MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA
MANUELA CAMPOSA SÁNCHEZ‑BORDONE
od 14. travnja 2016.(1)
Predmet C‑574/14
PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S. A.
protiv
Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sąd Najwyższy (Vrhovni sud) (Poljska))
„Unutarnje tržište električne energije – Državne potpore – Odluka Komisije kojom se utvrđuje spojivost državne potpore sa zajedničkim tržištem – Članak 107. UFEU‑a – Članak 4. stavak 3. UEU‑a – Odluka 2009/287/EZ – Metodologija za izgubljene investicije – Izračun godišnje prilagodbe naknade izgubljenih investicija – Relevantno stanje na tržištu – Ovlasti nacionalnih tijela i sudova”
1.        Direktivom 96/92/EZ(2) o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije uspostavljeno je načelo i osnove za otvaranje sektora električne energije država članica tržišnom natjecanju. Postupni prelazak na taj novi sustav bio je u nekim državama članicama praćen državnim potporama u korist njihovih poduzeća za opskrbu električnom energijom.
2.        U tom kontekstu Komisija je već 2001. donijela metodologiju za analiziranje spojivosti odgovarajućih državnih potpora s unutarnjim tržištem. Konkretno, uspostavila je metodu za izračun tzv. izgubljenih investicija (u daljnjem tekstu: izgubljene investicije), odnosno troškova – nadoknadivih državnim potporama – nastalih na temelju gospodarske neodrživosti jer su poduzeća u tom sektoru, u okviru novog modela otvorenog prema tržišnom natjecanju, morala poštovati ranije preuzete obveze ili jamstva opskrbe električnom energijom.
3.        U skladu s navedenom metodologijom, Komisija se zatim morala očitovati o nekim državnim programima potpora namijenjenih poduzećima u sektoru električne energije. Jedan od njih bio je program koji je uspostavila Republika Poljska, a na njega se odnosi ovaj zahtjev za prethodnu odluku.
4.        Republika Poljska donijela je 2007. zakon kojim se predviđa isplata naknada poduzećima koja proizvode električnu energiju zbog mogućih izgubljenih investicija(3). Konkretno, poljska su tijela u okviru tog zakona utvrdila uvjete za snošenje troškova koje su proizvođači imali kao posljedicu prijevremenog raskida dugoročnih ugovora o kupoprodaji električne energije. Komisija se u svojoj Odluci 2009/287/EZ pozitivno očitovala o spojivosti tih državnih potpora sa zajedničkim tržištem(4).
5.        Ukratko, u predmetnoj raspravi valja odgovoriti na pitanje treba li se državna potpora koju je odobrila Komisija isplatiti prema „prvotnom” stanju poduzećâ za opskrbu električne energije kojima se dodjeljuje potpora (i njihovih proizvodnih jedinica), u skladu sa Zakonom iz 2007., ili pak, prema stanju koje je važeće u trenutku provedbe isplate (u predmetnom slučaju, financijska godina 2009.).
6.        Kao prvo, zahtjev za prethodnu odluku Sudu će omogućiti da potvrdi svoju sudsku praksu u vezi s isključivom nadležnosti koju Komisija ima kako bi se očitovala o spojivosti državne potpore sa zajedničkim tržištem. Kao drugo, trebat će razjasniti koje od dvaju tumačenja, koja su navele stranke u postupku (nazivaju ih „statičko i dinamičko tumačenje”), treba prevladati prilikom primjene Odluke 2009/287.
I –    Pravni okvir
A –    Pravo Unije
1.      Komunikacija Komisije koja se odnosi na metodologiju za analiziranje državnih potpora povezanih s izgubljenim investicijama(5)
7.        Komisija je 26. srpnja 2001. donijela Komunikaciju koja se odnosi na metodologiju za analiziranje državnih potpora povezanih s izgubljenim investicijama (u daljnjem tekstu: Metodologija za izgubljene investicije).
8.        U skladu s točkom 2. šestim podstavkom Metodologije za izgubljene investicije, njezin je cilj „pokazati da Komisija namjerava primijeniti pravila Ugovora u području državnih potpora kad je riječ o mjerama potpore koje su namijenjene naknadi troškova obveza ili jamstava u slučaju da se više ne mogu ispuniti na temelju Direktive 96/92/EZ [zbog otvaranja europskog sektora električne energije tržišnom natjecanju kako je uspostavljeno tom direktivom]” [neslužbeni prijevod].
9.        U točki 3. Metodologije za izgubljene investicije utvrđuju se obveze ili jamstva poslovanja koja se mogu smatrati izgubljenim investicijama, a u njezinoj podtočki 3. predviđa se sljedeće:
„Za te obveze ili jamstva poslovanja mora postoji rizik da se više ne mogu ispuniti na temelju odredbi Direktive 96/92/EZ. Kako bi ih se moglo smatrati izgubljenim investicijama, obveze ili jamstva poslovanja moraju posljedično postati neekonomska na temelju učinaka Direktive 96/92/EZ i moraju znatno utjecati na konkurentnost predmetnog poduzeća. To mora konkretno dovesti do toga da poduzeće vrši knjigovodstvene unose (na primjer rezervacije) koji odražavaju očekivani učinak tih obveza ili jamstava.
Osobito u slučaju da je održivost tih poduzeća u nedostatku potpore ili prijelaznih mjera dovedena u pitanje, kao posljedica predmetnih obveza ili jamstava, smatra se da su navedene obveze ili jamstva u skladu sa zahtjevima utvrđenima u prethodnom podstavku.
