62019CJ0819_RES
Cauza C‑819/19
Stichting Cartel CompensationșiEquilib Netherlands BV
împotriva
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV și alții
(cerere de decizie preliminară formulată de rechtbank Amsterdam)
Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 noiembrie 2021
„Trimitere preliminară – Articolele 81, 84 și 85 CE – Articolul 53 din Acordul privind SEE – Înțelegeri – Comportamente ale unor întreprinderi în sectorul transporturilor aeriene între Spațiul Economic European (SEE) și țările terțe care au avut loc sub incidența articolelor 84 și 85 CE – Acțiune în repararea prejudiciului – Competența instanțelor naționale de a aplica articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul privind SEE”
Concurență – Transporturi – Norme de concurență – Transport aerian – Regulamentele Consiliului privind punerea în aplicare a normelor de concurență ale Uniunii – Domeniu de aplicare – Transporturi aeriene între aeroporturile Uniunii și cele ale țărilor terțe – Includere începând cu luna mai 2004 – Consecință – Aplicabilitatea regimurilor tranzitorii de punere în aplicare înainte de această dată
(art. 81, 83, 84 și 85 CE; art. 101 TFUE; Regulamentele nr. 17, nr. 141, nr. 3975/87, nr. 3976/87, nr. 1/2003 și nr. 411/2004 ale Consiliului)
(a se vedea punctele 36-42)
Concurență – Transporturi – Norme de concurență – Transport aerian – Acord privind transportul aerian încheiat între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană – Aeroporturi elvețiene considerate ca fiind aeroporturi ale Uniunii
[art. 81 CE; Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, art. 1 alin. (2) și anexa]
(a se vedea punctul 43)
Înțelegeri – Interzicere – Efect direct – Dreptul particularilor de a solicita repararea prejudiciului suferit – Condiții de exercitare – Încălcări săvârșite în domeniul transporturilor aeriene – Încălcări săvârșite înainte de intrarea în vigoare a regulamentelor de punere în aplicare a normelor de concurență ale Uniunii în acest domeniu – Încălcări care nu fac obiectul nici al unei decizii a autorităților naționale competente, nici al unei decizii a Comisiei – Competența instanțelor naționale de a aplica articolul 81 CE –Limite – Respectarea principiului securității juridice – Respectarea competențelor decizionale sau legislative ale instituțiilor Uniunii – Domeniu de aplicare
[art. 81, 83, 84 și 85 CE; art. 101 alin. (1) TFUE; Regulamentul nr. 1/2003 al Consiliului, art. 6 și art. 16 alin. (1)]
(a se vedea punctele 45-67 și dispozitivul)
Acorduri internaționale – Acordul de instituire a Spațiului Economic European – Norme de concurență – Interzicerea înțelegerilor și a practicilor comerciale restrictive – Conținut juridic identic cu cel al dispozițiilor Uniunii
(Acordul privind SEE, art. 53)
(a se vedea punctele 68-74 și dispozitivul)
Rezumat
Prin decizia din 17 martie 2017, Comisia Europeană a constatat că, prin coordonarea diferitor elemente ale politicilor lor tarifare în domeniul serviciilor de transport aerian de mărfuri, 19 companii aeriene au încălcat articolul 101 TFUE și/sau articolul 53 din Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul privind SEE”) (
1
), precum și articolul 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (denumit în continuare „Acordul cu Elveția”) (
2
), care interzic înțelegerile și practicile comerciale care restrâng concurența (
3
).
