Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
LAILA MEDINA
esitatud 21. septembril 2023(1)
Liidetud kohtuasjad C‑414/22 ja C‑584/22
DocLX Travel Events GmbH
versus
Verein für Konsumenteninformation
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Oberster Gerichtshof (Austria kõrgeim üldkohus))
ja
QM
versus
Kiwi Tours GmbH
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesgerichtshof (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus))
Eelotsusetaotlus – Pakettreisid ja seotud reisikorraldus – Direktiiv (EL) 2015/2302 – Pakettreisilepingu lõpetamine – Vältimatud ja erakorralised asjaolud – Sündmused, mis toimuvad pärast pakettreisilepingu lõpetamist, kuid enne pakettreisi teenuste osutamist – Ettearvatavus reisilepingu lõpetamise hetkel
I.      Sissejuhatus
1.        Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) kuulutas 11. märtsil 2020 COVID‑19 koroonaviiruse „pandeemiaks“ ja hoiatas, et maailmas „ei ole varem nähtud koroonaviirusest põhjustatud pandeemiat“.(2) Selle pandeemia „äkilisus, ulatus ja ränkus“(3) kajastusid pretsedenditute piiravate meetmete vastuvõtmises üle kogu maailma, mille tõttu kannatasid rängalt kõik ühiskondliku ja majandusliku tegevuse valdkonnad. Üks enim
mõjutatud sektoreid oli reisisektor.
2.        Sellega seoses asusid paljud reisijad kasutama oma õigust lõpetada enda sõlmitud pakettreisilepingud ilma lõpetamistasu maksmata. Nad tegid seda isegi enne pandeemia ametlikku väljakuulutamist ja piiride sulgemist, tuginedes „vältimatutele ja erakorralistele asjaoludele“ direktiivi (EL) 2015/2302(4) artikli 12 lõike 2 tähenduses. Käesolevates liidetud kohtuasjades ja kohtuasjas C‑299/22, Tez Tour, milles esitan oma ettepaneku täna, on tõstatatud mitmesuguseid küsimusi seoses selle sätte tõlgendamisega. Üks nendest küsimustest on seotud selle kindlaksmääramisega, millisest ajahetkest olenevalt tuleb tuvastada õigus lõpetada pakettreisileping ilma lõpetamistasu maksmise kohustuseta. Need kohtuasjad pakuvad võimalust kaaluda, kuidas on kõige parem saavutada direktiiviga 2015/2302 taotletud asjakohane tasakaal kõrgetasemelise tarbijakaitse ja ettevõtjate konkurentsivõime vahel olukorras, kus maailm muutub ebakindlamaks ja ettearvamatumaks.
II.    Õiguslik raamistik
A.      Liidu õigus
3.        Direktiivi 2015/2302 põhjenduses 31 on märgitud:
„(31)      Reisijad peaksid samuti saama lõpetada pakettreisilepingu igal ajal enne pakettreisi algust, tasudes selle eest asjakohase ja põhjendatud lõpetamistasu, võttes arvesse eeldatavat kulude kokkuhoidu ja reisiteenuste alternatiivsest kasutamisest tulenevat tulu. Samuti peaks neil olema õigus pakettreisileping lõpetada lõpetamistasu maksmata, kui pakettreisi teenuste osutamist mõjutavad märkimisväärselt vältimatud ja erakorralised asjaolud. Kõnealused asjaolud võivad hõlmata näiteks sõjategevust, muid tõsiseid julgeolekuprobleeme, nagu terrorism, märkimisväärseid ohte inimese tervisele, nagu raske haiguse puhang reisisihtkohas, või loodusõnnetusi, nagu üleujutused, maavärinad, või ilmastikutingimused, mis muudavad võimatuks reisida sihtkohta turvaliselt pakettreisilepingus ette nähtud viisil.“
4.        Direktiivi 2015/2302 artikli 3 „Mõisted“ punktis 12 on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
12)      „vältimatud ja erakorralised asjaolud“ – olukord, mis ei ole sellele viitava poole kontrolli all ja mille tagajärgi ei oleks saanud vältida isegi kõigi mõistlike meetmete võtmise korral“.
5.        Direktiivi 2015/2302 artikli 12 „Pakettreisilepingu lõpetamine ja lepingust taganemise õigus enne pakettreisi algust“ lõigetes 1–3 on sätestatud:
„1.      Liikmesriigid tagavad, et reisija võib pakettreisilepingu igal hetkel enne pakettreisi algust lõpetada. Kui reisija lõpetab pakettreisilepingu käesoleva lõike kohaselt, võidakse temalt nõuda korraldajale asjakohase ja põhjendatud lõpetamistasu maksmist. Pakettreisilepinguga võidakse kehtestada mõistlikud standardsed lõpetamistasud sõltuvalt sellest, kui palju aega on lepingu lõpetamise hetkel jäänud pakettreisi alguseni ning milline on eeldatav reisiteenuste alternatiivsest kasutamisest tulenev kulude kokkuhoid ja tulu. Standardsete lõpetamistasude puudumisel vastab lõpetamistasu suurus pakettreisi hinnale, millest on maha arvatud reisiteenuste alternatiivsest kasutamisest tulenev kulude kokkuhoid ja tulu. Reisija nõudmisel põhjendab korraldaja lõpetamistasude suurust.
2.      Hoolimata lõikest 1 on reisijal õigus lõpetada pakettreisileping enne pakettreisi algust lõpetamistasu maksmata, kui sihtkohas või selle vahetus läheduses esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis mõjutavad olulisel määral pakettreisi teenuste osutamist või reisijate vedu sihtkohta. Kui pakettreisileping lõpetatakse käesoleva lõike alusel, on reisijal õigus kõikide pakettreisi maksete tagasimaksmisele, kuid mitte täiendavale hüvitisele.
3.      Korraldaja võib pakettreisilepingu lõpetada ja maksta reisijale tagasi kõik pakettreisi eest tehtud maksed täiendavat hüvitist maksmata, juhul kui:
[…]
b)      korraldaja ei saa lepingut täita vältimatute ja erakorraliste asjaolude tõttu ning ta teavitab reisijat lepingu lõpetamisest enne pakettreisi algust põhjendamatu viivituseta.“
6.        Direktiivi 2015/2302 artikli 23 „Direktiivi imperatiivsus“ lõigetes 2 ja 3 on sätestatud:
„2.      Reisijad ei või loobuda õigustest, mis on neile antud nende siseriiklike meetmete alusel, millega käesolev direktiiv üle võetakse.
