62025CJ0313
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)
4 päivänä syyskuuta 2025 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely – Maahanmuuttopolitiikka – Jäsenvaltiossa laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttaminen – Direktiivi 2008/115/EY – Lainvoimaisen palauttamispäätöksen täytäntöönpano – 5 artikla – Palauttamiskiellon periaate – Lapsen etu – Perhesuhteet – 15 artikla – Säilöönotto maastapoistamista varten – Laillisuuden edellytysten noudattamisen valvonta – Kansallisen tuomioistuimen velvollisuus valvoa palauttamiskiellon periaatteen ja muiden direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitettujen intressien noudattamista – Tutkiminen viran puolesta – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 ja 7 artikla, 19 artiklan 2 kohta, 24 artiklan 2 kohta ja 47 artikla
Asiassa C‑313/25 PPU [Adrar] (
i
),
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka rechtbank Den Haag, zittingsplaats Roermond (Haagin alioikeus, Roermondin istuntopaikka, Alankomaat) on esittänyt 6.5.2025 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 6.5.2025, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
GB
vastaan
Minister van Asiel en Migratie,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Jürimäe (esittelevä tuomari), presidentti K. Lenaerts, joka hoitaa toisen jaoston tuomarin tehtäviä, sekä tuomarit M. Gavalec, Z. Csehi ja F. Schalin,
julkisasiamies: D. Spielmann,
kirjaaja: hallintovirkamies A. Lamote,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 1.7.2025 pidetyssä istunnossa esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
GB, edustajinaan N. den Ouden ja A. Hol, advocaten,
–
Alankomaiden hallitus, asiamiehinään M. H. S. Gijzen ja J. Langer,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään A. Baeckelmans, A. Katsimerou ja F. van Schaik,
kuultuaan julkisasiamiehen 1.8.2025 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY (EUVL 2008, L 348, s. 98) 5 artiklan, 13 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 15 artiklan, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 6 ja 7 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan, 24 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa vastakkain ovat Algerian kansalainen GB ja Minister van Asiel en Migratie (turvapaikka- ja maahanmuuttoministeri, Alankomaat; jäljempänä ministeri) ja joka koskee viimeksi mainitun päätöstä ottaa GB säilöön hänen maasta poistamisekseen Algeriaan.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Kansainvälinen oikeus
3
Genevessä 28.7.1951 allekirjoitetun pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen (Yhdistyneiden kansakuntien sopimuskokoelma, nide 189, s. 150, nro 2545 (1954)), sellaisena kuin se on muutettuna New Yorkissa 31.1.1967 tehdyllä pakolaisten oikeusasemaa koskevalla pöytäkirjalla, 33 artiklassa määrätään seuraavaa:
”1.   Sopimusvaltio ei tavalla tai toisella saa karkoittaa tai palauttaa pakolaista sellaisten alueiden rajoille, jossa hänen henkeään tai vapauttaan uhataan rodun, uskonnon, kansalaisuuden ja tiettyyn yhteiskunnalliseen ryhmään kuulumisen tai poliittisen mielipiteen vuoksi.
2.   Ensimmäisessä kohdassa olev[a]an määräykseen ei kuitenkaan voi vedota pakolainen, johon nähden on perusteltua aihetta olettaa, että hän on vaaraksi oleskelumaansa turvallisuudelle tai joka on lainvoiman saaneella tuomiolla tuomittu erityisen törkeästä rikoksesta ja on yhteiskunnalle vaarallinen sanotussa maassa.”
Unionin oikeus
4
Direktiivin 2008/115 johdanto-osan 2, 4, 8, 16, 22 ja 24 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(2)
Brysselissä 4 ja 5 päivänä marraskuuta 2004 kokoontunut Eurooppa-neuvosto vaati tehokasta maastapoistamis- ja palauttamispolitiikkaa, joka perustuu yhteisiin vaatimuksiin, joiden mukaisesti henkilöt palautetaan inhimillisellä tavalla ja heidän perusoikeuksiaan ja ihmisarvoaan täysimääräisesti kunnioittaen.
– –
(4)
On tarpeen sopia selkeistä, avoimista ja oikeudenmukaisista säännöistä, joilla luodaan tehokas palauttamispolitiikka välttämättömänä osana hallittua maahanmuuttopolitiikkaa.
– –
(8)
Jäsenvaltioilla on tunnustetusti oikeus palauttaa laittomasti oleskelevat kolmansien maiden kansalaiset, edellyttäen, että käytössä ovat oikeudenmukaiset ja tehokkaat turvapaikkajärjestelmät, joissa palauttamiskiellon periaatetta noudatetaan täysimääräisesti.
– –
(16)
Säilöönottoa maastapoistamista varten olisi rajoitettava, ja siinä olisi noudatettava oikeasuhteisuuden periaatetta käytettyihin keinoihin ja tavoiteltuihin päämääriin nähden. Säilöönotto on perusteltu ainoastaan palauttamisen valmistelemiseksi tai henkilön poistamiseksi maasta, ja jos lievempien keinojen käyttäminen ei olisi riittävää.
– –
(22)
[Lapsen oikeuksista tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen 20.11.1989 hyväksymän] Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi ensisijaisesti otettava huomioon lapsen etu tätä direktiiviä sovellettaessa. [Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun] ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen mukaisesti jäsenvaltioiden olisi ensisijaisesti otettava huomioon perhe-elämän kunnioittamisen periaate tätä direktiiviä sovellettaessa.
– –
(24)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti [perusoikeuskirjassa] tunnustettuja periaatteita.”
5
Kyseisen direktiivin 3 artiklan, jonka otsikko on ”Määritelmät”, 4 ja 5 alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä direktiivissä tarkoitetaan
– –
4)
’palauttamispäätöksellä’ hallinnollista tai oikeudellista päätöstä tai muuta toimenpidettä, jolla kolmannen maan kansalaisen oleskelu todetaan laittomaksi ja jolla asetetaan tai todetaan velvoite poistua maasta;
5)
’maastapoistamisella’ paluuvelvoitteen täytäntöönpanoa eli varsinaista kuljetusta pois asianomaisesta jäsenvaltiosta”.
6
Direktiivin 2008/115 5 artiklassa, jonka otsikko on ”Palauttamiskielto, lapsen etu, perhesuhteet ja terveydentila”, säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on otettava tätä direktiiviä täytäntöön pannessaan asianmukaisesti huomioon
a)
lapsen etu,
b)
perhesuhteet,
c)
asianomaisen kolmannen maan kansalaisen terveydentila,
ja noudatettava palauttamiskiellon periaatetta.”
