62005CC0301_ET
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Käesolevas apellatsioonkaebuses, mis on esitatud Esimese Astme Kohtu otsuse peale kohtuasjas T‑315/03: Wilfer vs . Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (edaspidi „ühtlustamisamet”),(2) tõstatatakse mitu küsimust, sh kirjeldavuse mõiste õige tõlgendamine ja kohaldamine nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta(3) (edaspidi „määrus”) artikli 7 lõike 1 punkti c tähenduses.
Määrus
2. Määruse artikli 7 lõikes 1 on loetletud nn absoluutsed põhjused kaubamärgi registreerimisest keeldumiseks. Absoluutsed põhjused välistavad registreerimise automaatselt, vastupidi suhtelistele põhjustele (näiteks registreerimiseks esitatud ja olemasoleva kaubamärgi sarnasus), mis sõltuvalt olukorrast võivad registreerimise välistada või mitte.
3. Artikli 7 lõikes 1 on käesolevas asjas olulises osas sätestatud:
„Ei registreerita:
[…]
b) kaubamärke, millel puudub eristusvõime;
c) kaubamärke, mis koosnevad ainult sellistest märkidest või tähistest, mis tähistavad kaubanduses sorti, kvaliteeti, kvantiteeti, otstarvet, väärtust, geograafilist päritolu või kaupade tootmise või teenuste pakkumise aega või muid kauba või teenuse omadusi.”
4. Artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamisalasse kuuluvatele märkidele või tähistele viidates kasutan sõna „kirjeldavad”.
5. Määruse artikli 7 lõike 1 punktide b ja c tõlgendamisel tuleks arvesse võtta ka Euroopa Kohtu praktikat, mis käsitleb kaubamärgidirektiivi(4) artikli 3 lõike 1 punktide b ja c tõlgendamist, mille sõnastus on eespool nimetatud punktidega identne.
6. Määruse artiklis 59 on sätestatud:
„Teade kaebuse esitamise kohta tuleb ametile esitada kirjalikult kahe kuu jooksul alates otsuse teatavaks tegemisest, mille peale kaevatakse. […] Nelja kuu jooksul alates otsuse teatavaks tegemisest tuleb esitada kirjalik selgitus edasikaebuse aluste kohta.”
7. Määruse artikli 63 lõigetes 1–3 on sätestatud:
„1.	Kaebusi käsitlevate apellatsioonikodade otsuste peale võib Euroopa Kohtule esitada [hagi].
2.	[Hagi] aluseks võib olla pädevuse puudumine, olulise menetlusnormi rikkumine, asutamislepingu, käesoleva määruse või nende rakendusnormide rikkumine või võimu kuritarvitamine.
3.	Euroopa Kohus on pädev vaidlustatud otsust tühistama või seda muutma.”(5) [täpsustatud tõlge]
8. Määruse artiklis 74 on sätestatud:
„1.	Asju menetledes kontrollib amet fakte omal algatusel; registreerimisest keeldumise suhteliste põhjustega seotud menetlustes piirdub amet siiski kontrollimisel osaliste esitatud faktide, tõendite ja väidetega ning esitatud nõudmistega.
