62023CJ0679_RES
Byla C‑679/23 P
WSirWTirWYirWZirYAirYB
prieš
Europos sienųirpakrančių apsaugos agentūrą
2025 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas
„Apeliacinis skundas – Bendra prieglobsčio ir imigracijos politika – Reglamentas (ES) 2016/1624 – Europos Sąjungos integruotas Europos išorės sienų valdymas – Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgos – Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra (Frontex) – Frontex pareigos pagrindinių teisių apsaugos srityje – Frontex koordinuojama bendra grąžinimo operacija – Deliktinė Frontex atsakomybė – Priežastinis ryšys tarp tokios pareigos pažeidimo ir patirtos žalos“
Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija – Prieglobsčio politika – Sąjungos integruotas Europos išorės sienų valdymas – Reglamentas 2016/1624 – Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros („Frontex“) pareigos koordinuojant bendras grąžinimo operacijas – Apimtis – Patikrinimas, ar yra priimti individualūs vykdytini sprendimai grąžinti dėl asmenų, kurie įtraukti į grąžinimo operaciją
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 51 straipsnio 1 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2016/1624 2 straipsnio 12 ir 14 punktai, 3 dalis, 16 straipsnio 2 ir 3 dalys, 22 straipsnio 1 dalis ir 3 dalies b punktas, 27 straipsnio 1 ir 2 dalys, 28 straipsnio 1 dalis ir 34 straipsnio 1 ir 2 dalys; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115 6 straipsnio 1 dalis ir 12 straipsnio 1 dalis)
(žr. 95–103 punktus)
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Priežastinis ryšys – Žala, patirta dėl Europos sienos apsaugos ir pakrančių apsaugos agentūros („Frontex“) neįvykdytų pareigų pagal Reglamentą 2016/1624 – Priežastinis ryšys tarp tokių pareigų nevykdymo ir patirtos žalos – Vertinimo kriterijai
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas 2016/1624)
(žr. 110–112, 149–153 punktus)
Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija – Prieglobsčio politika – Sąjungos integruotas Europos išorės sienų valdymas – Reglamentas 2016/1624 – Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros („Frontex“) pareigos koordinuojant bendras grąžinimo operacijas – Frontex pareigos pagrindinių teisių apsaugos srityje – Apimtis
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2016/1624 16 straipsnis, 20 straipsnio 1 dalis, 21 straipsnio 2 dalis, 28 straipsnio 1 dalis ir 29 straipsnio 4 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115 8 straipsnio 6 dalis)
(žr. 130–133 punktus)
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Priežastinis ryšys – Žala, patirta dėl Europos sienos apsaugos ir pakrančių apsaugos agentūros („Frontex“) neįvykdytų pareigų pagal Reglamentą 2016/1624 – Tiesioginio priežastinio ryšio nutrūkimas dėl paties ieškovo pasirinkimo – Vertinimas „in concreto“ – Kriterijai
(SESV 340 straipsnio antra pastraipa)
(žr. 148–161 punktus)
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Priežastinis ryšys – Žala, kurią sudaro išlaidos, susijusios su Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūros („Frotex“) pareigūno vykdyta ikiteismine procedūra – Dėl laisvo ieškovo pasirinkimo patirtos išlaidos – Priežastinis ryšys tarp žalos ir „Frontex“ darbuotojų elgesio – Vertinimo kriterijai – Atitinkamos procedūros ypatybės
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antra pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 2016/1624 50 konstatuojamoji dalis ir 72 straipsnis)
(žr. 168–173 punktus)
Santrauka
Savo sprendimu Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) iš dalies patenkino WS ir kt. (toliau – apeliantai) apeliacinį skundą dėl Bendrojo Teismo sprendimo byloje WS ir kt. / Frontex (
1
), kuriuo šis teismas atmetė jų ieškinį dėl žalos, jų tariamai patirtos dėl to, kad Europos sienų ir pakrančių apsaugos agentūra (toliau – Frontex) neįvykdė jai pagal Reglamentą 2016/1624 (
2
) tenkančių pareigų, atlyginimo. Teisingumo Teismas patikslino šiuo reglamentu Frontex nustatytas pareigas koordinuojant bendras grąžinimo operacijas, taip pat šių pareigų nevykdymo ir galimų vėlesnių pagrindinių teisių pažeidimų vykdant tokias grąžinimo operacijas pasekmes šios agentūros deliktinei atsakomybei.
Apeliantai yra šešių kurdų tautybės Sirijos piliečių šeima; jie 2016 m. spalio 9 d. atvyko į Milo salą (Graikija) su pabėgėlių grupe. Spalio 20 d., po bendros Graikijos Respublikos vykdytos ir Frontex koordinuotos grąžinimo operacijos, jie buvo perkelti į laikinąjį priėmimo centrą Turkijoje. 2016 m. lapkričio mėn. Turkijos valdžios institucijos jiems išdavė laikinosios apsaugos dokumentus ir laikinąjį kelionės leidimą. Apeliantai laikinai apsigyveno Sarudžoje (Turkija), o vėliau, baimindamiesi, kad Turkijos valdžios institucijos juos grąžins į Siriją, persikėlė į Iraką ir įsikūrė Erbile.
2017 m. apeliantai pateikė pirmąjį skundą Frontex pagrindinių teisių pareigūnui, jame teigė, kad buvo grąžinti iš Graikijos į Turkiją dėl Frontex vykdytos grąžinimo operacijos; vėliau, 2018 m. jie pateikė antrąjį skundą dėl pirmojo skundo nagrinėjimo. Šie skundai buvo pripažinti priimtinais ir perduoti Graikijos policijos institucijoms. 2019 m. pareigūnas informavo apeliantus apie tai, kad šios institucijos užbaigė vidaus tyrimą dėl pirmojo skundo, perdavė jiems savo galutinę ataskaitą ir užbaigė skundų nagrinėjimo procedūrą.
2021 m. rugsėjo 20 d. apeliantai kreipėsi į Bendrąjį Teismą su ieškiniu dėl žalos atlyginimo, prašydami atlyginti turtinę ir neturtinę žalą, kurią jie teigė patyrę dėl tariamai neteisėtų Frontex veiksmų prieš bendrą grąžinimo operaciją, per ją ir po jos.
Skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas visų pirma nusprendė, kad tam tikri apeliantų dokumentai yra nepriimtini, nes pateikti pavėluotai, nenurodžius vėlavimo priežasčių. Dėl esmės pažymėjęs, kad Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimo sąlygos (
3
) yra kumuliacinės, jis nusprendė pirmiausia išnagrinėti sąlygą, susijusią su priežastinio ryšio tarp elgesio, dėl kuriuo priekaištaujama Frontex, ir nurodomos žalos buvimu. Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad apeliantų išlaidos, susijusios su kelione į Graikiją, negalėjo tiesiogiai atsirasti dėl elgesio, dėl kurio priekaištaujama Frontex, nes patirtos prieš ginčijamą grąžinimo operaciją. Be to, jis nusprendė, kad Frontex užduotis vykdant ginčijamą grąžinimo operaciją buvo tik teikti techninę ir operatyvinę paramą valstybėms narėms, o ne nagrinėti sprendimų grąžinti asmenis, dėl kurių vykdoma ši operacija, pagrįstumą, nes šie sprendimai ir sprendimai dėl tarptautinės apsaugos suteikimo grindžiami vertinimu, kuris priklauso tik valstybių narių kompetencijai. Galiausiai išnagrinėjęs argumentus, susijusius su turtine ir neturtine žala, tariamai patirta vykdant ginčijamą grąžinimo operaciją ir po jos, Bendrasis Teismas nusprendė, kad apeliantai neįrodė, kad egzistuoja pakankamai tiesioginis ryšys tarp faktinių aplinkybių, dėl kurių priekaištaujama Frontex, ir nurodytos žalos, todėl atmetė visą ieškinį dėl žalos atlyginimo.
Grįsdami dėl šio sprendimo pateiktą apeliacinį skundą apeliantai, be kita ko, teigė, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad, pirma, Frontex neprivalėjo patikrinti, ar buvo priimtas rašytinis sprendimas grąžinti, ir, antra, nebuvo priežastinio ryšio tarp veiksmų, dėl kurių priekaištaujama Frontex, ir nurodomos žalos, o tas ryšys buvo nutrauktas jiems patiems „pasirinkus“.
Teisingumo Teismo vertinimas
Visų pirma dėl Reglamente 2016/1624 nustatytų konkrečių Frontex pareigų pažymėtina, kad pagal šį reglamentą ši agentūra prisiima visas pareigas, kuriomis siekiama užtikrinti, kad vykdant jos koordinuojamas grąžinimo operacijas būtų paisoma pagrindinių teisių. Šios pareigos išplaukia, viena vertus, iš bendrosios Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų, kurių dalis yra Frontex, pareigos garantuoti pagrindinių teisių apsaugą vykdant šios agentūros užduotis pagal šį reglamentą ir, kita vertus, Frontex pareigos veiksmingai stebėti, ar vykdant bet kokią jos veiklą paisoma pagrindinių teisių.
Taigi, Teisingumo Teismo teigimu, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad Frontex neturėjo jokių pareigų, kiek tai susiję su patikrinimu, ar dėl asmenų, kurie įtraukti į šios agentūros koordinuojamą bendrą grąžinimo operaciją, priimti individualūs vykdytini sprendimai grąžinti, motyvuodamas tuo, kad jos užduotis buvo tik teikti techninę ir operatyvinę paramą valstybėms narėms ir ji negalėjo vertinti šių sprendimų grąžinti pagrįstumo. Šiuo klausimu Teisingumo Teismas patikslino, kad tokių sprendimų buvimo patikrinimas nesusijęs su jų pagrįstumo vertinimu, todėl nepažeidžia išimtinės kompetencijos, kurią valstybės narės turi šioje srityje pagal Direktyvos 2008/115 6 straipsnio 1 dalį. Taigi Frontex privalo patikrinti, ar yra individualių vykdytinų sprendimų, kurie pagal Direktyvos 2008/115 12 straipsnio 1 dalį turi būti priimti raštu, dėl visų asmenų, kuriuos valstybė narė ketina įtraukti į tokias operacijas, kad užtikrintų, jog paisoma Reglamento 2016/1624 reikalavimų ir atitinkamų asmenų pagrindinių teisių, visų pirma negrąžinimo principo.
Šiomis aplinkybėmis, atsižvelgiant į lojalaus bendradarbiavimo principą (
4
), Bendrojo Teismo vertinimas, pagal kurį bet koks priežastinis ryšys tarp elgesio, dėl kurio priekaištaujama Frontex, ir apeliantų nurodytos žalos turi būti atmestas, nes ši agentūra neturi jokios pareigos tikrinti, ar yra priimtas sprendimas grąžinti dėl visų asmenų, kurie įtraukti į šios agentūros koordinuojamą bendrą grąžinimo operaciją, yra teisiniu požiūriu klaidingas.
Vis dėlto, priešingai, nei teigia apeliantai, tai, kad Frontex turi pareigą patikrinti, nereiškia, kad neišvengiamai egzistuoja priežastinis ryšys tarp galimo šios pareigos pažeidimo ir visos ar dalies apeliantų tariamai patirtos žalos, Žinoma, tokio priežastinio ryšio egzistavimą reikia nagrinėti atsižvelgiant į šią pareigą patikrinti, taip pat į kitas Frontex nustatytas pareigas, skirtas užtikrinti, kad būtų paisoma iš Reglamento 2016/1624 kylančių reikalavimų ir atitinkamų asmenų pagrindinių teisių. Vis dėlto nagrinėjama turi būti atsižvelgiant į visas reikšmingas faktines aplinkybes (
5
) ir į reikiamus teisinius vertinimus.
Be to, dėl atsakomybės už galimus pagrindinių teisių pažeidimus grąžinamojo skrydžio metu Teisingumo Teismas konstatavo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog už tokius pažeidimus atsako tik priimančioji valstybė narė, o Frontex neturi jokios atsakomybės. Iš tiesų, atsižvelgiant į Frontex pareigas pagal Reglamentą 2016/1624, a priori negalima atmesti galimybės, kad šių pareigų pažeidimas, kurį padarė jos padaliniai ar darbuotojai per konkrečią operaciją, galėjo prisidėti prie to, kad per grąžinamąjį skrydį buvo pažeistos išsiunčiamų asmenų pagrindinės teisės. Šiuo klausimu neturi reikšmės tai, kad pagal Direktyvą 2008/115 (
6
), kaip nurodyta ir Reglamente 2016/1624 (
7
), už priverstinio grąžinimo stebėseną yra atsakingos valstybės narės. Pagal pastarąjį reglamentą Frontex teikiama pagalba arba jos užtikrinamas grąžinimo operacijų koordinavimas ar organizavimas turi būti vykdomi pagal šią direktyvą ir Frontex prisiima priežiūros pareigas, kurios yra papildomos, palyginti su valstybių narių pareigomis.
Be to, kadangi Frontex darbuotojai dalyvauja arba gali dalyvauti tokiose operacijose kaip koordinuojantys pareigūnai ar kaip ekspertai, paskirti vykdyti šias operacijas, taip pat negalima a priori atmesti galimybės, kad šių pareigūnų neteisėti veiksmai ar neveikimas gali būti priežastiniu ryšiu susiję su tokiais pažeidimais.
Galiausiai remdamasis savo jurisprudencija dėl tiesioginio priežastinio ryšio tarp skundžiamo elgesio ir nurodomos žalos, kuris būtinas Sąjungos deliktinei atsakomybei kilti, Teisingumo Teismas pabrėžė, kad Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos, pirma, nusprendęs, jog vien tai, kad skundžiamas elgesys buvo būtina sąlyga žalai atsirasti, t. y. kitaip ji nebūtų atsiradusi, nepakanka priežastiniam ryšiui nustatyti, ir, antra, šiuo atveju išnagrinėjęs galimybę, kad priežastinis ryšys tarp Frontex elgesio, dėl kurio priekaištaujama, ir atitinkamos žalos buvo nutrauktas tam tikrų apeliantų veiksmų.
Vis dėlto Teisingumo Teismas patikslino, kad toks nagrinėjimas būtinai turi būti atliekamas in concreto, atsižvelgiant į visas reikšmingas aplinkybes, apibūdinančias nukentėjusio asmens padėtį. Kalbant, be kita ko, apie šeimos narius, kurie pabėgo iš savo kilmės šalies ieškodami tarptautinės apsaugos ir susidūrė su išskirtinėmis aplinkybėmis ir negalimais numatyti pavojais, reikia atsižvelgti į tai, kad prieglobsčio prašytojai dėl savo migracijos patirties ir galimų anksčiau patirtų trauminių išgyvenimų gali būti itin pažeidžiami, ir šis pažeidžiamumas gali turėti įtakos jų sprendimams. Esant tokiai išskirtinei situacijai, priežastinis ryšys tarp elgesio, dėl kurio priekaištaujama Frontex, ir nurodytos žalos gali išlikti, nepaisant nukentėjusiosios šalies sprendimo, kuris įsiterpė tarp to elgesio ir patirtos žalos. Šis sprendimas gali būti laikomas pagrįstu, atsižvelgiant į visas šią situaciją apibūdinančias aplinkybes.
Taigi Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad apeliantų pasirinkimas laikinai apsigyventi Turkijoje, pabėgti į Iraką, tada jų pasilikimas gyventi pastarojoje šalyje nutraukė bet kokį pakankamai tiesioginį ryšį tarp elgesio, dėl kurio priekaištaujama Frontex, ir nurodytos žalos, nes Bendrasis Teismas konkrečiai neįvertino šių pasirinkimų pagrįstumo, atsižvelgiant į visas aplinkybes, apibūdinančias kontekstą, kuriam esant jie buvo padaryti.
Šiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas nusprendė iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą (
8
) ir, kadangi negali priimti sprendimo dėl esmės, nes Bendrasis Teismas nepriėmė sprendimo dėl daugumos apeliantų nurodytų pagrindų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui.
(
1
)	2023 m. rugsėjo 6 d. Sprendimas WS ir kt. / Frontex (T‑600/21, EU:T:2023:492; toliau – skundžiamas sprendimas).
(
2
)	2016 m. rugsėjo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/1624 dėl Europos sienų ir pakrančių apsaugos pajėgų, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/399 ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 863/2007, Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 ir Tarybos sprendimas 2005/267/EB (OL L 251, 2016, p. 1).
(
3
)	Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, tam, kad kiltų Sąjungos deliktinė atsakomybė pagal SESV 340 straipsnio antrą pastraipą, turi būti įvykdytos visos sąlygos, t. y. turi būti pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas, padaryta reali žala ir egzistuoti priežastinis ryšys tarp subjektui, kuris atliko veiksmus, tenkančios pareigos neįvykdymo ir nukentėjusių asmenų patirtos žalos. Jeigu viena iš šių sąlygų neįvykdyta, turi būti atmestas visas ieškinys, nesant reikalo nagrinėti kitų Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimo sąlygų, ir kad Sąjungos teismas neprivalo nagrinėti šių sąlygų nustatyta tvarka.
(
4
)	Įtvirtintas ESS 4 straipsnio 3 dalyje ir primintas Reglamento 2016/1624 9 straipsnyje.
(
5
)	Jas konstatuoti turi Bendrasis Teismas.
(
6
)	Šiuo atveju pagal Direktyvos 2008/115 8 straipsnio 6 dalį.
(
7
)	Primenama jo 29 straipsnio 4 dalyje.
(
8
)	Skundžiamas sprendimas panaikintas, išskyrus tiek, kiek jame, pirma, atmesti kaip nepriimtini tam tikri apeliantų pateikti dokumentai, ir, antra, konstatuota, kad nėra priežastinio ryšio tarp elgesio, dėl kurio priekaištaujama Frontex, ir apeliantų nurodytos žalos, susijusios su kelionės į Graikiją išlaidomis.