Ideiglenes változat
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
FŐTANÁCSNOK INDÍTÁNYA
Az ismertetés napja: 2026. január 22.(1)
C‑773/24. sz. ügy
A.,
a Lietuvos bankas
részvételével
(a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas [Litvánia legfelsőbb közigazgatási bírósága] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„ Előzetes döntéshozatal – A pénzügyi szolgáltatások egységes piaca – Piaci visszaélés – 596/2014/EU rendelet – A bennfentes információ fogalma – Bennfentes kereskedelem – A bennfentes kereskedelem vélelme bennfentes információval rendelkezés esetén – A vélelem megdöntése a pénzügyi tevékenység törvényes formái esetén – A befektetési vállalkozások (brókerek) törvényes és a foglalkozásuk szokásos gyakorlása keretében végzett tevékenysége – Az ügyfelek megbízásai ismeretében kötött saját ügyletek gyakorlata – A piaci szereplők saját kereskedési tervei és stratégiái – A befektetési vállalkozások kötelezettsége az értékpapírokkal kapcsolatban feltehetően bennfentes információk felhasználásával adott végrehajtási megbízások bejelentésére ”
1.        A jelen előzetes döntéshozatali kérelem tárgyát képező jogvitában a Lietuvos Bankas (litván nemzeti bank) által egy pénzügyi és befektetési szolgáltatásokat nyújtó hitelintézetre az 596/2014 rendelet(2) 14. cikkének a) pontja értelmében vett bennfentes kereskedelem miatt kiszabott szankció jogszerűsége vitatott.
2.        Az ügy különlegessége, hogy a szankcióval sújtott hitelintézet a pénzügyi eszközök (részvények) értékesítésére vonatkozó megbízásokat a tranzakciók árát is meghatározó ügyfele által megadott módon hajtotta végre. A litván nemzeti bank úgy vélte, hogy az ilyen feltételek mellett elidegenített részvények ára az 596/2014 rendelet 7. cikke értelmében bennfentes információnak minősül.
3.        A Bíróságnak az előterjesztő bíróságnak való válaszadás érdekében meg kell vizsgálnia az 596/2014 rendelet következő két rendelkezése közötti kapcsolatot:
–        Egyfelől a 8. cikknek a „bennfentes kereskedelem” fogalmát meghatározó (1) bekezdése. E fogalom magában foglalja a bennfentes információkkal rendelkező személy magatartását, aki ezeket az információkat felhasználja oly módon, hogy saját vagy harmadik személy javára az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközökkel kereskedik.
–        Másfelől a 9. cikk (2) bekezdésének b) pontja, amely „Jogszerű magatartás” címszó alatt különleges szabályozást tartalmaz a harmadik felek megbízásából végrehajtási megbízásokat teljesítő jogi személyekre vonatkozóan, amennyiben a megbízásban szereplő pénzügyi eszközök megszerzését vagy elidegenítését „feladatainak szokásos végzése keretében jogszerűen […] végzi”.
I.      Jogi háttér. Az uniós jog: az 596/2014 rendelet
4.        A jelen ügyben a (23), (24), (26), (29), (30), (31) és (54) preambulumbekezdés meghatározó.
5.        Különösen, a (24) preambulumbekezdés kimondja:
„Amennyiben egy bennfentes információval rendelkező jogi vagy természetes személy közvetve vagy közvetlenül az adott információ által érintett pénzügyi eszközöket szerez meg vagy idegenít el, illetve próbál megszerezni vagy elidegeníteni akár saját, akár harmadik fél hasznára, vélelmezni kell róla, hogy az illető felhasználja ezt az információt. E vélelem nem sérti a védelemhez való jogot. Azt, hogy egy személy megsértette‑e a bennfentes kereskedelem tilalmát, vagy megpróbált‑e bennfentes kereskedelmet folytatni, e rendelet azon céljára tekintettel kell elemezni, amely a pénzügyi piac integritásának védelmére és a befektetői bizalom növelésére irányul, amely utóbbi pedig azon a bizonyosságon alapul, hogy a befektetők azonos bánásmódban részesülnek és a bennfentes információkkal való visszaélés ellen védelmet élveznek.”
6.        A 7. cikk („Bennfentes információ”) szerint:
„(1)      E rendelet alkalmazásában a bennfentes információ az alábbi információtípusokat foglalja magában:
a)      olyan pontos információ, amelyet nem hoztak nyilvánosságra, és amely közvetlenül vagy közvetve egy vagy több kibocsátóval, illetve egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos, és amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó pénzügyi eszközök vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árára;
[…]
d)      a pénzügyi eszközökkel kapcsolatos megbízások teljesítésével megbízott személyek esetében »bennfentes információ« az az ügyfél által átadott, és az ügyfél pénzügyi eszközre szóló, folyamatban lévő megbízásához kapcsolódó, pontos információ is, amely közvetlenül vagy közvetve egy vagy több kibocsátóval, illetve egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos, és amelynek nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó pénzügyi eszközök […] árára.
[…]”
7.        A 8. cikk („Bennfentes kereskedelem”) értelmében:
„(1)      E rendelet alkalmazásában bennfentes kereskedelem az, amikor a bennfentes információkkal rendelkező személy ezeket az információkat felhasználja oly módon, hogy közvetlenül vagy közvetve, saját vagy harmadik személy javára az információhoz kapcsolódó pénzügyi eszközöket szerez meg vagy idegenít el. […]
[…]
(4)      E cikk minden olyan személyre alkalmazandó, aki az alábbiak bármelyikéből eredően bennfentes információval rendelkezik:
[…]
c)      az információkhoz munkaviszony, valamely foglalkozás gyakorlása vagy feladatok teljesítése során való hozzáférés; vagy
[…]
E cikk minden olyan személyre is alkalmazandó, aki az első albekezdésben említettektől eltérő körülmények között rendelkezik bennfentes információval, amennyiben az említett személy tudja, vagy tudnia kellett volna, hogy bennfentes információról van szó.
[…]”
8.        A 9. cikk („Jogszerű magatartás”) így rendelkezik:
„[…]
(2)      A 8. és a 14. cikk alkalmazásában, ha egy személy bennfentes információval rendelkezik, ez a tény önmagában nem jelenti azt, hogy e személy azt az információt fel is használta és így megszerzés vagy elidegenítés révén bennfentes kereskedelemben vett részt, amennyiben ez a személy:
[…]
b)      megbízások harmadik személyek nevében történő teljesítésére felhatalmazott személy, és a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszközök megszerzését vagy elidegenítését munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatainak szokásos végzése keretében jogszerűen, a megbízás teljesítése érdekében végzi.
[…]
6.      Az e cikk (1)–(5) bekezdésének ellenére a bennfentes kereskedelem 14. cikkben meghatározott tilalmának megsértését továbbra is megtörténtnek lehet tekinteni, ha az illetékes hatóság megállapítja, hogy a szóban forgó vételi vagy eladási megbízások, ügyletek vagy magatartások mögött jogellenes indok húzódott meg.”
II.    A tényállás, az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
9.        A következőkben ismertetett tényállás az előzetes döntéshozatalra utaló határozat vonatkozó pontjait tükrözi.
10.      Az A. Észtországban bejegyzett hitelintézet, amely az észt pénzügyi felügyeleti hatóság felügyelete alatt áll. Pénzügyi és befektetési szolgáltatásokat nyújt.
11.      A Luxemburgban bejegyzett, mára felszámolt C. társaság egy tőzsdén jegyzett korlátolt felelősségű társaság (a továbbiakban: kibocsátó társaság) 3 700 874 részvényével rendelkezett. E részvények a kibocsátó társaság teljes tőkéjének 47,40%‑át tették ki.
12.      2019. október 30‑án a C. társaság felhatalmazott egy harmadik személyt (a továbbiakban: képviselő) arra, hogy a nevében eljárjon. A felhatalmazás magában foglalta a kibocsátó társaságnak a C. birtokában lévő részvényei elidegenítésével kapcsolatos intézkedések megtételének jogát, vagyis azt, hogy a képviselő a saját belátása és az általa meghatározott feltételek szerint döntéseket hozzon és minden cselekményt megtegyen az említett részvények elidegenítésével kapcsolatban, beleértve az annak eldöntéséhez való jogot is, hogy a kibocsátó társaság részvényeinek elidegenítésére a szabályozott piacon vagy azon kívül kerüljön‑e sor.
