62024CO0262_INF
Domstolens beslut (sjätte avdelningen) av den 12 februari 2025 –Pegazus Busz
(mål C-262/24)
”Begäran om förhandsavgörande – Artiklarna 53.2 och 99 i domstolens rättegångsregler – Uppenbart att begäran om förhandsavgörande ska avvisas – Svaret på frågan kan klart utläsas av rättspraxis – Beskattning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Rätt till avdrag för ingående mervärdesskatt – Medges inte – Skatteundandragande – Den beskattningsbara personens skyldigheter – Bevisbörda – Proportionalitetsprincipen och principen om skatteneutralitet – Artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. – Motstridighet mellan nationell rättspraxis och unionsrätten – Artikel 267 FEUF – Unionsrättens företräde – Skyldighet att begära förhandsavgörande”
1.
Frågor som hänskjuts för förhandsavgörande – Domstolens behörighet – Gränser – Bedömning av de faktiska omständigheterna i målet – Tillämpning av unionsrätten i det nationella målet – Uppenbart att domstolen saknar behörighet
(Artikel 267 FEUF)
(se punkterna 21–24 samt punkt 1 i slutet)
2.
Harmonisering av skattelagstiftning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Transaktioner som utgör förfarandemissbruk – Beviskrav – Precisering av rekvisiten för bedrägeri – Framläggande av bevis för bedrägligt beteende – Fastställande av ett aktivt deltagande i bedrägeriet eller kännedom om bedrägeriet – Prövning som det ankommer på den nationella domstolen att göra
(se punkterna 27 och 28)
3.
Harmonisering av skattelagstiftning – Gemensamt system för mervärdesskatt – Avdrag för ingående mervärdesskatt – Avdragsrätt – Nekad avdragsrätt på grund av en beskattningsbar persons inblandning i ett skatteundandragande – Tillåtlighet – Villkor – Iakttagande av rätten till en rättvis rättegång enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna
(Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 47; rådets direktiv 2006/112)
(se punkt 29 samt punkt 2 i slutet)
4.
Frågor som hänskjuts för förhandsavgörande – Domstolens behörighet – Gränser – Allmänna eller hypotetiska frågor – Samband saknas mellan det nationella målet och den unionsrättsliga bestämmelse som avses i de frågor som har hänskjutits för förhandsavgörande – Avvisning
(Artikel 267 FEUF)
(se punkterna 32 och 33 samt punkt 3 i slutet)
5.
Unionsrätt – Företräde – Avgöranden från en medlemsstats högsta domstol vilka strider mot EU-domstolens tolkning av de unionsrättsliga bestämmelserna – Nationell lagstiftning som tvingar domstolarna i den medlemsstaten att följa dessa avgöranden – Otillåten – Skyldighet för dessa domstolar att på nytt begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen – Föreligger inte
(Artikel 267 FEUF)
(se punkterna 36–40 samt punkt 4 i slutet)
Avgörande
1)
Det är uppenbart att Europeiska unionens domstol saknar behörighet att svara på den första, andra och tredje tolkningsfrågan som ställts av Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Överdomstolen för Budapests stad, Ungern), med undantag för den första frågan c.
2)
Rätten till en rättvis rättegång som stadfästs i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ska tolkas så, att den innebär att den beskattningsbara personen ska få kännedom om den bevisning som skattemyndigheten har lagt till grund för sin slutsats att den beskattningsbara personen deltagit i ett mervärdesskattebedrägeri, och ha möjlighet att diskutera denna bevisning i ett kontradiktorisk förfarande vid den nationella domstol vid vilken talan väckts.
3)
Det är uppenbart att den begäran om förhandsavgörande som framställts av Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Överdomstolen för Budapests stad, Ungern) inte kan tas upp till prövning såvitt avser den nämnda domstols fjärde fråga.
4)
Principen om unionsrättens företräde och artikel 267 FEUF ska tolkas så, att en nationell domstol som prövar ett återförvisat mål, varvid den nationella rätten förpliktar nämnda domstol att följa anvisningarna i beslutet om återförvisning, likväl är skyldig att underlåta att följa dessa anvisningar om den nationella domstolen, bland annat mot bakgrund av EU-domstolens praxis, anser att anvisningarna strider mot unionsrätten, och den nationella domstolen är härvidlag inte skyldig att dessförinnan begära förhandsavgörande från EU-domstolen.