62023TJ1171
BENDROJO TEISMO (šeštoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. liepos 9 d. (
*1
)
„Europos Sąjungos prekių ženklas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Erdvinis Europos Sąjungos prekių ženklas – Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą ir skiriasi spalvomis, forma – Absoliutus negaliojimo pagrindas – Žymuo, kurį sudaro vien prekės forma, būtina techniniam rezultatui gauti – Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis“
Byloje T‑1171/23
Spin Master Toys UK Ltd, įsteigta Marlou (Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų V. von Bomhard ir A. Malkmes,
ieškovė,
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO), atstovaujamą D. Gája ir V. Ruzek,
atsakovę,
kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme,
Verdes Innovations SA, įsteigta Chilimodyje (Graikija), atstovaujama advokato R. Kunze,
BENDRASIS TEISMAS (šeštoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkė M. J. Costeira, teisėjos M. Kancheva (pranešėja) ir E. Tichy-Fisslberger,
posėdžio sekretorė R. Ūkelytė, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2024 m. lapkričio 15 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą
1
SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė Spin Master Toys UK Ltd prašo iš dalies panaikinti 2023 m. spalio 20 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 850/2022-1) (toliau – ginčijamas sprendimas).
Ginčo aplinkybės
2
2013 m. sausio 25 d. įstojusi į bylą šalis Verdes Innovations SA pateikė EUIPO prašymą pripažinti Europos Sąjungos prekių ženklo, įregistruoto 2008 m. sausio 9 d. numeriu 5696232, registraciją negaliojančia; tas prašymas buvo pateiktas po to, kai 2007 m. vasario 6 d. ieškovės teisinė pirmtakė Seven Towns Ltd pateikė paraišką dėl toliau nurodyto erdvinio žymens:
3
Kartu su ginčijamo prekių ženklo vaizdu buvo pateiktas toks aprašymas:
„Prekių ženklą sudaro šešių sienelių, geometriškai sugrupuotų į tris paraleliai išdėstytų plokštumų poras, kurių kiekviena yra statmena kitoms dviem, vaizdas; jam būdinga tai, kad: i) bet kurios dvi gretimos sienelės turi skirtingas spalvas, t. y. raudoną (PMS 200C*), žalią (PMS 347C*), mėlyną (PMS 293C*), oranžinę (PMS 021C*), geltoną (PMS 012C*) ir baltą (PMS 012C*) spalvas, ir ii) kiekviena iš šių sienelių turi tinklo struktūrą, sudarytą iš juodų linijų, padalijančių šias sieneles į devynis vienodus segmentus; grafinį prekių ženklo vaizdą sudaro du erdviniai vaizdai: vienas šoninis, o kitas – priekinis, kiekvienas iš šešių pusių.“
4
Reikalavime dėl ginčijamo prekių ženklo taip pat buvo prašoma įregistruoti šias spalvas:
„Raudoną (PMS 200C), žalią (PMS 347C), mėlyną (PMS 293C), oranžinę (PMS 021C), geltoną (PMS 012C) ir baltą.“
5
Ginčijamu prekių ženklu žymimos prekės, dėl kurių prašoma pripažinti jo registraciją negaliojančia, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 28 klasei ir atitinka tokį aprašymą: „Žaislai, žaidimai ir dėlionės, erdvinės dėlionės; elektroniniai žaidimai; nešiojamieji elektroninių žaidimų įrenginiai“.
6
Prašymas pripažinti registraciją negaliojančia grindžiamas 2009 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1) 52 straipsnio 1 dalies a punkte, siejamame su to paties reglamento 7 straipsnio 1 dalies a, b, c ir e punktais, nurodytu pagrindu.
7
2014 m. birželio 4 d. Anuliavimo skyrius sustabdė jame vykstančią procedūrą laukdamas, kol bus priimtas galutinis sprendimas dėl Simba Toys pateikto prašymo pripažinti erdvinio Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 162784, vaizduojančio juodos ir baltos spalvų trimatę dėlionę pavadinimu Rubik’s Cube (liet. k. Rubiko kubas), registraciją negaliojančia:
8
Bendrasis Teismas priėmė 2014 m. lapkričio 25 d. Sprendimą Simba Toys / VRDT – Seven Towns (Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma) (T‑450/09, EU:T:2014:983). 2016 m. lapkričio 10 d. Sprendimu Simba Toys / EUIPO (C‑30/15 P, EU:C:2016:849) Teisingumo Teismas panaikino šį Bendrojo Teismo sprendimą ir Apeliacinės tarybos sprendimą. 2017 m. birželio 19 d. Sprendimu R 452/2017‑1 Apeliacinė taryba, remdamasi 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) 51 straipsnio 1 dalies a punktu, siejamu su to paties reglamento 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčiu, pripažino erdvinio Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 162784 registraciją negaliojančia. Bendrasis Teismas priėmė 2019 m. spalio 24 d. Sprendimą Rubik’s Brand / VRDT – Simba Toys(Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma) (T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765). Teisingumo Teismas atmetė dėl šio Bendrojo Teismo sprendimo pateiktą apeliacinį skundą (2020 m. balandžio 23 d. Nutartis Rubik’s Brand / EUIPO, C‑936/19 P, nepaskelbta Rink., EU:C:2020:286).
9
2021 m. sausio 22 d. buvo atnaujinta ginčijamo prekių ženklo registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra.
10
2022 m. kovo 25 d. Anuliavimo skyrius, remdamasis Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčiu, patenkino visą prašymą pripažinti ginčijamo prekių ženklo registraciją negaliojančia.
11
2022 m. gegužės 16 d. ieškovė pateikė apeliaciją EUIPO dėl Anuliavimo skyriaus sprendimo.
12
Ginčijamu sprendimu Apeliacinė taryba atmetė apeliaciją. Konkrečiai kalbant, ji nusprendė, kad kiekvienos kubo sienelės kvadratų spalvos yra pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė ir šio prekių ženklo formos sudedamoji dalis. Ji konstatavo, kad šių šešių skirtingų spalvų derinys buvo būtinas techniniam rezultatui gauti. Ji iš esmės padarė išvadą, kad minėtas prekių ženklas buvo įregistruotas pažeidžiant Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio nuostatas visų registracijos paraiškoje nurodytų prekių atveju.
Šalių reikalavimai
13
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
priteisti iš EUIPO ir įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas.
14
EUIPO Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
15
Įstojusi į bylą šalis Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą Bendrajame Teisme ir procedūrą Apeliacinėje taryboje.
Dėl teisės
16
Atsižvelgiant į nagrinėjamos registracijos paraiškos padavimo datą, t. y. 2007 m. vasario 6 d., kuri turi lemiamą reikšmę nustatant taikytiną materialinę teisę, šios bylos faktinėms aplinkybėms taikomos Reglamento Nr. 40/94 materialinės nuostatos (šiuo klausimu žr. 2004 m. spalio 5 d. Nutarties Alcon / VRDT, C‑192/03 P, EU:C:2004:587, 39 ir 40 punktus ir 2020 m. balandžio 23 d. Sprendimo Gugler France / Gugler ir EUIPO, C‑736/18 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2020:308, 3 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
17
Be to, šiuo atveju, kiek tai susiję su materialinėmis teisės normomis, Apeliacinės tarybos ginčijamame sprendime ir šalių rašytiniuose dokumentuose pateiktas nuorodas į Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto i ir ii papunkčius ir to paties reglamento 52 straipsnio 1 dalies a punktą reikia suprasti kaip nuorodas atitinkamai į Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį ir to paties reglamento 51 straipsnio 1 dalies a punktą, kurių turinys, kiek tai susiję su šiuo ginču, iš esmės identiškas.
18
Be to, kadangi procesinės normos paprastai laikomos taikytinomis nuo jų įsigaliojimo dienos (žr. 2012 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Komisija / Ispanija, C‑610/10, EU:C:2012:781, 45 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), šiam ginčui taikomos 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1) procesinės nuostatos.
19
Grįsdama savo ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, susijusiu su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio, siejamo su to paties reglamento 51 straipsnio 1 dalies a punktu, pažeidimu. Šį pagrindą sudaro trys dalys, susijusios, pirma, su vertinimo klaida nustatant ginčijamo prekių ženklo pagrindines savybes, antra, su vertinimo klaida analizuojant šio prekių ženklo funkcionalumą ir, trečia, su vertinimo klaida, siejama su „dėlionėmis“. Ieškovė iš esmės tvirtina, kad ginčijamas erdvinis prekių ženklas pasižymi pagrindinėmis savybėmis, t. y. šešių konkrečių spalvų deriniu ir jų išdėstymu šešiose kubo sienelėse, kurios nėra sudarytos vien iš formos ir bet kuriuo atveju nėra būtinos techniniam rezultatui gauti.
20
Iš Reglamento Nr. 40/94 51 straipsnio 1 dalies a punkto matyti, kad Europos Sąjungos prekių ženklo registracija pripažįstama negaliojančia, pateikus prašymą EUIPO, jeigu šis prekių ženklas buvo įregistruotas nesilaikant to reglamento 7 straipsnio nuostatų.
21
Pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį neregistruojami žymenys, kuriuos sudaro vien prekių forma, būtina techniniam rezultatui gauti.
22
Primintina, kad tiesioginis draudimo registruoti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytas formas tikslas yra išvengti, kad išimtinė ir nuolatinė prekių ženklo suteikiama teisė galėtų lemti kitų teisių, kurioms teisės aktų leidėjas norėjo nustatyti ribotą galiojimo laikotarpį, nuolatinį galiojimą (šiuo klausimu žr. 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimą BB Services / EUIPO – Lego Juris (Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma), T‑297/22, EU:T:2023:780, 25 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
23
Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį grindžiantis bendrasis interesas yra vengti, kad dėl prekių ženklo apsaugos jo savininkui būtų suteiktas prekės techninių sprendimų ar jos funkcinių savybių monopolis (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 43 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 43 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
24
Norint deramai taikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį reikalaujama, kad būtų tinkamai nustatytos pagrindinės nagrinėjamo erdvinio žymens savybės. Sąvoka „pagrindinės savybės“ turi būti suprantama kaip apimanti svarbiausius žymens elementus (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 68 ir 69 punktai; 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 47 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 102 punktas).
25
Pagrindinės žymens savybės turi būti nustatomos kiekvienu konkrečiu atveju, nesant jokios sisteminės skirtingų elementų, kurie gali sudaryti žymenį, hierarchijos. Tai gali būti atliekama tiesiogiai remiantis bendru žymens kuriamu įspūdžiu arba pirmiausia išnagrinėjant skirtingus žymenį sudarančius elementus (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 70 punktą; 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 48 punktą ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 103 punktą).
26
Taigi erdvinio žymens pagrindinės savybės, atsižvelgiant į situaciją ir ypač į šio žymens kompleksiškumą, gali būti nustatytos tiesiog vizualiai išnagrinėjus žymenį arba, priešingai, detaliai nagrinėjant, kai atsižvelgiama į vertinimui naudingus elementus, pavyzdžiui, apklausas ir ekspertizes arba duomenis, susijusius su intelektinės nuosavybės teisėmis, anksčiau suteiktomis nagrinėjamai prekei (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 71 punktas; 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 49 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 104 punktas).
27
Kompetentinga institucija gali atlikti išsamų tyrimą, kurį vykdant atsižvelgiama ne tik į pateikiant registracijos paraišką nurodytą grafinį vaizdą ir galimus aprašymus, bet ir į elementus, naudingus siekiant tinkamai nustatyti pagrindines žymens savybes (2014 m. kovo 6 d. Sprendimo Pi-Design ir kt. / Yoshida Metal Industry, C‑337/12 P–C‑340/12 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2014:129, 54 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 105 punktas).
