62003TO0289_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi T‑289/03,
BUPA Insurance Ltd, s sedežem v Londonu,
BUPA Ireland Ltd, s sedežem v Dublinu (Irska),
ki ju zastopajo N. Green, QC, K. Bacon in J. Burke, barristers, ter B. Amory, odvetnik,
tožeči stranki,
proti
Komisiji Evropskih skupnosti, ki jo je sprva zastopal J. Flett, nato N. Khan, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,
tožena stranka,
ob intervenciji
Kraljevine Nizozemske, ki jo zastopa N. Bel, zastopnik,
in
Irske, ki jo zastopa D. O'Hagan, zastopnik, skupaj z G. Hogan, SC, in E. Regan, barrister, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,
ter
Voluntary Health Insurance Board, s sedežem v Dublinu, ki ga zastopajo D. Collins, G. FitzGerald in D. Clarke, solicitors,
intervenienti,
zaradi razglasitve ničnosti Odločbe Komisije C (2003)1322 konč. z dne 13. maja 2003 o sistemu izravnave tveganj na irskem trgu zdravstvenih zavarovanj (državna pomoč N 46/2003‑Irska),
PREDSEDNIK TRETJEGA RAZŠIRJENEGA SENATA SODIŠČA PRVE STOPNJE EVROPSKIH SKUPNOSTI
izdaja naslednji
Sklep
Razlogi za odločitev
Dejansko stanje in postopek
1. Tožeči stranki sta 20. avgusta 2003 v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložili ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije C (2003)1322 konč. z dne 13. maja 2003 o sistemu izravnave tveganj (Risk equalisation scheme, v nadaljevanju: RES) na irskem trgu zdravstvenih zavarovanj (državna pomoč N 46/2003-Irska).
2. Komisija je s tem aktom odločila, da ne bo nasprotovala RES, ker meni, da ne vsebuje elementov državne pomoči v smislu člena 87(1) ES. Iz izpodbijane odločbe izhaja, da ta sistem v bistvu določa sistem davkom podobnih dajatev za zagotavljanje uskladitve ravni tveganja, s katerim se srečujejo gospodarski subjekti na trgu dodatnega zdravstvenega zavarovanja, ki je bil na Irskem liberaliziran na začetku devetdesetih let 20. stoletja.
3. Z vlogami, ki so bile v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vpisane 27. novembra 2003, 12. decembra 2003 in 17. decembra 2003, so Irska, Kraljevina Nizozemska in Voluntary Health Insurance Board (svet za prostovoljno zdravstveno zavarovanje, v nadaljevanju: VHI) predlagali, naj se jim dovoli intervencija v tem postopku v podporo toženi stranki. Predlogi za intervencijo so bili vročeni tožečima strankama in toženi stranki.
4. Tožena stranka je z dopisoma z dne 4. decembra 2003 in 22. januarja 2004 navedla, da nima pripomb niti ne vlaga predloga za zaupno obravnavanje v zvezi z intervencijo Irske in Kraljevine Nizozemske. Tožena stranka je z dopisom z dne 7. januarja 2004 Sodišču prve stopnje sporočila, da je treba VHI dovoliti intervencijo in da ni treba izključiti nobenega podatka iz spisa glede VHI.
5. Tožeči stranki sta v dopisih z dne 5. januarja 2004 in 22. januarja 2004 navedli, da nimata pripomb v zvezi s predlogoma Irske in Kraljevine Nizozemske. Tožeči stranki sta z dopisom z dne 3. februarja 2004 vseeno predlagali zavrnitev predloga VHI za intervencijo.
6. Tožeči stranki sta z ločenimi akti, ki so bili v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vpisani 5. januarja 2004, 22. januarja 2004 in 3. februarja 2004, v skladu s členom 116(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje vložili predlog za zaupno obravnavanje glede treh intervenientov v zvezi z nekaterimi podatki v tožbi, vključno z njenimi prilogami, ker je vsebina teh predlogov v bistvu enaka.
7. S sklepoma z dne 3. februarja 2004 in 2. aprila 2004 (sklep predsednika tretjega razširjenega senata Sodišča prve stopnje z dne 2. aprila 2004 v zadevi BUPA in drugi proti Komisiji, T-289/03, Recueil, str. I‑0000) je predsednik tretjega razširjenega senata Sodišča prve stopnje dovolil intervencijo Irske in Kraljevine Nizozemske in VHI v tem postopku v podporo predlogom tožene stranke. Poleg tega je predsednik odredil, naj se intervenientom določi rok za predložitev morebitnih stališč o predlogih za zaupno obravnavanje, in pridržal odločitev o njihovi utemeljenosti (točka 3 izreka vsakega sklepa).
