61984CJ0299_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 15 . november 1984, indgaaet til Domstolen den 14 . december s.aa ., har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 stillet to praejudicielle spoergsmaal, hvoraf det ene angaar fortolkningen af Raadets forordning nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning nr . 878/77 om de vekselkurser, der skal anvendes inden for landbrugssektoren ( EFT L 90, s . 1 ), og det andet gaar ud paa, om der i faellesskabsretten gaelder en almindelig retsgrundsaetning om saakaldt objektiv ubillighed ( »sachliche Unbilligkeit« ).
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en sag mellem Firma Karl-Heinz Neumann, Hamburg ( herefter benaevnt sagsoegeren ), og Bundesanstalt fuer landwirtschaftliche Marktordnung ( herefter benaevnt BALM ) om fortabelse af en sikkerhed, som sagsoegeren havde stillet i forbindelse med et tilbud om koeb i henhold til Kommissionens forordning nr . 713/81 af 19 . marts 1981 om salg til forudfastsatte priser af visse former for udbenet oksekoed fra visse interventionsorganer ( EFT L 74, s . 27 ).
3 Ifoelge denne forordning blev der fra 30 . marts til 30 . april 1981 solgt nogle partier oksekoed til priser, som var forudfastsat i ECU og anfoert i forordningens bilag I . Med hensyn til de oevrige salgsbetingelser henviste forordningen til Kommissionens forordning nr . 2173/79 af 4 . oktober 1979 om gennemfoerelsesbestemmelser for afsaetning af oksekoed, som interventionsorganerne har opkoebt ( EFT L 251, s . 12 ).
4 Ifoelge artikel 5 i forordning nr . 2173/79 er den omregningskurs, der skal anvendes paa den forudfastsatte salgspris i ECU, den repraesentative kurs, der gaelder den dag, hvor ansoegningen anses som taget i betragtning . Ifoelge artiklerne 2 og 3 er denne dag den, da ansoegningen om koeb suppleres af en sikkerhed stillet til fordel for interventionsorganet, idet denne dag samtidig er afgoerende for prioriteringen af de forskellige ansoegninger om koeb, saafremt lagrene bliver opbrugt . Endelig bestemmer artikel 3, stk . 2, at ansoegningerne bortset fra undtagelsestilfaelde skal godkendes inden for fem arbejdsdage efter indgivelsen .
5 Det fremgaar af sagen, at sagsoegeren den 27 . marts 1981 indgav ansoegning om koeb og stillede den tilsvarende sikkerhed, som dengang androg 50 ECU ( 137,59 DM ) pr . ton . Ansoegningen om koeb var baseret paa en pris af 10 112,68 DM pr . ton, svarende til den forudfastsatte pris ifoelge den repraesentative kurs, der gjaldt paa den paagaeldende dag .
6 Inden for rammerne af det europaeiske monetaere system var der allerede sket visse aendringer af faellesskabsvalutaernes centralkurser med virkning fra 23 . marts 1981 . De repraesentative kurser, der skulle anvendes i landbrugssektoren ( »de groenne kurser« ), var imidlertid uaendrede den 27 . marts, den dato, da sagsoegeren indgav sin ansoegning om koeb og stillede sikkerhed . Det var foerst ved den naevnte forordning nr . 850/81, som blev udstedt den 1 . april, offentliggjort i EF-Tidende den 4 . april og for oksekoedsektoren traadte i kraft den 6 . april 1981, at Raadet tilpassede de groenne kurser til aendringerne i centralkurserne inden for rammerne af det europaeiske monetaere system . Efter denne tilpasning var det beloeb i DM, der svarede til prisen fastsat i ECU for det koed, som sagsoegerens ansoegning om koeb vedroerte, faldet fra 10 112,68 til 9 763,01 DM pr . ton .
7 Den 7 . april 1981, nemlig dagen efter de nye groenne kursers ikrafttraeden, sendte BALM sagsoegeren en »salgsbekraeftelse« til den pris, som sagsoegeren havde baseret sin ansoegning paa, nemlig 10 112,68 DM pr . ton .
