Žaloba podaná dne 13. prosince 2022 – Zásilkovna v. Komise
(Věc T-784/22)
Jednací jazyk: angličtina
Účastnice řízení
Žalobkyně: Zásilkovna s. r. o. (Praha, Česká republika) (zástupce: R. Kubáč, advokát)
Žalovaná: Evropská komise
Návrhová žádání
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
zrušil rozhodnutí Komise C(2022) 5136 final ze dne 25. července 2022 ve věci SA.55208 (2020/C) – Vyrovnávací platba vyplacená Českou republikou České poště za plnění povinnosti poskytovat všeobecné poštovní služby v období let 2018 až 2022, kterým byla státní podpora prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem;
rozhodl, že Komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené žalobkyní.
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Na podporu žaloby předkládá žalobkyně čtyři žalobní důvody.
První žalobní důvod vycházející z tvrzení, že Komise porušila podstatnou procesní náležitost, neboť její rozhodnutí není náležitě odůvodněno. Komise v odůvodnění uvedla pouhá tvrzení bez jakýchkoli podrobností a pominula všechny ostatní požadavky stanovené příslušnou judikaturou. Komise tak dostatečně nezdůvodnila toto odchýlení se od judikatury a od svých předběžně vyjádřených postojů. Komise tedy porušila základní procesní právo žalobkyně, neboť všechny unijní orgány jsou povinny předmětná opatření odůvodňovat, aby zajistily jejich přezkoumatelnost soudem.
Druhý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení svým závěrem, že Česká pošta přiřazuje odděleně náklady na povinnosti všeobecné poštovní služby (dále jen „PVPS“) a náklady na jiné činnosti než PVPS (komerční). Žalobkyně je však přesvědčena, že náklady na investice do infrastruktury a provozu sítě nejsou poměrně rozděleny mezi služby obecného hospodářského zájmu (dále jen „SOHZ”) a ostatní komerční podnikatelskou činnost České pošty, jelikož některé náklady relevantní v rámci PVPS (např. zaměstnanci, vybavení včetně vozového parku, databází atd.) jsou v praxi používány také pro komerční činnosti jiné než PVPS. Závěr Komise, že výpočet čistých ušetřených nákladů zahrnuje pouze náklady nezbytné k plnění PVPS, neznamená automaticky, že Česká pošta nepoužívá tytéž náklady (např. na zaměstnance, vybavení včetně vozového parku, databází atd.) rovněž pro komerční činnosti jiné než PVPS. Komise tedy nesprávně uplatnila pravidla státních podpor, a porušila tím SFEU.
Třetí žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení, když zcela pominula nebo se nedostatečně vypořádala s určitými námitkami žalobkyně ohledně existence nadměrné vyrovnávací platby České poště, konkrétně i) že PVPS může být plněna soukromými provozovateli na komerční bázi bez jakékoli podpory, ii) že doby amortizace pro účely délky pověření jsou zcela nepodložené a iii) že v hypotetickém srovnávacím scénáři jsou učiněny nesprávné předpoklady. Komise tedy nesprávně uplatnila pravidla státních podpor, a porušila tím SFEU.
Čtvrtý žalobní důvod vycházející z tvrzení, že se Komise dopustila zjevně nesprávného posouzení svým závěrem, že křížové subvencování České pošty nepředstavuje státní podporu. Podle žalobkyně však křížové subvencování České pošty představuje samostatnou neslučitelnou státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, která existovala již přinejmenším v období let 2013-2017 (ale velmi pravděpodobně i dříve), a kterou tedy měla Komise důkladně posoudit v rámci zvlášť vedeného správního řízení, a nikoli jako vedlejší aspekt v rámci řízení ve věci SA.55208 (2020/C), které se omezuje pouze na období let 2018-2022. Komise však učinila nesprávný závěr, že tyto křížové subvence vůbec nepředstavují státní podporu. Tento závěr je nesprávný jak ze skutkového, tak z právního hlediska. Navíc je v příkrém rozporu s ustálenou rozhodovací praxí Komise i s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie. Komise tedy nesprávně uplatnila pravidla státních podpor, a porušila tím SFEU.
____________