ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (kolmas koda)
10. november 2004
Kohtuasi T-165/03
Eduard Vonier
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Ametnikud ─ Konkurss ─ Reservnimekirja mittekandmine ─ Riiklik seminar ─ Konkursikomisjoni koosseis ─ Suulised katsed ─ Eraelu ─ Keeleoskus
Täielik tekst saksa keeles II - 0000
Ese:         Hagi, mille esemeks on esiteks nõue tühistada konkursi KOM/A/6/01 komisjoni 30. juuli 2002. aasta otsus, millega otsustati
hagejat välissuhete valdkonna administraatorite reservnimekirja mitte kanda, ning teiseks väidetavalt tekitatud kahju hüvitamise
nõue.
Otsus:         Jätta hagi rahuldamata. Jätta kohtukulud poolte endi kanda.
Kokkuvõte
1.     Ametnikud ─ Konkurss ─ Konkursikomisjon ─ Koosseis ─ Esimehe asendamine ─ Tingimused ─ Eiramine ─ Tagajärjed
(Personalieeskirjad, III lisa artikkel 3)
2.     Ametnikud ─ Konkurss ─ Konkursikomisjon ─ Koosseis ─ Piisav stabiilsus kandidaatide ühtse hindamise tagamiseks ─ Puudumine
─ Oluliste menetlusnormide rikkumine ─ Tagajärjed
(Personalieeskirjad, III lisa artikkel 3)
3.     Ametnikud ─ Konkurss ─ Kvalifikatsioonil ja katsetel põhinev konkurss ─ Katsete sisu ─ Kohtulik kontroll ─ Piirid
4.     Ühenduse õigus ─ Põhimõtted ─ Põhiõigused ─ Era- ja perekonnaelu austamine ─ Üldiste huvidega õigustatud piirangud põhiõiguste
teostamisele
5.     Menetlus ─ Hagiavaldus ─ Vorminõuded ─ Hagi eseme määratlemine ─ Ülevaade fakti- ja õigusväidetest ─ Hagi, milles taotletakse
ühenduse institutsiooni poolt tekitatud kahju hüvitamist
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 21 esimene lõik; Esimese Astme Kohtu kodukord, artikl  44 lõike 1 punkt c)
6.     Ametnikud ─ Institutsioonide lepinguväline vastutus ─ Tingimused ─ Õigusvastasus ─ Kahju ─ Põhjuslik seos ─ Kumulatiivsed
tingimused
1.     Konkursikomisjoni aseesimees saab tegutseda esimehe ülesannetes ainult juhul, kui ilmneb, et esimehel ei ole administratsiooni
tahtest sõltumatutel asjaoludel võimalik oma ülesandeid täita.
Selle reegli rikkumine, välja arvatud kui on tegemist oluliste menetlusnormide rikkumisega, ei too siiski kaasa konkursikomisjoni
otsuste õigusvastasust, kui sellega ei rikuta kandidaatide võrdse kohtlemise põhimõtet, eelkõige juhul, kui konkursi, millel
on palju osalejaid ja mille tulemusena tuleb koostada kahe erineva valdkonna reservnimekirjad, komisjon jaguneb suuliste katsete
jaoks kaheks koosseisuks, millest esimene intervjueerib ühe ja teine teise valdkonna kandidaate.
(vt punktid 37, 38, 40 ja 41)
Viited: 17. märts 1994, kohtuasi T-44/91: Smets v. komisjon (EKL AT 1994, lk I-A-97 ja II-319, punkt 58); 7. veebruar 2002, kohtuasi T-193/00: Félix v. komisjon (EKL AT 2002, lk I-A-23 ja II-101, punkt 37).
2.     Tagamaks, et konkursikomisjoni poolt suulistel katsetel kandidaatidele antud hinded oleksid antud võrdsetel ja objektiivsetel
tingimustel, peab konkursikomisjoni koosseis olema võimalikult stabiilne, nii et hindamise kriteeriumid oleksid ühtsed ja
neid kohaldatakse järjepidevalt.
Arvestades võrdse kohtlemise põhimõtte tähtsust töölevõtmise menetluses, võib konkursikomisjoni koosseisu stabiilsuse rikkumise
kvalifitseerida oluliste menetlusnormide rikkumisena. Seetõttu tuleb sellise puudusega tehtud otsus tühistada, ilma et asjaomane
isik peaks tõendama selle negatiivset mõju tema subjektiivsetele õigustele või tõendama, et konkursi tulemus oleks olnud teine,
kui kõnealuseid olulisi menetlusnorme oleks järgitud.
(vt punkt 39)
Viited: 23. märts 2000, kohtuasi T-95/98: Gogos v. komisjon (EKL AT 2000, lk I-A-51 ja II-219, punkt 41); eespool viidatud kohtuotsus Félix v. komisjon (punkt 37).
3.     Esimese Astme Kohus ei hinda konkursi katsete täpset sisu, välja arvatud juhul, kui see tuleneb konkursiteadaandest või kui
see ei vasta konkursi eesmärgile.
(vt punkt 51)
Viited: 20. jaanuar 2004, kohtuasi T-195/02: Briganti v. komisjon (EKL AT 2004, lk I-A-1 ja II-1, punkt 50).
4.     Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis 8 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 7 sätestatud õigus sellele, et austataks
isiku era- ja perekonnaelu, on lahutamatu osa õiguse üldpõhimõtetest, mille järgimise tagab Euroopa Kohus. Siiski ei ole tegemist
absoluutse eelisõigusega. Sellele võib seada piiranguid tingimusel, et need vastavad tegelikult ühenduste poolt taotletava
üldise huvi eesmärkidele ja ei kujuta endast seda eesmärki silmas pidades ülemäärast ja talumatut sekkumist, mis kahjustaks
nii tagatud õiguse olemust.
(vt punkt 56)
Viited: 5. oktoober 1994, kohtuasi C-404/92 P: X v. komisjon (EKL 1994, lk I-4737, punkt 18); 15. mai 1997, kohtuasi T-273/94: N v. komisjon (EKL AT 1997, lk I-A-97 ja II-289, punkt 73).
5.     Euroopa Kohtu põhikirja artikli 21 esimese lõigu ja Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 44 lõike 1 punkti c kohaselt tuleb
hagiavalduses märkida hagi ese ja ülevaade fakti- ja õigusväidetest. Need asjaolud peavad olema piisavalt selged ja täpsed,
et võimaldada kostjal ette valmistada oma kaitset ja Esimese Astme Kohtul otsustada hagi üle ja vajaduse korral ilma muu toetava
informatsioonita. Seetõttu peavad selleks, et hagiavaldus oleks vastuvõetav, selle aluseks olevad olulised faktilised ja õiguslikud
asjaolud tulenema vähemalt kokkuvõtlikult, ent järjekindlalt ja arusaadavalt hagiavalduse tekstist.
Nende tingimuste rahuldamiseks peab ühenduse institutsiooni poolt väidetavalt tekitatud kahju hüvitamist taotlev hagi sisaldama
andmeid, mis võimaldaksid määratleda hageja poolt institutsioonile etteheidetavat käitumist, põhjuseid, mille alusel hageja
arvates esineb põhjuslik seos selle käitumise ja väidetavalt talle tekkinud kahju vahel, ning selle kahju olemust ja ulatust.
(vt punktid 74 ja 75)
Viited: 29. jaanuar 1998, kohtuasi T-157/96: Affatato v. komisjon (EKL AT 1998, lk I-A-41 ja II-97, punktid 44 ja 45).
6.     Kuna ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimine eeldab kõigi tingimuste täitmist, mis puudutavad ühenduse institutsioonidele
etteheidetava käitumise õigusvastasust, tegeliku kahju olemasolu ning põhjusliku seose olemasolu institutsiooni käitumise
ja väidetava kahju vahel, siis piisab sellest, kui üks neist tingimustest ei ole täidetud selleks, et kahju hüvitamise hagi
tuleb tervikuna rahuldamata jätta, ilma et oleks vaja uurida selle vastutuse muid tingimusi.
(vt punkt 78)
Viited: 14. oktoober 1999, kohtuasi C-104/97 P: Atlanta v. Euroopa Ühendus (EKL 1999, lk I-6983, punkt 65).