62009CJ0047_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas C‑47/09,
mille ese on EÜ artikli 226 alusel 30. jaanuaril 2009 esitatud liikmesriigi kohustuse rikkumise hagi,
Euroopa Komisjon, esindajad: F. Clotuche-Duvieusart ja D. Nardi, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
hageja,
versus
Itaalia Vabariik, esindaja: G. Palmieri, keda abistas avvocato dello Stato P. Gentili, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis,
kostja,
EUROOPA KOHUS (esimene koda),
koosseisus: koja esimees A. Tizzano, kohtunikud J.‑J. Kasel, M. Ilešič, E. Levits ja M. Berger (ettekandja),
kohtujurist: Y. Bot,
kohtusekretär: ametnik L. Hewlett,
arvestades kirjalikus menetluses ja 10. juuni 2010. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
otsuse
Kohtuotsuse põhistus
1. Euroopa Komisjon palub oma hagiavalduses Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik on näinud ette võimaluse täiendada šokolaaditoodete, mis ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi, müüginimetusi omadussõnaga „puhas” või väljendiga „puhas šokolaad”, siis on Itaalia Vabariik rikkunud esiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/36/EÜ inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditoodete kohta (EÜT L 197, lk 19; ELT eriväljaanne 13/25, lk 431) artikli 3 lõiget 5 ja teiseks direktiivi 2000/36 artikli 3 sätteid koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/13/EÜ toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 109, lk 29; ELT eriväljaanne 15/05, lk 75) artikli 2 lõike 1 punktiga a.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
2. Kakao- ja šokolaaditoodete märgistamist reguleerivad nn horisontaalne direktiiv 2000/13 ja nn vertikaalne või valdkonnapõhine direktiiv 2000/36, mis sätestab erisätted võrreldes direktiiviga 2000/13.
Direktiiv 2000/36
3. Direktiivi 2000/36 eesmärk on esiteks kehtestada üldised eeskirjad šokolaaditoodetele muude taimsete rasvade kui kakaovõi lisamise kohta ja teiseks ühtlustada müüginimetused.
4. Muude taimsete rasvade kui kakaovõi kasutamise osas on direktiivi 2000/36 põhjendustes 5, 6, 9 ja 10 märgitud:
„(5) Teatavates liikmesriikides on lubatud šokolaaditoodetele lisada muid taimseid rasvu, v.a kakaovõi, kuni 5 protsendi ulatuses.
(6) Teatavate muude taimsete rasvade, v.a kakaovõi lisamine šokolaaditoodetele kuni 5% ulatuses peaks olema lubatud kõigis liikmesriikides; need taimsed rasvad peaksid olema kakaovõi ekvivalendid ning seetõttu määratletud tehnika ja teaduse kriteeriumide kohaselt.
[…]
(9) Šokolaaditoodete puhul, millele on lisatud muid taimseid rasvu, v.a kakaovõi, tuleb tagada, et tarbijad saaksid koostisainete loetelule lisaks õiget, neutraalset ja objektiivset infot.
(10) Teiselt poolt ei välista direktiiv 79/112/EMÜ šokolaaditoodete märgistamisel andmete esitamist, mille kohaselt tootele ei ole lisatud muid taimseid rasvu kui kakaovõi, kui see info on õige, neutraalne ning objektiivne ega ole tarbijat eksitav.”
5. Müüginimetuste osas tuleneb direktiivi 2000/36 põhjenduse 7 sõnastusest:
„Siseturu ühtsuse tagamiseks peavad kõik käesoleva direktiiviga hõlmatud šokolaaditooted saama ühenduses vabalt liikuda käesoleva direktiivi I lisas ettenähtud müüginimetuste all.”
6. Nimetatud direktiivi artikli 2 lõiked 1 ja 2 sätestavad:
„1. II lisas määratletud ning loetletud muid taimseid rasvu, v.a kakaovõi, võib lisada I lisa A osa punktides 3, 4, 5, 6, 8 ja 9 määratletud šokolaaditoodetele. Kõnealune lisand ei tohi kakaovõi miinimumsisaldust või kakaokuivaine üldkogust vähendamata moodustada üle 5% lõpptootest, mille kogumassist on enne maha arvatud I lisa B osa kohaselt kasutatud kõik muud söögikõlblikud ained.