7
Direktiivin 9 artiklan, jonka otsikko on ”Maastapoistamisen lykkääminen”, 1 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on lykättävä maastapoistamista
a)
silloin, kun se loukkaisi palauttamiskiellon periaatetta – –”
8
Direktiivin 2008/115 12 artiklan, jonka otsikko on ”Muoto”, 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Palauttamispäätökset sekä mahdollisesti annetut maahantulokieltoa ja maastapoistamista koskevat päätökset on annettava kirjallisina, ja niissä on mainittava ratkaisun tosiseikkoihin liittyvät ja oikeudelliset perusteet sekä käytettävissä olevat oikeussuojakeinot.”
9
Mainitun direktiivin 13 artiklan, jonka otsikko on ”Oikeussuojakeinot”, 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle on annettava mahdollisuus käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja, jotta hän voi hakea muutosta 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun palauttamiseen liittyvään päätökseen tai hakea päätöksen uudelleen käsittelyä toimivaltaisessa tuomioistuimessa tai hallintoviranomaisessa tai muussa toimivaltaisessa elimessä, jonka jäsenet ovat puolueettomia ja riippumattomia.
2.   Edellä 1 kohdassa mainitulla viranomaisella tai elimellä on toimivalta tutkia 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen palauttamiseen liittyvien päätösten laillisuus sekä mahdollisuus väliaikaisesti lykätä niiden täytäntöönpanoa, jollei väliaikaista lykkäystä jo sovelleta kansallisen lainsäädännön nojalla.”
10
Kyseisen direktiivin 15 artiklassa, jonka otsikko on ”Säilöönotto”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltiot voivat ottaa säilöön palauttamismenettelyjen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen palauttamisen valmistelemiseksi ja/tai henkilön poistamiseksi maasta vain, jos muita riittäviä mutta lievempiä keinoja ei voida soveltaa tehokkaasti tietyssä tapauksessa, erityisesti kun
a)
on olemassa pakenemisen vaara; tai
b)
asianomainen kolmannen maan kansalainen välttelee tai vaikeuttaa palauttamisen valmisteluja tai maastapoistamista.
Säilöönoton on oltava mahdollisimman lyhytaikainen ja sitä saa jatkaa vain niin kauan kuin asianmukaisella ripeydellä hoidettavat maastapoistamisjärjestelyt ovat kesken.
2.   Säilöönottomääräyksen antaa hallinto- tai oikeusviranomainen.
Säilöönottomääräys on annettava kirjallisena ja siinä on mainittava ratkaisun tosiseikkoihin liittyvät ja oikeudelliset perusteet.
Jos säilöönottomääräyksen antaa hallintoviranomainen, jäsenvaltion on
a)
joko säädettävä, että oikeusviranomainen tutkii viipymättä säilöönoton laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa säilöönoton alkamisesta;
b)
tai annettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle oikeus panna vireille menettely, jossa oikeusviranomainen tutkii viipymättä hänen säilöönottonsa laillisuuden ja tekee siitä päätöksen mahdollisimman lyhyessä ajassa kyseisen menettelyn alkamisesta. Tässä tapauksessa jäsenvaltion on välittömästi ilmoitettava asianomaiselle kolmannen maan kansalaiselle mahdollisuudesta tällaisen menettelyn vireillepanoon.
Asianomainen kolmannen maan kansalainen on vapautettava välittömästi, jos säilöönotto ei ole laillinen.
3.   Joka tapauksessa säilöönottoa on tarkasteltava uudelleen kohtuullisin väliajoin joko asianomaisen kolmannen maan kansalaisen hakemuksesta tai viran puolesta. Jos säilöönoton kestoa jatketaan, uudelleen tarkastelut toteutetaan oikeusviranomaisen valvonnassa.
4.   Kun käy ilmi, että kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei enää ole oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi tai että 1 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää ole olemassa, säilöönotto ei ole enää perusteltua ja asianmukainen henkilö on vapautettava välittömästi.
5.   Säilöönottoa on jatkettava niin kauan kuin 1 kohdassa säädetyt edellytykset ovat olemassa ja niin kauan kuin se on tarpeen onnistuneen maastapoistamisen varmistamiseksi. Kunkin jäsenvaltion on säädettävä rajoitetusta säilöönottoajasta, joka ei saa ylittää kuutta kuukautta.
6.   Jäsenvaltiot eivät saa jatkaa 5 kohdassa tarkoitettua aikaa muutoin kuin kansallisen lainsäädännön mukaisesti rajoitetuksi ajaksi, joka ei ole pidempi kuin kaksitoista kuukautta, jos niiden kohtuullisista pyrkimyksistä huolimatta maastapoistaminen todennäköisesti kestää kauemmin siitä syystä, että
a)
asianomainen kolmannen maan kansalainen ei tee yhteistyötä; tai
b)
kolmansista maista hankittavat tarpeelliset asiakirjat viivästyvät.”
Alankomaiden oikeus
11
Ulkomaalaislain kokonaisuudistuksesta 23.11.2000 annetun lain (wet tot algehele herziening van de Vreemdelingenwet; Stb. 2000, nro 495), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasian oikeusriitaan, 59 §:n 1 momentin a kohdassa säädetään seuraavaa:
”[Ministeri] voi määrätä otettavaksi säilöön maassa laittomasti oleskelevan ulkomaalaisen maastapoistamista varten, mikäli yleinen järjestys tai kansallinen turvallisuus sitä vaatii.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
12
Algerian kansalainen GB jätti 11.9.2024 kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen Alankomaissa. Hän ei saapunut kuulemistilaisuuteen, jossa käsiteltiin hakemuksen perusteluja.
13
Ministeri hylkäsi näin ollen 7.10.2024 tekemällään päätöksellä kyseisen hakemuksen tutkimatta sen sisältöä. Tämä päätös on myös palauttamispäätös (jäljempänä palauttamispäätös). Koska GB ei hakenut muutosta, päätöksestä tuli lainvoimainen.
14
Ranskan viranomaiset siirsivät 26.3.2025 GB:n Alankomaihin kolmannen maan kansalaisen tai kansalaisuudettoman henkilön johonkin jäsenvaltioon jättämän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määrittämisperusteiden ja ‑menettelyjen vahvistamisesta 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 604/2013 (EUVL 2013, L 180, s. 31) nojalla.
15
GB jätti samana päivänä Alankomaissa myöhemmän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen, jonka seurauksena palauttamispäätöksen täytäntöönpano keskeytettiin. Kuultuaan GB:tä tämän hakemuksen syistä ministeri ilmoitti hänelle 7.4.2025 aikomuksestaan hylätä hakemus ilmeisen perusteettomana. GB peruutti kyseisen hakemuksen 9.4.2025. Palauttamispäätöksen täytäntöönpanon keskeyttäminen päättyi siten suoraan lain nojalla.
16
Ministeri päätti 10.4.2025 GB:n säilöönotosta direktiivin 2008/115 15 artiklan nojalla hänen palauttamisensa valmistelemiseksi tai hänen maastapoistamisekseen Algeriaan palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi. Ennen säilöönottoaan GB ilmoitti yhtäältä, että hän pelkäsi joutuvansa epäinhimillisen tai halventavan rangaistuksen tai kohtelun kohteeksi, jos hänet palautettaisiin Algeriaan, ja toisaalta, että hän oli Ranskassa 18.9.2024 syntyneen lapsen isä ja että hän halusi huolehtia tästä, vaikka hänellä ei ollut enää suhdetta kyseisen lapsen äitiin, joka on Algerian kansalainen ja jolla on oleskelulupa Ranskassa.
17
GB nosti 16.4.2025 kanteen säilöönotosta rechtbank Den Haag, zittingsplaats Roermondissa (Haagin alioikeus, Roermondin istuntopaikka, Alankomaat), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
18
Kyseinen tuomioistuin pohtii, onko sen säilöönoton laillisuuden edellytysten noudattamista valvoessaan arvioitava unionin oikeuden nojalla, ovatko palauttamiskiellon periaate ja muut direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitetut intressit, erityisesti perhesuhteet ja lapsen etu, esteenä GB:n maastapoistamiselle Algeriaan palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi. Alankomaiden oikeuden mukaan kyseisellä tuomioistuimella ei nimittäin ole toimivaltaa tehdä tällaista arviointia.
19
Ensinnäkin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo olevansa ainoa oikeusviranomainen, joka voi arvioida, onko GB:n maastapoistaminen Algeriaan direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitettujen palauttamiskiellon periaatteen ja muiden intressien mukaista.
20
Menettelyn missään vaiheessa ei näet arvioitu, olivatko edellä mainitut intressit ja periaate esteenä GB:n maastapoistamiselle.
21
Ensinnäkään tällaista arviointia ei tehty palauttamispäätöksen yhteydessä, sillä GB ei saapunut kuulemistilaisuuteen, jossa käsiteltiin hänen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksensa perusteita. Koska GB ei hakenut muutosta kyseiseen päätökseen, siitä tuli lainvoimainen ilman, että palauttamiskiellon periaatetta ja muita direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitettuja intressejä olisi tutkittu.
22
Tällaista arviointia ei myöskään tehty, kun GB otettiin säilöön maastapoistamista varten, vaikka hän oli vedonnut olosuhteiden huomattavaan muuttumiseen tuomalla esiin yhtäältä perusoikeuskirjan 4 artiklassa kielletyn kohtelun vaaran siinä tapauksessa, että hänet palautettaisiin Algeriaan, ja toisaalta sen, että hänellä on Ranskassa syntynyt lapsi, josta hän väittää haluavansa huolehtia.
23
Palauttamiskiellon periaatetta ja muita direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitettuja intressejä ei myöskään voida arvioida menettelyn myöhemmässä vaiheessa. On nimittäin niin, että yhtäältä kansallisessa oikeudellisessa käytännössä palauttamispäätöksen täytäntöönpano ei edellytä uutta hallinnollista toimea tai tuomioistuintoimea, jonka yhteydessä tällainen arviointi voitaisiin suorittaa. Toisaalta Alankomaiden oikeudessa ei säädetä itsenäisestä oikeussuojakeinosta palauttamispäätöksen riitauttamiseksi. GB voi tehdä oikaisuvaatimuksen päätetystä ja suunnitellusta tosiasiallisesta maastapoistamisesta vasta sen jälkeen, kun hänelle on ilmoitettu sen päivämäärä ja kellonaika. Tällainen oikaisuvaatimus voi kuitenkin koskea vain palauttamispäätöksen täytäntöönpanoon liittyviä menettelytapoja eikä se johda direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitettujen intressien tai palauttamiskiellon periaatteen arviointiin.
24
Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että sen on unionin oikeuden mukaan suoritettava ajantasainen arviointi palauttamiskiellon periaatteesta ja muista direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitetuista intresseistä, jotta GB:lle voidaan taata tehokkaat oikeussuojakeinot, oikeus vapauteen sekä tämän periaatteen ja näiden intressien kunnioittaminen.
25
Kyseinen tuomioistuin korostaa tältä osin ensinnäkin, että mainitun direktiivin 5 artiklassa velvoitetaan toimivaltainen kansallinen viranomainen noudattamaan palauttamismenettelyn kaikissa vaiheissa palauttamiskiellon periaatetta. Direktiiviä sovelletaan mainitun tuomioistuimen mukaan juuri ottamalla säilöön kolmannen maan kansalainen tämän poistamiseksi maasta, ja säilöönotto on edellä mainittu vaihe.
26
Toiseksi unionin lainsäätäjä on säätänyt direktiivin 2008/115 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, että maastapoistamista on lykättävä, jos se on palauttamiskiellon periaatteen vastainen. Aikaisempi palauttamispäätös ei siis ole esteenä maastapoistamisen lykkäämiselle, joten palauttamispäätöksen, vaikka se olisi lainvoimainen, ei pitäisi estää sen tutkimista, onko kyseisen päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettu maastapoistaminen yhteensopiva palauttamiskiellon periaatteen kanssa. Lisäksi palauttamiskielto on ehdoton.
27
Perusoikeuskirjan 7 artiklassa ja 24 artiklan 2 kohdassa vahvistetut perusoikeudet eivät sitä vastoin ole ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan ehdottomia oikeuksia. Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee kuitenkin, että myös nämä oikeudet voivat olla esteenä palauttamispäätöksen tekemiselle. Vastaavasti ne voivat ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan olla esteenä kolmannen maan kansalaisen maastapoistamiselle tällaisen päätöksen täytäntöön panemiseksi.
28
Kolmanneksi asianomaisen kolmannen maan kansalaisen oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin edellyttää myös, että tuomioistuin, jonka tehtävänä on valvoa maastapoistamista varten tapahtuvan säilöönoton laillisuuden edellytysten noudattamista, kun kyseessä on palauttamispäätöksen täytäntöön paneminen, voi tarkistaa, ovatko palauttamiskiellon periaate ja muut direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitetut intressit esteenä maastapoistamiselle.
29
Maastapoistamiseksi tehty säilöönotto ei kuitenkaan ole sen mukaan perusteltua eikä vastaa enää tarkoitustaan, jos maastapoistaminen ei ole mahdollista direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitettujen intressien tai palauttamiskiellon periaatteen perusteella. Asianomainen henkilö on mainitun direktiivin 15 artiklan 4 kohdan mukaan vapautettava tällöin välittömästi. Maastapoistamisen sallittavuus on siten selvitettävä ennen kuin kolmannen maan kansalainen otetaan säilöön maastapoistamista varten.
