62017CJ0367
TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)
2018. gada 19. decembrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Lauksaimniecība – Regula (EK) Nr. 510/2006 – 4. panta 2. punkta e) apakšpunkts – Regula (ES) Nr. 1151/2012 – 7. panta 1. punkta e) apakšpunkts – Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzība – Lūgums veikt grozījumus specifikācijās – Šķiņķis, kura izcelsme ir Švarcvaldē, Vācijā (“Schwarzwälder Schinken”) – Iesaiņošanas noteikumi ražošanas reģionā – Regulas (EK) Nr. 510/2006 vai Regulas (EK) Nr. 1151/2012 piemērojamība
Lietā C‑367/17
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Bundespatentgericht (Federālā patentu tiesa, Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2017. gada 18. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2017. gada 13. jūnijā, tiesvedībā
S
pret
EA,
EB,
EC,
TIESA (pirmā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētāja vietniece R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], kas pilda pirmās palātas priekšsēdētājas pienākumus, tiesneši Ž. K. Bonišo [J.‑C. Bonichot], A. Arabadžijevs [A. Arabadjiev], K. G. Fernlunds [C. G. Fernlund] un S. Rodins [S. Rodin] (referents),
ģenerāladvokāts: H. Saugmandsgors Ēe [H. Saugmandsgaard Øe],
sekretāre: S. Stremholma [C. Strömholm], administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2018. gada 17. maija tiesas sēdi,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
–
S vārdā – J. Schwarze un U. Gruler, Rechtsanwalt,
–
EC vārdā – K. Sandberg un V. Schoene, Rechtsanwälte,
–
Austrijas valdības vārdā – G. Eberhard, pārstāvis,
–
Eiropas Komisijas vārdā – B. Eggers, kā arī B. Hofstötter, I. Naglis un D. Bianchi, pārstāvji,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (2006. gada 20. marts) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV 2006, L 93, 12. lpp.), kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (2012. gada 21. novembris) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV 2012, L 343, 1. lpp.) interpretāciju.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp apvienību S, no vienas puses, un EA, EB un EC, no otras puses, par lēmumu, ar ko Deutsches Patent‑ und Markenamt (Vācijas Patentu un preču zīmju birojs, turpmāk tekstā – “DPMA”) noraidīja S pieteikumu par specifikācijas grozījumu attiecībā uz aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi (turpmāk tekstā – “AĢIN”) “Schwarzwälder Schinken” (Švarcvaldes šķiņķis), jo šis grozījums attiecas uz sagriešanu un iesaiņojumu.
Atbilstošās tiesību normas
3
Regulas Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta e) apakšpunktā ir paredzēts:
“Produkta specifikācija ir vismaz:
[..]
e)
apraksts par lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta iegūšanas metodi un, attiecīgā gadījumā, par autentiskajām nemainīgajām vietējām metodēm, kā arī informācija par iesaiņojumu, ja pieteikuma iesniedzēju grupa 5. panta 1. punkta nozīmē tā nosaka un pamato, kāpēc iesaiņošanai jānotiek noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā, lai saglabātu kvalitāti vai garantētu izcelsmi, vai nodrošinātu kontroli.”
4
Šīs regulas 5. panta 1. punkta pirmajā un otrajā daļā ir noteikts:
“Reģistrācijas pieteikumu var iesniegt vienīgi grupa.
Šajā regulā “grupa” ir jebkura tādu ražotāju vai pārstrādātāju apvienība, neatkarīgi no tās juridiskās formas vai sastāva, kuri strādā ar vienu un to pašu lauksaimniecības produktu vai pārtikas produktu. Grupā var iesaistīties citas ieinteresētās personas. Fizisko vai juridisko personu var uzskatīt par grupu saskaņā ar sīki izstrādātiem noteikumiem, kas minēti 16. panta c) punktā.”
5
Komisijas Regulas (EK) Nr. 1898/2006 (2006. gada 14. decembris), ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Regulai (EK) Nr. 510/2006 (OV 2006, L 369, 1. lpp.), 8. pantā ir noteikts, ka:
“Ja pieteikuma iesniedzēja grupa produkta specifikācijā nosaka, ka Regulas (EK) Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētā lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta iepakošana jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, šādi preču brīvas aprites un brīvības sniegt pakalpojumus ierobežojumi attiecībā uz šo produktu ir jāpamato.”
