RJEŠENJE SLUŽBENIČKOG SUDA EUROPSKE UNIJE
(sudac pojedinac)
18. prosinca 2015.
Predmet F‑128/11
Carlo De Nicola
protiv
Europske investicijske banke (EIB)
„Javna služba – Osoblje EIB‑a – Ocjenjivanje – Izvješće o ocjeni za 2010. – Pobijanje – Unutarnji postupci – Uvjeti – Povlačenje žalbe – Žalba – Pravni interes – Nepostojanje – Razumni rok – Nepoštovanje – Očita nedopuštenost“
Predmet:      Tužba podnesena na temelju članka 270. UFEU‑a kojom C. De Nicola zahtijeva, prvo, poništenje poruke elektroničke pošte od 4. srpnja 2011. tajništva žalbenog odbora Europske investicijske banke (EIB; u daljnjem tekstu: Banka) kojom je pozvan da ispravi internu žalbu koju je bio podnio 26. ožujka 2011. protiv svojeg izvješća o ocjeni za 2010. godinu, i poništenje poruke elektroničke pošte tog istog tajništva od 12. kolovoza 2011. kojom je obaviješten da je žalbeni odbor primio na znanje njegovo povlačenje žalbe u postupku koji se vodio pred žalbenim odborom; drugo, poništenje odluke predsjednika EIB‑a od 6. rujna 2011. kojom je odbijen njegov zahtjev za pokretanje postupka mirenja vezano uz njegovo izvješće o ocjeni za 2010.; treće, poništenje Smjernica za provođenje ocjenjivanja osoblja Banke za 2010.; četvrto, poništenje izvješća o ocjeni za 2010.; peto, poništenje svih povezanih prethodnih i naknadnih akata, uključujući odluke o promaknuću za 2010. godinu; i na kraju, šesto, da se Banci naloži da naknadi materijalnu i nematerijalnu štetu proizašlu iz izvješća o ocjeni za 2010., te da na dosuđene iznose plati troškove, kamate i naknadu za deprecijaciju valute.
Odluka:      Tužba se odbacuje kao očito nedopuštena. C. De Nicola snosi vlastite troškove te mu se nalaže snošenje troškova Europske investicijske banke.
Sažetak
1.      Tužbe dužnosnikâ – Osoblje Europske investicijske banke – Ocjenjivanje – Pobijanje – Žalbeni odbor i postupak mirenja – Fakultativnost – Mogućnost korištenja dvaju postupaka protiv istog izvješća o ocjeni – Granice
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 90. i 91.; Pravilnik o osoblju Europske investicijske banke, čl. 22. i 41.)
2.      Tužbe dužnosnikâ – Osoblje Europske investicijske banke – Rokovi – Zahtjev razumnog roka – Sporovi u području ocjenjivanja osoblja – Početak roka
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 90. i 91.; Pravilnik o osoblju Europske investicijske banke, čl. 22. i 41.)
1.      Pravilnik o osoblju Europske investicijske banke službenicima Banke priznaje mogućnost da zatraže – prije pokretanja sudskog postupka i ako to žele – pokretanje ad hoc postupka, kao što je postupak pred žalbenim odborom, upravo s ciljem da nepristrano tijelo koje se nalazi izvan službe dotičnog službenika prethodno može provjeriti zakonitost izvješća o ocjeni te da službenik može eventualno ishoditi čak i cjelovitu izmjenu svojeg izvješća, s obzirom na to da žalbeni odbor zapravo može svojom ocjenom in toto zamijeniti ocjenu ocjenjivača.
Drugi postupak koji službenici Banke imaju na raspolaganju radi pobijanja akta kojim im se nanosi šteta jest mirenje predviđeno i definirano člankom 41. Pravilnika o osoblju.
Navedena dva fakultativna postupka pritom nisu alternativna, odnosno jedan ne isključuje drugi te ih pojedini službenik može koristiti istodobno ili odvojeno.
Međutim, navedeni fakultativni postupci internog pobijanja unutar Banke ne smiju se zloupotrebljavati niti koristiti šteteći poštovanju načela pravne sigurnosti koje predstavlja temeljno jamstvo kada je riječ o bilo kojem upravnom aktu koji može proizvoditi pravne učinke prema svojim adresatima.
(t. 85. do 88.)
Izvori:
Prvostupanjski sud: presuda od 23. veljače 2001., De Nicola/EIB, T‑7/98, T‑208/98 i T‑109/99, EU:T:2001:69, t. 96.
2.      Službenici Europske investicijske banke, poput drugih službenika i dužnosnika u službi Unije, u sporovima s njihovim upravnim tijelom mogu se pozvati na dvostruki stupanj nadležnosti za nadzor zakonitosti upravnih akata kojim im se nanosi šteta. Prvi im je stupanj dostupan izravno pred Službeničkim sudom, dok im je drugi stupanj otvoren pred Općim sudom Europske unije u obliku žalbe koja je, međutim, ograničena samo na pravna pitanja. Na kraju se mogu koristiti i postupkom preispitivanja presude donesene povodom žalbe, pri čemu taj postupak ulazi u inicijativu i isključivu nadležnost Suda Europske unije te stoga nije u dispoziciji stranaka. Međutim, eventualna presuda Suda u postupku preispitivanja presude koju je Opći sud Europske unije donio u žalbenom postupku predstavlja daljnje jamstvo nadzora zakonitosti predmetnog upravnog akta koji u konačnici koristi strankama.
Naprotiv, kada je riječ o poštivanju načela pravne sigurnosti, ni odredbe primarnog prava Unije koje uređuju funkcioniranje Banke niti njezin Pravilnik o osoblju ne sadržavaju odredbe poput onih sadržanih u člancima 90. i 91. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije kojima se određuju apsolutni rokovi za pobijanje pred sudovima Unije akata koje je donijela Banka i kojima se nanosi šteta, na način da se nakon proteka tih rokova dotični akt kojim se nanosi šteta može smatrati konačnim.
U tom pogledu, u sporovima koji se tiču ocjenjivanja osoblja koji se vode između Banke i jednog od njezinih službenika, rok od više od osam mjeseci za pokretanje postupka pred Službeničkim sudom, koji teče od dana kada je akt kojim se nanosi šteta dostavljen dotičnom službeniku, može se smatrati razumnim rokom, ali pod uvjetom, s jedne strane, da je eventualni postupak pred žalbenim odborom protiv tog akta dotični službenik pokrenuo u razumnom roku i/ili, s druge strane, da je dotični službenik eventualno podnio zahtjev za mirenje u roku koji je također razuman, što treba prosuđivati uzimajući u obzir sve okolnosti slučaja.
(t. 89. do 91.)
Izvori:
Opći sud Europske unije: presuda od 16. rujna 2013., De Nicola/EIB, T‑264/11 P, EU:T:2013:461, t. 52.