62023TJ0295_RES
Дела T‑295/23 и T‑1176/23
WUсрещуАгенция на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие
Решение на Общия съд (девети състав) от 15 октомври 2025 година (Откъси)
„Публична служба — Срочно наети служители — Административно разследване — Член 12а от Правилника — Психически тормоз — Искане за съдействие — Отхвърляне на искането — Член 24 от Правилника — Задължение за полагане на грижа — Отговорност“
Държавни служители — Задължение на администрацията за оказване на съдействие — Обхват — Задължение на администрацията за разглеждане на жалбите по повод на тормоз — Изисквания за полагане на грижа и за бързина — Задължение на администрацията да уведомява подателя на искането за действията си по неговото искане
(Правилник за длъжностните лица, членове 12а и 24)
(вж. т. 37—42)
Държавни служители — Психически тормоз — Понятие — Обща преценка на няколко събития
(Правилник за длъжностните лица, член 12а)
(вж. т. 44)
Държавни служители — Задължение на администрацията за оказване на съдействие — Обхват — Задължение на администрацията за разглеждане на жалбите по повод на тормоз — Изисквания за полагане на грижа и за бързина — Назначаване на външни разследващи, които не разполагат с правомощия да вземат решения, за да дадат становище относно отговорността на лицето, за което се твърди, че е упражнило тормоз — Недопустимост
(Правилник за длъжностните лица, членове 12а и 24)
(вж. т. 47)
Държавни служители — Задължение на администрацията за оказване на съдействие — Обхват — Задължение на администрацията за разглеждане на жалбите по повод на тормоз — Изисквания за полагане на грижа и за бързина — Разделяне на жалбата на части, които съответно се възлагат на различни органи за разглеждане на твърденията — Липса на цялостна оценка на изтъкнатите факти — Недопустимост — Последици — Отмяна
(Правилник за длъжностните лица, членове 12а и 24)
(вж. т. 48—54)
Държавни служители — Извъндоговорна отговорност на институциите — Условия — Незаконосъобразност — Понятие — Прилагане при спорове по Правилника за длъжностните лица — Критерии
(членове 268, 270 и член 340, втора алинея ДФЕС; Правилник за длъжностните лица, членове 90 и 91)
(вж. т. 60—63)
Държавни служители — Извъндоговорна отговорност на институциите — Условия — Незаконосъобразност — Фактори, които следва да се вземат предвид — Обхват на свободата на преценка на администрацията
(член 270 ДФЕС)
(вж. т. 64)
Държавни служители — Задължение на администрацията за оказване на съдействие — Обхват — Задължение на администрацията за разглеждане на жалбите по повод на тормоз — Спазване на разумен срок — Обхват
(Правилник за длъжностните лица, членове 12а и 24)
(вж. т. 70—77)
Държавни служители — Задължение на администрацията за оказване на съдействие — Обхват — Задължение на администрацията за разглеждане на жалбите по повод на тормоз — Задължение за поверителност — Обхват
(Правилник за длъжностните лица, членове 12а и 24)
(вж. т. 82, 85, 86 и 88)
Резюме
Като уважава жалбите, подадени от срочно нает служител на Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество в областта на наказателното правосъдие (Евроюст) срещу две решения, с които се отхвърля искането му за съдействие, Общият съд уточнява обхвата на задължението на администрацията за полагане на грижа при изпълнение на задължението ѝ за съдействие по член 24 от Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз (наричан по-нататък „Правилникът“).
През май 2021 г. жалбоподателят подава искане за съдействие на основание член 24 от Правилника, като изтъква повтарящи се действия на психически тормоз, извършени от десет членове на персонала на Евроюст, като твърди, че всички тези действия са породени от поведението на административния директор на тази агенция. По отношение на персонала на Евроюст административният директор упражнява правомощията, предоставени на органа по назначаването (наричан по-нататък „ОН“) и на органа, оправомощен да сключва договори (наричан по-нататък „ООСД“). По искане на жалбоподателя административният директор прави самоотвод от процедурата по разглеждане на искането за съдействие.
След този самоотвод Евроюст разделя разглеждането на искането за съдействие на две части, като възлага правомощията на ООСД на два различни органа. Колегията на Евроюст, определена да разглежда процедурата по обвиненията срещу административния директор (наричана по-нататък „процедура 1“), делегира правомощията си на ООСД на трима от съставляващите я национални членове. От своя страна изпълнителният съвет на Евроюст е определен да разглежда процедурата по обвиненията срещу останалите девет членове на персонала (наричана по-нататък „процедура 2“).