6
Regula Nr. 510/2006 no 2013. gada 3. janvāra tika atcelta un aizstāta ar Regulu Nr. 1151/2012.
7
Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta formulējums ir šāds:
“Aizsargāts cilmes vietas nosaukums vai [AĢIN] atbilst specifikācijai, kurā ietilpst vismaz:
[..]
e)
apraksts par produkta iegūšanas metodi un vajadzības gadījumā par autentiskajām un nemainīgajām vietējām metodēm, kā arī informācija par iesaiņojumu, ja pieteikuma iesniedzēju grupa tā nosaka un sniedz pietiekamu ar konkrēto produktu saistītu pamatojumu par to, kāpēc iesaiņošanai jānotiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai saglabātu kvalitāti, garantētu izcelsmi vai nodrošinātu kontroli, ņemot vērā Savienības tiesību aktus, jo īpaši aktus par preču brīvu apriti un pakalpojumu brīvu sniegšanu.”
Pamatlietas fakti un prejudiciālie jautājumi
8
Pēc S pieprasījuma nosaukums “Schwarzwälder Schinken” kopš 1997. gada 25. janvāra ir reģistrēts kā AĢIN.
9
Ar 2005. gada 23. marta pieteikumu S lūdza DPMA veikt virkni grozījumu AĢIN “Schwarzwälder Schinken” specifikācijā atbilstoši Padomes Regulas (EEK) Nr. 2081/92 (1992. gada 14. jūlijs) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (OV 1992, L 208, 1. lpp.) 9. pantam.
10
Pārbaudot šo grozījumu lūgumu, DPMA 3.2. preču zīmju nodaļa pieprasīja specializētu un ieinteresētu struktūru atzinumus.
11
Pēc minēto atzinumu saņemšanas, ar 2007. gada 13. februāra iesniegumu, ko DPMA saņēma 2007. gada 15. februārī, S, balstīdamies uz šiem atzinumiem, iesniedza jaunu pieteikumu par grozījumiem specifikācijā.
12
Par šo pieteikumu tika iesniegti trīs iebildumi, tostarp no EC, kas sniedza savus apsvērumus šajā tiesvedībā. EC ir liels uzņēmums, kas izplata gaļas izstrādājumus un pašlaik veic “Schwarzwälder Schinken” sagriešanu un iesaiņošanu ārpus tā ražošanas reģiona.
13
Ar 2008. gada 5. decembra lēmumu DPMA noraidīja pieteikumu par grozījumiem specifikācijā, ciktāl tas attiecās uz norādījumiem par sagriešanu un iesaiņošanu, jo šajā pieprasījumā neesot ievērotas Regulas Nr. 510/2006 normas.
14
S cēla prasību nolūkā grozīt DPMA lēmumu daļā, kurā minētais pieteikums par grozījumiem tiek noraidīts.
15
Ar 2011. gada 13. oktobra lēmumu Bundespatentgericht (Federālā patentu tiesa, Vācija) atcēla DPMA lēmumu un atzina, ka pieteikums par grozījumiem specifikācijā atbilst Regulas Nr. 510/2006 prasībām.
16
EC par šo nolēmumu iesniedza sūdzību Bundesgerichtshof (Federālā augstākā tiesa, Vācija).
17
Ar 2014. gada 3. aprīļa rīkojumu Bundesgerichtshof (Federālā augstākā tiesa) atcēla iesniedzējtiesas 2011. gada 13. oktobra nolēmumu un nodeva lietu tai atpakaļ.
18
Šādos apstākļos Bundespatentgericht (Federālā patentu tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai par to pieteikumu grozīt AĢIN specifikāciju, paredzot, ka produktu (konkrēti – Schwarzwälder Schinken) drīkst sagriezt šķēlēs un iepakot tikai ražošanas apgabalā, kurš kompetentajai valsts iestādei (konkrēti – [DPMA]) iesniegts 2007. gada 15. februārī, ir jālemj, pamatojoties uz pieteikuma iesniegšanas brīdī piemērojamo Regulu Nr. 510/2006 vai lēmuma pieņemšanas brīdī piemērojamo Regulu Nr. 1151/2012?
