62024CJ0408
SODBA SODIŠČA (tretji senat)
z dne 12. februarja 2026 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Zračni prevozi – Uredba (ES) št. 549/2004 – Enotno evropsko nebo – Uredba (ES) št. 550/2004 – Izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu – Člen 8 – Izvajalci služb zračnega prometa – Člena 14 in 15 – Pristojbine, ki jih plačajo uporabniki zračnega prostora – Okvara letalskega telekomunikacijskega strežnika – Odpovedi letov – Domnevna krivdna neizpolnitev obveznosti zadevnega izvajalca – Uporabniki zračnega prostora – Zaščita teh uporabnikov pred gospodarsko škodo, ki jo povzroči takšna neizpolnitev obveznosti“
V zadevi C‑408/24,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče, Avstrija) z odločbo z dne 27. maja 2024, ki je na Sodišče prispela 12. junija 2024, v postopku
Republik Österreich
proti
Austrian Airlines AG,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi C. Lycourgos, predsednik senata, O. Spineanu-Matei, sodnica, S. Rodin, N. Piçarra (poročevalec) in N. Fenger, sodniki,
generalna pravobranilka: J. Kokott,
sodni tajnik: G. Chiapponi, administrator,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 21. maja 2025,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Republik Österreich C. Nemeth in S. Ullreich, agenta,
–
za Austrian Airlines AG J. Eichmeyer, Rechtsanwältin,
–
za avstrijsko vlado A. Posch, J. Schmoll in G. Kunnert, agenti,
–
za belgijsko vlado S. Baeyens in P. Cottin, agenta,
–
za francosko vlado B. Herbaut in B. Travard, agenta,
–
za Evropsko komisijo R. Álvarez Vinagre in G. Meessen, agenta,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 4. septembra 2025
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 8 Uredbe (ES) št. 550/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu (Uredba o izvajanju služb) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 31), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1070/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 (UL 2009, L 300, str. 34) (v nadaljevanju: Uredba št. 550/2004), in člena 2, točka 4, Uredbe (ES) št. 549/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o določitvi okvira za oblikovanje enotnega evropskega neba (okvirna uredba) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 23), kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1070/2009 (v nadaljevanju: Uredba št. 549/2004).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Republik Österreich (Republika Avstrija), ki jo zastopa Finanzprokuratur, in družbo Austrian Airlines AG v zvezi s povračilom gospodarske škode, ki jo je ta letalska družba utrpela zaradi odpovedi letov zaradi okvare letalskega telekomunikacijskega strežnika, ki ga upravlja družba Austro Control.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba št. 549/2004
3
V uvodni izjavi 7 Uredbe št. 549/2004 je navedeno:
„Zračni prostor je omejen vir, katerega optimalna in učinkovita uporaba je mogoče le, če se upoštevajo potrebe vseh uporabnikov, in ga, kadar je primerno, zastopajo v celotnem procesu razvoja skupnega evropskega neba, v procesu odločanja in izvajanja, pri čemer je vključen Odbor za enotno evropsko nebo.“
4
Člen 1 te uredbe, naslovljen „Cilj in področje uporabe“, v odstavku 1 določa:
„Cilj pobude ‚Enotno evropsko nebo‘ je okrepiti veljavne varnostne standarde v zračnem prometu, prispevati k trajnostnemu razvoju sistema zračnega prometa ter izboljšati celovito uspešnost upravljanja zračnega prometa (ATM) in sistema navigacijskih služb zračnega prometa (ANS) za splošni zračni promet v Evropi ter tako ustreči zahtevam uporabnikov zračnega prostora. To enotno evropsko nebo vključuje usklajeno vseevropsko omrežje prog, upravljanje prog in sisteme za upravljanje zračnega prometa, ki temeljijo izključno na varnosti, učinkovitosti in tehničnih zahtevah v dobrobit vseh uporabnikov zračnega prostora. V zasledovanju tega cilja ta uredba vzpostavlja usklajen regulativni okvir za oblikovanje enotnega evropskega neba.“
5
Člen 2 navedene uredbe med drugim vsebuje te opredelitve:
„1.
‚služba za kontrolo zračnega prometa‘ pomeni služba, ki se zagotavlja za:
(a)
preprečevanje trčenja:
–
med zrakoplovi in
–
med zrakoplovi in ovirami na področju manevriranja in
(b)
pospeševanje in vzdrževanje urejenega pretoka zračnega prometa;
[…]
4.
‚navigacijske službe zračnega prometa‘ pomeni službe zračnega prometa, komunikacijske službe, navigacijske in nadzorovalne službe, meteorološke službe za navigacijo v zračnem prometu in letalske informacijske službe;
[…]
8.
‚uporabniki zračnega prostora‘ pomeni operatorje zrakoplovov, ki letijo v splošnem zračnem prometu;
[…]
10.
