62023TJ0379
РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (осми петчленен състав)
4 март 2026 година (
*1
)
„Дъмпинг — Внос на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, изпращани от Турция — Разширяване за този внос на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, с произход от Индонезия — Регламент за изпълнение (ЕС) 2023/825 — Заобикаляне — Понятие за операция по комплектоване — Понятие за операция по доокомплектоване — Член 13, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2016/1036 — Грешка при прилагане на правото“
По дело T‑379/23,
Çolakoğlu Metalurji AŞ, установено в Истанбул (Турция), представлявано от J. Cornelis и F. Graafsma, адвокати,
жалбоподател,
срещу
Европейска комисия, представлявана от L. Di Masi, R. Pethke и J. Zieliński,
ответник,
подкрепяна от
Eurofer, Association européenne de l’acier, AISBL, установена в Брюксел (Белгия), представлявана от O. Prost, C. Bouvarel, M. Parys и O. Chef, адвокати,
встъпила страна,
ОБЩИЯТ СЪД (осми състав, заседаващ с петима съдии),
състоящ се по време на разискванията от G. De Baere (докладчик), изпълняващ функцията на председател, D. Petrlík, K. Kecsmár, S. Kingston и H. Cassagnabère, съдии,
секретар: I. Kurme, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
предвид изложеното в съдебното заседание от 11 септември 2025 г.,
постанови настоящото
Решение
1
С жалбата си на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят, Çolakoğlu Metalurji AŞ, иска отмяната на Регламент за изпълнение (ЕС) 2023/825 на Комисията от 17 април 2023 година за разширяване на обхвата на антидъмпинговото мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1408 върху вноса на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, с произход от Индонезия, чрез внос на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, изпращани от Турция, независимо дали са декларирани с произход от Турция (OВ L 103, 2023 г., стр. 12; наричан по-нататък „обжалваният регламент“), в частта от този регламент, която се отнася до него.
Обстоятелства по спора
2
Жалбоподателят е турски производител — износител на горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана (наричани по-нататък „SSHR“). SSHR се произвеждат от сляби от неръждаема стомана.
3
На 6 октомври 2020 г. Европейската комисия приема Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1408 за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, с произход от Индонезия, Китайската народна република и Тайван (ОВ L 325, 2020 г., стр. 26, наричан по-нататък „първоначалният регламент“). Окончателното антидъмпингово мито, наложено с първоначалния регламент, възлиза на 17,3 % за всички производители износители от Индонезия.
4
Вследствие на жалба, подадена от встъпилата страна, Eurofer, Association européenne de l’acier, AISBL, на 26 юли 2022 г. Комисията приема Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/1310 за започване на разследване във връзка с евентуалното заобикаляне на антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент за изпълнение 2020/1408 върху вноса на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, с произход от Индонезия, чрез внос на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, изпращани от Турция, независимо дали са декларирани с произход от Турция, и за въвеждане на регистрационен режим за този внос (ОВ L 198, 2022 г., стр. 8), в частност, предвид член 13, параграф 3 от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (ОВ L 176, 2016 г., стр. 21, наричан по-нататък „основният регламент“).
5
Разследването приключва с приемане от Комисията на обжалвания регламент. В този регламент тя констатира, че изискванията, предвидени в член 13, параграф 1, трета алинея от основния регламент, за да се установи наличието на заобикаляне на действащите антидъмпингови мерки, са изпълнени.
6
Що се отнася по-специално до условието промяната в схемите на търговия между трета страна и Европейския съюз да произтича от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка освен налагането на митото, Комисията отбелязва наличието на договор за изработка, сключен между жалбоподателя и Marcegaglia Specialties SpA, дружество по италианското право. По този договор за изработка Marcegaglia Specialties купува сляби от неръждаема стомана в Индонезия и ги изпраща в Турция, за да бъдат преработени от жалбоподателя в SSHR, след което внася тези SSHR в Съюза.
7
Комисията счита, че този договор за изработка е операция по доокомплектоване, която попада в обхвата на понятието комплектоване по смисъла на член 13, параграф 2 от основния регламент. В това отношение тя по същество уточнява, че предвиденото в тази разпоредба понятие за комплектоване обхваща изрично операциите по доокомплектоване, и визира „не само операции, които се състоят в сглобяване на части от съставно изделие, но може да включва и допълнителна преработка, т.е. завършване на продукт“.
8
Комисията отбелязва също, от една страна, че слябите от неръждаема стомана с произход от Индонезия представляват почти 100 % от общата стойност на всички части от комплектования или завършения продукт, и от друга страна, че добавената стойност на включените в операциите по комплектоване или доокомплектоване части е под 25 % от производствените разходи, в съответствие с член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент.
9
Тъй като счита, че всички условия, предвидени в член 13, параграф 1, трета алинея от основния регламент, са изпълнени, Комисията стига до заключението, че антидъмпинговото мито, наложено с първоначалния регламент върху вноса на SSHR с произход от Индонезия, е било заобикаляно чрез вноса на определени SSHR, изпращани от жалбоподателя от Турция.
10
Като взе предвид факта, че заключенията относно практиките на заобикаляне по отношение на жалбоподателя са представителни за целия внос от Турция, Комисията решава да разшири обхвата на окончателното антидъмпингово мито от 17,3 %, приложимо за „всички други дружества“ в Индонезия, наложено с първоначалния регламент, върху вноса на определени SSHR, изпращани от Турция, независимо дали са декларирани с произход от Турция.
Искания на страните
11
Жалбоподателят моли Общия съд:
–
да отмени обжалвания регламент в частта му, която се отнася до него,
–
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
12
Комисията, подкрепяна от встъпилата страна, иска от Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
13
Жалбоподателят изтъква две основания в подкрепа на жалбата, първото от които е нарушение на член 13, параграфи 1 и 2 от основния регламент, а второто — нарушение на член 13, параграфи 1 и 4 от същия регламент, на принципа на пропорционалност и на основните процесуални права, както и злоупотреба с власт.