13.      2019. november 8‑án az A. és a C. – utóbbi a képviselője útján – tanácsadási szolgáltatási szerződést írt alá, amely alapján az A. vállalta, hogy megszervezi a kibocsátó társaság C. birtokában lévő részvényei egy részének gyorsított könyvépítéses és elhelyezési eljárás keretében történő elidegenítését,(3) és hogy tanácsot ad a C.‑nek az ezen eljárás megszervezésével kapcsolatos kérdésekben.
14.      2019. november 18‑án az A. és a C. – utóbbi a képviselője útján – befektetési szolgáltatási szerződést is kötött. E szerződés alapján az A. teljesítette a C. által a kibocsátó társaság részvényeinek a szabályozott piacon megbízások automatizált teljesítése (a továbbiakban: automatizált ügyletek) útján történő elidegenítésére adott megbízásokat.
15.      2019. november 20‑án 18 óra 3 perckor a kibocsátó társaság nyilvánosan bejelentette,(4) hogy értesítést kapott a C.‑től arról, hogy a C. ABB keretében el kívánja idegeníteni a kibocsátó társaság részvényeinek egy részét. Az említett bejelentés szerint a C. 5 millió euró értékben kívánt részvényeket elidegeníteni; az ABB 2019. november 20‑án kezdődik, és várhatóan két nap múlva fejeződik be (a C. dönthetett úgy, hogy felgyorsítja az eljárást, és korábban befejezi azt); és az A. járt el fő részvényjegyzőként.
16.      2019. november 21‑én, azaz az említett bejelentést követően a kibocsátó társaság részvényeinek árfolyama 11,72%‑kal csökkent; részvényeivel intenzív kereskedés kezdődött: míg 2019. november 20‑án 935 részvénnyel, november 21‑én 40 396 részvénnyel (az előző napi szám 43,02‑szoros növekedése), november 22‑én pedig 93 014 részvénnyel kereskedtek a szabályozott piacon automatizált ügyletek révén.
17.      2019. november 21‑én és 22‑én az A. alkalmazottai legalább tizenhárom potenciális befektetőt kerestek meg a kibocsátó társaság részvényeinek ABB keretében történő elidegenítésével kapcsolatban. 2019. november 21‑től kezdve az A. a C. nevében eljárva 4 eurós árat közölt a potenciális befektetőkkel, amelyet a C. mint a részvények eladója ajánlott fel, és amely elfogadható volt a C. számára. Ez az ár jelentősen a piaci ár alatt volt.(5)
18.      2019. november 21‑én 16 óra 44 perckor és 21 óra 47 perckor az ABB keretében beérkezett az első két ajánlat a kibocsátó társaság 71 395, illetve 12 500 részvényének részvényenként 4 eurós áron történő megszerzésére.
19.      2019. november 21‑én, 23 óra 3 perckor a C. képviselője e‑mailben megkérdezte az A.‑t annak lehetőségéről, hogy 2019. november 22‑én néhány részvényt elidegenítsen a piacon. A képviselő az üzenetében közölte, hogy az említett napon nagy volt a forgalom a piacon (5,1 és 5,9 euró között változó árfolyam), és hogy kereslet esetén hajlandó lenne elidegeníteni a részvényeket. Arról is érdeklődött, hogy kell‑e külön megbízást adnia, vagy elegendő a C. és az A. között fennálló szerződés. Ugyanezen a napon 23 óra 38 perckor az A. a képviselő kérdésére e‑mailben küldött válaszában lényegében a szabályozott piacon elidegenítendő részvények árára és számára vonatkozó plafon meghatározását kérte.
20.      A 2019. november 22‑én történt események leírása a következő:
–        0 óra 12 perckor a C. képviselője megadta az első megbízást az A.‑nak arra, hogy a piacon kellő gondossággal eljárva automatizált ügyletek útján idegenítse el a kibocsátó társaság legfeljebb 50 000 részvényét részvényenként legalább 4 eurós áron.
–        E megbízás teljesítése során az A. pontosan 10 óra és 15 óra 59 perc között a kibocsátó társaság összesen 48 874 részvényét idegenítette el a szabályozott piacon 5,04 eurós súlyozott átlagáron.(6)
–        11 óra 36 perckor a C. képviselője e‑mailben érdeklődött az A.‑tól arról, hogy hány részvényt idegenítettek el, és hogy növelni kell‑e a megbízás terjedelmét. Az A. arról tájékoztatta a képviselőt, hogy 34 537 részvényt idegenítettek el az említett időpontban részvényenként 5,109 eurós súlyozott átlagáron.
–        12 óra 16 perckor egy harmadik ajánlat érkezett a kibocsátó társaság 5000 részvényének az ABB keretében részvényenként 4 eurós áron történő megszerzésére.
–        12 óra 33 perckor a C. képviselője megadta a második megbízást az A.‑nak arra, hogy a piacon kellő gondossággal eljárva automatizált ügyletek útján idegenítse el a kibocsátó társaság legfeljebb további 50 000 részvényét részvényenként legalább 4 eurós áron. E megbízást nem teljesítették november 22‑én, mivel még nem idegenítették el az első megbízás tárgyát képező összes részvényt.
–        14 óra 17 perckor az A. arról tájékoztatta a C. képviselőjét, hogy a megbízásokat teljesítette, és közölte, hogy a kibocsátó társaság összesen 41 037 részvényét idegenítette el a szabályozott piacon részvényenként 5,084 eurós súlyozott átlagáron.
–        A kibocsátó társaság részvényeinek az ABB keretében részvényenként 4 eurós áron történő megszerzésére vonatkozó utolsó három ajánlat beérkezését követően 14 óra 49 perckor az A. értesítette a C. képviselőjét az ABB eredményéről: 904 745 részvény részvényenként 4 eurós áron történő megszerzésére érkezett megbízás (összesen 6 befektetői ajánlat). Az A. kérte, hogy nyilatkozzon a beérkezett ajánlatokkal kapcsolatban (vagyis hogy elfogadja‑e, vagy sem, az ajánlatokat).
–        16 óra 6 perckor a C. képviselője e‑mailben arról tájékoztatta az A.‑t, hogy elfogadják a befektetőknek a kibocsátó társaság részvényeinek megszerzésére vonatkozó ajánlatait.
–        19 óra 12 perckor a kibocsátó társaság a tőzsde információs rendszerén keresztül nyilvános bejelentést tett közzé arról, hogy a C. 904 745 részvényét idegenítette el ABB keretében részvényenként 4 eurós áron. A 2019. november 25‑i kereskedési napon a kibocsátó társaság részvényeinek ára 11,72%‑kal 4,22 euróra csökkent.
21.      A fent említett első két megbízás keretében a kibocsátó társaság fennmaradó 51 126 részvényét 2019. november 25‑én és 26‑án idegenítették el automatizált ügyletek útján, vagyis azt követően, hogy az ABB keretében végrehajtott részvényelidegenítési ügyleteket már bejelentették a tőzsde információs rendszerén keresztül.
22.      2020. február 18. és 2021. március 5. között a litván nemzeti bank vizsgálatot folytatott ezen ügyletekkel kapcsolatban.
23.      2022. február 10‑én a litván nemzeti bank határozatot hozott, amelyben lényegében a következőket állapította meg: (1) 2019. november 22‑én 19 óra 12 percig a kibocsátó társaság ABB keretében elidegenített részvényeinek pontos ára, azaz a 4 euró az 596/2014 rendelet 7. cikke értelmében vett bennfentes információnak minősül; (2) ez az információ az A. rendelkezésére állt a C. által a kibocsátó társaság további részvényeinek a szabályozott piacon történő elidegenítésére adott megbízás teljesítésének
időpontjában; (3) ezt az információt az A. tisztességtelen előny megszerzésére használta fel a C. javára és érdekében. Ennek megfelelően a litván nemzeti bank megállapította, hogy az A. megsértette a bennfentes kereskedelemnek az 596/2014 rendelet 14. cikkének a) pontjában rögzített tilalmát, és e jogsértés miatt 200 000 euró összegű bírsággal sújtotta.
24.      Ugyanezen 2022. február 10‑i határozatában a litván nemzeti bank kifejezetten megállapította, hogy nem azt a kérdést vizsgálta, hogy a C. jogsértést követett‑e el. E bank álláspontja szerint a C. által a képviselője útján adott megbízások 2019. november 22‑i teljesítése során az A. által végzett cselekmények a bennfentes kereskedelem önálló esetének minősülnek.
25.      A Vilniaus apygardos administracinis teismas (Vilnius megyei közigazgatási bíróság, Litvánia) 2022. október 10‑i ítéletében elutasította az A. részéről a litván nemzeti bank 2022. február 10‑i határozatának jogszerűségét és érvényességét vitató keresetet.