Učinak tih obveza ili jamstava na konkurentnost ili održivost predmetnih poduzeća procijenit će se na razini konsolidiranih poduzeća. Da bi se obveze ili jamstva mogla smatrati izgubljenim investicijama, mora biti moguće utvrditi uzročno‑posljedičnu vezu između stupanja na snagu Direktive 96/92/EZ i poteškoće koje predmetna poduzeća imaju kako bi ispunila ili osigurala sukladnost s tim obvezama ili jamstvima. U svrhu utvrđivanja uzročno‑posljedične veze Komisija će uzeti u obzir svako smanjenje cijene električne energije ili gubitak tržišnog udjela predmetnih poduzeća. Obveze ili jamstva koja nisu mogla biti ispunjena neovisno o stupanju na snagu Direktive ne mogu se smatrati izgubljenim investicijama.” [neslužbeni prijevod]
10.      Točka 4. Metodologije za izgubljene investicije odnosi se na izračun prihvatljivih državnih potpora te u podtočki 4.2. navodi:
„Način plaćanja potpore mora omogućiti da se u obzir uzmu buduća stvarna kretanja tržišnog natjecanja. Takva se kretanja osobito mogu mjeriti čimbenicima koji se mogu kvantificirati (cijene, tržišni udjeli ili drugi relevantni čimbenici koje navede država članica). Budući da promjene uvjeta tržišnog natjecanja imaju izravan učinak na iznos prihvatljivih izgubljenih investicija, iznos plaćene potpore nužno podliježe kretanjima istinskog tržišnog natjecanja, a izračun potpora isplaćenih tijekom vremena treba uzeti u obzir promjene relevantnih čimbenika u svrhu mjerenja stupnja dosegnute konkurentnosti.” [neslužbeni prijevod]
11.      U skladu s podtočkom 4.5. točke 4. Metodologije za izgubljene investicije:
„Najviši iznos potpore koja može biti isplaćena poduzeću za naknadu izgubljenih investicija mora biti određen unaprijed. Tim iznosom moraju biti predviđena moguća povećanja produktivnosti poduzeća.
Isto tako, unaprijed je potrebno jasno utvrditi detaljna pravila za izračun i financiranje potpora za naknadu izgubljenih investicija, kao i krajnji rok u kojem potpore mogu biti isplaćene. U okviru obavijesti o potpori potrebno je osobito navesti na koji će način izračun izgubljenih investicija voditi računa o promjenama različitih čimbenika navedenih u točki 4.2.” [neslužbeni prijevod]
2.      Odluka 2009/287
12.      Članak 1. Odluke 2009/287 utvrđuje sljedeće:
„1.      Dugoročni ugovori o kupnji električne energije potpisani između Polskie Sieci Elektroenergetyczne S. A. [državni operator poljske električne mreže] i poduzeća navedenih u Prilogu I. Zakonu o pravilima kojima se uređuje pokrivanje troškova koji su nastali za poduzeća zbog prijevremenog raskida dugoročnih ugovora o kupnji električne energije […], od ulaska Poljske u Europsku uniju, predstavljaju državnu potporu za proizvođače električne energije u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u.
2.      Državna potpora iz stavka 1. dodijeljena je nezakonito i nespojiva je sa zajedničkim tržištem.” [neslužbeni prijevod]
13.      Članak 4. te odluke utvrđuje sljedeće:
„1.      Naknade predviđene Zakonom [o uvjetima pokrivanja troškova] predstavljaju državnu potporu za proizvođače električne energije s popisa iz Priloga 2. tom Zakonu u smislu članka 87. stavka 1. Ugovora o EZ‑u.
2.      Državna potpora iz stavka 1. spojiva je sa zajedničkim tržištem na temelju Metodologije za izgubljene investicije.
3.      Najviši iznos naknade predviđen Zakonom [o uvjetima pokrivanja troškova] iznos je dobiven nakon odbitka ukupnih prihoda ostvarenih od aktive u skladu s dugoročnim ugovorima o kupnji električne energije i koji je raspoloživ za pokrivanje troškova ulaganja.” [neslužbeni prijevod]
B –    Nacionalno pravo
14.      U skladu s člankom 2. stavkom 7. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova, „proizvođač” znači „energetsko poduzeće koje obavlja gospodarsku djelatnost u sektoru proizvodnje električne energije i koje je potpisalo dugoročni ugovor, isključujući Polskie Sieci Elektroenergetyczne S. A. sa sjedištem u Varšavi”.
15.      Članak 2. točka 12. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova „izgubljene investicije” definira kao „troškove proizvođača koji nisu pokriveni prihodima od prodaje proizvedene električne energije, energetskih pričuva i pomoćnih usluga na konkurentnom tržištu nakon prijevremenog raskida dugoročnog ugovora, a koji predstavljaju troškove proizvođača za aktivu namijenjenu proizvodnji električne energije i koji su nastali prije 1. svibnja 2004”.
16.      U skladu s člankom 32. stavkom 1. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova, „[z]a slučaj da je proizvođač koji je sklopio sporazumni raskid ugovora dio koncerna, prilikom obračuna izgubljenih investicija u obzir će se uzeti vrijednosti navedene slovima ‚N‘, ‚SD‘, ‚R‘ i ‚P‘ na koje se odnosi članak 27. stavak 1., u vezi sa svakim proizvođačem i svakim poduzećem koje je dio koncerna koje obavlja gospodarsku djelatnost proizvodnje električne energije na području Poljske u proizvodnim jedinicama navedenima u Prilogu 7. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova”.
17.      U Prilogu 1. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova nalazi se popis proizvođača koji su potpisali dugoročne ugovore o kupnji električne energije uz navođenje proizvodnih jedinica na koje se odnose ti ugovori.
18.      U Prilogu 2. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova utvrđeni su najviši iznosi naknada za izgubljene investicije različitim proizvođačima kojima se dodjeljuje potpora, od 1. siječnja 2007.
19.      U Prilogu 7. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova sadržan je popis proizvodnih jedinica koje se uzimaju u obzir prilikom izračuna izgubljenih investicija proizvođača i o kojima se vodi računa prilikom prilagodbe tih troškova.
II – Činjenice
20.      Iz odluke o upućivanju zahtjeva za prethodnu odluku i očitovanja stranaka proizlazi da je društvo PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S. A. (u daljnjem tekstu: PGE) proizvođač električne energije koji je, kao slijednik društva PGE Zespól Elektrowni Dolna Odra, stupio u pravni položaj tog društva.
21.      Društvo PGE Zespół Electrowni Dolna Odra je pak s društvom Polskie Sieci Elektroenergetyczne S. A. potpisalo prije 2007. određene dugoročne ugovore o kupnji električne energije i time se, kao druga ugovorna stranka, obvezalo izvršiti određena ulaganja.
22.      U skladu s navedenim ugovorima, društvo PGE Zespół Elektrowni Dolna Odra (u daljnjem tekstu: PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S. A.) obvezalo se otvoriti nove proizvodne kapacitete, modernizirati svoju opremu i opskrbiti društvo Polskie Sieci Elektroenergetyczne S. A. minimalnom fiksnom količinom električne energije. S druge strane, posljednje navedeno društvo (državni operator sustava) obvezalo se kupiti barem minimalnu količinu električne energije ugovorenu po cijeni utemeljenoj na načelu prevaljivanja troškova na kupce.
