62020CO0082_INF
Определение на Съда (осми състав) от 24 март 2022 г. —BNP Paribas Personal Finance
(Дело C‑82/20)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Защита на потребителите — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Договор за ипотечен кредит, сключен в чуждестранна валута (швейцарски франкове) — Член 4, параграф 2 — Основен предмет на договора — Клаузи, които излагат кредитополучателя на валутен риск — Изисквания за разбираемост и прозрачност — Член 3, параграф 1 — Значително неравновесие — Член 5 — Ясен и разбираем текст на договорна клауза“
1.
Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13 — Приложно поле — Клаузи, определящи основния предмет на договора, или отнасящи се до цената или до възнаграждението и доставяните като насрещна престация услуги или стоки — Понятие — Клаузи в договор за кредит, които предвиждат, че чуждестранна валута е разчетната валута, а еврото е валутата на изплащане, като оставят валутния риск у потребителя — Включване — Условия — Задължение за изпълнение на изискванията за разбираемост и прозрачност — Обхват
(член 4, параграф 2 и член 5 от Директива 93/13 на Съвета)
(вж. т. 20—23, 29, 33 и 34; т. 1 от диспозитива)
2.
Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13 — Неравноправна клауза по смисъла на член 3 — Понятие — Клаузи в договор за кредит, които предвиждат, че чуждестранна валута е разчетната валута, а еврото е валутата на изплащане, като оставят валутния риск у потребителя, без да определят таван — Включване — Наличие на значителна неравнопоставеност между правата и задълженията на страните, произтичащи от договора — Непропорционален валутен риск за потребителя — Критерий — Проверка, която следва да бъде извършена от националния съд
(член 3, параграф 1 и член 5 от Директива 93/13 на Съвета)
(вж. т. 41—49; т. 2 от диспозитива)
Диспозитив
1)
Член 4, параграф 2 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори трябва да се тълкува в смисъл, че при договор за кредит, деноминиран в чуждестранна валута, изискването за прозрачност на клаузите на този договор, които предвиждат, че чуждестранната валута е разчетната валута, а еврото — валутата на изплащане, и които водят до възлагане на валутния риск върху кредитополучателя, е изпълнено, когато продавачът или доставчикът е предоставил на потребителя достатъчни и точни данни, които позволяват на средния, относително осведомен и в разумни граници наблюдателен и съобразителен потребител да разбере конкретното функциониране на разглеждания финансов механизъм и съответно да оцени риска през целия срок на същия договор от такива клаузи да настъпят потенциално значими отрицателни икономически последици за финансовите му задължения.
2)
Член 3, параграф l от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че клаузите на договор за кредит, които предвиждат, че чуждестранната валута е разчетната валута, а еврото — валутата на изплащане, и които водят до възлагане на валутния риск върху кредитополучателя, без да предвиждат таван, могат да създадат значителна неравнопоставеност между произтичащите от посочения договор права и задължения на страните в ущърб на потребителя, щом продавачът или доставчикът не е имал основание да очаква, ако се съобрази с изискването за прозрачност по отношение на потребителя, че последният ще приеме несъразмерен валутен риск, който произтича от подобни клаузи, при което евентуалната констатация, че продавачът или доставчикът не е действал добросъвестно, сама по себе си не е достатъчна, за да се установи наличието на такава неравнопоставеност.