62010CJ0046_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑46/10,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Højesteret (Dánsko) ze dne 2. listopadu 2009, došlým Soudnímu dvoru dne 28. ledna 2010, v řízení
Viking Gas A/S
proti
Kosan Gas A/S, dříve BP Gas A/S,
SOUDNÍ DVŮR (první senát),
ve složení J.-J. Kasel, předseda pátého senátu a zastupující předseda prvního senátu, A. Borg Barthet, M. Ilešič (zpravodaj), M. Safjan a M. Berger, soudci,
generální advokátka: J. Kokott,
vedoucí soudní kanceláře: C. Strömholm, rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 20. ledna 2011,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za Viking Gas A/S P. H. Würtzem, advokat,
– za Kosan Gas A/S, dříve BP Gas A/S, E. Bertelsenem, advokat
– za italskou vládu G. Palmieri, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s S. Fiorentinem, avvocato dello Stato,
– za Evropskou komisi F. W. Bulstem a H. Støvlbækem, jako zmocněnci,
po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 7. dubna 2011,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článků 5 a 7 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (Úř. věst. 1989, L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 83).
2. Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností Viking Gas A/S (dále jen „Viking Gas“) a společností Kosan Gas A/S, dříve BP Gas A/S (dále jen „Kosan Gas“) týkajícího se jednání společnosti Viking Gas, které spočívá v prodeji plynu tak, že po zaplacení ceny plní a mění kompozitové láhve na plyn, jejichž tvar je chráněn jako trojrozměrná ochranná známka a které předtím zakoupili spotřebitelé u společnosti Kosan Gas, jež drží výhradní licenci k jejich užívání a umístila na tyto láhve své jméno a logo chráněné jako slovní ochranná známka a obrazová ochranná známka.
Právní rámec
3. Směrnice 89/104 byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES ze dne 22. října 2008, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (kodifikované znění) (Úř. věst. L 299, s. 25), jež vstoupila v platnost dnem 28. listopadu 2008. Spor v původním řízení se však s ohledem na dobu rozhodnou z hlediska skutkového stavu řídí i nadále směrnicí 89/104.
4. Článek 5 odst. 1 až 3 směrnice 89/104 stanovil:
„1. Ze zapsané ochranné známky vyplývají pro jejího majitele výlučná práva. Majitel je oprávněn zakázat všem třetím osobám, které nemají jeho souhlas, aby v obchodním styku užívaly:
a) označení totožné s ochrannou známkou pro zboží nebo služby, které jsou totožné s těmi, pro něž je známka zapsána;
b) označení, u něhož z důvodu jeho totožnosti nebo podobnosti s ochrannou známkou a totožnosti či podobnosti zboží nebo služeb označovaných ochrannou známkou a označením existuje nebezpečí záměny u veřejnosti, včetně nebezpečí asociace označení s ochrannou známkou.
[…]
3. Pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavcích 1 a 2, může být zakázáno zejména:
a) umísťovat označení na zboží nebo jeho obaly;
b) nabízet zboží pod tímto označením, uvádět je na trh nebo skladovat za tímto účelem anebo nabízet či poskytovat pod tímto označením služby;
[…]“
5. Článek 7 směrnice 89/104, nazvaný „Vyčerpání práv z ochranné známky“, stanovil:
„1. Ochranná známka neopravňuje majitele, aby zakázal její užívání pro zboží, které bylo pod touto ochrannou známkou uvedeno majitelem nebo s jeho souhlasem na trh ve Společenství.
2. Odstavec 1 se nepoužije, podává-li majitel na základě zákonných [legitimních] důvodů námitky proti dalšímu uvádění zboží na trh, zejména když došlo ke změně nebo zhoršení stavu zboží poté, co bylo uvedeno na trh“.
6. V souladu s čl. 65 odst. 2 Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, ve spojení s přílohou XVII bodem 4 této dohody, byl čl. 7 odst. 1 směrnice 89/104 ve svém původním znění pozměněn pro účely uvedené dohody tak, že výraz „ve Společenství“ byl nahrazen slovy „ve smluvní straně“.