26.      Az elsőfokú ítélettel szemben az A. fellebbezést nyújtott be a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia legfelsőbb közigazgatási bírósága) előtt, amely előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      Úgy kell‑e értelmezni [az 596/2014 rendelet] 9. cikke (2) bekezdésének b) pontját, hogy az ügyfél által értékpapíroknak (részvényeknek) a szabályozott piacon történő elidegenítésére egy szokásos szolgáltatási szerződés alapján adott megbízásnak egy befektetési vállalkozás általi teljesítése nem tekinthető a befektetési vállalkozás feladatainak szokásos végzésén túlmutató tevékenységnek pusztán azért, mert i. a befektetési vállalkozás szolgáltatásokat nyújt az említett ügyfél részére az említett értékpapíroknak (részvényeknek) a szabályozott piacon kívül történő elidegenítésével kapcsolatos másik szerződés alapján, és ii. a befektetési vállalkozás ezért az ügyfélnek a szabályozott piacon kívül elidegenítendő értékpapírok (részvények) árával kapcsolatos szándékára (az ügyfél döntésére) vonatkozó bennfentes információ birtokában van?
2)      Úgy kell‑e értelmezni az 596/2014 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését, 9. cikke (2) bekezdésének b) pontját és 14. cikkének a) pontját, hogy az illetékes hatóság megállapíthatja (illetve nem állapíthatja meg), hogy az említett rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett személy megsértette az említett rendelet 14. cikkének a) pontjában rögzített tilalmat, ha e személy az ügyféllel kötött szerződés alapján kizárólag ezen ügyfél megbízásának teljesítése céljából kereskedik értékpapírokkal, függetlenül attól, hogy ezen ügyfél az említett rendelet 8. cikkének (1) bekezdése értelmében vett bennfentes információ alapján adta‑e az említett megbízást?
3)      Úgy kell‑e értelmezni az 596/2014 rendelet 9. cikkének (6) bekezdését, hogy elegendő, ha az illetékes hatóság pusztán az e rendelet (24) preambulumbekezdésében említett vélelemre támaszkodik annak megállapítása érdekében, hogy jogellenes indok húzódott meg az ügyfél által az említett rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett befektetési vállalkozásnak értékpapíroknak (részvényeknek) a szabályozott piacon történő elidegenítésére adott megbízás mögött, amikor abban a kérdésben dönt, hogy a befektetési vállalkozás (a bróker) megsértette‑e az említett rendelet 14. cikkének a) pontját?
4)      Úgy kell‑e értelmezni az 596/2014 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését, hogy az e rendelkezésben meghatározott korlátozások (nem) alkalmazhatók a kibocsátó részvényeivel a szabályozott piacon egy olyan személy által piaci áron folytatott kereskedésre, aki részesedéssel rendelkezik a kibocsátó tőkéjében, pusztán azért, mert e személy már (szabadon) döntött a kibocsátónak a szabályozott piacon kívül lefolytatandó olyan eljárás keretében elidegenítendő részvényeinek konkrét, de nyilvánosan még nem bejelentett áráról, amelynek megkezdését és várható befejezését nyilvánosságra hozták?
5)      Úgy kell‑e értelmezni az 596/2014 rendelet (24) preambulumbekezdését, 8. cikkének (1) bekezdését és 14. cikkének a) pontját, hogy a piaci visszaélésnek az említett rendelet (24) preambulumbekezdése szerinti vélelmének megdöntéséhez i. az említett rendelet 8. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett személynek, aki szerződés alapján teljesített egy ügyfél által az értékpapírjai (részvényei) egy részének a szabályozott piacon történő elidegenítésére adott megbízást, bizonyítania kell, hogy ügyfele a megbízás adásakor az említett rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében említett cselekmények egyikét sem valósította meg, vagy ii. elegendő, ha e személy bizonyítja, hogy az ügyfél megbízását nem azért teljesítette, mert bennfentes információval rendelkezett?”
III. A Bíróság előtti eljárás
27.      Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 2024. november 11‑én érkezett a Bírósághoz.
28.      Írásbeli észrevételeket nyújtott be az A., a görög, a litván és a lengyel kormány, valamint az Európai Bizottság.
29.      A 2025. november 19‑i tárgyaláson az A., a görög és a litván kormány, valamint a Bizottság vett részt.
IV.    Értékelés
A.      Az előterjesztő bíróság előzetes észrevételei
30.      Az előterjesztő bíróság a tényállás fent közölt módon való ismertetését követően kifejt egy sor ténybeli és jogi elemet,(7) amelyeket a következőkben érdemes kiemelni.
31.      Először is e bíróság rámutat, hogy az ABB‑t nyilvánosan bejelentették, és az eljárás nyílt volt, így bármely érdekelt személy ajánlatot tehetett a részvények megszerzésére.(8)
32.      Másodszor, e bíróság szerint továbbá objektíven megállapítható, hogy 2019. november 22‑én 10 óra 0 perc és 15 óra 59 perc között (azaz miközben az A. teljesítette a C.‑nek a részvények egy részének a szabályozott piacon történő értékesítésére vonatkozó megbízását) bennfentes információ állt rendelkezésre, miszerint „észszerűen várható volt, [hogy] a C. [ABB] keretében a szabályozott piacon kívül […] részvényenként 4 eurós áron fogja elidegeníteni a kibocsátó [társaság] részvényeinek egy részét”.
33.      Az előterjesztő bíróság szerint:
–        Az ABB eredményének nyilvános bejelentését megelőző összes körülményre tekintettel észszerűen feltételezhető, hogy a kibocsátó társaság részvényei egy részének a szabályozott piacon történő elidegenítésére (2019. november 22‑én 00 óra 12 perckor) adott első megbízást megelőzően a C. hajlandó volt a szóban forgó részvények egy részének ABB keretében részvényenként 4 euróért történő elidegenítésére, és nem állt fenn más olyan objektív körülmény, amely alapján észszerű kétség merülhetett volna fel azzal kapcsolatban, hogy a részvények ABB keretében történő elidegenítésére adott esetben nem kerül sor az eladó (a C.) szándékának megváltozása vagy hajlandóságának hiánya miatt.
–        Ennek megfelelően, ezt a C. szándékára vonatkozó információt egy független személy szemszögéből figyelembe véve, az ügyiratban szereplő bizonyítékok alapján objektíven feltételezhető, hogy (a kibocsátó társaság ABB keretében elidegenítendő részvényeinek konkrét árára vonatkozó) ezen információ az 596/2014 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett bennfentes információnak minősült.
–        Objektív okok alapján az is megállapítható, hogy az A. többek között a 2019. november 22‑én 00 óra 12 perckor adott megbízás teljesítése révén birtokában volt ennek az ügyfelének (a C.‑nek) az ABB‑beli szándékára vonatkozó (bennfentes) információnak [az 596/2014 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének d) pontja].
34.      Harmadszor, az előterjesztő bíróság kijelentése szerint a litván nemzeti bank nem vitatja (és a jelen ügyben rendelkezésre álló bizonyítékok sem kérdőjelezik meg) az A. azon állításait, hogy:
–        A kibocsátó társaság részvényeivel kizárólag a C. (képviselője) kezdeményezésére kereskedtek a szabályozott piacon, azaz az A: nem ajánlotta a C.‑nek a szabályozott piacon való kereskedést, illetve nem bírta rá erre a C.‑t.
–        A C. megbízásainak teljesítése során az A. olyan befektetési vállalkozásként járt el, amely a 2014/65/EU irányelv(9) I. melléklete A. szakaszának (1) és (2) pontjában meghatározott szolgáltatásokat nyújtott a C.‑vel kötött szerződés alapján.
–        Az A. a szokásos jutalékon kívül semmilyen más vagy további előnyt nem kért vagy kapott a C. megbízásainak teljesítéséért.
–        Nem nyert továbbá bizonyítást, és a litván nemzeti bank határozata sem állapítja meg, hogy az A. a jogvita által érintett időszakban a saját javára vagy más (a C.‑től eltérő) harmadik személyek javára kereskedett volna a kibocsátó társaság részvényeivel a szabályozott piacon, vagy hogy az A. rábírt volna más személyeket az ezen értékpapírokkal való kereskedésre.
35.      Negyedszer, az előterjesztő bíróság hangsúlyozza, hogy a litván nemzeti bank nem döntött a C. felelősségének kérdésében. E bank lényegében azon az alapon állapította meg az 596/2014 rendelet 14. cikke a) pontjának az A. általi megsértését, hogy az A. a C. javára és érdekében eljárva tisztességtelen előnyhöz juttatta a C.‑t a szabályozott piac többi szereplőjével szemben, és hogy az A.‑nak mint hivatásos piaci szereplőnek tudnia kellett erről a C. által szerzett tisztességtelen előnyről.
B.      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első, második és harmadik kérdés
36.      Az előterjesztő bíróság az együttesen kezelhető e három kérdés révén azt kívánja megtudni, hogy az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett és részvények elidegenítésére vonatkozó megbízások harmadik személyek nevében történő teljesítésére felhatalmazott személy mely körülmények között végez az e rendelet 14. cikkében tiltott bennfentes kereskedelmet.
37.      A válaszhoz először is meg kell vizsgálni az 596/2014 rendelet különböző cikkei közötti kapcsolatot az előterjesztő bíróság által elfogadott előfeltevés alapján: a részvénytulajdonos által az ABB keretében elfogadni kívánt ár tekintetében az A. rendelkezésére álló információ bennfentes információnak minősül. A szabályozott piacon részt vevő befektetők nem ismerték ezen árat.(10)
38.      Az 596/2014 rendelet 14. cikkével összefüggésben a 8. cikkének (1) bekezdése és (4) bekezdésének c) pontja értelmében a bennfentes kereskedelem fennállásához a következő feltételeknek együttesen kell teljesülniük: a) bennfentes információ birtoklása; és b) e bennfentes információnak az 596/2014 rendelet 8. cikkében előírt feltételek mellett történő felhasználása.
39.      A bennfentes kereskedelemről és a piaci manipulációról (piaci visszaélésről) szóló, 2003. január 28‑i 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2003. L 96., 16. o.; magyar nyelvű különkiadás: 6. fejezet, 4. kötet, 367. o.) megfelelő rendelkezéseiből a Bíróság korábban azt a következtetést vonta le, hogy:
–        „a bennfentes kereskedelem tilalma akkor alkalmazható, ha valamely bennfentes információval rendelkező elsődleges bennfentes az említett információ által neki juttatott előnyt az említett információval összhangban lévő piaci ügylet végrehajtása során jogtalanul használja fel”;(11)
–        „az a körülmény, hogy ha valamely bennfentes információval rendelkező elsődleges bennfentes piaci ügyleteket hajt végre az említett információ által érintett pénzügyi eszközök vonatkozásában, egyben azt is jelenti, hogy e személy a […] [cikk] értelmében »ezeket az információkat felhasználja«, feltéve hogy a védelemhez való jogot és különösen a fenti vélelem megdöntésének jogát tiszteletben tartják”;(12)
–        „mindazonáltal annak érdekében, hogy a […] [cikkben] szereplő tilalom ne terjedjen túl az említett irányelv céljainak megvalósításához megfelelő és szükséges mértéken, bizonyos helyzetek megkövetelhetik azon ténybeli körülmények alapos vizsgálatát, amelyek révén meg lehet bizonyosodni arról, hogy a bennfentes információ használata ténylegesen olyan jogtalan jellegű, amilyent [az] említett irányelv – a pénzügyi piacok integritásának és a beruházók bizalmának megőrzése céljából – meg kíván tiltani”.(13)
40.      A Spector szabály és kivétel az 596/2014 rendelet (24) preambulumbekezdésében(14) szerepel. E rendelet a bennfentes információnak kizárólag a rendelet azon céljaival ellentétes módon történő felhasználását tiltja, amelyekre a Bíróság is utal, nem pedig annak bármely felhasználását.(15)
41.      A 2003/6 irányelv preambuluma (a (18), (29) és (30) preambulumbekezdése) „[…] több példát ad[ott] olyan helyzetekre, amelyekben az a körülmény, hogy valamely bennfentes információval rendelkező elsődleges bennfentes piaci ügyleteket hajt végre, önmagában nem minősül az említett irányelv 2. cikkének (1) bekezdése értelmében vett »bennfentes információ felhasználásának«”.(16)
42.      Ezen eseteket immáron az 596/2014 rendelet 9. cikke kodifikálta. Bizonyos ügyletek megengedhetők, még ha bennfentes információ birtokában teljesülnek is, amennyiben nem sértik a bennfentes kereskedelem tilalmának alapjául szolgáló célt.(17) Másszóval nem minősülnek bennfentes információ „felhasználásának”.(18)
43.      A 9. cikkben szereplő kivételek nem képeznek kimerítő felsorolást: a gazdasági szereplő bizonyíthatja, hogy bár bennfentes információval rendelkezik, azt nem az 596/2014 rendelet céljaival összeegyeztethetetlen módon használta fel.
44.      Konkrétan, és ami a jelen ügyet illeti, az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontja kimondja, hogy ha egy személy bennfentes információval rendelkezik, ez nem jelenti azt, hogy az információt fel is használta (és így bennfentes kereskedelemben vett részt), amennyiben „megbízások harmadik személyek nevében történő teljesítésére felhatalmazott személy, és a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszközök megszerzését vagy elidegenítését munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatainak szokásos végzése keretében jogszerűen, a megbízás teljesítése érdekében végzi”.(19)
45.      Az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt kivétel(20) elfogadja az okozati összefüggés hiányát a bennfentes információ birtoklása és a részvényekre vonatkozó megbízás teljesítéséről szóló döntés között.(21) A bennfentes információ birtoklása főszabály szerint nem befolyásolja a befektetési vállalkozás működését, amelynek nincs előnye abból, hogy rendelkezik ezen információval.(22)
46.      A vitatott kivétel hatálya alá tartozó személyek között találhatók a 2014/65 irányelv alapján engedélyezett hitelintézetek és befektetési vállalkozások.(23) Az ügyfeleik nevében pénzügyi eszközök eladására vonatkozó megbízások teljesítése során a mozgásterük korlátozottabb, mivel a végrehajtó vállalkozás magatartását az ügyfél utasításai határozzák meg.
47.      Az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontjában elismert kivétel célja, hogy a hitelintézetek, illetve a befektetési vállalkozások akkor is végezhessék szakmai tevékenységüket, ha bennfentes információval rendelkeznek, ami gyakran előfordul az ügyfelekkel fennálló kapcsolatuk következtében.
48.      Ezt a Bíróság a 2003/6 irányelv (18) preambulumbekezdése(24) fényében mondta ki: „[…] e kritériumoknak a pénzügyi piacok olyan szakembereire történő automatikus alkalmazása, akiknek a birtokába harmadik személyek által végrehajtott piaci ügyletekkel kapcsolatos bennfentes információk kerülnek, azzal a kockázattal jár, hogy az – egyébiránt jogszerű és a pénzügyi piacok működése szempontjából hasznos – tevékenységük folytatásának megtiltásához vezet”.(25)
49.      Ezért eltérés van az 596/2014 rendelet 8. cikkének alkalmazásában. Míg főszabály szerint a bennfentes információval rendelkező személyt terheli az ezen információ felhasználásának hiányára vonatkozó bizonyítási teher, nem ez a helyzet a hitelintézetek, illetve a befektetési vállalkozások esetében.
50.      Az 596/2014 rendelet 9. cikke megfordítja a bizonyítási terhet több olyan eset meghatározásával, amelyekben a 8. cikk általános szabálya nem alkalmazandó. A 9. cikk (1)–(5) bekezdése szerint vélelmezhető, hogy a piaci szereplők bennfentes információval rendelkeznek, ám azt nem használják fel, így nem követnek el tiltott műveleteket.(26)
51.      Az 596/2014 rendelet 9. cikkének (6) bekezdése azonban előírja, hogy „az e cikk (1)–(5) bekezdésének ellenére a bennfentes kereskedelem […] tilalmának megsértését továbbra is megtörténtnek lehet tekinteni, ha az illetékes hatóság megállapítja, hogy a szóban forgó vételi vagy eladási megbízások, ügyletek vagy magatartások mögött jogellenes indok húzódott meg”.
52.      A rendelkezés a bizonyítási terhet az illetékes hatóságra hárítja. E hatóságnak kell bizonyítania, hogy a befektetési vállalkozás bennfentes információ felhasználásával jogosulatlan tevékenységet folytatott. Nem elegendő, ha az illetékes hatóság csupán hivatkozik az 596/2014 rendelet 8. cikkének (1) bekezdésére és (24) preambulumbekezdésére.
53.      Mint már hangsúlyoztam, az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésében foglalt kivétel akkor alkalmazandó, ha az adott személy „a megbízás tárgyát képező pénzügyi eszközök megszerzését vagy elidegenítését munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatainak szokásos végzése keretében jogszerűen, a megbízás teljesítése érdekében végzi”.
54.      A pénzügyi eszközöknek az ügyfél megbízásából végrehajtott megszerzése vagy elidegenítése „jogszerűségének” ellenőrzése eseti vizsgálatot igényel. Az előterjesztő bíróság alkalmasabb e vizsgálat elvégzésére, mivel a befektetési vállalkozás magatartását illetően a döntéshozatalhoz szükséges valamennyi információval rendelkezik.
55.      Mindazonáltal a Bíróság bizonyos iránymutatásokat adhat az előterjesztő bíróságnak a jelen jogvitában végzendő elemzéséhez.
56.      A döntéshozatal első eleme az ABB lefolytatására és a részvények ezen eljárás keretében meghatározott árára vonatkozik. Az ABB rendszerint a szabályozott piacon történő részvényvásárlás lezárása és a következő kereskedési nap megnyitása között valósul meg, az árak túlzott ingadozásának és a piac ezáltal kiváltott volatilitásának elkerülése végett. Az árat általában az ajánlatok lezárásakor állapítják meg a befektetők jellemzői és a kereslet volumenének figyelembevételével. Mivel az ABB‑ben általában jelentős részvénycsomagokat vásárló minősített befektetők vesznek részt, e befektetők jellemzően a szabályozott piachoz képest valamivel alacsonyabb áron vásárolnak.
57.      A jelen ügyben az A. a 2014/65 irányelv I. mellékletének A. szakaszában felsorolt befektetési szolgáltatást(27) nyújtott egy olyan eljárás (az ABB) keretében, amelynek működésére az uniós jog nem tartalmaz konkrét szabályokat.
58.      A kizárólag minősített befektetőknek szóló ABB kockázatot jelenthet az ilyen befektetők és a főként a szabályozott piacon tevékenykedő lakossági befektetők közötti egyenlőtlen bánásmód tekintetében.(28) Ilyen esetben a befektetési vállalkozásoknak szigorúan be kell tartaniuk a 2014/65 irányelv 23., 24. és 27. cikkében előírt kötelezettségeket.(29)
59.      Amint a Bizottság a tárgyaláson kiemelte, e kötelezettségek elmulasztása azzal jár, hogy a továbbiakban a befektetési vállalkozás nem élvezheti a cselekményeinek jogszerűségére vonatkozó vélelmet, ha bennfentes információval rendelkezik, és a részvényvásárlási megbízást nem „feladatainak szokásos végzése keretében jogszerűen” teljesíti (az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontja).
60.      A jelen ügyben az ABB lebonyolítása(30) és a részvények árának megállapítása szokatlan körülmények között történt:
–        Az ABB két napon át, és a részvényeknek a szabályozott piacon való értékesítésével párhuzamosan zajlott. Noha az uniós jog egyetlen szabálya sem tiltja e két eljárás egyidejűségét, a részvények spekulatív értékesítésének kockázatával jár, és hátrányosan érintheti a szabályozott piacon részvényeket vásárló lakossági befektetőket.
–        Ugyanazon pénzügyi szolgáltató társaság (az A.) járt el egyidejűleg a szabályozott piacon és az ABB keretében végzett részvényértékesítésben. Amint azt egyes felek a tárgyaláson megjegyezték, az A. birtokában lévő bennfentes információ felhasználásának megakadályozására hatékony intézkedés lehetett volna, ha más vállalkozás(oka)t vonnak be e két eljárásba.
–        A bírósági iratokban szereplő információk szerint az ABB keretében a részvények árát az eladó előre meghatározta, amely árról az A. is tudott (az előterjesztő bíróság szerint ez bennfentes információ volt). Mindazonáltal minden arra utal, hogy az ABB keretében a potenciális vevők pontosan ezen az áron tettek ajánlatot a részvények megvásárlására. Ha így van, akkor az A.‑nak nem kellett volna az ABB zárásakor a beérkezett ajánlatok alapján meghatározni a részvények eladási árát.
61.      Mindenesetre, amint a tárgyaláson kiemelték, az A.‑t nem a 2014/65 irányelvben előírt kötelezettségek (azaz befektetési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásként fennálló szakmai kötelezettségei) megsértése miatt szankcionálták.
62.      A döntéshozatal második eleme az A. és a C. ügyfél közötti együttműködés annak eldöntésekor, hogy a részvényeket az ABB keretében és egyidejűleg a szabályozott piacon is árulják. Nem megállapítható, hogy a befektetési vállalkozás bírta volna rá ezen ügyfelet az egyidejűleg történő kettős értékesítésre, illetve ajánlotta volna ezt számára: az előterjesztő bíróság kijelenti, hogy a kibocsátó társaság részvényeivel kizárólag a C. (képviselője) kezdeményezésére kereskedtek a szabályozott piacon, azaz az A. nem ajánlotta a C.‑nek a szabályozott piacon való kereskedést, illetve nem bírta rá erre a C.‑t.
63.      A harmadik meghatározó elemet a részvények értékesítésének megkezdése céljából a C. és az A. között létrejött szerződésekben foglalt feltételek képezik. Az előterjesztő bíróság alapul veszi, hogy a jelen ügyben az ABB keretében elidegeníteni kívánt részvények árára vonatkozó információ az 596/2014 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében bennfentes információnak minősül. Ugyanakkor e bíróság maga is kijelenti, hogy az A. mint befektetési vállalkozás a C. megbízásait az ügyféllel kötött szerződés feltételei alapján teljesítette.
64.      A negyedik figyelembe veendő elem az 596/2014 rendelet 14. cikkének a) pontjában meghatározott jogsértéssel vádolt befektetési vállalkozás által elért haszon. Mint már kifejtettem, az előterjesztő bíróság egyértelműen kijelenti, hogy az A. a szokásos jutalékon kívül nem igyekezett szerezni, és nem is szerzett semmilyen más hasznot a C. megbízásainak végrehajtásából.(31)
65.      Álláspontom szerint ez utóbbi körülmény különösen fontos annak meghatározása céljából, hogy az A. megsértette‑e a bennfentes kereskedelem tilalmát.
66.      Amennyiben az A. a szabályozott piacon a részvényekkel nem a saját javára, illetve (a C.‑től eltérő) harmadik felek javára kereskedett, és másokat sem bírt rá az ezen értékpapírokkal való kereskedésre, nehezen tudom elképzelni, hogy  az A. terhére  felróható a jogsértés elkövetőjeként egy olyan jogellenes ügylet, amelyhez az szükséges, hogy „tisztességtelen előnyt húz[zon] a [bennfentes] információból származó nyereségből”.(32)
67.      Amikor egy befektetési vállalkozás az ügyfél által adott megbízások teljesítésére szorítkozik, és még bennfentes információ birtokában is az ügyfél által meghatározott feltételekkel teljesíti az értékesítési megbízásokat, akkor valójában nincs összefüggés az említett információ és a bróker fellépése között. Az értékesítésre vonatkozó megbízás ugyanúgy teljesült volna, ha a befektetési vállalkozás nem rendelkezett volna a bennfentes információval.
68.      Ismétlem, hogy az 596/2014 rendelet 14. cikke a) pontjában meghatározott jogsértés (bennfentes kereskedelem) megköveteli, hogy az elkövető konkrét hasznot (előnyt) szerezzen vagy szándékozzon szerezni, amely egy befektetési vállalkozás esetében nem egyezik az ügyfélnek nyújtott szolgáltatásokért a szokásos jutalék formájában járó egyszerű díjazással.
69.      A fenti megfontolásokra tekintettel úgy vélem, hogy az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontját úgy kell értelmezni, hogy:
–        Nem folytat bennfentes kereskedelmet a szabályozott piacon az ügyfél által rendes szolgáltatási szerződés alapján az értékpapírok értékesítésére adott megbízásokat teljesítő és egyidejűleg ugyanazon ügyfél számára gyorsított könyvépítéses és elhelyezési eljárást szervező befektetési vállalkozás, kivéve ha a felügyeleti hatóság bizonyítja, hogy a) az említett vállalkozás az ügyfélnek a szabályozott piacon kívül elidegenítendő értékpapírok árával kapcsolatos szándékára vonatkozó bennfentes információ birtokában volt; és b) e vállalkozás magatartása nem felelt meg az alkalmazandó szakmai szabályoknak.
–        Az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott feltételek teljesülése esetén nem vélelmezhető, hogy a befektetési vállalkozás megsértette az e rendelet 14. cikkének a) pontjában előírt tilalmat, kivéve ha az illetékes nemzeti hatóság az 596/2014 rendelet 9. cikke (6) bekezdésének megfelelően bizonyítja, hogy a végrehajtási megbízás teljesítése mögött jogellenes indok húzódott meg.
C.      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik kérdés
70.      Az előterjesztő bíróság a Bíróságot az 596/2014 rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott „bennfentes kereskedelem” fogalom értelmezésére kéri.
71.      Az előterjesztő bíróság az 596/2014 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének értelmezését az arról való tudomásszerzés végett kéri, hogy „az e rendelkezésben meghatározott korlátozások (nem) alkalmazhatók a kibocsátó részvényeivel a szabályozott piacon egy olyan személy által piaci áron folytatott kereskedésre, aki részesedéssel rendelkezik a kibocsátó tőkéjében, pusztán azért, mert e személy már (szabadon) döntött a kibocsátónak a szabályozott piacon kívül lefolytatandó olyan eljárás keretében elidegenítendő részvényeinek konkrét, de nyilvánosan még nem bejelentett áráról, amelynek megkezdését és várható befejezését nyilvánosságra hozták”.
72.      Összességében azt kell tisztázni, hogy az 596/2014 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének értelmében bennfentes kereskedelmet folytat‑e a befektetési vállalkozást a kibocsátó társaság részvényeinek elidegenítésével megbízó részvénytulajdonos.
73.      A görög és a litván kormány álláspontja szerint az alapeljárásban való döntéshozatalhoz e kérdésre nincs szükség, ezért azt elfogadhatatlannak kell tekinteni. Egyetértek e kormányokkal.
74.      Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy a litván felügyeleti hatóság kizárólag a befektetési vállalkozás magatartását szankcionálta bennfentes kereskedelem miatt, a részvényeinek értékesítésével e vállalkozást megbízó részvényes (a C. társaság) magatartását nem.(33)
75.      Az alapeljárás tárgyát tehát nem a részvénytulajdonos ügyfél magatartása, hanem az e részvényeket a szabályozott piacon és ABB keretében értékesítve brókerként eljáró befektetési vállalkozás magatartása képezi.
76.      Ha a kérdés mégis elfogadható, egyetértek az előterjesztő bírósággal abban,(34) hogy az 596/2014 rendelet 8. cikke nem alkalmazható a jelen ügy körülményei között a kibocsátó társaság részvényeinek elidegenítése mellett döntő részvénytulajdonosra.
77.      Bár a C. a kibocsátó társaság tőkéjének egy részét birtokolta (és ebből adódóan esetlegesen bennfentes információval rendelkezett),(35) a vitatott információt nem részvényesi minőségében szerezte meg. Valójában ezen információt a kibocsátó társaság sem ismerte,(36) mivel kizárólag a C.‑nek a részvényei elidegenítésére irányuló szándékára – azaz csak a saját befektetési döntéseire – vonatkozott.(37)
78.      Az értékpapírok tulajdonosának a kizárólag saját akaratából és személyes döntése alapján meghatározott szándéka az általa elidegeníteni kívánt eszközök elfogadható árát illetően nem tekinthető bennfentes információval rendelkezésnek az 596/2014 rendelet 8. cikke (4) bekezdésének második albekezdése(38) értelmében.
79.      Az 596/2014 rendelet (31)(39) és (54) preambulumbekezdéséből(40) következően nem tekinthető bennfentes információ felhasználásának sem a tulajdonosnak az értékpapírok elidegenítésére vonatkozó, feltehetően az elfogadható árra is kiterjedő saját döntése, sem pedig e tulajdonos saját kereskedési tervein és stratégiáin alapuló cselekményei.
80.      Következésképp, mivel a C. nem tekinthető harmadik személynek a vitatott információ tekintetében, a részvények egy részének a szabályozott piacon piaci áron és egyúttal egy ABB keretében konkrét áron történő elidegenítésére vonatkozó döntése nem minősül az 596/2014 rendelet 8. cikkének (1) bekezdése értelmében vett bennfentes kereskedelemnek.
D.      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ötödik kérdés
81.      Az előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy úgy kell‑e értelmezni az 596/2014 rendelet (24) preambulumbekezdését, 8. cikkének (1) bekezdését és 14. cikkének a) pontját, hogy az említett preambulumbekezdés szerinti vélelem megdöntéséhez
–        „[…] az említett rendelet 8. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett személynek, aki szerződés alapján teljesített egy ügyfél által az értékpapírjai (részvényei) egy részének a szabályozott piacon történő elidegenítésére adott megbízást, bizonyítania kell, hogy ügyfele a megbízás adásakor az említett rendelet 8. cikkének (1) bekezdésében említett cselekmények egyikét sem valósította meg, vagy
–        […] elegendő, ha e személy bizonyítja, hogy az ügyfél megbízását nem azért teljesítette, mert bennfentes információval rendelkezett”.
82.      Már utaltam arra, hogy az 596/2014 rendelet (24) preambulumbekezdése értelmében a bennfentes információval rendelkező piaci szereplők vélelmezhetően bennfentes kereskedelmet folytatnak (a rendelet 8. cikke (1) bekezdésének értelmében), amíg az információ bennfentes jellegű.
83.      Azt is kifejtettem, hogy az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontja megfordítja e vélelmet az ügyfelei javára a részvények értékesítésére vonatkozó megbízásokat teljesítő bróker esetében, feltéve hogy „munkaviszonya, foglalkozása vagy feladatainak szokásos végzése keretében jogszerűen” jár el.
84.      Ezen előfeltevések alapján nem folytat bennfentes kereskedelmet azon befektetési vállalkozás, amely a feladatainak szokásos végzése keretében az ügyfél megbízásának jogszerű teljesítésére szorítkozik, még akkor sem, ha az ügyfél bennfentes információval rendelkezik és ilyen információt használ fel a végrehajtási megbízás megadásához.(41)
85.      Ezen értelmezést megerősíti az 596/2014 rendelet (30) preambulumbekezdése.(42) Eszerint a kizárólag az ügyfelei megbízásait teljesítő befektetési vállalkozás főszabály szerint nem folytat bennfentes kereskedelmet. Ezzel szemben a vállalkozás ilyen kereskedelmet folytat, ha az ügyfeleitől kapott bennfentes információk felhasználásával a saját javára végez értékpapírpiaci ügyleteket.
86.      Ebben az összefüggésben az 596/2014 rendelet 8. cikke (1) bekezdése nem kötelezi az ilyen vállalkozásokat annak bizonyítására, hogy az ügyfeleik a végrehajtási megbízások adásakor nem folytatnak bennfentes kereskedelmet. Az efféle bizonyítási teher aránytalan lenne, és megnehezítené a pénzügyi piacok megfelelő működéséhez szükséges szolgáltatásaik nyújtását.
87.      A befektetési vállalkozásoknak természetesen hatékony intézkedésekkel, rendszerekkel és eljárásokkal kell rendelkezniük a bennfentes kereskedelem, valamint az arra irányuló kísérlet megelőzése és felderítése céljából (az 596/2014 rendelet 16. cikkének (1) és (2) bekezdése).
88.      Ugyanezen vállalkozások, ha alapos okkal feltételezik, hogy egy pénzügyi eszközre vonatkozó megbízás bennfentes kereskedelemnek vagy bennfentes kereskedelem kísérletének minősülhet, haladéktalanul értesíteniük kell az illetékes hatóságot (az 596/2014 rendelet 16. cikkének (2) és (3) bekezdése).
89.      Ám az inkább megelőző jellegű(43) ilyen bejelentési kötelezettségek nem vonják maguk után a befektetési vállalkozások azon (negatív) tény bizonyítására vonatkozó kötelezettségét, hogy az ügyfél nem tanúsított az 596/2014 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó magatartást.
90.      A Bíróság rendelkezésére álló információk szerint az A. nem értesítette a litván nemzeti bankot a C. részvényeinek az ABB keretében és a szabályozott piacon egyidejűleg végzett értékesítéséről. Ám a jelen jogvita tárgya (amiért a litván nemzeti bank az A.‑t szankcionálta) az 596/2014 rendelet 14. cikkének, nem pedig a 16. cikke (1) és (2) bekezdésének megsértése.(44)
91.      Végül, az 596/2014 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését és 14. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a befektetési vállalkozás megdöntheti az e rendelet (24) preambulumbekezdésében említett vélelmet, amennyiben bizonyítja, hogy az ügyfele részvényeinek elidegenítésére vonatkozó megbízás jogszerű teljesítésére szorítkozott a tevékenységének szokásos végzése keretében és az ügyfél utasításainak megfelelően. E vállalkozásnak nem szükséges bizonyítania, hogy az ügyfél a végrehajtási megbízás adásakor nem használt fel bennfentes információt.
V.      Végkövetkeztetés
92.      A fentiek alapján azt javaslom a Bíróságnak, hogy a következő választ adja a Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litvánia legfelsőbb közigazgatási bírósága) számára:
„1)      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik kérdés elfogadhatatlan.
2)      A piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16‑i 596/2014 európai parlamenti és tanácsi rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontját
a következőképpen kell értelmezni:
–        Nem folytat bennfentes kereskedelmet a szabályozott piacon az ügyfél által rendes szolgáltatási szerződés alapján az értékpapírok értékesítésére adott megbízásokat teljesítő és egyidejűleg ugyanazon ügyfél számára gyorsított könyvépítéses és elhelyezési eljárást szervező befektetési vállalkozás, kivéve ha a felügyeleti hatóság bizonyítja, hogy a) az említett vállalkozás az ügyfélnek a szabályozott piacon kívül elidegenítendő értékpapírok árával kapcsolatos szándékára vonatkozó bennfentes információ birtokában volt; és b) e vállalkozás magatartása nem felelt meg az alkalmazandó szakmai szabályoknak.
–        Az 596/2014 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott feltételek teljesülése esetén nem vélelmezhető, hogy a befektetési vállalkozás megsértette az e rendelet 14. cikkének a) pontjában előírt tilalmat, kivéve ha az illetékes nemzeti hatóság az 596/2014 rendelet 9. cikke (6) bekezdésének megfelelően bizonyítja, hogy a végrehajtási megbízás teljesítése mögött jogellenes indok húzódott meg.
3)      Az 596/2014 rendelet 8. cikkének (1) bekezdését és 14. cikkének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy a befektetési vállalkozás megdöntheti az e rendelet (24) preambulumbekezdésében említett vélelmet, amennyiben bizonyítja, hogy az ügyfele részvényeinek elidegenítésére vonatkozó megbízás jogszerű teljesítésére szorítkozott a tevékenységének szokásos végzése keretében és az ügyfél utasításainak megfelelően. E vállalkozásnak nem szükséges bizonyítania, hogy az ügyfél a végrehajtási megbízás adásakor nem használt fel bennfentes információt.”
1      Eredeti nyelv: spanyol.
2      A piaci visszaélésekről (piaci visszaélésekről szóló rendelet), valamint a 2003/6/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2003/124/EK, a 2003/125/EK és a 2004/72/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. április 16‑i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 173., 1. o.; helyesbítés: HL 2016. L 287., 320. o.).
3      A gyorsított könyvépítéses
és elhelyezési eljárást általában a tőkepiacokon alkalmazzák annak érdekében, hogy minősített (intézményi vagy nem intézményi) befektetők számára tőkeemelés során kibocsátott új részvényeket vagy egy tőzsdén jegyzett társaság már meglévő részvénycsomagját kínálják. Az előzetes döntéshozatalra utaló végzés a jelen ügyben alkalmazott eljárásra az angol „accelerated book building” kifejezést használja. A továbbiakban ezen eljárásra „ABB”‑ként utalok.
4      A bejelentést a Nasdaq Vilnius vertybinių popierių birža tőzsdén
(a továbbiakban: tőzsde) jegyzett korlátolt felelősségű társaság információs rendszerén keresztül tették közzé.
5      A kibocsátó társaság részvényeinek súlyozott átlagos árfolyama a szabályozott piacon 2019. november 21‑én 5,4348463 euró/részvény, november 22‑én pedig 5,0194492 euró/részvény volt.
6      A részvényeket összesen 246 412,03 euróért idegenítették el; a legmagasabb ár részvényenként 5,50 euró, a legalacsonyabb ár pedig 4,78 euró volt; a C. részvényenként 5,40 eurón kezdte a kereskedési napot, és részvényenként 4,78 eurón zárta.
7      Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 35–41. pontja.
8      A tárgyaláson az A. megerősítette e körülményt, hangsúlyozva, hogy az ABB nemcsak a minősített befektetők, hanem
lakossági befektetők számára is nyitva volt. Az A. ténylegesen azt állította, hogy az ABB keretében néhány lakossági befektető is vásárolt
részvényeket.
9      A pénzügyi eszközök piacairól, valamint a 2002/92/EK irányelv és a 2011/61/EU irányelv módosításáról szóló, 2014. május 15‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 173., 349. o.; helyesbítések: HL 2016. L 188., 28. o.; HL 2016. L 273., 35. o.; HL 2017. L 64., 116. o.).
10      Nem vitatott, hogy az ilyen információ megfelel a négy alapvető elemnek, amely elemek „egymástól független[ek], és olyan minimális feltételeknek minősülnek, amelyek közül mindegyiknek teljesülnie kell ahhoz, hogy valamely információt […]
»bennfentesnek« lehessen tekinteni”.
Így „pontos információról van szó”, ezt az információt „nem hozták nyilvánosságra”, „közvetlenül vagy közvetve pénzügyi eszközök egy vagy több kibocsátójával, illetve egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos”, és „nyilvánosságra hozatala valószínűleg jelentős hatást gyakorolna a szóban forgó [pénzügyi] eszközök vagy a kapcsolódó származtatott pénzügyi eszközök árfolyamára”. Lásd: 2015. március 11‑i Lafonta ítélet (C‑628/13, EU:C:2015:162), 24. és 28. pont; 2022. március 15‑i Autorité des marchés financiers ítélet (C‑302/20, EU:C:2022:190; a továbbiakban: Autorité des marchés financiers ítélet), 33. pont.
11      2009. december 23‑i Spector Photo Group és Van Raemdonck ítélet (C‑45/08, EU:C:2009:806; a továbbiakban: Spector ítélet), 53. pont.
12      Spector ítélet, 54. pont.
E vélelmet azóta Spector szabálynak nevezik. E vélelemnek az ilyen kereskedéssel vádolt személy
általi megdöntésére vonatkozó lehetőség
Spector kivétel néven ismert. Lásd: Klöhn, L., The European Insider Trading Regulation after Spector Photo Group”, European Company and Financial Law Review, 2010, 347. o.
13      Spector ítélet, 55. pont.
14      Amelyet a jelen indítvány 5. pontja ismertet.
15      2015. március 11‑i Lafonta ítélet
(C‑628/13, EU:C:2015:162), 21. pont; Autorité des marchés financiers ítélet, 43. pont.
16      Spector ítélet, 56–61. pont.
17      Spector ítélet, 61. pont.
18      Veil, R., „§ 14. Insider Dealing”, in Veil, R., European Capital Markets Law, 3. kiadás, Hart Publishing, Oxford, 2022, 213. o.; Winner, M., „Article 9: Legitimate Behaviour”, in Kalss, M.; Oppitz, S.; Torggler, U., EU Market Abuse Regulation, A Commentary on Regulation (EU) N
o 596/2014, Edward Elgar, 2021, 117. o.
19      Az 596/2014 rendelet (30) preambulumbekezdése hasonlóképpen kimondja, hogy „pusztán az a tény, hogy […]
bennfentes információval rendelkező harmadik felek nevében megbízások végrehajtására feljogosított személyek csak a megbízások kötelességszerű végrehajtására, visszavonására vagy módosítására szorítkoznak, önmagában nem tekinthető az ilyen belső információ felhasználásának. Mindazonáltal […] [a]
megbízások harmadik személyek nevében történő teljesítésére felhatalmazott személyek számára ebben a rendeletben nyújtott védelem nem terjed ki az e rendelet értelmében egyértelműen tiltott tevékenységekre, például az ügyfelek megbízásai ismeretében kötött saját ügyletek gyakorlatára”. Ez utóbbi, az ún.
front running olyan piaci manipulációs gyakorlat, amelynek során a bróker az ügyfelek megbízásairól rendelkezésre álló bennfentes információk kihasználásával saját javára köt ügyleteket.
20      Hacsak nem tévedek, a Bíróság e kivételről még nem,
ám az 596/2014 rendelet 10. cikke (1) bekezdésében azon feltételt támasztó kivételről már foglalt állást, hogy a bennfentes információ átadásának megindokolásához szoros kapcsolatnak kell lennie ezen információ átadása és e munkavégzés, foglalkozás vagy kötelezettség teljesítése között. 2005. november 22‑i Grøngaard és Bang ítélet (C‑384/02, EU:C:2005:708), 31. és 34. pont; Autorité des marchés financiers ítélet, 78. pont.
21      Hansen, J. L., „Article 9: Legitimate Behaviour”, in Ventoruzzo, M.; Mock, S., Market Abuse Regulation: Commentary and annotated Guide, 2. kiadás., Oxford University Press, 2022, 336. o. Lásd továbbá: BaFin, Issuer Guidelines, Modul C:
Requirements based on Market Abuse Regulation, 2020, 57. o., elérhető: https://www.bafin.de/SharedDocs/Downloads/EN/Leitfaden/WA/dl_emittentenleitfaden_modul_C_en.html?nn=19584146, „If a transaction is carried out in which the obligation concerned is based on an order that was placed or an agreement that was concluded before the possession of inside information, or which serves to satisfy a legal or regulatory obligation that arose before the possession of inside information, there is also no presumption under Article 9(3) of the MAR that the inside information was used. In this case, there is no causal link between the possession of inside information and the decision to place the order, because the obligation arise before the possession of inside information”.
22      Klöhn, L., „The European Insider Trading Regulation after Spector Photo Group”, European Company and Financial Law Review, 2010, 360. o.
23      A 2014/65 irányelv 4. cikkének 5. pontja
a „megbízások végrehajtása az ügyfelek nevében” fogalmat
így határozza meg: „az ügyfelek nevében egy vagy több pénzügyi eszköz vételére vagy eladására irányuló megállapodások megkötése, amely magában foglalja a hitelintézetek vagy befektetési vállalkozások által kibocsátott pénzügyi eszközök értékesítésére vonatkozó megállapodások megkötését a kibocsátás pillanatában”.
24      „Az említett preambulumbekezdés pontosítja, hogy pusztán az a tény, hogy bennfentes információval rendelkező tőzsdei kereskedők, szerződő félként tevékenységre jogosult testületek, illetve megbízások harmadik személyek nevében történő teljesítésére felhatalmazott személyek jogszerűen és a rájuk vonatkozó szabályoknak megfelelően piaci ügyleteket hajtanak végre, »önmagában nem tekinthető bennfentes információk felhasználásának«.”
Spector ítélet, 58. pont.
25      Spector ítélet, 57. pont.
26      Az 596/2014 rendelet (29) preambulumbekezdése szerint „azt megelőzendő, hogy a pénzügyi tevékenység törvényes formái figyelmetlenségből betiltásra kerüljenek, konkrétan akkor, ha nincs szó piaci visszaélésről, el kell ismerni bizonyos törvényes magatartási formákat. […]”
27      E szolgáltatások között szerepel az „egy vagy több pénzügyi eszközzel kapcsolatos megbízások fogadása és továbbítása” (az (1) pont); a „megbízások végrehajtása az ügyfelek nevében” (a (2) pont); a „pénzügyi eszközök jegyzési garanciavállalása és/vagy pénzügyi eszközök elhelyezése az eszköz vételére irányuló kötelezettségvállalással” (a (6) pont), és a „pénzügyi eszközök elhelyezése az eszköz vételére irányuló kötelezettségvállalás nélkül” (a (7) pont).
28      Már említettem, hogy a jelen ügyben alkalmazott ABB bármilyen fajta nagy‑ és kisbefektető számára nyitva állt. Az bizonyos, hogy az A. vételiajánlat‑szerzés végett nagybefektetőkkel (befektetési alapokkal) lépett kapcsolatba.
29      A 23. cikk (1) bekezdése arra kötelezi e vállalkozásokat, hogy „[…] minden megfelelő lépést tegyenek meg minden olyan összeférhetetlenség azonosítására és megelőzésére vagy kezelésére, amely közöttük – beleértve vezetőiket, alkalmazottaikat és függő ügynökeiket vagy bármely, hozzájuk ellenőrzés révén közvetlenül vagy közvetetten kapcsolódó személyt –, illetve ügyfeleik, vagy valamely ügyfelük és egy másik ügyfelük között a befektetési és kiegészítő szolgáltatások vagy ezek kombinációi nyújtása során felmerülhet
[…]”. A 24. cikk (1) bekezdése előírja, hogy a befektetési vállalkozás
járjon el „[…] becsületesen, tisztességesen és hivatásszerűen az ügyfelei legjobb érdekeinek megfelelően […]”. A 27. cikk (1) bekezdése szerint a befektetési vállalkozások a megbízások végrehajtása során „[…] minden elégséges lépést tegyenek meg a megbízások végrehajtása során ahhoz, hogy ügyfeleik számára a lehető legjobb eredményt érjék el, figyelembe véve az árat, a költségeket, a gyorsaságot, a végrehajtás és a teljesítés valószínűségét, a nagyságrendet, a jelleget vagy bármely más, a megbízás végrehajtása e szempontjából jelentős megfontolást. Amennyiben azonban az ügyfél konkrét utasítást adott, a befektetési vállalkozásnak az utasítást követve kell a megbízást végrehajtania”.
30      Az A. a tárgyaláson kijelentette, hogy ez volt a balti országokban szervezett első ABB.
31      A tárgyaláson az A. kijelentette, hogy 4928 euró jutalékot számított fel, amely összeg nem minősül „nyereségnek”, mivel mindössze a szolgáltatásnyújtásért kapott ár.
32      Az 596/2014 rendelet (23) preambulumbekezdése. Kiemelés tőlem.
33      A litván kormány a tárgyaláson arról tájékoztatott, hogy a C. társaság mint jogi személy megszűnt, így nem lehetett vele szemben szankciós eljárást indítani.
34      Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 66–71. pontja.
35      Az 596/2014 rendelet 8. cikke
„minden olyan személyre alkalmazandó, aki az alábbiak bármelyikéből eredően bennfentes információval rendelkezik: […] b) a kibocsátónak vagy a kibocsátási egységek piacának szereplőjének tőkéjében való részesedés; c) az információkhoz munkaviszony, valamely foglalkozás gyakorlása vagy feladatok teljesítése során való hozzáférés
[…]” (az 596/2014 rendelet 8. cikke (4) bekezdésének első albekezdése).
36      Más lenne a helyzet, ha a részvények egy bizonyos áron történő elidegenítéséről szóló döntést a kibocsátó társaság hozta volna meg, és ezen információt az egyik részvényese annak nyilvánosságra hozatala előtt saját javára felhasználta volna e társaság részvényeinek értékesítése vagy megszerzése céljából. Ez esetben a
részvényes bennfentes kereskedelmet folytatna.
37      A jelen ügyben hiányzik a (különösen a Spector ítélet 36. pontjában hivatkozott) bizalmi kapcsolat, amely az 596/2014 rendelet 8. cikke (4) bekezdésének első albekezdésében említett
bennfentes információval rendelkező elsődleges bennfenteseket a pénzügyi eszközök kibocsátójához fűzi.
38      „E cikk minden olyan személyre is alkalmazandó, aki az első albekezdésben említettektől eltérő körülmények között rendelkezik bennfentes információval, amennyiben az említett személy tudja, vagy tudnia kellett volna, hogy bennfentes információról van szó” (az 596/2014 rendelet 8. cikke
(4) bekezdésének második albekezdése).
39      „Tekintettel arra, hogy a pénzügyi eszközök megszerzése vagy elidegenítése szükségszerűen magában foglalja az ezek közül valamelyik műveletet elvégezni szándékozó személy megszerzésre vagy elidegenítésre irányuló előzetes döntését, a megszerzés vagy elidegenítés puszta aktusa önmagában nem minősülhet bennfentes információ felhasználásának. A saját kereskedési tervek és stratégiák szerinti eljárás nem minősül bennfentes információ felhasználásának […]”.
40      „[…] a piaci szereplő saját kereskedési terveire és stratégiáira vonatkozó információk nem tekintendők bennfentes információnak”.
41      Az előterjesztő bíróság kizárja, hogy az A. ajánlotta volna a C.‑nek a szabályozott piacon való egyidejű kereskedést,
vagy rábírta volna erre a C.‑t. A jelen ügyben
tehát láthatólag nem az 596/2014 rendelet 14. cikkének b) pontjában tiltott műveletről van szó („másik személy részére bennfentes kereskedelem folytatására vonatkozó tanácsadás vagy a másik személy bennfentes kereskedelemre való rábírása”). A szankciót e rendelet 14. cikke a) pontjának megsértése miatt szabták ki.
42      Amelyet a jelen indítvány 19. lábjegyzete ismertet.
43      Lásd: Litten, R., EU Capital Market Law. The Law of Financial Instruments, Edward Elgar, 2024, 114. o.
44      A litván kormány a tárgyaláson jelezte, hogy a litván nemzeti bank álláspontja szerint az 596/2014 rendelet 16. cikke (1) és (2) bekezdésének az A. általi esetleges megsértése ügyében
eljárhat Észtország
– az A. székhelye szerinti tagállam – felügyeleti hatósága. E kormány hozzátette, hogy az eljárás az említett országban megindult, de még nem szabtak ki szankciót, és az eljárás állásáról
nincsenek információk.