61985CO0067_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved begaering, indleveret til Domstolens justitskontor den 14 . marts 1985, har kongeriget Nederlandene ( sag 70/85 R ) nedlagt paastand om udsaettelse af gennemfoerelsen af Kommissionens beslutning C ( 85 ) 284 def . af 13 . februar 1985 rettet til kongeriget Nederlandene om praeferencetariffen for naturgas til gartneriet i Nederlandene, indtil Domstolen har truffet afgoerelse om realiteten, subsidiaert, saafremt begaeringen om udsaettelse ikke kan tages til foelge, nedlaegges der paastand om, at der fastsaettes en ny frist paa to maaneder for gennemfoerelsen af den anfaegtede beslutning, regnet fra datoen for den kendelse, der afsiges vedroerende begaeringen . Samme dag har kongeriget Nederlandenes regering indleveret staevning med paastand om annullation af beslutningen .
2 Ved begaeringer, indleveret til Domstolens justitskontor den 15 . marts 1985, har Kwekerij Gebroeders Van der Kooy og van Vliet, begge gartnere ( sag 67/85 R ), og Landbouwschap, en organisation, der blandt andet repraesenterer gartneriets interesser i Nederlandene ( sag 68/85 R ), nedlagt paastand om udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningen af 13 . februar 1985, indtil Domstolen har truffet afgoerelse om realiteten . Samme dag har sagsoegerne indleveret staevning med paastand om annullation af beslutningen . Saafremt praesidenten ikke tager begaeringen om udsaettelse af beslutningen til foelge, har sagsoegerne nedlagt paastand om, at det paalaegges Kommissionen at opretholde sin beslutning, selv hvis den skulle blive gennemfoert paa nogen maade af den nederlandske regering . Sagsoegerne har interesse i, at den i henhold til EOEF-traktatens artikel 173 anlagte sag foeres til ende .
3 Det fremgaar, at de tre sager 67/85 R, 68/85 R og 70/85 R har samme genstand, og at parterne og generaladvokaten ikke har fremfoert indsigelser mod, at de forenes . Disse tre sager vil derfor vaere at forene med henblik paa kendelsen om foreloebige forholdsregler .
4 Ved kendelser af 25 . april 1985 har Det forenede Kongeriges, Forbundsrepublikken Tysklands og Danmarks regeringer faaet tilladelse til at intervenere i sag 70/85 R til stoette for sagsoegtes paastande . Ved kendelse af samme dato har Danmarks regering ligeledes faaet tilladelse til at intervenere i sagerne 67/85 R og 68/85 R til stoette for sagsoegtes paastande .
5 Kommissionens beslutning, hvis gennemfoerelse sagsoegerne begaerer udsat, bestemmer i artikel 1, at den nederlandske tarif for naturgas til gartneriproduktion i opvarmede vaeksthuse, som har vaeret anvendt fra den 1 . oktober 1984, er uforenelig med faellesmarkedet efter traktatens artikel 92 og skal bringes til ophoer . Artikel 2 bestemmer, at kongeriget Nederlandene inden den 15 . marts 1985 skal meddele Kommissionen, hvilke foranstaltninger det har truffet for at efterkomme artikel 1 .
6 Denne tarif for naturgas til gartneriet, som er gaeldende fra 1 . oktober 1984 til 1 . oktober 1985, er blevet meddelt Kommissionen ved telex af 4 . oktober 1984 af den nederlandske faste repraesentation . Efter modtagelse af dette telex anmodede Kommissionen den 11 . oktober 1984 den nederlandske landbrugsminister om supplerende oplysnigner og tilkendegav, at medlemsstaterne ifoelge traktatens artikel 93, stk . 3, ikke kan gennemfoere paataenkte foranstaltninger, foer undersoegelsesproceduren har foert til endelig beslutning .