2.	Amet võib mitte arvesse võtta fakte ja tõendeid, mille asjaomased pooled on esitanud hilinenult.”
Apellatsioonkaebuse taust
9. 2001. aasta oktoobris esitas H.‑P. Wilfer taotluse sõnamärgi ROCKBASS registreerimiseks ühenduse kaubamärgina järgmiste kaupade jaoks: „heliaparatuur; mikserpuldid, heliefektiseadmed, võimendid, kõlarikastid, aktiivkõlarid (kombod); eespool viidatud aparatuurile kohandatud konteinerid, kohvrid ja kotid”; „muusikariistad, eelkõige kitarrid, elektrikitarrid, basskitarrid, akustilised kitarrid, kitarride lisavarustus, s.o keeled, krihvid, kaelapingutusvardad ja õlarihmad; eespool viidatud toodetele kohandatud konteinerid, kohvrid ja kotid” ja „konteinerid, kohvrid ja kotid”.(6) Kontrollija jättis taotluse 11. märtsi 2002. aasta otsusega määruse artikli 7 lõike 1 punktide b ja c alusel rahuldamata. 25. märtsil 2002. aastal esitas H.‑P. Wilfer kaebuse ühtlustamisameti esimesele apellatsioonikojale (edaspidi „apellatsioonikoda”). 3. juulil 2002. aastal esitas ta kirjaliku selgituse kaebuse aluste kohta ja 2. juulil 2003. aastal täiendava kirjaliku selgituse, mis sisaldas muusikaajakirja toimetaja D. Roesbergi esitatud vande all antud kirjalikku arvamust ning teavet kaubamärgi ROCKBASS registreerimise kohta Kanadas, Austraalias ja Uus-Meremaal.
10. Ühtlustamisameti esimene apellatsioonikoda jättis kaebuse 11. juuli 2003. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”) määruse artikli 7 lõike 1 punkti c alusel rahuldamata. Apellatsioonikoda leidis sisuliselt, et asjaomase avalikkuse jaoks, mis koosneb muusika-asjatundjatest, viitab sõna „rockbass” basskitarrile, mis sobib eelkõige rokkmuusika mängimiseks, ja tähistab samuti basskitarri mängimise tehnikat – „rokk bass”. Ta leidis seetõttu, et sõnamärk ROCKBASS kirjeldab otseselt muusikariistu ja nende lisavarustust ning teisi taotluses loetletud kaupu, eeldusel et nende kaupade kirjeldus hõlmab kaupu, mida kasutatakse seoses basskitarriga.
11. H.‑P. Wilfer esitas Esimese Astme Kohtusse hagi vaidlustatud otsuse tühistamiseks, esitades hagi toetuseks neli väidet: faktide omal algatusel kontrollimata jätmine ühtlustamisameti poolt, mis on vastuolus määruse artikli 74 lõike 1 esimese lausega, H.‑P. Wilferi esitatud tõendite arvesse võtmata jätmine ja määruse artikli 7 lõike 1 punktide b ja c rikkumine.
12. Esimese Astme Kohus jättis hagi täies ulatuses rahuldamata. Niivõrd, kuivõrd see on apellatsioonkaebuse seisukohast asjakohane, on Esimese Astme Kohtu otsuse kokkuvõte esitatud allpool seoses vastavate apellatsioonkaebuse väidetega.
Apellatsioonkaebus
13. H.‑P. Wilfer on esitanud apellatsioonkaebuse toetuseks seitse väidet.
Esimene väide
14. Esimese Astme Kohus jättis vaidlustatud kohtuotsusega rahuldamata H.‑P. Wilferi poolt kohtuistungil esitatud taotluse lisada kohtuistungi protokolli, et teda esindavad ühiselt advokaat ja Patentanwalt
või teise võimalusena, et teda esindab advokaat, keda abistab Patentanwalt . Euroopa Kohtu põhikirja artikli 19 kohaselt võib selle artikli esimeses ja teises taandes nimetatud riikidest ja institutsioonidest erinevat menetluspoolt kohtus esindada või abistada üksnes advokaat, kellel on õigus esineda liikmesriigi või muu Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriigi kohtus.(7)
15. H.‑P. Wilferi esimene väide seisneb selles, et Esimese Astme Kohus tõlgendas Euroopa Kohtu põhikirja artiklit 19 ekslikult, kui ta jättis rahuldamata tema taotluse, et teda võiks esindada advokaadiga ühiselt tema patendivolinik.
16. Kuna H.‑P. Wilfer võttis oma esimese väite kohtuistungil tagasi, teen ettepaneku selle küsimuse käsitlemine lõpetada.
