62023TJ0600
PRESUDA OPĆEG SUDA (treće prošireno vijeće)
1. listopada 2025. (
*1
)
„Energija – Unutarnje tržište električne energije – Uredba (EU) 2015/1222 – Uredba (EU) 2019/943 – Dodjela kapaciteta između zona trgovanja i upravljanje zagušenjima – Utvrđivanje zajedničkih regionalnih metodologija za proračun kapaciteta za dan unaprijed i unutardnevnog kapaciteta – Prijedlozi operatora prijenosnih sustava u regiji za proračun kapaciteta u regiji CORE – Unutarnji kritični mrežni elementi – Ekonomska učinkovitost – Koeficijent raspodjele tokova snage – Odluka ACER‑ova Odbora za žalbe”
U predmetima T‑600/23 i T‑612/23,
Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA), sa sjedištem u Bonnu (Njemačka), koji zastupaju U. Karpenstein i K. Reiter, odvjetnici,
tužitelj u predmetu T‑600/23,
Savezna Republika Njemačka, koju zastupaju J. Möller i R. Kanitz, u svojstvu agenata, uz asistenciju R. Bierwagena, odvjetnika,
tužitelj u predmetu T‑612/23,
protiv
Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER), koju zastupaju P. Martinet, E. Tremmel i M. Povh, u svojstvu agenata,
tuženika,
koju podupire
Europska komisija, koju zastupaju O. Beynet i T. Scharf, u svojstvu agenata,
intervenijent u predmetu T‑612/23,
OPĆI SUD (treće prošireno vijeće),
u sastavu, tijekom vijećanja: S. Papasavvas, predsjednik vijeća, P. Škvařilová-Pelzl (izvjestiteljica), I. Nõmm, D. Kukovec i R. Meyer, suci,
tajnik: S. Jund, administratorica,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
nakon zajedničke rasprave održane 4. ožujka 2025.,
donosi sljedeću
Presudu
1
Svojim tužbama na temelju članka 263. UFEU‑a Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) i Savezna Republika Njemačka zahtijevaju poništenje odluke A-003‑2019_R Odbora za žalbe Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER) od 7. srpnja 2023., objavljene na njezinoj internetskoj stranici 26. srpnja 2023. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka).
Okolnosti spora
2
Uredba (EZ) br. 714/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uvjetima za pristup mreži za prekograničnu razmjenu električne energije i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1228/2003 (SL 2009., L 211, str. 15.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 4., str. 8.) predvidjela je u svojem članku 18. stavku 5. da Europska komisija može donijeti smjernice koje se, među ostalim, odnose na stavak 3. točku (d) navedenog članka. One uključuju, upućivanjem na članak 8. stavak 6. točku (g) iste uredbe, pravila o dodjeli kapaciteta i upravljanju zagušenjem.
3
Na temelju članka 18. stavka 3. točke (b) i članka 18. stavka 5. Uredbe br. 714/2009, Komisija je donijela Uredbu (EU) 2015/1222 od 24. srpnja 2015. o uspostavljanju smjernica za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima (SL 2015., L 197, str. 24.). U njoj je utvrđen niz zahtjeva koji se odnose na dodjelu kapaciteta između zona trgovanja (u daljnjem tekstu: zone) i upravljanje zagušenjem na tržištima dan unaprijed i unutardnevnim tržištima u sektoru električne energije. Ti zahtjevi uključivali su, među ostalim, utvrđivanje zajedničkih metodologija za proračun kapaciteta za dan unaprijed i unutardnevnog kapaciteta zona trgovanja (u daljnjem tekstu: proračun kapaciteta) u svakoj od regija proračuna navedenog kapaciteta, u skladu s odredbama odjeljka 3., naslovljenog „Metodologije proračuna kapaciteta”, poglavlja 1. glave II. Uredbe 2015/1222. U članku 20., koji se nalazi u tom odjeljku, navedena su pravila o uvođenju metodologija za proračun kapaciteta u skladu s „pristupom temeljenim na tokovima snaga”. U skladu s člankom 2. drugim stavkom točkom 9. Uredbe 2015/1222, takav se pristup može definirati kao „metoda proračuna kapaciteta u kojoj su razmjene energije između zona trgovanja [...] ograničene koeficijentima raspodjele tokova snaga i raspoloživim granicama kritičnih elemenata mreže”. Regija za proračun kapaciteta koja obuhvaća Belgiju, Češku Republiku, Njemačku, Francusku, Hrvatsku, Luksemburg, Mađarsku, Nizozemsku, Austriju, Poljsku, Rumunjsku, Sloveniju i Slovačku (u daljnjem tekstu: regija CORE) slijedi pristup temeljen na tokovima snaga.
4
U skladu s člankom 9. stavkom 1. i člankom 20. stavkom 2. Uredbe 2015/1222, operatori prijenosnih sustava (u daljnjem tekstu: OPS) svake regije za proračun kapaciteta trebali su definirati prijedloge metodologija proračuna kapaciteta u svojim regijama i dostaviti ih nacionalnim regulatornim tijelima (u daljnjem tekstu: NRT) na odobrenje.
5
U skladu s člankom 9. stavcima 10. i 12. Uredbe 2015/1222, nadležni NRT‑ovi morali su zatim pokušati postići dogovor i donijeti odluku o prijedlozima OPS‑ova ili, ovisno o slučaju, o verziji koju su OPS‑ovi izmijenili u odgovoru na zahtjev navedenih NRT‑ova. Na temelju članka 9. stavaka 11. i 12. Uredbe 2015/1222, ako nadležni NRT‑ovi nisu postigli takav dogovor, ACER odlučuje o prijedlogu OPS‑a, ili o njegovoj izmijenjenoj verziji, u skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 713/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o osnivanju Agencije za suradnju energetskih regulatora (SL 2009., L 211, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 1., str. 253.).
6
OPS‑ovi iz regije CORE podnijeli su 15. rujna 2017. nadležnim NRT‑ovima navedene regije, na odobrenje, prijedloge zajedničkih regionalnih metodologija za proračun kapaciteta u svojoj regiji.
7
Budući da NRT‑ovi regije CORE nisu postigli dogovor o tim prijedlozima metodologija, predmet je upućen ACER‑u. Odlukom br. 02/2019 od 21. veljače 2019. (u daljnjem tekstu: prvotna odluka) ACER je donio izmijenjenu verziju zajedničkih regionalnih metodologija za proračun kapaciteta za regiju CORE, koje su navedene u prilozima I. i II. toj odluci (u daljnjem tekstu: sporne metodologije).
8
BNetzA je 23. travnja 2019., u svojstvu nadležnog NRT‑a u Njemačkoj, podnijela žalbu ACER‑ovu Odboru za žalbe protiv prvotne odluke. Ona se temeljila na članku 19. Uredbe br. 713/2009.
9
Tužbom, koja je upisana pod brojem T‑283/19, podnesenom tajništvu Općeg suda 2. svibnja 2019. Savezna Republika Njemačka pokrenula je postupak za poništenje te odluke.
10
Europski parlament i Vijeće Europske unije donijeli su 5. lipnja 2019. Uredbu (EU) 2019/943 o unutarnjem tržištu električne energije (SL 2019., L 158, str. 54. i ispravak SL 2024./90205, L). Tom je uredbom, u skladu s njezinom uvodnom izjavom 1., preinačena Uredba br. 714/2009 te je njome, u skladu s njezinim člankom 70., potonja uredba stavljena izvan snage. Budući da je Uredba 2019/943 objavljena 14. lipnja 2019., stupila je na snagu 4. srpnja 2019., u skladu s njezinim člankom 71. stavkom 1. Na temelju članka 71. stavka 2. prvog podstavka Uredbe 2019/943, ta se uredba u načelu trebala primjenjivati od 1. siječnja 2020. Međutim, u skladu s njezinim člankom 71. stavkom 2. drugim podstavkom, iznimno, njezini članci 14. i 15. trebali su se primjenjivati od dana njezina stupanja na snagu. Isto vrijedi i za članak 16. Uredbe 2019/943 za potrebe primjene članka 14. stavka 7. i članka 15. stavka 2. te uredbe.