2. Šokolaaditooteid, mis lõikest 1 lähtuvalt sisaldavad muid taimseid rasvu kui kakaovõi, võib turustada kõigis liikmesriikides, kui nende artikli 3 kohaseid märgiseid täiendatakse järgmise selgesti nähtava ja loetava selgitusega: „sisaldab lisaks kakaovõile muid taimseid rasvu” Selgitus asub koostisainete loeteluga samal vaateväljal, on kõnealusest loetelust selgesti eraldatud ning trükitud rasvases kirjas vähemalt sama suurte tähtedega ja müüginimetuse lähedal; sellest tingimusest hoolimata võib müüginimetus paikneda ka mujal.”
7. Direktiivi 2000/36 artikkel 3 sätestab:
„Direktiivi 79/112/EMÜ kohaldatakse I lisas määratletud toodete suhtes järgmistel tingimustel:
1) I lisas loetletud müüginimetusi kohaldatakse ainult kõnealusesse lisasse kantud toodete suhtes ja neid tuleb kaubanduses nende toodete määratlemiseks kasutada.
[…]
5) I lisas nimetatud müüginimetusi „šokolaad”; „piimašokolaad” ja „šokolaadiglasuur” võib täiendada kvaliteeti selgitava info või kirjeldustega, kui:
– šokolaadis on kakaokuivaine üldkogus vähemalt 43%, millest vähemalt 26% on kakaovõi,
– piimašokolaadis on kakaokuivaine üldkogus vähemalt 30% ning piimakuivainet on vähemalt 18%, kusjuures piimarasva on vähemalt 4,5%. Piimakuivaine on saadud täispiima, madala rasvasisaldusega piima või lõssi või rõõsa koore osalisel või täielikul veetustamisel või osaliselt või täielikult veetustatud rõõsast koorest, võist või piimarasvast.
– šokolaadiglasuuris on vähemalt 16% rasvata kakaokuivainet.”
8. Direktiivi 2000/36 artikkel 4 sätestab:
„I lisas määratletud toodete puhul ei võta liikmesriigid vastu käesoleva direktiiviga sätestamata siseriiklikke norme.”
Direktiiv 2000/13
9. Nõukogu 18. detsembri 1978. aasta direktiiv 79/112/EMÜ lõpptarbijatele mõeldud toiduainete märgistamist, esitlemist ja reklaamimist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT 1979, L 33, lk 1) on tunnistatud kehtetuks ja asendatud direktiiviga 2000/13. Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tõlgendatakse seetõttu viidetena direktiivile 2000/13.
10. Direktiivi 2000/13 artikli 2 lõige 1 sätestab:
„1. Märgistus ja selle meetodid ei tohi:
a) olla ostjat olulisel määral eksitavad, eelkõige:
i) seoses toidu selliste iseloomulike tunnustega nagu toidu olemus, määratletus, omadused, koostis, kogus, säilivus, päritolu- ja lähteriik, valmistus- või tootmismeetod;
ii) omistades toidule mõju või omadusi, mida toidul ei ole;
iii) andes mõista, et toit on eriomadustega, kui selliste omadustega on tegelikult kõik samalaadsed toidud;
b) omistada toidule inimeste haigusi ärahoidvaid, ravivaid või leevendavaid omadusi või sellistele omadustele viidata, kui loodusliku mineraalvee ja eritoidu suhtes kohaldatavates ühenduse sätetes ei nähta ette teisiti.”
Siseriiklik õigus
11. Itaalia 1. märtsi 2002. aasta seaduse nr 39, mis puudutab Itaalia Euroopa Ühendusse kuulumisest tulenevate kohustuste täitmiseks võetud õigusnorme – Ühenduse õigus 2001 ( Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, edaspidi „ GURI ”, regulaarne lisa nr 72, 26.3.2002; edaspidi „seadus nr 39/2002”), artikli 28 lõige 1 sätestab:
”Direktiivi 2000/36/EÜ inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditoodete kohta rakendamine
1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/36/EÜ inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditoodete kohta rakendamine peab toimuma järgmiste põhimõtete ja tingimuste kohaselt:
a) tuleb tagada, et kakao- ja šokolaaditoodete märgistus on mitte ainult selge ja arusaadav, vaid et seal ka näidatakse eraldi, kas toote valmistamisel on sellele lisatud muid taimseid rasvu kui kakaovõi, või on kasutatud üksnes kakaovõid; esimesel juhul peab etiketil kasutama sõna „šokolaad” ning teisel juhul võib kasutada väljendit „puhas šokolaad”;
b) tuleb kehtestada nende tüüpiliste kohalike toodete kvaliteedi kontrollimise kord, mille valmistamiseks kasutatakse üksnes kakaovõid sisaldavat šokolaadi.”
12. Itaalia 12. juuni 2003. aasta seadusandliku dekreedi nr 178, millega võetakse üle direktiiv 2000/36 inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditoodete kohta ( GURI
nr 165, 18.7.2003, edaspidi „dekreet nr 178/2003”), artikli 6 lõige 1 sätestab:
„Väljendi „puhas šokolaad” kasutamine
Lisa I punktides 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 loetletud šokolaaditoodete puhul, mis ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi, v.a täidis, kui see ei sisalda kakao‑ ega šokolaaditooteid, võib etiketil kasutada koos sõnaga „šokolaad” sõna „puhas”, mis on lisatud lisas I loetletud müüginimetusele või see müüginimetus võib nimetatud sõna sisaldada, või etiketil võib mujal paikneda väljend „puhas šokolaad”.
13. Nimetatud dekreedi artikli 7 lõige 8 sätestab:
„Trahvid
[…]
Isikut, kes kasutab I lisa punktides 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 ja 10 loetletud selliste toodete etiketil, mis sisaldavad muid taimseid rasvu kui kakaovõi, v.a täidis, kui see ei sisalda kakao‑ ega šokolaaditooteid, koos sõnaga „šokolaad” sõna „puhas”, karistatakse 3000–8000 euro suuruse haldustrahviga.”
Kohtueelne menetlus
14. Komisjon juhtis 22. märtsi 2004. aasta kirjas Itaalia ametivõimude tähelepanu sellele, et seadus nr 39/2002 ja dekreet nr 178/2003 ei ole kooskõlas direktiividega 2000/13 ja 2000/36. Itaalia ametivõimud vastasid sellele Ministero delle Attività Produttive (ettevõtlusministeerium) 23. aprilli 2004. aasta kirjaga.
15. Kuna saadud vastus komisjoni ei rahuldanud, algatas ta EÜ artikli 226 kohase liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse ja saatis sellest tulenevalt 13. oktoobril 2004. aastal Itaalia Vabariigile märgukirja.
16. Kuna komisjon ei saanud Itaalia võimudelt vastust, saatis ta mainitud liikmesriigile 5. juulil 2005 põhjendatud arvamuse, kutsudes seda liikmesriiki võtma arvamuse järgimiseks vajalikud meetmed kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest.
17. Itaalia ametivõimud teatasid 21. oktoobri ja 4. novembri 2005. aasta vastustes oma kavatsusest muuta dekreedi nr 178/2003 artikleid 6 ja 7 ning palusid sellest tulenevalt lõpetada kõnealune menetlus.
18. Kuna komisjon tuvastas, et hoolimata õigusnormide muutmisest jäi olukord samaks, otsustas komisjon esitada käesoleva hagi.
