62011CO0349_BG
Subject of the case
Диспозитив
Subject of the case
Предмет
Преюдициално запитване — Tribunal de première instance de Liège — Тълкуване на Директива 97/81/EО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП) (ОВ L 14, 1998 г., стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 35) — Допустимост на национална правна уредба, която изисква съставянето от работодателя на документи, в който се вписват отклоненията от работните часове, както и съхраняването и оповестяването на договорите и на работните часове на работниците на непълно работно време — Административни пречки, които могат да ограничат възможностите за работа на непълно работно време
Диспозитив
Диспозитив
1) Клауза 4 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), приложено към Директива 97/81/ЕО на Съвета от 15 декември 1997 година относно Рамково споразумение за работа при непълно работно време, сключено между Съюза на конфедерациите на индустриалците и на работодателите в Европа (UNICE), Европейския център на предприятията с държавно участие (CEEP) и Европейската конфедерация на профсъюзите (ЕКП), трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, налагаща на работодателите задължение за съхраняване и оповестяване на договорите и на работните часове на работниците на непълно работно време, ако е установено, че тази правна уредба не води до по-неблагоприятно третиране на последните в сравнение с работниците на пълно работно време, които са в сходно положение, или че такава разлика в третирането съществува, но е установено, че тя е обоснована от обективни съображения и не надхвърля необходимото за постигането на преследваните с посоченото задължение цели. Запитващата юрисдикция следва да извърши необходимите проверки от фактическа и правна страна, по-специално с оглед на приложимото национално право, за да прецени дали това е така по делото, с което е сезирана.
2) В случай че запитващата юрисдикция стигне до извода, че разглежданата по делото в главното производство национална правна уредба не е съвместима с клауза 4 от Рамковото споразумение за работа при непълно работно време, приложено към Директива 97/81/ЕО, клауза 5, параграф 1 от същото следва да се тълкува в смисъл, че не допуска такава правна уредба.