62022CO0317_INF
Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 19. december 2022 –Aziz mod EU-Udenrigstjenesten
(Sag C-317/22 P)
»Appel – artikel 181 i Domstolens procesreglement – aktindsigt – forordning (EF) nr. 1049/2001 – dokumenter, som Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) angiveligt er i besiddelse af – søgsmål til prøvelse af det stiltiende afslag på begæringen om aktindsigt – formaliteten – artikel 76, litra d), i Rettens procesreglement – tilstrækkeligt klar og præcis angivelse af de anbringender, der gøres gældende – åbenbart, at appellen delvist skal afvises, delvist er ugrundet«
1.
Retslig procedure – stævning – formkrav – fastlæggelse af søgsmålets genstand – kort fremstilling af anbringenderne – utvetydig formulering af sagsøgerens påstande – foreligger ikke – afvisning
[Art. 263 TEUF; statutten for Domstolen, art. 21, stk. 1, og art. 53, stk. 1; Rettens procesreglement, art. 76, litra d)]
(jf. præmis 11, 12, 17, 20 og 21)
2.
Appel – anbringender – præcis kritik af et punkt i Rettens argumentation nødvendig
(Art. 256, stk. 1, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 168, stk. 1, litra d), og art. 169, stk. 2]
(jf. præmis 25 og 26)
3.
Appel – anbringender – anbringende, der gøres gældende mod en begrundelse for kendelsen, der ikke er nødvendig for at støtte dennes konklusion – anbringende uden betydning
(Art. 256, stk. 1, andet afsnit, TEUF; statutten for Domstolen, art. 58, stk. 1)
(jf. præmis 28)
Konklusion
1)
Appellen forkastes, idet det er åbenbart, at den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet.
2)
Ahmad Aziz bærer sine egne omkostninger.