Considerând că reglementarea aplicabilă nu îi permitea să sancționeze aceste practici ale companiilor aeriene de la originea lor pe rutele care nu erau limitate la interiorul Spațiului Economic European (SEE), Comisia a stabilit în mod diferențiat data de început a perioadei de încălcare în funcție de rutele în cauză. În timp ce perioada de încălcare reținută pentru rutele între aeroporturi situate în SEE se întindea între decembrie 1999 și februarie 2006, data de început a perioadei de încălcare pentru rutele dintre aeroporturi situate în Uniunea Europeană și aeroporturi situate în afara SEE a fost stabilită la 1 mai 2004. Pentru rutele dintre aeroporturi situate în țări contractante la Acordul privind SEE, dar care nu erau state membre, și țări terțe, această dată a fost stabilită la 19 mai 2005, iar pentru rutele dintre aeroporturile Uniunii și aeroporturi situate în Elveția, la 1 iunie 2002.
După adoptarea acestei decizii, Stichting Cartel Compensation (denumită în continuare „SCC”) și Equilib Netherlands, două persoane juridice specializate în domeniul recuperării prejudiciilor rezultate din încălcări în domeniul concurenței, au sesizat Tribunalul din Amsterdam cu mai multe acțiuni având ca obiect ca acesta din urmă, pe de o parte, să constate că cele 19 companii aeriene, prin coordonarea, între anii 1999 și 2006, a politicilor lor tarifare privind serviciile de transport aerian de mărfuri, au acționat în mod nelegal în privința expeditorilor de mărfuri care au cumpărat aceste servicii și, pe de altă parte, să oblige aceste companii la repararea prejudiciului pe care acești expeditorii le‑ar fi suportat ca urmare a acestui comportament.
Cu toate acestea, Tribunalul din Amsterdam are îndoieli în ceea ce privește competența sa de a aplica articolul 81 CE (devenit articolul 101 TFUE) sau articolul 53 din Acordul privind SEE într‑un litigiu de drept privat în privința comportamentelor contestate ale celor 19 de companii aeriene pe rute care nu sunt limitate la interiorul SEE, în măsura în care acestea au avut loc înainte de datele de început ale perioadelor de încălcare stabilite în această privință în decizia Comisiei. Astfel, instanța menționată a decis să adreseze Curții această întrebare pe cale preliminară.
Aprecierea Curții
În ceea ce privește practicile anticoncurențiale ale companiilor aeriene pe rutele dintre aeroporturile Uniunii și cele ale țărilor terțe, Curtea arată mai întâi că, pentru transporturile aeriene pe aceste rute, dispozițiile adoptate de Consiliu în temeiul articolului 83 alineatul (1) CE [devenit articolul 103 alineatul (1) TFUE] în vederea organizării punerii în aplicare a articolului 81 CE au intrat în vigoare abia la 1 mai 2004. Prin urmare, numai regimurile prevăzute la articolele 84 și 85 CE (devenite articolele 104 și 105 TFUE), în temeiul cărora, în lipsa unor dispoziții adoptate în aplicarea articolului 83 alineatul (1) CE, autoritățile (administrative) ale statelor membre sunt responsabile pentru punerea în aplicare a principiilor prevăzute la articolul 81 CE, sunt aplicabile acestor servicii înainte de data menționată. Pe de altă parte, situația este aceeași în ceea ce privește comportamentele companiilor aeriene care au avut loc între anul 1999 și data intrării în vigoare a Acordului cu Elveția, și anume 1 iunie 2002, în măsura în care priveau în mod direct serviciile de transport aerian între aeroporturile Uniunii și cele din Elveția.
Totuși, această constatare nu implică faptul că serviciile de transport aerian între aeroporturile Uniunii și cele ale țărilor terțe sau cele din Elveția ar fi rămas excluse de la aplicarea articolului 81 CE până la 1 mai 2004 în ceea ce privește țările terțe sau până la 1 iunie 2002 în ceea ce privește Elveția, nici că instanțele naționale ar fi împiedicate să aplice dispoziția menționată în lipsa unei decizii a autorităților naționale competente sau a Comisiei de constatare a unei încălcări anterior acestor date.
Astfel, reiese din jurisprudența Curții că transporturile aeriene au fost supuse normelor generale ale tratatelor, inclusiv celor în materie de concurență, de la intrarea în vigoare a acestora.
Curtea amintește de asemenea că articolul 81 alineatul (1) CE produce efecte directe în relațiile dintre particulari și conferă justițiabililor drepturi pe care instanțele naționale trebuie să le protejeze. Astfel, instanțele naționale sunt competente să aplice articolul 81 CE în special în litigii de drept privat, această competență derivând din efectul direct al articolului respectiv.
Competența menționată nu este afectată de aplicarea articolelor 84 și 85 CE, din moment ce niciuna dintre aceste două dispoziții nu limitează aplicarea articolului 81 CE de către instanțele naționale, în special în litigiile de drept privat.
Cu toate acestea, exercitarea competenței instanțelor naționale de a aplica articolul 81 CE în litigii de drept privat poate fi limitată, printre altele, de principiul securității juridice, în special de necesitatea de a evita ca aceste instanțe și entitățile însărcinate cu punerea în aplicare administrativă a normelor de concurență ale Uniunii să pronunțe decizii contradictorii, precum și de necesitatea de a menține competențele decizionale sau legislative ale instituțiilor Uniunii însărcinate cu punerea în aplicare a acestor norme și de a asigura efectul obligatoriu al actelor lor.
În aceste condiții, în ceea ce privește practicile anticoncurențiale ale companiilor aeriene pe rutele dintre aeroporturile Uniunii și cele ale țărilor terțe sau cele din Elveția care au avut loc înainte de datele de început ale perioadelor de încălcare stabilite de Comisie în decizia sa din 17 martie 2017, nu există riscul ca decizia unei instanțe naționale într‑un litigiu de drept privat să contrazică o decizie administrativă de punere în aplicare a normelor de concurență ale Uniunii sau să împiedice competențele decizionale sau legislative ale instituțiilor Uniunii.
În sfârșit, în ceea ce privește aplicarea articolului 53 din Acordul privind SEE în privința comportamentelor celor 19 companii aeriene avute în vedere, Curtea amintește că acordul menționat, care urmărește în special extinderea pieței interne realizate pe teritoriul Uniunii la statele Asociației Europene a Liberului Schimb, face parte integrantă din dreptul Uniunii. În acest cadru, este de competența Curții să asigure ca normele din Acordul privind SEE, care sunt identice în esență cu cele din Tratatul FUE, să fie interpretate uniform în interiorul statelor membre.
Rezultă că, întrucât articolul 53 din Acordul privind SEE este în esență identic cu articolul 81 CE, el trebuie interpretat în același mod ca și acesta.
Astfel, având în vedere cele ce precedă, Curtea confirmă că o instanță națională, precum Tribunalul din Amsterdam, este competentă să aplice articolul 81 CE și articolul 53 din Acordul privind SEE într‑un litigiu de drept privat în privința practicilor anticoncurențiale ale companiilor aeriene pe rutele dintre aeroporturile Uniunii și cele ale țărilor terțe sau cele din Elveția care au avut loc anterior datei de intrare în vigoare a dispozițiilor adoptate de Consiliu în temeiul articolului 83 alineatul (1) CE, devenite aplicabile acestor prime rute, și, respectiv, datei de intrare în vigoare a Acordului cu Elveția.
(
1
)	Acordul privind Spațiul Economic European (JO 1994, L 1, p. 3, Ediție specială, 11/vol. 53, p. 7), articolul 1 alineatul (1).
(
2
)	Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, semnat la 21 iunie 1999 la Luxemburg și aprobat în numele Comunității prin Decizia 2002/309/CE, Euratom a Consiliului și a Comisiei privind Acordul de cooperare științifică și tehnologică din 4 aprilie 2002 privind încheierea a șapte acorduri cu Confederația Elvețiană (JO 2002, L 114, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 27, p. 25).
(
3
)	Decizia C(2017) 1742 final din 17 martie 2017 referitoare la o procedură inițiată în temeiul articolului 101 [TFUE], al articolului 53 din Acordul privind SEE și al articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri).