62004CJ0071_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑71/04,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Tribunal Supremo (Španělsko) ze dne 22. prosince 2003, došlým Soudnímu dvoru dne 16. února 2004, v řízení
Administración del Estado
proti
Xunta de Galicia,
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát),
ve složení A. Rosas, předseda senátu, J.‑P. Puissochet, S. von Bahr, U. Lõhmus a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci,
generální advokát: F. G. Jacobs,
vedoucí soudní kanceláře: R. Grass,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za Xunta de Galicia J. Rodríguezem Gonzálezem, abogado,
– za španělskou vládu M. Muñozem Pérezem, jako zmocněncem,
– za nizozemskou vládu C. M. Wissels a H. G. Sevenster, jako zmocněnkyněmi,
– za Komisi Evropských společenství V. Kreuschitzem a J. L. Buendíou Sierrou, jako zmocněnci,
po vyslechnutí generálního advokáta na jednání konaném dne 26. května 2005,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 3 ES) za účelem upřesnění rozsahu povinnosti předběžného oznámení stanovené v první větě tohoto ustanovení, pokud jde o podpory na stavbu a přestavbu lodí, které nespadají do působnosti směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podpoře lodního stavitelství (Úř. věst. L 380, s. 27).
2. Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Administración del Estado a Xunta de Galicia ohledně nařízení č. 217/1994 ze dne 23. června 1994 ( Diario Oficial de Galicia, č. 133, ze dne 12. července 1994, s. 4663, dále jen „nařízení č. 217/1994“), kterým Consejo de Gobierno de la Communidad Autónoma de Galicia (vláda autonomní oblasti Galicie) schválila režim podpor na stavbu a přestavbu lodí v Galicii. Administración del Estado požadovala zrušení uvedeného nařízení především z důvodu, že toto nařízení bylo přijato v rozporu s povinností předběžného oznámení stanovenou v čl. 93 odst. 3 Smlouvy.
Právní rámec
Právní úprava Společenství
Ustanovení Smlouvy
3. Podle článku 92 Smlouvy o ES (nyní po změně článek 87 ES):
„1. Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak.
[…]
3. Za slučitelné se společným trhem mohou být považovány:
[…]
c) podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem;
[...]
e) jiné kategorie podpor, které určí Rada na návrh Komise rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou.“
4. Článek 93 odst. 3 Smlouvy stanoví:
„Komise musí být včas informována o záměrech poskytnout nebo upravit podpory, aby mohla podat svá vyjádření. Má‑li za to, že takový záměr není s ohledem na článek 92 slučitelný se společným trhem, zahájí neprodleně řízení podle odstavce 2. Dotyčný členský stát neprovede zamýšlená opatření, dokud Komise v tomto řízení nepřijme konečné rozhodnutí.“
5. Podle článku 94 Smlouvy o ES (nyní článek 89 ES):
„Rada může na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem kvalifikovanou většinou přijímat veškerá potřebná prováděcí nařízení k článkům 92 a 93, a zejména stanovit podmínky, za nichž se použije čl. 93 odst. 3, jakož i vymezovat druhy podpor, které jsou vyňaty z tohoto řízení.“
Směrnice 90/684
6. Směrnice 90/684, jejíž použití bylo prodlouženo nařízením Rady (ES) č. 3094/95 ze dne 22. prosince 1995 o podpoře lodního stavitelství (Úř. věst. L 332, s. 1), stanoví, zejména na základě čl. 92 odst. 3 písm. e) Smlouvy, zvláštní pravidla použitelná na podpory tomuto odvětví, která představují výjimku z obecného zákazu uvedeného v čl. 92 odst. 1 Smlouvy.
7. Článek 1 písm. a) a b) uvedené směrnice stanoví:
„Pro účely této směrnice se rozumí:
a) lodním stavitelstvím:
stavba následujících námořních plavidel s kovovým trupem ve Společenství:
– obchodních lodí pro přepravu cestujících nebo zboží o prostornosti alespoň 100 BRT [hrubá registrovaná prostornost],
– rybářských plavidel o prostornosti alespoň 100 BRT,
– plovoucích bagrů nebo jiných námořních technických plavidel o prostornosti alespoň 100 BRT, kromě vrtných plošin,
– remorkérů o výkonu alespoň 365 kW;
b) přestavbou lodi:
přestavba námořních plavidel s kovovým trupem definovaných v bodě a), o prostornosti alespoň 1000 BRT, ve Společenství, za podmínky, že si úpravy vyžádají radikální změny v rozmístění nákladu, trupu, pohonném systému nebo prostorách pro cestující“. (neoficiální překlad)
8. Článek 3 odst. 1 první pododstavec téže směrnice stanoví, že veškeré formy podpory vlastníkům lodí nebo třetím stranám, které jsou k dispozici jako podpora na stavbu a přestavbu lodí, podléhají pravidlům o oznamování stanoveným v článku 11 této směrnice.
9. Články 4 až 10 této směrnice uvádějí kritéria pro odchylku, která musejí podpory provozu a restrukturalizace poskytované na stavbu a přestavbu lodí splňovat, aby byly považovány za slučitelné se společným trhem.
10. Článek 11 směrnice 90/684 stanoví:
„1. Na podporu podnikům zabývajícím se stavbou, přestavbami a opravami lodí, na které se vztahuje toto nařízení, se vztahují kromě ustanovení článků 92 a 93 Smlouvy i zvláštní pravidla o oznamování stanovená v odstavci 2.
2. Níže uvedené skutečnosti oznámí členské státy Komisi předem a neprovedou je bez jejího schválení:
a) každý nový nebo stávající režim podpory nebo změnu stávajících režimů podpory, na které se vztahuje tato směrnice;
b) každé rozhodnutí o uplatnění režimu podpory, jak s účelem obecným, tak regionálním, podnikům, na které se vztahuje tato směrnice;
c) každé individuální uplatnění režimů podpory uvedených v čl. 4 odst. 5 druhém pododstavci a odstavci 7, a pokud to Komise výslovně stanoví ve schválení dotyčného režimu podpory.“ (neoficiální překlad)
Vnitrostátní právní úprava
11. Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že účelem nařízení č. 217/1994 je podle jeho preambule upravit „režim podpor, jehož cílem je stimulovat odvětví lodního stavitelství v Galicii zavedením podpory na stavbu a přestavbu lodí, určené pro námořní plavidla, na která se z důvodu jejich hrubé prostornosti, v případě remorkérů jejich výkonu, nebo z důvodu materiálu jejich trupu, jejich typu, velikosti nebo povahy stavby či přestavby, nemohou vztahovat podpory stanovené směrnicí [90/684] […]“.
12. Článek 2 uvedeného nařízení stanoví:
„Ve smyslu tohoto nařízení tvoří odvětví lodního stavitelství galicijské podniky lodního stavitelství oprávněné ke stavbě lodí s kovovým trupem o prostornosti menší než 100 BRT.“
13. Článek 3 téhož nařízení upřesňuje:
„Stavbami se rozumí následující námořní plavidla s kovovým trupem, zhotovená jako celek podniky uvedenými v článku 2.
a) Obchodní lodi pro přepravu cestujících nebo zboží o prostornosti menší než 100 BRT;
b) Rybářská plavidla o prostornosti menší než 100 BRT;
c) Plovoucí bagry nebo jiná námořní technická plavidla o prostornosti menší než 100 BRT, kromě vrtných plošin;
d) Remorkéry o výkonu nižším než 365 kW.“
14. Podle článku 4 nařízení č. 217/1994:
„Přestavbami se rozumí přestavby námořních plavidel uvedených v článku 39, o prostornosti menší než 1 000 BRT po provedení přestavby, za podmínky, že si úpravy vyžádají radikální změny trupu, pohonného systému nebo elektrické centrály, rozmístění nákladu a prostoru pro cestující u lodí sloužících k jejich přepravě, nebo jsou určeny ke zlepšení rybářských systémů a pracovních a bezpečnostních podmínek ve skladech ryb na zádi i na přídi.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
15. V roce 1994 Administración del Estado podala k Tribunal Superior de Justicia de Galicia návrh na zrušení nařízení č. 217/1994, zejména z důvodu, že uvedené nařízení bylo přijato v rozporu s pravidly Společenství týkajícími se státních podpor.
