62001CJ0425_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-425/01,
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av H. Kreppel och M. França, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
sökande,
mot
Republiken Portugal, företrädd av L. Fernandes och F. Ribeiro Lopes, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 10-12 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, s. 1; svensk specialutgåva, område 5, volym 4, s. 146),
meddelar
DOMSTOLEN (femte avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden M. Wathelet samt domarna C.W.A. Timmermans, P. Jann, S. von Bahr (referent) och A. Rosas,
generaladvokat: C. Stix-Hackl,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 5 december 2002 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 26 oktober 2001, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 10-12 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, s. 1; svensk specialutgåva, område 5, volym 4, s. 146).
Tillämpliga bestämmelser
De gemenskapsrättsliga bestämmelserna
2 Enligt artikel 3 c i direktiv 89/391 avses med "arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för arbetstagarnas säkerhet och hälsa" varje person, som i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis har valts, utvalts eller utsetts att representera arbetstagarna i arbetarskyddsfrågor.
3 I artikel 4 i direktiv 89/391 föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta tillräckliga åtgärder för att säkerställa att arbetsgivare, arbetstagare och arbetstagarrepresentanter omfattas av sådana lagar och andra författningar som behövs för att bestämmelserna i direktivet skall kunna genomföras i praktiken.
4 Enligt artikel 10 i direktivet, under rubriken "Information till arbetstagarna", skall arbetstagare och/eller deras representanter i företaget och/eller verksamheten få information om säkerhets- och hälsorisker samt om skyddsåtgärder och förebyggande åtgärder.
5 I artikel 11 i direktiv 89/391, under rubriken "Samråd med och medverkan av arbetstagare", föreskrivs följande:
"1. Arbetsgivarna skall inhämta synpunkter från arbetstagarna och/eller deras representanter och låta dem delta i diskussioner om alla frågor som gäller säkerhet och hälsa på arbetsplatsen.
Detta förutsätter
- överläggningar med arbetstagarna,
- rätt för arbetstagarna och/eller deras representanter att lägga fram förslag,
- avvägd medverkan i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis.
2. Arbetstagare eller arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för [arbetstagarnas säkerhet och hälsa] skall ges rätt till avvägd medverkan i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis, eller rådfrågas i förväg och i god tid beträffande
a) varje åtgärd som på ett väsentligt sätt kan påverka arbetsmiljön,
b) utseende av arbetstagare enligt artikel 7.1 eller 8.2 och den verksamhet som avses i artikel 7.1,
c) den information som åsyftas i artiklarna 9.1 och 10,
d) i förekommande fall, anlitande av tjänster eller personer utifrån enligt artikel 7.3,
e) den planering och uppläggning av utbildningen som avses i artikel 12.
3. Arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för [arbetstagarnas säkerhet och hälsa] skall ha rätt att anmoda arbetsgivaren att vidta lämpliga åtgärder och lägga fram förslag i syfte att minska riskerna för arbetstagarna och/eller undanröja källan till faran.
4. De arbetstagare, som avses i punkt 2, och de arbetstagarrepresentanter, som avses i punkterna 2 och 3, får inte missgynnas på något sätt på grund av sin verksamhet enligt punkterna 2 och 3.
5. Arbetsgivare måste ge arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för [arbetstagarnas säkerhet och hälsa] tillräcklig ledighet med bibehållen lön och förse dem med tillräckliga resurser för att de skall kunna utöva de rättigheter och fullgöra de uppgifter, som följer av detta direktiv.
6. I överensstämmelse med nationell lagstiftning och/eller praxis har arbetstagare och/eller arbetstagarrepresentanter rätt att vända sig till den arbetsmiljöansvariga myndigheten med klagomål, om de anser att de åtgärder som arbetsgivaren vidtagit inte är tillräckliga för att uppnå säkerhet och hälsa på arbetsplatsen.
Arbetstagarrepresentanter skall ges tillfälle att lägga fram sina iakttagelser i samband med inspektionsbesök av den behöriga myndigheten."
6 I artikel 12.3 i direktiv 89/391 föreskrivs att arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för arbetstagarnas säkerhet och hälsa skall ha rätt till tillräcklig utbildning.
Den nationella lagstiftningen
7 Direktiv 89/391 införlivades med den portugisiska rättsordningen genom Decreto lei n° 441/91 que estabelece o regime jurídico de enquadramento da segurança, higiene e saúde no trabalho (lagdekret nr 441/91 om inrättandet av ett rättsligt system avseende säkerhet, hygien och hälsa i arbetet) av den 14 november 1991 (Diário da República I, nr 262, av den 14 november 1991), i dess lydelse enligt lagdekret nr 133/99 av den 21 april 1999 (Diário da República I, nr 93, av den 21 april 1999), och enligt artikel 24 i lag nr 118/99 av den 11 augusti 1999 (Diário da República I, nr 186, av den 11 augusti 1999, nedan kallat lagdekret nr 441/91).
8 I artikel 3 d i lagdekret nr 441/91 anges att arbetstagarrepresentanten är "den som på de villkor som föreskrivs i lag har valts till arbetstagarrepresentant inom området för säkerhet, hygien och hälsa i arbetet".
9 I artikel 10 i lagdekret nr 441/91 anges de stora dragen för hur val av arbetstagarrepresentanter skall gå till:
"1) Arbetstagarna väljer, genom direkta och hemliga val enligt den representationsprincip som bygger på d'Hondts metod, arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet.
2) Valbara är endast de som är upptagna på listor upprättade av fackliga organisationer som företräder arbetstagarna i företaget eller listor undertecknade av minst 20 procent av arbetstagarna i företaget, varvid ingen arbetstagare får underteckna eller finnas upptagen på mer än en lista.
3) Varje lista får endast uppta så många kandidater och ersättare för dessa som motsvarar antalet valbara platser.
4) Antalet arbetstagarrepresentanter får inte vara fler än
a) en i företag med mindre än 61 arbetstagare,
b) två i företag med 61-150 arbetstagare,
c) tre i företag med 151-300 arbetstagare,
d) fyra i företag med 301-500 arbetstagare,
e) fem i företag med 501-1 000 arbetstagare,
f) sex i företag med 1 001-1 500 arbetstagare,
g) sju i företag som har mer än 1 500 arbetstagare.
5) Arbetstagarrepresentanterna väljs på tre år.
6) Om en arbetstagarrepresentant frånträder sitt uppdrag eller inte längre kan fullgöra detta kan en ersättare väljas från kandidater och ställföreträdare för dessa enligt turordningen mellan dessa på vederbörande lista.
7) De arbetstagarrepresentanter som avses i punkterna ovan har rätt att vara lediga fem timmar per månad för att kunna fullgöra sitt uppdrag.
8) Ledighet enligt punkt 7 får inte beviljas utöver ledighet som arbetstagaren har rätt till i egenskap av medlem i andra organ som företräder arbetstagarna."
10 I artikel 23.2 b i lagdekret nr 441/91 föreskrivs att tilläggsbestämmelser skall antas, bland annat vad avser "förfarandet för val av de arbetstagarrepresentanter som anges i artikel 10 jämte skyddet för dessa arbetstagarrepresentanter".
11 Bestämmelser om hur arbetstagarrepresentanter skall väljas vid centrala, regionala och lokala myndigheter återfanns i lagdekret nr 191/95 av den 28 juli 1995 (Diário da República I, nr 173, av den 28 juli 1995). För närvarande regleras dessa frågor av artiklarna 4 och 5 i lagdekret nr 488/99 av den 17 november 1999 (Diário da República I, nr 268, av den 17 november 1999).
Det administrativa förfarandet
12 Den 26 januari 2000 sände kommissionen en formell underrättelse till Republiken Portugal. Genom denna underrättelse uppmärksammades de portugisiska myndigheterna på att de nationella åtgärder som vidtagits för att införliva direktiv 89/391 inte stod i överensstämmelse med de skyldigheter som anges i direktivet. Kommissionen riktade kritik mot att Republiken Portugal varken antagit några bestämmelser om förfarandet för val av arbetstagarrepresentanter inom området för säkerhet och hälsa i arbetet eller om skyddet för dessa arbetstagarrepresentanter.
13 Den 4 april 2000 svarade de portugisiska myndigheterna på den formella underrättelsen. De uppgav att den omständigheten att det inte finns några bestämmelser inte innebär att det är omöjligt att genomföra valen eller att de val som ägt rum har genomförts på ett odemokratiskt sätt. De portugisiska myndigheterna gjorde dessutom gällande att arbetstagarna i vissa företag valt sina arbetstagarrepresentanter vad avser säkerhet, hygien och hälsa i arbetet. För övrigt har arbetet med att anta nationella bestämmelser om val av arbetstagarrepresentanter inom området för säkerhet, hygien och hälsa i arbetet påbörjats. Detta arbete har emellertid ännu inte slutförts.
14 Den 2 februari 2001 riktade kommissionen ett motiverat yttrande till Republiken Portugal och uppmanade denna stat att inom två månader vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa direktiv 89/391.
15 Som svar på detta motiverade yttrande uppgav de portugisiska myndigheterna att nationella bestämmelser om val av arbetstagarrepresentanter inom området för säkerhet, hygien och hälsa i arbetet skulle antas inom kort.
16 Eftersom kommissionen därefter inte hade erhållit någon underrättelse om att de utlovade nationella bestämmelserna antagits, har den väckt förevarande talan.
Prövning i sak
17 Kommissionen har gjort gällande följande. I Portugal saknas tydliga och detaljerade bestämmelser om val av och skydd för arbetstagarrepresentanter inom området för säkerhet och hälsa i arbetet. Arbetstagarna kan därför inte till fullo känna till sina rättigheter enligt direktiv 89/391 och inte heller göra gällande dessa rättigheter vid de nationella domstolarna i förekommande fall. För det fall det inte var nödvändigt att anta några sådana bestämmelser, skulle det inte heller finnas något behov för artikel 23.2 b i lagdekret nr 441/91, där det föreskrivs att tilläggsbestämmelser om förfarandet för val av arbetstagarrepresentanter skall antas.
18 Kommissionen har vidare anfört följande. Det är visserligen riktigt att artikel 10 i lagdekret nr 441/91 reglerar vissa viktiga aspekter rörande valet av arbetstagarrepresentanter. Dock finns det i artikeln inte någon reglering av hur valet praktiskt skall gå till. Bland annat saknas regler om vissa grundläggande aspekter såsom rösträtt, valets offentliggörande, vallokalernas arbete, rösträkningsförfarandet, tillkännagivandet av valresultat och möjligheten att överklaga valresultatet. Härav följer att de rättsliga kraven för att arbetstagarna skall kunna välja sina representanter inom området för säkerhet och hälsa i arbetet och därmed utöva sina rättigheter enligt lagdekret nr 441/91 för närvarande inte är uppfyllda. Det är genom arbetstagarrepresentanterna som arbetstagarna kan göra gällande sina rättigheter enligt lagdekret nr 441/91 och enligt direktiv 89/391. Om det inte finns några sådana arbetstagarrepresentanter, förhindras arbetstagarna att göra gällande sina rättigheter i detta avseende.
19 Domstolen gör följande bedömning. Enligt artikel 3 c i direktivet avses med "arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för arbetstagarnas säkerhet och hälsa" varje person som, i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis, har valts, utvalts eller utsetts att representera arbetstagarna i arbetarskyddsfrågor.
20 Av denna bestämmelse följer att medlemsstaterna enligt direktiv 89/391 inte är skyldiga att anta bestämmelser om ett förfarande för val av arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för arbetstagarnas säkerhet och hälsa. Däremot föreskrivs även andra möjliga sätt att välja ut eller utse sådana arbetstagarrepresentanter.
21 För det fall en medlemsstat har bestämt sig för valförfarandet, föreskrivs det inte heller uttryckligen i direktiv 89/391 att det i den nationella lagstiftningen skall anges detaljerade bestämmelser om hur detta förfarande skall genomföras.
22 Om det i en medlemsstats lagstiftning föreskrivs att arbetstagarrepresentanter med dylikt ansvar skall utses genom val, ankommer det emellertid på medlemsstaten att säkerställa att arbetstagarna kan välja sina representanter i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis.
23 Såsom den portugisiska regeringen har gjort gällande återfinns bestämmelser om val av arbetstagarrepresentanter inom området för säkerhet, hygien och hälsa i arbetet i artikel 10 i lagdekret nr 441/91. I denna artikel återfinns särskilt bestämmelser om rösträtt, valbarhet, valsätt, valtyp och vilken majoritet som erfordras. Den portugisiska regeringen har även bekräftat att det med stöd av artikel 2.2 i de portugisiska rättegångsreglerna i tvistemål är möjligt att väcka talan vid domstol mot valresultaten.
24 Vad gäller skyddet för arbetstagarrepresentanterna har den portugisiska regeringen förklarat att det enligt de portugisiska bestämmelserna är förbjudet för arbetsgivarna att på något sätt hindra arbetstagarna från att utöva sina rättigheter, att säga upp dem eller att vidta sanktionsåtgärder med anledning av att arbetstagarna utövar dessa rättigheter. I artikel 10 i lagdekret nr 441/91 föreskrivs för övrigt att arbetstagarrepresentanterna har rätt att vara lediga ett visst antal timmar per månad för att kunna fullgöra sina uppgifter.
25 Mot bakgrund av ovanstående finner domstolen att den portugisiska lagstiftningen uppfyller de krav som ställs i direktiv 89/391. I den portugisiska lagstiftningen regleras nämligen de viktiga aspekterna om hur valen av arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för arbetstagarnas säkerhet och hälsa skall gå till, vilket gör det möjligt för arbetstagarna att välja sina representanter. I den portugisiska lagstiftningen återfinns dessutom bestämmelser om hur dessa arbetstagarrepresentanter skall skyddas då de fullgör sina uppgifter.
26 I artikel 23.2 b i lagdekret nr 441/91 föreskrivs att tilläggsbestämmelser skall antas beträffande valförfarandet och skyddet för arbetstagarna. Detta är en bestämmelse som endast skall tillämpas i den interna rättsordningen, och den omfattas inte av Republiken Portugals skyldigheter enligt direktiv 89/391.
27 Även om antalet företag i vilka val ägt rum förefaller vara tämligen begränsat, finner domstolen att detta inte innebär att det styrkts att arbetstagarna inte har en faktisk möjlighet att välja arbetstagarrepresentanter med särskilt ansvar för arbetstagarnas säkerhet och hälsa.
28 Kommissionen har således inte styrkt att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 89/391.
29 Talan skall därför ogillas.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
30 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Republiken Portugal har yrkat att kommissionen skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom kommissionen har tappat målet, skall den ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (femte avdelningen)
följande dom:
1) Talan ogillas.
2) Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna.