62022CC0303
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
prednesené 7. septembra 2023 (
1
)
Vec C‑303/22
CROSS Zlín, a.s.
proti
Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže,
vedľajší účastník konania:
Statutární město Brno
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Krajský soud v Brne (Česká republika)]
„Prejudiciálne konanie – Opravné prostriedky týkajúce sa verejného obstarávania tovarov a prác – Smernica 89/665/EHS – Povinnosť členských štátov stanoviť opravné mechanizmy – Prístup k opravným prostriedkom – Uzavretie zmluvy pred podaním žaloby – Účinnosť rozsudku – Predbežné opatrenie spočívajúce v odklade účinnosti zmluvy“
1.
Český súd sa pýta Súdneho dvora na zlučiteľnosť vnútroštátnej právnej úpravy týkajúcej sa opravných prostriedkov vo veciach verejného obstarávania so smernicou 89/665/EHS (
2
) a s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).
2.
Uvedený súd konkrétne pochybuje o tom, či sú v súlade so smernicou 89/665 a s článkom 47 Charty vnútroštátne predpisy, ktoré umožňujú uzavrieť zmluvy na plnenie predmetu verejného obstarávania pred tým, ako súd rozhodne o opravnom prostriedku podanom uchádzačom, ktorým sa napáda jeho vylúčenie z verejného obstarávania a zadanie zákazky jednému z jeho konkurentov.
I. Právny rámec
A.
Právo Únie. Smernica 89/665 (
3
)
3.
Článok 1, nazvaný „Rozsah pôsobnosti a dostupnosť postupov preskúmania“, stanovuje:
„1.   Táto smernica sa vzťahuje na zákazky uvedené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ [z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65)], pokiaľ tieto zákazky nie sú v súlade s článkami 7, 8, 9, 10, 11, 12, 15, 16, 17 a 37 uvedenej smernice z jej rozsahu pôsobnosti vylúčené.
…
Pokiaľ ide o zákazky, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti smernice [2014/24]…, členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby sa rozhodnutia prijaté verejnými obstarávateľmi mohli účinne a predovšetkým čo najskôr preskúmať v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 2 až 2f tejto smernice z dôvodu, že týmito rozhodnutiami sa porušilo právo [Únie] v oblasti verejného obstarávania alebo vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa toto právo transponuje.
…
3.   Členské štáty zabezpečia, aby si postupy preskúmania mohla na základe podrobných pravidiel, ktoré môžu ustanoviť členské štáty, uplatniť prinajmenšom každá osoba, ktorá má alebo mala záujem o získanie určitej zákazky a ktorá bola poškodená alebo existuje riziko poškodenia údajným porušením.“
4.
V článku 2, nazvanom „Požiadavky na postupy preskúmania“, sa uvádza:
„1.   Členské štáty zabezpečia, aby prijaté opatrenia, ktoré sa týkajú postupov preskúmania uvedených v článku 1, zahŕňali ustanovenie o právomoci:
a)
pri najbližšej príležitosti [čo najrýchlejšie – neoficiálny preklad] a formou predbežných konaní prijať predbežné opatrenia na účely nápravy údajného porušenia alebo zabránenia ďalšiemu poškodeniu dotknutých záujmov vrátane opatrení na pozastavenie alebo zabezpečenie pozastavenia postupu zadávania verejnej zákazky alebo vykonávania akéhokoľvek rozhodnutia prijatého verejným obstarávateľom;
b)
zrušiť alebo zabezpečiť zrušenie nezákonne prijatých rozhodnutí vrátane odstránenia diskriminačných technických, ekonomických alebo finančných kritérií uvedených vo výzvach na predloženie ponúk, v súťažných podkladoch alebo v akýchkoľvek iných dokumentoch týkajúcich sa postupu zadávania zákazky;
c)
uznať škody, ktoré osobám vznikli porušením [odškodniť osoby poškodené porušením – neoficiálny preklad].
2.   Právomoci uvedené v odseku 1 a v článkoch 2d a 2e môžu byť prenesené na samostatné orgány, ktoré sú zodpovedné za rôzne aspekty postupu preskúmania.
3.   Ak orgán prvého stupňa, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa, preskúma rozhodnutie o zadaní zákazky, členské štáty zabezpečia, aby verejný obstarávateľ nemohol uzavrieť zmluvu, pokým orgán zodpovedný za preskúmanie nerozhodne buď o žiadosti o uplatnenie predbežných opatrení, alebo o žiadosti o preskúmanie. Toto pozastavenie sa neskončí skôr, ako uplynie odkladná lehota uvedená v článku 2a ods. 2 a v článku 2d ods. 4 a 5.
4.   S výnimkou prípadov ustanovených v odseku 3 a v článku 1 ods. 5 nemusia postupy preskúmania automaticky znamenať pozastavenie postupov zadávania zákaziek, ktorých sa týkajú.
5.   Členské štáty môžu ustanoviť, aby orgán zodpovedný za postup preskúmania mohol vziať do úvahy pravdepodobné dôsledky predbežných opatrení na všetky záujmy, ktoré by mohli byť poškodené, ako aj verejný záujem, a mohol rozhodnúť, že takéto opatrenia nenariadi v prípade, ak by ich negatívne dôsledky mohli prevýšiť ich výhody.
…
6.   Členské štáty môžu ustanoviť, že v prípadoch, keď sa požaduje náhrada škôd z dôvodu nezákonného rozhodnutia, musí napadnuté rozhodnutie zrušiť najprv orgán, ktorý má na to potrebné právomoci.
7.   S výnimkou prípadov ustanovených v článkoch 2d až 2f sa účinky výkonu právomocí uvedených v odseku 1 tohto článku na zmluvu uzavretú po zadaní zákazky upravia vnútroštátnym právom.
Okrem toho, s výnimkou prípadu, keď sa pred priznaním náhrady škody rozhodnutie musí zrušiť, môže členský štát stanoviť, že po uzavretí zmluvy v súlade s článkom 1 ods. 5, odsekom 3 tohto článku alebo článkami 2a až 2f sa právomoci orgánu, ktorý je zodpovedný za postupy preskúmania, obmedzia na priznanie náhrady škody ktorejkoľvek osobe poškodenej porušením.
…
9.   Ak orgány zodpovedné za postupy preskúmania nemajú súdnu povahu, ich rozhodnutia musia byť vždy písomne odôvodnené. V takomto prípade je tiež potrebné ustanoviť postupy, ktoré zabezpečia, aby každé údajné nezákonné opatrenie prijaté orgánom zodpovedným za preskúmanie alebo každý údajný nedostatok pri výkone na neho prenesených právomocí mohli byť predmetom súdneho preskúmania alebo preskúmania iným orgánom, ktorý je súdnym orgánom v zmysle článku 234 zmluvy a ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa, ako aj orgánu zodpovedného za preskúmanie.
…“
5.
Článok 2a s názvom „Odkladná lehota“ znie:
„1.   Členské štáty prijmú potrebné ustanovenia, ktoré sú v súlade s minimálnymi podmienkami ustanovenými v odseku 2 tohto článku a v článku 2c a ktorými sa zabezpečí, že osoby uvedené v článku 1 ods. 3 majú dostatočný čas na účinné preskúmanie rozhodnutí pri zadávaní zákazky, ktoré prijali verejní obstarávatelia.
