62023TJ0094_RES
Asia T‑94/23
Pollinis FrancevastaanEuroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (laajennettu neljäs jaosto) 19.11.2025
Kasvinsuojeluaineet – Tehoaine estradioli – Tehoaineen hyväksynnän uusimista koskeva hakemus – Hyväksynnän voimassaoloajan pidentäminen – Uusimismenettelyn viivästyminen – Hakijasta riippumattomat syyt – Sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö – Asetuksen (EY) N:o 1367/2006 10 artiklan 1 kohta – Päätös pyynnön hylkäämisestä – Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 17 artikla
Maatalous – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen – Asetus N:o 1107/2009 – Hyväksynnän voimassaolon jatkaminen uusimismenettelyn loppuun asti – Edellytykset – Pidennyksen keston vahvistaminen uusimismenettelyn aikana yksittäistapauksessa ilmenneiden konkreettisten seikkojen perusteella – Kesto, joka riittää uusimismenettelyn saattamiseksi päätökseen – Automaattisen tai järjestelmällisen pidennyksen poissulkeminen
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1107/2009 johdanto-osan 24 perustelukappale, 13 artiklan 2 kohta sekä 17, 18 ja 20 artikla)
(ks. 63–89 kohta)
Maatalous – Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattaminen – Asetus N:o 1107/2009 – Hyväksynnän voimassaolon jatkaminen uusimismenettelyn loppuun asti – Uusimismenettelyn viivästyminen hakijasta riippumattomista syistä – Hakijan rooli – Komission suorittama tutkinta – Ulottuvuus
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1107/2009 7 ja 17 artikla; komission asetuksen N:o 844/2012 1, 3, 6 ja 7 artikla, 11 artiklan 5 kohta, 12 artiklan 3 kohta, 13 artiklan 3 kohta ja 14 artiklan 1 kohta)
(ks. 99–116 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi on saatettu Pesticide Action Network Europen (PAN Europe), Pollinis Francen ja Aurelia Stiftungin nostamat kolme kumoamiskannetta, kumoaa laajennetussa kokoonpanossa kolme komission päätöstä, joilla hylätään sisäistä uudelleentarkastelua koskevat pyynnöt, jotka koskevat kolmen kasvinsuojeluaineen eli boskalidin, glyfosaatin ja dimoksistrobiinin hyväksynnän voimassaoloajan pidentämistä. (
1
)
Näissä tuomioissa unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee ensimmäistä kertaa asetuksen N:o 1107/2009 (
2
) 17 artiklaa, joka koskee tehoaineen hyväksynnän voimassaoloajan pidentämistä, kun sen uusimista koskevaa päätöstä ei voida tehdä ennen hyväksynnän voimassaoloajan päättymistä. Tämä tarkastelu kohdistuu kahteen eri osakysymykseen: pidennyksen kesto ja uusimismenettelyn viivästymisen syyt, joiden on oltava hakijasta riippumattomia.
Kantajat ovat voittoa tavoittelemattomia yhdistyksiä, joiden tavoitteena on muun muassa torjunta-aineiden vähentämiseen ja poistamiseen tähtäävän toiminnan edistäminen PAN Europen osalta sekä ympäristönsuojelu Pollinis Francen ja Aurelia Stiftungin osalta.
Dimoksistrobiini, joka on sienitautien torjunta-aineena käytettävä tehoaine maataloudessa, hyväksyttiin Euroopan unionissa ensimmäisen kerran direktiivillä 2006/75, (
3
) ja sen hyväksynnän voimassaoloaikaa pidennettiin vuonna 2013. Vuonna 2015 se sisällytettiin korvattavien aineiden luetteloon. (
4
) Sen hyväksynnän voimassaoloa jatkettiin kuitenkin vielä useaan kertaan sillä perusteella, että sen arviointi oli viivästynyt hakijoista riippumattomista syistä ja että hyväksynnän voimassaolo todennäköisesti päättyisi ennen sen uusimista koskevan päätöksen tekemistä. Voimassaolon toiseksi viimeisestä pidentämisestä (
5
) esitettiin sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö, jonka komissio hylkäsi 27.4.2022 tekemällään päätöksellä, jonka kumoamista vaaditaan asiassa T‑412/22.
