Pagaidu versija
ĢENERĀLADVOKĀTA ANDREAS BJONDI [ANDREA BIONDI]
SECINĀJUMI,
sniegti 2026. gada 7. maijā (1)
Lieta C‑238/25
Land Nordrhein‑Westfalen
pret
Bizerba,
piedaloties:
Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
(Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Direktīva 2014/31/ES – Neautomātiskie svari – Ierīce, kas reģistrē svēršanas rezultātu, to neizdrukājot un neparādot autonomi – Jēdziens “neautomātiskie svari” – Pamatprasības – Masas vērtības parādīšana – Parastie lietošanas apstākļi – Papildu prasības tiešajai preču tirgošanai sabiedrībai – Saskaņotie standarti – EN 45501:2015 – CE zīme un metroloģiskais papildmarķējums – Pieļaujamības nosacījumi
I.      Ievads
1.        Šajā lietā Tiesai tiek lūgts precizēt Direktīvas 2014/31/ES (2) piemērošanas jomu un it īpaši to, vai ierīce, kas nosaka ķermeņa masu, reģistrē svēršanas rezultātu un nosūta to ārējai parādīšanas ierīcei, var būt uzskatāma par neautomātiskajiem svariem un, ja atbilde ir apstiprinoša, ar kādiem nosacījumiem tā var ievērot šādiem neautomātiskajiem svariem direktīvā paredzētās pamatprasības un ietvert CE zīmi un metroloģisko papildmarķējumu. Turklāt šī lieta sniedz Tiesai arī iespēju precizēt mijiedarbību starp saskaņošanas direktīvas tiesību normām un šīs direktīvas ietvaros pieņemtajiem tehniskiem standartiem.
II.    Tiesvedība pamatlietā un prejudiciālais jautājums
2.        Bizerba SE & Co. KG (turpmāk – Bizerba) ražo modeli CS 300, ierīci, kas nosaka masu, ir integrēta citu ražotāju kases aparātu sistēmās izmantošanai mazumtirdzniecībā un ļauj veikt svēršanu norēķinu procesa laikā (turpmāk – modelis CS 300). Svēršanas rezultāti tiek reģistrēti svaru programmatūrā, kas, izmantojot datu saskarni, pārsūta datus uz kases aparāta datoru. Svēršanas vērtības ir redzamas lietotājam un klientiem kases aparāta sistēmas monitorā, izmantojot pašas Bizerba licencētu programmatūras moduli. Modelim CS 300 sava displeja nav.
3.        2016. gadā Physikalisch‑Technische Bundesanstalt (Federālais fizikas un tehnoloģiju institūts, Vācija; turpmāk – fizikas un tehnoloģiju institūts) ierīces veidam “neautomātiskie svari, kurus izmanto cenas noteikšanai, tieši tirgojot preces sabiedrībai”, tipa apzīmējums “CS300 [..]”, sākotnēji Bizerba
izsniedza EK tipa apstiprinājuma sertifikātu, kas bija derīgs līdz 2019. gada martam. Pēc tam Fizikas un tehnoloģiju institūts izsniedza ES atbilstības deklarāciju. Pēc tipa apstiprinājuma sertifikāta derīguma termiņa beigām minētais institūts izsniedza ES tipa pārbaudes sertifikātu, kas ir derīgs līdz 2028. gada novembrim (3).
4.        Regierungspräsidium Tübingen (Tībingenes reģiona valdība, Vācija) kā atzīta atbilstības novērtēšanas struktūra Bizerba iesniegto kvalitātes nodrošināšanas sistēmu sertificēja saskaņā ar Direktīvu 2014/31. Ar minēto atzīšanu Bizerba tika atļauts uzlikt metroloģisko marķējumu Direktīvas 2014/31 II pielikuma D moduļa izpratnē (4). Atsaucoties uz fizikas un tehnoloģiju institūta izsniegto ES tipa pārbaudes sertifikātu un Regierungspräsidium Tübingen (Tībingenes reģiona valdības) sertificēto kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, 2020. gadā Bizerba izsniedza ES atbilstības deklarāciju modelim C 300. Pēc ražošanas procesa pabeigšanas, bet
pirms šī modeļa piegādes kases sistēmu ražotājiem un tātad pirms laišanas tirgū,
Bizerba uzliek uz modeļa CS 300 plāksnīti, uz kuras ir norādīta arī
CE zīme un metroloģiskais papildmarķējums.
5.        Pēc 2019. gada februārī veiktās inspekcijas tirdzniecības punktā Land Nordrhein‑Westfalen (Ziemeļreinas–Vestfālenes federālā zeme, Vācija; turpmāk – Land) uzraudzības iestāde uzskatīja, ka uz ierīces nevar būt šāds marķējums pirms tam, kad tā ir integrēta kases sistēmā, kurai ir sava parādīšanas ierīce. Tāpēc ar 2020. gada 31. janvāra lēmumu tā aizliedza Bizerba tirgot šajā Land ierīces ar CE zīmi un/vai metroloģisko marķējumu, kas uzlikti pirms šādas integrēšanas.
6.        Pēc tam, kad Verwaltungsgericht Köln (Ķelnes Administratīvā tiesa, Vācija) atcēla minēto lēmumu un Oberverwaltungsgericht Nordrhein‑Westfalen (Ziemeļreinas‑Vestfālenes federālās zemes Augstākā administratīvā tiesa, Vācija) atstāja šo iznākumu negrozītu, Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija) apturēja tiesvedību un uzdeva Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai mērierīce ir uzskatāma par neautomātiskiem svariem Direktīvas 2014/31/ES 2. panta 1. un 2. punkta izpratnē arī tad, ja svēršanas rezultāts netiek izdrukāts vai redzami parādīts, bet tikai saglabāts?”