23.      Nakon što je Republika Poljska pristupila Europskoj uniji, a u vrijeme dok je Direktiva 96/92 bila na snazi, donesen je 2007. Zakon o uvjetima pokrivanja troškova kojim je uspostavljeno pravo na naknadu za izgubljene investicije. U trenutku donošenja tog zakona PGE je bio član koncerna čiji je član bilo, uz druge proizvođače električne energije, i društvo PGE Elektrownia Bełchatów S. A. (prethodno: Elektrownia Belchatów S. A., u daljnjem tekstu: ELB).
24.      PGE i ELB, međutim, nisu bili članovi istog koncerna kada je PGE sklopio dugoročne ugovore o kupnji električne energije. Kao što sam već naveo, oba su društva bili članovi istog koncerna kako na dan odobrenja Zakona o uvjetima pokrivanja troškova (29. lipnja 2007.) tako i na dan donošenja Odluke 2009/287 (25. rujna 2009.).
25.      PGE i ELB nisu navedeni ni u prilozima Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova ni u prilozima Odluci 2009/287 kao društva koja su dio istog koncerna.
26.      Na popisu (Prilog 7. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova) proizvodnih jedinica električne energije koje se uzimaju u obzir za raspodjelu izgubljenih investicija elektrane u vlasništvu PGE‑a navode se odvojeno od onih u vlasništvu ELB‑a. ELB se pak spominje kao dio holding društva BOT Górnictwo i Energetyka S. A.
27.      Mehanizam naknade iz Zakona o uvjetima pokrivanja troškova predviđa plaćanje predujma proizvođaču, a njegov iznos ne smije premašivati iznos utvrđen sâmim Zakonom, kao i godišnji obračun koji predsjednik Urzędu Regulacji Energetyki (regulatorno tijelo u energetskom sektoru, u daljnjem tekstu: URE) vrši na temelju stvarnih financijskih rezultata.
28.      PGE se u Prilogu 1. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova spominje kao proizvođač u smislu članka 2. točke 7. tog zakona. U skladu s Prilogom 2. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova, naknada za izgubljene investicije tom se poduzeću može isplatiti u iznosu do najviše 633 496 000 PLN.
29.      Predsjednik URE‑a u svojoj je odluci od 30. srpnja 2010. utvrdio da godišnja naknada u korist PGE‑a za 2009. godinu iznosi 24 077 793 PLN. Tako je odlučio uzimajući u obzir financijske rezultate ELB‑a zato što je navedeno društvo 2009. pripadalo istom koncernu kao i PGE.
30.      PGE je pred Sąd Okręgowy w Warszawie (Okružni sud u Varšavi) podnio tužbu protiv odluke predsjednika URE‑a navodeći da se članak 32. stavak 1. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova primjenjuje samo u slučaju poduzećâ koja su u Prilogu 7. tom zakonu navedena kao poduzeća koja su dio istog koncerna te da, u skladu s tim prilogom, PGE nije bio član istog koncerna kao i ELB.
31.      Okružni je sud presudom od 4. lipnja 2010. usvojio tužbu PGE‑a te je iznos godišnje naknade za izgubljene investicije za 2009. godinu procijenio na 116 985 205 PLN.
32.      Sąd Apelacyjny w Warszawie (Žalbeni sud u Varšavi) u svojoj je presudi od 17. siječnja 2013. odbio žalbu koju je podnio predsjednik URE‑a. Taj sud je smatrao da je, u svrhu razmatranja financijskih rezultata drugog poduzeća (odnosno ELB‑a), to poduzeće, u skladu s tekstom Priloga 7. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova, trebalo biti dio istog koncerna kao i PGE, a to u predmetnom slučaju nije bilo tako.
33.      Nakon što je u žalbenom postupku izrečena presuda, predsjednik URE‑a podnio je žalbu u kasacijskom postupku pred Sąd Najwyższy (Vrhovni sud), koja se temeljila na navodnoj povredi članka 2. stavka 1. i članka 32. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova. Istaknuo je da se Zakon o uvjetima pokrivanja troškova mora tumačiti u skladu s Metodologijom za izgubljene investicije i da se izgubljene investicije, u skladu s točkama 3.3. i 4.2. navedene metodologije, moraju obračunavati vodeći računa o stvarnoj pripadnosti koncernu proizvođačâ električne energije na koje se primjenjuje Zakon za godinu koja odgovara naknadi.
34.      Sąd Najwyższy u tom je kontekstu uputio Sudu ovo prethodno pitanje.
III – Prethodno pitanje
35.      Tajništvo Suda zaprimilo je 11. prosinca 2014. prethodno pitanje koje glasi kako slijedi:
„1.      Treba li članak 107. [UFEU‑a] u vezi s člankom 4. stavkom 3. [UEU‑a] i člankom 4. stavkom 2. Odluke Komisije od 25. rujna 2007. tumačiti na način da u slučaju kada Europska komisija državnu potporu smatra spojivom sa zajedničkim tržištem nacionalni sud nije ovlašten ispitivati jesu li nacionalni propisi koji su se smatrali dopuštenom državnom potporom usklađeni s načelima [Metodologije za izgubljene investicije]?
2.      Treba li članak 107. [UFEU‑a] u vezi s člankom 4. stavkom 3. [UEU‑a] i člankom 4. stavkom 1. i 2. Odluke Komisije 2009/287/EZ s obzirom na točke 3.3. i 4.2. Metodologije za izgubljene investicije tumačiti na način da se prilikom provedbe programa državne potpore, čiju je spojivost sa zajedničkim tržištem utvrdila Europska komisija, godišnja prilagodba izgubljenih investicija za proizvođače koji su dio koncerna provodi pod pretpostavkom da je odlučujuća jedino pripadnost proizvođača koncernu prema stanju u skladu s prilozima pravnom aktu koji je Europska komisija ispitala ili u svakoj godini u kojoj se provodi prilagodba izgubljenih investicija treba ispitati pripada li korisnik programa državne potpore u vezi s izgubljenim investicijama u tom razdoblju zaista koncernu kojemu pripadaju i drugi proizvođači koji su obuhvaćeni programom potpore?”
