62023CJ0393_RES
Byla C‑393/23
Athenian Brewery SAirHeineken NV
prieš
Macedonian Thrace Brewery SA
(Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse ir komercinėse bylose – Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimas ir vykdymas – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – Specialioji jurisdikcija – 8 straipsnio 1 punktas – Atsakovų daugetas – „Taip glaudžiai susiję“ reikalavimai, kad tikslinga juos nagrinėti ir dėl jų spręsti kartu – SESV 102 straipsnis – „Įmonės“ sąvoka – Patronuojančioji ir patronuojamoji bendrovės – Patronuojamosios bendrovės padarytas pažeidimas – Patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos prezumpcija – Solidarioji atsakomybė – Nacionalinės konkurencijos institucijos sprendimas – Ieškiniai dėl žalos atlyginimo“
Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymas – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – Specialioji jurisdikcija – Atsakovų daugetas – Vieno iš bendraatsakių teismo jurisdikcija – Siauras aiškinimas – Sąlyga – Sąsaja – Sąsajos sąvoka
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1215/2012 4 straipsnis ir 8 straipsnio 1 punktas)
(žr. 21–27 punktus)
Konkurencija – Sąjungos taisyklės – Pažeidimai – Priskyrimas – Patronuojančioji bendrovė ir patronuojamosios bendrovės – Ekonominis vienetas – Vertinimo kriterijai – Lemiamos įtakos, kurią patronuojančioji bendrovė daro jai visiškai ar beveik visiškai priklausančioms patronuojamosioms bendrovėms, prezumpcija – Nuginčijamumas – Fizinis ar juridinis asmuo, teigiantis, jog patyrė žalą dėl patronuojamosios bendrovės dalyvavimo darant Sąjungos teisės konkurencijos taisyklių pažeidimą – Ieškinys, pareikštas prieš patronuojančiąją bendrovę – Prezumpcijos taikymas
(SESV 102 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1215/2012 8 str. 1 dalis)
(žr. 37–40 punktus)
Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Jurisdikcija ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose vykdymas – Reglamentas Nr. 1215/2012 – Specialioji jurisdikcija – Atsakovų daugetas – Vieno iš bendraatsakių teismo jurisdikcija – Nacionalinių teismų atliekamas jų tarptautinės jurisdikcijos tikrinimas – Įrodymų rinkimas – Apimtis
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas Nr. 1215/2012)
(žr. 41–47 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Gavęs Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) prašymą priimti prejudicinį sprendimą, Teisingumo Teismas plėtoja jurisprudenciją dėl Reglamento Nr. 1215/2012 (
1
) 8 straipsnio 1 punkte nustatytos specialiosios jurisdikcijos taisyklės, kuria remiantis asmeniui, turinčiam nuolatinę gyvenamąją (buveinės) vietą valstybėje narėje, ieškinys taip pat gali būti pareikštas, kai minėtas asmuo yra vienas iš atsakovų, vieno iš atsakovų nuolatinės gyvenamosios (buveinės) vietos teismuose, jeigu reikalavimai yra „taip glaudžiai susiję“, kad yra tikslinga juos nagrinėti ir spręsti kartu, siekiant išvengti teismo sprendimų nesuderinamumo rizikos, atsirandančios dėl atskirai vykstančių procesų. Šioje byloje pareikštas ieškinys, kuriuo reikalaujama, kad Nyderlanduose buveinę turinti patronuojančioji bendrovė ir kitoje valstybėje narėje buveinę turinti jos patronuojamoji bendrovė solidariai atlygintų žalą, patirtą dėl tos patronuojamosios bendrovės padaryto konkurencijos taisyklių pažeidimo; tą ieškinį nuo pažeidimo nukentėjęs subjektas pareiškė patronuojančiosios bendrovės buveinės vietos teisme. Teisingumo Teismui pateiktas klausimas, ar tas teismas, vertindamas tokio glaudaus ryšio egzistavimą ir nustatydamas savo tarptautinę jurisdikciją, gali remtis nuginčijama prezumpcija (
2
), kad konkrečiu atveju, kai patronuojančiajai bendrovei tiesiogiai ar netiesiogiai priklauso visas arba beveik visas jos patronuojamosios bendrovės, padariusios konkurencijos teisės pažeidimą, kapitalas, ta patronuojančioji bendrovė iš tikrųjų daro lemiamą įtaką patronuojamosios bendrovės veiksmams ir gali būti pripažinta atsakinga už pažeidimą, kaip ir ta patronuojamoji bendrovė (toliau – patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos ir atsakomybės prezumpcija).
