62003CC0467_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
I – Inledning
1. Finanzgericht München har begärt att domstolen skall meddela förhandsavgörande beträffande frågan hur ett datorbaserat videoövervakningssystem skall tullklassificeras enligt Kombinerade nomenklaturen (nedan även kallad KN). I den apparat som tvisten gäller lagras signaler från flera videokameror i komprimerad form på hårddiskar i form av data som kan återges på monitorer.
2. Sökanden i målet vid den nationella domstolen, Ikegami Electronics (Europe) GmbH (nedan kallad Ikegami), har gjort gällande att den digitala inspelningsapparaten skall klassificeras som ”digital bearbetningsenhet” enligt undernummer 8471 5090 KN, eftersom dess komponenter och de arbetsuppgifter som apparaten utför avser databehandling. Motparten i målet vid den nationella domstolen, Oberfinanzdirektion Nürnberg (nedan kallad OFD Nürnberg), har däremot hävdat att det avgörande kriteriet enligt anmärkning 5 E till kapitel 84 i KN skall vara den arbetsuppgift som maskinen i sin helhet utför och att apparaten därför skall klassificeras som ”videoapparat för inspelning eller återgivning av bilder och ljud” enligt undernummer 8521 90 00 KN.
3. Finanzgericht München har ställt sig tveksam till hur anmärkning 5 E till kapitel 84 KN skall tolkas och har frågat domstolen om anmärkningen skall tolkas så, att en apparat för videoövervakning som lagrar signaler från flera videokameror på hårddiskar för återgivning på monitorer utför en annan arbetsuppgift än databehandling.
II – Tillämpliga bestämmelser
4. Den vid den aktuella tidpunkten tillämpliga lydelsen av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan(2) återfinns i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av den 6 augusti 2001(3) .
5. Den andra delen av bilagan innehåller bland annat avdelning XVI med rubriken ”[m]askiner och apparater samt mekaniska redskap; elektrisk materiel; delar till sådana varor; apparater för inspelning eller återgivning av ljud: apparater för inspelning eller återgivning av bilder och ljud för television samt delar och tillbehör till sådana apparater”.
6. Avdelning XVI innehåller två kapitel, nämligen kapitel 84 som har rubriken ”[k]ärnreaktorer, ångpannor, maskiner, apparater och mekaniska redskap; delar till sådana varor” och kapitel 85 med rubriken ”[e]lektriska maskiner och apparater, elektrisk materiel samt delar till sådana varor; apparater för inspelning eller återgivning av ljud, apparater för inspelning eller återgivning av bilder och ljud för television samt delar och tillbehör till sådana apparater”.
7. Kapitel 84 innehåller bland annat tulltaxenummer 8471 som omfattar ”[m]askiner för automatisk databehandling och enheter till sådana maskiner, magnetiska och optiska läsare, maskiner för överföring av data till databärare i kodad form samt maskiner för bearbetning av sådana data, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans”.
8. Undernummer 8471 50 omfattar ”[d]igitala bearbetningsenheter, andra än sådana enligt nr 8471 41 eller 8471 49, även sådana som innehåller en eller två av följande enheter inom samma hölje, nämligen minnen, inorgan eller utorgan”. Undernummer 8471 50 90 omfattar sådana enheter som inte är avsedda för civila luftfartyg. Dessa varor är enligt förordning nr 2031/2001 konventionellt tullfria.
9. Kapitel 85 innehåller bland annat tulltaxenummer 8521 som omfattar ”[a]pparater för inspelning eller återgivning av videosignaler, även med inbyggd videotuner”. Undernummer 8521 90 00 rör dylika apparater som inte arbetar med magnetband. Enligt förordning nr 2031/2001 är den konventionella tullsatsen för dessa varor fjorton procent.
10. Enligt anmärkningarna 3–5 till avdelning XVI gäller följande:
”3. Om inte annat föreskrivs skall maskinkombinationer som består av två eller flera maskiner som sammanfogats till en enhet samt andra maskiner som kan utföra två eller flera kompletterande eller alternativa arbetsuppgifter klassificeras som om de bestod enbart av den komponent eller utgjorde en sådan maskin som utför den huvudsakliga uppgiften.
4. När en maskin eller en grupp maskiner består av separata komponenter (oavsett om dessa är åtskilda eller förenade genom rör, anordningar för kraftöverföring, elektriska ledningar eller andra anordningar), som är avsedda att tillsammans medverka i en klart avgränsad arbetsuppgift som kan utföras av en maskin enligt något av numren i kap. 84 eller 85, skall det hela klassificeras enligt detta nummer.
5. Vid tillämpningen av dessa anmärkningar förstås med maskiner
alla maskiner, utrustningar, apparater och redskap som nämns i numren i kap. 84 och 85.”
11. Anmärkning 5 till kapitel 84 i KN innehåller bland annat följande bestämmelser:
”A. Med maskiner för automatisk databehandling i nr 8471 förstås
a) digitalmaskiner som
1) kan lagra ett eller flera bearbetningsprogram samt åtminstone de data som är omedelbart nödvändiga för att utföra programmet,
2) fritt kan programmeras efter användarens behov,
3) kan utföra de aritmetiska beräkningar som användaren begär, samt
4) utan mänskligt ingripande kan utföra ett bearbetningsprogram som de, om så behövs, kan modifiera genom logiskt beslut under pågående körning,
...
E. Maskiner som utför en specifik uppgift, annan än databehandling, och ingår i eller arbetar i anslutning till en maskin för automatisk databehandling skall klassificeras enligt de nummer som motsvarar deras respektive arbetsuppgifter eller, om detta inte är möjligt, enligt något slumpnummer.”