3.      Mis tahes kokkulepe või reisija avaldus, millega otseselt või kaudselt loobutakse käesoleva direktiiviga reisijatele antud õigustest või piiratakse neid või mille eesmärk on hoiduda kõrvale käesoleva direktiivi kohaldamisest, ei ole reisija suhtes siduv.“
B.      Liikmesriigi õigus
1.      Austria õigus
7.        Pakettreisiseaduse (Pauschalreisegesetz; BGBl. I, 2017/50) §‑s 3 on sätestatud:
„Käesoleva föderaalseaduse sätetest reisija kahjuks kõrvale kalduvad kokkulepped on tühised.“
8.        Pakettreisiseaduse § 10 lõikes 2 on sätestatud:
„Ilma et see piiraks lõikes 1 sätestatud taganemisõigust, on reisijal õigus enne pakettreisi algust pakettreisilepingust tasu maksmata taganeda, kui sihtkohas või selle vahetus läheduses esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis mõjutavad olulisel määral pakettreisi teenuste osutamist või reisijate vedu sihtkohta. Kui reisija pakettreisilepingust käesoleva lõike kohaselt taganeb, on tal õigus nõuda kõikide pakettreisi eest tehtud maksete tagasimaksmist, kuid mitte täiendavat hüvitist.“
2.      Saksamaa õigus
9.        Tsiviilseadustiku (Bürgerliches Gesetzbuch) §‑s 651h „Lepingust taganemine enne pakettreisi algust“ on sätestatud:
„1.      Enne pakettreisi algust võib reisija igal ajal lepingust taganeda. Kui reisija lepingust taganeb, ei ole korraldajal enam õigust nõuda selle pakettreisi eest kokku lepitud hinda. Siiski võib korraldaja nõuda mõistlikku hüvitist.
2.      Mõistlikud standardsed hüvitissummad võivad olla lepinguga kindlaks määratud, samuti võivad need olla kindlaks määratud lepingu tüüptingimustega, mis põhinevad järgmistel kriteeriumidel:
1.      taganemisest teatamise ja pakettreisi alguse vaheline ajavahemik;
2.      kulud, mida korraldaja eeldatavasti säästab, ja
3.      kõnealuste reisiteenuste teisiti osutamisest oodatav kasu.
Kui standardseid hüvitissummasid lepingus näidatud ei ole, määrab hüvitise summa pakettreisi hind, millest lahutatakse korraldaja säästetavate kulude summa ja samuti summa, mille korraldaja saab kõnealuste reisiteenuste teisiti osutamisest. Reisija nõudmisel on korraldaja kohustatud hüvitise summat põhjendama.
3.      Erandina lõike 1 kolmandast lausest ei tohi korraldaja nõuda hüvitist, kui sihtkohas või selle vahetus läheduses esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis pakettreisi teenuste osutamist või reisijate vedu sihtkohta olulisel määral mõjutavad. Vältimatute ja erakorraliste asjaoludega käesoleva alljaotise tähenduses on tegemist juhul, kui need ei ole niisugusele olukorrale viitava poole kontrolli all ja nende tagajärgi ei oleks saanud vältida isegi kõikide mõistlike meetmete võtmise korral.“
III. Põhikohtuasja asjaolude ja menetluse lühikokkuvõte ning eelotsuse küsimused
A.      Kohtuasi C‑414/22
10.      Jaanuaris 2020 broneeris tarbija FM kostjalt, reisikorraldajalt DocLX, koolilõpureisi Horvaatiasse. Reis pidi toimuma alates 27. juunist kuni 3. juulini 2020. Reis sisaldas transporti sihtkohta ja tagasi lähtekohta ning oli mõeldud olema paljude noorte osalusega ja sündmusterohke peoprogrammiga peoreis.
11.      Pakettreisi koguhind oli 787 eurot, mille FM tasus täies ulatuses ettemaksena.
12.      Austria välisministeerium andis 13. märtsil 2020 kõikide maailma riikide suhtes 4. taseme reisihoiatuse ning tungiva soovituse edasi lükata kõik reisid, mis ei ole hädavajalikud, ja kasutada reiside tühistamise võimalusi.
13.      DocLX teatas 21. aprillil 2020 FMile, et sel ajahetkel ei saa pakettreisilepingut tasuta lõpetada ja see oleks võimalik vaid väliste asjaolude, nagu 6. taseme reisihoiatuse korral ja ka siis vaid seitse päeva enne pakettreisi kavandatud algust. DocLX pakkus siiski välja reisilepingu
lõpetamise vähendatud lõpetamistasu eest, millega FM nõustus. Seejärel maksis DocLX FMile tagasi tema deponeeritud summa, pidades sellest tühistamiskuludeks kinni 227,68 eurot.
14.      Lõppkokkuvõttes pakettreisi ei toimunud.
15.      FMi lõpetamistasu tagasimaksmise nõue loovutati Austria tarbijate ühingule Verein für Konsumenteninformation (tarbijainfo ühing; edaspidi „Verein“). Nõuti, et korraldaja maksaks kinnipeetud summa, s.o 227,68 eurot, väites, et tühistamises kokkuleppimise ajal oli FMil õigus reisileping tasuta lõpetada. Ta märkis, et kokkulepet, millega reisija oli tühistanud oma reisi vähendatud lõpetamistasuga, tuleb pidada (Austria) pakettreisiseaduse § 10 lõike 2 alusel tühiseks, sest see oli tema jaoks ebasoodsam.
16.      DocLX ei nõustunud selle nõudega, väites, et aprillis 2020 ei olnud veel ettearvatav, kas vältimatud ja erakorralised asjaolud muudavad kõnealuse pakettreisi toimumise juunis 2020 võimatuks. Ta märkis, et seetõttu ei olnud lõpetamistasu summas kokkuleppimise (või lõpetamisavalduse esitamise) ajal tasuta lõpetamise võimalust.
17.      Esimese astme kohus jättis Vereini nõude rahuldamata, nõustudes sisuliselt DocLXi argumentidega, apellatsioonikohus aga muutis selle kohtuotsuse ära ja rahuldas hagi, märkides, et lepingu lõpetamise ajal ei saanud selline koolilõpureis, nagu oli kokku lepitud, COVID-19 pandeemia tõttu toimuda.
18.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et põhikohtuasjas menetletava vaidluse lahend oleneb direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 tõlgendusest. Täpsemalt oleneb see sellest, kas reisilepingu tasuta lõpetamise õiguse tuvastamiseks piisab sellest, et vältimatud ja erakorralised asjaolud tegelikult ilmnesid pärast lepingu lõpetamist – mida peetakse nende asjaolude hindamiseks ex post facto – pakettreisi alguse ajaks (hiliseimal võimalikul reisilepingu lõpetamise ajal), või on määrav, et niisugused asjaolud olid tõenäolised või eeldatavad, mida peetakse nende asjaolude hindamiseks ex ante.