Teine väide
17. Vaidlustatud kohtuotsuses viitas Esimese Astme Kohus H.‑P. Wilferi poolt kohtuistungil esitatud tõendile, mis käsitles kaubamärgi ROCKBASS registreerimismenetlust Ameerika Ühendriikides. Esimese Astme Kohus märkis, et määruse artikli 63 lõigetest 2 ja 3 ilmneb, et apellatsioonikoja otsust saab tühistada või muuta ainult siis, kui see on sisult või vormilt seadusvastane ja et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb ühenduse õigusakti seaduslikkust hinnata õigusakti vastuvõtmise ajal kehtivate faktiliste ja õiguslike asjaolude alusel. Seega saab apellatsioonikoja otsuse seaduslikkust Esimese Astme Kohtule uute faktide esitamise kaudu vaidlustada vaid siis, kui on tõendatud, et apellatsioonikoda oleks pidanud enne käesolevas asjas mis tahes otsuse tegemist neid fakte haldusmenetluse käigus omal algatusel arvesse võtma. Kuna H.‑P. Wilfer esitas tõendi pärast vaidlustatud otsuse vastuvõtmist ja teave kaubamärgi ROCKBASS registreerimismenetluse kohta Ameerika Ühendriikides ei ole fakt, mida apellatsioonikoda oleks pidanud enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist omal algatusel arvesse võtma, ei saa kõnealuse tõendiga selle otsuse seaduslikkust vaidlustada ning järelikult puudub vajadus seda arutada.(8)
18. H.‑P. Wilferi teine väide seisneb selles, et jättes kõnealuse tõendi arvesse võtmata, eksis Esimese Astme Kohus määruse artikli 74 lõike 1 esimese lause ja artikli 7 lõike 1 punktide b ja c kohaldamisel. Küsimus, kas kaubamärki saab registreerida, on asjakohane nii registreerimise taotlemisel kui ka registreerimisel.
19. Kohtuistungil selgitas H.‑P. Wilferi esindaja, et tema klient ei pidanud teise väitega silmas, et Esimese Astme Kohus oleks ise pidanud kohaldama määruse artikli 74 lõiget 1. Ta väitis pigem, et Esimese Astme Kohus oli artikli 74 lõiget 1 valesti tõlgendanud, kui ta leidis, et apellatsioonikoda ei pidanud omal algatusel uurima asjaolu, et kaubamärk oli teistes riikides samaaegselt edukalt registreeritud. H.‑P. Wilfer juhtis apellatsioonikoja tähelepanu kõnealusele asjaolule oma kirjalikus selgituses, mis esitati 2. juulil 2003. aastal.(9)
20. Allpool esitatud kolmas väide käsitleb kõnealuse kirjaliku selgituse asjakohasust. Mis puudutab teist väidet, mis käsitleb konkreetselt Esimese Astme Kohtu otsuse punkti 14, siis minu arvates ei ole kõnealune kirjalik selgitus asjakohane. Kõnealuses punktis tegi Esimese Astme Kohus otsuse H.‑P. Wilferi poolt kohtuistungil esitatud tõendi vastuvõetavuse kohta.
21. Seoses kõnealuse küsimusega ei viita miski Esimese Astme Kohtu otsuse punktis 13 esitatud õigusnormide kokkuvõttes või punktis 14, milles Esimese Astme Kohus kohaldab neid õigusnorme arutatavas kohtuasjas, sellele, et Esimese Astme Kohus on õigusakti valesti tõlgendanud või kohaldanud.(10) Seetõttu lükkaksin teise väite põhjendamatuse tõttu tagasi.
Kolmas väide
22. H.‑P. Wilfer väitis Esimese Astme Kohtus, et apellatsioonikoda jättis arvesse võtmata tema 2. juulil 2003. aastal esitatud täiendava kirjaliku selgituse ja selle lisad, mis sisaldasid muusikaajakirja toimetaja D. Roesbergi esitatud kirjalikku arvamust ja teavet kaubamärgi ROCKBASS varasemate registreerimiste kohta.
23. Esimese Astme Kohus leidis vaidlustatud kohtuotsuses, et määruse artiklit 59 ei saa tõlgendada selliselt, et see takistab uusi fakte tõendavate asjaolude või absoluutse keeldumispõhjusega seotud kaebuse kontrollimise käigus esitatud tõendi arvesse võtmist pärast kaebuse aluste esitamise tähtaja möödumist. Määruse artikli 74 lõige 2 annab apellatsioonikojale pärast selle tähtaja möödumist esitatud täiendavate tõendite arvesse võtmise suhtes kaalutluspädevuse. Järelikult oleks apellatsioonikoda pidanud kõnealust kirjalikku selgitust kontrollima, et vähemalt veenduda selles, et see selgitus ei sisalda uusi fakte ega tõendeid, mida tuleb kontrollida. Seetõttu rikkus apellatsioonikoda menetlusnorme, kui ta jättis kirjaliku selgituse arvesse võtmata. Menetlusnormide rikkumine toob otsuse täieliku või osalise tühistamise siiski kaasa ainult siis, kui on tuvastatud, et sellise rikkumise puudumisel oleks vaidlustatud otsus võinud olla teistsuguse sisuga.(11) Kirjalik selgitus ei sisaldanud uusi argumente või tõendeid, mis oleksid võinud mõjutada vaidlustatud otsuse sisu. Kirjalik arvamus esitati ainult kahe argumendi toetuseks, millele H.‑P. Wilfer oli kontrollija menetluses ja apellatsioonikojas juba varem tuginenud ja mis ei oleks seega mõjutanud vaidlustatud otsuse sisu. Mis puudutab teavet kaubamärgi ROCKBASS registreerimise kohta Kanadas, Austraalias ja Uus-Meremaal, siis kuna liikmesriikides juba tehtud registreeringud ei ole määrav asjaolu,(12) ei saa seega registreeringud kolmandates riikides, mille õigus ei ole allutatud ühenduse ühtlustamisele, mitte mingil viisil tõendada, et on järgitud määruse artikli 7 lõike 1 punkti c kriteeriumitega samaseid kriteeriume. Esimese Astme Kohus leidis, et kuna kirjalik selgitus ei sisaldanud vaidlustatud otsuse sisu mõjutada võivat uut teavet, ei saanud apellatsioonikoja poolt selle kontrollimata jätmine endaga kaasa tuua kõnealuse otsuse tühistamist.(13)
24. H.‑P. Wilferi kolmas väide seisneb selles, et Esimese Astme Kohus kohaldas valesti määruse artiklit 74 ja menetlusnormide rikkumist käsitlevat ühenduse kohtute praktikat. 2. juuli 2003. aasta kirjalik selgitus sisaldas uusi argumente ja tõendeid, mis oleksid võinud mõjutada apellatsioonikoja otsuse sisu. Kui apellatsioonikoda oleks kõnealuseid tõendeid arvesse võtnud, ei oleks ta saanud jääda oma seisukoha juurde, et sõna „rockbass” viitab basskitarrile, mis sobib eelkõige rokkmuusika mängimiseks. Seetõttu oleks kirjaliku selgituse arvesse võtmine kindlasti mõjutanud vaidlustatud otsuse sisu. Sama kehtib ka ROCKBASSi registreeringute kohta Kanadas, Austraalias, Uus-Meremaal ja Ameerika Ühendriikides ( sic ), sest vaidlustatud otsuses viitas apellatsioonikoda sõna kasutamisele inglise keeles ja inglise keele sõnavarareeglitele. Kui apellatsioonikoda oleks võtnud arvesse hinnangut, et ingliskeelsetes riikides on sõna ROCKBASS väljamõeldud mõiste ja seega piisavalt eristav ning mitte lihtsalt kirjeldav, oleks vaidlustatud otsuse sisu võinud olla teistsugune.
25. Minu arvates on kolmas väide samuti põhjendamatu. Esimese Astme Kohus kohaldas määruse artikli 74 lõiget 2 õigesti ja esitas oma otsuse punktis 33 õigesti Euroopa Kohtu praktika kokkuvõtte. Pealegi kinnitab seda seisukohta Euroopa Kohtu hiljutine otsus kohtuasjas Kaul.(14)
Neljas, viies ja seitsmes väide
26. Neljas, viies ja seitsmes väide on seotud Esimese Astme Kohtu otsuse selle osaga, mis käsitleb H.‑P. Wilferi väidet, et apellatsioonikohus rikkus määruse artikli 7 lõike 1 punkti c kahel viisil.
Esimese Astme Kohtu otsus
27. Esiteks viitas H.‑P. Wilfer tähise ROCKBASS osade mitmele tähendusele. Samuti väitis ta, et inglise keeles on fraasil „rock bass” täpne tähendus, s.o „kiviahven”, mis on registreerimistaotluses nimetatud kaupadega seoses eriti ebatavaline. Kõnealust tähist, mida iseloomustab ebatavaline grammatiline struktuur ja ebaselge tähendus, peab asjaomane avalikkus seega väljamõeldud mõisteks.(15)
28. Esimese Astme Kohus otsustas, et tähise kirjeldavust tuleb hinnata seoses kaupade või teenustega, mille jaoks registreerimist on taotletud.(16) Apellatsioonikoda kasutas õigesti tähendusi, mis olid seotud just nimelt asjaomaste kaupadega. Sellest järeldub, et sõna „rockbass” – nagu apellatsioonikoda märkis – tähistab basskitarri, millega saab mängida rokkmuusikat, või vastupidi, muusikastiili, mida mängitakse basskitarri abil. Fakt, et asjaomane sõna ei esine sel kujul sõnaraamatutes, ei saa seda hinnangut ümber lükata. Uudissõnast koosnev kaubamärk, mille moodustavatest elementidest igaüks kirjeldab kaupu või teenuseid, mille jaoks kaubamärgi registreerimist on taotletud, on iseenesest kirjeldav, välja arvatud kui uudissõna ja selle moodustavate elementide summa vahel on täheldatav kõrvalekaldumine. See eeldab, et kõnealuse kombinatsiooni ebatavalise iseloomu tõttu seoses nimetatud kaupade või teenustega tekitab uudissõna sellest kaubast piisavalt erineva mulje võrreldes sellega, mis tekib lihtsalt selle elementide tähenduste liitmisel.(17) Tähis ROCKBASS ei kaldu kõrvale inglise keele sõnamoodustusreeglitest, kuna selle moodustavad elemendid on süntaktiliselt õigesti kõrvutatud. Seega ei ole sõna oma struktuurilt ebatavaline(18) ega lase tekkida kaubast erinevat muljet võrreldes sellega, mis tekib lihtsalt selle koostisosade tähenduste liitmisel.(19)
29. Teiseks kinnitas H.‑P. Wilfer, et võimalikest kirjeldavatest kõrvaltähendustest hoolimata ei saa märk ROCKBASS endast kujutada asjaomaste kaupade suhtes arusaadavat, selget ja üheseltmõistetavat tähist. Kuna basskitarril puuduvad ainult rokkmuusikaga seonduvad iseloomulikud omadused, ei tundu loomulik, et mõistest „rockbass” võiks aru saada kui eri liiki basskitarri tähisest või kui basskitarri ühe kasutusviisi nimetusest. Isegi kui mõiste „rockbass” viitaks ühele basskitarri mängimise tehnikale, ei kirjelda see tähendus kaupade kasutusviisi, kuna iga muusikariistaga saab mängida praktiliselt kõiki muusikastiile. Järelikult ei esine tähise ja basskitarride vahel otsest seost, kuna see ei ole seotud nende oluliste omadustega.(20)
