62017CO0102
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (osmého senátu)
25. dubna 2018 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 53 odst. 2 a článek 94 jednacího řádu Soudního dvora – Článek 267 SFEU – Pojem ‚soud členského státu‘ – Řízení, které má být ukončeno rozhodnutím, jež má povahu soudního rozhodnutí – Vnitrostátní účetní dvůr – Předběžná kontrola legality a rozpočtového odůvodnění veřejného výdaje – Zjevná nepřípustnost“
Ve věci C‑102/17,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Tribunal de Contas (Účetní dvůr, Portugalsko) ze dne 17. ledna 2017, došlým Soudnímu dvoru dne 28. února 2017, v řízení
Secretaria Regional de Saúde dos Açores,
za přítomnosti
Ministério Público,
SOUDNÍ DVŮR (osmý senát),
ve složení J. Malenovský, předseda senátu, D. Šváby (zpravodaj) a M. Vilaras, soudci,
generální advokát: M. Campos Sánchez-Bordona,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření předložená:
–
za Secretaria Regional de Saúde dos Açores P. Linhares Diasem a L. da Pontem, advogados,
–
za Ministério Público J. V. de Almeidou,
–
za portugalskou vládu L. Inez Fernandesem, M. Figueiredem a F. Batistou, jako zmocněnci,
–
za Evropskou komisi M. Farrajota a A. Tokárem, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora,
vydává toto
Usnesení
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 58 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek a o zrušení směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 2014, L 94, s. 65), ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2170 ze dne 24. listopadu 2015 (Úř. věst. 2015, L 307, s. 5) (dále jen „směrnice 2014/24“).
2
Tato žádost byla předložena v rámci odvolání podaného Secretaria Regional de Saúde dos Açores (ministerstvo zdravotnictví oblasti Azory, Portugalsko) (dále jen „ministerstvo zdravotnictví“) proti rozhodnutí č. 7/2016 Secção Regional dos Açores do Tribunal de Contas (regionální sekce Účetního dvora pro Azory, Portugalsko) (dále jen „SRATC“) ze dne 26. září 2016 (dále jen „sporné rozhodnutí“), vydanému v rámci postupu předběžné kontroly č. 51/2016, kterým bylo zamítnuto schválení smlouvy na veřejnou zakázku na renovaci a úpravy budovy zdravotního střediska ve Velas (Portugalsko), uzavřené mezi ministrem zdravotnictví autonomní oblasti Azory (dále jen „AOA“) a společností Afavias – Engenharia e Construções – Açores SA (dále jen „Afavias“) na částku 1387000,00 eur.
Právní rámec
Unijní právo
3
Článek 94 jednacího řádu Soudního dvora, nadepsaný „Obsah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce“, stanoví:
„Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce obsahuje kromě znění předběžných otázek položených Soudnímu dvoru:
a)
stručné vylíčení předmětu sporu, jakož i rozhodných skutečností tak, jak byly zjištěny předkládajícím soudem, nebo alespoň vylíčení skutkových okolností, na kterých jsou otázky založeny;
b)
znění vnitrostátních předpisů, jejichž použití přichází v projednávané věci v úvahu, a případně příslušnou vnitrostátní judikaturu;
c)
uvedení důvodů, na základě kterých má předkládající soud pochybnosti o výkladu nebo platnosti určitých ustanovení práva Unie, jakož i vztah, který spatřuje mezi těmito ustanoveními a vnitrostátními právními předpisy použitelnými ve sporu v původním řízení.“
4
Článek 58 odst. 4 směrnice 2014/24, nadepsaný „Kvalifikační kritéria pro výběr“, stanoví:
„Pokud jde o technickou a odbornou způsobilost, mohou veřejní zadavatelé stanovit požadavky k zajištění toho, aby hospodářské subjekty disponovaly lidskými a technickými zdroji a zkušenostmi, které jsou nezbytné pro plnění veřejné zakázky v odpovídající kvalitě.
