62019CC0793
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA
esitatud 18. novembril 2021 (
1
)
Liidetud kohtuasjad C‑793/19 ja C‑794/19
Bundesrepublik Deutschland
versus
SpaceNet AG (C‑793/19)
Telekom Deutschland GmbH (C‑794/19)
(eelotsusetaotlused, mille on esitanud Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus)
Eelotsusetaotlus – Telekommunikatsioon – Isikuandmete töötlemine ja eraelu puutumatuse kaitse elektroonilise side sektoris – Direktiiv 2002/58/EÜ – Artikli 15 lõige 1 – ELL artikli 4 lõige 2 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artiklid 6, 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõige 1 – Ühendusandmete üldine ja vahet tegemata säilitamine raskete kuritegude eest karistuse määramiseks või riigi julgeolekut ähvardava konkreetse ohu ärahoidmiseks
1.
Need eelotsusetaotlused – millele lisandub kohtuasjas C‑140/20 (
2
) esitatud eelotsusetaotlus – toovad taas kord välja mure, mida tekitab mõnes liikmesriigis Euroopa Kohtu praktika, mis käsitleb elektroonilise side sektoris loodud isikuandmete säilitamist ja kättesaadavust.
2.
Liidetud kohtuasjades C‑511/18 ja C‑512/18, La Quadrature du Net jt (
3
) ning C‑520/18, Ordre des barreaux francophones et germanophone jt (
4
) tehtud ettepanekus märkisin ma selle kohtupraktika seni kõige väljapaistvamate pöördepunktidena järgmisi:
–
8. aprilli 2014. aasta kohtuotsus Digital Rights Ireland jt, (
5
) milles Euroopa Kohus tunnistas direktiivi 2006/24/EÜ (
6
) kehtetuks, kuna see kätkes ebaproportsionaalset sekkumist Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklitega 7 ja 8 tunnustatud õigustesse.
–
21. detsembri 2016. aasta kohtuotsus Tele2 Sverige ja Watson jt, (
7
) milles otsustati, et direktiivi 2002/58/EÜ (
8
) artikli 15 lõikega 1 on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad raskete kuritegude vastu võitlemiseks ette liiklusandmete ja asukohaandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise.
–
2. oktoobri 2018. aasta kohtuotsus Ministerio Fiscal, (
9
) millega jäeti muutmata direktiivi 2002/58 artikli 15 lõike 1 tõlgendus, täpsustades sellega seoses proportsionaalsuse põhimõtte olulisust.
3.
2018. aastal pöördusid mõne liikmesriigi kohtud vastavate eelotsusetaotlustega Euroopa Kohtu poole, avaldades kahtlust, kas nende (2014., 2016. ja 2018. aasta) kohtuotsustega võidakse jätta riigiasutused ilma riigi julgeoleku tagamiseks ning kuritegevuse ja terrorismi vastu võitlemiseks vajalikust vahendist.
4.
Neljas nendest eelotsusetaotlustest tehti kohtuotsused Privacy International (
10
) ja La Quadrature du Net jt, (
11
) mõlemad 6. oktoobril 2020. aastal, mis sisuliselt kinnitasid kohtuotsuse Tele2 Sverige doktriini, ehkki mõningaste täiendavate täpsustustega.
5.
Arvestades nende päritolu (Euroopa Kohtu suurkoda) ning sisu ja Euroopa Kohtu soovi selgitada dialoogis eelotsusetaotluse esitanud kohtutega üksikasjalikult põhjuseid, mis kõigele vaatamata õigustavad nendes esitatud seisukohti, arvestades võiks eeldada, et need kaks 6. oktoobri 2020. aasta„kokkuvõtvat“ kohtuotsust on vaidluse lahendanud. Kõikide teiste eelotsusetaotluste kohta samal teemal tuleks seega teha põhjendatud kohtumäärus Euroopa Kohtu kodukorra artikli 99 tähenduses.
6.
Enne 6. oktoobrit 2020 oli siiski Euroopa Kohtus registreeritud veel kolm eelotsusetaotlust (kaks käesolevas kohtuasjas liidetud eelotsusetaotlust ning eelotsusetaotlus kohtuasjas C‑140/20), mille sisu seadis direktiivi 2002/58 artikli 15 lõiget 1 käsitleva kohtupraktika uuesti kahtluse alla.
7.
Euroopa Kohus andis eelotsusetaotlused esitanud kohtutele teada 6. oktoobri 2020. aasta kohtuotsustest, juhuks kui nad soovivad oma eelotsusetaotlused tagasi võtta. Kuna need kohtud jäid oma otsuste juurde eelotsusetaotlused esitada, nagu ma pärast selgitan, (
12
) otsustati kodukorra artiklit 99 mitte kohaldada ja, et Euroopa Kohtu suurkoda vastab eelotsusetaotlustele.
I. Õiguslik raamistik
A.
Liidu õigus. Direktiiv 2002/58
8.
Artikli 5 lõikes 1 („Side konfidentsiaalsus“) on sätestatud:
„Liikmesriigid tagavad üldkasutatava sidevõrgu ja üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste kaudu toimuva side ja sellega seotud liiklusandmete konfidentsiaalsuse siseriiklike õigusaktidega. Eelkõige keelatakse nende õigusaktidega isikutel, kes ei ole kasutajad, kuulata, salaja pealt kuulata, salvestada või muul viisil pealt kuulata või jälgida sidet ja sellega seotud liiklusandmeid ilma asjaomaste kasutajate loata, kui see ei ole õiguspärane artikli 15 lõike 1 kohaselt. Käesolev lõige ei takista side edastamiseks vajalikku tehnilist salvestamist, ilma et see piiraks konfidentsiaalsuse põhimõtet“.
9.
Artiklis 6 („Liiklusandmed“) on sätestatud:
„1.   Abonentide ja kasutajatega seotud liiklusandmed, mida töötleb üldkasutatava sidevõrgu pakkuja või üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutaja, tuleb kustutada või muuta anonüümseks, kui neid ei ole enam vaja side edastamiseks, ilma et see piiraks käesoleva artikli lõigete 2, 3 ja 5 ning artikli 15 lõike 1 kohaldamist.
2.   Töödelda võib liiklusandmeid, mis on vajalikud abonentide arvete ja sidumistasude jaoks. Selline töötlemine on lubatud ainult selle tähtaja lõpuni, mille jooksul võib arve õiguspäraselt vaidlustada või mille jooksul võib võtta meetmeid arve sissenõudmiseks.
[…]“.
10.
Artikli 15 („Direktiivi 95/46/EÜ[ (
13
)] teatavate sätete rakendamine“) lõikes 1 on ette nähtud:
„Liikmesriigid võivad võtta seadusandlikke meetmeid, millega piiratakse käesoleva direktiivi artiklites 5 ja 6, artikli 8 lõigetes 1–4 ning artiklis 9 sätestatud õiguste ja kohustuste ulatust, kui selline piiramine on vajalik, otstarbekas ja proportsionaalne abinõu selleks, et kaitsta direktiivi 95/46/EÜ artikli 13 lõikes 1 nimetatud riiklikku julgeolekut (st riigi julgeolekut), riigikaitset, avalikku korda, kriminaalkuritegude või elektroonilise sidesüsteemi volitamata kasutamise ennetamist, uurimist, avastamist ja kohtus menetlemist. Selleks võivad liikmesriigid muu hulgas võtta seadusandlikke meetmeid, millega nähakse ette andmete säilitamine piiratud aja jooksul käesolevas lõikes sätestatud põhjustel. Kõik käesolevas lõikes osutatud meetmed on kooskõlas ühenduse õiguse üldpõhimõtetega, kaasa arvatud Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõigetes 1 ja 2 osutatud põhimõtetega“.
B.
Liikmesriigi õigus
1. Telekommunikatsiooniseadus (Telekommunikationsgesetz, edaspidi „TKG“)
11.