14
С първото основание жалбоподателят твърди, че производството на SSHR в Турция не представлява „операция по комплектоване“ по смисъла на член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2 от основния регламент. Следователно Комисията не доказала наличието на „практика, процес или дейност“ по смисъла на член 13, параграф 1, трета алинея от основния регламент. Поради това едно от кумулативните условия, които тази разпоредба поставя, за да се приеме, че е налице заобикаляне на действащите антидъмпингови мерки, не било изпълнено.
15
Комисията, подкрепяна от встъпилата страна, счита, че правилно е приела, че преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR представлява доокомплектоване, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“ по смисъла на член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2 от основния регламент.
16
В това отношение, в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент обхватът на антидъмпинговите мита, наложени по силата на този регламент, може да бъде разширен върху вноса с произход от трети страни на сходни продукти, независимо дали последните са леко видоизменени или не, или за внос на леко видоизменени сходни продукти с произход от страната, подложена на мерките, или части от същите, когато е налице заобикаляне на действащите мерки.
17
Съгласно член 13, параграф 1 от основния регламент, за да се установи, че е налице заобикаляне на антидъмпингови мерки, трябва да са изпълнени четири условия. Първо, трябва да има промяна в схемите на търговия между трета страна и Съюза или между дружества от страна, за която се прилагат мерките, и Съюза. Второ, тази промяна трябва да произтича от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка извън налагането на митото. Трето, трябва да има доказателства за това, че промишлеността на Съюза е претърпяла вреда или че коригиращият ефект на антидъмпинговото мито е изложен на риск. Четвърто, трябва да има доказателства за съществуването на дъмпинг (решение от 21 юни 2023 г., Hangzhou Dingsheng Industrial Group и др./Комисия, T‑748/21, EU:T:2023:346, т. 28 (непубликувано); вж. също по аналогия решение от 26 януари 2017 г., Maxcom/Chin Haur Indonesia, C‑247/15 P, C‑253/15 P и C‑259/15 P, EU:C:2017:61, т. 55).
18
Що се отнася до второто условие, припомнено в точка 17 по-горе, от член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) от основния регламент е видно, че практиката, процесът или дейността, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка освен налагането на митото, включват, наред с останалото, „при обстоятелствата, посочени [в член 13, параграф 2 от основния регламент], комплектоването на части чрез операция по комплектоване в Съюза или в трета страна“.
19
В съответствие с член 13, параграф 2 от основния регламент операция по комплектоване в трета страна се разглежда като заобикаляне на действащите мерки, когато са изпълнени условията, изброени в тази разпоредба. Сред тях е условието, произтичащо от прочита на член 13, параграф 2, буква а) във връзка с член 13, параграф 2, буква б) от този регламент, което изисква частите, съставляващи 60 % или повече от общата стойност на всички части на комплектования продукт, да произхождат от страната, за която се прилагат мерките (наричано по-нататък „условието, свързано с прага от 60 %“), и това, произтичащо от член 13, параграф 2, буква б) in fine от този регламент, в никакъв случай да не се разглежда като заобикаляне случаят, в който добавената стойност на включените в комплектоването или доокомплектоването части надвишава 25 % от производствените разходи (наричано по-нататък „условието, свързано с тавана от 25 %“).
По относимостта на първото основание
20
Встъпилата страна изтъква, че първото основание е неотносимо, доколкото, дори ако преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR не представлява операция по комплектоване или доокомплектоване, тя във всички случаи представлява практика, процес или дейност по смисъла на второто условие, предвидено в член 13, параграф 1 от основния регламент.
21
Както обаче признава Комисията в отговор на процесуално-организационното действие на Общия съд, от Регламент за изпълнение 2022/1310 и от обжалвания регламент, и по-конкретно от съображения 4, 26 и 44 от него, следва, че разследването на заобикалянето е започнато, проведено и приключило с мотива, че операциите по преработка на сляби от неръждаема стомана в SSHR, извършени от жалбоподателя в Турция, представляват операции по комплектоване или доокомплектоване по смисъла на член 13, параграф 2 от основния регламент. От гореспоменатите регламенти не произтича, че Комисията е възнамерявала да квалифицира тези операции по друг начин освен като операции, конкретно представляващи комплектоване или доокомплектоване. При това положение жалбоподателят е упражнил процесуалните си права в хода на административното производство само по отношение на тази квалификация.
22
Поради това следва да се констатира, че ако първото основание бъде уважено, то е от естество да доведе до отмяната на обжалвания регламент в частта, която се отнася до жалбоподателя. Следователно доводите на встъпилата страна, че първото основание е неотносимо, трябва да се отхвърлят.
По обосноваността на първото основание
23
Жалбоподателят поддържа, че за да е налице операция по комплектоване по смисъла на член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2 от основния регламент, е необходимо да съществуват няколко части и те да бъдат сглобени. В случая обаче слябите от неръждаема стомана били преработени в SSHR, без да се добавят други „части“, в рамките само на един етап на производство.
24
По-нататък, Комисията неправилно приела, че преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR представлява доокомплектоване, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“ по смисъла на член 13, параграф 2 от основния регламент. В това отношение според жалбоподателя, като се има предвид, че член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2 от основния регламент споменава единствено операциите по комплектоване, и че операциите по комплектоване или доокомплектоване се споменават само в рамките на предвиденото в член 13, параграф 2, буква б) от този регламент условие, свързано с тавана от 25 %, не може да се констатира, че горепосочените разпоредби обхващат операциите по доокомплектоване, които не включват никакво сглобяване.
25
От една страна, жалбоподателят добавя, че условието, свързано с тавана от 25 %, използва термина „части“ в множествено число, така че във всички случаи операцията по доокомплектоване изисквала няколко части. От друга страна, що се отнася до условието, свързано с прага от 60 %, то щяло да бъде напълно лишено от смисъл, ако се прилагаше към операции по доокомплектоване, при които се използва само една „част“, като преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR.