30
Näissä olosuhteissa rechtbank Den Haag, zittingsplaats Roermond on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko direktiivin 2008/115 5 artiklaa, 13 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 15 artiklaa, luettuina yhdessä [perusoikeuskirjan] 6 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että oikeusviranomaisen on tutkiessaan, onko unionin oikeuteen perustuvia kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuuden edellytyksiä noudatettu, varmistettava, tarvittaessa viran puolesta, että palauttamiskiellon periaate ei ole esteenä sellaisen aiemmin tehdyn palauttamispäätöksen täytäntöönpanolle, jota varten kolmannen maan kansalainen on otettu säilöön?
2)
Onko direktiivin 2008/115 5 artiklaa, 13 artiklan 1 ja 2 kohtaa sekä 15 artiklaa, luettuina yhdessä [perusoikeuskirjan] 6 ja 7 artiklan, 24 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että oikeusviranomaisen on tutkiessaan, onko unionin oikeuteen perustuvia kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuuden edellytyksiä noudatettu, varmistettava tarvittaessa viran puolesta, että direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitetut intressit eivät ole esteenä sellaisen aiemmin tehdyn palauttamispäätöksen täytäntöönpanolle, jota varten kolmannen maan kansalainen on otettu säilöön?”
Kiireellistä ennakkoratkaisumenettelyä koskeva pyyntö
31
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on pyytänyt soveltamaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 a artiklassa ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 107 artiklassa tarkoitettua kiireellistä ennakkoratkaisumenettelyä.
32
Näistä artikloista seuraa, että kyseisen menettelyn soveltaminen edellyttää kahden kumulatiivisen edellytyksen täyttymistä. Ennakkoratkaisupyynnössä on yhtäältä esitettävä tulkintakysymyksiä, jotka koskevat EUT‑sopimuksen kolmannen osan V osastossa tarkoitettua vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta. Pääasian olosuhteille, sellaisina kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on ne kuvannut, on toisaalta oltava ominaista se, että asia on kiireellinen.
33
Ensimmäisestä edellytyksestä on todettava, että nyt käsiteltävä ennakkoratkaisupyyntö koskee direktiivin 2008/115, joka kuuluu EUT‑sopimuksen kolmannen osan vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevassa V osastossa tarkoitettuihin aloihin, tulkintaa. Tämä pyyntö voidaan näin ollen käsitellä kiireellisessä ennakkoratkaisumenettelyssä.
34
Toisesta edellytyksestä eli kiireellisyysedellytyksestä on huomautettava, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan se täyttyy erityisesti silloin, kun pääasiassa kyseessä olevaan henkilöön kohdistuu parhaillaan vapaudenmenetys ja kun hänen säilössä pitämisensä riippuu pääasian ratkaisusta, ja on täsmennettävä, että asianomaisen tilannetta on arvioitava sellaisena kuin se on ajankohtana, jolloin tutkitaan pyyntö ennakkoratkaisupyynnön käsittelemisestä kiireellisessä menettelyssä (tuomio 4.10.2024, Bouskoura, C‑387/24 PPU, EU:C:2024:868, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 19.6.2025, Kamekris, C‑219/25 PPU, EU:C:2025:456, 26 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
35
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee ensinnäkin, että GB otettiin säilöön 10.4.2025 hänen maastapoistamisekseen Algeriaan, joten häneen kohdistuu parhaillaan vapaudenmenetys.
36
Toiseksi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämillä kysymyksillä pyritään selvittämään, onko sillä unionin oikeuden nojalla velvollisuus arvioida säilöönoton laillisuuden edellytysten perusteella, ovatko palauttamiskiellon periaate ja muut direktiivin 2008/115 5 artiklassa tarkoitetut intressit esteenä GB:n maastapoistamiselle Algeriaan, jolloin sen olisi lopetettava hänen säilöönottonsa.
37
Unionin tuomioistuimen toinen jaosto on päättänyt näin ollen 21.5.2025 esittelevän tuomarin ehdotuksesta ja julkisasiamiestä kuultuaan hyväksyä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen pyynnön tämän ennakkoratkaisupyynnön käsittelemisestä kiireellisessä ennakkoratkaisumenettelyssä.
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Alustavat toteamukset
38
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 267 artiklassa säädetty menettely on unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisen yhteistyön väline, jonka avulla unionin tuomioistuin esittää kansallisille tuomioistuimille ne unionin oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, joita nämä tarvitsevat ratkaistakseen käsiteltävikseen saatetut asiat (ks. määräys 26.1.1990, Falciola, C‑286/88, EU:C:1990:33, 7 kohta ja tuomio 15.4.2021, Belgian valtio (Siirtopäätöksen tekemisen jälkeiset seikat), C‑194/19, EU:C:2021:270, 21 kohta).
39
Niin ikään vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tässä yhteistyömenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on antaa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella tämä voi ratkaista siinä vireillä olevan asian (ks. tuomio 17.7.1997_Krüger, C‑334/95, EU:C:1997:378, 22 ja 23 kohta). Unionin tuomioistuimen on tätä silmällä pitäen tarvittaessa muotoiltava sille esitetyt kysymykset uudelleen (ks. tuomio 28.11.2000, Roquette Frères, C‑88/99, EU:C:2000:652, 18 kohta ja tuomio 3.6.2025, Kinsa, C‑460/23, EU:C:2025:392, 34 kohta).
40
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää kysymyksillään tulkintaa direktiivin 2008/115 5 artiklasta, 13 artiklan 1 ja 2 kohdasta sekä 15 artiklasta, luettuina yhdessä useiden perusoikeuskirjan määräysten kanssa.
41
Direktiivin 2008/115 13 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään muun muassa, että asianomaisella kolmannen maan kansalaisella on oltava käytettävissään tehokkaat oikeussuojakeinot, jotta hän voi hakea muutosta kyseisen direktiivin 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin palauttamiseen liittyviin päätöksiin eli palauttamispäätökseen ja mahdollisesti maahantulokieltoon tai maastapoistamispäätöksiin.
42
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämistä selityksistä ilmenee kuitenkin, että pääasian kohteena ei ole direktiivin 2008/115 13 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun palauttamispäätöksen tai muun palauttamiseen liittyvän päätöksen laillisuus vaan laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönotto maastapoistamista varten lainvoimaiseksi tulleen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi.
