62023CC0424
GENERALINIO ADVOKATO
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA IŠVADA,
pateikta 2024 m. rugsėjo 12 d. (
1
)
Byloje C‑424/23
DYKA Plastics NV
prieš
Fluvius System Operator CV
(Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (Gento komercinių bylų teismas, Gento skyrius, Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Viešieji pirkimai – Direktyva 2014/24/ES – 42 straipsnis – Techninės specifikacijos – Šių specifikacijų formulavimo būdai – 42 straipsnio 3 dalyje numatytas baigtinis sąrašas – Konkursas, kuriame nustatytas reikalavimas, kad darbai būtų atliekami naudojant keraminius arba betono vamzdžius – Draudimas naudoti plastikinius vamzdžius – Vamzdžių rūšių arba konkretaus gamybos būdo nurodymas – Palankių sąlygų sudarymas tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams arba šių įmonių ir produktų pašalinimas – Vienodo požiūrio ir skaidrumo principai“
1.
Fluvius System Operator CV (
2
) valdo Flandrijos regiono (Belgija) komunų nuotekų tinklus. Fluvius savo darbų sutartyse dėl vamzdžių tiesimo ar keitimo standartiškai reikalauja, kad lietaus nuotekų vamzdžiai būtų pagaminti iš betono, o nuotekų vamzdžiai – iš keramikos.
2.
Įmonė, užsiimanti plastikinių vamzdžių gamyba ir platinimu, kreipėsi į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą su prašymu įpareigoti Fluvius į savo sutartis įtraukti plastikinius vamzdžius.
3.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo išaiškinti Direktyvos 2014/24/ES (
3
) 42 straipsnį, kuriame reglamentuojamos viešojo pirkimo (šiuo atveju darbų pirkimo) sutarčių techninės specifikacijos.
4.
Teisingumo Teismas, kuris jau ne viename sprendime (
4
) yra išaiškinęs sąvoką „techninės specifikacijos“, norėdamas atsakyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui turės išplėtoti savo jurisprudenciją šiuo klausimu.
I. Teisinis pagrindas
A.
Sąjungos teisė
1. Direktyva 2014/24
5.
18 straipsnyje („Pirkimų principai“) nustatyta:
„1.   Perkančiosios organizacijos ekonominės veiklos vykdytojus vertina vienodai ir jų nediskriminuoja, jos veikia skaidriai ir vadovaujasi proporcingumo principu.
Pirkimai negali būti parengti siekiant išvengti šios direktyvos taikymo arba dirbtinai sumažinti konkurenciją. Laikoma, kad konkurencija yra dirbtinai sumažinta tais atvejais, kai pirkimai parengiami siekiant nederamai sudaryti palankesnes ar nepalankias sąlygas tam tikriems ekonominės veiklos vykdytojams.
<…>“
6.
42 straipsnyje („Techninės specifikacijos“) nurodyta:
„1.   VII priedo 1 punkte apibrėžtos techninės specifikacijos nustatomos pirkimo dokumentuose. Techninėje specifikacijoje nustatomos reikalaujamos darbų, paslaugų arba prekių charakteristikos.
<…>
2.   Techninėmis specifikacijomis ekonominės veiklos vykdytojams sudaromos vienodos galimybės dalyvauti pirkimo procedūroje ir nesudaromos nepagrįstos kliūtys atverti viešuosius pirkimus konkurencijai.
3.   Nedarant poveikio privalomosioms nacionalinėms techninėms taisyklėms, tiek, kiek jos yra suderinamos su Sąjungos teise, techninės specifikacijos formuluojamos vienu iš toliau nurodytų būdų:
a)
nurodant rezultatų ar funkcinius reikalavimus, įskaitant aplinkosaugines charakteristikas, su sąlyga, kad parametrai yra pakankamai tikslūs, jog konkurso dalyviai galėtų nustatyti sutarties dalyką, o perkančiosios organizacijos – skirti [sudaryti] sutartį;
b)
nurodant technines specifikacijas ir, pirmumo tvarka, nacionalinius standartus, kuriais į nacionalinę teisę perkeliami Europos standartai, Europos techninius įvertinimus, bendras technines specifikacijas, tarptautinius standartus, kitas Europos standartizacijos institucijų nustatytas techninių etalonų sistemas arba, jei tokių nėra, nacionalinius standartus, nacionalinius techninius liudijimus arba nacionalines technines specifikacijas, susijusias su darbų projektavimu, apskaičiavimu ir vykdymu bei produktų naudojimu; kiekviena nuoroda pateikiama kartu su fraze „arba lygiavertis“;
c)
nurodant rezultatų ar funkcinius reikalavimus, nurodytus a punkte, ir remiantis b punkte nurodytomis techninėmis specifikacijomis kaip priemone daryti prielaidą, kad tokių rezultatų ar funkcinių reikalavimų yra laikomasi;
d)
nurodant b punkte nurodytas technines specifikacijas tam tikroms charakteristikoms ir a punkte nurodytus rezultatų ar funkcinius reikalavimus kitoms charakteristikoms.
4.   Nebent tai būtų pateisinama sutarties dalyku, techninėse specifikacijose negalima nurodyti konkretaus modelio, tiekimo šaltinio ar konkretaus proceso, būdingo konkretaus ekonominės veiklos vykdytojo tiekiamiems produktams ar teikiamoms paslaugoms, arba prekių ženklų, patentų, rūšių ar konkrečios kilmės šalies ar gamybos būdo taip, kad taip tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams būtų sudarytos palankios sąlygos arba jie būtų pašalinami. Toks nurodymas yra leistinas išimties tvarka, kai sutarties dalyko neįmanoma pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti pagal 3 dalį. Toks nurodymas pateikiamas su fraze „arba lygiavertis“.
<…>“
7.
VII priede („Tam tikrų techninių specifikacijų apibrėžtis“) numatyta:
„Šioje direktyvoje:
1)
techninė specifikacija – vienas iš toliau nurodytų dalykų:
a)
viešojo darbų pirkimo sutarčių atveju – visuma visų pirma pirkimo dokumentuose pateiktų techninių reikalavimų, kuriais apibrėžiamos charakteristikos, kurias turi atitikti medžiaga, produktas ar prekė, kad atitiktų perkančiosios organizacijos nustatytą paskirtį; tos charakteristikos – tai, be kita ko, aplinkosaugos ir klimatinio veiksmingumo lygiai, reikalavimai „visiems tinkamas“ (įskaitant galimybę naudotis neįgaliesiems) ir atitikties įvertinimas, rezultatai, sauga ar matmenys, įskaitant kokybės užtikrinimo procedūras, terminiją, simbolius, testavimą ir bandymų metodus, pakavimą, žymėjimą ir ženklinimą, instrukcijas naudotojams ir gamybos procesus ir metodus bet kuriame darbų gyvavimo ciklo etape; tos charakteristikos taip pat apima taisykles, susijusias su projektavimu ir sąnaudų apskaičiavimu, darbams taikomas bandymų, kontrolės ir priėmimo sąlygas bei statybos darbų metodus arba technologijas, taip pat visas kitas technines sąlygas, kurias perkančioji organizacija gali nustatyti bendrosiose arba konkrečiose taisyklėse baigtų darbų ir juos sudarančių medžiagų ar atskirų dalių atžvilgiu;
<…>“
2. Direktyva 2014/25
8.
24 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„[G]eriamojo vandens sektoriuje veikiantys perkantieji subjektai gali vykdyti ir kitokią su vandeniu susijusią veiklą, pavyzdžiui, vykdyti projektus hidraulinės inžinerijos, drėkinimo, žemės sausinimo arba nuotekų šalinimo ir valymo srityse. Tokiu atveju perkantiesiems subjektams turėtų būti suteikta galimybė šioje direktyvoje numatytas pirkimo procedūras taikyti visoms su vandeniu susijusioms jų veiklos rūšims, neišskiriant n[ė] vieno vandens vartojimo ciklo etapo. <…>“
9.
10 straipsnyje („Vanduo“) nurodyta:
„1.   Vandens srityje ši direktyva taikoma šioms veiklos rūšims:
a)
fiksuotų tinklų, kurių paskirtis – teikti paslaugą visuomenei, suteikimui ar eksploatavimui, kiek tai susiję su geriamojo vandens gamyba, transportavimu ar paskirstymu;
b)
geriamojo vandens tiekimui tokiems tinklams.
