusta koskevalla sopimuksella (U.N. Treaty Series 581, N:o 8432), jonka osapuolia Espanja ja Irlanti ovat, on hänen hyväkseen perustettu aikaisempia oikeuksia, joita pidetään yllä ja säilytetään yhteisön oikeuden säännöillä yleisesti ja erityisesti perustamissopimuksen 234 artiklalla, yhteisöjen tuomioistuin on esittänyt yhteisöjen neljä yhteisön oikeuden tulkintaa koskevaa kysymystä.
Artikla 234 (Kysymykset 1, 2 ja 3)
5
Ensimmäiset kolme kysymystä ovat sanamuodoltaan seuraavat:
1.
Perustetaanko Rooman sopimuksen 234 artiklalla oikeuksia ja velvoitteita
a)
Euroopan yhteisöjen toimielimille;
b)
yhteisöjen jäsenvaltioille?
2.
Ylläpidetäänkö tai säilytetäänkö Rooman sopimuksen 234 artiklassa, tai jossakin muussa yhteisön oikeuden säännössä niistä sopimuksista, joihin Rooman sopimuksen 234 artikla soveltuu, etua saavien oikeuksia, joita jäsenvaltioiden kansallisten tuomioistuinten on suojeltava?
3.
Onko vuonna 1964 Lontoossa tehty kalastusta koskeva sopimus sen kaltainen sopimus, että siihen sovelletaan Rooman sopimuksen 234 artiklaa sellaisena kuin Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta ja Tanska ovat sen liittymisasiakirjan 5 artiklassa hyväksyneet?
6
Perustamissopimuksen 234 artiklan ensimmäisessä kohdassa
määrätään, että tämän sopimuksen määräykset eivät vaikuta sellaisiin oikeuksiin tai velvollisuuksiin, jotka johtuvat yhden tai useamman kolmannen maan kanssa ennen tämän sopimuksen voimaantuloa tekemästä sopimuksesta. Tämä ei kuitenkaan vaikuta tämän artiklan 2 kohdan mukaiseen velvoitteeseen käyttää kaikkia aiheellisia keinoja todettujen ristiriitaisuuksien poistamiseksi siltä osin, kuin tällaiset sopimukset eivät ole sopusoinnussa perustamissopimuksen kanssa. Perustamissopimuksen 234 artiklalla on yleinen merkitys ja se soveltuu kaikkiin kansainvälisiin sopimuksiin niiden alasta riippumatta, kunhan ne saattavat vaikuttaa perustamissopimuksen soveltamiseen.
7
Liittymisasiakirjan 5 artiklasta seuraa, että Irlannin osalta perustamissopimuksen 234 artikla soveltuu ennen liittymistä tehtyihin sopimuksiin. Kalastusta koskeva Lontoon sopimus on tullut Irlannin ja Espanjan välillä voimaan 15.3.1966; molemmat maat ovat allekirjoittaneet ja ratifioineet sen ennen Irlannin liittymistä yhteisöön. Koska Irlannilla on näin ollen ennen sen liittymistä tehdystä sopimuksesta johtuvia velvoitteita Espanjaa kohtaan, sovelletaan 234 artiklan ensimmäisen kohdan määräystä.
8
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on jo asiassa 10/61 (komissio v. Italian tasavalta, tuomio 27.2.1962,
Kok. 1962, s. 7) todennut, kyseisen määräyksen tavoitteena on kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti täsmentää sitä, että perustamissopimuksen soveltaminen ei vaikuta kyseisen jäsenvaltion velvoitteeseen kunnioittaa kolmansien valtioiden aikaisemmasta sopimuksesta johtuvia oikeuksia ja täyttää omat vastaavat velvoitteensa.
