62018TJ0112_RES
Lieta T‑112/18
Pink Lady America LLC
pret
Kopienas Augu šķirņu biroju
Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 24. septembra spriedums
Augu šķirnes – Spēkā neesamības atzīšanas process – Ābolu šķirne ‘Cripps Pink’ – Regulas (EK) Nr. 2100/94 10. un 116. pants – Novitāte – Atkāpes labvēlības periods – Šķirnes izstrādes jēdziens – Komerciālais novērtējums – Regulas (EK) Nr. 874/2009 76. pants – Apelācijas padomē novēloti iesniegti pierādījumi – Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā
Lauksaimniecība – Vienveidīgi tiesību akti – Augu šķirņu aizsardzība – Nepamatoti piešķirtas aizsardzības atzīšana par spēkā neesošu – Novitātes neesamība – Atkāpes labvēlības periods – Aprēķināšana – Pārejas noteikumu piemērošana
(Padomes Regulas Nr. 2100/94 10. panta 1. un 2. punkts, 116. panta 1. punkts un 118. pants)
(skat. 24.–26., 29., 32. un 34. punktu)
Lauksaimniecība – Vienveidīgi tiesību akti – Augu šķirņu aizsardzība – Nepamatoti piešķirtas aizsardzības atzīšana par spēkā neesošu – Kopienas Augu šķirņu biroja novērtējuma brīvība – Aizsargātas šķirnes pārskatīšana – Nosacījumi – Nopietnas šaubas par aizsardzības piešķiršanas tiesiskumu – Pierādīšanas pienākums
(Padomes Regulas Nr. 2100/94 6., 7., 10., 20., 21., 54. un 55. pants; Komisijas Regulas Nr. 874/2009 53.a panta 2. punkts)
(skat. 45.–49. un 53. punktu)
Lauksaimniecība – Vienveidīgi tiesību akti – Augu šķirņu aizsardzība – Nepamatoti piešķirtas aizsardzības atzīšana par spēkā neesošu – Novitātes neesamība – Šķirnes izstrāde – Jēdziens – Komerciālais novērtējums – Izslēgšana
(Padomes Regulas Nr. 2100/94 10. pants)
(skat. 66.–69. un 73. punktu)
Rezumējums
Spriedumā lietā Pink Lady America/CPVO – WAAA (“Cripps Pink”) (T‑112/18), kas pasludināts 2019. gada 24. septembrī, Vispārējā tiesa noraidīja prasību atcelt Kopienas Augu šķirņu biroja (CPVO) Apelācijas padomes lēmumu, ar kuru tā noraidīja prasību atzīt par spēkā neesošu Kopienas augu šķirņu aizsardzību ābolu šķirnei ‘Cripps Pink’. Šajā spriedumā, vispirms sniedzot norādes par atkāpes labvēlības perioda aprēķināšanas metodēm, Vispārējā tiesa precizēja, ka komerciālais novērtējums nav ietverts šķirnes “izstrādes” jēdzienā.
Izskatāmajā lietā Department of Agriculture and Food Western Australia [Rietumaustrālijas Lauksaimniecības un pārtikas departaments] 1995. gada 29. augustā iesniedza pieteikumu par Kopienas aizsardzības piešķiršanu ābolu šķirnei ‘Cripps Pink’, kas pārdota ar nosaukumu ‘Pink Lady’. Šo aizsardzību piešķīra CPVO. Pink Lady America LLC, prasītāja, iesniedza pieteikumu par Kopienas aizsardzības spēkā neesamības atzīšanu šai šķirnei, pamatojoties uz to, ka tā neatbilstot Regulas Nr. 2100/94 (
1
) 10. pantā paredzētajiem novitātes nosacījumiem. CPVO Apelācijas padome noraidīja pieteikumu par spēkā neesamības atzīšanu, uzskatot, ka prasītāja nav iesniegusi pierādījumus, kas nepieciešami, lai pierādītu, ka šķirne ‘Cripps Pink’ būtu komerciāli izmantota ārpus Savienības teritorijas līdz 1989. gada 29. augustam, kas atbilstu sešu gadu labvēlības periodam.
Prasītāja norādīja, pirmkārt, ka Apelācijas padome kļūdaini ir piemērojusi Regulas Nr. 2100/94 116. pantā paredzēto sešu gadu atkāpes labvēlības periodu no komercdarbības Savienībā, iepriekš neņemot vērā minētās regulas 10. panta 2. punkta noteikumus. Otrkārt, tā apstrīdēja Apelācijas padomes veikto novitātes nosacījumu vērtējumu.