7.        Rakstveida apsvērumus iesniedza Bizerba, Land, Vācijas, Grieķijas un Austrijas valdības, kā arī Eiropas Komisija; visas puses un personas, kas iestājušās lietā, piedalījās 2026. gada 12. februāra tiesas sēdē.
III. Normatīvais konteksts
A.      Direktīva 2014/31
8.        Direktīvas 2014/31 1. pantā “Darbības joma” paredzēts:
“1.      Šī direktīva attiecas uz visiem neautomātiskajiem svariem.
2.      Šajā direktīvā nošķir šādas neautomātisko svaru lietošanas kategorijas:
[..]
f)      cenas noteikšana atkarībā no masas, tieši tirgojot preces sabiedrībai un veidojot gatavus iepakojumus.”
9.        Direktīvas 2014/31 2. panta “Definīcijas” 1. un 2. punktā sniegtas šādas definīcijas:
“1)      “svari” ir mērierīce, ko lieto, lai noteiktu ķermeņa masu, izmantojot gravitācijas spēka iedarbību uz šo ķermeni. Svarus var lietot arī tam, lai noteiktu citus ar masu saistītus lielumus, daudzumus, parametrus vai īpašības;
2)      “neautomātiskie svari” ir svari, kam svēršanas laikā vajadzīga tos apkalpojošas personas iejaukšanās;
[..]
11)      “saskaņotais standarts” ir saskaņotais standarts, kā tas definēts Regulas (ES) Nr. 1025/2012 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā (5).”
10.      Minētās direktīvas 4. pantā “Pamatprasības” ir paredzēts:
“Neautomātiskie svari, ko izmanto vai paredz izmantot lietošanas veidiem, kas uzskatīti 1. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunktā, atbilst I pielikumā uzskaitītajām pamatprasībām.
Ja neautomātiskie svari ietver ierīces, ko neizmanto vai nav paredzēts izmantot lietošanas veidiem, kas uzskaitīti 1. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunktā, vai neautomātiskie svari ir ar tādām savienoti, pamatprasības uz minētajām ierīcēm neattiecas.”
11.      Minētās direktīvas 6. panta “Ražotāju pienākumi” 2. punktā paredzēts:
“2.      Neautomātiskiem svariem, ko paredz izmantot 1. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunktā uzskaitītajiem lietošanas veidiem, ražotāji izstrādā II pielikumā minēto tehnisko dokumentāciju un veic vai ir veikuši attiecīgo 13. pantā minēto atbilstības novērtēšanas procedūru.
Ja ar šo atbilstības novērtēšanas procedūru ir apliecināts, ka neautomātiskie svari, ko paredz izmantot 1. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunktā uzskaitītajiem lietošanas veidiem, atbilst piemērojamām prasībām, ražotāji sagatavo ES atbilstības deklarāciju un uzliek CE zīmi un metroloģisko papildmarķējumu.”
12.      Direktīvas 2014/31 17. panta “CE zīmes, metroloģiskā papildmarķējuma un citu marķējumu uzlikšanas noteikumi un nosacījumi” 1. un 2. punktā paredzēts:
“1.      CE zīmi un metroloģisko papildmarķējumu redzami, salasāmi un neizdzēšami uzliek neautomātiskajiem svariem vai to datu plāksnītei.
2.      CE zīmi un metroloģisko papildmarķējumu uzliek pirms neautomātisko svaru laišanas tirgū.”
13.      Minētās direktīvas I pielikumā “Pamatprasības” paredzēts:
“Izmantota terminoloģija, ko lieto Starptautiskā Reglamentētās metroloģijas organizācija.
Iepriekšēja piebilde
Ja neautomātiskie svari aprīkoti vai savienoti ar vairāk nekā vienu indikācijas ierīci vai printeri, ko izmanto 1. panta 2. punkta a) līdz f) apakšpunktā uzskaitītajiem lietošanas veidiem, tām ierīcēm, kas atkārto svēršanas rezultātus un nevar ietekmēt pareizu neautomātisko svaru darbību, nav jāatbilst pamatprasībām, ja svēršanas rezultātus pareizi un neizdzēšami drukā vai reģistrē neautomātisko svaru daļa, kas atbilst pamatprasībām, un ja rezultāti pieejami abām svēršanā ieinteresētajām pusēm. Neautomātiskiem svariem, ko izmanto, tieši tirgojot preces sabiedrībai, un ierīcēm, ar ko rezultātus drukā vai parāda pārdevējam un klientam, tomēr jāatbilst pamatprasībām.
Metroloģiskās prasības
[..]
Uzbūve un konstrukcija
8.      Vispārīgas prasības
8.1.      Neautomātisko svaru uzbūvei un konstrukcijai jābūt tādai, lai neautomātiskie svari saglabātu metroloģiskās īpašības, ja tos uzstāda un lieto pareizi un paredzētajos apstākļos. Tiem jāparāda masas vērtība.
[..]
9.      Svēršanas rezultātu un citu svara vērtību rādījumi
Svēršanas rezultātu un citu svara vērtību rādījumiem jābūt precīziem, nepārprotamiem un nemaldinošiem, un rezultātu parādīšanas ierīcei jābūt tādai, lai parastos lietošanas apstākļos rezultātus varētu viegli nolasīt.
[..]
14.      Neautomātiskie svari tiešajai preču tirgošanai sabiedrībai, kuru maksimālā robeža nepārsniedz 100 kg: papildu prasības
Neautomātiskie svari tiešajai preču tirgošanai sabiedrībai uzrāda visu pamatinformāciju par svēršanas operāciju un, ja ir ierīces, kas parāda cenu, tās skaidri parāda pircējam cenu par pirkumu.
[..]
Neautomātiskie svari, kas aprēķina cenu, rāda pamatrādījumus tik ilgi, lai pircējs tos spētu pienācīgi izlasīt.
[..]