8 Da sagsoegerens konkurrenter, som havde indgivet ansoegninger om koeb fra 6 . april 1981, kunne drage fordel af den nye groenne kurs for DM, mente sagsoegeren ikke at have nogen mulighed for at saelge koedet uden tab paa det tyske marked, hvis sagsoegeren fortsat var bundet af de oprindelige salgsbetingelser . Sagsoegeren sendte derfor BALM en erklaering, hvori sagsoegeren naegtede at opfylde forpligtelsen til at aftage og betale det koebte koed . Desuden indgav sagsoegeren en ny ansoegning om koeb, som blev accepteret af BALM, der dog erklaerede sikkerheden for fortabt i henhold til artikel 16, stk . 2, i forordning nr . 2173/79, fordi sagsoegeren ikke havde opfyldt betalingsforpligtelsen i henhold til sin foerste ansoegning .
9 Sagsoegeren anlagde derefter sag ved Verwaltungsgericht og kraevede sikkerheden tilbagebetalt . Denne ret fandt, at BALM ifoelge artikel 16, stk . 2, i forordning nr . 2173/79 med rette havde erklaeret sikkerheden for fortabt, men at der forelaa grunde, som berettigede kravet om tilbagebetaling af sikkerheden . For at kunne afgoere dette problem har Verwaltungsgericht stillet Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»1 ) Skal den femte betragtning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 878/77 om de vekselkurser, der skal anvendes inden for landbrugssektoren, fortolkes saaledes, at Raadet ved aendringen af vekselkurserne ogsaa havde til hensigt at undgaa de alvorlige foelger, det har for en koeber af interventionsvarer i henhold til Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 713/81 af 19 . marts 1981, at han afgav sin ansoegning om koeb foer den 6 . april 1981 og derved kom til at betale en hoejere pris end de konkurrenter, som afgav deres tilbud efter den 6 . april 1981?
2 ) Gaelder der i faellesskabsretten en almindelig retsgrundsaetning om objektiv ubillighed ( sachliche Unbilligkeit ), saaledes at en gaeldende bestemmelse i faellesskabsretten ikke kan bringes i anvendelse, naar den for den paagaeldende indebaerer saerligt alvorlige foelger, som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa, saafremt man ved udstedelsen af bestemmelserne havde forudset dette tilfaelde?«
Det foerste spoergsmaal
10 Dette spoergsmaal gaar ud paa, om forordning nr . 850/81 paa baggrund af den femte betragtning dertil skal fortolkes saaledes, at Raadet har villet undgaa, at en koeber, som foer aendringen af de groenne kurser har indgivet en ansoegning om koeb af et interventionsprodukt, hvis pris er forudfastsat i ECU, skal betale en hoejere pris i national valuta end de konkurrenter, som har indgivet deres ansoegninger efter aendringen .
11 Foer gennemgangen af dette spoergsmaal bemaerkes, at sagsoegeren i sine indlaeg for Domstolen har foreslaaet, at spoergsmaalet udvides til ogsaa at omfatte betydningen af den omstaendighed, at BALM foerst har tilsendt sagsoegeren sin »salgsbekraeftelse« den 7 . april 1981, altsaa efter udloebet af den frist paa fem dage, der er fastsat i artikel 3, stk . 2, i forordning nr . 2173/79, og efter at aendringerne af de groenne kurser var traadt i kraft .
12 Det problem, som sagsoegeren saaledes har rejst, angaar imidlertid en anden forordning end den, som den nationale ret oensker fortolket, og hverken sagsfremstillingen eller den retlige argumentation i forelaeggelseskendelsen goer det muligt for Domstolen at fastslaa, at den nationale ret anser en afgoerelse paa dette punkt for noedvendig, for at den kan afsige dom . Herefter, og i betragtning af kompetencefordelingen i henhold til traktatens artikel 177 inden for rammerne af den praejudicielle procedure, tilkommer det alene den nationale domstol at vurdere betydningen af et problem, der rejses af sagsoegeren, paa baggrund af sagens omstaendigheder og i givet fald at forelaegge Domstolen et nyt praejudicielt spoergsmaal herom .