28
Iš to matyti, kad nors pagrindinių nagrinėjamo žymens savybių nustatymas iš esmės turi būti pradėtas šio žymens grafinio vaizdo nagrinėjimu, kompetentinga institucija gali remtis ir kita naudinga informacija, leidžiančia teisingai nustatyti šias savybes, pavyzdžiui, atitinkamos visuomenės suvokimu (2020 m. balandžio 23 d. Sprendimo Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, 30, 31 ir 37 punktai ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 106 punktas).
29
Be to, nei žymens elementų skiriamasis požymis, nei dėl žymens naudojimo įgytas skiriamasis požymis nėra svarbūs nustatant jo pagrindines savybes, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį (2019 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo Roxtec / EUIPO – Wallmax (Juodo kvadrato su septyniais mėlynais koncentriniais apskritimais vaizdas), T‑261/18, EU:T:2019:674, 64 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 108 punktas).
30
Pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį nagrinėjamos formos pagrindinės savybės nustatomos siekiant konkretaus tikslo, kad būtų galima išnagrinėti šios formos funkcionalumą (2019 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo Juodo kvadrato su septyniais mėlynais koncentriniais apskritimais vaizdas, T‑261/18, EU:T:2019:674, 55 punktas; 2022 m. kovo 30 d. Sprendimo Amra / EUIPO – eXpresio, estudio creativo (Spyruokliuojančio bato forma), T‑264/21, nepaskelbtas Rink., EU:T:2022:193, 41 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 109 punktas). Taigi šis nustatymas turi būti atliktas objektyviai, atsižvelgiant į dėl šios formos gautą techninį rezultatą.
31
Kai nustatomos pagrindinės žymens savybės, EUIPO dar turi patikrinti, ar visos šios savybės atlieka nagrinėjamos prekės techninę funkciją arba bet kurią šios prekės techninę funkciją (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo LegoJuris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 72 punktą; 2020 m. balandžio 23 d. Sprendimo Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, 28 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 110 punktą), t. y. turi atlikti žymens funkcionalumo analizę.
32
Analizuojant žymens funkcionalumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, formos, būtinos techniniam rezultatui gauti, pagrindinės savybės turi būti vertinamos kiek įmanoma labiau atsižvelgiant į konkrečios prekės techninę funkciją. Tokios analizės negalima atlikti, prireikus neatsižvelgiant į papildomus elementus, susijusius su konkrečios prekės pobūdžiu, net jeigu jų nematyti grafiniame vaizde (2016 m. lapkričio 10 d. Sprendimo Simba Toys / EUIPO, C‑30/15 P, EU:C:2016:849, 46 ir 48 punktai ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 111 punktas).
33
Taigi analizuodamas žymens funkcionalumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, Sąjungos teismas turi atsižvelgti ne tik į funkcijas, matomas iš grafinio prekių ženklo vaizdo, bet ir į kitus konkrečios prekės elementus, kaip antai rotacijos mechanizmą Rubik’s Cube atveju (šiuo klausimu žr. 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 85 ir 86 punktus), kaladėlės apatinę sienelę „Lego kaladėlės“ atveju (2008 m. lapkričio 12 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT – Mega Brands (Raudona Lego kaladėlė), T‑270/06, EU:T:2008:483, 78 punktas) ir jo veikimo būdą pleistro atveju (2018 m. sausio 31 d. Sprendimo Novartis / EUIPO – SK Chemicals (Transderminio pleistro vaizdas), T‑44/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:48, 37 punktas). Vis dėlto Sąjungos teismas negali konkrečios prekės formos papildyti elementais, kurie jos nesudaro (2021 m. birželio 3 d. Sprendimo Yokohama Rubber ir EUIPO / Pirelli Tyre, C‑818/18 P ir C‑6/19 P, nepaskelbtas Rink., EU:C:2021:431, 62–66 punktai ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 112 punktas).
34
Nors į informaciją, kurios nematyti iš žymens grafinio vaizdo, gali būti atsižvelgta nustatant, ar šios savybės atlieka nagrinėjamos prekės techninę funkciją, ši informacija turi būti gauta iš objektyvių ir patikimų šaltinių ir negali apimti atitinkamos visuomenės suvokimo (2020 m. balandžio 23 d. Sprendimo Gömböc, C‑237/19, EU:C:2020:296, 37 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 113 punktas).
35
Sąlyga, pagal kurią prekės formą galima atsisakyti registruoti kaip Europos Sąjungos prekių ženklą remiantis Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčiu tik tuomet, jeigu ji „būtina“ techniniam rezultatui gauti, nereiškia, kad nagrinėjama forma turi būti vienintelė, kuria galima gauti tokį rezultatą (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C-48/09 P, EU:C:2010:516, 53 punktas; 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 46 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 114 punktas).
36
Kitų formų, leidžiančių gauti tą patį techninį rezultatą, buvimas nėra aplinkybė, leidžianti netaikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje įtvirtinto atsisakymo registruoti pagrindo (žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 58 ir 83 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją; 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 115 punktas).
37
Kitaip tariant, Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčiui prieštarauja tai, kad būtų įregistruota bet kokia forma, kurią, kalbant apie pagrindines savybes, sudaro techniniu požiūriu atsitiktinė prekės forma, kurios pakanka nustatytam techniniam rezultatui gauti, net jei šį rezultatą galima pasiekti kitomis formomis, naudojant tokį patį ar kitokį techninį sprendimą (2008 m. lapkričio 12 d. Sprendimo Raudonas Lego kubelis, T‑270/06, EU:T:2008:483, 43 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 116 punktas).
38
Nagrinėjant žymens, kurį sudaro prekės forma, funkcionalumą, nustačius pagrindines šio žymens savybes reikia tik įvertinti, ar šios savybės atlieka nagrinėjamos prekės techninę funkciją. Savaime suprantama, turi būti analizuojamas žymuo, kurį siekiama įregistruoti kaip prekių ženklą arba kuris yra ginčijamas, o ne žymenys, kuriuos sudaro kitos prekės formos. Formos savybių techninį funkcionalumą galima vertinti atsižvelgiant į su ankstesniais patentais susijusius dokumentus, kuriuose aprašomi nagrinėjamos formos funkciniai elementai (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 84 ir 85 punktai ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 117 punktas).
39
Atsisakoma įregistruoti tik tokias prekių formas, kurios perteikia techninį sprendimą ir kurių įregistravimas kaip prekių ženklo iš tiesų trukdytų kitoms įmonėms panaudoti tą techninį sprendimą. Vien prekės funkcinės formos įregistravimas kaip prekių ženklo gali suteikti šio prekių ženklo savininkui galimybę uždrausti kitoms įmonėms naudoti ne tik tokią pačią formą, bet ir panašias formas (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 48 ir 56 punktai; 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 45 ir 46 punktai ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 118 punktas).
40
Vieno arba kelių nedidelių atsitiktinių elementų buvimas žymenyje, kurio visus esminius elementus lemia techninis sprendimas, perteikiamas tuo žymeniu, neturi įtakos išvadai, kad tokį žymenį sudaro vien prekės forma, būtina techniniam rezultatui gauti, nes techninės funkcijos neatliekančios nepagrindinės savybės šiuo atveju nėra reikšmingos (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 51 ir 52 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją; 2017 m. gegužės 11 d. Sprendimo Yoshida Metal Industry / EUIPO, C‑421/15 P, EU:C:2017:360, 27 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 119 punktą).
41
Dėl to, kad esminis ginčijamo prekių ženklo elementas, būtinas techniniam rezultatui gauti, taip pat turi estetinę vertę ar neįprastą pobūdį, negalima netaikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio (2023 m. liepos 5 d. Sprendimo Wajos / EUIPO (Talpyklos forma), T‑10/22, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:377, 45 punktas).
42
Be to, tai, kad vien funkcinių elementų derinys turi bendrą estetinę vertę arba prisideda prie ginčijamo prekių ženklo dekoratyvinio įvaizdžio kūrimo, netrukdo taikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje įtvirtinto atsisakymo registruoti pagrindo (šiuo klausimu žr. 2012 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Reddig / VRDT – Morleys (Peilio rankena), T‑164/11, nepaskelbtas Rink., EU:T:2012:443, 40 punktą ir 2023 m. liepos 5 d. Sprendimo Talpyklos forma, T‑10/22, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:377, 49 punktą).
43
Atvirkščiai, Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis gali būti taikomas, tik kai prašomas įregistruoti arba ginčijamas prekių ženklas susijęs su prekės forma, kurioje yra svarbus nefunkcinis elementas, kaip antai dekoratyvinis ar fantazijos. Tokiu atveju konkuruojančios įmonės lengvai gali naudoti alternatyvias tokio paties funkcionalumo formas, nes nėra grėsmės daryti poveikį techninio sprendimo prieinamumui. Šis sprendimas tokiu atveju gali būti lengvai panaudojamas prekių ženklo savininko konkurentų prekės formose, neturinčiose tokio paties nefunkcinio elemento kaip savininko forma, kurios, palyginti su šia forma, nėra nei identiškos, nei panašios (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 52 ir 72 punktai; 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 50 punktas ir 2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 119 ir 120 punktai).
44
Tam, kad nefunkcinis elementas būtų laikomas svarbiu atsitiktiniu elementu, jis turi būti pakankamai reikšmingas (2024 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Boehringer Ingelheim Pharma / EUIPO – Glenmark Pharmaceuticals Europe (Inhaliatoriaus forma), T‑524/23, nepaskelbtas Rink., pateiktas apeliacinis skundas, EU:T:2024:809, 54 punktas).
45
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje įtvirtintas atsisakymo registruoti pagrindas gali būti taikomas tik tada, kai kiekviena iš pagrindinių nagrinėjamo žymens savybių yra būtina techniniam rezultatui, kuriam skirta atitinkama prekė, gauti. Bet šis pagrindas netaikomas, kai egzistuoja svarbus nefunkcinis elementas, kaip antai dekoratyvinis ar fantazijos, pripažįstamas pagrindine minėto žymens savybe, tačiau nebūtinas tokiam techniniam rezultatui gauti (2023 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Figūrėlės-žaislo su išsikišimu ant galvos forma, T‑297/22, EU:T:2023:780, 121 punktas). Vis dėlto tai, kad yra nepagrindinių, net ir nefunkcinių, savybių, netrukdo taikyti minėto pagrindo.
46
Apibendrinant pažymėtina, kad Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje įtvirtintas atsisakymo registruoti pagrindas taikomas, jei visos nagrinėjamos formos pagrindinės savybės yra funkcinės, išskyrus atvejus, kai yra bent viena pagrindinė nefunkcinė savybė, ir nesvarbu, ar nepagrindinė savybė yra nefunkcinė.
47
Būtent atsižvelgiant į šiuos principus reikia išnagrinėti, prieš tai pateikus dvi pirmines pastabas, vienintelio ieškovės pagrindo pagrįstumą.
Pirminės pastabos
Dėl ginčijamo prekių ženklo rūšies
48
Ginčijamo sprendimo 51 punkte Apeliacinė taryba nurodė, jog šalys sutarė, kad ginčijamas prekių ženklas atitinka Ernő Rubik išrastos ir nuo devintojo dešimtmečio sėkmingai parduodamos trimatės erdvinės dėlionės, pavadintos Rubik’s Cube, formą.
