62010CC0544
GENERALINIO ADVOKATO
JÁN MAZÁK IŠVADA,
pateikta 2012 m. kovo 29 d. (
1
)
Byla C-544/10
Deutsches Weintor eG
prieš
Land Rheinland-Pfalz
(Bundesverwaltungsgericht (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą 4 straipsnio 3 dalies išaiškinimas — Vyno apibūdinimas kaip lengvai virškinamo dėl mažesnio rūgštumo — Draudimas vartoti teiginius apie gėrimų, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio vienetais, didesnė nei 1,2 proc., sveikatingumą — „Teiginių apie sveikatingumą“ reikšmė“
I – Įžanga
1.
2010 m. rugsėjo 23 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2010 m. lapkričio 23 d., Bundesverwaltungsgericht (Vokietijos federalinis administracinis teismas) Teisingumo Teismui pateikė prejudicinius klausimus pagal SESV 267 straipsnį dėl 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (
2
) su pakeitimais, padarytais 2010 m. vasario 9 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 116/2010 (
3
) (toliau – Reglamentas Nr. 1924/2006, arba reglamentas) 2 straipsnio 2 dalies 5 punkto, 4 straipsnio 3 dalies ir 10 straipsnio 3 dalies išaiškinimo.
2.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą tarp vyndarių kooperatyvo Deutsches Weintor ir Land Rheinland-Pfalz (Reino krašto-Pfalco federalinė žemė) dėl reklamos, kurioje vynas apibūdinamas kaip bekömmlich (lengvai virškinamas, sveikas, maistingas) nurodant jo švelnų rūgštumą.
3.
Siekdamas nustatyti, ar toks apibūdinimas laikytinas „teiginiu apie sveikatingumą“, kurį pagal Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalį apskritai draudžiama vartoti alkoholinių gėrimų, kaip antai nagrinėjamas vynas, atžvilgiu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo paaiškinti šią sąvoką.
4.
Be to, jeigu tokio pobūdžio apibūdinimas iš tiesų laikytinas teiginiu apie sveikatingumą, kurį pagal Reglamentą Nr. 1924/2006 atitinkamai draudžiama vartoti vyno gamintojui ar pardavėjui pateikiant ar reklamuojant vyną, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar šis draudimas suderinamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 15 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta laisve pasirinkti profesiją ir 16 straipsnyje įtvirtinta laisve užsiimti verslu.
II – Teisinis pagrindas
5.
Kiek tai aktualu šiai bylai, Reglamento Nr. 1924/2006 dalykas ir taikymo sritis jo 1 straipsnyje apibūdinti taip:
„1.   Šis reglamentas suderina valstybių narių teisės aktų, reglamentų arba administracinės veiklos nuostatas, susijusias su teiginiais apie maistingumą ir sveikatingumą, siekiant užtikrinti efektyvų vidaus rinkos veikimą ir aukštą vartotojų apsaugos lygį.
2.   Šis reglamentas taikomas teiginiams apie maistingumą ir sveikatingumą, skelbiamiems maisto produktų, skirtų galutiniam vartotojui, komerciniuose pranešimuose – ženklinime, pateikime ar reklamoje.
<…>“
6.
Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio „Sąvokų apibrėžimai“ 2 dalyje numatyta:
„Taip pat taikomi šie sąvokų apibrėžimai:
1)
„teiginys“ – bet koks pranešimas arba išraiška, kurie nėra privalomi pagal Bendrijos arba nacionalinės teisės aktus, taip pat vaizdinė, grafinė arba simbolinė bet kokia forma pateikiama išraiška, kuria tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama arba užsimenama, kad maisto produktas turi tam tikrų savybių;
<…>
5)
„teiginys apie sveikatingumą“ – teiginys, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama ar užsimenama, kad esama ryšio tarp maisto produkto kategorijos, maisto produkto ar vienos jo sudedamųjų dalių ir sveikatos;
6)
„teiginys apie susirgimo pavojaus sumažinimą“ – teiginys apie sveikatingumą, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama ar užsimenama, kad tam tikrai maisto kategorijai priklausančių produktų, maisto produkto arba vienos iš jo sudedamųjų dalių vartojimas žymiai sumažina riziką susirgti viena iš žmonėms būdingų ligų;
<…>“
7.
Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio „Teiginių apie maistingumą ir sveikatingumą vartojimo sąlygos“ 3 dalyje numatyta:
„Daugiau kaip 1,2 tūrio proc. alkoholio turintiems gėrimams, negali būti pateikiami teiginiai apie sveikatingumą.
<…>“
8.
Reglamento Nr. 1924/2006 5 straipsnyje „Bendrosios sąlygos“, be kita ko, numatyta:
„1.   Vartoti teiginius apie maistingumą ir sveikatingumą leidžiama tik tokiu atveju, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
įrodyta, kad maistinės ar kitos medžiagos, apie kurią pateikiamas teiginys, buvimas, nebuvimas arba mažesnis kiekis maisto produkte ar maisto produktų kategorijai priklausančiuose produktuose pasižymi naudingu mitybiniu arba fiziologiniu poveikiu, įrodytu visuotinai pripažintais moksliniais įrodymais;
<…>“
9.
Reglamento Nr. 1924/2006 6 straipsnio „Mokslinis teiginių įrodymas“ 1 dalyje numatyta:
„Teiginiai apie maistingumą ir sveikatingumą pagrindžiami ir įrodomi visuotinai pripažintais moksliniais įrodymais.“
10.
Konkrečios teiginius apie sveikatingumą reglamentuojančios nuostatos numatytos Reglamento Nr. 1924/2006 IV skyriuje. Jo 10 straipsnyje „Konkrečios sąlygos“ nustatyta:
„1.   Teiginiai apie sveikatingumą yra draudžiami, išskyrus atvejus, kai jie atitinka II skyriaus bendruosius ir šio skyriaus konkrečius reikalavimus bei yra leidžiami pagal šį reglamentą ir yra įtraukti į leidžiamų teiginių sąrašus, numatytus 13 ir 14 straipsniuose.
