62020CJ0132_RES
Kohtuasi C‑132/20
DM_ENjaBN
versus
Getin Noble Bank S.A
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Naczelny Sąd Administracyjny)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 29. märtsi 2022. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Vastuvõetavus – ELTL artikkel 267 – Mõiste „kohus“ – ELL artikli 19 lõige 1 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Õigusriik – Tõhus kohtulik kaitse – Kohtunike sõltumatuse põhimõte – Seaduse alusel moodustatud kohus – Kohus, mille ühe liikme nimetas esimest korda kohtuniku kohale mittedemokraatliku režiimi täitevvõimuorgan – Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda, Poola) toimimine – Selle nõukoja moodustamise seaduse vastuolu põhiseadusega – Võimalus kvalifitseerida nõukoda erapooletuks ja sõltumatuks kohtuks liidu õiguse tähenduses
Eelotsuse küsimused – Vastuvõetavus – Tingimused – Liikmesriigi kohtult pärinev taotlus ELTL artikli 267 tähenduses – Vastuvõetavuse eeldus, sõltumata kohtu konkreetsest koosseisust – Piirid
(ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik; ELTL artikkel 267; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47)
(vt punktid 69, 72, 74 ja 75)
Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtu pädevus – Piirid – Liidu õiguse tõlgendamine kohtuvaidluses, milles on vaja lahendada sissejuhatav küsimus seoses liikmesriigi Euroopa Liiduga ühinemisest varasemate asjaoludega – Sissejuhatav küsimus seoses olukorraga, mis avaldab jätkuvalt mõju pärast ühinemist – Hõlmamine
(ELTL artikkel 267)
(vt punktid 86 ja 87)
Liikmesriigid – Kohustused – Tõhusa kohtuliku kaitse tagamiseks vajalike õiguskaitsevahendite kehtestamine – Ulatus
(ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47 ja artikli 51 lõige 1)
(vt punktid 89–93 ja 93)
Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Õigus sõltumatule ja erapooletule seaduse alusel moodustatud kohtule – Ulatus
(ELL artikkel 2)
(vt punktid 94–96, 118, 119, 121 ja 122)
Liikmesriigid – Kohustused – Tõhusa kohtuliku kaitse tagamiseks vajalike õiguskaitsevahendite kehtestamine – Kohtuvaidlus, mis puudutab ebaõiglaste tingimuste seadmist lepingus, mille müüja või teenuste osutaja sõlmib tarbijatega – Apellatsioonkaebust lahendava riigisisese kohtu poolt selle kontrollimine, kas kohtuvaidluse läbi vaadanud kohtukoosseis oli õiguspärane – Kohtunikud, kelle on sellele ametikohale nimetanud enne Euroopa Liiduga ühinemist asjaomases liikmesriigis valitsenud mittedemokraatliku režiimi organid ja kes pärast režiimi lõppu jäeti oma ametikohale – Ühinemisest varasemate asjaolude mõju nende sõltumatusele ja erapooletusele – Puudumine – Tingimus
(ELL artikkel 2, artikli 19 lõike 1 teine lõik ja artikkel 49; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47; nõukogu direktiiv 93/13, artikli 7 lõiked 1 ja 2)
(vt punktid 67, 100–108 ja resolutsiooni punkt 1)
Liikmesriigid – Kohustused – Tõhusa kohtuliku kaitse tagamiseks vajalike õiguskaitsevahendite kehtestamine – Kohtuvaidlus, mis puudutab ebaõiglaste tingimuste seadmist lepingus, mille müüja või teenuste osutaja sõlmib tarbijatega – Apellatsioonkaebust lahendava riigisisese kohtu poolt selle kontrollimine, kas kohtuvaidluse läbi vaadanud kohtukoosseis oli õiguspärane – Kohtunikud, kes on sellele ametikohale nimetatud tulenevalt nende valimisest kas liikmesriigi organi poolt, mis on moodustatud hiljem põhiseadusega vastuolus olevaks tunnistatud õigusnormide alusel, või õiguspäraselt moodustatud organi poolt, kuid läbipaistmatu menetluse tulemusel – Nende asjaolude mõju puudumine kohtunike sõltumatusele ja erapooletusele – Tingimus
(ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47; nõukogu direktiiv 93/13, artikli 7 lõiked 1 ja 2)
(vt punktid 113, 114, 123–132 ja resolutsiooni punkt 2)
Kokkuvõte
2017. aastal pöördusid Poolas mitu tarbijat pädevasse regionaalsesse kohtusse hagiga, mis puudutas pangaga Getin Noble Bank sõlmitud krediidilepingus sisalduva tingimuse väidetavalt ebaõiglast laadi. Kuna hagejate nõudeid ei rahuldatud täielikult ei esimeses kohtuastmes ega apellatsiooniastmes, esitasid nad kassatsioonkaebuse Sąd Najwyższyle (Poola kõrgeim kohus), kes esitas eelotsusetaotluse.
Sellele kohtule esitatud kassatsioonkaebuse vastuvõetavuse analüüsimisel on ta vastavalt riigisisesele õigusele kohustatud kontrollima edasikaevatud kohtuotsuse teinud kohtukoosseisu õiguspärasust. Selles kontekstis tekkis kohtul üheliikmelises koosseisus küsimus, kas apellatsioonikohtu koosseis oli liidu õigusega kooskõlas. Tema hinnangul võib apellatsioonikohtu koosseisu kuulunud kolme kohtuniku sõltumatuse ja erapooletuse seada kahtluse alla nende kohtunikuametisse nimetamisega seotud asjaolude tõttu.
Selles suhtes peab eelotsusetaotluse esitanud kohus silmas esiteks asjaolu, et ühe kohtuniku (FO) esmakordne nimetamine sellisele ametikohale tulenes otsusest, mille võttis vastu Poolas enne Euroopa Liiduga ühinemist valitsenud mittedemokraatliku režiimi organ, ning et ta jäeti sellele ametikohale pärast režiimi lõppu, andmata uut vannet ja tuginedes staažile, mille ta oli omandanud režiimi kehtimise perioodil. (
1
) Teiseks nimetati puudutatud kohtunikud apellatsioonikohtusse ametisse Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda, Poola; edaspidi „KRS“) ettepaneku alusel – üks 1998. aastal, kui selle organi resolutsioone ei põhjendatud ja neid ei saanud kohtus vaidlustada, ja ülejäänud kaks 2012. ja 2015. aastal ehk ajal, kui Trybunał Konstytucyjny (Poola konstitutsioonikohus) hinnangul ei toiminud KRS läbipaistvalt ja kui tema koosseis oli põhiseadusega vastuolus.
Euroopa Kohtu suurkoda leidis oma otsuses sisuliselt, et õigussubjektidele liidu õigusest tulenevate õiguste tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtet (
2
) tuleb tõlgendada nii, et nõuetele mittevastavused, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus kõnealuste apellatsioonikohtu kohtunike puhul viitas, ei ole iseenesest sellised, mis võiksid õigussubjektidel tekitada põhjendatud ja tõsiseid kahtlusi nende kohtunike sõltumatuse ja erapooletuse suhtes ega seega seada kahtluse alla, et kohtukoosseis, millesse nad kuuluvad, on sõltumatu, erapooletu ja seaduse alusel moodustatud kohus.
Euroopa Kohtu hinnang
Sissejuhatuseks lükkas Euroopa Kohus tagasi vastuvõetamatuse väite, mille kohaselt Poola kõrgeima kohtu kohtunikul, kes ainuisikuliselt analüüsis sellele kohtule esitatud kassatsioonkaebuse vastuvõetavust, ei olnud pädevust Euroopa Kohtule eelotsuse küsimusi esitada, arvestades tema enda ametisse nimetamisel toime pandud rikkumisi, mis seavad kahtluse alla tema sõltumatuse ja erapooletuse. Nimelt, kui eelotsusetaotlus pärineb liikmesriigi kohtult, tuleb eeldada, et see vastab Euroopa Kohtu seatud nõuetele, et seda saaks pidada „kohtuks“ ELTL artikli 267 tähenduses. Sellise eelduse võib siiski ümber lükata, kui riigisisese või rahvusvahelise kohtu jõustunud lahend viib järeldusele, et eelotsusetaotluse esitanud kohtuks olev kohtunik ei ole käsitatav sõltumatu, erapooletu ja seaduse alusel moodustatud kohtuna. Kuna Euroopa Kohtu käsutuses ei olnud andmeid, mis oleksid võimaldanud sellise eelduse ümber lükata, oli eelotsusetaotlus seega vastuvõetav.
Seejärel analüüsis Euroopa Kohus esitatud küsimuste kahte rühma.
Esimese rühma küsimustega palus eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitada, kas ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu ja harta artikliga 47 on vastuolus see, kui sõltumatuks ja erapooletuks kohtuks kvalifitseeritakse liikmesriigi kohtu koosseis, millesse kuulub kohtunik, kes nagu FO alustas oma karjääri kohtunikuna kommunistliku režiimi ajal ja kes jäeti sellele ametikohale ka pärast režiimi lõppu.
Olles tunnistanud ennast pädevaks selle küsimuse üle otsustama (
3
), täpsustas Euroopa Kohus, et kuigi kohtukorraldus liikmesriikides kuulub nende endi pädevusse, peavad nad selle pädevuse teostamisel täitma kohustusi, mis tulenevad neile liidu õigusest, sh kohustust tagada tõhusa kohtuliku kaitse põhimõtte järgimine.
Mis puudutab ühinemisest varasemate asjaolude – millele eelotsusetaotluse esitanud kohus viitas selliste kohtunike nagu FO puhul – mõju kohtuniku sõltumatusele ja erapooletusele, siis tuletas Euroopa Kohus meelde, et Poola Euroopa Liiduga ühinemise hetkel peeti kohtusüsteemi üldjoontes liidu õigusega kooskõlas olevaks. Lisaks ei andnud eelotsusetaotluse esitanud kohus konkreetseid selgitusi, millest oleks nähtunud, kuidas FO esmakordse ametisse nimetamise tingimused võimaldaksid praegu teda alusetult mõjutada. Asjaolusid, mis on seotud tema esmakordse ametisse nimetamisega, ei saa seega iseenesest pidada sellisteks, mis tekitavad õigussubjektidel põhjendatud ja tõsiseid kahtlusi selle kohtuniku sõltumatuse ja erapooletuse suhtes hilisemate õigusemõistmise ülesannete täitmisel.
Teise rühma küsimustega paluti selgitada, kas sisuliselt on ELL artikli 19 lõike 1 teise lõigu ja harta artikliga 47 ning direktiivi 93/13 artikli 7 lõigetega 1 ja 2 vastuolus see, kui sõltumatuks, erapooletuks ja seaduse alusel moodustatud kohtuks kvalifitseeritakse liikmesriigi kohtu koosseis, millesse kuulub kohtunik, kelle esmakordne kohtunikuametisse nimetamine või hilisem kõrgemasse kohtusse nimetamine on aset leidnud kas tulenevalt kohtuniku ametikohale tema kandidatuuri esitamisest organi poolt, mis on moodustatud õigusnormide alusel, mille liikmesriigi konstitutsioonikohus on hiljem põhiseadusega vastuolus olevaks tunnistanud (edaspidi „esimene asjaolu“), või tulenevalt kohtuniku ametikohale tema kandidatuuri esitamisest õiguspäraselt moodustatud organi poolt, kuid menetluses, mis ei olnud ei läbipaistev ega avalik ja mida ei saanud kohtus vaidlustada (edaspidi „teine asjaolu“).
Sellega seoses märkis Euroopa Kohus, et iga viga, mis võib esineda kohtuniku ametisse nimetamise menetluses, ei tekita kahtlust selle kohtuniku sõltumatuses ja erapooletuses.
Mis puudutab kõnealusel juhul esimest asjaolu, siis märkis Euroopa Kohus, et konstitutsioonikohus ei võtnud seisukohta KRSi sõltumatuse suhtes, kui ta tunnistas põhiseadusega vastuolus olevaks nimetatud organi koosseisu, nagu see oli ajal, kui eelotsusetaotluse esitanud kohtusse edasikaevatud kohtuotsuse teinud kohtukoosseisu kuulunud ülejäänud kaks kohtunikku peale FO nimetati ametisse. Ainuüksi selline põhiseadusega vastuolus olevaks tunnistamine ei saa seada kahtluse alla selle organi sõltumatust ega tekitada õigussubjektidel kahtlusi asjaomaste kohtunike sõltumatuse suhtes välistest teguritest. Pealegi ei esitanud eelotsusetaotluse esitanud kohus konkreetseid andmeid, mis oleksid võinud selliste kahtluste esinemist tõendada.
Sama järeldus tuli teha ka teise asjaolu olukorra kohta. Nimelt ei nähtunud eelotsusetaotlusest, et KRS, nagu see oli moodustatud pärast Poola mittedemokraatliku režiimi lõppu, ei oleks olnud täitev- ja seadusandlikust võimust sõltumatu.
Selles kontekstis ei saa need kaks asjaolu tõendada kohtunike ametisse nimetamist reguleerivate alusnormide rikkumist. Seega, kui nõuetele mittevastavused, millele on viidatud, ei tekita tegelikku ohtu, et täitevvõim võib rakendada kaalutlusõigust selle piire põhjendamatult ületades, ohustades kohtunike ametisse nimetamise protsessi tulemuse usaldusväärsust, ei ole liidu õigusega vastuolus see, kui sõltumatuks, erapooletuks ja seaduse alusel moodustatud kohtuks kvalifitseeritakse kohtukoosseis, millesse kuuluvad puudutatud kohtunikud.
(
1
)	Sellele on edaspidi viidatud kui „ühinemisest varasematele asjaoludele“.
(
2
)	Põhimõte, millele on viidatud ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus, mille kohaselt „[l]iikmesriigid näevad ette tulemusliku õiguskaitse tagamiseks vajaliku kaebeõiguse liidu õigusega hõlmatud valdkondades“, ning mida on kinnitatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklis 47 ning nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivis 93/13/EMÜ ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes (EÜT 1993, L 95, lk 29; ELT eriväljaanne 15/02, lk 288). Direktiivi artikli 7 lõigetes 1 ja 2 on üle kinnitatud selliste tarbijate õigust tõhusale õiguskaitsevahendile, kes leiavad, et neile on selliste lepingutingimustega kahju tekitatud.
(
3
)	Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on Euroopa Kohtul pädevus tõlgendada liidu õigust ainult seoses selle kohaldamisega uues liikmesriigis alates viimase liiduga ühinemise kuupäevast. Kuigi kõnealusel juhul puudutas esitatud küsimus Poola liiduga ühinemisest varasemaid asjaolusid, oli see seotud olukorraga, mille kõik tagajärjed ei saabunud enne seda kuupäeva, kuna enne ühinemist kohtunikuametisse nimetatud FO on praegu kohtunik ja ta täidab sellele staatusele vastavaid ülesandeid.