61996CC0324_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 I denne sag har byretten i Echinos, Graekenland, forelagt Domstolen praejudicielle spoergsmaal om gyldigheden af forskellige forordninger inden for rammerne af den faelles markedsordning for tobak.
De relevante faellesskabsretlige regler
2 Efter Raadets forordning (EOEF) nr. 727/70 af 21. april 1970 om oprettelse af en faelles markedsordning for raatobak (1) (herefter »grundforordningen«) blev der ydet praemie til personer, der koebte tobak direkte hos Faellesskabets tobaksavlere.
3 Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1114/88 af 25. april 1988 om aendring af grundforordningen (2) (herefter »aendringsforordningen«) blev der indsat et stk. 5 i grundforordningens artikel 4:
»Raadet fastsaetter hvert aar efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 43, stk. 2, for hver sort eller gruppe af sorter af tobak produceret i Faellesskabet, for hvilke der fastsaettes priser og praemier, en maksimal garantimaengde, bl.a. i forhold til markedsvilkaarene og de sociooekonomiske og landbrugsmaessige forhold i de paagaeldende omraader. Den samlede maksimale garantimaengde for Faellesskabet fastsaettes for hoesten i hvert af aarene 1988, 1989 og 1990 til 385 000 tons tobak i blade.
Med forbehold af ... svarer der til hver overskridelse paa 1% af den maksimale garantimaengde for en sort eller en gruppe af sorter en nedsaettelse paa 1% af interventionspriserne og de tilsvarende praemier. ...
De i andet afsnit omhandlede nedsaettelser maa ikke overstige 5% for 1988-hoesten og 15% for hoesten i 1989 og 1990.
Med henblik paa anvendelsen af dette stykke konstaterer Kommissionen inden den 31. juli, om produktionen overstiger den maksimale garantimaengde for en sort eller en gruppe af sorter.
...«
4
Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2268/88 af 19. juli 1988 om fastsaettelse for 1988-hoesten af maalpriser, interventionspriser og praemier til koebere af tobak i blade, afledte interventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsomraader samt de maksimale garantimaengder og om aendring af forordning (EOEF) nr. 1975/87 (3) (herefter »garantimaengdeforordningen for 1988«) blev der fastsat maksimale garantimaengder for hver sort og sortsgruppe af tobak fra 1988-hoesten. For sorten Bright blev der fastsat en maksimal garantimaengde paa 38 000 tons.
5 Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1251/89 af 3. maj 1989 om aendring af grundforordningen (4) (herefter »tilfoejelsesforordningen«) blev der bl.a. foretaget tilfoejelser til grundforordningens artikel 4, stk. 5. 1. afsnit. Den foerste betragtning i praeamblen til tilfoejelsesforordningen lyder saaledes:
»Efter artikel 4, stk. 5, i [grundforordningen] ... skal der inden for en samlet maengde for Faellesskabet fastsaettes en maksimal garantimaengde for hver af de sorter eller sortsgrupper af tobak, som produceres i Faellesskabet, og overskridelse heraf medfoerer, at priserne og praemierne nedsaettes forholdsmaessigt; disse maksimale garantimaengder fastsaettes hvert aar samtidig med priserne og praemierne for en bestemt hoest; for at tilplantningen kan planlaegges, boer der hvert aar for hoesten det efterfoelgende aar fastsaettes en maksimal garantimaengde for hver sort eller sortsgruppe; derfor boer der paa samme tid fastsaettes maksimale garantimaengder for 1989- og 1990-hoesten;«
6 Grundforordningens artikel 4, stk. 5, 1. afsnit, lyder herefter saaledes, idet tilfoejelserne er fremhaevet:
»Raadet fastsaetter hvert aar for hoesten for det foelgende aar (5) ... for hver sort eller gruppe af sorter af tobak produceret i Faellesskabet, for hvilke der fastsaettes priser og praemier, en maksimal garantimaengde, blandt andet i forhold til markedsvilkaarene og de sociooekonomiske og landbrugsmaessige forhold i de paagaeldende omraader. Raadet fastsaetter disse maksimale garantimaengder for 1990-hoesten paa samme tid som for 1989-hoesten. Den samlede maksimale garantimaengde for Faellesskabet fastsaettes i hvert af aarene 1988, 1989 og 1990 til 385 000 tons tobak i blade.«
7 Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1252/89 af 3. maj 1989 om fastsaettelse for 1989-hoesten af maalpriser, interventionspriser og praemier til koebere af tobak i blade, afledte interventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsomraader samt de maksimale garantimaengder og om aendring af forordning (EOEF) nr. 1577/86, (EOEF) nr. 1975/87 og garantimaengdeforordningen for 1988 (6) (herefter »garantimaengdeforordningen for 1989«) blev der fastsat maksimale garantimaengder for hver sort og sortsgruppe af tobak fra 1989- og 1990-hoesten. For sorterne Tsebelia og Mavra blev der fastsat en faelles maksimal garantimaengde paa 30 000 tons.