Pirmkārt, Vispārējā tiesa atgādināja, ka Regulas Nr. 2100/94 116. panta iedarbība ir tāda, ka ar to minētās regulas 10. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētais labvēlības periods, kas attiecas uz izstrādi Savienības teritorijā, tiek paplašināts no viena gada pirms aizsardzības pieteikuma iesniegšanas līdz četriem vai – attiecībā uz kokiem – pat līdz sešiem gadiem, ja vien pieteikuma iesniegšanas datums nav vairāk kā vienu gadu pēc šīs regulas stāšanās spēkā 1994. gada 1. septembrī.
Izskatāmajā lietā, tā kā aizsardzības pieteikums ir iesniegts gada laikā pēc Regulas Nr. 2100/94 stāšanās spēkā, ir piemērojami divi labvēlības periodi: pirmais sešu gadu laikposms pirms pamatregulas stāšanās spēkā attiecībā uz pārdošanu un nodošanu Savienībā un sešu gadu laikposms pirms pieteikuma iesniegšanas attiecībā uz pārdošanu un nodošanu ārpus Savienības. Tā kā šķirnes pirmā tirdzniecība Savienībā ir notikusi Apvienotajā Karalistē 1992. gadā, Vispārējā tiesa attiecīgi secināja, ka Apelācijas padome, nepieļaujot kļūdu, ir vienīgi izvērtējusi prasītājas iesniegto pierādījumu ietekmi attiecībā uz apstākli, vai selekcionārs strīdus šķirni ir pārdevis vai nodevis trešajām personām ārpus Savienības teritorijas pirms 1989. gada 29. augusta.
Turklāt attiecībā uz Regulas Nr. 2100/94 10. panta 2. punktu Vispārējā tiesa uzsvēra, ka tā mērķis ir precizēt apstākļus, kādos noteiktas juridiskās situācijas ietilpst vai neietilpst nodošanas jēdzienā šķirnes izstrādes nolūkā, lai noteiktu šķirnes novitāti. Runa tātad nav par kumulatīviem nosacījumiem, kuriem ir jābūt izpildītiem, lai nodošanu varētu uzskatīt par novitātes raksturu graujošu. Attiecīgi, tā kā šajā pantā minētās situācijas izskatāmajā lietā nepastāv, Vispārējā tiesa secināja, ka Apelācijas padome pamatoti nav piemērojusi šo tiesību normu.
Otrkārt, attiecībā uz šķirnes novitātes nosacījuma vērtējumu Vispārējā tiesa atgādināja, ka prasītājai bija jāiesniedz pierādījumi, kas ļautu Apelācijas padomei secināt, ka aizsardzības piešķiršanas brīdī nebija izpildīts novitātes nosacījums. Turklāt, lai pārdošana vai nodošana, kas veikta ārpus Savienības pirms labvēlības perioda, nebūtu novitātes raksturu graujoša, pietiek, ka pārdošanu vai nodošanu neveic selekcionārs vai tā netiek veikta ar tā piekrišanu trešajām personām “šķirnes izstrādes nolūkā” (
2
).
Šajā ziņā Vispārējā tiesa precizēja, ka šķirnes “izstrādes” jēdziens attiecas uz izmantošanu peļņas gūšanas nolūkos, kam nepieciešama “acīmredzama vēlme veikt tirdzniecību”, savukārt tiek izslēgti komerciālie izmēģinājumi, lai novērtētu šķirnes komerciālos apstākļos, lai noteiktu to vērtību klientiem. Papildus tam no pierādījumiem, aplūkojot tos kopumā, izriet, ka 1985. gadā selekcionārs strīdus šķirni ir piegādājis “izmēģināšanas un novērtēšanas nolūkā”. Līdz ar to Vispārējā tiesa secināja, ka Apelācijas padome pamatoti ir izsecinājusi, ka komerciālais novērtējums nav līdzvērtīgs komerciālai izmantošanai un ka līdz ar to pārdošanas vai nodošanas, kas veiktas ar izmēģinājumiem pirms labvēlības perioda, nebija novitātes raksturu graujošs apstāklis.
(
1
)	Padomes Regula (EK) Nr. 2100/94 (1994. gada 27. jūlijs) par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (OV 1994, L 227, 1. lpp.).
(
2
)	Regulas Nr. 2100/94 10. panta 1. punkta izpratnē.