Graikijoje įsteigtos alaus daryklos Athenian Brewery SA (toliau – AB) ir Macedonian Thrace Brewery SA (toliau – MTB) veiklą vykdo Graikijos alaus rinkoje. AB priklauso Heineken grupei, kurios patronuojančioji bendrovė Heineken NV, įsteigta Amsterdame (Nyderlandai), apibrėžia grupės strategiją ir tikslus, tačiau pati Graikijoje pagrindinės veiklos nevykdo. Nuo 1998 m. rugsėjo mėn. iki 2014 m. rugsėjo 14 d.Heineken netiesiogiai priklausė maždaug 98,8 % AB kapitalo dalių.
2014 m. rugsėjo 19 d. sprendimu Graikijos konkurencijos institucija konstatavo, kad pirmiau nurodytu laikotarpiu AB piktnaudžiavo savo dominuojančia padėtimi Graikijos alaus rinkoje ir kad toks elgesys yra vienas tęstinis SESV 102 straipsnio ir Graikijos įstatymo dėl konkurencijos apsaugos pažeidimas. Nepaisant MTB prašymo įtraukti Heineken į tyrimą, konkurencijos institucija savo sprendime konstatavo, kad nėra nieko, kas įrodytų tiesioginį Heineken dalyvavimą darant konstatuotus pažeidimus, ir kad ypatingos aplinkybės neleido daryti prielaidos, kad Heineken darė lemiamą įtaką AB.
MTB pareiškė ieškinį Rechtbank Amsterdam (Amsterdamo apygardos teismas, Nyderlandai), kuriuo pareikalavo, kad AB ir Heineken būtų pripažintos solidariai atsakingomis už pirmiau minėtą pažeidimą ir iš jų būtų priteista atlyginti MTB visą dėl šio pažeidimo patirtą žalą.
Amsterdamo teismas nusprendė, kad turi jurisdikciją nagrinėti prieš Heineken nukreiptus ieškinius pagal Reglamento Nr. 1215/2012 4 straipsnio 1 dalį, nes tos bendrovės buveinė yra Amsterdame. Atvirkščiai, jis pripažino, kad neturi jurisdikcijos nagrinėti prieš AB pareikštų ieškinių, ir nusprendė, kad reikalavimas dėl glaudaus ryšio, kaip tai suprantama pagal to paties reglamento 8 straipsnio 1 punktą, tarp prieš Heineken ir AB nukreiptų ieškinių yra netenkinamas.
Apeliacinės instancijos teismas panaikino Amsterdamo teismo sprendimą ir grąžino bylą tam teismui nagrinėti iš naujo ir priimti sprendimą dėl esmės. Jis nusprendė, kad šios bendrovės yra toje pačioje faktinėje padėtyje ir kad negalima tvirtai atmesti prielaidos, jog jos sudaro vieną ir tą pačią įmonę.
AB ir Heineken pareiškė kasacinį skundą Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas), o šis pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą. Šis teismas iš esmės klausia, ar pagrindinės bylos aplinkybėmis (
3
) Reglamento Nr. 1215/2012 8 straipsnio 1 punktas prieštarauja tam, kad patronuojančiosios bendrovės buveinės vietos teismas, į kurį kreiptasi, siekdamas nustatyti savo tarptautinę jurisdikciją, išimtinai remtųsi patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos ir atsakomybės prezumpcija.
Teisingumo Teismo vertinimas
Teisingumo Teismas iš pradžių priminė, kad pirmiau minėtoje nuostatoje numatyta specialiosios jurisdikcijos taisyklė, kiek ja nukrypstama nuo principo, kad jurisdikcija priklauso atsakovo nuolatinės buveinės teismui, turi būti aiškinama siaurai.
Taigi taikant Reglamento Nr. 1215/2012 8 straipsnio 1 punktą, reikia patikrinti, ar tarp reikalavimų, kuriuos pateikė tas pats ieškovas skirtingiems atsakovams, yra toks ryšys, kad yra tikslinga juos spręsti kartu, siekiant išvengti teismo sprendimų nesuderinamumo rizikos, atsirandančios dėl atskirai vykstančių procesų. Tam, kad būtų galima sprendimus laikyti tokiais, turi skirtis ginčo išsprendimo rezultatas esant tokiai pačiai faktinei ir teisinei situacijai (
4
).
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į visas reikšmingas jo nagrinėjamos bylos aplinkybes, turi įvertinti, ar susiklostė tokia teisinė ir faktinė padėtis, ir įsitikinti, kad ieškiniais, pareikštais vieninteliam iš bendraatsakių, kurio buveinė pagrindžia teismo, į kurį kreiptasi, jurisdikciją, nesiekiama dirbtinai tenkinti Reglamento Nr. 1215/2012 8 straipsnio 1 punkte nustatytų sąlygų.
Vis dėlto Teisingumo Teismas gali pateikti Sąjungos teisės išaiškinimą, kuris yra naudingas atliekant tokį vertinimą. Taigi jis nusprendė, jog tokios pat faktinės ir teisinės padėties buvimo sąlyga turi būti vertinama kaip tenkinama, jeigu kelios įmonės, dalyvavusios darant vieną tęstinį Europos Komisijos sprendime konstatuotą Sąjungos konkurencijos teisės pažeidimą, kaip ieškovės yra įvardytos ieškiniuose, grindžiamuose jų dalyvavimu darant tą pažeidimą, nepaisant to, kad atsakovės pagrindinėje byloje skirtingose vietose ir skirtingu laiku dalyvavo įgyvendinant nagrinėjamo kartelio tikslus (
5
).
Tai konstatuoti reikia ir tuo atveju, kai ieškiniai grindžiami bendrovės dalyvavimu darant Sąjungos konkurencijos teisės pažeidimą ir yra pareikšti tai bendrovei bei jos patronuojamajai bendrovei, o juose teigiama, kad jos kartu yra viena ir ta pati įmonė.
Kadangi nustatyta, kad bendrovė ir jos patronuojamoji bendrovė sudaro tą patį ekonominį vienetą, taigi vieną įmonę, kaip ji suprantama pagal Sąjungos konkurencijos taisykles, pats pažeidimą padariusio ekonominio vieneto egzistavimas lemia vienos ar kitos įmonę sudarančios bendrovės atsakomybę už tos įmonės antikonkurencinius veiksmus. Sąvokos „įmonė“ ir „ekonominis vienetas“ teisiniu požiūriu lemia solidarią subjektų, kurie pažeidimo darymo momentu sudaro ekonominį vienetą, atsakomybę.
Taigi aplinkybė, kad, kaip šioje byloje, patronuojančiosios bendrovės ir jos patronuojamosios bendrovės solidarioji atsakomybė už Sąjungos konkurencijos teisės taisyklių pažeidimą nebuvo konstatuota galutiniame Komisijos sprendime, neprieštarauja, kad tokiems ieškiniams būtų taikoma Reglamento Nr. 1215/2012 8 straipsnio 1 dalis.
Nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, kokią reikšmę galimam pirmiau minėtos nuostatos taikymui turi aplinkybė, viena vertus, kad ieškovė, grįsdama ieškinius bendrovei, dalyvavusiai darant Sąjungos konkurencijos teisės taisyklių pažeidimą, taip pat bendrovei, kuriai priklauso visas ar beveik visas pirmosios bendrovės kapitalas, remiasi lemiamos įtakos prezumpcija ir patronuojančiosios bendrovės atsakomybe ir, kita vertus, kad antroji bendrovė neigia dariusi lemiamą įtaką patronuojamajai bendrovei ir sudariusi su ja ekonominį vienetą.
Teisingumo Teismas pažymėjo, pirma, kad tokia prezumpcija buvo išplėtota tam tikroms suinteresuotosioms įmonėms užginčijus Komisijos sprendimus, kuriuose buvo konstatuotas jų dalyvavimas darant Sąjungos konkurencijos teisės taisyklių pažeidimus ir kuriais joms buvo skirtos baudos pagal Reglamentą Nr. 1/2003 (
6
). Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Komisijai pakanka įrodyti, jog visas arba beveik visas patronuojamosios bendrovės kapitalas priklauso patronuojančiajai bendrovei, kad būtų galima preziumuoti, jog patronuojančioji bendrovė faktiškai daro lemiamą įtaką patronuojamosios bendrovės komercinei politikai. Paskui bus galima patronuojančiąją bendrovę pripažinti solidariai atsakinga už jos dukterinei bendrovei skirtos baudos sumokėjimą, nebent patronuojančioji bendrovė, kuri turi nuginčyti šią prezumpciją, pateiktų pakankamai įrodymų, galinčių patvirtinti, kad jos dukterinė bendrovė rinkoje elgiasi savarankiškai (
7
).