8 Ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2158/89 af 18. juli 1989 om fastsaettelse af den faktiske produktion af, samt de priser og praemier, der i henhold til ordningen med maksimale garantimaengder skal betales for tobak fra 1988-hoesten (7) (herefter »kontrolforordningen for 1988«), blev det fastslaaet, at produktionen af sorten Bright i 1988 oversteg den maksimale garantimaengde for denne sort med 10,8%, og praemien for denne sort blev derfor nedsat med 5%, som var den maksimale nedsaettelse i 1988.
9 Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1331/90 af 14. maj 1990 om fastsaettelse for 1990-hoesten af maalpriser, interventionspriser og praemier til koebere af tobak i blade, afledte interventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsomraader samt de maksimale garantimaengder for 1991-hoesten og om aendring af garantimaengdeforordningen for 1989 (8) (herefter »garantimaengdeforordningen for 1990«) blev der fastsat maksimale garantimaengder for hver sort og sortsgruppe af tobak fra 1990- og 1991-hoesten.
10 Ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2046/90 af 18. juli 1990 om fastsaettelse af den faktiske produktion af, samt de priser og praemier, der i henhold til ordningen med maksimale garantimaengder skal betales for tobak fra 1989-hoesten (9) (herefter »kontrolforordningen for 1989«), blev det fastslaaet, at produktionen af sorterne Tsebelia og Mavra i 1989 oversteg den maksimale garantimaengde for disse sorter med 44,1%, og praemien for disse sorter blev nedsat med 15%, som var den maksimale nedsaettelse i 1989.
11 Ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1738/91 af 13. juni 1991 om fastsaettelse for 1991-hoesten af maalpriser, interventionspriser og praemier til koebere af tobak i blade, afledte interventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsomraader samt de maksimale garantimaengder og om aendring af garantimaengdeforordningen for 1990 (10) (herefter »garantimaengdeforordningen for 1991«) blev der fastsat maksimale garantimaengder for hver sort og sortsgruppe af tobak fra 1991-hoesten.
Sagen for den nationale ret og de praejudicielle spoergsmaal
12 I juli 1989 indgik forarbejdningsvirksomheden Odetti Nikou Petridi (herefter »Petridi«) kontrakter med en raekke tobaksproducenter om dyrkning af tobakssorten Tsebelia i hoestaaret 1989.
13 I henhold til dyrkningskontrakterne koebte Petridi i maj 1990 tobaksproducenternes 1989-hoest af Tsebelia. Petridi oppebar herefter fra det nationale tobaksagentur i Graekenland et forskud paa 100% af praemien mod sikkerhedsstillelse (11). Som foelge af overproduktionen af Tsebelia og Mavra i hoestaaret 1989, der blev fastslaaet ved kontrolforordningen for 1989, og den heraf foelgende nedsaettelse af praemien med 15%, blev Petridi i 1993 af det nationale tobaksagentur anmodet om at tilbagebetale 15% af det oppebaarne beloeb.
