62021CJ0249
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (osmého senátu)
7. dubna 2022 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Ochrana spotřebitele – Směrnice 2011/83/EU – Článek 8 odst. 2 – Smlouvy uzavírané na dálku elektronickými prostředky – Informační povinnosti obchodníka – Aktivace tlačítka nebo podobné funkce za účelem učinění objednávky zavazující k platbě – Jednoznačná formulace odpovídající výrazu ‚objednávka zavazující k platbě‘ – Zohlednění pouze výrazu uvedeného na tlačítku nebo podobné funkci pro účely posouzení, zda je taková formulace odpovídající“
Ve věci C‑249/21,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Amtsgericht Bottrop (Okresní soud v Bottropu, Německo) ze dne 24. března 2021, došlým Soudnímu dvoru dne 21. dubna 2021, v řízení
Fuhrmann-2-GmbH
proti
B.,
SOUDNÍ DVŮR (osmý senát),
ve složení N. Jääskinen, předseda senátu, M. Safjan (zpravodaj) a M. Gavalec, soudci,
generální advokátka: L. Medina,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření předložená:
–
za Fuhrmann-2-GmbH C. Ewenem, Rechtsanwalt,
–
za Evropskou komisi I. Rubene a M. Kellerbauerem, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 8 odst. 2 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (Úř. věst. 2011, L 304, s. 64).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Fuhrmann-2-GmbH a B. ohledně toho, zda byla mezi těmito dvěma osobami uzavřena smlouva o ubytování.
Právní rámec
Unijní právo
3
Body 4, 5, 7 a 39 odůvodnění směrnice 2011/83 zní:
„(4)
V souladu s čl. 26 odst. 2 Smlouvy o fungování EU má vnitřní trh zahrnovat prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží a služeb a svoboda usazování. Harmonizace určitých aspektů spotřebitelských smluv uzavřených na dálku nebo mimo obchodní prostory je nezbytná pro podporu skutečného spotřebitelského vnitřního trhu, na němž je nastolena správná rovnováha mezi vysokou úrovní ochrany spotřebitele a konkurenceschopností podniků při současném zajištění dodržování zásady subsidiarity.
(5)
[…] Úplná harmonizace v oblasti informací pro spotřebitele a práva odstoupit od smluv uzavřených na dálku a smluv uzavřených mimo obchodní prostory […] přispěje k vysoké míře ochrany spotřebitelů a k lepšímu fungování spotřebitelského vnitřního trhu.
[…]
(7)
Úplnou harmonizací některých klíčových regulačních aspektů by se významným způsobem měla zvýšit právní jistota jak pro spotřebitele, tak pro obchodníky. Spotřebitelé i obchodníci by měli mít možnost spolehnout se na jednotný regulační rámec vycházející z jasně vymezených právních pojmů, které upravují určitá hlediska smluv uzavíraných mezi podniky a spotřebiteli v celé Unii. Výsledkem takové harmonizace by mělo být odstranění překážek vzniklých v důsledku roztříštěnosti pravidel a dotvoření vnitřního trhu v této oblasti. Tyto překážky lze odstranit pouze tím, že budou stanovena jednotná pravidla na úrovni Unie. Kromě toho by spotřebitelé měli požívat společné vysoké úrovně ochrany v celé Unii.