7. Článek 8 odst. 1 směrnice 89/104 stanovil:
„Ochranná známka může být předmětem licence pro některé nebo všechno zboží či služby, pro které byla zapsána, a pro celé území dotčeného členského státu nebo jeho část. Licence může být výlučná nebo nevýlučná.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
8. Společnost Kosan Gas vyrábí a prodává plyn v láhvi soukromým osobám a podnikatelům. Od roku 2001 Kosan Gas uvádí v Dánsku na trh plyn v tzv. kompozitových láhvích (odlehčené láhve). Specifický tvar těchto láhví je zapsán jako trojrozměrná ochranná známka Společenství a jako dánská trojrozměrná ochranná známka pro plynná paliva a pro nádoby používané pro kapalná paliva. Platnost a rozsah těchto zápisů není zpochybněn.
9. Společnost Kosan Gas používá kompozitové láhve na základě dohody o výhradním prodeji uzavřené s norským výrobcem této láhve, kterou byla společnosti Kosan Gas udělena výhradní licence k užívání těchto láhví v Dánsku jako tzv. trojrozměrné ochranné známky tvořené obalem, jakož i právo postupovat proti porušením práv z této ochranné známky. Společnost Kosan Gas umísťuje na tyto láhve své jméno a logo, které jsou zapsány jako slovní ochranná známka a obrazová ochranná známka Společenství zejména pro plyn.
10. Při prvním zakoupení kompozitové láhve na plyn od jednoho z distributorů společnosti Kosan Gas zaplatí spotřebitel i za tuto láhev, která se tak stává jeho majetkem. Obchodní činnost společnosti Kosan Gas mimoto zahrnuje opětovné plnění prázdných kompozitových láhví. Spotřebitel tedy může u distributora společnosti Kosan Gas vyměnit prázdnou kompozitovou láhev za podobnou láhev naplněnou tímto distributorem a zaplatí cenu pouze za zakoupený plyn.
11. Společnost Viking Gas, která plyn prodává, avšak sama jej nevyrábí, má jednu plnicí stanici v Dánsku, z níž jsou kompozitové láhve po naplnění plynem distribuovány nezávislým distributorům. Společnost Viking Gas tedy opatří tyto láhve nálepkou, na níž je uveden její název a číslo plnicí stanice, jakož i další nálepkou uvádějící zejména informace, které vyžadují právní předpisy týkající se plnicí stanice a obsahu láhve. Slovní ochranná známka a obrazová ochranná známka společnosti Kosan Gas, které se nacházejí na uvedených láhvích, nejsou ani odstraňovány, ani překrývány. Spotřebitel může po zaplacení ceny za plyn vyměnit u jednoho z distributorů spolupracujících se společností Viking Gas prázdnou láhev na plyn za podobnou láhev naplněnou společností Viking Gas.
12. Společnost Kosan Gas rovněž prodávala plyn a jako obal využívala také jiné než kompozitové láhve, a to ocelové láhve stejného typu, jaké používá většina subjektů na trhu (standardizované žluté ocelové nádoby v různých velikostech). Posledně uvedené láhve, které předtím používala společnost Kosan Gas, nejsou zapsány jako ochranné známky tvořené obalem, nýbrž jsou stejně jako láhve kompozitové označeny slovní ochrannou známkou a obrazovou ochrannou známkou tohoto podniku. Společnost Viking Gas tvrdí, že Kosan Gas po mnoho let připouštěla a nadále připouští, že jiné podniky plní tyto standardizované láhve za účelem prodeje jejich plynu, ačkoli tyto láhve nesou jméno a logo společnosti Kosan Gas.
13. Následně po žalobě na porušení práv z ochranné známky, kterou podala Kosan Gas, fogedret de Viborg zakázal usnesením ze dne 6. prosince 2005 společnosti Viking Gas prodej plynu plněním kompozitových láhví společnosti Kosan Gas. Toto usnesení bylo potvrzeno rozsudkem Sø- og Handelsretten ze dne 21. prosince 2006, který zejména konstatuje, že Viking Gas porušuje práva vyplývající z ochranné známky společnosti Kosan Gas tím, že plní a uvádí na trh kompozitové láhve v Dánsku a zakazuje jí užívání ochranných známek, jejichž majitelem je Kosan Gas. Společnost Viking Gas byla mimo jiné povinna zaplatit společnosti Kosan Gas 75 000 DKK jako náhradu za užívání těchto ochranných známek.
14. Společnost Viking Gas podala kasační opravný prostředek proti tomuto rozsudku u Højesteret, který se rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1) Je článek 5 ve spojení s článkem 7 [směrnice 89/104] třeba vykládat v tom smyslu, že společnost B se dopustila porušení práv vyplývajících z ochranné známky, pokud plní láhve na plyn pocházející od podniku A plynem, které pak prodává, dochází-li k tomu za následujících okolností:
a) Podnik A prodává plyn v tzv. kompozitových láhvích, které mají zvláštní tvar a které jsou jako takové, tj. jako ochranná známka tvořená obalem, zapsány jako dánská ochranná známka a ochranná známka Společenství. Podnik A není majitelem těchto ochranných známek tvořených obalem, avšak je držitelem výhradní licence k jejich užívání v Dánsku a je oprávněn postupovat proti porušením práv z ochranné známky v Dánsku;
b) Při prvním zakoupení kompozitové láhve naplněné plynem u jednoho z distributorů podniku A zaplatí spotřebitel i za tuto láhev, která se tak stává jeho majetkem;
c) Podnik A nově plní kompozitové láhve tak, že spotřebitelé mohou u jednoho z distributorů podniku A po zaplacení ceny za plyn vyměnit prázdné kompozitové láhve na plyn za podobné láhve naplněné podnikem A;
d) Obchodní činnost podniku B spočívá v plnění plynu do láhví, zejména kompozitových láhví, na něž se vztahuje ochranná známka tvořená obalem uvedená v [písm.] a), a spotřebitelé mohou u smluvního distributora podniku B po zaplacení ceny za plyn vyměnit prázdné kompozitové láhve za podobné láhve naplněné podnikem B;
e) Opatří podnik B při novém naplnění dotčených kompozitových láhví plynem tyto láhve nálepkami, na nichž je uvedeno, že nové naplnění provedl tento podnik?
2) Je-li třeba vycházet z toho, že spotřebitelé obecně nabudou dojmu, že mezi podniky B a A existuje propojení, je potřeba tuto skutečnost považovat za významnou pro účely odpovědi na první otázku?
3) Je-li na první otázku třeba odpovědět záporně: Lze dospět k odlišnému závěru, pokud je na kompozitových láhvích – bez ohledu na to, že se na ně vztahuje zmíněná trojrozměrná ochranná známka tvořená obalem – uvedena (vyražena na láhvi) zapsaná obrazová nebo slovní ochranná známka podniku A, jež je stále viditelná, i přes nálepky použité podnikem B?
4) Je-li na první a třetí otázku třeba odpovědět kladně: Lze dospět k odlišnému závěru, pokud se má za to, že u jiných druhů láhví, které nejsou označeny uvedenou ochrannou známkou tvořenou obalem, nýbrž na nichž je uvedena slovní nebo obrazová ochranná známka podniku A, tento podnik po mnoho let připouštěl a nadále připouští, že jiné podniky opětovně plní tyto láhve?
5) Je-li na první nebo třetí otázku třeba odpovědět kladně: Lze dospět k odlišnému závěru v případě, že se spotřebitel přímo obrátí na podnik B, kde
a) po zaplacení ceny za plyn obdrží výměnou za prázdnou kompozitovou láhev podobnou láhev nově naplněnou podnikem B, nebo
b) mu po zaplacení bude doplněn plyn do kompozitové láhve, již si sám přinesl?“
K předběžným otázkám
15. Podstatou otázek předkládajícího soudu, které je třeba posuzovat společně, je, zda a případně za jakých podmínek držitel výhradní licence k užívání kompozitových láhví na plyn určených k opětovnému použití, jejichž tvar je chráněn jako trojrozměrná ochranná známka a na něž tento držitel umístil své jméno a logo, které jsou zapsány jako slovní ochranná známka a obrazová ochranná známka, může podat podle článků 5 a 7 směrnice 89/104 námitky proti tomu, aby tyto láhve poté, co je zakoupili spotřebitelé, kteří následně spotřebovali plyn, který tyto láhve původně obsahovaly, byly po zaplacení vyměněny třetí osobou za kompozitové láhve naplněné plynem, který nepochází od tohoto držitele licence.
