61989TJ0028_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
De faktiske omstaendigheder, der har givet anledning til sagen
1 Ved afgoerelse nr . 1896/75 A af 28 . juli 1975 vedtog Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs Praesidium ( i det foelgende "OESU ") bestemmelser vedroerende institutionens personaleudvalgs sammensaetning og de naermere regler for dets arbejdsgang . I artikel 5 i afgoerelsen hedder det :
"Artikel 5 - Mandat
Personaleudvalgets medlemmer vaelges paa de betingelser, der fastsaettes af generalforsamlingen for tjenestemaend i Det OEkonomiske og Sociale Udvalg . Denne skal afholdes senest en maaned foer udloebet af det foregaaende udvalgs mandatperiode . Den indkaldes af den afgaaende formand .
Mandatet for personaleudvalgets medlemmer udloeber to aar efter, at de er blevet valgt . Institutionen kan imidlertid beslutte at fastsaette en kortere varighed for mandatperioden, som dog skal vaere paa mindst et aar . Mandatet ophoerer ligeledes, hvis et medlem af personaleudvalget vaelger at traede tilbage eller udtraeder af tjenesten . I saa fald afholdes nyt valg, og en afloeser indsaettes . Et nyt medlem har mandat for den resterende periode .
Efter udloebet af det afgaaende udvalgs mandat bliver dette siddende for at varetage loebende sager, indtil det nye personaleudvalg er blevet indkaldt foerste gang ".
2 Den 4 . marts 1983 vedtog generalforsamlingen for personalet ved OESU "bestemmelser for valg til personaleudvalget", CP 153/83, hvori der indfoertes en ordning med forholdstalsvalg, som betegnes "SUPAR ".
3 OESU' s personaleudvalgs mandat udloeb i 1985 den 20 . april . Dagen foer vedtog generalforsamlingen for personalet en anden ordning om valg med simpelt flertal .
4 Flere tjenestemaend ved OESU sagsoegte derefter institutionen ved Domstolen med paastand om annullation af denne generalforsamlingsbeslutning . Sagsoegerne i naervaerende sag og to andre tjenestemaend ved OESU har faaet adgang til at intervenere i disse sager til stoette for institutionens paastande . Det valg af personaleudvalg, der var fastsat til den 14 . juni 1985, og hvorved den i den anfaegtede generalforsamlingsbeslutning fastlagte valgmaade skulle foelges, blev udsat ved kendelse om foreloebige forholdsregler, afsagt af Domstolen den 11 . juni 1985, Diezler m.fl . mod Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( 146/85 R, Sml . s . 1805 ).
5 Domstolen annullerede ved dom af 27 . oktober 1987, Diezler m.fl . mod Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( forenede sager 146/85 og 431/85, Sml . s . 4283 ) generalforsamlingens beslutning om nye regler for valg til personaleudvalget med den begrundelse, at fristreglen i artikel 5, stk . 1, i naevnte afgoerelse nr . 1896/75 A ikke var blevet overholdt .
6 Efter afsigelsen af denne dom tilstillede OESU' s generalsekretaer den 5 . november 1987 den pr . 19 . april 1985 udnaevnte valgbestyrelsesformand et notat med foelgende indhold :
"Vedr .: Valg til personaleudvalget
Efter Domstolens dom af 27 . oktober 1987 i de forenede sager 146/85 og 431/85, Diezler m.fl . mod Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, maa der i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 176 snarest afholdes valg til personaleudvalget .
Dette valg skal afholdes i henhold til den pr . 20 . marts 1985 gaeldende valgordning, dvs . 'SUPAR' -ordningen .
Udpegelsen paa personalets generalforsamling den 19 . april 1985 af en valgbestyrelse beroeres ikke af Domstolens dom, hvorfor det paahviler denne bestyrelse, paa eget initiativ og til opfyldelse af Domstolens dom at varetage sine opgaver i henhold til institutionens interne regler, herunder afholdelse af valg som omhandlet snarest muligt ."
7 Medlemmerne af valgbestyrelsen traadte tilbage den 9 . november 1987 og henviste herved til deres "mangel paa kendskab til og utilstraekkelige erfaringer" med naevnte valgordning .
8 Sagsoegerne i naervaerende sag indgav den 20 . november 1987 ud fra den opfattelse, at generalsekretaerens notat af 5 . november 1987 ikke var i overensstemmelse med Domstolens dom af 27 . oktober 1987, begaering om fortolkning af Domstolens dom for at opnaa en afgoerelse af, om det efter annullationen af OESU' s personales generalforsamlings beslutning af 19 . april 1985 var muligt eller noedvendigt at indkalde til en ny generalforsamling for eventuelt at faa fastsat en ny valgordning, hvorefter det forestaaende valg skulle foregaa . Denne begaering blev afvist ved Domstolens kendelse af 20 . april 1988, Maindiaux m.fl . mod De Europaeiske Faellesskabers OEkonomiske og Sociale Udvalg og Claus Diezler m.fl . ( forenede sager 146/85 og 431/85 - Fortolkning, Sml . s . 2003 ) med den begrundelse, at begaeringen ikke tog sigte paa at klarlaegge et spoergsmaal, der var afgjort ved naevnte dom, men paa at opnaa en udtalelse fra Domstolen vedroerende dennes opfyldelse og virkning .
9 En ny generalforsamling, der var blevet indkaldt af det siddende personaleudvalg, jfr . artikel 5, stk . 3, i naevnte afgoerelse nr . 1896/75 A, udpegede derefter den 11 . december 1987 en ny valgbestyrelse . Valgbestyrelsens formand tilstillede OESU' s generalsekretaer en anmodning om "klare oplysninger om den valgordning, der skal finde anvendelse", og modtog som svar herpaa den 25 . januar 1988 foelgende notat :
"Vedr .: Valg til personaleudvalg
Som svar paa Deres notat af 8 . januar 1988 skal jeg hermed bekraefte, at naevnte valg efter institutionens opfattelse skal afholdes i henhold til 'SUPAR' -ordningen, der er den ordning, der var gaeldende den 20 . marts 1985 . Dette er i oevrigt ogsaa den opfattelse, jeg har givet udtryk for i mit informative notat af 5 . november 1987, ligesom det er den, som Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs befuldmaegtigede under den for tiden ved Domstolen verserende fortolkningssag har gjort sig til talsmand for .
Til Deres oplysning tilfoejes, at begaeringen om fortolkning ikke har opsaettende virkning ."
10 Sagsoegerne i naervaerende sag indgav den 4 . februar 1988 klage med anmodning om annullation af foelgende akter :
"1 ) Generalsekretaerens afgoerelse af 25 . januar 1988, hvorefter den saakaldte 'SUPAR' -valgmaade skal finde anvendelse ved det - som det synes til den 15 . marts fastsatte - valg af medlemmer til personaleudvalget .
2 ) Om fornoedent, generalsekretaerens afgoerelse, som formanden for valgbestyrelsen blev underrettet om ved notat af 5 . november 1987, og i henhold til hvilken der uden udsaettelse skal gennemfoeres valg til personaleudvalget efter 'SUPAR' -valgmaaden .
3 ) Om fornoedent, generalsekretaerens afgoerelse om ikke at gribe ind paa eget initiativ og lade indkalde en generalforsamling ved udloebet af mandatperioden, saaledes at tjenestemaendene ved OESU kunne traeffe bestemmelse om den valgmaade, der skulle anvendes i forbindelse med valget af medlemmer til personaleudvalget ."
11 I klagen blev der stillet krav om, at der efter annullationen af disse afgoerelser i stedet blev truffet "afgoerelse om indkaldelse af en generalforsamling for tjenestemaendene ved OESU, der paa dagsordenen har fastsaettelse af en valgordning for valg af medlemmer til personaleudvalget ". Sagsoegerne stoettede deres klage paa, at naevnte afgoerelse nr . 1896/75 A ikke udtrykkeligt fastsaetter, at valgordningen fortsat gaelder, hvorfor det tilkom personalets generalforsamling at vaelge den valgordning, hvorefter valget af personaleudvalgets medlemmer skulle ske . Ifoelge sagsoegerne maatte enhver afgoerelse om at anvende en valgordning, der ikke udtrykkeligt var vedtaget af generalforsamlingen ved udloebet af det siddende personaleudvalgs mandatperiode, vaere retsstridig .
12 Den 8 . februar 1988 fastsatte valgbestyrelsen datoen for valg til personaleudvalget, der blev fastsat til den 17 . marts 1988 . Valgbestyrelsen meddelte samtidig med fremlaeggelsen af denne tidsplan personalet, at valget i overensstemmelse med generalsekretaerens "instrukser" af 25 . januar 1988 ville blive afholdt efter "SUPAR"-ordningen . Sagsoegerne indgav den 12 . februar 1988 klage mod valgbestyrelsens beslutning af 8 . februar 1988 om den foelgende 17 . marts at afholde valg til personaleudvalget paa grundlag af den saakaldte "SUPAR"-metode og - i det omfang det maatte vaere noedvendigt - mod generalsekretaerens stiltiende afgoerelse om ikke paa eget initiativ at gribe ind for at annullere denne beslutning med henblik paa indkaldelse af en generalforsamling, paa hvilken tjenestemaendene ved OESU skulle faa lejlighed til at vedtage den valgordning, der skulle anvendes, og endelig for at paalaegge naevnte valgbestyrelse at afholde det kommende valg i overensstemmelse med bestemmelserne i den ordning, der skulle vedtages .
Sagens behandling
13 Paa baggrund heraf har Claude Maindiaux og to andre tjenestemaend ved OESU ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 29 . februar 1988, anlagt sag med paastand om annullation af den sagsoegte institutions generalsekretaers to afgoerelser om, at det valg til institutionens personaleudvalg, der var fastsat til den 17 . marts 1988, skulle afholdes paa grundlag af den saakaldte "SUPAR"-forholdstalsvalgordning, af valgbestyrelsens beslutning om at afholde naevnte valg paa grundlag af naevnte ordning, og af generalsekretaerens stiltiende afgoerelse om ikke at gribe ind paa eget initiativ og lade indkalde en generalforsamling for personalet, saaledes at der kan vedtages en valgmaade, der skal anvendes ved valget af personaleudvalget .
14 En begaering om foreloebige forholdsregler, som sagsoegerne indgav til Domstolens Justitskontor samme dag som staevningen i sagen, og hvori der begaeres udsaettelse med gennemfoerelsen af OESU' s valgbestyrelses beslutning af 8 . februar 1988 om at afholde valg til personaleudvalget efter den saakaldte "SUPAR"-valgmaade og udsaettelse af det fastsatte valg, blev afvist ved kendelse afsagt af formanden for Domstolens Fjerde Afdeling den 15 . marts 1988, og valget fandt herefter sted den 17 . marts 1988 .
15 Skriftvekslingen er i det hele afviklet ved Domstolen . Den er forloebet forskriftsmaessigt, naar henses til den omstaendighed, at den i medfoer af artikel 91, stk . 4, i vedtaegten for tjenestemaend er blevet udsat, indtil der ved udloebet af den i vedtaegtens artikel 90, stk . 2, fastsatte frist forelaa en stiltiende afvisning af sagsoegernes klager .
16 Sagen er ved Domstolens kendelse af 15 . november 1989 blevet henvist til Retten i Foerste Instans, jfr . Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans .
17 Retten har paa grundlag af den refererende dommers rapport besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgaaende bevisfoerelse . Sagsoegerne og OESU har afgivet indlaeg og besvaret spoergsmaal fra Retten ( Femte Afdeling ) i retsmoedet den 24 . januar 1990 . Der er ikke i sagen blevet udpeget en generaladvokat, og formanden har herefter optaget sagen til dom ved retsmoedets afslutning .
18 Sagsoegerne har nedlagt foelgende paastande :
1 ) sagen admitteres, og der gives sagsoegerne medhold i deres paastande;
2 ) foelgelig annulleres foelgende afgoerelser :
a ) generalsekretaerens afgoerelse af 25 . januar 1988, hvorefter den saakaldte "SUPAR"-valgmaade finder anvendelse ved valget af medlemmer til personaleudvalget den 17 . marts 1988;
b ) om fornoedent generalsekretaerens afgoerelse, som formanden for valgbestyrelsen blev underrettet om ved notat af 5 . november 1987, og i henhold til hvilken der uden udsaettelse skal afholdes valg til personaleudvalget efter "SUPAR"-valgmaaden;
c ) om fornoedent generalsekretaerens afgoerelse om ikke at gribe ind paa eget initiativ og lade indkalde en generalforsamling ved udloebet af mandatperioden, saaledes at tjenestemaendene ved OESU kunne vedtage den valgmaade, der skulle anvendes i forbindelse med valget af medlemmer til personaleudvalget;
d ) valgbestyrelsens beslutning af 8 . februar 1988 om at afholde valg til personaleudvalget den 17 . marts 1988 efter den saakaldte "SUPAR"-valgmaade;
e ) om fornoedent generalsekretaerens stiltiende afgoerelse om ikke at gribe ind paa eget initiativ for at annullere valgbestyrelsens naevnte ulovlige beslutning samt lade indkalde en generalforsamling, saaledes at tjenestemaendene kunne vedtage den valgmaade, der skal anvendes ved det forestaaende valg af medlemmer til personaleudvalget, og endelig for at give valgbestyrelsen paalaeg om at afholde det forestaaende valg i overensstemmelse med reglerne for den valgmaade, der ville blive vedtaget;
3 ) sagsoegte tilpligtes at betale sagens omkostninger, enten i medfoer af procesreglementets artikel 69, stk . 2, eller i medfoer af dets artikel 69, stk . 3, andet afsnit, samt, jfr . procesreglementets artikel 73, litra b ), de noedvendige udgifter, som er afholdt med henblik paa sagens behandling, isaer rejse - og opholdsudgifter og advokatsalaer .
19 Det OEkonomiske og Sociale Udvalg har nedlagt foelgende paastande :
- afvisning, subsidiaert frifindelse;
- sagsoegerne tilpligtes at afholde sagens omkostninger .
Den foerste og den anden soegsmaalsgrund
Formaliteten
20 OESU har fremfoert tre afvisningsindsigelser, den foerste om manglende soegsmaalsinteresse, den anden om, at der ikke foreligger en akt, der indeholder et klagepunkt, og den tredje om, at der foreligger en tilsidesaettelse af vedtaegtens artikel 90, stk . 1 .
21 OESU har for det foerste bestridt, at sagsoegerne har den fornoedne soegsmaalsinteresse, og har herved anfoert, at sagen kun bygger paa den opfattelse, sagsoegerne forgaeves har forfaegtet foerst som intervenienter i de forenede sager 146/85 og 431/85 og dernaest i deres begaering om en fortolkning af den i de naevnte sager afsagte dom af 27 . oktober 1987 .