III – Bakgrund och målet vid den nationella domstolen
12. Ikegami begärde den 6 december 2001 att Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt München (Tulltekniska kontroll- och utbildningsanstalten, nedan kallad ZPLA München) skulle meddela en rättsligt bindande tulltaxeupplysning beträffande en apparat benämnd Digital Recorder SDR G 8000 8.
13. Apparaten i fråga består, förutom av ett tangentbord och en mus, av ett videodigitaliseringskort för fyra videokort med anslutningar för upp till åtta TV-kameror, styrning av rörliga bilder, moderkort med processor och tre hårddiskhubbar, videominne, ljud-, LAN-, grafik- och modemkort samt en hårddisk med en CDRW-enhet i ett hölje. På hårddisken är operativsystemet Windows ME, ett program för den digitala spelaren och programmet för CDRW-enheten fast installerade.
14. Ikegami begärde att ifrågavarande apparat skulle tullklassificeras som digitala bearbetningsenheter enligt undernummer 8471 50 90 KN. I en bindande tulltaxeupplysning av den 14 januari 2002 i ärende DE M/119/02-1 klassificerade ZPLA München emellertid apparaten enligt undernummer 8521 90 00 i Kombinerade nomenklaturen som en apparat för inspelning eller återgivning av videosignaler som inte arbetar med magnetband.
15. Sedan Ikegamis begäran om omprövning av tullklassificeringen avslagits väckte Ikegami vid Finanzgericht München talan mot ZPLA Münchens beslut. Ikegami gjorde därvid gällande att ifrågavarande apparat måste anses vara en maskin för databehandling, eftersom såväl dess individuella komponenter som dess arbetsuppgifter uteslutande avser databehandling. Alla komponenter i apparaten är enligt Ikegami var för sig hänförliga till tulltaxenummer 8471 KN men inte en enda till tulltaxenummer 8521 KN. Vidare kan när som helst andra användarprogram installeras parallellt med den förinstallerade och arbetsuppgiftsrelaterade användarprogramvaran, vilket innebär att apparaten kan användas som en helt normal persondator. För att anmärkning 5 E till kapitel 84 KN skall vara tillämplig förutsätts dessutom att det finns åtminstone två funktionsbeståndsdelar, en för databehandling och en för andra arbetsuppgifter. Detta villkor är emellertid inte uppfyllt i detta fall, eftersom apparaten endast utför databehandling.
16. OFD Nürnberg har yrkat att Ikegamis talan skall ogillas. Med åberopande av anmärkning 5 E till kapitel 84 KN har OFD Nürnberg gjort gällande att en datorbaserad maskin skall tullklassificeras enligt hela maskinens huvudsakliga arbetsuppgift och inte enligt sina individuella beståndsdelar. Den aktuella apparaten är enligt OFD Nürnberg på grund av sin speciella utrustning endast utformad för digital inspelning och återgivning av bilder och ljud i videoövervakningssyfte och måste därför klassificeras enligt tulltaxenummer 8521 KN.
17. Finanzgericht München har i sin begäran om förhandsavgörande anfört att den apparat som tvisten gäller visserligen uppfyller villkoren för en sådan maskin för automatisk databehandling som avses i anmärkning 5 A a till kapitel 84 KN och kan användas som en normal persondator av gängse typ men att den på grund av sin speciella utrustning betecknas, behandlas och används som en digital videospelare. Databehandlingens enda syfte är inspelning och återgivning av videosignaler och såväl hårdvaran som programvaran i apparaten har avpassats enbart för detta ändamål. Eftersom det inte finns något annat program i apparaten, är denna inte avsedd att användas på annat sätt än som videospelare. Enligt Finanzgericht München är apparatens arbetsuppgift därför sådan inspelning eller återgivning av videosignaler som beskrivs i tulltaxenummer 8521 KN och kan enligt rättspraxis utföra en annan uppgift än databehandling i den mening som avses i anmärkning 5 E till kapitel 84.
IV – Begäran om förhandsavgörande och förfarandet vid domstolen
18. Finanzgericht München har därför genom beslut av den 24 juni 2003 förklarat målet vilande och ställt följande tolkningsfråga till domstolen:
”Skall anmärkning 5 E till Kombinerade nomenklaturen i dess lydelse enligt bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 (EGT L 279 av den 23 oktober 2001) om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan tolkas så, att en apparat för videoövervakning i vilken signaler från flera olika videokameror i komprimerad form lagras på hårddiskar för återgivning på monitorer utför en annan uppgift än databehandling?”
19. Begäran om förhandsavgörande kom in till domstolens kansli den 6 november 2003. I enlighet med artikel 23.2 i domstolens rättegångsregler har Ikegami och Europeiska gemenskapernas kommission inkommit med skriftliga yttranden.
V – Parternas argument
A – Ikegamis argument
20. Ikegami har framhållit att domstolen i detta mål skall tullklassificera en komplett persondator som är utrustad med vissa tilläggskomponenter och inte individuella enheter i en maskin för databehandling, vilket har varit fallet i tidigare, här relevanta domar(4) .