Hagi
Poolte argumendid
19. Komisjon väidab, et kuna nende šokolaaditoodete märgistusele, mis ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi, ja täpsemalt nimetatud dekreedi I lisas loetletud müüginimetustele on seaduse nr 39/2002 artikli 28 lõike 1 ja dekreedi nr 178/2003 artikli 6 alusel antud võimalus lisada omadussõna „puhas” või väljend „puhas šokolaad”, siis on Itaalia õigusnormidega loodud täiendav šokolaaditoodete nimetus, mille alusel saab neid pidada „puhtalt” šokolaaditoodeteks või mitte. Selline eristamine rikub sisuliselt direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikeid 1 ja 5 ning on vastuolus Euroopa Kohtu praktikaga, mille kohaselt on kuni 5% teatud taimseid rasvu sisaldavad šokolaaditooted samaväärsed (16. jaanuari 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑14/00: komisjon vs . Itaalia, EKL 2003, lk I‑513, punkt 87).
20. Komisjon meenutab, et muude taimsete rasvade kui kakaovõi kasutamine on rangelt reguleeritud. Nende kasutamine on piiratud kuue koostisainega, mis on toodud direktiivi 2000/36 II lisas esitatud ammendavas loetelus ning nende osakaal ei tohi moodustada üle 5% lõpptootest. Lisaks nõuab nimetatud direktiivi põhjendus 9, et taimsete rasvade olemasolu kohta esitatud teave peab olema õige, neutraalne ja objektiivne ega tohi tarbijat eksitada. Seetõttu näeb kõnealuse direktiivi artikli 2 lõige 2 ette, et väljend „sisaldab lisaks kakaovõile muid taimseid rasvu” peab asuma müüginimetuse lähedal ega sisaldu müüginimes. Ühenduse seadusandja nägi ette, et tarbijat tuleb märgistusel teavitada sellest kas šokolaaditoode sisaldab muid taimseid rasvu kui kakaovõi või ei, ning ei soovinud eraldi müüginimetuse kasutamist.
21. Komisjon väidab, et Itaalia õigusnormidega loodud eristamine on keskmise tarbija jaoks topelteksitav. Komisjon leiab, et tegelikult ei ole omadussõna „puhas” kasutamine õige, neutraalne ega objektiivne ja see on sellisena eksitav.
22. Kõigepealt, sõna „puhas” annab iseenesest halvustava tähenduse kõigile toodetele, mis seda märget ei kanna.
23. Lisaks eksitab tarbijat asjaolu, et on loodud kaks šokolaaditoodete kategooriat, olgugi et seadus näeb ette vaid ühe, sest see paneb tarbija arvama, et on olemas kahte liiki šokolaadi.
24. Lõpuks, väljend „puhas šokolaad” ei ole piisavalt sõnaselge, et tarbijat teavitada asjaolust, et kõnealune šokolaad sisaldab vaid kakaovõid ja sellele ei ole lisatud muid taimseid rasvu.
25. Itaalia Vabariik ei ole vaidlustanud asjaolu, et direktiivi 2000/36 I lisas nimetatud müüginimetuste kasutamine on kohustuslik ning et nende loetelu on ammendav. Samas märgib ta, et etiketil ei ole esitatud ainult müüginimetus. Vaidl ust ei ole küsimuses, et liikmesriigid võivad märgistusele lisada muid märkeid, eelkõige selleks, et teavitada tarbijaid sellest, et lisatud ei ole muid rasvu kui kakaovõi. Niisiis võib esitada etiketil igasugust teavet, mida ei ole võimalik segi ajada müüginimetusega, mis peab jääma selliseks nagu asjaomases I lisas on ette nähtud.
26. Itaalia seadusandja ei ole soovinud luua uut müüginimetust ega kvaliteedikriteeriumi, mis ei lähtu mitte suuremast kakaosisaldusest, kui minimaalselt on nõutud, vaid ainuüksi kakaovõi kasutamisest. Omadussõna „puhas” ei viita kvaliteedile, vaid on lihtsalt kirjeldav. Selle eesmärk on niisiis anda teavet asjaomase toote koostise kohta, andmata hinnangut selle kohta, kas sellel tootel on kõrgem kvaliteet või ei. Itaalia Vabariigi arvates on dekreedi nr 178/2003 artikkel 6 seetõttu kooskõlas direktiivi 2000/36 artikli 3 lõigetega 1 ja 5.
