61994CO0167_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-167/94,
angaaende en anmodning, som Juzgado de Instrucción de Sueca (Valencia, Spanien) i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende straffesag mod
Juan Carlos Grau Gomis m.fl.,
at opnaa en praejudiciel afgoerelse om fortolkningen af EF-traktatens artikel 2, artikel 3, litra a), b), f) og h), artikel 3 A, stk. 1, artikel 8 B, artikel 9, 35, 36, artikel 37, stk. 1, artikel 86 og 90, om fortolkningen af artikel 2, 9, 35 og 51 i akten af 12. juni 1985 vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT L 302, s. 23) og om fortolkningen af artikel B i traktaten om Den Europaeiske Union,
har
DOMSTOLEN
sammensat af praesidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformaendene F.A. Schockweiler, P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann og P. Jann samt dommerne G.F. Mancini, C.N. Kakouris, J.C. Moitinho de Almeida, J.L. Murray, D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet (refererende dommer), G. Hirsch og H. Ragnemalm,
generaladvokat: G. Kosmas
justitssekretaer: R. Grass,
efter at have hoert generaladvokaten,
afsagt foelgende
Kendelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 18. maj 1994, indgaaet til Domstolen den 20. juni 1994, har Juzgado de Instrucción de Sueca (Valencia, Spanien) i medfoer af EF-traktatens artikel 177 stillet nogle praejudicielle spoergsmaal om fortolkningen af EF-traktatens artikel 2, artikel 3, litra a), b), f) og h), artikel 3 A, stk. 1, artikel 8 B, artikel 9, 35, 36, artikel 37, stk. 1, artikel 86 og 90, om fortolkningen af artikel 2, 9, 35 og 51 i akten af 12. juni 1985 vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT L 302, s. 23) og om fortolkningen af artikel B i traktaten om Den Europaeiske Union.
2 Juzgado de Instrucción behandler nogle straffesager mod Juan Carlos Grau Gomis og seks andre personer, der er tiltalt for smugleri af tobak, der blandt andet kom fra Nederlandene, Det Forenede Kongerige, Andorra og Gibraltar og skulle afsaettes i Spanien og i Afrika.
3 Den nationale ret, der fandt det uklart, hvorledes de ovennaevnte artikler skal fortolkes, og hvorvidt en raekke nationale bestemmelser er forenelige med disse, navnlig hovedloven (Ley orgánica) nr. 7/82 af 13. juli 1982 om smugleri, har stillet Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"Det bestemmes, at De Europaeiske Faellesskabers Domstol forelaegges foelgende praejudicielle spoergsmaal vedroerende
1) fortolkningen af artikel 2, artikel 3, litra a), litra b), litra f) og litra h), artikel 9, 35, 36, artikel 37, stk. 1, samt artikel 86 og 90 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, undertegnet i Rom den 25. marts 1957
2) fortolkningen af artikel 2, 9, 35 og 51 i akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, underskrevet i Madrid og Lissabon den 12. juni 1985
3) fortolkningen artikel 3 A, stk. 1, artikel B, stk. 1, samt artikel 8 B i traktaten om Den Europaeiske Union, undertegnet i Maastricht den 7. februar 1992
4) fortolkningen af samtlige disse artikler sammenholdt med hovedlov (Ley orgánica) nr. 7/82 om smugleri, isaer lovens artikel 1, stk. 3, og artikel 3, stk. 1 og 2, samt vedroerende spoergsmaalet om, hvorvidt gennemfoerelsesbestemmelserne til loven er gyldige."
4 Det fremgaar af fast praksis, at Domstolen inden for rammerne af en procedure i henhold til traktatens artikel 177 ikke har kompetence til at tage stilling til, hvorvidt en national bestemmelse er forenelig med faellesskabsretten. I det omfang det fjerde spoergsmaal vedroerer spoergsmaalet om den spanske lovs forenelighed med faellesskabsretten, er Domstolen foelgelig ikke kompetent til at besvare det. For saa vidt som det vedroerer fortolkningen af faellesskabsretten, er dette spoergsmaal sammenfaldende med de tre foregaaende.
5 Hvad endvidere angaar det tredje spoergsmaal bemaerker Domstolen, at traktaten om Den Europaeiske Union hverken indeholder en artikel 3 A eller en artikel 8 B. Den forstaar, at den nationale ret har villet henvise til artikel 3 A og artikel 8 B i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saaledes som indsat ved traktaten om Den Europaeiske Union, henholdsvis dennes artikel G, stk. B, punkt 4), og artikel G, stk. C.
6 Ifoelge artikel L i traktaten om Den Europaeiske Union kan traktatens artikel 177 ikke anvendes af en national ret til at forelaegge Domstolen spoergsmaal vedroerende artikel B i traktaten om Den Europaeiske Union. Domstolen er saaledes klart inkompetent til at fortolke denne artikel inden for rammerne af en saadan procedure.
7 For saa vidt angaar de andre bestemmelser, der omhandles i forelaeggelseskendelsen, bemaerker Domstolen, at bortset fra parterne i hovedsagen og Kommissionen har kun den spanske, den franske og den italienske regering indgivet indlaeg. Den franske og den italienske regering har anfoert, at det ikke er klart, hvilke faktiske omstaendigheder og hvilke regler de forelagte spoergsmaal haenger sammen med. Den franske regering har navnlig anfoert, at der ikke gives nogen naermere oplysning om de monopoler, der er omhandlet i hovedsagen, mens den italienske regering finder det uklart, om den nationale rets spoergsmaal vedroerer et importmonopol eller et afsaetningsmonopol, og den har anfoert, at der savnes enhver begrundelse for, hvorfor de omhandlede monopoler eventuelt er uforenelige med faellesskabsretten. Endelig kan hverken Kommissionen eller flere regeringer indse, hvorfor det er noedvendigt at fortolke en raekke af de naevnte bestemmelser med henblik paa afgoerelsen af sagen for den nationale ret.
8 Det er for at opnaa en fortolkning af faellesskabsretten, som den nationale ret kan bruge, paakraevet, at denne giver en beskrivelse af de faktiske omstaendigheder og de regler, som de forelagte spoergsmaal haenger sammen med, eller i alt fald forklarer de faktiske forhold, der er baggrunden for dens spoergsmaal (jf. navnlig dom af 26.1.1993, forenede sager C-320/90, C-321/90 og C-322/90, Telemarsicabruzzo m.fl., Sml. I, s. 393, praemis 6; kendelse af 19.3.1993, sag C-157/92, Banchero, Sml. I, s. 1085, praemis 4, og af 23.3.1995, sag C-458/93, Saddik, endnu ikke trykt i Samling af Afgoerelser, praemis 12).
9 Det er endvidere noedvendigt, at den nationale ret i det mindste i et vist omfang angiver begrundelsen for udvaelgelsen af de faellesskabsbestemmelser, som den oensker fortolket, og angiver den forbindelse, som efter rettens opfattelse bestaar mellem disse bestemmelser og den nationale lovgivning, der finder anvendelse i sagen.
10 Det skal i den forbindelse fremhaeves, at de i forelaeggelsesbeslutningerne givne oplysninger med henblik paa at opfylde disse krav ikke blot tjener til at saette Domstolen i stand til at give hensigtsmaessige svar, men ogsaa til at give medlemsstaternes regeringer samt andre interesserede parter mulighed for at afgive indlaeg i henhold til artikel 20 i EF-statutten for Domstolen. Det paahviler Domstolen at overvaage, at denne mulighed bevares, naar henses til, at det i henhold til ovennaevnte bestemmelse kun er forelaeggelsesbeslutningerne, der meddeles de paagaeldende parter (dom af 1.4.1982, forenede sager 141/81, 142/81 og 143/81, Holdijk, Sml. s. 1299, praemis 6, og den tidligere naevnte kendelse af 23.3.1995, Saddik, praemis 13).
11 Det maa konstateres, at forelaeggelseskendelsen ikke indeholder de oplysninger, der er fornoedne, for at de ovenfor naevnte krav kan anses for opfyldt. Kendelsen indeholder navnlig, saaledes som det med rette er anfoert af den franske og den italienske regering, for faa oplysninger om de i hovedsagen omhandlede monopoler, og den anfoerer ikke de grunde, der har foranlediget den nationale ret til at rejse spoergsmaalet om den omtvistede spanske lovgivnings forenelighed med de forskellige faellesskabsbestemmelser, som den anmoder Domstolen om at fortolke. En af disse bestemmelser, nemlig EF-traktatens artikel 8 B, synes endog at vaere helt irrelevant, naar henses til hovedsagens genstand. Forelaeggelseskendelsen saetter saaledes ikke Domstolen i stand til at give en hensigtsmaessig fortolkning af faellesskabsretten.
12 Det maa herefter i medfoer af procesreglementets artikel 92 fastslaas, at det er aabenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at besvare et praejudicielt spoergsmaal vedroerende artikel B i traktaten om Den Europaeiske Union, og at det er aabenbart, at den nationale rets anmodning i oevrigt maa afvises.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 De udgifter, der er afholdt af den spanske, den franske og den italienske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN
Domstolen har ikke kompetence til at besvare et spoergsmaal vedroerende artikel B i traktaten om Den Europaeiske Union, som er forelagt af Juzgado de Instrucción de Sueca (Valencia, Spanien) i forbindelse med en anmodning om praejudiciel afgoerelse, der er indgivet ved kendelse af 18. maj 1994. Anmodningen fra Juzgado de Instrucción afvises i oevrigt.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 7. april 1995.