49
Šiuo klausimu pirmiausia reikia pažymėti, kad ginčijamo prekių ženklo registracijos paraiška buvo pateikta ir jis buvo įregistruotas kaip erdvinis arba tam tikros formos prekių ženklas, o ne kaip dvimatis prekių ženklas ar raštinis prekių ženklas, naudojamas formos paviršiams, arba ne kaip pozicinis prekių ženklas, pridedamas ar pritvirtinamas ant formos, arba ne kaip spalvinis prekių ženklas, neatsižvelgiant į bet kokią formą. Iš esmės ginčijamas prekių ženklas yra 3 × 3 dydžio trimatės dėlionės, žinomos Rubik’s Cube pavadinimu, versija.
50
Iš jurisprudencijos matyti, kad pateikdamas EUIPO Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos paraišką pareiškėjas pasirenka apriboti suteikiamos apsaugos apimtį pagal prašomo įregistruoti prekių ženklo rūšį. Taigi EUIPO turi atsižvelgti į pareiškėjo paraiškoje padarytą pasirinkimą ir iš to padaryti reikiamas išvadas. Be to, aiškumo ir tikslumo reikalavimu, kylančiu iš Reglamento Nr. 40/94 4 straipsnio, pagal analogiją aiškinamo 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendime Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, 46–55 punktai), pirmiausia siekiama garantuoti teisinį saugumą, užtikrinant, kad EUIPO suteikiamos apsaugos objektas būtų aiškiai apibrėžtas kompetentingų valdžios institucijų ir ūkio subjektų, ypač pareiškėjo konkurentų, atžvilgiu. Šis reikalavimas yra dar svarbesnis tais atvejais, kai, atsižvelgiant į reglamento 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje saugomą viešąjį interesą, reikia išvengti potencialiai nuolatinio monopolio dėl techninio sprendimo sukūrimo (šiuo klausimu žr. 2017 m. birželio 27 d. Sprendimą Flamagas / EUIPO – MatMind (CLIPPER), T‑580/15, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:433, 35 ir 36 punktus).
51
Taigi šiuo atveju reikia atsižvelgti į ieškovės (arba jos teisinės pirmtakės) pasirinkimą pateikti paraišką įregistruoti ginčijamą prekių ženklą kaip erdvinį arba tam tikros formos prekių ženklą.
Dėl ginčijamo prekių ženklo techninio rezultato
52
Ginčijamo sprendimo 53 ir 54 punktuose Apeliacinė taryba citavo savo 2017 m. birželio 19 d. Sprendimą R 452/2017‑1 (toliau – cituotas sprendimas), kuriame ji nagrinėjo prekių ženklą, atitinkantį juodos ir baltos spalvų Rubik’s Cube su kvadratėliais, išdėstytais eilėmis po 3 x 3 kiekvienoje kubo sienelėje. Ji apibūdino techninį rezultatą, kurio buvo siekiama ginčijama trimate erdvine dėlione, kaip „žaidimo, kurio esmė – atkurti trimatę spalvotą kubo formos dėlionę surenkant šešias skirtingų spalvų plokštumas“, ir patikslino, kad „šis tikslas pasiekiamas vertikaliai ir horizontaliai sukant ant ašies mažesnių skirtingų spalvų kubų eiles tol, kol devyni kvadratėliai kiekvienoje kubo plokštumoje yra tos pačios spalvos“ (nurodyto sprendimo 32 punktas).
53
Reikia pritarti tokiam Apeliacinės tarybos atliktam techninio rezultato vertinimui (jį Bendrasis Teismas jau patvirtino 2019 m. spalio 24 d. Sprendime Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 80–83 punktai), kaip tą pažymėjo Apeliacinė taryba ir ieškovė to neginčijo, mutatis mutandis jį perkeliant 3 x 3 dydžio spalvotai Rubik’s Cube versijai, kuri yra šioje byloje ginčijamas prekių ženklas.
Dėl ieškinio vienintelio pagrindo pirmos dalies, susijusios su vertinimo klaida nustatant ginčijamo prekių ženklo pagrindines savybes
54
Pirmoje vienintelio pagrindo dalyje ieškovė priekaištauja Apeliacinei tarybai dėl to, kad ši pažeidė Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, taikydama jį ginčijamam prekių ženklui, net jei šį sudaro ne tik forma. Viena iš pagrindinių jo savybių, kaip pripažino Apeliacinė taryba, yra specifinis šešių konkrečių spalvų išdėstymas šešiose kubo sienelėse. Tačiau šis išdėstymas nėra sudedamoji prekės formos dalis ir negali būti jai prilyginamas. Ieškovė prieštarauja Apeliacinei tarybai dėl to, kad ši nepripažino, jog spalva negali būti prilyginta „formai“, o tai prieštarauja Teisingumo Teismo jurisprudencijoje įtvirtintai sąvokos „forma“ apibrėžčiai.
55
Konkrečiau kalbant, pirmą dalį sudaro pirminis teiginys ir pagrindinis priekaištas.
Dėl pirminio teiginio, susijusio su ginčijamo prekių ženklo pagrindinėmis savybėmis
56
Pirminiame teiginyje, kuris yra pagrindinio priekaišto prielaida, ieškovė teigia, kad šešių skirtingų spalvų paviršiaus dizainas yra pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė, kaip nurodė Anuliavimo skyrius, o vėliau ir Apeliacinė taryba. Ieškovė tvirtina, kad trečią pagrindinę šio prekių ženklo savybę, be kubo formos ir tinklo struktūros, Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 52 punkte teisingai apibrėžė kaip specifinį nagrinėjamų šešių konkrečių spalvų išdėstymą.
57
Šiuo klausimu ieškovė taip pat teigia, kad ginčijamo prekių ženklo grafinis vaizdas nekelia jokių abejonių dėl to, kad jo dalykas iš esmės yra šešios konkrečios spalvos, kurios išdėstytos specifiniu būdu, nes spalvos aiškiai nurodytos Pantone kodais, o jų išdėstymą kubo paviršiuje patikslina erdviniai vaizdai ir šio sprendimo 3 punkte nurodytas aprašymas. Tai, kad ieškovė (arba jos teisinė pirmtakė) pirmiausia siekė apsaugoti ne pačią formą, o paviršiaus dizainą, t. y. konkrečias spalvas ir jų išsidėstymą kubo paviršiuje, labai aiškiai matyti iš minėto aprašymo.
58
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis nesutinka su ieškovės argumentais.
59
Reikia priminti, kad norint teisingai taikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį reikalaujama, kad būtų tinkamai nustatytos pagrindinės nagrinėjamo erdvinio žymens savybės (žr. šio sprendimo 24 punktą).
60
Ginčijamo sprendimo 52 punkte Apeliacinė taryba nurodė, jog šalys sutaria, kad ginčijamo prekių ženklo vaizdas turi tokias pagrindines savybes:
–
kubo formą,
–
juodos spalvos tinklą kiekvienoje kubo sienelėje, sudarytą iš eilėmis po 3 x 3 išdėstytų kvadratėlių,
–
šešias skirtingas atitinkamai kiekvienos kubo sienelės kvadratėlių spalvas, t. y. raudoną, žalią, mėlyną, oranžinę, geltoną ir baltą.
61
Kalbant apie minėtą trečią pagrindinę ginčijamo prekių ženklo savybę, reikia atmesti pirminį ieškovės teiginį, kad specifinis šešių konkrečių spalvų išdėstymas yra pagrindinė šio prekių ženklo savybė, kaip tai apibrėžė Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 52 punkte. Iš tiesų reikia pažymėti, kaip tai padarė EUIPO, kad tokios nustatytos trečios pagrindinės minėto prekių ženklo savybės nėra nurodyta ginčijamame sprendime ir, be to, toks nustatymas yra klaidingas.
62
Pirma, reikia pažymėti, kad Apeliacinė taryba nedaro nuorodos į jokį „specifinį konkrečių spalvų išdėstymą“ kaip pagrindinę ginčijamo prekių ženklo savybę, o veikiau pabrėžia tai, kad šios spalvos skirtingos ir yra atitinkamai ant kiekvienos kubo sienelės. Apeliacinės tarybos išvardytos šešios spalvos (raudona, žalia, mėlyna, oranžinė, geltona ir balta) yra tik spalvų, kuriomis šiame prekių ženkle nuspalvintos kubo sienelės, apibūdinimas. Toks išvardijimas negali būti aiškinamas taip, kad Apeliacinė taryba manė, jog šios konkrečios spalvos ir jų specifinis išdėstymas yra pagrindinė šio prekių ženklo savybė.
63
Tai patvirtina aplinkybė, kad, pirma, Apeliacinė taryba apibrėžė „šešias skirtingas spalvas“ kaip vieną ir tą pačią pagrindinę savybę, o ne kaip šešias atskiras pagrindines savybes ir, antra, priešingai, nei teigia ieškovė, ji nesirėmė jokiu šių spalvų „specifiniu išdėstymu“. Apeliacinė taryba paprasčiausiai pripažino, kad kiekvieno kubo sienelės kvadratėlio spalvos skiriasi, ir apsiribojo kiek įmanoma paprastesniu šių spalvų apibūdinimu.
64
Antra, reikia priminti, kad, viena vertus, nagrinėjamos formos pagrindinės savybės pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį turi būti nustatomos objektyviai, atsižvelgiant į dėl šios formos gautą techninį rezultatą, ir tai daroma siekiant konkretaus tikslo – leisti išnagrinėti šios formos funkcionalumą (žr. šio sprendimo 30 punktą). Kita vertus, sąvoka „pagrindinės savybės“ turi būti suprantama kaip apimanti svarbiausius žymens elementus (žr. šio sprendimo 24 punktą), o ne atsitiktinius nedidelius elementus (žr. šio sprendimo 40 punktą).
65
Šiuo atveju reikia konstatuoti, kad tiek išnagrinėjus atskirus ginčijamo erdvinio prekių ženklo elementus, tiek įvertinus jo sukeliamą bendrą įspūdį, ypač atsižvelgiant į tai, kad toks nagrinėjimas turi būti atliekamas atkreipiant dėmesį į techninį rezultatą, gautą dėl aptariamos formos, ir siekiant konkretaus tikslo – leisti sudaryti sąlygas išnagrinėti šios formos funkcionalumą, darytina išvada, kad šešios konkrečios kubo sienelių spalvos (raudona, žalia, mėlyna, oranžinė, geltona ir balta) ir jų tariamas „specifinis išdėstymas“ nėra pagrindinė minėto prekių ženklo savybė.
66
Iš tikrųjų dėl toliau nurodytų priežasčių šešios konkrečios spalvos ir jų tariamas „specifinis išdėstymas“ turi būti laikomi mažareikšmiais ir antraeiliais, palyginti su kubo forma, tinklo struktūra ir kubo sienelių atskyrimu, t. y. tuo, kad jas galima atskirti.
67
Pirma, reikia pažymėti, kad šešios konkrečios nagrinėjamos spalvos, dėl kurių priekaištaujama, yra pagrindinės, o tai rodo, kad jos, palyginti su forma, yra nereikšmingos ir antraeilės. Atsižvelgiant į jų pagrindinį pobūdį, šios spalvos atlieka tik skirtingų kubo sienelių atskyrimo funkciją, kurią Bendrasis Teismas pavadino „kontrasto efektu“ (2019 m. spalio 24 d. Sprendime Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 88 punktas). Be to, tokios pagrindinės spalvos, kiek jos nelaikomos funkcinėmis, nėra pakankamai reikšmingos, kad jas būtų galima priskirti prie atsitiktinių nežymių elementų (žr. šio sprendimo 44 punktą).
