62003CO0555_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Rozhodnutí o nákladech řízení
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C-555/03,
jejímž předmětem je žádost Tribunal du travail de Charleroi (Belgie) zaslaná Soudnímu dvoru na základě článku 68 ES, směřující k získání, ve sporu probíhajícím před tímto soudem mezi
Magali Warbecq
a
Ryanair Ltd,
rozhodnutí o předběžné otázce týkající se výkladu nařízení Rady č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1),
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát),
ve složení J. N. Cunha Rodrigues (zpravodaj), předseda senátu, K. Schiemann a E. Juhász, soudci,
generální advokát: A. Tizzano,
vedoucí soudní kanceláře: R. Grass,
po vyslechnutí generálního advokáta,
vydává toto
Usnesení
Odůvodnění rozsudku
1. Rozsudkem ze dne 15. prosince 2003 došlým Soudnímu dvoru dne 24. prosince 2003 položil Tribunal du travail de Charleroi na základě článku 68 ES dvě předběžné otázky týkající se výkladu nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. 2001, L 12, s. 1).
2. Tyto otázky byly vzneseny v rámci sporu mezi M. Warbecq, belgickou státní příslušnicí, a irskou společností Ryanair Ltd. (dále jen Ryanair), se sídlem v Dublinu (Irsko).
Právní rámec
3. Článek 61 ES stanoví:
„K postupnému vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva přijme Rada:
[…]
c) opatření v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech, jak je stanoveno v článku 65;
[…]“
4. Podle článku 19 nařízení č. 44/2001:
„Zaměstnavatel, který má bydliště na území některého členského státu, může být žalován
1)
u soudů členského státu, v němž má bydliště, nebo
2)
v jiném členském státě:
a) 	u soudu místa, kde zaměstnanec obvykle vykonává svou práci nebo u soudu místa, kde svou práci obvykle vykonával naposledy, nebo
[…]“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
5. Na základě pracovní smlouvy podepsané v Dublinu dne 19. dubna 2001 byla M. Warbecq zaměstnána Ryanair jako „customer services agent-inflight“.
6. Ryanair ukončil tuto smlouvu dne 10. dubna 2002 a uhradil M. Warbecq odstupné v souvislosti s ukončením pracovního poměru odpovídající odměně za sedm dní.
7. K datu, které nebylo specifikováno v rozsudku o postoupení věci, M. Warbecq podala na Ryanair žalobu u Tribunal du travail de Charleroi. Žaloba směřuje k uložení povinnosti žalované v původním řízení uhradit určité částky z titulu nevybrané dovolené jako doplněk odstupného v souvislosti s ukončením pracovního poměru a náhrady škody.
8. Podle žalobkyně v původním řízení měla tato podle článku 19 nařízení č. 44/2001 na výběr buď podat žalobu na svého zaměstnavatele u soudu příslušného podle jeho bydliště nebo sídla, anebo u soudu místa, kde obvykle vykonávala svou práci, v konkrétním případě letiště v Charleroi.
9. Ryanair namítá, že belgické soudy nejsou příslušné k rozhodování o žalobě podané M. Warbecq.
10. Vzhledem k tomu, že Tribunal du travail měl za to, že řešení sporu, který je mu předložen, závisí na výkladu článku 19 nařízení č. 44/2001, se Tribunal du travail rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1) Jaká jsou správná kritéria pro určení členského státu, na jehož území zaměstnanec obvykle vykonává svou práci, pokud je tento zaměstnanec
zaměstnán jako člen létajícího personálu společnosti provádějící mezinárodní leteckou dopravu cestujících vzhledem k užití čl. 19 odst. 2 nařízení č. 44/2001 […]?
2) Jaké místo je třeba považovat za místo, kde nebo z kterého takový zaměstnanec plní ve skutečnosti podstatnou část svých povinností vůči zaměstnavateli v případě, že k plnění těchto povinností, vyplývajících z této pracovní smlouvy, dochází zčásti na zemi (letiště) členského státu a zčásti na palubě letadla, které má státní příslušnost jiného členského státu, který mimo jiné zaměstnal tohoto zaměstnance?“
K příslušnosti Soudního dvora
11. Podle čl. 92 odst. 1 jednacího řádu je-li Soudní dvůr zjevně nepříslušný k rozhodnutí o návrhu nebo je-li návrh zjevně nepřípustný, může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, aniž by pokračoval v řízení, odůvodněným usnesením.
12. Je nutné konstatovat, že podle čl. 68 odst. 1 ES „[1] článek 234 se použije na tuto hlavu [IV týkající se ‚Vízové, azylové a přistěhovalecké politiky a jiné politiky týkající se volného pohybu osob‘] za následujících okolností a podmínek: jestliže v určité věci, která je předmětem řízení zahájeného u soudu členského státu, jehož rozhodnutí již nemůže být napadeno opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, vyvstane otázka výkladu [...] aktů vydaných orgány Společenství na základě této hlavy, požádá tento soud Soudní dvůr o rozhodnutí o této otázce, jestliže je považuje za nutné k vydání svého rozsudku“.
13. Nařízení č. 44/2001 bylo přijato na základě čl. 61 odst. c) ES, který se nachází v třetí části hlavy IV smlouvy ES. Za těchto podmínek může pouze soud členského státu, jehož rozhodnutí již nemohou být napadena opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, požádat Soudní dvůr o rozhodnutí ve věci výkladu tohoto nařízení.
14. V konkrétním případě je nepochybné, že rozhodnutí přijatá Tribunal du travail de Charleroi v rámci sporu takového, jako je spor v původním řízení, mohou být napadena opravnými prostředky podle vnitrostátního práva.
15. Vzhledem k tomu, že žádost nebyla Soudnímu dvoru předložena soudem uvedeným v článku 68 ES, není Soudní dvůr příslušný k rozhodnutí o výkladu nařízení č. 44/2001.
16. V důsledku toho je tedy namístě použít čl. 92 odst. 1 jednacího řádu a konstatovat, že Soudní dvůr je zjevně nepříslušný k rozhodnutí o otázkách položených Tribunal du travail de Charleroi.
Rozhodnutí o nákladech řízení
K nákladům řízení
17. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve sporu probíhajícím před postupujícím soudem,
k rozhodnutí o nákladech řízení je příslušný uvedený soud.
Výrok
Z těchto důvodů
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát)
vydává toto usnesení:
Soudní dvůr Evropských společenství je zjevně nepříslušný k rozhodnutí o otázkách položených Tribunal du travail de Charleroi (Belgie) rozsudkem ze dne 15. prosince 2003.