22 Sagsoegerne har gjort gaeldende, at der intet er til hinder for, at de til stoette for deres soegsmaalsgrunde i naervaerende sag paaberaaber sig argumenter, de tidligere har fremfoert i en anden sag . De har under den mundtlige forhandling desuden gjort gaeldende, at parterne i denne sag ikke er de samme som parterne i de forenede sager 146/85 og 431/85, idet de i de sidstnaevnte sager intervenerede til stoette for OESU' s paastande .
23 Domstolen har ved afgoerelsen af, om en sag skal afvises med den begrundelse, at sagsgenstanden er den samme som i en tidligere sag, fastslaaet, at den omstaendighed, at parterne i den senest anlagte sag er de samme som i den tidligere sag, og at sagsoegernes formaal og anbringender er de samme, medfoerer sagens afvisning ( Domstolens kendelse af 1 . april 1987, Ainsworth, forenede sager 159/84 og 267/84, 12/85 og 264/85, Sml . s . 1579 ). Domstolen har i dom af 27 . oktober 1987 i de tidligere naevnte forenede sager ( 146/85 og 431/85 ) anfoert, at den retsakt, der paastaas annulleret, udgoer et element af stor betydning for karakteriseringen af genstanden for et soegsmaal . Denne sag er imidlertid anlagt til proevelse af andre retsakter end de i de forenede sager 146/85 og 431/85 omhandlede retsakter, og det kan derfor ikke antages, at sagsgenstanden i de to sager er den samme .
24 Sagsoegerne har desuden med rette paaberaabt sig Domstolens kendelse af 20 . april 1988 ( de tidligere naevnte forenede sager 146/85 og 431/85 - Fortolkning ), hvorved den af sagsoegerne fremsatte begaering om fortolkning af Domstolens dom af 27 . oktober 1987 blev afvist . Af denne kendelse fremgaar nemlig, at spoergsmaalet om, hvilken valgordning der skulle finde anvendelse efter denne dom, endnu ikke er blevet afgjort . Heraf foelger, at naervaerende sag ikke fremtraeder som en gentagelse af de tidligere naevnte sager, selv om de af sagsoegerne i denne sag fremfoerte grunde delvis er de samme som dem, de gjorde gaeldende i de tidligere sager, men som en ny sag .
25 Det maa derfor fastslaas, at der som foelge af de tidligere sager ikke nu foreligger hverken manglende soegsmaalsinteresse for sagsoegerne eller en retskraftig afgoerelse, der kan afskaere en realitetsbehandling af naervaerende sag .
26 Sagsoegernes soegsmaalsinteresse er heller ikke ophoert i kraft af, at de har afstaaet fra at anfaegte resultatet af valgene af 17 . marts 1988 paa grundlag af reglerne om anfaegtelse af valg, og altsaa som anfoert af Domstolen i dommen af 29 . september 1976, De Dapper m.fl . mod Europa-Parlamentet ( 54/75, Sml . s . 1381 ) efter den i tjenestemandsvedtaegtens artikler 90 og 91 fastlagte procedure .
27 Sagsoegerne har herom i retsmoedet anfoert, at det til paadoemmelse i naervaerende sag foreliggende spoergsmaal om fortolkning af artikel 5 i afgoerelse nr . 1896/75 A fortsat er aktuelt, fordi det i 1988 valgte personaleudvalg, hvis mandatperiode snart udloeber, skal fornys .
28 Selv om det i almindelighed er korrekt, at den interesse, der haves i at anfaegte uregelmaessigheder i forbindelse med valgs afholdelse, falder sammen med interessen i at sikre, at disse uregelmaessigheder ikke har paavirket valgets udfald, gaelder dette ikke i naervaerende sag . For Rettens stillingtagen til gyldigheden af foranstaltningerne om afholdelse af valget den 17 . marts 1988 skal loese den uenighed, der bestaar parterne imellem vedroerende den valgordning, der skal finde anvendelse, naar personalets generalforsamling ikke har truffet en beslutning i overensstemmelse med artikel 5 i afgoerelse nr . 1896/75 A . Den afgoerelse, der vil blive truffet, vil saaledes kunne bringe den retlige usikkerhed til ophoer, der for tiden goer sig gaeldende paa dette punkt, og som vil kunne indvirke paa afholdelsen af kommende valg i medfoer af den omtvistede bestemmelse . Heraf foelger, at spoergsmaalet om gyldigheden af foranstaltningerne til afholdelse af de valg, der fandt sted den 17 . marts 1988, fortsat og uanset udfaldet af dette valg har interesse .
