62002CJ0379_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-379/02,
jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä,
jonka Østre Landsret (Tanska) on esittänyt 15.10.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 21.10.2002, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Skatteministeriet
vastaan
Imexpo Trading A/S,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Borg-Barthlet sekä tuomarit J.-P. Puissochet (esittelevä tuomari) ja S. von Bahr,
julkisasiamies: L. A. Geelhoed,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 15.7.2004 pidetyssä istunnossa esitetyn,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
– Imexpo Trading A/S, edustajinaan advokat H. S. Hansen, advokat T. Kristjánsson ja advokat P. Stanstrup,
– Tanskan hallitus, asiamiehenään J. Molde, avustajanaan advokat P. Biering,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään J. Schieferer ja H. Støvlbæk,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.9.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1734/96 (EYVL L 238, s. 1), 4.11.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97 (EYVL L 312, s. 1), 26.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98 (EYVL L 292, s. 1) ja 12.10.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2204/99 (EYVL L 278, s. 1), olevan yhdistetyn nimikkeistön (jäljempänä yhdistetty nimikkeistö) tulkintaa.
2. Tämä ennakkoratkaisupyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Imexpo Trading A/S (jäljempänä Imexpo) ja toisaalta Skatteministeriet (Tanskan veroministeriö) ja joka koskee toimistotuolien alustojen tariffiluokittelua.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
3. Yhdistetyllä nimikkeistöllä pyritään yhteisön tullitariffin soveltamiseen ja yhteisön ulkomaankaupan sekä tavaroiden tuontiin tai vientiin liittyvien muiden yhteisön politiikkojen tilastoinnin helpottamiseen. Siinä luetteloidaan tavarat, joita viedään yhteisöstä tai tuodaan yhteisöön, ja vahvistetaan tuontitavaroihin sovellettava tullitariffi.
4. Yhdistetty nimikkeistö perustuu maailmanlaajuiseen harmonoituun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmään (jäljempänä harmonoitu järjestelmä), jonka kanssa se on identtinen nimikkeiden ja kuusinumeroisten alanimikkeiden osalta; ainoastaan seitsemäs ja kahdeksas numero muodostavat täydentävän alajaon. Harmonoitu järjestelmä perustuu kansainväliseen yleissopimukseen, joka allekirjoitettiin Brysselissä 14.6.1983 ja joka yhdessä siihen liittyvän muutospöytäkirjan, joka tehtiin 24.6.1986, kanssa hyväksyttiin yhteisön puolesta 7.4.1987 tehdyllä neuvoston päätöksellä 87/369/ETY (EYVL L 198, s. 1). Tämä yleissopimus laadittiin tulliyhteistyöneuvostossa, jota on vuodesta 1994 lähtien kutsuttu tavallisemmin nimellä Maailman tullijärjestö ja joka perustettiin tavaroiden sijoittelusta tullitariffien nimikkeisiin tehdyllä yleissopimuksella, joka allekirjoitettiin Brysselissä 15.12.1950.
5. Harmonoidun järjestelmän soveltamista koskevien tarkempien selvitysten antamiseksi Maailman tullijärjestö julkaisee säännöllisesti harmonoitua järjestelmää koskevia selityksiä. Myös komissio laatii asetuksen N:o 2658/87 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan toisen luetelmakohdan perusteella yhdistettyä nimikkeistöä koskevia selityksiä tämän nimikkeistön soveltamisen varmistamiseksi. Nämä selitykset, jotka julkaistaan säännöllisesti Euroopan unionin virallisessa lehdessä, eivät korvaa harmonoidun järjestelmän selityksiä, vaan niitä on pidettävä näitä täydentävinä ja niitä on tutkittava yhdessä harmonoidun järjestelmän selitysten kanssa.