16. Rozsudkem ze dne 16. prosince 1996 tento soud tuto žalobu zamítl, maje v podstatě za to, že čl. 93 odst. 3 Smlouvy neukládá povinnost předem oznamovat Komisi režimy podpor, které, stejně jako režim stanovený nařízením č. 217/1994, nespadají do působnosti směrnice 90/684, a které je tedy třeba považovat za slučitelné se společným trhem.
17. Administración del Estado podala proti tomuto rozsudku opravný prostředek k Tribunal Supremo. Na podporu tohoto opravného prostředku uplatňuje zejména to, že nařízení č. 217/1994 bylo přijato jednak v rozporu s povinností předběžného oznámení stanovenou v čl. 93 odst. 3 Smlouvy a jednak v rozporu se zvláštními pravidly o oznamování stanovenými v článku 11 směrnice 90/684.
18. V předkládacím rozhodnutí Tribunal Supremo jednak uvádí, že se zdá, že znění směrnice 90/684 naznačuje, že povinnosti předběžného oznámení podle č. 93 odst. 3 Smlouvy podléhají pouze podpory na stavbu a přestavbu lodí, které spadají do působnosti uvedené směrnice, z čehož lze a contrario
dovodit, že tato oznamovací povinnost se nevztahuje na podpory na stavbu a přestavbu lodí, které do uvedené působnosti nespadají. Vycházeje ze zásady, že tyto posledně uvedené podpory neovlivňují obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy, se předkládající soud domnívá, že uvedené podpory by tedy mohly být považovány za slučitelné se společným trhem. Dále Tribunal Supremo uvádí, že by naopak bylo také možné zastávat názor, že cílem směrnice 90/684 není zprostit členské státy povinnosti předběžného oznámení stanovené v čl. 93 odst. 3 Smlouvy, takže se tato povinnost vztahuje rovněž na podpory, které do působnosti této směrnice nespadají.
19. Za těchto podmínek se Tribunal Supremo rozhodl položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Umožňují čl. 87 odst. 1 a odst. 3 písm. c) a [e]) a čl. 88 odst. 3 […] ES, ve spojení se směrnicí […] 90/684[…], přijetí vnitrostátní právní úpravy – takové, jaká je obsažena v nařízení č. 217/1994 […] – zavádějící ‚nový režim podpor‘ pro konkrétní odvětví lodního stavitelství a přestavby lodí, kteréžto z důvodu hrubé prostornosti, výkonu či jiných vlastností dotčených plavidel nespadá do působnosti uvedené směrnice 90/684, aniž by bylo učiněno předběžné oznámení Komisi?“
K předběžné otázce
20. Ze spisu vyplývá, že ačkoliv předběžná otázka odkazuje na článek 92 Smlouvy o ES (nyní článek 87 ES), předkládající soud se Soudního dvora dotazuje na rozsah povinnosti předběžného ozná mení stanovené v čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní čl. 88 odst. 3 ES). Podstatou otázky uvedeného soudu je, zda nový režim podpor na činnosti stavby a přestavby lodí, které nespadají do působnosti směrnice 90/684, podléhá této povinnosti.
21. V tomto ohledu je namístě připomenout, že uvedený článek 93 upravuje zvláštní postup pro průběžný přezkum a kontrolu státních podpor ze strany Komise. Co se týče nových podpor, odstavec 3 tohoto článku stanoví předběžný postup, při jehož nedodržení nelze považovat žádnou podporu za oprávněně zavedenou. Konkrétně, podle tohoto ustanovení musí být Komise včas informována o záměrech poskytnout nebo upravit podpory, aby mohla podat svá vyjádření, a dotyčný členský stát nemůže provést zamýšlená opatření, dokud Komise v tomto řízení nepřijme konečné rozhodnutí.
