62018CJ0831_RES
Дело C‑831/18 P
Европейска комисия
срещу
RQ
Решение на Съда (четвърти състав) от 18 юни 2020 година
„Обжалване — Публична служба — Длъжностни лица — Генерален директор на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) — Съдебен имунитет — Решение за снемане —Увреждащ акт — Право на защита“
Обжалване — Основания — Повтаряне на основанията и доводите, изложени пред Общия съд — Недопустимост — Оспорване на тълкуването или прилагането на правото на Съюза от Общия съд — Допустимост
(член 256, параграф 1, втора алинея ДФЕС; член 58 първа алинея от Статута на Съда; член 168, параграф 1, буква г) и член 169, параграф 2 от Процедурния правилник на Съда)
(вж. т. 42, 43, 62 и 63)
Жалби на длъжностните лица — Увреждащ акт — Понятие — Решение за снемане на имунитета на длъжностно лице или служител — Включване
(член 11, буква а) от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз; член 90, параграф 2 и член 91 от Правилника за длъжностните лица)
(вж. т. 44—52)
Обжалване — Основания — Основание, насочено срещу част от мотивите, изложена за изчерпателност — Негодно основание — Отхвърляне
(член 256, параграф 1 ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда)
(вж. т. 53)
Основни права — Харта на основните права на Европейския съюз — Право на добра администрация — Право на изслушване — Решение за снемане на имунитета на длъжностно лице — Липса на предварително изслушване на длъжностното лице с оглед на позоваване от националните органи на следствената тайна — Допустимост — Условия — Претегляне на изискванията, свързани с опазване на следствената тайна, и на изискванията, свързани с правото на изслушване
(член 41, параграф 2, буква а) и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз).
(вж. т. 64—82)
Длъжностни лица — Принципи — Право на защита — Задължение за изслушване на заинтересованото лице преди приемането на акт с неблагоприятни последици за него — Обхват — Решение за снемане на имунитета на длъжностно лице — Липса на предварително изслушване на длъжностното лице с оглед на позоваване от националните органи на следствената тайна — Допустимост — Условия — Претегляне на изискванията, свързани с опазване на следствената тайна, и на изискванията, свързани с правото на изслушване — Задължение на институциите на Съюза да получат от националните органи доказателствата, които обосновават липсата на предварително изслушване — Задължение за лоялно сътрудничество
(член 4, параграф 3 ДЕС; член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 94—102)
Длъжностни лица — Принципи — Право на защита — Задължение за изслушване на заинтересованото лице преди приемането на акт с неблагоприятни последици за него — Обхват — Решение за снемане на имунитета на длъжностно лице — Нарушение на правото на длъжностното лице да бъде изслушано — Последици — Отмяна на съответното решение — Условия — Възможност при липсата на посоченото нарушение административното производство да доведе до различен резултат по съображения, свързани с интереса на службата
(член 41, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 105—117)
Резюме
С решението си Комисия/RQ (C‑831/18 P) Съдът отменя решението на Общия съд от 24 октомври 2018 г., RQ/Комисия (
1
), с което последният уважава жалбата за отмяна, подадена от RQ, бивш генерален директор на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), срещу Решение C (2016) 1449 окончателен на Европейската комисия от 2 март 2016 г. за снемане на неговия съдебен имунитет. Съдът връща делото на Общия съд за ново разглеждане в частта, в която фазата на производството не позволява да се постанови окончателно решение по делото.
През 2012 г. производител на тютюневи изделия подава оплакване до Комисията, в което се съдържат сериозни твърдения за участие на член на Комисията в опити за корупция. OLAF, на която по това време RQ е генерален директор, започва административно разследване и за да събере допълнителни доказателства, иска от свидетел да проведе телефонен разговор с лице, за което се твърди, че е участвало в предполагаемия опит за корупция. Със съгласието и в присъствието на RQ този телефонен разговор се провежда по мобилен телефон в помещенията на OLAF. След приключване на административното разследване, пред белгийски съд е подадена тъжба, в която се твърди по-специално че е извършено незаконно подслушване на телефонен разговор. За да може да проведе разследване по тъжбата, компетентният белгийски съдия-следовател иска от Комисията да снеме имунитета на RQ, за да бъде разпитан в качеството на обвиняем. След като Комисията уважава това искане, RQ подава жалба за отмяна на решението за снемане на неговия съдебен имунитет. Общият съд уважава жалба, с мотива че Комисията е нарушила правото на RQ да бъде изслушан и не може да се изключи напълно възможността, че обжалваното решение е щяло да има различно съдържание, ако не бе допуснато това нарушение.
Сезиран с жалба от Комисията, Съдът най-напред потвърждава, че решението за снемане на имунитета на длъжностно лице представлява увреждащ акт по смисъла на член 90, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз, който подлежи на обжалване пред юрисдикциите на Съюза. В това отношение Съдът подчертава, че като премахва защитата, предоставена на длъжностното лице от съдебния имунитет, предвиден в член 11, буква а) от Протокол № 7 (
2
), решението за снемане на този имунитет го излага на мерки, които са общи за държавите членки, по-конкретно на задържане и съдебно преследване. Фактът, че привилегиите и съдебния имунитет, с които се ползват длъжностните лица, са им предоставени единствено в интерес на Съюза, по никакъв начин не променя констатацията, че снемането на имунитета на длъжностно лице променя съществено неговото положение, като го лишава от възможността да се ползва от този имунитет, и следователно представлява увреждащ го акт.
След като припомня, че правото на изслушване е закрепено не само в членове 47 и 48, но и в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), Съдът потвърждава, че Комисията е била длъжна да изслуша RQ, преди да приеме решението за снемане на неговия съдебен имунитет, макар този имунитет на длъжностните лица да служи единствено за защита на интересите на Съюза. Всъщност, макар последното обстоятелство да може да послужи за рамка на доводите, които съответното длъжностно лице може с основание да изтъкне срещу снемането на имунитета му, то не може да оправдае факта, че това длъжностно лице изобщо не е било изслушано преди снемане на имунитета му.
Що се отнася до ограниченията, които могат да бъдат наложени на признатите с Хартата права, каквото е правото на изслушване, Съдът припомня, че член 52, параграф 1 от Хартата изисква всяко ограничение да бъде предвидено в закон и да зачита основното съдържание на съответното основно право. Освен това тази разпоредба изисква, при спазване на принципа на пропорционалност, ограничението да е необходимо и действително да отговаря на признати от Съюза цели от общ интерес.
В това отношение Съдът подчертава, че макар в случай като този на RQ липсата на изслушване преди приемането на решението за снемане на имунитета му да може да се обоснове със следствената тайна, предвидена в белгийския наказателно-процесуален кодекс, подобна обосновка трябва да се използва само в изключителни случаи. Всъщност не може да се презумира, че при всяко наказателно разследване систематично се предполага, че е налице опасност от опити за укриване на доказателства и улики от страна на засегнатите лица или от измамливи съглашения между тях, което да е основание те да не бъдат предварително уведомени за провеждането на разследване срещу тях. От това следва, че Общият съд правилно е приел, че преди да заключи, че е налице изключителен случай, който обосновава снемането на имунитета на RQ, без предварителното му изслушване, Комисията е трябвало, при спазване на принципа на лоялно сътрудничество със съответните национални органи, да приложи мерки, които позволяват, доколкото е възможно, да се зачете неговото право на изслушване, без да се застрашат интересите, които следствената тайна цели да защити.
Общият съд не е допуснал грешка при прилагане на правото и като е приел, че неизслушването на RQ преди приемането на спорното решение надхвърля необходимото за постигането на целта да се гарантира следствената тайна и следователно не зачита основното съдържание на правото му на изслушване. В това отношение Съдът по-специално потвърждава, че в случай като този на RQ Комисията е длъжна да получи от националните органи достатъчно доказателства за сериозното засягане на правото му на изслушване. По естеството си подобен подход не води до намеса в процедурата на съответната държава членка, която е обвързана от задължението за лоялно сътрудничество, предвидено в член 4, параграф 3 ДЕС.
Що се отнася до правните последици от нарушението на правото на RQ да бъде изслушан, Съдът припомня, че нарушението на правото на защита води до отмяна на взетото в съответното административно производство решение само ако при липсата на това нарушение производството би довело до различен резултат. За да се прецени отражението на нарушението на правото на изслушване на RQ върху законосъобразността на решението за снемане на неговия съдебен имунитет, от значение са само съображенията, свързани с интереса на службата. Следователно RQ е трябвало да докаже, че не може да се изключи напълно, че решението на Комисията е щяло да има различно съдържание, ако той бе получил възможност да изтъкне доводи и обстоятелства, свързани с интереса на службата. Тъй като обаче RQ не е изложил пред Общия съд никакви доводи във връзка с това доказване, последният е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че нарушението на правото на RQ да бъде изслушан обосновава отмяната на решението за снемане на неговия съдебен имунитет.
(
1
)	Решение на Общия съд от 24 октомври 2018 г., RQ/Комисия (T‑29/17, EU:T:2018:717).
(
2
)	Протокол (№ 7) за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз (OВ С 83, 2010 г., стр. 266).