11
Odlukom A-003‑2019 ACER‑ova Odbora za žalbe od 11. srpnja 2019., žalba BNetzA‑a protiv prvotne odluke odbijena je kao neosnovana.
12
BNetzA je 21. rujna 2019. Općem sudu podnio tužbu, koja je upisana u tajništvu Općeg suda pod brojem T‑631/19, radi, s jedne strane, djelomičnog poništenja prvotne odluke i, s druge strane, poništenja odluke A-003‑2019.
13
Presudom od 7. rujna 2022., BNetzA/ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509), Opći sud poništio je odluku A-003‑2019 te odbacio, u preostalom dijelu, tužbu koju je podnio BNetzA kao nedopuštenu. Opći sud je poništio navedenu odluku uz obrazloženje da je Odbor za žalbe počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije provjerio jesu li sporne metodologije u skladu sa zahtjevima iz članaka 14. do 16. Uredbe 2019/943, na koje se BNetzA posebno pozvao u svojoj žalbi pred tim odborom, s obzirom na to da su ti članci već bili primjenjivi (vidjeti točku 10. ove presude).
14
U skladu s presudom od 7. rujna 2022., BNetzA/ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509), ACER‑ov Odbor za žalbe pobijanom odlukom potvrdio je prvotnu odluku, napominjući osobito da su sporne metodologije u skladu s člancima 14. do 16. Uredbe 2019/943.
15
Članak 5. stavak 8. spornih metodologija, u vezi sa stavkom 7. tog članka, predviđa da prijedlog popisa unutarnjih kritičnih mrežnih elemenata (u daljnjem tekstu: CNE) (i njihovih nepredviđenih događaja), koji OPS‑ovi regije CORE podnose u skladu sa stavcima 5. i 6. tog članka, a koji se može ažurirati svake dvije godine, obuhvaća barem:
„(a)
popis predloženih unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) čiji je maksimalni koeficijent raspodjele tokova snage prekozonske trgovine jednak ili veći od praga za uključenje iz stavka 7. [odnosno 5 % ili više];
(b)
procjenu učinka povećanja praga […] uključenja […] na 10 % ili više; i
(c)
za svaki predloženi unutarnji CNE (i njegove nepredviđene događaje) analizu kojom se dokazuje da je uzimanje u obzir tog elementa u proračun kapaciteta ekonomski najučinkovitije rješenje za otklanjanje zagušenja na tom elementu, uzimajući u obzir, primjerice, sljedeće alternative:
i.
primjenu korektivnih mjera;
ii.
rekonfiguraciju zona trgovanja;
iii.
ulaganje u mrežnu infrastrukturu u kombinaciji s bilo kojim od navedenih rješenja; ili
iv.
kombinaciju prethodno navedenih rješenja.”
16
Nadalje, u članku 5. stavku 8. spornih metodologija pojašnjava se da, prije provedbe analize predviđene točkom (c), OPS‑ovi iz regije CORE moraju se zajednički koordinirati s NRT‑ovima te regije i s njima se savjetovati o metodologiji, pretpostavkama i kriterijima za tu analizu.
17
U skladu s člankom 5. stavkom 9. spornih metodologija, prijedlozi popisa unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja), koje podnose OPS‑ovi iz regije CORE, također moraju dokazati da su potonji pažljivo, dovoljno unaprijed, razmotrili druga rješenja iz stavka 8. tog članka, uzimajući u obzir propisani rok za provedbu, tako da se ta rješenja mogu primijeniti, ili provesti, u trenutku kada NRT‑ovi te regije donesu odluke o tim prijedlozima.
Zahtjevi stranaka
18
U predmetu T‑600/23 BNetzA od Općeg suda zahtijeva da:
–
poništi pobijanu odluku;
–
naloži ACER‑u snošenje troškova.
19
U predmetu T‑612/23 Savezna Republika Njemačka od Općeg suda zahtijeva da:
–
kao prvo, poništi pobijanu odluku u dijelu u kojem se njome potvrđuje članak 5. stavci 8. i 9. spornih metodologija;
–
podredno i u slučaju da su stavci 8. i 9. članka 5. spornih metodologija neodvojivi od ostalih odredbi članka 5. ili svih drugih odredbi navedenih metodologija, poništi sve te odredbe;
–
naloži ACER‑u snošenje troškova.
20
ACER u predmetu T‑600/23 i, uz potporu Komisije, u predmetu T‑612/23 od Općeg suda u biti zahtijeva da:
–
odbije tužbe;
–
naloži BNetzA‑u i Saveznoj Republici Njemačkoj snošenje troškova.
Pravo
21
Nakon saslušanja stranaka Opći sud je odlučio spojiti predmete T‑600/23 i T‑612/23 u svrhu donošenja ove presude, u skladu s člankom 68. stavkom 1. svojeg Poslovnika.
Predmet spora
22
U okviru čitanja tužbe u predmetu T‑600/23 u cjelini proizlazi da BNetzA u njoj, poput Savezne Republike Njemačke u predmetu T‑612/23, zahtijeva poništenje pobijane odluke samo u dijelu u kojem se njome usvaja članak 5. stavak 8. točke (b) i (c) i članak 5. stavak 9. spornih metodologija, kojima se OPS‑ovima iz regije CORE nalažu određeni zahtjevi koje moraju poštovati kada predlažu da se unutarnji mrežni element i njegovi nepredviđeni događaji uvrste na popis CNE‑ova i nepredviđenih događaja, kao ulazni podaci za proračun kapaciteta (u daljnjem tekstu: sporne odredbe).
23
Naime, iz točke 5. tužbe u predmetu T‑600/23 proizlazi da je „[t]užba usmjerena protiv posebnog elementa [prvotne] odluke: mehanizma propisanog člankom 5. stavcima 5. do 9. [te potonje] odluke”, u dijelu u kojem „BNetzA smatra da je taj mehanizam nezakonit jer onemogućuje, ili barem otežava više no što to predviđa zakon, primjenu proračuna kapaciteta na unutarnje mrežne elemente”. Osim toga, iz točaka 13. i 14. te tužbe, koje se nalaze pod naslovom „Predmet tužbe”, proizlazi da, iako BNetzA formalno zahtijeva „poništenje pobijane odluke”, to čini uz pojašnjenje da se „[n]avedeni tužbeni razlog [...] odnosi na mehanizam propisan člankom 5. stavcima 5. do 9. [prvotne] odluke, potvrđen pobijanom odlukom”. Konkretno, BNetzA u točki 14. tužbe navodi da „[n]ijedan tužbeni razlog nije usmjeren protiv pobijane odluke u dijelu u kojem se njome potvrđuju druge odredbe [prvotne] odluke koje su bile predmet njegove žalbe [...] pred Odborom za žalbe” i da, iako „ostaje mišljenja da su te druge odredbe nezakonite”, „ipak se suzdržava od njihova osporavanja u okviru ove tužbe zbog nedostatka praktičnog interesa”. Dio tužbe naslovljen „Sažetak tužbenog razloga” također potvrđuje da je cjelokupna argumentacija BNetzA‑a usmjerena protiv „mehanizma propisanog člankom 5. stavcima 5. do 9. [prvotne] odluke”.
24
Stoga valja smatrati da je predmet tužbe u predmetu T‑600/23 i tužbe u predmetu T‑612/23 usmjeren na zahtjev za poništenje pobijane odluke, u dijelu u kojem se odnosi na donošenje spornih odredbi.
