Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
ANDREA BIONDI
esitatud 7. mail 2026(1)
Kohtuasi C‑238/25
Land Nordrhein-Westfalen
versus
Bizerba,
teine menetlusosaline:
Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus))
Eelotsusetaotlus – Õigusaktide ühtlustamine – Direktiiv 2014/31/EL – Mitteautomaatkaalud – Seadis, mis registreerib kaalumise tulemuse seda eraldi trükkimata ja visuaalselt näitamata – Mitteautomaatkaalu mõiste – Olulised nõuded – Massi väärtuse näitamine – Tavalised kasutamistingimused – Täiendavad nõuded avaliku otsemüügi puhul – Harmoniseeritud standardid – EN 45501:2015 – CE‑vastavusmärgis ja metroloogiline lisamärgis – Lubatavuse tingimused
I.      Sissejuhatus
1.        Käesolevas kohtuasjas on Euroopa Kohtul vaja selgitada direktiivi 2014/31/EL(2) kohaldamisala, eelkõige seda, kas seadis, mis määrab keha massi, registreerib kaalumise tulemuse ja edastab selle välisele näidikule, võib kujutada endast mitteautomaatkaalu, ning kui see on nii, siis millistel tingimustel võib see vastata direktiiviga nende kaalude suhtes kehtestatud olulistele nõuetele ning kanda CE‑vastavusmärgist ja metroloogilist lisamärgist. Samuti annab see Euroopa Kohtule võimaluse täpsustada suhet ühtlustamisdirektiivi sätete ja selle raames vastu võetud tehniliste standardite vahel.
II.    Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
2.        Bizerba SE & Co. KG (edaspidi „Bizerba“) toodab mudelit CS 300, mis on seadis, mis määrab massi, mis jaemüügil kasutamise eesmärgil integreeritakse teiste tootjate kassasüsteemidesse ja võimaldab kaupa kassatoimingu käigus kaaluda (edaspidi „mudel CS 300“). Kaalumistulemused registreeritakse kaalutarkvara abil, mis edastab andmed andmeliidese kaudu kassa arvutisse. Kaalumisväärtused on kasutajale ja klientidele nähtavad kassasüsteemi kuvaril tarkvaramooduli kaudu, mille litsents on Bizerbal. Mudelil CS 300
ei ole eraldi näidikut.
3.        Physikalisch‑Technische Bundesanstalt (föderaalne tehnilise järelevalve amet, Saksamaa, edaspidi „PTB“) väljastas algselt 2016. aastal seadisele „hinda arvutav mitteautomaatkaal otsemüügil kasutamiseks“, tüübi nimetus „CS 300…“, EÜ tüübikinnitustunnistuse, mis kehtis kuni 2019. aasta märtsini. Seejärel väljastas Bizerba ELi vastavusdeklaratsiooni. Pärast tüübikinnitustunnistuse kehtivusaja lõppemist väljastas PTB kuni 2028. aasta novembrini kehtiva ELi tüübihindamissertifikaadi.(3)
4.        Regierungspräsidium Tübingen (Tübingeni regionaalamet, Saksamaa) kui tunnustatud vastavushindamisasutus sertifitseeris Bizerba esitatud kvaliteedi tagamise süsteemi vastavalt direktiivile 2014/31. Selle sertifitseerimise tulemusel sai Bizerbal loa kinnitada metroloogiline märgis direktiivi 2014/31 II lisa punkti 2 mooduli D(4) tähenduses. Viitega PTB väljastatud ELi tüübihindamissertifikaadile ja Regierungspräsidium Tübingeni (Tübingeni regionaalamet) sertifitseeritud kvaliteedi tagamise süsteemile koostas Bizerba 2020. aastal mudelile CS 300 ELi vastavusdeklaratsiooni. Tootmisprotsessi lõpus kinnitab Bizerba mudelile CS 300 etiketi, millele on muu hulgas trükitud CE‑vastavusmärgis ja metroloogiline lisamärgis, enne selle tarnimist kassasüsteemide tootjatele ja seega enne selle turule laskmist.
5.        Pärast ühes müügikohas 2019. aasta veebruaris läbi viidud kontrolli leidis Land Nordrhein‑Westfaleni (Nordrhein‑Westfaleni liidumaa, Saksamaa, edaspidi „liidumaa“) järelevalveasutus, et seadis ei tohi selliseid märgiseid kanda enne, kui see integreeritakse omaenda näidikuga varustatud kassasüsteemi. Seetõttu keelas ta 31. jaanuari 2020. aasta otsusega Bizerbal turustada sellel liidumaal seadiseid, mis kannavad CE‑vastavusmärgist ja/või metroloogilist märgist, mis on tootele kinnitatud enne nimetatud integreerimist.
6.        Pärast seda, kui Verwaltungsgericht Köln (Kölni halduskohus, Saksamaa) oli selle otsuse tühistanud ja Oberverwaltungsgericht Nordrhein-Westfalen (Nordrhein-Westfaleni liidumaa kõrgeim halduskohus, Saksamaa) oli seda otsust kinnitanud, peatas Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus) menetluse ja esitas Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas mõõtevahend on mitteautomaatkaal direktiivi 2014/31/EL artikli 2 punktide 1 ja 2 tähenduses ka siis, kui kaalumise tulemust ei trükita välja ega näidata visuaalselt, vaid üksnes registreeritakse?“
7.        Kirjalikud seisukohad esitasid Bizerba, liidumaa, Saksamaa, Kreeka ja Austria valitsus ning Euroopa Komisjon; 12. veebruari 2026. aasta kohtuistungil osalesid kõik pooled ja menetlusse astunud isikud.