[…]
(39)
Je důležité zajistit, aby měl spotřebitel v případě smluv uzavíraných na dálku prostřednictvím internetových stránek možnost přečíst si hlavní části smlouvy a plně jim porozumět předtím, než podá svou objednávku. Za tímto účelem by mělo být v této směrnici stanoveno, že tyto části smlouvy mají být zobrazeny v těsné blízkosti potvrzení, které je vyžadováno pro podání objednávky. Je rovněž důležité zajistit, aby byl spotřebitel v takových situacích schopen určit okamžik, od kterého přijímá závazek zaplatit obchodníkovi. Pozornost spotřebitele by proto měla být konkrétně zaměřena prostřednictvím jednoznačné formulace na skutečnost, že podání objednávky s sebou nese závazek zaplatit obchodníkovi.“
4
Článek 1 této směrnice uvádí:
„Účelem této směrnice je přispět k řádnému fungování vnitřního trhu dosažením vysoké úrovně ochrany spotřebitele a sblížením určitých aspektů právních a správních předpisů členských států týkajících se smluv uzavíraných mezi spotřebiteli a obchodníky.“
5
Článek 2 dané směrnice uvádí:
„Pro účely této směrnice se rozumí
[…]
7)
‚smlouvou uzavřenou na dálku‘ jakákoli smlouva uzavřená mezi obchodníkem a spotřebitelem v rámci organizovaného systému prodeje či poskytování služeb na dálku bez současné fyzické přítomnosti obchodníka a spotřebitele s výhradním použitím jednoho nebo více prostředků komunikace na dálku až do okamžiku uzavření smlouvy, včetně tohoto okamžiku;
[…]“
6
Článek 3 odst. 1 téže směrnice stanoví:
„Tato směrnice se použije za podmínek a v rozsahu uvedeném v jejích ustanoveních na smlouvy uzavírané mezi obchodníky a spotřebiteli. Vztahuje se také na smlouvy týkající se dodávek vody, plynu, elektřiny nebo tepla z dálkového vytápění, též zajišťovaných veřejnými poskytovateli, v rozsahu, ve kterém jsou tyto komodity poskytovány na smluvním základě.“
7
Článek 6 odst. 1 směrnice 2011/83 zní:
„Před tím, než je spotřebitel vázán smlouvou uzavřenou na dálku nebo smlouvou uzavřenou mimo obchodní prostory či odpovídající smluvní nabídkou, poskytne obchodník spotřebiteli jasným a srozumitelným způsobem tyto informace:
a)
hlavní vlastnosti zboží nebo služeb v rozsahu odpovídajícím danému nosiči a zboží či službám;
[…]
e)
celkovou cenu včetně daní, nebo pokud z povahy zboží či služby vyplývá, že cenu nelze rozumně stanovit předem, způsob jejího výpočtu a případně i veškeré další poplatky za dopravu, dodání nebo poštovné a jakékoliv další náklady, nebo pokud tyto poplatky nelze rozumně stanovit předem, skutečnost, že k ceně mohou být účtovány takové dodatečné poplatky. V případě smlouvy s platností na dobu neurčitou nebo smlouvy obsahující předplatné zahrnuje cena celkové náklady za jedno zúčtovací období. Pokud takové smlouvy stanoví pevnou sazbu, obsahuje celková cena také celkové měsíční náklady. Pokud celkové náklady nelze rozumně stanovit předem, musí být určen způsob výpočtu ceny;
[…]
o)
případně dobu platnosti smlouvy, nebo je-li smlouva uzavřena na dobu neurčitou nebo automaticky obnovována, podmínky ukončení smlouvy;
p)
případně minimální dobu trvání závazků spotřebitele vyplývajících ze smlouvy;
[…]“
8
Článek 8 této směrnice, nadepsaný „Formální požadavky na smlouvy uzavřené na dálku“, v odstavci 2 stanoví:
„Pokud smlouva uzavíraná na dálku elektronickými prostředky zavazuje spotřebitele k zaplacení, upozorní obchodník spotřebitele jasným a výrazným způsobem a bezprostředně před tím, než spotřebitel učiní objednávku, na informace uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. a), e), o) a p).
Obchodník zajistí, aby spotřebitel při učinění objednávky výslovně vzal na vědomí, že si je vědom toho, že se objednávkou zavazuje k zaplacení. Pokud je objednávka činěna kliknutím na tlačítko nebo podobnou funkci, musí být toto tlačítko či podobná funkce snadno čitelným způsobem označeny ‚objednávka zavazující k platbě‘ nebo jinou odpovídající a jednoznačnou formulací, která upozorní na skutečnost, že podáním objednávky vzniká povinnost zaplatit obchodníkovi. Nedodrží-li obchodník ustanovení tohoto pododstavce, není spotřebitel smlouvou nebo objednávkou vázán.“
Německé právo
9
Ustanovení § 312j odst. 3 a 4 Bürgerliches Gesetzbuch (občanský zákoník, dále jen „BGB“) uvádí:
„(3)   V případě [spotřebitelských smluv uzavíraných elektronickými prostředky a týkajících se plnění za úplatu poskytnutého obchodníkem] musí obchodník objednávkový proces nastavit tak, aby spotřebitel při učinění objednávky výslovně potvrdil, že se zavazuje k provedení platby. Pokud je objednávka učiněna prostřednictvím tlačítka, povinnost obchodníka uvedená v první větě je splněna pouze v případě, že je tlačítko snadno čitelným způsobem označeno ‚objednávka zavazující k platbě‘ nebo jinou odpovídající a jednoznačnou formulací.
(4)   [Spotřebitelské smlouvy uzavírané elektronickými prostředky a týkající se plnění za úplatu poskytnutého obchodníkem] jsou uzavřeny pouze tehdy, pokud obchodník splní povinnost podle odstavce 3.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
10
Fuhrmann-2 je společností založenou podle německého práva, která vlastní hotel Goldener Anker v Krummhörn-Greetsiel (Německo). Pokoje v tomto hotelu si lze pronajmout mimo jiné prostřednictvím internetové stránky www.booking.com, která je online platformou pro rezervaci – mimo jiné – ubytování.
11
B., který má postavení spotřebitele, hledal na této internetové stránce dne 19. července 2018 hotelové pokoje v Krummhörn-Greetsiel pro období od 28. května 2019 do 2. června 2019. Mezi zobrazenými výsledky vyhledávání se nacházely pokoje v hotelu Goldener Anker. B. poté klikl na obrázek odpovídající tomuto hotelu, což vedlo k zobrazení dostupných pokojů a dalších informací týkajících se mimo jiné vybavení a cen nabízených daným hotelem ve zvoleném období. B., který se rozhodl v tomto hotelu rezervovat čtyři dvoulůžkové pokoje, tedy poté, co klikl na tlačítko „Rezervuji“, zadal své osobní údaje a jména osob, které ho budou doprovázet, a následně klikl na tlačítko „Dokončit rezervaci“.
12
B. se dne 28. května 2019 do hotelu Goldener Anker nedostavil.
13
Dopisem ze dne 29. května 2019 společnost Fuhrmann-2 v souladu se svými všeobecnými obchodními podmínkami vyúčtovala B. storno poplatek ve výši 2240 euro a k uhrazení této částky mu stanovila lhůtu pěti pracovních dní. B. požadovanou částku nezaplatil.
14
Společnost Fuhrmann-2 podala k předkládajícímu soudu Amtsgericht Bottrop (Okresní soud v Bottropu, Německo) žalobu na zaplacení této částky. Na podporu své žaloby společnost Fuhrmann-2 uvádí, že B. s ní prostřednictvím internetové stránky www.booking.com uzavřel smlouvu o ubytování týkající se několika pokojů v jejím hotelu v období od 28. května 2019 do 2. června 2019. Má zejména za to, že výraz „Dokončit rezervaci“, který se provozovatel této internetové stránky rozhodl zapsat na rezervační tlačítko, splňuje povinnost stanovenou v § 312j odst. 3 BGB, jenž obchodníkovi ukládá, aby tlačítko pro odeslání objednávky bylo snadno čitelným způsobem označeno výrazem „objednávka zavazující k platbě“ nebo jinou odpovídající a jednoznačnou formulací. Uvedená společnost má za to, že za těchto podmínek je B. povinen jí zaplatit storno poplatek ve výši 2240 eur.
15
Předkládající soud uvádí, že úspěch žaloby podané společností Fuhrmann-2 závisí na tom, zda lze mít vzhledem k výrazu „Dokončit objednávku“, který je uveden na rezervačním tlačítku na internetové stránce www.booking.com, za to, že byla splněna povinnost stanovená v § 312j odst. 3 BGB, který do německého práva provádí čl. 8 odst. 2 druhý pododstavec směrnice 2011/83. V případě kladné odpovědi by to podle § 312j odst. 4 BGB znamenalo, že smlouva o ubytování byla mezi stranami platně uzavřena a společnost Fuhrmann-2 je oprávněna požadovat storno poplatek.
16
Předkládající soud upřesňuje, že jiný německý soud rozhodl, že za účelem určení, zda takový výraz, jaký je použit provozovatelem internetové stránky www.booking.com, představuje jednoznačnou formulaci odpovídající výrazu „objednávka zavazující k platbě“ uvedenému v čl. 8 odst. 2 druhém pododstavci druhé větě směrnice 2011/83, je třeba zohlednit veškeré okolnosti objednávkového procesu, a zejména jeho koncept.
