Predmet C-240/23
Herbaria Kräuterparadies GmbH
protiv
Freistaat Bayern
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesverwaltungsgericht, Njemačka)
Presuda Suda (veliko vijeće) od 4. listopada 2024.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Poljoprivreda i ribarstvo – Ekološki proizvodi – Uredba (EU) 2018/848 – Pravila ekološke proizvodnje – Članak 16. – Označivanje – Članak 30. – Izrazi koji upućuju na ekološku proizvodnju – Članak 33. – Znak Europske unije za ekološku proizvodnju – Uvjeti za upotrebu – Sukladnost proizvoda s Uredbom 2018/848 – Članci 45. i 48. – Uvoz proizvoda iz treće zemlje radi stavljanja na tržište Unije kao ekoloških proizvoda – Ekvivalentnost pravila proizvodnje te treće zemlje i pravila iz Uredbe 2018/848 – Upotreba znaka za ekološku proizvodnju treće zemlje”
Poljoprivreda – Zajednička poljoprivredna politika – Ekološki način proizvodnje poljoprivrednih proizvoda i njegovo navođenje na poljoprivrednim proizvodima i hrani – Uredba 2018/848 – Označivanje ekoloških proizvoda koji su uvezeni iz treće zemlje i nisu sukladni s pravilima proizvodnje iz navedene uredbe – Ekvivalentnost pravila proizvodnje te treće zemlje i pravila iz Uredbe 2018/848 – Upotreba znaka Europske unije za ekološku proizvodnju i izraza koji upućuju na ekološku proizvodnju – Nedopuštenost – Upotreba znaka za ekološku proizvodnju treće zemlje koji sadržava izraze istovjetne onima koji upućuju na ekološku proizvodnju Unije – Dopuštenost
(Uredba 2018/848 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 16. st.1., čl. 30. st. 1. i 2., čl. 33. st.1, čl. 45. st.1. t. (b) podt. (iii), čl. 48. st. 1. i Prilog II. dio IV. t. 2.2.2, (f))
(t. 51., 62.-64., 66.-68., 75., 76., 79., 84.-85. i izreka)
Kratak prikaz
Sud, kojem je Bundesverwaltungsgericht (Savezni upravni sud, Njemačka) uputio zahtjev za prethodnu odluku, pojasnio je uvjete za upotrebu znaka Europske unije za ekološku proizvodnju u slučaju uvoza proizvoda koji, osim ekoloških proizvoda, sadržavaju vitamine i minerale koji nisu ekološki proizvedeni.
Herbaria proizvodi piće nazvano „Blutquick”, koje se sastoji od mješavine voćnih sokova i biljnih ekstrakata koji potječu iz ekološke proizvodnje. Tom se piću, koje se stavlja na tržište kao dodatak prehrani, dodaju vitamini nebiljnog podrijetla i željezov glukonat. Na pakiranju se nalaze znak Europske unije za ekološku proizvodnju, nacionalna ekološka oznaka i izraz koji upućuje na to da sastojci potječu iz „kontroliranog ekološkog uzgoja”.
Budući da to piće nije u skladu s člankom 27. stavkom 1. točkom (f) Uredbe br. 889/2008(1) jer sadržava minerale i vitamine koji nisu biljnog podrijetla iako to nije propisano zakonom(2), Bayerische Landesanstalt für Landwirtschaft (Bavarski zavod za poljoprivredu, Njemačka) naložio je Herbariji da u označivanju prilikom oglašavanja i stavljanja na tržište Blutquicka ukloni upućivanje na ekološku proizvodnju, koje je zaštićeno na temelju članka 23. Uredbe br. 834/2007(3).
Herbaria je osporila tu odluku pred sudom koji je uputio zahtjev. Pred tim sudom više ne osporava nesukladnost svojeg proizvoda s pravom Europske unije(4) i, slijedom toga, zabranu da se za taj proizvod upotrebljavaju znak Europske unije za ekološku proizvodnje, nacionalna ekološka oznaka i izrazi koji upućuju na ekološku proizvodnju. Međutim, Herbaria tvrdi da, na temelju Uredbe 2018/848(5), proizvod koji je konkurentski u odnosu na Blutquick, uvezen iz Sjedinjenih Američkih Država, ne podliježe takvoj zabrani, iako nije u skladu s pravilima proizvodnje prava Unije, što predstavlja nejednako postupanje protivno članku 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
U tim je okolnostima sud koji je uputio zahtjev upitao Sud, među ostalim, dopušta li Uredba 2018/848 da proizvod uvezen iz treće zemlje pod uvjetima predviđenima tom uredbom nosi znak Europske unije za ekološku proizvodnju kao i izraze koji upućuju na ekološku proizvodnju, iako nije u svakom pogledu u skladu sa zahtjevima utvrđenima navedenom uredbom.