Vyjádření předložená Soudnímu dvoru
16. Podle společnosti Viking Gas za takových okolností, jako jsou okolnosti ve věci v původním řízení, nemůže být plnění a výměna kompozitových láhví podle článku 5 a 7 směrnice 89/104 zakázána. Společnost Kosan Gas a Italská republika mají opačný názor. Podle Evropské komise je v podstatě třeba určit, zda ve věci v původním řízení existuje riziko záměny v tom smyslu, že spotřebitel by se mohl domnívat, že plyn obsažený v láhvi, kterou naplnila Viking Gas, pochází od společnosti Kosan Gas, nebo že existuje hospodářské propojení mezi těmito podniky, což přísluší určit předkládajícímu soudu.
17. Společnost Viking Gas zdůrazňuje, že spotřebitel získá kompozitovou láhev při prvním zakoupení, což vede k vyčerpání práva z ochranné známky společnosti Kosan Gas. V důsledku toho má spotřebitel právo svobodně použít tuto láhev, která je ostatně právě určena k naplnění plynem, a nechat ji opětovně naplnit. Rozsah práv udělených majiteli ochranné známky nemůže být tak široký, aby kupujícímu výrobku označeného touto ochrannou známkou bránil využít jej k účelům, pro něž byl uveden na trh. V tomto ohledu nezáleží na tom, zda spotřebitel nechá naplnit kompozitové láhve, které zakoupil, tak, že se obrátí přímo na Viking Gas nebo tak, že vymění prázdnou kompozitovou láhev za podobnou naplněnou láhev u distributora spolupracujícího se společností Viking Gas. Vzhledem k tomu, že v obou těchto případech je kupujícím zřejmé, že kompozitová láhev je použitá, a dále, že plyn nepochází od společnosti Kosan Gas, nýbrž od společnosti Viking Gas, což je uvedeno na láhvích opatřených nálepkami, totiž další prodej láhví naplněných společností Viking Gas nezasahuje do práv vyplývajících z ochranné známky společnosti Kosan Gas.
18. Společnost Viking Gas uvádí, že u jiných typů láhví na plyn, než jsou kompozitové láhve, je běžné, že jejich následné naplnění provedou jiné subjekty, než které uvedly tyto typy láhví na trh. Společnost Kosan Gas nemůže ukončit toto užívání tím, že zavede na trh jiný typ láhve na plyn. Cílem nabytí práva vyplývajícího z ochranné známky totiž nemůže být uzavření trhů za účelem získání neoprávněné konkurenční výhody a uplatňování neodůvodněného cenového rozdílu, což je třeba zohlednit rovněž při výkladu pravidel týkajících se vyčerpání práva z ochranné známky. Společnost Viking Gas v této souvislosti tvrdí, že Kosan Gas využívá toho, že právo z dotčené ochranné známky nebylo vyčerpáno k tomu, aby uměle rozdělila trh s plynem v láhvích, což je prokázáno skutečností, že tento podnik prodává v současnosti plyn obsažený v kompozitové láhvi za cenu, které je vyšší o více než 20 % než cena za plyn obsažený v klasické ocelové láhvi, aniž existují faktory spojené s výrobou nebo distribucí, které by mohly odůvodnit takový cenový rozdíl.
19. Společnost Kosan Gas má za to, že se ve věci v původním řízení jedná o totožné výrobky a ochranné známky, takže již z tohoto důvodu se jedná o porušení práva z ochranné známky. V každém případě existuje vysoké nebezpečí záměny, jelikož označení kompozitových láhví nálepkami, které provádí Viking Gas, je velmi nenápadné.
20. Společnost Kosan Gas má za to, že pravidlo vyčerpání práva z ochranné známky neopravňuje Viking Gas k tomu, aby plnila a prodávala vlastní plyn v kompozitových láhvích chráněných ochrannou známkou, jíž není majitelkou. Uvedené pravidlo totiž pouze implikuje, že Kosan Gas nemůže podat námitky proti tomu, aby byly kompozitové láhve naplněné a prodávané touto společností dále prodávány. Vyčerpání dotčeného práva se nemůže týkat opětovně použitelného obalu, jelikož obal jako takový není výrobkem, jelikož výrobkem v projednávaném případě je plyn. I v opačném případě se vyčerpání může týkat pouze obalu jako takového, takže tento obal může být distribuován bez obsahu. Nahrazení výrobku označeného ochrannou známkou, který je určen k užívání spotřebitelem, mimoto představuje změnu tohoto výrobku podle čl. 7 odst. 2 směrnice 89/104, proti němuž může majitel této ochranné známky podat námitky i poté, co byl výrobek uveden na trh.
21. Italská republika poukazuje na rizika vyplývající z ochrany obalů jako trojrozměrné ochranné známky, a na veřejný zájem na zajištění svobodného disponování s těmito obaly za účelem podpory hospodářské soutěže a ochrany spotřebitele. Uvedený zájem je však chráněn článkem 3 směrnice 89/104, který uvádí důvody pro zamítnutí a neplatnost ochranných známek, a nemůže přispět k definici omezení a rozsahu práva z ochranné známky poté, co byla tato ochranná známka platně zapsána. Jelikož platnost zápisu kompozitové láhve jako ochranné známky nebyla zpochybněna, je třeba považovat za prokázané, že tvar láhve má rozlišovací funkci ve srovnání s výrobkem, což implikuje, že prodej tohoto výrobku ve stejné formě třetí osobou zasahuje do rozlišovací funkce ochranné známky.
22. Zásada vyčerpání práva z ochranné známky nemůže být uplatněna proti tomuto výkladu, který odkazuje pouze na další prodeje výrobku, u něhož nastalo vyčerpání ochranné známky. I kdyby se vycházelo z opačné domněnky, práva z ochranné známky však nejsou ve věci v původním řízení vyčerpána vzhledem k tomu, že okolnosti popsané předkládajícím soudem spadají do rozsahu působnosti výjimky stanovené v čl. 7 odst. 2 směrnice 89/104. Skutečnost, že Viking Gas opětovně plní láhve svým vlastním plynem, totiž představuje riziko zhoršení nebo změny „výrobku – láhve“. Společnost Kosan Gas má zjevný zájem na tom, aby kompozitové láhve byly plněny jejími schválenými distributory, aby zachovala kontrolu kvality prodávaného výrobku, jelikož jakákoli vada tohoto výrobku může mít dopad na dobré jméno ochranné známky.
23. Komise má za to, že rozhodující faktor ve věci v původním řízení se týká otázky, zda spotřebitel, který se obrátí na Viking Gas za účelem naplnění své prázdné kompozitové láhve, může bez problémů pochopit pouze na základě označení, že plyn, který koupil, pochází od společnosti Viking Gas a že mezi touto společností a společností Kosan Gas neexistuje hospodářské propojení. Uvádí, že na situaci v původním řízení se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. a) směrnice 89/104, který podle judikatury Soudního dvora chrání všechny funkce ochranné známky. Nic však nenaznačuje, že dotčeným užíváním jsou ohroženy jiné funkce než ta, která zaručuje označení původu výrobku.
24. V otázce vyčerpání práva z ochranné známky Komise rozlišuje mezi užíváním kompozitové láhve opětovně naplněné plynem společnosti Kosan Gas nebo případně prázdné kompozitové láhve, a dále užíváním této láhve naplněné plynem pocházejícím od jiného podniku. První typ užívání nemůže majitel ochranné známky tvořené obalem zakázat vzhledem k tomu, že práva z této ochranné známky byla vyčerpána prodejem kompozitové láhve, neboť tento prodej umožnil využít hospodářskou hodnotu láhve. U druhého typu užívání je třeba zohlednit skutečnost, že výrobek označený ochrannou známkou, a to plyn, byl již spotřebován a nahrazen bez souhlasu majitele ochranné známky jiným výrobkem, který nepochází od majitele této ochranné známky. V takovém případě nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 7 odst. 1 směrnice 89/104, jelikož ochranná známka neumožňuje zaručit označení původu výrobku, který má chránit.
Závěry Soudního dvora
25. Podle ustálené judikatury články 5 až 7 směrnice 89/104 plně harmonizují pravidla o právech z ochranné známky a definují tak práva, jichž požívají majitelé ochranných známek v Evropské unii (viz zejména rozsudek ze dne 3. června 2010, Coty Prestige Lancaster Group, C‑127/09, Sb. rozh. s. I-04965F, bod 27 a citovaná judikatura).
26. Konkrétně článek 5 uvedené směrnice přiznává majiteli ochranné známky výlučné právo, jež mu umožňuje zakázat jakékoli třetí osobě zejména nabízet zboží označené jeho ochrannou známkou, uvádět je na trh nebo je za těmito účely skladovat. Článek 7 odst. 1 téže směrnice obsahuje výjimku z tohoto pravidla spočívající v tom, že stanoví, že právo majitele je vyčerpáno, jestliže bylo zboží uvedeno na trh v Evropském hospodářském prostoru (EHP) samotným majitelem nebo s jeho souhlasem (viz rozsudek ze dne 15. října 2009, Makro Zelfbedieningsgroothandel a další, C‑324/08, Sb. rozh. s. I‑10019, bod 21, a citovaná judikatura).
27. Zánik výlučných práv buď vyplývá ze souhlasu majitele s uvedením na trh v EHP, vyjádřeným výslovně nebo implicitně, nebo z uvedení na trh v EHP samotným majitelem ochranné známky nebo subjektem hospodářsky propojeným s majitelem ochranné známky, například nabyvatelem licence. Souhlas majitele ochranné známky nebo uvedení na trh v EHP jím nebo subjektem, který je s ním hospodářsky propojen, které se rovnají vzdání se výlučných práv, tak představují rozhodující součást zániku takových práv (viz výše uvedený rozsudek Coty Prestige Lancaster Group, bod 29 a citovaná judikatura).
28. Ve věci v původním řízení je nesporné, že kompozitové láhve, o jejichž plnění a výměnu společností Viking Gas se jedná, byly uvedeny na trh v EHP společností Kosan Gas, která drží výhradní licenci k užívání trojrozměrné ochranné známky tvořené tvarem těchto lahví v Dánsku a je majitelem slovní ochranné známky a obrazové ochranné známky umístěných na těchto láhvích.
29. Společnost Kosan Gas, Italská republika a Komise však mají za to, že čl. 7 odst. 1 směrnice 89/104 musí být vykládán v tom smyslu, že toto uvedení na trh vyčerpá pouze právo majitele nebo držitele licence zakázat další uvedení na trh s láhvemi ještě naplněných původním plynem nebo prázdných láhví, avšak neopravňuje třetí osoby, aby tytéž láhve naplnily za obchodními účely a vlastním plynem. Společnost Kosan Gas zejména uvádí, že vyčerpání práva z ochranné známky se nemůže dotýkat obalu výrobku.
30. V tomto ohledu je třeba uvést, že kompozitové láhve, které jsou určeny k opakovanému použití, nepředstavují pouze obal původního výrobku, nýbrž mají samostatnou hospodářskou hodnotu a musejí být považovány za výrobky jako takové. Při prvním zakoupení takové láhve naplněné plynem od distributora společnosti Kosan Gas totiž spotřebitel musí zaplatit nikoli pouze za plyn, nýbrž i za kompozitovou láhev, jejíž cena je vyšší než cena za tradiční ocelové láhve na plyn, zejména vzhledem k zvláštním technickým vlastnostem této láhve, a než cena za plyn, který je v ní obsažen.
31. Za těchto podmínek musí být zvážen legitimní zájem držitele práva vyplývajícího z ochranné známky tvořené tvarem kompozitové láhve a majitele ochranných známek umístěných na této láhvi využít práva spojená s těmito ochrannými známkami, a dále legitimní zájmy kupujících uvedených láhví, zejména zájem na výkonu jejich vlastnického práva k těmto láhvím v plném rozsahu, jakož i obecný zájem na zachování nenarušené hospodářské soutěže.