17
S ohledem na znění tohoto ustanovení má nicméně předkládající soud pochybnosti o přístupu zvoleném tímto německým soudem a přiklání se k názoru, že z výrazu zapsaného na samotném tlačítku musí vyplývat, že si je spotřebitel vědom toho, že mu aktivací tohoto tlačítka vzniká právně závazná platební povinnost. V rámci posledně uvedeného přístupu má však předkládající soud za to, že slovo „rezervace“ uvedené ve výrazu „Dokončit rezervaci“ není v běžném jazyce nutně spojováno s povinností zaplatit finanční protiplnění, ale je rovněž často používáno jako synonymum k „předem si zdarma zamluvit“. Podle jeho názoru je tedy třeba dospět k závěru, že v projednávaném případě povinnost stanovená v § 312j odst. 3 druhé větě BGB splněna nebyla.
18
Za těchto podmínek se Amtsgericht Bottrop (Okresní soud v Bottropu) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 8 odst. 2 druhý pododstavec směrnice [2011/83] vykládán v tom smyslu, že pro odpověď na otázku, zda tlačítko nebo podobná funkce, jejichž aktivace je součástí objednávkového procesu u smlouvy uzavírané na dálku elektronickými prostředky ve smyslu prvního pododstavce tohoto ustanovení a které nejsou označeny výrazem ‚objednávka zavazující k platbě‘, jsou označeny jinou odpovídající a jednoznačnou formulací ve smyslu tohoto ustanovení, která spotřebitele upozorní na skutečnost, že podáním objednávky vzniká povinnost zaplatit obchodníkovi, je relevantní výlučně výraz zapsaný na tlačítku nebo na odpovídající funkci?“
K předběžné otázce
19
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 8 odst. 2 druhý pododstavec směrnice 2011/83 musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo v rámci objednávkového procesu týkajícího se uzavření smlouvy na dálku elektronickými prostředky určeno, zda taková formulace zapsaná na objednávkovém tlačítku nebo na podobné funkci, jako je formulace „Dokončit rezervaci“, „odpovídá“ výrazu „objednávka zavazující k platbě“ ve smyslu tohoto ustanovení, je třeba vycházet pouze z výrazu uvedeného na tomto tlačítku nebo této podobné funkci, nebo zda je třeba zohlednit rovněž okolnosti objednávkového procesu.
20
Na úvod je třeba poznamenat, že smlouvou uzavřenou na dálku se podle čl. 2 bodu 7 směrnice 2011/83 rozumí „jakákoli smlouva uzavřená mezi obchodníkem a spotřebitelem v rámci organizovaného systému prodeje či poskytování služeb na dálku bez současné fyzické přítomnosti obchodníka a spotřebitele s výhradním použitím jednoho nebo více prostředků komunikace na dálku až do okamžiku uzavření smlouvy, včetně tohoto okamžiku“. Z toho plyne, že smlouva o poskytování služeb uzavřená mezi obchodníkem a spotřebitelem prostřednictvím takové online platformy pro rezervaci ubytování, jaká je dotčena v původním řízení, spadá pod pojem „smlouva uzavřená na dálku“, a tudíž – při neuplatnění výjimek stanovených v čl. 3 odst. 2 až 4 směrnice 2011/83 – do působnosti této směrnice, jak je definována v čl. 3 odst. 1 této směrnice.
21
Kromě toho je třeba připomenout, že jak vyplývá z článku 1 směrnice 2011/83, ve světle bodů 4, 5 a 7 jejího odůvodnění, cílem této směrnice je dosáhnout vysoké úrovně ochrany spotřebitele zajištěním jejich informovanosti a bezpečnosti při transakcích s obchodníky. Ochrana spotřebitele v politikách Unie je nadto zakotvena v článku 169 SFEU a v článku 38 Listiny základních práv Evropské unie (rozsudek ze dne 10. července 2019, Amazon EU, C‑649/17, EU:C:2019:576, bod 39).
22
Právě s ohledem na tento cíl ukládá článek 8 směrnice 2011/83 obchodníkovi řadu formálních povinností týkajících se smluv uzavřených na dálku, jak uvádí nadpis tohoto ustanovení. Odstavec 2 tohoto článku tak stanoví různé povinnosti obchodníka v případě, že smlouva je – stejně jako ve věci v původním řízení – uzavíraná na dálku elektronickými prostředky a pojí se s ní platební povinnost spotřebitele.