2.   Po rozhodnutí o zadaní zákazky, ktorá patrí do rozsahu pôsobnosti smernice [2014/24]…, sa nemôže zmluva uzavrieť pred uplynutím lehoty najmenej 10 kalendárnych dní, ktorá začína plynúť dňom nasledujúcim po dni, v ktorom sa rozhodnutie o zadaní zákazky zaslalo dotknutým uchádzačom a záujemcom faxom alebo elektronickými prostriedkami, alebo pri využití iných komunikačných prostriedkov pred uplynutím lehoty najmenej 15 kalendárnych dní, ktorá začína plynúť dňom nasledujúcim po dni, v ktorom sa rozhodnutie o zadaní zákazky zaslalo dotknutým uchádzačom a záujemcom, alebo pred uplynutím lehoty najmenej 10 kalendárnych dní, ktorá začína plynúť dňom nasledujúcim po dni doručenia rozhodnutia o zadaní zákazky.
Uchádzači sa považujú za dotknutých uchádzačov, ak ešte neboli vylúčení s konečnou platnosťou. Vylúčenie nadobúda konečnú platnosť, ak sa oznámilo dotknutým uchádzačom a buď ho uznal za právoplatné nezávislý orgán zodpovedný za preskúmanie, alebo neboli predmetom alebo už nemôžu byť predmetom preskúmania.
Záujemcovia sa považujú za dotknutých záujemcov, ak verejný obstarávateľ nesprístupnil informácie o zamietnutí ich žiadosti pred oznámením o rozhodnutí o zadaní zákazky dotknutým uchádzačom.
…“
B.
Právo Českej republiky
1. Zákon č. 134/2016 Sb., o zadávání veřejných zakázek (zákon č. 134/2016 o verejnom obstarávaní)
6.
V súlade s § 246 ods. 1:
„Verejný obstarávateľ nesmie uzavrieť zmluvu s dodávateľom
…
d)
do 60 dní odo dňa začatia konania o preskúmaní úkonov verejného obstarávateľa, ak bol návrh na začatie konania podaný včas; verejný obstarávateľ však môže uzavrieť zmluvu v tejto lehote, ak Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (Česká republika, ďalej len „ÚOHS“) návrh zamietol alebo ak bolo správne konanie týkajúce sa návrhu zastavené a takéto rozhodnutie sa stalo právoplatným.“
7.
Podľa § 257 písm. j):
„ÚOHS začaté konanie uznesením zastaví, ak
…
j) verejný obstarávateľ v priebehu správneho konania uzavrel zmluvu na plnenie predmetu preskúmavanej verejnej zákazky
…“
2. Zákon č. 500/2004 Sb., správní řád (zákon č. 500/2004, správny poriadok)
8.
§ 61 stanovuje:
„1.   Správny orgán môže z úradnej moci alebo na návrh účastníka pred skončením konania rozhodnutím nariadiť predbežné opatrenie, ak je potrebné dočasne upraviť pomery účastníkov konania…. Predbežným opatrením možno účastníkovi konania alebo inej osobe nariadiť, aby niečo vykonal, niečoho sa zdržal alebo niečo strpel, alebo zaistiť vec, ktorá môže slúžiť ako dôkazný prostriedok, alebo vec, ktorá môže byť predmetom exekúcie.
…
3.   Správny orgán rozhodnutím zruší predbežné opatrenie bezodkladne po tom, čo pominie dôvod, pre ktorý bolo nariadené. Ak to neurobí, predbežné opatrenie stráca účinnosť dňom, keď sa rozhodnutie vo veci stalo vykonateľným alebo nadobudlo iné právne účinky
…“
3. Zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní (zákon č. 150/2002, správny súdny poriadok)
9.
V § 38 sa uvádza:
„1.   Ak bol podaný návrh na začatie konania a je potrebné dočasne upraviť situáciu účastníkov konania z dôvodu hroziacej vážnej ujmy, môže súd uznesením na návrh predbežným opatrením nariadiť účastníkom konania, aby niečo konali, niečoho sa zdržali alebo niečo strpeli. Z rovnakých dôvodov môže súd takúto povinnosť uložiť tretej osobe, ak to od nej možno spravodlivo požadovať. …“
10.
Podľa § 72 ods. 1:
„Žalobu možno podať do dvoch mesiacov odo dňa oznámenia rozhodnutia žalobcovi doručením jeho písomného vyhotovenia alebo iným zákonom stanoveným spôsobom, ak osobitný zákon neustanovuje inú lehotu.“
11.
V zmysle § 78:
„1.   Ak je žaloba dôvodná, súd zruší napadnuté rozhodnutie z dôvodu nezákonnosti alebo z dôvodu vád konania. Súd zruší napadnuté rozhodnutie z dôvodu nezákonnosti aj vtedy, ak zistí, že správny orgán prekročil zákonom stanovené hranice správnej úvahy alebo ju zneužil.
…
4.   Ak súd zruší rozhodnutie, zároveň rozhodne, že vec sa vracia žalovanému na ďalšie konanie.“
II. Skutkový stav, spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
12.
Statutární město Brno (Česká republika) vyhlásilo 27. septembra 2019 verejné obstarávanie na účely zadania verejnej zákazky týkajúcej sa rozšírenia funkcií dopravnej ústredne svetelných signalizačných zariadení. (
4
)
13.
Do verejného obstarávania sa prihlásili spoločnosti CROSS Zlín, a.s. (ďalej len „CROSS“), a Siemens Mobility, s.r.o., pričom každá z nich predložila vlastnú ponuku.
14.
Dňa 6. apríla 2020 verejný obstarávateľ vylúčil spoločnosť CROSS z verejného obstarávania z dôvodu nesplnenia podmienok podľa súťažných podkladov.
15.
Dňa 7. apríla 2020 verejný obstarávateľ vybral za dodávateľa spoločnosť Siemens Mobility.
16.
CROSS podala proti rozhodnutiu zo 6. apríla 2020 námietky, ktoré verejný obstarávateľ 4. mája 2020 zamietol.
17.
CROSS podala proti rozhodnutiu zo 4. mája 2020 návrh na preskúmanie na ÚOHS, ktorým sa domáhala určenia, že jej vylúčenie a výber spoločnosti Siemens Mobility ako dodávateľa sú neplatné.
18.
Dňa 3. júla 2020 ÚOHS ex offo nariadil predbežné opatrenie, ktorým verejnému obstarávateľovi zakázal uzavrieť zmluvu až do skončenia konania o preskúmaní.
19.
Dňa 5. augusta 2020 ÚOHS zamietol návrh na preskúmanie podaný spoločnosťou CROSS.
20.
CROSS predložila predsedovi ÚOHS rozklad proti rozhodnutiu z 5. augusta 2020.
21.
Dňa 9. novembra 2020 predseda ÚOHS zamietol rozklad. Jeho rozhodnutie sa stalo právoplatným (v správnom konaní) (
5
)13. novembra 2020.
22.
Dňa 18. novembra 2020 verejný obstarávateľ zadal verejnú zákazku spoločnosti Siemens Mobility.
23.
Dňa 13. januára 2021 podala CROSS žalobu proti rozhodnutiu predsedu ÚOHS z 9. novembra 2020 na Krajský soud v Brne (Česká republika).