9
Vaikka 234 artiklan ensimmäisessä virkkeessä mainitaan vain jäsenvaltioiden velvoitteet, se ei täyttäisi tarkoitustaan, jos siinä ei asetettaisi yhteisöjen toimielimille velvoitetta olla estämättä jäsenvaltioiden aikaisemmista sopimuksista johtuvien velvoitteiden täytäntöönpanoa. Tämä yhteisöjen toimielimille asetettu velvoite tarkoittaa kuitenkin vain sitä, että kyseisen jäsenvaltion sallitaan täyttää sille aikaisemman sopimuksen nojalla kuuluvat velvoitteet ilman, että nämä velvoitteet kuitenkaan sitoisivat yhteisöä suhteessa asianomaiseen kolmanteen valtioon.
10
Koska 234 artiklan ensimmäisen kohdan tavoitteena on kaikkien niiden esteiden poistaminen, jotka voivat jäsenvaltion liityttyä yhteisöön aiheutua aikaisemmin kolmansien valtioiden kanssa tehtyjen sopimusten täytäntöönpanosta, ei se voi vaikuttaa näistä sopimuksista mahdollisesti johtuvien oikeuksien luonnetta muuttavasti. Tästä seuraa, ettei tämä määräys vaikuta siten, että sillä annettaisiin ennen perustamissopimuksen voimaantuloa tai, kuten tässä tapauksessa, ennen kyseisen jäsenvaltion liittymistä tehtyyn sopimukseen vetoaville yksityisille oikeussubjekteille oikeuksia, joita kansallisen tuomioistuimen olisi suojeltava. Se ei myöskään vaikuta yksityisille oikeussubjekteille tällaisesta sopimuksesta mahdollisesti johtuvia oikeuksia loukkaavasti.
11
Näin ollen on vastattava:
-
ensimmäiseen kysymykseen: perustamissopimuksen 234 artiklaa on tulkittava siten, että perustamissopimuksen soveltaminen ei vaikuta velvoitteeseen kunnioittaa kolmannen valtion sellaisia oikeuksia, jotka johtuvat jäsenvaltion kanssa ennen perustamissopimuksen voimaantuloa tai, kuten tässä tapauksessa, ennen jäsenvaltion liittymistä tehdystä sopimuksesta, eikä tämän jäsenvaltion sopimuksesta johtuvien velvoitteiden täyttämiseen ja että yhteisöjen toimielimet ovat näin ollen velvoitettuja olemaan estämättä kyseisen jäsenvaltion näiden velvoitteiden täytäntöönpanoa;
-
toiseen kysymykseen: perustamissopimuksen 234 artikla ei itsessään vaikuta siten, että sillä annettaisiin ensimmäiseen kysymykseen annetussa vastauksessa tarkoitettuihin sopimuksiin vetoaville yksityisille oikeussubjekteille oikeuksia, joita kansallisen tuomioistuimen olisi suojeltava, eikä se myöskään vaikuta yksityisille tällaisesta sopimuksesta mahdollisesti johtuvia oikeuksia loukkaavasti;
-
kolmanteen kysymykseen: perustamissopimuksen 234 artiklan ensimmäinen kohta soveltuu vuonna 1964 Lontoossa tehdyllä kalastusta koskevalla sopimuksella Irlannin ja Espanjan välillä perustettuihin velvoitteisiin.
Irlannin yksinomaiseen kalastusvyöhykkeeseen sovellettu järjestelmä (neljäs kysymys)
12
Neljännellä kysymyksellä kansallisen tuomioistuin kysyy, onko syytetyn tuomitseminen häntä vastaan vireillä olevassa rikosoikeudenkäynnissä Irlannin lain nojalla yhteisön oikeuden vastaista.
13
Vaikka yhteisöjen tuomioistuimen asiana ei perustamissopimuksen 177 artiklan mukaisesti olekaan antaa ratkaisua kansallisen lainsäädännön pätevyydestä tai tulkinnasta, se on kuitenkin kansallisia tuomioistuimia avustaakseen toimivaltainen erottelemaan ne yhteisöoikeudelliset seikat, joiden tulkinta on tarpeen, jotta kansallinen tuomioistuin voi yhteisön oikeuden sääntöjen mukaisesti ratkaista sen käsiteltäväksi saatetun riita-asian.
14
Esitetyistä asiakirjoista sekä yhteisöjen tuomioistuimessa käydyistä keskusteluista ilmenee, että Corkin Circuit Courtin epäilyt koskevat kysymystä siitä, voidaanko Espanjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset alistaa tiettyyn lupajärjestelmään Irlannin kalastusvyöhykkeellä, joka sijaitsee 12 ja 200 merimailin välissä peruslinjoista alkaen, ottaen huomioon, että Lontoon sopimuksen tekstissä ei tarkoiteta kuin 12 merimailiin ulottuvaa vyöhykettä.
15
Attorney General on kansallisessa tuomioistuimessa tullut siihen lopputulokseen, että tällainen lupa olisi vaadittava Irlannin vuoden 1959 "Fisheries (Consolidation) Actin" nojalla, sellaisena kuin sitä on vuonna 1978 muutettu; laki kieltää ulkomaisessa aluksessa olevaa henkilöä kalastamasta tai yrittämästä kalastaa silloin kun alus on Irlannin kalastusvyöhykkeellä, elleivät nämä henkilöt ole saaneet tähän lupaa.
16
Tällainen vaatimus ei ole ristiriidassa yhteisön oikeuden kanssa. Kuten yhteisöjen tuomioistuin on itse asiassa perustellusti väittänyt, jäsenvaltioiden 200 merimailiin asti ulottuvat kalastusvyöhykkeet, jotka sijaitsevat Pohjanmerta Ja Atlantin valtamerta reunustavien rannikoiden välisellä avomerellä, kuuluvat kalastusta koskevan yhteisön säännöstön alaan. Tässä tapauksessa käsiteltävänä olevien tapahtumien aikana, eli 10.7.1978, espanjalaisten alusten oikeuksia kalastaa 200 merimailin päähän Irlannin länsirannikolta ulottuvalla vyöhykkeellä säänneltiin Espanjan lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettavien kalavarojen säilyttämistä ja hallintoa koskevien väliaikaisten toimenpiteiden voimassaolon jatkamisesta 31 päiväksi heinäkuuta 1978 asti 21 päivänä kesäkuuta 1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1376/78 (EYVL 1978 N:o L 167, s. 9).
17
Edellä mainitulla asetuksella (ETY) N:o 1376/78 on erityisesti jatkettu eräiden Espanjan lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettavien kalavarojen säilyttämistä ja hallintoa koskevien väliaikaisten toimenpiteiden voimassaolon jatkamisesta 21 päivä helmikuuta ja 31 päivä toukokuuta 1978 välistä ajanjaksoa koskevaksi 20 päivänä helmikuuta 1978 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 341/78 (EYVL 1978 N:o L 49, s. 1) tiettyjen säännösten voimassaoloa. Näihin tällä tavalla voimassaololtaan jatkettuihin säännöksiin on myös kuulunut säännös, jossa säädetään kalastuksen harjoittamisen edellytykseksi sellaisen luvan myöntäminen, jonka komissio antaa yhteisön lukuun sekä sellaisten säilyttämis- ja valvontatoimenpiteiden noudattaminen, joihin kuuluvat tiettyjen verkkotyyppien käytön kieltäminen kummeliturskan kalastuksessa ja liitännäisten pyyntivälineiden rajoittaminen.
18
Näistä määräyksistä seuraa, että Espanjan lipun alla purjehtivien alusten kielto kalastaa ilman lupaa Irlannin länsirannikkoon rajoittuvalla kalastusvyöhykkeellä on käsiteltävänä ajanjaksona johtunut yhteisön lainsäädännöstä ja erityisesti asetuksesta (ETY) N:o 1376/78. Koska mainitussa asetuksessa ei säädetä tämän kiellon rikkomista koskevista seuraamuksista, on Irlannin viranomaisten asiana ollut ryhtyä kaikkiin sopiviin toimenpiteisiin sen täytäntöönpanon varmistamiseksi, minkä ne ovat tehneet lisäämällä 222A artiklan "Fisheries (Consolidation) Actiin".
19
Pääasian syytetty on väittänyt, että kalastusta koskevat yhteisön toimenpiteet on suoritettu yksipuolisesti ja että ne ovat näin ollen laittomia. Hänen mukaansa ne rikkovat yhtäältä kansainvälisen oikeuden periaatetta, jonka mukaan kaikkien valtioiden pitäisi tunnustaa perinteiset kalastusoikeudet kalavesillään. Toisaalta ne ovat Lontoon sopimuksen hengen vastaisia, koska kun mainitussa sopimuksessa tunnustetaan perinteiset kalastusoikeudet 6 mailista 12 mailiin ulottuvalla vyöhykkeellä, pitäisi asia ymmärtää siten, että sama järjestelmä ulottuu laajennuksen jälkeen 200 mailiin asti.
20
Näiden olettamusten oikeellisuutta ei ole tarpeen tutkia ja määritellä mikä on ollut 12 ja 200 mailin välisiin kalastusvyöhykkeisiin sovellettava järjestelmä ennen yhteisön säännöstöjen voimaantuloa. Jos yhteisöjen tuomioistuimen asiana on ratkaista yhteisöjen toimielinten antamien säädösten pätevyys silloin kun tämä pätevyys on asetettu kyseenalaiseksi, asetusten (ETY) N:o 341/78 ja N:o 1376/78 pätevyyden tutkiminen, josta tässä tapauksessa on kyse, ei edellytä sitä, että arvioitaisiin tilannetta, joka on vallinnut ennen kalavarojen säilyttämistä ja hallintoa koskevien yhteisön toimenpiteiden käyttöönottoa.
21
Tältä osin on ensiksi todettava, että liittymisasiakirjan 102 artiklassa velvoitetaan neuvosto komission ehdotuksesta määrittelemään kalastusedellytykset kalavesien suojelemiseksi ja meren biologisten varojen säilyttämiseksi. Asetusten N:o 341/78 ja N:o 1376/78 johdanto-osien perustelukappaleissa todetaan, että kalastuksen valvonta voidaan toteuttaa kalastuslupajärjestelmällä; nämä luvat voidaan peruuttaa tapauksissa, joissa sääntöjä rikotaan tai asetetut kiintiöt ylitetään. Tällainen on tilanne erityisesti silloin kun saaliin valvontaa ei voida suorittaa läheisissä rannikkosatamissa, koska kolmansien valtioiden kalastusalukset tavallisesti palaavat kotisatamiinsa saaliin purkamista varten.
22
Yhä kiireellisemmän merellisten luonnonvarojen säilyttämisen tarpeen tunnustaminen, joka on innoittanut jo kalastusta koskevan vuonna 1964 Lontoossa tehdyn sopimuksen 5 artiklan hyväksymistä ja joka ilmenee liittymisasiakirjan 102 artiklassa, on saanut yhteisön hetkellä, jolloin kalastusvyöhykkeitä on laajennettu 200 merimailiin, aloittamaan neuvottelut kolmansien valtioiden, mukaan lukien Espanja, kanssa pitkäaikaisiin vastavuoroisuuteen perustuviin sopimuksiin pääsemiseksi. Säilyttämisen vaatimusten yhteensovittamiseksi kyseisillä vesillä perinteisesti kalastusta harjoittavien kalastajien etujen kanssa näissä sopimuksissa edellytetään, että jokainen sopimuspuoli sallii toisen sopimuspuolen kalastusalusten pääsyn 200 mailiin ulottuvalle kalastusvyöhykkeelleen määriteltyjen kiintiöiden kalastusta varten; tämän järjestelmän täytäntöönpanemiseksi sopimuksissa määrätään, että jokainen sopimuspuoli voi vaatia vesillään kalastavilta toisen sopimuspuolen aluksilta luvan hallintaa.
23
Asetukset (ETY) N:o 341/78 ja N:o 1376/78 on pantu voimaan ennen yhteisön ja Espanjan välisten neuvottelujen saattamista lopulliseen päätökseen. Niiden johdanto-osien perustelukappaleissa täsmennetään, että yhteisön ja Espanjan välisen puitesopimuksen lähiaikoina tapahtuvaa päättämistä odottaessa on otettava käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä. Komission yhteisöjen tuomioistuimelle antamista tiedoista ilmenee, että Espanjan viranomaiset ovat olleet komission kanssa yhteistyössä tämän väliaikaisen järjestelmän toteuttamisen varmistamiseksi ja erityisesti yhteisön lupien myöntämisen järjestämiseksi.
24
Edellä esitetystä seuraa, että yhteisön omien sääntöjensä nojalla perustama väliaikainen järjestelmä kuuluu niihin yhteisön ja Espanjan välille luotuihin suhteisiin, joilla pyritään ratkaisemaan säilyttämistoimenpiteisiin ja yksinomaisten kalastusvyöhykkeiden laajentamiseen liittyvät ongelmat ja varmistamaan vastavuoroisesti kalastajien pääsy tällaisten toimenpiteiden kohteena oleville vesille. Näillä suhteilla on korvattu näihin vyöhykkeisiin aikaisemmin sovellettu järjestelmä aavanmerenkalastusta koskevan kansainvälisen oikeuden kehityksen huomioon ottamiseksi.
25
Tästä seuraa, että asetuksen (ETY) N:o 1376/78 tutkiminen ei ole paljastanut yhtäkään seikkaa, joka voisi vaikuttaa sen pätevyyteen ja että näin ollen kansallinen lainsäädäntö, jolla säädetään seuraamuksia asetuksessa säädettyjen kieltojen rikkomisesta, ei ole yhteen sopimaton yhteisön oikeuden kanssa.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
26
Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Ranskan tasavallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksille ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikuluista.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on ratkaissut Corkin kreivikunnan Circuit Courtin 7.12.1979 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:
1)
Perustamissopimuksen 234 artiklaa on tulkittava siten, että perustamissopimuksen soveltaminen ei vaikuta velvoitteeseen kunnioittaa kolmannen valtion sellaisia oikeuksia, jotka johtuvat jäsenvaltion kanssa ennen perustamissopimuksen voimaantuloa tai, kuten tässä tapauksessa, ennen jäsenvaltion liittymistä tehdystä sopimuksesta, eikä tämän jäsenvaltioiden sopimuksesta johtuvien velvoitteiden täyttämiseen ja että yhteisöjen toimielimet ovat näin ollen velvoitettuja olemaan estämättä kyseisen jäsenvaltion näiden velvoitteiden täytäntöönpanoa.
2)
Perustamissopimuksen 234 artikla ei itsessään vaikuta siten, että sillä annettaisiin edellisessä kappaleessa tarkoitettuihin sopimuksiin vetoaville yksityisille oikeussubjekteille oikeuksia, joita kansallisen tuomioistuimen olisi suojeltava, eikä sillä myöskään vaikuteta yksityisille tällaisesta sopimuksesta mahdollisesti johtuvia oikeuksia loukkaavasti.
3)
Perustamissopimuksen 234 artiklan ensimmäinen kohta soveltuu vuonna 1964 Lontoossa tehdyllä kalastusta koskevalla sopimuksella Irlannin ja Espanjan välille perustettuihin velvoitteisiin.
4)
Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla asetetaan seuraamuksia sille kiellolle kalastaa ilman lupaa kalastusvyöhykkeellään, joka Espanjan lipun alla purjehtivien alusten osalta on säädetty Espanjan lipun alla purjehtiviin aluksiin sovellettavien kalavarojen säilyttämistä ja hallintoa koskevien väliaikaisten toimenpiteiden voimassaolon jatkamisesta 31 päiväksi heinäkuuta 1978 asti 21 päivänä kesäkuuta 1978 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1376/78, ei ole yhteen sopimaton yhteisön oikeuden kanssa.