32. Co se týče zájmu uvedeného držitele licence a majitele na využití práv spojených s uvedenými ochrannými známkami, je třeba konstatovat, že prodej kompozitových láhví mu umožňuje využít hospodářskou hodnotu ochranných známek spojených s uvedenými láhvemi. Soudní dvůr již konstatoval, že prodej umožňující využití hospodářské hodnoty ochranné známky vyčerpá výhradní práva, která jsou přiznána směrnicí 89/104 (viz zejména rozsudek ze dne 30. listopadu 2004, Peak Holding, C‑16/03, Sb. rozh. s. I‑11313, bod 40).
33. V případě zájmů kupujících kompozitových láhví je nesporné, že posledně uvedení by nemohli vykonávat své vlastnické právo k těmto láhvím v plném rozsahu, kdyby toto právo bylo omezeno právy z ochranné známky, která jsou spojena s těmito láhvemi, i poté, co uvedené láhve byly prodány majitelem nebo s jeho souhlasem. Jak uvedla generální advokátka v bodě 66 svého stanoviska, uvedení kupující by již zejména nemohli vykonávat svobodně uvedené právo, nýbrž byli by prakticky vázáni na jednoho prodejce pro opětovné naplnění uvedených láhví.
34. A konečně, umožnění toho, aby držitel licence k právu z ochranné známky tvořené tvarem kompozitové láhve a majitel ochranných známek umístěných na této láhvi, na základě práv spojených s těmito ochrannými známkami podali námitky proti opětovnému plnění láhví, by omezilo neoprávněně hospodářskou soutěže na navazujícím trhu v oblasti plnění láhví na plyn a představovalo by dokonce riziko rozdělení tohoto trhu, kdyby se uvedenému držiteli licence nebo majiteli podařilo prosadit na trhu svou láhev díky jejím zvláštním technickým vlastnostem, jejichž ochrana není předmětem práva z ochranných známek. Toto riziko je mimoto o to vyšší kvůli tomu, že kompozitová láhev je ve srovnání s plynem dražší a že kupující pro to, aby si mohl svobodně vybrat svého dodavatele plynu, by musel upustit od původní investice uskutečněné za účelem zakoupení láhve, která by se vrátila pouze při dostatečném počtu opětovného použití.
35. Z výše uvedených úvah vyplývá, že prodej kompozitových láhví vyčerpá práva, která majiteli práva z ochranné známky tvořené tvarem kompozitové láhve a majiteli ochranných známek umístěných na této láhvi vyplývají z těchto ochranných známek, a přenese na kupujícího právo svobodně disponovat s touto láhví, včetně práva ji vyměnit nebo ji naplnit poté, co byl spotřebován původní plyn, u podniku podle jeho volby, tj. nejen u majitele a držitele licence, nýbrž i u jednoho z konkurentů. Důsledkem tohoto práva kupujícího je právo těchto konkurentů provést, v mezích stanovených v čl. 7 odst. 2 směrnice 89/104, opětovné naplnění a výměnu prázdných láhví.
36. Ohledně těchto omezení je třeba připomenout, že podle tohoto čl. 7 odst. 2 majitel ochranné známky může, i přes uvedení na trh výrobků označených jeho ochrannou známkou, na základě legitimních důvodů podat námitky proti dalšímu uvádění zboží na trh, zejména tehdy, kdy došlo ke změně nebo zhoršení stavu zboží poté, co bylo uvedeno na trh. Podle ustálené judikatury použití příslovce „zejména“ v uvedeném čl. 7 odst. 2 ukazuje, že případ změny nebo zhoršení stavu výrobků označených ochrannou známkou je uváděn pouze jako příklad toho, jaké důvody přicházejí v úvahu jakožto důvody legitimní (viz zejména rozsudek ze dne 23. dubna 2009, Copad, C‑59/08, Sb. rozh. s. I‑3421, bod 54 a citovaná judikatura).
37. Soudní dvůr tak již judikoval, že takový legitimní důvod existuje zejména v případě, kdy užívání označení totožného s ochrannou známkou nebo jí podobného třetí osobou vážně poškozuje její dobré jméno, nebo v případě, že způsob tohoto užívání vyvolává dojem, že mezi majitelem ochranné známky a touto třetí osobou, která ji užívá, existuje hospodářské propojení, a zejména náleží-li posledně uvedená do distribuční sítě majitele ochranné známky nebo existuje-li mezi těmito dvěma osobami zvláštní vztah (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 8. července 2010, Portakabin a Portakabin, C‑558/08, Sb. rozh. s. I-06963, body 79 a 80, jakož i citovaná judikatura).