14 Petridi har paa denne baggrund anlagt sag ved byretten i Echinos mod 15 af de tobaksproducenter, hvormed Petridi har indgaaet dyrkningskontrakter for 1989-hoesten. Petridi har efter sin endelige paastand kraevet de sagsoegte doemt til at anerkende, at de skylder Petridi naermere angivne beloeb. Petridi har anfoert, at tobaksproducenterne er de reelle modtagere af tobaksstoetten og derfor boer foretage tilbagebetaling i tilfaelde af nedsaettelse af praemien. De sagsoegte har afvist kravet.
15 Byretten i Echinos har ved afgoerelse af 24. juli 1995 udsat sagen og anmodet Domstolen om at besvare nedenstaaende praejudicielle spoergsmaal. En del af spoergsmaalene er ikke adskilt fra sagsfremstillingen og maa derfor gengives i form af uddrag heraf.
1) Er [aendringsforordningen] ... gyldig, naar henses til, at Raadet i artikel 1 i [aendringsforordningen] fastsatte den samlede maksimale garantimaengde for Faellesskabet for hoesten i hvert af aarene 1988, 1989 og 1990 til 385 000 tons tobak i blade, naar Raadet samtidig bestemte, at der for hver overskridelse paa 1% af den maksimale garantimaengde for en sort eller en gruppe af sorter skulle svare en nedsaettelse paa 1% af interventionspriserne og de tilsvarende praemier, og saerligt for saa vidt angaar hoesten 1989, at den naevnte nedsaettelse ikke maa overstige 15%, og naar henses bl.a. til, at der ikke blev sondret mellem de forskellige tobakssorter eller de forskellige producenter (prisnedsaettelsen blev anvendt generelt og ensartet og uanset, om en producent havde overskredet den fastsatte maengde eller ej)?
2a) Da de sagsoegte tobaksproducenter imidlertid ikke blot den 11. maj 1989 (offentliggoerelsen af [garantimaengdeforordningen for 1989]), men endog den 3. maj 1989 [datoen for forordningens vedtagelse] allerede havde plantet tobakssorten Tsebelia for hoesten 1989, opstaar spoergsmaalet, hvorledes det formaal, som i praeamblen til [tilfoejelsesforordningen] anfoeres for de maksimale garantimaengder, nemlig planlaegning af tilplantningen, har kunnet opfyldes.
2b) ... naervaerende retsinstans [er] i tvivl om, hvorvidt [tilfoejelsesforordningen og garantimaengdeforordningen for 1989] er gyldige for saa vidt angaar fastsaettelsen af de maksimale garantimaengder for tobak af sorten Tsebelia for hoesten 1989, og om deres anvendelse strider mod det almindelige princip om ikke at give Faellesskabets retsakter tilbagevirkende kraft, princippet om tobaksproducenternes og tobaksopkoebernes og -forarbejdernes berettigede forventning samt mod retssikkerhedsprincippet.
3) Hvis det foregaaende spoergsmaal maa besvares bekraeftende, og naar henses til Kommissionens konstatering af, at der faktisk var en overproduktion og en overskridelse paa 44,1% af de fastsatte maksimale garantimaengder for sorterne Tsebelia og Mavra i hoestaaret 1989 (bilag I til [kontrolforordningen for 1989]), hvorfor der blev foretaget den maksimale nedsaettelse paa 15% af praemien og interventionsprisen (bilag II til [kontrolforordningen for 1989]), som med hensyn til sorten Tsebelia var paa 2,304 ECU, henholdsvis 2,037 ECU, opstaar spoergsmaalet, om [kontrolforordningen for 1989] er gyldig, og om man, som haevdet af sagsoegeren, kan kraeve anvendelse af klausulen i dyrkningskontrakterne, der var afsluttet i henhold til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 4263/88, og som vedroerer en nedsaettelse af de aftalte priser, hvilken klausul findes i bilaget (klausul 8, stk. 2 og navnlig stk. 3) i sidstnaevnte forordning, og hvis indhold er optaget i de dyrkningskontrakter, som de sagsoegte har indgaaet med det sagsoegende selskab, og som lyder saaledes: »Uden at bestemmelserne i de foregaaende afsnit i oevrigt anfaegtes, gaelder det, at hvis priserne eller praemierne for den tobakssort, der er naevnt i stk. 1 i denne kontrakt, aendres ved en faellesskabsforordning, genforhandler koeberen og saelgeren den kontraktlige pris. AEndres disse i medfoer af artikel 4, stk. 3, i [grundforordningen], justeres den kontraktlige pris i forhold til pris- og praemieaendringen«.