8. Sodni tajnik Sodišča prve stopnje je z dopisi z dne 5. aprila 2004 vsem intervenientom poslal nezaupno različico tožbe in njenih prilog ter jih pozval, naj do 28. aprila 2004 predložijo morebitna stališča v zvezi s predlogi za zaupno obravnavanje začasno izključenih podatkov.
9. VHI je z dopisom z dne 27. aprila 2004 Sodišču prve stopnje v zvezi s predlogom za zaupno obravnavanje, ki sta ga tožeči stranki vložili glede njega, sporočil, da ne ugovarja izključitvi zadevnih podatkov. Kraljevina Nizozemska se ni odzvala na dopis Sodišča prve stopnje z dne 5. aprila 2004.
10. Irska je z dopisom z dne 28. aprila 2004 navedla ugovore v zvezi s predlogom za zaupno obravnavanje, ki sta ga vložili tožeči stranki, in Sodišču prve stopnje predlagala, naj ji pošlje komplet vseh vlog.
Predlogi za zaupno obravnavanje
11. VHI in Kraljevina Nizozemska sta ali izrecno ali tiho odstopili od izpodbijanja izključitve, zaradi katere sta bili prikrajšani za nekatere podatke v spisu. Iz tega sledi, da ni več treba odločiti o utemeljenosti predlogov za zaupno obravnavanje, ki sta ju tožeči stranki vložili v zvezi z njima. Zato se bo ta sklep omejil samo na preučitev predloga za zaupno obravnavanje, ki je bil vložen glede Irske.
12. Tožeči stranki glede Irske predlagata zaupno obravnavanje nekaterih odlomkov njune tožbe in njenih prilog, za katere trdita, da vsebujejo zaupne informacije in občutljive poslovne skrivnosti, zlasti glede njunega edinega konkurenta VHI. Menita, da je treba te odlomke izključiti iz spisa, ki ga je treba poslati Irski, ker vsebujejo:
– podrobnosti zaupnih pogovorov s Health Insurance Authority (v nadaljevanju: HIA), irskim organom, ki ima v skladu s Health Insurance Acts 1994–2003 določena nadzorna in izvedbena pooblastila ter pooblastila za svetovanje irski vladi v okviru nacionalnih predpisov o zasebnih zdravstvenih zavarovanjih;
– podatke, ki temeljijo na oceni potencialnih izdatkov BUPA Ireland Ltd iz naslova RES v zvezi z dobički od njegovih transakcij na Irskem;
– informacije, ki razkrivajo možnost BUPA Ireland, da zapusti irski trg in opusti svojo verjetno poslovno strategijo zaradi uvedbe RES.
13. Po mnenju tožečih strank gre konkretneje za naslednje odlomke:
– točka 11 tožbe v celoti (str. 6 in 7);
– zadnja poved prve točke povzetka tožbe (str. 58);
– zadnja poved točke 150 tožbe (str. 44);
– del točke 94, ki se začne s „To that end“ in konča s „cost of claims“, ter točki 95 in 96 pričanja Martina O’Rourka v prilogi 22 k tožbi (str. 1392 in 1393);
– zadnja poved točke 99 tožbe zgoraj navedenega pričanja M. O’Rourka (str. 1394);
– prva alinea dela 4.5 poročila Nera Economic Consulting (v nadaljevanju: poročilo NERA), ki se začenja z „Impact on BUPA“ in konča z „monopoly provider“, v prilogi 23 k tožbi (str. 1425);
– zadnja poved druge alinee dela 4.5 poročila NERA, ki se začenja z „Like BUPA“ in konča z „the Irish market“ (str. 1425);
– zadnja poved dela 4.6 poročila NERA, ki se začenja z „In meetings“ in konča s „cost of claims“ (str. 1427);
– del oddelka 5.2 poročila NERA, ki se začenja s „Foreign PMI providers“ in konča z „efficient competitor of the VHIB“, ki je navedek iz pričanja M. O’Rourka (str. 1430).
14. Tožeči stranki poleg tega predlagata zaupno obravnavanje tabel 2.1 in 2.2 v poročilu NERA (str. 1404), ker vsebujeta podatke o prihodkih BUPA Ireland in pogostnosti predčasnih zahtevkov za povračilo.
