62023CJ0646_RES
Spojeni predmeti C-646/23 [Lita] i C-661/23 [Jeszek] (
i
),
Kazneni postupci
protiv
P.B. i dr.
(zahtjevi za prethodnu odluku koje je uputio Wojskowy Sąd Okręgowy w Warszawie (Poljska))
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 3. srpnja 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Vladavina prava – Neovisnost pravosuđa – Članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU‑a – Djelotvorna sudska zaštita u područjima obuhvaćenima pravom Unije – Načelo nesmjenjivosti sudaca – Vojni sudac za kojeg je utvrđeno da je nesposoban za profesionalnu vojnu službu – Nacionalni propis kojim se nalaže prijevremeno umirovljenje tog suca”
Države članice – Obveze – Uspostava pravnih lijekova potrebnih za osiguranje djelotvorne sudske zaštite – Poštovanje načela nesmjenjivosti i neovisnosti sudaca – Pravo na zakonom prethodno ustanovljeni neovisni i nepristrani sud – Vojni sudovi – Vojni sudac proglašen nesposobnim za profesionalnu vojnu službu – Nacionalni propis kojim se nalaže prijevremeno umirovljenje tog suca – Nacionalni propis koji se ne primjenjuje na vojne tužitelje koji su također otpušteni iz profesionalne vojne službe, ali se mogu zadržati na dužnosti – Mjera protiv određenog suca koja ima obilježja sankcije – Nepostojanje pravnog lijeka pred sudom – Nedopuštenost
(čl. 19. st. 1. drugi podst. UEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47. drugi st.)
(t. 57.-80. i t. 1. izreke)
Države članice – Obveze – Uspostava pravnih lijekova potrebnih za osiguranje djelotvorne sudske zaštite – Poštovanje načela nesmjenjivosti i neovisnosti sudaca – Nadređenost i izravan učinak prava Unije – Obveze nacionalnih sudova i drugih tijela dotične države članice – Obveza izuzimanja iz primjene nacionalnog propisa protivnog odredbi prava Unije s izravnim učinkom – Vojni sudovi – Nacionalni propis kojim se nalaže prijevremeno umirovljenje suca – Obveza suda koji je uputio zahtjev da izuzme iz primjene taj propis – Obveza nadležnih pravosudnih tijela da vrate dotičnog suca na njegove dužnosti
(čl. 19. st. 1. drugi podst. UEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47.)
(t. 82.-89. i t. 2. izreke)
Države članice – Obveze – Uspostava pravnih lijekova potrebnih za osiguranje djelotvorne sudske zaštite – Nacionalni propis kojim se nalaže prijevremeno umirovljenje suca – Ovlast suda koji je uputio zahtjev da privremeno suspendira primjenu tog propisa – Dopuštenost
(čl. 19. st. 1. drugi podst. UEU-a; čl. 267. UFEU-a)
(t. 91.-94. i t. 3. izreke)
Kratak prikaz
Odlučujući o zahtjevu za prethodnu odluku koji mu je uputio Wojskowy Sąd Okręgowy w Warszawie (Okružni vojni sud u Varšavi, Poljska), Sud se izjašnjava o tumačenju članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU-a (
1
) i načela nadređenosti prava Unije u vezi s nacionalnim propisom koji od svojeg stupanja na snagu predviđa prijevremeno umirovljenje po službenoj dužnosti vojnog suca koji je proglašen nesposobnim za profesionalnu vojnu službu, a da se pritom ta mjera ne može osporavati pravnim lijekom pred sudom.
Wojskowy Sąd Garnizonowy w Warszawie (Prvostupanjski vojni sud u Varšavi, Poljska) proglasio je dva profesionalna vojnika, osobe P. B. i R. S., krivima za kaznena djela. Oni su podnijeli žalbu sudu koji je uputio zahtjev. Ta su dva predmeta dodijeljena sucu pojedincu tog suda, kojeg čini sudac P. R. Rasprave su održane u listopadu i studenome 2023.
Sudac P. R. proglašen je nesposobnim za obavljanje profesionalne vojne službe u srpnju 2017. iako je proglašen sposobnim nastaviti obavljati svoje dužnosti suca. Nakon te odluke zatražio je (
2
) premještaj na mjesto suca na redovnom sudu. Dana 27. prosinca 2021., unatoč prijedlogu koji je u tom smislu iznijela Krajowa Rada Sądownictwa (Državno sudbeno vijeće, Poljska), predsjednik Republike Poljske odbio je taj zahtjev.