Neautomātiskajiem svariem jābūt aprīkotiem tā, lai tie nedz tieši, nedz netieši neizraisītu rādījumus, kas ir grūti saprotami vai pārprotami.
[..]
Neautomātiskajiem svariem, kas ir līdzīgi tādiem svariem, ko parasti izmanto tiešai preču tirgošanai sabiedrībai, bet kuri neatbilst šīs iedaļas prasībām, ekrāna tuvumā jābūt neizdzēšamam marķējumam “Aizliegts tieši pārdot sabiedrībai”.”
B.      Saskaņotais standarts EN 45501:2015
14.      Attiecīgais saskaņotais standarts (6) ir EN 45501:2015 “Neautomātisko svaru metroloģiskie aspekti” [“Metrological aspects of non‑automatic weighing instruments”]. Tehniskā ziņā tajā ir nošķirtas vairākas neautomātisko svaru sastāvdaļas un definēts arī “svēršanas modulis” kā neautomātisko svaru daļa, kas nespēj pati parādīt rezultātu (7).
15.      Atsauces uz standartu EN 45501:2015 ir minētas Komisijas paziņojumā saistībā ar to, kā tiek īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/23/EK (8) (2009. gada 23. aprīlis) par neautomātiskiem svariem (9). Saskaņotā standarta EN 45001:2015 ZZ pielikumā ir identificēti standarta noteikumi, kas var pamatot pieņēmumu par atbilstību Direktīvas 2014/31 12. panta izpratnē (10).
16.      Minētā saskaņotā standarta 4.13.6. punktā “Visibility” paredzēts: “all primary indications (4.13.1 [..]) shall be indicated clearly and simultaneously to both the vendor and the customer. If this is not possible with one display device two sets are necessary, one set each for the vendor and the customer”. Taču minētais punkts nav ietverts ZZ pielikumā starp minētajiem noteikumiem.
C.      Vācijas tiesības
17.      Būtībā direktīva ir transponēta Vācijas tiesībās ar Mess- und Eichgesetz (MessEG) (11) un Mess- und Eichverordnung (MessEV) (12), kuri uz mērierīču laišanu tirgū attiecina pamatprasību ievērošanu, kas tiek apliecināta, izmantojot atbilstības novērtējumu un noteikto marķējumu, kā arī piešķir uzraudzības iestādēm attiecīgās iejaukšanās kompetences.
IV.    Juridiskā analīze
18.      Vispirms būtu jāpievēršas sarežģītajam normatīvajam regulējumam, kurā iekļaujas aplūkojamais gadījums: no vienas puses – primārais tiesību akts, kas ir Direktīva 2014/31; no otras puses – vispārējo tiesību normu kopums, ko papildina un precizē sekundārie avoti, kas sastāv no virknes saskaņoto standartu.
19.      Šo pēdējo minēto instrumentu pieaugošā nozīme Eiropas Savienības pārvaldības sistēmā šobrīd ir plaši atzīta. Tiesa faktiski ir apstiprinājusi to nozīmi, vienlaikus norādot uz dažām vājām vietām, kas joprojām raksturo pašreizējo sistēmu. Spriedumā James Elliott Construction (13) un jaunākā spriedumā Public.Resource.Org (14) Tiesa ir uzsvērusi, ka saskaņoti standarti ir Savienības tiesību sistēmas neatņemama sastāvdaļa un tādējādi tiem ir piemērojami šīs sistēmas pamatprincipi, piemēram, tiesiskā drošība un tiesiskas valsts [tiesiskuma] ievērošana.
20.      Saskaņotie standarti, kas lielākoties ir veidoti pēc starptautisko standartu parauga, tomēr nebija izstrādāti, lai pilnībā sasniegtu šos mērķus. Tos pēc Komisijas mandāta izstrādā Eiropas standartizācijas struktūras (15), izmantojot sarežģītus pieņemšanas procesus, kuros iesaistās daudzas ieinteresētās personas. Runājot par to saturu, tie parasti sastāv no tehniskām prasībām, kas strukturētas vairākos līmeņos, un, tā kā to pieņemšanas process bieži vien ir ārkārtīgi ilgs, tiem ir grūti sekot līdzi tehnoloģiju attīstībai (16).
21.      Tās nav abstraktas debates, patiesībā runa ir par ļoti konkrētu jautājumu, jo saskaņoto standartu ievērošana faktiski ir obligāta. Proti, pielāgošanās šiem standartiem rada prezumpciju par atbilstību Savienības tiesībām. Tādējādi neatbilstība rada nopietnas sekas ražotājiem, kuriem ir jāpierāda atbilstība pamatprasībām, izmantojot alternatīvus paņēmienus, kas bieži vien ir tehniski sarežģīti un dārgi.
22.      Kā skaidri pierāda šis konkrētais gadījums, normatīvo atsauču sarežģītība un daudzveidība rada būtiskus izaicinājumus gan valstu iestādēm, gan privātiem tirgus dalībniekiem. Šādā kontekstā nepieciešamība nodrošināt, no vienas puses, Savienības pamatprincipu ievērošanu un, no otras puses, indivīdu un uzņēmumu tiesību pilnīgu aizsardzību, manuprāt, prasa, lai atbildes, kas jāsniedz valsts tiesai, sekotu virzienam, kuru Tiesa iezīmēja lietās James Elliott Construction un Public.Resource.Org.
23.      Tāpēc uzskatu, ka šo juridisko analīzi ir vēlams veikt,
izmantojot nevis tradicionālo avotu hierarhisko attiecību skatījumu, bet gan ņemot vērā to vienotu interpretāciju.
