Kohtuasi C‑501/15 P
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
versus
Cactus SA
Apellatsioonkaebus – Euroopa Liidu kaubamärk – Määrus (EÜ) nr 207/2009 – Sõnalisi osi „CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ“ sisaldav kujutismärk – Sõnalist osa „Cactus“ sisaldava Euroopa Liidu sõna- ja kujutismärgi omaniku vastulause – Nizza kokkulepe – Artikkel 28 – Artikli 15 lõike 1 teise lõigu punkt a – Kaubamärgi tegelik kasutamine lühendatud kujul
Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (neljas koda) 11. oktoobri 2017. aasta otsus
1.        Õigusaktide ühtlustamine – Kaubamärgid – Direktiiv 2008/95 – Kaubamärgiga hõlmatud kaupade või teenuste määratlemine – Nizza klassifikatsiooni klassipäistes sisalduvate üldnimetuste kasutamine – Sellest tuleneva kaitse ulatus – Taotleja kohustus täpsustada, milliseid kaupu või teenuseid tema taotlus hõlmab
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/95)
2.        Õigusaktide ühtlustamine – Kaubamärgid – Direktiiv 2008/95 – Teenustega seotud kaubamärgid – Mõiste „teenused“ – Kaupade jaemüük – Hõlmamine – Registreerimistingimused
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/95)
3.        Apellatsioonkaebus – Väited – Asjaolude ja tõendite ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral
(ELTL artikli 256 lõike 1 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik)
4.        Euroopa Liidu kaubamärk – Kolmandate isikute märkused ja vastulause – Vastulause menetlemine – Varasema kaubamärgi kasutamise tõendamine – Tegelik kasutamine – Kaubamärgi kasutamine kujul, mis erineb registreeritud kujust elementide poolest, mis ei muuda kaubamärgi eristusvõimet – Määruse nr 207/2009 artikli 15 lõike 1 punkti a ese ja esemeline kohaldamisala – Eristusvõime muutumise hindamine
(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 15 lõike 1 teise lõigu punkt a)
1.      Mis puudutab esiteks kohtuotsuse IP Translator, C‑307/10, ulatust, siis tuleb märkida, et selle kohtuotsuse punktis 61 leidis Euroopa Kohus, et selguse ja täpsuse nõude järgimiseks peab kaubamärgi taotleja, kes kasutab nende kaupade ja teenuste määratlemisel, mille suhtes ta kaubamärgi õiguskaitset taotleb, kõiki Nizza klassifikatsiooni konkreetse klassi päises sisalduvaid üldnimetusi, täpsustama, kas tema registreerimistaotlus hõlmab kõiki asjassepuutuva klassi tähestikulisse loendisse kuuluvaid kaupu või teenuseid või üksnes teatavat osa neist kaupadest või teenustest. Kui taotlus puudutab vaid osa kaupu või teenuseid, on taotleja kohustatud täpsustama, milliseid vastavasse klassi kuuluvaid kaupu või teenuseid on silmas peetud.
Euroopa Kohus märkis kohtuotsuse Brandconcern, C‑577/14 P, punktides 29 ja 30, et kohtuotsuses IP Translator täpsustati üksnes nõudeid, mis puudutavad uusi ELi kaubamärkide registreerimise taotlusi, ega puuduta seega kaubamärke, mis olid viimati nimetatud kohtuotsuse kuulutamise ajal juba registreeritud. Euroopa Kohus järeldas sellest kohtuotsuse Brandconcern punktis 31, et seetõttu ei saa asuda seisukohale, et Euroopa Kohus soovis kohtuotsusega IP Translator seada kahtluse alla teatises nr 4/03 esitatud lähenemisviisi kasutamist enne viimati nimetatud kohtuotsuse kuulutamist registreeritud kaubamärkide suhtes.
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti juhataja teatis nr 2/12 ei saa seda kohtupraktikat kahtluse alla seada ega seega piirata nende kaubamärkide kaitse ulatust, mis on enne kohtuotsuse IP Translator kuulutamist registreeritud kaupade või teenuste jaoks, mis on tähistatud Nizza kokkuleppe klassi päises sisalduvate üldnimetustega, üksnes kaupade või teenustega, mida on nimetatud selle klassi tähestikulises loendis, ja välistada, et see hõlmab vastavalt teatisele nr 4/03 kõiki sellesse klassi kuuluvaid kaupu või teenuseid.
Registreeritud kaubamärkidest tuleneva kaitse ulatust ei saa nimelt muuta teatise alusel, mis ei ole siduv ja millel ei ole muud ülesannet peale taotlejatele EUIPO praktika selgitamise.
(vt punktid 37–40)
2.      Kohtuotsuse Praktiker Bau, C‑418/02, ulatuse kohta tuleb märkida, et selle kohtuotsuse punktides 39 ja 50 leidis Euroopa Kohus, et kuigi jaekaubandus on Nizza kokkuleppe klassi 35 kuuluv teenus, peab taotleja kaubamärgi registreerimiseks siiski täpsustama kaubad või kaupade liigid, mida jaekaubandus puudutab.
Kohtuotsusest Praktiker Bau tulenev kohtupraktika käsitleb aga sarnaselt kohtuotsusega I Translator, C‑307/10, üksnes ELi kaubamärkide registreerimise taotlusi ega puuduta selle kohtuotsuse kuulutamise ajaks registreeritud kaubamärkide kaitse ulatust.
Niisugune lahendus on kooskõlas ka õiguskindluse ja õiguspärase ootuse kaitse põhimõtetega.
(vt punktid 44–47)
3.      Vt otsuse tekst.
(vt punkt 60)
4.      Euroopa Kohus on juba täpsustanud, et määruse nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta artikli 15 lõike 1 teise lõigu punkti a sõnastusest nähtub otseselt, et kasutamisena selle artikli esimese lõigu tähenduses käsitatakse ka kaubamärgi kasutamist kujul, mis erineb registreeritud kujust, tingimusel et ei muudeta kaubamärgi eristusvõimet selle registreeritud kujul.
Tuleb märkida, et kuivõrd määruse artikli 15 lõike 1 teise lõigu punktiga a ei nõuta kaubanduses kasutatava kuju ja kaubamärgi registreeritud kuju vahelist ranget vastavust, on selle eesmärk võimaldada kaubamärgiomanikul tähist selle kaubanduslikul kasutamisel varieerida viisil, mis võimaldab seda asjaomaste kaupade ja teenuste turustamisel ja reklaamimisel tekkivate vajadustega paremini kohandada, muutmata seejuures kaubamärgi eristusvõimet.
Sellest järeldub, et „tegeliku kasutamise“ tingimus sama määruse artikli 15 lõike 1 teise lõigu punkti a tähenduses on täidetud isegi juhul, kui kasutatakse ainult kombineeritud kaubamärgi kujutisosa, tingimusel et ei muudeta kõnealuse kaubamärgi eristusvõimet selle registreeritud kujul.
(vt punktid 65–67)