62024CJ0316_RES
Byla C‑316/24 P
Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)
prieš
Europos Komisiją
2025 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Apeliacinis skundas – Žemės ūkis – Augalų apsaugos produktai – 4 straipsnis – Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/2049 – Veikliosios medžiagos cipermetrino patvirtinimo galiojimo pratęsimas – Prašymas atlikti vidaus peržiūrą – Reglamentas (EB) Nr. 1367/2006 – 10 straipsnio 1 dalis – Sprendimas atmesti prašymą – Rizikos vertinimas ir valdymas – Svarbių probleminių sričių nustatymas – Realios naudojimo sąlygos – Atsargumo principas“
Aplinka – Orhuso konvencija – Taikymas Sąjungos institucijoms – Nevyriausybinių organizacijų teisė prašyti peržiūrėti vidaus tvarka administracinius aktus aplinkosaugos srityje – Administracinis aktas, kuriuo pratęsiamas veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimas – Peržiūros dalykas – Patvirtinimo peržiūra
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1367/2006 10 straipsnio 1 dalis)
(žr. 80 punktą)
Aplinka – Orhuso konvencija – Taikymas Sąjungos institucijoms – Nevyriausybinių organizacijų teisė prašyti peržiūrėti vidaus tvarka administracinius aktus aplinkosaugos srityje – Peržiūros motyvų nurodymas – Būtinybė nurodyti dalykus, galinčius sukelti abejonių dėl nagrinėjamo akto pagrįstumo
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1367/2006 10 straipsnio 1 dalis)
(žr. 82 punktą)
Žemės ūkis – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas Nr. 1107/2009 – Veikliosios medžiagos patvirtinimas – Rizikos vertinimas – Kriterijai – Atsižvelgimas tiek į valstybės narės ataskaitos rengėjos pratęsimo vertinimo ataskaitos projektą, tiek į Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) išvadą – Komisijos pareiga visais aspektais vadovautis šiais dokumentus – Nebuvimas – Galimybė nukrypti nuo rizikos vertinimo, kuriame nustatyta svarbi probleminė sritis – Sąlygos
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 2 ir 3 dalys, 11 straipsnio 1 ir 2 dalys, 12 straipsnio 2 dalis, 13 straipsnio 1 dalis, 14 straipsnio 1 dalis ir II priedo 2 ir 3 punktai)
(žr. 87–94, 102 punktus)
Apeliacinis skundas – Pagrindai – Nepakankamas motyvavimas – Pareigos motyvuoti apimtis – Bendrojo Teismo pareiga pateikti aiškius ir nedviprasmiškus motyvus – Pažeidimas – Skundžiamo sprendimo panaikinimas
(SESV 256 straipsnio 1 dalies antra pastraipa; Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnis ir 53 straipsnio pirma pastraipa; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 117 straipsnio m punktas)
(žr. 98, 107, 114, 120, 123, 200, 317, 318 punktus)
Žemės ūkis – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas Nr. 1107/2009 – Veikliosios medžiagos patvirtinimas – Rizikos vertinimas – Kriterijai – Bent vieno augalų apsaugos produkto, kurio sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, vieno ar kelių tipiškų naudojimo būdų tyrimas – Apimtis – Europos maisto saugos tarnybos (EFSA) atliekamas svarbių probleminių sričių nustatymas – Patvirtinimas, kuriam taikomos sąlygos arba apribojimai – Komisijos pareiga įrodyti rizikos mažinimo priemonių veiksmingumą
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 2 ir 3 dalys, 6 straipsnis, 14 straipsnio 1 dalis, 20 straipsnio 1 dalies a punktas ir 24 straipsnis)
(žr. 170–172, 178, 179, 319 punktus)
Žemės ūkis – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas Nr. 1107/2009 – Veikliosios medžiagos patvirtinimas – Rizikos vertinimas – Kriterijai – Kompetentingos institucijos pareiga atsižvelgti į nepageidaujamą produkto sudėtyje esančios veikliosios medžiagos endokrininės sistemos ardomųjų savybių poveikį – Atsižvelgimas į svarbias ir patikimas mokslo ar technikos žinias, turimas vertinimo atlikimo momentu – Atsargumo principo laikymasis