III. Õiguslik taust
A.      Direktiiv 2014/31
8.        Direktiivi 2014/31 artiklis 1 „Reguleerimisala“ on sätestatud:
„1.      Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi mitteautomaatkaalude suhtes.
2.      Käesolevas direktiivis eristatakse järgmisi mitteautomaatkaalude kasutamise valdkondi:
[…]
f)      hinna määramine massi abil otsemüügi ja kinnispakkide puhul“.
9.        Direktiivi 2014/31 artikli 2 „Mõisted“ punktides 1 ja 2 on sätestatud järgmist:
„1)      „kaal“ – mõõteriist, mida kasutatakse keha massi määramiseks sellele kehale toimiva raskusjõu kaudu. Kaalu võidakse kasutada ka muude massiga seotud suuruste, koguste, parameetrite ja tunnuste määramiseks;
2)      „mitteautomaatkaal“ või „kaal“ – kaal, mille töö nõuab inimese sekkumist;
[…]
11)      „harmoneeritud standard“ – harmoneeritud standard määruse (EL) nr 1025/2012(5) artikli 2 punkti 1 alapunktis c määratletud tähenduses“.
10.      Sama direktiivi artiklis 4 „Olulised nõuded“ on sätestatud:
„Artikli 1 lõike 2 punktides a–f loetletud otstarbel kasutatavad või kasutamiseks ette nähtud kaalud peavad vastama I lisas sätestatud olulistele nõuetele.
Kui kaalul on seadiseid, mida ei kasutata või mis ei ole ette nähtud kasutamiseks artikli 1 lõike 2 punktides a–f loetletud otstarbel, või kui kaal on selliste seadmetega ühendatud, ei kohaldata nende seadiste ja seadmete suhtes olulisi nõudeid“.
11.      Sama direktiivi artikli 6 „Tootjate kohustused“ lõikes 2 on sätestatud:
„2.      Tootjad koostavad artikli 1 lõike 2 punktides a–f loetletud otstarbel kasutamiseks ette nähtud kaalude jaoks II lisas osutatud tehnilise dokumentatsiooni ja teostavad või lasevad teostada artiklis 13 osutatud asjakohase vastavushindamismenetluse.
Kui vastavushindamismenetlusega on tõendatud artikli 1 lõike 2 punktides a–f loetletud otstarbel kasutamiseks ette nähtud kaalu vastavus asjakohastele nõuetele, koostavad tootjad ELi vastavusdeklaratsiooni ning kinnitavad kaalule CE‑vastavusmärgise ja metroloogilise lisamärgise“.
12.      Direktiivi 2014/31 artikli 17 „CE‑vastavusmärgise, metroloogilise lisamärgise ja muude märgiste kinnitamise eeskirjad ja tingimused“ lõigetes 1 ja 2 on ette nähtud:
„1.      CE‑vastavusmärgis ja metroloogiline lisamärgis kantakse kaalule või selle andmeplaadile nähtaval, loetaval ja kustutamatul viisil.
2.      CE‑vastavusmärgis ja metroloogiline lisamärgis kinnitatakse kaalule enne selle turule laskmist“.
13.      Sama direktiivi I lisas „Olulised nõuded“ on ette nähtud:
„Kasutatakse Rahvusvahelise Legaalmetroloogia Organisatsiooni terminoloogiat.
Eelmärkused
Artikli 1 lõike 2 punktides a–f loetletud otstarbel kasutatava mitme näidiku või trükiseadisega kaalu või selliste seadmetega ühendatud kaalu puhul, kui olulistele nõuetele vastav osa kaalust trükib või registreerib kaalumise tulemusi õigesti ja kustumiskindlalt ja tulemused on nähtavad mõlemale osapoolele, ei kehti olulised nõuded nende seadiste kohta, mis dubleerivad kaalumise tulemusi ega mõjuta kaalude õiget tööd. Jaemüügil kasutatavate kaalude puhul peavad siiski kõik müüja ja ostja poole suunatud kuvarid ning trükiseadised vastama olulistele nõuetele.
Metroloogilised nõuded
[…]
Väliskujundus ja konstruktsioon
8.      Üldnõuded
8.1.      Kaalu väliskujundus ja konstruktsioon peab olema selline, et õigel kasutamisel ja ülesseadmisel ning ettenähtud keskkonnas kasutamisel selle metroloogilised omadused säilivad. Massi väärtus peab olema näidatud.
[…]
9.      Kaalumistulemuste ja muude kaalumisandmete näitamine
Kaalumistulemusi ja muid kaalumisandmeid tuleb näidata vigadeta, ühetähenduslikult ja eksitamist välistavalt ning näidik peab võimaldama tavalistes kasutamistingimustes näitu hõlpsalt lugeda.
[…]
14.      Lisanõuded kaupade avalikul otsemüügil kasutatavatele kaaludele ülemise mõõtepiiriga kuni 100 kg
Kaal, mis on ette nähtud kasutamiseks avalikul otsemüügil, peab näitama kogu olulist informatsiooni kaalumise kohta ja hinda näitava kaalu puhul peab see ostjale selgesti näitama ostetava toote hinnakalkulatsiooni.
