62024TO0392_RES
Byla T‑392/24
Raf VerbekeirElias Vlerick
prieš
Europos ParlamentąirEuropos Sąjungos Tarybą
2024 m. lapkričio 26 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis
„Ieškinys dėl panaikinimo – Reglamentas (ES) 2024/1263 – Reglamentas (ES) 2024/1264 – Direktyva (ES) 2024/1265 – Pagal teisėkūros procedūrą priimtas aktas – Aktas, dėl kurio reikia patvirtinti įgyvendinimo priemones – Tiesioginės sąsajos nebuvimas – Akivaizdus nepriimtinumas – Prašymas „pradėti konstitucinį dialogą“ su Belgijos Konstituciniu Teismu – Akivaizdus jurisdikcijos nebuvimas“
Ieškinys dėl panaikinimo – Fiziniai ar juridiniai asmenys – Reglamentuojamojo pobūdžio teisės akto, kaip jis suprantamas pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, sąvoka – Bet koks visuotinai taikomas aktas, išskyrus pagal teisėkūros procedūrą priimtus aktus – Reglamentai 2024/1263 ir 2024/1264 – Reglamentai, atitinkamai priimti pagal įprastą teisėkūros procedūrą ir specialią teisėkūros procedūrą – Neįtraukimas
(SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa ir 289 straipsnio 1–3 dalys; Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas 2024/1263; Tarybos reglamentas 2024/1264)
(žr. 8–12 punktus)
Ieškinys dėl panaikinimo – Fiziniai ar juridiniai asmenys – Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai – Tiesioginė sąsaja – Kriterijai – Tiesioginių privalomų pasekmių ieškovo teisinei padėčiai atsiradimas – Nebuvimas – Akivaizdus nepriimtinumas
(SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2024/1263 1 straipsnio 1 ir 2 dalys; Tarybos reglamentas 2024/1264; Tarybos direktyvos 2024/1265 8 konstatuojamoji dalis)
(žr. 17–25, 27–29 punktus)
Santrauka
Gavęs ieškinį dėl panaikinimo, kurį atmetė kaip akivaizdžiai nepriimtiną, Bendrasis Teismas patikslino paprastų ieškovų teisę pareikšti tokį ieškinį pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą dėl Europos Sąjungos teisės aktų, kurie nėra jiems skirti, konkrečiau kalbant, tiesioginės sąsajos sąlygą.
Šis ieškinys buvo pareikštas dėl reglamentų 2024/1263 (
1
) ir 2024/1264 (
2
), taip pat dėl Direktyvos 2024/1265 (
3
) (toliau kartu – ginčijami aktai), kuriais siekiama reformuoti Sąjungos ekonomikos valdymo sistemą, atsižvelgiant į valstybių narių biudžetinės drausmės ir skolos tvarumo tikslus.
Subsidiariai ieškovai Bendrojo Teismo prašė pradėti „konstitucinį dialogą“ su Belgijos Konstituciniu Teismu dėl to, kaip Belgijos valdžios institucijos įgyvendina ginčijamus aktus, tačiau šį prašymą šis teismas atmetė dėl to, kad tai nepriklauso jo jurisdikcijai.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirmiausia Bendrasis Teismas priminė, kad SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje išskiriamos trys situacijos, kai fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo gali būti laikomas priimtinu, t. y. ieškinys dėl jam skirto akto arba akto, kuris yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susijęs, ar dėl reglamentuojamojo pobūdžio teisės akto, tiesiogiai su juo susijusio ir dėl kurio nereikia patvirtinti įgyvendinančių priemonių.
Visų pirma Bendrasis Teismas pažymėjo, kad ginčijami aktai nėra skirti ieškovams; vadinasi, jie neturi teisės pareikšti ieškinio, remdamiesi SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje nurodyta pirmąja situacija.
Dėl trečiosios situacijos, kurią nagrinėjo pirma, Bendrasis Teismas nurodė, kad terminas „reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktas“ neapima pagal teisėkūros procedūrą priimtų aktų, kurie priimami pagal vadinamąsias „įprastą teisėkūros procedūrą“ arba „specialią teisėkūros procedūrą“ (
4
).
Šiuo klausimu jis pažymėjo, kad, pirma, reglamentai 2024/1263 ir 2024/1264 buvo priimti pagal teisėkūros procedūrą, atitinkamai – įprastą ir specialią, todėl jie nėra reglamentuojamojo pobūdžio teisės aktai, ir, antra, tam, kad Direktyvos 2024/1265 teisinės pasekmės kiltų ieškovams, reikia patvirtinti įgyvendinimo priemones, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, t. y. nacionalines perkėlimo į valstybės teisę priemones, kurios gali būti peržiūrėtos nacionaliniuose teismuose.
Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad ieškovai neturi teisės pareikšti ieškinio dėl ginčijamų aktų, remdamiesi tuo, kad susiklostė SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje numatyta trečioji situacija.
Galiausiai, kiek tai susiję su šiame straipsnyje numatyta antrąja situacija, Bendrasis Teismas pabrėžė, kad pirmasis reikalavimas gali būti pripažintas priimtinu tik jei ginčijami aktai yra tiesiogiai ir konkrečiai susiję su ieškovais.
Šiuo klausimu jis nurodė, jog tam, kad aktas, dėl kurio pareikštas ieškinys, būtų tiesiogiai susijęs su ieškovu, turi būti įvykdytos dvi kumuliacinės sąlygos. Pirma, ginčijama priemonė turi daryti tiesioginį poveikį jo teisinei padėčiai ir, antra, nepalikti jokios diskrecijos už jos įgyvendinimą atsakingiems adresatams.
Kalbant apie pirmąją iš šių sąlygų, pažymėtina, kad pagal suformuotą jurisprudenciją SESV 263 straipsnyje numatytą ieškinį dėl panaikinimo galima pareikšti dėl institucijų priimtų bet kokių nuostatų (neatsižvelgiant į jų formą), kuriomis siekiama sukelti privalomų teisinių pasekmių. Siekiant nustatyti, ar aktas sukelia tokių pasekmių, todėl dėl jo gali būti pareikštas toks ieškinys, reikia remtis šio akto esme ir įvertinti šias pasekmes pagal objektyvius kriterijus, kaip antai minėto akto turinį, prireikus atsižvelgiant į jo priėmimo aplinkybes ir jį priėmusios institucijos įgaliojimus. Taigi galimybė aktu daryti tiesioginį poveikį fizinio ar juridinio asmens teisinei padėčiai negali būti vertinama atsižvelgiant vien į tai, kad šis aktas priimtas kaip direktyva.
Šioje byloje Bendrasis Teismas pažymėjo, kad ginčijami aktai, kuriais siekiama reformuoti Sąjungos ekonomikos valdymo sistemą, atsižvelgiant į valstybių narių biudžetinės drausmės ir skolos tvarumo tikslus, taikomi valstybėms narėms tiek, kiek, siekiant išvengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito, juose numatyta jų ekonomikos valdymo sistema, visų pirma taisyklės, susijusios su nacionaliniais fiskaliniais struktūriniais planais, su valstybių narių, kurios įvedė bendrą valiutą, perviršinio deficito procedūra ir su valstybių narių biudžeto sistemomis.
Taigi ginčijami aktai negali tiesiogiai sukelti privalomų pasekmių pačių ieškovų teisinei padėčiai. Šią išvadą, beje, patvirtina ieškovų ieškinio turinys; jie nenurodo jokios konkrečios ginčijamų aktų nuostatos, kuri galėtų daryti poveikį jų teisinei padėčiai, nei jokių konkrečių teisinių pasekmių šiai situacijai. Visų pirma galimos ginčijamų aktų pasekmės viešojo subjekto, kaip antai Gento miestas (Belgija), valdymui ir teisėms negali būti laikomos tiesioginiu poveikiu ieškovų teisinei padėčiai.
Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad atsižvelgiant į tai, kad neįvykdyta tiesioginės sąsajos sąlyga, ieškovai neturi teisės pareikšti ieškinio dėl ginčijamų aktų, remdamiesi tuo, kad susiklostė SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje numatyta antroji situacija.
Taigi Bendrasis Teismas atmetė pirmąjį ieškovų reikalavimą kaip akivaizdžiai nepriimtiną, nes ieškovai savo teisės pareikšti ieškinį dėl ginčijamų aktų panaikinimo negalėjo pagrįsti nė viena iš SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje nurodytų situacijų.
(
1
)	2024 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2024/1263 dėl veiksmingo ekonominės politikos koordinavimo ir daugiašalės biudžeto priežiūros, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1466/97 (OL L, 2024/1263).
(
2
)	2024 m. balandžio 29 d. Tarybos reglamentas (ES) 2024/1264, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L, 2024/1264).
(
3
)	2024 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva (ES) 2024/1265, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2011/85/ES dėl reikalavimų valstybių narių biudžeto sistemoms (OL L, 2024/1265).
(
4
)	Pagal SESV 289 straipsnio 1 ir 3 dalis.