19.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et direktiivis 2015/2302 ei ole reisijale lepingu tasuta lõpetamiseks ette nähtud konkreetset „vältimatute ja erakorraliste asjaolude“ tõenäosuse astet ega tähtaegu. Ta on seisukohal, et mõeldav on nende asjaolude hindamine nii ex post kui ka ex ante. Ex post hinnangu kohaselt peaks reisijal alati olema õigus pakettreisileping tasuta lõpetada, kui need asjaolud hiljem tegelikult tekivad ja oleksid pakettreisilepingu, mille reisija nende asjaolude tõttu lõpetas, täitmist oluliselt mõjutanud või selle võimatuks teinud. Sel juhul ei ole oluline, kas reisija andis olukorrale ex ante hinnangu vääralt ja lõpetas lepingu „liiga vara“. Seevastu ex ante hinnangu korral on ainus määrav tegur objektiivne olukord lõpetamisavalduse esitamise ajal. Sel juhul ohuolukorra võimalik edaspidine paranemine lepingu lõpetamise õigust ei mõjutaks. Ent kui reisija annab lepingu lõpetamise ajal ohuolukorrale väära („liiga ettevaatliku“) hinnangu, oleks ta ikkagi kohustatud maksma tühistamistasu, isegi kui pakettreisi toimumine muutub hiljem tegelikult ebamõistlikuks või võimatuks.
20.      Nendel asjaoludel otsustas Oberster Gerichtshof (Austria kõrgeim üldkohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas [direktiivi 2015/2302] artikli 12 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et reisijal on igal juhul – olenemata lõpetamisavalduse esitamise ajast – õigus reisileping tasuta lõpetada, kui vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis pakettreisi teenuste osutamist märkimisväärselt mõjutavad, on reisi (kavandatud) algusajal tõepoolest ilmnenud?
2.      Kas [direktiivi 2015/2302] artikli 12 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et reisijal on õigus reisileping tasuta lõpetada juba siis, kui lõpetamisavalduse esitamise ajal oli vältimatute ja erakorraliste asjaolude teke oodatav?“
21.      Põhikohtuasja hageja, Austria ja Kreeka valitsus ning Euroopa Komisjon on esitanud kirjalikud seisukohad. Käesolevas kohtuasjas ja kohtuasjas C‑584/22 tehti 28. märtsil 2023 otsus liita need menetlused kodukorra artikli 54 alusel. Kohtuasjades C‑414/22 ja C‑584/22 ning kohtuasjas C‑299/22, Tez Tour, 7. juunil 2023 peetud ühisel kohtuistungil esitasid põhikohtuasja pooled, Kreeka valitsus ja Euroopa Komisjon suulised seisukohad.
B.      Kohtuasi C‑584/22
22.      Jaanuaris 2020 broneeris QM reisikorraldajalt Kiwi Tours endale ja oma abikaasale reisi Jaapanisse, mis pidi toimuma ajavahemikus 3. kuni 12. aprillini 2020. Pakettreisi koguhind oli 6148 eurot, millest QM maksis ettemaksena 1230 eurot.
23.      Pärast seda, kui Jaapani ametiasutused olid võtnud koroonaviirusega seoses rea meetmeid, lõpetas QM 1. märtsi 2020. aasta kirjas pakettreisilepingu koroonaviiruse põhjustatud terviseriskide tõttu.
24.      Seepeale väljastas Kiwi Tours lõpetamisarve lisasummas 307 eurot, mille QM tasus.
25.      Jaapan kehtestas 26. märtsil 2020 riiki sisenemise keelu. Seejärel esitas QM makstud summade tagasimaksmise nõude, mida Kiwi Tours keeldus täitmast.
26.      Amtsgericht (esimese astme kohus, Saksamaa) kohustas Kiwi Toursi QMi taotlusel tema makstud summad tagasi maksma, Landgericht (apellatsioonikohus, Saksamaa) aga jättis Kiwi Toursi apellatsioonkaebuse peale selle nõude rahuldamata. Landgericht (apellatsioonikohus) märkis, et lepingu lõpetamise ajal ei olnud võimalik asuda seisukohale, et esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud. Seetõttu ei olnud QMil ex ante hinnangu põhjal õigust lõpetada leping lõpetamistasu maksmata.
27.      QM esitas Landgerichti (apellatsioonikohus) kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Bundesgerichtshofile (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus). Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul leidis apellatsioonikohus õigesti, et lepingu tasuta lõpetamise õigust reguleerivad tingimused on täidetud, kui juba enne pakettreisi algust on võimalik hinnata, et esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud. See hindamine hõlmab hinnangu andmist sellele, kas esineb erakorralisi asjaolusid, mille puhul on suur tõenäosus, et need reisiteenuste osutamist või reisijate vedu sihtkohta olulisel määral mõjutavad. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul esineb oluline mõju, kui vältimatute ja erakorraliste asjaolude tõttu kaasnevad reisi läbiviimisega märkimisväärsed ja vastuvõetamatud riskid reisija õigushüvedele.
28.      Sellegipoolest on eelotsusetaotluse esitanud kohus seisukohal, et apellatsioonikohtu antud hinnang niisuguse riski olemasolule käesoleval juhul ei vasta õigusnormidele. Apellatsioonikohus oleks pidanud käsitlema küsimust, kas piiravate meetmete ebatavaline laad ja hulk andsid juba lepingu lõpetamise ajal piisavalt alust eeldada märkimisväärse nakatumisohu esinemist. Seega ei saa välistada, et seda ohtu õigesti hinnates oleks apellatsioonikohus jõudnud järeldusele, et lepingu lõpetamise ajal oli reis Jaapanisse seotud tõsiste ja raskete terviseriskidega, mille puhul ei saa mõistlikult reisijalt riskimist eeldada.
29.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus osutab siiski, et Saksamaa menetlusõiguse normide kohaselt ei saa ta ise langetada sellekohast sisulist otsust ja peab asja põhimõtteliselt apellatsioonikohtule tagasi saatma. Seevastu saaks ta ise ilma täiendavalt faktilisi asjaolusid tuvastamata teha otsuse apellatsioonkaebuse suhtes ja jätta apellatsioonkaebuse rahuldamata, kui lepingu tasuta lõpetamise õiguse hindamisel on olulised ka asjaolud, mis tekkisid alles pärast lepingu lõpetamist. Nimelt ei ole vaidlust selle üle, et reis sihtkohta ei oleks saanud toimuda Jaapani poolt 26. märtsil 2020 seoses koroonaviiruse levikuga kehtestatud riiki sisenemise keelu tõttu.