[…]
Hinda arvutav kaal peab näitama olulisi näitusid piisavalt kaua, et ostja jõuaks neid korralikult lugeda.
[…]
Kaalul ei tohi olla omadusi, mis võiksid otseselt või kaudselt põhjustada näitusid, mis pole kergesti mõistetavad või ühetähenduslikud.
[…]
Kui kaalud on sarnased jaemüügil tavaliselt kasutatavate kaaludega, kuid ei vasta käesoleva jao nõuetele, tuleb neile kuvari lähedale kanda püsiv märgis: „Mitte kasutada avalikul otsemüügil““.
B.      Harmoneeritud standard EN 45501:2015
14.      Asjakohane harmoneeritud standard(6) on EN 45501:2015 „Metroloogilised nõuded mitteautomaatkaaludele“. See eristab tehnilisest seisukohast kaalu eri osasid ja määratleb muu hulgas „kaalumooduli“ kui seadise osa, millel endal puudub vahend tulemuse kuvamiseks.(7)
15.      Viited standardile EN 45501:2015 sisalduvad komisjoni teatises, mis on seotud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiviga 2009/23/EÜ(8) (mitteautomaatkaalude kohta) rakendamisega(9).
Harmoneeritud standardi EN 45001:2015 ZZ lisa määrab kindlaks standardi nõuded, mis võivad olla aluseks vastavuse eeldusele direktiivi 2014/31(10) artikli 12 tähenduses.
16.      Nimetatud harmoneeritud standardi punkt 4.13.6 „Visibility“ näeb ette: „[a]ll primary indications (4.13.1 […]) shall be indicated clearly and simultaneously to both the vendor and the customer. If this is not possible with one display device two sets are necessary, one set each for the vendor and the customer“. See punkt aga ZZ lisa viidatud nõuete hulka ei kuulu.
C.      Saksa õigus
17.      Saksa õiguses rakendati direktiivi sisuliselt Mess‑ und Eichgesetzi (MessEG)(11) ja Mess‑ und Eichverordnungi (MessEV)(12) kaudu, mis seavad mõõtevahendite turule laskmise tingimuseks vastavuse olulistele nõuetele, mida tõendab vastavushindamine ja nõutav märgistus, ning annavad järelevalveasutustele asjakohased sekkumisvolitused.
IV.    Analüüs
18.      Kõigepealt tasub ehk vaadelda kombineeritud õiguslikku raamistikku, millesse käesolev kohtuasi kuulub: esiteks esmane õigusnorm, nimelt direktiiv 2014/31; teiseks üldsätete kogum, mida täiendavad ja selgitavad teisesed õigusallikad ning mis koosneb mitmest harmoneeritud standardist.
19.      Viimati nimetatud vahendite kasvavat olulisust Euroopa Liidu juhtimissüsteemis on praeguseks laialdaselt tunnustatud. Euroopa Kohus on nimelt kinnitanud nende tähtsust, juhtides samal ajal tähelepanu mõningatele haavatavustele, mis iseloomustavad endiselt praegust ülesehitust. Kohtuotsuses James Elliott Construction(13) ja hiljutisemas kohtuotsuses Public.Resource.Org(14) rõhutas Euroopa Kohus, et harmoneeritud standardid on ELi õiguskorra lahutamatu osa ja seetõttu kehtivad nende suhtes selle õiguskorra aluspõhimõtted, nagu õiguskindlus ja õigusriigi põhimõtte austamine.
20.      Harmoneeritud standardeid, mis põhinevad suures osas rahvusvahelistel standarditel, ei kavandatud siiski nende eesmärkide täielikuks saavutamiseks. Euroopa standardiorganisatsioonid(15) töötavad need välja komisjoni volitusel keerukate vastuvõtmisprotsesside kaudu, millesse on kaasatud mitu sidusrühma. Mis puudutab nende sisu, siis need koosnevad tavaliselt mitmetasandilistest tehnilistest nõuetest ja kuna nende vastuvõtmise menetlus on sageli äärmiselt pikk, ei suuda need tehnoloogia arenguga sammu pidada.(16)
21.      See ei ole kaugeltki abstraktne arutelu, vaid hoopis väga konkreetne küsimus, kuna harmoneeritud standardite järgimine on tegelikult kohustuslik. Nende standarditega vastavusse viimine loob ELi õigusele vastavuse eelduse. Mittevastavusel on järelikult tõsised tagajärjed tootjatele, kes peavad tõendama vastavust olulistele nõuetele alternatiivsete, sageli tehniliselt keeruliste ja kallite vahenditega.
22.      Nagu käesolev kohtuasi väga selgelt näitab, tekitavad õiguslike viidete keerukus ja paljusus märkimisväärseid probleeme nii liikmesriikide ametiasutustele kui ka eraettevõtjatele. Selles kontekstis nõuab vajadus tagada ühest küljest liidu aluspõhimõtete järgimine ning teisest küljest isikute ja ettevõtjate õiguste täielik kaitse minu arvates, et liikmesriigi kohtule antavad vastused järgiksid lähenemisviisi, mida Euroopa Kohus kasutas kohtuasjades James Elliott Construction ja Public.Resource.Org.
23.      Seetõttu pean eelistatavaks arendada käesolevat analüüsi mitte õigusallikate vahelise hierarhilise suhte traditsioonilisest vaatepunktist, vaid nende ühtse tõlgendamise alusel.
24.      Sellega seoses pean kasulikuks meenutada veel üht keerukuse tegurit. Toodete turustamise ühise raamistikuga (edaspidi „ühine raamistik“), mis kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 768/2008/EÜ(17) ning määrusega (EÜ) nr 765/2008(18) akrediteerimise ja turujärelevalve kohta, nähti ette ühised põhimõtted ja standardeeskirjad, mida tuleb kohaldada kõigi valdkondlike õigusaktide suhtes, et tagada ühtne alus nende õigusaktide läbivaatamiseks või uuestisõnastamiseks.
25.      Sellega asendati üksikasjaliku tehnilise harmoniseerimise loogika kahetasandilise mudeliga: seadusandja kehtestab olulised funktsionaalsed nõuded, kehtestamata konkreetseid tehnilisi lahendusi; Euroopa standardiorganisatsioonid koostavad komisjoni volitusel(19) harmoniseeritud tehnilised standardid, milles täpsustatakse nende standardite järgimiseks vajalikud tehnilised lahendused.
26.      Direktiiv 2014/31, millega asendati varasem direktiiv 2009/23, kohandati selle mudeliga, sätestades I lisas olulised nõuded ja II lisas vastavushindamismenetlused.
27.      Valik sõnastada olulised nõuded funktsionaalselt – sidumata neid konkreetsete tehniliste lahendustega – kajastab tehnoloogianeutraalsuse põhimõtet(20) ja tähendab, et olulisi nõudeid tõlgendatakse autonoomselt, võttes arvesse nende sõnastust ja direktiivi eesmärke, mitte harmoniseeritud standarditega praegu ette nähtud tehnilisi lahendusi arvestades.(21)
28.      Direktiiviga 2014/31 kehtestatud süsteem teeb seega vahet liidu seadusandja kehtestatud oluliste nõuete ja Euroopa standardiorganisatsioonide välja töötatud tehniliste lahenduste vahel, mille järgimine võib anda alust eeldada vastavust nendega hõlmatud nõuetele.
29.      Nagu on märgitud käesoleva ettepaneku punktis 14, kehtib seadiste puhul, mis vastavad harmoneeritud standardile, mille viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas(22), selle direktiivi artikli 12 kohaselt vastavuse eeldus. Need standardid ei tohi aga muuta ega piirata direktiivi sätete ulatust.
30.      Juhul kui seadis ei vasta täielikult harmoneeritud standardile, saab vastavuse tuvastada ühega direktiivi 2014/31 artiklis 13 ette nähtud vastavushindamismenetlustest.
31.      Seda arvestades märgin, et kuigi eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult formaalselt ainult mitteautomaatkaalu mõiste kohta direktiivi 2014/31 artikli 2 punktide 1 ja 2 tähenduses, nähtub eelotsusetaotlusest, et see kohus küsib ka seadise vastavuse kohta I lisas sätestatud olulistele nõuetele ning seega CE‑vastavusmärgise ja metroloogilise lisamärgise kinnitamise õiguspärasuse kohta enne seadise integreerimist kassasüsteemi.
32.      Järelikult selleks, et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarvilik vastus, ei tule Euroopa Kohtul analüüsida mitte ainult seda, kas selline seadis kuulub mitteautomaatkaalu mõiste alla, vaid ka seda, missugustel tingimustel võib see vastata direktiivi artiklis 4 sätestatud ja selle I lisas määratletud olulistele nõuetele ning kanda nõutavat märgistust, kui kaalumise tulemus kuvatakse ühendatud välisseadise abil.
A.      Automaatkaalu mõiste
33.      Enne küsimuse sisulist analüüsimist on vaja selgitada harmoneeritud standardi EN 45501:2015 ülesannet direktiivi 2014/31 süsteemis.
34.      Selle direktiivi süsteemis on olulised nõuded kehtestanud liidu seadusandja, samas kui harmoneeritud standardite järgimine võib anda aluse eeldada, et seadised vastavad nende standarditega hõlmatud nõuetele. Sellest järeldub, et harmoneeritud standard võib anda kasulikke tehnilisi juhiseid, kuid ei tohi muuta ega piirata direktiivi sätete ulatust.
35.      Seega ei ole asjaolu, et standard EN 45501:2015 liigitab mudeli CS 300 tehnilisel tasandil „kaalumooduliks“, iseenesest piisav, et välistada selle kuulumine mitteautomaatkaalu mõiste alla direktiivi 2014/31 artikli 2 punktide 1 ja 2 tähenduses. Kõnealusele küsimusele tuleb vastata eeskätt selle sõnastust, ülesehitust ja eesmärki arvestades.(23)
36.      Lisaks kehtib vastavuse eeldus seoses harmoneeritud standardi EN 45501:2015 järgimisega üksnes selle ZZ lisas osutatud standardi nõuete piires. Nõudeid, mida selles lisas ei ole, nagu punkt 4.13.6, võib arvesse võtta tehniliste taustateguritena, kuid need ei ole iseenesest direktiivi 2014/31 artiklis 12 ette nähtud eelduse aluseks.
37.      Direktiivi 2014/31 artikli 2 punktis 1 esitatud kaalu mõiste on üles ehitatud „massi määramise“ funktsiooni ümber. See mõiste on kasutajatele tulemuse edastamise viisi suhtes neutraalne. Mass „määratakse“ selle mõõtmise ja registreerimise hetkel, olenemata sellest, kas väärtus on kohe tajutav: määramine eelneb loogiliselt ja funktsionaalselt „näitamisele“ ega eelda seda.
38.      Samamoodi ei sisalda nimetatud direktiivi artikli 2 punktis 2(24) esitatud mitteautomaatkaalu mõiste ühtegi viidet kuvari olemasolule. Kuna mudel CS 300 nõuab inimese sekkumist – asjaolu, mida ei ole vaidlustatud –, vastab see seadis kõnealusele määratlusele.
39.      Lisaks selgitas Euroopa Kohus kohtuotsuses Marhon, kuigi teistsuguses olukorras, et direktiivi 2014/31 reguleerimisala tuleb mõista laialt ning et selle direktiivi artikli 2 punktidega 1 ja 2 on mõiste „mitteautomaatkaal“ määratletud viitega selle seadise funktsioonile, võtmata arvesse selle kasutusviisi või ‑valdkondi.(25)
40.      Seega tuleb ka käesoleval juhul lähtuda seadise normatiivsest määratlusest, omistamata otsustavat tähtsust tehnilistele teguritele, mida määratluses ei nimetata.
41.      Direktiivi 2014/31 ülesehitus kinnitab seda tõlgendust. Seadusandja kasutas väljendit „nähtav“ ainult olukordades, kus ta kavatses selle nõude sõnaselgelt kehtestada, näiteks artikli 17 lõikes 1 CE‑vastavusmärgise ja metroloogilise lisamärgise nähtavuse kohta ja artiklis 18 kasutuspiirangu märgi(26) kohta. Selle sõna puudumine nimetatud direktiivi I lisa punktis 8.1 ei ole juhuslik: seadusandja kasutas passiivset vormi „peab olema näidatud“, täpsustamata, et näit peab pärinema otse seadiselt ja olema nähtav kogu toote kasutusaja jooksul.
42.      I lisa eelmärkustes on sõnaselgelt silmas peetud olukorda, kus tegemist on „mitme näidiku või trükiseadisega kaalu või selliste seadmetega ühendatud kaaluga“. Käsitades neid kahte olukorda („mitme näidiku või trükiseadisega kaal“ ja „[nendega] ühendatud kaal“) samaväärsena, näitab see, et seadusandja võttis arvesse olukordi, milles näidik ei ole seadise sisse integreeritud. Ühendatus välisseadisega ei ole erand, vaid sõnaselgelt ette nähtud võimalus; I lisas sisalduvates eelmärkustes, mis on ära toodud käesoleva ettepaneku punktis 13 (edaspidi „eelmärkused“), ei nõuta, et iga seadise osade hulka kuuluks vähemalt üks näidik, vaid viidatakse olukorrale, kus kaal on mitme „seadisega“ või „[nendega] ühendatud“.
43.      I lisa punktis 8.3 on sätestatud, et „[d]igitaalelektronseadiste ja ‑seadmete puhul tuleb alati küllaldaselt kontrollida mõõtmisseadise […] õiget tööd“, mis eeldab seega ühendatud näidiku olemasolu, kuid ei tee kindlaks, kas see peab olema füüsiliselt integreeritud. Samamoodi eeldab I lisa punkt 5, nõudes, et mõõtmistulemused peavad olema korratavad „muude näidikute“ abil, näidiku olemasolu, kuid ei nõua, et see oleks integreeritud.
44.      Direktiivi 2014/31 I lisa punkt 14 ei vii teistsugusele järeldusele. On tõsi, et see eeldab, et avaliku otsemüügi korral esitatakse ostjale oluline teave selgelt ja piisavalt arusaadavalt. Nimetatud säte puudutab aga viisi, kuidas seadis peab toimima oma tavapärastes kasutustingimustes.
45.      Integreeritava kaalumooduli puhul on need tingimused täidetud, kui kaalumoodul on integreeritud selleks ette nähtud kassasüsteemi ning tulemus kuvatakse müüjale ja kliendile mõeldud terminalil. Punktis 14 ei nõuta seega näidiku integreerimist moodulisse, vaid nõutakse, et see oleks osa kaalukomplektist, mille vastavust hinnatakse.
46.      Direktiivi 2014/31 I lisa eelmärkuste teine lause kinnitab seda tõlgendust, kuna see nõuab, et jaemüügil kasutatavate kaalude puhul peavad kõik müüja ja ostja poole suunatud kuvarid ning trükiseadised vastama olulistele nõuetele. See ei nõua aga, et sellised seadised oleksid tingimata metroloogilisse moodulisse integreeritud.
47.      Ka selle lisa punktis 14 sisalduv viide märgisele „Mitte kasutada avalikul otsemüügil“, mis tuleb kanda „kuvari lähedale“, ei tähenda seda, et kuvar peab olema kaalumoodulis; see eeldab üksnes kuvari olemasolu kaalu konkreetses seadistuses.
48.      Saksamaa, Kreeka ja Austria valitsus väidavad, et omaenda kuvarita mitteautomaatkaalude lubamine kahjustaks üldsuse kaitset valede kaalumistulemuste eest ja muudaks vastavuskontrollid kallimaks. Need kaalutlused väärivad tähelepanu, kuid ei tundu mulle määrava tähtsusega.
49.      Üldsuse kaitse eesmärk ei nõua mitte seda, et kaitset teostatakse kuvari lisamisega moodulisse, vaid seda, et tavalistes kasutustingimustes tehakse kaalumistulemus kättesaadavaks ja kontrollitavaks selgel ja eksitamist välistaval viisil. Välisseadis võib vastata sellele nõudele samaväärsel viisil, tingimusel et see kuulub konfiguratsiooni, mille suhtes kohaldatakse vastavushindamist.
50.      Vastavuskontrollide puhul on vaja, et tootja kirjeldaks täpselt ELi tüübihindamissertifikaadis ja tehnilises toimikus lubatud konfiguratsioone, integreerimistingimusi ja kontrollimisviise. Esitatud märkus puudutab seega tehnilise dokumentatsiooni ja vastavushindamise kvaliteeti, mitte integreeritava kaalumooduli põhimõttelist lubatavust.
51.      Järgides mõne menetlusosalise arutluskäiku, kes Euroopa Kohtule oma seisukohad esitasid, kehtestataks tõlgendamise teel ülesehituse nõue – samasse moodulisse paigaldatud kuvar –, mida direktiiv ette ei näe. Minu arvates oleks see vastuolus ühisest raamistikust(27) tuleneva tehnoloogianeutraalsuse põhimõttega.
Õigusaktidega ei tohi eelistada ega välistada konkreetseid tehnilisi lahendusi, jättes vahendite valiku tootjale, tingimusel et funktsionaalsed nõuded on täidetud.
52.      Analoogia, millele Bizerba kohtuistungil viitas, personaalarvuti ülesehitusega – millesse monitor võib olla integreeritud (nagu sülearvuti) või mille väline see võib olla, ilma et see mõjutaks seadise klassifitseerimist – illustreerib üldpõhimõtet: funktsioon ei sõltu seda täitva osa füüsilisest asukohast, vaid terviku võimest saavutada oodatud tulemus. Kaalu puhul on oodatav tulemus massi määramine ja näitamine; see, kas näitamine toimub integreeritud kuvaril või ühendatud terminalis, ei muuda kaalu funktsionaalset olemust.
53.      Samuti tuleb praktiliste tagajärgede seisukohast arvesse võtta, et mudeliga CS 300 sarnaseid seadiseid on – kassasüsteemidesse integreerituna – turustatud ja jaemüügipunktides kasutatud rohkem kui 20 aastat, nagu Bizerba kohtuistungil kinnitas, ilma et talle oleks vastu vaieldud.
54.      Vastus küsimusele, kas seadist ei saa käesoleval juhul lihtsalt sertifitseerida „kaalumoodulina“, mitte kaaluna, mille Euroopa Kohus kohtuistungil esitas, näitab erineva klassifitseerimise praktilist tähtsust. Nagu märgib Bizerba, takistaks pelgalt mooduliks liigitamine kassasüsteemide tootjatel seadist integreerida, ilma et nad omandaksid lõppseadise tootja staatust koos sellest tulenevate vastavushindamiskohustustega. See takistaks märkimisväärselt moodullahenduste ringlust ühtsel turul, mis on vastuolus ühise raamistikuga(28) taotletavate kaubanduse soodustamise ja tehnoloogianeutraalsuse eesmärkidega ning lõppkokkuvõttes direktiivi 2014/31 eesmärgiga tagada, et sellised seadised vastavad olulistele nõuetele.
55.      Seetõttu leian, et direktiivi 2014/31 artikli 2 punkte 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et seadist, mis määrab keha massi, registreerib kaalumise tulemuse, edastab selle ühendatud välisele näidikule ja mille töö nõuab inimese sekkumist, võib kujutada endast mitteautomaatkaalu ka siis, kui see kaalumise tulemust eraldi ei trüki ega näita.
B.      Olulistele nõuetele vastavus
56.      Direktiivi 2014/31 I lisa punkt 8.1 nõuab, et massi väärtus oleks näidatud; siiski ei ole selle näitamise jaoks ette nähtud konkreetset tehnilist lahendust.
57.      Samuti nõutakse sama lisa punktis 9, et näit oleks tavalistes kasutustingimustes hõlpsalt loetav. Kui seadis on algusest peale kavandatud töötama integreeritava kaalumooduli osana, on see tingimus täidetud müügikohas, kui moodul integreeritakse selleks ette nähtud kassasüsteemi.
58.      Avalikuks otsemüügiks ette nähtud seadiste puhul kehtib sama ka I lisa punkti 14 kohta: kui kaalumistulemus kuvatakse välisel terminalil, tuleb olulistele nõuetele vastavust kontrollida mitte ainult kaalumooduli enda, vaid ka sellest moodulist ja näidikust koosneva terviku puhul. Sellest järeldub, et ilma omaenda näidikuta seadis, mis on kavandatud töötama integreeritavas kaalumoodulis, milles massi väärtus kuvatakse ühendatud välisseadise abil, võib vastata I lisa punktide 8.1, 9 ja vajaduse korral punkti 14 olulistele nõuetele, tingimusel et see välisseadis on sellise seadise konfiguratsiooni osaks, mille nõuetele vastavust on hinnatud.
C.      CE‑vastavusmärgis ja metroloogiline märgis: tingimused ja kinnitamise hetk
59.      Tuleb veel kindlaks teha, kas CE‑vastavusmärgise ja metroloogilise lisamärgise saab kinnitada enne mooduli füüsilist integreerimist kassasüsteemi. Sellega seoses tuleb lähtuda mitte ainult toimingute ajalisest järjestusest, vaid vastavushindamise esemest.
60.      Kui see hindamine ei hõlmanud mitte ainult moodulit eraldi võetuna, vaid seadist tervikuna, nagu see on määratletud ELi tüübihindamissertifikaadis ja tehnilises toimikus – sealhulgas näidikuga ühendatud lubatud konfiguratsioonid –, ei takista põhimõtteliselt miski märgise kinnitamist moodulile enne selle lõplikku integreerimist.
61.      Selline märgistus ei oleks aga direktiiviga kooskõlas, kui sellega soovitaks tõendada mooduli vastavust olenemata kasutatavast konfiguratsioonist või selle vastavust konfiguratsioonide puhul, mida vastavushindamine ei hõlma.
62.      Saksamaa valitsus märkis kohtuistungil, et ta ei vaidlusta põhimõtteliselt välise näidikuga moodulkaalude lubatavust, isegi kui need on paigutatud eraldi korpusesse. Vaidlustamine puudutab täpsemalt märgistuse kinnitamise aega: Saksa Liitvabariigi sõnul ei saa see eelneda terviku „kaalumoodul + näidik“ kokkupanekule, sest alles sel hetkel saab kontrollida kogu seadise vastavust, sealhulgas kuvarile signaali edastamise täpsust.
63.      Saksamaa valitsuse väljendatud mure ei ole tehnilisest seisukohast põhjendamatu. Nagu kohtuistungil märgiti, võib signaaliedastuse tõrge – näiteks probleem juhtmetega – viia tulemuse vale näitamiseni müügikoha kassaterminalis, isegi kui kaalumoodul töötab nõuetekohaselt. Nimelt see oht õigustab tingimust, et vastavushindamine peab hõlmama terviku „moodul + konkreetne kassasüsteem/näidik“ ELi tüübihindamissertifikaadiga hõlmatud konfiguratsioonide puhul. Ei piisa ainult mooduli toimimise eraldi kontrollimisest, vaid tuleb kindlaks teha, et tulemus edastatakse ja kuvatakse selleks ettenähtud konfiguratsioonis õigesti.
64.      Järelikult peab eelotsusetaotluse esitanud kohus kontrollima, kas konkreetsel juhul vastab seadisele kinnitatud märgis tegelikult vastavushindamisele, mis puudutab asjaomast integreeritud konfiguratsiooni.
65.      Kui see nii ei ole, ei ole tegemist integreeritava kaalumooduli lubatavuse abstraktse välistamisega, vaid selle tuvastamisega, et märgistus ei olnud käesoleval juhul nõuetekohane.
66.      Lühidalt öeldes ei kehtestata direktiiviga 2014/31 seadisele teatavat tehnilist ülesehitust, vaid nõutakse, et olulised nõuded oleksid kasutamiseks ette nähtud terviku puhul kontrollitaval viisil täidetud.
67.      Järelikult ei ole otsustav tegur mitte moodulisse integreeritud kuvari puudumine, vaid asjaolu, et tavalistes kasutustingimustes täidab näidikufunktsiooni vastavushindamise esemeks olevasse konfiguratsiooni kuuluv välisseadis.
68.      Samadel tingimustel võib CE‑vastavusmärgise ja metroloogilise lisamärgise kinnitada enne mooduli füüsilist integreerimist, tingimusel et need ei saa kinnitada muude konfiguratsioonide vastavust peale nende, mida vastavushindamisel tegelikult hinnati.
V.      Ettepanek
69.      Esitatud analüüsi põhjal teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Bundesverwaltungsgerichti (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus) esitatud küsimusele järgmiselt:
1.      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/31/EL mitteautomaatkaalude turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta artikli 2 punkte 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et seadis, mis määrab keha massi raskusjõu kaudu, registreerib kaalumistulemuse, edastab selle ühendatud välisele näidikule ja mille töö nõuab inimese sekkumist, võib kujutada endast „mitteautomaatkaalu“ ka siis, kui see kaalumise tulemust eraldi ei trüki ega näita.
2.      Direktiivi 2014/31/EL artiklit 4 koostoimes selle direktiivi I lisa eelmärkuste ja sama lisa punktidega 8.1, 9 ja 14 ning kõnealuse direktiivi artikli 6 lõikega 2 ja artikliga 17 tuleb tõlgendada nii, et:
selline seadis võib vastata direktiivi olulistele nõuetele, kui näidikufunktsiooni tagab tavalistes kasutustingimustes väline näidik, mis on osa tervikust, mille vastavust hinnatakse;
avalikuks otsemüügiks ette nähtud seadiste puhul ei ole väline näidik olulistest nõuetest vabastatud, vaid peab asjaomase vastavushindamise seisukohast olema seadise lahutamatu osa;
CE‑vastavusmärgise ja metroloogilise lisamärgise võib moodulile kinnitada enne selle füüsilist integreerimist üksnes juhul, kui asjaomase terviku vastavust on ELi tüübihindamissertifikaadi ja tehnilise toimikuga hõlmatud konfiguratsioonides juba hinnatud; eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on kontrollida, kas käesoleval juhul on see nii.
1      Algkeel: itaalia.
2      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv 2014/31/EL mitteautomaatkaalude turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (ELT 2014, L 96, lk 107).
3      Pädeva asutuse väljastatud ELi tüübihindamissertifikaat kinnitab, et toote tüüpiline näidis täidab kohaldatavaid olulisi nõudeid, ning on aluseks hilisemale vastavusdeklaratsioonile. Vt direktiivi 2014/31/EL II lisa, moodul B.
4      Moodul D on tootmisprotsessi kvaliteedi tagamisel põhinev vastavushindamismenetlus.
5      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta
määrus (EL) nr 1025/2012, mis käsitleb Euroopa standardimist ning millega muudetakse nõukogu direktiive 89/686/EMÜ ja 93/15/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/9/EÜ, 94/25/EÜ, 95/16/EÜ, 97/23/EÜ, 98/34/EÜ, 2004/22/EÜ, 2007/23/EÜ, 2009/23/EÜ ja 2009/105/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 87/95/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1673/2006/EÜ (ELT 2012, L 316, lk 12).
6      Vt käesoleva ettepaneku punkt 9.
7      Vt harmoniseeritud standardi EN 45501:2015 „Weighing module“ punkti T.2.2.7, mis on sõnastatud järgmiselt: „Part of the weighing instrument that comprises all mechanical and electronic devices (i.e. load receptor, load‑transmitting device, load cell, and analog data processing device or digital data processing device) but not having the means to display the weighing result. It may optionally have devices for further processing (digital) data and operating the instrument“.
8      Täielikkuse huvides tuleb märkida, et direktiiv 2009/23/EÜ (ELT 2009, L 122, lk 6) tunnistati kehtetuks direktiiviga 2014/31.
9      ELT 2015, C 300, lk 3. Muu hulgas on kõnealuses teatises märgitud, et „Euroopa standardiorganisatsioonid võtavad ühtlustatud standardid vastu inglise keeles (Euroopa Standardikomitee ja Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee avaldavad ka prantsuse ja saksa keeles). […]“.
10      Direktiivi 2014/31 artikkel 12 „Vastavuse eeldus“ sätestab: „Kaalud, mis on vastavuses harmoneeritud standardite või nende osadega, mille viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, eeldatakse olevat vastavuses I lisas sätestatud oluliste nõuetega, mida nimetatud standardid või nende osad käsitlevad.“
11      25. juuli 2013. aasta seadus mõõtevahendite turulelaskmise ja turul kättesaadavaks tegemise, nende kasutamise ja kalibreerimise ning kinnispakkide kohta (BGBl. 2013 I, lk 2722).
12      11. detsembri 2014. aasta seadus mõõtevahendite turulelaskmise ja turul kättesaadavaks tegemise ning nende kasutamise ja kalibreerimise kohta (BGBl. I, lk 2010, 2011).
13      27. oktoobri 2016. aasta kohtuotsus James Elliott Construction (C‑613/14, EU:C:2016:821, punktid 38–40).
14      5. märtsi 2024. aasta kohtuotsus Public.Resource.Org jt (C‑588/21 P, EU:C:2024:201, punkt 70).
15      Euroopa standardiorganisatsioone tunnustatakse ametlikult määrusega nr 1025/2012. Need on Euroopa Standardikomitee (CEN), Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (Cenelec) ja Euroopa Telekommunikatsioonistandardite Instituut (ETSI).
16      Need probleemid on teadaolevad. Euroopa Liidu institutsioonid on nimelt täiesti teadlikud vajadusest selle reguleerimismudeli alused uuesti läbi mõelda. Vt https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/14511-Standardisation-Regulation-revision_en.
17      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta otsus nr 768/2008/EÜ toodete turustamise ühise raamistiku kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 93/465/EMÜ (ELT 2008, L 218, lk 82).
18      Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrus nr 765/2008, millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 339/93 (ELT 2008, L 218, lk 30).
19      Volitus antakse ametliku aktiga, millega komisjon volitab standardiorganisatsiooni koostama tehnilise standardi, mis suudab hõlmata konkreetse direktiivi olulisi nõudeid.
20      Vt 20. juuni 2024. aasta kohtuotsus GEMA (C‑135/23, EU:C:2024:526), milles Euroopa Kohus leidis, et tehnoloogianeutraalsuse põhimõtte kohaselt „peavad seaduses olema sätestatud isikute õigused ja kohustused üldiselt, et mitte eelistada ühe tehnoloogia kasutamist teise ees“ (punkt 37).
21      Vt selle kohta komisjoni teatis „Sinine raamat ELi toote-eeskirjade rakendamise kohta (2022)“ (ELT 2022, C 247, lk 1, punkt 1.1).
22      Nagu harmoneeritud standard EN 45501:2015, millele on viidatud eespool 11. joonealuses märkuses.
23      Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb liidu õiguse sätte tõlgendamisel võtta arvesse mitte üksnes selle sätte sõnastust, vaid ka selle konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa see säte on. Vt 4. juuli 2024. aasta kohtuotsus Marhon (C‑283/23, EU:C:2024:569, punkt 26).
24      Vt käesoleva ettepaneku punkt 9 mitteautomaatkaalu mõiste kohta.
25      Vt 4. juuli 2024. aasta kohtuotsus Marhon (C‑283/23, EU:C:2024:569, punktid 27 ja 30).
26      Kasutuspiirangu märki on reguleeritud direktiivi 2014/31 III lisa punktis 3.
27      Vt käesoleva ettepaneku punkt 27.
28      Vt käesoleva ettepaneku punkt 24.