ROZSUDEK SOUDU (čtvrtého senátu)
14. února 2007
Věc T-65/05
Thomas Seldis
v.
Komise Evropských společenství
„Úředníci – Úředníci ve zkušební době – Vědecká nebo technická oblast – Jmenování dočasného zaměstnance v důsledku výběrového řízení – Zařazení do platové třídy a stupně – Články 31 a 32 služebního řádu“
Předmět: Žaloba, jejímž předmětem je žádost o zrušení rozhodnutí Komise ze dne 5. dubna 2004 o jmenování žalobce jakožto úředníka ve
zkušební době v rozsahu, v němž určuje jeho zařazení do platové třídy A7, stupeň 5
Rozhodnutí:         Žaloba se zamítá. Každý účastník řízení ponese vlastní náklady řízení.
Shrnutí
Úředníci – Přijímání – Jmenování do platové třídy a zařazení do platového stupně – Jmenování do služebně vyšší platové třídy
(Služební řád úředníků, článek 31 a čl. 32 třetí pododstavec)
Článek 31 odst. 2 služebního řádu, který umožňuje orgánu oprávněnému ke jmenování, aby se v určitých mezích odchýlil od pravidla
zavedeného prvním odstavcem tohoto článku, pravidla zařazení nově přijatého úředníka do počáteční platové třídy, se netýká
případu, kdy jsou jako úředníci v trvalém služebním poměru přijaty osoby, které byly zaměstnány jako dočasní zaměstnanci,
na jejichž zařazení se vztahuje jako obecné pravidlo čl. 32 třetí pododstavec.
I když je pravda, že doslovný výklad posledně uvedeného ustanovení, podle kterého si dočasný zaměstnanec, který je jmenován
úředníkem v platové třídě, jíž měl v okamžiku svého jmenování, ponechá počet let služby, kterých v této platové třídě jako
dočasný zaměstnanec dosáhl, nezakazuje a priori připustit, že by mohl být na základě čl. 31 odst. 2 zařazen do vyšší platové třídy, než měl jako dočasný zaměstnanec, byl
by takový výklad nicméně v rozporu se strukturou a účelem těchto rozdílných ustanovení, která nemohou být použita společně
pro určení zařazení dočasného zaměstnance v důsledku jeho jmenování úředníkem v trvalém pracovním poměru. Článek 32 třetí
pododstavec služebního řádu totiž v rozsahu, v němž vychází z předpokladu, že dočasný zaměstnanec si ponechá svou platovou
třídu po svém jmenování úředníkem, obsahuje odchylku z pravidla zařazení nově přijatého úředníka do počáteční platové třídy
a představuje zvláštní pravidlo, jehož účelem je konkludentně, ale nezbytně, umístit jmenování dočasných zaměstnanců úředníkem
mimo působnost článku 31 služebního řádu, to znamená rovněž mimo působnost odstavce 2 tohoto článku.
Na podporu tohoto výkladu může být uplatněna jednak skutečnost, že když je dočasný zaměstnanec jmenován úředníkem v důsledku
vnitřního výběrového řízení pro úředníky, není odůvodněna možnost, že budou výjimečnému kandidátovi výjimečně poskytnuty atraktivnější
podmínky, aby se zajistily jeho služby, jež se snaží získat jiní případní zaměstnavatelé, a jednak skutečnost, že platová
třída a stupeň dosažené dočasným zaměstnancem již odráží jeho zkušenosti a zásluhy v okamžiku jmenování úředníkem, takže použít
v jeho prospěch čl. 31 odst. 2 služebního řádu by znamenalo zohlednit téže faktory podruhé.
(viz body 51 až 57 a 59)
Odkazy: Soud, 13. února 1998, Alexopoulou v. Komise, T‑195/96, Recueil FP, s. I‑A‑51 a II‑117, bod 37; Soud, 6. července 1999,
Forvass v. Komise, T‑203/97, Recueil FP, s. I‑A‑129 a II‑705, bod 44; Soud, 15. března 2006, Herbillon v. Komise, T‑411/03,
Sb. VS s. I‑A‑2‑45 a II‑A‑2‑1293, bod 77