24.
V uvedenej žalobe CROSS navrhla, aby súd priznal tejto žalobe odkladný účinok a aby zakázal verejnému obstarávateľovi uzavrieť zmluvu.
25.
Dňa 11. februára 2021 Krajský soud v Brne zamietol návrhy spoločnosti CROSS, pričom konštatoval, že
–
keďže zmluva už bola uzavretá, je neopodstatnené zakázať verejnému obstarávateľovi, aby ju uzavrel,
–
aj keby sa napadnuté rozhodnutie zrušilo, malo by to za následok vrátenie veci ÚOHS, ktorý by konanie zastavil,
–
tiež by nebolo možné zakázať verejnému obstarávateľovi plnenie uvedenej zmluvy, keďže v čase jej uzavretia neexistovala žiadna právna prekážka, ktorá by bránila jej uzavretiu, vzhľadom na to, že rozhodnutie predsedu ÚOHS nadobudlo právoplatnosť.
26.
Dňa 28. marca 2022 Krajský soud v Brne vyzval účastníkov konania, aby sa vyjadrili k relevantnosti podania návrhu na začatie prejudiciálneho konania vzhľadom na pochybnosti o zlučiteľnosti vnútroštátnych predpisov so smernicou 89/665 a s článkom 47 Charty.
27.
Podľa jeho názoru uvedené vnútroštátne predpisy, ktoré umožňujú zadať verejnú zákazku, len čo sa rozhodnutie predsedu ÚOHS stane právoplatným (v správnom konaní), môžu byť v rozpore s článkom 2 ods. 3 a s článkom 2a ods. 2 smernice 89/665, keďže nezaručujú účinný prostriedok nápravy uchádzačom vylúčeným z verejného obstarávania.
28.
Po vypočutí účastníkov konania Krajský soud v Brne rozhodol, že Súdnemu dvoru predloží túto prejudiciálnu otázku:
„Je v súlade s článkom 2 ods. 3 a článkom 2a ods. 2 smernice 89/665/EHS v spojení s článkom 47 Charty…, ak česká právna úprava umožňuje verejnému obstarávateľovi uzavrieť zmluvu na plnenie predmetu verejného obstarávania pred podaním žaloby na súd príslušný na účely preskúmania zákonnosti druhostupňového rozhodnutia [ÚOHS] o vylúčení uchádzača?“
III. Konanie na Súdnom dvore
29.
Návrh na začatie prejudiciálneho konania bol doručený do kancelárie Súdneho dvora 9. mája 2022.
30.
Písomné pripomienky predložili ÚOHS, česká a cyperská vláda, ako aj Európska komisia. Všetci títo účastníci konania, ako aj CROSS sa zúčastnili na pojednávaní konanom 25. mája 2023.
IV. Posúdenie
A.
Úvodné poznámky
1. ÚOHS ako orgán, ktorý nemá súdnu povahu
31.
V rozhodnutí vnútroštátneho súdu sa uvádza, že aj keď podľa českých právnych predpisov je ÚOHS „orgán[om] zodpovedný[m] za preskúmanie“ v zmysle smernice 89/665, nemožno ho považovať za nezávislý a nestranný súd v zmysle článku 47 Charty a bodu 73 rozsudku z 21. decembra 2021, Randstad Italia (
6
).
32.
Súdny dvor musí vychádzať z vnútroštátneho právneho rámca, ako ho opísal vnútroštátny súd, ktorý je oprávnený vykladať svoje vnútroštátne právo. (
7
) Treba teda uznať konštatovania týkajúce sa právnej povahy ÚOHS, ktoré uvádza vnútroštátny súd.
33.
ÚOHS v skutočnosti vo svojich písomných pripomienkach predložených v konaní na Súdnom dvore netvrdí, že je súdnym orgánom, (
8
) ale len to, že je „orgán[om] zodpovedný[m] za postup preskúmania“ v zmysle článku 2 smernice 89/665.
2. Predmet opravného prostriedku spoločnosti CROSS
34.
Napriek pochybnostiam, ktoré vyjadrila Komisia, (
9
) opravný prostriedok spoločnosti CROSS smeroval aj proti zadaniu zákazky spoločnosti Siemens Mobility. Vyplýva to z rozhodnutia vnútroštátneho súdu. (
10
)
35.
Táto okolnosť je v súlade s obsahom prejudiciálnej otázky, v ktorej sa žiada, aby Súdny dvor podal výklad článku 2 ods. 3 smernice 89/665, teda ustanovenia, ktoré upravuje odkladné účinky opravných prostriedkov, na základe ktorých príslušný orgán „preskúma rozhodnutie o zadaní zákazky“.
B.
Výklad článku 2 ods. 3 smernice 89/665
36.
Členské štáty musia zabezpečiť, aby dotknuté osoby mohli napadnúť rozhodnutia verejných obstarávateľov (ak zjavne ide o zákazky, ktoré patria do pôsobnosti smernice 2014/24), opravnými prostriedkami, ktoré umožnia rýchlo a účinne preskúmať, či sa týmito rozhodnutiami porušilo právo Únie v oblasti verejného obstarávania alebo vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa toto právo transponuje do právnych poriadkov týchto štátov. To je v konečnom dôsledku účelom smernice 89/665.
37.
Článok 1 ods. 5 uvedenej smernice povoľuje členským štátom požadovať, aby osoba, ktorá chce požiadať o preskúmanie rozhodnutia verejného obstarávateľa, požiadala o jeho preskúmanie najskôr verejného obstarávateľa.
38.
Procesná autonómia členských štátov sa teda vzťahuje aj na – nepovinné – prvotné predloženie opravného prostriedku (námietok) (
11
) verejnému obstarávateľovi. Jeho podanie má za následok odklad možnosti uzavrieť zmluvu, ako to bolo v tejto veci.
39.
Okrem uvedených námietok predložených verejnému obstarávateľovi smernica 89/665 upravuje aj skutočné opravné prostriedky, ktoré sa podávajú na „orgány zodpovedné za postupy preskúmania“. Tieto orgány sú uvedené v článku 2 tejto smernice, v ktorom sa uznáva, že môžu, ale nemusia mať „súdnu povahu“, ako to potvrdzuje jeho odsek 9 (ktorý stanovuje pravidlá, ktoré sa uplatnia, ak uvedené orgány nemajú takú povahu). (
12
)
40.
Článok 2 ods. 3 smernice 89/665 konkrétne stanovuje, že „orgán prvého stupňa, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa“, preskúma rozhodnutie o zadaní zákazky. Ako vysvetlím nižšie, toto ustanovenie nevyžaduje ani nezakazuje, aby orgán prvého stupňa mal súdnu povahu.
1. Pojem „orgán prvého stupňa, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa“
41.
Pojem, ktorý je použitý v článku 2 ods. 3 smernice 89/665, je široký. (
13
) Pod tento pojem možno zahrnúť:
–
mimosúdne orgány poverené kontrolou (preskúmaním) rozhodnutí verejného obstarávateľa v správnom konaní, (
14
)
–
súdne orgány, ktorým procesné predpisy členského štátu priznávajú právomoc v prvom stupni priamo rozhodovať o opravných prostriedkoch proti rozhodnutiam verejného obstarávateľa, v súvislosti s ktorými nebolo stanovené, že sa majú napadnúť na správnych orgánoch. Tieto súdne orgány sú prirodzene nezávislé od verejného obstarávateľa.
