62005CJ0289_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta C‑289/05
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam,
ko Rovaniemen hallinto‑oikeus
(Somija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2005. gada 15. jūlijā un kas Tiesā reģistrēts 2005. gada 19. jūlijā, tiesvedībā
Länsstyrelsen i Norrbottens län
pret
Lapin liitto .
TIESA (pirmā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [ P. Jann ], tiesneši K. Lēnartss [ K. Lenaerts ], E. Juhāss [ E. Juhász ], H. N. Kunja Rodrigess [ J. N. Cunha Rodrigues ] (referents) un K. Šīmans [ K. Schiemann ],
ģenerāladvokāts L. A. Hēlhuds [ L. A. Geelhoed ],
sekretārs R. Grass [ R. Grass ],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
– Länsstyrelsen i Norrbottens län
vārdā – P. O. Eriksons [ P.‑O. Eriksson ] un L. Antila [ L. Anttila ], pārstāvji,
– Somijas valdības vārdā – E. Biglina [ E. Bygglin ], pārstāve,
– Eiropas Kopienu Komisijas vārdā – P. Ālto [ P. Aalto ] un L. Flinns [ L. Flynn ], pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus tiesas sēdē 2006. gada 14. septembrī,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
1. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 1. normas 1.8. punktu pielikumā Komisijas 2000. gada 28. jūlija Regulai (EK) Nr. 1685/2000, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu kompensējamību Struktūrfondu līdzfinansētās darbībās (OV L 193, 39. lpp.), kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 448/2004 (OV L 72, 66. lpp., turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1685/2000”).
2. Šis lūgums tika iesniegts prāvā starp Länsstyrelsen i Norrbottens län
[Norbotenas [ Norrbotten ] (Zviedrija) lēnes pašvaldība, turpmāk tekstā – “lēnes pašvaldība”] un Lapin liitto
[Lapzemes (Somija) Reģionālā padome] saistībā ar lēnes pašvaldības prasību par finansējuma saņemšanu tehniskās palīdzības izdevumu segšanai programmā Interreg III A Nord, ko līdzfinansē no Eiropas Reģionālās attīstības fonda līdzekļiem (ERAF) (turpmāk tekstā – “programma”) un kas attiecas uz 2001. un 2002. gadu.
Atbilstošās tiesību normas
3. 32. panta 1. punkta trešajā daļā Padomes 1999. gada 21. jūnija Regulā (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (OV L 161, 1. lpp.), ir noteikts:
“[..] Starpposma maksājumi un saldo maksājumi ir saistīti ar faktiskajiem izdevumiem, kuriem jāatbilst galīgo saņēmēju veiktajiem maksājumiem, ko apstiprina kvitētie rēķini vai grāmatvedības dokumenti ar līdzīgu pierādījuma vērtību.”
4. Regulas Nr. 1685/2000 pielikumā tā sākotnējā versijā ar nosaukumu “Piemērotības normas” ir noteikts:
“1. norma – faktiski veiktie izdevumi
1. Galīgo ieguvēju veikti maksājumi
1.1. Galīgo ieguvēju maksājumi saskaņā ar 32. panta 1. punkta 3. daļu Regulā (EK) Nr. 1260/1999 [..] ir maksājumi naudā, ievērojot izņēmumus, kas norādīti 1.4. punktā.
[..]
1.4. Saskaņā ar 1.5., 1.6. un 1.7. punktā izvirzītajiem nosacījumiem amortizācija, iemaksas natūrā un pieskaitāmās izmaksas [vispārējie izdevumi] arī var būt daļa no 1.1. punktā minētajiem maksājumiem. Tomēr struktūrfondu līdzfinansējums nepārsniedz kādas darbības kopējos piemērotos [atbilstīgos] izdevumus darbības beigās, atskaitot iemaksas natūrā.
[..]
