62022CJ0339_RES
Kohtuasi C‑339/22
BSH Hausgeräte GmbH
versus
Electrolux AB
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Svea Hovrätt)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 25. veebruari 2025. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus (EL) nr 1215/2012 – Artikli 4 lõige 1 – Üldine kohtualluvus – Artikli 24 punkt 4 – Erandlik kohtualluvus – Patentide registreerimise või kehtivusega seotud asjade kohtualluvus – Õiguste rikkumise hagi – Euroopa patent, mis on registreeritud liikmesriikides ja kolmandas riigis – Patendi kehtivuse vaidlustamine vastuväites – Selle kohtu rahvusvaheline kohtualluvus, kellele on esitatud õiguste rikkumise hagi
Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 1215/2012 – Liikmesriigi kohtu rahvusvahelise pädevuse kindlaksmääramine – Erandlik kohtualluvus – Kohtuvaidlused patentide registreerimise või kehtivuse asjades – Liidu õiguse autonoomsed mõisted – Ühetaoline tõlgendamine – Liidu õigusnormi tõlgendamist käsitlev riigisisene õigusnorm või menetlus – Mõju puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1215/2012, artikli 24 punkt 4)
(vt punktid 25 ja 26)
Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 1215/2012 – Selle määruse sätted, mida saab pidada määruse nr 44/2001 ja Brüsseli konventsiooni sätetega samaväärseteks – Nimetatud sätete tõlgendamine kooskõlas määrust nr 44/2001 ja Brüsseli konventsiooni käsitleva Euroopa Kohtu praktikaga – Erandlik kohtualluvus – Kohtuvaidlused patentide registreerimise või kehtivuse asjades – Mõiste – Autonoomne tõlgendamine – Kitsas tõlgendamine
(27. septembri 1968. aasta konventsioon, artikli 16 punkt 4; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1215/2012, artikli 24 punkt 4; nõukogu määrus nr 44/2001, artikli 22 punkt 4)
(vt punktid 28 ja 43)
Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 1215/2012 – Liikmesriigi kohtu rahvusvahelise pädevuse kindlaksmääramine – Erandlik kohtualluvus – Kohtuvaidlused patentide registreerimise või kehtivuse asjades – Ulatus – Liikmesriigis välja antud patendi kehtivuse kontroll, mida teostatakse muus liikmesriigis esitatud õiguste rikkumise hagi läbivaatamise käigus täiendavalt – Välistamine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1215/2012, artikli 4 lõige 1, artikli 24 punkt 4 ja artikkel 27)
(vt punktid 35–37)
Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 1215/2012 – Liikmesriigi kohtu rahvusvahelise pädevuse kindlaksmääramine – Kohaldamisala – Kostja alalise elu- või asukoha kohtu kohtualluvus – Sellisest Euroopa patendist tulenevate õiguste rikkumise hagi, mis on registreeritud mitmes liikmesriigis – Patendi kehtivuse vaidlustamine kostja poolt – Kohtuvaidlused patentide registreerimise või kehtivuse asjades – Erandlik kohtualluvus – Kostja alalise elu- või asukoha sellise kohtu kohustus, kellele on esitatud õiguste rikkumise hagi, sedastada, et asi ei allu temale – Puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1215/2012, artikli 4 lõige 1, artikli 24 punkt 4 ja artikkel 27)
(vt punktid 38–42, 44–48 ja 52 ning resolutsiooni punkt 1)
Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 1215/2012 – Liikmesriigi kohtu rahvusvahelise pädevuse kindlaksmääramine – Kostja alalise elu- või asukoha kohtu kohtualluvus – Kohtuvaidlused patentide registreerimise või kehtivuse asjades – Kolmandas riigis välja antud patendist tulenevate õiguste rikkumine – Ulatus – Kontroll, mida täiendavalt teostab kohus, kes käsitleb kolmandas riigis välja antud patendi kehtivust – Hõlmamine
(30. oktoobri 2007. aasta konventsioon, artikli 22 punkt 4; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1215/2012, artikli 4 lõige 1, artikli 24 punkt 4, artiklid 33 ja 34, artikli 73 lõiked 1 ja 3)
(vt punktid 55–57 ja 61–76 ning resolutsiooni punkt 2)
Õigusalane koostöö tsiviilasjades – Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades – Määrus nr 1215/2012 – Kohaldamisala – Välismaise elemendi olemasolu – Kohtuvaidlus, mille pooled omavad alalist elu- või asukohta liikmesriikides – Välismaine element, milleks on seos kolmanda riigi territooriumiga – Hõlmamine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1215/2012, artikli 4 lõige 1)
(vt punktid 58–60)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus, kellele Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Svea apellatsioonikohus (patendi- ja kaubandusasjade apellatsioonikohus, Rootsi)) esitas eelotsusetaotluse, tegi otsuse määruse nr 1215/2012 (
1
) kohaldamisala kohta. Euroopa Kohus asus seisukohale, et kostja alalise elukoha liikmesriigi kohtule, kellele on esitatud muus liikmesriigis välja antud patendi rikkumise hagi, allub see hagi jätkuvalt siis, kui kostja vaidlustab vastavas menetluses esitatud vastuväites asjaomase patendi kehtivuse, samas kui patendi kehtivuse üle otsustamine allub erandlikult niisuguse muu liikmesriigi kohtutele.
BSH-le kuulub Euroopa patent, mis kaitseb tolmuimejate valdkonda kuuluvat leiutist. See patent on registreeritud Rootsis ja mitmes muus liikmesriigis, samuti Ühendkuningriigis ning Türgis, mille alusel on antud välja nende riikide riigisisesed patendid.
BSH esitas veebruaris 2020 Patent- och marknadsdomstolenile (patendi- ja kaubanduskohus, Rootsi) Electroluxi vastu hagi nimetatud Euroopa patendi kõigi riigisiseste „osade“ rikkumise tuvastamise nõudes. Electrolux esitas väite, et nõuded, mis puudutavad patendi muude riigisiseste „osade“ kui Rootsi patendist tuleneva osa õiguste rikkumist, on vastuvõetamatud, väites nii Brüsseli Ia määrusele kui ka Rootsi patendiseadusele (
2
) tuginedes, et välismaised patendid on tühised ja seega ei allu nende õiguste rikkumise vaidlus Rootsi kohtutele.
Patendi- ja kaubanduskohus sedastas, et hagi ei kuulu osas, mis käsitleb muudes liikmesriikides kui Rootsi registreeritud patentidest tulenevate õiguste rikkumist, tema alluvusse. BSH esitas selle otsuse peale eelotsusetaotluse esitanud kohtule apellatsioonkaebuse.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekkis küsimus, kas Brüsseli Ia määruse artikli 24 punkti 4 (
3
) tuleb tõlgendada nii, et kostja alalise elukoha liikmesriigi kohtule, kellele on määruse artikli 4 lõike 1 alusel esitatud muus liikmesriigis välja antud patendi rikkumise hagi, allub see hagi jätkuvalt siis, kui kostja vaidlustab vastavas menetluses esitatud vastuväites asjaomase patendi kehtivuse. Samuti soovis ta teada, kas Brüsseli Ia määruse artikli 24 punkti 4 tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav kolmanda riigi kohtule ja seetõttu on selles sättes ette nähtud sellise kohtu erandlik kohtualluvus hinnata asjaomases riigis välja antud või registreeritud patendi kehtivust.