42.
V znení článku 2 ods. 3 sa kladie dôraz na slovné spojenie „orgán prvého stupňa“ (a prípadne na jeho nezávislosť od verejného obstarávateľa), ale – pripomínam – nie na to, či taký orgán má alebo nemá súdnu povahu.
43.
Súdny orgán teda môže – ak to stanovuje vnútroštátny predpis (čo v Českej republike podľa všetkého nie je tak) – konať ako orgán prvého stupňa na základe článku 2 ods. 3 smernice 89/665.
2. Odkladné účinky opravných prostriedkov podaných na orgánoch prvého stupňa
44.
Právo členského štátu musí v zmysle článku 2 ods. 3 smernice 89/665 zaručiť, že verejný obstarávateľ neuzavrie zmluvu, pokým orgán prvého stupňa zodpovedný za preskúmanie nerozhodne buď o žiadosti o uplatnenie predbežných opatrení, alebo o žiadosti o preskúmanie. Toto pozastavenie sa neskončí skôr, ako uplynie lehota uvedená v iných ustanoveniach smernice 89/655. (
15
)
45.
Podľa článku 2 ods. 3 smernice 89/665 automatická odkladná lehota plynie, len pokým orgán prvého stupňa (v tejto veci ÚOHS) nerozhodne buď o žiadosti o uplatnenie predbežných opatrení, alebo o žiadosti o preskúmanie.
46.
Odhliadnuc od prípadu upraveného v článku 2 ods. 3 (a prípadu upraveného v článku 1 ods. 5), smernica 89/665 nevyžaduje, aby ostatné postupy preskúmania nevyhnutne mali automatické odkladné účinky. Stanovuje to článok 2 ods. 4 tejto smernice.
47.
Automatický odkladný účinok sa teda uplatní na opravné prostriedky, ktoré sa podľa článku 2 ods. 3 považujú za opravné prostriedky podané na orgáne prvého stupňa. Práve táto vlastnosť (a nezávislosť od verejného obstarávateľa) je rozhodujúca na to, aby sa uplatnil predbežný zákaz uzavretia zmluvy.
48.
Zdôrazňujem, že podľa smernice 89/665 sa automatický odkladný účinok nevyhnutne nevzťahuje aj na neskoršie súdne opravné prostriedky, ktoré sa podajú proti rozhodnutiu orgánu prvého stupňa, ak je tento orgán správnym orgánom. Pre tieto súdne opravné prostriedky platí všeobecné ustanovenie článku 2 ods. 4 smernice 89/665.
49.
Neskôr preskúmam, či článok 47 Charty vyžaduje, aby mali tieto súdne opravné prostriedky (podané po vydaní rozhodnutia „orgánu prvého stupňa“) rovnaké odkladné účinky, aké upravuje článok 2 ods. 3 smernice 89/665.
3. Rôzne orgány zodpovedné za preskúmanie podľa českého práva a odkladné účinky opravných prostriedkov podaných na týchto orgánoch
50.
Z informácií poskytnutých Súdnemu dvoru vyplýva, že v Českej republike dotknuté osoby majú k dispozícii nasledujúce opravné mechanizmy (v širšom zmysle „opravné prostriedky“), ktorými môžu napadnúť rozhodnutia o zadaní zákazky:
–
prvým opravným prostriedkom sú námietky, ktoré sa predkladajú samotnému verejnému obstarávateľovi. V tejto veci ich CROSS predložila Statutárnímu městu Brno, ktoré konalo ako verejný obstarávateľ. Na jej námietky sa teda uplatní článok 1 ods. 5 smernice 89/665 a v súlade s ním verejný obstarávateľ neuzavrel zmluvu, kým sa nerozhodlo o týchto námietkach,
–
ďalším opravným prostriedkom je návrh na preskúmanie rozhodnutia o zadaní zákazky, ktorý sa podáva na ÚOHS, ktorý koná ako „orgán prvého stupňa, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa“. Na tento opravný prostriedok, ktorý nemá súdnu povahu, sa uplatní článok 2 ods. 3 smernice 89/665. Preto ÚOHS predbežne zakázal verejnému obstarávateľovi, aby uzavrel zmluvu,
–
posledným opravným prostriedkom, ktorý už má súdnu povahu, je žaloba na správnom súde, ako je žaloba podaná v prejednávanej veci. Táto žaloba nemá nevyhnutne a automaticky odkladné účinky uvedené v článku 2 ods. 3 smernice 89/665, ak predtým bol využitý „opravný prostriedok v správnom konaní“ podaný na ÚOHS.
51.
Treba poukázať na to, že zo smernice 89/665 v zásade nevyplýva žiadna prekážka, ktorá by bránila tomu, aby sa zmluva uzavrela pred podaním súdneho opravného prostriedku, ak mu predchádza opravný prostriedok podaný na ÚOHS, o ktorom tento orgán rozhodol.
C.
Účinné súdne preskúmanie. Článok 2 ods. 9 smernice 89/665 a článok 47 Charty
52.
Pokiaľ ide o smernicu 89/665, Súdny dvor rozhodol, že „… právo na účinný prostriedok nápravy a spravodlivý proces zakotvené v článku 47 prvom a druhom odseku Charty [je] relevantné najmä vtedy, ak členské štáty v súlade s touto povinnosťou stanovia procesné podmienky súdneho preskúmania, ktoré zaručujú ochranu práv, ktoré právo Únie priznáva záujemcom a uchádzačom, ktorí boli poškodení rozhodnutiami obstarávateľov“ (
16
).
53.
Článok 1 smernice 89/665 vyžaduje, aby členské štáty prijali legislatívne opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby sa rozhodnutia verejných obstarávateľov mohli účinne preskúmať v súlade s podmienkami stanovenými v článkoch 2 až 2f tejto smernice.
54.
Je logické, že požiadavka účinnosti sa vzťahuje aj na opravné prostriedky podané na súdnych orgánoch, pre ktoré platí článok 47 Charty. Z tejto požiadavky vyplývajú dôsledky, ktoré súvisia s predbežnou fázou uvedených opravných prostriedkov.
55.
Ako som už zdôraznil, článok 2 ods. 3 smernice 89/665 priznáva odkladný účinok opravným prostriedkom podaným na orgánoch prvého stupňa. Odkladný účinok však automaticky nemajú neskoršie súdne opravné prostriedky podané proti rozhodnutiu (správneho) orgánu prvého stupňa. Na tieto opravné prostriedky sa uplatní ustanovenie článku 2 ods. 4 smernice 89/665.
56.
