62022CJ0399_RES
Дело C‑399/22
Confédération paysanne
срещу
Ministère de l’agriculture et de la souveraineté alimentaireиMinistère de l’économie, des finances et de la souveraineté industrielle et numérique
(Преюдициално запитване, отправено от Conseil d’État (Франция)
Решение на Съда (голям състав) от 4 октомври 2024 година
„Преюдициално запитване — Обща търговска политика — Международни споразумения — Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране между Европейските общности и техните държави членки, от една страна, и Кралство Мароко, от друга страна — Изменение на протоколи № 1 и № 4 към Евро-средиземноморското споразумение — Регламент (ЕС) № 1169/2011 — Член 9 — Член 26, параграф 2 — Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 — Член 3, параграфи 1 и 2 — Член 5, параграфи 1 и 2 — Член 8 — Член 15, параграфи 1 и 4 — Приложение I — Приложение IV — Регламент (ЕС) № 1308/2013 — Член 76 — Предоставяне на потребителите на информация за храните — Задължително посочване на страната или мястото на произход на храна — Плодове и зеленчуци, добивани на територията на Западна Сахара — Искане към държава членка едностранно да забрани вноса на тези продукти на територията си — Задължително посочване на територията на Западна Сахара като място на произход на добитите на нея домати и пъпеши“
Обща търговска политика — Приложно поле — Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО‑Мароко — Внос на селскостопански продукти в Съюза — Включване
(член 207, параграф 1 ДФЕС)
(вж. т. 42—44)
Обща търговска политика — Общ режим за внос — Регламент № 2015/478 — Защитен режим — Приложно поле — Изключителна компетентност на Съюза — Компетентност на Комисията да приема защитни мерки съгласно механизмите за сътрудничество в Евро-средиземноморското споразумение за асоцииране ЕС—Мароко — Правомощие на държавите членки едностранно да приемат защитни мерки, забраняващи вноса на селскостопански продукти, които системно не отговарят на правната уредба на Съюза относно посочването на страната или територията на произход — Липса
(член 2, параграф 1, член 3, параграф 1, буква д), член 36 и член 207, параграф 1 ДФЕС; член 194 от Регламент № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета; член 1, член 15, параграф 1 и член 24, параграф 2, буква а) от Регламент № 2015/478 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 46—55; т. 1 от диспозитива)
Сближаване на законодателствата — Предоставяне на потребителите на информация за храните — Забрана за етикетиране, което може да въведе потребителя в заблуда — Регламент № 1169/2011 — Приложно поле — Специални разпоредби, предвидени в регламенти № 1308/2013 и № 543/2011, за посочване на произхода на пресните плодове и зеленчуци — Изключване
(член 1, параграф 4 и членове 9 и 26 от Регламент № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета; член 75, параграф 3, буква й) и член 76 от Регламент № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета; член 1, параграф 1 от Регламент № 543/2011 на Комисията и част А от приложение I към него)
(вж. т. 67—69)
Селско стопанство — Обща организация на пазарите — Плодове и зеленчуци — Регламент № 543/2011 — Задължителна информация за храните — Задължително посочване на страната на произход или на мястото на произход на храна — Липса на това посочване, която може да заблуди потребителите — Плодове и зеленчуци с произход от окупираната от Мароко територия на Западна Сахара — Задължение върху тези плодове и зеленчуци да е посочена територията на произхода им, определена по същия начин като митническата територия — Понятие за митническа територия — Територия на Западна Сахара — Включване — Кралство Мароко — Изключване
(член 60 от Регламент № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета; член 76, параграф 1 от Регламент № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета; член 3, параграф 1 от Регламент № 543/2011 на Комисията и точка 4 от част А, точка IV от част Б и част 10 от приложение 1 към него; Регламент № 2020/1470 на Комисията)
(вж. т. 72, 73, 79—81, 83 и 86—89; т. 2 от диспозитива)
Селско стопанство — Обща организация на пазарите — Плодове и зеленчуци — Условия за търговия — Посочване на страната на произход — Понятие за страна на произход — Тълкуване с оглед на митническите регламенти, уреждащи определянето на непреференциалния произход на стоките — Държава или територия, в която са добити продуктите — Включване в понятието
(член 59, буква в), членове 60 и 61 от Регламент № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета; член 76 от Регламент № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета; член 3, параграф 1 от Регламент № 543/2011 на Комисията, точка 4 от част А и точка IV от част Б от приложение 1 към него)
(вж. т. 74—78)
Международни споразумения — Споразумения на Съюза — Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО—Мароко — Териториален обхват — Територията Западна Сахара, която е несамоуправляваща се и по отношение на която страните не упражняват суверенитет — Изключване
(член 11 от Евро-средиземноморско споразумение за асоцииране ЕО‑Мароко)
(вж. т. 82 и 85)
Резюме
Сезиран с преюдициално запитване от Conseil d’État (Държавен съвет, Франция), Съдът, заседаващ в голям състав, постановява, че член 207 ДФЕС, Регламент № 2015/478 (
1
) и Регламент № 1308/2013 (
2
) не допускат държава членка едностранно да приеме мярка за забрана на вноса на селскостопански продукти, чието етикетиране системно не отговаря на правната уредба на Съюза относно посочването на страната или територията на произход. Освен това Съдът подчертава, че член 76 от Регламент № 1308/2013 във връзка с член 3, параграф 1 от Регламент за изпълнение № 543/2011 (
3
) трябва да се тълкува в смисъл, че върху етикетите на добитите на територията на Западна Сахара пъпеши „Шаранте“ и чери домати трябва — на етапите на вноса им и на продажбата им на потребителите — като страна на произход да се посочва само Западна Сахара.
Запитването е отправено в рамките на спор между френския земеделски съюз Confédération paysanne с ministre de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaire (министър на земеделието и храните, Франция) и ministre de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique (министър на икономиката, финансите и промишления и цифровия суверенитет, Франция) относно законосъобразността на мълчаливия отказ на двамата министри на искането на този съюз за приемане на постановление за забрана на вноса на добиваните на територията на Западна Сахара чери домати и пъпеши „Шаранте“ (наричани по-нататък „разглежданите в главното производство продукти“).
На 2 октомври 2020 г. Confédération paysanne подава пред запитващата юрисдикция Conseil d’État (Държавен съвет, Франция) жалба, с която иска, от една страна, да отмени мълчаливия отказ на двамата министри да приемат посоченото постановление, и от друга страна, да им разпореди да го приемат. Confédération paysanne твърди, че територията на Западна Сахара не е част от територията на Кралство Мароко и че следователно етикетирането на разглежданите в главното производство продукти като произхождащи от Мароко нарушава разпоредбите на правото на Съюза относно предоставянето на информация на потребителите за произхода на предлаганите за продажба плодове и зеленчуци.
Запитващата юрисдикция иска по-специално да се установи дали релевантните разпоредби от правото на Съюза допускат държава членка да приеме национална мярка за забрана на вноса от трета страна на продукти, чиято страна или територия на произход не е правилно етикетирана, както и дали допускат върху разглежданите в главното производство продукти на етапите на вноса им и на продажбата им на потребителите като страна на произход да се посочва Кралство Мароко или само Западна Сахара.
Съображения на Съда
Първо, що се отнася до въпроса дали член 207 ДФЕС, Основният регламент за защитните мерки и Регламент № 1308/2013 трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат държава членка едностранно да приеме мярка за забрана на вноса на селскостопански продукти, чието етикетиране системно не отговаря на правната уредба на Съюза относно посочването на страната или територията на произход, Съдът припомня, че член 3, параграф 1, буква д) ДФЕС предоставя на Съюза изключителна компетентност в областта на общата търговска политика, която съгласно член 207, параграф 1 ДФЕС се основава на единни принципи и се провежда съгласно принципите и целите на външната дейност на Съюза.
Второ, Съдът уточнява, че само Съюзът може да законодателства и да приема правно обвързващи актове в областите, в които Договорите са му предоставили изключителна компетентност (
4
). В тези области държавите членки всъщност могат да законодателстват и да приемат правно обвързващи актове, само ако са оправомощени за това от Съюза или с цел прилагането на актовете на Съюза. Ето защо, ако не са оправомощени, държавите членки не могат едностранно да приемат мярка, забраняваща вноса на определена категория продукти с произход от територия или трета страна, тъй като този внос е разрешен и уреден от сключено от Съюза търговско споразумение.
Вярно е наистина, че Основният регламент за защитните мерки, както се предвижда в член 24, параграф 2, буква а) от него, не препятства при наличие на определени основания приемането или прилагането от държавите членки на забрани, количествени ограничения или мерки за наблюдение. Съдът обаче отбелязва, че посочената разпоредба не засяга други релевантни разпоредби от правото на Съюза. Такава разпоредба в областта на вноса на селскостопански продукти е член 194 от Регламент № 1308/2013, съгласно който само Европейската комисия има право да предприема защитни мерки по отношение на вноса в Съюза на продукти, попадащи в приложното поле на Регламент № 1308/2013. Следователно член 24, параграф 2, буква а) от Основния регламент за защитните мерки не може да се разбира като оправомощаващ държавите членки едностранно да приемат защитни мерки по отношение на вноса на селскостопански продукти.
В това отношение Съдът подчертава, че в случай на широко разпространено неспазване от износителите на разпоредбите на правото на Съюза относно информирането на потребителите за произхода на продаваните плодове и зеленчуци действията, предвидени в механизмите за сътрудничество по Споразумението за асоцииране, се предприемат от Комисията, а не от държавите членки.
На второ място, Съдът разглежда въпроса дали член 76 от Регламент № 1308/2013, разглеждан във връзка с член 3, параграф 1 от Регламент за изпълнение № 543/2011, трябва да се тълкува в смисъл, че върху етикетите на добитите на територията на Западна Сахара пъпеши „Шаранте“ и чери домати трябва — на етапите на вноса им и на продажбата им на потребителите — като страна на произход да се посочва Западна Сахара, а не Кралство Мароко.
В това отношение Съдът припомня, че съображение 8 от Регламент за изпълнение № 543/2011, в светлината на което трябва да се разглеждат изискванията по член 3, параграф 1 от същия регламент, по същество предвижда, че информацията, изисквана съгласно пазарните стандарти, трябва да бъде ясно обозначена върху опаковката и/или етикета на съответните продукти, за да се избегне по-специално въвеждането в заблуждение на потребителя. Следователно задължителното за продукти като разглежданите в главното производство посочване на страната на произход не трябва да бъде заблуждаващо.
С оглед на член 60 от Регламент № 952/2013 (
5
) задължението за посочване на страната на произход на разглежданите в главното производство продукти — което произтича, от една страна, от общите пазарни стандарти, предвидени в част А от приложение I към Регламент за изпълнение № 543/2011, както и от специфичните пазарни стандарти, посочени в част 10 от част Б от приложение I към този регламент за изпълнение, и от друга страна, от член 76, параграф 1 от Регламент № 1308/2013 — важи не само за продукти с произход от „страни“, но и за продукти с произход от „територии“, включващи евентуално и географски пространства, които са под юрисдикцията или международната отговорност на някоя държава, но по силата на международното право имат собствен и различен от нейния статут.
Разглежданите в главното производство продукти са добити на територията на Западна Сахара, за която Съдът припомня, че е различна от територията на Кралство Мароко (
6
). Освен това приложение 1 към Регламент за изпълнение 2020/1470 (
7
) предвижда различни кодове и текстове за територията на Западна Сахара и за Кралство Мароко.
При тези обстоятелства Съдът заключава, че територията на Западна Сахара трябва да се счита за митническа територия по смисъла на член 60 от Регламент № 952/2013, а следователно и на Регламент № 1308/2013 и Регламент за изпълнение № 543/2011. След като се добиват в тази територия, разглежданите в главното производство продукти трябва да посочват като страна на произход само територията Западна Сахара. Всяко друго посочване би било заблуждаващо, тъй като потребителите биха могли да останат с впечатлението, че истинският произход на разглежданите в главното производство продукти е място, различно от територията, в която са добити.
(
1
)	Регламент (ЕС) 2015/478 на Парламента и на Съвета от 11 март 2015 година относно общите правила за внос (ОВ L 83, 2015 г., стр. 16, наричан по-нататък „Основният регламент за защитните мерки“).
(
2
)	Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 година за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (ОВ L 347, 2013 г., стр. 671).
(
3
)	Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (ОВ L 157, 2011 г., стр. 1), изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) № 594/2013 на Комисията от 21 юни 2013 г. (ОВ L 170, 2013 г., стр. 43).
(
4
)	Член 2, параграф 1 ДФЕС.
(
5
)	Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 9 октомври 2013 година за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 269, 2013 г., стр. 1).
(
6
)	Вж. решения от 21 декември 2016 г., Съвет/Front Polisario (C‑104/16 P, EU:C:2016:973, т. 92), и от 27 февруари 2018 г., Western Sahara Campaign UK (C‑266/16, EU:C:2018:118, т. 62).
(
7
)	Регламент за изпълнение (ЕС) 2020/1470 на Комисията от 12 октомври 2020 година относно номенклатурата на държавите и териториите за целите на европейската статистика за международната търговия със стоки и относно географската разбивка за целите на други видове бизнес статистика (ОВ L 334, 2020 г., стр. 2).