62004CC0239_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Úvod
1. Komisia vytýka Portugalskej republike, že pri projekte diaľnice medzi mestami Lisabon a Algarve porušila článok 6 ods. 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín(2) (ďalej len „smernica o biotopoch“). Uvádza, že diaľnica mala ísť v oblasti osobitne chráneného vtáčieho územia „Castro Verde“ inou trasou.
II – Právny rámec
2. Podľa článku 4 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva(3) (ďalej len „smernica o ochrane vtáctva“) klasifikujú členské štáty určité územia ako osobitne chránené vtáčie územia (ďalej len „OCHÚ“). V odseku 4 prvej vete bola pôvodne upravená ochrana týchto území.
3. Článok 7 smernice o biotopoch zmenil právnu úpravu OCHÚ:
„Záväzky vyplývajúce z článku 6 ods. 2, 3 a 4 tejto smernice nahradia akékoľvek záväzky vyplývajúce z prvej vety článku 4 ods. 4 smernice 79/409/EHS, pokiaľ ide o územia klasifikované podľa článku 4 ods. 1 alebo podobne uznané podľa článku 4 ods. 2 uvedenej smernice, a to odo dňa vykonania tejto smernice alebo oznámenia, alebo uznania členským štátom podľa smernice 79/409/EHS, ak je tento druhý dátum neskorší.“
4. Túto právnu úpravu vysvetľuje siedme odôvodnenie smernice o biotopoch takto:
„Všetky označené územia vrátane tých, ktoré sú alebo budú klasifikované ako územia osobitnej ochrany podľa smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979…, budú musieť byť začlenené do súvislej európskej ekologickej sústavy.“
5. Relevantné odseky 3 a 4 článku 6 smernice o biotopoch ustanovujú:
„3. Akýkoľvek plán alebo projekt, ktorý priamo nesúvisí so správou lokality alebo nie je potrebný pre ňu, ale môže pravdepodobne významne ovplyvniť túto lokalitu či už samotne, alebo v spojení s inými plánmi alebo projektmi, podlieha primeranému odhadu jeho dosahov na danú lokalitu z hľadiska cieľov ochrany lokality. Na základe výsledkov zhodnotenia dosahov na lokalitu a podľa ustanovení odseku 4 príslušné vnútroštátne orgány súhlasia s plánom alebo projektom iba po presvedčení sa, že nepriaznivo neovplyvnia integritu príslušnej lokality, a v prípade potreby po získaní stanoviska verejnosti.
4. Ak sa aj napriek negatívnemu odhadu dosahov na lokalitu a pri neexistencii alternatívnych riešení plán alebo projekt musí realizovať z dôvodov vyššieho verejného záujmu vrátane záujmov sociálnej a ekonomickej povahy, členský štát prijme všetky kompenzačné opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, že celková koherencia sústavy Natura 2000 bude ochránená. O prijatých kompenzačných opatreniach informuje Komisiu.
…“
6. K tomu desiate odôvodnenie smernice o biotopoch uvádza:
„… sa musí urobiť primerané vyhodnotenie každého plánu alebo programu, ktorý môže mať významný vplyv na ciele ochrany v lokalite, ktorá bola označená alebo bude označená v budúcnosti.“
III – Skutkový stav, konanie pred podaním žaloby a návrhy účastníkov konania
7. Podľa informácií Komisie bola oblasť Castro Verde označená ako OCHÚ 23. septembra 1999. Toto územie má rozlohu 79 066 hektárov. Žije na ňom minimálne 17 druhov vtákov, ktoré uvádza príloha I smernice o ochrane vtáctva, medzi inými sokol bielopazúrový ( Falco naumanni ), kaňa popolavá ( Circus pygargus ), drop fúzatý ( Otis tarda ), drop obojkový ( Tetrax tetrax ), ležiak úhorový ( Burhinus oedicnemus ), krakľa belasá ( Coriacias garrulus ), škovránok stepný ( Melanocorypha calandra ) a škovránok krátkoprstý ( Calandrella brachydactyla ).
8. Sporná časť diaľnice medzi Aljustrel na severe a Castro Verde na juhu vedie relatívne priamočiaro asi 9 až 10 kilometrov západnou hraničnou oblasťou OCHÚ Castro Verde. Prevažná časť OCHÚ, asi 77 000 hektárov, sa nachádza na východe diaľnice, časť s rozlohou asi 1 700 hektárov smerom na západ, v podstate vo forme územného pásu širokého jeden až dva kilometre vedľa diaľnice.