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir 3 dalis, 7 straipsnio 1 dalis ir II priedo 3.6.5 punktas)
(žr. 204–207 punktus)
Žemės ūkis – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas Nr. 1107/2009 – Veikliosios medžiagos patvirtinimas – Patvirtinimo paraiška – Veiklioji medžiaga, kurią sudaro izomerų mišinys – Pareiga nurodyti izomerų koncentracijos santykį ir kiekvieno izomero santykinį biologinį aktyvumą – Šios informacijos kvalifikavimas kaip papildomos patvirtinamosios informacijos – Neleistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1107/2009 6 straipsnio f punktas; Komisijos reglamento Nr. 283/2013 priedo A dalies 1.9 punkto ketvirta pastraipa)
(žr. 231, 237 punktus)
Žemės ūkis – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas Nr. 1107/2009 – Veikliosios medžiagos patvirtinimas – Rizikos vertinimas – Kriterijai – Bent vieno augalų apsaugos produkto, kurio sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, vieno ar kelių tipiškų naudojimo būdų tyrimas – Augalų apsaugos produkto, kurio sudėtyje yra šios medžiagos, buvimas rinkoje – Poveikio nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 1, 2, 3 ir 5 dalys, 14 straipsnio 1 dalis ir 29 straipsnio 1 dalis)
(žr. 279–285, 295–298 punktus)
Žemės ūkis – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas Nr. 1107/2009 – Veikliosios medžiagos patvirtinimas – Rizikos vertinimas – Kriterijai – Bent vieno augalų apsaugos produkto, kurio sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, vieno ar kelių tipiškų naudojimo būdų tyrimas – Atsižvelgimas į poveikį, atsirandantį dėl atitinkamos veikliosios medžiagos ir kitų produkto sudedamųjų dalių sąveikos
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 1, 2, 3 ir 5 dalys, 13 straipsnis, 14 straipsnio 1 dalis ir 29 straipsnio 1 dalis)
(žr. 301 punktą)
Žemės ūkis – Teisės aktų derinimas – Augalų apsaugos produktų pateikimas rinkai – Reglamentas Nr. 1107/2009 – Leidimas pateikti į rinką augalų apsaugos produktus – Sąlygos – Tiesioginio ar ilgalaikio kenksmingo poveikio žmonių sveikatai nebuvimas – Atleidimas nuo pareigos pateikti šių produktų ilgalaikio toksiškumo tyrimus – Nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 3 dalies b punktas ir 29 straipsnio 1 dalies e punktas bei 2 dalis)
(žr. 302 punktą)
Santrauka
Savo sprendimu Teisingumo Teismas iš dalies panaikino Bendrojo Teismo sprendimą PAN Europe / Komisija, kuriuo pastarasis atmetė ieškinį dėl 2022 m. birželio 23 d. Europos Komisijos sprendimo (
1
) atmesti prašymą atlikti Įgyvendinimo reglamento 2021/2049 (
2
), kuriuo pratęstas veikliosios medžiagos cipermetrino patvirtinimo galiojimas, vidaus peržiūrą. Konstatavęs, kad šioje bylos stadijoje galima tai daryti, Teisingumo Teismas priėmė sprendimą dėl ieškinio ir iš dalies panaikino Komisijos sprendimą.
Cipermetrinas yra Europos Sąjungoje naudojamas insekticidas, kurį 2005 m. leista naudoti augalų apsaugos produktuose.
Vykdydama cipermetrino patvirtinimo galiojimo pratęsimo procedūrą Europos maisto saugos tarnyba (EFSA) savo 2018 m. liepos mėn. išvadoje nustatė keturias svarbias šios veikliosios medžiagos problemines sritis. Paskui 2019 m. rugsėjo mėn. Komisijos prašymu ji priėmė pareiškimą dėl cipermetrino rizikos mažinimo priemonių.
Atlikus šį rizikos vertinimą, 2021 m. lapkričio 24 d. Komisija priėmė Įgyvendinimo reglamentą 2021/2049, kuriuo pratęstas cipermetrino patvirtinimo galiojimas ir nustatytos specialiosios nuostatos.
2022 m. sausio 20 d. ieškovė aplinkosaugos organizacija Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) pateikė Komisijai prašymą atlikti Įgyvendinimo reglamento 2021/2049 vidaus peržiūrą (
3
). Ji rėmėsi atsargumo principo ir Sąjungos pareigos užtikrinti aukštą žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį pažeidimu. Komisija atmetė šį prašymą.
Bendrajam Teismui atmetus PAN Europe ieškinį dėl ginčijamo sprendimo, ši pateikė apeliacinį skundą dėl Bendrojo Teismo sprendimo.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas nusprendė, kad Bendrasis Teismas pažeidė pareigą motyvuoti, iškraipė įrodymus ir padarė teisės klaidą, vertindamas svarbią probleminę sritį, susijusią su informacijos apie naudojamų partijų reprezentatyvumą nebuvimu ir didele rizika netiksliniams nariuotakojams.
Iš pradžių Teisingumo Teismas pažymėjo, kad, kai Komisija turi priimti sprendimą dėl paraiškos pratęsti veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimą, ji turi atlikti rizikos vertinimą atsižvelgdama tiek į valstybės narės ataskaitos rengėjos (toliau – ARVN) patvirtinimo galiojimo pratęsimo vertinimo ataskaitos (toliau – GPVA) projektą, tiek į EFSA išvadą. Esant neatitikčių tarp ARVN ir EFSA atliktų vertinimų, Komisija, kuri turi plačią diskreciją, turi atlikti sudėtingus mokslinius ir techninius vertinimus. Dėl to Sąjungos teismo kontrolė turi apsiriboti patikrinimu, ar buvo laikytasi proceso taisyklių, ar tikslios faktinės aplinkybės, ar nebuvo akivaizdžios vertinimo klaidos, ar nebuvo piktnaudžiauta įgaliojimais ir ar nebuvo pažeista pareiga motyvuoti.
Atlikdamas šią kontrolę Bendrasis Teismas turi motyvuoti savo sprendimą, aiškiai ir nedviprasmiškai pateikdamas argumentus, kuriais rėmėsi, kad suinteresuotieji asmenys galėtų susipažinti su priimto sprendimo pagrindimu, o Teisingumo Teismas – vykdyti jam pavestą teisminę kontrolę.
Nagrinėjamu atveju Teisingumo Teismas konstatavo, pirma, kad Bendrasis Teismas nepakankamai motyvavo, kodėl atmetė apeliantės argumentus, kuriais ji siekė paneigti Komisijos analizę dėl EFSA nustatytos svarbios probleminės srities, susijusios su informacijos apie pareiškėjų pateiktuose ekotoksikologiniuose tyrimuose naudojamų pesticidų partijų sudėtį nebuvimu.
Teisingumo Teismas pažymėjo, viena vertus, kad Bendrasis Teismas rėmėsi tuo, jog ARVN patvirtino, kad kelios atitikties patikros, atliktos įgyvendinant GPVA projektą, leido nustatyti techninės įrangos, naudotos per pirmąjį patvirtinimą, ir techninės įrangos, naudotos per galiojimo pratęsimo procedūrą, atitiktį ir kad duomenų trūkumą buvo galima pašalinti tiek zonų, tiek nacionaliniu lygmenimis arba kitą kartą pratęsiant galiojimą, tačiau nenurodė priežasčių, dėl kurių reikėjo teikti pirmenybę ARVN, o ne EFSA pozicijai, ir rizikos mažinimo priemonių, kurios būtų leidusios Komisijai nukrypti nuo rizikos vertinimo, kuriame nustatyta svarbi probleminė sritis.
Kita vertus, Teisingumo Teismas mano, kad Bendrojo Teismo vertinimas, susijęs su duomenų apie medžiagos priemaišas ir jų genotoksiškumo potencialą trūkumu, yra nepakankamai motyvuotas ir jį atliekant buvo iškraipyti įrodymai.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas visų pirma pabrėžė, kad Bendrasis Teismas turėjo patikrinti, ar Komisija įvykdė savo pareigą rūpestingai ir nešališkai išnagrinėti bylos aplinkybes ir ar dokumentų rinkinys jai leido pagrįsti savo teiginį, jog EFSA „patvirtino“, kad, išskyrus heksaną, jokia priemaiša nėra laikoma reikšminga toksikologiniu požiūriu, remiantis bent vienu konkrečiu EFSA tyrimu ar parengtu dokumentu, kuriam galėtų būti taikoma teisminė kontrolė.
Šiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas negalėjo tiesiog pritarti ginčijamame sprendime pateiktam Komisijos vertinimui, kad padidėjęs veikliosios medžiagos minimalus grynumo laipsnis pagal pasirinktą naują specifikaciją reiškia mažesnį priemaišų lygį, palyginti su situacija, buvusia pirmojo veikliosios medžiagos patvirtinimo momentu.
Galiausiai remdamasis tuo, kad EFSA išvadoje cipermetrino genotoksiškumas buvo pripažintas mažai tikėtinu, Bendrasis Teismas teisiškai nepakankamai atsakė į apeliantės argumentus, susijusius su priemaišų genotoksiškumo potencialu.
Remdamasis visais šiais argumentais Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad Bendrojo Teismo atliktas Komisijos nustatytų rizikos mažinimo priemonių proporcingumo vertinimas yra nepagrįstas.
Antra, dėl svarbios probleminės srities, susijusios su didele rizika netiksliniams nariuotakojams, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad veiklioji medžiaga gali būti patvirtinta arba jos patvirtinimo galiojimas gali būti pratęstas tik nustačius, kad bent vienas tipiškas augalų apsaugos produkto (toliau – AAP), kurio sudėtyje yra šios medžiagos, naudojimo būdas neturi kenksmingo poveikio žmonių ar gyvūnų sveikatai ir nedaro nepriimtino poveikio aplinkai realiomis naudojimo sąlygomis. Tas pats pasakytina ir tuo atveju, kai veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimo pratęsimui taikomos tam tikros sąlygos ar apribojimai arba, kaip šiuo atveju, kai numatoma pakeisti šią veikliąją medžiagą.
Vis dėlto iš skundžiamo sprendimo nematyti, kad Bendrasis Teismas būtų patikrinęs, ar siekdama pratęsti cipermetrino patvirtinimo galiojimą Komisija iš tikrųjų įsitikino, kad toks naudojimas buvo įrodytas realiomis naudojimo sąlygomis, kad būtų pasiektas reikalaujamas rizikos netiksliniams nariuotakojams mažinimo lygis.
Be to, Bendrasis Teismas pritarė Komisijos pozicijai, kad jos nustatytų rizikos mažinimo priemonių realumą ir galėjimą jas įgyvendinti galiausiai turi patikrinti valstybės narės, išduodamos leidimus AAP, kurių sudėtyje yra cipermetrino. Taigi, kai rizikos valdymo tikslais teigiama, kad buvo nustatyta, jog AAP, kurio sudėtyje yra nagrinėjamos veikliosios medžiagos_„saugus“ naudojimas leidžia pasiekti numatytą rizikos mažinimo lygį, Komisija turi patikrinti, ar šis naudojimo būdas tikrai atitinka Reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 1–3 dalyse nustatytus kriterijus.
Todėl Teisingumo Teismas mano, kad Bendrasis Teismas savo sprendime padarė teisės klaidą, kai klaidingai atmetė apeliantės argumentus, kuriais siekiama paneigti Komisijos išvadą, kad nuolatinis komitetas nustatė „saugų“ naudojimą.
Antra, Teisingumo Teismas nusprendė, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, manydamas, kad antrasis prašymas pateikti patvirtinamosios informacijos apie izomerų toksiškumą nėra piktnaudžiaujamojo pobūdžio.
Pripažinęs nepriimtinu apeliantės argumentą, grindžiamą tuo, kad šiuo antruoju prašymu buvo pažeistas Reglamento Nr. 283/2013 (
4
) priedo A dalies 1.9 punkto ketvirtoje pastraipoje nustatytas reikalavimas, nes jis buvo pateiktas tik dublike, nors apeliantė tai aiškiai nurodė prašyme atlikti vidaus peržiūrą ir ieškinyje dėl panaikinimo, Bendrasis Teismas iškraipė apeliantės argumentus.
Teisingumo Teismas pažymėjo, kad vien šio iškraipymo nepakanka, kad skundžiamas sprendimas būtų panaikintas, nes Bendrasis Teismas bet kuriuo atveju iš esmės išnagrinėjo šį argumentą ir jį atmetė, motyvuodamas tuo, kad į izomerus buvo atsižvelgta, tačiau EFSA manė, kad reikia turėti tikslesnę informaciją, ir konstatavo duomenų spragą.
Vis dėlto Bendrojo Teismo pateikti motyvai neleidžia suprasti, kaip jais iš tikrųjų atsakyta į apeliantės argumentą.
Kadangi cipermetrinas yra aštuonių izomerų mišinys, pareiškėjų pateikti dokumentai dėl jo patvirtinimo galiojimo pratęsimo turėjo apimti Reglamento Nr. 283/2013 priedo A dalies 1.9 punkto ketvirtoje pastraipoje numatytą informaciją, t. y. izomerų koncentracijos santykį ir kiekvieno izomero santykinį biologinį aktyvumą.
Šiuo atveju nebuvo įrodyta, kad šie duomenys buvo bylose, kurias pateikė asmenys, prašę pratęsti cipermetrino patvirtinimo galiojimą. Taigi, Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad Komisija galėjo pagrįstai laikyti šią informaciją tiesiog „papildoma patvirtinamąja informacija“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1107/2009 6 straipsnio f punktą.
Trečia, Teisingumo Teismas mano, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog apeliantė nesukėlė „tikėtinų abejonių“ dėl ginčijamo sprendimo teisėtumo, nes nebuvo įvertintas tipiško naudojimo būdo, kurį nurodė prašymą pratęsti cipermetrino patvirtinimo galiojimą pateikęs asmuo, ilgalaikis toksiškumas.
Visų pirma Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad Reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 5 dalimi nesiekiama jo 4 straipsnio 1–3 dalyse nustatytus reikalavimus taikyti ir AAP, kai jie naudojami vienu ar keliais tipiškais naudojimo būdais. Vis dėlto jis mano, kad dėl tokio pažeidimo šis sprendimas neturi būti panaikintas. Nagrinėjamu atveju Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, kad Komisija negali patvirtinti veikliosios medžiagos ar pratęsti jos patvirtinimo galiojimo, jeigu vien išbandytas AAP, kurio sudėtyje yra šios medžiagos, yra toksiškas ilguoju laikotarpiu.
Toliau Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Bendrojo Teismo vertinimai grindžiami prielaida, kad ilgalaikis toksiškumas buvo įvertintas. Vis dėlto siekiant užtikrinti atsargumo principo laikymąsi negalima preziumuoti AAP nekenksmingumo.
Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas mano, kad Bendrasis Teismas, nepadarydamas teisės klaidos, negalėjo nuspręsti, kad Komisija, remdamasi tuo, jog ARVN ir EFSA neišnagrinėjo AAP ilgalaikio toksiškumo, kai jis naudojamas vienu ar keliais tipiškais naudojimo būdais, galėjo nuspręsti, kad jis nekelia jokių probleminių aspektų. Atvirkščiai, jis turėjo įsitikinti, kad per cipermetrino patvirtinimo galiojimo pratęsimo procedūrą Komisija patikrino, ar iš tikrųjų buvo „įrodyta“, kad bent vienas tipiškas AAP, kurio sudėtyje yra šios veikliosios medžiagos, naudojimo būdas nėra toksiškas ilguoju laikotarpiu. Teisingumo Teismas šiuo klausimu pažymėjo, kad tai, jog AAP jau yra rinkoje, neturi įtakos Komisijai pagal Reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 5 dalį tenkančiai pareigai.
Be to, iš bylos medžiagos nematyti, kad Bendrasis Teismas, stengdamasis išsaugoti ARVN parengto vertinimo dokumentų rinkinio 4 tomo konfidencialumą, būtų prašęs leisti su juo susipažinti, kad pakankamai griežtai patikrintų Komisijos teiginių, jog buvo įvertintas bent vieno reprezentatyvaus naudojimo būdo ilgalaikis toksiškumas, tikrumą.
Galiausiai motyvas, kuriuo rėmėsi Bendrasis Teismas, susijęs su tuo, kad saugos duomenų lapai buvo parengti pagal REACH reglamentą (
5
) ir Reglamentą Nr. 1272/2008 (
6
) dėl AAP, kurio sudėtyje yra atitinkamos veikliosios medžiagos, kiekvienos tipiško naudojimo sudedamosios dalies, neatsako į apeliantės argumentą, kad atskirai įvertinus kiekvieną sudedamąją dalį negalima įvertinti bendro toksiškumo, atsirandančio dėl jų sąveikos. Siekiant užtikrinti Reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnio 3 dalyje numatytų kriterijų laikymąsi, reikia atsižvelgti į poveikį, atsirandantį dėl atitinkamos veikliosios medžiagos ir kitų produkto sudedamųjų dalių sąveikos. Be to, norint įvertinti ilgalaikį toksiškumą reikia atlikti konkrečius tyrimus, kurie leistų atmesti tokio toksiškumo riziką.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Teisingumo Teismas panaikino Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek juo atmesti apeliantės argumentai, atitinkamai susiję su:
–
informacijos apie naudojamų pesticidų partijų reprezentatyvumą nebuvimu,
–
rizikos mažinimo priemonių, skirtų netiksliniams nariuotakojams už apdorotų teritorijų ribų, nerealumu,
–
antrojo prašymo pateikti patvirtinamąją informaciją apie izomerų toksiškumą piktnaudžiaujamuoju pobūdžiu ir
–
tuo, kad nebuvo ištirtas augalų apsaugos produkto, kurio sudėtyje yra cipermetrino, tipiško naudojimo, kurį nurodė pareiškėjai, prašę pratęsti šios veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimą, ilgalaikis toksiškumas.
Konstatavęs, kad šioje bylos stadijoje tai galima daryti, Teisingumo Teismas priėmė sprendimą dėl ieškinio ir panaikino 2022 m. birželio 23 d. Komisijos sprendimą, kiek jame:
–
daroma išvada, kad pesticidų partijų, naudotų cipermetrinui įvertinti, reprezentatyvumas buvo įrodytas,
–
cipermetrino patvirtinimo galiojimo pratęsimas pateisinamas remiantis rizikos netiksliniams nariuotakojams mažinimo priemone už apdorotų teritorijų ribų, kurios realumas nebuvo įrodytas,
–
nuspręsta, kad subjektams, prašantiems pratęsti cipermetrino patvirtinimo galiojimą, skirtas antrasis Komisijos prašymas pateikti papildomą patvirtinamąją informaciją nėra piktnaudžiaujamojo pobūdžio,
–
padaryta išvada, kad augalų apsaugos produkto, kurio sudėtyje yra cipermetrino, tipiškas naudojimas, nurodytas asmenų, prašiusių pratęsti šios veikliosios medžiagos patvirtinimo galiojimą, nėra toksiškas ilguoju laikotarpiu.
(
1
)	2024 m. vasario 21 d. Sprendimas PAN Europe / Komisija (T‑536/22, EU:T:2024:98; toliau – skundžiamas sprendimas).
(
2
)	2021 m. lapkričio 24 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2021/2049, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką pratęsiamas veikliosios medžiagos cipermetrino kaip keistinos medžiagos patvirtinimo galiojimas ir iš dalies keičiamas Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas (OL L 420, 2021, p. 6).
(
3
)	Pagal 2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13), iš dalies pakeisto 2021 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2021/1767 (OL L 356, 2021, p. 1), 10 straipsnio 1 dalį.
(
4
)	2013 m. kovo 1 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 283/2013, kuriuo, remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, nustatomi duomenų apie veikliąsias medžiagas pateikimo reikalavimai (OL L 93, 2013, p. 1).
(
5
)	2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1).
(
6
)	2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantis ir panaikinantis direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1967/2006 (OL L 353, 2008, p. 1).