‚upravljanje zračnega prometa‘ (ATM) pomeni združitev funkcij, ki se izvajajo v zraku in na zemlji (službe zračnega prometa, upravljanje zračnega prostora in upravljanje pretoka zračnega prometa), ki so potrebne za varno in učinkovito premikanje zrakoplovov v vseh fazah delovanja;
11.
‚službe zračnega prometa‘ pomeni različne letalske informacijske službe, alarmne službe, letalske svetovalne službe in službe ATC (službe območne, priletne in letališke kontrole);
[…]
23a.
‚služba informacij o letu‘ pomeni službo, namenjeno zagotavljanju nasvetov in informacij, koristnih za varno in učinkovito izvedbo letov;
23b.
‚alarmna služba‘ pomeni službo, katere namen je obvestiti ustrezne organizacije o letalih, ki potrebujejo pomoč, iskanje ali reševanje, ter po potrebi pomagati tem organizacijam;
[…].“
6
Člen 3 iste uredbe, naslovljen „Področja dejavnosti Skupnosti“, v odstavku 1 določa:
„Ta uredba določa usklajen zakonodajni okvir za oblikovanje enotnega evropskega neba v povezavi z naslednjimi dokumenti:
[…]
(b) [Uredbo št. 550/2004]; […]
[…]
in z izvedbenimi pravili, ki jih je [Evropska k]omisija sprejela na podlagi te uredbe in prej navedenih uredb.“
Uredba št. 550/2004
7
V uvodnih izjavah 4 in 10 Uredbe št. 550/2004 je navedeno:
„(4)
Oblikovanje enotnega evropskega neba zahteva sprejetje ukrepov za varno in učinkovito zagotavljanje navigacijskih služb zračnega prometa, skladno z organiziranostjo in uporabo zračnega prostora, kakor določa Uredba (ES) št. 551/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o organiziranosti in uporabi zračnega prostora na enotnem evropskem nebu (uredba o zračnem prostoru) [(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 41)]. Pomembno je zagotoviti usklajen organizacijski okvir za izvajanje takšnih storitev, da bi bilo mogoče primerno odgovoriti na zahtevo uporabnikov zračnega prostora ter varno in učinkovito urejati zračni promet.
[…]
(10)
[Ob zagotavljanju neprekinjenega izvajanja služb] je treba [uvesti] skupni sistem za certificiranje izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, ki bi natančno opredeljeval načine za določanje pravic in obveznosti teh izvajalcev, ter za redno nadziranje izpolnjevanja teh zahtev.“
8
Člen 1 Uredbe št. 550/2004, naslovljen „Področje uporabe in namen“, v odstavku 1 določa:
„Ta uredba v povezavi s področjem uporabe [Uredbe št. 549/2004] obravnava izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu. Cilj te uredbe je določiti skupne predpise za varno in učinkovito izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa v Skupnosti.“
9
Člen 6 Uredbe št. 550/2004, naslovljen „Skupne zahteve“, ki odpira poglavje II te uredbe o pravilih za izvajanje teh služb, določa:
„Skupne zahteve za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa se določijo v skladu s postopkom iz člena 5(3) [Uredbe št. 549/2004]. Skupne zahteve vključujejo naslednje elemente:
–
tehnično in operativno usposobljenost in ustreznost,
–
sisteme in postopke za upravljanje varnosti in kakovosti,
–
sisteme javljanja,
–
kakovost storitev,
–
finančno sposobnost,
–
kritje odgovornosti in zavarovalno kritje,
–
lastniško in organizacijsko strukturo, zlasti preprečevanje navzkrižja interesov,
–
človeške vire, zlasti ustrezne načrte zaposlovanja,
–
varovanje.“
10
Člen 7 Uredbe št. 550/2004, naslovljen „Certificiranje izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa“, določa:
„1.   Za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa v Skupnosti morajo države članice izvesti certificiranje.
[…]
3.   Nacionalni nadzorni organi izdajo dovoljenja izvajalcem navigacijskih služb zračnega prometa, če ti izpolnjujejo splošne zahteve iz člena 6. […]
[…]
7.   Nacionalni nadzorni organi nadzirajo izpolnjevanje skupnih zahtev in pogojev, navedenih v dovoljenju. Podrobne navedbe takšnega nadziranja so vključene v letna poročila, ki jih države članice predložijo v skladu s členom 12(1) [Uredbe št. 549/2004]. Če nacionalni nadzorni organ ugotovi, da nosilec dovoljenja ne izpolnjuje več teh zahtev ali pogojev, sprejme primerne ukrepe ob zagotavljanju neprekinjenega delovanja služb, pod pogojem, da varnost ni ogrožena. Ti ukrepi lahko vključujejo razveljavitev dovoljenja.“
11
Člen 8 Uredbe št. 550/2004, naslovljen „Določitev izvajalcev služb zračnega prometa“, določa:
„1.   Države članice zagotavljajo izvajanje storitev zračnega prometa na ekskluzivni osnovi v specifičnih blokih zračnega prostora, ki je v njihovi pristojnosti. V ta namen države članice določijo izvajalca storitev služb zračnega prometa, ki ima veljavno dovoljenje v Skupnosti.