68
Iš to matyti, kad specifinis šių šešių spalvų pobūdis nėra pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė, priešingai nei jų atskyrimas ir kontrasto efektas, kuris atsiranda dėl šio atskyrimo.
69
Per posėdį ieškovė pažymėjo, jog iš ginčijamo sprendimo nematyti, kad šešios nagrinėjamos spalvos yra pagrindinės. EUIPO atsakė, kad toks pagrindinis pobūdis aiškiai matyti iš Anuliavimo skyriaus sprendime atlikto vertinimo, kurį patvirtino Apeliacinė taryba. Šiuo klausimu primintina, kad jeigu Apeliacinė taryba visiškai patvirtina žemesnės EUIPO instancijos sprendimą, pastarasis sprendimas ir jo motyvai sudaro Apeliacinės tarybos sprendimo priėmimo kontekstą, kurį žino šalys ir kuris leidžia teismui tinkamai vykdyti teisėtumo kontrolę nagrinėjant Apeliacinės tarybos atlikto vertinimo pagrįstumą (žr. 2008 m. liepos 9 d. Sprendimo Reber / VRDT – Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (Mozart), T‑304/06, EU:T:2008:268, 47 punktą). Nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad Anuliavimo skyrius du kartus savo sprendimo 20 puslapyje šias šešias spalvas apibūdino kaip „pagrindines“.
70
Antra, reikia pažymėti, kaip tai daro EUIPO, kad tariamas spalvų „specifinis išdėstymas“ kubo sienelėse, kuriuo remiasi ieškovė, nėra aiškiai matomas iš ginčijamo prekių ženklo grafinio vaizdo. Nors iš grafinio vaizdo neabejotinai matyti, kad, viena vertus, geltonos, žalios ir raudonos spalvos ir, kita vertus, mėlynos, baltos ir oranžinės spalvos yra „gretimos“, vis dėlto neaišku, su kokiomis kitomis spalvomis kiekviena iš šių spalvų yra gretima ir koks turėtų būti ieškovės nurodomas spalvų „specifinis išdėstymas“ kubo sienelėse, nes toks „specifinis išdėstymas“ iš ginčijamo prekių ženklo grafinio vaizdo ir jo aprašymo nėra vienareikšmiškai akivaizdus. Iš tikrųjų ieškovė negali remtis jokiu „specifiniu“ spalvų „išdėstymu“, pateikdama aiškų ir nedviprasmišką visų gretimų spalvų vaizdą ir apibūdinimą, o tai rodo, kad pagrindinis nagrinėjamo erdvinio prekių ženklo dalykas yra kubo forma, tinklo struktūra ir spalvų atskyrimas kiekvienoje kubo sienelės plokštumoje.
71
Iš to matyti, kad ieškovės nurodytas tariamas „specifinis išdėstymas“ nėra pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė, priešingai nei kontrasto efektas, atsirandantis dėl spalvų atskyrimo.
72
Trečia, atvirkščiai, nei teigia ieškovė, iš ginčijamo prekių ženklo aprašymo „labai aiškiai“ nematyti, ar ieškovė (arba jos teisinė pirmtakė) siekė apsaugoti iš principo pačią formą, ar paviršiaus dizainą, o gal abu. Nei ieškovės (arba jos teisinės pirmtakės) pasirinkta (erdvinio) ginčijamo prekių ženklo rūšis, nei minėto prekių ženklo aprašymas, kuris pradedamas formuluote „šešios sienelės, geometriškai sugrupuotos į tris paralelinių sienelių poras, kurių kiekviena yra statmena kitoms dviem“ ir, nurodžius spalvas, tęsiamas formuluote „kiekviena iš šių sienelių turi tinklo struktūrą, sudarytą iš juodų linijų, padalijančių šias sieneles į devynis vienodus segmentus; grafinį prekių ženklo vaizdą sudaro du erdviniai vaizdai: vienas šoninis, o kitas – priekinis, kiekvienas iš šešių pusių“, priešingai, nei teigia ieškovė, nesudaro pagrindo teigti, kad buvo prašoma apsaugoti „iš principo“„paviršiaus dizainą, t. y. konkrečias spalvas ir jų išdėstymą ant kubo“. Aprašyme konkrečiai yra paminėta kubo forma („trys paralelinių sienelių poros, kurių kiekviena yra statmena kitoms dviem“) ir tai, kad kiekviena iš šių sienelių „turi tinklo struktūrą, sudarytą iš juodų linijų, padalijančių šias sieneles į devynis vienodus segmentus“. Be to, iš bylos medžiagos taip pat nematyti, kad per protesto ar teisių pažeidimo procedūras ieškovė (arba jos teisinė pirmtakė) rėmėsi savo teise į ginčijamą prekių ženklą tiek, kiek tai glaudžiai susiję su šešiomis konkrečiomis spalvomis ir specifiniu išdėstymu.
73
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad ieškovė neįrodė nei to, kad ginčijamame prekių ženkle yra pavaizduotos šešios pagrindinės spalvos ant Rubik’s Cube sienelių, nei to, kad jų išdėstymas, kuris, be to, yra neaiškus, yra pagrindinė šio prekių ženklo savybė, turint omenyje, kad tokia savybė, ieškovės nuomone, nėra funkcinė. Vienintelis svarbus elementas, taigi ir vienintelė pagrindinė minėto prekių ženklo savybė, kiek tai susiję su spalvomis, yra kvadratėlių, esančių kiekvienoje kubo sienelėje, atskyrimas, leidžiantis juos išskirti ir sukuriantis kontrasto efektą.
74
Taigi reikia konstatuoti, kad pagrindinės ginčijamo prekių ženklo savybės yra šios:
–
kubo forma,
–
tinklo struktūra, skirianti eilėmis po 3 × 3 išdėstytus kvadratėlius kiekvienoje iš šešių kubo sienelių,
–
šių kvadratėlių kiekvienoje kubo sienelėje atskyrimas šešiomis pagrindinėmis spalvomis (raudona, žalia, mėlyna, oranžinė, geltona ir balta spalva), leidžiantis juos atskirti ir sukelti kontrasto efektą.
75
Šis ginčijamo prekių ženklo pagrindinių savybių vertinimas iš esmės atitinka ginčijamo sprendimo 52 punkte Apeliacinės tarybos pateiktą vertinimą, kuriame, beje, neminimas joks „specifinis išdėstymas“. Tačiau ieškovės pateiktas aiškinimas neatitinka bendros ginčijamo sprendimo struktūros, nes jis, analizuojant funkcionalumą, nėra grindžiamas nei konkrečiomis spalvomis, nei specifiniu išdėstymu. Taigi minėtą sprendimą, atsižvelgiant į jo bendrą struktūrą, reikia suprasti kaip teisingai suteikiantį pagrindinės savybės statusą ne šešioms konkrečioms spalvoms pačioms savaime ir ne jų tariamam „specifiniam išdėstymui“, o tik jų gebėjimui būti atskirtoms dėl kontrasto efekto.
76
Darytina išvada, kad Apeliacinė taryba nepadarė vertinimo klaidos, kai iš esmės konstatavo, kad šešių spalvų atskyrimas, leidžiantis kiekvienoje kubo sienelėje esančius kvadratėlius atskirti pagal kontrasto efektą, yra pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį.
77
Taigi ieškovės preliminariam teiginiui negalima pritarti.
Dėl pagrindinio prieštaravimo, susijusio su tuo, kad šešių spalvų atskyrimas negali būti laikomas ginčijamo prekių ženklo formos sudedamąja dalimi
78
Pateikdama pagrindinį priekaištą ieškovė iš esmės tvirtina, kad spalva nėra „forma“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį. Ji priekaištauja Apeliacinei tarybai pažeidus šį straipsnį, nes ši teigė, kad „spalvos yra sudedamoji [nagrinėjamos prekės] formos dalis“, ir iš to padarė išvadą, kad ginčijamą prekių ženklą sudaro tik prekės forma.
79
Konkrečiai kalbant, ieškovė pateikia penkis argumentus. Pirma, ji teigia, kad Rubik’s Cube pardavimai nėra reikšmingas kriterijus darant išvadą, kad spalvos yra sudedamoji formos dalis. Antra, ji tvirtina, kad kai pagrindinę savybę galima atsitiktinai pakeisti bet kokia grafine priemone (pavyzdžiui, raidėmis ar skaitmenimis) ir tai neturi įtakos tokiai formai, kokia apibrėžiama pagal jos kontūrus, tokia savybė negali būti sudedamoji formos dalis. Antra, ieškovė teigia, kad šioje byloje taikytinos redakcijos Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis susijęs tik su žymenimis, kuriuos „sudaro vien prekės forma“, priešingai, nei nurodyta teisės akto pakeitime, padarytame 2015 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/2424, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2868/95, skirtas įgyvendinti Reglamentą Nr. 40/94, ir kuriuo panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2869/95 dėl Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) mokamų mokesčių (OL L 341, 2015, p. 21), kuriuo įtrauktos ir „kitos charakteristikos“. Trečia, ieškovė remiasi Teisingumo Teismo pateikta prekės „formos“, t. y. jos kontūrų, sąvokos apibrėžtimi, iš kurios matyti, kad paviršiaus dizainas negali būti prilygintas „formai“, kaip ji suprantama pagal šį straipsnį. Taigi Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad paviršiaus dizainas, kaip pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė, yra sudedamoji formos dalis, užuot pripažinusi pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją, kad „forma“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, apibrėžiama linijomis ar kontūrais, kuriais apribojama erdvinė prekė, o spalva, kaip bet kuris kitas galimas dizaino paviršius, yra atskiras elementas. Ketvirta, ieškovė remiasi kitais sprendimais, kurie, jos nuomone, yra reikšmingi. Penkta, ji tvirtina, kad jos pateiktas Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio aiškinimas nereiškia, kad šis reglamentas, priešingai nei „šiek tiek nerimti“ Apeliacinės tarybos pareiškimai, tampa neveiksmingas.
80
Galiausiai, ieškovės nuomone, reikia daryti išvadą, kad šešios spalvos ir specifinis jų išdėstymas kubo sienelėse, kurie yra pagrindinė nagrinėjamo erdvinio žymens savybė, nėra sudedamoji „formos“ dalis, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį. Taigi ši nuostata netaikoma ginčijamam prekių ženklui, nes jis nėra sudarytas vien iš prekės formos.
81
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis nesutinka su ieškovės argumentais.
82
Ginčijamo sprendimo 61–63 punktuose, kiek tai susiję su kvadratėlių, esančių kiekvienoje kubo sienelėje, spalvomis, Apeliacinė taryba atmetė ieškovės argumentą, kad šios spalvos negali būti laikomos forma, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį. Apeliacinės tarybos nuomone, iš įrodymų buvo aišku, kad ginčijamo prekių ženklo forma atitinka spalvotą prekę, kuria buvo prekiaujama, ką patvirtina, pavyzdžiui, paveikslėlis iš interneto svetainės Vikipedija, kuriuo rėmėsi abi šalys (žr. šio sprendimo 108 punktą). Todėl spalvos yra sudedamoji formos dalis ir negali būti atmestos vien dėl to, kad spalva pati savaime neturi „formos“. Apeliacinė taryba manė, kad, jei ieškovės argumentas būtų teisingas, spalvos, nesvarbu, ar ji būtų pagrindinė, ar tik dekoratyvinė, pridėjimas prie prekių ženklo formos funkcinio elemento būtų pakankamas, kad žymuo nepatektų į šio straipsnio taikymo sritį vien dėl to, kad jo negalima laikyti sudarytu „tik“ iš formos. Šios nuostatos taikymas faktiškai apsiribotų tik įregistruotais nespalvotais prekių ženklais ir nebeužtikrintų viešojo intereso, kuris yra jos pagrindas.
