62022TJ0375_RES
Predmet T-375/22
Luisa Izuzquiza i dr.
protiv
Europskog parlamenta
Presuda Općeg suda (četvrto prošireno vijeće) od 8. svibnja 2024.
„Pristup dokumentima – Zaštita osobnih podataka – Uredba (EZ) br. 1049/2001 – Dokumenti koji se odnose na naknade i troškove isplaćene zastupniku u Parlamentu te na plaće i naknade parlamentarnih asistenata – Odbijanje pristupa – Iznimka koja se odnosi na zaštitu privatnosti i integriteta pojedinca – Članak 4. stavak 1. točka (b) i članak 4. stavak 6. Uredbe br. 1049/2001 – Zaštita legitimnih interesa ispitanika – Potreba za prijenosom osobnih podataka za posebnu svrhu u javnom interesu – Članak 9. stavak 1. Uredbe (EU) 2018/1725”
Institucije Europske unije – Pravo javnosti na pristup dokumentima – Uredba br. 1049/2001 – Izuzeća od prava na pristup dokumentima – Zaštita privatnosti i integriteta pojedinca – Cjelovita primjena odredbi Uredbe 2018/1725 – Obveza podnositelja zahtjeva da dokaže da je prijenos predmetnih osobnih podataka nužan – Obveza institucije da po službenoj dužnosti provjeri postoji li povreda legitimnih interesa ispitanika
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (b) te Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 9. st. 1. t. (b))
(t. 22.-28.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Zahtjev za pristup osobnim podacima – Obveza dokazivanja nužnosti prijenosa navedenih podataka – Doseg – Javni interes koji opravdava otkrivanje podataka – Nužnost poznavanja iznosa sredstava odobrenih zastupniku u Europskom parlamentu i njihova korištenja u okviru obnašanja mandata – Činjenične okolnosti iznimne naravi
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (b) te Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 9. st. 1. t. (b))
(t. 41.-44.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Zahtjev za pristup osobnim podacima – Podaci o naknadi za opće troškove i plaći isplaćenima zastupniku u Europskom parlamentu tijekom obnašanja mandata – Obveza dokazivanja nužnosti prijenosa tih podataka – Javno dostupne informacije – Povreda navedene obveze
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (b) te Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 9. st. 1. t. (b))
(t. 49.-55.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Zahtjev za pristup osobnim podacima – Podaci o putnim troškovima i naknadama za boravak isplaćenima zastupniku u Europskom parlamentu tijekom obnašanja mandata te o plaćama i putnim troškovima njegovih parlamentarnih asistenata – Obveza dokazivanja nužnosti prijenosa tih podataka – Doseg
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (b), te Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 9. st. 1. t. (b); Odluka 2005/684 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 21. st. 1. do 3.; Odluka Predsjedništva Parlamenta o provedbenim mjerama Statuta zastupnika Europskog parlamenta, čl. 33.)
(t. 56.-60., 63., 64., 67.-70., 72.-78.)
Institucije Europske unije – Pravo javnosti na pristup dokumentima – Uredba br. 1049/2001 – Izuzeća od prava na pristup dokumentima – Zaštita privatnosti i integriteta pojedinca – Doseg – Odbijanje otkrivanja dokumenata koji se odnose na putne troškove i naknade za boravak isplaćene zastupniku u Europskom parlamentu tijekom obnašanja mandata te na putne troškove njegovih parlamentarnih asistenata – Pogreške u ocjeni
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (b) te Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 9. st. 1. t. (b))
(t. 65., 79., 96., 97., 111., 112.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Zahtjev za pristup osobnim podacima – Podaci o naknadama i troškovima isplaćenima zastupniku u Europskom parlamentu tijekom obnašanja mandata, te o plaćama i naknadama njegovih parlamentarnih asistenata – Obveza institucije da po službenoj dužnosti provjeri postoji li povreda legitimnih interesa ispitanika – Interesi vezani uz zaštitu slobodnog izvršavanja mandata zastupnika te uz njegovu sigurnost – Povreda legitimnih interesa ispitanika – Nepostojanje
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (b) te Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 9. st. 1. t. (b))
(t. 87., 89.-94.)
Institucije Europske unije – Pravo javnosti na pristup dokumentima – Uredba br. 1049/2001 – Izuzeća od prava na pristup dokumentima – Obveza pružanja djelomičnog pristupa podacima koji nisu obuhvaćeni izuzećima – Iznimka koja se odnosi na zaštitu privatnosti i integriteta pojedinca – Dokumenti koji se odnose na naknade i troškove isplaćene zastupniku u Europskom parlamentu tijekom obnašanja mandata te na plaće i naknade njegovih parlamentarnih asistenata – Djelomično uskraćivanje pristupa – Dopuštenost
(Uredba br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 6.)
(t. 105.-109.)
Kratak prikaz
Postupajući po tužbi za poništenje koju su podnijele tri fizičke osobe, Opći sud, odlučujući u proširenom vijeću, poništava odluku Europskog parlamenta od 8. travnja 2022. (
1
) kojom je ta institucija tužiteljima uskratila pristup dokumentima vezanima uz sredstva koja je ta institucija isplatila Ioannisu Lagosu, zastupniku u Parlamentu, te njegovim parlamentarnim asistentima, u okviru mandata tog zastupnika. Opći sud pritom pojašnjava iznimku od javnog pristupa dokumentima zbog zaštite privatnosti i integriteta pojedinca, predviđenu Uredbom br. 1049/2001 (
2
). Zaključuje da je Parlament trebao odobriti pristup dokumentima koji sadržavaju osobne podatke I. Lagosa i njegovih parlamentarnih asistenata, a konkretno se odnose na naknadu putnih troškova i naknade za boravak koje je ta institucija isplatila I. Lagosu te na naknadu putnih troškova njegovih asistenata.
I. Lagos bio je izabran na izborima u Grčkoj te je preuzeo dužnost zastupnika u Parlamentu 2. srpnja 2019. Dana 7. listopada 2020. grčki su ga sudovi osudili na kaznu od trinaest godina i osam mjeseci zatvora i plaćanje novčane kazne zbog sudjelovanja u zločinačkom udruženju i njegovu vođenju, kao i zbog dvaju manjih kaznenih djela. Nakon što mu je 27. travnja 2021. ukinut parlamentarni imunitet, belgijska tijela uhitila su I. Lagosa i predala ga grčkim tijelima. Trenutačno on izdržava zatvorsku kaznu u Grčkoj.
Nakon izricanja osuđujuće presude, ukidanja imuniteta i zatvaranja, I. Lagos nije podnio ostavku na mjesto europskog zastupnika. Nadalje, njegova osuda nije dovela do toga da grčka tijela obavijeste Parlament o oduzimanju njegova mandata.
Tužitelji su 7. prosinca 2021. na temelju Uredbe br. 1049/2001 Parlamentu podnijeli zahtjev za pristup dokumentima koji se odnose na I. Lagosa, i to za sve dokumente vezane uz naknade koje su mu odobrene te uz troškove plaća njegovih akreditiranih parlamentarnih asistenata i lokalnih parlamentarnih asistenata. Parlament je u odluci od 4. veljače 2022. tužiteljima odbio odobriti pristup tim dokumentima. Povodom ponovljenog zahtjeva tužiteljâ, Parlament je donio pobijanu odluku kojom je potvrdio svoje prvotno odbijanje da im se odobri pristup zatraženim dokumentima, pozivajući se pritom na iznimku od prava na pristup dokumentima vezanu uz zaštitu osobnih podataka, predviđenu Uredbom br. 1049/2001, te na obvezu tužitelja da dokažu nužnost prijenosa osobnih podataka za posebnu svrhu u javnom interesu, na temelju Uredbe 2018/1725 (
3
).