30.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus kaldub pooldavat seisukohta, et arvesse tuleb võtta ka asjaolusid, mis on tekkinud alles pärast reisilepingu lõpetamist. Sellega seoses märgib ta esiteks, et direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõikes 2 on vormiliselt ette nähtud tühistamisalus, mida ei ole ette nähtud sama artikli lõikes 1, mida kohaldatakse siis, kui erinevalt reisija hinnangust ei esine lepingu lõpetamise ajal vältimatuid ja erakorralisi asjaolusid, mis oluliselt mõjutavad pakettreisi toimumist. Sisuliselt on artikli 12 lõige 2 asjakohane vaid lõpetamise õiguslike tagajärgede suhtes, mis ei olene sellest, millistele alustele on reisija oma reisilepingu lõpetamisel tuginenud, vaid üksnes sellest, kas reisi toimumist olulisel määral mõjutavad asjaolud on tegelikult olemas.
31.      Teiseks on eelotsusetaotluse esitanud kohus seisukohal, et lõpetamistasu eesmärk viiks samale järeldusele, olenemata sellest, kas pidada seda kahjuhüvitisega sarnaseks makseks või pakettreisihinna kompensatsiooniks. Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et kui pidada lõpetamistasu kahjuhüvitisega sarnaseks makseks, tuleb hüvitatava kahju kindlakstegemisel põhimõtteliselt arvesse võtta kogu kahju arengut alates nõude aluseks oleva sündmuse toimumise hetkest kuni esitatud nõude kohta lõpliku otsuse tegemiseni. See räägib selle kasuks, et korraldajale tekkinud kahju tuleb eitada, kui pärast reisilepingu lõpetamist ilmneb, et asjaolud reisi läbiviimist olulisel määral mõjutavad, mistõttu oleks korraldaja olnud kohustatud maksma reisijale reisihinna tervikuna tagasi ka juhul, kui reisija ei oleks lepingut lõpetanud. Kui pidada lõpetamistasu pakettreisihinna kompensatsiooniks selles mõttes, et tegemist on maksega, mis asendab algul lubatud pakettreisi hinna, ei tohi jätta arvesse võtmata ka hilisemaid sündmusi, mis viivad selleni, et korraldaja kaotab pakettreisihinna nõudmise õiguse. Nimelt esineb õigus kompensatsioonile eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul vaid niivõrd, kui see oleks esinenud ka juhul, kui reisija ei oleks reisilepingut lõpetanud.
32.      Lõpuks märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et tarbijakaitsealased kaalutlused võiksid rääkida hilisemate sündmuste arvessevõtmise kasuks. Tema arvates nõuab kõrge kaitsetase seda, et ka reisilepingu varakult lõpetamise korral ei peaks reisija olema kohustatud tegema makseid reisi eest, mille toimumist asjaolud hiljem oluliselt mõjutavad. Vastasel korral võidakse reisijaid ebaselgetes olukordades takistada aegsasti kasutamast oma õigust reisileping lõpetada, ehkki lepingu varakult lõpetamine võimaldab väljavaadet, et maksta tulev lõpetamistasu on tegelikult väike. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ei vähenda see riski mitte ainult reisija jaoks, vaid ka korraldaja jaoks, kes saab varakult selguse ja rohkem aega, et kulusid kokku hoida või reisiteenuseid teisiti osutada. Seevastu, kui seada lepingu tasuta tühistamise õigus sõltuvusse tühistamise ajast, soodustataks sellega muu hulgas korraldaja spekulatiivset käitumist. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates võib see motiveerida korraldajat loobuma reisilepingu lõpetamisest kuni reisile napilt eelneva ajani, et ajendada võimalikult paljusid reisijaid reisilepingut lõpetama viisil, mis oleks korraldaja jaoks rahaliselt soodsam.
33.      Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et eespool nimetatud argumentidele ei heida kahtlust asjaolu, et maksimaalne tagasimaksmise tähtaeg on 14 päeva alates pakettreisilepingu lõpetamisest, nagu on sätestatud direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõikes 4. Täpsemalt ei saa sellest sättest eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates järeldada, et lõpetamistasu summa peab olema sel ajahetkel juba lõplikult kindlaks tehtud ning et hilisemad järel‑ ja tagasimaksenõuded on välistatud.
34.      Nendel asjaoludel otsustas Bundesgerichtshof (liitvabariigi kõrgeim üldkohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [direktiivi 2015/2302] artikli 12 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et lepingu lõpetamise õiguse olemasolu hindamisel on määravad vaid need vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis esinesid juba lepingu lõpetamise ajal, või nii, et arvesse tuleb võtta ka neid vältimatuid ja erakorralisi asjaolusid, mis tekivad tegelikult pärast lepingu lõpetamist, kuid veel enne reisi kavandatud algusaega?“
35.      QM, Kreeka valitsus ja Euroopa Komisjon on esitanud kirjalikud seisukohad. Kohtuasjades C‑414/22 ja C‑584/22 ning kohtuasjas C‑299/22, Tez Tour, 7. juunil 2023 peetud ühisel kohtuistungil esitasid põhikohtuasja pooled, Kreeka valitsus ja Euroopa Komisjon suulised seisukohad.
IV.    Hinnang
36.      Oma kahe küsimusega kohtuasjas C‑414/22 ja ühe küsimusega kohtuasjas C‑584/22 soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et pakettreisi teenuste osutamist olulisel määral mõjutavaid vältimatuid ja erakorralisi asjaolusid, millest tuleneb reisija õigus lõpetada pakettreisileping lõpetamistasu maksmata, tuleb hinnata üksnes lepingu lõpetamise aja seisuga, või tuleb seda tõlgendada nii, et on vaja arvesse võtta ka vältimatuid ja erakorralisi asjaolusid, mis tegelikult esinevad peale pakettreisilepingu lõpetamist, kuid enne pakettreisi algust.
37.      Kohtuasjas C‑414/22 eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates võib direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõige 2 viidata sellele, et pakettreisilepingu tasuta lõpetamise õigus peaks alati olema, kui vältimatud ja erakorralised asjaolud hiljem tegelikult ilmnevad ning oleksid oluliselt mõjutanud pakettreisi teenuste osutamist. Sama kohus on siiski seisukohal, et saab ka väita, et määrav on üksnes objektiivne olukord lõpetamisavalduse tegemise ajal. Kohtuasjas C‑584/22 eelotsusetaotluse esitanud kohus on seisukohal, et hinnangu andmiseks sellele, kas esineb märkimisväärseid ja vastuvõetamatuid riske seoses reisija tervise või muude õigushüvedega, on vaja prognoosi, mida on asjakohane teha enne pakettreisi algust. Ta on siiski seisukohal, et selle hinnangu seisukohast võivad olla olulised ka niisugused asjaolud, mis tekivad pärast pakettreisilepingu lõpetamist, kuid enne kavandatud reisi.