Dana 24. travnja 2022. na snagu je stupio članak 233. Zakona o obrani domovine (
3
), kojim je svakom vojnom pravosudnom dužnosniku koji je otpušten iz profesionalne vojne službe dopušteno da nastavi obavljati svoje dužnosti. Stoga je P. R. od ožujka 2023. ponovno sudio u Okružnom vojnom sudu u Varšavi.
Međutim, to pravilo o zadržavanju na dužnosti je ukinuto za vojne suce Zakonom o izmjeni zakona od 28. srpnja 2023. (
4
), a ta se mogućnost primjenjivala samo na vojne tužitelje (
5
). U skladu s tim zakonom (
6
) sudac koji je na dan 15. studenoga 2023. zadržan na dužnosti u vojnom sudu nakon što je otpušten iz profesionalne vojne službe, umirovljuje se po službenoj dužnosti na taj dan.
Sud koji je uputio zahtjev primjećuje da je odredba kojom je ukinuta mogućnost za suca vojnog suda da ostane na svojoj dužnosti kada je otpušten iz profesionalne vojne službe, dok zadržava vojne tužitelje koji su u sličnom položaju, donesena bez ikakvog opravdanja (
7
). Kada je riječ o odredbi istoga zakona kojom se nalaže prijevremeno umirovljenje, ona se zapravo odnosila samo na jednog suca, što ulazi u niz mjera poduzetih protiv tog suca, koje imaju obilježja sankcije. Nije predviđen nikakav pravni lijek za osporavanje te mjere prijevremenog umirovljenja po službenoj dužnosti.
Sud koji je uputio zahtjev dvoji o tome protivi li se pravu Unije nacionalni propis kojim se u prethodno navedenim okolnostima nalaže prijevremeno umirovljenje po službenoj dužnosti. Po potrebi, želi doznati treba li taj propis izuzeti iz primjene, što bi podrazumijevalo obvezu vraćanja umirovljenog suca na dužnost na temelju navedenog propisa, i može li privremeno suspendirati njegovu primjenu.
Ocjena Suda
Kad je riječ o njegovoj nadležnosti, Sud podsjeća na to da je cilj članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU-a njegova primjena na sva nacionalna tijela koja kao sudovi mogu odlučivati o pitanjima koja se odnose na primjenu ili tumačenje prava Unije. Čim sud koji je uputio zahtjev može, u svojem svojstvu vojnog suda, odlučivati o pitanjima koja se odnose na primjenu ili tumačenje prava Unije, primjenjuje se članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a. Za potrebe tumačenja te odredbe mora se na odgovarajući način uzeti u obzir članak 47. Povelje.
U pogledu merituma Sud naglašava, kao prvo, da zahtjev neovisnosti sudova pretpostavlja postojanje pravila, osobito u pogledu sastava tijela, imenovanja, trajanja dužnosti kao i razloga za nesudjelovanje u odlučivanju, izuzeće i razrješenje njegovih članova, koja omogućuju da se kod osoba otkloni svaka legitimna sumnja u pogledu nemogućnosti utjecaja vanjskih čimbenika na navedeno tijelo i u pogledu njegove neutralnosti u odnosu na međusobno suprotstavljene interese.
U tom pogledu Sud navodi da načelo nesmjenjivosti osobito nalaže da suci mogu ostati na dužnosti dok ne dosegnu dobnu granicu obveznog odlaska u mirovinu ili do isteka svojeg mandata, u slučaju da su imenovani na određeno vrijeme. Od tog su načela moguća odstupanja samo zbog legitimnih i imperativnih razloga koji ih opravdavaju, uz poštovanje načela proporcionalnosti. Tako je dopušteno da suci mogu biti razriješeni ako zbog nesposobnosti za rad ili teške povrede ne mogu nastaviti s obnašanjem svoje dužnosti, uz poštovanje primjerenog postupka.
Usto jamstvo nesmjenjivosti članova suda zahtijeva da se slučajevi opoziva njegovih članova utvrde posebnim propisom, i to izričitim zakonskim odredbama u kojima su sadržana jamstva koja premašuju ona predviđena općim pravilima upravnog i radnog prava koja se primjenjuju u slučaju nezakonitog opoziva.
Pojašnjavajući da je na sudu koji je uputio zahtjev da ocijeni povređuju li se tim nacionalnim propisom – kojim se u okolnostima na koje se podsjeća u ovoj presudi uvodi mjera prijevremenog umirovljenja vojnih sudaca koji su otpušteni iz profesionalne vojne službe – zahtjevi koji proizlaze iz načela neovisnosti sudaca, kako ono proizlazi iz članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU‑a jer članak 267. UFEU‑a ne ovlašćuje Sud da primijeni pravila prava Unije u određenom predmetu, Sud navodi da on ipak na temelju elemenata u spisu kojim raspolaže može pružiti nacionalnom sudu elemente tumačenja prava Unije koji mu mogu biti korisni.