Ocjena Općeg suda
Opći sud uvodno naglašava da članak 9. stavak 1. točka (b) Uredbe 2018/1725 uvjetuje prosljeđivanje osobnih podataka ispunjavanjem niza kumulativnih uvjeta. Podnositelj zahtjeva za pristup tako mora dokazati nužnost prijenosa osobnih podataka za posebnu svrhu u javnom interesu, a zatim i dokazati činjenicu da je taj prijenos najprikladnija od svih mogućih mjera za ostvarivanje cilja koji se želi postići te da je ta mjera proporcionalna navedenom cilju. Nakon što se pruži taj dokaz, dotična institucija mora provjeriti postoji li neki drugi razlog zbog kojeg bi se moglo pretpostaviti da bi tim prijenosom mogli biti ugroženi legitimni interesi ispitanika te u takvom slučaju na provjerljiv način odvagnuti različite suprotstavljene interese kako bi ocijenila proporcionalnost zatraženog prijenosa osobnih podataka.
U prvom redu, Opći sud u tom smislu ispituje jesu li u kontekstu iznimke od prava na pristup dokumentima vezane uz zaštitu osobnih podataka (
4
) tužitelji ispunili obvezu dokazivanja nužnosti prijenosa osobnih podataka za posebnu svrhu u javnom interesu (
5
).
On prvo provodi analizu pitanja predstavlja li svrha na koju se tužitelji pozivaju za prijenos predmetnih osobnih podataka posebnu svrhu u javnom interesu.
U tom smislu, Opći sud precizira da taj prijenos može počivati na općem cilju, kao što je pravo javnosti na informaciju o ponašanju članova Parlamenta prilikom izvršavanja njihovih dužnosti. U konkretnom slučaju, svrha na koju se tužitelji pozivaju bila je utvrđivanje točnih iznosa sredstava koje je Parlament dodijelio I. Lagosu tijekom predmetnog razdoblja i načina na koji su ta sredstva korištena u okviru izvršavanja zastupničkog mandata, kako bi se olakšala javna kontrola u pogledu pristupa I. Lagosa javnim sredstvima. Suprotno navodima Parlamenta, taj cilj nije opći već je konkretno vezan uz specifične okolnosti predmetnog slučaja koje su potpuno iznimne naravi. Naime, te se činjenice tiču zastupnika u Parlamentu koji je – nakon što je među ostalim bio osuđen na kaznu od trinaest godina i osam mjeseci zatvora te je bio u zatvoru zbog toga što je, među ostalim, počinio teška kaznena djela kao što su sudjelovanje u zločinačkom udruženju i vođenje tog udruženja – i dalje ostao zastupnik u Parlamentu te je nastavio primati naknade za obnašanje te dužnosti. Stoga je, imajući u vidu te činjenice, Parlament u pobijanoj odluci pogriješio kada je odbio priznati svrhu na koju su se tužitelji pozvali kao posebnu svrhu u javnom interesu.
Drugo, Opći sud analizira jesu li tužitelji dokazali nužnost prijenosa osobnih podataka te, posebno, je li taj prijenos bio najprikladnija mjera za ostvarivanje posebne svrhe u javnom interesu koju tužitelji nastoje postići i je li bio proporcionalan navedenom cilju.