2)
Ja lēmums jāpieņem, pamatojoties uz šobrīd spēkā esošo Regulu Nr. 1151/2012:
1.a)
Vai no produkta kvalitātes nodrošināšanas viedokļa apstāklis, ka produkta nepareiza transportēšana turpmākas apstrādes nolūkā (sagriešanai šķēlēs un iepakošanai) uz citiem apgabaliem var nelabvēlīgi ietekmēt tā autentisko garšu, autentisko kvalitāti un uzglabāšanas laiku, ir pietiekams ar konkrēto produktu saistīts pamatojums Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē tam, lai sagriešana šķēlēs un iepakošana varētu notikt tikai ražošanas apgabalā?
1.b)
Vai no produkta kvalitātes nodrošināšanas viedokļa specifikācijā paredzētās prasības sagriešanai šķēlēs un iepakošanai, kuras nav stingrākas par spēkā esošajiem pārtikas produktu higiēnas kritērijiem, ir pietiekams ar konkrēto produktu saistīts pamatojums Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē tam, lai sagriešana šķēlēs un iepakošana varētu notikt tikai ražošanas apgabalā?
2.a)
Vai attiecībā uz AĢIN specifikācijā paredzētu noteikumu, atbilstoši kuram sagriešana šķēlēs un iepakošana var notikt tikai ražošanas apgabalā, ar konkrēto produktu saistītu pamatojumu Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē principā var saskatīt arī tajā apstāklī, ka šādā gadījumā varbūtējā (ražotāju) kontrole ražošanas apgabalā (Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts, to lasot kopā ar 36. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 37. pantu) nodrošina biežākas pārbaudes un labākas garantijas nekā (pārkāpumu) kontrole Regulas Nr. 1151/2012 36. panta 3. punkta b) apakšpunkta izpratnē, to lasot kopā ar 38. pantu?
2.b)
Ja atbilde uz otrā jautājuma [2.a) daļu] ir noliedzoša:
Vai ir pamatots cits vērtējums, ja tas ir produkts, pēc kura ir liels pieprasījums arī ārpus attiecīgā reģiona robežām un kurš ievērojamā apjomā tiek sagriezts šķēlēs un iepakots ārpus ražošanas apgabala, pat ja līdz šim nav konstatēti konkrēti AĢIN pārkāpumu gadījumi Regulas Nr. 1151/2012 13. panta izpratnē?
3.
Vai attiecībā uz AĢIN specifikācijā paredzētu noteikumu, atbilstoši kuram sagriešana šķēlēs un iepakošana var notikt tikai ražošanas apgabalā, ar konkrēto produktu saistītu pamatojumu Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta izpratnē principā var saskatīt arī tajā apstāklī, ka pretējā gadījumā nav garantēta tālāk apstrādātā produkta izsekojamība?
Vai šajā kontekstā ir nozīme faktam, ka:
a)
jābūt garantētai pārtikas produktu, īpaši dzīvnieku izcelsmes pārtikas, izsekojamībai, kā tas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu [(OV 2002, L 31. 1. lpp.)], 18. panta 1. punktā, to lasot kopā ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 931/2011 (2011. gada 19. septembris) par izsekojamības prasībām, kas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 noteiktas dzīvnieku izcelsmes pārtikai [(OV 2011, L 242, 2. lpp.)];
b)
jābūt nodrošinātai produkta izsekojamībai, produkta pārstrādātājiem piedaloties juridiski nesaistošās, tomēr faktiski obligātās privātās drošības shēmās?
4.
Ja uz otrā jautājuma 1.–3. daļu ir jāatbild apstiprinoši:
Vai AĢIN specifikācijā – kā mazāk ierobežojošu pasākumu salīdzinājumā ar sagriešanas šķēlēs un iepakošanas obligātu pārvirzi uz ražošanas apgabalu – var paredzēt vai ir jāparedz, ka produkta pārstrādātājiem, kuri atrodas ārpus ražošanas apgabala, šajā ziņā ir jāpakļaujas specifikācijā norādīto iestāžu un struktūru kontrolei, kuras ir atbildīgas par pārbaužu veikšanu (Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta g) apakšpunkts)?