13 Med hensyn til det foerste praejudicielle spoergsmaal, som det er stillet af den nationale ret, har denne i forelaeggelseskendelsen henvist til, at den femte betragtning til forordning nr . 850/81 lyder saaledes :
»Ved tilpasningen af denne kurs boer der tages hensyn til dens virkninger, navnlig paa priserne ; af den grund er det noedvendigt at fastsaette, at anvendelsen af den nye kurs normalt skal traede i kraft med en rimelig tidsfrist, der principielt er knyttet til begyndelsen af produktionsaaret eller til en aendring af priserne, uden at man dog derfor skal udelukke en oejeblikkelig anvendelse i visse tilfaelde.«
14 Stadig ifoelge forelaeggelseskendelsen viser denne betragtning, at Raadet klart oenskede at tage hensyn til virkningerne af aendringen af vekselkurserne paa priserne . Dette kan kun forklares ved den opfattelse, at de af Faellesskabet fastsatte landbrugspriser skal give et stabilt beregningsgrundlag for de beroerte erhvervskredse . Det er ogsaa af denne grund, at den nye sats i princippet skulle traede i kraft i begyndelsen af det foelgende produktionsaar, hvor der i alle tilfaelde ville ske en aendring af landbrugspriserne . Raadet har ikke blot villet respektere stabiliteten i de priser, der er knyttet til et produktionsaar . Selv i andre tilfaelde skulle den nye groenne kurs ifoelge denne betragtning »principielt« traede i kraft paa tidspunktet for aendringen af priserne . Kun »i visse tilfaelde«, hvor en oejeblikkelig anvendelse ikke er udelukket, ville der gaelde noget andet . Den nationale ret mener, at de forudfastsatte salgspriser ikke hoerer til denne gruppe . Den er dog af den opfattelse, at det foerste spoergsmaal boer besvares bekraeftende .
15 Sagsoegeren deler den nationale rets opfattelse med hensyn til fortolkningen og anvendelsen af forordning nr . 850/81 .
16 Kommissionen har henvist til, at forordning nr . 850/81 ikke angaar faellesskabsordningerne for landbrugspriser udtrykt i ECU, men kun omregningskurserne for beregningen af disse priser i nationale valutaer . Den femte betragtning til denne forordning svarer til naesten identiske betragtninger i en lang raekke andre forordninger af samme type, og den angiver kun, at Raadet ogsaa ved fastsaettelsen af de groenne kurser, der blev besluttet den 1 . april 1981, havde til hensigt at henholde sig til de principper, som det for laenge siden har fastsat, nemlig :
, at tage hensyn til virkningerne af denne tilpasning for prisstrukturen paa nationalt plan ;
, i videst muligt omfang at knytte tilpasningen af de groenne kurser til begyndelsen af produktionsaaret for det paagaeldende produkt, da de faelles priser i almindelighed ogsaa bliver aendret paa dette tidspunkt ;
, kun at beslutte at tilpasse de groenne kurser for lande med saakaldte apprecierede valutaer inden for rammerne af aendringer af de faelles priser, hvilket goer det muligt at forhindre det fald i landbrugsproducenternes indtaegter, som ellers ville foelge af de nye groenne kurser .
Disse principper er blevet overholdt i bestemmelserne i forordning nr . 850/81, idet det nye produktionsaar for oksekoed netop begyndte paa forordningens ikrafttraedelsesdato .
17 Ifoelge Kommissionen er det derimod aldrig i denne sammenhaeng blevet fremfoert, at aendringen af de groenne kurser paa datoer fastsat ved disse forordninger kun vedroerer de priser, der er knyttet til et produktionsaar, som f.eks . orienteringspriserne og interventionspriserne, og ikke til andre koebs- eller salgspriser fastsat inden for rammerne af de paagaeldende markedsordninger .
