HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI FUNCȚIEI PUBLICE
(Camera întâi)
7 iulie 2009
Cauza F‑54/08
Marjorie Danielle Bernard
împotriva
Oficiului European de Poliție (Europol)
„Funcție publică — Personalul Europol — Încetarea raporturilor de muncă — Nereînnoirea contractului — Eroare vădită de apreciere — Măsură de organizare a procedurii — Nepronunțare asupra fondului”
Obiectul: Acțiune formulată în temeiul articolului 40 alineatul (3) din Convenția în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea
Europeană privind înființarea Oficiului European de Poliție (Convenția Europol) și al articolului 93 alineatul (1) din Statutul
personalului Europol, prin care doamna Bernard solicită, mai întâi, anularea deciziei directorului Europol din 31 iulie 2007
prin care se refuză reînnoirea contractului acesteia după data de 31 mai 2008 și a deciziei directorului Europol din 29 februarie
2008 prin care se respinge reclamația prealabilă a acesteia împotriva deciziei sus‑menționate din 31 iulie 2007 și, ulterior,
comunicarea raportului de final al perioadei de probă din 25 februarie 2004 și, în cele din urmă, obligarea Europol la plata
cheltuielilor de judecată
Decizia: Nu mai este necesară pronunțarea cu privire la cererea de comunicare a raportului de final al perioadei de probă din 25 februarie
2004. Anulează decizia din 31 iulie 2007 prin care directorul Europol a refuzat reînnoirea contractului reclamantei după data
de 31 mai 2008. Obligă Europol la plata cheltuielilor de judecată.
Sumarul hotărârii
Funcționari — Agenți temporari — Recrutare — Reînnoirea unui contract pe perioadă determinată — Puterea de apreciere a administrației
— Agenți ai Europol
(Statutul personalului Europol, art. 6)
În principiu, administrația se bucură de o largă putere de apreciere în materia reînnoirii contractelor de agenți temporari
încheiate pe durată determinată, iar controlul instanței comunitare trebuie să se limiteze la verificarea lipsei erorilor
vădite și a abuzului de putere.
Totuși, începând din momentul în care administrația, prin directivă internă, a elaborat un regim specific, destinat să garanteze
transparența procesului de reînnoire a contractelor, adoptarea acestui regim se analizează precum o autolimitare a puterii
de apreciere a instituției și determină o transformare a regimului inițial al agenților contractuali, caracterizat de precaritatea
contractelor pe durată determinată, într‑un regim întemeiat pe principiul reînnoirii în cazul îndeplinirii anumitor condiții.
Astfel, o decizie a unei instituții comunitare, comunicată întregului personal și prin care se precizează criteriile și procedura
aplicabile în materie de reînnoire sau de nereînnoire a contractului constituie o directivă internă care trebuie, ca atare,
să fie considerată drept o normă de conduită pe care și‑o impune chiar administrația și de la care nu poate deroga fără a
preciza motivele care au determinat‑o să procedeze în acest fel decât cu încălcarea principiului egalității de tratament.
Întrucât Europol a instituit astfel, prin directivă internă, un regim specific prin care se instituie principiul reînnoirii
contractului în anumite condiții, printre care se numără performanțele profesionale ale unui agent care, evaluate pe baza
raportului anual de evaluare, trebuie să fie cel puțin satisfăcătoare, este afectată de o eroare vădită de apreciere o decizie
prin care se refuză reînnoirea unui contract pentru motivul că performanțele profesionale ale agentului sunt insuficiente,
în condițiile în care acesta a obținut note satisfăcătoare la nivel global în rapoartele de evaluare.
(a se vedea punctele 46-48, 50, 51 și 53)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 1 martie 2005, Mausolf/Europol, T‑258/03, RecFP, p. I‑A‑45 și II‑189, punctele 23, 25, 26 și
47-49