Je však vhodné pripomenúť judikatúru Súdneho dvora týkajúcu sa predbežnej ochrany, ktorú možno vyžadovať v konaniach, v ktorých sa rozhoduje o právach vyplývajúcich z predpisov Únie:
–
vo všeobecnosti „musí mať vnútroštátny súd konajúci vo veci, ktorá sa riadi právom Únie, možnosť nariadiť predbežné opatrenia s cieľom zabezpečiť úplnú účinnosť súdneho rozhodnutia o existencii práv vyplývajúcich z práva Únie, ktoré má prijať“ (
17
),
–
„zásada účinnej súdnej ochrany práv vyplývajúcich osobám podliehajúcim súdnej právomoci z práva Spoločenstva sa má vykladať v tom zmysle, že vyžaduje, aby v právnom poriadku členského štátu existovala možnosť nariadenia predbežných opatrení až dovtedy, kým príslušný súd neurčí súlad vnútroštátnych ustanovení s právom Spoločenstva, keď je nariadenie takýchto opatrení potrebné na zabezpečenie úplnej účinnosti súdneho rozhodnutia o existencii takýchto práv, ktoré má byť vydané“ (
18
).
57.
V súlade s cieľom, ktorým je „zabezpečiť plné dodržiavanie práva na účinný prostriedok nápravy… v súlade s prvým a druhým [odsekom] článku 47 charty“ (
19
), Súdny dvor spojil uvedené záruky s ochranou práv, ktoré právo Únie priznáva záujemcom a uchádzačom, ktorí boli poškodení rozhodnutiami verejných obstarávateľov. (
20
) Preto rozhodol, že dotknutým osobám treba dať „skutočnú možnosť podať opravné prostriedky, medzi ktoré patrí najmä návrh na nariadenie predbežného opatrenia“, pred uzavretím zmluvy. (
21
)
58.
Ak – tak ako v prejednávanom prípade – orgány zodpovedné za postupy preskúmania nemajú súdnu povahu (teda nie sú súčasťou systému súdnej ochrany v užšom zmysle), judikatúra, ktorú som citoval vyššie, vyžaduje, aby bolo možné podať návrh na preskúmanie rozhodnutí uvedených orgánov na súde.
59.
V oblasti verejného obstarávania to potvrdzuje článok 2 ods. 9 smernice 89/665: ak sa členské štáty rozhodnú, že za postupy preskúmania budú zodpovedné správne orgány, musí byť možné, aby rozhodnutia týchto orgánov boli „predmetom súdneho preskúmania…“.
60.
V takých prípadoch článok 2 ods. 9 smernice 89/665 vyžaduje, aby stále existovala možnosť súdneho preskúmania ako prostriedku, ktorý umožní napadnúť „každé údajné nezákonné opatrenie prijaté orgánom zodpovedným za preskúmanie alebo každý údajný nedostatok pri výkone na neho prenesených právomocí“.
61.
Uvedené súdne preskúmanie však musí zahŕňať možnosť, aby súd nariadil predbežné opatrenia (alebo preskúmal predbežné opatrenia, ktoré už nariadili orgány nižšieho stupňa), aby nedošlo k nezvratnosti porušenia, ktorého sa dopustil orgán zodpovedný za preskúmanie, keďže nenapravil protiprávne konanie verejného obstarávateľa. (
22
) Len tak sa dosiahne účinnosť súdnej ochrany, ktorú zaručuje článok 47 Charty.
62.
V tomto kontexte treba chápať možnosť (článok 2 ods. 7 druhý pododsek smernice 89/665), že v súdnom konaní sa rozhodne len o náhrade škody, ktorú spomeniem nižšie.
63.
Na základe izolovaného výkladu článku 2 ods. 7 druhého pododseku smernice 89/665 by bolo možné tvrdiť (a niektorí z účastníkov konania to tvrdili na pojednávaní), že členské štáty sú oprávnené bezpodmienečne stanoviť, že jediným dôsledkom protiprávnosti bude táto náhrada škody.
64.
Domnievam sa však, že tento názor nie je správny a že na rešpektovanie práva na účinný prostriedok nápravy je nevyhnutné podať výklad odsekov 7 a 9 článku 2 smernice 89/665 vo vzájomnej súvislosti. Každé porušenie alebo údajné nezákonné opatrenie prijaté orgánom prvého stupňa zodpovedným za preskúmanie, ktorý nie je súdnym orgánom, musí podliehať preskúmaniu súdneho orgánu v užšom zmysle, ktorý má príležitosť nariadiť predbežné opatrenie pred tým, ako rozhodne, či má byť dôsledkom určenia neplatnosti zmluvy len náhrada škody.
65.
Je logické, že existencia uvedenej možnosti neznamená, že predbežné opatrenie sa musí nariadiť v každom prípade: prináleží súdu, aby po zvážení predmetných záujmov posúdil, či existuje nebezpečenstvo z omeškania a či právne postavenie toho, kto navrhuje nariadiť toto opatrenie, vôbec môže byť opodstatnené. Pripomínam, že podstatné je, aby súdny orgán mal neobmedzenú právomoc rozhodnúť o predbežnom opatrení.
66.
Podľa môjho názoru neexistujú dôvody na to, aby sa z tejto predbežnej ochrany vylúčili prípady, v ktorých bola zmluva uzavretá pred podaním súdneho opravného prostriedku. Je pravda, že v takom prípade súd nemôže odložiť uzavretie zmluvy, ku ktorému už došlo, ale má stále k dispozícii iné opatrenia, ktoré môže využiť, napríklad dočasný odklad účinkov zmluvy, ktorá už bola uzavretá.
67.
Na pojednávaní česká vláda a ÚOHS uviedli, že pripustenie tejto možnosti by mohlo znamenať, že verejný záujem, ktorý je neoddeliteľne spojený s rýchlym a účinným zadaním zákazky, by bol narušený, lebo súdne konania sú obvykle pomalé a došlo by k neprijateľným prieťahom.
68.
Domnievam sa, že táto námietka nie je neprekonateľná:
–
po prvé omeškanie spôsobené rozhodovaním súdu sa netýka celého súdneho konania, ale len krátkej lehoty, v ktorej súd musí vyhovieť návrhu na nariadenie predbežného opatrenia alebo ho zamietnuť. (
23
) Vzhľadom na to, že napadnuté rozhodnutia sú spravidla vykonateľné, bude omeškanie obmedzené na dobu, ktorá je nevyhnutná na to, aby súd rozhodol o predbežnom opatrení, (
24
)
–
po druhé praktické ťažkosti, na ktoré sa poukázalo, boli založené na porovnaní personálnych kapacít ÚOHS a personálnych kapacít českých správnych súdov. Ak je to tak, prináleží štátu, ktorý má záujem na tom, aby bolo verejné obstarávanie flexibilné, aby prijal vhodné procesné opatrenia s cieľom zabrániť prieťahom. Takú okolnosť nemožno uviesť na podporu výkladu smernice, ktorý oslabuje súdnu ochranu zaručenú článkom 47 Charty.
69.
Riešenie, ktoré navrhujem, je v českom právnom poriadku dosiahnuteľné, keďže – ako bolo uznané na pojednávaní – § 38 zákona č. 150/2002 umožňuje „predbežným opatrením nariadiť účastníkom konania, aby niečo konali, niečoho sa zdržali alebo niečo strpeli“. Toto ustanovenie ako také nezakazuje odklad účinkov zmluvy, ktorá už bola uzavretá.
70.
Súhlasím s Komisiou (
25
) v tom, že túto možnosť treba využívať obozretne, pričom je potrebné zamietnuť návrhy na nariadenie predbežných opatrení, ktoré predstavujú zneužitie práva alebo sú šikanózne. Domnievam sa, že súd musí okrem konštatovania nebezpečenstva z omeškania dôsledne vyžadovať právne odôvodnenie, ktoré samo osebe svedčí o tom, že právny nárok vo veci samej môže do určitej uspieť (fumus boni iuris).