Meritum
25
BNetzA u prilog svojoj tužbi ističe samo jedan tužbeni razlog, koji se u biti temelji na povredi članaka 14. do 16. Uredbe 2019/943 i članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222 jer tumačenje tih članaka, koje je Odbor za žalbe naveo u spornim odredbama pobijane odluke, nije u skladu s navedenim člancima kao ni s različitim odredbama primarnog prava Unije i različitim načelima prava Unije, i to člankom 194. UFEU‑a, člankom 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, načelom proporcionalnosti, načelom prema kojem su ključni elementi rezervirani za zakonodavca, načelom institucionalne ravnoteže i dodjele nadležnosti, načelom jednakog postupanja, načelom prema kojem „nitko ne može biti dužan ispuniti nemoguću obvezu” i načelom pravne sigurnosti.
26
U prilog svojoj tužbi Savezna Republika Njemačka ističe pet tužbenih razloga. Prvi, koji je istaknut kao glavni, temelji se na povredi članaka 14. do 16. Uredbe 2019/943 i članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222. Sljedeći tužbeni razlozi, istaknuti podredno, temelje se: drugi, na povredi članaka 32. do 34., članka 25. i članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222; treći, na povredi članka 21. stavka 2. točke (a) i članka 22. Uredbe Komisije (EU) 2017/1485 od 2. kolovoza 2017. o uspostavljanju smjernica za pogon elektroenergetskog prijenosnog sustava (SL 2017., L 220, str. 1.); četvrti, na povredi načela proporcionalnosti; i peti, na nenadležnosti ACER‑a te na povredi formalnih zahtjeva koji proizlaze iz članaka 2. i 4. Uredbe Vijeća br. 1 od 15. travnja 1958. o određivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (SL 1958., 17, str. 385.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 3., str. 3.), kako je izmijenjena.
27
BNetzA u okviru svojeg jedinog tužbenog razloga, i Savezna Republika Njemačka, u okviru prvog tužbenog razloga, tvrde da se sporne odredbe temelje na tome da je Odbor za žalbe pogrešno protumačio članke 14. do 16. Uredbe 2019/943 i članak 29. stavak 3. točku (b) Uredbe 2015/1222, na način da se navedenim odredbama ne protivi to da, kada OPS predloži upis unutarnjeg mrežnog elementa (i njegovih nepredviđenih događaja) na popis unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) uzetih u obzir u proračun kapaciteta, on mora, s jedne strane, i u skladu s kriterijem ekonomske učinkovitosti navedenim u članku 5. stavku 8. točki (c) spornih metodologija (u daljnjem tekstu: kriterij ekonomske učinkovitosti), dokazati da je uzimanje u obzir navedenog elementa u taj proračun ekonomski najučinkovitije rješenje za otklanjanje zagušenja na tom elementu, uzimajući u obzir druge dostupne mogućnosti, kao što su primjena korektivnih mjera, rekonfiguracija zona ili ulaganja u mrežnu infrastrukturu, i, s druge strane, dostaviti procjenu učinka povećanja praga uključenja na 10 % ili više (u daljnjem tekstu: sporno tumačenje).
28
BNetzA i Savezna Republika Njemačka smatraju da sporno tumačenje nije u skladu s doslovnim, kontekstualnim i teleološkim tumačenjem članaka 14. do 16. Uredbe 2019/943 i članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222, iz kojih jasno proizlazi da proračun kapaciteta treba uključivati sve unutarnje mrežne elemente (i njihove nepredviđene događaje) na koje utječe prekozonska trgovina neovisno o tome jesu li ti elementi strukturno zagušeni ili ne.
29
U tom pogledu i uvodno valja uočiti da članak 5. stavak 8. spornih metodologija nalaže da prijedlog popisa unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) koje OPS‑ovi iz regije CORE moraju podnijeti, radi odobrenja, NRT‑ovima iste regije ili, ako potonja tijela ne postignu dogovor ili na njihov zajednički zahtjev, ACER‑u, mora sadržavati, osim popisa predloženih unutarnjih CNE‑ova čiji je povezani koeficijent raspodjele tokova snage (Power Transfer Distribution Factor, u daljnjem tekstu: PTDF) jednak ili veći od 5 % (članak 5. stavak 8. točka (a)), i procjenu učinka povećanja praga uključenja na 10 % ili više (članak 5. stavak 8. točka (b)) te analizu ekonomski najučinkovitijeg rješenja za otklanjanje zagušenja (članak 5. stavak 8. točka (c)). Također valja primijetiti da se člankom 5. stavkom 9. spornih metodologija OPS‑ovima u biti nalaže da dokažu, prilikom podnošenja predmetnog prijedloga, da su s dužnom pažnjom, i dovoljno unaprijed, ispitali alternativna rješenja iz stavka 8. navedenog članka, tako da se ta rješenja mogu primijeniti ili provesti u trenutku kada NRT te regije odluči o tom prijedlogu. Iz toga slijedi da se, radi uvrštenja unutarnjeg mrežnog elementa na popis unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja), koji se treba uzeti u obzir prilikom proračuna kapaciteta, spornim odredbama OPS‑ovima nameću zahtjevi (u daljnjem tekstu: sporni zahtjevi) koji nadilaze samo dostavljanje popisa unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) kojima se poštuje kriterij PTDF iz članka 5. stavka 8. točke (a) navedenih metodologija.
30
Osim toga, valja podsjetiti na to da se člankom 14. Uredbe 2019/943 utvrđuju pravila za preispitivanje zona trgovanja kako bi se izbjeglo da one sadržavaju strukturna i dugoročna zagušenja prijenosne mreže. Članak 15. te uredbe uređuje mogućnost država članica koje su na svojim mrežama utvrdile strukturna zagušenja da, u suradnji sa svojim NRT‑ovima, izrade akcijske planove kako bi postupno, a najkasnije do 31. prosinca 2025., postigle minimalne razine kapaciteta koje OPS‑ovi moraju staviti na raspolaganje za prekozonsku trgovinu. Člankom 16. te uredbe uređuju se te minimalne razine kapaciteta te posebno propisuje da, kada se primjenjuje pristup temeljen na tokovima snaga, ta minimalna razina, odnosno 70 %, određuje minimalni udio prekozonskog ili unutarnjeg kapaciteta CNE‑a koji poštuje granične vrijednosti pogonskih veličina, a koji se koristi za koordinirani proračun kapaciteta na temelju Uredbe 2015/1222, uzimajući u obzir nepredviđene događaje. Preostali dio kapaciteta, odnosno 30 %, može se upotrijebiti za granice pouzdanosti, tokove petlje i unutarnje tokove.
31
Osim toga, člankom 29. stavkom 3. točkom (b) Uredbe 2015/1222 određuje se da izvođač koordiniranog proračuna kapaciteta, za potrebe tog izračuna, zanemaruje CNE‑ove na koje prekozonska trgovina znatno ne utječe.
32
S obzirom na navedeno, valja provjeriti je li, kao što to u biti tvrde BNetzA i Savezna Republika Njemačka, osporavano tumačenje u suprotnosti s člancima 14. do 16. Uredbe 2019/943 te člankom 29. stavkom 3. točkom (b) Uredbe 2015/1222 jer omogućuje ACER‑u da u sporne metodologije unese sporne zahtjeve.
33
U tom pogledu valja podsjetiti na to da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, prilikom tumačenja odredbe prava Unije valja uzeti u obzir ne samo njezin tekst nego i kontekst i ciljeve propisa kojeg je ona dio (vidjeti presude od 7. lipnja 2005., VEMW i dr., C‑17/03, EU:C:2005:362, t. 41. i navedenu sudsku praksu i od 9. ožujka 2023., ACER/Aquind, C‑46/21 P, EU:C:2023:182, t. 54. i navedenu sudsku praksu).