4) Med henblik paa besvarelsen af de ovenstaaende spoergsmaal opstaar foelgelig endelig det spoergsmaal, om de grunde, som i 1991 foranledigede De Europaeiske Faellesskabers Domstol til i sagen C-368/89 at annullere forordningen om fastsaettelse af de maksimale garantimaengder for hoestaaret 1988 for sorten Bright, ikke ogsaa foreligger i denne sag, naar henses til, at Kommissionen her har begaaet den samme fejl, idet den fastsatte de maksimale garantimaengder for sent for hoesten 1989, hvorved hverken det opstillede maal om planlaegning af tilplantningen i god tid paa grund af de saerlige klimatiske forhold, der hersker i den tobaksregion, hvor sorten Tsebelia dyrkes, ikke kunne opfyldes, og hvorved heller ikke de mere generelle formaal for fastsaettelsen af maksimale garantimaengder, som alene var at hindre overproduktion af problematiske sorter, saadanne som sorterne Tsebelia og Mavra, heller ikke kunne naas.
5) Saafremt Domstolen skulle finde, at de paagaeldende forordninger (fra Raadet og fra Kommissionen) er gyldige, hvorledes skal de da fortolkes med henblik paa spoergsmaalet, om det er forarbejdningsselskabet Odetti Nikou Petridi Anonymos Kapnemporiki AE eller de sagsoegte tobaksproducenter, som skal tilbagebetale den del af praemien, der er blevet nedsat?
Gyldigheden af aendringsforordningen
16 Med det foerste spoergsmaal oensker den forelaeggende ret oplyst, om aendringsforordningen er ugyldig, fordi den fastsaetter en maksimal garantimaengde paa 385 000 tons for hvert af aarene 1988, 1989 og 1990 og samtidig for det tilfaelde, at garantimaengden overskrides, foreskriver en generel procentvis nedsaettelse af interventionsprisen og praemien svarende til den procentvise overskridelse af garantimaengden uden hensyn til stoerrelsen af den enkelte producents produktion og uden sondring mellem de forskellige tobakssorter.
17 I Crispoltoni II-dommen (12) var der paa tilsvarende maade rejst spoergsmaal om lovligheden af aendringsforordningens system. Domstolen konkluderede, at undersoegelsen af de forelagte spoergsmaal intet havde frembragt, der kunne anfaegte gyldigheden af aendringsforordningen eller forordningerne til gennemfoerelse heraf. Efter min opfattelse har Domstolen dermed taget stilling til den samme indsigelse som den, der i naervaerende sag er rejst mod aendringsforordningens gyldighed. Paa denne baggrund skal jeg foreslaa Domstolen at besvare det foerste spoergsmaal med, at gennemgangen af aendringsforordningen i lyset af forelaeggelseskendelsen og det i oevrigt under sagen fremkomne intet har frembragt, der kan rejse tvivl om dennes gyldighed.
Gyldigheden af garantimaengdeforordningen for 1989 og tilfoejelsesforordningen
18 Med spoergsmaal 2a) og 2b) oensker den forelaeggende ret oplyst, om garantimaengdeforordningen for 1989 og tilfoejelsesforordningen er ugyldige.
