61982CJ0034_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 15 . januar 1982, indgaaet til Domstolen den 21 . januar s.aa ., har Nederlandenes Hoge Raad i medfoer af protokollen af 3 . juni 1971 vedroerende Domstolens fortolkning af konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager ( i det foelgende benaevnt : konventionen ) forelagt Domstolen to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af konventionens artikel 5, nr . 1 .
2 Spoergsmaalene er rejst under en retssag, hvis parter er Zuid Nederlandse Aannemers Vereniging ( i det foelgende benaevnt : ZNAV ), som er en nederlandsk forening med vedtaegtsmaessigt hjemsted i Maastricht og med hovedkontor i Heeze ( Noord-Brabrant ), og ét af foreningens medlemmer, Martin Peters Bauunternehmung GmbH ( i det foelgende benaevnt : Peters ), som er et tysk anpartsselskab med hjemsted i Aachen, Forbundsrepublikken Tyskland . Under sagen har ZNAV nedlagt paastand om, at Peters tilpligtes at betale naermere bestemte beloeb, som ZNAV har paalagt Peters at udrede i medfoer af en intern bestemmelse, der er udstedt af foreningens organer og er bindende for dens medlemmer .
3 Arrondissementsrechtbank, ' s-Hertogenbosch, som ZNAV anlagde sagen ved, forkastede Peters ' indsigelse om, at retten ikke havde den fornoedne kompetence . Arrondissementsrechtbank fandt, at tvisten udsprang af et kontraktsforhold, og at retten derfor var kompetent i medfoer af konventionens artikel 5, nr . 1, hvorefter en person, i dette tilfaelde Peters, der har bopael paa en anden kontraherende stats omraade, i sager om kontraktsforhold kan sagsoeges ved retten paa det sted, hvor forpligtelsen er opfyldt eller skal opfyldes .
4 Peters ankede til Gerechtshof, ' s-Hertogenbosch, som stadfaestede foersteinstansens afgoerelse med den begrundelse, at Peters ' forpligtelse til at betale det af ZNAV fordrede beloeb maatte anses for at bero paa et kontraktsforhold i den i konventionens artikel 5, nr . 1, naevnte forstand .
5 Peters indankede Gerechtshof ' s dom til kassation for Nederlandenes Hoge Raad . Under kassationsanken har Peters bestridt den opfattelse af retsforholdet mellem Peters og ZNAV, som Gerechtshof, ' s-Hertogenbosch, lagde til grund i sin dom .
6 Forud for realitetsafgoerelse i sagen, har Hoge Raad forelagt Domstolen foelgende to spoergsmaal vedroerende fortolkningen af konventionen :
»1 . Finder konventionens artikel 5, nr . 1, anvendelse paa krav, som en forening, der er en privatretlig juridisk person, goer gaeldende mod et medlem i anledning af forpligtelser til at betale pengebeloeb, der udspringer af det mellem parterne bestaaende medlemsforhold, saaledes som dette er opstaaet ved, at sagsoegte har indmeldt sig i foreningen ved en retshandel med dette formaal?
»2.Har det herved nogen betydning, om de paagaeldende forpligtelser alene beror paa indmeldelsen, eller om de beror paa indmeldelsen sammenholdt med en eller flere beslutninger, som er truffet af foreningens organer?«
1 . Foerste spoergsmaal
7 Konventionens artikel 5 indeholder som en undtagelse fra den almindelige kompetenceregel i konventionens artikel 2, stk . 1, en raekke specielle kompetenceregler, som sagsoegeren kan vaelge imellem .
8 Ifoelge konventionens artikel 5, nr . 1, kan »En person, der har bopael paa en kontraherende stats omraade, . . . sagsoeges i en anden kontraherende stat : 1 . i sager om kontraktsforhold, ved retten paa det sted, hvor . . . forpligtelse [n] . . . er opfyldt eller skal opfyldes . . . «
9 Begrebet »kontraktsforhold« anvendes saaledes som kriterium for afgraensningen af anvendelsesomraadet for en af de saerlige kompetenceregler, som sagsoegeren kan benytte sig af . Paa baggrund af konventionens formaal og almindelige opbygning og for i videst muligt omfang at sikre lighed og ensartethed i de rettigheder og forpligtelser, som konventionen indebaerer for de kontraherende stater og de af konventionen beroerte personer, boer begrebet ikke fortolkes blot som en henvisning til den interne ret i en af de stater, som sagen har tilknytning til .
10 I lighed med, hvad Domstolen af tilsvarende grunde har statueret med hensyn til begrebet »driften af en filial, et agentur eller en lignende virksomhed« i konventionens artikel 5, nr . 5 ( dom af 22 . 11 . 1978, Somafer mod Saar-Ferngas Ag, sag 33/78, Sml ., s . 2183 ), maa »kontraktsforhold« derfor betragtes som et selvstaendigt begreb, der ved anvendelsen af konventionen foerst og fremmest skal fortolkes ud fra konventionens systematik og formaal med henblik paa at sikre, at den gennemfoeres i fuldt omfang .
11 Det skal paa denne baggrund bemaerkes, at begrundelsen for, at artikel 5 opstiller en raekke specielle kompetenceregler, som sagsoegeren kan vaelge imellem, er hensynet til en hensigtsmaessig sagsbehandling, visse naermere angivne tilfaelde, hvor der bestaar en saerlig naer tilknytning mellem en tvist og den domstol, for hvilken den kan indbringes .
12 Reglen i konventionens artikel 5, nr . 1, som tillaegger retten paa det sted, hvor den kontraktlige forpligtelse er opfyldt eller skal opfyldes, kompetencen til at paakende sagen, er saaledes udtryk for, at alle spoergsmaal, der kan opstaa i forbindelse med opfyldelsen af en kontraktsforpligtelse, paa grund af den naere forbindelse, der er opstaaet mellem de parter, som har indgaaet kontrakten, boer kunne indbringes for samme ret, nemlig retten paa opfyldelsesstedet .
13 Ved indmeldelse i en forening opstaar der imidlertid en naer forbindelse mellem foreningens medlemmer af samme art som mellem parterne i en kontrakt ; med henblik paa anvendelsen af konventionens artikel 5, nr . 1, er det derfor berettiget at betragte de forpligtelser, der er beskrevet i forelaeggelseskendelsen, som forpligtelser i kontraktsforhold .
14 I de nationale retssystemer er opfyldelsesstedet for de forpligtelser, som indmeldelse i en forening medfoerer, oftest foreningens hjemsted, og anvendelsen af konventionens artikel 5, nr . 1, indebaerer derfor yderligere en raekke praktiske fordele, idet retten paa det sted, hvor foreningen har sit hjemsted, normalt er den, som bedst er i stand til at saette sig ind i foreningens vedtaegter og oevrige bestemmelser og beslutninger samt de naermere omstaendigheder i forbindelse med tvistens opstaaen .
15 Det foerste spoergsmaal maa herefter besvares saaledes, at forpligtelser til at betale pengebeloeb, som udspringer af medlemsforholdet mellem en forening og dens medlemmer, skal anses for at vaere omfattet af begrebet »kontraktsforhold« i konventionens artikel 5, nr . 1 .
2 . Andet spoergsmaal
16 Den nationale ret har anmodet Domstolen om naermere at redegoere for, om der ved afgoerelsen af, hvorvidt et medlems forpligtelse over for en forening er omfattet af begrebet »kontraktsforhold«, skal sondres mellem, om forpligtelsen beror alene paa indmeldelsen, eller om den beror paa indmeldelsen sammenholdt med en beslutning, som foreningens organer har truffet .
17 Hertil skal bemaerkes, at situationer, hvor flere forskellige retter har kompetence til at paadoemme samme typer sager, ikke er fremmende for retssikkerheden og en effektiv retsbeskyttelse inden for de geografiske omraader, som Faellesskabet bestaar af . Konventionens bestemmelser boer derfor fortolkes paa en saadan maade, at den domstol, som en sag indbringes for, ikke stilles over for at maatte erklaere sig kompetent til at paadoemme visse krav, men ikke andre, som er naert sammenhaengende dermed . Det er desuden noedvendigt af hensyn til konventionens aand og formaal at fortolke artikel 5 paa en saadan maade, at den nationale domstol kan tage stilling til kompetencespoergsmaalet uden at behoeve at gaa ind i en realitetsbehandling af sagen .
18 Af disse grunde maa det andet spoergsmaal besvares saaledes, at den omstaendighed, at den omtvistede forpligtelse alene beror paa indmeldelsen, eller at den beror paa indmeldelsen sammenholdt med en beslutning, foreningens organer har truffet, ikke har betydning for, om konventionens artikel 5, nr . 1, finder anvendelse paa en retssag, der vedroerer forpligtelsen .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, af den italienske regering og af Forbundsrepublikken Tysklands regering, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt den af Nederlandenes Hoge Raad ved dom af 15 . januar 1982, for ret :
1 . Forpligtelser til at betale pengebeloeb, som udspringer af medlemsforholdet mellem en forening og dens medlemmer, skal anses for at vaere omfattet af begrebet »kontraktsforhold« i artikel 5, nr . 1, i konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager .
2 . Det har herved ingen betydning, om de paagaeldende forpligtelser alene beror paa indmeldelsen, eller om de beror paa indmeldelsen sammenholdt med en eller flere beslutninger, som er truffet af foreningens organer .