38.      Eelotsusetaotlustest nähtuvalt seisneb peamine tõstatatud küsimus selles, kas on olemas autonoomne õigus lõpetada pakettreisileping üksnes selle alusel, et tegelikult esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis reisi kuupäeval mõjutavad olulisel määral pakettreisi.
39.      Sellega seoses tuleb sissejuhatavalt osutada, et direktiivi 2015/2302 artikkel 12 reguleerib, nagu selle pealkirjastki nähtub, „[p]akettreisilepingu lõpetami[st] ja lepingust taganemise õigus[t] enne pakettreisi algust“. Selle direktiivi artikli 12 lõikes 1 on sätestatud reisija õigus pakettreisileping „igal hetkel enne pakettreisi algust lõpetada“. Sel juhul võidakse reisijalt selle sätte kohaselt „nõuda korraldajale asjakohase ja põhjendatud lõpetamistasu maksmist“. Artikli 12 lõikes 2 on tunnustatud reisija õigust lõpetada pakettreisileping lõpetamistasu maksmata, „kui sihtkohas või selle vahetus läheduses esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis mõjutavad olulisel määral pakettreisi teenuste osutamist või reisijate vedu sihtkohta“.
40.      Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb liidu õiguse sätte tõlgendamisel arvesse võtta mitte üksnes sätte sõnastust, vaid ka konteksti, selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa see säte on, ning vajaduse korral selle sätte kujunemislugu. Muu hulgas tuleb arvesse võtta asjaomase liidu õigusakti põhjendusi, kuna need võivad selgitada akti koostaja tahet ja kujutada endast olulisi juhiseid akti tõlgendamiseks.(5)
41.      Üks võimalik direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 tõlgendus on niisugune, et selleks, et reisijal oleks õigus pakettreisileping tasuta lõpetada, peab oluline mõju pakettreisi teenuste osutamisele tekkima või kestma pakettreisi kuupäeval. Selles sättes on olevikuvormis viidatud vältimatutele ja erakorralistele asjaoludele, mis esinevad „sihtkohas“ ning „mõjutavad olulisel määral pakettreisi teenuste osutamist“. Austria valitsus ja Euroopa Komisjon on siiski märkinud, et direktiivi põhjenduses 31 on (ingliskeelses versioonis) kasutatud tulevikuvormi, märkides, et õigus leping lõpetada lõpetamistasu maksmata tekib juhul, „kui pakettreisi teenuste osutamist mõjutavad
[(inglise keeles „will […] affect“)] märkimisväärselt vältimatud ja erakorralised asjaolud“ (kohtujuristi kursiiv). See tähendaks, et õigus pakettreisileping tasuta lõpetada sõltub reisija poolt olukorra ennetavast hindamisest lepingu lõpetamise hetkel.
42.      Hoolimata direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõikes 2 ja põhjenduses 31 kasutatud ajavormi, tuleb märkida, et nagu täheldan oma ettepanekus, mille esitasin täna kohtuasjas C‑299/22, tekib õigus pakettreisileping lõpetada lõpetamistasu maksmata „enne pakettreisi algust“. See, et on kasutatud eessõna „enne“, näitab, et pakettreisilepingu lõpetamise otsuse ja pakettreisi alguse vahele jääb aega. Seega on otsus pakettreisileping artikli 12 lõike 2 kohaselt lõpetada ennetav. See tugineb prognoosile või ex ante hinnangule seoses „vältimatute ja erakorraliste asjaolude“ esinemisega ning nende olulise mõjuga pakettreisi teenuste osutamisele või kui need asjaolud on juba tekkinud, prognoosile, et oluline mõju pakettreisi teenuste osutamisele kestab. Nagu Austria valitsus märkis: isegi kui konkreetses olukorras on lepingu lõpetamise kuupäeval juba tõendatud, et need asjaolud esinevad ka reisi kuupäeval, tuleb ikkagi hinnata, mil määral täpselt need asjaolud mõjutavad pakettreisi teenuste osutamist.
43.      Reisija ex ante hinnang pakettreisilepingu lõpetamise kuupäeval tähendab seega hinnangu andmist seoses tõenäosusega, et „vältimatud ja erakorralised asjaolud“ mõjutavad oluliselt pakettreisi teenuste osutamist. Selle hinnangu andmisel tuleb juhinduda sellest, et õigus pakettreisileping lõpetamistasu maksmata lõpetada on erandlik. Pakettreisilepingu lõpetamise ajal peab reisija mõistlikult eeldama piisavalt suurt tõenäosust,  et  „vältimatud ja erakorralised asjaolud“ mõjutavad tulevikus oluliselt pakettreisi teenuste osutamist.
44.      Järelikult võib reisija omandada õiguse lõpetada direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 kohaselt leping lõpetamistasu maksmata enne pakettreisi algust hetkel, mil ta lõpetab pakettreisilepingu sel alusel, et on mõistlikult ettearvatav, et mõju pakettreisile on oluline. See omandatud õigus ei saa järgnevate sündmuste tõttu kaduda. Nagu komisjon märgib, oleks absurdne, kui reisija saaks vältimatute ja erakorraliste asjaolude tõttu lepingu lõpetada, kuid peaks seejärel lõpetamistasu maksmise kohustusest vabanemiseks ootama nende asjaolude tegelikku esinemist reisi toimumise kuupäeval. Seevastu, kui reisijal ei ole õigust leping
tasuta lõpetada, ei saa seda õigust omandada pärast pakettreisilepingu lõpetamist tagasiulatuvalt, järgnenud sündmuste tagajärjel.
45.      Seda tõlgendust kinnitab direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 kontekst. Sellega seoses nähtub eespool(6) tehtud sissejuhatavatest märkustest, et selles artiklis on tunnustatud reisija kahte eraldi õigust leping lõpetada. Ühest küljest võib reisija selle direktiivi artikli 12 lõike 1 alusel „pakettreisilepingu igal hetkel enne pakettreisi algust lõpetada“. Kuna selle õiguse kasutamise suhtes ei kehti nõuet lepingu lõpetamist põhjendada, võib reisija samuti olla direktiivi artikli 12 lõike 1 kohaselt kohustatud maksma „asjakohase ja põhjendatud lõpetamistasu“. Teisest küljest on direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõikes 2 tunnustatud õigust lõpetada pakettreisileping lõpetamistasu maksmata „enne pakettreisi algust […], kui sihtkohas […] esinevad vältimatud ja erakorralised asjaolud, mis mõjutavad olulisel määral pakettreisi teenuste osutamist“.
