62018CJ0518
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kuudes jaosto)
27 päivänä kesäkuuta 2019 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus (EY) N:o 805/2004 – Riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste – Tuomioistuimen päätöksen vahvistaminen eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi – Riitauttamattomia vaatimuksia koskevissa menettelyissä sovellettavat vähimmäisvaatimukset – Vastaaja, jonka osoite ei ole tiedossa ja joka ei ollut läsnä istunnossa
Asiassa C-518/18,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Okresní soud v Českých Budějovicích (České Budějovicen piirituomioistuin, Tšekki) on esittänyt 1.6.2018 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 7.8.2018, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
RD
vastaan
SC,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. Toader sekä tuomarit A. Rosas ja M. Safjan (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: G. Pitruzzella,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
Tšekin hallitus, asiamiehinään M. Smolek, J. Vláčil ja A. Kasalická,
–
Unkarin hallitus, asiamiehinään Z. Wagner ja M. Z. Fehér,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään M. Heller ja M. Šimerdová,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 805/2004 (EUVL 2004, L 143, s. 15) 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohdan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat RD ja SC, joka on luonnollinen henkilö, jonka osoite ei ole tiedossa, ja jossa on kyse vuokravelasta.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
3
Asetuksen N:o 805/2004 johdanto-osan 5, 6, 10, 12, 13 ja 16 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(5)
’Riitauttamattomien vaatimusten’ käsitteen olisi katettava kaikki tilanteet, joissa velkoja tilanteessa, jossa velallinen on todistettavasti jättänyt riitauttamatta rahamääräisen vaatimuksen laadun tai suuruuden, on joko saanut kyseistä velallista vastaan tuomioistuimen päätöksen tai täytäntöönpanokelpoisen asiakirjan, joka edellyttää velallisen nimenomaista suostumusta, olipa se tuomioistuimessa tehty sovinto tai virallinen asiakirja.
(6)
Velallisen vastustamatta jättäminen, josta säädetään 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, voi tarkoittaa poissaoloa oikeuden istunnosta tai jättämistä kirjallisesti vastaamatta tuomioistuimen antamaan kehotukseen ilmoittaa aikomuksesta vastata asiassa.
– –
(10)
Kun jäsenvaltion tuomioistuin on antanut riitauttamatonta vaatimusta koskevan tuomion velallisen osallistumatta menettelyyn, on luopuminen asian tutkimista koskevista menettelyistä täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa erottamattomasti yhteydessä siihen ja riippuvainen siitä, että vastaajan puolustautumisoikeuksien suojalla on riittävät takeet.
– –
(12)
Olisi säädettävä tuomioon johtavia menettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset, jotta voidaan varmistaa, että velallinen saa riittävän ajoissa ja siten, että hänen on mahdollista valmistautua vastaamaan asiassa, tiedon häntä koskevasta oikeudenkäynnistä, hänen aktiiviselle oikeudenkäyntiin osallistumiselleen asetettavista vaatimuksista kyseisen vaatimuksen riitauttamiseksi sekä osallistumatta jättämisen seurauksista.
(13)
Koska jäsenvaltioiden välillä on eroja riita-asioissa noudatettavaa menettelyä ja erityisesti asiakirjojen tiedoksiantoa koskevien sääntöjen osalta, näiden vähimmäisvaatimusten määrittelyn on oltava täsmällistä ja yksityiskohtaista. Varsinkaan mitään tiedoksiantotapaa, joka perustuu oikeudelliseen olettamukseen näiden vähimmäisvaatimusten täyttymisestä, ei voida pitää riittävänä, jotta tuomio voitaisiin vahvistaa eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi.
– –
(16)
Tämän asetuksen 15 artiklan olisi koskettava tilanteita, joissa velallinen ei voi itse käyttää puhevaltaansa tuomioistuimessa, kuten silloin kun on kyse oikeushenkilöstä tai tilanteesta, jossa velallisella on lakisääteinen edustaja, sekä tilanteita, joissa velallinen on valtuuttanut toisen henkilön, erityisesti lakimiehen, edustamaan itseään tietyssä asiaa koskevassa oikeudenkäynnissä.”