71.
Súd, ktorý má rozhodnúť o návrhu na nariadenie predbežného opatrenia, navyše musí starostlivo zvážiť, či prevažujúce dôvody týkajúce sa všeobecného záujmu (ktoré nemožno automaticky stotožniť s hospodárskymi záujmami priamo spojenými so zákazkou) (
26
) vyžadujú, aby sa dočasne zachovali účinky zmluvy, ktorá už bola uzavretá.
72.
Z vyššie uvedených úvah nevyplýva, že mechanizmus automatického odkladu stanovený v článku 2 ods. 3 smernice 89/665 sa uplatní aj na súdne konanie. Domnievam sa, že nie je potrebné vykladať toto ustanovenie v rozpore s jeho znením a predĺžiť účinky automatického odkladu na dlhšie obdobie, než aké stanovil normotvorca. V prípade, ak nezávislý orgán zodpovedný za preskúmanie nie je súdnym orgánom, článok 47 Charty jednoducho stanovuje, že súdu musí zostať zachovaná neobmedzená právomoc rozhodnúť o predbežnom opatrení v súlade s ustanoveniami jeho vnútroštátneho práva.
73.
V tomto prípade môžu nastať dve situácie:
–
ak nebola uzavretá zmluva medzi verejným obstarávateľom a úspešným uchádzačom, rozhodnutie o predbežnom opatrení bude zamerané na dočasný odklad možnosti uzavrieť zmluvu,
–
ak došlo k uzavretiu zmluvy, rozhodnutie o predbežnom opatrení bude môcť ovplyvniť účinnosť zmluvy, ktorú je súd oprávnený odložiť.
D.
Účinnosť rozsudkov, ktorými sa určuje, že zmluva je neplatná
74.
Vyššie uvedené úvahy predstavujú odpoveď na otázku vnútroštátneho súdu, pokiaľ ide o výklad článku 2 ods. 3 smernice 89/665.
75.
Ten istý vnútroštátny súd však vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyjadril určité pochybnosti, ktoré síce súvisia s predbežnými opatreniami, no prekračujú ich rozsah a týkajú sa skôr účinku rozsudku, ktorým sa rozhodne vo veci samej. V tomto zmysle uvádza, že
–
ak súd zruší rozhodnutie ÚOHS, vráti mu vec na ďalšie konanie. Ak však už skôr došlo k uzavretiu zmluvy, ÚOHS opätovne nepreskúmava dôvodnosť návrhu na preskúmanie úkonov verejného obstarávateľa, ale konanie o návrhu zastaví,
–
preto sa môže stať, že vylúčený uchádzač napriek tomu, že súd jeho návrhom vyhovel, nemá možnosť získať verejnú zákazku, keďže kým bola žaloba prejednaná a rozhodlo sa o nej, už došlo k uzavretiu zmluvy,
–
v uvedenom prípade je žalobca, ktorý dosiahol vydanie súdneho rozhodnutia o určení neplatnosti verejného obstarávania, oprávnený domáhať sa náhrady škody spôsobenej nezákonným postupom verejného obstarávateľa len v občianskom súdnom konaní. (
27
)
76.
Pre úplnosť sa budem zaoberať týmito pochybnosťami, aj keď nie som presvedčený, že je to úplne nevyhnutné na poskytnutie užitočnej odpovede na otázku, ktorú samotný vnútroštátny súd zhrnul v závere svojho návrhu na začatie prejudiciálneho konania.
77.
V inej veci (
28
) som uviedol, že z logiky, ktorou sa riadi systém opravných prostriedkov podávaných proti rozhodnutiam orgánu (akým je ÚOHS), ktoré podliehajú súdnemu preskúmaniu, vyplýva, že pokiaľ sú tieto rozhodnutia zrušené príslušným súdom, v zásade platí, že ich zrušenie sa musí vzťahovať aj na účinky, ktoré tieto rozhodnutia zakladajú, keďže tieto účinky strácajú právny základ, ktorý umožňoval ich existenciu.
78.
Inak povedané, rozsudok, ktorým sa určí, že zadanie verejnej zákazky je neplatné, by v zásade mal mať za následok zákaz účinnosti zákazky. Určenie neplatnosti zadania zákazky by malo spätnú účinnosť (ex tunc) k okamihu prijatia rozhodnutia o jej zadaní. To je navyše všeobecné kritérium, ktoré je stanovené v smernici 89/665 po jej novelizácii z roku 2007 pre zmluvy, v prípade ktorých došlo k najzávažnejším porušeniam tejto smernice. (
29
)
79.
Uvedené všeobecné kritérium však pripúšťa výnimky a je to stanovené v smernici 89/665 (najmä v prípade už uzavretých verejných zákaziek) z dôvodu problémov spojených s určením neplatnosti. (
30
) Členské štáty napríklad môžu v prípade porušenia formálnych požiadaviek „považovať zásadu neplatnosti za neprimeranú. V týchto prípadoch by členské štáty mali mať možnosť ustanoviť alternatívne sankcie“ (
31
).
80.
Smernica 89/665 po tom, čo bola novelizovaná smernicou 2007/66, povoľuje (odôvodnenia 21 (
32
) a 22 (
33
) smernice 2007/66 a články 2d a 2e zmenenej smernice 89/665), aby sa v prípade zmlúv, ktoré by sa v zásade mali vyhlásiť za neplatné, keďže sú od začiatku nezákonné, „uzna[li] niektoré z [ich] dočasných účinkov alebo všetky [ich] dočasné účinky“, teda aby sa zachovali účinky zmluvy, bez toho, aby bolo dotknuté uloženie príslušných sankcií a povinnosti nahradiť škodu.
81.
Smernica 89/665 teda upravuje možnosť, že rozsudok, ktorým sa vyhovie žalobe o neplatnosť, ovplyvní už uzavretú zmluvu bez toho, aby sa v plnom rozsahu uplatnili dôsledky spojené s jej neplatnosťou.
82.
V tomto zmysle smernica 89/665 stanovuje rozličné riešenia v závislosti od posudzovaných prípadov:
–
podľa všeobecného pravidla (článok 2 ods. 7) „s výnimkou prípadov ustanovených v článkoch 2d až 2f sa účinky výkonu právomocí uvedených v odseku 1 tohto článku na zmluvu uzavretú po zadaní zákazky upravia vnútroštátnym právom“,
–
článok 2d ods. 2 potvrdzuje, že „dôsledky neplatnosti zmluvy sa upravia vo vnútroštátnom práve“. Vo vnútroštátnom práve sa zasa „môže so spätnou účinnosťou ustanoviť zrušenie všetkých zmluvných povinností alebo obmedzenie rozsahu zrušenia na tie povinnosti, ktoré sa ešte majú vykonať“ (
34
),
–
článok 2d ods. 3 rovnako oprávňuje členské štáty, aby stanovili, že „orgán zodpovedný za preskúmanie, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa, nesmie vyhlásiť zmluvu za neplatnú, aj keď sa uzavrela nezákonne z dôvodov uvedených v odseku 1, ak… po preskúmaní všetkých relevantných aspektov zistí, že prevažujúce dôvody týkajúce sa všeobecného záujmu si vyžadujú, aby sa účinky zmluvy zachovali…“,
–
v článku 2e ods. 1 sa konštatuje, že za určitých okolností (
35
)„členské štáty ustanovia neplatnosť v súlade s článkom 2d ods. 1 až 3 alebo alternatívne sankcie“,
–
v tom istom ustanovení sa uvádza, že „členské štáty môžu ustanoviť, že orgán zodpovedný za preskúmanie, ktorý je nezávislý od verejného obstarávateľa, po posúdení všetkých relevantných aspektov rozhodne, či by sa mala zmluva považovať za neplatnú alebo či by sa mali uložiť alternatívne sankcie“.
