62016CO0497
TIESAS RĪKOJUMS (astotā palāta)
2017. gada 2. martā (
*1
)
“Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesas Reglamenta 99. pants — Narkotisko vielu prekursori — Regula (EK) Nr. 273/2004 — 2. panta a) punkts — Jēdziens “klasificēta viela” — Zāļu izslēgšana — Direktīva 2001/83/EK — 1. panta 2. punkts — Jēdziens “zāles” — Zāles, kuru sastāvā ir efedrīns vai pseidoefedrīns — Regula (EK) Nr. 111/2005 — 2. panta a) punkts — Jēdziens “klasificēta viela” — Pielikums — Zāļu, kuru sastāvā ir efedrīns un pseidoefedrīns, iekļaušana — Ietekmes neesamība uz Regulas (EK) Nr. 273/2004 piemērošanas jomu”
Lieta C‑497/16
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Nejvyšší soud (Augstākā tiesa, Čehijas Republika) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2016. gada 25. augustā un kas Tiesā reģistrēts 2016. gada 16. septembrī, kriminālprocesā pret
Juraj Sokáč .
TIESA (astotā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs M. Vilars [M. Vilaras], tiesneši M. Safjans [M. Safjan] un D. Švābi [D. Šváby] (referents),
ģenerāladvokāts M. Špunars [M. Szpunar],
sekretārs A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu lemt, izdodot motivētu rīkojumu, atbilstoši Tiesas Reglamenta 99. pantam
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta uz Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem (OV 2004, L 47, 1. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 20. novembra Regulu (ES) Nr. 1258/2013 (OV 2013, L 330, 21. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 273/2004”), 2. panta a) punktu.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar kriminālprocesu, kas ir uzsākts pret Juraj Sokáč par viņa izdarītajiem noziegumiem narkotisko vielu jomā.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Direktīva 2001/83
3
Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV 2001, L 311, 67. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK (OV 2004, L 136, 34. lpp.) (turpmāk tekstā – “Direktīva 2001/83”), 1. panta 2. punkts ir formulēts šādi:
“Šajā direktīvā terminiem ir šādas nozīmes:
2)
Zāles:
a)
jebkura viela vai vielu salikums, kurš uzrāda īpašības, kas vajadzīgas, lai ārstētu cilvēku slimības vai veiktu to profilaksi; vai
b)
jebkura viela vai vielu salikums, ko var izmantot vai ievadīt cilvēkiem vai nu ar mērķi atjaunot, uzlabot vai pārveidot fizioloģiskas funkcijas, izraisot farmakoloģisku, imunoloģisku vai metabolisku iedarbību, vai lai noteiktu medicīnisku diagnozi.”
Regula Nr. 273/2004
4
Regulas Nr. 273/2004 1. pantā ir noteikts:
“Šī regula nosaka saskaņotus pasākumus dažu tādu vielu kontrolei un uzraudzībai Savienībā, ko bieži izmanto nelikumīgai narkotisko vai psihotropo vielu izgatavošanai, lai novērstu šādu vielu novirzīšanu.”
5
Šīs regulas 2. panta a) punktā jēdziens “klasificēta viela” ir definēts kā “jebkura I pielikumā uzskaitīta viela, ko var izmantot nelikumīgai narkotisko vai psihotropo vielu izgatavošanai, tostarp maisījumi un dabīgi produkti, kuru sastāvā ir šādas vielas, bet izņemot maisījumus un dabīgus produktus, kuri satur klasificētas vielas un kuru sastāvs ir tāds, ka klasificētas vielas nevar viegli izmantot vai viegli ekstrahēt ar vienkārši izmantojamiem līdzekļiem vai ekonomiski izdevīgā veidā, zāles, kā tās definētas Direktīvas [2001/83] 1. panta 2. punktā, un veterinārās zāles, kā tās definētas Eiropas Parlamenta un Padomes [2001. gada 6. novembra] Direktīvas 2001/82/EK [par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm (OV 2001, L 311, 1. lpp.)] 1. panta 2. punktā”.