4
Kyseisen asetuksen 1 artiklassa, jonka otsikko on ”Kohde”, säädetään seuraavaa:
”Tämän asetuksen tarkoituksena on ottaa käyttöön riitauttamattomia vaatimuksia koskeva eurooppalainen täytäntöönpanoperuste, jonka avulla tehdään vähimmäisvaatimukset vahvistamalla mahdolliseksi tuomioiden, tuomioistuimessa tehtyjen sovintojen ja virallisten asiakirjojen vapaa liikkuvuus kaikissa jäsenvaltioissa ilman, että täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa on ennen tunnustamista ja täytäntöönpanoa tarpeen suorittaa välivaiheen menettelyä.”
5
Asetuksen 3 artiklan, jonka otsikko on ”Eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistettavat täytäntöönpanoasiakirjat”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tätä asetusta sovelletaan riitauttamattomia vaatimuksia koskeviin tuomioihin, tuomioistuimessa tehtyihin sovintoihin ja virallisiin asiakirjoihin.
Vaatimusta on pidettävä ’riitauttamattomana’, jos
a)
velallinen on nimenomaisesti hyväksynyt sen myöntämällä tai tuomioistuimen hyväksymällä tai tuomioistuinmenettelyn kuluessa tehdyllä sovinnolla; tai
b)
velallinen ei ole missään vaiheessa tuomioistuinmenettelyn kuluessa vastustanut sitä tuomiojäsenvaltion lainsäädännön asianomaisten menettelyjä koskevien vaatimusten mukaisesti; tai
c)
velallinen, joka on tuomioistuinmenettelyn kuluessa aluksi vastustanut vaatimusta, ei ole ollut läsnä tai edustettuna vaatimusta käsittelevässä oikeuden istunnossa, edellyttäen, että tämä menettely katsotaan tuomiojäsenvaltion lainsäädännön nojalla vaatimuksen tai velkojan väitteiden hiljaiseksi hyväksymiseksi; tai
d)
velallinen on nimenomaisesti hyväksynyt sen virallisessa asiakirjassa.”
6
Saman asetuksen 6 artiklan, jonka otsikko on ”Eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistamisen edellytykset”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltiossa annettu riitauttamatonta vaatimusta koskeva tuomio on tuomion antaneelle tuomioistuimelle milloin tahansa tehtävästä hakemuksesta vahvistettava eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi, jos
a)
tuomio on täytäntöönpanokelpoinen tuomiojäsenvaltiossa; ja
b)
tuomio ei ole ristiriidassa [tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun] asetuksen (EY) N:o 44/2001 [(EYVL 2001, L 12, s. 1)] II luvun 3 ja 6 jaksossa säädettyjen toimivaltasääntöjen kanssa; ja
c)
tuomioistuinmenettely tuomiojäsenvaltiossa on ollut III luvussa säädettyjen vaatimusten mukainen, kun kyse on tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdassa tarkoitetusta riitauttamattomasta vaatimuksesta – – ”
7
Asetuksen N:o 805/2004 III luvussa, joka sisältää asetuksen 12–19 artiklan, säädetään riitauttamattomia vaatimuksia koskeviin menettelyihin sovellettavista vähimmäisvaatimuksista. Nämä säännöt, joilla on tarkoitus taata velallisen puolustautumisoikeudet, koskevat haasteen tai muiden asiakirjojen tiedoksiantotapojen lisäksi myös tällaisen asiakirjan informaatiosisältöä, ja niiden mukaan velalliselle on ilmoitettava saatavasta ja menettelystä sen riitauttamiseksi.
8
Saman asetuksen 12 artiklan, jonka otsikko on ”Vähimmäisvaatimusten soveltamisala”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Sellaisen vaatimuksen johdosta annettu tuomio, joka on 3 artiklan 1 kohdan b tai c alakohdan mukaisesti riitauttamaton, voidaan vahvistaa eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vain, jos tuomioistuinmenettely tuomiojäsenvaltiossa on täyttänyt tässä luvussa säädetyt menettelyä koskevat vaatimukset.”
9
Asetuksen 14 artiklassa, jonka otsikko on ”Tiedoksianto, johon ei liity velallisen vastaanottotodistusta”, säädetään seuraavaa:
”1.   Haastehakemuksen tai vastaavan asiakirjan ja oikeuden istuntoon saapumista koskevan kutsun antaminen velalliselle tiedoksi voi olla tehty myös jollakin seuraavista tavoista:
– –
2.   Tätä asetusta sovellettaessa 1 kohdan mukainen tiedoksianto on sallittu vain, jos velallisen osoite on varmuudella tiedossa.
– –”
10
Saman asetuksen 15 artiklassa, jonka otsikko on ”Tiedoksianto velallisen edustajille”, säädetään seuraavaa:
”Edellä 13 ja 14 artiklan mukainen tiedoksianto voi olla tehty myös velallisen edustajalle.”
11
Asetuksen N:o 805/2004 27 artiklassa, jonka otsikko on ”Suhde asetukseen (EY) N:o 44/2001”, säädetään seuraavaa:
”Tämä asetus ei vaikuta mahdollisuuteen hakea riitauttamattoman vaatimuksen johdosta annetun tuomion, tuomioistuimen hyväksymän sovinnon tai virallisen asiakirjan tunnustamista ja täytäntöönpanoa asetuksen (EY) N:o 44/2001 mukaisesti.”
Tšekin oikeus
12
Siviiliprosessilain nro 99/1963 (zákon č. 99/1963 Sb., Občanský soudní řád, jäljempänä siviiliprosessilaki) 29 §:n 3 momentissa säädetään seuraavaa:
”Jos tuomioistuin ei ryhdy muihin toimiin, puheenjohtaja voi määrätä edunvalvojan asianosaiselle, jonka asuinpaikka on tuntematon, jolle ei ole voitu toimittaa tiedoksiantoa ulkomailla tiedossa olevaan osoitteeseen, joka on psyykkisesti sairas tai muiden terveydellisten syiden vuoksi muutoin kuin tilapäisesti kykenemätön osallistumaan oikeudenkäyntiin tai joka ei kykene ilmaisemaan itseään ymmärrettävästi.”
13
Siviiliprosessilain 353 §:n 1 momentin mukaan tuomari vahvistaa sen asianosaisen hakemuksesta, jolla on tuomioistuimen ratkaisuun, tuomioistuimen hyväksymään sovintoon tai viralliseen asiakirjaan, joka täyttää eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi tai osittaiseksi eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistamisen edellytykset, perustuva oikeus, tämän ratkaisun, sovinnon tai virallisen asiakirjan eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi asetuksessa N:o 805/2004 vahvistettuja edellytyksiä noudattaen. Jos nämä viimeksi mainitut edellytykset eivät täyty, tuomari ei anna haettua todistusta ja perustelee kantansa hakijalle kirjallisesti.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
14
RD vaati Okresní soud v Českých Budějovicíchissa (České Budějovicen piirituomioistuin, Tšekki) nostamallaan kanteella SC:n velvoittamista maksamaan 6600 Tšekin korunaa (CZK) (noin 250 euroa) viivästyskorkoineen, koska SC oli saanut 23.7.2008 tehdyn ja 1.8.2008 voimaan tulleen vuokrasopimuksen mukaan oikeuden käyttää České Budějovicessa sijaitsevaa asuntoa ja koska SC oli sitoutunut sopimuksessa maksamaan kuukausittain 5600 CZK vuokraa ja 1000 CZK asunnon käytöstä aiheutuvia kuluja eli yhteensä 6600 CZK. SC myönsi velan kirjallisesti 28.9.2008 ja sitoutui maksamaan sen 30.9.2008 mennessä, mitä hän ei kuitenkaan tehnyt.
15
Koska ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei suorittamistaan selvityksistä huolimatta ollut voinut hankkia SC:n osoitetta, hänen edustajakseen määrättiin edunvalvoja.
16
SC ei ilmoittautunut menettelyn aikana eikä hänen edunvalvojansakaan saapunut istuntoon, johon tämä oli kutsuttu. RD esitti istunnossa näyttöä, joten hänen kanteensa hyväksyttiin. Koska SC:n osoite ei ollut tiedossa, käsittelyn päätteeksi annettu ratkaisu toimitettiin vain edunvalvojalle.
17
RD pyysi 14.10.2016 ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta toimittamaan tämän ratkaisun, johon on liitetty lainvoimaisuutta koskeva lauseke ja täytäntöönpanolauseke, sekä vahvistamaan tämän saman ratkaisun eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi siviiliprosessilain 353 §:n 1 momentin ja asetuksen N:o 805/2004 mukaisesti.
18
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmoitti RD:lle 3.11.2016 päivätyllä tiedoksiannolla, että haetun todistuksen antamisen edellytykset eivät täyty, ja korosti, että vaatimusta pidetään riitauttamattomana, jos velallinen on nimenomaisesti hyväksynyt sen tai ei ole tuomioistuinmenettelyn kuluessa vastustanut sitä asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön voimassa olevien prosessisääntöjen mukaisesti tai jos velallinen oli poissa kyseistä vaatimusta koskevasta istunnosta edellyttäen, että tämä poissaolo istunnosta katsottiin kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla vaatimuksen tai velkojan esittämien tosiseikkojen hiljaiseksi hyväksymiseksi.
19
Tämän jälkeen RD saattoi asian Ústavní soudiin (Tšekin perustuslakituomioistuin) ja väitti pääasiallisesti, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ollut esittänyt Euroopan unionin tuomioistuimelle SEUT 267 artiklan nojalla kysymystä siitä, voitiinko tuomioistuimen selvittämistoimien jälkeen antamaa ratkaisua, kun vastaaja ei ole vastustanut esitettyjä tosiseikkoja tai esittänyt niistä huomautuksia, pitää riitauttamattomana. Tältä osin RD viittasi unionin tuomioistuimen tuomion 16.6.2016, Pebros Servizi (C-511/14, EU:C:2016:448) 41 kohtaan, jossa todetaan, että asetuksen N:o 805/2004 johdanto-osan kuudennen perustelukappaleen perusteella vaatimuksen voidaan katsoa olevan ”riitauttamaton” asetuksen N:o 805/2004 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, jos velallinen ei toimi mitenkään vastustaakseen sitä eli jättää kirjallisesti vastaamatta tuomioistuimen antamaan kehotukseen ilmoittaa aikomuksesta vastata asiassa tai on poissa oikeuden istunnosta.
20
Ústavní soud katsoi 26.9.2017 tekemällään päätöksellä, että pääasiassa kyseessä olevan ratkaisun jättäminen vahvistamatta eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi ilman, että tätä asiaa oli tiedusteltu unionin tuomioistuimelta, on ristiriidassa perustuslain kanssa.
21
Ennakkoratkaisua pyytävä tuomioistuin katsoo, että sen on pyydettävä unionin tuomioistuimelta ennakkoratkaisua, koska se on epävarma siitä, voidaanko pääasiassa kyseessä olevan vaatimuksen katsoa olevan riitauttamaton ja koska ratkaisuun, joka sen on tehtävä, ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta.
22
Näissä olosuhteissa Okresní soud v Českých Budějovicích päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko asetuksen N:o 805/2004 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohtaa tulkittava siten, että vaatimusta, josta on päätetty selvittämistoimien jälkeen, voidaan pitää riitauttamattomana, jos ennen käsittelyn aloittamista velan myöntänyt vastaaja tai edunvalvoja ei ole ollut läsnä oikeudenkäynnissä eikä kumpikaan heistä ole missään vaiheessa tuomioistuinmenettelyn kuluessa vastustanut vaatimusta?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
23
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään lähinnä, onko asetusta N:o 805/2004 tulkittava siten, että silloin, kun tuomioistuin ei voi hankkia vastaajan osoitetta, siinä sallitaan, että eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistetaan vaatimusta koskeva tuomioistuimen ratkaisu, joka on tehty sellaisen istunnon jälkeen, jossa vastaaja tai menettelyä varten määrätty edunvalvoja eivät olleet läsnä.
24
Kuten asetuksen N:o 805/2004 12 artiklasta käy ilmi, tuomioistuimen ratkaisu voidaan vahvistaa eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi, kun kaksi kumulatiivista edellytystä täyttyvät. Yhtäältä tällaisessa ratkaisussa on oltava kyse tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b tai c alakohdassa tarkoitetusta ”riitauttamattomasta” vaatimuksesta. Tällä tarkoitetaan sitä, että vaatimusta ei ole vastustettu oikeudenkäyntimenettelyn aikana, ja sitä, että se on hyväksytty hiljaisesti, koska velallinen ei ollut läsnä tai edustettuna istunnossa, jossa tätä vaatimusta käsiteltiin. Toisaalta oikeudenkäyntimenettelyn, jossa kyseessä oleva päätös annettiin, on oltava kyseisen asetuksen III luvussa tarkoitettujen menettelyille asetettujen vähimmäisvaatimusten mukainen.
25
Näiden vähimmäisvaatimusten tarkoituksena on kyseisen asetuksen johdanto-osan 12 perustelukappaleen mukaisesti varmistaa, että velallinen saa riittävän ajoissa ja siten, että hänen on mahdollista valmistautua vastaamaan asiassa, tiedon häntä koskevasta oikeudenkäynnistä, hänen aktiiviselle oikeudenkäyntiin osallistumiselleen asetettavista vaatimuksista kyseisen vaatimuksen riitauttamiseksi sekä osallistumatta jättämisen seurauksista. Asetuksen N:o 805/2004 3 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetussa yksipuolista tuomiota koskevassa erityistapauksessa näillä menettelyllisillä vähimmäissäännöillä pyritään varmistamaan riittävät takeet puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseksi (tuomio 16.6.2016, Pebros Servizi, C-511/14, EU:C:2016:448, 44 kohta)
26
Unionin tuomioistuin on katsonut, että kun otetaan huomioon asetuksen N:o 805/2004 14 artiklan 2 kohta sekä asetuksen tavoitteet ja järjestelmä, yksipuolista tuomiota, joka on annettu silloin, kun vastaajan kotipaikkaa ei ole mahdollista selvittää, ei voida vahvistaa eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi (tuomio 15.3.2012, G, C-292/10, EU:C:2012:142, 64 kohta)
27
Tämä päätelmä pätee siitä huolimatta, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, joka ei voinut hankkia SC:n osoitetta, nimesi menettelyä varten edunvalvojan.
28
Vaikka asetuksen N:o 805/2004 15 artiklassa kieltämättä säädetään, että sen 14 artiklassa tarkoitettujen tiedoksiantojen lisäksi tiedoksianto voidaan tehdä myös velallisen edustajalle, on todettava, että pääasiassa kyseessä olevan kansallisen lainsäädännön nojalla nimitetyn kaltaista edunvalvojaa ei voida rinnastaa kyseisessä 15 artiklassa tarkoitettuun ”velallisen edustajaan”. Luettuna tämän asetuksen johdanto-osan 16 perustelukappaleen valossa kyseisessä säännöksessä tarkoitetaan vain tilanteita, joissa velallinen on juridisista syistä objektiivisesti estynyt käyttämästä puhevaltaansa tuomioistuimessa tai joissa hän on vapaaehtoisesti nimennyt tätä varten edustajan. Pääasiassa ei kuitenkaan ole esitetty näyttöä tällaisista seikoista.
29
Koska unionin lainsäätäjä on asettanut eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen, joka on täydentävä ja vapaaehtoinen täytäntöönpanoväline, käyttämisen edellytykseksi muun muassa sen, että velallisen osoite on varmuudella tiedossa, mikä ei ole asian laita pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa, ei tässä tapauksessa tule tarkistaa, voidaanko pääasiassa kyseessä olevaa vaatimusta pitää riitauttamattomana muun muassa asetuksen N:o 805/2004 johdanto-osan viidennen ja kuudennen perustelukappaleen kannalta, koska SC tai ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen hänelle nimeämä edunvalvoja eivät ole osallistuneet oikeudenkäyntiin, eivät ole olleet läsnä istunnossa eivätkä ole kiistäneet tämän vaatimuksen luonnetta ja määrää.
30
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kysymykseen on vastattava, että asetusta N:o 805/2004 on tulkittava siten, että silloin, kun tuomioistuin ei voi hankkia vastaajan osoitetta, siinä ei sallita, että eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistetaan vaatimusta koskeva tuomioistuimen ratkaisu, joka on annettu sellaisen istunnon jälkeen, jossa vastaaja tai menettelyä varten määrätty edunvalvoja ei ollut läsnä.
Oikeudenkäyntikulut
31
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Riitauttamattomia vaatimuksia koskevan eurooppalaisen täytäntöönpanoperusteen käyttöönotosta 21.4.2004 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 805/2004 on tulkittava siten, että silloin, kun tuomioistuin ei voi hankkia vastaajan osoitetta, siinä ei sallita, että eurooppalaiseksi täytäntöönpanoperusteeksi vahvistetaan vaatimusta koskeva tuomioistuimen ratkaisu, joka on annettu sellaisen istunnon jälkeen, jossa vastaaja tai menettelyä varten määrätty edunvalvoja ei ollut läsnä.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: tšekki.