61973J0115(01)
DOMSTOLENS DOM (FØRSTE AFDELING)
AF 2. JULI 1974 (
1
)
Manlio Serio
mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber
Sag 115/73 rev.
I sag nr. 115/73 (genoptagelse),
MANLIO SERIO, tjenestemand ved Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, repræsenteret af advokat Remo Serio, Salerno, med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Joseph Guill, 23, rue Seimetz,
sagsøger,
mod
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER, repræsenteret af sin juridiske rådgiver, Giorgio Pincherle, med valgt adresse i Luxembourg hos sin juridiske rådgiver, Pierre Lamoureux, 4, boulevard Royal,
sagsøgt,
angående: genoptagelse af den dom, som blev afsagt af Domstolen den 4. april 1974 i sag nr. 115/73,
afsiger
DOMSTOLEN (første afdeling)
sammensat af: fungerende afdelingsformand, R. Monaco (refererende), dommerne, J. Mertens de Wilmars og C. Ó Dålaigh,
generaladvokat: J.-P. Warner
justitssekretær: A. Van Houtte
i lukket møde følgende
DOM
Sagsfremstilling
Domstolen forkastede ved dom af 4. april 1974 den af Manlio Serio indbragte klage mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber i sag nr. 115/73;
ved et dokument, indleveret til justitskontoret den 10. maj 1974, har Manlio Serio fremsat begæring om genoptagelse af den ovennævnte dom i medfør af artikel 41 i protokollen vedrørende statutten for Domstolen, der er bilag til EØF-traktaten, og procesreglementets artikler 98-100.
Efter at have angivet de punkter, hvorpå dommen anfægtes, anfører sagsøgeren til støtte for sin begæring, at beviset for de forhold, der berettiger genoptagelsen, findes i sagens aktmappe, som Domstolen og parterne råder over;
han nedlægger påstand om, at dommen af 4. april 1974 i sag nr. 115/73 genoptages, og at der på grundlag af samtlige de fremsatte anbringender og tilbudte beviser afsiges en ny dom vedrørende realiteten i sagen;
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber har den 29. maj 1974 indgivet skriftligt indlæg vedrørende spørgsmålet, om begæringen har fornødent grundlag; i dette indlæg gøres det navnlig gældende, at begæringen ikke opfylder betingelserne i artikel 41 i protokollen vedrørende statutten for Domstolen og i procesreglementets artikel 99, og der nedlægges påstand om, at begæringen afvises; Kommissionen bemærker, at den ikke på dette stadium af retsforhandlingerne har afholdt udgifter, der kan kræves godtgjort.
Præmisser
1
Ved et dokument indleveret den 10. maj 1974 fremsætter sagsøgeren begæring om genoptagelse af Domstolens dom af 4. april 1974 i sag nr. 115/73.
2
I henhold til artikel 41, stk. 1 i protokollen vedrørende statutten for Domstolen, der er bilag til EØF-traktaten, »kan (en sag) kun begæres genoptaget af Domstolen, hvis der fremkommer en faktisk omstændighed af afgørende betydning, der inden dommens afsigelse var ukendt for Domstolen og for den part, der begærer sagen genoptaget«;
3
stk. 2 i samme artikel bestemmer, at genoptagelsessagen indledes med en kendelse, hvorved Domstolen udtrykkeligt fastslår tilstedeværelsen af en ny faktisk omstændighed, anerkender, at denne har de egenskaber, der kan begrunde en genoptagelse af sagen, og erklærer, at begæringen derfor kan imødekommes;
4
i henhold til artikel 100, stk. 1 i Domstolens procesreglement træffer Domstolen i et lukket møde ved dom afgørelse om, hvorvidt begæringen skal tages til følge.
5
Hvad angår angivelsen af de faktiske omstændigheder, hvorpå begæringen støttes, og beviset for deres tilstedeværelse, henviser sagsøgeren udtrykkeligt til sagens aktmappe, der beror ved Domstolen;
i øvrigt nedlægger han i begæringen påstand om, at dommen af 4. april 1974 genoptages, og at der afsiges en ny dom »på grundlag af de fremførte anbringender og de tilbudte beviser«;
6
det fremgår af denne påstand, at sagsøgeren, uden at påberåbe sig nogen som helst ny faktisk omstændighed, ved hjælp af den i artikel 41 i protokollen vedrørende statutten for EØF-Domstolen hjemlede genoptagelsesprocedure i realiteten drager grundlaget for dommen af 4. april 1974 i tvivl og vil have Domstolen til på ny at udtale sig om realiteten i sag nr. 115/73;
7
da begæringen herefter ikke opfylder betingelserne i artikel 41, stk. 1 i protokollen vedrørende statutten for Domstolen eller procesreglementets artikel 99, stk. 1, må begæringen afvises, da den ikke kan antages til realitetsbehandling.
Vedrørende sagsomkostningerne
8
I henhold til procesreglementets artikel 70 bærer institutionerne i sager vedrørende deres ansatte selv de af dem afholdte udgifter med forbehold af bestemmelsen i artikel 69, stk. 3, 2;
9
i medfør af artikel 69, stk. 3, 2. afsnit kan Domstolen pålægge en part at godtgøre den anden part de udgifter, som Domstolen skønner, at han har forvoldt modparten unødvendigt eller af ond vilje;
10
Kommissionen har i sit indlæg bemærket, at den ikke på sagens aktuelle stadium har afholdt udgifter, som den kan forlange godtgjort;
11
under disse omstændigheder skal sagsøgeren bære sine egne omkostninger, uden at der er grund til at undersøge, om bestemmelsen i artikel 69, stk. 1, 2. afsnit i procesreglementet er anvendelig i dette tilfælde.
På grundlag af disse præmisser,
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (første afdeling)
1.
Begæringen om ændring afvises fra realitetsbehandling.
2.
Sagsøgeren afholder sine egne omkostninger.
Monaco
Mertens de Wilmars
Ó Dálaigh
Afsagt i lukket møde den 2. juli 1974.
A. Van Houtte
Justitssekretær
R. Monaco
Fungerende afdelingsformand
(
1
) – Processprog: Italiensk.