27. Itaalia Vabariik rõhutab, et omadussõna „puhas” lisamise eesmärk on näidata, et kasutatud taimse rasva puhul on tegemist vaid kakaovõiga, välistades kõik muud rasvad. See selgitab miks omadussõna „puhas” lisamine ei mõjuta müüginimetust, mis jääb muutumatuks. Sellest tulenevalt ei nõustu Itaalia Valitsus sellega, et tegemist on uue müüginimetusega, mida direktiivi 2000/36 I lisa ette ei näe.
28. Itaalia Vabariik märgib, et väljend „puhas šokolaad” on üksnes kirjeldav, kuna sellega lihtsalt antakse tarbijale teavet, millele tarbijal on õigus direktiivide 2000/36 ja 2000/13 põhjenduse 10 kohaselt. Selle teabe alusel saab tarbija vabalt otsustada, millist toodet ta eelistab osta. Juhul kui tarbija on hästi informeeritud sellest, et šokolaaditoote koostises võib olla muid rasvu kui kakaovõi, peetakse sedalaadi märkeid just nimelt teabeks selle kohta kas toode sisaldab neid taimseid rasvu või ei.
Euroopa Kohtu hinnang
Direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikest 1 ja direktiivi 2000/13 artikli 2 lõike 1 punktist a tulenevate kohustuste rikkumist puudutav väide
29. Direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikest 1 ja direktiivi 2000/13 artikli 2 lõike 1 punktist a tulenevate kohustuste rikkumist puudutava väite puhul tuleb kõigepealt tuua esile, nagu märkis komisjon, et direktiivi 2000/36 artikkel 3 ühtlustab siseturu ühtsuse tagamiseks täieulatuslikult inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditoodete müüginimetused. Direktiivi 2000/36 I lisas loetletud müüginimetute kasutamine on vastavalt selle direktiivi artikli 3 lõikele 1 kohustuslik ja neid kohaldatakse ainult kõnealusesse lisasse kantud toodete suhtes. Kvaliteeti kirjeldavate omadussõnade lisamiseks peavad olema täidetud direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikes 5 sätestatud eritingimused. Lisaks näeb nimetatud direktiivi artikkel 4 ette, et liikmesriigid ei võta direktiivi I lisas määratletud toodete puhul vastu sama direktiiviga 2000/36 sätestamata siseriiklikke norme. Järelikult ühtlustab nimetatud direktiivi artikkel 3 täieulatuslikult šokolaaditoodete müüginimetused, mille kasutamise kohustuslikkust ei ole Itaalia Vabariik pealegi kunagi vaidlustanud.
30. Seda tõlgendust toetab ühtlasi ka selle direktiivi tekkelugu. Nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiivi 73/241/EMÜ inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditooteid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 228, lk 23) põhjenduse 7 kohaselt on „teatud liikmesriikides […] lubatud kasutada muid taimseid rasvu kui kakaovõi sisaldavat šokolaadi ja seal kasutatakse seda võimalust laialdaselt; samas ei ole võimalik praegu teha kogu ühendust hõlmavat otsust selliste rasvade kasutamise võimaluste ja viiside kohta, kuna hetkel olemasolevad majanduslikud ja tehnilised andmed ei võimalda võtta lõplikku seisukohta ja seetõttu tuleb olukorda edasist arengut silmas pidades tulevikus uuesti hinnata”.
31. Ühenduse seadusandjal ei olnud niisiis võimalik direktiivi 73/241vastuvõtmise ajal teha liikmesriikides kehtivate õigusnormide erinevuse tõttu lõpplikku otsust küsimuses, milline mõju on šokolaaditoodetes muu taimerasva kui kakaovõi kasutamisel nimetustele või märgistustele. Euroopa Liidu Nõukogu piirdus seega muu taimse rasva kui kakaovõi kasutamise ajutise korra kehtestamisega, mille pidi vastavalt kõnealuse direktiivi artikli 14 lõike 2 punktile a läbi vaatama kolme aasta jooksul.
32. Ühenduse seadusandja nägi direktiivis 2000/36 ette, et taimse rasva asendamise korral ei pea asjaomaste toodete puhul kasutama muid nimetusi, kuid etiketil peab olema täiendav teave. Šokolaaditoodete osas, millele on lisatud muid taimseid rasvu kui kakaovõi, tagab direktiivi 2000/36 artikkel 2 koosmõjus direktiivi põhjendusega 9, et tarbijatele antakse asjaomase toote kohta lisaks selle koostisainete loetelule õiget, neutraalset ja objektiivset teavet, kasutades väljendit „sisaldab lisaks kakaovõile muid taimseid rasvu”.
33. Direktiivi 2000/36 põhjendus 10 märgib selles osas, ilma et see kohustataks kasutama mingit erimärget, et märgistusel võib välja tuua selle, et tootele ei ole lisatud muid taimseid rasvu kui kakaovõi, juhul kui see info on õige, neutraalne ning objektiivne ega ole tarbijat eksitav.
34. Mis puudutab hinnangut Itaalia õigusnormide kooskõla kohta direktiivi 2000/36 sätetega, sellistena nagu need on esitatud ja konteksti asetatud, siis selles osas tuleb esiteks märkida, et dekreedi nr 178/2003 artikkel 6 sätestab, et teatud šokolaaditoodete puhul, mis ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi, võib etiketil kasutada koos sõnaga „šokolaad” sõna „puhas”, mis on lisatud müüginimetusele või sisaldub müüginimetuses. Niisiis, kui sõnale „šokolaad” sõnade „piima” või „valge” või „täidisega” lisamisega luuakse sama palju uusi müüginimetusi, kehtib see samaoodi sõna „puhas” lisamise kohta.
35. Sellegipoolest tuleb märkida, et direktiiv 2000/36 ei näe ette müüginimetust „puhas šokolaad” ega ka sellise nimetuse kehtestamist siseriikliku seadusandja poolt.
36. Eeltoodud kaalutlustest lähtudes on dekreedi nr 178/2003 artikliga 6 antud võimalus müüginimetusi niiviisi muuta vastuolus direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikega 1 kehtestatud ning artiklis 4 piiritletud kohustusliku ja ammendava müüginimetuste süsteemiga.
37. Teiseks tuleb veel rõhutada, nagu märkis komisjon, et Itaalia seadusandja kehtestatud kahe nimetuse süsteem ei vasta ka direktiivi 2000/13 artikli 2 lõike 1 punktist a tulenevatele nõuetele, mille kohaselt tarbija peab saama õiget, neutraalset ning objektiivset teavet, mis ei tohi olla eksitav.
38. Kuigi Itaalia Valitsus on õigesti esile tõstnud tarbija õiguse saada õiget teavet, ei ole müüginimetuste selline muutmine, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, sellegipoolest asjaomase eesmärgi saavutamiseks kohane meetod.
39. Tuleb meelde tuletada, et Euroopa Kohus on selle kohta sedastanud, et sellistele kakao- ja šokolaaditoodetele, mis sisaldavad direktiivis 73/241 – nüüd asendatud direktiiviga 2000/36 – nõutud minimaalsel määral kakaovõid, muude taimsete rasvade kui kakaovõi lisamisega ei tohi muuta nende toodete omadusi oluliselt sellisel määral, et need on muutunud mõneks muuks tooteks (vt 16. jaanuari 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑12/00: komisjon vs . Hispaania, EKL 2003, lk I‑459, punkt 92, ja eespool viidatud kohtuotsus komisjon vs . Itaalia, punkt 87).
40. Viidatud kohtupraktika kohaselt ei muuda muu taimse rasva kui kakaovõi kasutamine direktiivi 2000/36 artikli 2 lõikes 1 sätestatud piirides iseenesest tooteid piisavalt, et sellega saaks õigustada neile erinevate müüginimetuste andmist.