<…>
3.   Nuorodą į bendro pobūdžio, nekonkrečią naudą, kurią ta maistinė medžiaga ar maisto produktas apskritai teikia sveikatai ar su sveikata susijusiai gerai savijautai, galima daryti tik tuo atveju, jei kartu pateikiamas konkretus teiginys apie sveikatingumą, įtrauktas į sąrašus, numatytus 13 ir 14 straipsniuose.“
III – Faktinės aplinkybės, procesas ir prejudiciniai klausimai
11.
Deutsches Weintor yra Reino krašto-Pfalco federalinės žemės Ilbesheimo gyvenvietėje įsteigtas vyndarių kooperatyvas. Jis prekiauja Dornfelder ir pilkųjų ar baltųjų Burgundijos vynuogių veislių vynais, apibūdinamais kaip „Švelnus vynas“ su nuoroda „sanfte Säure“ (švelnus rūgštumas).
12.
Etiketėje visų pirma nurodyta: „Švelnaus skonio jis tampa dėl taikomo ypatingo LO3 brandinimo proceso biologiniam rūgštingumo sumažinimui“. Ant vyno butelių kaklelių žiedų užrašyta „Edition Mild bekömmlich“ (Švelnus, sveikas (lengvai virškinamas) vynas). Kainoraštyje vynas apibūdinamas kaip „Edition Mild – sanfte Säure/bekömmlich“ (Švelnus vynas – švelnaus rūgštumo (sveikas)).
13.
Pagrindinės bylos šalys nesutaria, ar reklama, kurioje vynas apibūdinamas kaip bekömmlich (sveikas, lengvai virškinamas) nurodant jo švelnų rūgštumą, laikytina teiginiu apie sveikatingumą, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punkte, kuris pagal šio reglamento 4 straipsnio 3 dalį negali būti pateikiamas, kalbant apie alkoholinius gėrimus.
14.
Už prekybos alkoholiniais gėrimais priežiūrą Reino krašto-Pfalco federalinėje žemėje atsakinga institucija nesutiko su apibūdinimo „bekömmlich“ vartojimu motyvuodama tuo, kad taikant Reglamentą Nr. 1924/2006 jis laikytinas teiginiu apie sveikatingumą, o Deutsches Weintor pareiškė ieškinį Verwaltungsgericht (Administraciniam teismui) prašydamas patvirtinti, kad toks ženklinimas ir reklama yra leistini.
15.
Deutsches Weintor iš esmės teigė, kad apibūdinimas susijęs ne su sveikatingumu, o su bendra gera savijauta. Reglamentu nėra siekiama reglamentuoti tokio pobūdžio teiginių, todėl „teiginio apie sveikatingumą“ sąvoka turi būti suprantama siaurai.
16.
2009 m. balandžio 23 d. sprendimu Verwaltungsgericht ieškinį atmetė.
17.
Reino krašto-Pfalco federalinės žemės Oberverwaltungsgericht (Vyriausiasis administracinis teismas) 2009 m. rugpjūčio 19 d. sprendimu atmetė atsakovės apeliacinį skundą. Jis rėmėsi tuo, kad sveikatingumo sąvoka bet kuriuo atveju apima maisto produkto poveikį vartotojo organizmui ir jo funkcijoms. Kitaip nei vaistų atveju, tai nepriklauso nuo aplinkybės, ar poveikis organizmo funkcijoms daromas tikslingai.
18.
Oberverwaltungsgericht nusprendė, kad, apibūdinant vyną kaip bekömmlich, jis susiejamas su organizme vykstančiais procesais, o ne tik su bendra gera savijauta. Nors sąvoka galėtų būti suprantama ir tik bendrąja prasme, jos reikšmė apima daugiau; jai priskiriami sinonimai, kaip antai „sveikas“, „lengvai virškinamas“ arba „skrandį tausojantis“.
19.
Oberverwaltungsgericht nusprendė, kad tai svarbu vyno vartojimui, nes su juo visuomet siejami su galva ir skrandžiu susiję negalavimai; tam tikromis aplinkybėmis vynas gali būti netgi žalingas žmogaus organizmui ir sukelti priklausomybę nuo alkoholio. Sąvokos bekömmlich vartojimas, nurodant ypatingą rūgštingumo sumažinimo procesą ir švelnų rūgštumą, vartotojui leidžia susieti vyną ir žalingo poveikio virškinimui, kuris kartais asocijuojamas su vyno vartojimu, nebuvimą.
20.
Kooperatyvas Bundesverwaltungsgericht, kurio prašoma priimti sprendimą dėl Deutsches Weintor pateikto kasacinio skundo, nurodo, kad reglamentas taikomas netinkamai.
21.
Vertindamas atitinkamas faktines aplinkybes, Bundesverwaltungsgericht nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodo, kad Oberverwaltungsgericht laikėsi nuomonės, jog informuotas ir nuovokus vidutinis vartotojas Deutsches Weintor pateikime ir reklamoje vartojamą apibūdinimą susietų su vyno rūgštumu. Yra teigiama, kad vynas ypač bekömmlich (sveikas), nes yra „švelniai“ rūgštus dėl ypatingo rūgštingumo mažinimo proceso. Šitaip vartotojams pabrėžiama, kad vynas nedirgina skrandžio.
22.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžia, kad jis, kaip kasacinės instancijos teismas, pritaria apeliacinės instancijos teismo išvadoms dėl apibūdinimo „bekömmlich“ aiškinimo. Be to, jis mano, kad Deutsches Weintor pateikti prieštaravimai nėra įtikinami.
23.