[…]
3.   Države članice opredelijo pravice in obveznosti, ki jih morajo izpolnjevati določeni izvajalci služb zračnega prometa. […]
4.   Države članice imajo diskrecijsko pravico pri izbiri izvajalca službe zračnega prometa pod pogojem, da ta izpolnjuje zahteve in pogoje iz členov 6 in 7.
[…]“
12
Člen 14 te uredbe, naslovljen „Splošno“, ki je v poglavju III te uredbe, naslovljenem „Ureditev pristojbin“, določa:
„V skladu z zahtevami členov 15 in 16 sistem pristojbin za navigacijske službe zračnega prometa prispeva k večji transparentnosti pri določanju, uvedbi in izvrševanju pristojbin za uporabnike zračnega prostora ter prispeva k stroškovni učinkovitosti pri izvajanju storitev navigacijskih služb zračnega prometa in učinkovitosti letov, ob hkratnem ohranjanju največje možne stopnje varnosti. […]“
13
Člen 15 navedene uredbe, naslovljen „Načela“, določa:
„1.   Sistem pristojbin temelji na izračunu stroškov za navigacijske službe, ki jih imajo izvajalci služb v korist uporabnikov zračnega prostora. S sistemom pristojbin se ti stroški razporedijo med kategorijami uporabnikov.
[…]
3.   Države članice pri določanju pristojbin v skladu z odstavkom 2 izpolnjujejo naslednja načela:
[…]
(f)
pristojbine spodbujajo varno, učinkovito, uspešno in trajnostno zagotavljanje storitev navigacijskih služb zračnega prometa z namenom, da se omogoči visoka stopnja varnosti in stroškovne učinkovitosti ter izpolnitev ciljev uspešnosti in da se spodbuja zagotavljanje integriranih storitev ob hkratnem zmanjšanju vpliva letalstva na okolje. […]“
Izvedbena uredba št. 1035/2011
14
Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1035/2011 z dne 17. oktobra 2011 o skupnih zahtevah za izvajanje služb navigacijskih služb v zračnem prometu ter o spremembi uredb (ES) št. 482/2008 in (EU) št. 691/2010 (UL 2011, L 271, str. 23), kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 448/2014 z dne 2. maja 2014 (UL 2014, L 132, str. 53) (v nadaljevanju: Izvedbena uredba št. 1035/2011), vsebuje Prilogo I, naslovljeno „Splošne zahteve za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa“, ki določa:
„1.
TEHNIČNA IN OPERATIVNA USPOSOBLJENOST IN ZMOGLJIVOST
Izvajalec storitev navigacijskih služb v zračnem prometu je sposoben izvajati službe na varen, učinkovit, neprekinjen in trajnosten način v skladu s kakršno koli stopnjo skupnega povpraševanja po danem zračnem prostoru. Za ta namen ohranja ustrezno tehnično in operativno zmogljivost ter strokovno znanje.
[…]
3.
UPRAVLJANJE VARNOSTI IN UPRAVLJANJE KAKOVOSTI
[…]
3.2
Sistem vodenja kakovosti
Izvajalci storitev navigacijskih služb v zračnem prometu vzpostavijo sistem za upravljanje kakovosti, ki pokriva vse storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki jih izvajajo, po naslednjih načelih.
Sistem vodenja kakovosti:
(a)
opredeli politiko kakovosti na način, s katerim čim bolje zadovolji potrebe različnih uporabnikov;
[…]
7.
KRITJE ODGOVORNOSTI IN ZAVAROVALNO KRITJE
Izvajalci storitev navigacijskih služb v zračnem prometu imajo pripravljene ureditve za kritje odgovornosti, ki izhajajo iz veljavne zakonodaje.
[…]“
Avstrijsko pravo
Zakon o letalstvu
15
Člen 120 Bundesgesetz über die Luftfahrt (zvezni zakon o letalstvu) z dne 2. decembra 1957 (BGBl. št. 253/1957), v različici, ki se uporablja za dejansko stanje v glavni stvari (v nadaljevanju: zakon o letalstvu), določa:
„1.   Če v mednarodnih sporazumih ali na njihovi podlagi, v določbah prava Unije ali v tem zveznem zakonu ni določeno drugače, navigacijske službe zračnega prometa kot javno nalogo zveze izvaja družba Austro Control GmbH. Ta družba je za izvajanje služb zračnega prometa iz člena 119(2), točka 1(a), [tega zakona] in meteoroloških služb iz člena 119(2), točka 1(c), [tega zakona] določena na ekskluzivni osnovi v smislu členov 8 in 9 Uredbe [št. 550/2004].