30. Esimese Astme Kohus leidis, et määruse artikli 7 lõike 1 punkti c kohaldamiseks piisab, et tähis kirjeldaks asjaomaste kaupade ühte võimalikku otstarvet, mida asjaomane avalikkus võib valiku tegemisel arvesse võtta ning mis on seega üks olulisi omadusi.(21) Rokkmuusika mängimine on vaieldamatult üks asjaomaste kaupade võimalikke kasutusviise. Rokkmuusika on väga tuntud kaasaegne muusikastiil, mida seostatakse elektrikitarriga. Järelikult võib viide sellele stiilile, millele järgneb viide elektrilisele basskitarrile, tulla arvesse kitarri valikul, eelkõige kui tarbija kavatseb mängida rokkmuusikat. Lisaks sellele, nagu seda on erinevatele veebilehekülgedele viidates tõendanud apellatsioonikoda, on tähis, mis koosneb sõnadest „rock” ja „bass”, kaubanduses üldkasutatav rokkmuusika mängimiseks mõeldud elektrilise basskitarri tähistamiseks. Sellise nimetuse tehnilisel täpsusel ei ole tähendust asjaomase tarbija jaoks, kellel puuduvad tehnilised eriteadmised. Seega otsustas Esimese Astme Kohus, et apellatsioonikoda on basskitarride kohta õigesti leidnud, et tähis ROCKBASS on seotud otseselt nende kaupadega, samuti nende ühe otstarbega, mida asjaomane avalikkus võib valiku tegemisel arvestada, ning järelikult on see tähis kirjeldav.(22)
Neljas ja viies väide
31. Oma neljandas väites ütleb H.‑P. Wilfer, et Esimese Astme Kohus jättis arvesse võtmata sõna „rockbass” teised võimalikud tähendused. Saksa keeles on ingliskeelsel sõnal rock
rohkem kui 25 ja sõnal bass
vähemalt kuus erinevat tähendust, millest muusikaga seotud tähendused on väga mitmekesised. Lisaks on saksakeelsel sõnal „rock” vähemalt viis ja sõnal „bass” vähemalt neli erinevat tähendust. H.‑P. Wilfer väitis Esimese Astme Kohtus, et järelikult võib mõistel „rockbass” olla palju tähendusi. Esimese Astme Kohus jättis selle ühegi põhjenduseta arvesse võtmata, moonutades sellega H.‑P. Wilferi selgitust või muutes selle valeks ja rikkudes põhjendamiskohustust. Lisaks ei viita ei vaidlustatud otsus ega selles viidatud veebileheküljed sellele, et mõistet „rockbass” võidakse kaubanduses kasutada rokkmuusika mängimiseks mõeldud elektriliste basskitarride tähistamiseks. Seega moonutas Esimese Astme Kohus fakte, millel põhineb tema otsus, ja rikkus põhjendamiskohustust.
32. Oma viiendas väites ütleb H.‑P. Wilfer, et leides, et märk ROCKBASS ei ole struktuurilt ebatavaline, jättis Esimese Astme Kohus arvesse võtmata mitte ainult asjaolu, et mõistel võib olla palju erinevaid tähendusi, vaid ka selle, et sellel on palju võimalikke grammatilisi permutatsioone, näiteks nimisõna/nimisõna, tegusõna/omadussõna jne. Seda selgitust eirates moonutas Esimese Astme Kohus fakte, millel põhines tema otsus, ja rikkus põhjendamiskohustust.