6
Šī definīcija izriet no grozījumiem, kuri Regulā Nr. 273/2004 tika izdarīti ar Regulu Nr. 1258/2013, kas stājās spēkā 2013. gada 30. decembrī. Pēdējās minētās regulas preambulas 4. apsvērumā ir noteikts:
“Šī regula precizē klasificētas vielas definīciju: šajā sakarā termins “farmaceitisks preparāts”, kura avots ir 1988. gada 19. decembrī Vīnē pieņemtā Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencija pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti, ir svītrots, jo uz to jau attiecas atbilstošs Savienības tiesību aktu termins, proti, “zāles”. Turklāt termins “citi preparāti” ir svītrots, jo tas dublē minētajā definīcijā jau izmantoto terminu “maisījumi”. Turklāt termins “citi preparāti” ir svītrots, jo tas dublē minētajā definīcijā jau izmantoto terminu “maisījumi”.”
7
Regulas Nr. 273/2004 I pielikumā, tostarp tā sākotnējā redakcijā, ir ietverts izsmeļošs “klasificētu vielu” šīs regulas 2. panta a) punkta izpratnē saraksts, kuru vidū 1. kategorijā ir iekļauts arī efedrīns un pseidoefedrīns.
Regula Nr. 111/2005
8
Padomes 2004. gada 22. decembra Regulas (EK) Nr. 111/2005, ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Savienību un trešām valstīm (OV 2005, L 22, 1. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 20. novembra Regulu (ES) Nr. 1259/2013 (OV 2013, L 330, 30. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 111/2005”), 1. panta pirmajā daļā ir noteikts:
“Ar šo regulu paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz dažu tādu vielu tirdzniecību starp Savienību un trešām valstīm, kas bieži izmantotas narkotisko un psihotropo vielu nelikumīgā izgatavošanā [..], lai novērstu šādu vielu novirzīšanu. Tā attiecas uz importu, eksportu un starpniecības darbībām.”
9
Šīs regulas 2. panta a) punktā jēdziens “klasificēta viela” ir definēts kā “jebkura pielikumā uzskaitīta viela, ko var izmantot nelikumīgai narkotisko un psihotropo vielu izgatavošanai, tostarp maisījumi un dabīgi produkti, kuru sastāvā ir šādas vielas, bet izņemot maisījumus un dabīgus produktus, kuri satur klasificētas vielas un kuru sastāvs ir tāds, ka klasificētās vielas nevar viegli izmantot vai viegli ekstrahēt ar vienkārši izmantojamiem līdzekļiem vai ekonomiski izdevīgā veidā, zāles, kā tās definētas Direktīvas [2001/83] 1. panta 2. punktā[,] un veterinārās zāles, kā tās definētas Direktīvas [2001/82] 1. panta 2. punktā, izņemot pielikumā uzskaitītās zāles un veterinārās zāles”.
10
Regulas Nr. 111/2005 pielikumā, tostarp tā sākotnējā redakcijā, ir ietverts izsmeļošs “klasificētu vielu” šīs regulas 2. panta a) punkta izpratnē saraksts, kuru vidū 1. kategorijā ir iekļauts arī efedrīns un pseidoefedrīns.
11
Regulas Nr. 1259/2013 preambulas 2., 3. un 7. apsvērumā ir noteikts:
“(2)
Pašreizējā narkotisko vielu prekursoru Savienības kontroles sistēmā zāļu tirdzniecība netiek kontrolēta, jo tās pašlaik ir izslēgtas no klasificēto vielu definīcijas.
(3)
Komisijas ziņojumā tika norādīts, ka zāles, kas satur efedrīnu vai pseidoefedrīnu, tiek novirzītas nelikumīgai narkotisko vielu ražošanai ārpus Savienības, šādā veidā aizstājot starptautiski kontrolēto efedrīnu un pseidoefedrīnu. Tādēļ Komisija ierosināja pastiprināt no Savienības eksportētu vai tranzītā caur Savienības muitas teritoriju sūtītu efedrīnu vai pseidoefedrīnu saturošu zāļu starptautiskās tirdzniecības kontroli, lai novērstu to novirzīšanu nelikumīgai narkotisko vai psihotropo vielu ražošanai.