15. Irska zanika, da so informacije v zgoraj navedenih dokumentih v glavnem občutljive ali zaupne s poslovnega vidika. Poleg tega meni, da naj bi bil dostop do teh informacij nujen, da bi lahko koristno uveljavljala svoje stališče o bistvenih vprašanjih, ki se postavljajo v tem sporu, in zavrnila trditve tožečih strank.
16. Prvič, Irska glede „verjetne“ poslovne strategije BUPA Ireland v odgovor na uvedbo RES trdi, da ta strategija, ki ni gotova in je odvisna od naknadne odločitve BUPA Ireland, ne more biti zaupna. Poleg tega naj tožeči stranki ne bi vložili predloga za zaupno obravnavanje v zvezi z odgovorom na tožbo, katerega točka 16 naj bi se sklicevala na stališče v zvezi s tem. Končno, o vplivu RES na dejavnosti tožečih strank naj bi po javni izjavah samih tožečih strank obsežno poročali irski mediji, kot v člankih v časopisih Irish Independent
z dne 24. junija 2002 in Irish Medical News
z dne 29. oktobra 2002 ter v obvestilu za javnost BUPA Ireland z dne 30. junija 2003, objavljenem na njegovi spletni strani.
17. Drugič, Irska glede domnevne zaupnosti dobičkov BUPA Ireland trdi, da naj bi bile nekatere številke v zvezi z njegovimi finančnimi rezultati že razkrite, ko je bila intervenientom poslana točka 16 odgovora tožene stranke na tožbo, čemur tožeči stranki nista ugovarjali. Irska poleg tega meni, da samo dostop do podatkov o prometu BUPA Ireland, brez informacij o njegovih izdatkih, vključno z zahtevki in administrativnimi stroški, v vsakem primeru ne bi zadostoval, ker naj bi bila donosnost BUPA Ireland in zlasti zgodovina zahtevkov bistvena elementa v tej zadevi. Irska predvsem glede priloge 23 k tožbi (str. 1404), torej tabel 2.1 in 2.2 v poročilu NERA, trdi, da so bili podatki o dobičku BUPA Ireland že posredovani irskim organom.
18. Tretjič, Irska glede ocen BUPA Ireland o potencialnem obsegu njegovih obveznosti zaradi uvedbe RES opozarja, da so te že predstavljene na spletni strani (http://www.bupaireland.ie/whatsnew/papers) in so bile objavljene v članku v Sunday Business Post
z dne 18. januarja 2004. Poleg tega, ker temelj tega spora zadeva vprašanja, kot sta sorazmernost RES in njegov učinek na konkurenco, bi morali intervenienti imeti vsaj vpogled v omejene finančne informacije o BUPA Ireland, kot so predstavljene v tožbi.
19. Zadnjič, Irska glede informacij, ki so bile predmet pogovorov med BUPA Ireland in HIA, opozarja, da so bile te že objavljene v tisku ali odgovoru na tožbo in da torej ne zahtevajo posebnega varstva. Poleg tega naj omogočanje dostopa do informacij o pogovorih med BUPA Ireland in HIA ne bi imelo nobene posledice za odkritost prihodnjih pogovorov teh dveh sogovornikov.
20. Irska iz tega sklepa, da bi ji morale biti informacije, ki jih zajema predlog za zaupno obravnavanje, posredovane v celoti.
21. V členu 116(2) Poslovnika je določeno:
„Če predsednik dopusti intervencijo in je bil predlog vložen v roku šestih tednov, kot to določa člen 115(1), prejme intervenient prepis vseh procesnih aktov, ki so bili vročeni strankam. Vendar pa lahko predsednik na predlog stranke izloči tajne ali zaupne listine.“
22. V členu 116(2), prva poved, Poslovnika je načelno določeno, da se intervenientom pošljejo vsi procesni akti, ki so bili vročeni glavnim strankam. Zato druga poved te določbe le izjemoma dovoljuje zaupno obravnavanje nekaterih vlog v spisu in s tem izključitev teh vlog iz obveznosti posredovanja intervenientom (sklep Sodišča prve stopnje z dne 4. aprila 1990 v zadevi Hilti proti Komisiji, T-30/89, Recueil, str. II‑163, objava po odlomkih, točka 10).
23. Za presojo pogojev, v katerih se lahko uporabi to odstopanje, je treba za vsako vlogo ali odlomek vloge, za katerega se predlaga zaupno obravnavanje, pretehtati upravičeno skrb tožeče stranke, da se prepreči, da bi bili močno prizadeti njeni poslovni interesi, in prav tako upravičeno skrb intervenientov, da imajo na voljo potrebne informacije, da lahko v celoti uveljavljajo svoje pravice in predstavijo svoje trditve pred Sodiščem prve stopnje (glej na primer zgoraj navedeni sklep Sodišča prve stopnje Hilti proti Komisiji, točka 11, ter sklepa z dne 6. februarja 1995 v zadevi Auditel proti Komisiji, T-66/94, Recueil, str. II-239, točka 31, in z dne 3. junija 1997 v zadevi Gencor proti Komisiji, T-102/96, Recueil, str. II-879, točka 12).
24. Iz ustaljene sodne prakse tudi izhaja, da je treba na splošno ugoditi predlogu za zaupno obravnavanje informacij, ki vsebujejo poslovne skrivnosti (glej na primer sklepa Sodišča prve stopnje z dne 19. februarja 1993 v zadevi Langnese-Iglo in Schöller Lebensmittel proti Komisiji, T-7/93 R in T-9/93 R, Recueil, str. II‑131, točka 19, ter z dne 21. junija 1999 v zadevi Büchel & Co. Fahrzeugteilefabrik proti Svetu, T-74/97, Recueil, str. II-3067, točka 8).
25. Poleg tega je mogoče odstopati od načela, določenega s členom 116(2), prvi stavek, Poslovnika, šele po preučitvi, ali je vsaka od vlog, za katere je bil vložen pravilno obrazložen predlog za zaupno obravnavanje, zaupna ali ne. V členu 5(4), prvi pododstavek, Navodil sodnemu tajniku Sodišča prve stopnje z dne 3. marca 1994 (UL L 78, str. 32, kakor so bila nazadnje spremenjena 5. junija 2002, UL L 160, str. 1) je predvsem zato, da se omogoči taka preučitev, določeno, da mora predlog stranke, naj se odredi zaupno obravnavanje nekaterih podatkov v spisu, vsebovati natančno opredelitev zaupnih podatkov ali odlomkov in obrazložitev njihove zaupnosti (sklep Sodišča prve stopnje z dne 5. avgusta 2003 v zadevi Glaxo Wellcome proti Komisiji, T-168/01, neobjavljen v Recueil, točki 36 in 37).
26. Zato je treba najprej preučiti vprašanje, ali so lahko podatki, za katere se predlaga zaupno obravnavanje, glede Irske opredeljeni kot poslovna skrivnost ali zaupne informacije. Samo če je tako, bo treba tehtati legitimne interese strank v postopku v skladu z zgoraj navedenimi načeli.
Domnevna zaupnost pogovorov s HIA in podatkov o gospodarski dejavnosti BUPA Ireland
27. Ker se pogovori med BUPA Ireland in HIA, kot so opisani v tožbi in njenih prilogah, nanašajo predvsem na podatke o gospodarski dejavnosti BUPA Ireland in vplive morebitne uvedbe RES na navedeno dejavnost, je treba skupaj obravnavati ta dela predloga za zaupno obravnavanje.
28. V zvezi z domnevno zaupnostjo in zatrjevano nujnostjo zagotoviti odkritost pogovorov med BUPA Ireland in HIA je treba najprej opozoriti, da je HIA irski organ, ustanovljen na podlagi Health Insurance Acts 1994–2003, ki mu je nacionalni zakonodajalec podelil določena pooblastila za nadzor in izvajanje nacionalnih predpisov, ki urejajo zasebno zdravstveno zavarovanje, in vlogo svetovalca irski vladi na tem področju. Prav tako ni sporno, da ima HIA v skladu z zgoraj navedeno nacionalno zakonodajo posebna pooblastila v zvezi z uvedbo in izvajanjem RES. To zajema dolžnost, da zbira, vrednoti in v obliki poročila posreduje pristojnemu ministru vsa pomembna dejstva o delovanju trga zasebnih zdravstvenih zavarovanj zaradi ocenitve upoštevnosti uvedbe RES. Poleg tega, kot izhaja predvsem iz odlomkov tožbe, za katere tožeči stranki Sodišču prve stopnje predlagata zaupno obravnavanje glede Irske, je HIA prav v okviru izvajanja svojih zakonskih in upravnih nalog, in sicer morebitne uvedbe RES, imel neuradne sestanke z BUPA Ireland, na katerih sta razpravljala o učinku novega sistema na to družbo.
29. Ker je HIA kot državni organ odgovoren Irski za pravilno izvajanje zadevnih nacionalnih predpisov, iz vseh zgornjih ugotovitev izhaja, da se niti obstoj neuradnih stikov s HIA kot takih niti informacije, ki jih je ob tej priložnosti posredoval BUPA Ireland, o morebitnih posledicah uvedbe RES za to družbo, ne morejo obravnavati kot zaupni podatki glede Irske.
30. Poleg tega iz predloga za zaupno obravnavanje glede Irske, ki je zelo podoben predlogom, ki se nanašata na VHI in Kraljevino Nizozemsko, izhaja, da tožeči stranki poskušata varovati zaupnost nekaterih podatkov v spisu bolj pred VHI, njunim edinim konkurentom na irskem trgu zasebnih zdravstvenih zavarovanj, kot pred Irsko.
31. Kot je predsednik tretjega razširjenega senata že opozoril v sklepu BUPA in drugi proti Komisiji, navedenem zgoraj v točki 7, je res, da obstajajo zakonsko urejene povezave med irsko državo in VHI, zlasti ker ima irski minister za zdravje odločilen vpliv na sestavo njegovega upravnega odbora in lahko od njega zahteva vsakršne informacije o njegovih dejavnostih. Zato ni mogoče izključiti določene usklajenosti splošnega vodenja VHI s političnimi smernicami, ki jih izda pristojni irski minister, in posledično določene skladnosti splošnih stališč VHI in Irske. Vendar iz tega ni mogoče sklepati, da naj bi bili intervenciji Irske in VHI v tem postopku nujno popolnoma skladni (glej zgoraj v točki 7 navedeni sklep BUPA in drugi proti Komisiji, točka 9) in da naj bi zato intervenienta lahko med seboj v ta namen izmenjala vse informacije, celo zaupne informacije o tekoči zadevi. Poleg tega razen dejstva, da je VHI organ, podrejen določenemu nadzoru irske države, tožeči stranki nista predložili nobenega upoštevnega podatka, iz katerega bi bilo mogoče sklepati, da naj bi VHI ali njegov upravni odbor lahko imel dostop do občutljivih informacij, ki bi bile morda sporočene Irski v okviru tega spora.
32. V zvezi s tem je treba dodati, da primer morebitne izmenjave določenih informacij med intervenientoma, ki naj bi jima jih po ugovoru nasprotne stranke Sodišče prve stopnje poslalo posamično in samo zaradi zaščite njunih legitimnih interesov v tem postopku, v nobenem primeru ne bi bil dopusten in bi pomenil hudo kršitev zahtev po dobrem vodenju sodnih postopkov in – če bi bila vpletena država članica – obveznosti lojalnega sodelovanja, določene v členu 10 ES.
33. Zato je treba zavrniti predlog za zaupno obravnavanje odlomkov, ki razkrivajo vsebino pogovorov med BUPA Ireland in HIA, vključno s podatki o gospodarski dejavnosti BUPA Ireland, ki jih je ta družba sporočila HIA na teh sestankih. Posledično ni treba odločiti o vprašanju, ali so nekateri od teh podatkov v vsakem primeru že izgubili zaupni značaj zaradi člankov, ker so bili objavljeni v irskih medijih in ker jih je tožena stranka navedla v odgovoru na tožbo, čemur tožeči stranki nista ugovarjali.
Domnevna zaupnost informacij o možnosti BUPA Ireland, da zapusti irski trg in opusti svojo verjetno poslovno strategijo zaradi uvedbe RES
34. Irska v zvezi z domnevno nevarnostjo za BUPA Ireland, da bi moral zapustiti irski trg zaradi uvedbe RES, upravičeno trdi, da se je o tem tveganju obsežno poročalo v irskih medijih, zlasti na pobudo BUPA Ireland, kot potrjujeta članka, objavljena v časopisih Irish Independent
z dne 24. junija 2002 in Irish Medical News
z dne 29. oktobra 2002. Zadevni odlomki tožbe in njenih prilog so v bistvu vsebinsko skladni z ugotovitvami, objavljenimi v irskih medijih. Zato so te ugotovitve v vsakem primeru izgubile zaupni značaj in ne zahtevajo več posebnega varstva Sodišča prve stopnje. Enako velja za trditve tožečih strank o njuni načrtovani poslovni strategiji po uvedbi RES, ker je ta strategija predvsem morebitna zapustitev irskega trga.
35. Zato je treba zavrniti predloga za zaupno obravnavanje trditev o tveganju, da bo BUPA Ireland moral zapustiti irski trg, in njegovi verjetni poslovni strategiji po uvedbi RES.
Domnevna zaupnost podatkov v tabelah 2.1 in 2.2 v poročilu NERA
36. Tožeči stranki glede podatkov, navedenih v tabelah 2.1 in 2.2 v poročilu NERA, predvsem trdita, da naj bi razkrivali „obsežne operativne informacije“, vključno s podrobnostmi o prihodkih BUPA in pogostnosti zahtevkov za povračilo, katerih razkritje bi skupaj „z drugimi informacijami“ omogočilo oceno njegove donosnosti.
37. Najprej je treba navesti, da na podlagi spisovne dokumentacije ni mogoče jasno ugotoviti, ali sta BUPA Ireland in HIA že izmenjala stališča o informacijah v zgoraj navedenih tabelah, tako da naj bi te za Irsko v vsakem primeru izgubile zaupni značaj (glej zgoraj navedeno točko 26 in naslednje). Poleg tega ni mogoče izpodbijati, da se podatki, ki jih je NERA obravnaval v teh tabelah, nanašajo na poslovno dejavnost BUPA Ireland na irskem trgu zasebnih zdravstvenih zavarovanj in so zato načeloma lahko poslovna skrivnost.
38. Nasprotno pa je očitno, da zgoraj navedeni tabeli vsebujeta samo zbirne podatke, prikazane v obliki grafikonov, o poslovnih dejavnostih BUPA Ireland v letu 2002, kot so zlasti povprečna starost zavarovancev pri BUPA Ireland, premije, vplačane za „načrte BUPA“, in pogostnost zahtevkov za povračilo. Vendar tožeči stranki nista prepričljivo dokazali, kako naj bi si bilo mogoče predstavljati, da lahko tretja oseba iz zbirnih podatkov, ki so poleg tega določene starosti, izpelje konkretne informacije o prometu, računovodstvu in nazadnje sedanji donosnosti BUPA Ireland, ki lahko škodijo njunim poslovnim interesom (glej tudi sklep Sodišča prve stopnje z dne 19. junija 1996 v zadevi NMH Stahlwerke in drugi proti Komisiji, T-134/94, od T-136/94 do T-138/94, T-141/94, T-145/94, T‑147/94, T‑148/94, T‑151/94, T-156/94 in T-157/94, Recueil, str. II‑537, točka 24). Končno, tožeči stranki tudi ne pojasnjujeta, koliko bi združitev teh podatkov „z drugimi informacijami“, katerih morebitne vsebine ne opredeljujeta natančneje, lahko omogočila ugotovitev donosnosti sedanje poslovne dejavnosti BUPA Ireland.
39. V teh okoliščinah ni treba ugoditi predlogu tožečih strank za izključitev tabel 1.2 in 2.2 v poročilu NERA iz dokumentov, ki jih je treba poslati Irski. Glede trditve Irske, da naj bi bil za ta postopek potreben celo večji dostop do informacij o ekonomskem učinku BUPA Ireland, je treba opozoriti, da očitno ni povezana s predlogom za zaupno obravnavanje, ki je predmet tega sklepa, in je zato ni mogoče sprejeti.
Stroški
40. Odločitev o stroških se pridrži.
Izrek
Iz teh razlogov je
PREDSEDNIK TRETJEGA RAZŠIRJENEGA SENATA SODIŠČA PRVE STOPNJE
sklenil:
1) O utemeljenosti predlogov tožečih strank za zaupno obravnavanje z dne 22. januarja 2004 in 3. februarja 2004 glede Kraljevine Nizozemske in Voluntary Health Insurance Board ni treba odločiti.
2) Predlog tožečih strank za zaupno obravnavanje glede Irske se zavrne.
3) Popolna različica spisovne dokumentacije, kot jo je Sodišče prve stopnje poslalo tožečima strankama, se vroči Irski.
4) Intervenientom se določi rok za vložitev intervencijske vloge.
5) Odločitev o stroških se pridrži.
V Luxembourgu, 4. marca 2005.