61988CJ0012_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved beslutning af 8 . januar 1988, indgaaet til Domstolen den 14 . januar 1988, har College van Beroep voor het Bedrijfsleven i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et spoergsmaal vedroerende fortolkningen af afsnit 3 i den til EOEF-Traktaten knyttede protokol af 25 . marts 1957 vedroerende den tyske indenrigshandel og de dermed forbundne problemer .
2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en sag, som foeres mellem Schaefer Shop BV, Arnhem ( Nederlandene ), og Minister van Economische Zaken ( Nederlandenes oekonomiministerium ) i anledning af, at ministeriet havde afslaaet en ansoegning om tilladelse til fra Forbundsrepublikken Tyskland at indfoere nogle kontorartikler, som var bestemt til gaver til forretningsforbindelser, og som hidroerte fra Den Tyske Demokratiske Republik .
3 Afslaget stoettedes paa artikel 1, stk . 2, i Vrijstellingsbeschikking niet-landbouwgoederen EG 1981 ( bekendtgoerelse af 1981 om fritagelse for ikke-landbrugsvarer fra Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab ) og artikel 2, stk . 1, i Invoerbesluit landen 1981 ( bekendtgoerelse af 1981 vedroerende indfoersel fra visse lande ), hvoraf det fremgaar, at der kraeves ministeriel tilladelse til import af varer hidroerende fra Den Tyske Demokratiske Republik, ogsaa naar disse foerst er blevet eksporteret fra Den Tyske Demokratiske Republik til Forbundsrepublikken Tyskland .
4 Ved de naevnte bestemmelser har Kongeriget Nederlandene gennemfoert en praksis, som blev vedtaget af de tre Benelux-lande i 1975 paa grundlag af afsnit 3 i protokollen vedroerende den tyske indenrigshandel; ifoelge denne praksis "skal enhver ansoegning om tilladelse til import af varer med oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik og hidroerende fra Forbundsrepublikken Tyskland, hvor de er i fri omsaetning, afslaas", idet myndighederne dog kan "udstede tilladelser, naar de skoenner, at naegtelse af at udstede tilladelsen ville vaere ubillig ud fra hensynet til god forvaltningsskik ".
5 Den nationale ret, som har fundet det tvivlsomt, om saadanne bestemmelser er forenelige med protokollen vedroerende den tyske indenrigshandel, har forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
"Skal afsnit 3 i protokollen til EOEF-Traktaten vedroerende den tyske indenrigshandel og de dermed forbundne problemer fortolkes saaledes, at en praksis i en medlemsstat eller en gruppe medlemsstater er forenelig dermed, naar der gaelder et forbud mod uden tilladelse at indfoere varer, som har oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik, og som i faellesskabssammenhaeng er bragt i fri omsaetning i Forbundsrepublikken Tyskland, til denne medlemsstat eller gruppe medlemsstater, og naar praksis gaar ud paa, at der reelt altid naegtes tilladelse, undtagen for varer, som repraesenterer en begraenset vaerdi, og som ikke er af kommerciel art?"
6 Med hensyn til sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb og de indlaeg, der er indgivet for Domstolen, henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
7 Protokollen vedroerende den tyske indenrigshandel har til formaal at tage "de forhold, der for oejeblikket bestaar paa grund af Tysklands deling", i betragtning . I dens afsnit 1 bestemmes det, at samhandelen mellem de tyske omraader, for hvilke Forbundsrepublikken Tysklands grundlov gaelder, og de tyske omraader, paa hvilke denne grundlov ikke finder anvendelse, forbliver omfattet af de regler, der var gaeldende ved protokollens undertegnelse, som en del af den tyske indenrigshandel .
8 For at afhjaelpe de ulemper, der kan foelge af denne saerlige ordning, bestemmes det i protokollens afsnit 2 dels, at medlemsstaterne skal underrette de oevrige medlemsstater og Kommissionen om aftaler vedroerende samhandelen med de tyske omraader, paa hvilke Forbundsrepublikken Tysklands grundlov ikke finder anvendelse, og om "de bestemmelser, der gaelder for gennemfoerelsen af" disse aftaler, dels at de skal paase, at gennemfoerelsen heraf ikke sker i strid med faellesmarkedets principper, og traeffe "egnede foranstaltninger for at undgaa, at de andre medlemsstaters oekonomi skades ".
9 Endelig kan hver medlemsstat ifoelge protokollens afsnit 3 "traeffe egnede foranstaltninger" for at "forebygge de vanskeligheder, som kan opstaa for den paagaeldende stat" som foelge af en medlemsstats samhandel med de paagaeldende omraader .
10 Den nederlandske og den belgiske regering har gjort gaeldende, at den saerlige ordning for den tyske indenrigshandel giver anledning til vanskeligheder i disse to stater, selv om indfoerslerne af varer med oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik fortsat er begraensede, fordi disse indfoersler hverken er paalagt told efter Den Faelles Toldtarif eller afgifter . Desuden gaelder der for disse varer ved deres indfoersel til Forbundsrepublikken Tyskland et fast momsfradrag paa 11% svarende til det teoretiske mervaerdiafgiftsbeloeb, som anses for at vaere blevet betalt i Den Tyske Demokratiske Republik . Det er rigtigt, at dette fradrag normalt ikke indroemmes for varer, der er bestemt til at blive reeksporteret, men det udgoer dog en trussel, i det omfang kontrollen paa dette omraade viser sig at vaere meget vanskelig .
11 Under disse omstaendigheder er den paagaeldende praksis den mest egnede foranstaltning, da ingen mindre indgribende foranstaltning vil give mulighed for effektivt at beskytte sig mod disse indfoersler . Den nederlandske regerings repraesentant har i oevrigt under den mundtlige forhandling anfoert, at i perioden 1986-1987 blev 80% af ansoegningerne om importtilladelse imoedekommet .
12 Den tyske regering har ligesom Kommissionen anfoert, at et rent forbud mod import af varer med oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik er for vidtgaaende . Om de statslige foranstaltninger, der kan traeffes i henhold til protokollens afsnit 3, er "egnede", maa bedoemmes under hensyntagen til de forantaltninger, Forbundsrepublikken Tyskland selv traeffer i henhold til protokollens afsnit 2 for at "undgaa, at de andre medlemsstaters oekonomi skades ".
13 Ud fra dette synspunkt har den tyske regering ligesom Kommissionen anfoert, at der gaelder paalidelige garantier i henhold til bestemmelserne om den tyske indenrigshandel, blandt andet Berlinoverenskomsten af 20 . september 1951 ( Bundesanzeiger nr . 186 af 26.9.1951 ). I henhold til disse bestemmelser kan indfoerslerne af varer fra Den Tyske Demokratiske Republik - der kun kan omfatte varer, som har oprindelse i dette land, og som der er behov for i Forbundsrepublikken - kun betales ved modregning . Heraf foelger, at 99% af de paagaeldende varer forbliver paa markedet i Forbundsrepublikken Tyskland, idet Forbundsrepublikkens myndigheder i oevrigt paaser, at kun varer, hvis pris svarer til priserne paa dens hjemmemarked, faar adgang . Der gaelder ingen afgiftsmaessige fordele for de reeksporterede varer .
14 Som Domstolen allerede har statueret ( dom af 1 . oktober 1974, Norddeutsche Vieh - und Fleischkontor GmbH, 14/74, Sml . s . 899; dom af 27 . september 1979, Gefluegelschlachterei Freystadt GmbH, 23/79, Sml . s . 2789 ), gaelder der saaledes i henhold til protokollen en saerordning for Den Tyske Demokratiske Republik, i henhold til hvilken Forbundsrepublikken Tyskland er fritaget for at anvende faellesskabsrettens almindelige regler paa den tyske indenrigshandel, og hvoraf det foelger, at Den Tyske Demokratiske Republik, selv om den ikke hoerer til Faellesskabet, ikke har karakter af et tredjeland i forhold til Forbundsrepublikken Tyskland .
15 I henhold til protokollens afsnit 3 kan medlemsstaterne traeffe "egnede foranstaltninger" med henblik paa at forebygge de vanskeligheder, der kan opstaa for dem som foelge af samhandelen mellem Forbundsrepublikken og Den Tyske Demokratiske Republik, og derved indroemmes der medlemsstaterne et ret vidt skoen, baade med hensyn til de paagaeldende foranstaltningernes art og omfang, navnlig i tid .
16 Det bemaerkes, at der ved denne bestemmelse ikke foretages en fravigelse af faellesmarkedets regler, men tvaertimod opstilles en garanti for medlemsstaterne mod den skade, som de kan lide som foelge af, at samhandelen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Den Tyske Demokratiske Republik er omfattet af en saerlig ordning i henhold til protokollens afsnit 1 .
17 Den kompetence, der paa disse betingelser er givet medlemsstaterne, kan imidlertid kun udoeves under iagttagelse af bestemmelserne i protokollens afsnit 2 og proportionalitetsprincippet .
18 Det paahviler for det foerste medlemsstaterne under udoevelsen af den kompetence, de har i henhold til protokollens afsnit 3, at vurdere omfanget af de vanskeligheder, som fremkaldes for deres oekonomi af den saerlige ordning, der gaelder for varer fra Den Tyske Demokratiske Republik, under hensyntagen til de foranstaltninger, som Forbundsrepublikken Tyskland har truffet i henhold til afsnit 2 for at undgaa disse vanskeligheder .
19 For det andet maa medlemsstaterne efter selve ordlyden af afsnit 3, som er et specielt udtryk for proportionalitetsprincippet, idet det kraeves, at de trufne foranstaltninger skal vaere "egnede" til at forhindre vanskelighederne, kun traeffe de foranstaltninger, der er strengt noedvendige for at forhindre reelle og alvorlige vanskeligheder eller for at afhjaelpe dem .
20 Det foelger af det foregaaende, at protokollen forbyder medlemsstaterne at traeffe foranstaltninger, som retligt eller faktisk medfoerer, at indfoersel til deres omraade af varer, som hidroerer fra Forbundsrepublikken Tyskland, men som har oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik, fuldstaendig forhindres, bortset fra det undtagelsestilfaelde, at genudfoersler fra Forbundsrepublikken Tyskland af varer med oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik ville udgoere en trussel for en medlemsstats oekonomi i sin helhed .
21 Derimod er protokollen ikke til hinder for, at medlemsstaterne indfoerer en ordning med forudgaaende tilladelser, selv hvis denne har generel karakter, dvs . ikke er begraenset til en eller flere bestemte erhvervsgrene, paa betingelse af, at en saadan ordning i praksis er det eneste middel til paa hensigtsmaessig maade at imoedegaa de forstyrrelser, der kan vaere en foelge af den tyske indenrigshandel for de andre medlemsstaters oekonomi .
22 Det maa dog praeciseres, at en importtilladelse, hvorved ansoegningen eventuelt kun delvis imoedekommes, under en saadan ordning ikke maa vaere skoensmaessig, men at det ved behandlingen af hver enkelt ansoegning skal vurderes, hvilken betydning den paagaeldende indfoersel rent faktisk kan have for den beroerte erhvervsgren .
23 Det paahviler den nationale ret, som skal afgoere hovedsagen, at undersoege, om der er tale om en reel og vaesentlig trussel mod den paagaeldende stats oekonomi enten paa det tidspunkt, hvor den anfaegtede afgoerelse blev truffet, eller, saafremt de nationale procesretlige regler forudsaetter dette, paa det tidspunkt, hvor retten traeffer afgoerelse, samt at vurdere, om de foranstaltninger, der er truffet i henhold til protokollens afsnit 3, staar i rimeligt forhold til denne trussel, henset til de bestemmelser, som Forbundsrepublikken Tyskland har fastsat for at opfylde de forpligtelser, som paahviler den i henhold til protokollens afsnit 2 .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
24 De udgifter, der er afholdt af Kongeriget Nederlandene, Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland og Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til parterne i hovedsagen udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt den af College van Beroep voor het Bedrijfsleven, Haag, ved beslutning af 8 . januar 1988, for ret :
1 ) Protokollen af 25 . marts 1957 vedroerende den tyske indenrigshandel og de dermed forbundne problemer skal fortolkes saaledes, at den forbyder medlemsstaterne at traeffe foranstaltninger, som retligt eller faktisk medfoerer, at indfoersel til deres omraade af varer, som hidroerer fra Forbundsrepublikken Tyskland, men som har oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik, fuldstaendig forhindres, bortset fra det undtagelsestilfaelde, at genudfoersler fra Forbundsrepublikken Tyskland af varer med oprindelse i Den Tyske Demokratiske Republik ville udgoere en trussel for en medlemsstats oekonomi som helhed .
2 ) Derimod er protokollen ikke til hinder for, at medlemsstaterne indfoerer en ordning med forudgaaende tilladelser, selv hvis denne har generel karakter, paa betingelse af, at en saadan ordning i praksis er det eneste middel til paa hensigtsmaessig maade at imoedegaa de forstyrrelser, som kan vaere en foelge af den tyske indenrigshandel for de andre medlemsstaters oekonomi .
3 ) Under en saadan ordning maa importtilladelsen ikke vaere skoensmaessig, men det skal ved behandlingen af hver enkelt ansoegning vurderes, hvilken betydning den paagaeldende indfoersel rent faktisk kan have for den beroerte erhvervsgren .