9. Západne od diaľnice vo vnútri OCHÚ alebo na jej hranici sa nachádza päť obcí: obec Messejana na severozápadnom rohu územného pásu a obec Estação de Ourique na jeho juhozápadnom rohu spolu s asi jeden a pol kilometra vzdialenou východnou susednou obcou Aivados, ako aj v strede územného pásu osada Conceição a asi jeden a pol kilometra na východ vzdialená osada Alcarias. Diaľnica je vzdialená asi 700 metrov od obcí Messejana, Alcarias a Aivados, ostatné dve obce ležia od nej ďalej na západ. Mimo OCHÚ, asi v jeden a pol kilometrovej vzdialenosti juhozápadne od Estação de Ourique sa začína oblasť okolo vodnej nádrže, označená v roku 2003 v dokumente „Plano de Ordenamento da Albufeira do Monte da Rocha“(4) . Spádové územie vodnej nádrže je výrazne väčšie a pretínajú ho všetky predmetné trasy.
10. Posúdenie dosahov na danú lokalitu sa pripravovalo od roku 1998 a bolo predložené 6. septembra 1999. Podľa neho má projekt závažný vplyv na rozličné druhy vtákov vyskytujúcich sa v OCHÚ.
11. Napriek tomu bol projekt 19. januára 2000 povolený. Stavebné práce začali čoskoro po povolení, od 21. júla 2001 sa časť stavby používa.
12. Listom z 20. októbra 2000 Komisia vyzvala portugalskú vládu, aby jej predložila svoje pripomienky v lehote dvoch mesiacov. Odôvodnené stanovisko Komisie nasledovalo 11. apríla 2001.
13. Komisia navrhuje:
1. určiť, že Portugalská republika si tým, že zrealizovala projekt diaľnice, ktorej trasa prechádza osobitne chráneným územím Castro Verde, hoci výsledky zhodnotenia dosahov na danú lokalitu boli negatívne a existovali alternatívne riešenia týkajúce sa dotknutej trasy, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov voľne žijúcich živočíchov a rastlín v znení smernice 97/62/ES z 27. októbra 1997;
2. zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.
14. Portugalská republika navrhuje:
1. žalobu zamietnuť;
2. zaviazať Komisiu na náhradu trov konania.
IV – Posúdenie
15. Komisia vytýka Portugalskej republike, že porušila článok 6 ods. 4 smernice o biotopoch. Toto ustanovenie bolo uplatniteľné až od momentu označenia OCHÚ Castro Verde, to znamená od 23. septembra 1999. Pred označením územia, ktoré má byť označené, platí článok 4 ods. 4 prvá veta smernice o ochrane vtáctva, ale nie článok 6 ods. 2 až 4 smernice o biotopoch(5) .
16. Keďže konanie o povolení stavby sporného úseku diaľnice začalo už pred označením OCHÚ, dá sa pochybovať o tom, či príslušné orgány mohli počas tohto konania vymeniť právnu úpravu ochrany podľa smernice o ochrane vtáctva za obsahovo síce veľkorysejšiu(6), ale kvôli zhodnoteniu dosahov na lokalitu procesno-právne rozsiahlejšiu právnu úpravu ochrany podľa smernice o biotopoch. Zákaz výmeny právnych úprav ochrany by konanie o povolení zbytočne sťažil bez toho, aby sa podporila ochrana OCHÚ. Bolo na uvážení samotných príslušných úradov, či začnú nové konanie o povolení po označení OCHÚ a najneskôr potom uplatnia článok 6 ods. 2 až 4 smernice o biotopoch. V tejto situácii by pridŕžanie sa názoru, aby sa konanie prerušilo alebo dokončilo podľa smernice o ochrane vtáctva, predstavovalo nepotrebný formalizmus.
17. Keďže portugalská vláda sa neodvoláva na skutočnosť, že projekt je potrebné posudzovať podľa článku 4 ods. 4 prvej vety smernice o ochrane vtáctva, je preto potrebné uplatniť článok 6 ods. 2 až 4 smernice o biotopoch.
A – O zhoršení stavu OCHÚ Castro Verde
18. Článok 6 ods. 4 smernice o biotopoch sa uplatňuje iba vtedy, keď bol výsledok zhodnotenia dosahov na lokalitu podľa článku 6 ods. 3 negatívny, to znamená, keď príslušné úrady pri povolení projektu neboli presvedčené, že nedôjde k nepriaznivému ovplyvneniu predmetného územia ako takého. Takýto vplyv portugalská vláda popiera.
19. Portugalská vláda právom namieta, že v konaní o nesplnenie povinnosti musí Komisia dokázať porušenie práva Spoločenstva(7) . Popiera, že oddelenie 2 % plochy dotknutého OCHÚ dokazuje, že by došlo k nepriaznivému ovplyvneniu oblasti ako takej v zmysle článku 6 ods. 3 druhej vety smernice o biotopoch.
20. Portugalsko však označením dotknutých plôch ako súčasti OCHÚ uznalo, že na nich existujú životné podmienky, ktoré sú najvhodnejšie pre druhy uvedené v prílohe I smernice(8) .
21. Stavba diaľnice cez takéto plochy je v zásade spôsobilá nepriaznivo ovplyvniť povahu území, ktoré sú najvhodnejšie na ochranu vtáctva. Cesta spôsobuje priame zmenšenia plôch, rušenie a vnesenie škodlivín na susedné plochy. Okrem toho sa zvyšuje riziko zabitia vtákov pri dopravnej premávke. Nakoniec sa oddeľuje asi 1 700 hektárov OCHÚ, to znamená asi 2 % plochy, od zvyšku OCHÚ. Význam tohto oddelenia pritom závisí od správania a citlivosti dotknutých druhov.
22. Preto nie sú potrebné žiadne ďalšie dôkazy, že dotknuté OCHÚ ako také je nepriaznivo ovplyvnené(9) . Skôr je Portugalsko povinné podať dôkaz, že dosahy projektu nepriaznivo neovplyvnia OCHÚ ako také(10) .
23. Smernica o biotopoch upravuje, ako sa má takýto dôkaz v zásade uskutočniť, totiž prostredníctvom prikázaného preskúmania zlučiteľnosti projektu podľa článku 6 ods. 3 smernice o biotopoch s cieľmi ochrany dotknutého územia. Zároveň je potrebné preskúmať všetky hľadiská plánu alebo projektu, ktoré by samy alebo v spojení s inými plánmi alebo projektmi mohli nepriaznivo ovplyvniť ciele zachovania územia pri zohľadnení príslušných vedeckých poznatkov(11) . Keď bude následne z vedeckého pohľadu vylúčená akákoľvek racionálna pochybnosť, že sa projekt neprejaví negatívne voči OCHÚ ako takému, môže byť bez potreby zohľadnenia článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch povolený(12) .
24. Komisia zdôrazňuje, že štúdia o zhodnotení dosahov na lokalitu(13) zaraďuje spomedzi druhov vtákov dotknutého územia 17 druhov medzi tie, ktoré sú uvedené v prílohe I smernice o ochrane vtáctva, 8 medzi tie, ktoré sú v Portugalsku ohrozené alebo vzácne(14), ako aj 16 druhov medzi tie, ktoré sú ohrozené alebo vzácne v Európe(15) . Portugalsko s odvolaním sa na stanovisko Instituto da Conservação da Natureza namieta, že len 8 druhov uvedených v prílohe I užíva dotknuté plochy na svoje hniezdenie a rozmnožovanie: drop fúzatý, sokol bielopazúrový a drop obojkový, ktoré sú podľa portugalského vnútroštátneho práva prioritnými druhmi, ako aj kaňa popolavá, ležiak úhorový, krakľa belasá, škovránok stepný a škovránok krátkoprstý.
25. Už tento rozpor medzi štúdiou a tvrdeniami Portugalska vyvoláva závažné pochybnosti o kvalite zhodnotenia dosahov na lokalitu, pretože táto štúdia musí obsahovať závery, ktoré druhy skutočne dotknuté územie užívajú, aby sa dal posúdiť vplyv projektu. Po prečítaní štúdie zhodnotenia dosahov na lokalitu sa tieto pochybnosti potvrdili.
26. Štúdia obsahuje iba v náznakoch odkazy na druhy nachádzajúce sa v danej lokalite. Osobitne uvádza miesto tokania dropa fúzatého, ktorý je veľmi citlivý na vyrušovanie(16) v šesťkilometrovej vzdialenosti, čo jej dovoľuje prísť k záveru, že dotknuté plochy sa užívajú na výchovu mláďat(17) . Tento druh patrí medzi celosvetovo ohrozené (vulnerable)(18) .
27. Okrem toho štúdia spomína hniezdiská sokola bielopazúrového nachádzajúce sa v blízkosti trasy. Bez pochybnosti sa nachádza jedna vtáčia kolónia vo vzdialenosti 80 metrov od cesty (Quinta da Golipa), ďalšie štyri sa nachádzajú vo vzdialenosti 800 až 1 000 metrov (Montes da Mosquetana, do Álamo, da Ribeira a do Pardieiro). Pri tomto druhu uvádza štúdia stredný stupeň citlivosti na vyrušovanie, ale vysoký stupeň citlivosti voči členeniu ich životného priestoru(19) .
28. Konkrétne údaje o význame dotknutých plôch pre iné druhy chýbajú, hoci portugalská vláda v tomto konaní uvádza ďalšie druhy, ktoré sú uvedené v prílohe I. Neexistuje ani konkrétna dokumentácia pozorovaní, ani sa neprijali závery o tom, ako tieto rozličné druhy plochy užívajú a ako by projekt mohol ovplyvniť toto užívanie(20) .
29. Kvôli svojim nedostatkom nemôže štúdia dokázať, že OCHÚ Castro Verde ako také nebolo ovplyvnené stavbou diaľnice. Predstavuje však nepriamy dôkaz skutočnosti, že bolo možné takýto vplyv očakávať, keďže už na základe svojich čiastkových výsledkov dospela k záveru, že existujú zvýšené negatívne vplyvy (impacto negativo elevado)(21) .
30. V konaní pred Súdnym dvorom Portugalsko teraz zdôrazňuje, že populácie dropa fúzatého a sokola bielopazúrového sa zvýšili a postavenie dropa obojkového sa pomocou ďalších – zo strany Spoločenstva podporovaných – opatrení zlepší. Pri ostatných dotknutých druhoch negatívne vplyvy nie sú doteraz preukázané.
31. Podľa článku 6 ods. 3 druhej vety smernice o biotopoch na povolenie projektu nepostačuje, ak sa dodatočne preukáže, že projekt nemal žiadne negatívne vplyvy. Totiž ešte pred povolením projektu sa musí z vedeckého hľadiska vylúčiť akákoľvek racionálna pochybnosť o tom, že oblasť ako taká nebude nepriaznivo ovplyvnená(22) . Tvrdenie portugalskej vlády je preto už z tohto dôvodu nespôsobilé vylúčiť použitie článku 6 ods. 4.
32. Okrem toho tvrdenia portugalskej vlády nepreukazujú neškodnosť projektu. Pri mnohých druhoch sa bez ďalších údajov tvrdí, že nevýhody nie sú preukázané.
33. Pokiaľ ide najmä o prírastok populácií sokola bielopazúrového a dropa fúzatého, čo uvádza portugalská vláda, nedá sa ani pri týchto druhoch predpokladať, že projekt diaľnice nepriaznivo neovplyvnil OCHÚ Castro Verde ako také. Bez znalosti dôvodov prírastku stavu nie je totiž možné vylúčiť nepriaznivé ovplyvnenie územia stavebným projektom diaľnice(23) .
34. V tomto prípade uvádza Portugalsko samo, že tento vývoj závisí najmä od kompenzačných opatrení, ako aj od realizácie kultivačného plánu pre OCHÚ Castro Verde a v tejto súvislosti informuje o ďalších opatreniach týkajúcich sa starostlivosti o dropa obojkového, ktoré majú kompenzovať prípadné ovplyvnenia tohto druhu. Keď však prírastky stavu spočívajú na kompenzačných opatreniach, nemôžu dokázať, že projekt stavby diaľnice nebol škodlivý.
35. Nepriaznivé ovplyvnenie tohto územia je totiž v rámci článku 6 smernice o biotopoch potrebné prísne oddeľovať od kompenzačných opatrení(24) . Podľa právnej úpravy smernice o biotopoch je potrebné podľa možnosti zabrániť nepriaznivým ovplyvneniam. Toto sa dá uskutočniť prednostne tým, že sa vylúči každé riziko škody alebo tým, že sa prijmú zodpovedajúce opatrenia na zníženie a zabránenie škôd(25) . Na rozdiel od toho prichádzajú kompenzačné opatrenia do úvahy až vtedy, keď je potrebné pripustiť nepriaznivé ovplyvnenia z dôvodov vyššieho verejného záujmu pri neexistencii alternatívneho riešenia. Zachovanie existujúceho prírodného bohatstva má totiž prednosť pred kompenzačnými opatreniam už len preto, lebo ich úspech sa dá predpovedať s istotou iba veľmi zriedka.
36. Pokiaľ sa portugalská vláda vôbec odvoláva na opatrenie na zníženie škôd, uvádza v podstate opatrenia súvisiace so stavbou, ako aj so zachovaním vegetácie. Týmto sa však nedalo zabrániť predpokladaným nepriaznivým vplyvom spôsobeným výstavbou a užívaním cesty.
37. Kontrolné opatrenia uvádzané čiastočne v tejto súvislosti môžu určite predstavovať nevyhnutnú časť konceptu zníženia a kompenzácie škôd. Samy osebe však nemôžu škodám zabrániť.
38. Preto vychádza Komisia oprávnene zo skutočnosti, že tento úsek diaľnice nemal byť predmetom konania o povolení podľa článku 6 ods. 3 druhej vety smernice o biotopoch, ale nanajvýš podľa článku 6 ods. 4.
B – O neexistencii alternatív
39. Podľa článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch je možné uskutočniť projekt napriek negatívnym výsledkom odhadu dosahov na lokalitu, keď existujú nevyhnutné dôvody vyššieho verejného záujmu vrátane sociálnych a hospodárskych dôvodov a alternatívne riešenie neexistuje. V takomto prípade prijme členský štát všetky potrebné kompenzačné opatrenia, aby zabezpečil zachovanie globálnej koherencie sústavy Natura 2000.
40. Predmetom sporu účastníkov konania prevažne nie je skutočnosť, či nevyhnutné dôvody, na základe ktorých bola potrebná stavba diaľnice, boli ešte dôležitejšie než potrebné opatrenia na zaistenie koherentnosti. Komisia vytýka Portugalsku, že stavba diaľnice značne nepriaznivo ovplyvnila OCHÚ Castro Verde, hoci existovali alternatívne riešenia vedenia trasy.
41. Povolenie projektu podľa článku 6 ods. 4 prvej vety smernice o biotopoch je výnimkou zo všeobecnej zásady článku 6 ods. 3 druhej vety, podľa ktorej sa projekty povoľujú iba vtedy, keď chránené územia ako také nepriaznivo neovplyvnia. Ako uviedla aj Komisia, je povinnosťou subjektu, ktorý sa dovoláva tejto výnimky, aby preukázal, že boli dodržané podmienky právnej úpravy na takúto výnimku(26) . Preto nemusí Komisia preukázať, na rozdiel od názoru portugalskej vlády, žiadnu alternatívnu trasu, ale postačuje, keď vyvolá racionálne pochybnosti(27) o tom, či Portugalsko dodržalo podmienky článku 6 ods. 4.
42. Článok 6 ods. 4 smernice o biotopoch povoľuje projekty iba v prípade neexistencie alternatívnych riešení. Táto podmienka povolenia projektu má zabrániť tomu, aby boli nepriaznivo ovplyvnené chránené územia, hoci ciele projektu by mohli byť dosiahnuté aj spôsobom, ktorý by chránené územie menej alebo vôbec nepriaznivo neovplyvnil(28) . Neexistencia alternatívnych riešení zodpovedá jednému kroku pri zhodnotení primeranosti riešenia, podľa ktorej v prípade, keď je možná voľba medzi viacerými vhodnými opatreniami, zvolí sa to riešenie, ktoré je najmenej zaťažujúce(29) .
43. Nedá sa konštatovať, že neexistujú alternatívne riešenia, pokiaľ sa preskúmali iba niektoré alternatívy, ale možno to konštatovať až po vylúčení všetkých alternatívnych riešení. Podmienky vylúčenia alternatív sa zvyšujú až do tej miery, pokiaľ sú alternatívy spôsobilé zrealizovať ciele projektu bez toho, aby viedli k zjavne – bez racionálnej pochybnosti – neprimeraným nepriaznivým ovplyvneniam.
44. Spomedzi alternatívnych riešení prichádzajúcich do užšieho výberu sa nemusí voľba nevyhnutne uskutočniť podľa toho, ktorá alternatíva dotknuté územie ovplyvní menej silne(30) . Skôr si voľba vyžaduje zváženie medzi nepriaznivým ovplyvnením OCHÚ a príslušnými dôvodmi vyššieho verejného záujmu.
45. Nevyhnutnosť zváženia vyplýva najmä z pojmu „vyšší“, ale aj zo slova „musí“. Dôvody verejného záujmu môžu nevyhnutne prevažovať nad ochranou územia iba vtedy, keď majú väčšiu váhu. Aj táto skutočnosť je predmetom zhodnotenia primeranosti, keďže podľa nej musia byť spôsobené nevýhody v primeranom pomere k sledovaným cieľom(31) .
46. Rozhodujúce preto je, či nevyhnutné dôvody vyššieho verejného záujmu vyžadujú uskutočnenie práve tejto
alternatívy alebo či na ich dodržanie postačuje použitie inej – OCHÚ menej poškodzujúcej – alternatívy(32) . Toto porovnanie predpokladá, že boli na základe porovnateľných vedeckých kritérií preskúmané rozličné alternatívy užšieho výberu v súvislosti s ich dosahmi na dotknuté územie a v súvislosti s príslušnými dôvodmi verejného záujmu(33) .
47. Portugalské úrady preskúmali a zamietli rozličné alternatívne riešenia. Tieto by čiastočne boli viedli trasu ďalej východne, vo vnútri OCHÚ, čiastočne ďalej západne, takže by OCHÚ ovplyvnili menej silne. Komisia nenamieta voľbu spomedzi týchto alternatív, ale chýbajúce zhodnotenie dosahov ďalších alternatív na západe OCHÚ.
48. Žaloba Komisie je teda dôvodná, pokiaľ tieto alternatívy na západe OCHÚ museli byť preskúmané, a nie je vylúčené, že jednu z týchto alternatív bolo potrebné uprednostniť pred zrealizovaným vedením trasy.
49. Portugalsko namieta voči ďalším alternatívam trás na západe OCHÚ, ktoré navrhla Komisia, v zásade to, že by nepriaznivo ovplyvnili archeologické nálezy a spôsobili konflikty s obcami pozdĺž cesty IC1. Tieto tvrdenia však nie sú presvedčivé. Zostáva úplne nejasné, či náleziská skutočne kolidujú so všetkými mysliteľnými trasami, aká je ich dôležitosť a do akej miery by bolo možné zaistiť ich vedeckú hodnotu pomocou včasných vykopávok. Konflikty s obcami pozdĺž cesty IC1 nie sú zjavné, keďže medzi západnou hranicou OCHÚ a týmito miestami existuje dostatočný priestor pre diaľnicu.
50. Bolo však možné vylúčiť všetky
alternatívy na západe OCHÚ z dôvodu existencie priesmyku širokého asi jeden a pol kilometra medzi vodnou nádržou a miestom Estação de Ourique. Takéto alternatívy by sa museli viesť buď relatívne priamočiaro cez tento priesmyk, alebo by museli pred Estação de Ourique zahnúť na východ a prebiehať širokým oblúkom cez OCHÚ severne a východne od obce Aivados. Oba varianty prinášajú zjavné problémy, ale portugalská vláda nedoložila, že sa dostatočne preskúmali, aby sa vylúčili zodpovedajúce alternatívne trasy.
51. Trasa medzi vodnou nádržou a Estação de Ourique neprechádza cez OCHÚ, ale dali by sa očakávať účinky na vodnú nádrž, to znamená najmä na zásobovanie vodou, na obec vo forme hluku, znečistenie ovzdušia a účinky oddelenia. Navyše by boli potrebné dva prechody cez cestu IC1. Podľa uvedených informácií nie je jasné, či by sa tieto problémy dali vyriešiť pomocou technických opatrení(34) .
52. Trasa prechádzajúca západne popri obciach Messejana a Conceição, ktorá by potom odbočila na východ a viedla ďalej oblúkom severne a východne popri obci Aivados, bola naopak už preskúmaná a zamietnutá z dôvodu jej blízkosti k týmto obciam. Skutočnosť, že sú podobné trasy s väčšou vzdialenosťou od obcí na základe vyšších nákladov alebo technicko-prepravných nevýhod vylúčené, nebola doteraz preukázaná. Tiež nie je zjavné, či boli preskúmané technické opatrenia na zníženie zaťažení, ako aj či by takéto vedenie trasy zaťažilo OCHÚ skutočne nemej než postavená trasa.
53. Preto Portugalsko dostatočne nepreukázalo, že sa posúdili všetky alternatívy.
54. Celkové posúdenie alternatív je navyše poznačené nedostatočným objasnením nepriaznivých ovplyvnení OCHÚ spôsobených projektom(35) . Ani konkrétne škody(36), ani opatrenia na zníženie škôd kvôli prevádzkovaniu diaľnice(37) neboli zjavne preskúmané. V tejto súvislosti chýba akékoľvek klasifikácia škôd v pomere k sústave Natura 2000, najmä pokiaľ ide o ich účinky na stav a zachovanie dotknutých druhov. Nejasná je aj skutočnosť, či sa vopred preskúmali vyhliadky na úspech kompenzačných opatrení smerujúcich k zaisteniu koherencie sústavy Natura 2000, čo by bolo dôležité pre zváženie škôd. Preto nie je možné zvažovať medzi nepriaznivým ovplyvnením OCHÚ a dôvodmi verejného záujmu, ktoré uvádza portugalská vláda.
55. Nedá sa vylúčiť, že by starostlivé zhodnotenie všetkých alternatív pri zohľadnení vyššie uvedených hľadísk viedlo k zisteniu, že zvolené vedenie trasy zodpovedá požiadavkám článku 6 ods. 4 prvej vety smernice o biotopoch. Veľkosť dotknutého OCHÚ a zrejmý úspech kompenzačných opatrení vedú k predpokladu, že nepriaznivé ovplyvnenie OCHÚ nemá väčší rozsah. Aj nevýhody vedenia trasy mimo územia OCHÚ alebo jej vedenie, ktoré by územím OCHÚ prechádzalo minimálne, sa nedajú prehliadnuť. Potrebný dôkaz, že všetky tieto hľadiská boli zistené a posúdené, portugalská vláda však nepredložila.
56. Následkom tohto najprv len procesného omeškania musí aj Súdny dvor vo veci konštatovať, že príslušné portugalské úrady nepreskúmali všetky alternatívy.
57. Preto Portugalská republika si tým, že zrealizovala projekt diaľnice, ktorej trasa prechádza osobitne chráneným územím Castro Verde, bez toho, aby sa preskúmali všetky alternatívne riešenia týkajúce sa tejto trasy, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajúce z článku 6 ods. 4 smernice o biotopoch.
V – O trovách
58. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania a Portugalská republika nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
VI – Návrh
59. Preto Súdnemu dvoru navrhujem, aby rozhodol takto:
1. Portugalská republika si tým, že zrealizovala projekt diaľnice, ktorej trasa prechádza osobitne chráneným územím Castro Verde, bez toho, aby sa preskúmali všetky alternatívne riešenia týkajúce sa tejto trasy, nesplnila svoje povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín v znení smernice 97/62/ES z 27. októbra 1997.
2. Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.
(1) .
(2)
–	Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102, v znení smernice 97/62/ES z 27. októbra 1997, Ú. v. ES L 305, s. 42; Mim. vyd. 15/004, s. 3.
(3)
–	Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98.
(4)
–	Uznesenie portugalskej Rady ministrov č. 154/2003 zo 4. septembra 2003, http://www.inag.pt/inag2004/port/divulga/legisla/pdf_nac/POA/RCM154_2003.pdf.
(5)
–	Rozsudok zo 7. decembra 2000, Komisia/Francúzsko [Basses Corbières], C‑374/98, Zb. s. I‑10799, body 47 a 57, pozri k tomu moje návrhy z 27. októbra 2005, Komisia/Rakúsko [Lauteracher Ried], C‑209/04, Zb. s. I‑2755, body 46 a nasl.
(6)
–	Rozsudok Basses Corbières, už citovaný v poznámke pod čiarou 5, bod 50 a nasl. a 56, a za určitých okolností aj rozsudok z 11. júla 1996, Royal Society for the Protection of Birds [Lappel Bank], C‑44/95, Zb. s. I‑3805, bod 37.
(7)
–	Pozri napr. rozsudky z 25. mája 1982, Komisia/Holandsko, 96/81, Zb. s. 1791, bod 6; zo 6. novembra 2003, Komisia/Spojené kráľovstvo, C‑434/01, Zb. s. I‑13239, bod 21, a z 29. apríla 2004, Komisia/Rakúsko, C‑194/01, Zb. s. I‑4579, bod 34.
(8)
–	Pozri rozsudok z 28. februára 1991, Komisia/Nemecko [Leybucht], C‑57/89, Zb. s. I‑883, bod 20.
(9)
–	Pozri najmä rozsudky Leybucht (už citovaný v poznámke pod čiarou 8, bod 20 a nasl.), a z 2. augusta 1993, Komisia/Španielsko [močiare Santoña] (C‑355/90, Zb. s. I‑4221, bod 36), v ktorých Súdny dvor dospel k záveru, že už strata plochy predstavuje podstatné ovplyvnenie OCHÚ.
(10)
–	Pozri rozsudok z 29. januára 2004, Komisia/Rakúsko [Golfové ihrisko Wörschach], C‑209/02, Zb. s. I‑1211, bod 26, ako aj návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Léger 6. novembra 2003, bod 40, podľa ktorých pri vedecky preukázaných nepriaznivých ovplyvneniach musí členský štát dokázať účinnosť kompenzačných opatrení.
(11)
–	Rozsudok zo 7.septembra 2004, Waddenvereniging a Vogelbeschermingsvereni-ging [Waddenzee], C‑127/02, Zb. s. I‑7405, body 53 a nasl.
(12)
–	Rozsudok Waddenzee, už citovaný v poznámke pod čiarou 11, bod 59.
(13)
–	Zväzok II/V, s. 63 a nasl. (listy 198 a nasl. príloh žaloby).
(14)
–	V súvislosti s Cabral et al., Livro Vermelho dos Vertebrados de Portugal, 1989.
(15)
–	V súvislosti s Heath and Tucker, Birds in Europe, 1994.
(16)
–	Už citovaný v poznámke pod čiarou 13, s. 64 (list 199).
(17)
–	Citovaný v poznámke pod čiarou 13, s. 68 a nasl. (listy 203 a nasl.).
(18)
–	Birdlife International (Papazoglou a i.), Birds in the European Union – a status assessment, 2004, s. 32, http://www.birdlife.org/action/science/species/birds_in_europe/index.html, pozri aj Kollar, H. P.: Action Plan for the Great Bustard (Otis Tarda) in Europe,
http://europa.eu.int/comm/environment/nature/directive/birdactionplan/otistarda.htm.
(19)
–	Citovaný v poznámke pod čiarou 13, s. 64 (list 199).
(20)
–	Štúdia o dosahoch na životné prostredie danej lokality neobsahuje žiadne posúdenie jednotlivých dosahov a súvislostí, napr. zmenšenia plochy, dosah rozdelenia, hluku, znečistenia ovzdušia alebo dopravného rizika. Tým nezodpovedá požiadavkám smernice o biotopoch, pozri rozsudok Waddenzee, už citovaný v poznámke pod čiarou 11, bod 54. Komisia však toto porušenie nevytýka.
(21)
–	Zväzok III/V, s. 78 (list 222 prílohy žaloby).
(22)
–	Rozsudok Waddenzee, už citovaný v poznámke pod čiarou 11, bod 59.
(23)
–	Súdny dvor v rozsudku Golfové ihrisko Wörschach, už citovaný v poznámke pod čiarou 10, bod 27, podobné argumenty bez ďalšieho odôvodnenia zamietol.
(24)
–	Rozlíšenie medzi ods. 3 a 4 článku 6 smernice o biotopoch bolo výslovne stanovené v rozsudku zo 14. apríla 2005, Komisia/Holandsko [konformita], C‑441/03, Zb. s. I‑3043, body 26 a 28.
(25)
–	Pozri rozsudok Golfové ihrisko Wörschach, bod 26, a návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Léger, bod 40, obidva už citované v poznámke pod čiarou 10, ako aj moje návrhy z 29. januára 2004, Waddenvereniging a Vogelbeschermingsvereniging [Waddenzee], C‑127/02, Zb. s. I‑7405, bod 108.
(26)
–	Pozri v tomto zmysle rozsudky z 8. novembra 1979, Denkavit, 251/78, Zb. s. 3369, bod 24, a z 12. júla 1990, Komisia/Taliansko, C‑128/89, Zb. s. I‑3239, bod 23, o pohybe tovaru, rozsudok z 23. októbra 1997, Komisia/Holandsko, C‑157/94, Zb. s. I‑5699, bod 51, k článku 88 ods. 2 ES, ako aj rozsudky z 28. marca 1996, Komisia/Nemecko, C‑318/94, Zb. s. I‑1949, bod 13, a z 10. apríla 2003 v spojených veciach Komisia/Nemecko, C‑20/01 a C‑28/01, Zb. s. I‑3609, bod 58, o verejnom obstarávaní. O článku 6 ods. 4 pozri moje návrhy vo veci Lauteracher Ried, už citované v poznámke pod čiarou 5, bod 68.
(27)
–	V rozsudku Waddezee, už citovaný v poznámke pod čiarou 59, Súdny dvor už použil pojem racionálna pochybnosť v súvislosti s článkom 6 ods. 3 druhou vetou smernice o biotopoch.
(28)
–	Pozri zavádzajúci rozsudok Komisia/Holandsko [konformita] (už citovaný v poznámke pod čiarou 24, bod 27), podľa ktorého „neexistencia alternatívnych riešení a existencia dôvodov prevládajúceho verejného záujmu má členským štátom dovoliť, aby prijali všetky potrebné kompenzačné opatrenia…“
(29)
–	Rozsudky z 10. marca 2005 v spojených veciach Tempelman a van Schaijk, C‑96/03 a C‑97/03, Zb. s. I‑1895, bod 47; z 3. júla 2003, Lennox C‑220/01, Zb. s I‑7091, bod 76; z 12. júna 2003, Schmidberger, C‑112/00, Zb. s. I‑5659, bod 79; z 12. marca 2002, Omega Air a i., C‑27/00 a C‑122/00, Zb. s. I‑2569, bod 62, a z 12. júla 2001, Jippes a i., C‑189/01, Zb. s. I‑5689, bod 81, ako aj moje návrhy Waddenzee, už citované v poznámke pod čiarou 25, bod 106.
(30)
–	Tak by sa dal chápať názor Komisie v jej príručke Natura 2000 – Gebietsmanagement, Die Vorgaben des Artikels 6 der Habitat-Richtlinie 92/43/EHS, Luxemburg 2000, s. 47 a nasl.
(31)
–	Pozri judikatúru citovanú v poznámke pod čiarou 29.
(32)
–	Pozri moje návrhy vo veci Lauteracher Ried, už citované v poznámke pod čiarou 5, bod 72, a z 9. júna 2005, Komisia/Spojené kráľovstvo [konformita], C‑6/04, Zb. s. I‑9017, bod 46.
(33)
–	Pozri moje návrhy z 3. februára 2005, Komisia/Holandsko [Konformita], C‑441/03, Zb. s. I‑3043, bod 15.
(34)
–	Napríklad ochrana pred hlukom, stavba v priesmyku, zvláštne zaobchádzanie s odpadovými vodami atď.
(35)
–	Pozri moje návrhy vo veci Lauteracher Ried, už citované v poznámke pod čiarou 5, bod 74.
(36)
–	Pozri vyššie, body 25 a nasl.
(37)
–	Napríklad chránené prechody a ploty na zamedzenie kolízií.