61996CC0225_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 I den foreliggende sag har Kommissionen anlagt sag i henhold til EF-traktatens artikel 169 med paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik ikke har gennemfoert Raadets direktiv 79/923/EOEF af 30. oktober 1979 om kvalitetskrav til skaldyrvande (1) korrekt.
2 Konkret har Kommissionen anfoert, at Italien ikke har gennemfoert direktivets artikel 3, 4 og 5 korrekt.
Direktivet om skaldyrvande
3 Direktivet vedroerer kvaliteten af skaldyrvande og finder anvendelse paa kyst- og brakvand udpeget af medlemsstaterne som omraader, der kraever beskyttelse eller forbedring for at goere det muligt for skaldyr at leve og vokse deri og for saaledes at bidrage til, at skaldyrprodukter, som umiddelbart kan fortaeres af mennesker, faar en god kvalitet (2). I henhold til praeamblen har direktivet til formaal at beskytte vand, herunder skaldyrvande, mod forurening og at beskytte visse skaldyrbestande mod de forskellige skadelige konsekvenser af udledning af forurenede stoffer i havet (3).
4 I direktivets praeambel anfoeres, at
»for at gennemfoere direktivets maalsaetninger skal medlemsstaterne udpege de vandomraader, paa hvilke det finder anvendelse, og fastsaette de graensevaerdier, der svarer til visse parametre; de udpegede vandomraader skal bringes i overensstemmelse med disse vaerdier inden for en frist paa seks aar efter udpegningen« (4).
5 De relevante bestemmelser i direktivet lyder som foelger:
»Artikel 3
1. For de udpegede vandomraader fastsaetter medlemsstaterne vaerdier for de i bilaget angivne parametre, saafremt der er anfoert vaerdier i kolonne G eller kolonne I. Parametrene skal vaere i overensstemmelse med de bemaerkninger, der er anfoert i disse to kolonner.
2. Medlemsstaterne maa ikke fastsaette vaerdier, som er mindre strenge end de i kolonne I i bilaget anfoerte, og skal bestraebe sig paa at overholde vaerdierne i kolonne G, idet de tager hensyn til det i artikel 8 anfoerte princip (5).
...
Artikel 4
1. Medlemsstaterne foretager en foerste udpegning af skaldyrvande inden for en frist paa to aar efter meddelelsen af dette direktiv.
2. Medlemsstaterne kan senere foretage yderligere udpegninger.
3. Medlemsstaterne kan aendre udpegningen af visse vandomraader blandt andet paa grund af forhold, der ikke var forudset paa tidspunktet for udpegningen, idet de tager hensyn til det i artikel 8 anfoerte princip.
Artikel 5
Medlemsstaterne udarbejder programmer med henblik paa at mindske forureningen og sikre, at de udpegede vandomraader inden for en frist paa seks aar efter udpegningen i henhold til artikel 4 er i overensstemmelse med de vaerdier, som medlemsstaterne fastsaetter i henhold til artikel 3, og med bemaerkningerne i kolonne G og I i bilaget.«
6 I medfoer af artikel 13 skal medlemsstaterne give Kommissionen oplysninger om bl.a. de vandomraader, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1 og 2.
7 Ifoelge artikel 15 skal medlemsstaterne gennemfoere direktivet inden for en frist paa to aar fra dets meddelelse. Direktivet blev meddelt den 5. november 1979 og skulle altsaa have vaeret gennemfoert pr. 5. november 1981.
8 I bilaget til direktivet anfoeres vaerdier for parametrene temperatur, farve, opslaemmede stoffer, saltindhold og koncentrationen af en raekke kemiske bestanddele og forbindelser. Punkt 8 vedroerer organiske halogenforbindelser og under punkt 9 anfoeres bestemte metaller. Nogle af vaerdierne er vejledende (kolonne G) og andre er paabudt (kolonne I, hvor I'et i den engelske version formodentlig er et levn fra den franske udgave af direktivet).
9 I artikel 6 og 7 er der fastsat detaljerede kriterier for bedoemmelsen af graden af overensstemmelse som dette forstaas i artikel 5. Disse kriterier vedroerer proeveudtagningsstederne og proeveudtagningsperioderne (hyppigheden er omhandlet i bilaget) samt den procentdel af proeverne, der for hver parameter skal overholde vaerdierne og bemaerkningerne.
10 De italienske myndigheder sendte i december 1981 Kommissionen de lovgivningsmaessige forskrifter, der skulle sikre gennemfoerelse af de ovennaevnte bestemmelser i direktivet. Kommissionen fandt dog ikke, at disse forskrifter opfyldte betingelserne i direktivet, navnlig hvad angik parametrene. Kommissionen anmodede derfor om naermere oplysninger om udpegningen af skaldyrvande. Kommissionen modtog intet svar, og i en skrivelse fra august 1991 opfordrede den derfor den italienske regering til at fremkomme med sine bemaerkninger om de paastaaede overtraedelser.
11 I 1992 blev lovdekret nr. 131 om gennemfoerelse af direktivet bekendtgjort. Artikel 4 bestemmer, at de beroerte regioner skal udpege skaldyrvande inden 180 dage fra dekretets ikrafttraeden, og at miljoeministeren i samarbejde med sundhedsministeren og industriministeren skal fastsaette graensevaerdier for koncentrationerne af mineraloliebaserede kulbrinter, organiske halogenforbindelser og metaller inden et aar efter dekretets ikrafttraeden.
12 Kommissionen erkender, at dekret nr. 131 materielt gennemfoerer direktivet. Imidlertid henviser dekretets artikel 4 til foranstaltninger, der skal traeffes af regionerne paa et senere tidspunkt; hidtil er der ikke blevet givet meddelelse til Kommissionen om saadanne foranstaltninger saaledes som foreskrevet i direktivets artikel 13. I juli 1993 fremsendte Kommissionen derfor en begrundet udtalelse til Den Italienske Republik. I marts 1994 sendte Italien et angiveligt ufyldestgoerende svar, hvorefter Kommissionen besluttede at rejse naervaerende soegsmaal.
13 Kommissionen har nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Den Italienske Republik har undladt at efterkomme sine forpligtelser i henhold til traktaten,
- idet den har undladt i overensstemmelse med artikel 4 i direktivet at udpege de vandomraader, der kraever beskyttelse eller forbedring for at goere det muligt for skaldyr at leve og vokse deri, og/eller har undladt i medfoer af direktivets artikel 13 at give Kommissionen meddelelse om udpegningen
- idet den har undladt i overensstemmelse med direktivets artikel 5 at udarbejde programmer med henblik paa at mindske forureningen, og
- idet den har undladt i henhold til direktivets artikel 3 at fastsaette vaerdier for parametrene i punkt 8 og 9 i bilaget til direktivet, med undtagelse af kviksoelv og bly.
14 Kommissionen har anfoert, at der hidtil ikke er sket nogen udpegning af skaldyrvande, i hvert fald ikke for hele Italiens territorium, eller at der ikke er blevet givet meddelelse derom til Kommissionen. Det er klart, at de kompetente myndigheder i mangel af en udpegning ikke kan udarbejde programmer som kraevet efter direktivets artikel 5; af den grund er det ikke muligt at undersoege, om de graensevaerdier, der skal fastsaettes i overensstemmelse med artikel 3, er blevet overholdt.
15 Kommissionen har endvidere anfoert, at lovdekretet klart viser, at fastsaettelsen af graensevaerdier for de i punkt 8 og 9 i bilaget til direktivet omhandlede parametre, bortset fra kviksoelv og bly, er betinget af vedtagelsen af en efterfoelgende ministeriel bekendtgoerelse. Henset til, at Kommissionen ikke har faaet meddelelse om en saadan bekendtgoerelse eller om andre anvendelsesforanstaltninger, maa det fastslaas, at Den Italienske Republik ikke til fulde har efterkommet direktivets artikel 3 samt punkt 8 og 9 i bilaget dertil.
16 Den italienske regering har anfoert, at det ikke var muligt at fremskaffe og give Kommissionen meddelelse om de naermere detaljer vedroerende de regionale foranstaltninger til gennemfoerelse af direktivet inden for den to maaneders frist, der var fastsat i den begrundede udtalelse. Siden da er de paagaeldende oplysninger vedroerende udpegningen af vandomraader og delvist vedroerende udarbejdelsen af programmer blevet indsamlet. Tolv af de femten regioner med kyststraekninger har vedtaget foranstaltninger, og disse er blevet meddelt Kommissionen. Endvidere forventes proceduren til godkendelse af bekendtgoerelsen til fastlaeggelse af vaerdier for de parametre, der er anfoert i punkt 8 og 9 i bilaget, afsluttet i naer fremtid.
17 Kommissionen har i duplikken bemaerket, at Italien fortsat ikke har gennemfoert direktivet fuldt ud. Af de tolv regioner, Den Italienske Republik har naevnt, har kun elleve (ekskl. Sicilien) oejensynligt foretaget en udpegning af skaldyrvande som kraevet efter artikel 4. Kommissionen finder, at en meddelelse vedroerende kun 11 af 20 regioner, der udgoer lidt mere end 50% af det nationale omraade, ikke kan anses for bevis paa en korrekt gennemfoerelse. Bortset fra sporadiske undtagelser er der desuden ikke blevet udarbejdet programmer til reduktion af forureningen. Eftersom antallet af regioner, der har udpeget skaldyrvande, er ufuldstaendigt, maa udarbejdelsen af programmer til sikring af, at de udpegede vandomraader overholder direktivet, noedvendigvis vaere ufuldstaendig. Som den italienske regering selv har erkendt, er der stadig ikke blevet fastsat vaerdier for de parametre, der er omhandlet i punkt 8 og 9 i bilaget til direktivet.
18 Med sund fornuft har Den Italienske Republik paapeget, at regioner uden adgang til havet ikke kan forventes at skulle udpege skaldyrvande, der i hvert fald for saa vidt angaar direktivet pr. definition er kystvande. Regeringen har endvidere bemaerket, at der i direktivet ikke er fastlagt kriterier til brug for udpegningen af skaldyrvande; ifoelge regeringen har medlemsstaterne derfor en vis skoensbefoejelse, og en medlemsstats udpegning af vandomraader udgoer en korrekt gennemfoerelse af direktivet, medmindre den er absurd eller aabenbart utilstraekkelig.
19 I mine oejne har det foerste af disse anbringender en vis styrke, og det er muligt, at de foranstaltninger, Italien og regionerne har truffet, nu er tilstraekkelige til at efterkomme direktivet paa det punkt. Det er imidlertid aabenlyst, at Italien havde undladt at udpege vandomraaderne eller at give meddelelse derom til Kommissionen paa det for sagen relevante tidspunkt, nemlig inden to maaneder efter meddelelsen af den begrundede udtalelse; det foelger heraf, at Kommissionen med rette kunne nedlaegge den paastand, som den har nedlagt paa dette punkt.
20 Hvad angaar Kommissionens oevrige klagepunkter har Den Italienske Republik erkendt, at den endnu ikke har efterkommet direktivet, og anfoert, at de paagaeldende gennemfoerelsesforanstaltninger vil blive meddelt i naer fremtid. Der maa derfor ogsaa paa disse punkter gives Kommissionen medhold.
Forslag til afgoerelse
21 Paa dette grundlag skal jeg foreslaa Domstolen
1) at fastslaa, at Den Italienske Republik har undladt at efterkomme sine forpligtelser i henhold til traktaten,
idet den har undladt at udpege de vandomraader, der har behov for beskyttelse eller forbedring for at goere det muligt for skaldyr at leve og vokse deri, i medfoer af artikel 4 i Raadets direktiv 79/923/EOEF af 30. oktober 1979 om kvalitetskrav til skaldyrvande, og/eller at give Kommissionen meddelelse om disse udpegede omraader i henhold til direktivets artikel 13
idet den har undladt at udarbejde programmer med henblik paa at mindske forureningen i henhold til direktivets artikel 5
og idet den har undladt at fastsaette vaerdier for parametrene i punkt 8 og 9 i bilaget til direktivet, undtagen for kviksoelv og bly, i henhold til direktivets artikel 3, samt
2) at tilpligte Den Italienske Republik til at betale sagens omkostninger.
(1) - EFT L 281, s. 47.
(2) - Artikel 1.
(3) - Foerste og anden betragtning.
(4) - Sjette betragtning.
(5) - Det bestemmes i artikel 8, at anvendelsen af foranstaltninger, der er truffet i medfoer af dette direktiv, under ingen omstaendigheder, hverken direkte eller indirekte, maa medfoere foroeget forurening af kyst- og brakvand.