2.   Ši direktyva taip pat taikoma 1 dalyje nurodytą veiklą vykdančių perkančiųjų subjektų skiriamoms [sudaromoms] sutartims arba rengiamiems projektų konkursams, kurie yra susiję su vienu iš toliau nurodytų dalykų:
a)
hidraulinės inžinerijos projektais, drėkinimu arba žemės sausinimu, su sąlyga, kad vandens kiekis, skirtas geriamajam vandeniui tiekti, sudaro daugiau kaip 20 % viso vandens kiekio, gaunamo vykdant tokius projektus arba naudojant drėkinimo ar sausinimo įrenginius;
b)
nuotekų šalinimu arba valymu.
<…>“
B.
Belgijos teisė. Loi relative aux marchés publics du 17 juin 2016 (2016 m. birželio 17 d. Viešųjų pirkimų įstatymas) (
5
)
10.
5 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad perkančioji organizacija negali parengti viešojo pirkimo sutarties siekdama, kad sutarčiai nebūtų taikomas šis įstatymas arba būtų dirbtinai sumažinta konkurencija. Laikoma, kad konkurencija yra dirbtinai sumažinta tais atvejais, kai pirkimai parengiami siekiant nederamai sudaryti palankesnes ar nepalankias sąlygas tam tikriems ekonominės veiklos vykdytojams.
11.
53 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse iš esmės pakartotas Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių turinys.
II. Faktinės aplinkybės, byla ir prejudiciniai klausimai
12.
Fluvius vykdo nuotekų tinklų statybos, valdymo ir priežiūros veiklą Flandrijos regiono komunose.
13.
Fluvius savo viešojo darbų pirkimo dokumentuose „standartiškai“ reikalauja, kad būtų siūlomi tik betoniniai vamzdžiai (lietaus nuotekų šalinimui) arba keraminiai vamzdžiai (nuotekų šalinimui).
14.
DYKA Plastics NV (toliau – DYKA), plastikinių vamzdžių gamintoja ir tiekėja, teigia, kad toks reikalavimas yra diskriminacinis, nes dėl jo ji negali dalyvauti Fluvius paskelbtuose konkursuose.
15.
Keletą kartų DYKA skundėsi bendrovei Fluvius dėl jos viešųjų pirkimų politikos neteisėtumo:
–
2020 m. birželio 4 d. ji iš jos pareikalavo būsimus konkursus parengti taip, kad plastikinius vamzdžius būtų galima siūlyti kartu su keraminiais ir betoniniais vamzdžiais,
–
2020 m. spalio 7 d. DYKA paprašė bendrovės patikslinti, kokios rūšies vamzdžiai bus naudojami pagal sutartį „Langeveldstraat Beringen“ (Langeveld gatvė Beringene, Belgija) ir ar plastikinių vamzdžių negalima siūlyti nei lietaus, nei nuotekų šalinimo tinklams. Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ji paprašė informuoti apie tokio draudimo priežastis.
16.
2020 m. spalio 15 d.Fluvius atsakė, kad siūlyti galima tik betoninius (akytuosius) vamzdžius lietaus nuotekoms ir keraminius vamzdžius nuotekoms.
17.
DYKA pateikė skundą Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (Gento komercinių bylų teismas, Gento skyrius, Belgija) ir nurodė, kad Fluvius technines specifikacijas taiko pažeisdama viešųjų pirkimų taisykles. Kadangi bendrovė be jokio pagrindimo neleidžia darbų konkursuose siūlyti plastikinių vamzdžių, DYKA netenka galimybės sudaryti bet kokią sutartį ir taip akivaizdžiai sudaroma kliūtis konkurencijai (
6
).
18.
Priešingai, Fluvius mano, kad jos veiksmai yra teisėti, nes:
–
konkurso dokumentuose nereikalaujama „unikalaus produkto“,
–
yra ne vienas keraminių ar betoninių vamzdžių gamintojas ir tiekėjas, kurie gali konkuruoti siekdami, kad su jais būtų sudaryta sutartis,
–
ji turi diskreciją nustatyti, iš kokios medžiagos turi būti pagaminti nuotekų vamzdžiai,
–
yra techninių priežasčių, kuriomis pateisinamas keramikos arba betono pasirinkimas. Keraminiai vamzdžiai eksploatuojami ne trumpiau kaip 100 metų, o plastikiniai vamzdžiai susidėvi per 50 metų. Be to, plastikiniai vamzdžiai yra daug dažniau turi trūkumų ir prasčiau veikia nei keraminiai vamzdžiai, todėl jų priežiūros išlaidos daug didesnės,
–
vertinant aplinkos požiūriu, dėl plastikinių vamzdžių kyla problemų, kurių nėra naudojant keraminius ar betoninius vamzdžius (
7
),
–
Atsižvelgiant tiek į finansus, tiek į perkančiosios organizacijos interesus, pagrįsta nuolat rinktis keraminius, o ne plastikinius vamzdžius. Vis dėlto plastikiniai vamzdžiai nėra visiškai pašalinti iš konkursų, nes jie reikalingi tada, kai dėl projekto techninių ypatumų keraminių ar betoninių vamzdžių naudoti nerekomenduojama.
19.
Tokiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Teisingumo Teismui pateikė šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Direktyvos 2014/24] 42 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje pateiktas techninių specifikacijų formulavimo būdų sąrašas yra baigtinis, ir dėl to perkančioji organizacija privalo formuluoti savo viešojo pirkimo technines specifikacijas vienu iš šioje nuostatoje nurodytų būdų?
2.
Ar [Direktyvos 2014/24] 42 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad keraminių ar betoninių nuotekų vamzdžių (pagal konkrečią nuotekų sistemą) nurodymas konkursų techninėse specifikacijose laikytinas vienu ar keliais šioje nuostatoje išvardytais nurodymais, pavyzdžiui, konkrečios vamzdžių rūšies arba konkretaus jų gamybos būdo nurodymu?
3.
Ar [Direktyvos 2014/24] 42 straipsnio 4 dalis turi būti aiškinama taip, kad vieno produkto, pavyzdžiui, keraminių ar betoninių nuotekų vamzdžių (atsižvelgiant į konkrečią nuotekų sistemą), kaip tam tikrų techninių sprendimų, nurodymas konkursų techninėse specifikacijose sukelia šioje nuostatoje numatytą pasekmę (t. y. „taip tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams sudar[omos] palankesnės sąlygos arba jie <…> pašalinami“), nes dėl tokių nurodymų įmonės, siūlančios alternatyvius sprendinius reikalaujamam produktui, nuo pat pradžių pašalinamos ir taip joms sudaromos mažiau palankios sąlygos – nepaisant to, kad įvairios tarpusavyje konkuruojančios įmonės iš tikrųjų gali pasiūlyti reikalaujamą produktą; ar šiuo tikslu būtina, kad dėl nurodyto produkto, pavyzdžiui, keraminių ar betoninių nuotekų vamzdžių (atsižvelgiant į konkrečią nuotekų sistemą), nebūtų jokios konkurencijos, taigi nurodyta pasekmė kiltų tik jei atitinkamas produktas priklausytų konkrečiai įmonei, kuri vienintelė siūlo jį rinkoje?
4.
Ar [Direktyvos 2014/24] 42 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad nustatytas [Direktyvos 2014/24] 42 straipsnio 3 dalies ir (arba) 42 straipsnio 4 dalies pažeidimas dėl neteisėtų nuorodų konkursų techninėse specifikacijose (pavyzdžiui, keraminių ar betoninių nuotekų vamzdžių, atsižvelgiant į konkrečią nuotekų sistemą, nurodymo) reiškia ir [Direktyvos 2014/24] 42 straipsnio 2 dalies ir su ja susijusios [Direktyvos 2014/24] 18 straipsnio 1 dalies pažeidimą?“
III. Procesas Teisingumo Teisme
20.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas gavo 2023 m. liepos 11 d.
21.
Rašytines pastabas pateikė DYKA, Fluvius, Austrijos ir Čekijos vyriausybės, taip pat Europos Komisija.