§ 113a lõikes 1 on märgitud:
„Paragrahvides 113b–113g määratletud liiklusandmete säilitamise, kasutamise ja turbe tagamise kohustused puudutavad ettevõtjaid, kes osutavad lõppkasutajatele üldkasutatavaid telekommunikatsiooniteenuseid“.
12.
§-s 113b on sätestatud:
„(1)   Paragrahvis 113a nimetatud ettevõtjad peavad säilitama andmeid riigi territooriumil järgmiselt:
1.
kümme nädalat, kui tegemist on lõigetes 2 ja 3 nimetatud andmetega,
2.
neli nädalat, kui tegemist on lõikes 4 nimetatud asukohaandmetega.
(2)   Üldkasutatavate telefoniteenuste osutajad säilitavad:
1.
telefoninumbrit või muid liinide lähte- ja sihtkohaandmeid ning mis tahes muu kõne ümber- või edasisuunamise korral kasutatud liini andmeid,
2.
side alguse ja lõpu kuupäeva ning ajavööndi andmeid,
3.
teavet kasutatud teenuse kohta, kui telefoniteenuse raames saab kasutada erinevaid teenuseid,
4.
lisaks mobiiltelefoniteenuste puhul
a)
lähte- ja sihtliini mobiilsidekasutaja rahvusvahelise identifitseerimise andmeid,
b)
lähte- ja sihtkohaterminalide rahvusvahelise identifitseerimise andmeid,
c)
teenuse esmakordse aktiveerimise kuupäeva ja kellaaega koos ajavööndi andmetega, kui tegemist on ettemaksuteenusega,
5.
samuti interneti-telefoniteenuste puhul ka lähte- ja sihtliini IP-aadresse (internetiprotokoll) ning määratud identifitseerimisnumbreid.
Esimest lõiku kohaldatakse mutatis mutandis
1.
lühisõnumiteenuse (SMS), multimeedia- või muu samalaadse side korral; sellisel juhul asendatakse esimese lõigu punktis 2 nimetatud teave sõnumi saatmise ja kättesaamise ajaga;
2.
võrguhalduri sekkumise tõttu vastamata või tulemusetute kõnede suhtes […].
(3)   Üldkasutatavate internetiühendusteenuste osutajad säilitavad:
1.
abonendile interneti kasutamiseks antud internetiprotokolli aadressi;
2.
internetiühendust võimaldava ühenduse selget identifitseerimistunnust ja samuti määratud identifitseerimistunnust,
3.
määratud IP-aadressilt interneti kasutamise algus- ja lõpukuupäeva ja kellaaega koos ajavööndi andmetega.
(4)   Mobiilsideteenuste kasutamise korral tuleb säilitada nende tugijaamade tunnused, mida kasutati helistamisel ja kõne vastuvõtmisel side alustamise ajal. Üldsusele kättesaadavate internetiühenduse teenuste puhul tuleb mobiilside kasutamise korral säilitada internetiühenduse alguses kasutatavate tugijaamade tunnused. Samuti tuleks säilitada andmed, mis võimaldavad teada asjaomase tugijaama jaoks kasutatavate antennide geograafilist asukohta ja maksimaalse kiirguse aadresse.
(5)   Käesoleva sätte alusel ei saa säilitada side sisu, andmeid külastatud veebisaitide kohta ega e-posti teenuste andmeid.
(6)   § 99 lõikes 2 osutatud side aluseks olevaid andmeid ei või käesoleva sätte alusel säilitada. Seda kohaldatakse mutatis mutandis § 99 lõikes 2 osutatud üksustest lähtuva telefoniside suhtes. § 99 lõike 2 teist kuni seitsmenda lauset kohaldatakse mutatis mutandis.[ (
14
)]
[…]“.
13.
§-s 113c on sätestatud:
„(1)   § 113b alusel säilitatud andmeid võib
1.
edastada õiguskaitseasutusele, kui see taotleb andmete edastamist õigusnormi alusel, mis lubab tal koguda §-s 113b nimetatud andmeid eriti raskete kuritegude eest karistuse määramiseks;
2.
edastada liidumaade julgeolekuasutusele, kui see taotleb andmete edastamist õigusnormi alusel, mis lubab koguda §-s 113b nimetatud andmeid selleks, et vältida konkreetset ohtu isiku füüsilisele puutumatusele, elule või vabadusele või föderaalriigi või liidumaa olemasolule;
3.
kasutada üldkasutatavate telekommunikatsiooniteenuste osutaja teabe edastamiseks § 113 lõike 1 kolmanda lause tähenduses.
(2)   § 113b alusel säilitatavaid andmeid ei või kasutada need, kelle suhtes kehtivad § 113a lõikes 1 sätestatud kohustused, muudel kui lõikes 1 nimetatud eesmärkidel.
[…]“.
14.
Vastavalt §-le 113d:
„Paragrahvi 113a lõikes 1 nimetatud kohustusega isik peab tagama, et andmed, mida säilitatakse vastavalt § 113b lõikele 1 säilitamiskohustuse alusel, on kaitstud tehnika arengu tasemel tehniliste ja korralduslike meetmetega ilma loata kontrollimise ja kasutamise eest. Need meetmed on muu hulgas eelkõige:
1.
eriti turvalise krüpteerimismenetluse kasutamine,
2.
andmete talletamine eraldiseisvates andmetalletustaristutes, mis on eraldatud igapäevaste tööülesannete jaoks mõeldud taristust,
3.
talletamine ühendamata andmetöötlussüsteemides, millel on kõrgetasemeline kaitse küberrünnakute eest,
4.
andmetöötlemiseks kasutatavatele rajatistele juurdepääsu piiramine nii, et neile on juurdepääs ainult isikutel, kellel on kohustuse eest vastutava isiku antud eriluba, ja
5.
kohustus, et andmetele juurdepääs peab toimuma kahe isiku juuresolekul, kellel on kohustuse eest vastutava isiku antud eriluba.“
15.
Paragrahvis 113e on sätestatud:
„(1)   Paragrahvi 113a lõikes 1 ette nähtud kohustuse täitmise eest vastutav isik tagab andmekaitse kontrollimiseks, et iga juurdepääs andmetele, mida säilitatakse vastavalt § 113b lõikele 1 säilitamiskohustuse alusel, ja eriti nende andmete lugemine, kopeerimine, muutmine, kustutamine ja sulgemine dokumenteeritakse. Tuleb dokumenteerida,
1.
juurdepääsu kellaaeg,
2.
isikud, kellele antakse juurdepääs andmetele,
3.
juurdepääsu ese ja laad.
(2)   Salvestatud andmeid ei tohi kasutada muul eesmärgil kui andmekaitse kontrollimiseks.
(3)   Paragrahvi 113a lõikes 1 ette nähtud kohustuse eest vastutav isik peab hoolitsema selle eest, et salvestatud andmed kustutatakse aasta pärast“.
2. Kriminaalmenetluse seadustik (Strafprozessordnung, edaspidi „StPO“)
16.
Paragrahvis 100g on sätestatud:
„[…]
(2) Kui teatud faktilised asjaolud võimaldavad kahtlustada, et isik on toimepanija või kaasosalisena toime pannud mõne teises lauses nimetatud eriti raske kuriteo või – juhul kui süüteokatse on karistatav – on püüdnud seda toime panna ja kui rikkumine on konkreetsel juhul samuti eriti raske, siis võib koguda liiklusandmeid, mida säilitatakse vastavalt [TKG] §-le 113b, juhul kui faktiliste asjaolude uurimine või uuritava isiku asukoha kindlakstegemine on ülemäära raske või ei ole muul viisil teostatav ja kui andmete kogumine on asja olulisusega proportsionaalne.
[…]
(4) Liiklusandmete kogumine vastavalt […] lõikele 2, mis võib viia teabeni, mille kohta võib andmesubjekt tunnistuste andmisest keelduda […], ei ole lubatud“.
17.
Paragrahvi 101a lõikega 1 on kehtestatud liiklusandmete kogumiseks vastavalt StPO §-le 100g kohtuliku loa nõue. Sama seaduse § 101a lõike 2 alusel peab kohtuotsuses kaaluma konkreetsel juhul selle meetme vajalikkust ja asjakohasust, mille võtmisest tuleb sides osalejaid teavitada (StPO § 101 lõige 6).
II. Faktilised asjaolud, kohtuvaidlused ja eelotsuse küsimused
18.
SpaceNet AG ja Telekom Deutschland GmbH on äriühingud, kes osutavad Saksamaa Liitvabariigis üldsusele kättesaadavaid internetiühenduse teenuseid.
19.
Need kaks äriühingut pöördusid Verwaltungsgerichti (halduskohus, Saksamaa) poole, kus nad vaidlustasid oma klientide telekommunikatsiooniliiklusandmete alates 1. juulist 2017 talletamise kohustuse, mis on kehtestatud TKG § 113a lõikega 1 koostoimes selle seaduse §-ga 113b.
20.
Kuna nende vastavad nõuded esimeses kohtuastmes rahuldati, esitas föderaalne võrguamet vastavad apellatsioonkaebused (läbivaatamiseks) Bundesverwaltungsgerichtile (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus), kes otsustas enne kohtuotsuse tegemist esitada mõlemas menetluses järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas direktiivi 2002/58/EÜ artiklit 15 tuleb ühelt poolt […] harta artikleid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõiget 1 ning teiselt poolt […] harta artiklit 6 ja [ELL] artiklit 4 arvestades tõlgendada nii, et sellega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis kohustavad üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutajaid säilitama nende teenuste lõppkasutajate liiklus- ja asukohaandmeid, kui
–
see kohustus ei sõltu ühestki konkreetsest geograafilisest, ajalisest või territoriaalsest tingimusest;
–
andmete säilitamise kohustus üldkasutatavate telefoniteenuste osutamisel – sealhulgas lühi-, multimeedia- või muude sarnaste sõnumite ning vastamata või ebaõnnestunud kõnede edastamine – puudutab järgmisi andmeid:
–
telefoninumber või muu kasutajatunnus, millelt ja millele helistati, ning ümber- või edasisuunamise korral iga järgneva osaleja oma;
–
ühenduse alguse ja lõpu kuupäev ja kellaaeg ning – lühi-, multimeedia- või muu sarnase sõnumi edastamise puhul – asjaomase teate saatmise ja vastuvõtmise kellaajad ning ajavöönd;
–
kasutatud teenuse andmed, kui telefoniteenuse raames saab kasutada erinevaid teenuseid;
–
mobiiltelefoniteenuste puhul lisaks
–
nende mobiiltelefonide, millelt ja millele helistati, abonentide rahvusvaheline tunnus;
–
selle lõppseadme, millelt ja millele helistati, rahvusvaheline tunnus;
–
teenuse esmakordse aktiveerimise kuupäev ja kellaaeg ning ajavöönd, kui teenuste eest on ette makstud;
–
nende tugijaamade tunnused, mida kasutati helistamisel ja kõne vastuvõtmisel side alustamise ajal;
–
interneti-telefoniteenuste puhul ka helistaja ja vastuvõtja internetiprotokolli aadressid ja kasutajatunnused;
–
andmete talletamise kohustus üldkasutatavate internetiühenduse teenuste osutamisel puudutab järgmisi andmeid:
–
abonendile interneti kasutamiseks antud internetiprotokolli aadress;
–
internetiühenduseks kasutatava ühenduse selge identifitseerimistunnus ning määratud kasutajatunnus;
–
internetiprotokolli aadressi kaudu interneti kasutamise alguse ja lõpu kuupäev, kellaaeg ning ajavöönd;
–
mobiilside kasutamise korral internetiühenduse alustamiseks kasutatud tugijaama tunnus;
–
talletada ei või järgmisi andmeid:
–
side sisu,
–
andmed külastatud veebisaitide kohta,
–
e-posti teenuste andmed,
–
isikute, sotsiaal- või usuasutuste või -organisatsioonide side lähte- või sihtliinide andmed;
–
aeg, mille vältel võib asukohaandmeid, st kasutatud tugijaama tunnust säilitada, on neli nädalat ja ülejäänud andmete puhul kümme nädalat;
–
on tagatud talletatud andmete tõhus kaitse väärkasutuse ja mis tahes loata juurdepääsu eest ning
–
talletatud andmeid võib kasutada ainult selleks, et menetleda eriti raskeid kuritegusid ning vältida konkreetset ohtu inimeste tervisele, elule või vabadusele või riigi või liidumaa eksisteerimisele, välja arvatud abonendile interneti kasutamiseks antud internetiprotokolli aadress, mida on põhiandmete päringute raames lubatud kasutada selleks, et menetleda mis tahes kuritegusid, tagada avalik julgeolek ja avalik kord ning täita luureteenistuse ülesandeid?“
21.
Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitab, muudeti vaidlusaluse kohustuse norme 10. detsembri 2015. aasta seadusega, (
15
) mille heakskiitmine oli vajalik pärast:
–
Bundesverfassungsgerichti (Saksamaa Liitvabariigi konstitutsioonikohus) 2. märtsi 2010. aasta kohtuotsust, (
16
) millega tunnistati varasemad andmete säilitamist käsitlevad sätted põhiseadusega vastuolus olevaks; ning
–
seda, kui direktiiv 2006/24, mille ülevõtmiseks olid need sätted vastu võetud, tunnistati tühiseks.
22.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et vaidlusalune talletamiskohustus piirab direktiivi 2002/58 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 1 ja artikli 9 lõikes 1 sätestatud õigusi. Selline piirang oleks tema arvates õigustatud vaid juhul, kui see võiks tugineda selle direktiivi artikli 15 lõikele 1.
23.
Asja menetlev kohus leiab, et kohtuotsusest Tele2 Sverige alguse saanud kohtupraktikale vaatamata võib vaidlusalune kohustus olla põhjendatud direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikega 1, sest:
–
kohaldatavad riigisisesed õigusnormid ei nõua kõikide kasutajate ja abonentide kõikide andmeliiklusandmete talletamist kõikide elektrooniliste sidevahendite osas.
–
Need eeskirjad vähendasid oluliselt säilitamise tähtaega (kuni maksimaalselt kümne nädalani) võrreldes ajaga, mis oli ette nähtud kohtuotsuses Tele2 Sverige analüüsitud õigusaktides ja direktiivis 2006/24 – see muudab profiilide väljatöötamise keerulisemaks.
–
Säilitatavate andmete kaitse, juurdepääsu ja kasutamise suhtes kehtestati ranged piirangud.
–
Seadusandja vaid täitis oma kohustusi, mis kaasnevad õigusega turvalisusele (harta artikkel 6). (
17
)
–
Kui andmete „ilma põhjuseta“ (
18
) säilitamise puhul ei saaks üldiselt tugineda direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikele 1 (see tähendab, kui ei oleks oluline, kuidas on õigusnormides reguleeritud asjaomased sidevahendid, talletatud andmete kategooriad, talletamise kestus, säilitatud andmetele juurdepääsu tingimused ja kaitse kuritarvituste ohu eest), kahjustaks see oluliselt liikmesriigi seadusandja tegutsemisruumi niisuguses valdkonnas, mis – nagu kriminaalmenetlus ja avalik julgeolek – on ELL artikli 4 lõike 2 kolmanda lause kohaselt põhimõtteliselt jätkuvalt iga liikmesriigi ainuvastutuses.
–
Tuleb püüda tagada kooskõla hartaga tagatud õiguste ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga (edaspidi „EIÕK“) tagatud õiguste vahel, mida on tõlgendanud Euroopa Inimõiguste Kohus (edaspidi „EIK“), ilma et see piiraks liidu õiguse autonoomiat ja Euroopa Kohtu autoriteeti.