18 Kommissionen har med rette henvist til, at den omtvistede forordning ikke aendrer de faelles priser udtrykt i ECU, men kun omregningskurserne for beregning af disse priser i nationale valutaer . Naar forordningens femte betragtning fremhaever forbindelsen mellem disse kurser og priserne samt noedvendigheden af i videst muligt omfang at knytte de nye kursers ikrafttraeden til en aendring af de faelles priser, er det fordi saadanne aendringer, som navnlig sker i begyndelsen af et produktionsaar, kan afboede de uoenskede virkninger af nye groenne kurser for land brugsproducenternes levestandard i medlemsstater med apprecieret valuta og for forbrugspriserne i medlemsstater med deprecieret valuta .
19 Derimod er der intet i forordningens bestemmelser og bilag eller i betragtningerne dertil, der giver grundlag for at antage, at Raadet for visse forudfastsatte koebs- eller salgspriser i ECU har tilsigtet en anden anvendelsesdato for de nye groenne kurser end den, der er fastsat i bilagene for den paagaeldende sektor generelt . I oevrigt bemaerkes, at forordning nr . 713/81 angaar salg af visse former for udbenet oksekoed, som er oplagret ikke alene af det tyske interventionsorgan, men ogsaa af andre medlemsstaters interventionsorganer, og at en fravigelse af den dato, der generelt er fastsat for anvendelse af de nye groenne kurser, ville have haft modsatte foelger for de erhvervsdrivende, der har koebt interventionskoed i disse stater .
20 Det foerste praejudicielle spoergsmaal maa derfor besvares med, at Raadets forordning nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning nr . 878/77 om de vekselkurser, der skal anvendes inden for landbrugssektoren, selv fortolket paa baggrund af den femte betragtning hertil, ikke indebaerer, at Raadet har tilsigtet at undgaa, at en koeber, som foer aendringen af de groenne kurser har indgivet ansoegning om koeb af en interventionsvare, hvis pris er forudfastsat i ECU, skal betale en hoejere pris i national valuta end de konkurrenter, som har indgivet ansoegning efter denne aendring .
Det andet spoergsmaal
21 Med udgangspunkt i den opfattelse, at det foerste spoergsmaal boer besvares bekraeftende, har Verwaltungsgericht i sin forelaeggelseskendelse bemaerket, at der efter tysk ret i saa fald er tale om et tilfaelde af objektiv ubillighed ( »sachliche Unbilligkeit« ), hvor en domstol er forpligtet til at opfylde lovgivers formodede vilje ved at afhjaelpe denne ubillighed . Verwaltungsgericht erkender, at Domstolen i dommen af 28 . juni 1977 ( Balkan-Import-Export, 118/76, Sml . s . 1177 ) ikke har antaget, at faellesskabsretten indeholder et saadant princip . Da der i virkeligheden er tale om en speciel anvendelse af et mere generelt proportionalitetsprincip, som i sig selv er blevet knaesat i Domstolens praksis, ser den nationale domstol imidlertid her en mulighed for en udvikling af faellesskabsretten .
22 Sagsoegeren deler Verwaltungsgerichts opfattelse og har tilfoejet, at formaalet med enhver retsorden, som er i overensstemmelse med retsstatsprincippet, som det er tilfaeldet med faellesskabsretsordenen, maa vaere at undgaa enhver urimelig strenghed, som lovgiver klart ville have soegt at undgaa, hvis man havde forudset det paagaeldende tilfaelde, da retsnormen blev fastsat, ved at anvende det retlige begreb objektiv ubillighed . Saadanne begreber er noedvendige for at opretholde borgernes tillid til retten som institution og til overensstemmelsen mellem ret og retfaerdighed .