19 Petridi har med stoette fra den graeske regering bl.a. anfoert, at garantimaengdeforordningen for 1989 blev udstedt og offentliggjort efter udplantningen af 1989-hoesten og derfor har tilbagevirkende gyldighed. Producenterne har derfor ikke kunnet foretage den planlaegning af 1989-hoesten, som tilfoejelsesforordningen tilstraeber at muliggoere. Formaalet med garantimaengdeforordningen for 1989, at begraense produktionen af de mindst efterspurgte sorter, har derfor ikke kunnet realiseres.
20 Raadet og Kommissionen har anfoert, at det under hensyntagen til, at den samlede maksimale garantimaengde paa 385 000 tons var den samme for aarene 1988, 1989 og 1990, maa have staaet producenterne klart, at garantimaengden for 1989-hoesten for sorterne Mavra og Tsebelia ville ligne garantimaengden for 1988-hoesten for de samme sorter. Producenterne vidste, at garantimaengden for sorterne Tsebelia og Mavra udgjorde 33 000 tons i 1988, og Kommissionen havde den 3. april 1989 offentliggjort et forslag om en garantimaengde for 1989 paa 30 000 tons. Nedsaettelsen paa 3 000 tons er ubetydelig og overskridelsen af garantimaengden i 1989 ville ogsaa uden denne nedsaettelse have udloest den maksimale praemienedsaettelse paa 15%.
21 Det er oplyst i Petridis indlaeg, at saaningen af de graeske tobakssorter, herunder Tsebelia, finder sted fra slutningen af januar til begyndelsen af februar i de sydlige egne og senest i loebet af de foerste 10 dage af marts i de nordlige egne af Graekenland. Udplantningen af de unge planter finder sted i marts i de sydlige egne og i april i de nordlige egne. Hoesten finder sted to til tre maaneder efter udplantningen, dvs. fra slutningen af juni til den 15. august.
22 Det er endvidere oplyst i forelaeggelseskendelsen, at producenterne af Tsebelia foretog udplantning i marts 1989.
23 Saavel tilfoejelsesforordningen som garantimaengdeforordningen for 1989 er imidlertid foerst offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende den 11. maj 1989. Efter min opfattelse har tilfoejelsesforordningen og garantimaengdeforordningen for 1989
dermed tilbagevirkende gyldighed, for saa vidt de foreskriver maksimale garantimaengder for tobak af sorten Tsebelia hoestet i 1989.
24 Naervaerende sag har vaesentlige lighedstraek med Crispoltoni I-dommen (13), der vedroerte gyldigheden af aendringsforordningen og garantimaengdeforordningen for 1988. I denne sag havde udplantningen fundet sted inden udgangen af april, mens aendringsforordningen og garantimaengdeforordningen for 1988 foerst var blevet offentliggjort den 29. april, henholdsvis den 26. juli 1988. Paa denne baggrund fandt Domstolen, at aendringsforordningen og garantimaengdeforordningen for 1988 havde tilbagevirkende gyldighed, for saa vidt disse fastsatte en maksimal garantimaengde for tobak af sorten Bright hoestet i 1988. Domstolen udtalte herefter, at retssikkerhedsprincippet i almindelighed forbyder tilbagevirkende gyldighed, men at dette dog rent undtagelsesvis kan tillades, naar det tilstraebte formaal fordrer det, og naar de beroertes berettigede forventning respekteres behoerigt. Domstolen udtalte herefter foelgende:
»Som anfoert i den foerste betragtning til [aendringsforordningen] er formaalet med indfoerelsen af en maksimal garantimaengde at begraense enhver stigning i Faellesskabets tobaksproduktion og samtidig haemme produktionen af sorter, der har afsaetningsvanskeligheder. Dette formaal kunne imidlertid ikke opnaas for hoesten af tobak af sorten Bright i 1988 ved forordninger offentliggjort i slutningen af april og juli s.aa. Beslutningerne om udvidelse af dyrkede arealer var da allerede truffet, udplantningerne allerede foretaget og, stadig ifoelge forelaeggelseskendelsen, hoesten var allerede forlaengst paabegyndt ved offentliggoerelsen af [garantimaengdeforordningen for 1988]. (Praemis 18)