1.7. Pieskaitāmās izmaksas [vispārējie izdevumi] ir piemēroti [atbilstīgi] izdevumi ar nosacījumu, ka to pamatā ir faktiskās izmaksas, kas ir saistītas ar struktūrfondu līdzfinansētās darbības īstenošanu, un tās ir iedalītas proporcionāli darbībai saskaņā ar pienācīgi pamatotu godīgu un objektīvu metodi.
[..]
1.9. Dalībvalstis var noteikt stingrākas valsts normas tādu [atbilstīgo] izdevumu noteikšanai [..] saskaņā ar 1.5., 1.6. un 1.7. punktu.
2. Izdevumu pamatojums
Vispārējs noteikums ir, ka galīgo ieguvēju veiktos maksājumus pamato ar kvitētiem rēķiniem. Kad to nevar izdarīt, maksājumus pamato ar grāmatvedības dokumentiem, kam ir līdzvērtīga pierādījuma vērtība.
[..]”
5. Saskaņā ar Regulas Nr. 448/2004 2. pantu un 3. panta trešo daļu Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma sākotnējās versijas 1. normas 1.4., 1.7. un 1.9. punkts kopš 2000. gada 5. augusta ir grozīti attiecīgi kā Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma 1. normas 1.5., 1.8. un 1.10. punkts.
6. 19. pants Komisijas 2001. gada 2. marta Regulā (EK) Nr. 438/2001, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz vadības un kontroles sistēmām, ko piemēro no struktūrfondiem piešķirtajai palīdzībai (OV L 63, 21. lpp.), nosaka:
“Attiecībā uz to formu palīdzību, kuras saņēmēji ir vairākās dalībvalstīs, attiecīgās dalībvalstis vienojas savā starpā par kopīgiem pasākumiem, lai nodrošinātu nevainojamu finanšu vadību, ņemot vērā valstu tiesības, un informē Komisiju par šiem pasākumiem. Komisija un attiecīgās dalībvalstis savstarpēji sniedz visu vajadzīgo administratīvo palīdzību.”
7. Piemērojot iepriekš minēto 19. pantu, Somijas Republika un Zviedrijas Karaliste 2002. gada 24. un 31. oktobrī parakstīja “Memorandum of understanding on the implementation of the Community Initiative programme INTERREG III A North”.
Pamata prāva un prejudiciālais jautājums
8. Vēstulē, ko Lapin liitto
saņēma 2002. gada 30. oktobrī, lēnes pašvaldība lūdza finanšu palīdzību SEK 95 880,72 apmērā programmas tehniskās palīdzības izdevumiem 2001. gadā. Šī finansējuma summa tika iegūta, piemērojot algu izmaksām, kas saistītas ar šīs programmas tehnisko palīdzību, procentuālu daļu, kura aprēķināta proporcionāli par programmu atbildīgās administrācijas vispārējiem izdevumiem (algu izmaksas un citi izdevumi, kas tiek segti sakarā ar tās horizontālajām darbībām, tostarp izmaksas saistībā ar minēto programmu) attiecībā pret algu izmaksām, kas saistītas ar minētās administrācijas parasto darbību, un kuru veido starpība starp šādi pārskaitītām kopējām algu izmaksām un iepriekš minētajām algu izmaksām.
9. Ar 2003. gada 20. februāra lēmumu Lapin liitto
šo lūgumu noraidīja. Saskaņā ar tās uzskatu maksājumi ir jāpamato ar rēķiniem un kvītīm vai ar grāmatvedības dokumentiem, kam ir līdzvērtīga pierādījuma vērtība. Izmaksas esot vajadzējis balstīt uz faktiskām izmaksām, bet izmaksas pamata lietā aprēķinātas kā procentuāla daļa un tādējādi tās nav iekļautas programmā, ievērojot godīgu un pienācīgi pamatotu metodi Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma 1. normas 1.8. punkta nozīmē.