38. I když předkládajícímu soudu přísluší, aby posoudil, zda s ohledem na okolnosti charakterizující věc v původním řízení existuje takový legitimní důvod, je však třeba tomuto soudu poskytnout některé údaje pro toto posouzení, zejména u konkrétních skutečností, ohledně nichž předložil Soudnímu dvoru otázky.
39. V této souvislosti je třeba uvést, že pro účely odpovědi na otázku, zda uvedení na trh s kompozitovými láhvemi, které plní společnosti Viking Gas, vyvolává dojem, že mezi touto společností a společností Kosan Gas existuje hospodářské propojení, což by opravňovalo posledně uvedenou k tomu, aby proti tomuto uvedení na trh podala námitky, je třeba zohlednit označení uvedených láhví, jakož i podmínky, za nichž jsou vyměňovány.
40. Označení kompozitových láhví a podmínky, za nichž jsou vyměňovány, totiž nemůže průměrného, běžně informovaného a přiměřeně pozorného spotřebitele přimět k tomu, aby se domníval, že mezi podniky dotčenými v původním řízení existuje hospodářské propojení nebo že plyn použitý k naplnění těchto láhví pochází od společnosti Kosan Gas. Za účelem posouzení, zda je takový nesprávný dojem vyloučen, je třeba zohlednit praxi v tomto odvětví, a zejména zohlednit, zda jsou spotřebitelé zvyklí na to, že jsou tyto láhve na plyn plněny jinými distributory. Mimoto se zdá, že je rozumné se domnívat, že spotřebitel, který se obrátí přímo na Viking Gas – buď za účelem výměny své prázdné láhve za naplněnou láhev, nebo za účelem naplnění vlastní láhve – může snáze rozpoznat, že mezi touto společností a společností Kosan Gas neexistuje propojení.
41. Ke skutečnosti, že kompozitové láhve jsou označeny slovní ochrannou známkou a obrazovou ochrannou známkou, které jsou tvořeny jménem a logem společnosti Kosan Gas a které podle zjištění předkládajícího soudu zůstávají viditelné i navzdory nálepce, již na tyto láhve umístila Viking Gas, je třeba uvést, že tato okolnost představuje relevantní prvek v rozsahu, v němž patrně vylučuje, že by uvedené označení měnilo stav láhví zakrytím označení jejich původu.
42. Z výše uvedeného vyplývá, že na předložené otázky je třeba odpovědět tak, že články 5 a 7 směrnice 89/104 musejí být vykládány v tom smyslu, že držiteli výhradní licence k užívání kompozitových láhví na plyn určených k opětovnému použití, jejichž tvar je chráněn jako trojrozměrná ochranná známka a na nichž tento držitel umístil své jméno a logo zapsané jako slovní ochranná známka a obrazová ochranná známka, neumožňují, aby podal námitky proti tomu, že tyto láhve poté, co je zakoupili spotřebitelé, kteří následně spotřebovali plyn původně obsažený v těchto láhvích, budou po zaplacení ceny vyměněny třetí osobou za kompozitové láhve naplněné plynem nepocházejícím od tohoto držitele, ledaže by tento držitel mohl uplatnit legitimní důvod ve smyslu čl. 7 odst. 2 směrnice 89/104.
K nákladům řízení
43. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
Články 5 a 7 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách, musejí být vykládány v tom smyslu, že držiteli výhradní licence k užívání kompozitových láhví na plyn určených k opětovnému použití, jejichž tvar je chráněn jako trojrozměrná ochranná známka a na nichž tento držitel umístil své jméno a logo zapsané jako slovní ochranná známka a obrazová ochranná známka, neumožňují, aby podal námitky proti tomu, že tyto láhve poté, co je zakoupili spotřebitelé, kteří následně spotřebovali plyn původně obsažený v těchto láhvích, budou po zaplacení ceny vyměněny třetí osobou za kompozitové láhve naplněné plynem nepocházejícím od tohoto držitele, ledaže by tento držitel mohl uplatnit legitimní důvod ve smyslu čl. 7 odst. 2 směrnice 89/104.