3)
Ja nolēmums jāpieņem, pamatojoties uz Regulu Nr. 510/2006 (skat. pirmo jautājumu), iesniedzējtiesa lūdz atbildēt uz otro jautājumu un tā daļām, pamatojoties uz Regulu Nr. 510/2006, it īpaši attiecīgās regulas 4. panta 2. punkta e) apakšpunktu, to lasot kopā ar Regulas Nr. [1898/2006] 8. pantu un 8. apsvērumu.”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
19
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai tādam lēmumam par pieteikumu veikt grozījumus AĢIN specifikācijā kā pamatlietā aplūkotais ir piemērojams Regulas 510/2006 4. panta 2. punkta e) apakšpunkts, lasot kopā ar Regulas Nr. 1898/2006 8. pantu, kas bija spēkā pieteikuma iesniegšanas brīdī, vai Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunktu, kas bija spēkā šī lēmuma pieņemšanas datumā. Tā kā šīs normas principā ir identiskas, uz pirmo jautājumu nav jāatbild.
Par otro un trešo jautājumu
20
Ar otro un trešo jautājumu, kuri jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Regulas Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta e) apakšpunkts, lasot kopā ar Regulas Nr. 1898/2006 8. pantu un Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība par tāda ar AĢIN sertificēta produkta kā “Schwarzwälder Schinken” iesaiņošanu tā ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā ir atbilstoša minētajam 4. panta 2. punkta e) apakšpunktam, ja tās mērķis ir izvairīties no riska, ko tā pārvadāšana, sagriešana vai iesaiņošana ārpus šī apgabala var radīt šim produktam, nodrošināt efektīvākas kontroles attiecīgajā apgabalā un nodrošināt labāku Savienības tiesiskajā regulējumā noteikto produkta izsekojamību.
21
Regulas Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta e) apakšpunktā ir noteikts, ka specifikācijā ir jāietver “informācija par iesaiņojumu, ja pieteikuma iesniedzēju grupa [..] tā nosaka un pamato, kāpēc iesaiņošanai jānotiek noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā, lai saglabātu kvalitāti vai garantētu izcelsmi, vai nodrošinātu kontroli;” un Regulas Nr. 1898/2006 8. pantā ir teikts, ka, “ja pieteikuma iesniedzēja grupa produkta specifikācijā nosaka, ka Regulas (EK) Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētā lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta iepakošana jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, šādi preču brīvas aprites un brīvības sniegt pakalpojumus ierobežojumi attiecībā uz šo produktu ir jāpamato”.
22
Turklāt atbilstoši Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunktam AĢIN specifikācijā ir jāietver “informācija par iesaiņojumu, ja pieteikuma iesniedzēju grupa tā nosaka un sniedz pietiekamu ar konkrēto produktu saistītu pamatojumu par to, kāpēc iesaiņošanai jānotiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai saglabātu kvalitāti, garantētu izcelsmi vai nodrošinātu kontroli, ņemot vērā Savienības tiesību aktus, jo īpaši aktus par preču brīvu apriti un pakalpojumu brīvu sniegšanu”.
23
Atbilstoši minētajām normām prasības par produkta, uz ko attiecas AĢIN, iesaiņošanu noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā mērķim ir jābūt minētā produkta kvalitātes saglabāšanai, izcelsmes garantēšanai vai šī produkta kontroles nodrošināšanai.
24
Turklāt ir jāatgādina, ka Savienības tiesiskajā regulējumā ir vērojama vispārīga tendence kopējās lauksaimniecības politikas ietvaros īpašu vērību piešķirt produktu kvalitātei, lai veicinātu šo produktu reputāciju, pateicoties tostarp izcelsmes norāžu izmantošanai, kuras ir īpaši aizsargājamas. Tās mērķis ir arī apmierināt patērētāju gaidīto saistībā ar produkta kvalitāti un noteikto ģeogrāfisko izcelsmi, kā arī ražotājiem līdzvērtīgas konkurences apstākļos nodrošināt labākus ienākumus par viņu centieniem kvalitātes uzlabošanā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2011. gada 3. marts, Kakavetsos‑Fragkopoulos, C‑161/09, EU:C:2011:110, 34. punkts).