34
Kao prvo, valja ispitati proizlazi li iz teksta odredbi uredbi 2019/943 i 2015/1222 to da je ACER mogao, bez počinjenja pogreške, unijeti sporne zahtjeve u sporne metodologije.
35
BNetzA i Savezna Republika Njemačka u biti tvrde da ništa u tekstu odredbi uredbi 2019/943 i 2015/1222 ne omogućuje da se uzimanje u obzir u proračun kapaciteta unutarnjeg mrežnog elementa na koji znatno utječe prekozonska trgovina uvjetuje provedbom analize ekonomske učinkovitosti i procjene učinka povećanja praga uključenja.
36
ACER osporava to da su sporni zahtjevi nespojivi s doslovnim tumačenjem članaka 14. do 16. Uredbe 2019/943 te članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222.
37
U tom pogledu, kao prvo, valja podsjetiti na to da članak 2. Uredbe 2019/943, naslovljen „Definicije”, u točki 69. određuje da pod CNE‑om treba razumjeti „element unutar zone [...] ili između zona [...] koji je uzet u obzir u postupku izračuna kapaciteta, ograničavajući količinu električne energije koja se može razmjenjivati [između zona]”. Kao što to pravilno primjećuju BNetzA i Savezna Republika Njemačka, iz te definicije ne proizlazi da bi se, u kontekstu Uredbe 2019/943, u sporne metodologije mogli uvesti zahtjevi u vezi s kvalifikacijom unutarnjih mrežnih elemenata (i njihovih nepredviđenih događaja) osim kriterija znatnog utjecaja prekozonske trgovine, te da bi to moglo dovesti do toga da se pojedini elementi koji, zbog strukturnih zagušenja koja na njih utječu, znatno ograničavaju prekozonsku trgovinu, ne smatraju kritičnima i da budu isključeni iz proračuna kapaciteta te iz primjene pravila koja se odnose na proračun tog kapaciteta.
38
Uostalom, članak 16. stavak 4. Uredbe 2019/943 potvrđuje da se najveća razina kapaciteta razmjene između zona, koja se stavlja na raspolaganje sudionicima na tržištu, odnosi, osim na „interkonekcije”, i na „prijenosne mreže na koje utječe prekogranični kapacitet”, odnosno na sve unutarnje mrežne elemente koji imaju znatan utjecaj na navedeni kapacitet i stoga ga mogu ograničiti.
39
Kao drugo, to tumačenje Uredbe 2019/943 potkrijepljeno je sadržajem članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222, prema kojem „[p]ri proračunavanju kapaciteta između zona trgovanja svaki izvođač koordiniranog proračuna kapaciteta [...] zanemaruje kritične elemente mreže na koje, u skladu s metodologijom [za proračun kapaciteta], ne utječu značajno promjene neto pozicija zone trgovanja”.
40
U tom pogledu, izračun PTDF matematički je alat koji se upotrebljava za mjerenje utjecaja koji prekozonska trgovina ima na CNE‑ove u okviru pristupa utemeljenog na tokovima snaga, kao što to osobito proizlazi iz članka 2. drugog stavka točke 9., članka 21. stavka 1. točke (b) podtočke v. i članka 29. stavka 7. točaka (b), (c) i (f) Uredbe 2015/1222. Članak 2. točka 22. Uredbe Komisije (EU) br. 543/2013 od 14. lipnja 2013. o dostavi i objavi podataka na tržištima električne energije i o izmjeni Priloga I. Uredbi (EZ) br. 714/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2013., L 163, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 12., svezak 5., str. 274.) definira PTDF kao prikaz fizičkog protoka na CNE‑u koji je prouzročila razlika neto položaja zone. Kao što je to ACER priznao na raspravi i kao što to proizlazi iz članka 5. stavka 7. i članka 5. stavka 8. točke (a) spornih metodologija, Odbor za žalbe prihvatio je u pobijanoj odluci prijedlog OPS‑ova prema kojem unutarnji mrežni element čiji je PTDF manji od 5 % ne ispunjava kriterij znatnog utjecaja prekozonske trgovine.
41
Iz toga slijedi da, kao što je sud Unije već imao priliku pojasniti, u sadašnjem stanju prava Unije valja smatrati da CNE‑ovi uključuju sve unutarnje mrežne elemente koji ispunjavaju kriterij znatnog utjecaja prekozonske trgovine, kako se to mjeri njihovim PTDF‑om (vidjeti u tom smislu presude od 25. rujna 2024., CRE/ACER, T‑446/21, neobjavljenu, EU:T:2024:647, t. 51.; od 25. rujna 2024., RTE/ACER, T‑472/21, neobjavljenu, EU:T:2024:648, t. 52. i od 25. rujna 2024., BNetzA/ACER, T‑485/21, EU:T:2024:653, t. 47.).
42
Kao što to pravilno primjećuju BNetzA i Savezna Republika Njemačka, iz formulacije članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222 ne proizlazi da se, u okviru metodologije proračuna kapaciteta iz članka 21. te uredbe, unutarnji mrežni elementi, na koje značajno utječe prekozonska trgovina, kako se to mjeri njihovim PTDF‑om, ne mogu smatrati kritičnima te biti isključeni iz proračuna kapaciteta i primjene pravila koja se odnose na taj izračun, s obrazloženjem da ne ispunjavaju dodatne zahtjeve, osobito one kojima se nastoji uzeti u obzir da su ti elementi strukturno zagušeni.
43
Kao treće, valja odbiti ACER‑ove argumente prema kojima upućivanje u tekstu članka 16. stavka 8. prvog podstavka točke (b) druge rečenice Uredbe 2019/943 na „smjernic[u] za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima donesen[u] na temelju članka 18. stavka 5. Uredbe [...] br. 714/2009” i, stoga, u biti, na Uredbu 2015/1222, omogućuje uvjetovanje kvalifikacije „unutarnjih mrežnih elemenata” kao „kritičnih” dodatnim zahtjevima, kao što su poštovanje kriterija ekonomske učinkovitosti ili provedba procjene učinka povećanja praga uključenja na 10 % ili više, te, posljedično, njihovo uzimanje u obzir u proračun kapaciteta kao i primjena na te elemente pravila koja se odnose na izračun tog kapaciteta.
44
Najprije, u mjeri u kojoj se ACER pretežito poziva na francusku verziju, a BNetzA te Savezna Republika Njemačka na njemačku verziju članka 16. stavka 8. prvog podstavka točke (b) druge rečenice Uredbe 2019/943, valja podsjetiti na to da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, formulacija neke odredbe prava Unije upotrijebljena u jednoj od jezičnih verzija ne može služiti kao jedina osnova za tumačenje te odredbe, niti joj se može dati prednost u odnosu na druge jezične verzije. Odredbe prava Unije moraju se tumačiti i primjenjivati na ujednačen način, s obzirom na verzije sastavljene na svim jezicima Unije. U slučaju neslaganja između različitih jezičnih verzija određenog teksta prava Unije, predmetnu odredbu treba tumačiti s obzirom na opću strukturu i svrhu propisa kojeg je dio (vidjeti rješenje od 2. prosinca 2022., Compania Naţională de Transporturi Aeriene Tarom, C‑229/22, EU:C:2022:978, t. 21. i navedenu sudsku praksu; presude od 21. ožujka 2024., Cobult, C‑76/23, EU:C:2024:253, t. 25. i od 5. rujna 2024., BIOR, C‑344/23, EU:C:2024:696, t. 45.).