Boskalidi on tehoaine, joka hyväksyttiin ensimmäisen kerran unionissa vuonna 2008 (
6
) ja jota käytetään sukkinaattidehydrogenaasi-inhibiittoreiden ryhmään kuuluvissa kasvinsuojeluaineissa. Myös kyseisen aineen hyväksynnän voimassaoloaikaa pidennettiin toistuvasti sillä perusteella, että aineen arviointi viivästyi hakijoista riippumattomista syistä ja että tämän tehoaineen hyväksynnän voimassaolo todennäköisesti päättyisi ennen sen uusimista koskevan päätöksen tekemistä. Tällaisen pidennyksen hyväksymisestä vuonna 2022 annetusta täytäntöönpanoasetuksesta esitettiin sisäistä uudelleentarkastelua koskeva pyyntö, jonka komissio hylkäsi 6.12.2022 tekemällään päätöksellä, jonka kumoamista vaaditaan asiassa T‑94/23.
Glyfosaatti on tehoaine, jota käytetään erityisesti rikkakasvien torjunta-aineissa, ja se hyväksyttiin ensimmäisen kerran unionissa vuonna 2001. (
7
) Sen hyväksynnän voimassaoloa pidennettiin useaan kertaan muun muassa sillä perusteella, että aineen arviointi oli viivästynyt hakijasta riippumattomista syistä. Myös vuonna 2022 annetusta pidennystä koskevasta täytäntöönpanoasetuksesta (
8
) tehtiin uudelleentarkastelupyyntö, jonka komissio hylkäsi 3.7.2023.
Kantajat riitauttivat nämä kolme komission tekemää hylkäyspäätöstä ja vetosivat muun muassa asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklan (
9
) virheelliseen tulkintaan ja soveltamiseen.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Siltä osin kuin on ensinnäkin kyse hyväksynnän voimassaolon pidennyksen kestosta asioissa T‑412/22 ja T‑94/23, unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa, että komission on otettava ennalta varautumisen periaate huomioon käyttäessään toimivaltaansa asetuksen N:o 1107/2009 yhteydessä. Kun kyse on tehoaineesta, komissio voi toteuttaa toimenpiteitä, joilla rajoitetaan tämän aineen käyttöä ja asetetaan näin kuluttajien turvallisuus etusijalle odottamatta kyseisen aineen hyväksynnän uusimismenettelyn päättymistä.
Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee siten asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklaa tämän periaatteen ja sen sanamuodon, asiayhteyden ja sillä lainsäädännöllä tavoiteltujen päämäärien valossa, jonka osa säännös on.
Tästä säännöksestä ilmenee, että jos hakijasta riippumattomista syistä ilmenee, että tehoaineen hyväksynnän voimassaolo päättyy ennen uusimista koskevan päätöksen tekemistä, on tehtävä päätös, jolla lykätään hyväksynnän voimassaolon päättymistä riittäväksi ajaksi, jotta hakemus voidaan tutkia. Tästä seuraa, että pidennyksen kestoa on mukautettava asian konkreettisiin olosuhteisiin, jotka ovat ilmenneet uusimismenettelyn aikana, eikä sitä voida soveltaa automaattisesti tai systemaattisesti.
Lisäksi uusimista koskeva hakemus on jätettävä viimeistään kolme vuotta ennen hyväksynnän voimassaolon päättymistä, ja uusimismenettelyssä on noudatettava tarkkaa aikataulua ja menettelyn nopeutta koskevaa vaatimusta. Nämä vaatimukset ovat sitäkin tärkeämpiä, koska tehoaineen hyväksynnän jatkamisella asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklan ensimmäisen kohdan perusteella on samat seuraukset kuin alkuperäisellä hyväksynnällä tai hyväksynnän uusimisella.
Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklassa säädetään mekanismista, jota on sovellettava poikkeuksellisesti. Komission on arvioitava yksittäistapausta aina, kun se pidentää tehoaineen hyväksynnän voimassaoloa. Tätä varten sen on otettava huomioon merkitykselliset seikat määrittääkseen ”riittävän ajanjakson”, joka tarvitaan ainetta koskevan meneillään olevan arvioinnin loppuun saattamiseksi.
Vaikka samassa artiklassa jätetään komissiolle harkintavaltaa sen määrittämiseksi, mitä ”riittävä ajanjakso” tarkoittaa, tämä harkintavalta ei kuitenkaan ole ehdoton. Ilmaisu ”riittävä ajanjakso” on nimittäin ymmärrettävä siten, että siinä edellytetään sellaisen ajanjakson määrittelemistä, joka ei alita eikä ylitä sitä, mikä on tarpeen uusimismenettelyn saattamiseksi päätökseen kussakin yksittäistapauksessa.
Kun komissio aikoo soveltaa asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklaa, sen on lisäksi otettava huomioon uusimismenettelyn kokonaiskesto sen varmistamiseksi, että se pysyy kohtuullisissa rajoissa menettelyn nopeutta koskevan vaatimuksen kannalta. Ei voida hyväksyä sitä, että hyväksynnän voimassaolon pidentäminen, joka on luonteeltaan väliaikainen ja poikkeuksellinen, mahdollistaisi tehoaineen pysyttämisen markkinoilla ajanjakson, joka ylittää huomattavasti alkuperäisen hyväksynnän voimassaoloajan, sillä muuten tällä asetuksella käyttöön otetulta uusimisjärjestelmältä vietäisiin kokonaan tehokas vaikutus.
Asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklassa näin tulkittuna ilmaistaan kyseessä olevien eri intressien vertailu tavalla, joka on yhteensopiva kyseisen asetuksen tavoitteiden ja ennalta varautumisen periaatteen kanssa. Yhtäältä otetaan huomioon intressit, jotka puoltavat sitä, että unionin sääntöjen mukaisesti hyväksyttyä ainetta ei kielletä ennalta arvaamattomalla tavalla uusimismenettelyn aikataulussa ilmenevien viivästysten vuoksi, jotka eivät riipu hakijasta. Toisaalta myönnetty pidennys on vain väliaikainen: se voidaan keskeyttää uusimatta jättämistä koskevalla päätöksellä tai siihen voidaan liittää aineiden käyttöä koskevia rajoituksia, eikä se saa ylittää sitä, mikä on tarpeen kunkin yksittäistapauksen olosuhteet huomioon ottaen.
Toiseksi kyseessä olevien uusimismenettelyjen viivästymisen syistä on todettava, että unionin yleinen tuomioistuin tulkitsee asioissa T‑94/23 ja T‑565/23 asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua ilmaisua ”hakijasta riippumattomat syyt” muistuttaen, että unionin oikeuden säädöksen erikielisten versioiden poiketessa toisistaan kyseessä olevaa säännöstä on tulkittava sen säännöstön asiayhteyden ja tavoitteen mukaan, jonka osa säännös on.
Sen asiayhteyden osalta, johon tämä sääntö kuuluu, unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee hakijan roolia uusimismenettelyssä kyseisen asetuksen 17 artiklan kannalta.
Tältä osin sekä hyväksymismenettely että uusimismenettely käynnistetään tehoaineen valmistajan aloitteesta, sillä se on menettelyjen keskeinen toimija. Valmistaja on nimittäin vastuussa hakemuksen sisällöstä, täydentävien asiakirja-aineistojen jättämisestä ja lisätietojen toimittamisesta esittelevälle jäsenvaltiolle tai Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle (EFSA), jolle se voi lisäksi esittää huomautuksia uusimista koskevasta kertomuksesta. Uusimisen hakija on toimija, joka osallistuu näin menettelyn kaikkiin vaiheisiin, mikä antaa hänelle mahdollisuuden vaikuttaa menettelyn kulkuun.
Hyväksynnän voimassaoloajan pidentämisen osalta uusimisen hakijan ei sitä vastoin tarvitse esittää hakemusta, eikä menettelystä hakijan kuulemiseksi ole säädetty. Menettely aloitetaan viran puolesta, ja komission on tarkistettava, johtuuko uusimismenettelyn viivästyminen hakijan tahdosta riippumattomista syistä. Näiden seikkojen perusteella hakijan menettelyä on arvioitava uusimismenettelyn niiden eri vaiheiden kannalta, jotka edeltävät hyväksynnän voimassaoloajan mahdollista pidentämistä ja joissa hakijalla on ollut osallistava rooli.
Asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetuista tavoitteista komission on kiinnitettävä erityistä huomiota tavoitteeseen varmistaa ihmisten ja eläinten terveyden sekä ympäristön suojelun korkea taso, ja sen on myös varmistettava paitsi se, että hakija on toiminut määräaikoja noudattaen, myös se, että uusimismenettelyn viivästyminen ei riipu hakijan toiminnasta. Tässä yhteydessä lähestymistapa, joka edellyttäisi hakijalta tahallisuutta menettelyn viivästymisen osalta, on liian suppea ja saattaa horjuttaa lainsäätäjän löytämää tasapainoa uusimisen hakijan etujen hyväksi. Jotta tätä tasapainoa noudatettaisiin, viivästyksen syitä on tarkasteltava objektiivisesti ja konkreettisesti sen osoittamiseksi, että viivästyminen ei riipu hakijan tahdosta, ja hakijan on täytynyt noudattaa huolellisesti kaikkia hakemukseen ja uusimismenettelyyn sovellettavia sääntöjä.
Koska komissio ei ole analysoinut konkreettisesti hakijan roolia ja se on soveltanut suppeaa lähestymistapaa uusimisen hakijan rooliin uusimismenettelyn mahdollisissa viivästymisissä ja jättänyt kokonaan huomiotta hakijan mahdollisen roolin silloin, kun toinen toimija on edes osittain myötävaikuttanut viivästymiseen, komissio on tehnyt oikeudellisen virheen tulkitessaan asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklaa.
(
1
)	Komission päätös Ares(2022) 3275139, annettu 27.4.2022; komission päätös Ares(2022) 8437051, annettu 6.12.2022, ja komission päätös Ares(2023) 4611321, annettu 3.7.2023.
(
2
)	Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21.10.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009 (EUVL 2009, L 309, s. 1).
(
3
)	Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta dimoksistrobiinin sisällyttämiseksi siihen tehoaineena 11.9.2006 annettu komission direktiivi 2006/75/EY (EUVL 2006, L 248, s. 3).
(
4
)	Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 80 artiklan 7 kohdan täytäntöönpanosta ja korvattavien aineiden luettelon laatimisesta 11.3.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/408 (EUVL 2015, L 67, s. 18).
(
5
)	Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse tehoaineiden benfluraliini, dimoksistrobiini, fluatsinami, flutolaniili, mekoproppi-P, mepikvatti, metirami, oksamyyli ja pyraklostrobiini hyväksynnän voimassaoloajan pidentämisestä 25.11.2021 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2021/2068 (EUVL 2021, L 421, s. 25).
(
6
)	Neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta bentiavalikarbin, boskalidin, karvonin, fluoksastrobiinin, Paecilomyces lilacinuksen ja protiokonatsolin sisällyttämiseksi siihen tehoaineina 4.4.2008 annettu komission direktiivi 2008/44/EY (EUVL 2008, L 94, s. 13).
(
7
)	Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun neuvoston direktiivin 91/414/ETY liitteen I muuttamisesta tehoaineiden glyfosaatti ja tifensulfuronimetyyli sisällyttämiseksi siihen 20.11.2001 annettu komission direktiivi 2001/99/EY (EYVL 2001, L 304, s. 14).
(
8
)	Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttamisesta tehoaineen glyfosaatti hyväksynnän voimassaoloajan pidentämiseksi 2.12.2022 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2022/2364 (EUVL 2022, L 312, s. 99).
(
9
)	Asetuksen N:o 1107/2009 17 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, että ”jos hakijasta riippumattomista syistä näyttää siltä, että hyväksynnän voimassaolo päättyy ennen kuin uusimista koskeva päätös on tehty, tehdään 79 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sääntelymenettelyä noudattaen päätös, jolla hyväksynnän voimassaolon päättymistä lykätään kyseisen hakijan osalta riittävän pitkäksi ajaksi, jotta hakemusta ehditään tarkastella”. Saman asetuksen 17 artiklan kolmannessa kohdassa säädetään seikoista, jotka on otettava huomioon pidennyksen kestoa vahvistettaessa, eli ”a) vaadittujen tietojen toimittamiseen tarvittava aika; b) menettelyn loppuun saattamiseen tarvittava aika; c) tarvittaessa tarve varmistaa 18 artiklassa säädetyn johdonmukaisen työohjelman laatiminen”.