През юни 2021 г. делегираните национални членове и изпълнителният съвет започват съответно административно разследване за посочените по-горе процедури 1 и 2, като възлагат провеждането му на външни разследващи. Въз основа на изготвения от последните доклад от разследването колегията и изпълнителният съвет решават да прекратят разследването по отношение на съответните им процедури. Впоследствие те отхвърлят двете жалби, подадени по административен ред от жалбоподателя срещу тези решения.
С двете си жалби пред Общия съд жалбоподателят иска отмяна на решенията за отхвърляне на административните жалби и обезщетение за вредите, които твърди, че е претърпял.
Съображения на Общия съд
Общият съд най-напред припомня, че член 24 от Правилника налага на институциите, органите, службите и агенциите на Съюза задължение за съдействие с цел защита на длъжностните лица на Съюза от посегателства и лошо третиране не само от трети лица, но и от други длъжностни лица или служители на Съюза, независимо от йерархичната им позиция, или от членове на институция. При наличие на твърдения за психически тормоз задължението за съдействие включва по-специално задължението на администрацията да разгледа с необходимото внимание и бързина и при спазване на пълна поверителност искането за съдействие, в което се твърди психически тормоз, и да уведоми жалбоподателя за действията, които е предприела по това искане.
Правото на добра администрация, закрепено в член 41 от Хартата, включва задължение за полагане на дължима грижа от страна на администрацията на Съюза, която трябва да действа старателно и предпазливо.
В това отношение Общият съд отбелязва, че тъй като психическият тормоз е част от непрекъснат процес във времето, той по дефиниция може да бъде следствие от съвкупност от различни действия, които, разглеждани поотделно, сами по себе си не представляват непременно психически тормоз, но като цяло и с оглед на контекста, включително поради натрупването им във времето, могат да се разглеждат като такъв тормоз. Ето защо тези факти следва да се разглеждат както поотделно, така и заедно като елементи от една цялостна работна среда.
С оглед на тези съображения Общият съд констатира, че в случая изпълнителният съвет е поискал от външните разследващи да разследват само фактите, попадащи в обхвата на процедура 2, а не всички твърдени в искането за съдействие факти. Едва впоследствие делегираните национални членове на колегията разширяват първоначално възложената на външните разследващи задача по отношение на фактите, попадащи в обхвата на процедура 1.
От една страна, дори да се приеме, че външните разследващи са били безпристрастни, изготвянето на единен доклад от разследването не е достатъчно, за да се изпълнят всички изисквания, наложени на Евроюст по силата на задължението му за съдействие. Всъщност тези разследващи не са разполагали с правомощията на ОН или на ООСД и единствената им компетентност е била да изготвят доклад от разследването и евентуално да дадат становище относно отговорността на засегнатите от това разследване лица.
От друга страна, след като твърденият в искането за съдействие психически тормоз може да е причинен от няколко лица, които изпълняват функции в Евроюст и действат координирано или поне едновременно, разглеждането от един ООСД на твърденията по отношение на една част от тях и от различен ООСД на твърденията по отношение на другата част от тях, нарушава задължението на администрацията да разгледа грижовно и внимателно всички релевантни обстоятелства по случая, с който е сезирана. Всъщност разглеждане по такъв начин може да попречи на цялостна и контекстуална преценка на всички изтъкнати факти, характеризиращи наличието на твърдения тормоз, и да не вземе предвид при преценката на тези факти евентуалните взаимодействия между лицата, на които се приписват тези факти, и между действията, за които те са упрекнати.
Общият съд счита, че в случая, като е разделил искането за съдействие на две процедури, поверени на два различни ООСД, без да им позволи да преценят цялостно и контекстуално всички посочени в това искане факти, Евроюст не е изпълнил задължението си за полагане на грижа, присъщо на принципа на добра администрация, в светлината на който е длъжен да изпълни задължението си за съдействие по член 24 от Правилника.
Що се отнася до последиците за законосъобразността на обжалваните решения от процесуалните нарушения и неспазването на принципа на добра администрация, Общият съд отбелязва, че наличието на взаимодействие между различните участници и между всички твърдени факти представлява съществен елемент, на който се основава искането за съдействие. Като разделя последното на две процедури, поверени на два различни ООСД, Евроюст не дава възможност на компетентния ООСД да разгледа възможните взаимодействия между административния директор и другите лица, посочени в искането за съдействие.
Ето защо не може да се изключи, че ако не бе нарушено задължението за полагане на дължимата грижа, съдържанието на решението, прието редовно от компетентния ООСД, би могло да бъде различно и да доведе до признаване на наличието на тормоз. Поради това Общият съд отменя обжалваните решения и отхвърля жалбите в останалата им част.