83
Ginčijamo sprendimo 64–70 punktuose Apeliacinė taryba taip pat nusprendė, kad ieškovės nuoroda į 2018 m. birželio 12 d. Sprendimą Louboutin ir Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423) ir 2019 m. kovo 14 d. Sprendimą Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199) yra visiškai nenaudinga. Jos nuomone, šie sprendimai visų pirma buvo susiję ne su tam tikros formos prekių ženklais, o su poziciniais prekių ženklais. Be to, iš 2018 m. birželio 12 d. Sprendimo Louboutin ir Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423) aiškiai matyti, kad Teisingumo Teismas jame nenagrinėjo klausimo, ar Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis taikomas įregistruotiems spalvotiems tam tikros formos prekių ženklams. Be to, 2019 m. kovo 14 d. Sprendime Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199) Teisingumo Teismas nagrinėjo ne spalvotą formą, o spalvotą dvimatį vaizdinį prekių ženklą. Apeliacinės tarybos nuomone, nė vienas iš ieškovės nurodytų sprendimų ar nutarčių nepagrindžia teiginio, kad vertinant pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį reikia atskirti formą ir spalvą. Šiuo atveju ginčijamas prekių ženklas nebuvo nei spalva per se, nei dvimatis raštas, kuris skirtas nagrinėjamai prekei (trimatei erdvinei dėlionei), o buvo sudarytas iš pačios prekės spalvotos formos.
84
Šiomis aplinkybėmis reikia manyti, kad, atsižvelgiant į viešąjį interesą, kuriuo grindžiamas Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis (žr. šio sprendimo 22 ir 23 punktus), ir būtinybę išsaugoti šios nuostatos veiksmingumą, sąvoka „forma“ neturėtų būti aiškinama pernelyg siaurai, ypač taip, kad būtų atmesta bet kokia spalvota prekės forma.
85
Nagrinėjamu atveju reikia priminti, kad ginčijamo prekių ženklo registracijos paraiška buvo pateikta ir prekių ženklas buvo įregistruotas kaip erdvinis arba tam tikros formos prekių ženklas, o ne kaip raštinis, pozicinis ar spalvinis prekių ženklas (žr. šio sprendimo 49–51 punktus). Atsižvelgiant į šio prekių ženklo rūšį, jo grafinį vaizdą ir aprašymą, reikia konstatuoti, kad trečioji pagrindinė minėto prekių ženklo savybė, t. y. kiekvienoje kubo sienelėje esančių kvadratėlių suskirstymas į šešias pagrindines spalvas, leidžiantis juos atskirti ir sukuriantis tarp jų kontrasto efektą, yra būdinga vaizduojamai formai, su ja susijusi ir, kaip teisingai pažymėjo Apeliacinė taryba, yra sudedamoji šios formos dalis.
86
Šiuo klausimu taip pat reikia konstatuoti, kaip tai padarė EUIPO, kad papildymas šešiomis pagrindinėmis spalvomis (žr. šio sprendimo 67 punktą), be to, neaiškiai išdėstytomis (žr. šio sprendimo 70 punktą), funkcinės erdvinės formos, aiškiai apibrėžtos ir pavaizduotos funkcinėmis tinklo linijomis, ginčijamam prekių ženklui netrukdo būti žymeniu, sudarytu tik iš formos, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje. Galimybė, kad dėl kitokių paviršių Rubik’s Cube gali būti daugiau nei tik forma, neturi reikšmės nustatant, ar šiuo atveju kontrasto efektas, atsirandantis dėl kubo sienelių (kvadratėlių) atskyrimo pagal pagrindines spalvas, yra pagrindinė minėto prekių ženklo savybė.
87
Šios išvados negali paneigti ieškovės pateikti argumentai.
88
Pirma, dėl ieškovės argumento, kad Rubik’s Cube pardavimai nėra reikšmingas kriterijus, reikia priminti, kad formos, būtinos techniniam rezultatui gauti, pagrindinės savybės turi būti vertinamos kiek įmanoma labiau atsižvelgiant į konkrečios pavaizduotos prekės techninę funkciją (žr. šio sprendimo 32 punktą) ir kad, nors pagrindinių nagrinėjamo žymens savybių nustatymas iš esmės turi būti pradėtas nuo šio žymens grafinio vaizdo nagrinėjimo, kompetentinga institucija gali remtis ir kita naudinga informacija, leidžiančia teisingai nustatyti šias savybes, pavyzdžiui, atitinkamos visuomenės suvokimu (žr. šio sprendimo 28 punktą). Iš to matyti, kad, be ginčijamo prekių ženklo grafinio vaizdo, Apeliacinė taryba taip pat galėjo atsižvelgti į tai, kad šio prekių ženklo forma atitiko pavaizduotą konkrečią prekę, kuri buvo parduodama spalvota ir kurią būtent taip suvokė atitinkama visuomenė.
89
Kita vertus, kiek tai susiję su ieškovės argumentu dėl to, kaip Apeliacinė taryba būtų įvertinusi ginčijamo prekių ženklo formą, jeigu ant sienelių būtų buvusios, pavyzdžiui, raidės ar skaičiai, reikia manyti, kad šis klausimas yra visiškai hipotetinis, ir atmesti šį argumentą kaip nereikšmingą, nes žymens pagrindinės savybės turi būti nustatomos kiekvienu konkrečiu atveju (žr. šio sprendimo 25 punktą). Šiuo atveju kubo sienelių dizainas susilieja su jo forma ir pats savaime nėra pagrindinė žymens savybė (žr. šio sprendimo 61–75 punktus), tik kontrasto efektas, kurį žymuo sukelia, yra tokia pagrindinė savybė. Nėra svarbu, ar kitu konkrečiu atveju kitoks paviršiaus dizainas būtų laikomas kito prekių ženklo pagrindine nefunkcine savybe.
90
Antra, ieškovės argumentą, kad Apeliacinė taryba neatsižvelgė į teisės aktų pakeitimą, kuriuo Reglamento Nr. 207/2009 (kuriuo pakeistas Reglamentas Nr. 40/94) 7 straipsnio 1 dalies e punkte buvo įtvirtinta formuluotė „kita charakteristika“, reikia atmesti kaip nereikšmingą. Iš tiesų tai, kad prekių ženklai, kuriuose yra „kitų charakteristikų“ nei forma, gali patekti į šio straipsnio, iš dalies pakeisto Reglamentu 2015/2424, taikymo sritį, nebūtinai reiškia, kad ankstesnė šio straipsnio redakcija neapėmė spalvotų erdvinių prekių ženklų.
91
Šiomis aplinkybėmis reikia priminti, kaip tai padarė EUIPO, kad Reglamentu 2015/2424 į Reglamento Nr. 207/2009 (kuriuo pakeistas Reglamentas Nr. 40/94) 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį įterpta formuluote „kitos charakteristikos“ nebuvo siekiama nustatyti, kad spalvotiems erdviniams prekių ženklams ši ankstesnės redakcijos nuostata netaikoma dėl to, kad juose yra spalvų. Šis teisės akto pakeitimas buvo glaudžiai susijęs su grafinio vaizdo reikalavimo panaikinimu Reglamente 2015/2424 ir su vėlesniu naujų „netradicinių“ prekių ženklų rūšių įtraukimu į Europos Sąjungos prekių ženklų sistemą. Minėtame teisės akto pakeitime spalvoti erdviniai prekių ženklai nebuvo įtraukti, jie jau egzistavo anksčiau, todėl papildžius formuluote „kitos charakteristikos“ tokių prekių ženklų funkcionalumo analizė nepasikeitė. Svarbu tai, ar tokio erdvinio prekių ženklo spalva arba spalvos yra pagrindinė šio prekių ženklo savybė, o ne tai, ar jos yra formos ar „kitos charakteristikos“ dalis.
92
Taigi, kaip Teisingumo Teismas iš esmės nusprendė 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendime Lego Juris / VRDT (C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 51 ir 52 punktai), kuriame buvo taikomas Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis, nepagrindinių savybių, neturinčių techninės funkcijos, pridėjimas nepanaikina formos iš šio absoliutaus atsisakymo registruoti pagrindo, jeigu visos šios formos pagrindinės savybės atlieka tokią funkciją (žr. šio sprendimo 40 punktą). Toje byloje Išplėstinė apeliacinė taryba ir Bendrasis Teismas Lego kaladėlės raudoną spalvą laikė nepagrindine savybe (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT, C‑48/09 P, EU:C:2010:516, 73 ir 74 punktai). Be to, panašiose bylose Bendrasis Teismas patvirtino prekių ženklų registraciją negaliojančia, remdamasis Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčiu, prieš jį iš dalies pakeičiant Reglamentu 2015/2424, t. y. kai šioje nuostatoje buvo nurodyti tik „žymenys, susidedantys vien tik iš formos“, esant spalvoms, kurios nebuvo „forma“ (2018 m. sausio 31 d. Sprendimo Transderminio pleistro vaizdas, T‑44/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:48, 101–104 punktai; 2019 m. rugsėjo 24 d. Sprendimas Juodo kvadrato su septyniais mėlynais koncentriniais apskritimais vaizdas, T‑261/18, EU:T:2019:674, 70–72 punktai ir 2021 m. liepos 15 d. Nutarties Roxtec / EUIPO Wallmax (Oranžinio kvadrato su septyniais juodais koncentriniais apskritimais vaizdas), T‑455/20, nepaskelbtas Rink., EU:T:2021:483, 51–53 punktai).
93
Trečia, kiek tai susiję su ieškovės rėmimusi 2018 m. birželio 12 d. Sprendimu Louboutin ir Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423) ir 2019 m. kovo 14 d. Sprendimu Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199), reikia konstatuoti, kaip tai padarė Apeliacinė taryba, kad šie sprendimai nagrinėjamu atveju neturi reikšmės dėl toliau nurodytų motyvų.
94
Viena vertus, byla, kurioje priimtas 2018 m. birželio 12 d. Sprendimas Louboutin ir Christian Louboutin (C‑163/16, EU:C:2018:423), nėra analogiška šiai bylai, nes joje buvo nagrinėjamas žymuo, kurį sudarė spalva, kuria padengtas bato padas, t. y. pozicinis, o ne erdvinis prekių ženklas. Teisingumo Teismas iš esmės nusprendė, kad prekių ženklas, kuriuo aiškiai siekiama apsaugoti konkrečios spalvos naudojimą ant prekės dalies, aiškiai neįtraukiant prekės kontūrų, nėra vien prekės forma, kaip tai suprantama pagal 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 299, 2008, p. 25) 3 straipsnio 1 dalies e punkto iii papunktį (2018 m. birželio 12 d. Sprendimo Louboutin ir Christian Louboutin, C‑163/16, EU:C:2018:423, 27 punktas). Tai nėra nesuderinama su išvada, kad tam tikros formos prekių ženklas, kuriame yra spalvų, konkrečiu atveju visada gali būti laikomas sudarytu tik iš prekės formos, siekiant taikyti Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį – iki jo pakeitimo Reglamentu 2015/2424 – arba Reglamentą Nr. 40/94 (šiuo klausimu žr. šio sprendimo 92 punktą).
95
Kita vertus, byla, kurioje priimtas 2019 m. kovo 14 d. Sprendimas Textilis (C‑21/18, EU:C:2019:199), taip pat nėra analogiška šiai bylai, nes joje Teisingumo Teismas nagrinėjo ant prekių klijuojamą vaizdinį prekių ženklą su dekoratyviniais raštais, o ne erdvinį prekių ženklą su pagrindinėmis spalvomis.
96
Ketvirta, kiek tai susiję su ieškovės rėmimusi kitais sprendimais ir nutartimis, pažymėtina, kad jie taip pat turi būti laikomi nereikšmingais šioje byloje.
97
Pirma, dėl rechtbank Gelderland (Gelderlando apylinkės teismas, Nyderlandai) sprendimo (priedas AP 1) pakanka pažymėti, kaip tai padarė Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 69 punkte, kad ieškovės nurodytais prekių ženklais „siekiama apsaugoti ne formą, o tik nagrinėjamo rašto taikymą konkrečioje prekių vietoje“ (to sprendimo 4.19 punktas). Nagrinėjamu atveju, atvirkščiai, teiginys, kad ginčijamu prekių ženklu siekiama apsaugoti tik prekės paviršiaus dizainą, t. y. „specifinį konkrečių spalvų išdėstymą“, kyla ne iš šio prekių ženklo grafinio vaizdo ir aprašymo (žr. šio sprendimo 61–75 punktus), o veikiau iš įregistruotos spalvotos formos. Be to, kaip pripažįsta ieškovė, nacionaliniai sprendimai nėra privalomi EUIPO ir bet kuriuo atveju Apeliacinė taryba tinkamai atsižvelgė į minėtą sprendimą.
98
Antra, dėl 2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma (T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765) pažymėtina, kad ieškovės rėmimasis jame padarytomis išvadomis nagrinėjamu atveju yra nereikšmingas. Pirmiausia svarbu pabrėžti, kad tas sprendimas buvo susijęs su erdviniu nespalvotu Europos Sąjungos prekių ženklu Nr. 162784, juodos ir baltos spalvų Rubik’s Cube, pavaizduotu šio sprendimo 7 punkte, o ne su ginčijamu prekių ženklu, kuris įregistruotas spalvotas ir pavaizduotas 2 punkte. Be to, kadangi Bendrasis Teismas nusprendė, kad „į gerai žinomą „Rubik’s Cube“ savybę, susijusią su spalvų skirtumais ant šešių kubo sienelių, t. y. elementą, kurio nematyti grafiniame prekių ženklo [numeris 162784] vaizde, galėjo pagrįstai atsižvelgti, kaip ir į „Rubik’s Cube“ vidaus mechanizmą, leidžiantį vertikaliai ir horizontaliai sukioti mažų kubų eiles, Apeliacinė taryba, vertindama dviejų teisingai identifikuotų minėto prekių ženklo pagrindinių savybių funkcionalumą“ (2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 99 punktas), jokiu būdu negalima daryti išvados, kad dėl Rubik’s Cube papildymo šešiomis pagrindinėmis spalvomis ginčijamas prekių ženklas negali būti sudarytas tik iš formos, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį.
99
Trečia, dėl 2023 m. gegužės 24 d. Sprendimo Glaxo Group / EUIPO – Cipla Europe(Inhaliatoriaus forma) (T‑477/21, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:280) pakanka pažymėti, kad ta byla buvo susijusi su nagrinėjamo prekių ženklo skiriamuoju požymiu, o ne jo funkcionalumu, todėl ji nėra svarbi nagrinėjamai bylai. Iš tiesų Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje numatytam vertinimui netaikomos tos pačios taisyklės, kaip vertinant skiriamuosius požymius, kuriems identifikuoti siekiama įvertinti prekių kilmės nuorodos funkciją vartotojo požiūriu, kuri skiriasi nuo esminių formos elementų nustatymo (2019 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo Juodo kvadrato su septyniais mėlynais koncentriniais apskritimais vaizdas, T‑261/18, EU:T:2019:674, 53 punktas ir 2022 m. kovo 30 d. Sprendimo Spyruokliuojančio bato forma, T‑264/21, nepaskelbtas Rink., EU:T:2022:193, 43 punktas).
100
Penkta, dėl ieškovės kritikos, susijusios su „šiek tiek nerimtu“, jos akimis, Apeliacinės tarybos teiginiu, kad Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis taptų praktiškai neveiksmingas, jeigu dėl spalvos, nesvarbu, ar ji pagrindinė, ar tik dekoratyvi, pridėjimo prie funkcinės formos ši nuostata taptų netaikytina, reikia konstatuoti, kad kritikuojamas teiginys išplaukia iš Apeliacinės tarybos apibendrinimo ir šiuo atveju yra perteklinis. Vis dėlto priekaištas, kuriuo ginčijamas perteklinis vertinimas, negali turėti įtakos ginčijamo sprendimo rezoliucinei daliai ir turi būti atmestas kaip nereikšmingas (žr. 2023 m. birželio 28 d. Sprendimo CEDC International / EUIPO – Underberg (Žolės stiebo butelyje forma), T‑145/22, EU:T:2023:365, 113 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
101
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Apeliacinė taryba nepadarė vertinimo klaidos, kai konstatavo, kad ginčijamą prekių ženklą, t. y. įregistruotą spalvotą erdvinį prekių ženklą, sudaro tik forma, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį.
102
Taigi ieškovės pagrindiniam priekaištui negalima pritarti.
103
Vadinasi, ieškinio vienintelio pagrindo pirma dalis turi būti atmesta.
Dėl ieškinio vienintelio pagrindo antros dalies, susijusios su vertinimo klaida analizuojant ginčijamo prekių ženklo funkcionalumą
104
Antroje vienintelio pagrindo dalyje ieškovė tvirtina, jog net darant prielaidą, kad konkrečios spalvos ir jų specifinis išdėstymas yra ginčijamo prekių ženklo formos dalis, jos nėra būtinos techniniam rezultatui gauti. Nors, tiesa, yra svarbu, kad šešias kubo sieneles būtų galima atskirti, vis dėlto būdas, kuriuo tai pasiekiama, yra ne techninis, o grynai estetinis klausimas.
105
Konkrečiai kalbant, ieškovė pateikia keturis argumentus. Pirma, ji tvirtina, kad yra begalė paviršiaus dizaino galimybių, leidžiančių atskirti šešias kubo sieneles, ir kad šio pasirinkimo niekaip neriboja techniniai sumetimai. Todėl ginčijamas prekių ženklas nesuteikia jokios formos monopolio. Antra, ieškovė remiasi Rubik’s Cube kūrybiniu procesu. Pagal 1998 m. lapkričio 25 d. pareiškimą (šio pareiškimo 20 punktas) E. Rubik šias ryškias spalvas pasirinko tam, kad kubas „labiau žadintų susidomėjimą“, o ne tam, kad spalvas būtų galima „paprastai atskirti“. Ieškovė „pažymi, kad susidomėjimo žadinimas nėra prekės techninės funkcijos dalis“. Trečia, ieškovė mano, kad jurisprudencija, susijusi su „alternatyviomis formomis“, netaikoma paprastam atsitiktiniam paviršiaus dekoravimui, kuris, kaip yra šiuo atveju, neturi jokios įtakos funkcijai. Kai paviršiaus dekoravimas yra esminė erdvinio prekių ženklo savybė, nėra pavojaus monopolizuoti techninį sprendimą, įtrauktą į formą, o apsaugos apimtis apsiriboja nefunkciniais elementais. Ketvirta, ieškovė tvirtina, kad dėl patentų, kuriais tuo metu buvo saugomas Rubik’s Cube, nebuvo būtina nurodyti spalvų ir šių net nebuvo, o buvo daroma nuoroda tik į sieneles, kurios galėjo būti atskirtos. Taigi ginčijamame prekių ženkle aprašyto paviršiaus dizaino apsauga nesuteikia jokios nuolatinės elemento, kuris anksčiau buvo saugomas patentų, apsaugos.
106
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis nesutinka su ieškovės argumentais.
107
Pirmiausia nereikia ginčyti Apeliacinės tarybos vertinimų – jų, beje, ieškovė ir neginčijo, – kurie susiję su tinklo struktūros ir kubo formos funkcionalumo analize.
108
Taigi ginčijamo sprendimo 55–58 punktuose dėl tinklo struktūros, kurią sudaro juodos linijos, horizontaliai ir vertikaliai susikertančios kiekvienoje kubo sienelėje, padalydamos kiekvieną iš jų į mažus vienodo dydžio kubus, išdėstytus eilėmis po 3 × 3, Apeliacinė taryba nusprendė, kad tokia struktūra buvo būtina norimam techniniam rezultatui gauti; ji rėmėsi nurodytu sprendimu (40–42 punktai) dėl Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 162784, kuris buvo patvirtintas 2019 m. spalio 24 d. Sprendimu Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma (T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 86 ir 87 punktai). Apeliacinė taryba manė, jog fizinis kubų atskyrimas buvo būtinas tam, kad būtų galima pasukti įvairias kubų eiles vertikaliai ir horizontaliai, naudojant kubo centre esantį mechanizmą (minėto sprendimo 40–42 punktai). Ji pridūrė, kad per procedūrą Anuliavimo skyriuje abi šalys pateikė interneto svetainės Vikipedija puslapį, susijusį su Rubik’s Cube (žr. 16 priedą ir 1 dok.), kuriame buvo pateiktas toliau pavaizduotas paveikslėlis. Apeliacinės tarybos teigimu, iš šio paveikslėlio aiškiai matyti, kad ginčijamu prekių ženklu žymima prekė, kuri, išskyrus spalvas, niekuo nesiskiria nuo nagrinėtos minėtame sprendime. Todėl tame sprendime padarytos išvados dėl tinklo struktūros techninio funkcionalumo turėjo būti taikomos ir šioje byloje.
109
Be to, ginčijamo sprendimo 59 punkte, kiek tai susiję su kubo forma, Apeliacinė taryba nurodė, jog Bendrasis Teismas patvirtino savo išvadas, kad ši forma buvo būtina siekiamam techniniam rezultatui gauti. Atsižvelgiant į tai, kad trimatė erdvinė dėlionė buvo sudaryta iš kubelių, išdėstytų eilėmis po 3 x 3, o norint juos sudėlioti teisingai, reikėjo pasukti dėlionę vertikaliai ir horizontaliai, suteikiant kiekvienai sienelei skirtingą spalvą, pažymėtina, kad visos prekės forma neišvengiamai buvo kubo formos (2019 m. spalio 24 d. Sprendimo Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma, T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765, 89 punktas). Nagrinėjamu atveju Apeliacinė taryba nusprendė: kadangi kubo forma yra neatsiejama nuo tinklo struktūros, šios išvados taikytinos ir ginčijamam prekių ženklui.
110
Dabar reikia išanalizuoti trečiosios pagrindines savybės funkcionalumą, t. y. kvadratėlių, esančių kiekvienoje kubo sienelėje, suskirstymą į šešias pagrindines spalvas, leidžiantį juos atskirti ir sukuriantį kontrasto efektą (žr. šio sprendimo 74 punktą).
111
Ginčijamo sprendimo 71–74 punktuose dėl „spalvų techninės funkcijos“ Apeliacinė taryba priminė, jog minėtame sprendime dėl Europos Sąjungos prekių ženklo Nr. 162784 galiojimo ji nusprendė, kad skirtingo kiekvienos kubo sienelės kvadrato sudėliojimas (vertikalios linijos, įstrižos linijos, taškai ir t. t.) lemia skirtingas spalvas, todėl skirtingos spalvos šešiose kubo sienelėse yra trečioji pagrindinė žymens savybė. Atsižvelgdama į siekiamą techninį rezultatą, t. y. kai horizontaliai ir vertikaliai sukamos kubelių eilės tol, kol kiekvienoje dėlionės plokštumoje atsiranda devyni tos pačios spalvos kvadratėliai, ji manė, kad spalvos buvo būtinos šiam rezultatui gauti. Taigi kubas nefunkcionuotų kaip dėlionė, jei visos šešios jo sienelės būtų tos pačios spalvos (minėto sprendimo 22 ir 44 punktai). Jos teigimu, 2019 m. spalio 24 d. Sprendime Kubo, kurio sienelės turi tinklo struktūrą, forma (T‑601/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:765) Bendrasis Teismas netiesiogiai patvirtino, kad Rubik’s Cube spalvos buvo būtinos techniniam rezultatui gauti.