[..]
(7)
Zāles un veterinārās zāles (“zāles”), kas satur efedrīnu vai pseidoefedrīnu, būtu jākontrolē, netraucējot to likumīgu tirdzniecību. Šajā nolūkā Regulas (EK) Nr. 111/2005 pielikumā, kurā uzskaitītas zāles, kas satur konkrētas klasificētas vielas, būtu jāpievieno jauna kategorija (4. kategorija).”
12
Kopš stājusies spēkā Regula Nr. 1259/2013, Regulas Nr. 111/2005 pielikumā iekļauta jauna klasificētu vielu kategorija, proti, 4. kategorija “zāles un veterinārās zāles, kas satur efedrīnu vai tā sāļus”, kā arī “zāles un veterinārās zāles, kas satur pseidoefedrīnu vai tā sāļus”.
Čehijas Republikas tiesības
13
Kriminālkodeksa 283. panta 1. punktā ir noteikts:
“Jebkura persona, kas bez atļaujas ražo, importē, eksportē, pārvadā, piedāvā, padara viegli pieejamas, pārdod vai piegādā citai personai vai citas personas interesēs uzglabā narkotiskās vai psihotropās vielas, preparātus, kas satur narkotiskās vai psihotropās vielas, to prekursorus vai indīgas vielas, ir sodāma ar brīvības atņemšanu no viena līdz pieciem gadiem vai naudassodu.”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
14
Ar 2015. gada 20. augusta spriedumu Obvodní soud pro Prahu 7 (Prāgas 7. rajona tiesa, Čehijas Republika) atzina J. Sokáč par vainīgu Čehijas Republikas Kriminālkodeksā paredzētajos noziegumos, pirmkārt, saistībā ar traucēšanu valsts iestāžu lēmumu izpildei un izraidīšanai, kā arī, otrkārt, saistībā ar narkotisko vielu, psihotropo vielu un indīgu vielu nelegālu ražošanu un darījumu veikšanu ar tām. Tādējādi kopumā viņam tika piespriests sods – brīvības atņemšana uz diviem gadiem un izraidīšana no Čehijas Republikas teritorijas uz četriem gadiem. Kā drošības pasākums tika konfiscētas arī 120 zāļu Nurofen Stopgrip tabletes, kas bija viņa īpašumā.
15
Pēc “klasificētas vielas” definīcijas lingvistiskas analīzes Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punkta izpratnē Obvodní soud pro Prahu 7 (Prāgas 7. rajona tiesa) atzina, ka “zāles” Direktīvas 2001/83 izpratnē, ciktāl to sastāvā ir “klasificēta viela” šīs tiesību normas izpratnē, ir narkotiku prekursori. Tā šajā nolūkā pamatojās uz Regulu Nr. 111/2005, ar ko zāles, kuru sastāvā ir efedrīns un pseidoefedrīns, ir konkrēti iekļautas tās piemērošanas jomā. No tā šī tiesa secināja, ka jēdziens “klasificēta viela” Regulas Nr. 273/2004 izpratnē arī ir jāinterpretē tādējādi, ka tā it īpaši attiecas uz zālēm, kuru sastāvā ir efedrīns un pseidoefedrīns, lai gan šīs regulas pielikumā sniegtajā klasificētu vielu sarakstā šīs zāles konkrēti un kā tādas nav minētas.
16
Ar 2015. gada 15. oktobra spriedumu Městský soud v Praze (Prāgas pilsētas tiesa, Čehijas Republika) grozīja Obvodní soud pro Prahu 7 (Prāgas 7. rajona tiesa) nolēmumu, pirmkārt, ciktāl šis nolēmums attiecas uz J. Sokáč atzīšanu par vainīgu narkotiku, psihotropu vielu un indīgu vielu nelegālā ražošanā un darījumos ar tām, un, otrkārt, attiecībā uz visu tā daļu, kas attiecas uz sodu un drošības pasākumu. Tomēr tā piesprieda J. Sokáč tos pašus sodus, ko Obvodní soud pro Prahu 7 (Prāgas 7. rajona tiesa), pamatojoties uz tām pašām Kriminālkodeksa normām, kuras bija piemērojusi šī tiesa.