24.      Šādā kontekstā uzskatu, ka ir lietderīgi atgādināt vēl vienu sarežģītības elementu. Produktu tirdzniecības vienotajā sistēmā (turpmāk – Vienotā sistēma), kas ieviesta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 768/2008/EK (17) un Regulu (EK) Nr. 765/2008 par akreditāciju un tirgus uzraudzību (18), ir noteikti kopēji principi un atsauces noteikumi, kurus domāts piemērot saistībā ar nozaru tiesību aktiem, lai nodrošinātu saskaņotu pamatu minēto tiesību aktu pārskatīšanai vai pārstrādāšanai.
25.      Tā aizstāja detalizētas tehniskās saskaņošanas loģiku ar divu līmeņu modeli: likumdevējs nosaka pamatprasības funkcionālā izteiksmē, neuzspiežot konkrētus tehniskus risinājumus; Eiropas standartizācijas struktūras pēc Komisijas mandāta (19) izstrādā saskaņotus tehniskus standartus, kuros ir norādīti tehniskie risinājumi minēto prasību izpildei.
26.      Direktīva 2014/31, kas aizstāja iepriekšējo Direktīvu 2009/23, ir pielāgota šim modelim, tās I pielikumā noteiktas pamatprasības un II pielikumā – atbilstības novērtēšanas procedūras.
27.      Izvēle formulēt pamatprasības funkcionālā izteiksmē, nesaistot tās ar konkrētiem tehniskiem risinājumiem, atspoguļo tehnoloģiskās neitralitātes principu (20) un nozīmē, ka šīs pamatprasības tiek interpretētas autonomi, ņemot vērā to formulējumu un direktīvas mērķus, nevis ņemot vērā tehniskos risinājumus, kurus šobrīd ietver saskaņotie standarti (21).
28.      Tātad ar Direktīvu 2014/31 izveidotā sistēma nošķir Savienības likumdevēja noteiktās pamatprasības no Eiropas standartizācijas struktūru izstrādātajiem tehniskiem risinājumiem, kuru ievērošana var pamatot pieņēmumu par atbilstību prasībām, uz kurām šie standarti attiecas.
29.      Kā minēts šo secinājumu 14. punktā, neautomātiskiem svariem, kas atbilst tiem saskaņotajiem standartiem, uz kuriem atsauces ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (22), saskaņā ar minētās direktīvas 12. pantu piemēro pieņēmumu par atbilstību. Tomēr minētie standarti nedrīkst grozīt vai ierobežot direktīvas tiesību normu piemērošanas jomu.
30.      Ja neautomātiskie svari pilnībā neatbilst saskaņotajam standartam, atbilstība var tikt noteikta, izmantojot vienu no Direktīvas 2014/31 13. pantā paredzētajām novērtēšanas procedūrām.
31.      Šādos apstākļos jānorāda, ka, lai arī formāli iesniedzējtiesa jautā Tiesai vienīgi par neautomātisko svaru jēdzienu Direktīvas 2014/31 2. panta 1. un 2. punkta izpratnē, no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka minētā tiesa jautā arī par ierīces atbilstību I pielikumā minētajām pamatprasībām un tātad arī par CE zīmes un metroloģiskā papildmarķējuma uzlikšanas likumību pirms ierīces integrēšanas kases sistēmā.
32.      Tāpēc, lai sniegtu lietderīgu atbildi iesniedzējtiesai, Tiesai būtu jāpārbauda ne tikai tas, vai šāda ierīce ietilpst neautomātisko svaru definīcijā, bet arī tas, ar kādiem nosacījumiem tā var ievērot pamatprasības, kas paredzētas šīs direktīvas 4. pantā un definētas tās I pielikumā, un ietvert paredzēto marķējumu, ja svēršanas rezultāts tiek parādīts, izmantojot pieslēgtu ārēju ierīci.
A.      Par neautomātisko svaru definīciju
33.      Pirms jautājuma
izskatīšanas pēc būtības jāprecizē saskaņotā standarta EN 45501:2015 loma Direktīvas 2014/31 sistēmā.
34.      Šīs direktīvas sistēmā pamatprasības ir noteicis Savienības likumdevējs, savukārt saskaņoto standartu ievērošana var pamatot pieņēmumu par atbilstību prasībām, uz kurām šie standarti attiecas. No tā izriet, ka saskaņotais standarts var būt noderīgas tehniskas vadlīnijas, taču ar to nevar grozīt vai ierobežot direktīvas tiesību normu piemērošanas jomu.
35.      Tāpēc tikai tas apstāklis vien, ka standarts EN 45501:2015 tehniskā ziņā modeli CS 300 kvalificē par “svēršanas moduli”, nav pietiekams, lai izslēgtu iespēju, ka tas var atbilst neautomātisko svaru definīcijai Direktīvas 2014/31 2. panta 1. un 2. punkta izpratnē. Šis jautājums jāatrisina, ņemot vērā galvenokārt pēdējās minētās [tiesību normas] tekstu, struktūru un mērķi (23).
36.      Turklāt ar saskaņotā standarta EN 45501:2015 ievērošanu saistītais pieņēmums par atbilstību darbojas vienīgi šī standarta ZZ pielikumā minēto standarta noteikumu ietvaros. Noteikumi, kas nav ietverti minētajā pielikumā, tādi kā 4.13.6. punkts, var tikt ņemti vērā kā tehniskie konteksta elementi, bet paši par sevi tie nepamato Direktīvas 2014/31 12. pantā paredzēto pieņēmumu.
37.      Direktīvas 2014/31 2. panta 1. punktā minētā jēdziena “svari” definīcija ir veidota, balstoties uz funkciju “noteik[t] ķermeņa masu”. Šis formulējums ir neitrāls attiecībā uz paņēmienu, kādā rezultāts tiek paziņots lietotājiem. Masa ir “noteikta” brīdī, kad tā ir izmērīta un reģistrēta, neatkarīgi no tā, vai šī vērtība ir uztverama uzreiz: noteikšana loģiski un funkcionāli notiek pirms “parādīšanas” un to neparedz.