[…]
5.   Izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa morajo zagotavljati in ohranjati v stanju, ki zagotavlja varno delovanje, ter pravilno upravljati letalska navigacijska sredstva, ki so skladna z mednarodnimi standardi in potrebna za pravilno in zanesljivo izpolnjevanje nalog navigacijskih služb zračnega prometa, ki so jim bile naložene.
[…]“
Zakon o družbi Austro Control
16
Člen 2 Bundesgesetz über die Austro Control Gesellschaft mit beschränkter Haftung (zvezni zakon o družbi z omejeno odgovornostjo Austro Control) (BGBl. 898/1993), v različici, ki se uporablja za dejansko stanje v postopku v glavni stvari (v nadaljevanju: zakon o družbi Austro Control), določa:
„1.   Družba Austro Control opravlja vse naloge, ki jih je doslej opravljal Bundesamt für Zivilluftfahrt [(zvezni urad za civilno letalstvo, Avstrija)] na podlagi [zakona o letalstvu], na podlagi uredb, sprejetih na podlagi tega zakona, in na podlagi Flugsicherungsstreckengebührengesetz [(zakon o pristojbinah na rutah, ki jih zaračunavajo navigacijske službe zračnega prometa) (BGBl. 137/1986)], z izjemo tistih nalog, ki jih je opravljal na podlagi uredbe v skladu s členom 140b [zakona o letalstvu]. Družba Austro Control poleg tega opravlja naloge, ki so ji bile naložene z zveznimi zakoni ali uredbami, sprejetimi na podlagi teh zveznih zakonov. Za te naloge obstaja obveznost upravljanja. Družba Austro Control sprejme vse organizacijske preventivne ukrepe za to, da lahko pod nadzorom državnih organov izpolnjuje te naloge.
[…]“
17
Člen 10 zakona o družbi Austro Control, naslovljen „Odgovornost“, v odstavku 1 določa:
„Za škodo, ki jo komur koli povzročijo delavci družbe Austro Control, ko ob izvrševanju zakonov opravljajo naloge, ki so tej družbi naložene v členu 2(1) in (3) tega zveznega zakona, odgovarja zvezna država na podlagi določb Amtshaftungsgesetz [(zakon o odškodninski odgovornosti države) (BGBl. 20/1949)]. Delavec ne odgovarja oškodovancu. […]“
Zakon o odškodninski odgovornosti države za škodo, ki jo povzročijo njeni uslužbenci
18
Zakon o odškodninski odgovornosti države za škodo, ki jo povzročijo njeni uslužbenci, v različici, ki se uporablja za dejansko stanje v postopku v glavni stvari (v nadaljevanju: zakon o odškodninski odgovornosti države), v členu 1(1) določa:
„Zveza, zvezne dežele, občine, druge osebe javnega prava in nosilci socialnega zavarovanja […] na podlagi določb civilnega prava odgovarjajo za premoženjsko škodo ali telesne poškodbe, ki so jih ob izvrševanju zakonov z nezakonitim ravnanjem komur koli krivdno povzročile osebe, ki ravnajo kot njihovi organi; organ ne odgovarja oškodovancu. Odškodnina za škodo oziroma poškodbe se lahko plača samo v denarju.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
19
Austro Control je družba z omejeno odgovornostjo, katere edini delničar je Republika Avstrija. Družba Austro Control pri opravljanju svojih zakonsko predpisanih nalog upravlja strežnik letalskega fiksnega telekomunikacijskega omrežja (v nadaljevanju: strežnik AFTN), ki zagotavlja prenos tehničnih informacij, zlasti v zvezi z zračnim prometom, med letalskimi družbami, družbo Austro Control samo in Eurocontrolom, evropskim organom za usklajevanje s sedežem v Bruslju (Belgija).
20
Austrian Airlines, letalska družba s sedežem na letališču Dunaj-Schwechat (Avstrija), uporablja službe zračnega prometa, ki jih izvaja družba Austro Control, za svoje lete s tega letališča in na to letališče, proti plačilu pristojbin, določenih za te službe.
21
Tehnična okvara strežnika AFTN je 28. avgusta 2016 povzročila znatno znižanje števila pristankov in vzletov na navedenem letališču. Družba Austrian Airlines trdi, da je bila zaradi te pomanjkljivosti prisiljena odpovedati 60 letov, kar ji je povzročilo škodo v višini 373.140,46 EUR, kar vključuje vračila denarja za letalske vozovnice, preusmeritve na lete tretjih družb, izgube, povezane z leti pod skupno oznako, stroške prehrane, nastanitve in prevoza potnikov, ponovno odpremo prtljage in plačilo za nadurno delo zaposlenih.
22
Ker je družba Austrian Airlines menila, da je družba Austro Control odgovorna za okvaro strežnika AFTN, ker ni preventivno sprejela tehničnih in kadrovskih ukrepov, potrebnih za dobro delovanje tega strežnika, je zoper Republiko Avstrijo vložila odškodninsko tožbo na podlagi člena 10(1) zakona o družbi Austro Control in člena 1(1) zakona o odškodninski odgovornosti države.