Raadet er i oevrigt blevet opmaerksom paa, at det er umuligt at begraense produktionen ved foranstaltninger truffet under saadanne omstaendigheder. Ved [tilfoejelsesforordningen] har det bestemt, at de maksimale garantimaengder fastsaettes hvert aar for hoesten det efterfoelgende aar for ifoelge den foerste betragtning til forordningen at goere det muligt at planlaegge tilplantningen. (Praemis 19)
Da der ikke er anfoert nogen anden grund i begrundelserne til [aendringsforordningen] og [garantimaengdeforordningen for 1988], maa det foelgelig konstateres, at den foerste betingelse for, at disse forordninger kan tillaegges tilbagevirkende gyldighed, nemlig at det tilstraebte formaal fordrer det, ikke er opfyldt, og at disse forordninger foelgelig er ugyldige, for saa vidt de fastsaetter en maksimal garantimaengde for tobak af sorten Bright hoestet i 1988. (Praemis 20)
I oevrigt har de omtvistede bestemmelser gjort indgreb i de beroerte erhvervsdrivendes berettigede forventning. Skoent disse nemlig maatte anse det for forudseligt, at der ville blive truffet foranstaltninger med det formaal at begraense enhver foroegelse af tobaksproduktionen i Faellesskabet og at haemme produktionen af sorter, der har afsaetningsvanskeligheder, kunne de imidlertid forvente, at eventuelle foranstaltninger, der havde indvirkning paa deres investeringer, ville blive meddelt dem rettidigt. Dette har imidlertid ikke vaeret tilfaeldet. (Praemis 21)
Det praejudicielle spoergsmaal maa derfor besvares med, at [aendringsforordningen] og [garantimaengdeforordningen for 1988] er ugyldige, for saa vidt de fastsaetter en maksimal garantimaengde for tobak af sorten Bright hoestet i 1988. (Praemis 22)«
25 Formaalet med indfoerelsen af en maksimal garantimaengde, at begraense enhver stigning i Faellesskabets tobaksproduktion og samtidig haemme produktionen af sorter, der har afsaetningsvanskeligheder, kunne ikke opnaas for hoesten af tobak af sorten Tsebelia i 1989, paa tilsvarende maade som i den netop citerede sag, idet udplantningerne allerede var foretaget paa det tidspunkt, hvor garantimaengdeforordningen for 1989 blev offentliggjort, nemlig den 11. maj 1989.
26 Paa den anden side drejer naervaerende sag sig kun om fastsaettelse af den maksimale garantimaengde, mens Crispoltoni I-dommen tillige drejede sig om indfoerelse af selve systemet med maksimale garantimaengder. Da producenterne i naervaerende sag planlagde 1989-hoesten, havde de i flere aar kendt systemet med maksimale garantimaengder og vidste, at der for hvert af hoestaarene 1989, 1990 og 1991 ville blive fastsat garantimaengder for de enkelte sorter inden for rammerne af den samme maksimale garantimaengde paa 385 000 tons. Producenterne kendte desuden garantimaengderne for de enkelte sorter for 1988-hoesten, da de planlagde 1989-hoesten.
27 I praemis 21 i Crispoltoni I-dommen fremhaevede Domstolen, at selv om producenterne maatte anse det for forudseligt, at der ville blive truffet foranstaltninger med det formaal at begraense produktionen af sorter, der har afsaetningsvanskeligheder, kunne de imidlertid forvente rettidig meddelelse om foranstaltninger, der havde indvirkning paa deres investeringer.