Tačiau prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja, ar žemesnės instancijos teismai nesuklydo plačiai aiškindami sąvoką „teiginys apie sveikatingumą“, ir atitinkamai, ar išvadą, kad ši byla susijusi su „teiginiu apie sveikatingumą“, pagrindžia faktinės aplinkybės.
24.
Šiuo atžvilgiu Bundesverwaltungsgericht laikosi nuomonės, kad teiginiu apie sveikatingumą, kaip apibrėžta Reglamente Nr. 1924/2006, negali būti laikomas teiginys apie laikiną organizmo funkcijų palaikymą ar kitokį laikiną poveikį. Turi būti daroma prielaida, kad sveikatingumas minimas tik tada, kai kalbama apie ilgalaikį, išliekantį poveikį fizinei būklei ar gerai savijautai, o ne vien trumpalaikį poveikį medžiagų apykaitai, nedarantį jokio poveikio organizmui ir kartu tikrosios sveikatos būklei.
25.
Bundesverwaltungsgericht vertinimu, teiginys, kad Deutsches Weintor parduodamas vynas yra bekömmlich dėl savo švelnaus rūgštumo, yra susijęs tik su produkto virškinamumu, ir šiuo teiginiu tėra tvirtinama, kad virškinant vynas nesukelia skrandžio negalavimų arba jų sukelia mažiau nei galima tikėtis vartojant tokios rūšies ir kokybės vyną. Būtų nepagrįsta tvirtinti, kad šiuo teiginiu konkrečiai užsimenama apie sveikatingumą ar net apskritai teigiama, kad vyną vartoti yra „sveika“.
26.
Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas rezoliucinėje dalyje pateiktu pirmuoju klausimu nori išsiaiškinti, ar trumpalaikis poveikis, juntamas tik vartojant ir virškinant maisto produktą, gali būti laikomas teiginiu apie sveikatingumą, kaip apibrėžta Reglamente Nr. 1924/2006.
27.
Dėl antrojo prejudicinio klausimo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad, jo manymu, reglamentu siekiama reglamentuoti tik tuos teiginius apie sveikatingumą, kuriais maisto produktui ar sudedamajai daliai priskiriamas naudingas poveikis, todėl jį reikia taikyti tik tiems teiginiams, kurie vartotojui leidžia suprasti, kad maisto produkto vartojimas yra naudingas jo sveikatai.
28.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja, ar prielaidą apie naudingumą sveikatai galima daryti vien iš to, kad maisto produktas sveikatai kenkia mažiau nei panašūs tos pačios kategorijos produktai ir, kitaip tariant, teikia ne daugiau nei santykinę naudą. Jeigu maisto produkto sudėtyje yra medžiagų, galinčių daryti pripažintą žalingą poveikį (šiuo atveju vyno rūgštumas), būtų nelogiška, atsižvelgiant į įprastą žodžių reikšmę, tokio produkto vartojimą laikyti naudingu sveikatai tik dėl to, kad jo kenksmingas poveikis yra šiek tiek mažesnis nei panašių produktų.
29.
Be to, Bundesverwaltungsgericht mano, kad taip pat būtina įvertinti, ar draudimas yra suderinamas su pagrindinėmis teisėmis, visų pirma Chartijos 15 straipsnio 1 dalyje įvirtinta laisve pasirinkti profesiją ir 16 straipsnyje įtvirtinta laisve užsiimti verslu. Jeigu tradicinis gėrimo apibūdinimas „bekömmlich“ būtų laikomas teiginiu apie sveikatingumą taikant Reglamentą Nr. 1924/2006 ir atitinkamai būtų pripažinta, kad jo negalima taikyti vynui, tai, Bundesverwaltungsgericht nuomone, viršytų reglamento tikslus ir galbūt neproporcingai apribotų šias pagrindines teises.
30.
Tokiomis aplinkybėmis Bundesverwaltungsgericht nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Ar teiginyje apie sveikatingumą, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 <...> su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (ES) Nr. 116/2010 <...> (toliau – reglamentas), 4 straipsnio 3 dalies pirmame sakinyje, kartu skaitomame su 2 straipsnio 2 dalies 5 punktu arba 10 straipsnio 3 dalimi, turi būti minimas naudingas mitybinis ar fiziologinis poveikis, kuriuo siekiama ilgalaikio fizinės būklės pagerėjimo, ar pakanka trumpalaikio poveikio, kuris juntamas tik tol, kol maisto produktas vartojamas ir virškinamas?
2.
Tuo atveju, jeigu ir tvirtinimas apie trumpalaikį naudingą poveikį gali būti susijęs su sveikatingumu:
ar prielaidai, kad toks poveikis pasireiškia dėl medžiagos nebuvimo arba mažesnio kiekio, kaip apibrėžta reglamento 5 straipsnio 1 dalies a punkte ir reglamento preambulės 15 konstatuojamojoje dalyje, pakanka tvirtinti, kad tokios rūšies maisto produktų paprastai sukeliamas ir dažnai neigiamai vertinamas poveikis konkrečiu atveju yra nedidelis?
3.
Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas:
ar absoliutus draudimas vyno gamintojui arba pardavėjui naudoti reklamą su aptartos rūšies teiginiu apie sveikatingumą, net jeigu šis teiginys atitinka tikrovę, suderinamas su 2007 m. gruodžio 13 d. redakcijos Europos Sąjungos sutarties (OL C 115, 2008, p. 13) 6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa, skaitoma kartu su 2007 m. gruodžio 12 d. redakcijos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (OL C 303, 2007, p. 1) 15 straipsnio 1 dalimi (laisvė pasirinkti profesiją) ir 16 straipsniu (laisvė užsiimti verslu)?“
IV – Teisinė analizė
A – Pirmasis ir antrasis prejudiciniai klausimai – Reglamente Nr. 1924/2006 vartojamos sąvokos „teiginys apie sveikatingumą“ reikšmė
31.