Teisingumo Teismas pažymėjo, kad ta prezumpcija taip pat gali būti taikoma nagrinėjant fizinio ar juridinio asmens, teigiančio, jog patyrė žalą dėl bendrovės dalyvavimo darant Sąjungos konkurencijos teisės taisyklių pažeidimą, ieškinį, pareikštą kitai bendrovei, kuriai priklauso visas arba beveik visas pirmosios bendrovės kapitalas (
8
).
Antra, Teisingumo Teismo jurisprudencijoje nustatyta, kad tarptautinės jurisdikcijos tikrinimo stadijoje teismas, į kurį kreiptasi, nevertina nei ieškinio priimtinumo, nei jo pagrįstumo, o tik nustato sąsajas su teismo vietos valstybe, pagrindžiančias jo jurisdikciją pagal Reglamento Nr. 1215/2012 8 straipsnio 1 dalį.
Taigi tokiu atveju, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, teismas, į kurį kreiptasi, gali tik patikrinti, ar a priori neatmestina, jog patronuojančioji bendrovė darė lemiamą įtaką patronuojamajai bendrovei, kad galėtų pripažinti turintis jurisdikciją, jeigu tai leidžiama pagal nacionalinę teisę.
Taip yra tuo atveju, jeigu ieškovė remiasi patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos ir atsakomybės prezumpcija. Vis dėlto patikrinimas, ar prieš patronuojančiąją bendrovę nukreiptas ieškinys nėra pateiktas dirbtinai, suponuoja, kad atsakovės gali remtis patikimais įrodymais, kuriais remiantis galima numanyti, kad patronuojančioji bendrovė tiesiogiai ar netiesiogiai nevaldė viso arba beveik viso patronuojamosios bendrovės kapitalo arba kad ši prezumpcija visgi turėtų būti paneigta.
Taigi tais atvejais, kai ieškiniais siekiama, jog iš patronuojančiosios bendrovės ir jos patronuojamosios bendrovės būtų priteista solidariai atlyginti žalą, patirtą dėl patronuojamosios bendrovės padaryto konkurencijos teisės pažeidimo, Reglamento Nr. 1215/2012 8 straipsnio 1 punktu nedraudžiama patronuojančiosios bendrovės buveinės vietos teismui, į kurį kreiptasi, siekiančiam nustatyti savo tarptautinę jurisdikciją, remtis patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos ir atsakomybės prezumpcija, jeigu atsakovės turi pirmiau minėtą galimybę.
(
1
)	2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1).
(
2
)	Pripažinta Teisingumo Teismo jurisprudencijoje.
(
3
)	Pasižyminčiomis tuo, kad Heineken pati nevykdė veiklos Graikijos alaus rinkoje, kad MTB jai pareikštas ieškinys grindžiamas tik lemiama įtaka, kurią ši darė AB veiksmams, ir kad Heineken neigia dariusi tokią įtaką.
(
4
)	2015 m. gegužės 21 d. Sprendimas CDC Hydrogen Peroxide (C-352/13, EU:C:2015:335, 20 punktas).
(
5
)	Pirmiau minėto Sprendimo CDC Hydrogen Peroxide 21 punktas.
(
6
)	2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų [SESV 101] ir [102] straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).
(
7
)	2017 m. spalio 26 d. Sprendimas Global Steel Wire ir kt. / Komisija (C-457/16 P ir C-459/16 P–C-461/16 P, EU:C:2017:819, 84 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
8
)	Taigi sąvoka „įmonė“, kaip ji suprantama pagal Sąjungos konkurencijos teisės taisykles, negali turėti skirtingos reikšmės tuo atveju, kai Komisija skiria baudas pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį, ir tuo atveju, kai pareiškiami ieškiniai dėl žalos, padarytos pažeidus Sąjungos konkurencijos taisykles, atlyginimo.