7 Den 27 . november 1984 indledte Kommissionen den i traktatens artikel 93, stk . 2, naevnte procedure og opfordrede den nederlandske regering til at fremsaette sine bemaerkninger inden for en frist paa tre uger . Samtidig har den anmodet den nederlandske regering om at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at udsaette gennemfoerelsen af den paagaeldende stoetteforanstaltning og kritiseret den for at have gennemfoert denne foranstaltning i strid med artikel 93, stk . 3 . Den tilkendegav, at de oekonomiske fordele, som fulgte deraf, kunne kraeves tilbagebetalt . De beroerte parter blev opfordret til at fremsaette deres bemaerkninger ved en meddelelse offentliggjort i EF-Tidende . I denne meddelelse blev det paa ny tilkendegivet, at proceduren i henhold til artikel 93, stk . 2, har udsaettende virkning, og det blev udtrykkeligt meddelt, at enhver stoette, der ydes inden den endelige afgoerelse i forbindelse med naevnte procedure, kan kraeves tilbagebetalt ( EFT C 326, s . 3 ).
8 Det bemaerkes, at Kommissionen efter langvarige undersoegelser, som gaar tilbage til 70 ' erne, den 15 . december 1981 traf beslutning om praeferencetariffen for naturgas til gartneriet i Nederlandene ( EFT 1982 L 37, s . 29 ). Denne beslutning paalagde den nederlandske regering at ophaeve praeferencetariffen for gartneriet inden den 1 . oktober 1982 ved at bringe gartneritariffen paa hoejde med industritariffen . Mens denne beslutning var genstand for en sag for Domstolen, blev der foert forhandlinger mellem den nederlandske regering og gartneriets repraesentanter, som er sammensluttet i »Landbouwschap« . Disse forhandlinger foerte til en aftale om, at gartneritariffen gradvis skulle bringes paa hoejde med industritariffen den 1 . april 1983 .
9 I september 1984 udmundede forhandlinger mellem Landbouwschap og det nederlandske gasdistributionsselskab »Gasunie« i en ny kontrakt gaeldende fra 1 . oktober 1984 til 1 . oktober 1985 . Det er denne nye kontrakt, som den her anfaegtede beslutning forbyder at anvende .
10 Ifoelge sagsoegerne i sagerne 67/85 R og 68/85 R viser beslutningens indhold, at den beroerer dem umiddelbart og individuelt, selv om den formelt er rettet til kongeriget Nederlandene . Landbouwschap har desuden fremhaevet, at da det har underskrevet den aftale, som den anfaegtede beslutning angaar, kan det ikke bestrides, at Landbouwschap beroeres individuelt af Kommissionens beslutning .
11 Med hensyn til sagens realitet har alle sagsoegerne fremhaevet, at Gasunie er en privatretlig virksomhed, og at de offentlige myndigheder ikke raader over noget retsmiddel til forudgaaende eller efterfoelgende at oeve indflydelse paa resultatet af forhandlingerne om prisen paa naturgas, som er genstand for den aftale, som Kommissionen anfaegter i denne sag . Ved at traeffe den anfaegtede beslutning har Kommissionen foelgelig overskredet sin kompetence ved at paalaegge de nederlandske myndigheder at traeffe de foranstaltninger, der naevnes i beslutningen . Den har i oevrigt ikke angivet, efter hvilke retningslinjer Nederlandene skal traeffe de i beslutningen naevnte foranstaltninger, og den har saaledes tilsidesat sin begrundelsespligt .
12 For det andet har sagsoegerne gjort gaeldende, at Kommissionen tidligere altid, naar den har grebet ind, har taget hensyn til vaeksthusgartneriets saerlige situation i Nederlandene, og den har vaeret af den opfattelse, at denne situation berettigede, at det blev tilladt, at naturgastariffen for gartneriet paa lang sigt og i vaesentlig grad afveg fra den tilsvarende pris paa svaer braendselsolie . Kommissionen har saaledes i en meddelelse til Raadet om naturgas ( KOM ( 84 ) 583 def .) af 30 . oktober 1984 erkendt, at »naturgas mere og mere maa konkurrere med andre energikilder, hvilket betyder, at naturgasselskaberne maa indfoere mere smidige pris- og leveringsbetingelser« .
13 Den saerlige tarif for gartneriet er i enhver henseende oekonomisk forsvarlig og er i hvert fald noedvendig for at undgaa, at en vaesentlig del af gartnerne gaar over til brug af kul . Af forskellige grunde kan en tilbagevenden til kul i denne sektor langt lettere taenkes som brugbar oekonomisk erstatningsloesning end for andre kundegrupper inden for industrien . I det omfang, den anfaegtede beslutning ikke tager hensyn til disse betragtninger, er den i strid med traktatens artikel 92 eller i hvert fald med artikel 190, fordi Kommissionen ikke klart har angivet, paa hvilken maade den omtvistede naturgastarif for gartneriet udgoer en stoetteforanstaltning . Kommissionen har kun fremlagt resultaterne af sine egne beregninger uden at angive den anvendte metode, hvilket umuliggoer enhver kontrol .
14 Afsaetningsmarkedet for gas i vaeksthusgartnerisektoren maa anses for et saerskilt, relevant marked, og man kan derfor ikke paa grundlag af en sammenligning mellem naturgastariffen for gartneriet og industritariffen fastslaa, at der er tale om en stoetteforanstaltning . Desuden findes der ikke en enkelt industritarif, men adskillige forskellige tariffer alt efter forbrugerne, hvilket beslutningen ikke tager hensyn til . Endelig maa enhver sammenligning af naturgastariffen for gartneriet ske i forhold til kundegrupper inden for industrien, over for hvilke Gasunie ' s pris ogsaa er differentieret . Ved ikke at undersoege disse punkter har Kommissionen tilsidesat principperne om omhyggelig forvaltning, om beskyttelse af den berettigede forventning og proportionalitetsprincippet, eller i hvert fald traktatens artikel 190 . Artikel 92 giver i oevrigt ikke Kommissionen kompetence til at gribe ind i den samlede politik for naturgastariffer, og dens indgriben er derfor udtryk for magtfordrejning .
15 Sagsoegerne goer gaeldende, at en brat stigning af prisen paa naturgas paa omkring 5 cents pr . m, som Kommissionen synes at kraeve, vil medfoere uoprettelig skade for vaeksthusgartneriet i Nederlandene, da den vil skabe en kontinuerlig tabssituation . I oejeblikket er der allerede 25% af virksomhederne, der ikke laengere kan opfylde alle deres forpligtelser . Hvis gasprisen stiger med 5 cents, vil 30-35% af virksomhederne vaere i denne situation . For sagsoegeren van Vliet vil den paataenkte forhoejelse betyde konkurs . Der vil saaledes blive skabt alvorlige vanskeligheder for omkring 3 000 andre virksomheder, hvoraf nogle maa forsvinde .
16 En forhoejelse af punktet for omstilling til kul med ca . 5 cents pr . m og den hensyntagen til svaer braendselsolie, som Kommissionen kraever, vil have til foelge, at parterne efter gennemfoerelsen af den trufne beslutning vil vaere noedt til at tage disse momenter som udgangspunkter i deres forhandlinger om prisen paa naturgas for gartneriet fra 1 . oktober 1985 . Derfor begraenser den trufne beslutning forhandlingsfriheden, hvilket medfoerer fastsaettelse af hoejere priser . Det er i oevrigt paa ingen maade klart, til hvem de gartnere, for hvem den paataenkte prisstigning vil medfoere et alvorligt, men ikke uopretteligt tab, skal henvende sig med krav om tilbagebetaling af det for meget erlagte . Gennemfoerelse af den anfaegtede beslutning ville medfoere, at ca . 1000 gartnere omstillede sig til kul med alle de skadelige virkninger for miljoeet, som foelger heraf . Et stort antal gartnere er teknisk og oekonomisk i stand til ret hurtigt at omstille sig til kul . Det gaelder blandt andet sagsoegeren van der Kooy .
