62015TJ0772
ÜLDKOHTU OTSUS (viies koda)
12. juuli 2019 (
*1
)
Konkurents – Keelatud kokkulepped – Optiliste kettaseadmete turg – ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumise tuvastamise otsus – Salajased kokkulepped seoses sülearvutite ja lauaarvutite optiliste kettaseadmete hangetega – Kaitseõigused – Põhjendamiskohustus – Hea halduse põhimõte – Trahvid – Üks ja vältav rikkumine – 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta
Kohtuasjas T‑772/15,
Quanta Storage, Inc., asukoht Taoyuan (Taiwan), esindajad: avocat O. Geiss, barrister B. Hartnett ja solicitor W. Sparks,
hageja,
versus
Euroopa Komisjon, esindajad: C. Giolito ja F. van Schaik, keda abistas avocat C. Thomas,
kostja,
mille ese on ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue esiteks tühistada osaliselt komisjoni 21. oktoobri 2015. aasta otsus C(2015) 7135 final Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 101 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum AT.39639 – optilised kettaseadmed), ja teise võimalusena vähendada hagejale määratud trahvi summat,
ÜLDKOHUS (viies koda),
koosseisus: koja president D. Gratsias, kohtunikud I. Labucka ja I. Ulloa Rubio (ettekandja),
kohtusekretär: ametnik N. Schall,
arvestades menetluse kirjalikku osa ja 2. mai 2018. aasta kohtuistungil esitatut,
on teinud järgmise
otsuse (
1
)
Vaidluse taust
1
Vastavalt otsusele C(2015) 7135 final Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 101 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum AT.39639 – optilised kettaseadmed) (edaspidi „vaidlustatud otsus“), mis puudutab salajasi kokkuleppeid seoses kahe arvutitootja sülearvutite ja lauaarvutite optiliste kettaseadmete hangetega, tegutseb hageja Quanta Storage, Inc. elektrooniliste andmekandjate sektoris ning viib läbi optiliste kettaseadmete (edaspidi „OKS“) uurmis- ja arendustegevust, kavandamist, tootmist ja tarnimist. Ta asutati 1999. aasta veebruaris. Tegu on Taiwanis (Hiina Vabariik) Taipei börsil koteeritud aktsiaseltsiga (vaidlustatud otsus, põhjendus 23).
2
Kõnealune rikkumine puudutab OKSe, mida kasutati personaalarvutites (lauaarvutid ja sülearvutid) (edaspidi „arvutid“), mida tootsid Dell ja Hewlett Packard (edaspidi „HP“). Ühtlasi kasutatakse OKSe mitmes muus tarbijate kasutatud seadmes, näiteks CD- või DVD-mängijates, mängukonsoolides ja muudes välistes elektroonikaseadmetes (vaidlustatud otsus, põhjendus 28).
3
Arvutites kasutatavad OKSid erinevad oma mõõtmete, laadimissüsteemide (laadimisava või ‑sahtel) ja selle poolest, mis liiki kettaid need suudavad lugeda või salvestada. OKSid võivad olla jaotatud kahte gruppi: poolkõrgusega seadmed („half-height“, edaspidi „HH“) lauaarvutitele ja õhukesed seadmed sülearvutitele. Õhukeste seadmete alaliik hõlmab erinevate mõõtmetega seadmeid. Esinevad erinevat tüüpi HH seadmed ja õhukesed seadmed olenevalt nende tehnilistest omadustest (vaidlustatud otsus, põhjendus 29).
4
Dell ja HP on kaks peamist originaaltoodete tootjat ülemaailmsel arvutiturul. Dell ja HP kasutavad klassikalisi ülemaailmseid hankemenetlusi, mis hõlmavad eelkõige kord kvartalis toimuvaid läbirääkimisi väikse arvu eelnevalt välja valitud OKSide tarnijatega maailmahindade üle ja ülemaailmsete ostukoguste üle. Üldiselt ei mänginud piirkondlikud küsimused mingit rolli OKSide hankemenetlustes, v.a need, mis olid seotud ootuspärase nõudlusega piirkondades, mis mõjutavad ülemaailmset ostukogust (vaidlustatud otsus, põhjendus 32).
5
Hankemenetlus hõlmas hinnapakkumisi, elektroonilisi hinnapakkumisi, veebipõhiseid läbirääkimisi, elektroonilisi vähempakkumisi ja kahepoolseid läbirääkimisi (mis ei toimu veebipõhiselt). Hankemenetluse lõpus määrasid kliendid osalevatele OKSide tarnijatele kogused (vähemalt enamusele nendest tarnijatest, välja arvatud, kui esines välistamismehhanism) vastavalt nende pakutud hindadele. Näiteks sai võitnud pakkumine 35–45% kogu turust kõnealuses kvartalis, paremuselt teine pakkumine 25–30%, kolmas 20% jne. Neid klassikalisi hankemenetlusi kasutasid klientide grupid, mille ülesanne oli korraldada hankemenetlused, et viia läbi tõhus hankemenetlus konkurentsivõimeliste hindadega. Selleks kasutasid nad kõiki võimalikke viise, et stimuleerida hinnakonkurentsi OKSide tarnijate vahel (vaidlustatud otsus, põhjendus 33).
6
Dell viis hankemenetlusi läbi peamiselt veebipõhiste läbirääkimiste teel. See võis olla kindla kestusega või lõppeda pärast määratletud perioodi, näiteks 10 minutit pärast viimast pakkumust, kui ükski OKSide tarnija ei teinud uut pakkumust. Teatud juhtudel võisid veebipõhised läbirääkimised kesta mitu tundi, kui hankemenetlus oli aktiivsem või kui veebipõhiste läbirääkimiste kestust pikendati, et ärgitada OKSide tarnijaid pakkumusi edasi esitama. Seevastu, isegi kui veebipõhiste läbirääkimiste kestus oli määratlemata ja sõltus lõplikust pakkumusest, võis Dell teatada mingil hetkel veebipõhiste läbirääkimiste lõpetamisest. Dell võis otsustada, et ta läheb „üksnes järjestuse“ menetluselt üle „pimemenetlusele“. Ta võis tühistada veebipõhised läbirääkimised, kui hankemenetlus või selle tulemus loeti mitterahuldavaks, ja võis selle asemel pidada kahepoolseid läbirääkimisi. Veebipõhiste läbirääkimiste menetluse üle teostasid järelevalvet nende tehingute eest vastutavad Delli ülemaailmsed ostuhaldurid (vaidlustatud otsus, põhjendus 37).
7
HP puhul olid peamised hankemenetlused hinnapakkumised ja elektroonilised hinnapakkumised. Mõlemaid menetlusi viidi läbi veebipõhiselt sama platvormi kasutades. Mis puudutab esiteks hinnapakkumisi, siis need toimusid kord kvartalis. Need ühendasid veebipõhiseid läbirääkimisi ja veebiväliseid kahepoolseid läbirääkimisi, mis olid jaotatud teatavale perioodile, mis oli üldiselt kaks nädalat. OKSide tarnijad kutsuti hankemenetluste vooru, mis oli avatud kindla perioodi jooksul, et nad saaksid esitada veebipõhisel platvormil või e-kirja teel oma hinnapakkumise. Kui oksjoni esimene voor läbi sai, kohtus HP iga osalisega ja alustas läbirääkimisi OKSide tarnija pakkumuse põhjal, saamaks igalt pakkujalt parimat pakkumust, ilma et ta avaldaks teiste OKSide tarnijate isikut või nende tehtud pakkumust. Mis puudutab teiseks elektroonilisi hinnapakkumisi, siis korraldati need tavaliselt ümberpööratud hankemenetluse vormis. Pakkujad logisid seejärel kindlal kellaajal sisse veebipõhisele platvormile ning vähempakkumine algas HP kehtestatud hinnaga. Pakkujaid, kes esitasid järjest väiksemaid pakkumusi, teavitati nende oma järjekohast iga kord, kui esitati uus pakkumus. Eraldatud aja lõpus sai OKSide tarnija, kes oli esitanud kõige madalama pakkumuse, vähempakkumise võitjaks ja ülejäänud tarnijad klassifitseeriti teiseks ja kolmandaks vastavalt nende pakkumustele (vaidlustatud otsus, põhjendused 41–44).
Haldusmenetlus
8
14. jaanuaril 2009 esitas Philips komisjonile taotluse kaitseks trahvide eest vastavalt komisjoni teatisele, mis käsitleb trahvide määramata jätmist või vähendamist kartellide puhul (ELT 2006, C 298, lk 17; edaspidi „koostööteatis“). 29. jaanuaril ja 2. märtsil 2009 täiendati seda taotlust, et lisada sinna Philipsi kõrvale ka Lite-On ja nende ühisettevõtja Philips & Lite-On Digital Solutions Corporation (edaspidi „PLDS“) (vaidlustatud otsus, põhjendus 54).
9
29. juunil 2009 saatis komisjon nõude teabe esitamiseks ettevõtjatele, kes tegutsevad OKSide sektoris (vaidlustatud otsus, põhjendus 55).
10
30. juunil 2009 andis komisjon Philipsile, Lite-Onile ja PLDSile tingimusliku kaitse trahvide eest (vaidlustatud otsus, põhjendus 56).
11
18. juulil 2012 saatis komisjon 13 OKSide tarnijale vastuväiteteatise (edaspidi „vastuväiteteatis“). Ta märkis, et need äriühingud olid rikkunud ELTL artiklit 101 ja Euroopa majanduspiirkonna (EMP) lepingu artiklit 53, osaledes OKSe puudutavas keelatud kokkuleppes alates 5. veebruarist 2004 kuni 29. juunini 2009, mis seisnes tegevuse koordineerimises seoses kahe arvutitootja, Delli ja HP korraldatud hankemenetlustega.
12
26. oktoobril 2012 esitas hageja vastuväiteteatisele vastates oma kirjalikud märkused.
13
Dell vastas 23. novembril 2012 komisjoni esitatud nõudele teabe saamiseks (vaidlustatud otsus, põhjendus 61).
14
Suuline ärakuulamine toimus 29. ja 30. novembril 2012 ja sellel osalesid kõik vastuväiteteatise adressaadid (vaidlustatud otsus, põhjendus 60).
15
14. detsembril 2012 palus komisjon kõigil vastuväiteteatise adressaatidel esitada asjasse puutuvaid dokumente, mille nad olid saanud Dellilt ja HP-lt. Need adressaadid vastasid nimetatud taotlustele ning kõik said tutvuda vastustega, mille olid esitanud teised OKSide tarnijad (vaidlustatud otsus, põhjendus 62).
16
13. märtsil 2015 edastas komisjon hagejale teatud dokumendid, mille Dell ja HP olid saatnud, ning palus hagejal esitada oma seisukohad, mida ta esitas 27. märtsil 2015.
17
9. juunil 2015 kirjutas hageja komisjoni ärakuulamise eest vastutavale ametnikule, et see kinnitaks, et komisjon oli küsinud Dellilt ja HP-lt tõendeid selle kohta, et need ettevõtjad olid esitanud oma tarnijatele teavet oma konkurentide kohta. 23. juuni vastuses märkis see ametnik, et komisjon ei olnud sellist taotlust nimetatud ettevõtjatele esitanud.
18
3. juunil 2015 edastas komisjon hagejale asjaolude ülevaate, selgitades, kuidas ta kavatseb neid dokumente kasutada.
19
Komisjon võttis 21. oktoobril 2015 vastu vaidlustatud otsuse.
Vaidlustatud otsus
20
Vaidlustatud otsuses järeldas komisjon, et keelatud kokkuleppe osalised olid koordineerinud oma konkurentsialast tegevust vähemalt 23. juunist 2004 kuni 25. novembrini 2008. Ta täpsustas, et see koordineerimine toimus paralleelsete kahepoolsete kontaktide võrgustiku teel. Ta märkis, et keelatud kokkuleppe osalised üritasid kohandada oma turukoguseid ja saavutada seda, et hinnad püsiks kõrgemal tasemel võrreldes sellega, mis tasemel hinnad oleks olnud ilma kahepoolsete kontaktideta (vaidlustatud otsus, põhjendus 67).
21
Komisjon täpsustas vaidlustatud otsuses, et keelatud kokkuleppe osaliste vaheline koordineerimine puudutas Delli ja HP kliendikontosid, kes olid kaks kõige suuremat originaaltoodete tootjat ülemaailmsel arvutiturul. Komisjon leidis, et peale kahepoolsete läbirääkimiste oma OKSide tarnijatega rakendasid Dell ja HP standarditud hankemenetlusi, mis toimusid vähemalt korra kvartalis. Ta märkis, et keelatud kokkuleppe liikmed kasutasid oma kahepoolsete kontaktide võrgustikku, et manipuleerida neid hankemenetlusi, takistades niisiis oma klientide katseid hinnakonkurentsi stimuleerida (vaidlustatud otsus, põhjendus 68).
22
Komisjoni sõnul võimaldas teabe regulaarne vahetamine eelkõige keelatud kokkuleppe pooltel omada väga täpset teavet oma konkurentide kavatsuste kohta juba enne hankemenetluses osalemist, ja seetõttu kavandada oma konkurentsistrateegia (vaidlustatud otsus, põhjendus 69).
23
Komisjon lisas, et keelatud kokkuleppe pooled vahetasid regulaarselt hinnateavet kindlate kliendikontode kohta ning teavet, mis ei ole hindadega seotud, näiteks olemasolev tootmine ja tarnevõimekus, laoseis, kvalifikatsiooniga seotud olukord, uute toodete või paranduste turuletoomise hetk. Ta märkis, et lisaks jälgisid OKSide tarnijad lõppenud hankemenetluste lõplikke tulemusi, st paremusjärjestust, hinda ja saadud koguseid (vaidlustatud otsus, põhjendus 70).
24
Komisjon märkis samuti, et tarnijate eesmärk oli pidada oma kontaktid klientide eest salajas ning nad kasutasid ühenduse võtmiseks viise, mis nende arust olid piisavad taotletud tulemuse saavutamiseks. Ta täpsustas, et ühtlasi oli üks katse viia läbi esmane koosolek, et korraldada OKSide tarnijate vahel regulaarseid mitmepoolseid kohtumisi, 2003. aastal läbi kukkunud, kui üks klient oli sellest teada saanud. Komisjoni sõnul toimusid selle asemel kahepoolsed kontaktid peamiselt telefonikõnede vormis ja vahel ka elektrooniliste sõnumite vormis, sh kasutades isiklikke e-posti aadresse (hotmail) ja kiirsõnumivahetust, või koosolekutel, mis toimusid peamiselt ülemaailmsete ostuhaldurite tasemel (vaidlustatud otsus, põhjendus 71).
25
Komisjon tuvastas, et keelatud kokkuleppe osalised võtsid regulaarselt üksteisega ühendust ja et peamiselt telefoni teel toimunud kontaktid muutusid sagedamaks hankemenetluste ajal, mille käigus toimus keelatud kokkuleppe teatud osaliste paaride vahel mitu telefonikõnet päevas. Ta täpsustas, et üldiselt olid keelatud kokkuleppe teatud osaliste paaridevahelised kontaktid oluliselt tihedamad kui teiste vahel (vaidlustatud otsus, põhjendus 72).
26
Hagejale määratava trahvisumma arvutamisel tugines komisjon suunistele määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT 2006, C 210, lk 2; edaspidi „trahvide arvutamise suunised“).
27
Esmalt märkis komisjon trahvi põhisumma kindlaksmääramiseks, et arvestades olulisi erinevusi selles, kui kaua tarnijad on rikkumises osalenud, ja selleks, et paremini edasi anda keelatud kokkuleppe tegelikku mõju, pidi kasutama iga-aastast keskmist, mis arvutati ettevõtjate tegeliku müügi põhjal nende rikkumises osalemisele vastavatel kalendrikuudel (vaidlustatud otsus, põhjendus 527).
28
Komisjon selgitas niisiis, et müügiväärtus arvutati sülearvutitele ja lauaarvutitele mõeldud OKSide müügi põhjal, mille kohta olid arved esitatud EMPs asuvatele HP ja Delli üksustele. Komisjon täpsustas, et hageja puhul hõlmas arvesse võetud iga-aastane müük ka OKSide müüki Sony Optiarc’ile, mis olid mõeldud HP ja Delli süle- ja lauaarvutitele (vaidlustatud otsus, põhjendused 528 ja 529).
29
Komisjon leidis ühtlasi, et kuna HP suhtes oli konkurentsivastane tegevus alanud hiljem ja selleks, et võtta arvesse keelatud kokkuleppe arengut, arvutatakse asjakohane müügiväärtus eraldi HP ja Delli suhtes ja kohaldatakse kahte erinevat kestusega seotud kordajat (vaidlustatud otsus, põhjendus 530).
30
Seejärel otsustas komisjon, et kuna hindade koordineerimise kokkulepped on juba oma laadilt ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 kõige raskemad rikkumised, ja et keelatud kokkulepe puudutas vähemalt EMPd, siis kohaldati raskusastme alusel 16% suurendamist kõigile vaidlustatud otsuse adressaatidele (vaidlustatud otsus, põhjendus 544).
31
Lisaks märkis komisjon, et juhtumi asjaolusid silmas pidades otsustas ta lisada trahvile hoiatavalt veel 16% (vaidlustatud otsus, põhjendused 554 ja 555).
32
Vaidlustatud otsuse resolutsioon on hagejat puudutavas osas sõnastatud järgmiselt:
„Artikkel 1
Järgmised ettevõtjad rikkusid ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, osaledes märgitud ajavahemikel ühes ja vältavas rikkumises, mis koosnes mitmest erinevast rikkumisest optiliste kettaseadmete turul, mis hõlmas tervet EMPd ja mis koosnes hindade koordineerimise kokkulepetest:
[…]
h)
[hageja] 14. veebruarist 2008 kuni 28. oktoobrini 2008 Delli ja HPd puudutava koordineerimise eest.
Artikkel 2
Artiklis 1 nimetatud rikkumise eest on määratud järgmised trahvid:
[…]
h)
[hagejale]: 7146000 eurot.“
Menetlus ja poolte nõuded
33
Hageja esitas käesoleva hagiavalduse, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 29. detsembril 2015.
34
Komisjon esitas 29. aprillil 2016 kostja vastuse.
35
Ettekandja-kohtuniku ettepanekul otsustas Üldkohus (viies koda) avada menetluse suulise osa.
36
Poolte suulised seisukohad ja Üldkohtu küsimustele antud vastused kuulati ära 2. mai 2018. aasta kohtuistungil.
37
Hageja palub Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus teda puudutavas osas;
–
teise võimalusena vähendada talle määratud trahvi;
–
mõista kohtukulud välja komisjonilt.
38
Komisjon palub Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
määrata hagejale kehtestatud trahvi summaks 7186000 eurot;
–
mõista kohtukulud välja hagejalt.
Õiguslik käsitlus
39
Hageja põhjendab oma hagi viie väitega. Esimese väite kohaselt on rikutud kaitseõigusi, põhjendamiskohustust ja õigust heale haldusele; teise väite kohaselt toimus ilmne õigusnormi rikkumine ja rikuti põhjendamiskohustust, kuna vaidlustatud otsuse resolutsioon erineb komisjoni arutluskäigust HPd puudutava rikkumise kestuse kohta; kolmanda väite kohaselt puuduvad tõendid hageja osalemise kohta ühes ja vältavas rikkumises ja seda ei ole piisavalt põhjendatud; neljanda väite kohaselt ei olnud komisjonil pädevust kohaldada ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, ning viienda väite kohaselt on trahvisumma arvutamisel tehtud faktivigu ja rikutud õigusnormi ning põhjendamiskohustust.
40
Esmalt tuleb analüüsida neljandat väidet, et komisjonil puudub pädevus kohaldada ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, ning seejärel ülejäänud väiteid nende esitamise järjekorras.
[…]
Viies väide, et trahvisumma arvutamisel on tehtud faktivigu ja rikutud õigusnormi ning põhjendamiskohustust
[…]
Komisjoni taotlus trahvisummat suurendada
270
Kostja vastuses selgitab komisjon, et hagejale määratava trahvisumma arvutamisel otsustas ta jätta välja kogu serveritesse integreeritud OKSide müügi Dellile ja HP‑le. Selleks vähendamiseks tugines komisjon hageja esitatud hinnangutele, mille kohaselt oli Dell vähemalt 10% tema müüdud OKSidest integreerinud serveritesse. Vahetult pärast vaidlustatud otsuse vastuvõtmist edastas Dell aga komisjonile täpsed andmed, mille kohaselt vähem kui 1% OKSidest integreeriti serveritesse. Lõpuks oli hagejale vaidlustatud otsuses määratud trahv 40000 eurot madalam sellest, mis oleks tulnud talle määrata õige müügiväärtuse põhjal. Karistamaks hagejat asjakohaselt tema rikkumise eest ja tagamaks vaidlustatud otsuse adressaatide vahel võrdne kohtlemine, palub komisjon Üldkohtul niisiis kasutada oma täielikku pädevust ja määrata hagejale kehtestatud trahvi summaks 7186000 eurot.
271
Hageja vaidleb komisjoni argumentidele vastu.
272
Tuleb märkida, et Üldkohtul on ELTL artikliga 261 ja määruse nr 1/2003 artikliga 31 talle antud täieliku pädevuse raames kaalutlusõigus hinnata trahvisummade kohasust. Toetudes oma täielikule pädevusele, ei ole liidu kohtu pädevus piiratud vaid ELTL artiklis 264 sätestatud õigusega tühistada vaidlustatud otsus, vaid tal on õigus muuta sellise otsusega määratud karistust (vt 8. oktoobri 2008. aasta kohtuotsus Schunk ja Schunk Kohlenstoff-Technik vs. komisjon, T‑69/04, EU:T:2008:415, punkt 242 ja seal viidatud kohtupraktika).
273
Niisiis, nagu rõhutas komisjon, on liidu kohtul lisaks karistuse õiguspärasuse kontrollimisele õigus asendada komisjoni hinnang enda omaga ja järelikult määratud trahv või karistusmakse tühistada, seda vähendada või suurendada (vt 8. oktoobri 2008. aasta kohtuotsus Schunk ja Schunk Kohlenstoff-Technik vs. komisjon, T‑69/04, EU:T:2008:415, punkt 243 ja seal viidatud kohtupraktika).
274
Kuigi neil asjaoludel taotlevad hagejad kõige tihedamini täieliku pädevuse kasutamist trahvisumma vähendamiseks, ei takista miski seda, et komisjon võiks samuti esitada liidu kohtule küsimuse trahvisumma kohta ning esitada nõude nimetatud summa suurendamiseks (8. oktoobri 2008. aasta kohtuotsus Schunk ja Schunk Kohlenstoff-Technik vs. komisjon, T‑69/04, EU:T:2008:415, punkt 244).
275
Seega peab Üldkohus nimetatud täieliku pädevuse raames otsuse vastuvõtmise ajal hindama, kas hagejale määrati trahv, mis kajastab õigesti asjasse puutuva rikkumise raskust (vt 27. septembri 2012. aasta kohtuotsus Shell Petroleum jt vs. komisjon, T‑343/06, EU:T:2012:478, punkt 117 ja seal viidatud kohtupraktika)
276
Lõpuks, nagu märkis komisjon kostja vastuses, ei saa trahvisummat säilitada, kui see tuleneb sisuliselt väära faktilise asjaolu arvessevõtmisest (vt 7. juuni 2011. aasta kohtuotsus Arkema France jt vs. komisjon, T‑217/06, EU:T:2011:251, punkt 274 ja seal viidatud kohtupraktika).
277
Siinses asjas esitas hageja oma hinnangu eelkõige 28. septembri 2015. aasta e‑kirjaga. Dell omakorda saatis oma hinnangu 21. oktoobri 2015. aasta e‑kirjas, st samal päeval, kui komisjon võttis vastu vaidlustatud otsuse.
278
Sellega seoses tuleb märkida, et tõendamise üldnormide kohaselt sõltub dokumendi usaldusväärsus ja seega tõendusjõud selle päritolust, koostamise asjaoludest, adressaadist ning selle sisust (12. detsembri 2014. aasta kohtuotsus Eni vs. komisjon, T‑558/08, EU:T:2014:1080, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).
279
Esmalt tuleb märkida, et nii hageja kui ka Delli hinnang esitati pelgalt e‑kirjades vastusena komisjoni e‑kirjadele, ning neis puudub kõnealuste hinnangute eest vastutavate isikute allkiri või nimi.
280
Seejärel tuleb märkida, et ehkki selle järelduse põhjenduseks, et Dell integreeris vähem kui 1% OKSidest serveritesse ja kõnealuse äriühingu e‑kirjas oli täpsustatud, et see protsent oli tulude põhjal 0,4%, kulude põhjal 0,5% ja koguse põhjal 0,7%, siis ei esitanud ta mingit selgitust, millist arvutusmeetodit ta kasutas, et selle protsendini jõuda.
281
Mis puudutab hageja e‑kirja, siis märgiti selles üksnes, et Dell on vähemalt 10% tema OKSidest integreerinud serveritesse, kuid ka selles ei ole esitatud selgitusi kasutatud meetodi kohta.
282
Seetõttu, ehkki Delli esitatud hinnang võib näida paremini kinnitatuna, ei ole see siiski piisavalt usutav, et oleks kindlalt tõendatud, et hageja algul esitatud hinnang on sisuliselt vale asjaolu 7. juuni 2011. aasta kohtuotsuse Arkema France jt vs. komisjon (T‑217/06, EU:T:2011:251, punkt 274) tähenduses. Seega tuleb kahtluse korral otsustada hageja kasuks.
283
Seetõttu tuleb tagasi lükata komisjoni taotlus trahvisummat suurendada.
[…]
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (viies koda),
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Jätta rahuldamata Euroopa Komisjoni taotlus suurendada Quanta Storage, Inc-ile määratud trahvi summat.
3.
Jätta Quanta Storage’i kanda tema enda kohtukulud ja mõista temalt välja neli viiendikku komisjoni kohtukuludest.
Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 12. juulil 2019 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.
(
1
)	Esitatud on üksnes käesoleva kohtuotsuse punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.