17
J. Sokáč par Městský soud v Praze (Prāgas pilsētas tiesa) spriedumu iesniedzējtiesā Nejvyšší soud (Augstākā tiesa, Čehijas Republika) iesniedza kasācijas sūdzību, kuras pamatojumam viņš it īpaši apgalvo, ka produkts, uz ko attiecas drošības pasākums, zāles Nurofen Stopgrip, kuru sastāvā ir pseidoefedrīns, nav narkotisko vielu prekursors Regulas Nr. 273/2004 izpratnē un uz tām neattiecas šīs regulas piemērošanas joma. Tādējādi Městský soud v Praze (Prāgas pilsētas tiesa) ir kļūdījusies, izmantojot šo regulu par pamatu, lai atzītu J. Sokáč par vainīgu narkotiku prekursora glabāšanā.
18
Šajā kontekstā iesniedzējtiesa norāda, pirmkārt, ka Regulas Nr. 111/2005 piemērošanas joma atšķiras no Regulas Nr. 273/2004 piemērošanas jomas un, otrkārt, ka, lai gan Regulā Nr. 111/2005 ir paredzēts izņēmums attiecībā uz zālēm, kuru sastāvā ir efedrīns un pseidoefedrīns, šāda izņēmuma nav Regulā Nr. 273/2004.
19
Turklāt iesniedzējtiesa konstatē, ka no dažādajām Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punkta redakcijām slovāku, vācu, angļu un poļu valodā neizriet, ka zāles, kuru sastāvā ir šāda viela, var šīs regulas izpratnē tikt kvalificētas par “narkotiku prekursoriem”.
20
Šādos apstākļos Nejvyšší soud (Augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai zāles, kā tās definētas Direktīvā [2001/83], kuras satur “klasificētas vielas” [Regulas Nr. 273/2004] izpratnē, pamatojoties uz šīs regulas 2. panta a) punktu, ir jāuzskata par izslēgtām no minētās regulas piemērošanas jomas saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas [2015. gada 5. februāra spriedumu M. u.c. (C‑627/13 un C‑2/14, EU:C:2015:59)] pat pēc tam, kad minētā tiesību norma tika grozīta ar Regulu Nr. 1258/2013, un, ņemot vērā to, ka [Regulas Nr. 111/2005] 2. panta a) punktā ir paredzēts, ka zālēm, kas satur efedrīnu un pseidoefedrīnu, ir piemērojams Regulā Nr. 111/2005 paredzētais režīms?
Par prejudiciālo jautājumu
21
Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai “zāles” Direktīvas 2001/83 1. panta 2. punkta izpratnē, kuru sastāvā ir “klasificētas vielas”, kā tās ir definētas Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punktā, piemēram, efedrīns un pseidoefedrīns, pēc Regulas Nr. 1258/2013 un Regulas Nr. 1259/2013 stāšanās spēkā joprojām ir izslēgtas no šīs regulas piemērošanas jomas.
22
Atbilstoši Tiesas Reglamenta 99. pantam, ja uzdotais prejudiciālais jautājums ir identisks jautājumam, par kuru Tiesa jau ir sniegusi nolēmumu, ja atbilde uz šādu jautājumu skaidri izriet no judikatūras vai ja atbilde uz uzdoto prejudiciālo jautājumu nerada nekādas pamatotas šaubas, Tiesa pēc tiesneša referenta priekšlikuma un pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas jebkurā brīdī var lemt, izdodot motivētu rīkojumu.
23
Šajā lietā ir jāpiemēro šī tiesību norma.