IV – Postupak pred Sudom
36.      U postupku su pisana očitovanja podnijeli PGE, predsjednik URE‑a, poljska vlada i Komisija.
37.      Na raspravi održanoj 27. siječnja 2016. prisustvovali su PGE, poljska vlada i Komisija.
V –    Argumenti
A –    Prvo prethodno pitanje
38.      PGE smatra da, ako je Komisija ocijenila da je državna potpora spojiva sa zajedničkim tržištem, nacionalni sud nije ovlašten ispitivati je li ta potpora usklađena s načelima Metodologije za izgubljene investicije. U protivnom bi došlo do kršenja isključive nadležnosti Komisije na temelju članka 108. UFEU‑a pa bi, u predmetnom slučaju, nacionalni sud mogao de facto zanemariti Odluku 2009/287, pri čemu je ta mogućnost izričito isključena u točkama 16., 17. i 20. Obavijesti Komisije o provedbi propisa o državnim potporama od strane nacionalnih sudova(6). Nacionalni sud ne smije odlučivati protivno samoj Odluci 2009/87, ne dovodeći u pitanje mogućnost da se, u slučaju dvojbi povezanih s tumačenjem te odluke, služi Metodologijom za izgubljene investicije kao hermeneutičkim instrumentom za njihovo rješavanje.
39.      Predsjednik URE‑a tvrdi da nacionalni sudovi unutarnje propise moraju tumačiti na način da se zajamči puna djelotvornost prava Unije u području državnih potpora. Zbog toga smatra da nacionalni sud, u okviru postupka u vezi s dodjelom sporne državne potpore, unutarnje pravo treba tumačiti uzimajući u obzir članak 4. Odluke 2009/287 i točke 3.3. i 4.2. Metodologije za izgubljene investicije.
40.      Poljska vlada, polazeći od isključive nadležnosti Komisije da se očituje o spojivosti potpore sa zajedničkim tržištem, također dopušta mogućnost da se, nakon što Komisija donese Odluku, pojave okolnosti koje bi otežavale njezinu provedbu, a u tom bi slučaju Komisija i nacionalna tijela vlasti trebala uspostaviti zajedničke mjere. Stoga smatra da je nacionalni sud, u slučaju kao što je predmetni, ovlašten, pa čak i dužan, provjeriti jesu li nacionalne odredbe kojima se uspostavlja odobrena potpora spojive s načelima Metodologije za izgubljene investicije. Na taj se način jamči pravilna provedba Odluke 2009/287 i, u konačnici, zaštita uvjeta tržišnog natjecanja na zajedničkom tržištu.
41.      Komisija u biti dijeli isto stajalište koje zagovara PGE. Dodaje da, nakon što je ona u okviru Odluke 2009/287, a na temelju točaka 3. i 4. Metodologije za izgubljene investicije, ocijenila poljski sustav izgubljenih investicija (odnosno, Zakon iz 2007.), i nakon što je utvrdila da je taj sustav spojiv s unutarnjim tržištem, nacionalni sud nije ovlašten ispitivati je li Zakon o uvjetima pokrivanja troškova usklađen s Metodologijom za izgubljene investicije prilikom stvarne isplate naknada.
B –    Drugo prethodno pitanje
42.      PGE smatra da u okviru godišnje prilagodbe naknade treba uzeti u obzir stanje koje je bilo važeće u trenutku u kojem je Komisija ispitala sustav potpora predviđen Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova. PGE smatra da je Komisija tim ispitivanjem ujedno analizirala i odobrila sustav izgubljenih investicija uređen Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova, uključujući različite odredbe tog zakona. Budući da je Komisija metodu za izračun naknade odobrila u vidu konsolidiranih poduzeća, u smislu Priloga 7. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova, za određivanje pripadnosti svakog proizvođača određenom koncernu poduzeća valja se isključivo i strogo pozivati na propise sadržane u sâmom Zakonu.
43.      Predsjednik URE‑a, poljska vlada i Komisija priklanjaju se „dinamičkom tumačenju” pripadnosti proizvođača koncernu poduzeća u svrhu godišnjeg izračuna naknade izgubljenih investicija. Navode da se točke 3.3. i 4.2. Metodologije za izgubljene investicije odnose na buduća kretanja tržišnog natjecanja, a time i na stvarne tržišne uvjete u trenutku plaćanja državne potpore. Na toj pretpostavci temelje načelo prvenstva stvarnog sastava koncerna poduzeća tijekom godine za koju se provode prilagodbe. Komisija navodi da bi u protivnom, za slučaj da se primjenjuje „statičko tumačenje” koje zagovara PGE, trebalo smatrati da svaka izmjena u strukturi koncerna poduzeća nije obuhvaćena Odlukom 2009/287, na način da bi se za plaćanje naknada u tom novom kontekstu zahtijevala prethodna obavijest na temelju članka 108. UFEU‑a.
VI – Ocjena
A –    Prvo prethodno pitanje
44.      Cilj je prvog prethodnog pitanja razjasniti treba li članak 107. UFEU‑a i članak 4. stavak 3. UEU‑a u vezi s Odlukom 2009/287 i Metodologijom za izgubljene investicije tumačiti na način da u slučaju kada Komisija državnu potporu smatra spojivom sa zajedničkim tržištem nacionalni sudovi imaju pravo ispitivati je li navedena potpora u trenutku njezine provedbe usklađena s Metodologijom za izgubljene investicije.
45.      Pitanje koje je sud koji je uputio zahtjev postavio na taj način previše je apstraktno a da se na njega ne bi trebalo odgovoriti niječno.
46.      U ustaljenoj sudskoj praksi Suda utvrđeno je da Komisija ima isključivu nadležnost ocjenjivati usklađenost državnih potpora sa zajedničkim tržištem(7). Nacionalni sudovi nisu u potpunosti isključeni iz sustava nadzora državnih potpora, ali je njihova zadaća ograničena na osiguranje djelotvornosti preventivnog nadzora projekata državnih potpora. U tom kontekstu Komisija i nacionalni sudovi obavljaju zadaće koje su „komplementarne, ali različite”(8), na način da, „[d]ok ocjena spojivosti mjera potpora s unutarnjim tržištem pripada u isključivu nadležnost Komisije koja djeluje pod nadzorom sudova Unije, nacionalni sudovi do konačne odluke Komisije paze na zaštitu prava pojedinaca u slučaju eventualnog kršenja zabrane predviđene u članku 108. stavku 3. UFEU‑a od strane državnih vlasti”(9).
47.      Slijedom navedenog, nacionalni sudovi nisu nadležni izjašnjavati se o spojivosti državne potpore s unutarnjim tržištem niti odlučivati o valjanosti odluka koje je Komisija donijela u vezi s tim(10).
48.      Sud koji je uputio zahtjev zapravo ne dovodi u pitanje navedenu sudsku praksu jer se njegova dvojba ne odnosi na mogućnost odlučivanja o valjanosti Odluke 2009/287 kao takve. Također ne postavlja pitanje treba li preispitati njezin sadržaj i ponovno se očitovati o spojivosti državnih potpora sa zajedničkim tržištem. Na mnogo suptilniji način, on želi saznati može li prilikom tumačenja i primjene ad casum regulatornih nacionalnih propisa (Zakon o uvjetima pokrivanja troškova) u vezi sa sustavom potpora koji je predmet Odluke 2009/287 „prilagoditi stvaran iznos državnih potpora dodijeljenih proizvođačima električne energije u skladu sa Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova […] na osnovi pretpostavki na kojima se temelji Odluka Komisije”(11).
49.      Sud koji je uputio zahtjev, prema vlastitim riječima, pita treba li nacionalne propise „tumačiti na način da mehanizam potpore predviđen Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova, čija je spojivost sa zajedničkim tržištem bila ocijenjena prije njegove praktične primjene, treba a priori smatrati sukladnim s Metodologijom za izgubljene investicije, pa stoga više nije potrebno ponovno ocjenjivati tu spojivost, ili pak, suprotno tome, nacionalna tijela i sudovi moraju analizirati svaku državnu potporu dodijeljenu na temelju Zakona o uvjetima pokrivanja troškova radi utvrđivanja spojivosti navedene metodologije s primjenom Zakona o uvjetima pokrivanja troškova”(12).
50.      Slijedom navedenog, na Zakon o uvjetima pokrivanja troškova primjenjivao bi se „interpretativni model”(13), čija bi „osnova” bila Odluka 2009/287 „zajedno s Metodologijom za izgubljene investicije”(14). Posljedica toga mogla bi biti da primjena navedenog „modela” dovede do toga da se, prilikom njegove provedbe, neka potpora proglasi nespojivom sa zajedničkim tržištem, pri čemu Komisija za nju nije izdala nikakvu napomenu i nakon što je „načelno ocijenila mehanizme programa državnih potpora koje predviđa [Zakon o uvjetima pokrivanja troškova]”(15).
51.      Smatram da takav pristup nije prihvatljiv.
52.      Sustav potpore iz Zakona o uvjetima pokrivanja troškova konačno je odobren na temelju Odluke 2009/287, kojom je Komisija u njezinu članku 4., primjenjujući Metodologiju za izgubljene investicije, odlučila da su naknade za izgubljene investicije spojive sa zajedničkim tržištem. Navedena Odluka ne može jednostavno biti „osnova” za stvaranje ad hoc interpretativnog modela, koji bi zapravo bila sâma Metodologija za izgubljene investicije koju nacionalni sudovi izravno primjenjuju kako bi došli do drukčijih zaključaka. To bi ujedno značilo da nacionalni sudovi preuzimaju isključivu nadležnost Komisije.
53.      Međutim, moguće je da se, nakon što se Komisija izjasnila o pojedinačnom sustavu potpora uspostavljenom na temelju Zakona o uvjetima pokrivanja troškova, u kasnijoj praksi pojave okolnosti koje bi dovele do učinaka zbog kojih bi Komisija, da je za njih znala ili da ih je predvidjela, donijela drukčiju odluku. Čini se da je u pitanjima suda koji je uputio zahtjev sadržana upravo ta zabrinutost, a u interesu da se zajamči poštovanje prava Unije u vezi s državnim potporama.
54.      Riječ je o legitimnoj zabrinutosti, koja se međutim ne može riješiti na način da se nacionalnim tijelima dodijele nadležnosti koje pripadaju isključivo Komisiji. Upravo suprotno, rješenje treba tražiti u razgraničenju zadaća koje su „komplementarne, ali različite” i koje u ovom području, na način na koji je ranije izloženo, pripadaju Komisiji i državama članicama.
55.      Naime, odgovor na prvo prethodno pitanje neće biti od prevelike koristi ako ga se odvoji od ocjene drugog pitanja koje je postavio sud koji je uputio zahtjev, a koje se odnosi na utjecaj koji bi mogla imati promjena u činjeničnim okolnostima kojima se Komisija vodila prilikom donošenja Odluke 2009/287.
56.      U svakom slučaju, odgovor na pitanje koje je postavljeno na općenit i apstraktan način može biti isključivo niječan. U slučaju kada Komisija državnu potporu, u skladu s određenim unutarnjim zakonom, smatra spojivom sa zajedničkim tržištem, nacionalni sud nije ovlašten ispitivati je li zakon kojim je uspostavljena ta državna potpora usklađen s načelima Metodologije za izgubljene investicije.
B –    Drugo prethodno pitanje
57.      Sud koji je uputio zahtjev želi saznati treba li glavni čimbenik za godišnji izračun (odnosno, za utvrđivanje iznosa koji odgovara svakoj godini u kojoj se provodi prilagodba) naknada za izgubljene investicije koje se duguju poduzeću koje proizvodi električnu energiju biti: a) pripadnost proizvođača koncernu prema stanju u skladu s prilozima Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova ili b) stvarna pripadnost koncernu proizvođača koji se razlikuje od navedenog u tim prilozima ili istom koncernu, ali s različitim sastavom poduzeća.
58.      Odgovor na to pitanje ima izravne posljedice u predmetnom slučaju. U slučaju prihvaćanja drugog pristupa (koji vodi prema „dinamičkom tumačenju” uključivanja u koncerne poduzeća), za izračun bi relevantni bili financijski rezultati koncerna u godini na koju se odnosi naknada. To je teza poljskog energetskog regulatornog tijela u postupku a quo nakon što je, u skladu s njom, odobrilo smanjenje iznosa dugovanog PGE‑u. Suprotnu tezu zagovara PGE, a podupiru ga prvostupanjski i žalbeni sud, koji uzimaju u obzir isključivo stanje u skladu s Prilogom 7. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova.
59.      Drugo pitanje stoga uopće nije formulirano toliko apstraktno kao prvo. Ukratko, postavlja se pitanje treba li za izračun godišnje prilagodbe naknada za izgubljene investicije koje PGE‑u pripadaju za 2009. godinu uzeti u obzir samo proizvodne jedinice i poduzeća u sektoru električne energije na način kako su navedena u Prilogu 7. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova ili pak ona koja su 2009. bila dio koncerna, čiji je član bio i PGE, iako su jedinice navedene u Prilogu 7. pripadale drugom koncernu.
60.      Međutim, bojim se da odgovor na drugo pitanje neće riješiti glavni problem postupka a quo, koji se zapravo u većoj mjeri odnosi na tumačenje i primjenu Zakona o uvjetima pokrivanja troškova, nego na pravo Unije. Kao što PGE navodi u svojim očitovanjima (točka 30. i 54.), ni Odluka 2009/87 ni Metodologija za izgubljene investicije ne razjašnjavaju same po sebi dvojbe koje se ovdje pojavljuju, a čiji odgovor prije svega ovisi o primjeni članaka 2. i 32. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova u vezi s njegovim Prilogom 7. Na temelju tih odredaba moći će se utvrditi mogu li financijski rezultati ELB‑a za 2009. negativno utjecati na prilagodbu naknada dugovanih PGE‑u, unatoč činjenici da se, u skladu s Prilogom 7. Zakona o uvjetima pokrivanja troškova, ta okolnost ne uzima u obzir u okviru predviđenih potpora.
61.      S aspekta prava Unije, Odluka 2009/287 samo je „izjava o spojivosti” potpora s unutarnjim tržištem, koja se dostavlja poljskim tijelima kako bi, za slučaj da im se to čini prikladnim, poduzećima u sektoru električne energije dodijelila državna sredstva do najvišeg iznosa od x milijuna PLN u uzastopnim godišnjim razdobljima. Ako spomenuta tijela odluče u tim razdobljima ili financijskim godinama tumačiti Zakon o uvjetima pokrivanja troškova na način da se iznos odobrenog „troška” može smanjiti, ali nikada povećati, prigovori na njihovo djelovanje ne mogu se temeljiti na samoj Odluci 2009/287. Ponavljam, ta Odluka ne „nalaže” i ne zahtijeva isplatu državne potpore, nego se ograničava na utvrđivanje spojivosti s unutarnjim tržištem.
62.      Uz tu zadršku na kojoj ću u nastavku ustrajati, ističem da se između dviju iznesenih teza, općenito govoreći, i u pravilu, priklanjam drugoj od njih, odnosno „dinamičkom tumačenju” s obzirom na promjenu okolnosti do koje je došlo. Odluka 2009/287 omogućava utvrđivanje spojivosti godišnje prilagodbe naknade za izgubljene investicije sa stvarnim stanjem na tržištu u trenutku njezine isplate, što podrazumijeva ocjenu kretanja tržišnog natjecanja i sâmog tržišta. Sastav koncernâ u godini na koju se odnosi prilagodba može s tog aspekta ukazivati na napredovanje ili nazadovanje u uvjetima stvarnog tržišnog natjecanja na tržištu električne energije, što je čimbenik prilagodbe koji Odluka ne isključuje.
63.      Odredbe sadržane u točkama 3.3. i 4.2. Metodologije za izgubljene investicije jamče uzimanje u obzir nekih promjenjivih okolnosti. U skladu s točkom 3.3., „[u] svrhu uspostave uzročno‑posljedične veze, Komisija će uzeti u obzir svako smanjenje cijene električne energije ili gubitak tržišnog udjela predmetnih poduzeća”. U skladu s točkom 4.2. „[n]ačin plaćanja potpore mora omogućiti da se u obzir uzmu buduća kretanja tržišnog natjecanja”. Takva se kretanja „osobito mogu mjeriti čimbenicima koji se mogu kvantificirati (cijene, tržišni udjeli ili drugi relevantni čimbenici koje navede država članica)”. U konačnici, u skladu s tom točkom, „iznos plaćene potpore nužno podliježe kretanjima stvarnog tržišnog natjecanja, a izračun potpora isplaćenih tijekom vremena treba uzeti u obzir promjene relevantnih čimbenika u svrhu mjerenja stupnja dosegnute konkurentnosti”.
64.      Međutim, valja pretpostaviti da je Komisija prospektivno odvagnula sve te elemente prosudbe radi donošenja Odluke 2009/287 i odobrenja sustava naknade utvrđenog Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova. Sâma je Komisija znala da se, prilikom ispitivanja spojivosti potpora za izgubljene investicije s unutarnjim tržištem, očitovala o sustavu naknade – onome utvrđenom Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova – koji se trebao primjenjivati dugoročno i koji je stoga bio podložan trenutačnim vrijednostima. Podaci koji su se obrađivali u trenutku donošenja Zakona o uvjetima pokrivanja troškova (a koji su među ostalim obuhvaćali one povezane s vlasništvom proizvodnih jedinica i pripadnošću poduzeća koncernima) nisu bili nepromjenjive prirode.
65.      Konkretno, i što se tiče ovog predmeta, Komisija po logici stvari nije mogla zanemariti mogućnost daljnjih izmjena u sastavu konsolidiranih koncerna, a time ni promjenu tržišnih uvjeta koja bi utjecala na izračun prilagodbe kako je utvrđen Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova. Ako se u uvodnoj izjavi 352. Odluke 2009/287 navodi da „Komisija uzima u obzir činjenicu da se izračun učinka izgubljenih investicija vrši u odnosu na konsolidirane koncerne”, onda eventualne promjene u sastavu tih koncerna nije bilo moguće zanemariti.
66.      Stajalište Komisije u vezi sa Zakonom o uvjetima pokrivanja troškova, doneseno na temelju podataka iz Priloga 7. tom Zakonu kao podataka relevantnih za izračun izgubljenih investicija, stoga se ne protivi mogućnosti da kasnije promjene utječu na godišnju prilagodbu ako se odnose na čimbenike kako iz Metodologije za izgubljene investicije tako i iz same Odluke 2009/287.
67.      Jedan od tih čimbenika bilo je i stanje tržišnog natjecanja u sektoru električne energije. Upravo iz tog razloga točka 4.3. Metodologije za izgubljene investicije utvrđuje da „[d]ržava članica Komisiji mora dostaviti godišnje izvješće u kojemu se potanko navode kretanja stanja tržišnog natjecanja na njezinu tržištu električne energije, među ostalim navođenjem utvrđenih promjena relevantnih čimbenika koji se mogu kvantificirati” [neslužbeni prijevod](16). U skladu s uvodnom izjavom 369. Odluke 2009/287, „[u] skladu s točkom 4.3. Metodologije za izgubljene investicije, poljska tijela vlasti obvezala su se dostaviti Komisiji godišnje izvješće o primjeni Zakona o uvjetima pokrivanja troškova” [neslužbeni prijevod].