Veřejní zadavatelé mohou zejména požadovat, aby hospodářské subjekty disponovaly dostatečnými zkušenostmi, prokázanými prostřednictvím vhodných referencí na veřejné zakázky plněné v minulosti. Veřejný zadavatel může vycházet z předpokladu, že hospodářský subjekt nemá požadované profesní schopnosti, pokud zjistil, že hospodářský subjekt má protichůdné zájmy, jež by mohly negativně ovlivnit plnění veřejné zakázky.
V zadávacích řízeních na dodávky vyžadující umístění stavby nebo instalační práce, služby nebo stavební práce lze profesní způsobilost hospodářských subjektů k poskytnutí služeb nebo provedení instalace nebo stavby hodnotit s přihlédnutím k jejich dovednostem, výkonnosti, zkušenosti a spolehlivosti.“
Portugalské právo
5
Článek 214 Ústavy stanoví:
„1.   Tribunal de Contas [Účetní dvůr] je nejvyšší orgán pověřený kontrolou legality veřejných výdajů a ověřováním účtů, které jsou mu předkládány na základě zákona. Přísluší mu zejména:
a)
vydávat stanovisko ke státnímu účtu, včetně účtu sociálního zabezpečení;
b)
vydávat stanovisko k účtům autonomních oblastí Azory a Madeira;
c)
zahájit stíhání osob odpovědných za finanční trestnou činnost, za podmínek stanovených zákonem;
d)
vykonávat všechny ostatní pravomoci, které jsou mu svěřeny zákonem.
2.   Funkční období prezidenta Tribunal de Contas je čtyři roky, s výhradou ustanovení písmene m) článku 133.
3.   Tribunal de Contas může vykonávat činnost decentralizovaným způsobem, prostřednictvím regionálních sekcí, za podmínek stanovených zákonem.
4.   V autonomních oblastech Azory a Madeira vykonávají činnost sekce Tribunal de Contas [Účetní dvůr] věcně příslušné pro dotyčnou oblast, za podmínek stanovených zákonem.“
6
Z článku 5 odst. 1 písm. c) zákona o organizaci a řízení Tribunal de Contas (Účetní dvůr), který byl schválen zákonem č. 98/97 ze dne 26. srpna 1997 (Diário da República I, řada I-A, č. 196, ze dne 26. srpna 1997, dále jen „LOPTC“), vyplývá, že Tribunal de Contas (Účetní dvůr) provádí předběžnou kontrolu legality a rozpočtového odůvodnění jakýchkoliv aktů a smluv, které s sebou nesou výdaje nebo představují závazek nebo odpovědnost, přímo či nepřímo, pro subjekty uvedené v čl. 2 odst. 1 a odst. 2 písm. a) až c), jakož i pro jakékoliv subjekty zřízené státem nebo jakýmkoliv jiným veřejným orgánem pro výkon správních funkcí příslušejících původně veřejné správě, kterým byly svěřeny úkoly financované přímo nebo nepřímo, a to i prostřednictvím poskytnutí záruky, subjektem, který je zřídil.
7
Článek 96 odst. 1 LOPTC uvádí:
„1.   Konečná rozhodnutí o odmítnutí, udělení nebo výjimky ze schválení, nebo o odměně, včetně rozhodnutí vydaných regionálními senáty, může napadnout opravným prostředkem podaným k plénu 1. senátu:
a)
státní zastupitelství, pokud jde o všechna konečná rozhodnutí;
b)
autor aktu nebo orgán, který odsouhlasil smlouvu, jejíž schválení bylo zamítnuto;
c)
osoba odpovědná za rozhodnutí o odměně.“
8
Pod nadpisem „Podklady pro přijetí“ článek 40 regionálního legislativního nařízení č. 27/2015/A ze dne 29. prosince 2015, kterým se schvaluje právní režim veřejných zakázek v [AOA] a provádí se směrnice 2014/24 do právního řádu oblasti Azory (Diário da República, 1. řada, č. 253, ze dne 29. prosince 2015, dále jen „regionální nařízení č. 27/2015/A“) stanoví mimo jiné:
„3.   Aniž je dotčeno ustanovení předchozího odstavce, může být ve výzvě k účasti v soutěži nebo v oznámení o zahájení zadávacího řízení požadováno také to, aby byly prokázány další předpoklady pro přijetí, které se týkají ekonomické a finanční způsobilosti, jakož i technické a odborné způsobilosti uchazeče k plnění zakázky, za podmínek stanovených v následujících odstavcích.