Sud je u svojoj presudi, koju je donijelo veliko vijeće, tumačio Uredbu 2018/848(6) na način da proizvod uvezen iz treće zemlje, čija su pravila proizvodnje priznata kao ekvivalentna pravilima koja su tom uredbom predviđena za stavljanje proizvoda na tržište Unije kao ekološkog proizvoda, ne može za svoje označivanje upotrebljavati ni znak Europske unije za ekološku proizvodnju ni, u načelu, izraze koji upućuju na ekološku proizvodnju jer taj proizvod sadržava minerale i vitamine nebiljnog podrijetla, koji nisu propisani zakonom, i stoga ne ispunjava uvjete predviđene člankom 16. stavkom 1. navedene uredbe. Međutim, znak ekološke proizvodnje te treće zemlje može se upotrebljavati u Uniji za takav proizvod, čak i ako taj znak sadržava izraze koji upućuju na ekološku proizvodnju u smislu Uredbe 2018/848.
Ocjena Suda
Sud je smatrao da se u tekstu članka 30. stavka 2. i članka 33. stavka 1. Uredbe 2018/848 navodi da se upotreba znaka Europske unije za ekološku proizvodnju i izraza koji upućuju na ekološku proizvodnju dopušta za ekološke proizvode – neovisno o tome jesu li proizvedeni u Uniji ili uvezeni iz treće zemlje radi stavljanja na tržište Unije kao ekoloških proizvoda – samo ako su u skladu sa zahtjevima utvrđenima u toj uredbi.
To doslovno tumačenje potkrijepljeno je kontekstom u kojem se nalaze te odredbe. Naime, Uredbom 2018/848 uvodi se razlika između proizvoda proizvedenih u Uniji(7) i onih koji se uvoze iz treće zemlje radi njihova stavljanja na tržište u Uniji kao ekoloških proizvoda koji moraju ispunjavati uvjete iz članka 45. Uredbe 2018/848 i, osobito, jedan od triju uvjeta predviđenih u podtočkama (i) do (iii) točke (b) stavka 1. članka 45. navedene uredbe. Ta se tri uvjeta odnose na slučaj u kojem su uvezeni proizvodi u skladu s poglavljima II., III. i IV. navedene uredbe (slučaj iz podtočke (i)), onaj u kojem se na njih primjenjuju ekvivalentna pravila u njihovoj zemlji podrijetla, koja se priznaju kao takva na temelju trgovinskog sporazuma (slučaj iz podtočke ii.), i naposljetku slučaj u kojem se ekvivalentnost tih pravila priznaje na temelju jednostrane mjere Unije (slučaj iz podtočke iii.).
Od tih triju uvjeta, samo onaj iz podtočke (i) zahtijeva da uvezeni proizvod bude sukladan s odredbama poglavlja II., III. i IV. te uredbe. Slijedom toga, proizvod koji odgovara slučaju iz članka 45. stavka 1. točke (b) podtočke iii. Uredbe 2018/848(8), iako ne poštuje sva pravila proizvodnje iz poglavlja III. te uredbe, može se staviti na tržište u Uniji kao ekološki proizvod ako je riječ o proizvodu iz treće zemlje čija je važeća pravila proizvodnje Unija smatrala ekvivalentnima onima iz navedenog poglavlja III. i koji poštuje navedena pravila. Sud je pojasnio da pojam „ekvivalentnosti” pravila proizvodnje dotične treće zemlje pretpostavlja ostvarivanje istih ciljeva i načela primjenom pravila kojima se osigurava ista razina jamstva sukladnosti kao što je ona koja se zahtijeva propisima Unije u pogledu proizvoda proizvedenih u Uniji(9).
Suprotno tomu, nijedna odredba Uredbe 2018/848 ne dopušta upotrebu znaka Europske unije za ekološku proizvodnju i izraza koji upućuju na ekološku proizvodnju za proizvode iz trećih zemalja koji su priznati u svrhu ekvivalentnosti, s obzirom na to da ti proizvodi, iako mogu biti uvezeni u Uniju na temelju članka 45. stavka 1. točke (b) podtočke iii. te uredbe, nisu sukladni s pravilima proizvodnje utvrđenima u navedenoj uredbi.