23
Podle čl. 8 odst. 2 prvního pododstavec směrnice 2011/83 musí obchodník upozornit spotřebitele jasným a výrazným způsobem a bezprostředně před tím, než spotřebitel učiní objednávku, na informace, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 1 písm. a), e), o) a p) této směrnice a v podstatě se týkají hlavních znaků dotyčného zboží nebo služby, celkové ceny, doby platnosti smlouvy, a případně minimální doby trvání závazků spotřebitele.
24
Článek 8 odst. 2 druhý pododstavec směrnice 2011/83 stanoví, že obchodník musí zajistit, aby spotřebitel při učinění objednávky výslovně vzal na vědomí, že si je vědom toho, že se objednávkou zavazuje k zaplacení. Toto ustanovení upřesňuje, že v případě, kdy je kliknutí na tlačítko nebo podobnou funkci nezbytné k učinění objednávky, musí být tlačítko či podobná funkce snadno čitelným způsobem označeny „objednávka zavazující k platbě“ nebo jinou odpovídající a jednoznačnou formulací, která upozorní na skutečnost, že podáním objednávky vzniká spotřebiteli povinnost zaplatit obchodníkovi; v opačném případě není daný spotřebitel smlouvou ani objednávkou vázán.
25
Ze tří předchozích bodů tohoto rozsudku vyplývá, že pokud je smlouva na dálku uzavřena elektronickými prostředky prostřednictvím objednávkového procesu a je spojena s platební povinností spotřebitele, musí obchodník jednak tomuto spotřebiteli bezprostředně před učiněním objednávky poskytnout základní informace o smlouvě a jednak uvedeného spotřebitele výslovně upozornit, že uskutečněním objednávky mu vzniká platební povinnost.
26
Pokud jde o posledně uvedenou povinnost, z jasného znění čl. 8 odst. 2 druhého pododstavce druhé věty směrnice 2011/83 vyplývá, že objednávkové tlačítko nebo podobná funkce musí být označeny snadno čitelným a jednoznačným výrazem, který upozorní na skutečnost, že podáním objednávky vzniká spotřebiteli povinnost zaplatit obchodníkovi. I když toto ustanovení uvádí formulaci „objednávka zavazující k platbě“, z jeho znění také vyplývá, že posledně uvedená formulace má příkladný charakter a že členské státy jsou oprávněny umožnit obchodníkovi použití jakékoli jiné odpovídající formulace pod podmínkou, že bude jednoznačná stran vzniku této povinnosti.
27
V případě, kdy stejně jako v projednávané věci vnitrostátní právní úprava, která má provést toto ustanovení, neobsahuje podobně jako samotná směrnice konkrétní příklady odpovídajících formulací, mohou tedy obchodníci použít jakýkoli výraz dle vlastního výběru, pokud z tohoto výrazu jednoznačně vyplývá, že spotřebitel je vázán platební povinností bezprostředně po kliknutí na objednávkové tlačítko nebo na podobnou funkci.
28
Ze znění čl. 8 odst. 2 druhého pododstavce druhé věty směrnice 2011/83, ve spojení s výrazem „výslovně“ uvedeným v čl. 8 odst. 2 druhém pododstavci první větě této směrnice, mimoto rovněž jasně vyplývá, že formulace uvedená v tomto ustanovení musí být uvedena na tlačítku nebo podobné funkci, takže i s ohledem na to, co bylo uvedeno v předchozím bodě tohoto rozsudku, musí být pouze výraz uvedený na tomto tlačítku nebo této podobné funkci zohledněn pro účely určení, zda obchodník splnil svoji povinnost zajistit, aby spotřebitel při učinění objednávky výslovně vzal na vědomí, že si je vědom toho, že se objednávkou zavazuje k zaplacení.
29
Tento výklad je podpořen bodem 39 odůvodnění směrnice 2011/83, jehož dvě poslední věty upřesňují, že pozornost spotřebitele musí být prostřednictvím jednoznačné formulace, a tudíž bez odkazu na celkové posouzení okolností konkrétně zaměřena na skutečnost, že učiněním objednávky mu vzniká platební povinnost, takže může přesně určit okamžik, kdy tuto povinnost přijímá.
30
Uvedený výklad je rovněž podpořen cílem sledovaným směrnicí 2011/83, kterým je zaručit vysokou úroveň ochrany spotřebitele v oblasti informací, jak vyplývá z bodu 21 tohoto rozsudku. Je totiž třeba uvést, že dokončení objednávkového procesu, které vede ke vzniku platební povinnosti spotřebitele, je zásadním krokem, neboť znamená, že spotřebitel souhlasí s tím, že bude vázán nejen smlouvou uzavřenou na dálku, ale i touto povinností. Mít za to, že při kliknutí na tlačítko nebo podobnou funkci by měl spotřebitel z okolností tohoto procesu vyvodit, že se zavazuje k závazné platbě, ačkoli mu výraz na tomto tlačítku nebo této funkci neumožňuje identifikovat takové důsledky s absolutní jistotou, by tedy znamenalo ohrožení tohoto cíle.
31
Mimoto i když Soudní dvůr rozhodl, že při výkladu ustanovení směrnice 2011/83 je třeba zajistit – jak uvádí bod 4 odůvodnění této směrnice – správnou rovnováhu mezi vysokou úrovní ochrany spotřebitele a konkurenceschopností podniků a respektovat přitom svobodu podnikání, jak je zakotvena v článku 16 Listiny základních práv (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. července 2019, Amazon EU, C‑649/17, EU:C:2019:576, bod 44 a citovaná judikatura), je třeba konstatovat, že takové vyvážení není v projednávaném případě relevantní, jelikož sepsání či změna výrazu uvedeného na tlačítku nebo funkci elektronické objednávky nepředstavuje žádnou významnou zátěž, která by mohla poškodit konkurenceschopnost nebo svobodu podnikání dotyčných obchodníků.
32
S ohledem na úvahy uvedené v bodě 26 tohoto rozsudku přísluší předkládajícímu soudu ověřit, zda ve věci v původním řízení lze formulaci „Dokončit rezervaci“ v německém jazyce považovat pouze s ohledem na výrazy použité v této formulaci a bez ohledu na okolnosti procesu rezervace za formulaci odpovídající výrazu „objednávka zavazující k platbě“ uvedenému v čl. 8 odst. 2 druhém pododstavci směrnice 2011/83. Tento přezkum sice přísluší výlučně předkládajícímu soudu, Soudní dvůr však při rozhodování o předběžné otázce může případně podat upřesnění, aby vnitrostátnímu soudu poskytl vodítko při jeho rozhodování (rozsudek ze dne 3. února 2021, FIGC a Consorzio Ge.Se.Av., C‑155/19 a C‑156/19, EU:C:2021:88, bod 59 a citovaná judikatura).
33
V tomto ohledu bude muset předkládající soud zejména ověřit, zda je výraz „rezervace“ v německém jazyce jak v běžném jazyce, tak v povědomí průměrného spotřebitele, který má dostatek informací a je v rozumné míře pozorný a opatrný, nutně a systematicky spojován se vznikem platební povinnosti. V opačném případě by bylo nutno konstatovat nejednoznačnou povahu výrazu „Dokončit rezervaci“, takže tento výraz by nebylo možné považovat za formulaci odpovídající výrazu „objednávka zavazující k platbě“, který je uveden v čl. 8 odst. 2 druhém pododstavci směrnice 2011/83.
34
S ohledem na výše uvedené je třeba na položenou otázku odpovědět, že čl. 8 odst. 2 druhý pododstavec směrnice 2011/83 musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo v rámci objednávkového procesu týkajícího se uzavření smlouvy na dálku elektronickými prostředky určeno, zda taková formulace zapsaná na objednávkovém tlačítku nebo na podobné funkci, jako je formulace „Dokončit rezervaci“, „odpovídá“ výrazu „objednávka zavazující k platbě“ ve smyslu tohoto ustanovení, je třeba vycházet pouze z výrazu uvedeného na tomto tlačítku nebo této podobné funkci.
K nákladům řízení
35
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:
Článek 8 odst. 2 druhý pododstavec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25. října 2011 o právech spotřebitelů, kterou se mění směrnice Rady 93/13/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/44/ES a zrušuje směrnice Rady 85/577/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, musí být vykládán v tom smyslu, že k tomu, aby bylo v rámci objednávkového procesu týkajícího se uzavření smlouvy na dálku elektronickými prostředky určeno, zda taková formulace zapsaná na objednávkovém tlačítku nebo na podobné funkci, jako je formulace „Dokončit rezervaci“, „odpovídá“ výrazu „objednávka zavazující k platbě“ ve smyslu tohoto ustanovení, je třeba vycházet pouze z výrazu uvedeného na tomto tlačítku nebo této podobné funkci.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.