23
Republika Avstrija, ki jo zastopa Finanzprokuratur, je izpodbijala vsakršno krivdno ali nezakonito ravnanje družbe Austro Control pri upravljanju strežnika AFTN. Poleg tega je trdila, da so upoštevne določbe nacionalnega prava in prava Unije, ki se nanašajo na zračno plovbo, namenjene izključno splošnemu interesu varnosti zračnega prevoza, ne pa premoženjskim interesom uporabnikov zračnega prostora, kar naj bi potrjeval neobstoj določb o ureditvi odgovornosti na tem področju.
24
Prvostopenjsko sodišče je odškodninsko tožbo, ki jo je vložila družba Austrian Airlines, zavrnilo z obrazložitvijo, da je edini cilj nacionalnih določb in določb Unije o zračnem prometu urejanje zračnega prometa, ne pa premoženjsko varstvo letalskih prevoznikov. V teh okoliščinah je to sodišče menilo, da ni treba preučiti, ali je osebje družbe Austro Control ravnalo nezakonito in krivdno.
25
Nasprotno pa je pritožbeno sodišče, na katero se je obrnila družba Austrian Airlines, ugotovilo, da čeprav so določbe prava Unije o zračnem prometu namenjene predvsem zagotavljanju varnosti v letalstvu, so z njimi varovani tudi gospodarski interesi letalskih prevoznikov kot uporabnikov zračnega prostora, zlasti ker ti plačujejo pristojbine za navigacijske službe zračnega prometa, ki jih zanje opravljajo izvajalci, kot je družba Austro Control.
26
Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče, Avstrija), ki je predložitveno sodišče, pri katerem je Republika Avstrija, ki jo zastopa Finanzprokuratur, vložila pravno sredstvo zoper odločbo o pritožbi, navaja, da je v skladu z njegovo sodno prakso v zvezi s členom 1(1) zakona o odškodninski odgovornosti države tudi v primeru krivdne kršitve določbe nacionalnega prava mogoče povrniti le škodo, katere preprečevanje je vsaj eden od ciljev kršene določbe. To sodišče pojasnjuje, da je odločilno merilo za nastanek odgovornosti države cilj varstva kršene določbe, ki se določi z razlago.
27
Navedeno sodišče načeloma priznava, da se z določbo nacionalnega prava uresničuje cilj varstva interesov posameznikov, kadar obstaja posebno pravno razmerje med organom, ki je kršil tako določbo, in posameznikom, ki je utrpel škodo. Nasprotno pa je njen namen izključiti obstoj takega cilja, kadar se opravljanje nalog javne službe s strani tega organa nanaša na tako veliko in nedoločeno število oseb, da jih je treba izenačiti s skupnostjo, kar izključuje možnost uveljavljanja odgovornosti države tudi v primeru nezakonitega in krivdnega ravnanja.
28
Predložitveno sodišče navaja, da se nesoglasje med strankama v postopku v glavni stvari nanaša na vprašanje, ali določbe prava Unije v zvezi z zračno plovbo, katerih glavni cilj je zagotoviti varnost v letalstvu, varujejo tudi uporabnike zračnega prostora pred premoženjsko škodo, nastalo zaradi nezakonite in krivdne kršitve izvajalca služb zračnega prometa, imenovanega v skladu s členom 8 Uredbe št. 550/2004, in sicer v obravnavanem primeru družbe Austro Control. Meni, da je cilj te uredbe odločilen in ga je treba določiti samostojno glede na pravo Unije in njegove metode razlage.
29
Prav tako po mnenju tega sodišča iz sodbe z dne 2. junija 2022, Skeyes (C‑353/20, EU:C:2022:423), izhaja, da določbe člena 8 Uredbe št. 550/2004 v povezavi s členom 2, točka 4, Uredbe št. 549/2004, ki opredeljuje navigacijske službe zračnega prometa, uporabnikom zračnega prostora podeljujejo pravice, na katere bi lahko vplivalo zaprtje tega prostora, in da cilj določb prava Unije o navigaciji v zračnem prometu ni omejen na varnost v letalstvu v ožjem smislu.
30
Navedeno sodišče se sprašuje, ali premoženjski interesi teh uporabnikov spadajo v okvir cilja varstva, ki mu sledijo te določbe, kar naj bi omogočalo uveljavljanje odgovornosti Republike Avstrije za premoženjsko škodo, povzročeno z nezakonitim in krivdnim ravnanjem družbe Austro Control, v skladu z zakonom o odgovornosti države.
31
Isto sodišče navaja, da obveznost družbe Austrian Airlines, da plača pristojbine za službe zračnega prometa, ki jih zagotavlja družba Austro Control, govori v prid obstoju posebnega pravnega razmerja med tema subjektoma. Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče) se zlasti iz tega razloga bolj nagiba k stališču, da člen 8 Uredbe (ES) št. 550/2004 v povezavi s členom 2, točka 4, Uredbe št. 549/2004 in člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah varuje tudi premoženjskopravne interese posameznih uporabnikov zračnega prostora.
32
V teh okoliščinah je Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 8 [Uredbe št. 550/2004] v povezavi s členom 2, točka 4, [Uredbe št. 549/2004] razlagati tako, da je izvajanje služb zračnega prometa namenjeno tudi zaščiti posameznega uporabnika zračnega prostora pred nastopom čiste premoženjske škode, ki nastane zaradi nezakonitih in krivdnih opustitev izvajalca navigacijskih služb zračnega prometa, odgovornega za navigacijske službe zračnega prometa?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Uvodne ugotovitve
33
Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe je razvidno, da postavljeno vprašanje, ki se nanaša na obseg cilja varstva, ki se uresničuje zlasti s členom 8 Uredbe št. 550/2004, izhaja iz dejstva, da je v skladu z zakonom o odgovornosti države, kot ga razlaga predložitveno sodišče, odločilno merilo za nastanek te odgovornosti cilj varstva kršene določbe. V obravnavanem primeru naj bi bila ta določba člen 120 zakona o letalstvu, ki v skladu s tem členom 8 določa družbo Austro Control, da med drugim zagotavlja službe zračnega prometa na izključni podlagi.
34
V zvezi s sporom o glavni stvari to sodišče tako pojasnjuje, da je mogoče Republiko Avstrijo šteti za odgovorno za gospodarsko škodo, ki jo je družba Austrian Airlines utrpela zaradi morebitne krivdne neizpolnitve obveznosti družbe Austro Control, le, če je namen upoštevnih določb prava Unije zlasti varstvo uporabnikov zračnega prostora iz člena 2, točka 8, Uredbe št. 549/2004 pred tako škodo.
35
Postavljeno vprašanje je treba obravnavati ob upoštevanju teh ugotovitev.
Predloženo vprašanje
36
Predložitveno sodišče z edinim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 2, točka 4, Uredbe št. 549/2004 in člen 8 Uredbe št. 550/2004 v povezavi z določbami zadnjenavedene uredbe o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa in oblikovanju cen za te službe razlagati tako, da je namen vseh teh določb tudi varstvo uporabnikov zračnega prostora pred gospodarsko škodo, ki jo povzroči krivdna neizpolnitev obveznosti, ki jih ima izvajalec služb zračnega prometa na podlagi teh določb.
37
Najprej je treba poudariti, prvič, da v skladu s členom 1(1) Uredbe št. 549/2004 ta uredba vzpostavlja usklajen regulativni okvir za ustanovitev „enotnega evropskega neba“, katerega cilj je okrepiti veljavne varnostne standarde v zračnem prometu, prispevati k trajnostnemu razvoju sistema zračnega prometa ter izboljšati celovito uspešnost sistema upravljanja zračnega prometa in navigacijskih služb zračnega prometa za splošni zračni promet v Evropi, da bi se zadostilo potrebam vseh uporabnikov zračnega prostora.
38
V tej določbi je še pojasnjeno, da enotno evropsko nebo vključuje usklajeno vseevropsko omrežje prog, upravljanje prog in sisteme za upravljanje zračnega prometa, ki temeljijo izključno na varnosti, učinkovitosti in tehničnih zahtevah v dobrobit vseh „uporabnikov zračnega prostora“, kar je pojem, ki v skladu s členom 2, točka 8, te uredbe zajema operatorje zrakoplovov, ki letijo v splošnem zračnem prometu.
39
Drugič, v skladu s členom 1(1) Uredbe št. 550/2004 ta uredba „v povezavi s področjem uporabe [Uredbe št. 549/2004]“ obravnava varno in učinkovito izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu z določitvijo skupnih zahtev v ta namen. Uredba št. 550/2004 v poglavju III kot bistven element določa tudi ureditev zaračunavanja pristojbin za te službe, ki vključuje pristojbine, ki jih morajo plačati uporabniki zračnega prostora.
40
Poleg tega je iz člena 3(1) Uredbe št. 549/2004 razvidno, da usklajen zakonodajni okvir za uresničitev „enotnega evropskega neba“ vključuje tudi izvedbene ukrepe, ki jih Komisija sprejme med drugim na podlagi te uredbe in Uredbe št. 550/2004. Med temi izvedbenimi ukrepi je Izvedbena uredba št. 1035/2011.
41
Po pojasnitvi tega zakonodajnega okvira je treba ugotoviti, na prvem mestu, da v skladu s členom 2, točka 4, Uredbe št. 549/2004 pojem „navigacijske službe zračnega prometa“ zajema službe zračnega prometa, na katere se izrecno nanaša postavljeno vprašanje, ter komunikacijske, navigacijske in nadzorovalne službe, meteorološke službe za navigacijo v zračnem prometu in letalske informacijske službe.
42
Službe zračnega prometa so sestavni del „upravljanja zračnega prometa“, ki v skladu s členom 2, točka 10, Uredbe št. 549/2004 združuje vse funkcije, ki se izvajajo v zraku in na zemlji in ki so potrebne za varno in učinkovito premikanje zrakoplovov v vseh fazah delovanja. V skladu s točko 11 tega člena te službe vključujejo službe za kontrolo zračnega prometa, letalske informacijske službe in alarmne službe, pri čemer so ti trije pojmi opredeljeni v točki 1, točki 23a oziroma točki 23b navedenega člena.
43
„Službe za kontrolo zračnega prometa“ so po eni strani namenjene preprečevanju trčenja med zrakoplovi in trčenja med zrakoplovi in ovirami na področju manevriranja ter po drugi strani pospeševanju in vzdrževanju urejenega pretoka zračnega prometa. „Letalske informacijske službe“ zagotavljajo nasvete in informacije, koristne za varno in učinkovito izvedbo letov. „Alarmne službe“ obveščajo ustrezne organizacije o letalih, ki potrebujejo pomoč, iskanje ali reševanje, ter po potrebi pomagajo tem organizacijam.
44
Iz navedenega izhaja, da so „službe zračnega prometa“ v smislu člena 2, točka 11, Uredbe št. 549/2004 bistvenega pomena za upravljanje zračnega prometa ne le za varnost in optimalno uporabo zračnega prostora, ampak tudi za uporabnike tega prostora, katerih dejavnosti so odvisne od pravilnega izvajanja teh služb (glej v tem smislu sodbo z dne 2. junija 2022, Skeyes, C‑353/20, EU:C:2022:423, točka 43).
45
Kot je namreč generalna pravobranilka navedla v točki 39 sklepnih predlogov, izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa, vključno s službami zračnega prometa, ni namenjeno le splošnemu interesu zagotavljanja obstoja varnega in učinkovitega enotnega evropskega neba, ampak tudi interesom in gospodarski dejavnosti uporabnikov zračnega prostora, zlasti letalskih prevoznikov.
46
V zvezi s tem je v uvodni izjavi 7 Uredbe št. 549/2004 pojasnjeno, da je zračni prostor omejen vir, katerega optimalna in učinkovita uporaba je mogoča le, če se upoštevajo potrebe vseh uporabnikov.
47
Na drugem mestu, člen 8(1), (3) in (4) Uredbe št. 550/2004 vsaki državi članici nalaga, da imenuje izvajalca služb zračnega prometa ter opredeli pravice in obveznosti tega izvajalca, ki mora, kot je določeno v odstavku 4 tega člena, izpolnjevati skupne zahteve za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa iz člena 6 te uredbe in biti certificiran v skladu s členom 7 navedene uredbe.
48
V skladu s tem členom 6 se morajo te skupne zahteve med drugim nanašati na tehnično in operativno usposobljenost in ustreznost, kakovost storitev ter kritje odgovornosti in zavarovalno kritje. V skladu s členom 7(1) in (3) iste uredbe morajo države članice za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa v Uniji izvesti certificiranje, ki je pogojeno s tem, da izvajalec izpolnjuje navedene skupne zahteve. V skladu z odstavkom 7 tega člena 7, če nacionalni nadzorni organ ugotovi, da nosilec dovoljenja ne izpolnjuje več istih skupnih zahtev, sprejme primerne ukrepe ob zagotavljanju neprekinjenega delovanja služb.
49
Kot je navedeno v uvodni izjavi 4 Uredbe št. 550/2004, morajo izvajalci, ki jih imenujejo države članice, izvajati službe zračnega prometa tako, da bi bilo mogoče v usklajenem organizacijskem okviru za izvajanje takšnih storitev primerno odgovoriti na zahtevo uporabnikov zračnega prostora ter varno in učinkovito urejati zračni promet.
50
Sodišče je razsodilo, da iz uvodne izjave 10, člena 1(1) ter člena 7(1) in (7) Uredbe št. 550/2004 izhaja, da je cilj te uredbe tudi zagotoviti neprekinjeno delovanje vseh služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu (sodba z dne 2. junija 2022, Skeyes, C‑353/20, EU:C:2022:423, točka 44), brez katerega uporabniki zračnega prostora ne bi mogli opravljati svojih dejavnosti v ustreznih pogojih.
51
Poleg tega je v Prilogi I k Izvedbeni uredbi št. 1035/2011 o splošnih zahtevah za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa in dopolnitvi usklajenega regulativnega okvira za vzpostavitev „enotnega evropskega neba“, kot je bilo opozorjeno v točki 40 te sodbe, pojasnjeno, da morajo biti izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa sposobni te službe opravljati na varen, učinkovit, neprekinjen in trajnosten način, v skladu s kakršno koli stopnjo skupnega povpraševanja po danem zračnem prostoru (točka 1 te priloge), opredeliti morajo politiko kakovosti na način, s katerim čim bolje zadovoljijo potrebe različnih uporabnikov (točka 3.2(a) navedene priloge), in morajo imeti pripravljene ureditve za kritje odgovornosti, ki izhajajo iz veljavne zakonodaje (točka 7 iste priloge).
52
Na tretjem mestu, členi od 14 do 16 Uredbe št. 550/2004 urejajo določanje, uvedbo in izvrševanje pristojbin, ki jih morajo plačati uporabniki zračnega prostora za navigacijske službe zračnega prometa, ki se zanje izvajajo. V skladu s tem členom 14 mora ta ureditev zaračunavanja pristojbin med drugim prispevati k stroškovni učinkovitosti pri izvajanju storitev navigacijskih služb zračnega prometa in učinkovitosti letov, ob hkratnem ohranjanju največje možne stopnje varnosti.
53
Člen 15(1) te uredbe določa, da sistem pristojbin temelji na izračunu stroškov za navigacijske službe, ki jih imajo izvajalci služb v korist uporabnikov zračnega prostora. V odstavku 3(f) tega člena je pojasnjeno, da morajo pristojbine spodbujati varno, učinkovito, uspešno in trajno zagotavljanje storitev navigacijskih služb zračnega prometa z namenom, da se omogoči visoka stopnja varnosti in stroškovne učinkovitosti.
54
Iz navedenega izhaja, da uredbi št. 549/2004 in št. 550/2004 ter Izvedbena uredba št. 1035/2011 zahtevajo, da izvajalci služb zračnega prometa ustrezno zadovoljujejo potrebe uporabnikov zračnega prostora z zagotavljanjem varnosti, kontinuitete, trajnostnosti, učinkovitosti in stroškovne učinkovitosti svojih služb, pri čemer so te službe nujne za dejavnosti teh uporabnikov, ki nosijo njihove gospodarske stroške.
55
V tem smislu je Sodišče v sodbi z dne 2. junija 2022, Skeyes (C‑353/20, EU:C:2022:423, točki 39 in 49), v bistvu razsodilo, da lahko določbe uredb št. 549/2004 in št. 550/2004 uporabnikom zračnega prostora podeljujejo nekatere pravice, na katere bi zaprtje zračnega prostora lahko vplivalo.
56
V obravnavanem primeru je iz predloga za sprejetje predhodne odločbe razvidno, da je okvara strežnika AFTN, ki ga upravlja družba Austro Control kot izvajalec služb zračnega prometa, ki ga je določila Republika Avstrija, povzročila znatno znižanje števila pristankov in vzletov na letališču Dunaj-Schwechat ter posledično odpoved letov, ki jih opravlja družba Austrian Airlines, kar ponazarja razmerje odvisnosti, poudarjeno v točki 44 te sodbe, med zagotavljanjem teh služb na eni strani in možnostjo uporabnikov zračnega prostora, da opravljajo svoje dejavnosti, na drugi strani.
57
Nacionalno sodišče, ki je edino pristojno za ugotavljanje in presojo dejanskega stanja spora o glavni stvari ter za razlago in uporabo nacionalnega prava (sodbi z dne 4. junija 2013, ZZ, C‑300/11, EU:C:2013:363, točka 36, in z dne 29. julija 2024, protectus, C‑185/23, EU:C:2024:657, točka 36), mora ugotoviti, ali je ob upoštevanju odgovora Sodišča na postavljeno vprašanje mogoče uveljavljati odgovornost Republike Avstrije za gospodarsko škodo, ki jo je utrpela družba Austrian Airlines in ki naj bi bila povzročena z morebitno krivdno neizpolnitvijo obveznosti družbe Austro Control.
58
Glede na vse zgoraj navedene razloge je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 2, točka 4, Uredbe št. 549/2004 in člen 8 Uredbe št. 550/2004 v povezavi z določbami zadnjenavedene uredbe o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa in oblikovanju cen za te službe razlagati tako, da je namen vseh teh določb tudi varstvo uporabnikov zračnega prostora pred gospodarsko škodo, ki jo povzroči krivdna neizpolnitev obveznosti, ki jih ima izvajalec služb zračnega prometa na podlagi teh določb.
Stroški
59
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Člen 2, točka 4, Uredbe (ES) št. 549/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o določitvi okvira za oblikovanje enotnega evropskega neba (okvirna uredba) in člen 8 Uredbe (ES) št. 550/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu (Uredba o izvajanju služb), kakor sta bili spremenjeni z Uredbo (ES) št. 1070/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009, v povezavi z določbami Uredbe št. 550/2004 o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa in oblikovanju cen za te službe
je treba razlagati tako, da
je namen vseh teh določb tudi varstvo uporabnikov zračnega prostora pred gospodarsko škodo, ki jo povzroči krivdna neizpolnitev obveznosti, ki jih ima izvajalec služb zračnega prometa na podlagi teh določb.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.