45
U ovom slučaju valja utvrditi, u različitim jezičnim verzijama članka 16. stavka 8. prvog podstavka točke (b) druge rečenice Uredbe 2019/943, što se, s gramatičkog gledišta, mora odrediti „u skladu sa smjernicom za dodjelu kapaciteta i upravljanje zagušenjima donesenom na temelju članka 18. stavka 5. Uredbe [...] br. 714/2009”. U tom pogledu, osim njemačke, bugarske i češke verzije te odredbe, koje s gramatičkog gledišta prije upućuju na „nepredviđene događaje” koji utječu na CNE‑ove nego, kao što to ACER tvrdi, na same CNE‑ove, druge jezične verzije mogu se shvatiti kao da se općenito odnose na prvi dio rečenice, odnosno na kapacitet koji poštuje granične vrijednosti pogonskih veličina svakog CNE‑a (s njegovim nepredviđenim događajima), pri čemu marža od 70 % mora ostati na raspolaganju za prekozonsku trgovinu (u daljnjem tekstu: MACZT od 70 %).
46
Stoga većina jezičnih verzija članka 16. stavka 8. prvog podstavka točke (b) Uredbe 2019/943 potvrđuje tumačenje BNetzA‑a i Savezne Republike Njemačke te odredbe prema kojem je zakonodavac Unije njome namjeravao uputiti na određivanje kapaciteta poštujući granične vrijednosti pogonskih veličina svakog CNE‑a (s njegovim nepredviđenim događajima), čiji je znatan dio, odnosno MACZT od 70 %, trebao biti raspoloživ za prekozonsku trgovinu. S druge strane, na temelju nijedne od tih verzija ne može se utvrditi, kao što to ACER tvrdi, da je ta odredba ovlastila OPS‑ove, NRT‑ove ili samog ACER‑a da kvalifikaciju „unutarnjih mrežnih elemenata” kao „kritičnih” podrede dodatnim zahtjevima, i prema tome, njihovo uzimanje u obzir u proračun kapaciteta i primjenu na te elemente pravila koja se odnose na taj proračun.
47
To je tumačenje potkrijepljeno pripremnim aktima Uredbe 2019/943 (dokumenti ST 5834/18 REV 4, ST 5834/18 REV 5 i ST 5070/19), koji su javno dostupni i koji se, jasnim upućivanjem sadržanim u njima, u biti pozivaju na Uredbu 2015/1222, odnosno na utvrđivanje kapaciteta koji poštuje granične vrijednosti pogonskih veličina svakog CNE‑a (s njegovim nepredviđenim događajima), a ne isključivo na nepredviđene događaje ili na same CNE‑ove.
48
Nadalje, u mjeri u kojoj stranke također pozivaju da se sadržaj članka 16. stavka 8. prvog podstavka točke (b) Uredbe 2019/943 tumači s obzirom na uvodnu izjavu 31. te uredbe, valja podsjetiti na to da, iako se pojmovi iz uvodne izjave zakonodavnog akta Unije mogu upotrijebiti za pojašnjenje odredbe tog akta i predstavljaju važan alat tumačenja (vidjeti presudu od19. prosinca 2019., Puppinck i dr./Komisija, C‑418/18 P, EU:C:2019:1113, t. 75. i navedenu sudsku praksu), iz ustaljene sudske prakse proizlazi da preambula zakonodavnog akta Unije sama po sebi nema pravno obvezujuću snagu. Na takvu se preambulu ne može pozivati ni kako bi se odstupilo od samih odredbi predmetnog akta ni kako bi se te odredbe protumačilo na način suprotan njihovu tekstu (contra legem) (vidjeti presudu od 19. lipnja 2014., Karen Millen Fashions, C‑345/13, EU:C:2014:2013, t. 31. i navedenu sudsku praksu).
49
U ovom slučaju, sadržaj uvodne izjave 31. Uredbe 2019/943 stoga ne može dovesti do tumačenja contra legem članka 16. stavka 8. prvog podstavka točke (b) te uredbe, kojim se, u skladu sa zaključkom o ujednačenom tumačenju iz točke 46. ove presude, upućuje na određivanje kapaciteta koji poštuje granične vrijednosti pogonskih veličina svakog CNE‑a (s njegovim nepredviđenim događajima), čiji znatan dio, odnosno MACZT od 70 %, treba ostati raspoloživ za prekozonsku trgovinu.
50
Uostalom, osim njemačke verzije, verzije uvodne izjave 31. Uredbe 2019/943 sastavljene na svim drugim jezicima Unije, uključujući bugarsku i češku verziju, potvrđuju da se zakonodavac Unije namjeravao pozvati, upućivanjem koje se u biti odnosi na Uredbu 2015/1222, na određivanje kapaciteta kojim se poštuju granične vrijednosti pogonskih veličina svakog CNE‑a (s njegovim nepredviđenim događajima), čiji znatan „postotak”, odnosno MACZT od 70 %, treba biti raspoloživ za prekozonsku trgovinu.
51
Valja dodati da činjenica, koju ističe ACER, da je u verzijama sastavljenima na svim jezicima Unije, s iznimkom njemačke verzije, navedeno da se to određivanje mora provesti u skladu s, ili nakon, „postupka odabira na temelju Uredbe [...] 2015/1222” ne znači da se to određivanje može temeljiti na spornim zahtjevima. Naprotiv, to neizravno upućivanje na postupak odabira iz članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222, iz točke 39. ove presude, odražava volju zakonodavca Unije da primijeni pristup prihvaćen u navedenoj odredbi pri odabiru CNE‑ova, odnosno pristup koji se temelji na kriteriju znatnog utjecaja unutarnjih mrežnih elemenata na prekozonsku trgovinu, kako ga mjeri njihov PTDF. Stoga, iz takvog upućivanja ne proizlazi da se kvalifikacija „unutarnjih mrežnih elemenata” kao „kritičnih” i, prema tome, njihovo uzimanje u obzir u proračun kapaciteta, te primjena na njih pravila koja se odnose na navedeni proračun mogu podrediti drugim zahtjevima, a ne samo znatnom utjecaju prekozonske trgovine.
52
S obzirom na prethodno navedeno, ACER stoga neosnovano tvrdi da iz teksta članka 16. stavka 8. prvog podstavka točke (b) Uredbe 2019/943, u vezi s uvodnom izjavom 31. te uredbe, proizlazi da se u sporne metodologije mogu uvesti i drugi zahtjevi, osim zahtjeva znatnog utjecaja prekozonske trgovine, radi određivanja unutarnjih mrežnih elemenata koje treba smatrati „kritičnima” i, kao takvi, uvrstiti na popis CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) uzetih u obizir u proračun kapaciteta i podložnih pravilima koja se odnose na taj proračun.
53
Usto, u dijelu u kojem ACER primjećuje da se člankom 21. Uredbe 2015/1222, naslovljenim „Metodologija proračuna kapaciteta”, koji je Komisija donijela na temelju ovlasti delegiranih od zakonodavca Unije, utvrđuju samo elementi koje navedena metodologija, osobito u slučaju pristupa utemeljenog na tokovima snaga, mora „najmanje” sadržavati, pri čemu se ne isključuje mogućnost da ta metodologija sadržava i druge elemente koji nisu izrijekom predviđeni tom odredbom, valja utvrditi da to ne omogućuje izmjenu, u spornim metodologijama, kriterija utvrđenih relevantnim pravilima za određivanje unutarnjih mrežnih elemenata koji se mogu smatrati „kritičnima” i, kao takvi, uvrstiti na popis CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) uzetih u obzir u proračun kapaciteta i podložnih pravilima koja se odnose na taj proračun.