29 OESU har med sin anden afvisningsindsigelse gjort gaeldende, at spoergsmaalet om, hvilken valgordning der skal anvendes ved det kommende valg, er blevet definitivt afgjort ved Domstolens dom af 27 . oktober 1987, og at de af sagsoegerne anfaegtede akter fra OESU' s generalsekretaer derfor ikke er anfaegtelige afgoerelser, men blot udtalelser, der tog sigte paa opfyldelsen af Domstolens dom, jfr . EOEF-Traktatens artikel 176 .
30 Sagsoegerne har gjort gaeldende, at OESU' s generalsekretaers akter har vaeret retligt bindende afgoerelser, truffet under institutionens udoevelse af dens ret, eller rettere dens pligt til at gribe ind for at sikre et forskriftsmaessigt valg af personaleudvalget, som anerkendt af Domstolen i dommen af 29 . september 1976 ( den tidligere naevnte sag 54/75 ). Disse akter har efter sagsoegernes opfattelse karakter af formelle instrukser til valgbestyrelsen, som denne efterkom .
31 OESU har som svar paa et spoergsmaal, der er blevet stillet i retsmoedet, oplyst, at institutionen vel anerkender at vaere forpligtet til at paase, at valg afholdes forskriftsmaessigt, men at institutionen ikke mener, at administrationen kun er forpligtet til at udstede retligt bindende afgoerelser for at hindre eller afhjaelpe aabenbare fejl og omvendt boer undgaa at gribe ind i personalets rettigheder, naar de til valgets afholdelse udpegede organer foelger en korrekt procedure i overensstemmelse med de udtalelser, administrationen har tilstillet dem .
32 Der maa tages stilling til den retlige beskaffenhed af de af OESU' s generalsekretaer trufne foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom, idet der herved henses til den institutionen paahvilende forpligtelse til at sikre forskriftsmaessigheden af valg til de organer, der repraesenterer personalet . Administrationens befoejelser til at foere tilsyn paa dette omraade begraenser sig ikke som anfoert af den sagsoegte institution til en ret til at gribe ind i situationer, hvor de til valgets afholdelse udpegede organer allerede har overtraadt valgreglerne eller konkret truer med ikke at ville overholde dem . Institutionens pligt til at sikre, at dens tjenestemaend og oevrige ansatte frit og under iagttagelse af de fastlagte regler kan vaelge deres repraesentanter, jfr . anerkendelsen af denne ret i Domstolens dom af 29 . september 1976 ( den tidligere anfoerte sag 54/75 ), bestaar ikke blot i pligten til at forfoelge begaaede overtraedelser eller forhindre overhaengende uregelmaessigheder . Domstolen har anerkendt, at institutionerne har ret til at gribe ind paa eget initiativ, saafremt der bestaar tvivl om et valgs forskriftsmaessighed . Denne ret til indgriben omfatter ogsaa tilfaelde, i hvilke en saadan tvivl - inden for institutionen - maa ryddes af vejen . Det er af hensyn til en korrekt afvikling af valgene noedvendigt, at institutionens opgaver ogsaa omfatter en pligt til at skabe forhold, der giver retssikkerhed, og til med bindende virkning at afgoere tvivlsspoergsmaal, uden at skulle afvente, at der opstaar en alvorligere konflikt i anledning af disse spoergsmaal og dermed eventuelt en forsinkelse med afholdelsen af valg . De befoejelser, institutionerne har i kraft af den dem paahvilende pligt til at sikre valg uden uregelmaessigheder, omfatter derfor en befoejelse til at traeffe praeventive foranstaltninger .
33 Det fremgaar endvidere af en undersoegelse af de to anfaegtede notater, at OESU' s opfattelse ikke kan laegges til grund . Notaterne har faktisk et klart indhold og viser intet om, at det paa affattelsestidspunktet ikke var hensigten med dem at udstede retsakter med bindende retsvirkninger . Generalsekretaeren udtalte i sit foerste notat, at valget "skal afholdes i henhold til ... 'SUPAR' -ordningen ". I det andet notat bekraeftede generalsekretaeren, "at naevnte valg efter institutionens opfattelse skal afholdes i henhold til 'SUPAR' -ordningen ". Generalsekretaeren gav altsaa bindende instrukser med henblik paa at sikre, at valgene afholdtes efter "SUPAR"-ordningen . Han overlod intet til valgbestyrelsens frie skoen . Den omstaendighed, at det andet notat indeholder ordet "opfattelse", modsiger ikke konstateringen heraf, for dette ord blev ikke anvendt for at angive meddelelsens retlige beskaffenhed, og at denne var retligt bindende, bekraeftes af den omstaendighed, at den udgoer administrationens besvarelse af en anmodning fra valgbestyrelsen om "klare oplysninger om den valgordning, der skal finde anvendelse ".
34 Adressaterne for de to notater, dvs . de paa hinanden foelgende valgbestyrelser, havde derefter grund til at antage - hvad de i oevrigt gjorde - at de var bundet af notaterne ved udfoerelsen af deres opgaver .
35 Det maa herefter fastslaas, at OESU' s generalsekretaer har truffet to retligt bindende afgoerelser .
36 OESU har som en tredje afvisningsindsigelse anfoert, at soegsmaal i valgtvistigheder om valg af personaleudvalg kun kan antages til realitetsbehandling, saafremt de gaelder efterproevelse af en afgoerelse fra ansaettelsesmyndigheden, hvorved denne naegter at gribe ind efter anmodning fra en beroert person, dvs . en afgoerelse som omhandlet i tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk . 1 . Institutionen har til stoette for dette synspunkt anfoert, at valgtvistigheder omfattes af bestemmelserne om tjenestemandssager, og navnlig bestemmelserne i tjenestemandsvedtaegtens artikler 90 og 91 . OESU anfoerer herved, at noedvendigheden af en forudgaaende ansoegning er fastslaaet i Domstolens dom af 27 . oktober 1987 ( i de tidligere naevnte forenede sager 146/85 og 431/85 ). Men OESU goer gaeldende, at sagsoegerne ikke har indgivet en saadan ansoegning .
37 Sagsoegerne har heroverfor gjort gaeldende, at det ikke af naevnte dom fremgaar, at der gaelder en saadan betingelse for sagens antagelse til realitetsbehandling, og at der ikke gaelder specielle procedureregler for valgtvistigheder . Efter deres opfattelse er de i tjenestemandsvedtaegten fastsatte betingelser for en realitetsbehandling af sagen opfyldt, efter at sagsoegerne har indgivet klager over de to retsakter fra generalsekretaeren, hvorved det bestemtes, at "SUPAR"-valgmaaden skulle anvendes, hvilke akter efter sagsoegernes opfattelse blev vedtaget henholdsvis ex officio for den foerstes vedkommende og efter valgbestyrelsens ansoegning for den andens vedkommende .
38 Det bemaerkes, at sagsoegernes foerste og anden paastand er rettet mod positive retsakter udstedt af OESU' s generalsekretaer . Institutionen har derfor ikke retmaessigt kunnet stille krav om, at proceduren i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90, stk . 1, blev fulgt .
39 Sagsoegerne indgav den 4 . februar 1988 klage over de to afgoerelser, de anfaegter, og de har derfor opfyldt kravene ifoelge tjenestemandsvedtaegtens artikel 91, stk . 2, for saa vidt angaar de to foerste paastande .
40 Soegsmaalet skal derfor admitteres, for saa vidt angaar de to foerste paastande .
Realiteten
41 Med sagsoegernes foerste anbringende goeres det gaeldende, at der foreligger en overtraedelse af artikel 5 i naevnte afgoerelse nr . 1896/75 A .
42 Efter sagsoegernes opfattelse skal denne bestemmelse, hvori der ikke udtrykkeligt er tale om benyttelse uden aendringer af en given af generalforsamlingen vedtagen valgmaade, fortolkes saaledes, at valgmaaden ved valg af personaleudvalg ved hvert nyvalg skal fastlaegges af den generalforsamling, der afholdes ved udloebet af det siddende personaleudvalgs mandatperiode . Da generalforsamlingens beslutning af 19 . april 1985 er blevet annulleret af Domstolen, har der ifoelge sagsoegerne kun paa en ny generalforsamling gyldigt kunnet fastsaettes en valgordning for valget den 17 . marts 1988 .
43 Sagsoegerne har gjort gaeldende, at deres fortolkning, der fraviger de metoder, der er blevet vedtaget i de oevrige institutioner, for OESU' s saerlige vedkommende er begrundet med, at institutionen har en begraenset stoerrelse og dets personale stor mobilitet . Paa denne baggrund er en benyttelse uden aendringer af den tidligere anvendte valgmaade ifoelge sagsoegerne til hinder for, at de tjenstgoerende tjenestemaend effektivt faar mulighed for at traeffe et valg vedroerende betingelser og vilkaar for deres repraesentation, uafhaengigt af vedtagelser truffet af deres forgaengere, der har forladt institutionen .
44 Den sagsoegte institution har anfoert, at det foelger af Domstolens dom af 27 . oktober 1987 ( i de tidligere naevnte forenede sager 146/85 og 431/85 ), at det forsinkede valg af medlemmer til personaleudvalget noedvendigvis skulle foregaa efter den tidligere gaeldende valgmaade, der endnu ikke gyldigt var blevet erstattet af en anden valgmaade .
45 Det bemaerkes, at artikel 5, stk . 1, i afgoerelse nr . 1896/75 A udgoer ivaerksaettelsen inden for OESU af artikel 1, stk . 2, i bilag II til tjenestemandsvedtaegten . Ifoelge denne bestemmelse er det generalforsamlingen af tjenestemaend, der er kompetent til at fastlaegge betingelserne for valg til personaleudvalg og dermed til inden for hver institution at supplere de i vedtaegten fastlagte regler om personalets repraesentation . Ved vedtaegten tilkendes der altsaa generalforsamlingen en befoejelse til at fastlaegge regler om valgordningen, der skal overholdes saavel af institutionen som dens tjenestemaend . Ved vedtaegten er der altsaa tillagt generalforsamlingen en befoejelse til at fastlaegge almengyldige regler paa omraadet . Denne befoejelses karakter af en retsanordningsbefoejelse beroeres ikke af den omstaendighed, at udoevelsen af den i det foreliggende tilfaelde, som det fremgaar af Domstolens dom af 27 . oktober 1987 ( i de naevnte forenede sager 146/85 og 431/85 ), er betinget af, at bestemmelserne i afgoerelse nr . 1896/75 A, som institutionen vedtog med hjemmel i tjenestemandsvedtaegtens artikel 9, stk . 2, overholdes .