22.
DYKA, Fluvius ir Komisija dalyvavo 2024 m. gegužės 30 d. surengtame teismo posėdyje.
IV. Vertinimas
A.
Taikoma direktyva
23.
Nors per rašytinę proceso dalį šį klausimą iškėlė tik Komisija (
8
), reikia nuspręsti, ar nuotekų ir lietaus nuotekų viešųjų tinklų statybos darbų sutartys patenka į Direktyvos 2014/24 arba Direktyvos 2014/25 taikymo sritį.
24.
Komisija sutartis, pagal kurias Fluvius veikia kaip elektros ir dujų skirstomųjų tinklų operatorius (joms taikoma Direktyva 2014/25), atskiria nuo sutarčių dėl nuotekų tinklų įrengimo (joms taikoma Direktyva 2014/24).
25.
Vis dėlto manau, kad šį teiginį turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas (
9
) siekdamas atmesti galimybę, jog Fluvius, kaip perkančioji organizacija, vykdo tam tikrą Direktyvos 2014/25 10 straipsnio 1 dalyje numatytą veiklą (fiksuotų tinklų, kurių paskirtis – teikti paslaugą visuomenei, eksploatavimas, kiek tai susiję su geriamojo vandens gamyba, transportavimu ar paskirstymu, arba geriamojo vandens tiekimas tokiems tinklams) (
10
).
26.
Jeigu Fluvius taip pat dalyvautų šiame „vandens vartojimo ciklo“ etape (
11
), nagrinėjamos sutartys, apimančios su nuotekų šalinimu susijusius darbus, turėtų atitikti Direktyvą 2014/25, kurios 10 straipsnio 2 dalies b punkte šios rūšies sutartys aiškiai nurodytos.
27.
Nors techninės specifikacijos Direktyvoje 2014/24 (42 straipsnyje) ir Direktyvoje 2014/25 (60 straipsnyje) iš esmės reglamentuojamos taip pat, daugiausia dėmesio skirsiu pirmosios direktyvos aiškinimui, tačiau prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi atlikti savo vertinimą.
B.
Diskrecija į sutartį įtraukti technines specifikacijas
28.
Perkančiosios organizacijos savo skelbiamuose pirkimo dokumentuose turi nustatyti darbų, paslaugų ar prekių, kurias ketina įsigyti vykdydami viešąjį pirkimą, ypatumus. Šie ypatumai gali apimti nurodytuosius atitinkamų produktų ar paslaugų „techninėse specifikacijose“ (
12
).
29.
Neobjektyvus techninių specifikacijų aprašymas gali mažų mažiausiai būti svarbi „dalyvavimo kliūtis“ tam tikriems konkurso dalyviams, o retais atvejais ir iš anksto nulemti (net ir nesąžiningai), koks konkurso laimėtojas bus galutinai pasirinktas, jeigu jame yra nurodyti produktų ar paslaugų, kuriuos tik tas konkurso dalyvis gali pasiūlyti, ypatumai.
30.
Norėdamas užkirsti kelią tokiai neteisėtai praktikai ir siekdamas „atverti viešuosius pirkimus konkurencijai“ Sąjungos teisės aktų leidėjas parengė kelias šios srities taisykles.
31.
Kaip teigia Teisingumo Teismas, „technines specifikacijas reglamentuojančiose Sąjungos teisės normose perkančiajai organizacijai pripažįstama didelė diskrecija formuluojant technines pirkimo specifikacijas“. „Ši diskrecija pateisinama tuo, kad būtent perkančiosios organizacijos geriausiai žino prekes, kurių joms reikia, ir gali geriausiai nustatyti reikalavimus, kurie turi būti tenkinami tam, kad būtų gauti pageidaujami rezultatai.“ (
13
)
32.
Taigi iš esmės perkančioji organizacija, rengdama sutarties technines specifikacijas, turi diskreciją pasirinkti produktus ir medžiagas, kurie bus naudojami atliekant suplanuotus darbus.
33.
Vis dėlto perkančiosios organizacijos diskrecija daugiau ar mažiau priklauso nuo sutarties dalyko ir siekiamo tikslo:
–
diskrecija yra siauresnė tuo atveju, kai elementai susiję su darbo komponentų veikimo rezultatais ar funkcija (funkciniai reikalavimai). Funkciniai reikalavimai gali apimti „aplinkos ypatumus“. Tai, kad tokiais atvejais pasiūlymuose galima nurodyti daugiau techninių alternatyvų, tinkamų pageidaujamai funkcijai atlikti, atitinka Direktyvos 2014/24 tikslą,
–
vis dėlto diskrecija yra platesnė, jeigu veikloje dominuoja kiti veiksniai, kurie nėra visiškai objektyvūs (pavyzdžiui, estetiniai ar prisitaikymo prie aplinkos veiksniai).
34.
Pagrindinė byla nesusijusi su estetiniais aspektais, o perkančiosios organizacijos sprendimai dėl leidžiamų medžiagų iš esmės gali būti grindžiami rezultatų kriterijais arba objektyviais funkciniais veiksniais. Vis dėlto neatrodo, kad šie kriterijai ir veiksniai buvo pakankamai išsamiai nurodyti pirkimo dokumentuose; tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas (
14
).
35.
Kadangi techninės specifikacijos yra svarbios, jos, kaip ir sutarties dalykas bei sudarymo kriterijai, turi būti aiškiai apibrėžtos nuo pat pirkimo procedūros pradžios, t. y. skelbime apie konkursą ir pirkimo dokumentuose. Tik taip konkurso dalyviai galės suprasti jų tikslią reikšmę ir juos aiškinti vienodai (
15
).
36.
Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 1 dalyje numatytos techninės specifikacijos yra „apibrėžtos“ VII priedo 1 punkte. Šio punkto a papunktyje nurodyta, kaip turi būti suprantama darbų pirkimo sutartyse pateikta „techninė specifikacija“.
37.
Pagal šią nuostatą technine specifikacija laikoma visuma „visų pirma pirkimo dokumentuose pateiktų techninių reikalavimų, kuriais apibrėžiamos charakteristikos, kurias turi atitikti medžiaga, produktas ar prekė, kad atitiktų perkančiosios organizacijos nustatytą paskirtį“.
C.
Pirmasis prejudicinis klausimas
38.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori išsiaiškinti, ar Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalyje pateiktas „techninių specifikacijų formulavimo būdų sąrašas“ yra baigtinis.
39.
Klausimas grindžiamas prielaida, kad reikalavimas naudoti betoninius arba keraminius nuotekų vamzdžius pats savaime yra techninė specifikacija. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, bylos šalys, į bylą įstojusios vyriausybės ir Komisija sutinka su tokia prielaida; dėl jos šis teismas neišreiškė jokių abejonių.
40.
Vis dėlto teismo posėdyje dėl šios prielaidos kilo diskusija, susijusi su Direktyvos 2014/24 VII priedo 1 dalies a punkto aiškinimu. Remiantis šios nuostatos tekstu galima teigti, kad techninėmis specifikacijomis laikomi tik reikalavimai, kuriais apibrėžiamos charakteristikos, kurias turi atitikti medžiaga, produktas ar prekė, bet ne reikalavimas, kad darbai būtų atliekami naudojant tam tikrą medžiagą.
41.
Manau, kad šiuo klausimu svarbu nesilaikyti nominalistinės pozicijos. Pagrindinėje byloje, net ir atsižvelgiant į visus neaiškumus, atsirandančius dėl to, kad nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą trūksta informacijos, reikalavimas naudoti betoninius arba keraminius vamzdžius yra susijęs ir su produktu (vamzdžiais), ir su viena iš esminių jo savybių (šių vamzdžių medžiaga turi būti betonas arba keramika).
42.
Laikausi nuomonės, kad galima pritarti taip suprantamai prielaidai, kuria pagrįstas prašymas priimti prejudicinį sprendimą. Jeigu jai nebūtų pritarta, tokie prejudiciniai klausimai, kokie yra pateikti, būtų hipotetiniai arba nereikalingi.
43.
Pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalį techninių specifikacijų formulavimo „būdai“ yra nurodyti šios dalies a, b, c ir d punktuose (
16
). Teisingumo Teismas jau yra konstatavęs, kad „Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalyje nenustatyta techninių specifikacijų formulavimo metodų hierarchija ir nesuteikta jokios pirmenybės kuriam nors iš šių metodų“ (
17
).
44.
Taigi perkančioji organizacija turi taikyti vieną ar kelis iš šių metodų. Frazė „formuluojamos vienu iš toliau nurodytų būdų“ (
18
) reiškia baigtinį sąrašą. Teisės aktų leidėjas galėjo vartoti atviras frazes (prieveiksmius, kaip antai „iš esmės“ arba „visų pirma“), kad būtų leidžiami papildomi būdai, tačiau pasirinko privalomą ir baigtinį sąrašą (
19
).
45.
To, kas išdėstyta, pakanka siekiant atsakyti į pirmąjį prejudicinį klausimą (tokį, koks yra pateiktas). Pagal kitus įprastus aiškinimo kriterijus (nuostatos kontekstas ir tikslas) negalima nuspręsti kitaip.
46.
Vis dėlto bylos šalių pastabose daugiausia dėmesio skiriama kitai problemai, nesusijusiai su nurodytąja būtent pirmajame prejudiciniame klausime. Siekiama išsiaiškinti veikiau tai, ar privalomas betoninių arba keraminių vamzdžių naudojimas gali būti priskiriamas prie vieno iš Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalyje nustatytų baigtinio sąrašo būdų; DYKA tokią galimybę atmeta (
20
).
47.
Jeigu Teisingumo Teismas sutiks nagrinėti šį klausimą, pirmasis sunkumas siekiant priimti sprendimą dėl jo, kaip minėjau, bus tas, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas išsamiai nenurodė pirkimo dokumentų turinio, susijusio su nagrinėjama technine specifikacija.
48.
Perskaičius nutartį dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą negalima nustatyti, ar pirkimo dokumentuose, be betoninių ar keraminių vamzdžių nurodymo, yra kitų nuostatų (tai būtų logiška), pavyzdžiui, reikalavimas, kad vamzdžiai atitiktų tam tikrą teisės normatyvą ar standartą.
49.
Fluvius trūkstamą informaciją pateikė teismo posėdyje, atsakydama į Teisingumo Teismo klausimus. Ji pažymėjo, kad pirkimo dokumentuose nurodytas ne tik betonas ar keramika, bet ir kiti vamzdžių ypatumai, taip pat pateiktos nuorodos į Belgijos techninius vamzdynų sistemų standartus.
50.
Remiantis šiuo teiginiu (jį vėlgi turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas) galima nagrinėti, ar techninei specifikacijai, kuri yra bylos dalykas, taikomas vienas arba keli Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies punktai.
1. Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies a punkto taikymas
51.
Nagrinėjami pirkimo dokumentai šį punktą atitiktų, jeigu juose vamzdžiams būtų nustatyti tam tikri rezultatų arba funkciniai reikalavimai. Taip būtų, jeigu juose būtų pateikti reikalavimai, susiję, pavyzdžiui, su vamzdžių standumu, atsparumu temperatūros pokyčiams, stabilumu, nepralaidumu, aplinkosaugos charakteristikomis ar kitomis fizinėmis ar mechaninėmis savybėmis.
52.
Fluvius teigia (
21
), kad privaloma techninė specifikacija yra pagrįsta reikalavimais, susijusiais su naudojamos medžiagos eksploatavimo trukme ir jos priežiūros sąnaudomis, arba aplinkosaugos reikalavimais (galimybė perdirbti, atliekų susidarymas ir patekimas į gruntą). Taigi, anot jos, tai yra rezultatų arba funkciniai reikalavimai.
53.
Kaip ne kartą minėjau, Teisingumo Teismui nebuvo pateikta pakankamai informacijos apie pirkimo dokumentų turinį. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas tik nurodė, kad Fluvius šiuose dokumentuose nenustatė vamzdžiams taikomų rezultatų ar funkcinių reikalavimų, kurie leistų pasiūlyti kitus techninius sprendimus (
22
).
54.
Remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo atliktu šio aspekto vertinimu, pirkimo dokumentuose nepateikta pakankamai tikslių funkcinių reikalavimų, todėl Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies a punktas netaikomas. Pagal šią nuostatą techninės specifikacijos, suformuluotos kaip rezultatų arba funkciniai reikalavimai, parametrai turi būti pakankamai tikslūs, kad konkurso dalyviai galėtų nustatyti sutarties dalyką.
2. Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies b punkto taikymas
55.
Fluvius (
23
) ir Komisija (
24
) mano, kad nagrinėjama specifikacija patenka į Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies b punkto taikymo sritį. DYKA teigia priešingai.
56.
Fluvius ir Komisijos nuomone, b punkte atskiriamas, pirma, „techninių specifikacijų“ nurodymas ir, antra, „standartų“ nurodymas. Dėl techninių specifikacijų pažymėtina, kad pagal VII priedo 1 dalį technine specifikacija galima pripažinti vien charakteristikų, kurias turi atitikti medžiaga ar produktas, apibrėžimą.
57.
Teismo posėdyje buvo išsamiai apsvarstytas Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies b punkto įvadinių nuostatų aiškinimas. Tų nuostatų tekstą galima laikyti tautologiniu, nes jose numatyta, kad „techninės specifikacijos formuluojamos <…> nurodant technines specifikacijas <…>“. Šiuo klausimu galima laikytis dviejų pozicijų:
–
teigti, kad Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytos techninės specifikacijos apima ne tik specifikacijas, aprašytas šiame punkte išvardytuose „standartuose“ (nacionaliniuose, Europos ar tarptautiniuose) arba „etalonų sistemose“, bet ir kitus reikalavimus, kurie nesusiję su tais standartais ir sistemomis, tačiau kuriuose nurodomos „charakteristikos, kurias turi“ atitikti medžiaga arba produktas,
–
priešingai, tvirtinti, kad Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytos techninės specifikacijos yra tik standartizuotos specifikacijos, t. y. jose daroma nuoroda į „standartus“ (nacionalinius, Europos ar tarptautinius) arba „etalonų sistemas“. Taip galima teigti remiantis Sprendimo Klaipėdos 87 punktu (
25
).
58.
Iš tiesų šio klausimo svarstymas iš dalies taps neaktualus (arba išliks tik abstraktus ar akademinis), jeigu bus pripažinta, kad, kaip Fluvius teigė teismo posėdyje, jos parengtuose pirkimo dokumentuose buvo aiškiai nurodyti Belgijos techniniai standartai. Manau, kad, jeigu taip būtų, šiuose dokumentuose būtų nurodytos darbų pirkimo sutarties techninės specifikacijos pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies b punkte numatytą taisyklę.
59.
Bet kuriuo atveju nenorėdamas vengti abstraktaus klausimo svarstymo manau, kad nuostatą labiau atitinka pirmasis iš priešingų argumentų (nors yra svarių argumentų pritarti kiekvienam iš jų). Taip teigti galiu dėl dviejų priežasčių.
60.
Pirma, jeigu b punktas apimtų tik standartizuotas technines specifikacijas, tai reikštų, kad jis būtų netaikomas nestandartizuotoms techninėms specifikacijoms, t. y. visiems kitiems techniniams reikalavimams, kuriuos perkančioji organizacija gali numatyti savo pirkimo dokumentuose nepateikdama nuorodos į iš anksto nustatytus techninius standartus (
26
).
61.
Kaip Komisija nurodė per teismo posėdį, nekyla jokių kliūčių (ir yra įprasta) darbų pirkimo sutartyse numatyti techninius reikalavimus, kurie pagal Direktyvos 2014/24 VII priedo 1 dalies a punkte pateiktą apibrėžtį nėra suformuluoti nurodant techninius standartus ar kaip rezultatų arba funkciniai reikalavimai. Jeigu būtų pritarta antrajam iš minėtų argumentų, tai reikštų, kad tokie reikalavimai negalėtų būti priskirti prie jokio Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalies punkto.
62.
Antra, sąvoka „techninė specifikacija“, į kurią daroma nuoroda šios direktyvos 42 straipsnio 1 dalyje, yra apibrėžta būtent Direktyvos 2014/24 VII priede. Taisyklės (arba „būdai“), kaip šios specifikacijos turi būti nustatytos, yra išdėstytos 42 straipsnio 3 dalyje, tačiau pati sąvoka darbų pirkimo sutarčių atveju pateikta VII priedo 1 dalies a punkte.
63.
Šiuo požiūriu reikalavimas, „<…> kuri[uo] apibrėžiamos charakteristikos, kurias turi atitikti medžiaga [arba] produktas“, kaip nustatyta Direktyvos 2014/24 VII priedo 1 dalies a punkte, gali būti laikomas technine specifikacija, todėl patenka į 42 straipsnio 3 dalies b punkto įvadinių nuostatų taikymo sritį, net jei, kartoju, jame nėra nuorodos į jokį standartą.
3. Tarpinė išvada
64.
Taigi:
–
į pirmąjį prejudicinį klausimą reikia atsakyti, kad Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalyje pateiktas techninių specifikacijų formulavimo būdų sąrašas yra baigtinis,
–
norint atsakyti į šį klausimą nereikia nustatyti, į kurio šios nuostatos punkto taikymo sritį patenka nagrinėjama techninė specifikacija, nes tai priklauso nuo pirkimo dokumentų turinio.
D.
Antrasis ir trečiasis prejudiciniai klausimai
65.
Antrasis ir trečiasis prejudiciniai klausimai, kuriuos galima nagrinėti kartu, yra susiję su Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalies aiškinimu.
66.
Šiais klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori išsiaiškinti, ar keraminių ir betoninių vamzdžių nurodymas:
–
„laikytinas vienu ar keliais šioje nuostatoje išvardytais nurodymais, pavyzdžiui, konkrečios vamzdžių rūšies arba konkretaus jų gamybos būdo nurodymu“,
–
„sukelia <…> pasekmę (t. y. „taip tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams sudar[omos] palankesnės sąlygos arba jie <…> pašalinami“)“, taigi nuo pat pradžių pašalinamos įmonės, siūlančios alternatyvius sprendinius, ar, priešingai, „nurodyta pasekmė kiltų tik jei atitinkamas produktas priklausytų konkrečiai įmonei, kuri vienintelė siūlo jį rinkoje“.
67.
Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalyje draudžiama sutarties techninėse specifikacijose nurodyti tam tikrą informaciją (
27
), kuri iš esmės laikoma tiesiogiai ar netiesiogiai kenkiančia viešųjų pirkimų atvėrimui konkurencijai. Draudimas taikomas išskyrus atvejus, kai toks nurodymas „pateisinama[s] sutarties dalyku“.
68.
Be to, išimties tvarka toks nurodymas leidžiamas, „kai sutarties dalyko neįmanoma pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti pagal 3 dalį“ (
28
).
69.
Šalių ir proceso dėl prejudicinio sprendimo priėmimo dalyvių pozicijos dėl šių dviejų prejudicinių klausimų išsiskyrė:
–
DYKA tvirtina, kad keraminiai arba betoniniai vamzdžiai reiškia ir „rūšį“ (nes tai yra konkrečios kategorijos vamzdžiai, naudojami nuotekų sistemoms tiesti), ir „konkretų gamybos būdą“ (nes kiekvienos kategorijos vamzdžiams pagaminti reikalingas specifinis pramoninis gamybos procesas),
–
Fluvius teigia, kad draudimas taikomas tik tada, kai pirkimo dokumentuose reikalaujama išskirtinumo arba unikalaus produkto, taip sudarant palankesnes sąlygas jį gaminančiai įmonei. Priešingai, jis netaikomas, jeigu reikiamą produktą gamina kelios įmonės,
–
Austrijos vyriausybė laikosi nuomonės, kad sąvokomis „betoniniai“ ir „keraminiai“ apibūdinamas ne konkretus produktas, o medžiagos, kurių gamybos procesai ir savybės gali būti įvairūs,
–
Čekijos vyriausybė teigia, kad nurodymu nesiekiama sudaryti palankesnių sąlygų tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams arba juos pašalinti,
–
Komisija mano, kad jeigu būtų pripažinta, jog medžiagos, iš kurios pagaminti vamzdžiai, nurodymas yra techninė specifikacija, tai reikštų pritarimą plačiam aiškinimui. Kadangi teisės aktuose apibrėžties nėra, Komisija išnagrinėjo įprastą sąvokų „rūšis“ ir „konkretus gamybos būdas“ reikšmę ir padarė išvadą, jog nė viena iš jų netaikoma.
70.
Šiuos klausimus nagrinėsiu analizuodamas draudimo taikymo sritį ir leistinas išimtis, kad vėliau analizę būtų galima taikyti pagrindinėje byloje.
1. Draudimo taikymo sritis
71.
Kaip minėjau, pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalį sutarties techninėse specifikacijose negalima nurodyti tam tikros informacijos. Kiek tai svarbu nagrinėjamai bylai, draudžiama nurodyti informaciją, susijusią su „rūš[imis] ar konkreči[a] kilmės šali[mi] ar gamybos būd[u] taip, kad taip tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams būtų sudarytos palankios sąlygos arba jie būtų pašalinami“ (
29
).
72.
Manau, kad tai, jog pirkimo dokumentuose keramika ir betonas nurodyti kaip privalomos medžiagos, reiškia, kad yra numatyta vamzdžių „rūšis“ arba „konkretus gamybos būdas“. DYKA tvirtina, kad keramika ir betonas yra ne natūralios medžiagos (kaip mediena), o medžiagos, „pagamintos“ per tam tikrą dirbtinį gamybos procesą. Logiška, kad jų pasirinkimas naudingas subjektams, kurie gamina ar tiekia keraminius ir betoninius vamzdžius, ir kad tokio pasirinkimo (neišvengiama) pasekmė ta, jog iš konkurso pašalinami subjektai, siūlantys plastikinius ar bet kokios kitos medžiagos vamzdžius.
73.
Priešingai nei teigia Fluvius, manau, kad draudimas taikomas ne tik tada, kai pagal pirkimo dokumentus reikia pasirinkti vieną gamintoją, bet ir tada, kai pagal juos kandidatų ratas apribojamas iki kelių (t. y. visų, gaminančių tam tikros rūšies betoninius ar keraminius vamzdžius) ir pašalinami subjektai, kurie gamina plastikinius vamzdžius.
74.
Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali nuspręsti, kad, vertinant objektyviai, betoninių arba keraminių nuotekų vamzdžių nurodymas pirkimo dokumentuose patenka į draudimo taikymo sritį. Belieka patikrinti, ar toks nurodymas vis dėlto yra pateisinamas.
2. Draudimo išimtys
a) Pateisinimas sutarties dalyku
75.
Pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalį analizuojamo draudimo galima netaikyti, kai tai „pateisinama sutarties dalyku“.
76.
Tiesa, tam tikrais atvejais sutarties dalykas neišvengiamai nulemia vienos iš darbų detalių pasirinkimą, kartu uždraudžiant kitas detales (
30
).
77.
Jeigu perkančioji organizacija norės remtis šia nuostata, ji turės paaiškinti, kodėl sutarties dalyku pateisinama esama techninė specifikacija, kuri iš esmės neatitinka Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalies.
78.
Manau, kad toks paaiškinimas turi būti pateiktas pirkimo dokumentuose. Būtent juose perkančioji organizacija turi informuoti (būsimus konkurso dalyvius) apie priežastis, dėl kurių pagal sutarties dalyką reikalinga būtent tokia, o ne kitokia specifikacija. Tik taip suinteresuotosios šalys galės nuspręsti, ar laikytis pirkimo dokumentų, ar juos ginčyti (
31
).
b) Leidimas, išimties tvarka suteikiamas dėl to, kad neįmanoma išsamiai apibūdinti sutarties dalyko
79.
Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad išimties tvarka gali būti leista nurodyti tam tikrą draudžiamą informaciją, jeigu „sutarties dalyko neįmanoma pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti pagal 3 dalį“.
80.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nuspręsti, ar, atsižvelgiant į sutarties dalyką, perkančioji organizacija yra nustačiusi priimtino lygio reikalavimus produktams arba medžiagoms, iš kurių šie produktai pagaminti. Perkančioji organizacija gali savo nuožiūra nustatyti tokio lygio reikalavimus, tačiau ji turi tiksliai ir aiškiai pagrįsti, kodėl jos sprendimas atitinka sutarties dalyką.
81.
Vėlgi, kadangi (nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą) nėra informacijos apie išsamų pirkimo dokumentų turinį, neįmanoma nustatyti, ar juose buvo pateiktas toks tikslus ir aiškus aprašymas. Tai nustatyti ir nuspręsti, ar perkančioji organizacija galėjo šį aprašymą pateikti pirkimo dokumentuose, gali tik prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
c) Frazė „arba lygiavertis“
82.
Direktyvos 2014/24 42 straipsnio dviejose dalyse reikalaujama, kad techninės specifikacijos būtų nurodytos kartu pateikiant „fraz[ę] „arba lygiavertis““: tai numatyta 3 dalies b punkto pabaigoje, taip pat 4 dalies pabaigoje.
83.
Galutinė šios dvigubos nuostatos prasmė – suteikti ekonominės veiklos vykdytojams vienodas galimybes dalyvauti pirkimo procedūroje. Dėl techninių specifikacijų turinio negali būti sudarytos „nepagrįstos kliūtys atverti viešuosius pirkimus konkurencijai“ (
32
).
84.
Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalyje numatyta išimtis sušvelninta nustačius reikalavimą technines specifikacijas nurodyti kartu pateikiant frazę „arba lygiavertis“; tai padaryta būtent dėl to, kad, taikant išimtį, vieniems gamintojams gali būti sudarytos palankios sąlygos, o kiti gamintojai – pašalinti iš konkurso. Norint taikyti šią išimtį turi būti įvykdyta dvejopa sąlyga: a) techninių specifikacijų nurodymas turi būti reikalingas siekiant pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti sutarties dalyką ir b) šios specifikacijos turi būti nurodytos kartu pateikiant frazę „arba lygiavertis“ (
33
).
85.
Sąjungos teisės aktų leidėjas siekia užtikrinti, kad techninėmis specifikacijomis nebūtų „dirbtin[ai] [sumažinta konkurencija] taikant konkrečiam ekonominės veiklos vykdytojui palankius reikalavimus, išreiškiančius svarbiausias prekių, paslaugų ar darbų, kuriuos šis ekonominės veiklos vykdytojas paprastai siūlo, charakteristikas“ (
34
).
86.
Ši prevencinė priemonė atitinka Direktyvos 2014/24 18 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje įtvirtintą principą: „<…> Laikoma, kad konkurencija yra dirbtinai sumažinta tais atvejais, kai pirkimai parengiami siekiant nederamai sudaryti palankesnes ar nepalankias sąlygas tam tikriems ekonominės veiklos vykdytojams.“
87.
Taigi reikalavimu, kad minėtais atvejais pirkimo dokumentuose būtų nurodyta frazė „arba lygiavertis“, neabejotinai siekiama skatinti didesnį pirkimo atvirumą konkurencijai. Medžiagų ar produktų, lygiaverčių perkančiosios organizacijos nustatytoms medžiagoms ar produktams, gamintojai ir tiekėjai gali remtis šia fraze siekdami kaip konkurso dalyviai teikti pasiūlymus per rangovo atrankos procedūrą.
88.
Teisingumo Teismas pabrėžė, kad ši frazė yra svarbi: „frazės „arba lygiavertis“ nepateikimas pirkimo dokumentuose po konkrečios prekės aprašymo gali ne tik atgrasyti ekonominės veiklos vykdytojus, naudojančius šiai prekei analogiškas sistemas, nuo pasiūlymų teikimo per viešojo pirkimo procedūrą, bet ir sudaryti kliūčių importo srautams valstybių narių tarpusavio prekyboje Sąjungoje, suteikiant galimybę pasirašyti sutartį tik tiems tiekėjams, kurie siūlo naudoti konkrečiai nurodytą prekę“ (
35
). Nenurodžius lygiavertiškumo sąlygos, net gali būti pažeistos pirminės teisės nuostatos, jeigu sutartys neviršija viešųjų pirkimų direktyvose nustatytos ribos (
36
).
89.
Be to, nurodyta frazė yra naudinga perkančiajai organizacijai, nes konkurso dalyvis jai pasiūlo lygiaverčių techninių alternatyvų, kurių perkančioji organizacija nebuvo numačiusi.
3. Šių kriterijų taikymas pagrindinėje byloje
90.
Remiantis išdėstytomis prielaidomis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui galima atsakyti, kad pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalį reikalavimas, kad lietaus ir nuotekų vamzdžiai būtų pagaminti atitinkamai iš betono ir keramikos, reiškia tam tikrų vamzdžių rūšių ar tam tikrų gamybos būdų nurodymą.
91.
Šį atsakymą reikėtų papildyti paaiškinant, kad minėtas nurodymas:
–
lemia, jog savaime gali būti sudarytos palankesnės sąlygos tam tikroms įmonėms arba tam tikriems produktams arba jie gali būti pašalinti, ir nebūtina, kad rinkoje būtų tik vienas produkto gamintojas,
–
gali būti leistinas, jeigu jį galima pateisinti sutarties dalyku; perkančioji organizacija tokį pateisinimą turi pateikti pirkimo dokumentuose,
–
taip pat gali būti leistinas, jeigu sutarties dalyko neįmanoma pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalį,
–
turi būti pateiktas kartu su fraze „arba lygiavertis“, išskyrus atvejus, kai sutarties dalykas yra neatsiejamai susijęs su darbų detalės, kurios negalima pakeisti lygiaverte detale, naudojimu.
92.
Visų pirma, kadangi nagrinėjant bylą dalis laiko buvo skirta sąlygai „arba lygiavertis“ apsvarstyti, sutinku su DYKA (
37
), jog leidžiant tik tuos techninius sprendimus, kuriuos Fluvius nustatė sąraše, kenkiama ir konkurencijai, ir inovacijoms, o jų rėmimas įtvirtintas Direktyvos 2014/24 74 konstatuojamojoje dalyje. Nauji technologiniai pasiūlymai, susiję su medžiagomis, kurios savo savybėmis prilygsta keraminių ar betoninių vamzdžių savybėms arba jas pranoksta, savaime galėtų padėti optimizuoti viešojo pirkimo rezultatus.
93.
Manau, kad perkančioji organizacija negali a priori atmesti galimybės, kad egzistuoja nuotekų vamzdžiai, pagaminti iš produktų, kurie savo savybėmis yra panašūs į keramiką ir betoną. Kaip pažymėjo Komisija (
38
), nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą šį prašymą pateikęs teismas neišdėstė savo pozicijos dėl plastikinių vamzdžių panašumo į betoninius ir keraminius vamzdžius.
94.
Laikausi nuomonės, kad ekonominės veiklos vykdytojams turi būti suteikta galimybė įrodyti, jog jų vamzdžių eksploatacinės savybės yra tokios pačios kaip betoninių ar keraminių vamzdžių arba geresnės už jas, ypač jei tų veiklos vykdytojų vamzdžiai atitinka Europos standartus, susijusius su vamzdžių techniniais reikalavimais (
39
).
95.
Prireikus perkančioji organizacija a posteriori motyvuotai įvertina, kodėl alternatyviai siūlomas produktas atitinka konkrečios sutarties atveju reikalaujamą eksploatacinių savybių lygį (arba jo neatitinka).
E.
Ketvirtasis prejudicinis klausimas
96.
Paskutiniu prejudiciniu klausimu siekiama išsiaiškinti, ar Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 ir 4 dalių (arba vienos iš jų) pažeidimas reiškia, kad taip pat yra pažeista šios direktyvos 42 straipsnio 2 dalis ir 18 straipsnio 1 dalis.
97.
Teisingumo Teismas mano, kad Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 2 dalimi „techninių specifikacijų formulavimo tikslais sukonkretinamas vienodo požiūrio principas, įtvirtintas minėtos direktyvos 18 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje. Pagal šią nuostatą perkančiosios organizacijos ekonominės veiklos vykdytojus vertina vienodai ir jų nediskriminuoja, jos veikia skaidriai ir vadovaujasi proporcingumo principu“ (
40
).
98.
Taigi pritariu DYKA ir Komisijai (
41
), kad Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 arba 4 dalies pažeidimas reiškia, jog taip pat pažeista 42 straipsnio 2 dalis. Kadangi 2 dalyje patikslinamos direktyvos 18 straipsnio 1 dalies nuostatos, taip pat pažeista ir ši dalis.
V. Išvada
99.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui taip atsakyti Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (Gento komercinių bylų teismas, Gento skyrius):
2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB, 42 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys
turi būti aiškinamos taip:
1)
Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalyje pateiktas techninių specifikacijų formulavimo būdų sąrašas yra privalomas ir baigtinis;
2)
pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 4 dalį reikalavimas, kad lietaus ir nuotekų vamzdžiai turi būti pagaminti atitinkamai iš betono ir keramikos, reiškia tam tikros vamzdžių rūšies ar tam tikrų gamybos būdų nurodymą. Šis nurodymas:
–
lemia, jog savaime gali būti sudarytos palankesnės sąlygos tam tikroms įmonėms arba tam tikriems produktams arba jie gali būti pašalinti, ir nebūtina, kad rinkoje būtų tik vienas produkto gamintojas,
–
gali būti leistinas, jeigu jį galima pateisinti sutarties dalyku; perkančioji organizacija tokį pateisinimą turi pateikti pirkimo dokumentuose,
–
taip pat gali būti leistinas, jeigu sutarties dalyko neįmanoma pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalį,
–
turi būti pateiktas kartu su fraze „arba lygiavertis“, išskyrus atvejus, kai sutarties dalykas yra neatsiejamai susijęs su darbų detalės, kurios negalima pakeisti lygiaverte detale, naudojimu;
3)
Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 arba 4 dalies nuostatų pažeidimas reiškia, kad pažeista šios direktyvos 42 straipsnio 2 dalis ir 18 straipsnio 1 dalis.
(
1
)	Originalo kalba: ispanų.
(
2
)	Toliau – Fluvius. Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad ši bendrovė veikia kaip privatinės teisės reglamentuojama bendrovė, o jos akcininkai yra keli viešosios teisės reglamentuojami subjektai.
(
3
)	2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65). Jos 42 straipsnis iš esmės atitinka 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/25/ES dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB (OL L 94, 2014, p. 243), 60 straipsnį.
(
4
)	Be kita ko, 1988 m. rugsėjo 22 d. Sprendime Komisija / Airija (C‑45/87, EU:C:1988:435); 1995 m. sausio 24 d. Sprendime Komisija / Nyderlandai (C‑359/93, EU:C:1995:14); 2012 m. gegužės 10 d. Sprendime Komisija / Nyderlandai (C‑368/10, EU:C:2012:284); 2018 m. liepos 12 d. Sprendime VAR ir ATM (C‑14/17, EU:C:2018:568); 2018 m. spalio 25 d. Sprendime Roche Lietuva (C‑413/17, EU:C:2018:865; toliau – Sprendimas Roche Lietuva); 2021 m. rugsėjo 7 d. Sprendime Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700; toliau – Sprendimas Klaipėdos). Kai kurie iš šių sprendimų susiję su viešųjų pirkimų direktyvomis, ankstesnėmis už 2014 m. direktyvas.
(
5
)	Moniteur belge, 2016 m. liepos 14 d., p. 44167.
(
6
)	Savo skunde DYKA prašo: a) pripažinti, kad, taikant Fluvius viešųjų pirkimų politiką nuotekų surinkimo srityje, pažeidžiamos viešųjų pirkimų taisyklės; b) įpareigoti ją iš dalies pakeisti savo pirkimo dokumentus, visų pirma technines specifikacijas; ir c) priteisti iš jos žalos atlyginimą.
(
7
)	Fluvius teigia, kad standžiuosius vamzdžius galima perdirbti neribotai, o plastikinių vamzdžių – ne (rašytinių pastabų 4 punktas). Plastikiniai vamzdžiai turi būti deginami, o tai nėra ekologiška, be to, iš jų į gruntą gali patekti mikroplastiko, nes jie veikiami abrazijos (oro sąlygų ar erozijos, kai mikroplastikas išsiskiria dėl trinties vandenyje). Kadangi juos reikia keisti kas penkiasdešimt metų, kyla pavojus, kad mikroplastiko liks žemėje (vamzdžiai tampa trapūs ir žemėje nusėda jų likučiai). Tokios problemos nekyla, kai standieji vamzdžiai gaminami iš natūralių medžiagų, nekenkiančių aplinkai.
(
8
)	Komisijos rašytinių pastabų 12 punktas. Kitos į bylą įstojusios šalys, kaip ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, daugiausia dėmesio skyrė Direktyvos 2014/24 42 straipsnio aiškinimui.
(
9
)	Be kitų veiksnių, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės įvertinti, ar sutarčių vertė viršija minimalią ribą, nurodytą atitinkamuose abiejų direktyvų straipsniuose. Per teismo posėdį Fluvius teigė, kad jos veikla nėra susijusi su geriamojo vandens tiekimu.
(
10
)	1988 m. rugsėjo 22 d. Sprendime Komisija / Airija (45/87, EU:C:1988:435) Teisingumo Teismas nagrinėjo ginčą dėl vamzdžių techninės specifikacijos įtraukimo į pirkimo dokumentus, susijusius su vandens tiekimo sutartimi. Toje byloje buvo svarstoma, ar gali būti taikoma 1971 m. liepos 26 d. Tarybos direktyva 71/305/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 185, 1971, p. 5). Tokia galimybė atmesta todėl, kad „pats 3 straipsnio 5 dalies tekstas yra nedviprasmiškas, nes viešojo [darbų, vykdomų teikiant vandens gamybos, paskirstymo ir transportavimo paslaugas,] pirkimo sutartims direktyva netaikoma“ (10 punktas).
(
11
)	Žr. pirmiau nurodytą Direktyvos 2014/25 24 konstatuojamąją dalį.
(
12
)	Remiuosi savo išvados byloje VAR (C‑14/17, EU:C:2018:135) 1–3 punktais.
(
13
)	Sprendimo Roche Lietuva 29 ir 30 punktai.
(
14
)	Nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepakanka informacijos, kad būtų galima nustatyti, koks yra pirkimo dokumentų turinys. Dėl tokio informacijos trūkumo Teisingumo Teismui bus sunku pateikti atsakymą.
(
15
)	Žr. 2017 m. balandžio 5 d. Sprendimo Borta (C‑298/15, EU:C:2017:266) 69 punktą ir jame nurodytus 2012 m. gegužės 10 d. Sprendimo Komisija / Nyderlandai (C‑368/10, EU:C:2012:284) 56, 88 ir 109 punktus; 2014 m. lapkričio 6 d. Sprendimo Cartiera dell'Adda (C‑42/13, EU:C:2014:2345) 44 punktą ir 2016 m. liepos 14 d. Sprendimo TNS Dimarso (C‑6/15, EU:C:2016:555) 23 punktą.
(
16
)	Žr. šios išvados 6 punkte pateiktą jų tekstą.
(
17
)	Sprendimo Roche Lietuva 28 punktas.
(
18
)	Visose kalbinėse versijose, su kuriomis susipažinau, vartojami imperatyvūs terminai.
(
19
)	Atsižvelgiant į tai reikia pabrėžti, kad Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalyje techninių specifikacijų formulavimo būdai nustatyti „[n]edarant poveikio privalomosioms nacionalinėms techninėms taisyklėms, tiek, kiek jos yra suderinamos su Sąjungos teise“.
(
20
)	Jos rašytinių pastabų 9 punktas.
(
21
)	Jos rašytinių pastabų 4 punktas.
(
22
)	Nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą 16 punktas. Iš nutarties matyti, kad Fluvius savo argumentus dėl rezultatų ar funkcinių reikalavimų pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, bet ne vykdydama pirkimo procedūrą.
(
23
)	Jos rašytinių pastabų 10–12 punktai.
(
24
)	Jos rašytinių pastabų 19–22 ir 41 punktai.
(
25
)	Teisingumo Teismas šiame Sprendimo Klaipėdos punkte pažymėjo, kad pagal Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 dalį techninės specifikacijos formuluojamos nurodant rezultatų ar funkcinius reikalavimus, be kita ko, aplinkos reikalavimus, arba remiantis techniniais standartais. Vis dėlto sprendimo versijoje ispanų kalba vartojamas terminas „techninės specifikacijos“ („especificaciones técnicas“), o versijose kitomis kalbomis – terminas „techniniai standartai“.
(
26
)	Sprendimo Klaipėdos 87 punktą galima laikyti obiter dictum, kuriuo apibendrinama nuostata, bet nesusiaurinama jos reikšmė. Tai per teismo posėdį pažymėjo Komisija.
(
27
)	Negalima nurodyti „konkretaus modelio, tiekimo šaltinio ar konkretaus proceso, būdingo konkretaus ekonominės veiklos vykdytojo tiekiamiems produktams ar teikiamoms paslaugoms, arba prekių ženklų, patentų, rūšių ar konkrečios kilmės šalies ar gamybos būdo“.
(
28
)	Kadangi tokia galimybė taikoma išimties tvarka, ji turi būti aiškinama siaurai. Tai pabrėžta 2018 m. liepos 12 d. Sprendimo VAR ir ATM (C‑14/17, EU:C:2018:568) 26 punkte ir Sprendimo Roche Lietuva 38 punkte.
(
29
)	Mano tikrintos kalbinės versijos skiriasi – nevienoda yra jų dalis, susijusi su (siūlomu) tikslu arba (atitinkamomis) pasekmėmis. Versijoje ispanų kalba nurodytas „tikslas“ („finalidad“), o versijose kitomis kalbomis pabrėžiamos „pasekmės“. Pavyzdžiui, vokiečių kalba: „Marken, Patente, Typen, einen bestimmten Ursprung oder eine bestimmte Produktion verwiesen werden, wenn dadurch bestimmte Unternehmen oder bestimmte Waren begünstigt oder ausgeschlossen werden“; anglų kalba: „trade marks, patents, types or a specific origin or production with the effect of favouring or eliminating certain undertakings or certain products“; prancūzų kalba: „une marque, à un brevet, à un type, à une origine ou à une production déterminée qui auraient pour effet de favoriser ou d’éliminer certaines entreprises ou certains produits“; italų kalba: „un marchio, a un brevetto o a un tipo, a un’origine o a una produzione specifica che avrebbero come effetto di favorire o eliminare talune imprese o taluni prodotti“; portugalų kalba: „marcas comerciais, patentes, tipos, origens ou modos de produção determinados que tenham por efeito favorecer ou eliminar determinadas empresas ou produtos“; rumunų kalba: „o marcă, la un brevet, la un tip, la o origine sau la o producție specifică, care ar avea ca efect favorizarea sau eliminarea anumitor întreprinderi sau produse“. Atsižvelgdamas į šį skirtumą esu linkęs nesutikti, kad turi būti ketinimo elementas; taigi pakanka to, kad tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams faktiškai būtų sudarytos palankesnės sąlygos arba jie būtų pašalinti. Toks aiškinimas geriausiai padeda pasiekti tikslą atverti pirkimus konkurencijai.
(
30
)	Teismo posėdyje buvo pateiktas istorinio pastato renovacijos darbų sutarties pavyzdys; pagal šios sutarties pirkimo dokumentus turėjo būti naudojami tos pačios rūšies (tam tikros kilmės) akmenys kaip ir akmenys, iš kurių pastatas pastatytas. Tokiomis aplinkybėmis sutarties dalykas savaime pateisina tai, kad nurodytas tam tikras produktas (konkretaus karjero akmuo) ir negalima siūlyti jokio kito produkto.
(
31
)	Teisingumo Teismas yra konstatavęs, kad tam tikrais atvejais perkančioji organizacija turi pareigą motyvuoti savo sprendimus, kad suinteresuotieji asmenys galėtų „ginti savo teises ir, žin[odami] visas aplinkybes, nuspręsti, ar tikslinga dėl jų pareikšti ieškinį teisme“, ir kad „teismai galėtų vykdyti šių sprendimų teisėtumo kontrolę“. Žr. Sprendimo Klaipėdos 120 punktą ir jame nurodytą ankstesnę jurisprudenciją, taip pat 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Infraestruturas de Portugal y Futrifer Indústrias Ferroviárias (C‑66/22, EU:C:2023:1016) 87 punktą.
(
32
)	Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 2 dalis ir Sprendimo Roche Lietuva 32 punktas.
(
33
)	Dėl Direktyvos 2014/25 60 straipsnio 4 dalies žr. 2022 m. spalio 27 d. Sprendimo Iveco Orecchia (C‑68/21 ir C‑84/21, EU:C:2022:835) 87 punktą: „[pagal šią nuostatą] išimties tvarka techninėse specifikacijose leidžiama nurodyti „prekių ženklą, patentą, rūšį, konkrečią kilmę ar gamybos būdą“, jei tai būtina sutarties dalykui pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti ir jei toks nurodymas pateikiamas kartu su žodžiais „arba lygiavertis““.
(
34
)	Direktyvos 2014/24 74 konstatuojamoji dalis. Straipsnis yra platesnis ir apima ne vien konstatuojamojoje dalyje minimą tikslą, nes jame taip pat draudžiama paprastai pašalinti „tam tikr[as] įmon[es] ar tam tikr[us] produkt[us]“.
(
35
)	Sprendimo Roche Lietuva 39 punktas. Teisingumo Teismas šiame sprendime patvirtino tai, ką jau buvo konstatavęs 1995 m. sausio 24 d. Sprendimo Komisija / Nyderlandai (C‑359/93, EU:C:1995:14) 27 ir 28 punktuose. Pastarajame sprendime pripažinta, kad frazė „arba lygiavertis“ nepagrįstai yra nenurodyta po termino „UNIX“, reiškiančio vienintelę pirkimo dokumentuose leidžiamą kompiuterinę sistemą.
(
36
)	Šiuo klausimu žr. 2001 m. gruodžio 3 d. Nutarties Vestergaard (C‑59/00, EU:C:2001:654) rezoliucinę dalį; joje nurodyta: „Pagal EB sutarties 30 straipsnį <…> perkančiajai organizacijai draudžiama pirkimo dokumentuose, susijusiuose su viešojo darbų pirkimo sutartimi, kuri neviršija [1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvoje 93/37/EEB dėl viešojo darbų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 199, 1993, p. 54; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 163)] nustatytos ribos, numatyti sąlygą, kad vykdant nurodytą sutartį turi būti naudojamas tam tikro prekių ženklo produktas, jeigu kartu su šia sąlyga nėra pateikta frazė „arba lygiavertis“.“ Taip pat žr. 1988 m. rugsėjo 22 d. Sprendimą Komisija / Airija (45/87, EU:C:1988:435), susijusį su reikalavimu, kad vamzdžiai atitiktų tam tikrą Airijos standartą, pateiktu nenurodant frazės „arba lygiavertis“.
(
37
)	Jos rašytinių pastabų 48–51 punktai.
(
38
)	Jos rašytinių pastabų 13 punktas. Komisija pabrėžė, kad nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą 7 punkte tik pakartotas Fluvius argumentas šiuo klausimu.
(
39
)	DYKA remiasi Europos standartu EN 476:2022, susijusiu su išvaduose ir nuotakuose naudojamų komponentų bendraisiais reikalavimais (jos rašytinių pastabų 19 punktas ir 1 priedas). Šiame standarte yra nustatyti bendrieji reikalavimai, kurių turi būti laikomasi produktų standartuose, taikomuose komponentams, kaip antai vamzdžiams ar jungiamosioms detalėms, skirtiems naudoti išvaduose ir nuotakuose. Standartas taikomas buitinių nuotekų, lietaus ir paviršinių nuotekų, taip pat kitų nuotekų, kurios gali būti išleidžiamos į tinklą, transportavimui.
(
40
)	2018 m. spalio 25 d. Sprendimo Roche Lietuva 33 punktas.
(
41
)	Savo rašytinėse pastabose (28 punktas) Fluvius teigia, kad atsižvelgiant į tai, jog ji nepažeidė Direktyvos 2014/24 42 straipsnio 3 ir 4 dalių, šis klausimas nėra naudingas siekiant priimti sprendimą byloje, taigi pageidauja jo nenagrinėti.