22. Jak Soudní dvůr již rozhodl, z toho vyplývá, že záměry poskytnout nebo upravit podpory musí být na základě čl. 93 odst. 3 první věty Smlouvy oznámeny Komisi před jejich provedením (viz zejména rozsudky ze dne 2. dubna 1998, Komise v. Sytraval a Brink’s France, C‑367/95
P, Recueil, s. I‑1719, bod 35; ze dne 17. června 1999, Piaggio, C‑295/97
, Recueil, s. I‑3735, bod 44, a ze dne 29. dubna 2004, Řecko v. Komise, C‑278/00
, Recueil, s. I‑3997, bod 30).
23. Na základě článku 94 Smlouvy však Rada může nařízením vymezit druhy podpor, které jsou vyňaty z tohoto řízení o oznámení.
24. V projednávané věci Xunta de Galicia v podstatě tvrdí, že režim podpor zavedený nařízením č. 217/1994 nemusel být, vzhledem k tomu, že se týká konkrétně poskytování podpor na činnosti stavby a přestavby lodí, které nespadají do působnosti směrnice 90/684, oznámen Komisi podle čl. 93 odst. 3 Smlouvy.
25. V tomto ohledu je však třeba konstatovat, že v okamžiku přijetí nařízení č. 217/1994 žádné nařízení přijaté na základě článku 94 Smlouvy nevyjímalo podpory na stavbu a přestavbu lodí z řízení o oznámení podle čl. 93 odst. 3 Smlouvy.
26. Zvláště je namístě podotknout, stejně jako to učinila Komise, že směrnice 90/684 nejenže neobsahuje ustanovení upravující takové vynětí, ale že jej mimoto ani nemůže obsahovat, vzhledem k tomu, že tato směrnice není založena na článku 94 Smlouvy, ale na čl. 92 odst. 3 písm. e) uvedené Smlouvy, který pouze umožňuje Radě určit, že některé kategorie podpor mohou být považovány za slučitelné se společným trhem. Směrnice 90/684, daleka toho, aby vyjímala z řízení o oznámení podpory na lodní stavitelství spadající do její působnosti, ve svém čl. 11 odst. 1 naopak stanoví „zvláštní pravidla o oznamování“, která platí „kromě ustanovení článků 92 a 93 Smlouvy“.
27. Vzhledem k tomu, že podpory stanovené nařízením č. 217/1994 nespadají do působnosti směrnice 90/684, uvedené nařízení se skutečně nemuselo řídit zvláštními pravidly o oznamování stanovenými touto směrnicí.
28. Nicméně tato okolnost nemůže nijak zpochybnit to, že při neexistenci nařízení, přijatého na základě článku 94 Smlouvy za účelem vynětí podpor z řízení o oznámení podle čl. 93 odst. 3 uvedené Smlouvy, se toto řízení nadále na podpory na stavbu a přestavbu lodí, včetně podpor, které nespadají do působnosti uvedené směrnice, vztahuje.
29. Ostatně vzhledem k tomu, že podle čl. 11 odst. 1 směrnice 90/684 podléhají podpory na stavbu a přestavbu lodí, které spadají do působnosti uvedené směrnice, dodatečným pravidlům o oznamování vedle pravidel stanovených v čl. 93 odst. 3 Smlouvy, a fortiori
z toho vyplývá, že podpory tomuto odvětví, které do uvedené působnosti nespadají, nadále podléhají pouze řízení o oznámení podle tohoto posledně uvedeného ustanovení.
30. Xunta de Galicia se nicméně domnívá, že vzhledem k tomu, že slučitelnost určitých podpor týkajících se velkých plavidel se společným trhem je směrnicí 90/684 uznána, neexistence ustanovení týkajících se případných podpor na menší plavidla v této směrnici může znamenat, že tento typ opatření neovlivňuje obchod mezi členskými státy. Uvedená směrnice tedy musí být vykládána jako implicitní uznání slučitelnosti podpor na stavbu a přestavbu lodí se společným trhem, pokud jde o plavidla, jejichž prostornost nebo výkon jsou nižší než prostornost nebo výkon uvedené v článku 1 téže směrnice, přičemž tato směrnice svým způsobem zavedla s ohledem na tyto podpory zvláštní pravidlo de minimis .
31. Nicméně v rozporu s tím, co navrhuje Xunta de Galicia, případná slučitelnost státní podpory se společným trhem se sama o sobě nemůže dotknout povinnosti oznámit předem tuto podporu Komisi na základě čl. 93 odst. 3 Smlouvy. Podle ustálené judikatury totiž později přijaté konečné rozhodnutí Komise, které prohlásí podpory za slučitelné se společným trhem, nemá za následek dodatečné zhojení provedení opatření podpory neoznámených v rozporu s čl. 93 odst. 3 Smlouvy (rozsudky ze dne 21. listopadu 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires a Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, C‑354/90
, Recueil, s. I‑5505, body 16 a 17, jakož i ze dne 21. října 2003, Van Calster a další, C‑261/01
a C‑262/01
, Recueil, s. I‑12249, body 62 a 63).
32. Naproti tomu je třeba připomenout, že řízení o oznámení stanovenému v čl. 93 odst. 3 Smlouvy podléhají pouze státní podpory ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy (rozsudek ze dne 9. října 1984, Heineken Brouwerijen, 91/83 a 127/83, Recueil, s. 3435, bod 11). Přitom na základě čl. 92 odst. 1 Smlouvy, aby mohlo být opatření kvalifikováno jako státní podpora, musí být zejména způsobilé ovlivnit obchod mezi členskými státy (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 24. července 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, C‑280/00
, Recueil, s. I‑7747, body 74 a 75, jakož i ze dne 3. března 2005, Heiser, C‑172/03
, Sb. rozh. s. I‑1627, bod 27).
33. Je věcí vnitrostátních soudů vyložit a použít pojem státní podpory uvedený v čl. 92 odst. 1 Smlouvy za účelem určení, zda se na vnitrostátní opatření zavedené bez ohledu na předběžné kontrolní řízení podle odstavce 3 tohoto ustanovení toto řízení mělo vztahovat, či nikoliv (rozsudek ze dne 9. srpna 1994, Namur‑Les assurances du crédit, C‑44/93
, Recueil, s. I‑3829, bod 16).
34. V tomto ohledu je třeba především konstatovat, že podpory lodnímu stavitelství, které spadají do působnosti směrnice 90/684, zajisté ovlivňují obchod mezi členskými státy ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy. Směrnice 90/684 totiž byla přijata na základě čl. 92 odst. 3 písm. e) Smlouvy, podle nějž mohou být považovány za slučitelné se společným trhem kategorie podpor určené rozhodnutím Rady. Pokud se přitom na podpory vztahuje odchylný režim přijatý na základě uvedeného ustanovení, jsou tyto podpory zpočátku v zásadě neslučitelné se společným trhem a za slučitelné jsou považovány pouze za podmínky, že splňují kritéria pro odchylku obsažená v rozhodnutí o schválení uvedeného režimu (rozsudky ze dne 18. května 1993, Belgie v. Komise, C‑356/90 a C‑180/91, Recueil, s. I‑2323, body 30 a 33; ze dne 5. října 1994, Německo v. Komise, C‑400/92, Recueil, s. I‑4701, bod 15, a ze dne 21. března 2002, Španělsko v. Komise, C‑36/00, Recueil, s. I‑3243, bod 47).
35. Z toho vyplývá, že vzhledem k tomu, že tyto podpory jsou zpočátku neslučitelné, spadají pod pojem státní podpory ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy, což znamená, že nutně ovlivňují obchod mezi členskými státy (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Španělsko v. Komise, bod 48). V projednávaném případě tak ze třetího, šestého, devátého a čtrnáctého bodu odůvodnění směrnice 90/684 vyplývá, že jejím cílem je zabezpečit na světovém trhu poctivou soutěž na mezinárodní úrovni mezi loděnicemi podporováním výroby technologicky dokonalejších lodí, za účelem zajištění přežití výkonného a konkurenceschopného evropského lodního průmyslu.
36. Nicméně, jak právem uplatňují španělská a nizozemská vláda, jakož i Komise, toto konstatování nikterak neznamená, že podpory lodnímu stavitelství, které nespadají do působnosti směrnice 90/684, představují podpory, které neovlivňují obchod mezi členskými státy.
37. Jestliže totiž čl. 92 odst. 3 písm. e) Smlouvy zmocňuje Radu k tomu, aby určila, které kategorie podpor mohou být považovány za slučitelné se společným trhem, nesvěřuje Komisi žádnou pravomoc k výkladu čl. 92 odst. 1 uvedené Smlouvy (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 14. dubna 2005, Belgie v. Komise, C‑110/03, Sb. rozh. s. I‑2801, bod 58).
38. Při přijímání směrnice 90/684 tudíž Rada neměla pravomoc, jak na to správně poukázal generální advokát v bodě 28 svého stanoviska, zmocnit Komisi k tomu, aby stanovila, že určité podpory lodnímu stavitelství neovlivňují obchod mezi členskými státy, s tím důsledkem, že by se na tyto podpory nevztahovalo řízení o oznámení podle čl. 93 odst. 3 Smlouvy.
39. V projednávané věci přitom není nikterak vyloučeno, že podpory poskytnuté dotčenými decentralizovanými orgány podnikům, které poskytují na místní nebo regionální úrovni služby stavby nebo přestavby lodí nedosahujících prahových hodnot prostornosti nebo výkonu stanovených směrnicí 90/684, mohou přece jen mít dopad na obchod mezi členskými státy.
40. Jak Soudní dvůr již rozhodl, podmínka použití čl. 92 odst. 1 Smlouvy, podle které musí být podpora takové povahy, že ovlivňuje obchod mezi členskými státy, totiž nezávisí na místní nebo regionální povaze poskytnutých služeb nebo významu dotyčné oblasti činnosti (výše uvedený rozsudek Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, bod 82).
41. Mimoto neexistuje práh nebo procentní podíl, při jejichž nedosažení lze říci, že obchod mezi členskými státy není ovlivněn. Poměrně malá výše podpory nebo poměrně malá velikost podniku, který je příjemcem, totiž nevylučuje a priori
možnost, že je obchod mezi členskými státy ovlivněn (výše uvedený rozsudek Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, bod 81; rozsudek ze dne 27. listopadu 2003, Enirisorse, C‑34/01 až C‑38/01, Recueil, s. I‑14243, bod 28, a výše uvedený rozsudek Heiser, bod 32).
42. Podpora v poměrně malé výši může tento obchod ovlivnit, zvláště pokud v odvětví, v němž působí podniky, které jsou jejími příjemci, panuje silná konkurence (viz rozsudky ze dne 26. září 2002, Španělsko v. Komise, C‑351/98, Recueil, s. I‑8031, bod 63, a ze dne 29. dubna 2004, Itálie v. Komise, C‑298/00 P, Recueil, s. I‑4087, bod 54).
43. Pokud se tedy odvětví vyznačuje velkým počtem malých podniků, podpora, i když v jednotlivých případech poměrně malá, ale potenciálně dostupná všem podnikům v odvětví nebo jejich velké části, může mít dopad na obchod mezi členskými státy (viz výše uvedený rozsudek ze dne 26. září 2002, Španělsko v. Komise, bod 64, a rozsudek ze dne 29. dubna 2004, Itálie v. Komise, C‑372/97, Recueil, s. I‑3679, bod 57).
44. Konečně pokud podpora poskytnutá státem nebo ze státních prostředků posiluje postavení podniku vzhledem k jiným konkurenčním podnikům v obchodě uvnitř Společenství, musí být tento obchod považován za ovlivněný podporou (rozsudky ze dne 17. září 1980, Philip Morris v. Komise, 730/79, Recueil, s. 2671, bod 11, a ze dne 19. září 2000, Německo v. Komise, C‑156/98, Recueil, s. I‑6857, bod 33).
45. Pokud jsou přitom veřejné dotace poskytovány podnikům zabývajícím se stavbou nebo přestavbou lodí, poskytování těchto služeb uvedenými podniky tím může být udrženo nebo zvýšeno, s tím důsledkem, že možnosti podniků se sídlem v jiných členských státech poskytovat jejich služby v tomto oboru činností na trhu tohoto členského státu se tím sníží (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, bod 78).
46. V projednávaném případě ostatně z odůvodnění nařízení č. 217/1994 vyplývá, že cílem, který sleduje, je umožnit loděnicím v Galicii, jejichž zákazníky jsou „vlastníci rybářských a obchodních lodí a jiných námořních plavidel, jak vnitrostátních, tak zahraničních“, nabízet „podobné záruky a finanční podmínky jako jejich konkurenti“.
47. V důsledku toho, jelikož není vyloučeno, že loděnice v Galicii, na které se vztahuje dotčený režim podpor, jsou v konkurenčním vztahu s loděnicemi se sídlem v jiném členském státě, musí být podmínka použití čl. 92 odst. 1 Smlouvy týkající se ovlivnění obchodu mezi členskými státy považována za splněnou.
48. Z toho vyplývá, že pokud může režim podpor na stavbu a přestavbu lodí, jaký byl zaveden nařízením č. 217/1994, který nespadá do působnosti směrnice č. 90/684, sám o sobě vést k poskytnutí státních podpor ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy, musí být uvedený režim předem oznámen Komisi na základě čl. 93 odst. 3 Smlouvy.
49. V případě porušení tohoto posledně uvedeného ustanovení přísluší vnitrostátním soudům, aby z něj vyvodily veškeré důsledky v souladu s jejich vnitrostátním právem, jak co se týče platnosti aktů provádějících opatření podpory, tak co se týče navrácení finanční podpory poskytnuté v rozporu s tímto ustanovením (viz v tomto smyslu výše uvedené rozsudky Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires a Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, body 11 a 12; Van Calster a další, bod 53, a rozsudek ze dne 15. července 2004, Pearle a další, C‑345/02, Recueil, s. I‑7139, bod 31). Konkrétně zjištění, že podpora byla poskytnuta v rozporu s poslední větou čl. 93 odst. 3 Smlouvy, musí vést v zásadě k jejímu vrácení v souladu s vnitrostátními procesními pravidly (rozsudek ze dne 11. července 1996, SFEI a další, C‑39/94, Recueil, s. I‑3547, bod 68).
50. S ohledem na veškeré tyto úvahy je namístě odpovědět na předběžnou otázku tak, že režim podpor na stavbu a přestavbu lodí, jaký byl zaveden nařízením č. 217/1994, který nespadá do působnosti směrnice č. 90/684, musí být, pokud je prokázáno, že uvedený režim může sám o sobě vést k poskytnutí státních podpor ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy, předem oznámen Komisi na základě čl. 93 odst. 3 Smlouvy. V případě porušení tohoto ustanovení přísluší vnitrostátnímu soudu, aby z něj vyvodil veškeré důsledky v souladu se svým vnitrostátním právem, jak co se týče platnosti aktů provádějících opatření podpory, tak co se týče navrácení finanční podpory poskytnuté v rozporu s tímto ustanovením.
K nákladům řízení
51. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
Režim podpor na stavbu a přestavbu lodí, jaký byl zaveden nařízením č. 217/1994 ze dne 23. června 1994, který nespadá do působnosti směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podpoře lodního stavitelství, musí být, pokud je prokázáno, že uvedený režim může sám o sobě vést k poskytnutí státních podpor ve smyslu čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES (nyní po změně čl. 87 odst. 1 ES), předem oznámen Komisi Evropských společenství na základě čl. 93 odst. 3 Smlouvy o ES (nyní po změně čl. 88 odst. 3 ES). V případě porušení tohoto ustanovení přísluší vnitrostátnímu soudu, aby z něj vyvodil veškeré důsledky v souladu se svým vnitrostátním právem, jak co se týče platnosti aktů provádějících opatření podpory, tak co se týče navrácení finanční podpory poskytnuté v rozporu s tímto ustanovením.