38.      Analoģiski jēdziena “neautomātiskie svari” definīcijā minētās direktīvas 2. panta 2. punktā (24) nav nekādas atsauces uz displeja esību. Tā kā modelim CS 300 ir vajadzīga apkalpojošas personas iejaukšanās, un šis apstāklis netiek apstrīdēts, tas atbilst šai definīcijai.
39.      Turklāt spriedumā Marhon, lai arī tas pieņemts citā kontekstā, Tiesa ir precizējusi, ka Direktīvas 2014/31 piemērošanas joma jāsaprot plaši un ka šīs direktīvas 2. panta 1. un 2. punktā jēdziens “neautomātiski svari” definēts, atsaucoties uz funkciju, ko tiek veikta ar šīm ierīcēm, neņemot vērā to izmantošanas kārtību vai jomas (25).
40.      Tāpēc arī šajā gadījumā vispirms jāsāk no neautomātisko svaru normatīvās definīcijas, nepiešķirot izšķirošu nozīmi tehniskajiem elementiem, kas šajā definīcijā nav minēti.
41.      Direktīvas 2014/31 struktūra apstiprina šādu interpretāciju. Likumdevējs terminu “redzami” ir izmantojis vienīgi kontekstos, kuros ir vēlējies tieši paredzēt šo prasību, piemēram, 17. panta 1. punktā attiecībā uz CE zīmes un metroloģiskā papildmarķējuma redzamību un 18. pantā attiecībā uz ierobežota lietojuma simbolu (26). Šī termina neesība šīs direktīvas I pielikuma 8.1. punktā nav nejauša: likumdevējs ir izmantojis pasīvu formu “jāparāda”, neprecizējot, ka parādīšanai jānāk tieši no ierīces vai jābūt redzamai jebkurā brīdī produkta ekspluatācijas laikā.
42.      I pielikuma iepriekšējā piebilde tieši ietver gadījumu, kad neautomātiskie svari ir “aprīkoti vai savienoti ar vairāk nekā vienu indikācijas ierīci vai printeri”. Uzskatot abas situācijas (“aprīkoti” un “savienoti ar”) par līdzvērtīgām, tā pierāda, ka likumdevējs ir ņēmis vērā situācijas, kurās rezultātu parādīšanas ierīce nav iebūvēta neautomātiskajos svaros. Savienošana ar ārēju ierīci ir uzskatāma nevis par izņēmumu, bet par tieši paredzētu modalitāti; šo secinājumu 13. punktā minētā I pielikuma iepriekšējā piebilde (turpmāk – iepriekšējā piebilde) nepieprasa, lai katru neautomātisko svaru sastāvdaļās būtu vismaz viena rezultātu parādīšanas ierīce, bet atsaucas uz gadījumu, kad neautomātiskie svari “ietver” vai “ir pievienoti” vairākām ierīcēm.
43.      I pielikuma 8.3. punktā ir noteikts, ka “elektroniskajiem ciparu neautomātiskajiem svariem pastāvīgi jāveic pietiekama kontrole pār pareizu mērīšanas procesa darbību”, tādējādi pieņemot, ka tiek pievienota rezultātu parādīšanas ierīce, bet nav
noteikts, vai tai jābūt fiziski iebūvētai. Analoģiski I pielikuma 5. punkts, pieprasot, ka svēršanas rezultātiem jābūt reproducējamiem, “lietojot citas rezultātu parādīšanas ierīces”, paredz rezultātu parādīšanas ierīci, bet neparedz, lai tā būtu integrēta.
44.      Direktīvas 2014/31 I pielikuma 14. punkts neļauj izdarīt atšķirīgu secinājumu. Tas noteikti paredz, ka tiešajā preču tirgošanā sabiedrībai pamatinformācija pircējam tiek parādīta skaidrā un pietiekami saprotamā veidā. Tomēr šī tiesību norma attiecas uz veidu, kādā neautomātiskajiem svariem jādarbojas parastos lietošanas apstākļos.
45.      Integrējamajā svēršanas modulī šie nosacījumi ir izpildīti, ja svēršanas modulis ir integrēts paredzētajā kases sistēmā un rezultāts ir parādīts terminālī, kas paredzēts pārdevējam un klientam. Tātad 14. punktā nav noteikts, lai parādīšanas ierīce būtu iebūvēta modulī, bet ir prasīts, lai tā būtu daļa no neautomātisko svaru komplekta, kura atbilstība ir novērtēta.
46.      Direktīvas 2014/31 I pielikuma iepriekšējās piebildes otrais teikums apstiprina šādu interpretāciju, jo pieprasa, lai tiešajā preču tirgošanā sabiedrībai neautomātiskie svari un ierīces, ar ko rezultātus drukā vai parāda pārdevējam un klientam, atbilstu pamatprasībām. Taču tas neparedz, ka šīm ierīcēm obligāti jābūt iebūvētām metroloģiskajā modulī.
47.      Pat minētā pielikuma 14. punktā ietvertā atsauce uz marķējumu “Aizliegts tieši pārdot sabiedrībai”, kam jābūt “ekrāna tuvumā”, nenozīmē, ka ekrānam jāsakrīt ar svēršanas moduli; tā paredz tikai to, ka neautomātisko svaru faktiskajā konfigurācijā ir ekrāns.
48.      Vācijas, Grieķijas un Austrijas valdības apgalvo, ka neautomātisko svaru bez sava displeja pieļaušana apdraudētu sabiedrības aizsardzību pret kļūdainiem svēršanas rezultātiem un padarītu atbilstības pārbaudes apgrūtinošākas. Šie apsvērumi jāņem vērā, taču tie nešķiet izšķiroši.