21. Enligt domstolens rättspraxis(5) skall de avgörande kriterierna för klassificeringen av en vara allmänt sett vara dennas objektiva kännetecken och egenskaper såsom dessa definieras enligt ordalydelsen av tulltaxenumren i KN och den Gemensamma tulltaxan och anmärkningarna till avdelningar eller kapitel. Sådana egenskaper som är föränderliga kan däremot aldrig vara avgörande. Hur appparaten faktiskt kan användas är i varje fall inte avgörande för klassificeringen. I annat fall skulle man vid bedömningen blanda in rent subjektiva kriterier som enligt rättspraxis inte får tillämpas och som skulle strida mot rättssäkerheten. Som objektiv egenskap nämns i anmärkning 5 till kapitel 84 i KN endast databehandling. Det avgörande kriteriet är därför endast denna egenskap, i detta fall begränsad till en eventuellt specifik arbetsuppgift som kan utföras utan hjälp av en maskin för databehandling. En sådan ”annan arbetsuppgift” måste vara en annan teknisk process än databehandling. Den förekommer till exempel i en svetsmaskin som enbart styrs av en dator men inte i en maskin som inte utför någon annan uppgift än databehandling.
22. Eftersom ingen av enheterna i den aktuella apparaten kan utföra sin ADB-specifika arbetsuppgift utan hjälp av en maskin för databehandling kan enheterna enligt anmärkning 5 E till kapitel 84 i KN inte tullklassificeras enligt sina respektive arbetsuppgifter. Under dessa omständigheter måste därför undersökas om den helhet som bildas av enheterna utför någon annan specifik uppgift än databehandling. Så är emellertid inte fallet. Kombinationen av enheterna resulterar visserligen i tekniskt mer komplexa arbetsuppgifter men inte heller dessa mera komplexa uppgifter är något annat än databehandling. Apparaten kan därför varken med sina indviduella enheter eller i sin helhet utföra någon annan specifik arbetsuppgift än databehandling.
23. Med åberopande av den vid den aktuella tidpunkten gällande lydelsen av punkterna 83.0 och 83.5 i de förklarande anmärkningarna till det harmoniserade systemet avseende anmärkning 4 till avdelning XVI, har Ikegami gjort gällande att ifrågavarande apparat inte har någon annan specifik uppgift än databehandling och därför skall tullklassificeras separat, även om den i kombination med TV-kameror kan ingå som en del i ett övervakningssystem. I detta sammanhang har Ikegami åberopat att apparaten inte kan spela in bilder och ljud samtidigt.
24. Av ovan anförda skäl har Ikegami föreslagit att domstolen skall besvara tolkningsfrågan på följande sätt:
”Anmärkning 5 E till Kombinerade nomenklaturen i dess lydelse enligt bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 (EGT L 279 av den 23 oktober 2001) om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan skall inte tolkas så, att en apparat för videoövervakning i vilken det lagras signaler från flera olika videokameror i komprimerad form på hårddiskar för återgivning på monitorer utför en annan arbetsuppgift än databehandling.”
B – Kommissionens argument
25. Kommissionen har till en början åberopat anmärkningarna till tulltaxenummer 8521 i de förklarande anmärkningarna till det harmoniserade systemet, tredje upplagan (2002), i den ändrade lydelse som antogs av harmoniseringskommittén vid dess trettioandra sammanträde i november 2003.
26. Enligt regel 1 i de allmänna bestämmelserna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen (nedan kallade tolkningsreglerna) skall klassificeringen av en vara bestämmas med ledning av lydelsen av tulltaxenummer och anmärkningar till avdelningar och kapitel. Vid klassificeringen av en vara skall man alltså i första hand beakta lydelsen av tulltaxenumren, i andra hand anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen. Först därefter kan övriga tolkningsregler tillgripas. Därvid skall enligt tolkningsregel 3 a det tulltaxenummer som har den mest specificerade varubeskrivningen tillämpas framför ett tulltaxenummer som har en mera allmän varubeskrivning.
27. I förevarande fall är ett avgörande klassificeringskriterium begreppet ”arbetsuppgift” som skall tolkas teleologiskt. Avgörande är alltså varans ändamål och användning. Om det inte finns någon definition anses varans ändamål vara en karakteristisk objektiv egenskap. Det spelar därvid ingen roll att denna ”andra arbetsuppgift”, i detta fall videoinspelning och videoåtergivning, utförs genom databehandling, eftersom det i varje fall är fråga om en specifik arbetsuppgift som också, om än mera mödosamt, skulle kunna utföras utan hjälp av en maskin för databehandling. Eftersom såväl den omtvistade apparatens ändamål som dess arbetsuppgifter omfattas av tulltaxenummer 8521 KN, som innehåller en mer specificerad beskrivning av arbetsuppgifter eller ändamål än den som anges i tulltaxenummer 8471 KN, saknas det anledning att tillämpa anmärkning 5 E till kapitel 84.
28. Denna analys vinner också stöd i en dom av förstainstansrätten av den 30 september 2003. Enligt förstain stansrätten tillåter inte enbart den omständigheten att en apparat uppfyller de villkor som anges i anmärkning 5 A till kapitel 84 KN och inte utför någon specifik uppgift annan än databehandling i den mening som avses i anmärkning 5 E till sagda kapitel som sådan att det kan uteslutas att en sådan apparat kan klassificeras enligt ett annat nummer.(6) Om Ikegamis uppfattning godtas skulle vissa tulltaxenummer i kapitlen 85 och 90 komma att sakna innehåll. På grund av teknikutvecklingen utför nämligen redan i dag de flesta av de apparater som nämns i sagda kapitel endast en databehandling i vidsträckt mening. Därför skulle då endast vissa apparater med en helt föråldrad teknik omfattas av dessa tulltaxenummer.
29. Kommissionen har därför föreslagit att domstolen skall besvara tolkningsfrågan på följande sätt:
När en vara skall tullklassificeras skall först lydelsen av tulltaxenumren och tolkningsreglerna för Kombinerade nomenklaturen beaktas, innan anmärkningarna till avdelningarna och kapitlen (däribland i förevarande fall anmärkning 5 E till kapitel 84 KN) kan tillämpas. Enligt tolkningsreglerna 1 och 3 a skall klassificeringen alltså bestämmas med ledning av lydelsen av tulltaxenumren, varvid tulltaxenummer med en mera specificerad varubeskrivning har företräde framför nummer med en mera allmän varubeskrivning. Om en varas arbetsuppgift eller ändamål omfattas av lydelsen i ett tulltaxenummer är beskrivningen i detta nummer mer specificerad än den i ett annat nummer, enligt vars lydelse varan eller dess uppgifter beskrivs mer allmänt. Det ankommer på den nationella domstolen att mot bakgrund av det anförda pröva om den apparat som tvisten gäller beskrivs mera specificerat i tulltaxenummer 8521 KN än i tulltaxenummer 8471 KN.
VI – Bedömning
30. För att kunna tullklassificera den aktuella apparaten enligt Kombinerade nomenklaturen vill den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i hur anmärkning 5 E till kapitel 84 KN skall tolkas. Som kommissionen med rätta har anfört är emellertid denna anmärkning inte ensam avgörande för tolkningen. Fastmer måste också lydelsen av tulltaxenumren och andra anmärkningar beaktas. I det följande skall jag därför först redovisa de rättsliga kriterierna för en klassificering och sedan förklara hur dessa skall kunna tillämpas i förevarande fall. Samtidigt skall tolkningsfrågan besvaras.
A – Rättsliga kriterier och bestämmelser
31. Kombinerade nomenklaturen bygger på det så kallade harmoniserade systemet (nedan även kallat HS) som har fastställts i en internationell konvention inom ramen för Världstullorganisationen. Eftersom gemenskapen är en av de avtalsslutande parterna är bestämmelserna i konventionen bindande för den. Enligt artikel 300.7 EG intar gemenskapens folkrättsliga förpliktelser en ”mellanställning”, det vill säga de har lägre rang än primärrätten men har å andra sidan företräde framför den sekundära gemenskapsrätten. Den sekundära gemenskapsrätten, däribland Kombinerade nomenklaturen som grundar sig på en förordning, skall följaktligen tolkas i enlighet med det harmoniserade systemet.
32. Det harmoniserade systemet är en multifunktionell nomenklatur som är uppbyggd så att den skall kunna tillämpas på alla varor inom den internationella handeln. Kombinerade nomenklaturen har samma struktur som det harmoniserade systemet men är uppdelad i ytterligare undernummer som uppfyller gemenskapens behov vad beträffar tulltaxenummer och statistik. Det harmoniserade systemet ligger till grund för tolkningsreglerna, avdelningarna och anmärkningarna till desamma, kapitlen och anmärkningarna till dessa, tulltaxenumren och de första undernumren till och med det sjätte undernumret i tulltaxans elvasiffriga kod.(7) De efterföljande undernumren grundar sig enbart på sekundär gemenskapsrätt.
33. Tolkningsregel 1
innehåller huvudprincipen för tullklassificering av en vara enligt Kombinerade nomenklaturen. Den innebär att det avgörande kriteriet för klassificeringen i första hand är lydelsen av tulltaxenumren och anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen. Därvid är lydelsen av tulltaxenumren och anmärkningarna likställda. Lydelsen av tulltaxenumret utgör så att säga grundkriteriet som förklaras och preciseras genom anmärkningarna till avdelningarna och kapitlen. Endast om inte något annat föreskrivs i tulltaxereglerna eller anmärkningarna får de efterföljande tolkningsreglerna 2 – 5
tillämpas subsidiärt. Innan dessa regler används skall det alltså först prövas om den aktuella varan är definierad genom lydelsen av ett tulltaxenummer eller om någon anmärkning innehåller särskilda anvisningar för klassificeringen. Rubrikerna till avdelningar, kapitel och underavdelningar av kapitel är därvid endast upplysningar som inte kan åberopas annat än i andra hand. Detsamma gäller beträffande de förklarande anmärkningarna till det harmoniserade systemet och till Kombinerade nomenklaturen och klassificeringsutlåtanden vilka inte heller är bindande utan endast kompletterande, men ofta mycket viktiga, hjälpmedel, särskilt för tolkningen av lydelsen i tulltaxenumren.
34. Tolkningsregel 1 hänför sig emellertid endast till tulltaxenummer
och gäller därför också endast beträffande de fyra första siffrorna i sifferkoden. Såvitt avser därefter följande undernummer
gäller tolkningsregel 6
i vilken det i huvudsak anges att klassificeringen skall ske på motsvarande sätt som det som gäller vid klassificering enligt tulltaxenumren. Därav framgår tydligt att Kombinerade nomenklaturen är strikt hierarkiskt uppbyggd och att klassificeringen alltså måste ske stegvis på nivå efter nivå, från det allmänna till det specifika, med utgångspunkt från tulltaxenumret, därefter undernumret enligt det harmoniserade systemet och slutligen undernumret enligt Kombinerade nomenklaturen.
35. De två avgörande kriterierna för tullklassificeringen av en vara är dennas materiella egenskaper och ändamål. Ändamålet skall därvid utredas med hjälp av objektiva kännetecken.