83.
Z tohto súboru ustanovení vyplýva, že podľa smernice 89/665 za určitých okolností vnútroštátne predpisy môžu stanoviť, že rozsudok, ktorým sa určuje neplatnosť zadania verejnej zákazky: a) buď má spätnú účinnosť a ex tunc ovplyvní všetky zmluvné povinnosti, b) alebo nevyhnutne nemá za následok neúčinnosť uvedenej zákazky.
84.
Cieľom uvedených ustanovení smernice 89/665 je nastoliť rovnováhu medzi štandardnými dôsledkami rozsudku o určení neplatnosti a ochranou iných verejných záujmov spojených s poskytovaním služieb, ktoré sú predmetom zákazky. V tejto oblasti – tak ako v iných oblastiach – môže vnútroštátne právo povoliť, aby bol rozsudok o určení neplatnosti zbavený svojej „prirodzenej“ účinnosti, ktorú nahradí povinnosť nahradiť škodu alebo iné alternatívne opatrenia.
85.
Spomenuté ustanovenia smernice 89/665 (a vnútroštátne predpisy, ktorými sa tieto ustanovenia transponujú) nie sú v rozpore s článkom 47 Charty, (
36
) pokiaľ súdna ochrana, na ktorú má právo každý uchádzač, umožní tomuto uchádzačovi, aby v prípade, ak zadanie zákazky, ktoré bolo v jeho neprospech, bolo následne zrušené, získal náhradu škody, ktorá mu bola spôsobená.
86.
Právo chránené článkom 47 Charty nevyžaduje, aby sa všetky problémy, ktoré by mohli vzniknúť v súvislosti s účinnosťou rozsudkov zrušujúcich správne akty (alebo zmluvy), riešili rovnakým spôsobom. Z tohto článku 47 možno s istotou vyvodiť všeobecné pravidlo, ktoré som spomenul, pričom toto pravidlo však súčasne nebráni tomu, aby sa mohli uplatniť všetky uvedené výnimky. (
37
)
87.
Zmluvy však zostanú neplatné, ak vnútroštátny súd členského štátu (ktorý to stanovil vo svojich právnych predpisoch) vydá rozsudok, v ktorom určí, že zadanie zákazky je neplatné, pričom rozhodne, že jeho rozsudok má účinky ex tunc.
88.
V prejednávanej veci môžu mať vyššie uvedené úvahy osobitný význam, ak po uzavretí zmluvy súd príslušný na účely preskúmania rozhodnutí ÚOHS nenariadi žiadne predbežné opatrenie. Za týchto okolností, ak sa rozsudkom, ktorým sa právoplatne rozhodne o žalobe, určí, že rozhodnutie ÚOHS (ako aj zmluva, ktorá ním bola schválená) sú neplatné a vnútroštátne predpisy vyžadujú, aby sa vec vrátila tomuto orgánu na ďalšie konanie, ÚOHS bude musieť v zmysle článku 2d smernice 89/665 posúdiť, ktoré dôsledky vyplývajú z určenia neplatnosti zmluvy.
V. Návrh
89.
Na základe vyššie uvedeného navrhujem odpovedať na otázku, ktorú položil Krajský soud v Brne (Česká republika), takto:
Článok 2 ods. 3 a 9 a článok 2a ods. 2 smernice Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
nebránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej po skončení konania na nezávislom orgáne zodpovednom za preskúmanie (ktorý nie je súdnym orgánom) verejný obstarávateľ môže uzavrieť zmluvu na plnenie predmetu verejného obstarávania pred podaním žaloby na súd príslušný na účely preskúmania zákonnosti rozhodnutia o vylúčení uchádzača alebo zadaní predmetnej zákazky, pokiaľ súd, ktorý má o tejto žalobe rozhodnúť, má v rámci konania o nej právomoc nariadiť predbežné opatrenia, ktoré prípadne spočívajú v pozastavení účinkov už uzavretej zmluvy.
(
1
)	Jazyk prednesu: španielčina.
(
2
)	Smernica Rady z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, 1989, s. 33; Mim. vyd. 06/001, s. 246).
(
3
)	Citované znenie smernice vyplýva zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/66/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/665/EHS a 92/13/EHS, pokiaľ ide o zvýšenie účinnosti postupov preskúmania v oblasti zadávania verejných zákaziek (Ú. v. EÚ L 335, 2007, s. 31), ako aj zo smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/23/EÚ z 26. februára 2014 o udeľovaní koncesií (Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 1).
(
4
)	Oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania bolo uverejnené vo Věstníku veřejných zakázek pod č. Z2019 034002 a v Úradnom vestníku Európskej únie pod číslom 2019/S 190 461538. Odhadovaná hodnota verejnej zákazky predstavovala 13805000 českých korún (CZK) (približne 566000 eur) bez dane z pridanej hodnoty.
(
5
)	Pod právoplatnosťou „v správnom konaní“ rozumiem vyčerpanie riadnych opravných prostriedkov v tomto konaní, teda že už nie je možné podať ďalší opravný prostriedok na správnom orgáne.
(
6
)	Vec C‑497/20, EU:C:2021:1037. Ďalej len „rozsudok Randstad Italia“.
(
7
)	V rámci konania podľa článku 267 ZFEÚ, ktoré je založené na jasnom rozdelení úloh medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom, má výlučne vnútroštátny súd právomoc zistiť a posúdiť skutkové okolnosti sporu vo veci samej, ako aj vykladať a uplatňovať vnútroštátne právo [rozsudok z 26. apríla 2017, Farkas (C‑564/15, EU:C:2017:302, bod 37)].
(
8
)	V bode 22 uvedených pripomienok uznáva ako nespornú „skutočnosť, že [ÚOHS], ktorý je súčasťou výkonnej moci, nie je súdnym orgánom“. V bode 35 opakuje, že „… nie je súdnym orgánom, ale ústredným orgánom, čo smernica 89/665 dovoľuje“.
(
9
)	Bod 12 jej písomných pripomienok.
(
10
)	Bod 2 návrhu na začatie prejudiciálneho konania predloženého vnútroštátnym súdom: „CROSS… podala na [ÚOHS] návrh na preskúmanie postupu verejného obstarávateľa, ktorým sa domáhala zrušenia oznámenia o jej vylúčení a výberu dodávateľa Siemens Mobility“. Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
11
)	Považujem za vhodnejšie použiť v tomto kontexte výraz „námietky“. V skutočnosti ide o žiadosť adresovanú orgánu, ktorý vydal rozhodnutie, ktorou sa žiada, aby ho prehodnotil.