49.      Sabiedrības aizsardzības mērķis neprasa, lai aizsardzība tiktu panākta, iebūvējot modulī displeju, bet lai parastos lietošanas apstākļos svēršanas rezultāts būtu pieejams un pārbaudāms skaidrā un nemaldinošā veidā. Ja ārēja ierīce ir ietverta atbilstības novērtējuma priekšmeta konfigurācijā, tā var līdzvērtīgā veidā izpildīt minēto prasību.
50.      Runājot par atbilstības pārbaudēm, ES tipa pārbaudes sertifikātā un tehniskajā dokumentācijā ražotājam ir precīzi jāapraksta pieļaujamās konfigurācijas, integrēšanas nosacījumi un pārbaudes metodes. Tātad bažas ir par tehniskās dokumentācijas un atbilstības novērtējuma kvalitāti, nevis par integrējamā svēršanas moduļa principiālu pieļaujamību.
51.      Atbalstot dažu ieinteresēto subjektu, kuri iesniedza Tiesai apsvērumus, argumentāciju, interpretācijas ceļā tiktu ieviesta strukturāla prasība – par displeju, kas iebūvēts pašā modulī –, kura direktīvā nav paredzēta. Manuprāt, tas būtu pretrunā tehnoloģiskās neitralitātes principam, kas izriet no Vienotās sistēmas (27). Tiesiskais regulējums nedrīkst dot priekšroku vai izslēgt konkrētus tehnoloģiskus risinājumus, atstājot līdzekļu izvēli ražotāja ziņā, ja vien tiek izpildītas funkcionālās prasības.
52.      Tiesas sēdē Bizerba minētā analoģija ar datora arhitektūru – kurā monitors var būt integrēts (kā klēpjdatorā) vai ārējs un tas neietekmē ierīces kvalifikāciju – ilustrē vispārēju principu: funkcija nav atkarīga no to veicošās sastāvdaļas fiziskās atrašanās vietas, bet no komplekta spējas sasniegt gaidāmo rezultātu. Svaru gadījumā gaidāmais rezultāts ir masas noteikšana un parādīšana; tas, vai parādīšana notiek iebūvētā displejā vai pievienotā terminālī, svaru funkcionālo raksturu nemaina.
53.      Praktisko seku ziņā jāņem vērā arī tas, ka modelim CS 300 analoģiskas ierīces jau vairāk nekā divdesmit gadus tiek tirgotas un izmantotas mazumtirdzniecības punktos – integrētās kases sistēmās –, kā tiesas sēdē apstiprināja Bizerba, un tas netika apstrīdēts.
54.      Atbilde uz tiesas sēdes laikā Tiesas uzdoto jautājumu, vai aplūkojamajā gadījumā ierīci nevar vienkārši sertificēt kā “svēršanas moduli”, nevis kā “svarus”, uzsver atšķirīgas kvalifikācijas praktisko nozīmi. Kā precizēja Bizerba, kvalifikācija tikai par moduli liegtu kases sistēmu ražotājiem integrēt ierīci, pašiem neuzņemoties gala instrumenta ražotāja statusu, ar izrietošiem atbilstības novērtēšanas pienākumiem. Tas radītu būtisku šķērsli modulāru risinājumu apritei vienotajā tirgū, un tas būtu pretrunā Vienotajā sistēmā izvirzītajiem tirdzniecības atvieglošanas un tehnoloģiskās neitralitātes mērķiem (28), kā arī galu galā pašam Direktīvas 2014/31 mērķim nodrošināt, ka šādi neautomātiskie svari atbilst pamatprasībām.
55.      Tāpēc uzskatu, ka Direktīvas 2014/31 2. panta 1. un 2. punkts jāinterpretē tādā nozīmē, ka ierīce, kas nosaka ķermeņa masu, reģistrē svēršanas rezultātu, nosūta to pievienotai ārējai parādīšanas ierīcei un kurai svēršanas laikā vajadzīga to apkalpojošas personas iejaukšanās, var būt uzskatāma par neautomātiskajiem svariem arī tad, ja tā autonomi neizdrukā un neparāda svēršanas rezultātu.
B.      Par pamatprasību ievērošanu
56.      Direktīvas 2014/31 I pielikuma 8.1. punktā ir prasīts, ka jāparāda masas vērtība; tomēr konkrēts tehniskais risinājums šādai parādīšanai nav paredzēts.
57.      Turklāt minētā pielikuma 9. punktā ir prasīts, lai parastos lietošanas apstākļos rezultātus varētu viegli nolasīt. Ja ierīce jau sākotnēji ir paredzēta, lai darbotos kā daļa no integrējama svēršanas moduļa, šie nosacījumi izpildās tirdzniecības punktā, brīdī, kad modulis ir integrēts paredzētajā kases sistēmā.
58.      Attiecībā uz svariem, kas paredzēti tiešajai preču tirgošanai sabiedrībai, tas pats attiecas uz I pielikuma 14. punktu: ja svēršanas rezultāts tiek parādīts ārējā terminālī, atbilstība pamatprasībām jāpārbauda nevis vienīgi svēršanas modulim, bet komplektam, kuru veido šis modulis un parādīšanas ierīce. No tā izriet, ka ierīce bez sava displeja, kas ir izstrādāta darbībai integrējamajā svēršanas modulī un kurā masas vērtība tiek parādīta, izmantojot pievienotu ārējo ierīci, var atbilst pamatprasībām, kas minētas I pielikuma 8.1., 9. punktā un, vajadzības gadījumā, 14. punktā, ja šāda ārējā ierīce ietilpst neautomātisko svaru konfigurācijā, kuras atbilstība ir novērtēta.
C.      CE zīme un metroloģiskais marķējums: uzlikšanas nosacījumi un brīdis
59.      Atliek noteikt, vai CE zīmi un metroloģisko papildmarķējumu var uzlikt pirms moduļa fiziskas integrēšanas kases sistēmā. Šajā ziņā jāapskata
ne tikai darbību fiziska secība, bet arī atbilstības novērtējuma priekšmets.
