Usnesení Soudního dvora (šestého senátu) ze dne 5. května 2022 – ING Luxembourg
(věc C‑346/21)(1)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Justiční spolupráce v občanských a obchodních věcech – Doručování soudních a mimosoudních písemností – Nařízení (ES) č. 1393/2007 – Článek 8 – Informování adresáta prostřednictvím jednotného vzorového formuláře uvedeného v příloze II tohoto nařízení o jeho právu odmítnout přijetí soudní písemnosti, která není vyhotovena nebo k ní není připojen překlad v jazyce, kterému tento adresát rozumí, nebo v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků přijímajícího členského státu – Nepoužití jednotného formuláře – Důsledky“
1.      Justiční spolupráce v občanských věcech – Doručování soudních a mimosoudních písemností – Nařízení č. 1393/2007 – Odmítnutí přijmout písemnost – Právo přiznané adresátovi písemnosti za určitých podmínek – Povinnost přijímajícího subjektu informovat tohoto adresáta o jeho právu prostřednictvím jednotného formuláře uvedeného v příloze II zmíněného nařízení – Neexistence prostoru pro uvážení – Akt vyhotovený nebo doplněný překladem v jednom z jazyků uvedených v nařízení – Neexistence vlivu
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1393/2007, bod 12 odůvodnění a čl. 8 odst. 1 a článek 14 a příloha II)
(viz body 25, 29-32, 34-40, výrok 1)
2.      Justiční spolupráce v občanských věcech – Doručování soudních a mimosoudních písemností – Nařízení č. 1393/2007 – Doručení bez informování adresáta o jeho právu na odmítnutí prostřednictvím jednotného formuláře uvedeného v příloze II, které vede k neplatnosti uvedeného doručení – Nepřípustnost – Neplatnost, která musí či nemusí být uplatněna ve stanovené lhůtě – Neexistence vlivu
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1393/2007, čl. 8 odst. 1 a příloha II)
(viz body 44-46, 48, výrok 2)
Výrok
1)
Článek 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 ze dne 13. listopadu 2007 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních v členských státech („doručování písemností“) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 musí být vykládán v tom smyslu, že vyžaduje, aby byl adresát soudní písemnosti doručované v jiném členském státě za všech okolností informován prostřednictvím jednotného vzorového formuláře uvedeného v příloze II tohoto nařízení o svém právu odmítnout přijetí této písemnosti, a to i tehdy, pokud je vyhotovena nebo je k ní připojen překlad v jazyce, kterému tento adresát rozumí, nebo v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků místa doručení.
2)
Nařízení č. 1393/2007 musí být vykládáno v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která stanoví neplatnost doručení soudní písemnosti v jiném členském státě v případě, že k němu došlo bez toho, aby byl adresát této písemnosti informován prostřednictvím jednotného vzorového formuláře uvedeného v příloze II tohoto nařízení o svém právu odmítnout přijetí uvedené písemnosti, pokud není vyhotovena nebo k ní není připojen překlad v jednom z jazyků uvedených v čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení, a to bez ohledu na to, zda tato vnitrostátní právní úprava stanoví tomuto adresátovi určitou lhůtu k tomu, aby se této neplatnosti dovolával.
1–       Úř. věst. C 382, 20.9.2021.