26
Според жалбоподателя неговото тълкуване на член 13 от основния регламент не застрашава ефикасността на антидъмпинговите мита, нито целта да се избегне тяхното заобикаляне. Обратно на твърдяното от Комисията, според съдебната практика именно общото понятие „заобикаляне“ трябвало да се тълкува широко, а не понятието „операция по комплектоване“.
27
Що се отнася до генезиса на член 13 от основния регламент, жалбоподателят счита, че ако законодателят е искал понятието „операция по комплектоване“ да обхваща и операциите по доокомплектоване, които не включват никакво сглобяване, той е щял да използва израза „операция по комплектоване или доокомплектоване“ и в член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2 от основния регламент.
28
Комисията изтъква, че понятието „операция по комплектоване“ по смисъла на член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2 от основния регламент обхваща две отделни хипотези, а именно, от една страна, операцията по комплектоване в стриктен смисъл, състояща се в метод на производство, чрез който се монтират различни части, за да се създаде краен продукт, и от друга страна, операцията по доокомплектоване. Понятието „доокомплектоване“ обозначавало всички операции, които включват последващата преработка, т.е. завършването на даден продукт. С други думи, това понятие обозначавало операциите, целящи преобразуване на полуготов продукт или един материал, а именно една-единствена суровина, в краен продукт.
29
Според Комисията фактът, че в член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) от основния регламент се посочва, че практиката, процесът или дейността, водещи до заобикаляне, включват операциите по комплектоване „при обстоятелствата, посочени [в член 13,] параграф 2“ от основния регламент, предполага да се издири значението на понятието „операция по комплектоване“ в текста на член 13, параграф 2 от посочения регламент. Тази разпоредба обаче споменавала конкретно операциите по комплектоване или доокомплектоване в рамките на условието, свързано с тавана от 25 %. Използването на съюза „или“ показвало, че трябва да се придаде различно значение на операциите по комплектоване и на операциите по доокомплектоване.
30
Следва да се счита, че понятието „части“ обхваща както различните компоненти, използвани при сглобяване, така и полуготовите суровини или други материали за влагане, използвани при операции по „доокомплектоване“, независимо дали са единични, както в настоящия случай, или множество.
31
По-нататък, позовавайки се в частност на решение от 12 септември 2019 г., Комисия/Kolachi Raj Industrial (C‑709/17 P, EU:C:2019:717), Комисията изтъква, че член 13 от основния регламент трябва да се тълкува разширително, за да се запази неговата ефикасност. Нейното тълкуване на член 13, параграф 2 от основния регламент обаче позволявало да се противодейства на всички производствени практики за продукти, и по-специално за продуктите от черни и цветни метали (желязо, стомана, алуминий), от единични полуготови материали за влагане, пренасочени към трети страни, като същевременно се гарантира пропорционалността на системата и правната сигурност на предприятията.
32
Що се отнася до генезиса на член 13, параграф 2 от основния регламент, той доказвал, че понятието „комплектоване“ винаги е имало широк обхват и че разпоредбата срещу заобикалянето е замислена така, че да бъде гъвкава и ограничена изключително от количествени прагове, свързани с дела на частите, внесени от страната, за която се прилагат мерките, и с добавената стойност на тези части за операцията.
33
В самото начало следва да се отбележи, че обикновеното значение на „комплектоване“ се състои в действието по сглобяване на няколко части, за да се образува един предмет. Страните впрочем са съгласни с това определение.
34
Същевременно е безспорно, че производството на SSHR се извършва само на един производствен етап, състоящ се от нагряване, а след това и горещо валцуване на един-единствен материал за влагане, а именно сляби от неръждаема стомана. Следователно, както потвърждават страните в съдебното заседание, процесът на преработване на сляби от неръждаема стомана в SSHR не представлява комплектоване по смисъла на определението, възприето в точка 33 по-горе.
35
От съображения 87 и 88 от обжалвания регламент обаче е видно, че Комисията е квалифицирала по-конкретно преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR като доокомплектоване, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“ по смисъла на член 13, параграф 2 от основния регламент (вж. т. 7 по-горе).
36
Поради това следва да се провери дали преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR може да се разглежда като доокомплектоване, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“ по смисъла на член 13, параграф 2 от основния регламент.
37
Така между страните по същество е налице спор по въпроса дали понятието „доокомплектоване“, което попада в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, трябва да се разбира в смисъл, че включва операции по преработка на един-единствен материал за влагане в един краен продукт, които не включват никакво сглобяване, като преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR, както изтъква Комисията, подкрепяна от встъпилата страна, или че предполага единствено операции, включващи форма на сглобяване на няколко части, както изтъква жалбоподателят.
38
Следователно е необходимо да се определи обхватът на понятието „доокомплектоване“, съдържащо се в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент.
39
В това отношение според постоянната съдебна практика за тълкуването на разпоредба от правото на Съюза е необходимо да се имат предвид не само текстът ѝ, но и нейният контекст и целите и предназначението на акта, от който тя е част. Генезисът на разпоредба от правото на Съюза също може да разкрие обстоятелства, които са релевантни за тълкуването ѝ (вж. решения от 3 септември 2024 г., Illumina и Grail/Комисия, C‑611/22 P и C‑625/22 P, EU:C:2024:677, т. 116 и цитираната съдебна практика, и от 8 май 2025 г., Provincie Oost-Vlaanderen и Sogent, C‑236/24, EU:C:2025:321, т. 21 и цитираната съдебна практика).
По буквалното и контекстуалното тълкуване
40
В самото начало, както отбелязва Комисията в съображение 88 от обжалвания регламент, следва да се констатира, че понятието „доокомплектоване“, съдържащо се в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент, не е дефинирано в този регламент.