43
Siltä osin kuin on kyse laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönotosta direktiivin 2008/115 15 artiklan 1 ja 2 kohdan nojalla, oikeussuojaa koskevista Euroopan unionin yhteisistä vaatimuksista säädetään kyseisen 15 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa (ks. vastaavasti tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 82 kohta).
44
Näin ollen direktiivin 2008/115 13 artiklan 1 ja 2 kohta eivät ole merkityksellisiä pääasian ratkaisemisen kannalta, joten niitä ei ole tarpeen tulkita.
Ensimmäinen kysymys
45
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy ensimmäisellä kysymyksellään, onko direktiivin 2008/115 5 ja 15 artiklaa, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on tutkia laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuus, kun säilöönotto on toteutettu hänen maastapoistamistaan varten lopullisen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi, on velvollinen tutkimaan, tarvittaessa viran puolesta, onko palauttamiskiellon periaate esteenä tälle maastapoistamiselle.
46
Aluksi on muistutettava, että direktiivin 2008/115 pääasiallinen tavoite on, kuten sen johdanto-osan toisesta ja neljännestä perustelukappaleesta ilmenee, tehokkaan maastapoistamis- ja palauttamispolitiikan käyttöön otto kyseessä olevien henkilöiden perusoikeuksia ja ihmisarvoa täysimääräisesti kunnioittaen (tuomio 19.6.2018, Gnandi, C‑181/16, EU:C:2018:465, 48 kohta; tuomio 22.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Maastapoistaminen – Lääkekannabis), C‑69/21, EU:C:2022:913, 88 kohta ja tuomio 17.10.2024, Ararat, C‑156/23, EU:C:2024:892, 30 kohta).
47
Tästä seuraa, että kun jäsenvaltiot soveltavat direktiiviä 2008/115 – myös silloin, kun ne toteuttavat säilöönottotoimenpiteitä maassa laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen maastapoistamisen valmistelemiseksi –, niiden on kunnioitettava tälle kansalaiselle perusoikeuskirjassa tunnustettuja perusoikeuksia (ks. vastaavasti tuomio 22.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Maastapoistaminen – Lääkekannabis), C‑69/21, EU:C:2022:913, 89 kohta).
48
Näiden alustavien huomautusten perusteella on ensinnäkin korostettava, että kolmannen maan kansalaisen säilöönotto direktiivin 2008/115 nojalla laittomasta oleskelusta johtuvan palauttamismenettelyn yhteydessä merkitsee vakavaa puuttumista perusoikeuskirjan 6 artiklassa vahvistettuun asianomaisen henkilön vapautta koskevaan oikeuteen (ks. vastaavasti tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 72 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
49
Säilöönottotoimenpide tarkoittaa nimittäin henkilön sulkemista tiettyyn paikkaan määräten hänet pysymään rajoitetulla ja suljetulla alueella jatkuvasti ja siten kyseisen henkilön eristämistä muusta väestöstä ja hänen liikkumisvapautensa viemistä häneltä (ks. vastaavasti tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 73 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
50
Direktiivissä 2008/115 tarkoitettujen säilöönottotoimenpiteiden tarkoituksena ei kuitenkaan ole toteuttaa syytetoimia tai rangaista rikoksista vaan toteuttaa kyseisellä direktiivillä palauttamisten alalla tavoitellut päämäärät (ks. vastaavasti tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 74 kohta). Näin ollen laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen maastapoistamiseksi määrätyn säilöönoton ainoa tarkoitus on varmistaa palauttamismenettelyn tehokkuus eikä se ole luonteeltaan rangaistustoimenpide (ks. vastaavasti tuomio 10.3.2022, Landkreis Gifhorn, C‑519/20, EU:C:2022:178, 38 kohta).
51
Kun tämän perusoikeuskirjan 6 artiklassa vahvistettuun vapautta koskevaan oikeuteen puuttumisen vakavuus ja tämän oikeuden tärkeys otetaan huomioon, toimivaltaisille kansallisille viranomaisille annettu oikeus ottaa kolmansien maiden kansalaisia säilöön on tiukasti rajattu. Säilöönottotoimenpiteestä voidaan siten määrätä tai sitä voidaan jatkaa ainoastaan noudattaen yleisiä ja abstrakteja sääntöjä, joissa vahvistetaan kyseisen toimenpiteen edellytykset ja yksityiskohtaiset säännöt (ks. vastaavasti tuomio 10.3.2022, Landkreis Gifhorn, C‑519/20, EU:C:2022:178, 62 kohta ja tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 75 kohta).
52
Yleiset ja abstraktit säännöt, joissa vahvistetaan unionin yhteisiksi normeiksi laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuuden edellytykset direktiiviin 2008/115 nähden, myös perusoikeuskirjan 6 artiklan näkökulmasta, sisältyvät kyseisen direktiivin 15 artiklaan (ks. vastaavasti tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 76 ja 77 kohta).
53
Mainitun direktiivin 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat ottaa säilöön palauttamismenettelyjen kohteena olevan kolmannen maan kansalaisen hänen palauttamisensa valmistelemiseksi ja/tai poistamiseksi maasta vain, jos muita riittäviä mutta lievempiä keinoja ei voida soveltaa tehokkaasti tietyssä tapauksessa, erityisesti silloin, kun on olemassa pakenemisen vaara tai kun kyseinen kansalainen välttelee tai vaikeuttaa palauttamisen valmisteluja tai maastapoistamista. Säilöönoton on oltava mahdollisimman lyhytaikainen, ja sitä saa jatkaa vain niin kauan kuin asianmukaisella ripeydellä hoidettavat maastapoistamisjärjestelyt ovat kesken.
54
Jos ilmenee, että direktiivin 2008/115 15 artiklassa vahvistetut säilöönoton laillisuuden edellytykset eivät ole täyttyneet tai eivät enää täyty, asianomainen henkilö on välittömästi vapautettava, kuten unionin lainsäätäjä nimenomaisesti toteaa kyseisen direktiivin 15 artiklan 2 kohdan neljännessä alakohdassa ja 4 kohdassa (ks. vastaavasti tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 79 kohta ja tuomio 4.10.2024, Bouskoura, C‑387/24 PPU, EU:C:2024:868, 44 kohta).
55
Näin ollen yhtäältä direktiivin 2008/115 15 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaan asianomainen kolmannen maan kansalainen vapautetaan välittömästi, jos säilöönotto ei ole laillinen. Toisaalta sama pätee kyseisen direktiivin 15 artiklan 4 kohdan mukaan silloin, kun käy ilmi, että kohtuullista mahdollisuutta maastapoistamisen toteuttamiseen ei enää ole oikeudellisten tai muiden näkökohtien vuoksi tai että mainitun direktiivin 15 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty.
56
Jotta voitaisiin katsoa, että on olemassa direktiivin 2008/115 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu kohtuullinen mahdollisuus maastapoistamiseen, edellytetään, että säilöönoton laillisuutta tutkittaessa on olemassa todellinen mahdollisuus maastapoistamisen toteuttamiseen kyseisen direktiivin 15 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädetyissä määräajoissa (ks. vastaavasti tuomio 30.11.2009, Kadzoev, C‑357/09 PPU, EU:C:2009:741, 65 kohta ja tuomio 5.6.2014, Mahdi, C‑146/14 PPU, EU:C:2014:1320, 60 kohta) ilman, että tässä säännöksessä tarkoitetut oikeudelliset näkökohdat olisivat esteenä tälle.
57
Toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on näin ollen muun muassa tarkistettava direktiivin 2008/115 15 artiklassa vahvistettujen säilöönoton laillisuuden edellytysten nojalla, onko olemassa kohtuullinen mahdollisuus laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen maastapoistamiseen tai ovatko tällaiset oikeudelliset näkökohdat esteenä hänen maastapoistamiselleen.
58
Tältä osin oikeudellisten näkökohtien käsitettä ei ole määritelty direktiivissä 2008/115. Kun otetaan huomioon käsitteen tavanomainen merkitys, on katsottava, että se kattaa kaikki oikeussäännöt, joita jäsenvaltioiden on noudatettava, kun ne poistavat laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen maasta.
59
Näin on – ja tästä kaikki pääasian asianosaiset ja unionin tuomioistuimelle huomautuksia esittäneet osapuolet ovat yksimielisiä – direktiivin 2008/115 5 artiklan osalta; se on jäsenvaltioita heti, kun ne panevat direktiivin täytäntöön, velvoittava yleissääntö.
60
Erityisesti direktiivin 2008/115 5 artiklassa toimivaltainen kansallinen viranomainen velvoitetaan noudattamaan palauttamismenettelyn kaikissa vaiheissa palauttamiskiellon periaatetta, joka taataan perusoikeutena perusoikeuskirjan 18 artiklassa, kun sitä luetaan yhdessä pakolaisten oikeusasemaa koskevan yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna pakolaisten oikeusasemaa koskevalla pöytäkirjalla, 33 artiklan kanssa, ja perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdassa (tuomio 22.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Maastapoistaminen – Lääkekannabis), C‑69/21, EU:C:2022:913, 55 kohta ja tuomio 17.10.2024, Ararat, C‑156/23, EU:C:2024:892, 35 kohta).
61
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdassa, luettuna yhdessä sen 4 artiklan kanssa, kielletään ehdottomasti kyseisen henkilön käyttäytymisestä riippumatta maastapoistaminen, karkottaminen tai luovuttaminen sellaiseen valtioon, jossa henkilöä vakavasti uhkaa kuolemanrangaistus, kidutus tai epäinhimillinen tai halventava rangaistus tai kohtelu. Jäsenvaltiot eivät siis voi poistaa maasta, karkottaa tai luovuttaa ulkomaalaista, kun on painavia perusteita uskoa, että hän altistuisi määrävaltiossa todelliselle vaaralle joutua näissä kahdessa perusoikeuskirjan artiklassa kielletyn kohtelun kohteeksi (tuomio 17.10.2024, Ararat, C‑156/23, EU:C:2024:892, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
62
Kun on olemassa painavia perusteita uskoa, että laittomasti oleskeleva kolmannen maan kansalainen altistuisi todelliselle vaaralle joutua kohdemaassa perusoikeuskirjan mainituissa määräyksissä kielletyn kohtelun kohteeksi, kyseiseen kansalaiseen ei voida kohdistaa maastapoistamista koskevaa toimenpidettä niin kauan kuin tällainen vaara on olemassa, kuten direktiivin 2008/115 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa lisäksi nimenomaisesti säädetään (ks. vastaavasti tuomio 22.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Maastapoistaminen – Lääkekannabis), C‑69/21, EU:C:2022:913, 58 ja 59 kohta).
63
Näin on myös silloin, kun asianomaisesta kolmannen maan kansalaisesta on tehty palauttamispäätös, jota hän ei ole riitauttanut ja josta on näin ollen tullut lainvoimainen.
64
Toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on nimittäin otettava huomioon palauttamiskiellon periaate menettelyn kaikissa vaiheissa palauttamispäätöksen tekemisajankohdasta tämän päätöksen täytäntöönpanon laillisuusvalvonnan ajankohtaan saakka (ks. vastaavasti tuomio 17.10.2024, Ararat, C‑156/23, EU:C:2024:892, 46 kohta), ja näin on, kuten tämän tuomion 61 kohdasta ilmenee, riippumatta asianomaisen kolmannen maan kansalaisen käyttäytymisestä ja erityisesti siitä, onko hän riitauttanut mainitun päätöksen.
65
Lisäksi jäsenvaltioilla on velvollisuus sallia tällaisen kansalaisen vedota palauttamispäätöksen tekemisen jälkeen tapahtuneisiin kaikkiin sellaisiin olosuhteiden muutoksiin, joilla voi olla merkittävä vaikutus hänen tilanteensa arviointiin erityisesti direktiivin 2008/115 5 artiklan perusteella (ks. vastaavasti tuomio 17.10.2024, Ararat, C‑156/23, EU:C:2024:892, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
66
Tästä seuraa, että kun toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on määrättävä säilöönottotoimenpiteestä tai tarkasteltava sitä uudelleen tai jatkettava sitä laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen maastapoistamista varten, sen on tarkistettava, ettei palauttamiskiellon periaate ole esteenä kyseisen kansalaisen maastapoistamiselle.
67
Toiseksi on todettava, että siltä osin kuin on kyse säilöön otettujen kolmansien maiden kansalaisten oikeudesta tehokkaaseen oikeussuojaan, vakiintuneessa oikeuskäytännössä katsotaan, että perusoikeuskirjan 47 artiklan nojalla jäsenvaltioiden on varmistettava tehokas oikeussuoja unionin oikeusjärjestyksestä johdetuille yksityisten oikeuksille (tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 81 kohta).
68
Tämä oikeus konkretisoituu direktiivin 2008/115 nojalla laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton osalta kyseisen direktiivin 15 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa, jonka mukaan silloin, kun hallintoviranomainen on antanut säilöönottomääräyksen, on varmistettava, että tuomioistuin tutkii viipymättä säilöönoton laillisuuden joko viran puolesta tai asianomaisen henkilön pyynnöstä (ks. vastaavasti tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 82 ja 83 kohta).
69
Lisäksi direktiivin 2008/115 15 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jos säilöönottotoimenpidettä jatketaan, säilöönoton laillisuuden edellytysten täyttymistä on tarkasteltava uudelleen kohtuullisin väliajoin, ja siinä edellytetään, että mikäli säilöönoton kestoa jatketaan, uudelleen tarkastelut toteutetaan oikeusviranomaisen valvonnassa.
70
Unionin lainsäätäjä on siis säätänyt yhteisistä menettelynormeista, joiden tarkoituksena on varmistaa, että kussakin jäsenvaltiossa on olemassa järjestelmä, jonka avulla toimivaltainen oikeusviranomainen voi tarvittaessa asian viran puolesta tutkittuaan vapauttaa asianomaisen henkilön heti, kun ilmenee, ettei ole tai ei enää ole lainmukaista pitää häntä säilössä (tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 86 kohta).
71
Jotta tällaisella suojelujärjestelmällä varmistetaan tehokkaasti niiden tiukkojen edellytysten noudattaminen, joita direktiivissä 2008/115 tarkoitetun säilöönottotoimenpiteen lainmukaisuudelle on asetettu, toimivaltaisen oikeusviranomaisen on voitava ottaa kantaa kaikkiin kyseisen lainmukaisuuden tutkimisen kannalta merkityksellisiin tosiseikkoihin ja oikeudellisiin seikkoihin. Tätä varten sen on voitava ottaa huomioon ne tosiseikat ja todisteet, joihin alkuperäisestä säilöönotosta määrännyt hallintoviranomainen on vedonnut. Sen on myös voitava ottaa huomioon asianomaisen henkilön sille mahdollisesti esittämät tosiseikat, todisteet ja huomautukset. Sen on lisäksi voitava selvittää kaikki muut päätöksensä kannalta tarpeellisiksi katsomansa merkitykselliset seikat. Sille valvonnan yhteydessä kuuluva toimivalta ei voi missään tapauksessa rajoittua siihen, että se voi ottaa huomioon pelkästään hallintoviranomaisen esittämät seikat (tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 87 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
72
Lisäksi kun otetaan huomioon vapautta koskevan oikeuden tärkeys, tähän oikeuteen puuttumisen vakavuus, jota henkilöiden säilöönotto muista syistä kuin syytetoimien toteuttamiseksi tai rikoksista rankaisemiseksi merkitsee, sekä unionin lainsäätäjän laatimissa yhteisissä normeissa korostettu edellytys sellaisesta korkeatasoisesta oikeussuojasta, jonka avulla voidaan noudattaa pakottavaa vaatimusta vapauttaa kyseinen henkilö silloin, kun säilöönoton laillisuusedellytykset eivät tai eivät enää täyty, toimivaltaisen oikeusviranomaisen on otettava huomioon kaikki tietoonsa saatetut seikat, muiden muassa tosiseikat, sellaisina kuin niitä täydennetään tai selvennetään sellaisten menettelyllisten toimenpiteiden yhteydessä, joiden toteuttamista se pitää tarpeellisena kansallisen oikeutensa nojalla, ja kyseisten seikkojen perusteella otettava tarvittaessa esiin se, että jotakin unionin oikeudesta johtuvaa laillisuusedellytystä ei ole noudatettu, vaikka asianomainen henkilö ei olisikaan ottanut tällaista noudattamatta jättämistä esiin. Tämä velvollisuus ei vaikuta velvoitteeseen, jonka mukaan oikeusviranomaisen, jonka on näin otettava viran puolesta esiin kyseinen laillisuusedellytys, on kehotettava kutakin asianosaista ilmaisemaan kantansa tällaisesta edellytyksestä kontradiktorisen periaatteen mukaisesti (tuomio 8.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Säilöönoton tutkiminen viran puolesta), C‑704/20 ja C‑39/21, EU:C:2022:858, 88 kohta).
73
Näin ollen ja kun otetaan huomioon tämän tuomion 54–66 kohdassa esitetyt perustelut, on katsottava, että oikeusviranomaisen, joka on toimivaltainen valvomaan laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönottoa tai säilössä pitämistä, on tarvittaessa viran puolesta varmistuttava siitä, että palauttamiskiellon periaate ei ole esteenä kyseisen kansalaisen maastapoistamiselle. Jos se katsoo, että kyseinen periaate on esteenä maastapoistamiselle, sen on direktiivin 2008/115 15 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan ja 4 kohdan mukaisesti vapautettava välittömästi kyseinen kansalainen.
74
Edellä esitetystä seuraa myös, että kansallinen sääntö tai käytäntö, jonka mukaan kattava tutkinta palauttamiskiellon periaatteen kannalta voidaan tehdä vain kansainvälistä suojelua koskevan menettelyn yhteydessä, on direktiivin 2008/115 5 ja 15 artiklan, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan kanssa, vastainen. Kyseistä direktiiviä, mukaan lukien sen 5 artiklaa, sovelletaan nimittäin kaikkiin laittomasti oleskeleviin kolmansien maiden kansalaisiin tämän tilanteen taustalla olevista syistä riippumatta (ks. vastaavasti tuomio 3.6.2021, Westerwaldkreis, C‑546/19, EU:C:2021:432, 45 kohta ja tuomio 17.10.2024, Ararat, C‑156/23, EU:C:2024:892, 32 ja 40 kohta).
75
Alankomaiden hallituksen unionin tuomioistuimessa pidetyssä istunnossa ilmaiseman kannan vastaisesti ei siis voida edellyttää, että GB tekee kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen sen varmistamiseksi, että hänen osaltaan noudatetaan täysimääräisesti direktiivin 2008/115 5 artiklassa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 19 artiklan 2 kohdan kanssa, tarkoitettua palauttamiskiellon periaatetta (ks. analogisesti tuomio 17.10.2024, Ararat, C‑156/23, EU:C:2024:892, 41 kohta).
76
Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että direktiivin 2008/115 5 ja 15 artiklaa, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan 6 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on tutkia laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuus, kun säilöönotto on toteutettu hänen maastapoistamistaan varten lainvoimaisen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi, on velvollinen tutkimaan, tarvittaessa viran puolesta, onko palauttamiskiellon periaate esteenä tälle maastapoistamiselle.
Toinen kysymys
77
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy toisella kysymyksellään, onko direktiivin 2008/115 5 ja 15 artiklaa, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan 6 ja 7 artiklan, 24 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on tutkia laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuus, kun säilöönotto on toteutettu hänen maastapoistamistaan varten lainvoimaisen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi, on velvollinen tutkimaan, tarvittaessa viran puolesta, ovatko tämän direktiivin 5 artiklan a alakohdassa tarkoitettu lapsen etu ja kyseisen artiklan b alakohdassa tarkoitetut perhesuhteet esteenä tälle maastapoistamiselle.
78
Tästä on huomautettava, että ensimmäiseen kysymykseen annetun vastauksen perusteluista ilmenee, että oikeusviranomaisen, joka on toimivaltainen valvomaan laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönottoa tai säilössä pitämistä direktiivin 2008/115 15 artiklan nojalla, on tarvittaessa viran puolesta todettava, ettei kyseisessä 15 artiklassa vahvistettuja säilöönoton laillisuuden edellytyksiä ole noudatettu. Näiden laillisuuden edellytysten osalta sen on muun muassa tarkistettava, onko olemassa kohtuullinen mahdollisuus kyseisen kolmannen maan kansalaisen maastapoistamiseen ilman, että oikeudelliset näkökohdat ovat esteenä hänen maastapoistamiselleen.
79
Direktiivin 2008/115 5 artiklassa, joka on, kuten tämän tuomion 59 kohdassa on muistutettu, jäsenvaltioita siitä lähtien sitova yleissääntö, kun ne panevat kyseisen direktiivin täytäntöön, ja joka kuuluu muun muassa mainitun direktiivin 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin ”oikeudellisiin näkökohtiin”, velvoitetaan jäsenvaltiot ottamaan asianmukaisesti huomioon lapsen etu, perhesuhteet ja asianomaisen kolmannen maan kansalaisen terveydentila. Palauttamiskiellon periaatteen tavoin nämä intressit on otettava asianmukaisesti huomioon palauttamismenettelyn kaikissa vaiheissa, olipa kyse erityisesti palauttamispäätöksen tekemisestä tai maahantulokiellosta tai maastapoistamista koskevasta toimenpiteestä päättämisestä (ks. vastaavasti tuomio 8.5.2018, K.A. ym. (Perheenyhdistäminen Belgiassa), C‑82/16, EU:C:2018:308, 104 kohta; tuomio 14.1.2021, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Ilman huoltajaa olevan alaikäisen palauttaminen), C‑441/19, EU:C:2021:9, 44 kohta; tuomio 22.11.2022, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Maastapoistaminen – Lääkekannabis), C‑69/21, EU:C:2022:913, 91 kohta ja tuomio 27.4.2023, M.D. (Maahantulokielto Unkariin), C‑528/21, EU:C:2023:341, 89–91 kohta) taikka säilöönotosta maastapoistamista varten.
80
Tästä seuraa, että kun toimivaltainen oikeusviranomainen tutkii säilöönoton laillisuuden edellytykset, sen on tarkistettava tarvittaessa viran puolesta yhtäältä, ovatko mainitut intressit esteenä laittomasti oleskelevan asianomaisen kolmannen maan kansalaisen säilöönotolle sellaisenaan, ja toisaalta, ovatko samat intressit esteenä hänen maastapoistamiselleen lainvoimaisen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi.
81
Tätä tulkintaa tukee direktiivin 2008/115 5 artiklan tavoite. Kuten kyseisen direktiivin johdanto-osan 22 ja 24 perustelukappaleessa nimittäin vahvistetaan, kyseisellä 5 artiklalla pyritään takaamaan mainitulla direktiivillä käyttöön otetussa palauttamismenettelyssä useiden perusoikeuksien kunnioittaminen, mukaan lukien oikeus perhe-elämään ja lapsen perusoikeudet, sellaisina kuin ne on vahvistettu perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklassa. Tästä seuraa, että kun otetaan huomioon mainitun 5 artiklan tavoite, tätä artiklaa ei voida tulkita suppeasti (ks. vastaavasti tuomio 11.3.2021, Belgian valtio (Alaikäisen vanhemman palauttaminen), C‑112/20, EU:C:2021:197, 35 kohta).
82
On kuitenkin todettava, että – toisin kuin perusoikeuskirjan 4 artiklassa vahvistettu suoja kaikenlaiselta epäinhimilliseltä ja halventavalta kohtelulta – perusoikeuskirjan 7 ja 24 artiklassa taatut oikeudet eivät ole luonteeltaan ehdottomia, joten niitä voidaan rajoittaa perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa määrätyin edellytyksin (tuomio 22.2.2022, Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Perheen yhtenäisyys – Jo myönnetty suojelu), C‑483/20, EU:C:2022:103, 36 kohta).
83
Lisäksi on muistutettava, että laittomasti oleskelevalla kolmannen maan kansalaisella on velvollisuus tehdä vilpitöntä yhteistyötä, jonka nojalla hänen on ilmoitettava mahdollisimman pian toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle kaikista merkittävistä muutoksista perhe-elämässään (ks. vastaavasti tuomio 8.5.2018, K.A. ym. (Perheenyhdistäminen Belgiassa), C‑82/16, EU:C:2018:308, 103–105 kohta).
84
Edellä esitetyn perusteella toiseen kysymykseen on vastattava, että direktiivin 2008/115 5 ja 15 artiklaa, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan 6 ja 7 artiklan, 24 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on tutkia laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuus, kun säilöönotto on toteutettu hänen maastapoistamistaan varten lainvoimaisen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi, on velvollinen tutkimaan, tarvittaessa viran puolesta, ovatko tämän direktiivin 5 artiklan a alakohdassa tarkoitettu lapsen etu ja kyseisen artiklan b alakohdassa tarkoitetut perhesuhteet esteenä tälle maastapoistamiselle.
Oikeudenkäyntikulut
85
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Jäsenvaltioissa sovellettavista yhteisistä vaatimuksista ja menettelyistä laittomasti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten palauttamiseksi 16.12.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/115/EY 5 ja 15 artiklaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 6 artiklan, 19 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa,
on tulkittava siten, että
kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on tutkia laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuus, kun säilöönotto on toteutettu hänen maastapoistamistaan varten lainvoimaisen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi, on velvollinen tutkimaan, tarvittaessa viran puolesta, onko palauttamiskiellon periaate esteenä tälle maastapoistamiselle.
2)
Direktiivin 2008/115 5 ja 15 artiklaa, luettuina yhdessä perusoikeuskirjan 6 ja 7 artiklan, 24 artiklan 2 kohdan ja 47 artiklan kanssa,
on tulkittava siten, että
kansallinen tuomioistuin, jonka tehtävänä on tutkia laittomasti oleskelevan kolmannen maan kansalaisen säilöönoton laillisuus, kun säilöönotto on toteutettu hänen maastapoistamistaan varten lainvoimaisen palauttamispäätöksen täytäntöön panemiseksi, on velvollinen tutkimaan, tarvittaessa viran puolesta, ovatko tämän direktiivin 5 artiklan a alakohdassa tarkoitettu lapsen etu ja kyseisen artiklan b alakohdassa tarkoitetut perhesuhteet esteenä tälle maastapoistamiselle.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: hollanti.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.