54
Naposljetku, činjenica da, s jedne strane, članak 21. stavak 4. Uredbe 2015/1222 određuje da svi OPS‑ovi svake regije za proračun kapaciteta, upotrebljavaju, u mjeri u kojoj je to moguće, a najkasnije do 31. prosinca 2020., usklađene ulazne podatke za proračun kapaciteta, osobito u slučaju pristupa utemeljenog na tokovima snaga, i da, s druge strane, CNE‑ovi (i njihovi nepredviđeni događaji) koji se, u skladu s člankom 2. točkom 69. Uredbe 2019/943, uzimaju u obzir u postupku proračuna kapaciteta i ograničavaju količinu električne energije koja se može razmjenjivati između zona, predstavljaju ulazne podatke u „procesu izračuna kapaciteta dostupnog za tokove izazvane prekozonskom razmjenom”, koji se navodi u članku 16. stavku 8. prvom podstavku točki (b) Uredbe 2019/943 i koji je utvrđen metodologijom proračuna kapaciteta utemeljenog na tokovima snaga, donesenom u skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe 2015/1222, ne omogućuje zaključak da se odabir unutarnjih mrežnih elemenata, koje treba smatrati „kritičnima” i, kao takve, uvrstiti na popis CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) uzetih u obzir u proračun kapaciteta i podložnih pravilima koja se odnose na taj proračun, može podrediti zahtjevima drukčijima od zahtjeva koji se odnose na značajni utjecaj prekozonske trgovine.
55
U tom pogledu, situacija je različita od one koja se odnosi na tehničku provedbu OPS‑ova, NRT‑ova ili ACER‑a, pri utvrđivanju relevantnog PTDF‑a koji treba uzeti u obzir u okviru spornih metodologija, a s obzirom na kriterij znatnog utjecaja prekozonske trgovine koji je utvrdio zakonodavac Unije i, na temelju delegirane ovlasti, Komisija u članku 2. točki 69. Uredbe 2019/943 i članku 29. stavku 3. točki (b) Uredbe 2015/1222. U točki 112. prvotne odluke ACER je sam primijetio da je kriterij znatnog utjecaja važan element za utvrđivanje konačnog popisa CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) koji treba biti uzet u obzir u proračun kapaciteta, što se izričito zahtijeva člankom 29. stavkom 3. točkom (b) Uredbe 2015/1222.
56
Međutim, u potonjoj uredbi ne postoji nikakav izričit temelj, istovjetan onomu iz članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222, za kriterij znatnog utjecaja kako bi se opravdalo to da se, u okviru te metodologije, utvrdi i kriterij koji navodi pod kojim bi se uvjetom unutarnji mrežni elementi kojima se ograničava količina električne energije koja se može razmjenjivati između zona trebali uvrstiti na popis CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) uzetih u obzir u postupak proračuna kapaciteta i, prema tome, opravdalo ACER‑ovo donošenje spornih zahtjeva. Osim toga, u točkama 109. i 112. prvotne odluke te u točkama 47., 48. i 52. pobijane odluke, ACER i Odbor za žalbe ograničili su se na upućivanje, kao na temelj kriterija ekonomske učinkovitosti, na točku 1.7. Priloga I. Uredbi br. 714/2009, za koju je Odbor za žalbe, u točki 46. pobijane odluke, pravilno utvrdio da više ne može biti valjana pravna osnova za navedeni kriterij s obzirom na to da više nije primjenjiva (vidjeti u tom smislu presudu od 7. rujna 2022., BNetzA/ACER, T‑631/19, EU:T:2022:509, t. 76. do 85.).
57
U tom kontekstu valja podsjetiti na to da zajedničke metodologije iz članka 9. stavka 7. i članka 20. stavka 2. Uredbe 2015/1222 imaju za cilj to da OPS‑ovi definiraju metodologiju koordiniranog proračuna kapaciteta za regiju. U skladu s člankom 21. stavka 1. navedene uredbe, prijedlog metodologije koji izrađuju OPS‑ovi mora sadržavati „najmanje” određene elemente, među kojima osobito „metodologije za proračun ulaznih podataka za proračun kapaciteta”, koje moraju sadržavati parametre nabrojene u članku 21. stavku 1. točki (a) podtočkama i. do iv. Uredbe 2015/1222. Potonje odredbe odnose se na određivanje granice pouzdanosti, utvrđivanje granične vrijednosti pogonskih veličina, nepredviđene događaje koje treba uzeti u obzir pri proračunu kapaciteta i ograničenja pri dodjeli koja se mogu primijeniti, određivanje metoda promjene proizvodnje i određivanje korektivnih mjera koje treba uzeti u obzir u proračunu kapaciteta.
58
U ovom slučaju valja istaknuti da su sporne metodologije predstavljaju provedbu tih odredbi. Konkretnije, članak 5. navedenih metodologija, koji sadržava sporne zahtjeve, nalazi se u njihovoj glavi 3., koja se odnosi na „ulazne podatke za proračun kapaciteta”. Njezin je cilj, dakle, provedba članka 21. stavka 1. točke (a) Uredbe 2015/1222 te ima za predmet, kao što je to navedeno u njezinu naslovu, definiranje unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) koje provode OPS‑ovi, što, u skladu s člankom 4. stavkom 8. tih metodologija, predstavlja prvi korak u postupku proračuna kapaciteta.
59
Međutim, kako je navedeno u točki 29. ove presude, članak 5. stavak 8. spornih metodologija nalaže da prijedlog popisa unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) koji OPS‑ovi iz regije CORE moraju podnijeti sadržava, osim popisa predloženih unutarnjih CNE‑ova čiji je pridruženi PTDF jednak ili veći od 5 %, i procjenu učinka povećanja praga uključenja na 10 % ili više te analizu ekonomski najučinkovitijeg rješenja za otklanjanje zagušenja.
60
Obveza da se u prijedlog popisa unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) uključi takva procjena učinka i takva analiza prelazi parametre utvrđene člankom 21. stavkom 1. točkom (a) Uredbe 2015/1222 za izračun ulaznih podataka za proračun kapaciteta i nije u skladu s ciljevima te odredbe. Naime, iako bi takve procjene i takve analize mogle dugoročno biti relevantne za otklanjanje strukturnih zagušenja, neovisno o tome one ne predstavljaju ulazne podatke za proračun kapaciteta niti, kao takve, sudjeluju u postupku njegova izračuna, koji se, ponajprije, temelji na tome da OPS‑ovi odrede popis CNE‑ova koji odgovara definiciji koju je zakonodavac Unije dao u članku 2. točki 69. Uredbe 2019/943. Isti zaključak nameće se, zbog istih razloga, i u pogledu obveze, predviđene člankom 5. stavkom 9. spornih metodologija, da se u prijedlog popisa unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) uključi dokazivanje da su alternativna rješenja iz stavka 8. navedenog članka bila ispitana s dužnom pažnjom i dovoljno unaprijed.
61
Slijedom toga, iz teksta odredaba uredbi 2019/943 i 2015/1222 ne proizlazi da je ACER mogao, bez počinjenja pogreške, unijeti sporne zahtjeve u sporne metodologije.
62
Kao drugo, valja ispitati potvrđuje li kontekst u koji se uklapaju odredbe Uredbe 2019/943 da se sporni zahtjevi nisu mogli uvesti u sporne metodologije.
63
BNetzA i Savezna Republika Njemačka, u bitnome, tvrde da iz kontekstualnog tumačenja odredaba Uredbe 2019/943 proizlazi da uzimanje u obzir u proračun kapaciteta unutarnjih mrežnih elemenata na koje utječe prekozonska trgovina ne može podlijegati kriteriju ekonomske učinkovitosti.
64
ACER smatra da kontekstualno tumačenje odredbi Uredbe 2019/943, provedeno s obzirom na načelno pravilo koje je zakonodavac Unije naveo u članku 16. stavku 8. prvom podstavku prvoj rečenici te uredbe, potvrđuje da je mogao uvrstiti sporne zahtjeve u sporne metodologije. U skladu s tim pravilom, OPS‑ovi ne bi trebali ograničavati prekozonski kapacitet radi upravljanja problemima unutarnjeg zagušenja, što je potvrđeno i definicijom „zone” te pravilima kojima se uređuju navedene zone iz članka 2. točke 65. i članka 14. stavka 1. Uredbe 2019/943. Međutim, uvođenje spornih zahtjeva u sporne metodologije bilo je nužno radi osiguranja poštovanja tog načelnog pravila.
65
U tom pogledu, valja primijetiti da se, u skladu s člankom 16. stavkom 8. prvim podstavkom drugom rečenicom Uredbe 2019/943 i člankom 16. stavkom 8. prvim podstavkom točkama (a) i (b) te uredbe, smatra da je načelno pravilo iz prve rečenice navedenog stavka 8. poštovano ako razine raspoloživog kapaciteta za prekozonsku trgovinu dosegnu, za granice na kojima se primjenjuje pristup utemeljen na tokovima snaga, MACZT od 70 %, pri čemu se preostali maksimalni iznos od 30 % može upotrijebiti za granice pouzdanosti, tokove petlje i unutarnje tokove. Zakonodavac Unije tako je uveo pretpostavku da OPS‑ovi koji dosegnu MACZT u visini od 70 % poštuju svoju obvezu da ne ograničavaju prekozonski kapacitet radi upravljanja problemima unutarnjeg zagušenja.
66
U uvodnoj izjavi 27. Uredbe 2019/943, u četvrtoj i šestoj rečenici, zakonodavac Unije tako je jasno objasnio da je, u okviru te uredbe, „[p]otrebno uspostaviti jasne minimalne razine raspoloživog kapaciteta za potrebu prekozonske trgovine kako bi se smanjili učinci toka petlje i unutarnjih zagušenja na prekozonsku trgovinu te kako bi se omogućila predvidiva vrijednost kapaciteta za sudionike na tržištu”, dok se „[p]reostali ukupni udio kapaciteta može upotrijebiti za granice pouzdanosti, tokove petlje i unutarnje tokove”.
67
Pretpostavka navedena u točki 65. ove presude nije dovedena u pitanje definicijom „zone” niti pravilima kojima se uređuju navedena područja iz članka 2. točke 65. i članka 14. stavka 1. Uredbe 2019/943, na čiji se sadržaj ACER poziva.
68
Točno je da iz članka 2. točke 65. i članka 14. stavka 1. Uredbe 2019/943 proizlazi da unutar određene zone „sudionici na tržištu mogu razmjenjivati energiju bez raspodjele kapaciteta” i da, u načelu, navedena područja „ne smiju sadržavati [...] strukturna zagušenja”.
69
Međutim, člankom 14. stavkom 1. trećom rečenicom Uredbe 2019/943 preciziraju se slučajevi u kojima strukturna zagušenja ostaju dopuštena, osobito kada „ta strukturna zagušenja ne dovode do smanjenja kapaciteta prekozonske trgovine u skladu sa zahtjevima iz članka 16.”. Osim toga, člankom 14. stavkom 1. četvrtom rečenicom navedene uredbe predviđa se da se zone u Uniji konfiguriraju tako da se što je moguće više poveća gospodarska učinkovitost i što je moguće više povećaju mogućnosti prekozonske trgovine u skladu s člankom 16. te uredbe, istodobno održavajući sigurnost opskrbe. Međutim, kao što je to već navedeno u točki 65. ove presude, u skladu s člankom 16. stavkom 8. Uredbe 2019/943, kada OPS‑ovi iz regije CORE dosegnu MACZT od 70 % i s preostalih 30 % upravljaju problemima unutarnjih zagušenja, smatra se da ne ugrožavaju nezakonito optimizaciju ekonomske učinkovitosti i mogućnosti prekozonske trgovine.
70
Usto, u članku 15. Uredbe 2019/943, na koji upućuje članak 16. stavak 8. te uredbe, zakonodavac Unije predvidio je da svaka država članica s utvrđenim strukturnim zagušenjem može, u suradnji sa svojim NRT‑om, odlučiti, u skladu s člankom 14. stavkom 7. navedene uredbe, izraditi akcijski plan koji sadržava konkretan raspored (u daljnjem tekstu: linearna putanja) za donošenje mjera za smanjenje tog zagušenja i koje svojim OPS‑ovima moraju omogućiti da, najkasnije do 31. prosinca 2025., dosegnu MACZT od 70 %.
71
Međutim, Savezna Republika Njemačka podnijela je 28. prosinca 2019. Komisiji i ACER‑u „akcijski plan za zonu” kojom upravljaju njezini OPS‑ovi (Aktionplan Gebotszon). U skladu s člankom 15. stavkom 2. drugim podstavkom trećom rečenicom Uredbe 2019/943, tijekom provedbe tog akcijskog plana Savezna Republika Njemačka dužna je isključivo osigurati da kapacitet učinjen raspoloživim za osiguravanje usklađenosti prekozonske trgovine s člankom 16. stavkom 8. te uredbe bude veći ili jednak vrijednostima linearne putanje, uključujući primjenom korektivnih mjera u regiji CORE.
72
Kako je ACER priznao na raspravi, u odgovoru na usmeno pitanje Općeg suda, Savezna Republika Njemačka i njezini OPS‑ovi općenito su do sada poštovali linearnu putanju predviđenu svojim akcijskim planom, tako da, u skladu s pretpostavkom iz prve rečenice članka 16. stavka 8. Uredbe 2019/943, treba smatrati da su poštovali načelno pravilo prema kojem ne smiju ograničavati prekozonski kapacitet radi upravljanja problemima unutarnjih zagušenja.
73
U tom kontekstu, valja podsjetiti na to da su, na temelju članka 16. stavka 4. Uredbe 2019/943, OPS‑ovi dužni primijeniti korektivne mjere, kao što su trgovanje u suprotnom smjeru ili redispečiranje, u smislu članka 2. točke 26. te uredbe, kako bi optimizirali raspoložive kapacitete za prekozonsku trgovinu, samo u svrhu postizanja minimalnih kapaciteta predviđenih stavkom 8. tog istog članka, odnosno MACZT‑a od 70 %, ili, ako je akcijski plan u tijeku, vrijednosti koje odgovaraju linearnoj putanji.
74
Usto, u skladu s člankom 15. Uredbe 2019/943 i kao što to proizlazi iz uvodne izjave 31. šeste rečenice Uredbe 2019/943, i kao što je to sam Odbor za žalbe priznao u točki 60. pobijane odluke, do rekonfiguracije zone ne bi smjelo doći protiv volje predmetne države članice, pod uvjetom da se dosegnu minimalni kapaciteti, odnosno MACZT od 70 % ili vrijednosti koje odgovaraju linearnoj putanji.
75
Iz toga slijedi da je, kada OPS‑ovi ispune minimalne kapacitete, primjena kriterija ekonomske učinkovitosti, u mjeri u kojoj potonjima nameće obvezu provjere bi li rekonfiguracija njihove zone ili uporaba korektivnih mjera bile ekonomski učinkovitije rješenje od dodjele kapaciteta radi otklanjanja zagušenja na njihovim unutarnjim elementima mreže, u praksi lišena svake relevantnosti, s obzirom na to da nije pravno obvezujuća za predmetnu državu članicu ili OPS‑ove na koje se odnosi. To je uostalom ACER priznao na raspravi u odgovoru na usmeno pitanje Općeg suda koje se odnosi na eventualnu rekonfiguraciju zone.
76
Slijedom toga, ispitivanjem konteksta u koji se uklapaju odredbe Uredbe 2019/943 potvrđuje se da ACER nije mogao, bez počinjenja pogreške, unijeti sporne zahtjeve u sporne metodologije.
