62017TJ0113_RES
Věc T‑113/17
Crédit agricole SAaCrédit agricole Corporate and Investment Bank
v.
Evropská komise
Rozsudek Tribunálu (desátého rozšířeného senátu) ze dne 20. prosince 2023
„Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Odvětví úrokových derivátů denominovaných v eurech – Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP – Manipulace s mezibankovními referenčními sazbami Euribor – Výměna důvěrných informací – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Jediné a trvající protiprávní jednání – Postupné ‚hybridní‘ řízení – Presumpce neviny – Nestrannost – Pokuty – Základní částka – Hodnota tržeb – Článek 23 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1/2003 – Povinnost uvést odůvodnění – Pozměňovací rozhodnutí, kterým se doplňuje odůvodnění – Rovné zacházení – Soudní přezkum v plné jurisdikci“
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Nepoužitelnost článku 6 Evropské úmluvy o lidských právech – Použitelnost obecných zásad unijního práva – Zásada řádné správy – Zásada kontradiktornosti – Zásada presumpce neviny – Porušení – Neexistence
(Článek 101 odst. 1 SFEU; Listina základních práv Evropské unie, články 41 a 48)
(viz body 42–51, 65–71)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Dodržování práva na obhajobu – Slyšení podniků – Odmítnutí Komise odpovědět na otázky položené dotyčnými podniky během slyšení – Přípustnost
(Nařízení Rady č. 1/2003, článek 27; nařízení Komise č. 773/2004, článek 14)
(viz body 54–60)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Postup při narovnání – Řízení, které nezahrnuje všechny účastníky kartelové dohody – Přijetí rozhodnutí o narovnání a rozhodnutí na základě časově pozdějšího řádného postupu – Přípustnost – Podmínky – Dodržení povinnosti nestrannosti a presumpce neviny – Dodržování práva na obhajobu – Rozsah
(Článek 101 SFEU; Listina základních práv Evropské unie, články 41 a 48; nařízení Komise č. 773/2004, článek 10a)
(viz body 75–107, 137–139)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje protiprávní jednání – Povinnost Komise pečlivě a nestranně přezkoumat všechny relevantní okolnosti projednávaného případu – Veřejná prohlášení člena Komise odpovědného za hospodářskou soutěž učiněná v průběhu správního řízení – Prohlášení, jež mohou případně svědčit o absenci subjektivní nestrannosti – Neexistence dopadu na nestranné posouzení věci Komisí
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 111–121)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Dodržování práva na obhajobu – Přístup ke spisu – Předmět – Sdělení odpovědí na oznámení námitek – Podmínky – Nezbytnost rozlišovat mezi dokumenty hovořícími ve prospěch a dokumenty hovořícími v neprospěch
(Článek 101 odst. 1 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 27 odst. 2)
(viz body 146–170)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Dodržování práva na obhajobu – Přístup ke spisu – Povinnost poskytnout přístup k celému spisu – Meze – Spis obsahující důvěrné informace od jiných účastníků řízení – Uvedení práva na obhajobu do souladu s ochranou důvěrnosti – Přístup k důvěrným informacím v rámci postupu s využitím datové místnosti – Přípustnost
(Články 101 a 339 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 27 odst. 2; nařízení Komise č. 773/2004, článek 15)
(viz body 171–183)
Kartelové dohody – Dohody mezi podniky a jednání ve vzájemné shodě – Pojem – Účast na schůzkách majících protisoutěžní cíl – Zahrnutí – Podmínka – Nedistancování se od přijatých rozhodnutí – Splněná podmínka
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 213–228)
Kartelové dohody – Jednání ve vzájemné shodě – Pojem – Koordinace a spolupráce neslučitelné s povinností každého podniku určovat své chování na trhu samostatně – Výměna informací mezi soutěžiteli – Výměny důvěrných informací mezi obchodníky finančních institucí – Výměny týkající se pokusů manipulovat s mezibankovními referenčními sazbami Euribor – Výměny týkající se obchodních pozic a strategií ohledně cen v odvětví produktů indexovaných na Euribor nebo EONIA – Neexistence prokázaných, relevantních prosoutěžních účinků, vlastních příslušné dohodě, které jsou dostatečně závažné – Výměny vykazující dostatečně škodlivý účinek k tomu, aby byly kvalifikovány jako omezení z hlediska účelu
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 238–254, 260–335)
Hospodářská soutěž – Unijní pravidla – Protiprávní jednání – Přičtení odpovědnosti – Přičitatelnost jednání zaměstnanců k tíži podniku, který je zaměstnává – Podmínky – Zaměstnanci vykonávající funkce ve prospěch podniku a pod jeho vedením
(Článek 101 SFEU)
(viz body 338–350)
Kartelové dohody – Zákaz – Protiprávní jednání – Dohody a jednání ve vzájemné shodě zakládající jediné protiprávní jednání – Přičtení odpovědnosti podniku za celé protiprávní jednání – Podmínky – Protiprávní praktiky a chování v rámci celkového plánu – Posouzení – Kritéria – Přispění k jedinému cíli protiprávního jednání – Znalost nebo předvídání celkového plánu kartelové dohody a jejích hlavních prvků
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 353–364, 375–432)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje protiprávní jednání – Povinnost Komise předložit důkaz protiprávního jednání a doby jeho trvání – Rozsah důkazního břemene – Trvající protiprávní jednání
(Článek 101 SFEU)
(viz body 438–449)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Stanovení – Soudní přezkum – Pravomoc unijního soudu přezkoumat věc v plné jurisdikci – Rozsah – Stanovení výše uložené pokuty – Kritéria pro posouzení
(Článek 101 odst. 1 a článek 261 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 3 a článek 31)
(viz body 459, 460, 656–683)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Stanovení – Stanovení základní částky – Stanovení hodnoty tržeb – Uplatnění metodologie stanovené pokyny – Náhradní hodnota stanovená na základě peněžních příjmů aktualizovaných o koeficient snížení – Nedostatečné odůvodnění určení koeficientu snížení
(Článek 101 odst. 1 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 2; sdělení Komise 2006/C 210/02, body 13 a 37)
(viz body 474–488, 496–512)
Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Rozhodnutí o použití pravidel hospodářské soutěže – Zhojení nedostatku odůvodnění v průběhu sporného řízení přijetím pozměňovacího rozhodnutí – Nepřípustnost
(Článek 101 odst. 1 a čl. 296 druhý pododstavec SFEU)
(viz body 519–526)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Stanovení – Stanovení základní částky – Stanovení hodnoty tržeb – Uplatnění metodologie stanovené pokyny – Náhradní hodnota stanovená na základě peněžních příjmů aktualizovaných o koeficient snížení – Výpočet peněžních příjmů podniků účastnících se téhož protiprávního jednání pomocí různých metod – Zanedbatelný dopad na zjištěné hodnoty – Porušení zásady rovného zacházení – Neexistence
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 532–556, 571–587)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Žádost o informace – Povinnost Komise ověřit všechny zaslané informace – Neexistence – Skutečnosti navozující dostatečně důvodné pochybnosti o správnosti poskytnutých informací – Povinnost Komise přijmout dodatečná vyšetřovací opatření
(Článek 101 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, článek 18)
(viz body 559–569)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Stanovení – Stanovení základní částky – Závažnost protiprávního jednání – Vstupní částka – Faktory, které je třeba zohlednit
(Nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 2 a 3; sdělení Komise 2006/C 210/02, bod 25)
(viz body 617–624)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Stanovení – Úprava základní částky – Polehčující okolnosti – Nižší intenzita účasti na protiprávním jednání ve srovnání s hlavními účastníky – Snížení základní částky o 10 procent – Porušení zásad proporcionality, rovného zacházení nebo individualizace sankcí – Neexistence
(Nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 2; sdělení Komise 2006/C 210/02, bod 29)
(viz body 628–652)
Shrnutí
V roce 2011 se bankovní skupina Barclays obrátila na Evropskou komisi s žádostí o shovívavost a informovala ji o existenci kartelu v odvětví úrokových derivátů denominovaných v eurech (Euro Interest Rate Derivatives, dále jen „EIRD“).
Tyto EIRD jsou indexovány na sazbu Euribor (Euro Interbank Offered Rate), soubor referenčních úrokových sazeb, který má odrážet náklady na mezibankovní úvěry denominované v eurech, nebo na index EONIA (Euro OverNight Index Average), který plnil funkci rovnocennou sazbě Euribor, ale pokud jde o denní sazby. Sazba Euribor vychází z individuální kotace hlášené bankami patřícími do panelu tvořeného 47 finančními institucemi (dále jen „panel Euribor“).