III. Menetlus Euroopa Kohtus
24.
Eelotsusetaotlused registreeriti Euroopa Kohtus 29. oktoobril 2019.
25.
Kirjalikud seisukohad on esitanud SpaceNet, Telekom Deutschland, Saksamaa, Taani, Hispaania, Eesti, Soome, Prantsuse, Iirimaa, Madalmaade, Poola ja Rootsi valitsus ning komisjon.
26.
Kui eelotsusetaotluse esitanud kohtult küsiti seisukohta eelotsusetaotluse võimaliku tagasivõtmise kohta pärast kohtuotsuse La Quadrature du Net tegemist, teatas ta 13. jaanuaril 2021 registreeritud kirjas, et ta kavatseb jääda esitatud eelotsusetaotluse juurde, sest seda ei saa pidada selle kohtuotsusega lahendatuks.
27.
Avalik kohtuistung, mis toimus koos kohtuistungiga seotud kohtuasjas C‑140/20, peeti 13. septembril 2021 ning sellel osalesid lisaks käesolevas menetluses kirjalikud seisukohad esitanutele ka föderaalne võrguamet ja Euroopa andmekaitsevolinik.
IV. Õiguslik analüüs
A.
Sissejuhatav märkus
28.
Neid kahte eelotsusetaotlust võib käsitleda, analüüsides neid nii, nagu need algul esitati, või lähtudes eelistatavalt kaalutlustest, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus tugines Euroopa Kohtule 13. jaanuaril 2021 antud vastuses, põhjendamaks oma eelotsusetaotluse juurde jäämist pärast seda, kui ta oli tutvunud kohtuotsusega La Quadrature du Net.
29.
Kuigi ma käsitlen lühidalt algsete eelotsusetaotluste kõige olulisemaid punkte, keskendun ma nende põhjenduste analüüsile, mille pärast on eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates Euroopa Kohtu sekkumine jätkuvalt asjakohane. Kokkuvõttes põhinevad kõik need põhjendused asjaolul, et aluseks olev normatiivne olukord erineb kohtuotsuses La Quadrature du Net analüüsitud olukorrast.
30.
Oma 13. jaanuari 2021. aasta vastuses tõi eelotsusetaotluse esitanud kohus põhjenduseks need argumendid:
–
Saksa õigusnormid erinevad märkimisväärselt Prantsuse ja Belgia omadest, mille kohta tehti kohtuotsus La Quadrature du Net. Esimeste kohaselt ei säilitata külastatud veebisaitide, e-posti ning sotsiaal- või usuteemalistele tugiliinidele suunatud või nendelt lähtuva side andmeid.
–
Veel suurem erinevus seisneb selles, et TKG § 113b lõike 1 kohaselt on talletamiskestus neli või kümme nädalat, mitte üks aasta. See tegur vähendab riski, et oleks võimalik kokku panna asjaomaste isikute üldine profiil.
–
Saksa õigusnormid pakuvad säilitatavate andmete tõhusat kaitset kuritarvitamise ja ebaseadusliku juurdepääsu ohtude eest.
–
Pärast Bundesverfassungsgerichti (konstitutsioonikohus) hiljutist otsust TKG § 113 (
19
) kohta sõltub selle sätte kehtivus väidetavalt tingimustest, mille kooskõla liidu õigusega ei ole lihtne kindlaks määrata.
–
On ebaselge, millised on liidu õiguse nõuded IP-aadresside kohta, kuna kohtuotsusest La Quadrature du Net ei ole võimalik selgelt järeldada, kas nende säilitamine on üldiselt välistatud, kuna selle punktide 168 ja 155 vahel võib täheldada teatavat pinget.
B.
Direktiivi 2002/58 kohaldatavus
31.
Iirimaa ning Prantsuse, Madalmaade, Poola ja Rootsi valitsus väidavad sisuliselt, et direktiiv 2002/58 ei ole kohaldatav selliste siseriiklike õigusnormide suhtes, nagu on vaidluse all nendes kohtuvaidlustes. Kuna nende õigusnormide ese on riikliku julgeoleku kaitse ning raskete kuritegude ennetamine ja nende eest karistamine, kuuluvad need õigusnormid ELL artikli 4 lõike 2 kohaselt liikmesriikide ainupädevusse.
32.
Euroopa Kohus lükkas vastuväite kohtuotsuses La Quadrature du Net selgelt tagasi, tuvastades, et „sellised riigisisesed õigusnormid, mis on kõne all põhikohtuasjas ja millega on elektroonilise side teenuste osutajatele kehtestatud riigi julgeoleku kaitsmise ja kuritegevuse vastu võitlemise eesmärgil kohustus säilitada liiklus- ja asukohaandmeid, kuuluvad direktiivi 2002/58 kohaldamisalasse“ (
20
).
33.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus lähtub sellest eeldusest, kuna see kinnitab esimese astme kohtu hinnangut, ja lisab, et direktiivi 2005/58 kohaldatavus sel juhul oli „lõplikult kindlaks tehtud“ kohtuotsusega Tele2 Sverige. (
21
)
34.
Ma ei laienda seega oma analüüsi sellele küsimusele, mille kohta mul oli võimalus omal ajal avaldada arvamust –, mis ühtis Euroopa Kohtu seisukohaga – ettepanekus kohtuasjas La Quadrature du Net. (
22
)
C.
Liiklus- ja ühendusandmete üldine ja vahet tegemata säilitamine vastandina valikulisele säilitamisele
35.
Direktiivi 2002/58 käsitleva Euroopa Kohtu praktika keskne mõte on see, et elektroonilise side vahendite kasutajatel on põhimõtteliselt õigus eeldada, et nende side ja sellega seotud andmed jäävad anonüümseks ja neid ei salvestata, kui nad ei ole selleks oma nõusolekut andnud. (
23
)
36.
Direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikega 1 on lubatud konfidentsiaalsuse tagamise kohustusest ja vastavatest kohustustest erandeid teha tingimustel, mille ma siin allpool ära toon. Kohtuotsus La Quadrature du Net hõlmab kontrollimist, kas need erandid on kooskõlas põhiõigustega, mille kasutamist võidakse mõjutada. (
24
)
37.
Liiklusandmete üldine ja vahet tegemata säilitamine võib Euroopa Kohtu sõnul olla põhjendatud üksnes riigi julgeoleku kaitse eesmärgiga, mis on „tähtsam kui direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikes 1 nimetatud teised eesmärgid“. (
25
)
38.
Sel juhul (riigi julgeolek) on Euroopa Kohus tuvastanud, et direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikega 1 koostoimes harta artiklitega 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõikega 1 ei ole „üldjuhul vastuolus seadusandlik meede, mis lubab pädevatel asutustel kohustada elektroonilise side teenuste osutajaid säilitama elektroonilise side vahendite kõikide kasutajate liiklus- ja asukohaandmeid piiratud aja vältel, kui esinevad piisavalt konkreetsed asjaolud, mis võimaldavad asuda seisukohale, et asjaomane liikmesriik seisab silmitsi riigi julgeolekut ähvardava sellise suure ohuga, […] mis osutub tõeliseks ja vahetuks või ettearvatavaks“ (
26
).
39.
Need ettekirjutused toovad mõistagi kaasa rangema ja karmima korra kui see, mis tuleneb EIK praktikast koostoimes EIÕK artikliga 8. Et hartas ette nähtud „õiguste tähendus ja ulatus“, mis vastavad EIÕK õiguste tähendusele ja ulatusele, peavad olema samad, mis on neile EIÕK-s antud, ei takista vastavalt harta artikli 52 lõike 3 lõpuosale seda, et liidu õigusega on antud ulatuslikum kaitse.
40.
Pealegi puudutab EIK praktika tema 25. mai 2021. aasta kohtuotsuses Big Brother Watch jt vs. Ühendkuningriik (
27
) ja Centrum för Rätvisa vs. Rootsi (
28
) ning 4. detsembri 2015. aasta kohtuotsuses Zakharov vs. Venemaa (
29
) juhtumeid, mis – nagu oli poolte valdav seisukoht kohtuistungil – ei ole võrreldavad eelotsusetaotlustes arutatud juhtumitega. Lahendus neile tuleb leida, kohaldades riigisiseseid õigusnorme, mida peetakse kooskõlas olevaks direktiivi 2002/58 ammendavate õigusnormidega, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus.
41.
Olenemata sellest, milline on arvamus riigi julgeolekule tuginemise kohta, tuleb kohtuotsuses La Quadrature du Net teatud tingimustel liiklus- ja asukohaandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise keelu kaotamise tingimusena (Euroopa Kohtu seatud piirid näivad mulle liiga laiad) järgida selle kohtuotsuse punktides 137–139 loetletud nõudeid.
42.
Kui see oletus välja arvata, tuleb analüüsida, kas riigisisesed õigusnormid põhinevad piisavalt valikulistel kriteeriumidel, et vastata tingimustele, mis vastavalt Euroopa Kohtu praktikale võivad õigustada niisugust eriti rasket asjaomaste põhiõiguste riivet nagu andmete säilitamine.
43.
Liiklus- ja asukohaandmete (
30
)valikuline säilitamine on Euroopa Kohtu sellekohaste otsuste põhjenduskäigu nurgakivi. See valik võib toimuda muu hulgas asjaomaste isikute (
31
) kategooriate alusel või geograafilise kriteeriumi (
32
) alusel.
44.
Nii eelotsusetaotluse esitanud kohus kui ka enamik pooltest, kes esitasid seisukohad, toonitavad üksmeelselt raskusi, ms kaasnevad Euroopa Kohtu esitatud kriteeriumidega. Mina ise juhtisin tähelepanu mõnele nendest raskustest (
33
) ettepanekus Ordre des barreaux francophones et germanophone. (
34
)
45.
Ei saa aga välistada nendel kriteeriumidel põhinevaid valikulise andmete säilitamise valemeid, mis võivad olla tõhusad ja samal ajal mittediskrimineerivad. Nende väljatöötamine viisil, mis austaks hartaga tagatud põhiõigusi, on liikmesriikide seadusandjate, mitte Euroopa Kohtu ülesanne. (
35
)
46.
Rõhutan ka asjaolu, et oleks ekslik järeldada, et isiklikud ja geograafilised kriteeriumid on ainsad, mis on hartaga kaitstud õigusi arvestades direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikega 1 kooskõlas.
47.
Kuigi Prantsuse valitsus väidab, et nõukogus (
36
) kokku tulnud töörühmade poolt välja pakutud meetodid on osutunud ebatõhusaks (
37
) niisuguste säilitamis- ja juurdepääsueeskirjade määratlemiseks, mis oleksid Euroopa Kohtu praktikaga kooskõlas, ei usu ma samuti, et neid meetodeid võiks tähelepanuta jätta. (
38
)
48.
Minu arvates tuleks eelistada teatavate liiklus- ja asukohaandmete kategooriate ajutist säilitamist, mis oleks kitsalt julgeolekuvajadustest olenevalt piiratud, mis tervikuna ei võimaldaks saada täpset ja üksikasjalikku ülevaadet asjaomaste isikute elust. Praktikas tähendab see, et kahe põhilise kategooria (liiklusandmed ja asukohaandmed) kohta tuleb asjakohaste filtrite abil säilitada ainult minimaalsed andmed, mida peetakse absoluutselt hädavajalikeks kuritegevuse tõhusalt ennetamiseks ja kontrolli alla saamiseks ning riigi julgeoleku kaitsmiseks. (
39
)
49.
Kordan, et igal juhul tuleb see valik teha seadusandlikul teel liikmesriikidel või liidu institutsioonidel (oma ekspertide abil), loobudes igasugusest katsest kehtestada liiklus- ja asukohaandmete üldist ja vahet tegemata talletamise kohustust. (
40
)
50.
Seepärast kinnitasin ma ettepanekus Ordre des barreaux francophones et germanophone, et „[s]sjaolu, et seadusandlikult on keeruline – mida ma tunnistan – täpselt ette näha juhud ja tingimused, mille puhul võib andmeid valikuliselt säilitada, ei õigusta seda, et liikmesriigid muudavad erandist normi tehes isikuandmete üldise säilitamise oma õigussüsteemide muudavad isikuandmete üldise säilitamise oma õiguse keskseks põhimõtteks. Vastasel juhul tähendaks see, et lubatakse kehtestada määramata ajaks oluline isikuandmete kaitse õiguse rikkumine“ (
41
).
D.
Kohtuotsuse La Quadrature du Net punkt 168
51.
Selles kontekstis ilmnevad eelotsusetaotluse esitanud kohtule vastamiseks vajalikud asjaolud minu arvates otseselt Euroopa Kohtu praktikast direktiivi 2002/58 artikli 15 lõike 1 kohta, mis on kokku võetud kohtuotsuses La Quadrature du Net.
52.
Tuletan seega kõigepealt meelde Euroopa Kohtu praktikat selles kohtuotsuses, mille punktis 168 on see kokku võetud järgmiselt:
„[D]irektiivi 2002/58 artikli 15 lõiget 1 tuleb lähtuvalt harta artiklitest 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõikest 1 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus seadusandlikud meetmed, milles on artikli 15 lõikes 1 nimetatud eesmärkidel ennetava meetmena ette nähtud liiklus- ja asukohaandmete üldine ja vahet tegemata säilitamine. Seevastu ei ole artikli 15 lõikega 1, tõlgendatuna lähtuvalt harta artiklitest 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõikest 1, vastuolus seadusandlikud meetmed, mis
–
võimaldavad riigi julgeoleku kaitse eesmärgil teha elektroonilise side teenuste osutajatele ettekirjutuse säilitada liiklus- ja asukohaandmeid üldiselt ja vahet tegemata olukordades, kus asjaomane liikmesriik seisab silmitsi riigi julgeolekut ähvardava suure ohuga, mis osutub tõeliseks ja vahetuks või ettearvatavaks, kusjuures ettekirjutuse tegemise otsust võib tõhusalt kontrollida kas kohus või sõltumatu haldusasutus – kelle otsus on siduv –, selleks et teha kindlaks, kas esineb üks neist olukordadest ning kas on järgitud tingimusi ja tagatisi, mis peavad olema ette nähtud, ning ettekirjutus peab olema ajaliselt piiratud sellega, mis on tingimata vajalik, kuid seda võib ohu püsimise korral pikendada;
–
näevad ette riigi julgeoleku kaitsmise, raskete kuritegude vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ennetamise eesmärgil liiklus- ja asukohaandmete eesmärgipärase säilitamise, mis on objektiivsete ja mittediskrimineerivate asjaolude alusel piiritletud vastavalt andmesubjektide kategooriatele või geograafilise kriteeriumi põhjal ja ajaliselt piiratud tingimata vajalikuga, kuid mida on võimalik pikendada;
–
näevad ette sideühenduse lähtepunktile omistatud IP-aadresside üldise ja vahet tegemata säilitamise riigi julgeoleku kaitsmise, raskete kuritegude vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ennetamise eesmärgil ajavahemikuks, mis on piiratud tingimata vajalikuga;
–
näevad ette riigi julgeoleku kaitsmise, kuritegevuse vastu võitlemise ja avaliku julgeoleku kaitsmise eesmärgil elektroonilise side vahendite kasutajate identiteediga seotud andmete üldise ja vahet tegemata säilitamise ning
–
võimaldavad raskete kuritegude vastu võitlemise ja seda enam riigi julgeoleku kaitse eesmärgil teha pädeva asutuse otsusega, mille suhtes teostatakse tõhusat kohtulikku kontrolli, elektroonilise side teenuste osutajatele ettekirjutuse nende valduses olevaid liiklus- ja asukohaandmeid kindlaksmääratud ajaks kiiresti säilitada,
kui need meetmed tagavad selgete ja täpsete reeglitega, et kõnealuste andmete säilitamisel järgitakse sellega seotud materiaalõiguslikke ja menetluslikke tingimusi ning et andmesubjektidel on tõhusad tagatised kuritarvituste ohu vastu“.
E.
Eelotsusetaotlustes vaidlustatud õigusnormide hindamine kohtuotsust La Quadrature du Net arvestades
53.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul, kes on ainupädev tõlgendama Saksa õigusnorme, on nendes õigusnormides ette nähtud, et „põhjuseta ja üleriigiliselt ning isikuliselt, ajaliselt ja geograafiliselt eristamata säilitataks suur osa kõigist asjakohastest andmeliiklusandmetest“ (
42
).
54.
Vaidlusalused riigisisesed õigusnormid ei piirdu sellega, et lubavad pädevatel ametiasutustel nõuda liiklus- ja asukohaandmete säilitamist piiratud ajavahemiku jooksul, vaid seadusandja kehtestab otseselt ja määramata ajaks andmete säilitamise kohustuse.
55.
Sellest eeldusest lähtudes loetles eelotsusetaotluse esitanud kohus oma 13. jaanuari 2021. aasta teates üles riigisiseste õigusnormide ja kohtuotsuses La Quadrature du Net käsitletud õigusnormide erinevused, mis võiksid viia teistsuguse lahenduseni kui see, milleni jõuti toona.
56.
Analüüsin neid erinevusi samas järjekorras kui see, milles eelotsusetaotluse esitanud kohus need esile toob, kuid pean enne tunnistama, et Saksa seadusandja on tõsiselt täitnud kohustust kohandada riigisisesed õigusnormid nõuetele, mis tulenevad selles valdkonnas Euroopa Kohtu poolt välja töötatud kohtupraktikast.
57.
Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus rõhutab, on vaidlusaluste õigusnormide näol tegemist seadusemuudatusega, mida soosivad Bundesverfassungsgerichti (konstitutsioonikohus) kohtupraktika ja kohtuotsuses Digital Rights aluse saanud kohtupraktika mõjud.
58.
Vaidlusalustes riigisisestes õigusaktides tehtud edusammud, mis annavad tunnistust kindlast soovist viia õigusaktid Euroopa Kohtu kohtupraktikaga vastavusse, on seega kiiduväärt.
59.
Seadusandlikes pingutustes on aga vahest rohkem rõhku asetatud säilitatavate andmete kaitse ja neile juurdepääsu aspektidele, mitte niivõrd kohustuslikult säilitamisele kuuluvate andmete valikulisele piiritlemisele.
1. Säilitatavate andmete liigid
60.
Säilitatavate andmete liigid (ei talletata külastatud veebisaitide, e-posti ning sotsiaal- või usuteemalistele tugiliinidele suunatud või nendelt lähtuva side andmeid) ei välista minu arvates seda, et üldine ja vahet tegemata talletamiskohustus laieneb väga laiale hulgale muudele liiklus- ja asukohaandmetele, mis tervikuna sarnanevad kohtuotsuses La Quadrature du Net analüüsitud andmetega.
61.
Selles mõttes on peaaegu tähtsusetu, et on välja jäetud teatavate tugiliinide inimeste, sotsiaal- või usuasutuste ja -organisatsioonide vahelise side andmed, arvestades nende andmete eripära ja väga väikest osa üldarvestuses (
43
).
62.
Samuti ei ole määrava tähtsusega, et andmete säilitamise kohustus ei hõlma sisu (veebisaitide või siis e-posti puhul), sest kohtuotsus La Quadrature du Net ei puuduta mitte sisu, vaid elektroonilise side liiklus- ja asukohaandmeid.
2. Andmete säilitamise kohustuse kestus
63.
Kõige suurem erinevus kohtuotsuses La Quadrature du Net analüüsitud riigisisestest õigusnormidest puudutab andmete talletamise kestust, mis on TKG § 113b lõike 1 järgi neli või kümme nädalat (neli nädalat asukohaandmete puhul ja kümme nädalat ülejäänud andmete puhul), mitte üks aasta.
64.
Nii eelotsusetaotluse esitanud kohus kui ka mõned esindatud valitsused rõhutavad seda asjaolu, juhtides tähelepanu sellele, et kõnealuse õigusnormiga on andmete säilitamise kestust oluliselt lühendatud. Eelotsusetaotluse esitanud kohus on seisukohal, et lühem kestus vähendab riski, et muutuks võimalikuks asjaomaste isikute üldise profiili kokkupanek.
65.
Nagu ma märkisin oma ettepanekus Ordre des barreaux francophones et germanophone, korrates just neid riigisiseseid õigusnorme, mida me praegu käsitleme, on vaja, et säilitatud andmeid saaks alles hoida vaid piiratud aja jooksul, (
44
) olenevalt sellest, kas need kuuluvad ühte või teistesse kategooriatesse. (
45
)
66.
Kuigi säilitamistähtaja ajaline piirang on kõnealuste õigusnormide hindamisel oluline element, ei saa see asjaolu heastada seda, et on kehtestatud liiklus- ja asukohaandmete üldise ja vahet tegemata säilitamise kohustus.
67.
Märkisin juba, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt võib väljaspool riigi julgeoleku kaitsega põhjendatud olukorda talletada elektroonilise side andmeid üksnes valikuliselt, kuna nende üldine säilitamine kujutab tõsist ohtu.
68.
Just sellest riskist ongi lõppkokkuvõttes ajendatud Euroopa Kohtu praktika selles valdkonnas: „liiklus- ja asukohaandmed võivad avaldada teavet andmesubjektide paljude eraeluliste aspektide kohta, sealhulgas tundlikku teavet, nagu seksuaalne sättumus, poliitilised vaated, usulised, filosoofilised, ühiskondlikud või muud veendumused, samuti tervislik seisund, samas kui sellistele andmetele on liidu õiguses tagatud eriline kaitse. Need andmed koosvõetuna võimaldavad teha väga täpseid järeldusi nende isikute eraelu kohta, kelle andmeid säilitatakse, näiteks nende igapäevaelu harjumuste, alalise või ajutise elukoha, igapäevaste või muude liikumiste, tegevuste, sotsiaalsete suhete ja ühiskonnagruppide kohta, kellega nad läbi käivad. Täpsemalt võimaldavad need andmed koostada asjaomaste isikute profiili, mis on õigust eraelu puutumatusele arvestades sama tundlik teave kui sideseansi sisu“ (
46
).
69.
On tõsi, ja nagu kinnitab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et väga piiratud aja jooksul säilitamine võib profiilide kokkupanekut raskendada.
70.
Kuid suurem või väiksem raskusaste selles suhtes ei sõltu mitte ainult säilitamisajast, vaid ka säilitatavate andmete kogusest ja kvaliteedist: mida rohkem andmeid, seda suurem on võimalus saada tundlikku teavet ajavahemikel, mille kestus sõltub omakorda elektroonilise side andmete kogumi jälgimise, seostamise ja hindamise tehnikate arengust. See, mis võib praegu olla ebapiisav aeg niisuguse teabe kogumiseks, mis võimaldaks profiile kokku panna, võib olla rohkem kui küllaldane selleks, et seda teha lähemas või kaugemas tulevikus. (
47
)
71.
Igal juhul, ja nagu on Euroopa Kohus tuvastanud, „harta artiklites 7 ja 8 sätestatud põhiõiguste riive, mida kujutab endast see, et ametiasutusel on juurdepääs liiklus- või asukohaandmete kogumile, mis võivad anda teavet elektrooniliste sidevahendite kasutaja sidepidamise või tema kasutatud lõppseadmete asukoha kohta, on igal juhul raske, olenemata sellest, kui pikaks ajavahemikuks neile andmetele juurdepääsu taotletakse, ja sel ajavahemikul kättesaadavate andmete kogusest või laadist, kui […] sellest andmekogumist saab teha täpseid järeldusi asjaomaste isikute eraelu kohta“ (
48
).
72.
Kokkuvõttes leian, et vaatamata eelotsusetaotluse esitanud kohtu poolt välja toodud erinevustele ei võimalda põhikohtuasjades vaidlusaluse õigusnormide ja kohtuotsuse La Quadrature du Net aluseks olnud menetlustes asjasse puutuvate õigusaktide sarnasused selle kohtuotsuses välja kujundatud kohtupraktikat tähelepanuta jätta.
3. Andmete kaitse õigusvastase juurdepääsu eest
73.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus kinnitab, et Saksa õigusnormid tagavad säilitatavate andmete tõhusa kaitse kuritarvitamise ja õigusvastase juurdepääsu ohtude eest.
74.
Püüdmata kahandada nende jõupingutuste väärtust, mida on õigusnormides tehtud andmete kaitse ja nende kättesaadavuse osas, ei tohi unustada, et Euroopa Kohus on seisukohal, et „liiklus- ja asukohaandmete säilitamine kujutab iseenesest […] põhiõiguste eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele riivet“ (
49
). Selles mõttes „juurdepääs sellistele andmetele kujutab endast olenemata sellest, kuidas neid hiljem kasutatakse […] nimetatud põhiõiguste eraldiseisvat riivet. (
50
)
75.
Seega ei ole siin oluline, et säilitatud andmete kaitse kord, mille Saksa seadusandja on ette näinud: a) tagab nende andmete tegeliku puutumatuse; b) piiritleb rangelt ja tõhusalt juurdepääsutingimused, piirates andmetele juurdepääsuga isikute ringi; ja c) lubab talletatud andmeid kasutada ainult raskete kuritegude uurimiseks ning isikute elu või vabadust või riigi julgeolekut ähvardavate konkreetsete ohtude ennetamiseks.
76.
Tõeliselt otsustav on see, et – nagu kordab ka eelotsusetaotluse esitanud kohus – vaidlusalusele säilitamiskohustusele kui sellisele ei ole seatud mingeid konkreetseid tingimusi.
4. Bundesverfassungsgerichti (konstitutsioonikohus) 27. mai 2020. aasta kohtuotsuse mõju
77.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab ühele Bundesverfassungsgerichti (konstitutsioonikohus) hiljutisele kohtuotsusele TKG § 113 (
51
) kohta, millest tulenevalt sõltub selle sätte kehtivus pärast selle põhiseadusvastaseks tunnistamist väidetavalt tingimustest, mille kooskõla liidu õigusega ei ole lihtne kindlaks määrata.
78.
Euroopa Kohtul ei ole selles staadiumis vaja midagi öelda selle kohtuotsuse tagajärgede kohta ja veelgi vähem nende uute õigusnormide üldiste joonte kohta, mis tuleb Saksa seadusandjal vastu võtta (või mille ta on – olenevalt juhust – vastu võtnud).
79.
Kui tal palutakse – nagu väidab eelotsusetaotluse esitanud kohus – kassatsiooniotsuse tegemisel lähtuda selle tegemise ajal kehtinud õigusest, tuleb tal endal välja selgitada selle kooskõla liidu õigusega, lähtudes Euroopa Kohtu praktikast, mis käsitleb elektroonilise side andmete kaitset.
5. IP-aadressid
80.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul tuleneb kohtuotsuse La Quadrature du Net punktist 168, et Euroopa Kohus nõuab, et IP-aadresside puhul peab andmete säilitamiseks olema põhjus, mis on seotud riigi julgeoleku tagamise, raskete kuritegude vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardavate tõsiste ohtude ennetamise eesmärgiga. Siiski nähtub punktist 155, et neid IP-aadresse võib säilitada ilma, et selleks oleks erilist põhjust, kuna selle eesmärgiga seotud põhjus oleks nõutav ainult säilitatavate andmete kasutamiseks.
81.
Ma ei näe siiski, et siin oleks niisugune pinge (veelgi vähem vastuolu). Kuigi punktis 155 on väidetud, et näib, et ühenduse lähtepunkti IP-aadresside üldine ja vahet tegemata säilitamine ei ole „üldjuhul vastuolus direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikega 1“, on seejärel punktis 156 sedastatud, et „[v]õttes arvesse seda, kui raske on […] põhiõiguste riive, mis andmete säilitamisega kaasneb, saab seda riivet põhjendada üksnes võitlusega raskete kuritegude vastu ja avalikku julgeolekut ähvardavate suurte ohtude ärahoidmisega, nagu ka riigi julgeoleku kaitsega […]“.
82.
Kohtuotsuse La Quadratura du Net punktidest 155 ja 156 koostoimes nähtub seega ühtne vastus, mille andis Euroopa Kohus selle kohtuotsuse punktis 168 tookord esitatud eelotsuse küsimustele IP-aadresside säilitamise kohta.
83.
Kohtuistungil toodi esile mõned probleemid – mis mõne menetlusse astuja sõnul nõuavad Euroopa Kohtu selgitust IP-aadresside säilitamise kohta. Lahendus nendele probleemidele (muu hulgas dünaamiliste ja staatiliste IP-aadresside erinevusest ning Ipv6 protokolli mõjust tingitud probleemidele) läheb minu arvates kaugemale sellest, mille kohta eelotsusetaotluse esitanud kohus nõu küsib, kelle algsed eelotsusetaotlused (
52
) ja 13. jaanuari 2021. aasta teade selle kohta on palju piiratuma ulatusega.
V. Ettepanek
84.
Esitatut arvestades teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Bundesverwaltungsgerichtile (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus) järgmiselt:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ, artikli 15 lõiget 1 koostoimes Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõikega 1 ja ELL artikli 4 lõikega 2 tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis kohustavad üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutajaid säilitama nende teenuste lõppkasutajate liiklus- ja asukohaandmeid ennetavalt, üldiselt ja vahet tegemata muudel eesmärkidel kui riigi julgeoleku kaitse tõelise ja vahetu või ettenähtava ohu korral.
(
1
)	Algkeel: hispaania.
(
2
)	Kohtuasi C‑140/20 Commissioner of the Garda Síochána jt, milles ma esitan samuti samal kuupäeval ettepaneku.
(
3
)	Edaspidi „ettepanek La Quadrature du Net (EU:C:2020:6).
(
4
)	Edaspidi „ettepanek Ordre des barreaux francophones et germanophone (EU:C:2020:7).
(
5
)	Kohtuasjad C‑293/12 ja C‑594/12 (EU:C:2014:238; edaspidi „kohtuotsus Digital Rights“).
(
6
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiiv, mis käsitleb üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste või üldkasutatavate sidevõrkude pakkujate tegevusega kaasnevate või nende töödeldud andmete säilitamist ja millega muudetakse direktiivi 2002/58/EÜ (ELT 2006, L 105, lk 54).
(
7
)	Kohtuasjad C‑203/15 ja C‑698/15 (EU:C:2016:970; edaspidi „kohtuotsus Tele2 Sverige“).
(
8
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (EÜT 2002, L 201, lk 37; ELT eriväljaanne 13/29, lk 514), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ (ELT 2009, L 337, lk 11).
(
9
)	Kohtuasi C‑207/16 (EU:C:2018:788).
(
10
)	Kohtuasi C‑623/17 (EU:C:2020:790).
(
11
)	Kohtuasjad C‑511/18, C‑512/18 ja C‑520/18 (EU:C:2020:791; edaspidi „kohtuotsus La Quadrature du Net“).
(
12
)	Käesoleva ettepaneku punkt 30.
(
13
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT 1995, L 281, lk 31; ELT eriväljaanne 13/15, lk 355).
(
14
)	TKG § 99 lõikes 2 nimetatud side on sideseansid inimeste, sotsiaal- või usuasutuste ja ‑organisatsioonidega, mis pakuvad põhimõtteliselt anonüümsetele suhtluspartneritele telefoni teel abiteenuseid psühholoogilise või sotsiaalse hädaolukorra juhtudel ning kelle suhtes kehtivad erilised konfidentsiaalsusnõuded. Vastavalt TKG § 99 lõike 2 teisele kuni neljandale lausele on selle erandi tegemise tingimuseks see, et [isik] on kantud Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (föderaalse elektri-, gaasi-, telekommunikatsiooni-, posti- ja raudteevõrkude amet; edaspidi „föderaalne võrguamet“) hallatavasse nimekirja, kui tema teenuste laadi on eelnevalt tõendatud avalik-õigusliku asutuse, organi või sihtasutuse väljastatud sertifikaadiga.
(
15
)	Liiklusandmete talletamise kohustuse kehtestamise ja nende säilitamise maksimaalse perioodi seadus (Gesetz zur Einführung einer Speicherpflicht und einer Höchstspeicherfrist für Verkehrsdaten).
(
16
)	1 BvR 256/08, 1 BvR 263/08, 1 BvR 586/08, (DE:BVerfG:2010:rs20100302.1bvr025608).
(
17
)	Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ei jäta Euroopa Kohtu praktika liikmesriikide seadusandjaid ilma võimalusest kehtestada kõiki asjaolusid kaaludes – vajaduse korral range juurdepääsukorraga täiendatud – andmete ilma põhjuseta talletamise kohustust, et võtta arvesse uutest sidevahenditest tingitud spetsiifilisi riske.
(
18
)	Selline on eelotsusetaotluse esitanud kohtu kasutatud sõnasõnaline väljendus.
(
19
)	27. mai 2020. aasta kohtuotsus 1 BvR 1873/13, 1 BvR 2618/13, (DE:BVerfG:2020:rs20200527.1bvr187313). Vastavalt sellele kohtuotsusele on TKG § 113 vastuolus põhiseaduse (Grundgesetz) § 2 lõikega 1 ja § 10 lõikega 1 ning seda saab kohaldada ainult kuni uute eeskirjade vastuvõtmiseni hiljemalt 31. detsembrini 2021.
(
20
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punkt 104.
(
21
)	Eelotsusetaotluse määruse punkti 19 alapunkt a.
(
22
)	Ettepanek La Quadrature du Net, punktid 40–90.
(
23
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punkt 109.
(
24
)	Ibidem, punktid 111–133.
(
25
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punkt 136.
(
26
)	Ibidem, punkt 137 (kohtujuristi kursiiv). Euroopa Kohus jätkab, et see on nii „[i]segi kui selline meede on vahet tegemata suunatud kõigile elektroonilise side vahendite kasutajatele, ilma et neil näiks esmapilgul olevat […] seost ohuga selle liikmesriigi riiklikule julgeolekule“, mistõttu „tuleb siiski asuda seisukohale, et sellise ohu olemasolu iseenesest võib sellest seosest tunnistust anda“ (loc. ult. cit.).
(
27
)	CE:ECHR:2021:0525JUD005817013.
(
28
)	CE:ECHR:2021:0525JUD003525208.
(
29
)	CE:ECHR:2015:1204JUD004714306.
(
30
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punkt 147: „direktiivi 2002/58 artikli 15 lõikega 1, tõlgendatuna harta artikleid 7, 8 ja 11 ning artikli 52 lõiget 1 arvestades, [ei ole] vastuolus see, kui liikmesriik võtab vastu õigusnormid, mis raskete kuritegude vastu võitlemise ja avalikku julgeolekut ähvardava suure ohu ennetamise ning samuti riigi julgeoleku kaitsmise eesmärgil võimaldavad liiklus- ja asukohaandmete eesmärgipärast ennetavat säilitamist, tingimusel et andmete säilitamine on säilitatavate andmete liigi, asjaomaste sidevahendite ja andmesubjektide ning säilitamise kestuse osas piiratud sellega, mis on tingimata vajalik“. Kohtujuristi kursiiv.
(
31
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punktid 148 ja 149.
(
32
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punkt 150.
(
33
)	Lisaks sellele, et need ei ole piisavad, on võimalus, et nendega luuakse üldine kahtlustamise kord teatud elanikkonna segmentide suhtes või geograafiliste piirkondade stigmatiseerimine.
(
34
)	Ettepanek Ordre des barreaux francophones et germanophone, punktid 88 ja 89.
(
35
)	Ibidem, punkt 90.
(
36
)	Tema kirjalike seisukohtade punkt 47. Seda hinnangut rõhutasid mõned valitsused ka kohtuistungil.
(
37
)	Groupe Échange d’informations et protection des données (DAPIX). Sama arvamust avaldas Rootsi valitsus oma seisukohtade punktis 21.
(
38
)	Ettepaneku Ordre des barreaux francophones et germanophone punktis 92 tõin ma välja, et need töörühmad pidasid uurimissuundadeks säilitatavate andmete liikide piiramist; andmetes pseudonüümide kasutamist; piiratud säilitamisaegade kehtestamist; teatavate elektroonilise side teenuste osutajate kategooriate välja jätmist; uuendatavaid talletamislube; kohustust säilitada talletatud andmeid liidus või andmete lubamatu kasutamise vastu elektroonilise side teenuste osutajate antavate tagatiste süstemaatilist ja regulaarset kontrollimist sõltumatu haldusasutuse poolt.
(
39
)	Ettepanek Ordre des barreaux francophones et germanophone, punktid 93 ja 94.
(
40
)	Ibidem, punkt 95.
(
41
)	Ibidem, punkt 104.
(
42
)	Eelotsusetaotluse saksakeelse originaali punkti 25b alapunkt b.
(
43
)	Kohtuistungil nimetas Saksamaa valitsus ära, et on 1300 ühendust, kelle elektrooniline side on säilitamiskohustusest vabastatud ja selgitas, et kutsetöötajatele, kelle suhtes kehtib ametisaladuse hoidmise kohustus (nagu advokaadid või arstid), ei saa kohaldada sama erandit, kuna neid on niivõrd palju.
(
44
)	Ettepanek Ordre des barreaux francophones et germanophone, punkt 96. Nii välditakse seda, et „need […] võimaldaks[id] anda üksikasjalikku ülevaadet asjaomaste isikute elust. Seda säilitamisaega tuleb lisaks kohandada andmete laadi järgi, et andmeid, mis annavad täpsemat teavet nende isikute elustiili ja harjumuste kohta, talletatakse lühemat aega“.
(
45
)	Ibidem, punkt 97. „Teisisõnu on iga andmekategooria puhul säilitamisaja eristamine olenevalt nende andmete tarvilikkusest julgeolekueesmärkide saavutamiseks üks võimalus, mida tuleks uurida. Piiritledes aega, mille jooksul eri andmekategooriaid talletatakse (ja neid võib seega kasutada, et luua seoseid, mis näitavad asjaomaste isikute elustiili), laiendatakse samal ajal harta artikliga 8 tagatud õiguse kaitset“.
(
46
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punkt 117.
(
47
)	Nagu kohtuistungil märgiti, võib isegi kümnenädalane metaandmete (liiklusandmed ja asukohaandmed) kogumise ajavahemik olla piisav selleks, et tuvastada abonendi käitumismalle, mis oma korduvusega näitavad tema isiksuse ja elu delikaatseid jooni.
(
48
)	2. märtsi 2021. aasta kohtuotsus Prokuratuur (elektroonilise side andmetele juurdepääsu tingimused) (C‑746/18, EU:C:2021:152, punkt 39). Kohtujuristi kursiiv.
(
49
)	Kohtuotsus La Quadrature du Net, punkt 115.
(
50
)	Ibidem, punkt 116. Originaalis kursiivita.
(
51
)	Vt käesoleva ettepaneku joonealune märkus 19.
(
52
)	Eelotsusetaotluse punkt 30.