17 Hvis prisen paa naturgas skulle blive aendret pludseligt, ville det medfoere, at gartnerne ikke laengere vil kunne aendre den bestaaende dyrkningsplan, og at de vil nedskaere gasforbruget saa meget som muligt og saaledes skade produkternes kvalitet . De maatte ligeledes paabegynde dyrkningen senere . Det ville medfoere likviditetsvanskeligheder for gartnerne paa grund af :
, alvorlig forsyningsknaphed paa markedet mellem februar og maj ;
‚betydelige overskud i forsyningssituationen paa markedet mellem maj og november ;
‚sammenfaldet mellem den nederlandske hoest og hoesten i andre lande, som medfoerer et stoerre prisfald og derfor socio-oekonomiske problemer for alle tilsvarende virksomheder i Faellesskabet, navnlig dem, der er etableret i Faellesskabets middelhavsomraader ;
‚virksomhedslukninger og en voksende arbejdsloeshed i gartnerisektoren og i forhandler- og transportvirksomhederne og hos leverandoererne . Enhver person, som arbejder i gartneriet, skaber en arbejdsplads for mindst én person uden for denne sektor ;
‚et fald i fast ejendoms afkast, blandt andet investeringer med henblik paa energibesparelser ;
‚tab af omsaetning for Gasunie og hoejere omkostninger for de resterende gartnere, paa hvem infrastrukturomkostningerne vil blive overvaeltet .
18 Endelig fremgaar den begaerede forholdsregels uopsaettelige karakter af, at artikel 2 i den omtvistede beslutning fastsaetter den 15 . marts 1985 som sidste frist for den nederlandske regering til at meddele Kommissionen, hvilke foranstaltninger den har truffet for at afskaffe stoetten .
19 Kommissionen har fremsat formalitetsindsigelse i de sager, som sagsoegerne har anlagt under nr . 67/85 R og 68/85 R . Den stoette, der kritiseres i den anfaegtede beslutning, begunstiger alle de nederlandske gartnere, som bruger naturgas . Der er altsaa ikke tale om en individuel stoette til gunst for en bestemt virksomhed . Det er saa meget mere tvivlsomt, om sagen kan antages til realitetsbehandling, som modtagerne af stoetten, nemlig gartnerne, sandsynligvis maa boeje sig for de af ministeren godkendte tariffer .
20 Sagen maa saa meget mere afvises for Landbouwschap ' s vedkommende, da Landbouwschap, til forskel fra gartnerne, ikke drager nogen oekonomisk fordel af den omtvistede stoette . Den simple omstaendighed, at Landbouwschap paa ny maa indlede forhandlinger om naturgastariffen, forhandlinger, hvis resultat i alle tilfaelde skal godkendes af ministeren, er ikke tilstraekkeligt til, at begaeringen kan antages til realitetsbehandling . Det fremgaar af artikel 71 i den nederlandske lov om oekonomisk regulering som fortolket af Hoge Raad, at Landbouwschap ikke i sin egenskab af »Bedrijfschap« i Nederlandene kan kraeve en civilretlig foranstaltning som repraesentant for individuelle virksomheders civilretlige interesser, der ikke udtrykkeligt er naevnt . I oevrigt fremgaar det af Domstolens praksis, at en forening, der er oprettet til forsvar af en gruppe retsundergivnes kollektive interesser, ikke kan anses for umiddelbart og individuelt beroert af en retsakt, som paavirker denne gruppes generelle interesser ( dom af 18 . marts 1975, Union syndicale mod Raadet, 72/74, Sml . s . 401 ).
21 Med hensyn til sagens realitet har Kommissionen anfoert, at den i sin beslutning detaljeret har angivet grundene til, at staten efter dens opfattelse kan udoeve en afgoerende indflydelse paa tariffernes fastsaettelse . Staten ejer direkte og indirekte 50% af Gasunie ' s kapital . Ifoelge Gasunie ' s vedtaegter kan staten ikke direkte paatvinge denne sine beslutninger, men kan til gengaeld hindre beslutninger, som den ikke billiger . Desuden skal de af Gasunie fastsatte priser godkendes af ministeren, foer de kan anvendes . Gasunie kan uden tvivl tillade sig at samtykke i en fordelagtig tarif for en bestemt gruppe koebere som f.eks . gartnerne, hvis regeringen kraever det, og dette gaelder saa meget mere, som det heraf foelgende underskud for 85-90% ' s vedkommende daekkes af staten . Hvad angaar anvendelsen af artikel 92, er det i det vaesentlige stoettens virkninger, der skal tages hensyn til, og ikke situationen for de organer, der fordeler stoetten ( Domstolens dom af 22 . marts 1977, Steinike & Weinlig, 78/76, Sml . s . 595, og dom af 30 . januar 1985, Kommissionen mod Frankrig, 290/83, Sml . 1985, s . 440 ).