6. Yhdistetyn nimikkeistön I osasto sisältää nimikkeistön yleisiä tulkintasääntöjä.
7. Yleisten tulkintasääntöjen 1 säännössä todetaan seuraavaa:
”Nimikkeistön jaksojen, ryhmien tai alaryhmien otsikot ovat ainoastaan ohjeellisia; oikeudellisesti luokittelu määräytyy nimikkeiden sekä asianomaisten jaksojen tai ryhmien huomautusten sanamuodon mukaisesti ja, jollei näistä nimikkeistä ja huomautuksista muuta johdu, seuraavien sääntöjen mukaisesti.”
8. Yleisten tulkintasääntöjen 3 säännössä todetaan seuraavaa:
”Jos tavarat − – olisi luokiteltava kahteen tai useampaan nimikkeeseen, ne luokitellaan seuraavasti:
a) Tavaran kuvaukseltaan yksityiskohtaisinta nimikettä on sovellettava ennen yleisempiä nimikkeitä.
− −
c) Jos tavaraa [ei voida luokitella 3 säännön a alakohdan] mukaan, ne luokitellaan kyseeseen tulevista nimikkeistä numerojärjestyksessä viimeiseen.”
9. Yleisten tulkintasääntöjen 6 säännössä todetaan lopuksi seuraavaa:
”Oikeudellisesti tavaroiden luokittelu kunkin nimikkeen alanimikkeisiin määräytyy näiden alanimikkeiden ja niiden huomautusten sanamuodon sekä soveltuvin osin edellä olevien sääntöjen mukaisesti, ottaen kuitenkin huomioon, että ainoastaan samantasoiset alanimikkeet ovat keskenään vertailukelpoisia. Jollei toisin määrätä, tätä sääntöä sovellettaessa otetaan huomioon myös kyseisten jaksojen ja ryhmien huomautukset.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
10. Imexpo tuo yhteisöön erimuotoisia muovilevyjä, jotka on nimenomaisesti suunniteltu sijoitettavaksi toimistotuolien alle helpottamaan niiden liikuttelua sekä suojaamaan lattiapintaa, jolla niitä liikutellaan (jäljempänä toimistotuolien alustat).
11. Tanskan tulliviranomaiset ja Imexpo ovat erimielisiä toimistotuolien alustojen luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön. Tulliviranomaiset katsovat, että ne on luokiteltava muoveja ja muovitavaroita koskevan 39 ryhmän alanimikkeeseen 3918 10 90, joka koskee muun muassa seuraavia tavaroita: ”muoviset lattianpäällysteet, myös itsekiinnittyvät, rullina tai laattoina” (nimike 3918), vinyylikloridipolymeereista valmistetut (alanimike 3918 10) sekä muut [tavarat], joiden pohja on kyllästetty, päällystetty tai peitetty polyvinyylikloridilla (alanimike 3918 10 90). Imexpo katsoo puolestaan, että sen maahantuomat toimistotuolien alustat on luokiteltava muun muassa huonekaluja koskevan 94 ryhmän alanimikkeeseen 9403 70 90, joka koskee muita huonekaluja kuin tuoleja, kirurgisia huonekaluja, parturintuoleja ja niiden kaltaisia tuoleja (nimike 9403), muovihuonekaluja (alanimike 9403 70) ja muita huonekaluja, joita ei ole tarkoitettu käytettäviksi siviili-ilma-aluksissa (alanimike 9403 70 90).
12. Vuosina 1997, 1998, 1999 ja 2000 alanimikkeeseen 3918 10 90 luokitelluista tavaroista kannettiin seuraavat tullit: 10,7 %, 10,1 %, 9,5 % ja 8,9 %. Alanimikkeeseen 9403 70 90 luokitelluista tavaroista kannettiin puolestaan kahtena jälkimmäisenä vuonna seuraavat tullit: 2,2 %, 1,1 % ja 0 %.