68.      Smatram da je to prikladan način za prilagodbu sustava naknade za izgubljene investicije, kako je predviđen nacionalnim zakonom, stvarnim okolnostima tržišta električne energije prilikom određivanja uzastopnih prilagodbi za te potpore.
69.      Eventualne izmjene na popisu proizvodnih jedinica pripisanih odgovarajućim poduzećima (i, posljedično, koncernima čiji su dio), navedenih u prilozima Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova, navode se u točki 4.2. Metodologije za izgubljene investicije kao jedan od „čimbenika koji se mogu kvantificirati” i koji je relevantan za ocjenu „buduć[ih] kretanja tržišnog natjecanja”. Taj je podatak stoga bio relevantan za utvrđivanje iznosa potpore, pri čijem je izračunu bilo potrebno ocijeniti „promjene [tijekom vremena] relevantnih čimbenika u svrhu mjerenja stupnja dosegnute konkurentnosti”.
70.      Smatram da Odluka 2009/287, s obzirom na to da se služi Metodologijom za izgubljene investicije, pruža mehanizam usklađivanja, tijekom prolaska vremena, državnih potpora s promjenama čimbenika koji određuju njihovu godišnju prilagodbu. Ako je u okviru Odluke 2009/287 izabrano „dinamičko tumačenje” sastava koncernâ i promjena u vlasništvu proizvodnih jedinica, u istu je svrhu uspostavljen komunikacijski kanal preko kojega države članice obavještavaju Komisiju o promjenama do kojih može doći unutar konsolidiranih koncerna koje Zakon o uvjetima pokrivanja troškova navodi u svojim prilozima.
71.      U slučaju da poljska tijela ne obavještavaju Komisiju o promjenama do kojih je došlo u vezi s jedinicama iz Priloga 7. Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova, na njih se primjenjuje sadržaj navedenog priloga u obliku u kojem ga je Komisija odobrila u okviru svoje Odluke 2009/287. Navedena tijela ne mogu, prilikom provedbe godišnje prilagodbe naknade, na vlastitu ruku primjenjivati Metodologiju za izgubljene investicije jer bi time dovela u pitanje sâmu Odluku 2009/287.
72.      Na raspravi je navedeno da su poljska tijela svojedobno dostavila godišnje izvješće na koje se upućuje u točki 4.3. Metodologije za izgubljene investicije, a u kojem su bile navedene promjene do kojih je došlo u strukturi tržišta električne energije. Komisija je, prema navodima njezinog zastupnika na toj raspravi, primila na znanje navedene promjene te je zauzela stajalište da, s obzirom na to da su nacionalna tijela poštovala najviši utvrđeni iznos naknade, nije potrebno donositi nikakve dodatne mjere zato što „dinamičko tumačenje” Odluke 2009/287 samo po sebi dopušta prilagodbu izračuna naknade.
73.      Nakon što su poljska tijela potvrdila novi sastav poslovnih koncerna i njihov udio u raspodjeli elektrana ili proizvodnih jedinica navedenih u prilozima Zakonu o uvjetima pokrivanja troškova, Komisija se mogla očitovati o njihovu utjecaju na izračun godišnjeg iznosa i eventualno, u okviru svojih isključivih nadležnosti, uskladiti odredbe Odluke 2009/287 s novim stanjem na tržištu. Plaćanje naknada, nakon izmjene okolnosti iz Zakona o uvjetima pokrivanja troškova, nužno ne zahtijeva ponovno otvaranje postupka prethodnog nadzora u skladu s člankom 108. UFEU‑a. Točnije, valjalo bi iskoristiti postupak prilagodbe predviđen samom Odlukom 2009/287 podnošenjem godišnjeg izvješća na koje upućuje njezina uvodna izjava 369., kao što se i dogodilo u predmetnom slučaju.
74.      Smatram da je način na koji predlažem da se odgovori na drugo prethodno pitanje u skladu s logikom sustava postupka odobravanja tih državnih potpora te da istodobno poštuje isključivu nadležnost Komisije, s jedne strane, i bolje osiguranje djelotvornosti samog sustava, s druge strane, i da stoga jamči usklađenost izračuna potpora s okolnostima trenutka u kojem se isplaćuju.
75.      Valja pojasniti da se moj prijedlog u okviru sustava potpora iz Zakona o uvjetima pokrivanja troškova isključivo odnosi na aspekt Zajednice. Nije na Sudu da tumači regulatorni sustav koji je uspostavljen poljskim zakonodavstvom radi rješavanja problema nastalih kao posljedica izgubljenih investicija na nacionalnom tržištu električne energije. Uz zadršku ili ograničenje da se ne premaši iznos državnih potpora koje se smatraju spojivima u okviru Odluke 2009/287, te ne dovodeći u pitanje njezin sadržaj, poljska tijela i sudovi mogu tumačiti vlastite unutarnje propise u vezi s potporama za izgubljene investicije na način koji smatraju primjerenim. Konkretno, ništa ne sprječava da njihovo tumačenje Zakona o uvjetima pokrivanja troškova, bilo na temelju sadržaja priloga ili pak na temelju promjena uvjeta na tržištu električne energije, dovede do većeg ili manjeg iznosa godišnjih naknada za izgubljene investicije, pod uvjetom da ne premašuju već spomenuto ograničenje.
76.      Time želim reći da je jedini cilj Odluke 2009/287 da potpore koje su predvidjela nacionalna tijela dobiju zeleno svjetlo nakon što Komisija utvrdi njihovu spojivost s unutarnjim tržištem. S aspekta članka 107. UFEU‑a, iz te okolnosti ne proizlazi subjektivno pravo mogućih korisnika na primanje potpora. U okviru nacionalnih zakona, koje tumače nadležni sudovi, treba utvrditi postoji li, i u kojem opsegu, takvo subjektivno pravo.
77.      U konačnici, poljska tijela mogla bi kasnije, i dalje se oslanjajući na odobrenje Komisije za dodjelu spornih potpora, zbog strogog unutarnjeg razmatranja i na temelju svojeg nacionalnog prava, smanjiti ili čak ukinuti te potpore, uz ograničenja propisana njihovim ustavnim odredbama. Analogno tome, odluku nacionalnog suda kojom bi se, nakon tumačenja unutarnjeg zakonodavstva, umanjili iznosi državnih sredstava čija je isplata poduzećima u sektoru električne energije proglašena spojivom s unutarnjim tržištem (u predmetnom slučaju, kojom bi se godišnje naknade prilagodile ispod iznosa koji proizlazi iz Odluke 2009/287) također ne bi bilo moguće dovesti u pitanje na temelju članka 107. UFEU‑a.
78.      Stoga predlažem da se na drugo prethodno pitanje odgovori dvojako: a) članku 107. UFEU‑a, u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU‑a, u vezi s člankom 4. stavkom 1. i 2. Odluke 2009/287 te točkama 3.3. i 4.2. Metodologije za izgubljene investicije, ne protivi se provedba godišnje prilagodbe naknade za izgubljene investicije prema stanju koncernâ u skladu s regulatornim nacionalnim propisima u vezi sa sustavom državnih potpora koji je odobrila Komisija, i b) na nacionalnom je sudu da tumači svoje unutarnje pravo radi utvrđivanja, u skladu s njegovim odredbama, posljedica promjena do kojih je došlo u sastavu koncernâ u sektoru električne energije kojima se dodjeljuje potpora, pod uvjetom da utvrđeni iznos tih potpora, nakon prilagodbe na temelju novonastalih okolnosti, ne premašuje najviši iznos naveden u Odluci 2009/287, niti da je dovede u pitanje.
VII – Zaključak
79.      Uzimajući u obzir prethodna razmatranja, predlažem Sudu da na postavljena pitanja odgovori sljedeće:
„1.      Članak 107. UFEU‑a, u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU‑a i u vezi s člankom 4. stavkom 2. Odluke Komisije 2009/287/EZ od 25. rujna 2007. o državnoj potpori koju je Poljska dodijelila u okviru dugoročnih ugovora o kupnji električne energije te o državnoj potpori koju Poljska namjerava dodijeliti u okviru isplate naknade za dobrovoljni otkaz dugoročnih ugovora o kupnji električne energije, treba tumačiti na način da u slučaju kada Europska komisija državnu potporu smatra spojivom sa unutarnjim tržištem nacionalni sud nije ovlašten ispitivati jesu li unutarnje odredbe kojima se utvrđuje navedena potpora usklađene sa smjernicama Metodologije za izgubljene investicije.
2.      Članak 107. UFEU‑a, u vezi s člankom 4. stavkom 3. UEU‑a, u vezi s člankom 4. stavcima 1. i 2. Odluke 2009/287 te točkama 3.3. i 4.2. Metodologije za izgubljene investicije treba tumačiti na način da mu se ne protivi provedba godišnje prilagodbe naknade za izgubljene investicije prema stanju koncernâ u skladu s regulatornim nacionalnim propisima u vezi sa sustavom državnih potpora koji je odobrila Komisija. Na nacionalnom je sudu da tumači svoje unutarnje pravo radi utvrđivanja, u skladu s njim, posljedica promjena do kojih je došlo u sastavu koncernâ u sektoru električne energije kojima se dodjeljuje potpora, pod uvjetom da utvrđeni iznos tih potpora, nakon prilagodbe zbog novonastalih okolnosti, ne premašuje ograničenja navedena u Odluci 2009/287, niti da je dovede u pitanje.”
1  – Izvorni jezik: španjolski
2  – Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 19. prosinca 1996. (SL L 27, str. 20.)
3  – Zakon od 29. lipnja 2007. o uvjetima pokrivanja troškova koji su nastali za proizvođače zbog prijevremenog raskida dugoročnih ugovora o kupnji električne energije (Ustawa o zasadach pokrywania kosztów powstałych u wytwórców w związku z przedterminowym rozwiązaniem umów długoterminowych sprzedaży mocy i energii elektrycznej, Dz. U. br. 130, st. 905. s izmjenama (u daljnjem tekstu: Zakon o uvjetima pokrivanja troškova ili Zakon iz 2007.).
4  – Odluka Komisije od 25. rujna 2007. o državnoj potpori koju je Poljska dodijelila u okviru dugoročnih ugovora o kupnji električne energije te o državnoj potpori koju Poljska namjerava dodijeliti u okviru isplate naknade za dobrovoljni otkaz dugoročnih ugovora o kupnji električne energije (SL 2009., L 83, str. 1.).
5  – Dopis Komisije SG(2001) D/290869 od 6. kolovoza 2001., http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/specific_rules.html. Ustrojstvo točaka sljedećeg teksta na španjolskom razlikuje se od onoga u poljskoj inačici (http://www.uokik.gov.pl/pomoc_publiczna_2.php#faq330).
6  – SL 2009., C 85, str. 1.
7  – Općenito, vidjeti presudu Lucchini (C‑119/05, EU:C:2007:434), t. 51. i 52.
8  – Predmet Deutsche Lufthansa (C‑284/12, EU:C:2013:755), t. 27.
9  – Presude Deutsche Lufthansa (C‑284/12, EU:C:2013:755), t. 28., s upućivanjem na presude van Calster i dr. (C‑261/01, EU:C:2003:571), t. 75., i Transalpine Ölleitung in Österreich (C‑368/04, EU:C:2006:644), t. 38.
10  – Kao što je Sud podsjetio u predmetu Lucchini (C‑119/05, EU:C:2007:434), t. 53., „[i]ako nacionalni sudovi načelno mogu biti prisiljeni ispitivati valjanost nekog akta Zajednice, sami nacionalni sudovi nisu nadležni za proglašavanje nevaljanima akata tijela Zajednice (presuda […] Foto‑Frost, 314/85 [EU:C:1987:452], t. 20.). Stoga je Sud jedini nadležan utvrditi nevaljanost akta Zajednice (presude […] Zuckerfabrik Süderdithmarschen i Zuckerfabrik Soest C‑143/88 i C‑92/89 [EU:C:1991:65], t. 17., [i] […] IATA i ELFAA, C‑344/04 [EU:C:2006:10], t. 27.”.
11  – Točka 17. dopisa kojim se upućuje prethodno pitanje.
12  – Točka 21. dopisa kojim se upućuje prethodno pitanje.
13  – Točka 26. dopisa kojim se upućuje prethodno pitanje.
14  – Loc. ult. cit.
15  – Točka 22. dopisa kojim se upućuje prethodno pitanje.
16  – U navedenoj točki nadalje se navodi da će se u tom izvješću „navesti na koji je način izvršen izračun izgubljenih investicija uzetih u obzir za odgovarajuću godinu, kao i iznosi plaćene potpore” [neslužbeni prijevod].