S jedne strane, kada je riječ o naknadi za opće troškove (
6
) i mjesečnoj plaći (
7
) I. Lagosa, Opći sud utvrđuje da su informacije o tim pravima slobodno i besplatno dostupne javnosti na internetskoj stranici Parlamenta. Dakle, budući da otkrivanje predmetnih osobnih podataka nije najprikladnija mjera za ostvarivanje svrhe koju tužitelji žele postići, potonji nisu uspjeli dokazati nužnost takvog prijenosa. Prema mišljenju Općeg suda, situacija je drukčija kad je riječ o naknadi putnih troškova i isplati naknade za boravak zastupnika jer iz informacija koje su u tom pogledu javno dostupne ne mogu se utvrditi ni iznosi sredstava koje je Parlament isplatio I. Lagosu u izvršavanju njegova zastupničkog mandata tijekom predmetnog razdoblja, niti svrha putovanja, odredište ili put koji je on poduzeo. Dakle, budući da bi prijenos tih podataka javnosti omogućio da ima pristup navedenim informacijama, njihovo je otkrivanje prikladnija mjera za postizanje svrhe koju tužitelji žele postići nego pristup informacijama koje su već u javnoj domeni. Opći sud slijedom toga zaključuje da je prijenos podataka koji se odnose na I. Lagosa mjera koja je nužna za ostvarivanje posebne svrhe u javnom interesu na koju su se tužitelji pozivali kako bi opravdali prijenos predmetnih osobnih podataka te da je Parlament pogrešno ocijenio da oni nisu ispunili obvezu dokazivanja da je navedeni prijenos nužan u tu svrhu.
S druge strane, kada je riječ o plaćama akreditiranih parlamentarnih asistenata i lokalnih parlamentarnih asistenata I. Lagosa, Opći sud naglašava da su one bile isplaćivane neovisno o njihovim konkretnim aktivnostima u okviru pružanja parlamentarne pomoći I. Lagosu. Prema tome, budući da prijenos dokumenata koji se odnose na isplatu tih plaća ne može tužiteljima pružiti informacije o eventualnom izravnom ili neizravnom doprinošenju financiranju ili izvršavanju kriminalne ili nezakonite aktivnosti koju je obavljao I. Lagos, tužitelji nisu uspjeli dokazati nužnost takvog prijenosa. Međutim, troškovi putovanja parlamentarnih asistenata I. Lagosa usko su povezani s njegovim aktivnostima te mogu pružati informacije o mogućoj povezanosti, makar i neizravnoj, s nezakonitim aktivnostima I. Lagosa. Opći sud slijedom toga zaključuje da prijenos osobnih podataka sadržanih u dokumentima koji se odnose na naknadu tih troškova jest nužna mjera za ostvarivanje svrhe na koju se tužitelji pozivaju te da je Parlament pogrešno ocijenio da tužitelji nisu ispunili obvezu dokazivanja nužnosti prijenosa osobnih podataka za posebnu svrhu u javnom interesu.
U drugom redu, Opći se sud očituje o mogućem postojanju povrede legitimnih interesa I. Lagosa i njegovih asistenata nastale zbog prijenosa predmetnih osobnih podataka. U tom smislu, u okviru ispitivanja proporcionalnosti tog prijenosa Opći sud odvaguje različite suprotstavljene interese (
8
). Tako, s jedne strane, kada je riječ o interesu zaštite slobodnog izvršavanja mandata zastupnika, vezano uz zahtjev za pristup informacijama o naknadi putnih troškova i isplati naknada za boravak koje je primio I. Lagos, informiranje javnosti o takvim putovanjima ne može ni na koji način ograničiti slobodno izvršavanje njegova mandata. Dakle, nije dokazano kako bi otkrivanje informacija o obavljenim putovanjima moglo utjecati na slobodno izvršavanje mandata europskog zastupnika. S druge strane, kada je riječ o interesu da se zajamči sigurnost I. Lagosa, s obzirom na to da je riječ o dokumentima koji se odnose na naknade za boravak i naknade putnih troškova koje su primljene u prošlosti, sigurnost zastupnika u načelu se više ne može smatrati ugroženom prijenosom predmetnih