46 De retsregler, der gyldigt er blevet vedtaget af et organ, der har en lovgivnings - eller retsanordningsbefoejelse, forbliver gaeldende, medmindre andet er bestemt, indtil de gyldigt er blevet aendret eller ophaevet . Der er imidlertid hverken i bilag II til tjenestemandsvedtaegten eller i afgoerelse nr . 1896/75 A gjort nogen tidsmaessig begraensning mht . gyldigheden af de regler, der er vedtaget af OESU' s personales generalforsamling om valg . Heraf foelger, at den af en given generalforsamling vedtagne valgordning forbliver gaeldende, indtil den gyldigt er blevet erstattet eller aendret ved en vedtagelse truffet af en ny generalforsamling i overensstemmelse med den i artikel 5, stk . 1, i afgoerelse nr . 1896/75 A fastlagte procedure .
47 Desuden er den af sagsoegerne foreslaaede fortolkning, hvorefter generalforsamlingen kun kan vedtage en valgordning for én valgperiode ad gangen, i strid med systemet i artikel 5, stk . 1, i afgoerelse nr . 1896/75 A, hvori det bestemmes, at generalforsamlingens fastsaettelse af valgordningen skal ske paa en generalforsamling, der afholdes senest en maaned foer udloebet af det foregaaende personaleudvalgs mandatperiode . Den af sagsoegerne forfaegtede fortolkning ville medfoere, at der ikke gjaldt en valgordning, og at det saaledes blev umuligt at vaelge et nyt personaleudvalg, saafremt generalforsamlingen ikke inden for fristen i den omtvistede bestemmelse havde vedtaget de noedvendige bestemmelser .
48 Der kan ikke som anfoert af sagsoegerne raades bod paa denne lakune efter udloebet af den i artikel 5 i afgoerelse nr . 1896/75 A fastsatte frist ved en ny af generalforsamlingen truffet beslutning om vedtagelse af ny valgordning . Som fastslaaet af Domstolen i den tidligere naevnte dom af 27 . oktober 1987 er nemlig fristreglen i artikel 5, stk . 1, en ufravigelig regel, der er til hinder for, at generalforsamlingen for personalet efter fristens udloeb gyldigt kan vedtage en valgordning .
49 Dette resultat er ikke i strid med princippet om generalforsamlingens autonomi, for saa vidt angaar fastsaettelsen af regler for valg af personaleudvalg, et princip, hvis betydning begge parter har lagt vaegt paa at fremhaeve . Artikel 5 i afgoerelse nr . 1896/75 A, der i overensstemmelse med artikel 1, stk . 2, i bilag II til tjenestemandsvedtaegten udtrykkeligt fastslaar denne autonomi, fastlaegger desuden de procedureregler, som generalforsamlingen skal foelge ved udoevelsen heraf .
50 Sagsoegerne har med urette anfoert, at Domstolen har anerkendt, at der ved overholdelsen af denne bestemmelse blot skal overholdes en frist paa en maaned mellem vedtagelsen af valgordningen og valget . Domstolen har ganske vist som begrundelse for den omtvistede fristregels ufravigelighed henvist til reglens formaal, som er at goere det muligt at sikre, at vedtagelsen af valgregler sker i rimelig god tid foer valget, men har samtidig fastslaaet, at det var noedvendigt at foelge den omtvistede bestemmelse efter dens indhold, som er, at fristen udloeber én maaned foer udloebet af det foregaaende udvalgs mandatperiode . Dette er, som det fremgaar af den undersoegelse, Domstolen har foretaget af raekkevidden af artikel 5 i afgoerelse nr . 1896/75 A i forbindelse med annullationen af generalforsamlingens beslutning af 19 . april 1985, grunden til, at fristens udloeb ikke afhaenger af den dato, der er fastsat for valg af nyt personaleudvalg, hvorfor hverken den oprindelige fastsaettelse af valget til en dato, der ligger mere end én maaned efter datoen for vedtagelsen af valgordningen, eller valgets udsaettelse til en saadan dato vil kunne bringe den retsstridighed, der foelger af overtraedelsen af denne bestemmelse, til ophoer .