77
Kao treće, valja ispitati potvrđuje li teleološko tumačenje odredbi uredbi 2019/943 i 2015/1222 da se sporni zahtjevi nisu mogli uvesti u sporne metodologije.
78
BNetzA i Savezna Republika Njemačka smatraju da sporno tumačenje nije u skladu s teleološkim tumačenjem članaka 14. do 16. Uredbe 2019/943 i članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222.
79
ACER odgovara da teleološko tumačenje odredbi Uredbe 2019/943, provedeno s obzirom na cilj koji je zakonodavac Unije nastojao postići u okviru te uredbe, potvrđuje da je mogao uvesti sporne zahtjeve u sporne metodologije. Naime, jednako kao i potonja uredba, cilj navedenih zahtjeva bio je zajamčiti pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta električne energije, vodeći računa o tome da se sustavno daje prednost ekonomski i troškovno najučinkovitijim rješenjima. BNetzA i Savezna Republika Njemačka osporavaju osnovanost tih argumenata.
80
U tom pogledu valja naglasiti da, čak i ako se smatra, kao što to ACER tvrdi, da iz cjelovitog tumačenja različitih odredaba Uredbe 2019/943 proizlazi da ona sadržava opće pravilo prema kojem bi, u okviru primjene pravila čija je svrha osigurati pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta električne energije, trebalo dati prednost troškovno najučinkovitijim rješenjima, te da bi ACER, na temelju toga pravila, bio ovlašten uvrstiti sporne zahtjeve u sporne metodologije, valja podsjetiti na to da se svako opće pravilo može ograničiti ili isključiti, u skladu s načelom prema kojem posebno pravilo derogira opće (lex specialis derogat legi generali) kada postoje posebna pravila koja uređuju posebna pitanja (presuda od 14. srpnja 2005., Le Voci/Vijeće, T‑371/03, EU:T:2005:290, t. 122.). Posebne odredbe stoga imaju prednost pred općim pravilima u situacijama koje se njima izričito nastoje urediti (vidjeti presudu od 22. travnja 2016., Italija i Eurallumina/Komisija, T‑60/06 RENV II i T‑62/06 RENV II, EU:T:2016:233, t. 81. i navedenu sudsku praksu). U svakom slučaju, kao posebna pravila, odredbe o dodjeli kapaciteta i upravljanju zagušenjima iz članaka 15. i 16. Uredbe 2019/943 trebale bi stoga imati prednost pred općim pravilom na koje se poziva ACER.
81
Štoviše, kako to pravilno primjećuju BNetzA i Savezna Republika Njemačka, iz zakonodavne povijesti Uredbe 2019/943, kojom se preinačuje Uredba br. 714/2009, proizlazi da je zakonodavac Unije donio posebna pravila navedena u člancima 15. i 16. te uredbe iako je bio u potpunosti upoznat s ACER‑ovom preporukom br. 02/2016 od 11. studenoga 2016. o zajedničkim metodologijama za proračun kapaciteta i podjeli troškova redispačiranja i trgovanja u suprotnom smjeru, kao i popratnim obrazloženjem Komisije, priloženim uz njezin Prijedlog COM(2016) 861 final od 30. studenoga 2016. uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o unutarnjem tržištu električne energije, kojima se zagovara sustavna primjena, u pogledu dodjele kapaciteta i upravljanja zagušenjima, troškovno najučinkovitijih rješenja, kako bi, prema njihovu mišljenju, proizlazilo iz točke 1.7. Priloga I. Uredbi br. 714/2009.
82
Kao što to proizlazi iz članka 16. stavka 8. Uredbe 2019/943, u vezi s uvodnom izjavom 27. četvrtom i šestom rečenicom te uredbe, uzimajući u obzir različite uključene interese, zakonodavac Unije nastojao je u toj uredbi uspostaviti uravnoteženiji pristup od onog koji je predložio ACER u svojoj preporuci i Komisija u svojem prijedlogu, nalažući, među ostalim, OPS‑ovima da poštuju minimalne razine prekozonskog kapaciteta koje odgovaraju MACZT‑u od 70 %, ili, prema potrebi a najkasnije do 31. prosinca 2025., vrijednosti koje odgovaraju linearnoj putanji, a istodobno im je omogućio da preostalih 30 % iskoriste za upravljanje, među ostalim, unutarnjim problemima zagušenja.
83
ACER stoga neosnovano tvrdi da mu je, na temelju općeg pravila koje pogoduje troškovno najučinkovitijim rješenjima, omogućeno da spornim zahtjevima ograniči područje primjene članaka 15. i 16. Uredbe 2019/943, pri čemu sama činjenica da su u ovom slučaju mogla postojati ekonomski učinkovitija rješenja od onih koja je donio zakonodavac Unije, ne može opravdati njihovo zaobilaženje.
84
Iz toga slijedi da teleološko tumačenje odredbi uredbi 2019/943 i 2015/1222 potvrđuje da ACER nije mogao, a da pritom ne počini pogrešku, uvesti sporne zahtjeve u sporne metodologije.
85
Iz svih prethodnih razmatranja proizlazi da se spornim tumačenjem povređuju članci 14. do 16. Uredbe 2019/943 i članak 29. stavak 3. točka (b) Uredbe 2015/1222, s obzirom na to da potonje odredbe nisu dopuštale da se u sporne metodologije uvedu sporni zahtjevi, kojima se nameću obveze koje nadilaze puko priopćavanje popisa unutarnjih CNE‑ova (i njihovih nepredviđenih događaja) kojima se poštuje kriterij PTDF‑a iz članka 5. stavka 8. točke (a) navedenih metodologija.
86
Slijedom toga, i čak bez potrebe da se ispitaju ostali prigovori i argumenti koje je BNetzA istaknuo u prilog svojem jedinom tužbenom razlogu, ili koji idu u prilog prvom tužbenom razlogu koji je istaknula Savezna Republika Njemačka, a koji se temelje na povredi članaka 14. do 16. Uredbe 2019/943 i članka 29. stavka 3. točke (b) Uredbe 2015/1222, kao i drugih podredno istaknutih tužbenih razloga Savezne Republike Njemačke, valja prihvatiti taj jedini tužbeni razlog i taj prvi tužbeni razlog te, na temelju toga, poništiti sporne odredbe pobijane odluke.
Troškovi
87
U skladu s člankom 134. stavkom 1. Poslovnika, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove.
88
Budući da ACER nije uspio u postupku, valja mu naložiti snošenje troškova u skladu sa zahtjevom BNetzA‑a i Savezne Republike Njemačke.
Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (treće prošireno vijeće)
proglašava i presuđuje:
1.
Predmeti T‑600/23 i T‑612/23 spajaju se u svrhu donošenja presude.
2.
Odluka A-003‑2019_R Odbora za žalbe Agencije Europske unije za suradnju energetskih regulatora (ACER) od 7. srpnja 2023. poništava se u dijelu u kojem se njome usvajaju članak 5. stavak 8. točke (b) i (c) te članak 5. stavak 9. zajedničkih regionalnih metodologija za proračun kapaciteta za dan unaprijed i unutardnevnog kapaciteta za regiju proračuna kapaciteta koja obuhvaća Belgiju, Češku Republiku, Njemačku, Francusku, Hrvatsku, Luksemburg, Mađarsku, Nizozemsku, Austriju, Poljsku, Rumunjsku, Sloveniju i Slovačku, kako su navedene u prilozima I. i II. Odluci ACER‑a br. 2 od 21. veljače 2019.
3.
ACER‑u se nalaže snošenje troškova.
Papasavvas
Škvařilová-Pelzl
Nõmm
Kukovec
Meyer
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 1. listopada 2025.
Potpisi
(
*1
)	Jezici postupka: njemački i engleski