10. Tāpat no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka Lapin liitto
2003. gada 26. septembrī saņēma lēnes pašvaldības lūgumu, kurā atkārtoti prasīta finanšu palīdzība ar programmu saistītajām izmaksām par 2001. un 2002. gadu attiecīgi SEK 56 854 un SEK 186 982 apmērā. Šīs izmaksas attiecās uz vispārējiem izdevumiem, kas saistīti ar informātiku, personāla vadību, pastu, finanšu un ēku pārvaldību.
11. Ar 2003. gada 24. novembra lēmumu Lapin liitto
noraidīja šo lūgumu attiecībā uz visām izmaksām, kas saistītas ar informātiku, personāla vadību, pastu un finanšu pārvaldību, pamatojot ar to, ka pat pēc 2003. gada 2. oktobrī nosūtītā lūguma precizēt ziņas lēnes pašvaldība nav iesniegusi nedz paskaidrojumus, kas būtu pamatoti ar darba stundu uzskaiti algu aprēķināšanai, nedz paskaidrojumus attiecībā uz citu izmaksu saistību ar programmu.
12. Lapin liitto
uzskata, ka informācija netika sniegta par to personu biroju platību, kas piedalījās programmā, lai aprēķinātu ar ēkām saistītās izmaksas. Šī iemesla dēļ ar ēkām saistīto izmaksu aprēķinos kā pamats tika izmantots 15 m 2
biroja platība, nevis 20 m 2, kā bija norādīts lūgumā. Līdz ar to Lapin liitto
attiecībā uz izmaksām, kas saistītas ar programmas dalībnieku uzturēšanās telpām 2001. un 2002. gadā, pārskaitīja attiecīgi SEK 6558,98 un SEK 22 203,30.
13. Sūdzībā par 2003. gada 24. novembra noraidījuma lēmumu lēnes pašvaldība apgalvoja, ka pēc sanāksmes ar Lapin liitto
un iekšlietu ministru tā ir izmantojusi jaunu aprēķinu veidu, kurā izmaksas (vispārējie izdevumi), kuru atlīdzināšana tiek pieprasīta, ir balstītas uz grāmatvedībā ierakstītajām faktiskajām izmaksām, kuras saskaņā ar godīgu un pienācīgi pamatotu metodi ir iedalītas proporcionāli ikgadējam darbaspēkam.
14. Šī sūdzība tika noraidīta ar 2004. gada 6. februāra lēmumu, pamatojot ar to, ka lēnes pašvaldība atbilstīgo vispārējo izdevumu aprēķinu pamatā ir izmantojusi ikgadējās izmaksas, kas rodas saistībā ar informātikas pakalpojumiem, saimnieciskajiem pakalpojumiem un personāla pakalpojumiem, kuri tika sadalīti atbilstoši vidējam administrācijas, kas atbild par programmu, algoto darbinieku skaitam attiecīgā gada laikā. Pakalpojuma mēneša cena bija vienāda visām personām. Otrajā finansējuma lūgumā izmaksas tika iedalītas kā programmas izmaksas proporcionāli katras personas veiktajam darbam. Šādā veidā nebija iespējams izmaksas identificēt kā izmaksas, kas saistītas ar šo programmu. Attiecībā uz algu izmaksām, kas tika iekļautas pieprasītajā summā, tās nebija individuāli noteiktas atbilstoši darba stundu uzskaitei, tādēļ tās nevarēja ņemt vērā kā minētās programmas tehniskās palīdzības izmaksas.
15. Iesniedzējtiesa, kurā lēnes pašvaldība ir ierosinājusi lietu par strīdīgo izdevumu samaksu, norāda, ka šī pašvaldība savā prasībā minētās tehniskās palīdzības izmaksas ir sadalījusi atbilstoši visas administrācijas vidējam ikgadējam darbinieku skaitam tādā veidā, lai par katru personu varētu aprēķināt izmaksu daļu par katru mēnesi un gadu. Šādas vidējā aprēķina metodes izmantošana ļāva iepriekš minētās izmaksas iedalīt kā projekta izmaksas atbilstoši konkrētajam darba laikam, ko katra persona ir strādājusi programmas ietvaros.
16. Saskaņā ar Lapin liitto
teikto lēnes pašvaldība nav pietiekami precīzi norādījusi, kādu daļu šīs programmas izmaksās veidoja tehniskā palīdzība. Runājot par algām, lai tās varētu iedalīt kā šīs programmas izmaksas saskaņā ar Regulu Nr. 1685/2000, Lapin liitto
prasīja, lai katru dienu tiktu veikta darba stundu uzskaite par katru personu, kas programmas ietvaros strādāja nepilnu darba laiku.
17. Šādos apstākļos Rovaniemen hallinto‑oikeus
nolēma apturēt tiesvedību un lūgt Tiesu interpretēt Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma 1. normas 1.8. punktu.
Par prejudiciālo jautājumu
18. Iesniedzējtiesa ar savu jautājumu būtībā vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma 1. normas 1.8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj vispārējos izdevumus aprēķināt saskaņā ar metodi, kādu izmanto struktūrfondu līdzfinansētu projektu atbilstīgo izdevumu aprēķināšanai, tikai tāpēc vien, ka šī metode balstīta it īpaši uz algu izmaksu vai darba laika procentuālu vai proporcionālu daļu.
19. Saskaņā ar šī noteikuma formulējumu vispārējie izdevumi ir atbilstīgie izdevumi ar nosacījumu, ka to pamatā ir faktiskās izmaksas, kas ir saistītas ar struktūrfondu līdzfinansētās darbības īstenošanu, un tās ir iedalītas proporcionāli darbībai saskaņā ar pienācīgi pamatotu godīgu un objektīvu metodi.
20. Ja minētā noteikuma somu valodas versijā nav nekādas atsauces uz prasību, ka izdevumiem jābūt iedalītiem “proporcionāli” attiecīgajai darbībai, šāds apstāklis nevar radīt nekādas sekas, jo, kā tas izriet no pastāvīgās judikatūras, Kopienu tiesību normas ir interpretējamas un piemērojamas vienveidīgi, ņemot vērā visu pārējo Eiropas Kopienu oficiālo valodu versijas, un šajā gadījumā pārējo valodu versijas, izņemot somu valodu, izteikti min vispārējo izdevumu iedalīšanu pro rata
vai proporcionāli attiecīgajai darbībai (skat. pēc analoģijas it īpaši 1997. gada 17. jūlija spriedumu lietā C‑219/95 P Ferriere Nord /Komisija, Recueil, I‑4411. lpp., 15. punkts).
21. Saskaņā ar Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma 1. normas 1.10. punktu dalībvalstis var noteikt stingrākas valsts normas [atbilstīgo] izdevumu noteikšanai saskaņā ar šīs normas 1.6., 1.7. un 1.8. punktu.
22. Līdz ar to, neierobežojot valsts tiesību normas, kas paredz stingrākus nosacījumus, atbilstīgajos izdevumos var iekļaut gala saņēmēja vispārējos izdevumus, ja saskaņā ar minētās 1. normas 1.8. punktu šie izdevumi atbilst trīs nosacījumiem, proti, tie ir balstīti uz faktiskām izmaksām, šīs izmaksas ir saistītas ar struktūrfondu līdzfinansētās darbības īstenošanu un šīs izmaksas ir iedalītas proporcionāli darbībai saskaņā ar godīgu un pienācīgi pamatotu metodi.
23. Attiecībā uz pirmo atbilstības nosacījumu pietiek norādīt, kā to uzsver Komisija, ka uz faktiskajām izmaksām ir balstīti tādi izdevumi, ko gala saņēmēji patiešām ir samaksājuši un ko pamato ar kvitētiem rēķiniem vai ar grāmatvedības dokumentiem, kuriem ir līdzvērtīga pierādījuma vērtība, Regulas Nr. 1260/1999 32. panta 1. punkta trešās daļas nozīmē.