Poté, co Komise zahájila řízení o protiprávním jednání, se finanční instituce Barclays, Deutsche Bank, Royal Bank of Scotland a Société générale rozhodly účastnit postupu při narovnání podle článku 10a nařízení (ES) č. 773/2004 (
1
). V návaznosti na tento postup přijala Komise dne 4. prosince 2013 rozhodnutí (
2
), kterým konstatovala, že se tyto instituce účastnily jediného a trvajícího protiprávního jednání, jehož účelem bylo změnit běžný průběh určování cen na trhu EIRD.
Vzhledem k tomu, že finanční instituce Crédit agricole SA a Crédit agricole Corporate and Investment Bank (dále jen společně „Crédit agricole“), JP Morgan a HSBC nepředložily návrh na narovnání, pokračovala Komise v šetření vůči nim.
Rozhodnutím ze dne 7. prosince 2016 (
3
) Komise konstatovala, že Crédit agricole porušila článek 101 SFEU a článek 53 Dohody o EHP tím, že se od 16. října 2006 do 19. března 2007 podílela na jediném a trvajícím protiprávním jednání, jehož cílem bylo změnit běžný průběh určování cen na trhu EIRD, a uložila jí pokutu ve výši 114654000 eur.
Podle Komise spočívalo protiprávní jednání Crédit agricole v komunikaci mezi jejími obchodníky a obchodníkem jiné finanční instituce patřící do panelu Euribor, která se v podstatě týkala manipulace s kotacemi jejich bank v uvedeném panelu pro účely výpočtu sazby Euribor, obchodních pozic, pokud jde o EIRD, a jejich úmyslů a strategií v oblasti stanovování cen EIRD.
Crédit agricole se u Tribunálu domáhala částečného zrušení tohoto rozhodnutí a podpůrně zrušení nebo snížení uložené pokuty.
Po podání žaloby přijala Komise pozměňovací rozhodnutí (
4
) za účelem doplnění odůvodnění napadeného rozhodnutí s ohledem na rozsudek HSBC Holdings a další v. Komise, vydaný Tribunálem v související věci (
5
).
Desátý rozšířený senát Tribunálu svým rozsudkem upřesnil kritéria umožňující konstatovat účast podniku na protisoutěžních praktikách, zejména prostřednictvím výměny informací, v odvětví finančních produktů. Tribunál však zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá pokutu Crédit agricole. Následně využil své pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci a uložil společnosti Crédit Agricole pokutu ve výši 110000000 eur.
Závěry Tribunálu
Vzhledem k tomu, že se společnost Crédit agricole dovolávala zejména porušení svého práva na obhajobu a zásady kontradiktornosti z důvodu neposkytnutí odpovědi během slyšení před úředníkem pro slyšení na některé z jejích otázek týkajících se způsobu výpočtu zamýšlené sankce, Tribunál uvedl, že zatímco úředník pro slyšení může fakultativně povolit účastníkům řízení pokládat otázky při slyšení, hlavním cílem tohoto slyšení je poskytnout zejména adresátům oznámení námitek možnost vyjádřit se k předběžným zjištěním Komise. Mimoto Komise není povinna ve fázi správního řízení upřesnit způsob, jakým hodlá použít kritéria týkající se závažnosti a délky trvání protiprávního jednání za účelem stanovení výše pokut.
Stejně tak Komise neporušila právo Crédit agricole na obhajobu tím, že zorganizovala její přístup k některým písemnostem ve spise pocházejícím od jiných účastníků řízení s využitím datové místnosti. Vzhledem k tomu, že dotčené údaje neztratily navzdory svému stáří důvěrnou povahu, byl postup s využitím datové místnosti vhodným nástrojem pro sladění práva Crédit agricole na obhajobu a zájmů důvěrnosti, kterých se mohly dovolávat ostatní banky, které tyto údaje poskytly. Crédit agricole ostatně neprokázala, že by mohla lépe zajistit svou obranu, kdyby získala úplný přístup k uvedeným údajům přímo, a nikoli prostřednictvím svých externích poradců.
Tribunál dále potvrdil existenci protiprávního jednání přičitatelného Crédit agricole.
Pokud jde o účast Crédit agricole na praktikách spočívajících v manipulaci se sazbou Euribor, Tribunál zdůraznil, že výměna informací mezi obchodníky vytýkaná v napadeném rozhodnutí Crédir agricole jasně odhaluje sdělování preferencí sazeb, souvisejících obchodních pozic a nabídky či záměru obchodníků Crédit Agricole ovlivnit kotaci jejich banky na panelu Euribor.