24
Tiesai jau ir nācies precizēt jēdziena “klasificēta viela” nozīmi Regulas Nr. 273/2004 un Regulas Nr. 111/2005 izpratnē to attiecīgajās sākotnējās redakcijās. Tā kā šā jēdziena definīcija šajās regulās bija identiska, tā atzina, ka “zāles” Direktīvas 2001/83 1. panta 2. punkta izpratnē, kuru sastāvā ir viela, kas norādīta Regulas Nr. 273/2004 I pielikumā, ir izslēgtas no jēdziena “klasificēta viela” attiecīgi Regulas Nr. 273/2004 un Regulas Nr. 111/2005 2. panta a) punkta izpratnē (šajā ziņā skat. spriedumu, 2015. gada 5. februāris, M. u.c., C‑627/13 un C‑2/14, EU:C:2015:59, 63. un 67. punkts).
25
Jēdziena “klasificētas vielas” definīcija, kas sniegta Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punktā un Regulas Nr. 111/2005 2. panta a) punktā, izriet no šo tiesību normu grozījumiem, kas tika izdarīti attiecīgi ar Regulu Nr. 1258/2013 un Regulu Nr. 1259/2013.
26
Šie grozījumi būtībā ir norādīti turpinājumā. Pirmkārt, ir ticis precizēts, ka “klasificētas vielas” ir vielas, kuras var izmantot narkotisko vai psihotropo vielu nelegālā ražošanā. Otrkārt, kopš tā laika no minētās definīcijas ir izslēgtas arī “veterinārās zāles” Direktīvas 2001/82 izpratnē. Treškārt, kā vielas, kas ir izslēgtas no tās pašas definīcijas piemērošanas jomas, tika svītroti tostarp “farmaceitiski preparāti” un “citi preparāti”, ciktāl tie jau attiecās uz jēdzienu “zāles” vai pārklājās ar terminu “maisījumi”, kas jau ir izmantots šajā definīcijā. Ceturtkārt, Savienības likumdevējs ir mainījis to dažādo produktu norādes secību, kas ir izslēgti no jēdziena “klasificētas vielas”.
27
Taču, runājot konkrētāk par Regulu Nr. 111/2005, lai gan pēc grozījumiem, kas tajā tika izdarīti ar Regulu Nr. 1259/2013, ar tās 2. panta a) punktu, līdzīgi kā ar Regulu Nr. 273/2004, ir tikušas izslēgtas “veterinārās zāles Direktīvas [2001/82] 1. panta 2. punkta izpratnē”, tas tā tomēr ir, “izņemot pielikumā uzskaitītās zāles un veterinārās zāles”. Klasificēto vielu saraksts, kas norādīts Regulas Nr. 111/2005 pielikumā, arī ir ticis papildināts ar jaunu 4. kategoriju, kurā ir ietvertas “zāles un veterinārās zāles, kas satur efedrīnu vai tā sāļus”, un “zāles un veterinārās zāles, kas satur pseidoefedrīnu vai tā sāļus”.
28
No iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka, runājot par jēdziena “klasificēta viela” definīciju, kas ir norādīta Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punktā, kura sākotnējā redakcijā jau bija konkrēti izslēgtas “zāles, kā definēts Direktīvā [2001/83]”, šīs tiesību normas grozīšanas ar Regulu Nr. 1258/2013 mērķis, kā izriet no pēdējās minētās regulas preambulas 4. apsvēruma, bija tikai šī jēdziena precizēšana, kas nekādā ziņā neietekmēja “zāļu” izslēgšanu no šīs definīcijas piemērošanas jomas.
29
Tādējādi no Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punkta formulējuma neapšaubāmi izriet, kā Tiesa jau ir atzinusi 2015. gada 5. februāra spriedumā M. u.c. (C‑627/13 un C‑2/14, EU:C:2015:59) attiecībā uz Regulu Nr. 273/2004 tās sākotnējā redakcijā, ka “zāles” Direktīvas 2001/83 izpratnē kā tādas ir izslēgtas no jēdziena “klasificētā viela”, kā tā ir definēta šajā 2. panta a) punktā.