osobnih podataka jer se radi o putovanjima koja su se već dogodila u trenutku podnošenja zahtjeva tužiteljâ. Iako je točno da bi javno otkrivanje čestih putovanja I. Lagosa, osobito u privatni dom u Grčkoj, moglo ugroziti njegovu sigurnost, Opći sud naglašava da je na Parlamentu da pri odvagivanju suprotstavljenih interesa osigura zaštitu osobnih podataka koja je neophodna za sigurnost I. Lagosa, primjerice njegove osobne adrese. Nadalje, kada je riječ o sigurnosti I. Lagosa tijekom njegovih budućih putovanja u okviru obnašanja mandata, to se pitanje ne postavlja s obzirom na to da je I. Lagos u trenutku donošenja pobijane odluke bio u zatvoru te se stoga nije mogao kretati. U tom kontekstu Opći sud smatra da je, s obzirom na to da su se putovanja o kojima je riječ dogodila u razdoblju kada je I. Lagos već bio osuđen za teška kaznena djela, bilo legitimno da tužitelji mogu dobiti informacije o svrsi i odredištima tih putovanja. Budući da rizici od mogućeg ugrožavanja slobodnog izvršavanja mandata zastupnika I. Lagosa i njegove sigurnosti nisu dovoljni da bi se opravdalo odbijanje otkrivanja predmetnih osobnih podataka, Parlament je pogrešno ocijenio da bi se prijenosom tih podataka ugrozili legitimni interesi I. Lagosa i njegovih asistenata te da takav prijenos, nakon odvagivanja raznih suprotstavljenih interesa, ne bi bio proporcionalan.
Slijedom navedenog, Opći sud poništava pobijanu odluku u dijelu u kojem je Parlament odbio pristup dokumentima koji sadržavaju osobne podatke I. Lagosa, a koji se odnose na naknade putnih troškova i naknade za boravak koje mu je Parlament isplatio, kao i dokumentima koji sadržavaju osobne podatke parlamentarnih asistenata I. Lagosa, koji se odnose na naknade putnih troškova koje su potonji primili.
(
1
)	Odluka Europskog parlamenta s oznakom A(2021) 10718C od 8. travnja 2022. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka)
(
2
)	I to posebno člankom 4. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.). Prema toj odredbi, institucije moraju uskratiti pristup dokumentu ako bi njegovo otkrivanje ugrozilo zaštitu privatnosti i integriteta pojedinca, među ostalim u skladu s propisima Zajednice o zaštiti osobnih podataka.
(
3
)	Na temelju članka 9. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018., L 295, str. 39.), osobni podaci prenose se primateljima s poslovnim nastanom u Uniji koji nisu institucije i tijela Unije samo ako primatelj utvrdi da je potrebno izvršiti prijenos tih podataka za posebnu svrhu u javnom interesu, a voditelj obrade, u slučaju da postoji razlog za mišljenje da bi legitimni interesi ispitanika mogli biti ugroženi, utvrdi da je prijenos osobnih podataka u te svrhe razmjeran, nakon što je dokazano odvagnuo različite suprotstavljene interese.
(
4
)	Kako je predviđen u članku 4. stavku 1. točki (b) Uredbe br. 1049/2001
(
5
)	Članak 9. stavak 1. točka (b) Uredbe 2018/1725
(
6
)	Iz članaka 25. i 26. Odluke 2009/C 159/01 Predsjedništva Europskog parlamenta od 19. svibnja i 9. srpnja 2008. o mjerama za provedbu Statuta zastupnika u Europskom parlamentu (SL 2009., C 159, str. 1.) proizlazi da zastupnici u Parlamentu mjesečno primaju paušalnu naknadu za opće troškove, po podnošenju jedinstvenog zahtjeva na početku njihova mandata.
(
7
)	Na temelju članka 10. Odluke 2005/684/EZ, Euratom Europskog parlamenta od 28. rujna 2005. o donošenju Statuta članova Europskog parlamenta (SL 2005., L 262, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 181., u daljnjem tekstu: Statut zastupnika), mjesečna plaća zastupnika isplaćuje se automatski.
(
8
)	Kako je utvrđeno u članku 9. stavku 1. točki (b) Uredbe 2018/1725