24. Runājot par otro atbilstības nosacījumu, ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1260/1999 30. panta 1. punktu izdevumiem attiecībā uz darbībām ir tiesības uz struktūrfondu ieguldījumu tikai tad, ja šīs darbības ir daļa no attiecīgās palīdzības. Līdz ar to atbilstīgie izdevumi ietver vispārējos izdevumus, kas izriet no resursiem un pakalpojumiem, kuri gala saņēmējiem ir nepieciešami, lai realizētu šo fondu līdzfinansētas darbības.
25. Attiecībā uz trešo atbilstības nosacījumu, par kura apjomu lietas dalībniekiem pamata prāvā ir domstarpības, jāatzīst, ka tā mērķis nav noteikt vienu konkrētu aprēķinu metodi, bet gan tas atstāj dalībvalstīm rīcības brīvību atbilstīgo izdevumu aprēķinā. Šis nosacījums paredz tikai to, ka vispārējo izdevumu iekļaušana atbilstīgajos izdevumos ir atkarīga no to iedalīšanas “proporcionāli darbībai saskaņā ar pienācīgi pamatotu godīgu un objektīvu metodi”.
26. Līdz ar to Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma 1. normas 1.8. punkts nav interpretējams tādējādi, ka tas nepieļauj tādas atbilstīgo vispārējo izdevumu aprēķinu metodes, kuras balstītas it īpaši uz algu izmaksu vai darba laika procentuālu vai proporcionālu daļu, taču ar nosacījumu, ka gala saņēmējs var pierādīt šo izdevumu iekļaušanu projektā atbilstoši metodei, ar kuru tiek ievēroti šajā noteikumā paredzētie kritēriji.
27. Jāprecizē, kā to pamatoti norāda Komisija, ka vispārējo izdevumu, kā, piemēram, algu izmaksas, ēku izmaksas vai informātikas izmaksas, iekļaušana attiecīgajā projektā saskaņā ar iepriekš minētajiem kritērijiem jāveic, ņemot vērā projekta īstenošanā iesaistīto personu skaitu, darba stundu skaitu, ko šīs personas tam velta, vai šajā sakarā izmaksāto atalgojumu, kā arī vidējo personu skaitu, kas strādā attiecīgajā administrācijā, vidējo darba stundu skaitu, kas tam veltītas, vai šajā sakarā izmaksātā atalgojuma vidējo summu.
28. Līdz ar to uz uzdoto jautājumu ir jāatbild tādējādi, ka ar Regulas Nr. 1685/2000 pielikuma 1. normas 1.8. punktu nav pretrunā vispārējo izdevumu aprēķins saskaņā ar metodi, kādu izmanto struktūrfondu līdzfinansētu projektu atbilstīgo izdevumu aprēķināšanai, tikai tāpēc vien, ka šī metode balstīta it īpaši uz algu izmaksu vai darba laika procentuālu vai proporcionālu daļu.
Par tiesāšanās izdevumiem
29. Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, izņemot minēto lietas dalībnieku izdevumus, nav atlīdzināmi.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
Ar 1. normas 1.8. punktu pielikumā Komisijas 2000. gada 28. jūlija Regulai (EK) Nr. 1685/2000, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu kompensējamību Struktūrfondu līdzfinansētās darbībās, kurā grozījumi ir izdarīti ar Komisijas 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 448/2004, nav pretrunā vispārējo izdevumu aprēķins saskaņā ar metodi, kādu izmanto struktūrfondu līdzfinansētu projektu atbilstīgo izdevumu aprēķināšanai, tikai tāpēc vien, ka šī metode balstīta it īpaši uz algu izmaksu vai darba laika procentuālu vai proporcionālu daļu.