62021TJ0617_RES
Predmet T-617/21
B&Bartoni spol. s r.o.
protiv
Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)
Presuda Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 22. ožujka 2023.
„Dizajn Zajednice – Postupak za proglašenje dizajna ništavim – Registrirani dizajn Zajednice koji prikazuje elektrodu za umetanje u plamenik – Razlog za ništavost – Članak 4. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 6/2002 – Sastavni dio složenog proizvoda”
Dizajn Zajednice – Uvjeti za zaštitu – Dizajn koji čini sastavni dio složenog proizvoda – Pojam – Kriteriji za ocjenu – Potrošna priroda sastavnog dijela – Rastavljanje i ponovno sastavljanje složenog proizvoda pri zamjeni sastavnog dijela – Potpunost složenog proizvoda – Zamjenjivost sastavnog dijela
(Uredba Vijeća br. 6/2002, čl. 4. st. 2.)
(t. 26., 35., 36., 45. - 47., 55., 56., 69.)
Dizajn Zajednice – Odluke Ureda – Zakonitost – Ispitivanje od strane suda Unije – Kriteriji
(Uredba Vijeća br. 6/2002)
(t. 38.)
Dizajn Zajednice – Razlozi za ništavost – Dizajn koji čini sastavni dio složenog proizvoda – Prikaz elektrode za umetanje u plamenik
(Uredba Komisije br. 6/2002, čl. 4. st. 2. i čl. 25. st. 1.)
(t. 39., 49., 62., 70., 78.)
Kratak prikaz
Društvo Hypertherm, Inc. nositelj je dizajna Zajednice koji prikazuje elektrodu za umetanje u plamenik koji je sastavni dio sustava rezanja plazmom. Društvo B&Bartoni spol. s.r.o. podnijelo je Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) zahtjev za proglašavanje tog dizajna ništavim zbog toga što ne ispunjava uvjete za zaštitu dizajna Zajednice jer elektroda nije bila vidljiva pri normalnoj upotrebi plamenika (
1
). Odjel za poništaje najprije je prihvatio taj zahtjev, ali ga je žalbeno vijeće potom odbilo, koje je smatralo da se proizvod prikazan u osporavanom dizajnu, odnosno predmetna elektroda, ne može smatrati sastavnim dijelom složenog proizvoda.
Opći sud u proširenom vijeću tumači pojam „sastavni dio složenog proizvoda” u skladu s člankom 4. stavkom 2. Uredbe br. 6/2002. Prvi put se izjašnjava o pitanju može li potrošni dio, poput elektroda u ovom slučaju, biti sastavni dio složenog proizvoda.
Ocjene Općeg suda
Opći sud najprije navodi da pitanje odgovara li proizvod pojmu „sastavni dio složenog proizvoda” treba ocjenjivati od slučaja do slučaja, ovisno o skupu relevantnih pokazatelja. Stoga, kako bi ocijenio je li predmetna elektroda sastavni dio složenog proizvoda, on ispituje relevantnost četiriju pokazatelja koje je žalbeno vijeće uzelo u obzir u pobijanoj odluci.
Kao prvo, Opći sud smatra da je potrošna priroda elektrode relevantni pokazatelj za ocjenu je li ona sastavni dio složenog proizvoda. Konkretnije, u nedostatku definicije pojma „sastavni dio složenog proizvoda” u Uredbi br. 6/2002, standardna obilježja potrošnog proizvoda, kao što su nepostojanje čvrste i trajne veze sa složenim proizvodom, kao i redovna kupnja i zamjena elektrode zbog njezina kratkog roka trajanja, relevantni su pokazatelji na temelju kojih se može utvrditi što čini sastavni dio složenog proizvoda. U tom pogledu Opći sud podsjeća na to da su dijelovi složenog proizvoda sastavni dijelovi namijenjeni ugradnji u industrijski ili zanatski složeni predmet, koji se mogu zamijeniti dopuštajući rastavljanje i ponovno sastavljanje tog proizvoda. Međutim, predmetna elektroda kao potrošni dio plamenika, osmišljena je kako bi se u njega jednostavno umetnula, brzo potrošila ili koristila, i koju krajnji korisnik lako zamjenjuje, a da ta radnja ne zahtijeva rastavljanje i ponovno sastavljanje takvog proizvoda. Osim toga, krajnji korisnik, koji redovito kupuje i zamjenjuje elektrodu, može percipirati i ocijeniti njezina obilježja, neovisno o tome ostaje li elektroda vidljiva nakon što je umetnuta u plamenik.
Kao drugo, Opći sud smatra da je pitanje zahtijeva li zamjena proizvoda rastavljanje i ponovno sastavljanje složenog proizvoda također relevantan čimbenik koji treba uzeti u obzir kako bi se utvrdilo je li takav proizvod njegov sastavni dio. Naime, uzimanje u obzir „rastavljanja” i „ponovnog sastavljanja” utemeljeno je na Uredbi br. 6/2002 (
2
) i sudskoj praksi Suda (
3
). Stoga je za proizvod koji prigodom svoje zamjene ne zahtijeva rastavljanje i ponovno sastavljanje proizvoda u koji je ugrađen i koji je izričito osmišljen da bi ga krajnji korisnici redovito i jednostavno mogli zamjenjivati, manje vjerojatno da bude sastavni dio složenog proizvoda od proizvoda koji obično zamjenjuju stručnjaci koji imaju posebno stručno znanje za provedbu te zamjene. U ovom slučaju zamjena elektrode ostaje jednostavan postupak za krajnjeg korisnika koji se ne može smatrati „rastavljanjem” i „ponovnim sastavljanjem” plamenika u smislu Uredbe br. 6/2002.
Kao treće, Opći sud utvrđuje, s jedne strane, da je potpunost složenog proizvoda, bez predmetne elektrode, relevantan pokazatelj za ocjenu pojma „sastavni dio složenog proizvoda”. U tom pogledu on ističe da pri kupnji plamenika bez elektrode ili kad je ona uklonjena iz plamenika, krajnji korisnik ga neće percipirati kao manjkavog ili nepotpunog. S druge strane, bez tih dijelova, krajnji korisnik ne bi percipirao složeni proizvod kao potpuni proizvod koji se može uobičajeno upotrebljavati ili kao proizvod koji je u dobrom stanju. Osim toga, ako plamenik i sustav rezanja plazmom ne mogu ispuniti svoju funkciju, odnosno rezanje ili dubljenje metala, bez ugrađene elektrode, to ne znači da se elektroda mora smatrati sastavnim dijelom složenog proizvoda. Naime, tvrdnja da, kada proizvod ne može ispuniti funkciju za koju je namijenjen bez drugog proizvoda, potonji treba smatrati sastavnim dijelom prvog proizvoda, značila bi da bi se velik broj različitih proizvoda, osobito potrošnih, bez kojih složeni proizvodi ne mogu ispuniti funkciju za koju su namijenjeni, pogrešno smatrao sastavnim dijelom navedenih složenih proizvoda.
S druge strane, činjenica da se plamenik može ponuditi na tržištu bez elektrode i da se potonja često oglašava i prodaje odvojeno također predstavlja relevantan pokazatelj za utvrđivanje je li predmetna elektroda sastavni dio složenog proizvoda. Točno je da svaki proizvođač ostaje slobodan prodavati složeni proizvod s njegovim dijelovima ili ih prodavati odvojeno i takva poslovna odluka nije odlučujući element za ocjenu toga predstavlja li proizvod sastavni dio složenog proizvoda. Međutim, neuobičajeno je da kupnja složenog proizvoda ne uključuje njegove stvarne sastavne dijelove. U ovom se slučaju složeni proizvod o kojem je riječ, odnosno plamenik prodaje ili s predmetnom elektrodom ili bez nje.
Kao četvrto i posljednje, Opći sud smatra da je zamjenjivost elektrode pokazatelj koji treba uzeti u obzir u toj analizi. Naime, proizvod koji se ne može zamijeniti drugim neistovjetnim proizvodom ili koji se može koristiti u različitim složenim proizvodima može u načelu biti trajno povezan i prilagođen navedenom složenom proizvodu i tako činiti njegov sastavni dio. Slijedom toga, činjenica da se predmetna elektroda može zamijeniti nekom drugom elektrodom i da plamenici različitih vrsta mogu koristiti predmetnu elektrodu pokazatelj je koji treba uzeti u obzir kako bi se utvrdilo da ta elektroda ne čini sastavni dio složenog proizvoda.
S obzirom na ta razmatranja, Opći sud smatra da su pokazatelji na koje se oslonilo žalbeno vijeće relevantni i zaključuje da ono nije počinilo pogrešku time što je zaključilo da predmetna elektroda predstavlja zaseban proizvod, a ne sastavni dio složenog proizvoda.
(
1
)	U skladu s člankom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 6/2002 od 12. prosinca 2001. o dizajnu Zajednice (SL 2002., L 3, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 24., str. 45. i ispravci SL 2020., L 415, str. 89. i SL 2018., L 72, str. 42.), dizajn primijenjen na proizvod ili sadržan u proizvodu koji čini sastavni dio složenog proizvoda smatra se novim i ima individualni karakter samo ako sastavni dio, nakon što je ugrađen u složeni proizvod, ostaje vidljiv pri normalnoj upotrebi tog proizvoda.
(
2
)	Članak 3. točka (c) Uredbe br. 6/2002
(
3
)	Presuda od 20. prosinca 2017., Acacia i D’Amato (C-397/16 i C-435/16, EU:C:2017:992, t. 65.)