62023CJ0432_RES
Věc C‑432/23
F SCSaOrdre des avocats du barreau de Luxembourg
v.
Administration des contributions directes
(žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Cour administrative)
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 26. září 2024
„Řízení o předběžné otázce – Správní spolupráce v oblasti daní – Směrnice 2011/16/EU – Výměna informací na žádost – Uložení povinnosti advokátovi sdělit informace – Profesní mlčenlivost advokáta – Článek 7 a čl. 52 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie“
Základní práva – Respektování soukromého a rodinného života – Zakotvení v Listině základních práv i v evropské Úmluvě o lidských právech – Úroveň ochrany zajištěná Listinou, která není v rozporu s úrovní zaručenou Úmluvou
(Listina základních práv Evropské unie, článek 7 a čl. 52 odst. 3)
(viz body 47, 48)
Základní práva – Respektování soukromého a rodinného života – Článek 7 Listiny základních práv – Rozsah působnosti – Konzultace s advokátem v oblasti práva obchodních společností – Zahrnutí – Uložení povinnosti advokátovi poskytnout veškerou dokumentaci a všechny informace týkající se jeho vztahů s klientem – Zásah do práva na respektování komunikace mezi advokátem a jeho klientem
(Listina základních práv Evropské unie, článek 7; směrnice Rady 2011/16)
(viz body 49–52, výrok 1)
Sbližování právních předpisů – Správní spolupráce v oblasti daní – Směrnice 2011/16 – Výměna informací na žádost – Rozsah – Neexistence ustanovení týkajících se ochrany důvěrnosti komunikace mezi advokátem a jeho klientem – Porušení práva na respektování soukromého a rodinného života – Neexistence
(Listina základních práv Evropské unie, článek 7, čl. 51 odst. 1 a čl. 52 odst. 1; směrnice Rady 2011/16)
(viz body 59–61, výrok 2)
Sbližování právních předpisů – Správní spolupráce v oblasti daní – Směrnice 2011/16 – Výměna informací na žádost – Informační povinnost a povinnost spolupráce uložené advokátům – Vnitrostátní právní úprava, která z profesní mlčenlivosti vyjímá obsah konzultací v daňové oblasti – Uložení povinnosti advokátovi poskytnout veškerou dokumentaci a všechny informace týkající se jeho vztahů s klientem – Nepřípustnost – Zásah do podstaty práva na respektování komunikace mezi advokátem a jeho klientem
(Listina základních práv Evropské unie, článek 7 a čl. 52 odst. 1; směrnice Rady 2011/16)
(viz body 67, 70–74, výrok 3)
Shrnutí
V rámci řízení o předběžné otázce Soudní dvůr rozhodl, že uložení povinnosti advokátovi, aby správě poskytl veškerou dokumentaci a všechny informace týkající se jeho vztahů s klientem, které souvisejí s konzultací v oblasti práva obchodních společností, je v rozporu se základním právem na respektování komunikace mezi advokátem a jeho klientem.
V roce 2022 zaslala správa přímých daní (Lucembursko) v návaznosti na žádost španělských daňových orgánů založenou na směrnici 2011/16 (
1
) společnosti F SCS, advokátní kanceláři založené jako komanditní společnost v Lucembursku, rozhodnutí, kterými jí uložila, aby poskytla veškeré dostupné dokumenty a informace týkající se služeb, které poskytuje společnosti K, založené podle španělského práva, v rámci nabytí podniku a nabytí většinového podílu ve společnosti. F odpověděla, že nemá k dispozici informace, na které by se nevztahovala povinnost zachovávat profesní mlčenlivost. Zároveň upřesnila, že její zmocnění ve věci předmětného spisu nebylo daňové povahy, nýbrž se týkalo výlučně práva obchodních společností (
2
). Správa jí uložila daňovou pokutu z důvodu, že nevyhověla posledně uvedenému rozhodnutí o uložení povinnosti. F nato podala žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí o uložení povinnosti.
Cour administrative (Správní soud, Lucembursko), ke kterému bylo podáno odvolání proti rozsudku Tribunal administratif (správní soud, Lucembursko), který žalobu F odmítl jako nepřípustnou, se rozhodl položit Soudnímu dvoru předběžné otázky týkající se zaprvé použitelnosti článku 7 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) na právní konzultaci s advokátem v oblasti práva obchodních společností, zadruhé platnosti směrnice 2011/16 z hlediska článku 7 a čl. 52 odst. 1 Listiny, a to s ohledem na neexistenci ustanovení týkajících se ochrany důvěrnosti komunikace mezi advokátem a jeho klientem, a zatřetí slučitelnosti takového rozhodnutí o uložení povinnosti, jako je rozhodnutí určené F (dále jen „sporné rozhodnutí“), s článkem 7 a čl. 52 odst. 1 Listiny.
Závěry Soudního dvora
Pokud jde zaprvé o rozsah zvýšené ochrany zaručené článkem 7 Listiny, Soudní dvůr uvedl, že podobně jako čl. 8 odst. 1 evropské Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (
3
) zaručuje i článek 7 Listiny důvěrnost právního poradenství, a to z hlediska jak jeho obsahu, tak jeho existence. Specifická ochrana přiznaná profesní mlčenlivosti těmito dvěma články je odůvodněna zejména skutečností, že advokátům je svěřeno základní poslání v demokratické společnosti, a sice obhajoba a procesní obrana jednotlivců. Toto základní poslání zahrnuje jednak požadavek, aby každý jednotlivec měl možnost obrátit se svobodně na svého advokáta, a jednak související požadavek loajality advokáta vůči klientovi. Z toho plyne, že právní konzultaci s advokátem bez ohledu na oblast práva, na kterou se vztahuje, svědčí zvýšená ochrana komunikace mezi advokátem a jeho klientem zaručená článkem 7 Listiny. Z toho vyplývá, že rozhodnutí ukládající advokátovi, aby správě dožádaného členského státu poskytl veškerou dokumentaci a informace týkající se jeho vztahů s klientem v souvislosti s konzultací v oblasti práva obchodních společností, představuje zásah do práva na respektování komunikace mezi advokátem a jeho klientem zaručeného tímto článkem.
Pokud jde zadruhé o platnost směrnice 2011/16 z hlediska článku 7 a čl. 52 odst. 1 Listiny, Soudní dvůr poznamenal, že pro účely výměny informací na žádost stanovené směrnicí 2011/16 (
4
) stanovil normotvůrce Evropské unie pouze povinnosti, které mají členské státy vůči sobě navzájem, přičemž jim umožnil nevyhovět žádosti o informace, pokud je provedení požadovaného šetření nebo shromáždění dotčených informací v rozporu s jejich právními předpisy. Unijní normotvůrce tak zejména ponechal na členských státech, aby zajistily, že jejich vnitrostátní postupy shromažďování informací pro účely této výměny budou v souladu s Listinou, zejména s jejím článkem 7. Z toho vyplývá, že skutečnost, že režim výměny informací na žádost stanovený ve směrnici 2011/16 neobsahuje ustanovení týkající se ochrany důvěrnosti komunikace mezi advokátem a jeho klientem v rámci shromažďování informací, které přísluší dožádanému členskému státu, neznamená, že je tato směrnice v rozporu s článkem 7 a čl. 52 odst. 1 Listiny.
A konečně zatřetí, pokud jde o slučitelnost takové povinnosti, jako je povinnost uložená ve věci v původním řízení, s článkem 7 a čl. 52 odst. 1 Listiny, Soudní dvůr připomněl, že článek 7 Listiny zaručuje důvěrnost právního poradenství advokáta z hlediska jeho existence a obsahu. Osoby, které konzultují advokáta, tedy mohou oprávněně očekávat, že jejich komunikace zůstane soukromá a důvěrná, a kromě výjimečných situací mají jistotu, že jejich advokát bez jejich souhlasu nikomu neprozradí, že jej konzultují. Práva zakotvená v článcích 7 a 8 Listiny se však neprojevují jako absolutní výsady, ale musí být nahlížena ve vztahu k jejich společenské funkci. Jak totiž vyplývá z čl. 52 odst. 1 Listiny, Listina připouští omezení výkonu těchto práv mimo jiné tehdy, pokud tato omezení respektují podstatu uvedených práv.
V projednávané věci se sporné uložení povinnosti opírá o vnitrostátní právní úpravu, podle které se na poradenství a zastoupení advokátem v daňové oblasti nevztahuje zvýšená ochrana komunikace mezi advokátem a jeho klientem zaručená článkem 7 Listiny, s výjimkou případů, kdy klientovi hrozí trestní stíhání. Tato právní úprava přitom tím, že téměř zcela vyjímá z této ochrany obsah konzultací poskytovaných advokáty v daňových věcech, tj. celé oblasti práva, v níž mohou advokáti radit svým klientům, zbavuje tuto ochranu její podstaty i v této právní oblasti. Sporné uložení povinnosti, které se týká celého spisu, jenž se nevztahuje k daňové oblasti, ještě více rozšiřuje rozsah zásahu do podstaty práva chráněného článkem 7 Listiny. Za těchto okolností je nutno konstatovat, že taková vnitrostátní právní úprava, jakož i její použití v projednávané věci prostřednictvím sporného uložení povinnosti, se zdaleka neomezují pouze na výjimečné situace a samotným rozsahem porušení profesní mlčenlivosti advokáta, které umožňují ohledně komunikace mezi advokátem a jeho klientem, porušují podstatu práva zaručeného v článku 7 Listiny. Z toho plyne, že takové uložení povinnosti, o jaké jde ve věci v původním řízení, představuje zásah do podstaty práva na respektování komunikace mezi advokátem a jeho klientem, a tedy zásah do tohoto práva, který nelze odůvodnit.
(
1
) – Směrnice Rady 2011/16/EU ze dne 15. února 2011 o správní spolupráci v oblasti daní a o zrušení směrnice 77/799/EHS (Úř. věst. 2011, L 64, s. 1).
(
2
) – Článek 177 odst. 2 loi générale des impôts du 22 mai 1931 (daňový řád ze dne 22. května 1931) (Mémorial A 1931, č. 900) zakazuje advokátovi, kterého se týká žádost o poskytnutí informací daňové správě, odmítnout přístup k informacím, které mu byly svěřeny při výkonu jeho povolání, pokud se týkají skutečností, o nichž se dozvěděl při poskytování konzultace nebo zastupování v daňových věcech, a pokud se nejedná o otázky, jejichž zodpovězení by vystavilo jeho klienta nebezpečí trestního stíhání.
(
3
) – Podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950.
(
4
) – Oddíl I kapitoly II směrnice 2011/16.