USNESENÍ SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU (třetího senátu)
10. prosince 2008
Věc F-46/08
Thérèse Nicole Thoss
v.
Účetní dvůr Evropských společenství
„Účetní dvůr – Platové poměry členů – Důchody – Pozůstalostní důchod“
Předmět: Žaloba podaná na základě článku 230 ES, kterou se T. N. Thoss, vdova po M. Thossovi, dřívějším členovi Účetního dvora, zejména
domáhá, aby Soud zrušil rozhodnutí Účetního dvora ze dne 20. března 2006, kterým bylo odmítnuto jí přiznat pozůstalostní důchod
stanovený v čl. 16 odst. 1 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 2290/77 ze dne 18. října 1977 o platových poměrech členů
Účetního dvora (Úř. věst. L 268, s. 1; Zvl. vyd. 01/01, s. 87).
Rozhodnutí: Žaloba zapsaná do rejstříku pod číslem F-46/08, Thoss v. Účetní dvůr, se postupuje Soudu prvního stupně. O nákladech řízení
v tomto stupni bude rozhodnuto později.
Shrnutí
Řízení – Rozdělení příslušnosti mezi jednotlivé soudy Společenství – Žaloba na neplatnost podaná členem orgánu Společenství
směřující proti rozhodnutí tohoto orgánu
(Článek 225 odst. 1 první pododstavec ES, články 230 ES, 236 ES a čl. 247 odst. 8 ES; statut Soudního dvora, příloha I, článek
1; služební řád, čl. 91 odst. 1; nařízení Rady č. 2290/77)
Vzhledem k tomu, že Účetní dvůr je orgán Společenství, a nikoli „institucí“ nebo „subjektem“ ve smyslu článku 1 přílohy ke
statutu Soudního dvora, je Soud pro veřejnou službu příslušný k rozhodnutí o žalobě podané členem Účetního dvora proti tomuto
orgánu pouze tehdy, lze-li na tuto žalobu nahlížet tak, že byla podána na základě článku 236 ES.
V případě návrhu směřujícího ke zrušení rozhodnutí Účetního dvora, jímž se odmítá přiznat vdově po dřívějším členovi tohoto
orgánu pozůstalostní důchod, je třeba určit, zda lze na takového člena nahlížet jako na „zaměstnance“ ve smyslu článku 236
ES, respektive jako na „osob[u], na kterou se vztahuje […] služební řád“. Zaprvé ustanovení Smlouvy o ES velmi jasně rozlišují
mezi situací členů orgánů Společenství a situací úředníků a zaměstnanců Evropských společenství. Zadruhé čl. 247 odst. 8 ES
nestanoví, že by se na pracovní podmínky členů Účetního dvora vztahoval služební řád nebo pracovní řád ostatních zaměstnanců,
ale předpokládá přijetí zvláštního nařízení, nařízení č. 2290/77 o platových poměrech členů Účetního dvora. Zatřetí, služební
řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců nejsou přímo použitelné na členy Účetního dvora, ale jejich situace se služební řád
dotýká pouze nepřímo v rozsahu, v němž na něho nařízení č. 2290/77 odkazuje. Na členy Účetního dvora tudíž nelze nahlížet
jako na „osob[y], na kter[é] se vztahuje […] služební řád“ ve smyslu čl. 91 odst. 1 služebního řádu, a tedy jako na „zaměstnance“
ve smyslu článku 236 ES. V důsledku toho se článek 1 přílohy ke statutu Soudního dvora nevztahuje na žalobu podanou členem
Účetního dvora na základě článku 236 ES. K projednání takové žaloby tedy není Soud pro veřejnou službu příslušný.
Žaloba na neplatnost podaná členem Účetního dvora, nebo jeho pozůstalou chotí proti rozhodnutí tohoto orgánu týkajícímu se
zejména jeho pracovních podmínek stanovených na základě čl. 247 odst. 8 ES spadá do oblasti působnosti článku 230 ES.
Rozhodnutí Účetního dvora lze napadnout na základě článku 230 ES, přestože Účetní dvůr není výslovně zmíněn v prvním pododstavci
uvedeného článku, který uvádí orgány, jejichž akty mohou být předmětem přezkumu legality ze strany Soudního dvora.
Podle čl. 225 odst. 1 prvního pododstavce ES je Soud prvního stupně příslušný rozhodovat v prvním stupni ve věcech uvedených
mimo jiné v článku 230 ES s výjimkou těch, které statut Soudního dvora vyhrazuje Soudnímu dvoru.
(viz body 21, 25, 26, 29, 31 až 34, 42, 46 a 47)
Odkazy:
Soudní dvůr: 11. května 1989, Maurissen a Union syndicale v. Účetní dvůr, 193/87 a 194/87, Recueil, s. 1045, bod 42, a stanovisko
generálního advokáta M. Darmona v téže věci, body 50 až 57; 17. května 1994, H. v. Účetní dvůr, C‑416/92, Recueil, s. I‑1741
Soud prvního stupně: 30. září 1998, Ryan v. Účetní dvůr, T‑121/97, Recueil, s. II‑3885