112
Ginčijamo sprendimo 75–86 punktuose Apeliacinė taryba konstatavo, jog ieškovės teiginys, kad konkretus nurodytų šešių spalvų derinys yra skiriamasis ir atsitiktinis, be to, jam taikoma autorių teisių apsauga, negali paneigti minėtų išvadų. Pirmiausia ji atmetė argumentą, kad dėl spalvų derinio ieškovės sėkmingai parduodamas Rubik’s Cube turi skiriamąjį požymį. Iš Reglamento Nr. 40/94 51 straipsnio 2 dalies matyti, kad net jei prekės forma, būtina techniniam rezultatui gauti, dėl naudojimo įgijo skiriamąjį požymį, ji turi būti pripažinta negaliojančia. Be to, Apeliacinė taryba atmetė teiginį, kad spalvos nėra vienintelis sprendimas techniniam rezultatui, kurį sudaro skirtingų kubų atskyrimas, gauti, nes jis grindžiamas klaidinga prielaida, kad spalvas reikia atskirti nuo formos. Iš tikrųjų alternatyvių formų, leidžiančių gauti tą patį techninį rezultatą, buvimas savaime netrukdo prekių ženklui patekti į minėto reglamento 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio taikymo sritį. Tai, kad tą patį Rubik’s Cube techninį rezultatą galima gauti kubelių paviršių papildžius raštais, simboliais ar raidėmis, neturi reikšmės vertinant funkcinį nagrinėjamų spalvų pobūdį. Be to, dėl tos pačios priežasties ji atmetė argumentą, kad konkrečios spalvos buvo pasirinktos atsitiktinai. Ji pažymėjo, kad, kaip pats E. Rubik paaiškino savo 2015 m. vasario 26 d. rašytiniame pareiškime (prašymo pripažinti registraciją negaliojančia 22 priedas), jis ant kubelių paviršiaus užklijavo skirtingus lipdukus, kad būtų galima atskirti kiekvieno sukamo kubelio judėjimą (pareiškimo 16 punktas). Apeliacinės tarybos nuomone, iš to išplaukia, kad bet koks šešių spalvų, kurios pakankamai skiriasi viena nuo kitos, derinys yra tinkamas norimam techniniam rezultatui gauti. Ji konstatavo, kad raudonos, žalios, mėlynos, oranžinės, geltonos ir baltos spalvų derinys atitinka šį kriterijų, todėl yra būtinas Rubik’s Cube techniniam rezultatui gauti. Galiausiai ji pridūrė, kad galima autorių teisių apsauga, kuri būtų taikoma šiam spalvų deriniui ar Rubik’s Cube dizainui, negali turėti įtakos vertinant ginčijamo prekių ženklo galiojimą pagal minėtą straipsnį.
113
Ginčijamo sprendimo 87 punkte Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad trečioji pagrindinė savybė, t. y. šešios skirtingos kvadratėlių spalvos kiekvienoje kubo sienelėje, buvo būtina techniniam rezultatui gauti.
114
Šiuo klausimu reikia konstatuoti, jog tai, kad kiekvieną kubo sienelę (ir kiekvieną kvadratėlį) galima atskirti pagal šešias skirtingas spalvas, yra pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė, būtina techniniam šio prekių ženklo rezultatui gauti, kaip nustatyta šio sprendimo 52 ir 53 punktuose. Šios pagrindinės savybės techninė funkcija yra leisti dėl kontrasto efekto atskirti kiekvieną kubo sienelę ir kiekvieną tinklo struktūros kvadratėlį, esantį kiekvienoje iš šių sienelių.
115
Taip pat reikia konstatuoti, jog tai, kad ginčijamame prekių ženkle yra nepagrindinių savybių, kurias sudaro šešių pagrindinių spalvų paletė, jei šios spalvos pačios savaime nėra funkcinės, neturi reikšmės išvadai, kad šį prekių ženklą sudaro tik techniniam rezultatui gauti būtina prekės forma, atsižvelgiant į jurisprudenciją dėl neesminių atsitiktinių elementų (žr. šio sprendimo 40 punktą). Be to, atsižvelgiant į pagrindinį minėtų spalvų pobūdį, ieškovės teiginys, kad „susidomėjimo žadinimas nėra prekės techninės funkcijos dalis“, šiuo atveju yra netinkamas, nes nagrinėjamų skirtingų spalvų techninė funkcija yra ne „sužadinti“ stebėtojo susidomėjimą, o leisti jam dėl kontrasto efekto atskirti kubo sieneles ir jose esančius kvadratėlius.
116
Šios išvados negali paneigti ieškovės pateikti argumentai.
117
Pirma, kiek tai susiję su ieškovės teiginiu, kad yra begalė Rubik’s Cube paviršiaus dizaino sukūrimo galimybių, reikia konstatuoti, kad, net jei siekiamas techninis rezultatas iš tiesų gali būti gautas iš neriboto skaičiaus paviršiaus dizainų, šioje byloje sprendžiamas ne klausimas dėl nepagrindinių savybių galimų alternatyvų buvimo, bet klausimas dėl priežastinio ryšio tarp pagrindinės savybės ir techninio rezultato, t. y. klausimas, ar konkretus ginčijamo prekių ženklo „paviršiaus dizainas“, leidžiantis dėl kontrasto efekto atskirti kubo sieneles ir tinklo struktūros kvadratėlius, yra pagrindinė šio prekių ženklo savybė, kuri yra būtina techniniam šio prekių ženklo rezultatui gauti. Vis dėlto toks priežastinis ryšys buvo konstatuotas šio sprendimo 114 punkte. Taigi aplinkybė, kad galimi kiti paviršiaus dizaino variantai (grafiniai elementai, simboliai, raštai, vaizdai, logotipai, ženklai, raidės, skaičiai, lytėjimo ar elektroninės priemonės, hologramos, neoninės ar metalinės ryškios, pastelinės ar tamsios spalvos), šiuo atveju nėra svarbu. Taigi rėmimasis neribotomis dizaino galimybėmis yra nereikšmingas.
118
Taip pat reikia pritarti EUIPO nuomonei, kad šešių pagrindinių spalvų pasirinkimas kubo sienelėms atskirti yra vienas akivaizdžiausių sprendimų, kuriuos galima įsivaizduoti. Šių spalvų pagrindinis pobūdis leidžia manyti, kad, palyginti su forma, jos yra nereikšmingos ir antraeilės (žr. šio sprendimo 67 punktą). Be to, jų išdėstymas kubo sienelėse yra neaiškus (žr. šio sprendimo 70 punktą). Svarbiausi ginčijamo prekių ženklo elementai yra kubo forma, tinklo struktūra ir tai, kad kiekvieną kubo sienelę galima nuo kitų atskirti dėl kontrasto efekto. Galimybė, kad kitokia – įmantresnė ir ne tokia bazinė – paviršiaus apdaila gali „pakelti“ šį dizainą iki turinčio pagrindinę savybę lygio, neturi reikšmės sprendžiant šį ginčą (žr. šio sprendimo 70 punktą).
119
Antra, dėl ieškovės argumento, susijusio su Rubik’s Cube„kūrybiniu procesu“, pakanka pažymėti, jog ginčijamo sprendimo 78 punkte Apeliacinė taryba nurodė, kad „bet koks šešių spalvų derinys“ yra tinkamas siekiamam techniniam rezultatui gauti. Ji nenurodė kitų galimų paviršiaus dizaino variantų, pavyzdžiui, logotipų, kurie vizualiai būtų patrauklūs arba „įdomūs“. Net darant prielaidą, jog Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad „bet koks šešių spalvų derinys“ yra tinkamas techniniam rezultatui gauti, nes tam tikri kiti konkretūs spalvų deriniai savaime galėtų būti laikomi pagrindine ginčijamo prekių ženklo savybe, to nepakaktų, kad būtų suabejota minėto sprendimo teisėtumu, nes šis šešių konkrečių spalvų derinys (be to, esant neaiškiam išdėstymui), nors pats savaime yra nefunkcinis, nėra pagrindinė šio prekių ženklo savybė. Taigi šis argumentas yra nereikšmingas.
120
Trečia, ieškovės argumentas dėl jurisprudencijos, susijusios su alternatyviomis formomis, netaikymo grindžiamas prielaida, kad šiuo atveju specifinis šešių spalvų derinys yra pagrindinė ginčijamo prekių ženklo savybė. Šis specifinis šešių spalvų derinys (be to, neaiškiai išdėstytas), nors pats savaime yra nefunkcinis, nėra pagrindinė šio prekių ženklo savybė. Todėl klausimas, ar Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad ši jurisprudencija taikytina šioje byloje, neturi reikšmės šios bylos baigčiai. Taigi šis argumentas yra nereikšmingas.
121
Ketvirta, dėl ieškovės teiginio, kad patentuose, kuriais anksčiau buvo saugomas Rubik’s Cube, nebuvo nurodytos spalvos ir jų ten net nebuvo, o buvo pažymėtos tik atskirtinos šoninės sienelės, reikia konstatuoti, kad tokia aplinkybė neleidžia daryti išvadų dėl ginčijamo prekių ženklo apsaugos apimties. Nei iš šio prekių ženklo, kuris yra erdvinis prekių ženklas, o ne spalvinis, pozicinis ar raštinis, vaizdo, nei iš jo aprašymo nematyti, kad apsaugos prašoma tik šešių konkrečių spalvų deriniui ir jų išdėstymui, kuris, be to, yra neaiškus. Taigi šis teiginys yra nereikšmingas.
122
Šiuo klausimu reikia patikslinti, kad Europos Sąjungos prekių ženklų teisėje nėra jurisprudencijos, lygiavertės tai, kuri taikoma atsižvelgiant į atskirą Europos Sąjungos dizaino teisę, pagal kurią išvaizda yra lemiamas apsaugos objekto elementas (žr. 2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, 25 punktą ir nurodytą jurisprudenciją). Pagal šią jurisprudenciją tuo atveju, kai tam tikras savybių išdėstymas pasirenkamas dėl kitų tikslų, ir ypač dekoratyvinių, o ne dėl būtinybės atlikti techninę funkciją, dizainas yra galiojantis, tačiau suteikia apsaugą tik šiam konkrečiam elementų išdėstymui, o ne išimtinai funkcinėms prekės išvaizdos savybėms, su kuriomis susijęs šis išdėstymas (šiuo klausimu žr. 2020 m. lapkričio 18 d. Sprendimo Tinnus Enterprises / EUIPO – Mystic Products et Koopman International (Skysčių paskirstymo įrenginiai), T‑574/19, EU:T:2020:543, 25 ir 26 punktus). Priešingai, Europos Sąjungos prekių ženklų teisėje tai, kad vien funkcinių elementų derinys turi bendrą estetinę vertę arba prisideda prie prašomo įregistruoti prekių ženklo dekoratyvinio įvaizdžio kūrimo, netrukdo taikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje įtvirtinto atsisakymo registruoti pagrindo (žr. šio sprendimo 42 punktą), nei atitinkamo negaliojimo pagrindo.
123
Taigi Apeliacinė taryba nepadarė vertinimo klaidos, kai iš esmės konstatavo, jog pagrindinė savybė, susijusi su tuo, kad kiekvieną kubo sienelę (ir kiekvieną kvadratėlį) galima atskirti pagal šešias skirtingas spalvas, turinčias kontrasto efektą, yra funkcinė, t. y. būtina techniniam ginčijamo prekių ženklo rezultatui gauti.
124
Vadinasi, ieškinio vienintelio pagrindo antra dalis turi būti atmesta.
Dėl ieškinio vienintelio pagrindo trečios dalies, susijusios su vertinimo klaida dėl „dėlionių“
125
Vienintelio pagrindo trečioje dalyje, kuri konkrečiai susijusi su prie 28 klasės priskiriamomis „dėlionėmis“ (siaurąja prasme anglų k. „jigsaw puzzles“), ieškovė priekaištauja Apeliacinei tarybai, kad ši klaidingai taikė Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, nes, pirma, Rubik’s Cube forma nėra „vaizdas“ ir, antra, techninis rezultatas, kuriuo Apeliacinė taryba grindė savo vertinimą (žr. Šio sprendimo 52 punktą), t. y. iš esmės galimybė sukeisti jau surinktus elementus, nėra dėlionės, kurios tikslas – užbaigti vaizdą sujungiant atskirus surenkamus elementus, rezultatas.
126
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis nesutinka su ieškovės argumentais.
127
Ginčijamo sprendimo 88–90 punktuose Apeliacinė taryba nurodė, jog Anuliavimo skyrius teigė, kad „trimatės erdvinės dėlionės“, kurių trys pagrindinės ginčijamo prekių ženklo savybės buvo pripažintos būtinomis techniniam rezultatui gauti, yra tapačios platesnėms 28 klasės „žaislų, žaidimų ir žaislų, trimačių erdvinių dėlionių“ kategorijoms arba yra prie jų priskirtos. Dėl dėlionių (siaurąja prasme anglų k. „jigsaw puzzles“) Anuliavimo skyrius nusprendė, jog negalima atmesti galimybės, kad erdvinė forma, kurią sudaro skirtingų spalvų kubai, gali būti naudojama techniniam rezultatui, kurį sudaro šių kubų išdėstymas tam tikroje vietoje ta pačia spalvų seka, gauti. Apeliacinė taryba pažymėjo, kad jai pateiktoje apeliacijoje buvo ginčijamas tik šis su dėlionėmis susijęs argumentas, ir sutiko, kad Anuliavimo skyriaus pateiktas paaiškinimas šiuo klausimu nėra suprantamas. Vis dėlto ji konstatavo, jog išvada, kad ginčijamu prekių ženklu saugoma forma yra būtina techniniam dėlionių rezultatui gauti, turi būti patvirtinta. Pagal pažodinę reikšmę dėlionė – tai žaidimas, kai dėlionės dalys sudedamos į mozaiką, paprastai netaisyklingą, jos tarpusavyje dera, o kiekviena iš jų paprastai sudaro vaizdo dalį, todėl sudėjus dėlionės dalis susidaro išbaigtas vaizdas. Apeliacinė taryba nusprendė, kad net jei Rubik’s Cube galbūt nėra pirmasis į galvą ateinantis dėlionės pavyzdys, tačiau joks žymens pavaizdavimas neužkerta kelio galimybei išardyti kubą ir vėl jį surinkti, kad būtų gautas tobulas derinys, nes tinklo struktūra yra reikalinga skirtingiems kubams atskirti, o spalvos būtinos nurodyti tvarkai, pagal kurią kubus reikia iš naujo surinkti.
128
Apeliacinė taryba iš esmės padarė išvadą, kad minėtas prekių ženklas buvo įregistruotas pažeidžiant Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio nuostatas visų registracijos paraiškoje nurodytų prekių, įskaitant dėliones, atveju.
129
Šiuo klausimu neginčijama, kad ši vienintelio ieškinio pagrindo dalis susijusi ne su „trimatėmis erdvinėmis dėlionėmis“ („mechaninių galvosūkių“ arba anglų k. „mechanical puzzles“ prasme), o tik su „dėlionių“ (siaurąja prasme anglų k. „jigsaw puzzles“), t. y. su prekių, kurios paprastai yra dvimatės, net jeigu jos egzistuoja ir trimatės, nurodymu.
130
Reikia pažymėti, kad nors Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio, susijusio su formomis, taigi ir erdvinėmis prekėmis, taikymas tokiai nuorodai į įprastai dvimates prekes gali pasirodyti neįtikinamas, to priežastis visų pirma yra ta, kad šią nuorodą pasirinko ieškovė (arba jos teisinė pirmtakė).
131
Vis dėlto primintina, kad pagal 1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2868/95, skirto įgyvendinti Reglamentą Nr. 40/94 (OL L 303, 1995, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189), redakcijos, galiojusios tuo metu, kai klostėsi faktinės aplinkybės, 2 taisyklės 2 dalį prekių ir paslaugų, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, sąrašas turi būti parengtas taip, kad būtų aiškus šių prekių ir paslaugų pobūdis.
132
Iš to matyti, kad asmuo, prašantis įregistruoti tam tikrą žymenį kaip Europos Sąjungos prekių ženklą, savo paraiškoje turi nurodyti prekių ar paslaugų, kurioms prašoma registracijos, sąrašą ir kiekvienos šių prekių ar paslaugų aprašymą, iš kurio būtų aiškiai matomas jų pobūdis (2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo Nanu-Nana Joachim Hoepp / EUIPO – Fink (NANA FINK), T‑39/16, EU:T:2017:263, 44 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
133
Be to, šis aiškumo reikalavimas buvo sugriežtintas Teisingumo Teismo jurisprudencijoje, pagal kurią prekes ar paslaugas, kurioms prašoma Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos, pareiškėjas turi identifikuoti pakankamai aiškiai ir tiksliai, kad kompetentingos valdžios institucijos ir ūkio subjektai vien tuo remdamiesi galėtų nustatyti prekių ženklo teikiamos apsaugos apimtį (2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys, C‑307/10, EU:C:2012:361, 64 punktas).
134
Nagrinėjamu atveju reikia nurodyti, kad nuoroda į „jigsaw puzzles“ anglų k. (ginčijamo prekių ženklo paraiškos pateikimo kalba) 28 klasės prekių atveju gali būti aiškinama dvejopai. Pirma, šią nuorodą, kaip teigė ir ieškovė, galima aiškinti siaurai, kaip reiškiančią dvimatį erdvinį „vaizdą“. Vis dėlto erdvinio prekių ženklo registracijos paraiška tokioms dvimatėms prekėms neatrodo tikėtina. Antra, ši nuoroda gali būti aiškinama plačiau, kaip reiškianti ir vaizdines (dvimates) „jigsaw puzzles“, ir tūrines (trimates) „jigsaw puzzles“, o tai labiau tikėtina erdvinio prekių ženklo, kurį pasirinko ieškovė (arba jos teisinė pirmtakė), atveju.
135
Reikia konstatuoti, jog dėl to, kad leidžiami du minėti skirtingi ginčijamu erdviniu prekių ženklu žymimų 28 klasės prekių aiškinimai, nuoroda į „jigsaw puzzles“ yra dviprasmiška, todėl negali atitikti iš Reglamento Nr. 2868/95 2 taisyklės 2 dalies ir jurisprudencijos kylančio aiškumo reikalavimo.
136
Primintina, kad pagal jurisprudenciją prekių ženklo savininkas neturėtų gauti naudos iš to, kad pažeidė savo pareigą aiškiai ir tiksliai nurodyti prekių ar paslaugų sąrašą (žr. 2017 m. balandžio 6 d. Sprendimo NANA FINK, T‑39/16, EU:T:2017:263, 48 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
137
Taigi atitinkama nuoroda neturi būti aiškinama taip, kad ieškovės naudai ji apima tik dvimates „jigsaw puzzles“, nes dėl tokios nuorodos būtų leista išvengti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje numatyto atsisakymo registruoti pagrindo ir atitinkamo negaliojimo pagrindo. Ši nuoroda turi būti aiškinama taip, kad ji apima ir trimates erdvines „jigsaw puzzles“.
138
Dėl trimačių erdvinių „jigsaw puzzles“ reikia konstatuoti, kad jos būtinos techniniam ginčijamo prekių ženklo rezultatui gauti (žr. šio sprendimo 52 ir 53 punktus). Iš tikrųjų, kaip ginčijamo sprendimo 90 punkte teisingai nurodė Apeliacinė taryba, jokia ieškovės teisinės pirmtakės pateikta šio prekių ženklo vaizdo forma neužkerta kelio galimybei išardyti kubą ir vėl jį surinkti, kad būtų gautas tobulas derinys, nes tinklo struktūra yra reikalinga atskirti skirtingiems kubams, o spalvos būtinos nurodyti tvarkai, pagal kurią kubus reikia iš naujo surinkti.
139
Taigi Apeliacinė taryba nepadarė vertinimo klaidos, kai konstatavo, kad Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje įtvirtintas atsisakymo registruoti pagrindas taikomas ir „dėlionėms“ (anglų k. „jigsaw puzzles“), todėl padarė išvadą, kad ginčijamam prekių ženklui taikytinas atitinkamas negaliojimo pagrindas visų prekių, kurioms skirta registracija, atžvilgiu.
140
Vadinasi, ieškinio vienintelio pagrindo trečia dalis turi būti atmesta.
141
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, reikia atmesti visą ieškinį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
142
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
143
Kadangi ieškovė pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal EUIPO ir įstojusios į bylą šalies pateiktus reikalavimus. Be to, kalbant apie pastarosios Apeliacinėje taryboje patirtas išlaidas, pakanka pažymėti: kadangi šiuo sprendimu atmetamas apeliacinis skundas dėl ginčijamo sprendimo, klausimas dėl nagrinėjamų išlaidų yra toliau sprendžiamas to sprendimo rezoliucinės dalies 2 punkte (šiuo klausimu žr. 2019 m. vasario 28 d. Sprendimą Lotte / EUIPO Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original), T‑459/18, nepaskelbtas Rink., EU:T:2019:119, 194 punktas).
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (šeštoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Priteisti iš Spin Master Toys UK Ltd
bylinėjimosi išlaidas.
Costeira
Kancheva
Tichy-Fisslberger
Paskelbtas 2025 m. liepos 9 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
Turinys
Ginčo aplinkybės
Šalių reikalavimai
Dėl teisės
Pirminės pastabos
Dėl ginčijamo prekių ženklo rūšies
Dėl ginčijamo prekių ženklo techninio rezultato
Dėl ieškinio vienintelio pagrindo pirmos dalies, susijusios su vertinimo klaida nustatant ginčijamo prekių ženklo pagrindines savybes
Dėl pirminio teiginio, susijusio su ginčijamo prekių ženklo pagrindinėmis savybėmis
Dėl pagrindinio prieštaravimo, susijusio su tuo, kad šešių spalvų atskyrimas negali būti laikomas ginčijamo prekių ženklo formos sudedamąja dalimi
Dėl ieškinio vienintelio pagrindo antros dalies, susijusios su vertinimo klaida analizuojant ginčijamo prekių ženklo funkcionalumą
Dėl ieškinio vienintelio pagrindo trečios dalies, susijusios su vertinimo klaida dėl „dėlionių“
Dėl bylinėjimosi išlaidų
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.