60.      Ja šis novērtējums ir veikts nevis atsevišķi modulim, bet pilnīgiem neautomātiskajiem svariem, kā tie definēti ES tipa pārbaudes sertifikātā un tehniskajā dokumentācijā, ieskaitot pieļaujamās konfigurācijas savienojumam ar parādīšanas ierīci, principā nekas neliedz uzlikt marķējumu uz moduļa pirms tā galīgas integrēšanas.
61.      Savukārt šāds marķējums neatbilstu direktīvai, ja tas apliecinātu moduļa atbilstību neatkarīgi no jebkādas turpmākas konfigurācijas vai attiecībā uz konfigurācijām, uz kurām atbilstības novērtējums neattiecas.
62.      Tiesas sēdē Vācijas valdība ir precizējusi, ka principā tā neapstrīd pieļaujamību modulāriem neautomātiskajiem svariem, kuriem ir ārēja parādīšanas ierīce, arī, ja tā atrodas atsevišķā korpusā. Iebildums konkrētāk attiecas uz marķējuma uzlikšanas brīdi: saskaņā ar Vācijas Federatīvās Republikas viedokli tas nedrīkst notikt pirms komplekta “svēršanas modulis + parādīšanas ierīce” montāžas, jo vienīgi tajā brīdī ir iespējams pārbaudīt pilnīgu neautomātisko svaru atbilstību, ieskaitot signāla pārraides uz displeju precizitāti.
63.      Vācijas valdības paustās bažas nav nepamatotas no tehniskā viedokļa. Kā tika uzsvērts tiesas sēdē, pat ja svēršanas modulis darbojas pareizi, defekts signāla pārraidē, piemēram, kabeļu savienojuma kļūda, varētu izraisīt rezultāta kļūdainu parādīšanu pārdošanas punkta (POS) terminālī. Tieši šis risks attaisno nosacījumu, saskaņā ar kuru atbilstības novērtējumam jāaptver viss komplekts “modulis + kases sistēmas tips/parādīšanas ierīce”, konfigurācijās, kas ietilpst ES tipa pārbaudes sertifikātā. Izolēta moduļa darbības pārbaude nav pietiekama, bet jākonstatē, ka paredzētajā konfigurācijā rezultāts tiek nosūtīts un parādīts pareizi.
64.      Tātad iesniedzējtiesai būs jāpārbauda, vai konkrētajā gadījumā uz ierīces uzliktais marķējums faktiski atbilst atbilstības novērtējumam, kas veikts attiecīgajai integrētajai konfigurācijai.
65.      Ja tas nebūs konstatējams, runa būs par nevis par integrējama svēršanas moduļa pieļaujamības teorētisko noliegumu, bet par marķējuma neatbilstības konstatējumu konkrētajā gadījumā.
66.      Galu galā Direktīva 2014/31 neautomātiskiem svariem neparedz konkrētu tehnisko arhitektūru, bet pieprasa, lai pamatprasības būtu izpildītas pārbaudāmā veidā visam lietošanai paredzētajam neautomātisko svaru komplektam.
67.      Tātad izšķirošais elements ir nevis modulī iebūvēta displeja neesība, bet apstāklis, ka parastos lietošanas apstākļos parādīšanas funkciju nodrošina ārējā ierīce, kas ir iekļauta atbilstības novērtējuma priekšmeta konfigurācijā.
68.      Ar tādiem pašiem nosacījumiem CE zīmi un metroloģisko papildmarķējumu var uzlikt pirms moduļa fiziskas integrēšanas, bet jāņem vērā, ka tie nevar apliecināt atbilstību citām konfigurācijām, kas nav faktiski ņemtas vērā atbilstības novērtējumā.
V.      Secinājumi
69.      Ņemot vērā veikto juridisko analīzi, ierosinu Tiesai uz Bundesverwaltungsgericht (Federālā administratīvā tiesa, Vācija) uzdoto jautājumu atbildēt šādi:
1.      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/31/ES (2014. gada 26. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz neautomātisko svaru pieejamību tirgū 2. panta 1. un 2. punkts jāinterpretē tādā nozīmē, ka ierīce, kas nosaka ķermeņa masu atkarībā no gravitācijas iedarbības, reģistrē svēršanas rezultātu un nosūta to pievienotai ārējai parādīšanas ierīcei un kurai svēršanas laikā vajadzīga to apkalpojošas personas iejaukšanās, var būt uzskatāma par “neautomātiskajiem svariem” arī tad, ja tā autonomi neizdrukā un neparāda svēršanas rezultātu.
2.      Direktīvas 2014/31/ES 4. pants, lasot to kopā ar šīs direktīvas I pielikuma iepriekšējo piebildi un minētā pielikuma 8.1., 9. un 14. punktu, kā arī šīs direktīvas 6. panta 2. punktu un 17. pantu, jāinterpretē tādā nozīmē, ka:
šāda ierīce var atbilst direktīvas pamatprasībām, ja parastos lietošanas apstākļos parādīšanas funkciju nodrošina ārēja parādīšanas ierīce, kas ietilpst neautomātisko svaru komplektā, kurš ir atbilstības novērtējuma priekšmets;
neautomātiskajiem svariem, kas paredzēti tiešajai preču tirgošanai sabiedrībai, ārējā parādīšanas ierīce nav atbrīvota no pamatprasībām, ja tā veido šo neautomātisko svaru neatņemamo sastāvdaļu attiecīgās atbilstības pārbaudes vajadzībām;
CE zīmi un metroloģisko papildmarķējumu var uzlikt uz moduļa pirms tā fiziskas integrēšanas vienīgi tad, ja jau ir veikts atbilstības novērtējums attiecīgā neautomātisko svaru komplekta konfigurācijām, kuras ietilpst ES tipa pārbaudes sertifikātā un tehniskajā dokumentācijā; iesniedzējtiesai jāpārbauda, vai aplūkojamajā gadījumā tas tā ir.
1      Oriģinālvaloda – itāļu.
2      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/31/ES (2014. gada 26. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz neautomātisko svaru pieejamību tirgū (OV 2014, L 96, 107. lpp.).
3      ES tipa pārbaudes sertifikāts ir kompetentās struktūras apliecinājums, ka produkta reprezentatīvs eksemplārs atbilst piemērojamajām pamatprasībām un veido pamatu turpmākai atbilstības deklarācijai. Skat. Direktīvas 2014/31/ES II pielikuma B moduli.
4      D modulis ir atbilstības novērtēšanas procedūra, kuras pamatā ir ražošanas procesa kvalitātes nodrošināšana.
5      Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1025/2012 (2012. gada 25. oktobris) par Eiropas standartizāciju, ar ko groza Padomes Direktīvas 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/23/EK un 2009/105/EK, un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 87/95/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1673/2006/EK (OV 2012, L 316, 12. lpp.).
6      Skat šo secinājumu 9. punktu.
7      Skat. saskaņotā standarta EN 45501:2015 T.2.2.7. punktu “Weighing module”, kas formulēts šādi: “Part of the weighing instrument that comprises all mechanical and electronic devices (i.e. load receptor, load‑transmitting device, load cell, and analog data processing device or digital data processing device) but not having the means to display the weighing result. It may optionally have devices for further processing (digital) data and operating the instrument.”
8      Ir svarīgi piebilst, ka Direktīva 2009/23/EK (OV 2009, L 122, 6. lpp.) ir atcelta ar Direktīvu 2014/31.
9      OV 2015, C 300, 3. lpp. Turklāt, kā minēts šajā Paziņojumā, “Eiropas standartizācijas organizācijas standartus pieņem angļu valodā (CEN un Cenelec standartus publicē arī franču un vācu valodā). [..]”
10      Direktīvas 2014/31 12. pantā “Pieņēmums par neautomātisko svaru atbilstību” ir paredzēts: “neautomātiskos svarus, kas atbilst tiem saskaņotajiem standartiem vai to daļām, uz kuriem atsauces ir publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, uzskata par atbilstīgiem I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām, uz kurām attiecas minētie standarti vai to daļas”.
11      2013. gada 25. jūlija Likums par mērierīču laišanu un piedāvāšanu tirgū, to lietošanu un kalibrēšanu, kā arī fasējumu (turpmāk – MessEG) (BGBl. 2013 I, 2722. lpp.).
12      2014. gada 11. decembra Likums par mērierīču laišanu un piedāvāšanu tirgū, kā arī par to lietošanu un kalibrēšanu (BGBl. I 2010, 2011. lpp.).
13      Spriedums, 2016. gada 27. oktobris, James Elliott Construction (C‑613/14, EU:C:2016:821, 38.–40. punkts).
14      Spriedums, 2024. gada 5. marts, Public.Resource.Org u.c. (C‑588/21 P, EU:C:2024:201, 70. punkts).
15      Eiropas standartizācijas struktūras ir oficiāli atzītas Regulā Nr. 1025/2012. Tās ir Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN), Eiropas komiteja elektrotehniskai standartizācijai (Cenelec) un Eiropas telekomunikāciju standartu institūts (ETSI).
16      Tās ir labi zināmas bažas. Eiropas Savienības iestādes pilnībā apzinās nepieciešamību pārskatīt šī regulējuma modeļa pamatus. Skat. https://ec.europa.eu/info/law/better‑regulation/have‑your‑say/initiatives/14511‑Standardisation‑Regulation‑revision_en.
17      Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 768/2008/EK (2008. gada 9. jūlijs) par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu un ar ko atceļ Padomes Lēmumu 93/465/EEK (OV 2008, L 218, 82. lpp.).
18      Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību un atceļ Regulu (EEK) Nr. 339/93 (OV 2008, L 218, 30. lpp.).
19      Tas notiek ar formālu aktu, ar ko Komisija uzdod standartizācijas struktūrai izstrādāt tehnisko standartu, kas ir piemērots konkrētas direktīvas pamatprasību izpildei.
20      Skat. spriedumu, 2024. gada 20. jūnijs, GEMA (C‑135/23, EU:C:2024:526), kurā Tiesa nosprieda, ka saskaņā ar tehnoloģiskās neitralitātes principu “likumā personu tiesības un pienākumi ir jānosaka vispārīgi, lai nedotu priekšroku vienas tehnoloģijas izmantošanai par sliktu citai tehnoloģijai” (37. punkts).
21      Šajā nozīmē skat. Komisijas paziņojumu “Zilā rokasgrāmata” par ES produktu noteikumu īstenošanu, 2022. gads (OV 2022, C 247, 1. lpp., 1.1. punkts).
22      Kā saskaņotais standarts EN 45501:2015, skat. šo secinājumu 9. zemsvītras piezīmi.
23      Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, interpretējot Savienības tiesību normu, jāņem vērā ne tikai tās teksts, bet arī tās konteksts un tiesiskā regulējuma, kurā šī norma ietverta, mērķis. Skat. spriedumu, 2024. gada 4. jūlijs, Marhon (C‑283/23, EU:C:2024:569, 26. punkts).
24      “Neautomātisko svaru” definīciju skat. šo secinājumu 9. punktā.
25      Skat. spriedumu, 2024. gada 4. jūlijs, Marhon (C‑283/23, EU:C:2024:569, 27. un 30. punkts).
26      Ierobežota lietojuma simbols ir konkretizēts Direktīvas 2014/31 III pielikuma 3. punktā.
27      Skat. šo secinājumu 27. punktu.
28      Skat. šo secinājumu 24. punktu.