13. Østre Landsret, jonka käsiteltäväksi saatettu asia koski tulleja, jotka Imexpon oli maksettava kyseisten vuosien osalta, katsoi tarpeelliseksi esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.9.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1734/96, 4.11.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97, 26.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98 ja 12.10.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2204/99, tulkittava siten, että toimistotuolien alustat, jotka ovat kirkkaasta muovista olevia irtonaisia laattoja ja
– joiden reunat ovat suoria, pyöreitä tai viistoreunaiseksi hiottuja ja ne on voitu jyrsiä koneella tai ne on voitu valaa,
– joiden alapuolella on tarttumispiikkejä silloin, kun ne on tarkoitettu käytettäviksi kokolattiamattolattioilla, tai joissa ei ole tarttumispiikkejä, kun ne on tarkoitettu käytettäviksi puulattioilla tai muilla kovilla lattioilla,
– joissa on tai ei ole liukastumista estävää kalvoa,
– joissa on tai ei ole läpipistämällä tehtyjä kädensijoja,
– joita käytetään tuolin alustana suojaamaan olemassa olevaa lattiapäällystettä tai ergonomisista syistä ja
– jotka on kuvattu tarkemmin oheisessa liitteessä (liite 1),
on luokiteltava 15.7.1997−20.3.2000 välisen ajanjakson osalta muovista valmistettuina lattiapäällysteinä 39 ryhmän [ala]nimikkeeseen 3918 10 90 vai muovihuonekaluina 94 ryhmän [ala]nimikkeeseen 9403 70 90?”
Työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan soveltaminen
14. Koska vastauksesta Østre Landsretin esittämään kysymykseen ei näyttänyt olevan perusteltua epäilystä, yhteisöjen tuomioistuin ilmoitti työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisesti ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle ratkaisevansa asian perustellulla määräyksellä ja kehotti yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artiklassa tarkoitettuja osapuolia esittämään mahdolliset asiaa koskevat huomautuksensa.
15. Tanskan hallitus ja komissio eivät vastustaneet tätä menettelyä. Imexpo kuitenkin esitti 16.4.2004 päivätyllä kirjeellä tiettyjä väitteitä, joiden vuoksi yhteisöjen tuomioistuin päätti luopua tästä yksinkertaistetusta menettelystä.
Ennakkoratkaisukysymys
16. Tavaroiden yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelun kannalta ratkaisevana periaatteena ovat niiden objektiiviset ominaispiirteet ja ominaisuudet, jotka määritellään nimikkeiden sekä jaksojen tai ryhmien huomautusten sanamuodossa, sekä yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt, kun ne eivät ole tämän sanamuodon vastaisia. Harmonoidun järjestelmän selityksiä voidaan sitä paitsi käyttää sellaisinaan yhdistetyn nimikkeistön tulkinnassa (ks. mm. asia C-11/93, Siemens Nixdorf, tuomio 19.5.1994, Kok. 1994, s. I-1945, 11 ja 12 kohta). Tämä pätee myös yhdistetyn nimikkeistön selityksiin.
17. Käsiteltävänä olevassa asiassa pääasiassa kyseessä olevien kaltaisia toimistotuolien muovialustoja voidaan pitää lattianpäällysteinä. Kyseessä ovat itse asiassa erimuotoiset matot, joita käytetään muun muassa lattianpäällysteiden suojaamiseen. Yhtäältä ”päällysteen” tavanomainen merkitys viittaa kaikkeen, jolla peitetään jotakin suojaamis- tai lujittamistarkoituksessa, ja toisaalta lattianpäällysteen peittävää päällystettä itseään on pidettävä tällaisena päällysteenä. Yhdistetyn nimikkeistön 57 ryhmän, jonka otsikkona on ”Matot ja muut lattianpäällysteet tekstiiliainetta”, sekä vastaavasti saman ryhmän useiden nimikkeiden sanamuoto vahvistavat, että mattoa on periaatteessa pidettävä lattianpäällysteenä.
18. Jotta muovinen lattianpäällyste kuuluisi nimikkeeseen 3918, sen on myös oltava rullien tai laattojen muodossa. Tämä ilmenee nimikkeen ensimmäisen osan sanamuodosta ”muoviset lattianpäällysteet, myös itsekiinnittyvät, rullina tai laattoina − − ”, ja se vahvistetaan harmonoidun järjestelmän tätä nimikettä koskevan selityksen ensimmäisessä kohdassa, jossa todetaan seuraavaa: ”Nimikkeen ensimmäiseen osaan kuuluvat sellaiset muovit, joita tavallisesti käytetään lattianpäällysteinä, rullina tai laattoina. On huomattava, että itsekiinnittyvät lattianpäällysteet kohdistetaan tähän nimikkeeseen.”
19. On kiistatonta, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset alustat eivät ole rullien muodossa. Pääasian asianosaiset ja komissio olivat kuitenkin yhteisöjen tuomioistuimelle esittämissään huomautuksissa eri mieltä niiden laattamaisuudesta. Komissio katsoo, että kyseessä ovat lähinnä levyt. Laatat ovat kuitenkin niiden yleismerkityksen mukaan levyjen erityistyyppejä, jotka on suunniteltu käytettäviksi pinnan peittämiseen. Imexpo väittää, että laatat on yleisesti suunniteltu käytettäviksi yhdessä muiden samankaltaisten yksiköiden kanssa peittämään pinta, ja kun ne on asetettu paikoilleen, lopputuloksena olevaa päällystettä ei periaatteessa voida siirtää, mikä ei sen mukaan vastaa toimistotuolien alustojen ominaispiirteitä. Vaikka tämä epäilemättä on yksi tämäntyyppisten tuotteiden yleisimmistä käyttötavoista, laatta ei kuitenkaan voi menettää ominaisuuttaan, jos sitä käytetään erikseen sillä suojattavalla tai koristeltavalla pinnalla ja jos sitä ei ole kiinnitetty tähän pysyvästi. Toimistotuolien alusta vaikuttaa siis sen muoto huomioon ottaen laatalta eli levyltä, joka on tarkoitettu kiinnitettäväksi pintaan eli tässä tapauksessa lattiapintaan, jolla toimistotuolia, jonka yhteydessä sitä käytetään, tavanomaisesti liikutellaan.
20. Riidanalaiset tavarat vastaavat näin ollen kuvausta ”muovisista lattianpäällysteistä, myös itsekiinnittyvistä, rullina tai laattoina − − ”, jotka mainitaan yhdistetyn nimikkeistön nimikkeessä 3918.
21. Luokiteltaessa tavaraa yhdistettyyn nimikkeistöön tilanteessa, jossa se vastaa nimikkeessä annettua kuvausta, saattaa kuitenkin nousta esiin kysymys siitä, vastaako se myös toisessa nimikkeessä annettua kuvausta, joka on sen osalta täsmällisempi tai joka ainakin kuvailee sitä samalla tavoin. Tällaisessa tapauksessa pääasian kaltaisessa asiassa tuomioistuimen, jonka käsiteltäväksi asia on saatettu, on erityisesti määriteltävä, voidaanko tavara luokitella muuhun nimikkeeseen kuin nimikkeeseen 3918, joko soveltamalla 39 ryhmän selityksiä tai tämän tuomion 8 kohdassa mainittua yleisten tulkintasääntöjen 3 sääntöä.
22. Tässä asiassa Imexpo väittää, että sen maahantuomat toimistotuolien alustat kuuluvat alanimikkeeseen 9403 70 90, joka koskee tiettyjä muovihuonekaluja. Tässä tapauksessa nimikettä 9403 olisi pidettävä ensisijaisena suhteessa nimikkeeseen 3918, sillä 39 ryhmän 2 huomautuksen u kohdasta ilmenee seuraavaa: ”Tähän ryhmään eivät kuulu − − 94 ryhmän tavarat (huonekalut − − ).” Tämä huomautus on yhdistetyn nimikkeistön tulkintaa koskevien yleisten tulkintasääntöjen 1 säännön mukaisesti ensisijainen yleisten tulkintasääntöjen 3 sääntöön ja erityisesti sen a kohtaan nähden, jonka mukaan yksityiskohtaisinta nimikettä on sovellettava ennen yleisempiä nimikkeitä.
23. Kysymys on siis siitä, voidaanko toimistotuolien muovialustoja pitää 94 ryhmässä tarkoitettuina huonekaluina. Tämän 94 ryhmän nimikkeiden sekä jaksojen tai ryhmien huomautusten sanamuodossa olevien nimenomaisten säännösten, joissa nämä tavarat luokiteltaisiin tällaisiksi huonekaluiksi tai joissa ne päinvastoin todettaisiin tähän ryhmään kuulumattomiksi, puuttuessa on näin ollen otettava huomioon harmonoidun järjestelmän ja tarvittaessa yhdistetyn nimikkeistön selitykset (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat 69/76 ja 70/76, Dittmeyer, tuomio 15.2.1977, Kok. 1977, s. 231, 4 kohta ja asia C-270/96, Laboratoires Sarget, tuomio 12.3.1998, Kok. 1998, s. I-1121, 16 kohta).
24. Harmonoidun järjestelmän 94 ryhmän selityksiä koskevissa yleisissä huomautuksissa todetaan seuraavaa:
”Tässä ryhmässä termillä huonekalut tarkoitetaan
A. Kaikkia liikuteltavia tavaroita, joita ei ole lähemmin mainittu nimikkeistön muissa nimikkeissä, − − [jotka] on tehty lattialle − − asetettavaksi, ja jotka on tarkoitettu pääasiallisesti hyötykäyttöön yksityisasuntojen, − − toimistojen, − − sisustuksessa.”
25. Vaikka on totta, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset toimistotuolien muovialustat on suunniteltu kiinnitettäväksi lattiaan ja että ne on tarkoitettu pääasiallisesti hyötykäyttöön erityyppisten tilojen sisustuksessa, edellä mainitut seikat huomioon ottaen vaikuttaa siltä, että nimike 3918, johon kuuluvat ”muoviset lattianpäällysteet, myös itsekiinnittyvät, rullina tai laattoina − − ”, on täsmällisempi kyseessä olevien ta varoiden osalta kuin nimike 9403, jonka otsikkona on ”Muut huonekalut ja niiden osat” ja johon kuuluu hyvin erityyppisiä huonekaluja. Näitä tavaroita ei näin ollen voida luokitella alanimikkeessä 9403 70 90 tarkoitetuiksi muovihuonekaluiksi.
26. Ennakkoratkaisukysymykseen on siis vastattava, että asetuksen N:o 2658/87 liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksilla N:o 1734/96, N:o 2086/97, N:o 2261/98 ja N:o 2204/99, olevaa yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, että pääasian kaltaisessa asiassa, jossa asianosaiset ovat eri mieltä siitä, kuuluvatko pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset toimistotuolien muovialustat yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3918 10 90 vai sen alanimikkeeseen 9403 70 90, luokittelua edelliseen alanimikkeeseen on pidettävä ensisijaisena.
Oikeudenkäyntikulut
27. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitettä I, sellaisena kuin se on muutettuna 9.9.1996 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1734/96, 4.11.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97, 26.10.1998 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2261/98 ja 12.10.1999 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2204/99, on tulkittava siten, että pääasian kaltaisessa asiassa, jossa asianosaiset ovat eri mieltä siitä, kuuluvatko pääasiassa kyseessä olevan kaltaiset toimistotuolien muovialustat yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 3918 10 90 vai sen alanimikkeeseen 9403 70 90, luokittelua edelliseen alanimikkeeseen on pidettävä ensisijaisena.