41. Vastupidi, selleks et oleks tagatud, et tarbija saab õiget teavet, piisab märgistuse mõnel muul osal sellise neutraalse ja objektiivse märke esitamisest, mis teavitab tarbijat sellest, et toode ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused komisjon vs . Hispaania, punkt 93, ja komisjon vs . Itaalia, punkt 88).
42. Sellest tuleneb, et kuigi Itaalia õigusnormide kohaselt ei ole omadussõna „puhas” kasutamine kohustuslik, viitab asjaolu, et need õigusnormid lubavad kasutusele võtta müüginimetusi, mida ei ole ette nähtud direktiiviga 2000/36, sellele et asjaomaste toodete olulised omadused erinevad üksteisest.
43. Tulenevalt eespool esitatud kaalutlustest on tarbijaid eksitav dekreedi nr 178/2003 artiklis 6 esitatud säte osas, milles see võimaldab säilitada põhimõtteliselt sama toodet tähistavaid kahte eri liiki müüginimetusi, ja see kahjustab tarbijate õigust saada õiget, neutraalset ja objektiivset teavet.
44. Eeltoodust lähtudes tuleb asuda seisukohale, et kõnealune artikkel 6 on vastuolus direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikest 1 ja direktiivi 2000/13 artikli 2 lõike 1 punktist a tulenevate nõuetega. Esimene väide on niisiis põhjendatud.
Direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikest 5 tulenevate kohustuste rikkumist puudutav väide
45. Vastuseks komisjoni esitatud etteheitele tuleb märkida, et nagu käesoleva otsuse punktides 29–36 on sedastatud, näeb direktiivi 2000/36 artikkel 3 ette šokolaaditoodete müüginimetuste täieulatusliku ühtlustamise artiklis 4 määratud piirides. Asjaomase kohustusliku ja ammendava süsteemi raames kvaliteeti kirjeldavate omadussõnade lisamiseks peavad olema täidetud kõnealuse direktiivi artikli 3 lõikes 5 sätestatud eritingimused.
46. Niisiis tuleb asuda seisukohale, et nimetatud tingimustega läheb vastuollu see, et dekreedi nr 178/2003 artikkel 6 sätestab, et teatud šokolaaditoodete puhul, mille hulgas on nimelt ka need, mis on loetletud direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikes 5, võib müüginimetuses lisada sõnale „šokolaad” sõna „puhas” või müüginimetus võib seda sõna sisaldada, kui need tooted ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi.
47. Järelikult ei ole dekreedi nr 178/2003 artikkel 6, mis lubab täiendada direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikes 5 loetletud müüginimetusi kõnealuse kvaliteedi kriteeriumile viitava märkega, kooskõlas nimetatud sättest tulenevate nõuetega.
48. Seetõttu tuleb teise väitega nõustuda.
49. Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb otsustada, et kuna Itaalia Vabariik on näinud ette võimaluse täiendada nende šokolaaditoodete müüginimetusi, mis ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi, omadussõnaga „puhas”, siis on Itaalia Vabariik rikkunud kohustusi, mis tulenevad esiteks direktiivi 2000/36 artikli 3 lõikest 5 ja teiseks nimetatud direktiivi artikli 3 lõike 1 sätetest koosmõjus direktiivi 2000/13 artikli 2 lõike 1 punktiga a.
Kohtukulud
50. Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist Itaalia Vabariigilt nõudnud ja viimati nimetatu on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud temalt välja mõista.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
1. Kuna Itaalia Vabariik on näinud ette võimaluse täiendada nende šokolaaditoodete müüginimetusi, mis ei sisalda muid taimseid rasvu kui kakaovõi, omadussõnaga „puhas”, siis on Itaalia Vabariik rikkunud kohustusi, mis tulenevad esiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/36/EÜ inimtoiduks ettenähtud kakao- ja šokolaaditoodete kohta artikli 3 lõikest 5 ja teiseks nimetatud direktiivi artikli 3 lõike 1 sätetest koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/13/EÜ toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 2 lõike 1 punktiga a.
2. Mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.