25
Turklāt specifikācija, kurā kā AĢIN piešķiršanas nosacījums ir izvirzīta tostarp prasība par šķiņķa sagriešanu un iesaiņošanu ražošanas apgabalā, ir vērsta uz to, lai šīs AĢIN saņēmēji saglabātu kontroli pār kādu no šī produkta veidiem tirgū. Nosacījuma, ko tā uzliek, mērķis ir pēc iespējas labāk nodrošināt produkta kvalitāti un autentiskumu, tādējādi garantējot AĢIN reputāciju, par ko tās izmantotāji ir pilnībā un kolektīvi atbildīgi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2003. gada 20. maijs, Consorzio del Prosciutto di Parma un Salumificio S. Rita, C‑108/01, EU:C:2003:296, 65. punkts).
26
Šajā kontekstā tāds nosacījums kā pamatlietā aplūkotais ir uzskatāms par atbilstošu Savienības tiesībām, lai gan tam ir ierobežojoša iedarbība uz tirdzniecību, ja tiek pierādīts, ka tas ir nepieciešams un samērīgs un nodrošina attiecīgā produkta kvalitāti, garantē tā izcelsmi vai nodrošina šīs AĢIN specifikācijas kontroli (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2003. gada 20. maijs, Consorzio del Prosciutto di Parma un Salumificio S. Rita, C‑108/01, EU:C:2003:296, 66. punkts).
27
Šajā lietā iesniedzējtiesa attiecībā uz risku saistībā ar produkta kvalitātes apdraudējumu, ko rada neatbilstošs transports, uzsver, ka šāds risks skar ikvienu produktu, kas tiek tirgots ar vai bez AĢIN, un ka S nav izvirzījis nekādas specifikācijas attiecībā uz transportu, kuras varētu novērst iespējamos šī produkta kvalitātes apdraudējumus.
28
Šai ziņā ir jānorāda, ka, ciktāl prasības par produkta, uz kuru attiecas AĢIN, iesaiņošanas noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā mērķis ir tostarp šī produkta kvalitātes saglabāšana, šī prasība ir atbilstoša tikai tad, ja iesaiņošana ārpus minētā produkta ražošanas ģeogrāfiskā apgabala rada paaugstinātus riskus tieši šī produkta kvalitātei, nevis ja līdzīgi produkti ir pakļauti šādiem pašiem riskiem.
29
Turklāt apstāklis, ka S izvirzītās specifikācijas attiecībā uz sagriešanu un iesaiņošanu ir parastas šķiņķu tirdzniecībā, proti, tās nepārsniedz pārtikas higiēnas jomā spēkā esošos kritērijus, arī pats par sevi neapstiprina vai neizslēdz paaugstinātu risku rašanos gadījumā, ja iesaiņošana notiktu ārpus ar AĢIN sertificētā produkta ražošanas apgabala.
30
Savukārt attiecībā uz to, ka Eiropas Komisija savos reģistrācijas lēmumos jau esot akceptējusi līdzīgus argumentus saistībā uz citiem līdzīgiem produktiem, ir jānorāda, ka iesniedzējtiesai nav jāizvērtē, vai izvirzītie argumenti pamato iesaiņošanu pamatlietā aplūkojamā produkta iesaiņošanu noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā, ievērojot apgalvotu Komisijas līdzšinējo lēmumpieņemšanas praksi.
31
Saistībā ar mērķi nodrošināt produkta izsekojamību no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka S šo argumentu ir izvirzījis vispārīgā veidā, nesniedzot konkrētāku pamatojumu, un ka tādējādi nav pierādīts, ka iesaiņošana ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā ir nepieciešama produkta izcelsmes garantēšanai.