51 Denne fortolkning af den omtvistede bestemmelse er begrundet i det formaal, Domstolen har angivet for bestemmelsen . Som fastslaaet i Domstolens dom af 27 . oktober 1987 har denne navnlig til formaal at goere det muligt at fastsaette reglerne for valg til personaleudvalg paa en forsamling for personalet, som skal afholdes mindst én maaned foer valget, saaledes at det bliver muligt velovervejet at vedtage valgregler under rolige forhold og paa den mest objektive maade . En frist paa én maaned udgoer det minimum, der er noedvendigt for at undgaa, at den vigtige og vanskelige beslutning vedroerende valgordningen paavirkes af eventuelle spaendinger i forbindelse med afholdelse af nyvalg .
52 Retssikkerhedshensynet kraever imidlertid, at fristen beregnes ikke i forhold til valgdatoen, men i forhold til datoen for udloebet af det foregaaende udvalgs mandatperiode . For sidstnaevnte dato er til forskel fra valgdatoen kendt paa forhaand, og der kan derfor ikke herske tvivl om, hvornaar aendringer af valgordningen senest skal vaere gennemfoert . Desuden har kandidater til valget og vaelgerne herefter mulighed for senest paa dette tidspunkt at vaere klart bekendt med den valgordning, der skal anvendes .
53 OESU' s generalsekretaer har derfor anvendt artikel 5 i afgoerelse 1896/75 A korrekt . Den foerste soegsmaalsgrund skal derfor forkastes .
54 Sagsoegerne har med deres anden soegsmaalsgrund gjort gaeldende, at den sagsoegte institution ikke korrekt har opfyldt Domstolens dom af 27 . oktober 1987 . De goer herved gaeldende, at det ikke var generalsekretaerens opgave at paalaegge OESU' s personale at anvende den i 1983 vedtagne valgordning . Ifoelge sagsoegerne skal beslutningen om, hvilke foelger Domstolens dom maa faa for valgordningen, traeffes af en generalforsamling, der indkaldes for at afgoere dette spoergsmaal, idet generalsekretaeren efter denne generalforsamlings afholdelse kan gribe ind, saafremt han finder, at generalforsamlingens beslutning er retsstridig .
55 Det bemaerkes - der henvises herved til det ovenfor under gennemgangen af den anden af OESU fremfoerte afvisningsindsigelse anfoerte - at pligten til at sikre, at de organer, hvori personalet er repraesenteret, vaelges forskriftsmaessigt - en pligt der paahviler institutionerne - indebaerer, at disse eventuelt traeffer praeventive foranstaltninger .
56 Herefter maa det fastslaas, at generalsekretaeren har fortolket Domstolens dom korrekt . Han har med foeje kunnet traeffe de afgoerelser, som opfyldelsen af Domstolens dom af 27 . oktober 1987 indebar, og hvis retsmaessighed Retten allerede har taget stilling til i forbindelse med behandlingen af den foerste soegsmaalsgrund . Ogsaa den anden soegsmaalsgrund skal saaledes forkastes .
57 Af det anfoerte foelger, at der ikke kan gives sagsoegerne medhold i deres foerste og anden paastand .
Den tredje, den fjerde og den femte paastand
58 Sagsoegernes oevrige paastande bygger paa de samme grunde; selv om de skulle kunne admitteres, kan de ikke tages til foelge . Der skal derfor for saa vidt afsiges frifindelsesdom, idet en afgoerelse af eventuelle formalitetsspoergsmaal er ufornoeden .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
59 OESU har nedlagt paastand om, at sagsoegerne tilpligtes at afholde sagens omkostninger i henhold til artikel 69, stk . 2, i Domstolens procesreglement, der mutatis mutandis anvendes af Retten i Foerste Instans i medfoer af Raadets tidligere naevnte afgoerelse af 24 . oktober 1988, saaledes at bestemmelsen i procesreglementets artikel 70 ikke finder anvendelse . Efter OESU' s opfattelse er der grundlag for at goere undtagelse fra bestemmelsen om, at institutionerne selv baerer de af dem afholdte udgifter, idet de mange soegsmaal, sagsoegerne har anlagt, ikke laengere kan anses for en normal udoevelse af de vedtaegtsmaessige retsmidler .
60 I den forbindelse bemaerkes, at en undtagelse som den, OESU har gjort sig til talsmand for, ifoelge procesreglementets artikel 70 udelukkende kan goeres i de i artikel 69, stk . 3, andet afsnit omhandlede tilfaelde . Selv om det laegges til grund, at OESU har villet stoette sit krav paa denne bestemmelse, maa det fastslaas, at sagsoegerne i naervaerende sag ikke kan antages at have forvoldt OESU udgifter unoedvendigt eller af ond vilje . Faktisk blev spoergsmaalet om konsekvenserne for valgordningen af Domstolens dom af 27 . oktober 1987 ikke afgjort i samme dom, og spoergsmaalet herom kunne heller ikke, som det fremgaar af Domstolens kendelse af 20 . april 1988 ( i de forenede sager 146/85 og 431/85 - Fortolkning ), afgoeres under en sag til behandling af en begaering om fortolkning .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmelser
RETTEN ( Femte Afdeling )
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Hver part baerer sine omkostninger .