Euroopa Kohtu hinnang
Esimesena võttis Euroopa Kohus seisukoha asjaomaste kohtute kohtualluvuse eeskirjade kohaldamisala kohta, nagu need eeskirjad tulenevad Brüsseli Ia määruse artikli 4 lõikest 1 (
4
) ja artikli 24 punktist 4. Ta tõdes kõigepealt, et osutatud määruse artikli 24 punkti 4 kohaselt kuuluvad patendi välja andnud liikmesriigi kohtute erandlikku kohtualluvusse patendi registreerimise või kehtivusega seotud väited, olenemata sellest, kas need väited on tõstatatud hagis või vastuväitena, mis on esitatud enda kaitseks muu liikmesriigi kohtule esitatud patendist tulenevate õiguste rikkumise hagi menetluses. Selline lahendus on põhjendatud asjaoluga, et patentide väljaandmine eeldab riigisiseste ametiasutuste sekkumist, ning asjaoluga, et nendel kohtutel, kes kohaldavad riigisisest õigust, on parimad eeldused selliste asjade lahendamiseks. Niisugune korrakohase õigusemõistmise eesmärk muutub veelgi olulisemaks, kuna mitu liikmesriiki on loonud eriomase kohtuliku kaitse süsteemi, millega jäetakse sellist liiki hagid erikohtutele.
Kui kostja alalise elukoha liikmesriigi kohtule on Brüsseli Ia määruse (
5
) alusel esitatud teises liikmesriigis välja antud patendi rikkumise hagi ja kostja vaidlustab vastuväitega selle patendi kehtivuse, ei saa vastav kohus täiendavalt tuvastada niisuguse patendi tühisust, vaid ta peab vastavalt asjaomase määruse artiklile 27 (
6
) sedastama, et asjaomase patendi kehtivuse küsimus ei allu temale, arvestades patendi välja andnud liikmesriigi kohtute erandlikku kohtualluvust, mis on ette nähtud määruse artikli 24 punktis 4.
Kuna see erandliku kohtualluvuse eeskiri puudutab aga üksnes „patentide registreerimise või kehtivusega seotud menetlusi“, allub kostja alalise elukoha liikmesriigi kohtule, kellele on määruse artikli 4 lõike 1 alusel esitatud muus liikmesriigis välja antud patendi rikkumise hagi, asjaomane hagi jätkuvalt siis, kui kostja vaidlustab vastavas menetluses esitatud vastuväites asjaomase patendi kehtivuse.
Teisena, seoses küsimusega, kas Brüsseli Ia määruse artikli 24 punkti 4 tuleb tõlgendada nii, et see on kohaldatav kolmanda riigi kohtule ja seetõttu on selles sättes ette nähtud sellise kohtu erandlik kohtualluvus hinnata asjaomases riigis välja antud või registreeritud patendi kehtivust, märkis Euroopa Kohus, et see säte käsitleb liikmesriikide kohtute erandlikku kohtualluvust ning et Brüsseli Ia määruses ette nähtud kord on Euroopa Liidu sisene kohtualluvuse süsteem, millega taotletakse teatavaid oma eesmärke, nagu siseturu nõuetekohane toimimine ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomine. Kuna kõnealuse määruse artikli 24 punkti 4 ei saa pidada kohaldatavaks olukorras, kus asjaomased patendid ei ole välja antud või registreeritud mitte liikmesriigis, vaid kolmandas riigis, (
7
) siis ei ole see säte kohaldatav kolmanda riigi kohtu suhtes, mistõttu ei ole sellise kohtu erandlikku või muud kohtualluvust asjaomases riigis välja antud või registreeritud patendi kehtivuse hindamisel selles ette nähtud.
Kuigi Brüsseli Ia määruse artikli 4 lõikes 1 sätestatud kostja alalise elukoha liikmesriigi kohtu üldjuhul kohaldamisele kuuluv kohtualluvus võib ühelt poolt olla piiratud erieeskirjadega (
8
) ja teiselt poolt üldise rahvusvahelise õigusega, ei ole käesoleval juhul vaja ühtegi sellist piirangut arvesse võtta.
Üldise rahvusvahelise õiguse kohta tuletas Euroopa Kohus meelde, et liidu pädevuse alusel vastu võetud õigusakti, nagu Brüsseli Ia määrus, tuleb tõlgendada ja selle kohaldamisala piiritleda neid eeskirju ja põhimõtteid silmas pidades, mis on liidu institutsioonidele siduvad. Sellega seoses ei ole kostja elukoha kohtu kohtualluvus seoses vaidlusega, mis on vähemalt osaliselt seotud kolmanda riigiga, vastuolus rahvusvahelise õiguse põhimõttega lepingute suhtelise mõju kohta.
Lisaks tuleb seda kohtualluvust teostada, ilma et see riivaks mittesekkumise põhimõtet. See, et riik võib oma pädevuse teostamisel välja anda riigisiseseid patente, mis annavad sellest tulenevate õiguste omajale riigi territooriumil intellektuaalomandi ainuõigused, tuleneb selle riigi enda suveräänsusest. Kuna patenti käsitlev kohtuotsus mõjutab aga nimetatud ainuõiguste olemasolu või nende sisu, võivad sellise otsuse teha üksnes selle riigi pädevad kohtud.
Seevastu allub kostja alalise elukoha liikmesriigi kohtule, kellele on Brüsseli Ia määruse artikli 4 lõike 1 alusel esitatud lahendamiseks õiguste rikkumise hagi ja vastuväitena on tõstatatud kolmandas riigis välja antud või registreeritud patendi kehtivuse küsimus, selle küsimuse lahendamine, kui ükski piirang ei ole kohaldatav. Kuna selles küsimuses tehtaval otsusel on üksnes inter partes-mõju, ei saa otsus mõjutada asjaomase patendi olemasolu või sisu vastavas kolmandas riigis ega tuua kaasa kõnealuse riigi riikliku registri muutmist.
Euroopa Kohus asus sellega seoses seisukohale, et Brüsseli Ia määruse artikli 24 punkti 4 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole kohaldatav kolmanda riigi kohtule ja seetõttu ei ole selles sättes ette nähtud sellise kohtu erandlikku või muud kohtualluvust asjaomases riigis välja antud või registreeritud patendi kehtivuse hindamisel.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1215/2012 kohtualluvuse ning kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (ELT 2012, L 351, lk 1) (edaspidi „Brüsseli Ia määrus“).
(
2
)	Vt patendiseaduse (1967:837) (patentlagen (1967:837)) § 61 teine lõige.
(
3
)	Brüsseli Ia määruse artikkel 24: „Poolte alalisest elukohast olenemata allub asi erandlikult järgmistele liikmesriigi kohtutele: […] 4) menetluste puhul, mis seonduvad patentide, kaubamärkide, disainilahenduste või muude sarnaste hoiuleandmise või registreerimisele kuuluvate õiguste registreerimise või kehtivusega, olenemata sellest, kas küsimus kerkib hagi või vastuväite vormis, selle liikmesriigi kohtutele, kus hoiulevõtmist või registreerimist taotletakse, kus see on toimunud või kus see loetakse toimunuks liidu õigusakti või rahvusvahelise konventsiooni tingimuste kohaselt. Ilma et see piiraks 5. oktoobril 1973 Münchenis allakirjutatud Euroopa patentide väljaandmise konventsiooniga Euroopa Patendiametile antud pädevust, alluvad liikmesriigi kohtutele erandlikult asjad, mis puudutavad kõnealuse liikmesriigi suhtes väljaantud Euroopa patentide registreerimist või kehtivust; […]“.
(
4
)	Brüsseli Ia määruse artikli 4 lõikes 1 on sätestatud: „[k]äesoleva määruse kohaselt esitatakse hagi isikute vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, selle liikmesriigi kohtutesse sõltumata nende kodakondsusest.“
(
5
)	Brüsseli Ia määruse artikli 4 lõike 1 alusel.
(
6
)	Brüsseli Ia määruse artiklis 27 on ette nähtud: „[k]ui liikmesriigi kohtule esitatakse hagi, mis puudutab olulises osas asja, mis allub artikli 24 kohaselt erandlikult teise liikmesriigi kohtutele, deklareerib see kohus omal algatusel, et ta ei ole selles asjas pädev.“
(
7
)	Vt selle kohta 8. septembri 2022. aasta kohtuotsus IRnova (C‑399/21, EU:C:2022:648, punkt 35).
(
8
)	Brüsseli Ia määruse artikkel 73.