[…]
5.   Za účelem posouzení technické a odborné způsobilosti mohou regionální zadavatelé požadovat:
a)
doklad osvědčující, že uchazeč disponuje lidskými a technickými zdroji, které dostačují k zajištění řádného plnění zakázky;
b)
doklad osvědčující, že lidské a technické zdroje, kterými uchazeč disponuje, prokazují profesní zkušenosti relevantní pro řádné plnění zakázky;
c)
vhodné reference týkající se zakázek provedených úspěšným uchazečem v minulosti, které prokazují dostatek zkušeností relevantních pro řádné plnění zakázky.
6.   Uplatní-li se podmínky uvedené v odstavcích 3 až 5, jsou regionální zadavatelé povinni uvést v oznámení o zakázce minimální požadovanou hospodářskou, finanční, technickou a odbornou způsobilost a doklady, které ji prokazují.“
9
Regionální nařízení č. 27/2015/A nabylo podle svých čl. 100 odst. 1 a článku 104 účinnosti dne 1. ledna 2016 a vztahuje se na zadávací řízení zahájená od tohoto dne.
Spor v původním řízení a předběžná otázka
10
Rozhodnutím ze dne 8. března 2016 ministerstvo zdravotnictví schválilo zahájení zadávacího řízení k zadání veřejné zakázky na stavební práce za účelem renovace a úpravy budovy zdravotního střediska v obci Velas, nacházející se na Azorských ostrovech, za částku přibližně 1400000,00 eur bez daně z přidané hodnoty.
11
V rámci tohoto řízení byl v oznámení o zakázce, zveřejněném v Jornal Oficial da República AOA, řada II, dne 11. března 2016 (řada II, č. 50), uveden bod 8.3 písm. a), podle něhož v souladu s čl. 40 odst. 3 regionálního nařízení č. 27/2015/A mohou být úspěšnými uchazeči pouze ty hospodářské subjekty, které ve fázi posouzení kvalifikace prokáží, že realizovaly v AOA tři stavební díla, přičemž každé v hodnotě vyšší než 750000,00 eur (dále jen „zeměpisné kritérium kvalifikace“).
12
Z bodu 25.1 písm. e) uvedeného oznámení o zakázce kromě toho vyplývá, že úspěšný uchazeč musí mimo jiné předložit, ve fázi posouzení kvalifikace, reference od příslušných zadavatelů každého ze tří předmětných děl, prokazující dodržení zeměpisného kritéria kvalifikace.
13
Usnesením č. 44/2016 ze dne 30. března 2016 rada vlády AOA schválila rozhodnutí ministra zdravotnictví ze dne 8. března 2016, kterým se zahajuje zadávací řízení a schvalují příslušné dokumenty.
14
Rozhodnutím rady vlády č. 116/2016 ze dne 7. června 2016 byla zakázka zadána společnosti Afavias, jednomu ze dvou uchazečů, kteří odpověděli na výzvu k podání nabídek.
15
Smlouva uzavřená se společností Afavias byla předložena SRATC k předběžné kontrole podle čl. 214 odst. 1 Ústavy.
16
SRATC sporným rozhodnutím odmítla vydat předběžný souhlas s uvedenou smlouvou s odůvodněním, že zeměpisné kritérium kvalifikace, které stanoví oznámení o veřejné zakázce, je v rozporu s čl. 40 odst. 3 a odst. 5 písm. c) regionálního nařízení č. 27/2015/A. Podle SRATC nadto takové kritérium neumožňuje prokázat technickou a odbornou způsobilost uchazeče k plnění předmětné zakázky. Za těchto podmínek může dotčené oznámení o veřejné zakázce omezovat hospodářskou soutěž v rozporu zejména se zásadou rovného zacházení.
17
Ministerstvo zdravotnictví na podporu odvolání, které podalo proti spornému rozhodnutí k Tribunal de Contas (Účetní dvůr), tvrdí, že zeměpisné kritérium kvalifikace respektuje článek 40 regionálního nařízení č. 27/2015/A, který je v souladu jak s článkem 58 směrnice 2014/24, tak s přílohou XII této směrnice.
18
Tribunal de Contas (Účetní dvůr) se domnívá, že povinnost uchazečů předložit důkaz o jejich předchozích zkušenostech může prokázat jejich technickou a odbornou způsobilost pro plnění dotčené zakázky. Nicméně nemají-li být porušeny zásady transparentnosti, zákazu diskriminace a rovného zacházení, je podle jeho názoru nepřiměřené požadovat, aby uchazeči doložili zkušenosti v oblasti, která je předmětem uvedené zakázky, pouze v určité zemi nebo regionu.
19
Znění čl. 58 odst. 4 směrnice 2014/24 však neumožňuje určit, zda „vhodné reference týkající se zakázek provedených úspěšným uchazečem v minulosti, které prokazují dostatek zkušeností relevantních pro řádné plnění zakázky“, jež jsou zmíněny v čl. 40 odst. 5 písm. c) regionálního nařízení č. 27/2015/A, umožňují začlenit do konkrétního řízení zeměpisné kritérium kvalifikace týkající se pouze stavebních prací provedených v minulosti v AOA. Předkládající soud kromě toho konstatuje, že v této oblasti neexistuje judikatura Soudního dvora.
20
Za těchto podmínek se Tribunal de Contas (Účetní dvůr) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 58 odst. 4 směrnice 2014/24 vykládán v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava obsažená v čl. 40 odst. 3 a odst. 5 písm. c) regionálního nařízení č. 27/2015/A, která umožňuje stanovit v rámci zadání veřejné zakázky jako podmínku kvalifikace zeměpisné kritérium, podle něhož musely být v téže autonomní oblasti provedeny tři stavební díla?“
K přípustnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce
21
Podle článku 53 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora, je-li určitá žádost o rozhodnutí o předběžné otázce zjevně nepřípustná, může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta kdykoli rozhodnout usnesením s odůvodněním, aniž by pokračoval v řízení.
22
Toto ustanovení je třeba použít v projednávané věci.
23
Podle ustálené judikatury Soudního dvora je postup zavedený článkem 267 SFEU nástrojem spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy, díky němuž Soudní dvůr poskytuje vnitrostátním soudům výklad unijního práva, jenž je pro ně nezbytný k vyřešení sporů, které tyto soudy mají rozhodnout (viz zejména rozsudek ze dne 27. listopadu 2012, Pringle, C‑370/12, EU:C:2012:756, bod 83, jakož i usnesení ze dne 8. září 2016, Google Ireland a Google Italy, C‑322/15, EU:C:2016:672, bod 14).
24
Z toho vyplývá, že k tomu, aby byl předkládající orgán oprávněn obrátit se na Soudní dvůr v rámci řízení o předběžné otázce, musí být možné kvalifikovat jej jako „soud“ ve smyslu článku 267 SFEU, což musí ověřit Soudní dvůr na základě žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
25
Požadavky na obsah žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce jsou výslovně uvedeny v článku 94 jednacího řádu, který má předkládající soud v rámci spolupráce zavedené článkem 267 SFEU znát a který je povinen důsledně dodržovat (viz usnesení ze dne 3. července 2014, Talasca, C‑19/14, EU:C:2014:2049, bod 21, jakož i ze dne 8. září 2016, Google Ireland a Google Italy, C‑322/15, EU:C:2016:672, bod 15).
26
Tyto požadavky jsou dále připomenuty v bodech 13 a 15 doporučení Soudního dvora pro vnitrostátní soudy o zahajování řízení o předběžné otázce (Úř. věst. 2016, C 439, s. 1).
27
Vedle cíle umožnit vládám členských států a jiným zúčastněným předložit vyjádření v souladu s článkem 23 statutu Soudního dvora Evropské unie mají informace, které musí být uvedeny v předkládacím rozhodnutí, rovněž za cíl umožnit Soudnímu dvoru ověřit přípustnost takového návrhu a poskytnout užitečné odpovědi na otázky položené předkládajícím soudem.
28
Vzhledem k tomu, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce představuje základ řízení před Soudním dvorem, je nezbytné, aby vnitrostátní soud v této žádosti vyložil skutkový a právní rámec sporu v původním řízení.
29
Tato povinnost musí být dodržena obzvláště v některých oblastech, pro které jsou charakteristické složité právní a skutkové situace (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 26. ledna 1993, Telemarsicabruzzo a další, C‑320/90 až C‑322/90, EU:C:1993:26, bod 7; usnesení ze dne 19. března 1993, Banchero, C‑157/92, EU:C:1993:107, bod 5, jakož i rozsudek ze dne 12. prosince 2013, Ragn-Sells, C‑292/12, EU:C:2013:820, bod 39), ale také tehdy, pokud byly předkládajícímu orgánu zákonem svěřeny funkce jiné povahy.
30
V posledně uvedeném případě může přípustnost žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce záviset na tom, zda vnitrostátní předkládající orgán může být považován za „soud členského státu“ ve smyslu článku 267 SFEU, jestliže vykonává soudní funkci, zatímco při výkonu jiných funkcí, zejména správní povahy, mu tuto povahu přiznat nelze (viz usnesení ze dne 26. listopadu 1999, ANAS, C‑192/98, EU:C:1999:589, bod 22).
31
V této souvislosti je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury pro posouzení toho, zda je předkládající orgán svou povahou „soudem členského státu“ ve smyslu článku 267 SFEU, což je otázka, která je upravena výlučně unijním právem, přihlíží Soudní dvůr k souboru faktorů, například zda je daný orgán zřízen zákonem, zda se jedná o stálý orgán, zda má obligatorní jurisdikci, zda má řízení před ním kontradiktorní povahu, zda aplikuje právní předpisy a zda je nezávislý (viz zejména rozsudek ze dne 17. září 1997, Dorsch Consult, C‑54/96, EU:C:1997:413, bod 23; ze dne 19. prosince 2012, Epitropos tou Elegktikou Synedriou, C‑363/11, EU:C:2012:825, bod 18, a ze dne 27. února 2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, bod 38).
32
Kromě toho pojem „soud členského státu“ ve smyslu článku 267 SFEU může z podstaty věci označovat pouze orgán, který je třetí osobou ve vztahu k orgánu, jenž přijal rozhodnutí, které je předmětem žaloby (rozsudky ze dne 30. března 1993, Corbiau, C‑24/92, EU:C:1993:118, bod 15, a ze dne 19. září 2006, Wilson, C‑506/04, EU:C:2006:587, bod 49).
33
Konečně, vnitrostátní soudy jsou oprávněny se obrátit na Soudní dvůr pouze tehdy, když před nimi probíhá spor a rozhodují v rámci řízení, které má být ukončeno rozhodnutím, jež má povahu soudního rozhodnutí (viz zejména usnesení ze dne 5. března 1986, Greis Unterweger_318/85, EU:C:1986:106, bod 4, a ze dne 26. listopadu 1999, ANAS, C‑192/98, EU:C:1999:589, bod 21, jakož i rozsudek ze dne 19. prosince 2012, Epitropos tou Elegktikou Synedriou, C‑363/11, EU:C:2012:825, bod 19).
34
V projednávaném případě přitom Tribunal de Contas (Účetní dvůr) ve své žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce ani ve své odpovědi na otázku, kterou mu Soudní dvůr položil v žádosti o informace ze dne 5. října 2017, neprokázal, že má ve sporu v původním řízení postavení „soudu členského státu“ ve smyslu článku 267 SFEU.
35
Ve sporu v původním řízení totiž není jasné, že rozhodnutí, které vydá Tribunal de Contas (Účetní dvůr) v rámci předběžné kontroly legality a rozpočtového odůvodnění dotčené v původním řízení, bude součástí soudní funkce, a nikoliv čistě správní funkce (viz obdobně rozsudek ze dne 19. prosince 2012, Epitropos tou Elegktikou Synedriou, C‑363/11, EU:C:2012:825, bod 28).
36
Kromě toho ze spisu předloženého Soudnímu dvoru nevyplývá, že Tribunal de Contas (Účetní dvůr) má povahu třetí osoby ve vztahu k orgánu, který přijal sporné rozhodnutí, a tedy že opravný prostředek podaný proti tomuto spornému rozhodnutí k plénu tohoto orgánu na základě čl. 96 odst. 1 LOPTC nepředstavuje odvolání ve správním řízení (viz obdobně rozsudky ze dne 30. května 2002, Schmid, C‑516/99, EU:C:2002:313, bod 37, a ze dne 19. prosince 2012, Epitropos tou Elegktikou Synedriou, C‑363/11, EU:C:2012:825, bod 23).
37
Na základě údajů, které předložil Tribunal de Contas (Účetní dvůr) v odpovědi na uvedenou žádost o informace zaslanou Soudním dvorem, tedy nelze prokázat, že ve věci v původním řízení vykonává soudní funkci.
38
Z toho vyplývá, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de Contas (Účetní dvůr) musí být prohlášena za zjevně nepřípustnou.
39
Navíc je třeba konstatovat, že Tribunal de Contas (Účetní dvůr) neuvedl nezbytné skutečnosti, které by Soudnímu dvoru umožnily ověřit, zda ve věci v původním řízení byl dán nepochybný přeshraniční význam. Jak bylo přitom připomenuto v bodech 23 až 25 tohoto usnesení, z článku 94 jednacího řádu Soudního dvora vyplývá, že Soudnímu dvoru musí být v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vylíčeny skutkové okolnosti, na kterých jsou otázky založeny, a vztah existující zejména mezi těmito skutkovými okolnostmi a těmito otázkami. Proto musí být zjištění nezbytných skutečností umožňujících ověření nepochybného přeshraničního významu, stejně jako obecně všechna zjištění, jejichž provedení přísluší vnitrostátním soudům a závisí na nich použitelnost aktu sekundárního nebo primárního unijního práva, provedeno před tím, než je věc předložena Soudnímu dvoru (viz rozsudek ze dne 11. prosince 2014, Azienda sanitaria locale n. 5 Spezzino a další, C‑113/13, EU:C:2014:2440, bod 47).
40
Nepochybný přeshraniční význam nelze totiž hypoteticky vyvodit z určitých skutečností, které – posuzovány abstraktně – mohou být indiciemi v tomto smyslu, nýbrž musí pozitivně vyplývat z konkrétního posouzení okolností dotčené zakázky (rozsudek ze dne 6. října 2016, Tecnoedi Costruzioni, C‑318/15, EU:C:2016:747, bod 22).
41
Navzdory zeměpisné izolaci Azorských ostrovů přitom žádost o rozhodnutí o předběžné otázce neobsahuje žádnou skutečnost, ze které by pozitivně vyplýval nepochybný přeshraniční význam.
42
Ze všech předcházejících úvah vyplývá, že žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de Contas (Účetní dvůr) musí být prohlášena za zjevně nepřípustnou.
K nákladům řízení
43
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná rozhodnutím Tribunal de Contas (Účetní dvůr, Portugalsko) ze dne 17. ledna 2017 je zjevně nepřípustná.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: portugalština.