62020CJ0275_RES
Mål C‑275/20
Europeiska kommissionen
mot
Europeiska unionens råd
Domstolens dom (stora avdelningen) av den 1 mars 2022
”Talan om ogiltigförklaring – Beslut (EU) 2020/470 – Förlängning av perioden för rätten att beviljas förmåner för audiovisuella samproduktioner i enlighet med artikel 5 i protokollet om kulturellt samarbete till frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Korea, å andra sidan – Förfarandemässig rättslig grund – Artikel 218.7 FEUF – Tillämpligt omröstningsförfarande och tillämplig omröstningsregel”
Institutionernas rättsakter – Förfarande för utarbetande – Fördragens bestämmelser – Tvingande karaktär – Möjlighet för en institution att fastställa sekundärrättsliga grunder – Föreligger inte
(se punkt 32)
Internationella avtal – Unionens avtal – Ändringar – Förfarandemässig rättslig grund – Artikel 218.7 FEUF – Förenklat förfarande som införts genom det protokoll som bifogats till ett frihandelsavtal – Rådets beslut, varigenom kommissionen bemyndigas att godkänna en ändring av avtalet och strängare omröstningsregler införs – Åsidosättande av artikel 218 FEUF – Fastställande av tillämpligt omröstningsförfarande och tillämplig omröstningsregel
(Artikel 218.7 och 218.8 första stycket FEUF; rådets beslut 2015/2169, artikel 3.1, och 2020/470)
(se punkterna 33, 37–49 och 51)
Talan om ogiltigförklaring – Dom om ogiltigförklaring – Verkningar – Begränsning därav som förordnas av domstolen – Verkningarna av den angripna rättsakten ska bestå – Motiverat av rättssäkerhetsskäl
(Artikel 264 andra stycket FEUF)
(se punkterna 54–56)
Resumé
Genom rådets beslut (EU) 2020/470 (nedan kallat det angripna beslutet) (
1
) förlängdes perioden för rätten att beviljas förmåner för audiovisuella samproduktioner i enlighet med protokollet om kulturellt samarbete (
2
) till frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Korea, å andra sidan. (
3
)
I protokollet föreskrivs en rättighet för samproduktionerna att beviljas förmåner inom de respektive systemen för det lokala och regionala kulturella innehållet (nedan kallad den aktuella rättigheten), vilken efter den ursprungliga treårsperioden förlängs i tre år och därefter automatiskt förlängs för ytterligare perioder av samma längd, såvida inte en part avslutar denna rättighet genom en skriftlig uppsägning minst tre månader före utgången av den ursprungliga perioden eller en efterföljande period. (
4
)
Det angripna beslutet antogs med stöd av artikel 3.1 i beslut 2015/2169, genom vilket frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Korea, å andra sidan, (
5
) ingicks. Europeiska kommissionen ska i enlighet med den bestämmelsen underrätta Republiken Korea om unionens avsikt att inte förlänga den period som den aktuella rättigheten kan användas, såvida inte Europeiska unionens råd på förslag av kommissionen fyra månader innan denna period löper ut enhälligt fattar beslut om att förlänga rättigheten.
Kommissionen väckte talan om ogiltigförklaring av det angripna beslutet. Kommissionen åberopade en enda grund avseende att rådet, genom att grunda det angripna beslutet på artikel 3.1 i beslut 2015/2169, rättsstridigt hade använt en ”sekundärrättslig grund”.
Domstolen (stora avdelningen) uttalar sig för första gången om tillämpligt omröstningsförfarande och tillämplig omröstningsregel i samband med det förenklade förfarandet för ändring av ett avtal som ingåtts av unionen, som fastställs i artikel 218.7 FEUF. (
6
) Domstolen ogiltigförklarar det angripna beslutet och fastställer att det förfarande som inrättats genom artikel 3.1 i beslut 2015/2169, och som genomförs genom det angripna beslutet, inte är förenligt med artikel 218 FEUF, eftersom det enligt det förfarandet krävs enhällighet i rådet trots att den omröstningsregel som är tillämplig vid antagandet av en intern bestämmelse inom det område som täcks av beslutet är den om kvalificerad majoritet.
Domstolens bedömning
Domstolen påpekar inledningsvis att det framgår av skäl 6 i beslut 2015/2169 (
7
) att det beslutsförfarande som föreskrivs i artikel 3.1 i beslutet har artikel 218.7 FEUF som rättslig grund. Domstolen prövar därefter om beslutsförfarandet, vilket genomförs genom det angripna beslutet, omfattas av tillämpningsområdet för artikel 218.7 FEUF och om det är förenligt med artikel 218 FEUF.
Domstolen påpekar för det första att det framgår av artikel 5.8 a och b i protokollet att parterna till avtalet, och således till protokollet, vart tredje år, efter en bedömning som gjorts av kommittén för kulturellt samarbete, ska bedöma huruvida de avser att förlänga den aktuella rättigheten för en ny treårsperiod. I artikel 3.1 i beslut 2015/2169 föreskrivs i detta avseende ett internt förfarande inom unionen, genom att kommissionen ges befogenhet att avsluta den aktuella rättigheten vid utgången av varje treårsperiod eller, om den anser att rättigheten ska förlängas, lägga fram ett förslag om detta till rådet före utgången av varje period. Den omständigheten att nämnda rättighet inte förlängs innebär att en rättighet som införts genom protokollet, och som i princip förlängs underförstått och automatiskt vart tredje år, upphävs. Detta förfarande bemyndigar således kommissionen att anta beslut om ändringar i protokollet. Artikel 3.1 i beslut 2015/2169 ska således anses utgöra ett bemyndigande – som rådet gav kommissionen när avtalet, och således protokollet ingicks – att på unionens vägnar godkänna ”ändringar i avtalet” i den mening som avses i artikel 218.7 FEUF.
