61999CJ0138_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-138/99,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja F. Benyon, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
kantajana,
vastaan
Luxemburgin suurherttuakunta, asiamiehenään ulkoasiainministeriön oikeudellisia asioita ja kulttuuriasioita hoitavan yksikön päällikkö P. Steinmetz, 5 rue Notre-Dame, Luxemburg,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY (EYVL L 319, s. 14) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. C. Moitinho de Almeida sekä tuomarit C. Gulmann (esittelevä tuomari) ja J.-P. Puissochet,
julkisasiamies: F. G. Jacobs,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 14.10.1999 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan (josta on tullut EY 226 artikla) nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.4.1999 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY (EYVL L 319, s. 14; jäljempänä direktiivi) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2 Tämän direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 21.11.1996 ja että niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
3 Koska komissio ei ollut saanut Luxemburgin hallitukselta ilmoitusta direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteistä, se kehotti sitä 30.5.1997 päivätyllä virallisella huomautuksella perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti esittämään huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa.
4 Luxemburgin hallitus vastasi 13.8.1997 päivätyllä kirjeellään, että täytäntöönpanotoimenpiteitä valmisteltiin.
5 Koska komissio ei saanut lisätietoja, se lähetti 24.2.1998 Luxemburgin suurherttuakunnalle perustellun lausunnon, jossa se muistutti tätä velvollisuudesta saattaa direktiivi osaksi kansallista oikeusjärjestystä ja kehotti toteuttamaan velvollisuuksien täyttämiseksi tarpeelliset toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa tämän lausunnon tiedoksiannosta.
6 Luxemburgin hallitus vastasi tähän perusteltuun lausuntoon 26.3.1998 ilmoittamalla, että esitys suurherttuan asetukseksi, jolla direktiivi pannaan täytäntöön, oli hyväksytty hallituksessa ja siitä oli pyydetty lausunto Conseil d'État'lta, toimivaltaiselta ammattialan etujärjestöltä ja eduskunnan työvaliokunnalta.
7 Koska komissio ei saanut Luxemburgin hallitukselta tietoja, joiden perusteella se olisi voinut päätellä, että täytäntöönpanotoimenpiteisiin oli ryhdytty, se päätti 16.4.1999 nostaa tämän kanteen.
8 Komissio muistuttaa, että EY:n perustamissopimuksen 189 artiklan kolmannen kohdan (josta on tullut EY 249 artiklan kolmas kohta) mukaan direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi muodon ja keinot, ja että EY:n perustamissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan (josta on tullut EY 10 artiklan 1 kohta) mukaan jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia perustamissopimuksista tai yhteisön toimielinten säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi. Komissio lisää, että näiden määräysten pakottavan luonteen takia jäsenvaltioiden on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet saattaakseen direktiivit säädetyssä määräajassa osaksi kansallista oikeusjärjestystä ja ilmoitettava komissiolle viipymättä näistä toimenpiteistä.
9 Luxemburgin hallitus ei kiistä sitä, ettei se ole saattanut direktiiviä säädetyssä määräajassa osaksi kansallista oikeusjärjestystä. Se selittää, että viivästyksen syyt ovat menettelylliset, ja täsmentää, että esitystä laiksi valmistellaan.
10 Tältä osin on todettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, ettei se ole noudattanut direktiivissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja (ks. mm. asia C-401/98, komissio v. Kreikka, tuomio 14.9.1999, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 9 kohta).
11 Koska direktiiviä ei ole pantu täytäntöön siinä säädetyssä määräajassa, komission kannetta on pidettävä perusteltuna.
12 Näin ollen on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
13 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Komissio on vaatinut Luxemburgin suurherttuakunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska Luxemburgin suurherttuakunta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kolmas jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan perusperiaatteista 21 päivänä marraskuuta 1994 annetun neuvoston direktiivin 94/56/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.