22 Argumentet om en eventuel omstilling fra naturgas til kul er blevet fremfoert for sent, og det er ikke blevet godtgjort, at fastsaettelsen af tariffen er baseret paa beregninger om konkurrenceforholdet mellem naturgas og kul inden for gartneriet . Kommissionen har anfoert, at spoergsmaalet om, i hvilket omfang naturgastariffen for gartneriet kan anses for en tarif, der skal konkurrere med kul, i betragtning af sine tekniske aspekter kun kan bedoemmes under behandlingen af sagens realitet, og at det under sagen om foreloebige forholdsregler maa laegges til grund, at Kommissionen med rette har indledt proceduren mod denne tarif i henhold til artikel 93, stk . 2 .
23 Den nederlandske regering har med urette tilladt, at den nye tarif for gartneriet anvendes, uden at Kommissionen har kunnet indlede proceduren efter artikel 93, stk . 2, og foer denne procedure har foert til en endelig beslutning . Den begaerede foreloebige forholdsregel er foelgelig klart uforenelig med artikel 93, stk . 3, sidste punktum . Den ville sidestille den nederlandske foranstaltning, som er blevet indfoert i strid med denne bestemmelse, med de allerede eksisterende, lovligt indfoerte stoetteforanstaltninger og ville derfor foere til, at denne bestemmelse blev beroevet sin bindende virkning, eller endog at tilsidesaettelse af denne blev begunstiget . Det er tvaertimod Kommissionen, som i dette tilfaelde har kunnet kraeve en foreloebig foranstaltning for at forpligte Nederlandene til at udsaette anvendelsen af den nye tarif, indtil proceduren i henhold til artikel 93, stk . 2, er afsluttet .
24 Med hensyn til beslutningens paastaaede indholdsmaessige ubestemthed har Kommissionen anfoert, at der er forskel paa en negativ beslutning truffet vedroerende en bestaaende stoette og en negativ beslutning truffet vedroerende en paataenkt indfoerelse eller aendring af en stoette . Kommissionen har frivilligt afholdt sig fra at angive, hvilke foranstaltninger den nederlandske regering boer traeffe for at bringe uforeneligheden med faellesmarkedet til ophoer, hvilket artikel 93, stk . 2, foerste afsnit, udtrykkeligt bemyndiger den til .
25 Med hensyn til den paastaaede utilstraekkelige begrundelse har Kommissionen anfoert, at den har taget tilstraekkeligt hensyn til gartneriets saeregenheder, for saa vidt de forekommer at have betydning for vurderingen af konkurrenceforholdet mellem kul og naturgas i denne sektor .
26 Kommissionens beslutning angaar en stoette, som allerede ulovligt er blevet anvendt, og der boer ikke i en beslutning gives en medlemsstat en frist til at afskaffe eller aendre den ( Domstolens dom af 2 . juli 1974, Italien mod Kommissionen, 173/73, Sml . s . 709 ). Beslutningen har ikke til formaal at bemyndige Nederlandene til at opretholde den omtvistede tarif indtil 15 . marts 1985, men paalaegger Nederlandene foer denne dato at meddele, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme forbudet mod at anvende denne tarif . En negativ beslutning i henhold til artikel 93, stk . 2 og 3, skal altid efterkommes hurtigst muligt . Dette forhindrer ikke, at der, efter at beslutningen er blevet truffet, kan foelge et samraad om, hvorledes stoetten kan aendres .
27 Med hensyn til det haevdede alvorlige og uoprettelige tab, har Kommissionen bemaerket, at en medlemsstat, som ikke opfylder bestemte forpligtelser, som paahviler den i henhold til traktaten, ikke maa stilles gunstigere end de medlemsstater, som overholder traktaten . Forpligtelsen til ikke at gennemfoere den paataenkte stoette foer Kommissionens endelige beslutning er paalagt i selve traktaten og kan saaledes ikke ophaeves ved en sag om foreloebige forholdsregler i henhold til EOEF-traktatens artikel 185 . Det tab, som i dette tilfaelde foelger heraf for gartnerne, er ikke saerligt vaesentligt, saa laenge der findes mulighed for, at den gunstige tarif endnu vil blive godkendt af Kommissionen eller eventuelt af Domstolen . I det foreliggende tilfaelde er gartneritariffen klart gunstigere end industritariffen, i modsaetning til den forrige ordning, hvor gartneritariffen var tilpasset industritariffen .
28 Ved bedoemmelsen af det tab, som det nederlandske gartneri lider som foelge af beslutningens gennemfoerelse, er det umuligt ikke at tage hensyn til, at denne sektor i vinteren 1984/1985 har nydt godt af en ulovlig fordel, og at man vidste, at Kommissionen havde forbeholdt sig retten til at kraeve denne stoette tilbagebetalt . Ved udarbejdelsen af deres dyrkningsplaner skulle de nederlandske gartnere foelgelig have taget hensyn til, at praeferencetariffen ikke var et paalideligt kriterium, som de kunne bruge som beslutningsgrundlag . Hertil kommer, at dyrkningsplanerne for vinterhoestaaret 1984/1985 sandsynligvis stadig var baseret paa den tarif, der gjaldt foer den 1 . oktober 1984_saaledes at anvendelse af den nye praeferencetarif i denne henseende udgjorde en uforudset fordel . En stoette, der foreloebigt er tilladt inden for rammerne af en sag om foreloebige forholdsregler, kan ikke give gartnerne et solidt beslutningsgrundlag og har snarere karakter af en midlertidig tilpasning af omkostningerne .
29 Kommissionen har i oevrigt rejst det spoergsmaal, om det er foreneligt med traktatens ordning, hvorefter kun Raadet med enstemmighed i undtagelsestilfaelde kan fravige faellesskabsbestemmelserne, at gennemfoerelsen af Kommissionens beslutning udsaettes ved en afgoerelse i en sag om foreloebige forholdsregler, og at Nederlandene saaledes bemyndiges til at indfoere en ny stoette, om end midlertidigt .
30 Den nederlandske regerings beregninger over foelgerne af en forhoejelse af tariffen for omkostningsstrukturen i det nederlandske gartneri giver en slaaende illustration af det omfang, i hvilket praeferencetariffen forbedrer det nederlandske gartneris konkurrencestilling paa faellesmarkedet, som allerede har forbedret den ulovligt i loebet af den forloebne vinter, paa bekostning af gartneriet i andre medlemsstater .
31 Med hensyn til den paastaaede risiko for omstilling til kul med de skadelige foelger for miljoeet og for Gasunie ' s rentabilitet, som foelger heraf, har Kommissionen anfoert, at dens beslutning ikke forbyder at goere denne omstilling utiltraekkende ved hjaelp af en konkurrencedygtig tariffastsaettelse, men kun forbyder, at praeferencetariffen, saaledes som den nu er udformet, har karakter af stoette .
32 De intervenerende stater har fremhaevet, at en udsaettelse af beslutningen vil medfoere et alvorligt og uopretteligt tab for dem . Det forenede Kongeriges regering har blandt andet anfoert, at stoetten til de nederlandske gartnere udgoer fra en tredjedel til tre fjerdedele af en gennemsnitsproducents samlede indtaegter . Siden indfoerelsen i 1978 har praeferencetariffen gjort det muligt for de nederlandske gartnere at fordoble deres markedsandel for tomater og agurker i Det forenede Kongerige . Paa det samlede tomatmarked i Faellesskabet har de nederlandske gartnere ligeledes fordoblet deres salg, idet deres markedsandel er steget fra 31% til 65% . Denne udvikling har samtidig medfoert en vaesentlig reduktion af vaeksthusarealerne i Det forenede Kongerige, som er faldet fra 582 ha i 1978 til 394 ha i 1984 . Det er ligeledes blevet fremfoert, at de nederlandske gartnere paa mellemlang sigt kan overvaelte prisstigninger paa gas, fordi de er prisfoerende paa det europaeiske marked .
33 Ifoelge EOEF-traktatens artikel 185 har indbringelse af klager for Domstolen ikke opsaettende virkning . Denne kan dog, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt og foreskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler, jfr . EOEF-traktatens artikler 185 og 186 .