To tumačenje, usto, potvrđuju ciljevi Uredbe 2018/848, koja nastoji, među ostalim, očuvati povjerenje potrošača u proizvode koji su označeni kao ekološki, osiguravajući im jasne i nedvosmislene informacije u pogledu činjenice da je proizvod na kojem se nalazi znak Europske unije za ekološku proizvodnju ili izrazi koji upućuju na ekološku proizvodnju u potpunosti sukladan sa svim zahtjevima utvrđenima u navedenoj uredbi, a ne samo s pravilima koja su ekvivalentna toj uredbi.
Međutim, mogućnost upotrebe znaka Europske unije za ekološku proizvodnju ili izraza koji upućuju na ekološku proizvodnju – kako za proizvode koji su proizvedeni u Uniji ili u trećim zemljama u skladu s pravilima proizvodnje utvrđenima Uredbom 2018/848 tako i za proizvode koji su proizvedeni u trećim zemljama u skladu s pravnim pravilima koja su samo ekvivalentna tim pravilima proizvodnje – ne omogućuje potrošaču da dozna je li uvezeni proizvod sukladan sa svim pravilima proizvodnje utvrđenima Uredbom 2018/848 ili se njime poštuju samo pravila proizvodnje treće zemlje iz koje je uvezen, a koja su ekvivalentna pravilima proizvodnje iz te uredbe.
U tom pogledu, oznaka podrijetla koju treba dodati na temelju članka 32. stavka 2. Uredbe 2018/848, kada se znak Europske unije za ekološku proizvodnju upotrebljava na proizvodu, a kojom se pobliže određuje mjesto uzgoja poljoprivrednih sirovina od kojih se proizvod sastoji, nije dovoljna da se za potrošača otkloni svaka nedvosmislenost.
Međutim, kako bi se olakšala trgovina s trećim zemljama i zajamčio koristan učinak članka 45. stavka 1. točke (b) podtočke iii. Uredbe 2018/848, kojim se Europskoj komisiji dodjeljuje nadležnost da prizna da su pravila treće zemlje ekvivalentna pravilima iz te uredbe, proizvodi uvezeni u skladu s tom odredbom, koji imaju pristup tržištu Unije kao ekološki proizvodi, trebaju imati mogućnost upotrijebiti znak ekološke proizvodnje treće zemlje iz koje potječu, čak i ako taj znak sadržava izraze istovjetne onima koji upućuju na ekološku proizvodnju u smislu članka 30. stavka 1. te uredbe i Priloga IV. toj uredbi.
1      Uredba Komisije (EZ) br. 889/2008 od 5. rujna 2008. o detaljnim pravilima za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda s obzirom na ekološku proizvodnju, označivanje i kontrolu (SL 2008., L 250, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 173.)
2      Pri čemu je dodavanje vitamina i minerala prerađenim proizvodima koji nose naziv „ekološki” dopušteno, na temelju primjenjivih uredbi, samo ako je njihova upotreba propisana zakonom.
3      Uredba Vijeća (EZ) br. 834/2007 od 28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda i stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 2092/91 (SL 2007., L 189, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 8., str. 139.)
4      U ovom slučaju, članak 16. stavak 1. Uredbe 2018/848, u vezi s njezinim Prilogom II. dijelom IV. točkom 2.2.2. podtočkom (f) podpodtočkom i., koji je u biti zamijenio članak 27. stavak 1. točku (f) Uredbe br. 889/2008.
5      Uredba (EU) 2018/848 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda te stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 (SL 2018., L 150, str. 1. te ispravci SL 2018., L 260, str. 25., SL 2018., L 262, str. 90., SL 2018., L 270, str. 37., SL 2019., L 305, str. 59., SL 2021., L 7, str. 53., SL 2021., L 204, str. 47., SL 2022., L 321, str. 74. i SL 2023., L 105, str. 86.)
6      U ovom slučaju, članak 30. stavak 2. i članak 33. stavak 1. Uredbe 2018/848.
7      Koji moraju poštovati detaljna pravila proizvodnje utvrđena u dijelu IV. Priloga II. Uredbi 2018/848 i u svim provedbenim aktima iz njezina članka 16. stavka 3.
8      To je slučaj na koji upućuje sud koji je uputio zahtjev.
9      Članak 3. točka 64. Uredbe 2018/848