32
Visbeidzot attiecībā uz mērķi nodrošināt specifikāciju ievērošanas efektīvu kontroli S norāda, ka kontroļu efektivitāte ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā ir vispārēji augstākā līmenī, kamēr tāds produkts kā pamatlietā aplūkotais lielākoties tiek tirgots ārpus minētā ģeogrāfiskā apgabala.
33
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka 2003. gada 20. maija spriedumā Consorzio del Prosciutto di Parma un Salumificio S. Rita (C‑108/01, EU:C:2003:296, 69., 74. un 75. punkts) Tiesa konstatēja, ka apstākļos, kad minētajā lietā aplūkojamā produkta aizsargāta cilmes vietas nosaukuma (ACVN) specifikācijā bija noteikti dažādi sagriešanas un iesaiņošanas posmi, kad notiek precīzas tehniskas un kontroles procedūras attiecībā uz autentiskumu, kvalitāti, higiēnu un marķēšanu, no kurām dažās ir nepieciešams veikt specifiskus vērtējumus, pārbaude ārpus ražošanas reģiona nozīmētu mazākas garantijas attiecībā uz produkta kvalitāti un autentiskumu salīdzinājumā ar pārbaudēm, kas veicamas ražošanas reģionā saskaņā ar specifikācijā paredzēto procedūru.
34
Tā it īpaši ir tad, ja specifikācijā padziļinātas un sistemātiskas kontroles ir uzdots veikt ekspertiem ar speciālām zināšanām par attiecīgo produktu īpašībām un ja tādējādi ir grūti iedomāties, ka tikpat efektīvas kontroles varētu tikt nodrošinātas citās dalībvalstīs (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2003. gada 20. maijs, Consorzio del Prosciutto di Parma un Salumificio S. Rita, C‑108/01, EU:C:2003:296, 75. punkts).
35
Šajā lietā, lai arī ar AĢIN apzīmētā produkta “Schwarzwälder Schinken” specifikācijā ir ietvertas konkrētas norādes, kuras ir jāizpilda šī produkta sagriešanā un iesaiņošanā, un tas lielākoties tiek tirgots ārpus tā ražošanas ģeogrāfiskā apgabala, iesniedzējtiesa šīs īpašās norādes uzskata par parastām šķiņķa tirdzniecības nozarē vai katrā ziņā – ka tās nepārsniedz spēkā esošos pārtikas higiēnas kritērijus.
36
No iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka Regulas Nr. 510/2006 4. panta 2. punkta e) apakšpunkts, lasot kopā ar Regulas Nr. 1898/2006 8. pantu un Regulas Nr. 1151/2012 7. panta 1. punkta e) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība par produkta, uz ko attiecas AĢIN, iesaiņošanu tā ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā atbilstoši minētajam 4. panta 2. punkta e) apakšpunktam ir pamatota, ja tas ir uzskatāms par nepieciešamu un samērīgu līdzekli produkta kvalitātes saglabāšanai un tā izcelsmes garantēšanai vai lai nodrošinātu AĢIN specifikāciju izpildes kontroli. Valsts tiesai ir jāizvērtē, vai šo prasību pietiekami pamato kāds no iepriekš minētajiem iemesliem saistībā ar AĢIN “Schwarzwälder Schinken”.
Par tiesāšanās izdevumiem
37
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
Padomes Regulas (EK) Nr. 510/2006 (2006. gada 20. marts) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību 4. panta 2. punkta e) apakšpunkts, lasot kopā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1898/2006 (2006. gada 14. decembris), ar ko nosaka sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 510/2006, 8. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (2012. gada 21. novembris) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām 7. panta 1. punkta e) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka prasība par produkta, uz ko attiecas aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde, iesaiņošanu tā ražošanas ģeogrāfiskajā apgabalā atbilstoši minētajam 4. panta 2. punkta e) apakšpunktam ir pamatota, ja tā ir uzskatāma par nepieciešamu un samērīgu līdzekli produkta kvalitātes saglabāšanai un tā izcelsmes garantēšanai vai lai nodrošinātu aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes specifikāciju izpildes kontroli. Valsts tiesai ir jāizvērtē, vai šo prasību pietiekami pamato kāds no iepriekš minētajiem iemesliem saistībā ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi “Schwarzwälder Schinken”.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.