Pateikdamas pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus, kuriuos derėtų nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar sąvoka „teiginys apie sveikatingumą“, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punkte, apima teiginį, kuriame minimas tik laikinas naudingas poveikis fizinei būklei, juntamas tik vartojant ir virškinant maisto produktą, ir nurodoma, kad šio maisto produkto kenksmingas poveikis fizinei būklei yra mažesnis nei būdinga šios rūšies maisto produktams.
1. Pagrindinės šalių pozicijos
32.
Rašytines pastabas dėl šio prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateikė Deutsches Weintor, Reino krašto-Pfalco federalinė žemė, Čekijos, Estijos, Prancūzijos, Vengrijos ir Suomijos vyriausybės, taip pat Europos Parlamentas ir Komisija. Išskyrus Estijos, Prancūzijos, Vengrijos ir Suomijos vyriausybes, visoms šioms šalims taip pat buvo atstovaujama 2012 m. sausio 19 d. posėdyje.
33.
Deutsches Weintor ir Čekijos vyriausybė tvirtina, kad Reglamente Nr. 1924/2006 vartojama sąvoka „teiginys apie sveikatingumą“ turėtų būti aiškinama siaurai. Jos iš esmės siūlo į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus atsakyti nurodant, kad šia sąvoka daroma prielaida dėl naudingo mitybinio ar fiziologinio poveikio, kuriuo siekiama ilgalaikio fizinės būklės pagerėjimo, o ne trumpalaikio poveikio. Be to, Deutsches Weintor teigimu, nepakanka tvirtinti, kad bet koks kenksmingas šio maisto produkto poveikis yra mažesnis nei įprastas tokios rūšies maisto produktų poveikis.
34.
Tačiau visos kitos šalys, pateikusios pastabas dėl pirmojo prejudicinio klausimo, visų pirma Reino krašto-Pfalco federalinė žemė, Prancūzijos, Estijos, Suomijos ir Vengrijos vyriausybės bei Komisija, pritaria platesniam sąvokos aiškinimui ir teigia, kad laikino poveikio fizinei būklei, visų pirma juntamo tik vartojant ir virškinant maisto produktą, gali pakakti, kad šioje byloje nagrinėjamas apibūdinimas būtų laikomas teiginiu apie sveikatingumą taikant Reglamentą Nr. 1924/2006.
35.
Dėl antrojo prejudicinio klausimo, ar pakanka tvirtinti, kad maisto produktas mažiau kenkia sveikatai nei panašūs produktai, šios šalys siūlo atsakymus, kurie yra priešingi Deutsches Weintor siūlomam variantui, arba teigia, kad atskiras atsakymas yra nebūtinas arba nereikalingas.
2. Vertinimas
36.
Reikia iškart pabrėžti, kad, nagrinėjant šį prašymą priimti prejudicinį sprendimą, Teisingumo Teismas neprivalo nustatyti, kokia yra tikroji arba numanoma vyno apibūdinimo kaip „bekömmlich“ nurodant švelnų rūgštumą – ar papildomos etiketėje pateikiamos informacijos dėl ypatingo rūgštingumo mažinimo proceso – reikšmė tipinio vartotojo, kuris minimas ir apibrėžtas Reglamento Nr. 1924/2006 16 konstatuojamojoje dalyje, požiūriu, ir Teisingumo Teismo nėra prašoma tuo remiantis priimti galutinio sprendimo, ar nagrinėjamas apibūdinimas laikytinas „teiginiu apie sveikatingumą“ taikant reglamentą.
37.
Šiuos vertinimus turi atlikti nacionalinis teismas taikydamas atitinkamas Reglamento Nr. 1924/2006 nuostatas pagal Teisingumo Teismo pateiktą išaiškinimą.
38.
Šiuo atžvilgiu reikia pastebėti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo nutartyje yra nurodęs, kad pagal Verwaltungsgericht išvadas, kurių pagrindu jis iš esmės turėtų nagrinėti skundą, informuotas ir nuovokus vidutinis vartotojas nagrinėjamą apibūdinimą suprastų (kitaip, nei tvirtina Deutsches Weintor) ne kaip užuominą į gerą savijautą ar bendras apibūdinamo vyno savybes, kaip antai jo skonį, bet kaip užuominą į jo švelnų rūgštumą, pabrėžiant, kad vynas nedirgina skrandžio, ir atitinkamai į lengvą virškinamumą.
39.
Būtent atsižvelgdamas į tai Teisingumo Teismas turi spręsti pateiktus prejudicinius klausimus dėl išaiškinimo, kurių pirmasis iš esmės yra, ar Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punkte apibrėžta sąvoka „teiginys apie sveikatingumą“ apima ir apibūdinimus arba teiginius, kuriais netiesiogiai teigiama ar užsimenama tik apie laikiną naudingą poveikį fizinei būklei, kaip antai poveikį skrandžiui, trunkantį, kol vartojamas ir virškinamas vynas.
40.
Šiuo atžvilgiu reikia pastebėti, kad, pirmiausia teiginio apie sveikatingumą sąvoka Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punkte apibrėžta gana laisvai kaip bet kuris teiginys, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama ar užsimenama, kad „esama ryšio tarp maisto produkto kategorijos, maisto produkto ar vienos jo sudedamųjų dalių ir sveikatos“.
41.
Kaip yra pastebėjusios kelios šalys, reglamente iš tiesų nepaaiškinta, ką reiškia „sveikata“; tačiau galiu drąsiai teigti, kad ši sąvoka paprastai reiškia asmens fizinę ir psichinę būklę tiek, be jokios abejonės, šiek tiek nevienareikšmiškai tam tikro žmogaus kūno ir proto funkcionavimo ar gerovės prasme (atitinkamai asmuo gali būti „geros sveikatos“ arba „prastos sveikatos“), tiek geros fizinės ir psichinės savijautos idealios būklės prasme (
4
). Visų pirma, remiantis Reglamento Nr. 1924/2006 13 straipsnio 1 dalimi, reglamente vartojama sveikatos sąvoka apima ne tik žmogaus organizmo, bet ir fiziologines ir elgesio funkcijas.
42.
Antra, kalbant apie sąvokos „teiginys apie sveikatingumą“ reikšmę, iš kelių Reglamento Nr. 1924/2006 nuostatų matyti, kad toks teiginys grindžiamas prielaida, kad produktas turės naudingą poveikį žmogaus fizinei būklei (arba jo psichinei būklei, o tai šioje byloje nėra aktualu).
43.
Šiuo atžvilgiu Reglamento Nr. 1924/2006 6 konstatuojamojoje dalyje dėl teiginių apie maistingumą aiškiai nurodyta, kad šio reglamento taikymo sritis neapima tik teiginių, kuriuose nurodytas nenaudingas poveikis. Tačiau manau, kad ne tik iš bendro reglamento tikslo užtikrinti vartotojų apsaugą (visų pirma žr. 1 konstatuojamąją dalį), bet ir kitų jo nuostatų, visų pirma 10 konstatuojamosios dalies, kurioje minimi „mitybiniai, fiziologiniai ar kiti sveikatai naudingi privalumai“, 14 konstatuojamosios dalies, kuri skirta tik teiginiams apie naudingą medžiagų poveikį, ir 5 straipsnio 1 dalies a punkto bei 5 straipsnio 2 dalies, kuriose taip pat minimi teiginiai apie naudingą poveikį, akivaizdu, kad taikant reglamentą „teiginys apie sveikatingumą“ neatsiejamas nuo teigiamo ir naudingo poveikio organizmo funkcijoms.
44.
Trečia, svarbu pastebėti, kad iš sąvokos „teiginys“ apibrėžimo Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 1 punkte matyti, kad teiginys apie sveikatingumą, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, egzistuoja tuomet, kai apibūdinime užsimenama, kad atitinkamas maisto produktas turi „tam tikrų savybių“, tai yra teikia konkrečią naudą sveikatai arba turi naudingą fiziologinį poveikį. Todėl, kaip yra teisingai pastebėjusi Komisija, sąvoka „teiginys apie sveikatingumą“a priori neapima nekonkretaus teigiamo fiziologinio ar virškinamojo poveikio (minimo nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą), kuris apskritai susijęs su maisto arba konkrečios maisto rūšies pasisavinimu, kaip antai žmogaus organizmo maitinimu, kuris yra būtinas organizmo funkcijoms palaikyti.
45.
Tačiau vis tiek nemanau, kad, remiantis Reglamento Nr. 1924/2006 nuostatomis ar kitais įtikinamais motyvais, galima daryti prielaidą, kad, taikant reglamentą, be minėtųjų sąvokos elementų, (naudingo) poveikio fizinei būklei ar organizmo funkcijoms trukmė yra arba turėtų būti sąvokos „teiginys apie sveikatingumą“ sudedamoji dalis.
46.
Pirma, konceptualiu lygmeniu būtų nenatūralu į „sveikatos“ sąvoką neįtraukti laikino poveikio gerai fizinei savijautai, nes bendra sveikatos būklė ir laikinos, nuo aplinkybių priklausančios žmogaus geros savijautos – ar ligos – būklės iš tiesų yra glaudžiai susijusios. Be to, kaip yra teisingai pastebėjusi Komisija, daugelis vaistų tik laikinai numalšina skausmą arba turi tik trumpalaikį poveikį žmogaus organizmui, tačiau paprastai visi sutinka, kad tokie vaistai yra susiję su sveikata.
47.
Antra, kaip jau buvo minėta, akivaizdu, kad įstatymų leidėjas nusprendė sąvoką „teiginys apie sveikatingumą“ apibrėžti plačiai atsižvelgdamas į Reglamento Nr. 1924/2006 1 konstatuojamojoje dalyje nustatytą siekį užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį.
48.
Visų pirma, atsižvelgus į tai, kad teiginiai apie sveikatingumą dažnai sukuria teigiamą maisto produktų, kuriems jie taikomi, įvaizdį ir turi skatinamąjį poveikį vartotojams, reglamentu siekiama apsaugoti vartotojus nuo teiginių, kurie yra klaidinantys ir (arba) neteisingi, iš esmės reikalaujant juos pagrįsti moksliniais įrodymais (
5
).
49.
Kalbant apie alkoholinius gėrimus, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio vienetais, didesnė nei 1,2 proc., Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalyje numatytas bendras draudimas, t. y. neatsižvelgiant į tai, ar tariamas naudingas poveikis yra teisingas ir pagrįstas moksliniais įrodymais, vartoti teiginius apie sveikatingumą, taip pat daryti nuorodą (kuri susijusi su konkrečiu teiginiu apie sveikatingumą) į bendro pobūdžio nekonkrečią naudą, kurią ta maisto medžiaga ar maisto produktas apskritai teikia sveikatai ar su sveikata susijusiai gerai savijautai, kaip apibrėžta šio reglamento 10 straipsnio 3 dalyje. Atsižvelgiant į tai, kad alkoholio vartojimas susijęs su priklausomybės ir piktnaudžiavimo grėsmėmis, svarbesnis siekis šiuo atveju yra išvengti bet kokios teigiamos, su sveikata susijusios konotacijos, kuri galėtų skatinti alkoholinių gėrimų vartojimą.
50.
Manau, kad toks siauras sąvokos „teiginys apie sveikatingumą“ aiškinimas atmetant teiginius, kuriais užsimenama apie laikiną naudingą poveikį fizinei būklei, neatitiktų šių Reglamento Nr. 1924/2006 tikslų. Kaip yra pabrėžusi ne viena šalis, dėl to į reglamento taikymo sritį gali nepatekti nemažai produktų ir susijusių teiginių, kuriais, užsimenant apie teigiamą, kad ir laikiną, fiziologinį poveikį, vis tiek gali būti skatinamas su jais susijusio maisto produkto ar medžiagos vartojimas.
51.
Galiausiai taip pat dėl praktinių sumetimų pirmuoju prejudiciniu klausimu siūlomas atskyrimas sukeltų papildomų sunkumų nustatyti ribą, nuo kurios tariamas poveikis organizmo funkcijoms nustoja būti laikinas ir tampa ilgalaikis arba nuolatinis, todėl būtų dar sunkiau Reglamentą Nr. 1924/2006 taikyti nuosekliai ir prognozuojamai.
52.
Toliau atsakant į klausimą, ar sąvoka „teiginys apie maistingumą“ taikant Reglamentą Nr. 1924/2006 apima teiginį, kuriuo tik netiesiogiai teigiama, kad konkretaus maisto produkto kenksmingas poveikis fizinei būklei yra mažesnis nei įprastas tokios rūšies maisto produktų poveikis dėl mažesnio medžiagos kiekio, reikia pastebėti, kad, pirma, kaip yra teisingai nurodęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, iš Reglamento Nr. 1924/2006 15 konstatuojamosios dalies, visų pirma jo 5 straipsnio 1 dalies a punkto, akivaizdu, kad sąvoka apima ir teiginius, kuriais užsimenama apie poveikį sveikatai dėl medžiagos nebuvimo ar mažesnio jos kiekio maisto produkte, kaip antai dėl šiuo atveju aptariamo mažesnio vyno rūgštumo.
53.
Antra, dėl klausimo, ar tokį teiginį gali sudaryti netiesioginis teiginys ar užuomina, kad maisto produktas kenkia mažiau nei panašūs tos pačios kategorijos ar rūšies produktai (šiuo atveju – vynas), jau buvo minėta, kad ši sąvoka grindžiama prielaida dėl konkretaus teigiamo arba naudingo poveikio sveikatai ar organizmo funkcijai. Tad dėl su sveikata susijusios tariamos naudos specifikos manytina, kad turi būti palyginimo objektas, kitaip tariant – panašus produktas.
54.
Todėl, mano manymu, visiškai įmanoma, kad naudingą fiziologinį poveikį atitiktų tiesiog santykinė nauda sveikatai, įskaitant naudą, gaunamą dėl to, kad konkretus maisto produktas yra mažiau kenksmingas ar žalingas organizmo funkcijoms, nei įprastai yra kenksmingi ar žalingi tokios rūšies maisto produktai.
55.
Šiuo atžvilgiu reikia priminti, kad, kaip jau įrodyta, sąvoką „teiginys apie sveikatingumą“ reikia aiškinti plačiai, tačiau pati aplinkybė, kad šia sąvoka reikia netiesiogiai teigti arba užsiminti apie teigiamą ar naudingą poveikį sveikatai, dar nereiškia, kad būtina nurodyti realų bendros sveikatos būklės pagerėjimą ar realų gydomąjį poveikį, kuris būdingas vaistams.
56.
Mano manymu, toks aiškinimas taip pat atitinka minėtą Reglamento Nr. 1924/2006 tikslą užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį.
57.
Šiuo atžvilgiu reikėtų paminėti ir tai, kad teiginys apie santykinę su sveikata susijusią naudą, žadantis mažiau kenksmingą poveikį tam tikroms organizmo funkcijoms, kaip antai virškinimui, gali turėti įtakos vartotojų įpročiams ir paskatinti atitinkamo maisto produkto vartojimą. Todėl nagrinėjamo vyno atveju netiesioginis teiginys apie geresnį virškinimą gali ne tik paskatinti vartotojus vietoje kitų šios rūšies gėrimų, kurie kitais atžvilgiais yra panašūs, rinktis nagrinėjimą vyną, bet apskritai paskatinti nagrinėjamo gėrimo vartojimą ar net pritraukti naujų vartotojų, ypač turinčių jautrų skrandį.
58.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus reikia atsakyti nurodant, kad pagal Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punktą sąvoka „teiginys apie sveikatingumą“ turi būti aiškinama kaip apimanti ir teiginius dėl laikino naudingo poveikio fizinei būklei, kaip antai poveikį, juntamą, kol maisto produktas yra vartojamas ir virškinamas, įskaitant teiginius, kad dėl mažesnio medžiagos kiekio kenksmingas konkretaus maisto produkto poveikis gerai fizinei savijautai yra mažesnis nei įprastas tokios rūšies maisto produktų poveikis.
B – Trečiasis prejudicinis klausimas – suderinamumas su Chartija
59.
Jeigu atsakymas į pirmąjį ir antrąjį prejudicinius klausimus yra teigiamas, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori sužinoti, ar Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas bendras draudimas alkoholinių gėrimų, kaip antai vyno, atžvilgiu vartoti aptartos rūšies teiginius apie sveikatingumą yra suderinamas su Chartija, visų pirma jos 15 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta laisve pasirinkti profesiją ir 16 straipsnyje įtvirtinta laisve užsiimti verslu.
1. Pagrindinės šalių pozicijos
60.
Deutsches Weintor nuomone, į trečiąjį klausimą reikia atsakyti neigiamai. Kooperatyvo manymu, draudimas naudoti aptartos rūšies teiginį apie sveikatingumą laikytinas neproporcingu vyno gamintojų ir pardavėjų laisvės pasirinkti profesiją ir užsiimti verslu suvaržymu.
61.
Tačiau kitos šalys, pateikusios argumentus dėl trečiojo prejudicinio klausimo, siūlo atsakyti nurodant, kad Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalyje numatytas bendras draudimas alkoholinių gėrimų atžvilgiu vartoti teiginius apie sveikatingumą yra, visų pirma atsižvelgiant į grėsmes, susijusias su alkoholinių gėrimų vartojimu, pateisinamas ir proporcingas bei atitinka Chartijos reikalavimus. Europos Parlamentas, kurio argumentuose pagrindinis dėmesys skiriamas trečiajam prejudiciniam klausimui, priėjo prie išvados, kad nagrinėjant šį klausimą neatskleidžiami jokie veiksniai, kurie galėtų turėti įtakos Reglamento Nr. 1924/2006 galiojimui.
2. Vertinimas
62.
Visų pirma reikia priminti, kad pagal ESS 6 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą Europos Sąjunga pripažįsta Chartijoje išdėstytas teises, laisves ir principus; Chartija „turi tokią pat teisinę galią kaip ir Sutartys“.
63.
Todėl būtina įvertinti, ar atsižvelgiant į tai, kad reglamento 4 straipsnio 3 dalyje numatytas bendras draudimas „teiginius apie sveikatingumą“, kaip apibrėžta anksčiau, vartoti kalbant apie alkoholinius gėrimus, kurių alkoholio koncentracija, išreikšta tūrio vienetais, didesnė nei 1,2 proc., Reglamentas Nr. 1924/2006 nepažeidžia pagrindinių Chartijoje, visų pirma jos 15 straipsnio 1 dalyje ir 16 straipsnyje, įtvirtintų teisių.
64.
Chartijos 15 straipsnio 1 dalyje ir 16 straipsnyje įtvirtinta laisvė pasirinkti profesiją ir laisvė užsiimti verslu, kurias Teisingumo Teismas jau yra pripažinęs bendraisiais Europos Sąjungos teisės principais (
6
). Pagal šią teismo praktiką laisvė užsiimti verslu sutampa su laisve rinktis profesiją (
7
).
65.
Šiuo atžvilgiu reikia pastebėti, kad tiek, kiek draudimas vartoti nagrinėjamus teiginius apie sveikatingumą yra susijęs su alkoholinių gėrimų ženklinimu, reklama ir informavimu, kuriuo apribojama tokių produktų gamintojų ir pardavėjų komercinė-ūkinė veiklą, jis laikytinas galinčiu turėti įtakos laisvei užsiimti verslu ir laisvei rinktis profesiją ar veiklą (
8
).
66.
Tačiau, kaip yra ne kartą pabrėžęs Teisingumo Teismas, šios pagrindinės teisės vis dėlto nėra absoliučios ir turi būti vertinamos atsižvelgiant į jų socialinę funkciją. Todėl naudojimasis šiomis teisėmis gali būti apribotas visų pirma bendro rinkų organizavimo atžvilgiu, jeigu tokie apribojimai iš esmės atitinka Europos Sąjungos bendrojo intereso tikslus ir nėra neproporcingas bei neleistinas kišimasis siekiamų tikslų atžvilgiu, pažeidžiantis šių teisių esmę (
9
).
67.
Be to, Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje numatyta galimybė apriboti naudojimąsi teisėmis, kaip antai įtvirtintomis šios Chartijos 15 ir 16 straipsniuose, jei šie apribojimai numatyti įstatymo, nekeičia minėtų teisių ir laisvių esmės ir, remiantis proporcingumo principu, yra būtini ir tikrai atitinka Sąjungos pripažintus bendruosius interesus arba yra reikalingi kitų teisėms ir laisvėms apsaugoti.
68.
Atsižvelgiant į šiuos kriterijus, šiuo atveju reikia pastebėti, kad Reglamento Nr. 1924/2006 tikslas, kaip nustatyta jo 1 konstatuojamojoje dalyje ir nurodyta šioje išvadoje, yra užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį; visų pirma, kiek tai susiję su 4 straipsnio 3 dalyje nustatytu draudimu, reglamentu siekiama, kaip matyti ir iš 10 bei 18 konstatuojamųjų dalių, užtikrinti aukštą visuomenės sveikatos apsaugos lygį, nes jis, atsižvelgiant į galimą kenksmingą alkoholio vartojimo poveikį ir piktnaudžiavimo grėsmę, skirtas apsisaugoti nuo bet kokios teigiamos sveikatingumo ir alkoholinių gėrimų vartojimo sąsajos, net jeigu atitinkami teiginiai apie sveikatingumą yra moksliškai teisingi.
69.
Šiuo atžvilgiu Teisingumo Teismas yra ne kartą pripažinęs, kad priemones, ribojančias alkoholinių gėrimų reklamą, kuriomis siekiama kovoti su piktnaudžiavimu alkoholiu, pateisina rūpestis dėl visuomenės sveikatos, o visuomenės sveikatos apsauga, vadovaujantis SESV 9 straipsniu, yra Europos Sąjungos pripažįstamas bendrojo intereso tikslas (
10
).
70.
Taip pat reikia pastebėti, kad nors aptariamu draudimu gali būti daroma įtaka šioms teisėms, negalima teigti, kad juo kėsinamasi į laisvės užsiimti verslu arba laisvės rinktis profesiją ar veiklą esmę, nes draudimas teiginius apie sveikatingumą, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punkte, vartoti alkoholinių gėrimų, kaip antai vyno, atžvilgiu apriboja tik tokių gėrimų gamintojų ar pardavėjų komercinę-ūkinę veiklą aiškiai apibrėžtoje srityje (
11
).
71.
Pagaliau manau, kad Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas draudimas atitinka minėtą visuomenės sveikatos apsaugos tikslą ir, atsižvelgiant į priklausomybės ir piktnaudžiavimo grėsmes bei galimą kenksmingą poveikį, susijusį su alkoholio vartojimu, neviršija to, kas būtina, norint pasiekti šį tikslą.
72.
Šiuo atžvilgiu reikia prisiminti, kad Teisingumo Teismas yra nusprendęs, jog visuomenės sveikatos srityje siekiamų tikslų svarba galima pateisinti apribojimus, turinčius neigiamų pasekmių, netgi rimtų, kai kuriems ūkio subjektams (
12
).
73.
Be to, reikia pabrėžti, kad nagrinėjamas draudimas taikomas tik teiginių apie sveikatingumą, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punkte, vartojimui, kitaip tariant, apibūdinimams ar informacijai, kuriais, kaip jau minėta, visų pirma užsimenama apie teigiamą poveikį sveikatai. Nėra draudžiama net ir apie alkoholinius gėrimus pateikti kitų teiginių ir ženklinimo informacijos be šių konkrečių užuominų, pavyzdžiui, informacijos apie objektyvias produkto savybes ar teiginių apie maistingumą.
74.
Todėl, nors prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad nagrinėjamą vyno apibūdinimą, tai yra sąvoką „bekömmlich“, pateikiamą su nuoroda į švelnų rūgštumą ir konkretų gamybos procesą, vidutinis vartotojas gali suprasti kaip užuominą į teigiamą poveikį organizmo funkcijoms, kuris prilygintinas „teiginiui apie sveikatingumą“ pagal Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalį, jis tokiu teiginiu gali būti nelaikytinas, jeigu, pavyzdžiui, etiketėje minimas tik mažas rūgštumas.
75.
Atsižvelgiant į tai, į trečiąjį prejudicinį klausimą reikia atsakyti nurodant, kad Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas bendras draudimas alkoholinių gėrimų, kaip antai vyno, atžvilgiu vartoti aptartos rūšies teiginius apie sveikatingumą yra suderinamas su ESS 6 straipsnio 1 dalimi, skaitoma kartu su Chartijos 15 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta laisve pasirinkti profesiją ir 16 straipsnyje įtvirtinta laisve užsiimti verslu.
V – Išvada
76.
Dėl išdėstytų priežasčių siūlau į klausimus, dėl kurių Bundesverwaltungsgericht pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą, atsakyti taip:
—
taikant 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą su pakeitimais, padarytais 2010 m. vasario 9 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 116/2010, 2 straipsnio 2 dalies 5 punktą, sąvoką „teiginys apie sveikatingumą“ reikia aiškinti kaip apimančią ir teiginius, kuriais užsimenama apie laikiną naudingą poveikį fizinei būklei, kaip antai poveikį, kuris juntamas tol, kol maisto produktas yra vartojamas ir virškinamas, įskaitant teiginius, kuriais užsimenama apie konkretaus maisto produkto mažesnį kenksmingą poveikį gerai fizinei savijautai nei įprastas tokios rūšies maisto produkto poveikis dėl mažesnio medžiagos kiekio,
—
Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas bendras draudimas alkoholinių gėrimų, kaip antai vyno, atžvilgiu vartoti aptartos rūšies teiginius apie sveikatingumą yra suderinamas su ESS 6 straipsnio 1 dalimi, skaitoma kartu su Chartijos 15 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta laisve pasirinkti profesiją ir 16 straipsnyje įtvirtinta laisve užsiimti verslu.
(
1
)	Originalo kalba: anglų.
(
2
)	OL L 404, p. 9.
(
3
)	OL L 37, p. 16.
(
4
)	Dėl pastarosios prasmės žr. Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) pasiūlytą platų apibrėžimą, apimantį ir socialinę gerovę, nes sveikata apibrėžiama kaip „visiška fizinė, psichinė ir socialinė gerovė, o ne ligų ir negalių nebuvimas“.
(
5
)	Šiuo klausimu visų pirma žr. Reglamento Nr. 1924/2006 10, 14, 16 ir 17 konstatuojamąsias dalis ir jo 5 bei 6 straipsnius.
(
6
)	Žr. 2004 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Ispanija ir Suomija prieš Parlamentą ir Tarybą (C-184/02 ir C-223/02, Rink. p. I-7789) 51 punktą; taip pat žr. paaiškinimus, susijusius su Chartijos 15 ir 16 straipsniais.
(
7
)	Žr. 6 išnašoje minėtą Sprendimą Ispanija ir Suomija prieš Parlamentą ir Tarybą ir 1991 m. vasario 21 d. Sprendimo Zuckerfabrik Süderdithmarschen ir Zuckerfabrik Soest (C-143/88 ir C-92/89, Rink. p. I-415) 72–77 punktus.
(
8
)	Dėl vyno ženklinimo žr. 1986 m. spalio 8 d. Sprendimo Keller (234/85, Rink. p. 2897) 9 punktą.
(
9
)	Žr. 2003 m. liepos 10 d. Sprendimo Booker Aquaculture ir Hydro Seafood (C-20/00 ir C-64/00, Rink. p. I-7411) 68 punktą; 2004 m. liepos 15 d. Sprendimo Di Lenardo ir Dilexport (C-37/02 ir C-38/02, Rink. p. I-6911) 82 punktą ir 1997 m. balandžio 15 d. Sprendimo Irish Farmers Association ir kiti (C-22/94, Rink. p. I-1809) 27 punktą.
(
10
)	Šiuo klausimu žr. 2004 m. liepos 13 d. Sprendimo Bacardi France (C-429/02, Rink. p. I-6613) 37 punktą ir 2001 m. kovo 8 d. Sprendimo Gourmet International Products (C-405/98, Rink. p. I-1795) 27 punktą.
(
11
)	Žr. Sprendimo Keller, minėto 8 išnašoje, 9 punktą.
(
12
)	Žr. 2010 m. birželio 1 d. Sprendimo Pérez ir Gómez (C-570/07 ir C-571/07, Rink. p. I-4629) 90 punktą ir 1997 m. liepos 17 d. Sprendimo Affish (C-183/95, Rink. p. I-4315) 42 ir 43 punktus.