36. I enlighet med det sagda skall tullklassificering av varor enligt Kombinerade nomenklaturen ske på följande sätt. Till att börja med (1) skall den vara som skall klassificeras definieras enligt sitt ändamål och sina materiella egenskaper. Därefter (2) skall man med hjälp av lydelsen av tulltaxenumren i relevanta avdelningar och kapitel göra (a) en preliminär klassificering på grund av varans ändamål och (b) en preliminär klassificering på grund av varans materiella egenskaper. Efter det skall det (3) prövas om det vid en samlad bedömning av lydelsen av tulltaxenumren och anmärkningarna i relevanta avdelningar och kapitel är möjligt att göra en entydig klassificering. Om så inte är fallet skall (4) konkurrensen mellan normerna lösas genom tillämpning av tolkningsreglerna 2–5 (i detta fall särskilt tolkningsregel 3). Avslutningsvis skall varan sedan (5) klassificeras enligt (a) ett undernummer i det harmoniserade systemet och (b) ett undernummer i Kombinerade nomenklaturen. För tolkningsfrågan är särskilt det tredje prövningsmomentet av intresse.
B – Tillämpning på det här aktuella fallet
37. Med ledning av ovan angivna kriterier och tillgängliga uppgifter skall den nationella domstolen följaktligen pröva följande omständigheter:
1. Definition av varan
38. Den apparat som tvisten gäller är en kombination av individuella komponenter som är förenade med varandra genom ledningar, överföringsanordningar, elektriska kablar eller andra anordningar, som skall arbeta tillsammans och som bildar en helhet. Apparaten består i huvudsak av standardkomponenter för persondatorer men innehåller dessutom vissa komponenter som är särskilt utformade för bearbetning av videodata.
39. Till standardkomponenterna för persondatorer hör moderkortet (av typen Asus CUV4x-E) med standardprocessor (Intel Pentium III med en busshastighet av 866 Megahertz), ramminnet (128 Megabyte), en hårddisk och tre hårddiskhubbar, ett grafikkort (för anslutning till vanliga monitorer), ett ljudkort, ett nätverkskort, ett modemkort, en CDRW-enhet, ett tangentbord och en mus. På hårddisken är operativsystemet Windows ME och programmet för CDRW-enheten, som båda hör till standardutrustningen för persondatorer, fast installerade. Som den nationella domstolen har konstaterat innehåller den apparat som tvisten gäller därmed alla komponenter som behövs för att den skall kunna användas som en vanlig persondator av gängse typ.
40. Till apparatens särskilda utrustning för bearbetning av videodata hör ett videodigitaliseringskort för fyra videokort med anslutningar för upp till åtta TV-kameror, styrning av rörliga bilder och programmet för den digitala spelaren. Även i detta fall är det fråga om komponenter och program för persondator.
41. Det är ostridigt att apparatens arbetsuppgifter för såväl de individuella komponenterna som apparaten i dess helhet uteslutande är databehandling. Detta gäller särskilt i fråga om bearbetningen av videodata. Videokorten förvandlar först inkommande analoga data från TV-kamerorna till digitala data och överför sedan dessa till ett videodigitaliseringskort där data från de olika videokorten koordineras. Videodigitaliseringskortet överför de data som har koordinerats till moderkortet. Därefter lagras dessa i hårt komprimerad form på hårddisken. På hårddisken lagrade data kan sedan visas på monitorer, överföras eller bearbetas. Apparatens nuvarande utrustning medger emellertid varken samtidig inspelning av bilder och ljud eller inspelning av ”rörliga bilder”, utan apparaten kan endast spela in ”stillbilder” med en frekvens av 2 till 15 bilder per sekund.(8)
42. Apparaten är inte utformad enbart för ett enanvändarsystem, utan den är också utrustad för att kunna inkopplas i ett nätverk som gör det möjligt att installera hundratals kameror och att låta upp till 32 användare samtidigt se live-upptagningar och inspelade bilder över nätverket. Därvid kan apparaten särskilt sättas in som en så kallad ”klient” som gör det möjligt att visa bilder som inte är lagrade i apparaten, utan har lagrats någon annanstans i nätverket. Apparaten är dessutom utrustad med en bildrörelsedetektor som så snart den märker att något rör sig på bilden kan öka inspelningstakten och bildkvaliteten, utfärda en larmrapport och till och med automatiskt sända larmrapporter till mobiltelefoner och liknande apparater. Slutligen möjliggör styrningen av rörliga bilder en förstoring eller förminskning av bildavsnitt och i förekommande fall en vridning i sidled med den relevanta kameran.(9)
43. På grund av sin speciella utformning för inspelning av bilder utan ljud är apparaten utformad för att användas som del i ett videoövervakningssystem. För detta talar såväl apparatens objektiva utrustning som den produktbeskrivning(10) under vilken apparaten utbjuds på marknaden. Apparaten kan visserligen när som helst användas på ett annat eller utökat sätt men det krävs då delvis ytterligare programvara. På grund av apparatens utrustning är det utan vidare, eller i varje fall utan svårighet, möjligt att, vid sidan av den kodade komprimerade lagringen av videodata på hårddiskar och visning av dessa på monitorer, använda standardfunktionerna för en med Windows ME utrustad persondator, tillverka datakopior eller överföra sådana till CD-skivor, sända data över ett nätverk samt bearbeta och omvandla (bild)data till andra format. Det är sålunda till exempel utan svårighet möjligt att genom textbearbetning eller i tabellform samtidigt som bilder spelas in på apparaten upprätta en förteckning över de personer som går in i eller lämnar en byggnad.
44. Apparatens huvudsakliga ändamål är följaktligen att utgöra en del i ett videoövervakningssystem. I denna funktion tjänar den såväl till styrning av kamerasystemet, platsbesparande inspelning, säkerhet, befordran och visning samt överföring av enstaka bilder, som till analys av bilddata med avseende på larmrapporter och effekter av dessa. Dessutom möjliggör apparaten ytterligare funktioner som är relevanta i övervakningssyfte, till exempel upprättande av (besöks-)listor. Apparaten har då samma materiella egenskap som en klassisk maskin för databehandling med tilläggsutrustning för bearbetning av bilddata.
2. Tulltaxenumrens lydelse
a) Preliminär klassificering med ledning av ändamålet
45. Om man sätter den omtvistade apparatens ändamål i blickfånget kommer till en början såväl tulltaxenummer 8521 KN, som omfattar ”[a]pparater för inspelning eller återgivning av videosignaler …”, som tulltaxenummer 8471 KN, som omfattar ”[m]askiner för automatisk databehandling‚ maskiner för överföring av data till databehandlingar i någon kodad form samt maskiner för bearbetning av sådana data …” i fråga, eftersom apparaten i första hand skall spela in bilder för överföring till databärare i kodad form och dessutom erbjuder möjlighet till bearbetning av dessa data.
46. Tulltaxenummer 8521 KN är emellertid i första hand inriktat på inspelning och återgivning av bilder och
ljud. Såvitt man kan sluta sig till av bland annat de förklarande anmärkningarna till det harmoniserade systemet(11) och till Kombinerade nomenklaturen,(12) betyder detta att det måste vara möjligt att i en apparat för inspelning och återgivning samtidigt spela in respektive återge bilder och ljud. För det andra talar begreppet videoapparater för att det åtminstone också måste vara möjligt att spela in rörliga bilder. Detta skulle kräva en inspelnings- respektive återgivningsfrekvens av 23–25 bilder per sekund i likhet med vad som är vanligt på biografer (24 bilder per sekund).
47. Eftersom den aktuella apparaten är utrustad med endast ett ljudkort kan inte ljud spelas in
samtidigt med bildsekvenserna från upp till 8 videokameror, vilket talar emot en klassificering som videospelare enligt tulltaxenummer 8521 i KN. Enligt tillgängliga uppgifter kan det emellertid inte uteslutas att det åtminstone är möjligt att apparaten samtidigt kan återge
ljud och bilder vilket skulle kunna tala för en klassificering av den som en apparat för återgivning enligt tulltaxenummer 8521 i KN. Det är dock fortfarande tveksamt om detta tulltaxenummer är relevant, eftersom apparaten ju just inte är avsedd att vara en ren återgivningsapparat utan är utformad för inspelning, bearbetning och återgivning. Tveksamheten förstärks av den omständigheten att den maximala bildfrekvensen, som är 15 bilder per sekund och som dessutom endast kan uppnås i undantagsfall, inte garanterar en flytande bildframställning. Det är följaktligen inte fråga om det som man normalt betecknar som videoupptagningar utan endast om upptagning av stillbilder. Slutligen inskränker sig apparatens användbarhet inte till inspelning av bilder utan apparaten analyserar också bilddata, till exempel med avseende på förändringar i bildmotivet, för att kunna utfärda larmrapporter. Den medger också styrning av övervakningssystemets kameror. Dessa uppgifter är helt klart mera långtgående än arbetsuppgifterna för en apparat för ”inspelning och återgivning av bilder och ljud”. Med hänsyn till såväl apparatens ändamål som dess arbetsuppgifter i form av inspelning och återgivning av bilder kan tulltaxenummer 8521 i KN dock inte utan vidare uteslutas.
48. Apparaten har emellertid också ett sådant ändamål som avses i tulltaxenummer 8471 KN, eftersom den har till uppgift att spela in bilder för överföring av data till databärare i kodad form och att samtidigt möjliggöra fortsatt bearbetning av sådana data.
b) Preliminär klassificering med ledning av varans materiella egenskaper
49. På grund av sina komponenter och arbetsuppgifter kan apparaten med ledning av sina materiella egenskaper endast klassificeras enligt tulltaxenummer 8471 i KN som rör ”[m]askiner för automatisk databehandling‚ …, maskiner för överföring av data till databärare i kodad form samt maskiner för bearbetning av sådana data… .”
3. Lydelsen av tulltaxenummer och anmärkningar
50. För valet mellan de båda tänkbara tulltaxenumren 8471 KN und 8521 KN är i första hand anmärkning 3 till avdelning XVI samt anmärkningarna 5 A och 5 E till kapitel 84 KN relevanta. Däremot är anmärkning 4 till avdelning XVI inte tillämplig. Den apparat som tvisten gäller består visserligen av individuella komponenter som är förenade med varandra. Det går emellertid inte att med ledning av ändamålet fastställa någon klart avgränsad arbetsuppgift som omfattas av beskrivningarna i något av numren i kapitlen 84 eller 85 KN, utan ändamålet föranleder att två tulltaxenummer kan komma i fråga.
51. Enligt anmärkning 3 till avdelning XVI skulle apparaten i egenskap av en maskinkombination kunna klassificeras som om den bestod av enbart en sådan maskin som utför den huvudsakliga arbetsuppgiften. Denna skulle i detta fall vara användningen av apparaten som del i ett videoövervakningssystem för att spela in och analysera enskilda bilddata utan ljud samt styrning av systemet. Detta talar för en klassificering enligt tulltaxenummer 8471 KN.
52. Apparaten skulle också enligt anmärkning 5 A till kapitel 84 KN kunna klassificeras enligt tulltaxenummer 8471 KN, eftersom den är en digital maskin som kan lagra bearbetningsprogram och data som är nödvändiga för att utföra programmet, som fritt kan programmeras efter användarens behov, som kan utföra de aritmetiska beräkningar som användaren begär och som utan mänskligt ingripande kan genomföra ett bearbetningsprogram som den, om så behövs, kan modifiera genom logiskt beslut under pågående körning.
53. Som den nationella domstolen med rätta har ifrågasatt skulle emellertid anmärkning 5 E till kapitel 84 i KN kunna föranleda en annan klassificering om apparaten utför en annan specifik uppgift än databehandling och en maskin för automatisk databehandling endast är inbyggd i apparaten eller denna arbetar i anslutning till en maskin för automatisk databehandling för att fylla uppgiften i fråga.
54. Ikegami anser att en ”annan uppgift” i den mening som avses i anmärkning 5 E till kapitel 84 i KN måste innebära att det skall vara fråga om en annan teknisk process än databehandling och att en sådan föreligger till exempel i en svetsmaskin som endast styrs av en dator men däremot inte i en maskin som inte utför andra uppgifter än databehandling. Kommissionen och den nationella domstolen anser däremot att en uppgift av angivet slag också kan utföras genom databehandling, eftersom det i varje fall är fråga om en specifik arbetsuppgift som skulle kunna utföras även utan hjälp av en maskin för databehandling.
55. I likhet med kommissionen och den nationella domstolen anser jag att en sådan ”annan uppgift” som avses i anmärkning 5 E t ill kapitel 84 KN även kan utföras med hjälp av en maskin för databehandling. Skälen för detta är följande. Det kan inte råda något tvivel om att till exempel en klassisk videospelare som arbetar med magnetband (videokassett) och mestadels enligt ”VHS-systemet” skulle klassificeras enligt tulltaxenummer 8521 KN. Numera ersätts denna föråldrade teknik alltmer av digitala DVD-spelare som digitalt bearbetar bilder och ljud genom en inbyggd maskin för databehandling och lagrar dem antingen som dataflöden direkt på DVD-spelare eller först på inbyggda hårddiskar från vilka såväl avspelning som överföring till DVD kan ske. En sådan apparat är med avseende på alla sina arbetsuppgifter utformad för inspelning och återgivning av bilder och ljud. Maskinen för databehandling är enbart inbyggd för att digitalt möjliggöra vad som hittills analogt åstadkommits genom klassiska videospelare om än med sämre kvalitet. Den inbyggda maskinen för databehandling är specifikt utformad för apparatens andra ändamål och kan inte användas på något annat sätt. Framför allt är det som regel inte möjligt att fritt programmera den efter användarens behov. Eftersom redan därmed villkoren enligt anmärkning 5 A till kapitel 84 KN inte är uppfyllda skulle det vara felaktigt att klassificera en sådan DVD-spelare enligt tulltaxenummer 8471 KN, trots att apparatens ”innanmäte” uteslutande utför databehandling. Rätt tulltaxenummer skulle i detta fall vara 8521 i KN.(13)
56. I fråga om den apparat som tvisten gäller ligger det dock av allt att döma annorlunda till. För det första är den med hänsyn till sina komponenter huvudsakligen en persondator med en tilläggsutrustning för videobearbetning som också består av databehandlingskomponenter från persondatorområdet. Apparaten uppfyller därmed framför allt på ett annat sätt än en sedvanlig DVD-spelare alla villkor i anmärkning 5 A till kapitel 84 KN. För det andra fyller den enligt tillgängliga uppgifter just inte den klassiska uppgiften för en videospelare, nämligen samtidig inspelning och återgivning av bilder och ljud, utan är specifikt utformad för användning i ett videoövervakningssystem som ställer andra krav. För det tredje inskränker sig apparatens ändamål såvitt man kan se inte till inspelning och visning av bilder, utan apparaten analyserar också dessa i övervakningssyfte och möjliggör styrning av övervakningssystemet. Detta är databehandlande arbetsuppgifter som är mer långtgående än funktionsbeskrivningen i tulltaxenummer 8521 i KN.
57. Enligt vad jag har anfört i det föregående talar en samlad bedömning av de avgörande kriterierna för att den apparat som tvisten gäller skall klassificeras enligt tulltaxenummer 8471 i KN, eftersom dess huvudsakliga arbetsuppgift är databehandling i övervakningssyfte. Det ankommer emellertid på den nationella domstolen att exakt definiera apparatens arbetsuppgifter och att bestämma klassificeringen med ledning av dessa.
4. Tolkningsreglerna 2–5
58. Mot bakgrund av vad som anförts i det föregående och av följande skäl saknas det anledning att tillämpa tolkningsreglerna 2–5. En exakt definition av apparatens arbetsuppgifter i förening med lydelsen av tulltaxenumren och anmärkningarna kommer att göra det möjligt för den nationella domstolen att otvetydigt avgöra om apparaten skall klassificeras enligt tulltaxenummer 8471 KN eller enligt tulltaxenummer 8521 KN.
5. Undernummer
59. Vid valet av undernummer i det harmoniserade systemet kan såvitt avser tulltaxenummer 8471 KN följande nummer komma i fråga: 10 som rör ”[a]nalogimaskiner och hybridmaskiner”, 30 som omfattar ”[b]ärbara digitala maskiner för automatisk databehandling, med en vikt av åtminstone en centralenhet, ett tangentbord och en bildskärm”, 41 rörande ”[a]ndra digitala maskiner för automatisk databehandling med åtminstone en centralenhet, ett inorgan och ett utorgan, de sistnämnda får även vara kombinerade inom samma hölje”, 49 som omfattar ”[a]ndra digitala maskiner för automatisk databehandling, [a]ndra i form av system”, 50 rörande ”[d]igitala bearbetningsenheter, andra än sådana enligt 8471 41 eller 8471 49, även sådana som innehåller en eller två av följande enheter inom samma hölje: minnen, inorgan och utorgan”, 60 som rör ”[i]norgan och utorgan, även innehållande minnen inom samma hölje”, 70 rörande ”[m]innesenheter”, 80 som omfattar ”[a]ndra enheter för maskiner för automatisk databehandling” och 90 som har lydelsen ”[a]ndra”.
60. Undernumren 10, 30, 60 och 70 kan därvid uteslutas redan på grund av sin lydelse. Även numren 41 och 49 måste uteslutas, eftersom apparaten uppenbarligen inte är försedd med ett utorgan (till exempel en monitor) och inte heller levereras i form av system utan som enskild apparat. Därefter återstår undernumren 50, 80 und 90. Eftersom anmärkningarna här inte är till någon hjälp måste klassificeringen med ledning av tolkningsregel 6 ske med tillämpning av tolkningsregel 3 a, enligt vilken det undernummer som innehåller den mest specificerade varubeskrivningen skall användas. Det sistnämnda är i förevarande fall undernummer 50, eftersom detta inte är allmänt inriktat på alla slags maskiner för automatisk databehanding, utan fokuserar definitionen på ”digitala bearbetningsenheter” till vilka den aktuella apparaten kan räknas.
61. För den därefter följande klassificeringen enligt Kombinerade nomenklaturen kommer då endast undernumren 10 (”för civila luftfartyg”) och 90 (”[a]ndra”) i fråga. I detta fall skulle följaktligen undernummer 90 vara tillämpligt.
62. Mot bakgrund av det anförda talar en samlad bedömning av de avgörande kriterierna för att den apparat som tvisten gäller skall klassificeras enligt tulltaxenummer 8471 5090 KN. Det ankommer dock på den nationella domstolen att exakt definiera apparatens arbetsuppgifter och att bestämma klassificeringen med ledning av dessa.
VII – Förslag till avgörande
63. På grund av vad jag har anfört i det föregående föreslår jag att domstolen skall besvara tolkningsfrågan på följande sätt:
När en vara skall tullklassificeras enligt Kombinerade nomenklaturen skall först varans ändamål och materiella egenskaper noggrant definieras. Därefter skall varan, om möjligt, entydigt klassificeras med ledning av dessa egenskaper, lydelsen av relevanta tulltaxenummer och anmärkningarna till tillämpliga avdelningar och kapitel. Vid klassificeringen skall anmärkning 5 E till Kombinerade nomenklaturen, i dess lydelse enligt bilaga I till förordning (EG) nr 2031/2001 (EGT L 279 av den 23 oktober 2001) om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan tolkas så, att en ”annan uppgift än databehandling” även kan vara en arbetsuppgift som kan utföras med hjälp av databehandling. Det ankommer på den nationella domstolen att fastställa om den vara som skall klassificeras med hänsyn till sina egenskaper utför databehandling eller en annan arbetsuppgift.
(1) .
(2)  –	EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva område 11, volym 13, s. 22.
(3)
–	EGT L 279, S. 1.
(4)
–	Ikegami har åberopat dom av den 19 maj 1994 i mål C-11/93, Siemens Nixdorf (REG 1994, s. I‑1945), av den 18 december 1997 i mål C-382/95, Techex (REG 1997, s. I-7363), av den 19 oktober 2000 i mål C-339/98, Peacock (REG 2000, s. I-8947), av den 10 maj 2001 i mål C‑463/98, Cabletron (REG 2001, s. I-3495), och av den 7 juni 2001 i mål C-479/99, CBA Computer (REG 2001, s. I-4391).
(5)
–	Ikegami har åberopat dom av den 23 mars 1972 i mål 36/71, Henck (REG 1972, s.187), punkt 4, av den 1 juli 1982 i mål 145/81, Wünsche (REG 1982, s. 2493), punkt 12, av den 10 december 1998 i mål C-328/97, Glob-Sped (REG 1998, s. I-8371, I-8381), punkt 26, och av den 26 mars 1981 i mål 114/80, Ritter (REG 1981, s. 895), punkt 8.
(6)
–	Se förstainstansrättens dom av den 30 september 2003 i mål T-243/01, Sony Computer Entertainment Europe mot kommissionen (REG 2003, s. II-0000), punkt 118.
(7)
–	De två första siffrorna i den elvaställiga sifferkoden anger kapitel, den tredje och fjärde siffran tulltaxenummer, den femte och sjätte siffran undernummer i det harmoniserade systemet, den sjunde och åttonde siffran undernummer i Kombinerade nomenklaturen, den nionde och tionde siffran undernummer enligt EU:s integrerade tulltaxa (Taric) och den elfte siffran den nationella koden.
(8)
–	Produktbeskrivningen av apparaten finns under nätadressen < http://www.ikegami.com/cb/products/sdrg8000.html > (senast besökt den 14 december 2004).
(9)
–	Se fotnot 8.
(10)
–	Se fotnot 8.
(11)
–	Se Världstullorganisationen, Det harmoniserade systemet och kodsystemet, beskrivning och kodifieringssystem – Förklarande anmärkningar, Avdelning XVI, tulltaxenummer 85 21, s. 1662-1663 (februari 2004).
(12)
–	Se Bundesministerium der Finanzen, Förklarande anmärkningar till Kombinerade nomenklaturen, tulltaxenummer 8521 (den 17 maj 2004). Motsvarande relevant information finns däremot inte i Europeiska gemenskapernas kommissions förklarande anmärkningar till europeiska gemenskapernas kombinerade nomenklatur (EGT 1998, C 287, s. 1 ff).
(13)
–	Se också motsvarande klassificering i Världstullorganisationens Det harmoniserade systemet, beskrivning och kodifieringssystem, Kompendium med synpunkter på klassificering, avdelning XVI, tulltaxenummer 85 21 90, s. XVI/20 E (februari 2004).