23 Efter Kommissionens opfattelse er de betragtninger, som foranledigede Domstolen til i ovennaevnte dom at antage, at faellesskabsretten ikke indeholder en almindelig retsgrundsaetning om objektiv ubillighed, stadig fuldt gyldige . Selv om man i visse bestemmelser i den afledte faellesskabsret, som er udstedt efter dommen, har anerkendt muligheden for eftergivelse af en gaeld af billighedsgrunde, har deres anvendelsesomraade altid vaeret begraenset til ganske bestemte rettigheder, og nogle af dem har alligevel givet anledning til store vanskeligheder i deres konkrete anvendelse .
24 I sin naevnte dom har Domstolen statueret, at en national myndighed ikke har ret til paa en begaering om fritagelse af billighedsgrunde for afgifter, der skal betales i henhold til faellesskabsretten, at anvende sin nationale rets bestemmelser i hele det omfang, denne anvendelse ville paavirke raekkevidden af faellesskabsrettens bestemmelser for afgiftens beregnings- eller ligningsgrundlag eller dens stoerrelse, og at der ikke i faellessskabsretten er hjemmel til at efterkomme en begaering om fritagelse af billighedsgrunde . Det foerste af disse resultater var navnlig begrundet i betragtninger vedroerende kompetencefordelingen mellem Faellesskabet og medlemsstaterne .
25 Det ville vaere i strid med denne kompetencefordeling at anerkende, at en national myndighed havde ret eller endog pligt til ikke at anvende en faellesskabsretlig bestemmelse i et tilfaelde, hvor den mente, at en saadan anvendelse ville foere til et resultat, som faellesskabslovgiver klart ville have soegt at undgaa, hvis man havde forudset dette tilfaelde, da den paagaeldende bestemmelse blev vedtaget . Saafremt et saadant almindeligt princip blev accepteret, ville det kunne forhindre faellesskabsbestemmelserne i at faa fuld virkning i medlemsstaterne, og det ville goere indgreb i det grundlaeggende princip om faellesskabsrettens ensartede anvendelse i hele Faellesskabet .
26 Endvidere bemaerkes, at faellesskabsretten giver enhver domstol i medlemsstaterne en loesning, som er i fuld overensstemmelse med kompetencefordelingen mellem Faellesskabet og medlemsstaterne . En saadan domstol, som mener sig stillet over for et tilfaelde som det, der omtales i Verwaltungsgerichts andet praejudicielle spoergsmaal, kan henvende sig til Domstolen i overensstemmelse med traktatens artikel 177 for at opnaa en fortolkning af den paagaeldende faellesskabsbestemmelse eller i givet fald en afgoerelse om dennes ugyldighed, som goer det muligt at undgaa den ubillighed, som den mener at have konstateret .
27 Disse betragtninger giver tilstraekkeligt grundlag for at besvare det andet praejudicielle spoergsmaal . Da den nationale domstol i forelaeggelseskendelsen udtrykkeligt har karakteriseret princippet om objektiv ubillighed som en speciel anvendelse af proportionalitetsprincippet, maa det dog undersoeges, om det resultat, som denne domstol gaar ind for, kan begrundes i sidstnaevnte princip i den af faellesskabsretten anerkendte form .
28 Det spoergsmaal, der herved skal undersoeges, er om fortabelse af sikkerhed under omstaendigheder som de i forelaeggelseskendelsen omtalte er en foranstaltning, der staar i misforhold til det formaal, som lovligt forfoelges med sikkerhedsstillelsesordningen .
29 Det fremgaar blandt andet af niende betragtning til forordning nr . 2173/79, at sikkerhedsstillelsesordningen inden for rammerne af interventionsorganernes afsaetning af de opkoebte maengder oksekoed har til formaal at sikre, at koeberen overholder de kontraktlige forpligtelser, som foelger af ansoegningen om koeb og de salgsbetingelser, som er fastsat i de paagaeldende forordninger.Blandt disse betingelser er betaling af et beloeb i national valuta svarende til den forudfastsatte salgspris i ECU efter den groenne kurs, der gaelder paa den dag, hvor ansoegningen om koeb suppleres af en sikkerhedsstillelse .
30 Ifoelge forordning nr . 713/81 blev det paagaeldende salg indledt den 30 . marts 1981, og det skulle fortsaette til 30 . april s.aa . eller foer denne dato, indtil lagrene var opbrugt, idet prioritetsordenen for ansoegningerne om koeb netop blev bestemt paa grundlag af den dag, hvor sikkerheden var stillet . Fra den 23 . marts skete der aendringer i faellesskabsvalutaernes centralkurser, som hoejst sandsynligt maatte blive efterfulgt af aendringer fra begyndelsen af det nye produktionsaar for oksekoedsektoren, nemlig den 6 . april .
31 Under disse omstaendigheder gav faellesskabsbestemmelserne de opmaerksomme erhvervsdrivende et valg . De kunne enten indgive deres ansoegning om koeb og stille sikkerheden straks paa grundlag af den dagaeldende groenne kurs med den risiko, at der skete en aendring af denne kurs til fordel for dem af deres konkurrenter, som indgav ansoegninger efter denne aendring, eller selv afvente aendringen af kursen med risiko for, at lagrene allerede var opbrugt ved deres konkurrenters ansoegninger .
32 Hvis en erhvervsdrivende, som frit har foretaget et saadant valg, naegter at aftage varen paa de salgsbetingelser, der foelger af hans valg, kan fortabelsen af sikkerheden, som netop har til formaal at sikre overholdelsen af disse betingelser, ikke anses for uforholdsmaessig .
33 Heraf foelger, at under de i forelaeggelseskendelsen beskrevne omstaendigheder kan proportionalitetsprincippet, som anerkendt i faellesskabsretten, ikke anvendes til afgoerelse af den retstvist, der verserer for den nationale domstol . Det er foelgelig tilstraekkeligt at besvare det andet praejudicielle spoergsmaal med, at faellesskabsretten ikke indeholder nogen almindelig retsgrundsaetning, hvorefter en gaeldende faellesskabsbestemmelse ikke maa bringes i anvendelse af en national myndighed, naar bestemmelsen for den beroerte medfoerer saerligt alvorlige foelger, som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa, saafremt man ved udstedelsen af bestemmelsen havde forudset dette tilfaelde, idet en national domstol, som mener sig stillet over for et saadant tilfaelde, dog altid har ret til at stille Domstolen ethvert praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af den paagaeldende faellesskabsretsakt, som den anser for noedvendigt, for at den kan afsige dom .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
34 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 15 . november 1984, for ret :
1 ) Selv fortolket paa baggrund af sin femte betragtning indebaerer Raadets forordning nr . 850/81 af 1 . april 1981 om aendring af forordning nr . 878/77 om de vekselkurser, der skal anvendes inden for landbrugssektoren, ikke, at Raadet har tilsigtet at undgaa, at en koeber, som foer aendringen af de groenne kurser har indgivet ansoegning om koeb af en in- terventionsvare, hvis pris er forudfastsat i ECU, skal betale en hoejere pris i national valuta end de konkurrenter, som har indgivet ansoegning efter denne aendring .
2 ) Faellesskabsretten indeholder ikke en almindelig retsgrundsaetning, hvorefter en gaeldende faellesskabsbestemmelse ikke maa bringes i anvendelse af en national myndighed, naar bestemmelsen for den beroerte med- foerer saerligt alvorlige foelger, som faellesskabslovgiver klart ville have forsoegt at undgaa, saafremt man ved udstedelsen af bestemmelsen havde forudset dette tilfaelde, idet en national domstol, som mener sig stillet over for et saadant tilfaelde, dog altid har ret til at stille Domstolen ethvert praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen og gyldigheden af den paagaeldende faelles- skabsretsakt, som den anser for noedvendigt, for at den kan afsige dom .