34 Ifoelge fast praksis kan forholdsregler af denne art kun komme i betragtning, hvis de forekommer umiddelbart berettigede paa grund af de paaberaabte faktiske og retlige omstaendigheder . Det kraeves desuden, at de er uopsaettelige i den forstand, at det er noedvendigt, at de traeffes og udtoemmer deres virkninger, foer der traeffes afgoerelse om sagens realitet, for at undgaa, at den part, som begaerer dem, lider et alvorligt og uopretteligt tab . Endelig kraeves det, at de er foreloebige i den forstand, at de ikke foregriber afgoerelsen om sagens realitet .
35 Det foelger af traktatens artikel 92, stk . 1, at statsstoette, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkaarene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med faellesmarkedet i det omfang, den paavirker samhandelen mellem medlemsstaterne . Ifoelge artikel 93 ' s sidste stykke skal Kommissionen underrettes saa betids om enhver paataenkt indfoerelse eller aendring af stoetteforanstaltninger, at den kan fremsaette sine bemaerkninger hertil . I samme stykke bestemmes, at er Kommissionen af den opfattelse, at det paataenkte er uforeneligt med faellesmarkedet i henhold til artikel 92, skal den uopholdeligt ivaerksaette den i artikel 93, stk . 2, fastsatte fremgangsmaade . I artikel 93, stk . 3, sidste punktum, bestemmes, at den paagaeldende medlemsstat ikke maa gennemfoere de paataenkte foranstaltninger, foer den naevnte fremgangsmaade har foert til endelig beslutning .
36 Ifoelge Kommissionen er den begaerede foreloebige forholdsregel klart uforenelig med artikel 93, stk . 3, sidste punktum . Den nederlandske regering har nemlig med urette anvendt den paagaeldende foranstaltning, allerede foer Kommissionen traf den anfaegtede beslutning .
37 Selv om det er korrekt, som Kommissionen har anfoert, at bestemmelserne i artiklerne 92 og 93 vedroerende kontrollen med statslige stoetteforanstaltningers forenelighed med faellesmarkedet gaar ud paa, at ingen national foranstaltning til indfoerelse af stoette maa gennemfoeres, foer Kommissionen har udtalt sig, kan en medlemsstat, selv hvis den har overtraadt artikel 93, dog ikke beroeves retten til domstolsproevelse, navnlig i henhold til artiklerne 173 ff ., af lovligheden af en kommissionsbeslutning, der indeholder et klagepunkt imod den, og foelgelig heller ikke retten til at begaere udsaettelse af gennemfoerelsen af den paagaeldende beslutning i henhold til traktatens artikel 186 . Dette resultat foregriber paa ingen maade den mulighed, som Kommissionen har for at anlaegge sag med paastand om, at det statueres, at kongeriget Nederlandene har overtraadt traktatens artikel 93, stk . 3, sidste punktum, hvilket Domstolen navnlig har anerkendt i sin kendelse af 21 . maj 1977 ( Det forenede Kongerige, 31/77 R og 53/77 R, Sml . s . 921 ).
38 Med hensyn til spoergsmaalet, om den begaerede forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget, bemaerkes, at der i mange aar har fundet forhandlinger sted mellem Kommissionen og den nederlandske regering om gasprisen for gartnerne . Efter Kommissionens beslutning af 15 . december 1981, der kraevede ophaevelse af praeferencetariffen for naturgas ( EFT 1982 L 37, s . 29 ) har kongeriget Nederlandene truffet de noedvendige foranstaltninger for at bringe gartneritariffen paa hoejde med industritariffen . Denne aftales ordlyd er fastlagt ved en skrivelse af 29 . juli 1982 fra Kommissionen til den nederlandske udenrigsminister .
39 Paa grund af de af den nederlandske regering trufne foranstaltninger, som vaesentligt reducerede den indtil da konstaterede prisforskel paa gas til gartneriet og til industrien, besluttede Kommissionen at ophaeve sin beslutning af 15 . december 1981 og indstillede den procedure, der var indledt mod den nederlandske regering ( EFT 1982 L 229, s . 38 ).
40 Det fremgaar af den aftale, der er indgaaet mellem den nederlandske regering og Kommissionen, at gartneritariffen skulle tilpasses under hensyntagen til varmepariteten mellem gas og svaer braendselsolie .
41 Den 1 . oktober 1984 indfoerte Gasunie imidlertid en ny gartneritarif, hvorved maksimumprisen for gas i 12 maaneder blev fastsat til 42,5 cents pr . m . Denne maksimering blev aftalt, mens prisen paa svaer braendselsolie var i konstant stigning . Endvidere afveg gartneritariffen paa ny vaesentligt fra industritariffen .
42 Det fremgaar altsaa, at den nederlandske regering klart har forrykket den ligevaegt, som frit var blevet aftalt mellem den og Kommissionen . Desuden synes denne regering ikke umiddelbart at have overholdt artikel 93, stk . 3, idet den for sent har underrettet Kommissionen om den nye kontrakt, og idet den har gennemfoert de paataenkte foranstaltninger, foer den af Kommissionen indledte fremgangsmaade var blevet foert til ende, og saaledes gjort det muligt for de nederlandske gartnere i adskillige maaneder at nyde godt af en fordel, som Kommissionen og de intervenerende medlemsstater betragter som forskelsbehandling .
43 I betragtning af Kommissionens stillingtagen i dens beslutning af 15 . december 1981 har en saadan tarif kun kunnet indfoeres, hvis det var klart, at den ikke udgjorde en stoette . Det er imidlertid herved tilstraekkeligt at konstatere, ud over hvad der allerede er fastslaaet, at sagsoegernes anbringender herom ikke kan anses for at vaere saa klare, at Domstolen kan acceptere dem uden alvorlig risiko for at foregribe den argumentation, som skal fremfoeres om sagens realitet . Dette gaelder navnlig argumenter vedroerende denne rolle, som den nederlandske regering kan spille ved fastsaettelsen af Gasunie ' s tariffer, og vedroerende de muligheder, som gartnerne har for at omstille sig til kul .
44 Herefter maa det konstateres, at der ikke foreligger nogen uopsaettelighed, som kan begrunde, at en fordel, der gives i strid med traktatens artikel 93, stk . 3, opretholdes laengere .
45 Med hensyn til det alvorlige og uoprettelige tab, som sagsoegerne haevder at lide paa grund af anvendelsen af den anfaegtede beslutning, maa det betragtes paa baggrund af de skadelige virkninger, som praeferencetariffen paa gas ifoelge Kommissionen og de intervenerende medlemsstater allerede har fremkaldt og vil fremkalde i fremtiden for gartneriet i de oevrige medlemsstater .
46 Det fremgaar derfor, at begaeringerne ikke kan tages til foelge, hverken den principale begaering eller den subsidiaere begaering om at udsaette den anfaegtede beslutning i to maaneder .
47 Sagsoegerne har endvidere, for det tilfaelde, at praesidenten ikke tager begaeringen om foreloebige forholdsregler til foelge, fremsat begaering om, at det i det mindste paalaegges Kommissionen at opretholde den anfaegtede beslutning, selv hvis den nederlandske regering skulle gennemfoere den anfaegtede beslutning . Sagsoegerne har anfoert, at de har interesse i, at fremgangsmaaden i henhold til traktatens artikel 173 foeres til ende . En saadan begaering kan ikke tages til foelge . Sagsoegerne har ikke godtgjort, at en saadan forholdsregel er noedvendig, naar henses til de saerlige betingelser for sager om foreloebige forholdsregler . Det bemaerkes i oevrigt, at Domstolens procesregler i alle tilfaelde goer det muligt for sagsoegerne i givet fald at fremsaette deres bemaerkninger og tilkendegive deres interesse i, at sagen forbliver paa retslisten, foer der traeffes afgoerelse om en eventuel slettelse af deres sag .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
PRAESIDENTEN
foer endelig afgoerelse traeffes :
1 ) Sagerne 67/85 R, 68/85 R og 70/85 R forenes med henblik paa afsigelsen af kendelsen .
2)Begaeringerne tages ikke til foelge .
3)Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes .