PERSONALDOMSTOLENS DOM (andra avdelningen)
den 25 januari 2007
Mål F-55/06
Augusto de Albuquerque
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Tjänstemän – Omplacering – Artikel 7.1 i tjänsteföreskrifterna – Uppenbart oriktig bedömning – Principen om likabehandling – Maktmissbruk – Tjänstens intresse”
Saken: Augusto de Albuquerque har, med stöd av artikel 236 EG och 152 EA, väckt talan om ogiltigförklaring av det beslut som generaldirektören
för kommissionens generaldirektorat ”Informationssamhället och media” fattade den 23 september 2005, genom vilket sökanden
omplacerades till chef för avdelningen INFSO.G.2 ”mikro- och nanosystem, samt av tillsättningsmyndighetens beslut av den 2 februari 2006
om avslag på sökandens överklagande av det nämnda beslutet.
Avgörande: Talan ogillas. Vardera parten skall ersätta sina rättegångskostnader.
Sammanfattning
1.      Tjänstemän – Organisation av tjänstegrenarna – Tjänsteplacering (Tjänsteföreskrifterna, Artikel 7.1)
2.      Förfarande – Bevis – Överklagande av ett beslut om omplacering av en tjänsteman
3.      Tjänstemän – Organisation av tjänstegrenarna – Tjänsteplacering
(Tjänsteföreskrifterna, Artikel 7.1)
4.      Tjänstemän – Organisation av tjänstegrenarna – Tjänsteplacering
(Tjänsteföreskrifterna, Artikel 7.1)
1.      När ett beslut inte anses strida mot tjänstens intresse kan det inte vara fråga om maktmissbruk. Detta gäller beträffande
ett beslut om omplacering som har fattats i syfte att få slut på en administrativ situation som har blivit ohållbar med anledning
av att interna relationssvårigheter har orsakat anspänningar som påverkar tjänstens funktion negativt. Det är i detta hänseende
oväsentligt att fastställa vem som var ansvarig för händelserna i fråga och även huruvida förebråelserna gentemot denne är
grundade.
(se punkterna 60, 61 och 89)
Hänvisning till
Domstolen: 12 juli 1979, List mot kommissionen, 124/78, REG 1979, s. 2499, punkt 13; 14 juli 1983, Nebe mot kommissionen,
176/82, REG 1983, s. 2475, punkt 25; 7 mars 1990, Hecq mot kommissionen, C‑116/88 och C‑149/88, REG 1990, s. I‑599, punkt 22;
12 november 1996, Ojha mot kommissionen, C‑294/95 P, REG 1996, s. I‑5863, punkt 41
Förstainstansrätten: 10 juni 1992, Eppe mot kommissionen, T‑59/91 och T‑79/91, REG 1992, s. II‑2061, punkt 57 ; 22 januari 1998,
Costacurta mot kommissionen, T‑98/96, REGP 1998, s. I‑A‑21 och II‑49, punkt 39 ; 28 maj 1998, W mot kommissionen, T‑78/96
och T‑170/96, REGP 1998, s. I‑A‑239 och II‑745, punkt 88; 17 november 1998, Gómez de Enterría y Sanchez mot parlamentet, T‑131/97,
REGP 1998, s. I‑A‑613 och II‑1855, punkt 62 ; 6 mars 2001, Campoli mot kommissionen, T‑100/00, REGP 2001, s. I‑A‑71 och II‑347,
punkterna 45 och 63; 28 oktober 2004, Meister mot harmoniseringsbyrån, T‑76/03, REGP 2004, s. I‑A‑325 och II‑1477, punkterna 79 och 80; 24 november 2005, Marcuccio mot kommissionen, T‑236/02, REGP 2005,
s. I‑A‑365 och II‑1621, punkt 182
2.      Administrationen kan, till sitt försvar och särskilt för att visa att de grunder som har gjorts gällande till stöd för det
angripna beslutet om omplacering var välgrundade, på goda grunder åberopa en skrivelse från sökanden om förekomsten av anspänningar
som var skadliga för tjänstens funktion. Den omständigheten att denna skrivelse, vilken var märkt ”personlig och konfidentiell”
inte formellt överlämnades till sökandens överordnade utan överlämnades av sökanden till andra ansvariga på direktoratet medför
inte att skrivelsen inte kan anses utgöra bevismaterial.
(se punkt 64)
Hänvisning till
Förstainstansrätten: 18 september 1996, Postbank mot kommissionen, T‑353/94, REG 1996, s. II‑921, punkterna 67 och 68
3.      Den omständigheten att ett beslut om omplacering av en tjänsteman i tjänstens intresse, till följd av dennes relationssvårigheter
med sina överordnade, har skett i samband med omplaceringar av andra tjänstemän med anledning av en åtgärd som har vidtagits
i syfte att uppfylla kravet på rörlighet som föreskrivs i ett internt direktiv som har antagits av administrationen påverkar
inte beslutets lagenlighet.
(se punkt 70)
4.      Inom ramen för en omplacering av flera tjänstemän, då en av dessa omplacerades i tjänstens intresse, till följd av relationssvårigheter
med sina överordnade, och de andra i syfte att uppfylla kravet på rörlighet som föreskrivs i ett internt direktiv som har
antagits av administrationen, kan den förstnämnde inte jämföras med de andra, vilka inte var inblandade i en konflikt med
andra kollegor och därför befann sig i en annan situation. Den omständigheten att administrationen har tagit i beaktning att
en tjänsteman inte vill omplaceras till en viss tjänst inom ramen för omplacering i syfte att uppfylla kravet på rörlighet,
men inte att en tjänsteman inte vill omplaceras till en viss tjänst i tjänstens intresse, utgör alltså inte diskriminering.
(se punkterna 92 och 94)