41
По-нататък, трябва да се констатира, както прави Комисията, че са налице различия в текста на член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент на някои езици, що се отнася до думата „доокомплектоването“ в рамките на условието, свързано с тавана от 25 %. Всъщност например в текстовете на английски (completion operation), италиански (operazione di completamento), нидерландски (voltooiingswerkzaamheden), немски (Fertigstellung) и гръцки език (diadikasia symplírosis) на тази разпоредба използваните термини препращат само към понятието „доокомплектоване“. За сметка на това текстовете на посочената разпоредба на френски (opération d’achèvement de la fabrication) и словенски език (končne izdelave) уточняват, че става въпрос за доокомплектоване „на производството“. Колкото до текстовете на същата разпоредба на португалски (operação de fabrico), естонски (valmistamisе) и фински език (valmistuksessa) те препращат към понятието „производствени операции“, а не към идеята за завършване.
42
Според постоянната съдебна практика обаче формулировката, използвана в текста на правна разпоредба на Съюза на един от езиците, не може да служи като единствена основа за тълкуването на разпоредбата или да ѝ се отдава предимство пред текстовете на останалите езици. Подобен подход би бил несъвместим с изискването за еднакво прилагане на правото на Съюза. В случай на несъответствия между текстовете на различните езици съответната разпоредба трябва да се тълкува в зависимост от общата структура и целите на правната уредба, от която тя е част (вж. решение от 4 септември 2025 г., Hakamp, C‑203/24, EU:C:2025:662, т. 34 и цитираната съдебна практика).
43
В това отношение, що се отнася до контекста, Общият съд вече постановил, че за разлика от операциите по комплектоване, доокомплектоването не е посочено сред практиките, процесите или дейностите, изброени в член 13, параграф 1, четвърта алинея, букви а)—d) от основния регламент като такива, които могат да представляват заобикаляне по смисъла на член 13, параграф 1, трета алинея от същия регламент. Позоваването на „доокомплектоването“ в частта от член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент, уточняваща условията, при които се счита, че дадена операция по комплектоване заобикаля действащите мерки, въпреки това позволява да се установи, че операциите по доокомплектоване попадат в приложното поле на член 13, параграф 2 от посочения регламент. В тези условия операциите по доокомплектоване могат да се тълкуват като разклонение на операциите по комплектоване (вж. в този смисъл решения от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия, T‑245/22, EU:T:2024:879, т. 112—114, и от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия, T‑246/22, EU:T:2024:880, т. 133—135).
44
По-нататък, Общият съд приема, че макар да е вярно, че понятията „комплектоване“ и „доокомплектоване“ са различни, което се потвърждава от използването на съюза „или“ между тези две понятия в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент, това все пак не е пречка понятието „доокомплектоване“ да може да се приеме за понятие, което би могло да бъде включено в това за „комплектоване“ и следователно да се приеме, че доокомплектоването може да бъде включено в операциите по комплектоване по смисъла на член 13, параграф 2 от основния регламент (вж. в този смисъл решения от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия, T‑245/22, EU:T:2024:879, т. 116, и PGTEX Morocco/Комисия, T‑246/22, EU:T:2024:880, т. 137).
45
Като се има предвид, че съгласно посочената в точки 43 и 44 по-горе съдебна практика операциите по доокомплектоване са включени в операциите по комплектоване и представляват разклонение на същите, се налага изводът, направен и от жалбоподателя, че операциите по доокомплектоване не могат да включват операции по преработка на един-единствен материал за влагане в краен продукт, които не предполагат никакво сглобяване, разбирано като събирането на няколко части, за да се образува един предмет (вж. т. 33 по-горе).
46
Освен това, обратно на твърдяното от Комисията, от факта, че понятието „операция по доокомплектоване“ има значение, различно от това на „операция по комплектоване“, не може да се направи извод, че операциите по доокомплектоване могат да обхващат операции по преработка на един-единствен материал за влагане в един краен продукт, които не включват никакво сглобяване.
47
Всъщност, както следва от посочената в точки 43 и 44 по-горе съдебна практика, макар понятието „доокомплектоване“ да е отделно от понятието „комплектоване“, то все пак остава включено в последното.
48
В това отношение, независимо от тезата на жалбоподателя, че доокомплектоването се извършвало след комплектоването, трябва да се констатира, че според съдебната практика има различни операции, които се включват в понятието „комплектоване“ (вж. в този смисъл решения от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия, T‑245/22, EU:T:2024:879, т. 116, и PGTEX Morocco/Комисия, T‑246/22, EU:T:2024:880, т. 137 и цитираната съдебна практика).
49
Във всички случаи е достатъчно да се отбележи, както произтича от посочената в точки 43 и 44 по-горе съдебна практика, че операциите по доокомплектоване не могат да имат обхват, надхвърлящ този на категорията, към която принадлежат, а именно операциите по комплектоване.
50
Първо, изводът, че операциите по доокомплектоване представляват разклонение на операциите по комплектоване и следователно не могат да включват операции по преработка на един-единствен материал за влагане, които не включват никакво сглобяване, се потвърждава от съображение 20 от основния регламент, в което „обикновеното комплектоване на стоки в Съюза или в трета страна“ се споменава като пример за практика, позволяваща заобикаляне на антидъмпингови мерки, която законодателството на Съюза има за цел да осуети, без да се споменава понятието „операция по доокомплектоване“.
51
Второ, изложеният в точка 50 по-горе извод се потвърждава и от използването на термина „части“ в рамките на условието, свързано с прага от 60 %, и на условието, свързано с тавана от 25 %.
52
Всъщност, както е видно от точка 19 по-горе, съобразно тези условия, за да се докаже, че дадена операция по комплектоване заобикаля действащите антидъмпингови мерки, от една страна, „частите“ с произход от страната, за която се прилагат мерките, трябва да представляват 60 % или повече от общата стойност на „всички части на комплектования продукт“, и от друга страна, по същество добавената стойност на „включените части“ при операцията по комплектоване или доокомплектоване не трябва да надвишава 25 % от производствените разходи.
53
Както обаче правилно поддържа жалбоподателят, употребата на думата „части“ в множествено число в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент, във връзка с израза „комплектован продукт“ в единствено число, е в подкрепа на тълкуването, че тази разпоредба се отнася до операции по комплектоване или доокомплектоване, в рамките на които са сглобени няколко части, за да образуват единичен предмет.
54
При това положение следва да се отхвърли доводът на Комисията, че терминът „части“ би могъл да обозначава множество материали за влагане, но също така, както в настоящия случай, един-единствен материал за влагане.
55
Освен това, макар да е вярно, както изтъква Комисията, че употребата на думата „части“ в множествено число в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент не означава непременно, че тя трябва да се тълкува като обозначаваща части от различен вид, това не променя факта, че тя предполага наличието на няколко части, независимо дали са идентични или не.
56
Впрочем употребата на израза „включените части“ в рамките на условието, свързано с тавана от 25 %, предполага също така, че при доокомплектоването са добавени няколко части.
57
Трето, изводът, изложен в точка 50 по-горе, се потвърждава от анализа на условието, свързано с прага от 60 %, което изисква да се провери дали 60 % или повече от общата стойност на всички части на комплектования продукт са с произход от страната, за която се прилагат мерките.
58
Наистина, както основателно поддържа жалбоподателят, това условие губи полезното си действие в случай на преработка на един-единствен материал за влагане, доколкото прагът от 60 % непременно е изпълнен в случай на преработка на един-единствен материал за влагане с произход от страната, за която се прилагат мерките, или не е изпълнен в случай на преработка на един-единствен материал за влагане, който не е с произход от страната, за която се прилагат мерките. В тази хипотеза липсата на сглобяване на няколко части прави безполезно изчисляването на дела на частите с произход от страната, за която се прилагат мерките, спрямо общата стойност на всички части на разглеждания продукт.
59
В това отношение трябва да се припомни, че когато една разпоредба от правото на Съюза подлежи на различни тълкувания, предимство трябва да се отдаде на това, което може да запази нейното полезно действие (вж. решения от 1 август 2025 г., Tradeinn Retail Services, C‑76/24, EU:C:2025:593, т. 43 и цитираната съдебна практика, и от 25 юни 2025 г., RWE Supply & Trading/ACER, T‑95/23, EU:T:2025:632, т. 38 и цитираната съдебна практика).
60
Освен това доводът на Комисията, че условието, свързано с прага от 60 %, може да бъде оценено на равнището на общото производство на предприятието, като се вземат предвид всички материали за влагане, използвани в метода за производство на продукта през периода на разследване относно заобикалянето, се опровергава от използването на израза „обща стойност на всички части на комплектования продукт“ в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент. Всъщност този текст предполага да се изчисли делът на частите с произход от страната, за която се прилагат мерките, спрямо общата стойност на частите, използвани за производството на всеки отделен продукт.
61
Накрая, следва да се отбележи, че доводът на Комисията в отговор на процесуално-организационно действие на Общия съд, че решения от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия (T‑245/22, EU:T:2024:879), и PGTEX Morocco/Комисия (T‑246/22, EU:T:2024:880), потвърждават, че преработката на материали за влагане попада в обхвата на понятието „операция по доокомплектоване“, не може да бъде възприет. Достатъчно е да се констатира всъщност, че в тези решения Общият съд не се е произнесъл по въпроса дали това понятие може да обозначава операции по преработка на един-единствен материал за влагане, които не включват никакво сглобяване. По-нататък, макар в тези решения Общият съд да прави извода, че Комисията е можела да разгледа процеса на шиене и плетене на ровинг от стъклени влакна, разглеждан по делата, по които са постановени горепосочените решения, през призмата на понятието „доокомплектоване“, достатъчно е да се констатира, както признава Комисията в съдебното заседание, че процесът на шиене и плетене предполага сглобяването на няколко ровинга от стъклени влакна. Като се има предвид, че този процес предполага форма на сглобяване, от тези решения не може да се направи никакъв извод по въпроса дали операциите по преработка на един-единствен материал за влагане, които не включват никакво сглобяване, както в настоящия случай, могат да се считат за операции по доокомплектоване, попадащи в обхвата на понятието „операция по комплектоване“.
62
От гореизложеното следва, че тезата на Комисията, че доокомплектоването, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, може да обозначава операции по преработка на един-единствен материал за влагане, които не включват никакво сглобяване, не се подкрепя от буквалното и контекстуалното тълкуване на член 13, параграф 2 от основния регламент.
63
Анализът на целта на основния регламент също не подкрепя тезата на Комисията.
По телеологичното тълкуване
64
Според съдебната практика единствената цел на регламент, който разширява обхвата на антидъмпингово мито, е да осигури неговата ефективност и да не допуска заобикалянето му (вж. в този смисъл решения от 12 септември 2019 г., Комисия/Kolachi Raj Industrial, C‑709/17 P, EU:C:2019:717, т. 96, от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия, T‑245/22, EU:T:2024:879, т. 46, и PGTEX Morocco/Комисия, T‑246/22, EU:T:2024:880, т. 42).
65
В това отношение следва да се отбележи, че глобализирането на международната търговия предлага на предприятията възможността да преместват в различни държави производството на стоки. Следователно за Европейския съюз е важно да разполага с инструменти за търговска защита, които могат да отговарят ефективно на предизвикателствата, поставени от подобна бизнес среда, като осигуряват ефикасна защита на промишлеността на Съюза срещу вноса на дъмпингови продукти. Сред тези инструменти се нареждат правилата за недопускане на заобикаляне, които играят основна роля за гарантирането на ефикасността на антидъмпинговите мерки, приети от Съюза (заключение на генерален адвокат Pitruzzella по дело Комисия/Kolachi Raj Industrial, C‑709/17 P, EU:C:2019:303, т. 1).
66
Необходимостта да се гарантира ефикасността на действащите антидъмпингови мерки обаче не може да обоснове разширително тълкуване на понятието „доокомплектоване“, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, визирано в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент, според което доокомплектоването може да обозначава операции по преработка на един-единствен материал за влагане, които не включват никакво сглобяване.
67
Всъщност дори да се предположи, че разпоредбите относно заобикалянето се окажат недостатъчни, за да се контролират някои операции, които могат да имат значително въздействие върху ефикасността на антидъмпинговите мерки, трябва да се отбележи, че ясният текст на член 13, параграф 1, четвърта алинея, буква г) и параграф 2 от основния регламент, който визира комплектоването, обозначаващо операциите по сглобяване на няколко части, за да се образува нов предмет (вж. т. 33 по-горе), по принцип не може да бъде поставен под въпрос от телеологичното тълкуване на понятието „доокомплектоване“, което попада в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, което би разширило приложното поле на този регламент — решение, което може да вземе само законодателят на Съюза (вж. по аналогия решение от 1 октомври 2020 г., Entoma, C‑526/19, EU:C:2020:769, т. 42; вж. също по аналогия и в този смисъл решение от 3 септември 2024 г., Illumina и Grail/Комисия, C‑611/22 P и C‑625/22 P, EU:C:2024:677, т. 216). Такова тълкуване не може да бъде contra legem (вж. по аналогия решение от 1 октомври 2020 г., Entoma, C‑526/19, EU:C:2020:769, т. 43).
68
Във всички случаи следва да се отбележи, че член 13, параграф 1 от основния регламент съдържа списък на практики, процеси или дейности, които могат да съставляват заобикаляне, включително операциите по комплектоване. Различните видове практики на заобикаляне, изброени в него обаче, са дадени само примерно, както става ясно от израза „inter alia“ (вж. в този смисъл решения от 19 април 2018 г., Asia Leader International (Cambodia)/Комисия, T‑462/15, EU:T:2018:196, т. 56 и 57, и от 4 декември 2024 г., PGTEX Morocco/Комисия, T‑246/22, EU:T:2024:880, т. 109).
69
По-нататък, следва да се припомни, че определението за „заобикаляне“ е формулирано много общо в член 13, параграф 1 от основния регламент, което оставя широка свобода на преценка на институциите на Съюза (решения от 4 септември 2014 г., Simon, Evers & Co., C‑21/13, EU:C:2014:2154, т. 48, и от 21 юни 2023 г., Hangzhou Dingsheng Industrial Group и др./Комисия, T‑748/21, EU:T:2023:346, т. 44).
70
При това положение, както основателно поддържа жалбоподателят, Комисията може, използвайки широката си свобода на преценка, да разгледа до каква степен преработката в трета страна на един-единствен материал за влагане с произход от страна, засегната от действащите антидъмпингови мерки, за да образува продукт, идентичен или сходен на продукта, за който се прилагат посочените мерки, може да представлява заобикаляне, дори такава практика да не съответства на доокомплектоването, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, стига да са изпълнени другите изисквания по член 13, параграф 1, трета алинея от основния регламент.
71
Следователно Комисията неоснователно твърди, че отхвърлянето на нейното тълкуване на понятието „операция по доокомплектоване“ би засегнало сериозно способността на Съюза да се бори ефикасно срещу заобикалянето.
72
Поради това телеологичното тълкуване на член 13, параграф 2 от основния регламент не е в подкрепа на тезата на Комисията, че доокомплектоване, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, може да обозначава операции по преработка на един-единствен материал за влагане, които не включват никакво сглобяване.
73
Анализът на генезиса на тази разпоредба също не подкрепя тезата на Комисията.
По историческото тълкуване
74
Следва да се отбележи, че за да се противодейства на практиката да се заменя износът на готови продукти с износ на отделни части за последващото им сглобяване в монтажен завод на територията на държава членка, Регламент (ЕИО) № 1761/87 на Съвета от 22 юни 1987 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 2176/84 за защита срещу дъмпингов или субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската икономическа общност (ОВ L 167, 1987 г., стр. 9) добавя в член 13 от Регламент (ЕИО) № 2176/84 на Съвета от 23 юли 1984 година за защита срещу дъмпингов внос или субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската икономическа общност (ОВ L 201, 1984 г., стр. 1), параграф 10, който предвижда при определени условия налагането на окончателно антидъмпингово мито върху продуктите, пуснати на пазара на Съюза, след сглобяването или производството им в Съюза (заключение на генерален адвокат Bot по дело Simon, Evers & Co., C‑21/13, EU:C:2014:261, т. 9).
75
По-точно, Регламент № 1761/87 предвижда възможност за налагане на окончателно антидъмпингово мито за продуктите, внасяни в Съюза, след като са били сглобени или произведени от предприятие, свързано или в партньорство с един от производителите, върху чийто износ на сходни продукти е било наложено окончателно антидъмпингово мито, при условие в частност че „стойността на частите или материалите, използвани в операциите по сглобяване или производство […] надвишава с най-малко 50 % стойността на всички останали части или на останалите използвани материали“.
76
След това въпросът за заобикалянето на антидъмпинговите мерки е обсъждан в рамките на преговорите, предшестващи Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (ОВ L 336, 1994 г., стр. 11; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 10, стр. 14, наричано по-нататък „ГАТТ от 1994 г.“) и Споразумението за прилагането на член VI от ГАТТ от 1994 г. (ОВ L 336, 1994 г., стр. 103; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 10, стр. 112, фигуриращо в приложение към Споразумение за създаване на световната търговска организация (СТО), одобрено с Решение на Съвета от 22 декември 1994 година относно сключването от името на Европейската общност, що се отнася до въпроси от нейната компетентност, на споразуменията, постигнати на Уругвайския кръг на многостранните преговори (1986—1994 г.) (ОВ L 1994, 336 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 10, стр. 3). По-специално, проектът на заключителен акт на Комитета по търговските преговори към ГАТТ от 20 декември 1991 г., който възпроизвежда резултатите от Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори (MTN.TNC/W/FA) (наричан по-нататък „проектът Dunkel“), предвижда разпоредба, която позволява на държавите да включат в обхвата на приложение на съществуваща антидъмпингова мярка върху внесен продукт частите или компонентите, предназначени за окончателно комплектоване или обработка в страната вносител, при условие че са изпълнени няколко условия. Същевременно, тъй като не е постигнато съгласие на равнище СТО по въпроса за заобикалянето, в крайна сметка ГАТТ от 1994 г. не съдържа разпоредби по този въпрос (вж. в този смисъл заключение на генерален адвокат Bot по дело Simon, Evers & Co., C‑21/13, EU:C:2014:261, т. 10, и на генерален адвокат Pitruzzella по дело Комисия/Kolachi Raj Industrial, C‑709/17 P, EU:C:2019:303, т. 37).
77
В тези условия с Регламент (ЕО) № 3283/94 на Съвета от 22 декември 1994 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (ОВ L 349, 1994 г., стр. 1), Съюзът решава да приеме едностранно нови мерки, които се различават от предходните по това, че от една страна, обхващат и други форми на заобикаляне, различни от заобикалянето, изразяващо се в операции по сглобяване, и от друга страна, що се отнася до операциите по сглобяване, визират извършваните както в трети страни, така и в държава членка (вж. в този смисъл заключение на генерален адвокат Bot по дело Simon, Evers & Co., C‑21/13, EU:C:2014:261, т. 11).
78
Член 13, параграф 1 от Регламент № 3283/94 съдържа общо определение за заобикаляне, а член 13, параграф 2 от посочения регламент е посветен по-специално на операциите по комплектоване. Последният параграф предвижда, че „[к]омплектоването в Общността или в трета страна се разглежда като принос към заобикаляне на действащите мерки, когато: […] ii) частите съставляват 60 % или повече от общата стойност на всички части на комплектования продукт, освен ако добавената стойност на включените при операциите по комплектоване или доокомплектоване части надвишава 25 % от производствените разходи“.
79
Впоследствие съдържанието на член 13 от Регламент № 3283/94 е възпроизведено без съществени изменения в приетите след това регламенти, включително в основния регламент.
80
Трябва обаче да се отбележи, че обратно на поддържаното от Комисията, от генезиса на член 13 от основния регламент не произтича, че операциите по доокомплектоване, които фигурират понастоящем в член 13, параграф 2, буква б) от основния регламент и попадат в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, могат да обозначават операции по преработка на един-единствен материал за влагане в един краен продукт, които не включват никакво сглобяване.
81
Несъмнено, макар първоначалната разпоредба относно заобикалянето да е била въведена, за да се противодейства на практиката на заместване на износа на готови продукти с този на резервни части, предназначени за сглобяване на територията на държава членка в монтажни заводи, вярно е, че както следва от точка 75 по-горе, изразите „комплектоване или производство“ и „части или материали“ са използвани в член 13 от Регламент № 2176/84, изменен с Регламент № 1761/87. Както поддържа Комисията, тези изрази, изглежда, имат по-широк обхват от термините „комплектоване“ и „части“, които понастоящем се съдържат в член 13 от основния регламент.
82
Налага се обаче изводът, който прави жалбоподателят, че първоначалният текст на разпоредбата относно заобикалянето е изменен към момента на приемането на Регламент № 3283/94. Всъщност в член 13, параграф 2 от Регламент № 3283/94, който предвижда условията, позволяващи да се констатира, че операция по комплектоване, извършена в Съюза или в трета страна, заобикаля действащите антидъмпингови мерки, законодателят е изоставил термините „производство“ и „материали“. Така с изключение на условието, свързано с тавана от 25 %, той се е ограничил до това да обозначи посочената в тази разпоредба форма на заобикаляне като представляваща операции по комплектоване на „части“.
83
Що се отнася по-конкретно до условието, свързано с тавана от 25 %, въведено с Регламент № 3283/94, в което се споменава изразът „операция по комплектоване или доокомплектоване“, следва да се констатира, че както е видно от законодателно предложение COM(94) 414 final на Комисията, от което тръгва Регламент № 3283/94, „[р]азпоредбите относно комплектоването в страната вносител или в трета страна се вдъхновяват, доколкото е възможно, от разпоредбата относно страната вносител, съдържаща се в „проекта Dunkel“ (вж. т. 76 по-горе).
84
Съгласно член 12 от проекта Dunkel „[о]рганите могат да включат в приложното поле на съществуващо окончателно антидъмпингово мито, което засяга внасяния продукт, частите или компонентите, предназначени за окончателното комплектоване или обработка в страната вносител“, ако бъдат установени няколко условия. По-специално, съобразно едно от тези условия, обявено в член 12.1, подточка v) от проекта Dunkel, „частите и компонентите в никакъв случай не попадат в приложното поле на окончателните мерки, ако добавената стойност при операцията по окончателно комплектоване или обработка надвишава 25 [%] от цената франко завода за сходния продукт, комплектован или завършен на територията на страната вносител“.
85
Въвеждането на условието за таван от 25 % в член 13, параграф 2 от Регламент № 3283/94, съдържащ израза „комплектоване или доокомплектоване“, може да се разглежда като вдъхновено от израза „окончателно комплектоване или обработка“, съдържащ се в член 12.1, подточка v) от проекта Dunkel.
86
Същевременно трябва да се констатира, че термините „окончателно комплектоване или обработка“ системно се използват заедно в член 12 от проекта Dunkel. Следователно тези термини обозначават като цяло формата на заобикаляне, на която проектът Dunkel е имал за цел да противодейства.
87
За сметка на това член 13, параграф 2 от Регламент № 3283/94 не визира операциите по комплектоване или доокомплектоване, а само операциите по комплектоване. Единствено условието, свързано с тавана от 25 %, споменава израза „комплектоване или доокомплектоване“.
88
В същия ред на мисли следва да се отбележи, че член 12.1 от проекта Dunkel предвижда възможност за разширяване на действащите антидъмпингови мита и „за части или компоненти“ на продукта, предмет на окончателно комплектоване или обработка от тези части или компоненти в страната вносител. В член 13, параграф 2 от Регламент № 3283/94 обаче фигурира само думата „части“.
89
Следователно нищо не сочи, че законодателят на Съюза, вдъхновявайки се от проекта Dunkel и въвеждайки условието, свързано с тавана от 25 % в основния регламент, е възнамерявал да придаде на понятието „операция по доокомплектоване“ отделен и по-широк обхват от този на понятието „комплектоване“.
90
Впрочем останалите доводи на Комисията относно историческото тълкуване на член 13, параграф 2 от основния регламент не могат да бъдат възприети.
91
От една страна, Комисията не може да се основава на факта, че Регламент № 3283/94 разширява обхвата на разпоредбата срещу заобикалянето, за да констатира, че понятието „комплектоване“ също има широк обхват. Всъщност е вярно, че законодателят е решил с този регламент да разшири обхвата на разпоредбата срещу заобикалянето, така че тя да обхване други форми на заобикаляне, различни от операциите по комплектоване, а що се отнася по-конкретно до последните — извършените както в трети страни, така и в държава членка. Както обаче изтъква жалбоподателят, това не означава, че дефиницията на операциите по комплектоване също е била разширена. Напротив, към момента на приемането на Регламент № 3283/94 обхватът на това понятие е ограничен до „комплектоването“ на „части“, както следва от точка 82 по-горе.
92
От друга страна, Комисията не може да се основава на факта, че от самото начало разпоредбата срещу заобикалянето предвижда количествен праг като условие, за да се установи, че операция по комплектоване заобикаля действащите антидъмпингови мерки и че този праг е решаващият елемент на тази разпоредба.
93
Несъмнено, разпоредбата срещу заобикалянето винаги е предвиждала количествен праг, свързан с дела на частите с произход от страните, за които се прилагат антидъмпинговите мерки (вж. т. 75 по-горе), а член 13, параграф 2 от основния регламент съдържа и условията, свързани с прага от 60 % и с тавана от 25 %.
94
Следва обаче да се разграничат, от една страна, етапът, който цели дадена операция да се квалифицира като комплектоване или доокомплектоване, и от друга страна, последващият етап, целящ да се провери дали тази операция по комплектоване заобикаля действащите антидъмпингови мерки. Обратно на предлаганото от Комисията, не може да се констатира, че спазването на условията, свързани с прага от 60 % и с тавана от 25 %, определя квалификацията на дадена операция като комплектоване или доокомплектоване.
95
Следователно от генезиса на член 13, параграф 2 от основния регламент не следва, че законодателят на Съюза е възнамерявал да придаде широк обхват на понятието „доокомплектоване“ или на понятието „операция по комплектоване“, така че в него да се включат операциите по преработка на един-единствен материал за влагане, които не включват никакво сглобяване. Следователно историческото тълкуване на член 13, параграф 2 от основния регламент не е в подкрепа на тезата на Комисията.
Заключение
96
С оглед на всичко гореизложено, без да е необходимо произнасяне по приложимостта на митническото право, на което се позовава жалбоподателят като елемент от контекста за целта на тълкуването на понятието „доокомплектоване“, следва да се направи изводът, че тезата на Комисията, че „доокомплектоването“, попадащо в обхвата на понятието „операция по комплектоване“, може да обозначава операции по преработка на един-единствен материал за влагане в един краен продукт, които не включват никакво сглобяване, не се подкрепя от буквалното, контекстуалното, телеологичното и историческото тълкуване на член 13, параграф 2 от основния регламент.
97
Следователно Комисията неправилно е приела в обжалвания регламент, че преработката на сляби от неръждаема стомана в SSHR, която съответства на преработката на един-единствен материал за влагане в един краен продукт, която не включва никакво сглобяване (вж. т. 33 по-горе), представлява операция по доокомплектоване, попадаща в обхвата на понятието „операция по комплектоване“ по смисъла на член 13, параграф 2 от основния регламент.
98
Вследствие на това Комисията неправилно е приела, че второто изискване, за да се установи заобикаляне на действащите антидъмпингови мерки, посочено в точка 17 по-горе, е изпълнено.
99
Ето защо първото основание следва да се уважи, а следователно и жалбата в нейната цялост, без да е необходимо да се разглежда второто основание.
100
Поради това обжалваният регламент следва да се отмени в частта, която се отнася до жалбоподателя.
По съдебните разноски
101
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане.
102
Тъй като Комисията е загубила делото, тя следва да понесе освен направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя, съгласно исканията на последния.
103
В приложение на член 138, параграф 3 от Процедурния правилник встъпилите страни понасят направените от тях съдебни разноски.
Поради изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (осми петчленен състав)
реши:
1)
Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) 2023/825 на Комисията от 17 април 2023 година за разширяване на обхвата на антидъмпинговото мито, наложено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1408 върху вноса на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, с произход от Индонезия, чрез внос на определени горещовалцовани листове и рулони от неръждаема стомана, изпращани от Турция, независимо дали са декларирани с произход от Турция, в частта, която се отнася до Çolakoğlu Metalurji AŞ.
2)
Осъжда Европейската комисия да понесе, освен собствените си съдебни разноски, и тези на Çolakoğlu Metalurji.
3)
Осъжда Eurofer, Association européenne de l’acier, AISBL, да понесе направените от нея съдебни разноски.
De Baere
Petrlík
Kecsmár
Kingston
Cassagnabère
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 4 март 2026 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.