Ostatně argumenty předložené Crédit agricole, jejichž cílem je prokázat malou roli, kterou tato instituce hrála při dotčených manipulacích, jsou irelevantní, jelikož tyto skutečnosti, které se týkají počtu a intenzity protisoutěžních jednání, nejsou relevantní pro prokázání existence protiprávního jednání ze strany podniku, ale pouze pro posouzení závažnosti protiprávního jednání nebo polehčujících okolností a případně stanovení pokuty.
Pokud jde o kvalifikaci jediného protiprávního jednání provedenou Komisí, Tribunál připomněl, že pro učinění závěru o účasti podniku na takovém protiprávním jednání jsou rozhodující tři skutečnosti:
i) jednotlivé dotčené úkony musí spadat do „celkového plánu“, který má jediný cíl;
ii) podnik musí být obeznámen s protiprávním jednáním plánovaným nebo uskutečňovaným jinými podniky při sledování týchž cílů, nebo jej může rozumně předvídat a být připraven přijmout z toho plynoucí riziko a
iii) záměrem tohoto podniku musí být přispět vlastním jednáním ke společným cílům sledovaným všemi účastníky.
Pokud jde o první skutečnost, Tribunál konstatoval, že všechny dotčené výměny informací jsou součástí jediného cíle, jak jej konstatovala Komise, a sice ovlivnit peněžní toky splatné z titulu EIRD na úkor účastníků trhu, kteří se těchto výměn informací neúčastní.
Pokud jde o druhou skutečnost, Tribunál uvedl, že Komise měla k dispozici přímé důkazy prokazující, že Crédit agricole věděla o tom, že se s jinými bankami účastní jednání ve vzájemné shodě za účelem manipulovat sazbu Euribor s cílem změnit peněžní toky splatné z titulu EIRD. Ze skutečností uvedených v napadeném rozhodnutí totiž vyplývá, že její obchodníci věděli nebo mohli rozumně předvídat, že jejich výměny za účelem manipulace se sazbou Euribor spadají do „celkového plánu“ překračujícího rámec dvoustranných výměn.
Tak tomu ovšem není v případě výměn informací týkajících se záměrů a strategií v oblasti stanovování cen, u nichž důkazy předložené v napadeném rozhodnutí neumožňují prokázat, že Crédit agricole věděla nebo měla vědět o tom, že překračovaly dvoustranný rámec a byly součástí celkového plánu zahrnujícího rovněž jiné banky. Pokud jde o tyto výměny, účast na jediném protiprávním jednání nemohla být Crédit agricole přičítána.
Pokud jde o třetí skutečnost, z korespondence, kterou Komise použila Crédit agricole vytýkala, vyplývá, že zúčastnění obchodníci měli v úmyslu dopustit se protisoutěžních praktik.
Tribunál poté, co částečně potvrdil zjištění stran účasti Crédit agricole na dotčeném jediném a trvajícím protiprávním jednání, zamítl návrh na zrušení v rozsahu, v němž se jednalo o konstatování protiprávního jednání, jelikož toto konstatování je právně dostačujícím způsobem odůvodněno zjištěními, která nejsou stižena pochybením. Naproti tomu Tribunál vyhověl návrhu na zrušení napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá Crédit agricole pokutu ve výši 114654000 eur.
V tomto ohledu Tribunál uvedl, že tato sankce neodráží účast Crédit agricole na jediném a trvajícím protiprávním jednání, jelikož jí Komise neprávem přičetla jednání jiných bank týkající se výměn informací o záměrech a strategiích v oblasti určování cen, ke kterým nedošlo v souvislosti s manipulací se sazbami.
A dále Tribunál konstatoval, že určení výše pokuty uložené Crédit agricole je stiženo nedostatečným odůvodněním.
I když se totiž Komise nedopustila nesprávného posouzení, když pro účely stanovení výše pokuty uložené Crédit agricole vycházela z aktualizovaných peněžních příjmů jako náhradní hodnoty za hodnotu tržeb, dostatečně nevysvětlila důvody, proč byl koeficient snížení použitý na tyto příjmy stanoven na 98,849 %. Kromě toho vzhledem k tomu, že Komise neprokázala, že v praxi nemohla napadené rozhodnutí v tomto ohledu právně dostačujícím způsobem odůvodnit, nelze přijmout ani doplnění odůvodnění poskytnuté v tomto ohledu v pozměňovacím rozhodnutí, aniž by toto rozhodnutí měnilo výrok napadeného rozhodnutí.
Podle Tribunálu Komise mimoto porušila povinnost pečlivého přezkumu, jelikož navzdory dostatečným indiciím vedoucím k pochybnostem o jednotnosti metodik, které dotyčné banky použily pro výpočet svých peněžních příjmů, nepřijala další vyšetřovací opatření. Takové porušení zásady řádné správy by však mohlo vést ke zrušení napadeného rozhodnutí pouze za podmínky, že by Crédit agricole prokázala, že dotčené metodologické rozdíly vedly k tomu, že základní částky uložených pokut byly vypočteny v rozporu se zásadou rovného zacházení. S ohledem na zanedbatelný dopad uvedených rozdílů na výši peněžních příjmů přitom tyto rozdíly nemohou v projednávané věci vést k porušení zásady rovného zacházení.
A konečně v rámci výkonu pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci Tribunál přezkoumal návrhová žádání Crédit agricole na snížení částky pokuty, která jí byla uložena.
Tribunál zdůraznil, že stanovení pokuty na základě pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci není přesným aritmetickým úkonem, a podobně jako Komise použil jako počáteční údaj pro stanovení základní částky pokuty hodnotu snížených peněžních příjmů, jelikož tato hodnota odráží hospodářský význam protiprávního jednání a váhu podniku v protiprávním jednání.
Pokud jde o určení koeficientu snížení, jehož použití je nezbytné k tomu, aby se zabránilo uložení příliš odrazující pokuty, Tribunál poznamenal, že mezi účastnicemi řízení je nesporné, že tento koeficient činí nejméně 98,849 %.
Pokud jde o závažnost protiprávního jednání, Tribunál uvedl, že jelikož se dotčená jednání týkala faktorů relevantních pro stanovení cen EIRD, patří svou povahou mezi nejzávažnější omezení hospodářské soutěže. Kromě toho jsou dotčené praktiky obzvláště závažné a škodlivé v tom smyslu, že mohou nejen narušit hospodářskou soutěž na trhu produktů EIRD, ale také obecně narušit důvěru v bankovní systém a finanční trhy jako celek, jakož i jejich důvěryhodnost.
Pokud jde o polehčující okolnosti, Tribunál konstatoval, že Crédit agricole zajisté hrála v protiprávním jednání méně významnou úlohu než hlavní účastníci. Její účast na protiprávních jednáních však byla úmyslná. Kromě toho se dotčená jednání vyznačují zvýšenou závažností. V důsledku toho může být dopad zohledněných polehčujících okolností pouze okrajový.
Nakonec dospěl Tribunál k závěru, že okolnosti projednávaného případu budou spravedlivě posouzeny stanovením pokuty ve výši 110000000 eur.
S ohledem na výše uvedené Tribunál zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž ukládá pokutu Crédit agricole, stanovil výši pokuty na 110000000 eur a ve zbývající části žalobu zamítl.
(
1
) – Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků [101 SFEU] a [102 SFEU] (Úř. věst. 2004, L 123, s. 18, ve znění změn).
(
2
) – Rozhodnutí Komise C(2013) 8512 final týkající se řízení podle článku 101 [SFEU] a článku 53 Dohody o EHP [věc AT.39914, Euro Interest Rate Derivative (EIRD) (Settlement)] (dále jen „rozhodnutí o narovnání“).
(
3
) – Rozhodnutí Komise C(2016) 8530 final ze dne 7. prosince 2016 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP [věc AT.39914 – Úrokové deriváty v eurech (EIRD)] (dále jen „napadené rozhodnutí“).
(
4
) – Rozhodnutí Komise C(2021) 4610 final ze dne 28. června 2021, kterým se mění napadené rozhodnutí.
(
5
) – Rozsudek ze dne 24. září 2019, HSBC Holdings a další v. Komise (T‑105/17, EU:T:2019:675). Tento rozsudek byl částečně zrušen rozsudkem Soudního dvora ze dne 12. ledna 2023, HSBC Holdings a další v. Komise (C‑883/19 P, EU:C:2023:11).