U ovom se slučaju ne može pronaći nijedan razlog kako bi se opravdao Zakon o izmjeni zakona kojim se predviđa prijevremeno umirovljenje po službenoj dužnosti vojnih sudaca koji su, iako su otpušteni iz profesionalne vojne službe, zadržani na dužnostima vojnog suca. Usto je očito da se taj zakon primjenjuje samo na vojne suce, a ne na vojne tužitelje, iako su se na te dvije kategorije pravosudnih dužnosnika ranije primjenjivala ista pravila o zadržavanju na dužnosti nakon otpuštanja iz profesionalne vojne službe. Međutim, to različito postupanje nije bilo opravdano u pogledu postojanja različite objektivne situacije između tih dviju kategorija pravosudnih dužnosnika. U tim okolnostima i pod uvjetom ispitivanja koja su na nacionalnom sudu, očito je da nacionalni propis poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku ne poštuje zahtjev prema kojem iznimke od načela nesmjenjivosti sudaca moraju biti opravdane legitimnim i važnim razlozima.
Štoviše, Sud ističe da prijevremeno umirovljenje suca P. R. nije doneseno zbog nesposobnosti tog suca da nastavi obavljati svoje dužnosti zbog nesposobnosti, nego zbog kritika koje je on javno izrekao o reformi pravosuđa u Poljskoj. Stoga je ta mjera očito dio niza mjera, donesenih u pogledu tog suca, koje imaju karakter sankcije. Sud također naglašava da Zakonom o izmjeni zakona nije predviđen nikakav pravni lijek za pravosudnog dužnosnika na kojeg se primjenjuje mjera prijevremenog umirovljenja koja se opravdava njegovom nesposobnošću za profesionalnu vojnu službu.
Slijedom toga, nacionalni propis koji u takvim okolnostima predviđa, počevši od dana stupanja na snagu, prijevremeno umirovljenje po službenoj dužnosti vojnog suca koji je proglašen nesposobnim za profesionalnu vojnu službu povređuje članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU-a.
Kao drugo, Sud navodi da načelo nadređenosti prava Unije obvezuje nacionalni sud i svako drugo tijelo dotične države članice da izuzmu iz primjene takav propis ako je donesen protivno članku 19. stavku 1. drugom podstavku UEU-a, što znači da sudac koji je umirovljen na temelju navedenog propisa treba biti vraćen na svoje dužnosti (
8
).
Kao posljednje, kad je riječ o mogućnosti suspenzije primjene takvog nacionalnog propisa, Sud naglašava da puna učinkovitost prava Unije zahtijeva da sud pred kojim se vodi spor može odrediti privremene mjere kako bi zajamčio punu učinkovitost buduće sudske odluke. Usto nacionalni sud mora izuzeti iz primjene pravila nacionalnog prava koja bi bila prepreka toj ovlasti određivanja privremenih mjera.
Iz toga osobito proizlazi da sud koji je uputio zahtjev mora moći suspendirati primjenu odredbi Zakona o izmjeni zakona kojima mu se nalaže mjera umirovljenja po službenoj dužnosti dok ne odluči o kaznenim postupcima iz glavnog postupka nakon odgovora Suda.
(
i
)	Nazivi ovih predmeta su izmišljeni. Oni ne odgovaraju stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
(
1
)	Tom se odredbom nalaže svim državama članicama da osiguraju pravne lijekove dostatne za osiguravanje učinkovite pravne zaštite u područjima obuhvaćenima pravom Unije.
(
2
)	U skladu s tada važećim nacionalnim pravom.
(
3
)	Ustawa o obronie Ojczyzny (Zakon o obrani domovine) od 11. ožujka 2022. (Dz. U., pozicija 655)
(
4
)	Ustawa o zmianie ustawy – Kodeks cywilny oraz niektórych innych ustaw (Zakon o izmjeni Građanskog zakonika i određenih drugih zakona) od 28. srpnja 2023. (Dz. U., pozicija 1615., u daljnjem tekstu: Zakon o izmjeni). Taj zakon je stupio na snagu 15. studenoga 2023.
(
5
)	Članak 10. Zakona o izmjeni
(
6
)	Članak 13. Zakona o izmjeni
(
7
)	Kao i članak 180. stavak 3. Konstytucje Rzeczypospolitej Polskiej (Ustav Republike Poljske), kojim se prijevremeno umirovljenje suca propisuje samo u slučaju bolesti ili nemoći zbog koje ne može obavljati svoje dužnosti.
(
8
)	Pravosudna tijela nadležna u području određivanja i izmjene sastava tog sudskog vijeća dužna su osigurati to vraćanje.