(
12
)	Rozhodnutia orgánov zodpovedných za preskúmanie, ktoré nemajú súdnu povahu, musia byť vždy písomne odôvodnené a musí byť možné, aby boli predmetom „súdneho preskúmania alebo preskúmania iným orgánom, ktorý je súdnym orgánom v zmysle článku [267 ZFEÚ]“.
(
13
)	Toto extenzívne chápanie je vyjadrené v rôznych jazykových verziách: v nemeckej verzii „Stelle in erster Instanz“, v anglickej verzii „body of first instance“, vo francúzskej verzii „instances de premier ressort“ a v talianskej verzii „organo di prima istanza“.
(
14
)	Zjavne to musia byť orgány, ktoré sú odlišné od verejného obstarávateľa. Môže ísť o nezávislé orgány, ako je orgán pre ochranu hospodárskej súťaže.
(
15
)	Pravidlá týkajúce sa odkladnej lehoty sú podrobne upravené v článku 2a.
(
16
)	Rozsudok Randstad Italia, bod 49, v ktorom je citovaný rozsudok zo 7. septembra 2021, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, bod 128). Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
17
)	Rozsudok zo 14. mája 2020, Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél‑alföldi Regionális Igazgatóság (C‑924/19 PPU a C‑925/19 PPU, EU:C:2020:367, bod 297), v ktorom sú citované rozsudky z 19. júna 1990, Factortame a i. (C‑213/89, EU:C:1990:257, bod 21), a z 15. januára 2013, Križan a i. (C‑416/10, EU:C:2013:8, bod 107).
(
18
)	Rozsudok z 13. marca 2007, Unibet (C‑432/05, EU:C:2007:163, bod 77 a bod 2 výroku).
(
19
)	Odôvodnenie 36 smernice 2007/66.
(
20
)	Rozsudok Randstad Italia, bod 49, v ktorom je citovaný rozsudok zo 7. septembra 2021, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, bod 128).
(
21
)	Uznesenie z 23. apríla 2015, Komisia/Vanbreda Risk & Benefits (C‑35/15 P(R), EU:C:2015:275, bod 29), v ktorom je citovaný rozsudok z 11. septembra 2014, Fastweb (C‑19/13, EU:C:2014:2194, bod 60), kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
22
)	Jedným z cieľov smernice 2007/66 je práve bojovať proti tomu, že „verejní obstarávatelia a obstarávatelia sa snažia o dosiahnutie nezvratnosti dôsledkov spochybneného rozhodnutia o zadaní zákazky tým, že veľmi rýchlo pristupujú k podpísaniu zmluvy“ (odôvodnenie 4).
(
23
)	V Českej republike možno žalobu podať do dvoch mesiacov odo dňa oznámenia druhostupňového správneho rozhodnutia žalobcovi (§ 72 ods. 1 zákona č. 150/2002). Možno v nej navrhnúť vydanie predbežného opatrenia, ktoré spočíva v tom, že verejnému obstarávateľovi sa zakáže, aby počas súdneho konania uzavrel zmluvu. Podanie návrhu na vydanie predbežného opatrenia pred podaním žaloby nie je prípustné (§ 38 zákona č. 150/2002).
(
24
)	Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu (bod 18) musí súd rozhodnúť o návrhu na vydanie predbežného opatrenia do 30 dní od jeho podania.
(
25
)	Body 17 a 18 jej písomných pripomienok.
(
26
)	Domnievam sa, že nie je problematické mutatis mutandis uplatniť na fázu súdneho konania o predbežnom opatrení ustanovenia článku 2d smernice 89/665 o existencii prevažujúcich dôvodov týkajúcich sa všeobecného záujmu a dotknutých hospodárskych záujmov ako kritériá na úpravu rozhodnutí o neplatnosti zmlúv.
(
27
)	Stanovuje to zákon č. 99/1963 Sb., Občanský soudní řád (zákon č. 99/1963, Občiansky súdny poriadok). Vnútroštátny súd uvádza, že takého žaloby sú zriedkakedy úspešné.
(
28
)	Návrhy, ktoré som predniesol vo veci Polkomtel (C‑231/15, EU:C:2016:440, bod 64).
(
29
)	Tak je to v prípade zmlúv uzavretých na základe „nezákonne vedeného priameho zadávania zákaziek“ (odôvodnenie 13 smernice 2007/66) alebo zmlúv, „ktoré sa uzavreli v rozpore s ustanoveniami o odkladnej lehote a automatickom pozastavení“ (odôvodnenie 18 smernice 2007/66). V uvedených prípadoch „pri stanovovaní pravidiel, ktorými sa zabezpečuje, že sa zmluva považuje za neplatnú, majú členské štáty za cieľ dosiahnuť, aby zanikla možnosť vynucovať a vykonávať práva a povinnosti zmluvných strán“ (odôvodnenie 21 smernice 2007/66).
(
30
)	Rozsudok z 26. novembra 2015, MedEval (C‑166/14, EU:C:2015:779, bod 40): „určenie neúčinnosti zmluvy uzatvorenej ako výsledok postupu zadávania verejnej zákazky… predstavuje podstatný zásah zo strany správneho alebo súdneho orgánu do zmluvných vzťahov medzi jednotlivcami a štátnymi organizáciami. Takéto rozhodnutie môže teda spôsobiť značný rozvrat a hospodárske straty nielen subjektu, ktorému bola predmetná verejná zákazka zadaná, ale takisto obstarávateľovi a v dôsledku toho verejnosti, ktorá je konečným príjemcom prác alebo služieb, ktoré boli predmetnom dotknutého zadávania zákazky. Ako vyplýva z odôvodnení 25 a 27 smernice 2007/66, normotvorca Únie priznal väčšiu dôležitosť požiadavke právnej istoty týkajúcej sa návrhu, ktorého cieľom je určenie neúčinnosti zmluvy, ako žalobe o náhradu škody“.
(
31
)	Odôvodnenie 19 smernice 2007/66.
(
32
)
(
33
)	„… členské štáty môžu udeliť orgánu zodpovednému za preskúmanie možnosť nespochybniť zmluvu alebo uznať niektoré z jej dočasných účinkov alebo všetky jej dočasné účinky, ak si výnimočné okolnosti dotknutého prípadu vyžadujú rešpektovanie určitých prevažujúcich dôvodov týkajúcich sa všeobecného záujmu“. Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
34
)	V druhom prípade členské štáty zabezpečia uplatnenie iných sankcií v zmysle článku 2e ods. 2.
(
35
)	V prípade porušenia článku 1 ods. 5, článku 2 ods. 3 alebo článku 2a ods. 2, na ktoré sa nevzťahuje článok 2d ods. 1 písm. b).
(
36
)	Súdny dvor v rozsudku z 11. septembra 2014, Fastweb (C‑19/13, EU:C:2014:2194, bod 64), konštatoval, že „článok 2d ods. 4 smernice 89/665 v rozsahu, v akom stanovuje ponechanie platnosti zmluvy, nie je v rozpore s požiadavkami vyplývajúcimi z článku 47 Charty“.
(
37
)	Odkazujem na body 61 až 70 návrhov, ktoré som predniesol vo veci Polkomtel (C‑231/15, EU:C:2016:440).