Det föreskrivs vidare i artikel 5.8 a och b i protokollet ett förenklat förfarande, eftersom det för att denna rättighet ska avslutas räcker att en avtalspart gör detta genom en skriftlig uppsägning som har meddelats tre månader före utgången av den aktuella perioden. Om detta inte sker förlängs rättigheten per automatik.
Bestämmelserna i artikel 3.1 i beslut 2015/2169 kan för övrigt anses utgöra en tillämpning av den möjlighet som föreskrivs för rådet i artikel 218.7 FEUF att förena bemyndigandet till kommissionen med vissa särskilda villkor, eftersom denna bestämmelse i beslut 2015/2169 ålägger kommissionen att – om den anser att den aktuella rättigheten ska förlängas för en period på tre år – lägga fram ett förslag om detta till rådet fyra månader innan den aktuella perioden löper ut.
Härav följer att det förfarande som inrättats genom artikel 3.1 i beslut 2015/2169, vilket genomförts genom det angripna beslutet, omfattas av tillämpningsområdet för artikel 218.7 FEUF, vilket innebär att beslutet inte skulle antas i enlighet med det ordinarie förfarande som föreskrivs i artikel 218.6 a FEUF.
Domstolen konstaterar för det andra att artikel 218.7 FEUF inte innehåller någon omröstningsregel för rådets antagande av beslut beträffande vilka rådet – inom ramen för det bemyndigande som det har gett kommissionen med stöd av denna bestämmelse – har behållit sin befogenhet. Det är med hänvisning till artikel 218.8 FEUF (
8
) som den tillämpliga omröstningsregeln, i varje enskilt fall, ska fastställas. Det framgår av denna bestämmelse att rådet som huvudregel beslutar med kvalificerad majoritet och att det endast är i de fall som anges i andra stycket som rådet ska besluta enhälligt. Det första typfallet – vilket är det enda som är relevant i förevarande fall – där det enligt artikel 218.8 andra stycket FEUF krävs att rådet ska fatta beslut med enhällighet, avser det fallet att avtalet rör en fråga där enhällighet krävs för att anta en unionsrättsakt. Eftersom den aktuella rättigheten inte hör till ett sådant område är det förfarande som inrättats genom artikel 3.1 i beslut 2015/2169 inte förenligt med artikel 218 FEUF, eftersom det enligt det förfarandet krävs enhällighet. Den omröstningsregel som är tillämplig vid antagandet av sådana beslut som det angripna beslutet ska således under dessa omständigheter vara den som föreskrivs i artikel 218.8 första stycket FEUF, det vill säga den om kvalificerad majoritet i rådet.
Domstolen ogiltigförklarar följaktligen det angripna beslutet. Domstolen beslutar emellertid att verkningarna av det angripna beslutet, med anledning av rättssäkerhetsskäl, ska bestå fram till dess att de angivna skälen för ogiltigförklaringen har rättats till.
(
1
)	Rådets beslut (EU) 2020/470 av den 25 mars 2020 om en förlängning av perioden för rätten att beviljas förmåner för audiovisuella samproduktioner i enlighet med artikel 5 i protokollet om kulturellt samarbete till frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Korea, å andra sidan (EUT L 101, 2020, s. 1).
(
2
)	I enlighet med artikel 5 i protokollet om kulturellt samarbete (EUT L 127, 2011, s. 1418, nedan kallat protokollet).
(
3
)	Frihandelsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Korea, å andra sidan (EUT L 127, 2011, s. 6, nedan kallat avtalet).
(
4
)	Artikel 5.8 a och b i protokollet.
(
5
)	Rådets beslut (EU) 2015/2169 av den 1 oktober 2015 (EUT L 307, 2015, s. 2).
(
6
)	I artikel 218.7 FEUF föreskrivs följande: Med avvikelse från punkterna 5, 6 och 9 i denna artikel får rådet, när ett avtal ingås, bemyndiga förhandlaren att på unionens vägnar godkänna ändringar i avtalet om dessa ändringar enligt avtalet ska antas genom ett förenklat förfarande eller av ett organ som inrättas genom avtalet. Rådet får förena ett sådant bemyndigande med vissa särskilda villkor.
(
7
)	I skäl 6 i beslut 2015/2169 anges att rådet, i enlighet med artikel 218.7 FEUF bör bemyndiga kommissionen att godkänna vissa begränsade ändringar av avtalet. Kommissionen bör bemyndigas att se till att den aktuella rättigheten upphör att gälla, om inte kommissionen fastställer att rätten bör fortsätta att gälla och detta godkänns av rådet i enlighet med ett särskilt förfarande, som krävs både på grund av den känsliga karaktären hos denna del av avtalet och på grund av att avtalet ska ingås av unionen och dess medlemsstater.
(
8
)	I artikel 218.8 FEUF första stycket föreskrivs följande: ”Under hela förfarandet ska rådet besluta med kvalificerad majoritet”. I andra stycket föreskrivs följande: ”Rådet ska emellertid besluta med enhällighet om avtalet avser en fråga där enhällighet krävs för att anta en unionsakt samt för associeringsavtal och avtal som avses i artikel 212 med kandidatländerna. ...”.