46.      Kui nõustuda, et vältimatute ja erakorraliste asjaolude tegelik esinemine on autonoomne tingimus selleks, et saaks tunnustada õigust leping tasuta lõpetada, olenemata sellest, milline hinnang on antud pakettreisilepingu lõpetamise kuupäeval, on selle tagajärg niisugune, et tunnustataks kõikide reisijate uut õigust täielikule tagasimaksele olenemata alustest, millele tuginedes nad lepingu lõpetasid. Nimelt, kui loeb mitte see, milline oli olukord kuupäeval x (lepingu lõpetamise kuupäev), vaid see, mis tegelikult juhtus hilisemal kuupäeval z (reisi kuupäev), peaks reisijal, kes lõpetas lepingu direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 1 alusel isiklikel põhjustel, olema samuti õigus nõuda lõpetamistasu – mille ta juba tasus – tagasimaksmist juhul, kui reis vältimatute ja erakorraliste asjaolude tõttu ei toimu.
47.      Nagu Kreeka valitsus sisuliselt väitis, oleks see, kui tunnustada reisija võimalust lõpetada pakettreisileping lõpetamistasu maksmata vältimatute ja erakorraliste asjaolude tegeliku esinemise korral, olenemata olukorrast lõpetamise hetkel, vastuolus reisilepingu poolte õiguste ja kohustuste täieliku ühtlustamisega, mis on ette nähtud direktiivi 2015/2302 artiklis 4.
48.      Nimelt jääb „ex post facto“ lahenduses ebaselgeks, millise ajahetke seisuga tuleb hinnata mõlema lepingupoole õigusi ja kohustusi. Nagu Kreeka valitsus kohtuistungil märkis, lõpeb lepingusuhe mõlema poole jaoks siis, kui reisija lepingu lõpetab. Kuna liidu seadusandja ei ole konkreetselt sätestanud, et lepingu lõpetamisele järgnevad tulevased sündmused võivad lepingusuhet mõjutada, peab lepingu lõpetamine olema määrav selle kindlaksmääramiseks, kas reisija prognoos on mõistlik. Just sel ajahetkel tuleb hinnata pakettreisilepingu lõpetamise õiguse kasutamise tagajärgi. Kui artikli 12 lõike 2 tingimused on täidetud, on lepingu lõpetamise õiguse õiguslikud tagajärjed niisugused, et korraldaja on kohustatud tegema täieliku tagasimakse vastavalt direktiivi artikli 12 lõikele 4 hiljemalt 14 päeva pärast pakettreisilepingu lõpetamist.
49.      See, kui kiiresti tuleb vastavalt artikli 12 lõikele 4 teha täielik tagasimakse, kinnitab, nagu on märkinud Kreeka valitsus, tõlgendust, mille kohaselt on pakettreisilepingu lõpetamise hetk poolte õiguste ja kohustuste kindlaksmääramise seisukohast määrava tähtsusega. Viimasega seoses märgin, et lõpetamistasu täpse summa kindlaksmääramine erineb reisijale kuuluva lepingu lõpetamistasuta lõpetamise õiguse tuvastamisest. Reisija saab lepingu lõpetada vaid korra ja lõpetamise hetkel peab olema kindlus küsimuses, kas õigus tehtud maksete täielikule tagasimaksele on olemas või mitte.
50.      Samuti on reisija õigus leping vältimatute ja erakorraliste asjaolude tõttu lõpetada
lahutamatult seotud lõpetamistasu maksmise kohustuse puudumisega. Seepärast ei ole võimalik direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõikes 2 sätestatud õigust ajaliselt sisulisteks  osadeks jagada ning nõustuda, et reisijal on võimalik vältimatutele ja erakorralistele asjaoludele tuginedes leping lõpetada, kuid et tema õigus täielikule tagasimaksele oleneb edaspidistest sündmustest.
51.      Vältimatute ja erakorraliste asjaolude ex post hindamine avaldaks mõju ka korraldaja vastavate õiguste tõlgendamisele. Reisija kohustus maksta lõpetamistasu juhul, kui direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 nõuded ei ole täidetud, on vastavuses korraldaja vastava nõudega. Nagu Kiwi Tours kohtuistungil väitis: kui reisija õigus leping tasuta lõpetada oleneks edaspidistest sündmustest, oleks sellel niisugune tagajärg, et korraldaja õigus saada lõpetamistasu tekiks või kaoks olenevalt olukorra kujunemisest lepingu lõpetamise ja kavandatud reisimisaja vahel.
52.      Samuti ei tohi unustada, et direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 3 punkti b kohaselt võib korraldaja pakettreisilepingu lõpetada ja teha reisijale täieliku tagasimakse täiendavat hüvitist maksmata, kui korraldaja „ei saa lepingut täita vältimatute ja erakorraliste asjaolude tõttu ning ta teavitab reisijat […] enne pakettreisi algust“ (kohtujuristi kursiiv). Kui lepingu lõpetamisele järgnevatel sündmustel oleks poolte õiguste ja kohustuste kindlaksmääramisel autonoomne tähtsus, tuleks nõustuda, et korraldaja saaks lepingu lõpetada enne pakettreisi algust, kuid tema kohustus maksta täiendavat hüvitist oleneks sellest, kas tema prognoos leidis kavandatud reisikuupäeval tegelikult kinnitust. Niisugune tagajärg muudaks ebakindlaks korraldaja vastutusest vabastamise. Samuti oleks see vastuolus poolte õiguste ja kohustuste täieliku ühtlustamisega – nagu nimetatud eespool –
liidu seadusandja poolt, sealhulgas selles osas, mis puudutab korraldaja kohustust maksta täiendavat hüvitist.
53.      Järelikult muudaks ex post hindamine reisilepingu poolte positsiooni lepingu lõpetamise hetkel ebaselgeks ning võiks nurjata poolte õiguste ja kohustuste kindlaksmääramise süsteemi, nagu on
ette nähtud direktiivi 2015/2302 artiklis 12. Seevastu lepingu lõpetamise ajal esineva riskiolukorra ex ante hindamise pidamine ainsaks määravaks kriteeriumiks tagab lepingu lõpetamise tagajärgede osas õiguskindluse. Teisisõnu ei tohiks tulevased sündmused, mis toimuvad enne kavandatud reisi, kuid pärast lepingu lõpetamist, pöörata teistsuguseks lepingu lõpetamise aja seisuga kindlaks tehtud õiguslikku olukorda.
54.      Mis puudutab direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 eesmärki, siis selles sättes on tunnustatud reisija õigust lõpetada selles sättes ette nähtud tingimustel pakettreisileping lõpetamistasu maksmata juba enne pakettreisi algust. Nagu eespool selgitatud, peab reisija selleks, et ta saaks pakettreisi enne selle algust lõpetada, tegema lepingu lõpetamise ajal prognoosi seoses vältimatute ja erakorraliste asjaolude mõjuga pakettreisi teenuste osutamisele. Kui lepingu lõpetamise õiguse olemasolu oleks võimalik hinnata a posteriori, võttes arvesse, mis reisi kuupäeval tegelikult toimus, ei oleks võimalik tuvastada lepingu tasuta lõpetamise õigust enne pakettreisi algust. See õigus peaks olema peatatud
kuni reisi kuupäevani. See aga oleks vastuolus direktiivi artikli 12 lõikes 2 sätestatuga.
55.      Minu arvates ei toeta kõrgetasemelise tarbijakaitsega seotud kaalutlused ex post lähenemisviisi, mille kohaselt on lepingu lõpetamise õiguse suhtes määrav tähtsus pärast lepingu lõpetamist, kuid enne pakettreisi algust toimunud sündmustel. Sellega seoses ei tohi unustada, et direktiivi 2015/2302 põhjenduse 5 kohaselt on selle direktiivi eesmärk „õige tasakaalu saavutami[ne] kõrgetasemelise tarbijakaitse ja ettevõtjate konkurentsivõime vahel“. Ex post lähenemisviis ei ole reisijale soodsam kui ex ante hindamisega seotud lähenemisviis. Sellega seoses võib kujutleda olukorda, kus reisija hindab lepingu lõpetamise ajal mõistlikult ja põhjendatult reisiga seotud riske, ent lõpuks, vastupidi prognoosile, mille ta riskiolukorda hinnates algul tegi, olukord paraneb. Ex post lähenemisviis oleks reisijale soodsam vaid juhul, kui nõustuda, et hilisemaid sündmusi saab arvesse võtta üksnes siis, kui need kinnitavad reisija prognoosi, kuid mitte siis, kui need selle prognoosi kummutavad. Mulle on siiski selge, et kui selle reegli tõlgendust oleks võimalik järgida ainult
niivõrd, kuivõrd sellel on vaid üks, reisija jaoks soodsam suund, samal ajal eirates selle tõlgenduse võimalikke ebasoodsaid tagajärgi, oleks see vastuolus liidu seadusandja poolt artikli 12 lõikes 2 ettenähtuga.
56.      Kohtuasjas C‑584/22 eelotsusetaotluse esitanud kohus asus seisukohale, et muu hulgas räägib lõpetamistasu eesmärk selle kasuks, et arvesse tuleb võtta asjaolusid, mis on tekkinud pärast lepingu lõpetamist. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates ei peaks see olenema sellest, kas lõpetamistasu tuleb pidada kahjuhüvitisega sarnaseks tasuks või pakettreisihinna kompensatsiooniks. Sisuliselt peab eelotsusetaotluse esitanud kohus silmas seda, et kui edaspidist sündmuste arengut tuleb arvesse võtta, oleks korraldaja kohustatud tegema reisijale täieliku tagasimakse ka juhul, kui viimane ei ole lepingut lõpetanud. Sellest perspektiivist ei peaks korraldajal olema õigust saada lõpetamistasu, kui hiljem selgub, et „kahju“ ega õigust niisugusele tasule ei ole, sest vältimatud ja erakorralised asjaolud tegelikult esinesid.
57.      Mis seda argumenti puudutab, siis ei tohiks unustada, et reisija peab maksma lõpetamistasu siis, kui ta kasutab taganemisõigust enne pakettreisi algust „igal hetkel“ direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 1 tähenduses ja mis tahes põhjusel. Mõiste „lõpetamistasu“ on neutraalne võrreldes mõistega „hüvitis“ ([inglise keeles compensation; ]saksa keeles Entschädigung), mida on kasutatud selle direktiivisätte ülevõtmisel riigisisesesse õigusse. Direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 1 kohaselt võidakse pakettreisilepinguga kehtestada mõistlikud lõpetamistasud sõltuvalt sellest, „kui palju aega on lepingu lõpetamise hetkel jäänud pakettreisi alguseni ning milline on eeldatav reisiteenuste alternatiivsest kasutamisest tulenev kulude kokkuhoid ja tulu“. Kirjelduse kohaselt kujutab lõpetamistasu endast omamoodi vastukaalu reisija õigusele igal ajal lepingust taganeda. Nagu komisjon on sisuliselt märkinud, on see veel üks näide tasakaalust, mida on selle direktiiviga püütud luua reisilepingus nimetatud poolte õiguste ja kohustuste vahel.
58.      Nagu olen eespool väitnud, tekitab nõustumine sellega, et lõpetamistasu maksmise kohustust ei ole, kui hiljem selgub, et reisi ei oleks saanud toimuda, olenemata lõpetamistasu õiguslikust olemusest ulatuslikku õiguslikku ebakindlust ning riivaks reisilepingus nimetatud poolte õiguste ja kohustuste ühtlustamist.
59.      Sellegipoolest hoiatas eelotsusetaotluse esitanud kohus kohtuasjas C‑584/22 negatiivsete tagajärgede ohu eest juhul, kui lõpetamistasu maksmise kohustus ei sõltu sellest, kas pakettreis tegelikult toimus. Nimetatud kohus asus seisukohale, et ebaselgetes olukordades võidakse takistada reisijaid kasutamast varakult õigust reisileping lõpetada ja nad oleksid sunnitud ära ootama, kuni on olemas rohkem teavet või kuni korraldaja reisi ise ära jätab.
60.      Sellega seoses möönan, et prognoosiv otsus, mille reisija peab tegema vältimatute ja erakorraliste asjaolude esinemise kohta, on enesestmõistetavalt seotud ebaselge olukorraga. Ent ebaselguse taset tuleb arvesse võtta, kui tõlgendatakse reisilepingu lõpetamise õiguse kasutamise tingimusi vastavalt direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõikele 2. Nagu Austria valitsus sisuliselt väitis, ei eelda nimetatud õigus seda, et reisija saaks täieliku kindlusega kinnitada, et vältimatud ja erakorralised asjaolud esinevad kindlasti ja neil on oluline mõju. Nagu juba märgitud, piisab pakettreisilepingu lõpetamise ajal sellest, et reisija peab mõistlikult eeldama piisavalt suurt tõenäosust, et vältimatud ja erakorralised asjaolud pakettreisi teenuste osutamist tulevikus oluliselt mõjutavad. Lisaks, nagu ma oma tänases ettepanekus kohtuasjas C‑299/22, Tez Tour, sisuliselt leian, tuleb selleks, et teha kindlaks, mida keskmine reisija teadis, ja tema hinnang võimaliku olulise mõju kohta lepingu täitmisele, arvesse võtta suurt ebaselgust ning äärmiselt kiiresti muutunud olukorda pandeemia alguses.
61.      Nendest kaalutlustest nähtub, et direktiivi 2015/2302 sõnastus, kontekst ja eesmärk räägivad selle direktiivi artikli 12 lõike 2 niisuguse tõlgenduse kasuks, mille kohaselt põhineb lepingu lõpetamistasuta lõpetamise õiguse tuvastamise seisukohast määrav ajahetk ex ante hinnangul lepingu lõpetamise hetke seisuga.
62.      Samas ei takista artikli 12 lõige 2 riigisiseseid kohtuid pidamast hilisemaid sündmusi tõenditeks, mida tuleb vabalt hinnata kooskõlas riigisiseste menetlusnormidega. Nagu Kreeka valitsus kohtuistungil sisuliselt väitis: kui reisija tugines lepingu lõpetamise hetkel vältimatutele ja erakorralistele asjaoludele ning olukord, millele ta tugines, halvenes, millest tekkis oluline mõju pakettreisi teenuste osutamisele, tugevdab see tema prognoosi lepingu lõpetamise hetkel. Ent kui lepingu lõpetamine reisija poolt ei olnud lepingu lõpetamise ajal põhjendatud, ei või hilisematest sündmustest endist tekkida õigust tasuta lõpetamisele, millele tal õigust ei ole. Samamoodi ei või olukorra paranemine mõjutada tagasiulatuvalt reisija õigust täielikule tagasimaksele, kui ta tegi lepingu lõpetamise ajal mõistliku prognoosi vältimatute ja erakorraliste asjaolude mõju kohta pakettreisile.
63.      Mis puudutab juhtumeid põhikohtuasjades, siis tuleb liikmesriigi kohtul kohtuasjas C‑414/22 hinnata, kas lepingu lõpetamise kuupäeval aprillis 2020 sai keskmine reisija mõistlikult eeldada, et pandeemia avaldab tulevikus olulist mõju 2020. aasta suveks kavandatud peoreisi pakettreisiteenuste osutamisele. Eelotsusetaotluses sisalduva teabe põhjal, võttes arvesse riigisiseste ametiasutuste tungivat soovitust lükata edasi kõik reisid, mis ei ole hädavajalikud, ja kasutada reisilepingute lõpetamise võimalusi, näib keskmisest reisijast olevat aprillis 2020 olnud mõistlik prognoosida, et niisugune reis (mille kontseptsioon on paljude noorte koosviibimine pidutsemise eesmärgil) ei toimu. Hinnang selle kohta tuleb anda liikmesriigi kohtul, juhindudes ka parameetritest, mida analüüsin täna kohtuasjas C‑299/22, Tez Tour, esitatud ettepanekus.
64.      Samuti tuleb märkida, et kui liikmesriigi kohus asub seisukohale, et reisijal oli õigus direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõike 2 alusel leping lõpetada, on tal see õigus, ilma et mingi kokkulepe kohustaks teda maksma vähendatud lõpetamistasu, millega ta nõustus seetõttu, et ei olnud teadlik oma õigustest. Nimelt tuleneb see kokkulepe tema õiguste piiramisest, mis direktiivi artikli 23 lõike 3 kohaselt ei ole reisija suhtes siduv.
65.      Kohtuasjas C‑584/22 on eelotsusetaotluse esitanud kohus märkinud, et apellatsioonikohus oleks pidanud käsitlema küsimust, kas lepingu lõpetamise hetkel, s.o 1. märtsil 2020, oli reis Jaapanisse juba seotud tõsiste terviseriskidega, mille võtmist ei saa mõistlikult reisijalt eeldada. Eespool analüüsitud põhjustel on selle tuvastamiseks määrav üksnes lepingu lõpetamise hetk.
66.      Eespool toodut silmas pidades olen seisukohal, et direktiivi 2015/2302 artikli 12 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et lepingu täitmist olulisel määral mõjutavate vältimatute ja erakorraliste asjaolude esinemist, millest tuleneb reisija õigus lõpetada pakettreisileping ilma lõpetamistasu maksmata, tuleb hinnata üksnes lepingu lõpetamise aja seisuga. Selle õiguse tuvastamine ei olene sellest, kas niisugused asjaolud pärast lepingu lõpetamist tegelikult esinesid.
V.      Ettepanek
67.      Eespool kirjeldatud kaalutlustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Oberster Gerichtshofi (Austria kõrgeim üldkohus) ja Bundesgerichtshofi (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus) küsimustele järgmiselt:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiivi (EL) 2015/2302, mis käsitleb pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/83/EL ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/314/EMÜ, artikli 12 lõiget 2
tuleb tõlgendada nii, et lepingu täitmist olulisel määral mõjutavate vältimatute ja erakorraliste asjaolude esinemist, millest tuleneb reisija õigus lõpetada pakettreisileping ilma lõpetamistasu maksmata, tuleb hinnata üksnes lepingu lõpetamise aja seisuga. Selle õiguse tuvastamine ei olene sellest, kas niisugused asjaolud pärast lepingu lõpetamist tegelikult esinesid.
1      Algkeel: inglise.
2      WHO peadirektori avasõnavõtt COVID-19-teemalisel meediabriifingul 11. märtsil 2020.
3      Vt Iirimaa valitsuse koostatud „Guidance on the right of travellers to terminate package travel contracts due to extraordinary circumstances resulting from COVID-19“ (Suunised reisijate õiguse kohta lõpetada pakettreisilepingud COVID-19‑st tingitud erakorraliste asjaolude tõttu),
Department of Enterprise, Trade and Employment, 26.3.2020, lk 5.
4      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiv, mis käsitleb pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/83/EL ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/314/EMÜ
(ELT 2015, L 326, lk 1).
5      8. juuni 2023. aasta kohtuotsus VB (tagaselja süüdi mõistetud isiku teavitamine) (C‑430/22 ja C‑468/22, EU:C:2023:458, punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika).
6      Vt punkt 39.