28 I Crispoltoni II-dommen var det blevet gjort gaeldende, at aendringsforordningen kraenkede princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. Domstolen udtalte herom bl.a. foelgende:
»Den i sagen omtvistede ordning, der kendetegnes ved en paa forhaand af producenterne kendt fastsaettelse af MG [maksimal garantimaengde] for en given sort af en garanteret stoette til hele deres produktion og ved fastsaettelsen af et loft, naar det gaelder pris- og praemienedsaettelsen, opfylder de krav, der foelger af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.« (Praemis 61)
29 Domstolen understregede saaledes i denne dom betydningen af, at garantimaengderne for de enkelte sorter fastsaettes paa forhaand.
30 I Crispoltoni II-dommen var det desuden blevet gjort gaeldende, at garantimaengdeforordningen for 1991 var ugyldig, idet den var offentliggjort den 26. juni 1991, mens udplantningen havde fundet sted i april 1989. Domstolen anfoerte herom foelgende:
»Det vil som svar paa den forelaeggende rets argumenter, som fremhaevet af Raadet og Kommissionen, vaere tilstraekkeligt at anfoere, at MG for 1991-hoesten af sorten Burley I allerede var blevet fastsat i bilag V til [garantimaengdeforordningen for 1990]. (Praemis 71)
Ganske vist har bilag V til [garantimaengdeforordningen for 1991] i henhold til denne forordnings artikel 4 afloest bilag V til [garantimaengdeforordningen for 1990], men der er ikke herved sket nogen aendring af MG for 1991-hoesten af sorten Burley I. (Praemis 72)
Sidstnaevnte forordning blev offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende den 23. maj 1990, dvs. i god tid foer de paagaeldende tobaksavlere skulle disponere med henblik paa 1991-hoesten. (Praemis 73)
Anbringendet om tilsidesaettelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning kan foelgelig ikke laegges til grund.« (Praemis 74)
31 Da producenterne i Crispoltoni II-dommen planlagde 1991-hoesten, havde de i flere aar kendt systemet med maksimale garantimaengder og vidste, at der for hvert af hoestaarene 1989, 1990 og 1991 ville blive fastsat garantimaengder for de enkelte sorter inden for rammerne af den samme maksimale garantimaengde paa 385 000 tons. Producenterne kendte desuden garantimaengderne for de enkelte sorter for 1990-hoesten, da de planlagde 1991-hoesten. Som anfoert fremhaevede Domstolen alligevel, at garantimaengden for 1991-hoesten af sorten Burley I var blevet offentliggjort den 23. maj 1990, dvs. i god tid foer de paagaeldende tobaksavlere skulle disponere med henblik paa 1991-hoesten.
32 Efter min opfattelse maa det herefter konkluderes, at det ikke kun for saa vidt angaar 1988-hoesten, hvor systemet med maksimale garantimaengder blev anvendt for foerste gang, men ogsaa for saa vidt angaar de efterfoelgende hoestaar er af afgoerende betydning for overholdelsen af forbuddet mod tilbagevirkende gyldighed samt beskyttelsen af den berettigede forventning, at de maksimale garantimaengder fastsaettes og offentliggoeres, inden producenterne skal planlaegge den hoest, som Faellesskabet oensker at paavirke ved fastsaettelsen af selvsamme maksimale garantimaengder. Raadet burde saaledes have soerget for at fastsaette de maksimale garantimaengder i god tid inden producenterne planlagde hoesten for 1989.
33 I foerste betragtning i praeamblen til tilfoejelsesforordningen anfoeres: »derfor boer der paa samme tid fastsaettes maksimale garantimaengder for 1989- og 1990-hoesten«. Dette er udmoentet i indsaettelse af foelgende tekst i grundforordningens artikel 4, stk. 5, 1. afsnit: »Raadet fastsaetter disse maksimale garantimaengder for 1990-hoesten paa samme tid som for 1989-hoesten«.