30
Šo konstatāciju nevar ietekmēt fakts, ka Regulā Nr. 1259/2013 zāles, kuras satur efedrīnu un pseidoefedrīnu, ir iekļautas jēdzienā “klasificēta viela”, kas ir definēta Regulas Nr. 111/2005 2. panta a) punktā.
31
Šajā ziņā ir svarīgi atgādināt, kā ir pamatoti norādījusi Nejvyšší soud (Augstākā tiesa), ka attiecīgās Regulas Nr. 273/2004 un Regulas Nr. 111/2005 piemērošanas jomas ir atšķirīgas.
32
Ja, protams, šo abu regulu mērķis ir cīņa pret bieži izmantoto vielu novirzīšanu nelikumīgai narkotisko vai psihotropo vielu izgatavošanai, no Regulas Nr. 273/2004 1. panta izriet, ka ar to tiek noteikti saskaņoti pasākumi šādu vielu kontrolei un uzraudzībai dalībvalstu starpā, kamēr Regulas Nr. 111/2005 1. pantā ir paredzēti noteikumi šādu vielu tirdzniecības starp Savienību un trešajām valstīm uzraudzībai.
33
No Regulas Nr. 1259/2013 preambulas 2., 3. un 7. apsvēruma izriet, ka līdz tās stāšanās spēkā brīdim zāles bija izslēgtas no definīcijas “klasificēta viela” Regulas Nr. 111/2005 izpratnē, tādējādi uz tām netika attiecināta ar šo regulu ieviestā starptautiskās tirdzniecības kontroles sistēma. Tātad Savienības likumdevēja nodoms bija ar grozījumiem, kas ar Regulu Nr. 1259/2013 tika izdarīti Regulā Nr. 111/2005, pastiprināt to zāļu kontroli, kuru sastāvā ir efedrīns vai pseidoefedrīns un kuras tiek eksportētas no Savienības muitas teritorijas vai tranzītā šķērso šo teritoriju, tomēr nekaitējot legālai tirdzniecībai, lai novērstu to novirzīšanu nelegālai narkotisko vai psihotropo vielu ražošanai, ciktāl zāles, kuru sastāvā ir šīs abas vielas, tiek novirzītas narkotisko vielu nelegālai ražošanai ārpus Savienības (šajā ziņā skat. spriedumu, 2015. gada 5. februāris, M. u.c., C‑627/13 un C‑2/14, EU:C:2015:59, 64. un 65. punkts).
34
Tāpēc grozījumi, kas Regulā Nr. 111/2005 tika izdarīti ar Regulu Nr. 1259/2013, nevar ietekmēt Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punkta interpretāciju, atbilstoši kurai visas “zāles” Direktīvas 2001/83 izpratnē, tostarp tās, kuru sastāvā ir efedrīns un pseidoefedrīns, ir izslēgtas no jēdziena “klasificēta viela”, kā tas ir definēts šā 2. panta a) punktā.
35
Šādos apstākļos uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka “zāles” Direktīvas 2001/83 1. panta 2. punkta izpratnē, kuru sastāvā ir “klasificētas vielas” Regulas Nr. 273/2004 2. panta a) punkta izpratnē, piemēram, efedrīns un pseidoefedrīns, joprojām ir izslēgtas no šīs pēdējās minētās regulas piemērošanas jomas pēc Regulas Nr. 1258/2013 un Regulas Nr. 1259/2013 stāšanās spēkā.
Par tiesāšanās izdevumiem
36
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (astotā palāta) nospriež:
“Zāles” Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvas 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/27/EK, 1. panta 2. punkta izpratnē, kuru sastāvā ir “klasificētas vielas” Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Regulas (EK) Nr. 273/2004 par narkotisko vielu prekursoriem, kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 20. novembra Regulu (ES) Nr. 1258/2013, 2. panta a) punkta izpratnē, tādas kā efedrīns un pseidoefedrīns, joprojām ir izslēgtas no pēdējās minētās regulas piemērošanas jomas pēc tam, kad ir stājušās spēkā Regula Nr. 1258/2013 un Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 20. novembra Regula (ES) Nr. 1259/2013, ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 111/2005, ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – čehu.