34 Tilfoejelsesforordningen blev udstedt den 3. maj 1989 og offentliggjort den 11. maj 1989, dvs. efter at udplantningen havde fundet sted i marts 1989. Bestemmelsen om samtidig fastsaettelse af maksimale garantimaengder for 1989- og 1990-hoesten indebaerer derfor fastsaettelse af den maksimale garantimaengde for 1989 efter udplantningen. Tilfoejelsesforordningen har dermed tilbagevirkende gyldighed paa samme maade som garantimaengdeforordningen for 1989. Efter min opfattelse er tilfoejelsesforordningen foelgelig ugyldig af samme grunde og i samme omfang som garantimaengdeforordningen for 1989.
35 Paa denne baggrund skal jeg foreslaa Domstolen at besvare spoergsmaal 2a) og 2b) med, at garantimaengdeforordningen for 1989 og tilfoejelsesforordningen er ugyldige for saa vidt de indebaerer fastsaettelse af en maksimal garantimaengde for tobak af sorterne Mavra og Tsebelia hoestet i 1989.
De oevrige spoergsmaal
36 Efter besvarelsen af spoergsmaal 2a) og 2b) finder jeg ikke anledning til at besvare spoergsmaal 4. Spoergsmaal 3 og 5 oenskes efter deres formulering alene besvaret, saafremt spoergsmaal 2 besvares med, at tilfoejelsesforordningen og garantimaengdeforordningen for 1989 er gyldige. Jeg skal derfor foreslaa Domstolen at undlade at besvare spoergsmaal 3, 4 og 5.
Forslag til afgoerelse
37 Jeg foreslaar paa denne baggrund Domstolen at besvare de af byretten i Echinos stillede spoergsmaal saaledes:
1) Gennemgangen af Raadets forordning (EOEF) nr. 1114/88 af 25. april 1988 om aendring af forordning (EOEF) nr. 727/70 om oprettelse af en faelles markedsordning for raatobak i lyset af forelaeggelseskendelsen og det i oevrigt under sagen fremkomne har intet frembragt, der kan rejse tvivl om dennes gyldighed.
2) Raadets forordning (EOEF) nr. 1252/89 af 3. maj 1989 om fastsaettelse for 1989-hoesten af maalpriser, interventionspriser og praemier til koebere af tobak i blade, afledte interventionspriser for tobak i baller, referencekvaliteter og produktionsomraader samt de maksimale garantimaengder og om aendring af forordning (EOEF) nr. 1577/86, (EOEF) nr. 1975/87 og (EOEF) nr. 2268/88 og Raadets forordning (EOEF) nr. 1251/89 af 3. maj 1989 om aendring af forordning (EOEF) nr. 727/70 om oprettelse af en faelles markedsordning for raatobak er ugyldige, for saa vidt de indebaerer fastsaettelse af en maksimal garantimaengde for tobak af sorterne Mavra og Tsebelia hoestet i 1989.
(1) - EFT 1970 I, s. 186, org. ref.: JO L 94, s. 1.
(2) - EFT L 110, s. 35.
(3) - EFT L 199, s. 20.
(4) - EFT L 129, s. 16.
(5) - Ordene »for hoesten for det foelgende aar« er ved en fejl ikke medtaget i den danske version.
(6) - EFT L 129, s. 17.
(7) - EFT L 207, s. 15.
(8) - EFT L 132, s. 28.
(9) - EFT L 187, s. 23.
(10) - EFT L 163, s. 13.
(11) - Efter artikel 6, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1726/70 af 25.8.1970 om gennemfoerelsesbestemmelser for ydelse af praemie for tobak i blade, EFT L 1970 II, s. 517, org. ref.: L 191, s. 1, opstod retten til praemie (foerst) i det oejeblik, hvor tobakken forlader det sted, hvor den har vaeret underkastet kontrol. Se naermere herom i mit forslag til afgoerelse af 15.5.1997 i sag C-244/95, P. Moskof AE, endnu ikke trykt i Samling af Afgoerelser.
(12) - Dom af 5.10.1994, forenede sager C-133/93, C-300/93 og C-362/93, Sml. I, s. 4863.
(13) - Dom af 11.7.1991, sag C-368/89, Sml. I, s. 3695.