33. Seoses neljanda väitega piisab, kui märkida, et Euroopa Kohus on leidnud, et sõna registreerimisest tuleb keelduda, kui vähemalt üks selle võimalikest tähendustest tähistab asjaomaste kaupade või teenuste omadust.(23)
34. Minu arvates tuleb viienda väite suhtes kohaldada analoogia alusel sama lähenemisviisi.
35. Seetõttu leian, et neljas ja viies väide on põhjendamatud.
Seitsmes väide
36. Oma seitsmendas väites ütleb H.‑P. Wilfer, et Esimese Astme Kohus rikkus määruse artikli 7 lõike 1 punkti c mitmel erineval viisil.
37. Esiteks oli analüüsi etappide järjekord vale. Alguses võttis Esimese Astme Kohus arvesse üksnes võimalikke tähendusi, mis võisid mingil moel tähistada registreerimistaotluses nimetatud kaupade omadusi. Seega tekkis nõiaring. H.‑P. Wilferi sõnul oleks analüüsi esimeses etapis tulnud võimalikke tähendusi vaadelda tavalise erapooletu vaatleja seisukohast; alles teises etapis oleks tulnud kõnealused tähendused seostada registreerimistaotluses nimetatud kaupadega. Kui Esimese Astme Kohus oleks järginud sellist lähenemisviisi, oleks ta võtnud arvesse kõiki sõna rockbass
tähendusi, mis on ilmsed tavalisele erapooletule elukutselisele või asjaarmastajast muusikule. Kõnealuste ilmsete tähenduste hulka kuulub kalaliik kiviahven.
38. Ma ei nõustu selle väitega. Minu arvates lähenemisviis, mida Esimese Astme Kohus kasutas, võttes arvesse üksnes neid võimalikke tähendusi, mis võisid mingil moel tähistada registreerimistaotluses nimetatud kaupade omadusi, nõiaringi ei tekita. See tuleneb põhimõttest, et sõna registreerimisest tuleb keelduda, kui vähemalt üks selle võimalikest tähendustest tähistab asjaomaste kaupade või teenuste omadust. Isegi kui H.‑P. Wilferil on õigus, kui ta kinnitab, et tavalise elukutselise või asjaarmastajast muusiku (kellest paljude emakeel on inglise keel) jaoks on fraasi „rock bass” üks ilmseid tähendusi Põhja-Ameerika magevee kalaliik rockbass, s.o kiviahven,(24) ei lükkaks see ümber seda lähenemisviisi, mida kasutas Esimese Astme Kohus.
39. Teiseks väidab H.‑P. Wilfer, et Esimese Astme Kohus ei võtnud arvesse märgist jäävat tervikmuljet, vaid analüüsis selle koostisosi. Ta eiras tähise ROCKBASS ilmset kujutluslikku ja vihjavat tähendust ja viitas selle asemel tähendustele, mis on tema arvates kirjeldavad. Ta eiras tähendust „basskitarril mängitav muusikastiil” ja andis mõistele ainutähenduse „basskitarr, millega saab mängida rokkmuusikat”. Ta viitas ainult võimalikele tähendustele, mis tulenevad mõiste jagamisest kaheks erinevaks mõisteks, nimelt „rock” rokkmuusika tähenduses ja „bass” basskitarri tähenduses. Seetõttu jättis ta täielikult arvestamata üldmulje, mille tekitab tähis ROCKBASS.
40. Ma ei saa selle väitega nõustuda. Võib möönda, et Esimese Astme Kohus analüüsis esmalt märgi koostisosi. See on siiski täielikult kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga, mis käsitleb uudissõna, mille moodustavatest elementidest igaüks kirjeldab kaupu või teenuseid, mille jaoks kaubamärgi registreerimist on taotletud: üldjuhul on sellised kaubamärgid iseenesest kirjeldavad.(25) Seejärel viitas Esimese Astme Kohus üldreegli täpsustusele, s.t reegel ei kehti, kui uudissõna ja selle moodustavate elementide summa vahel on täheldatav lahknevus, väites õigesti, et see eeldab, et selle kombinatsiooni ebatavalise iseloomu tõttu nimetatud kaupade või teenustega seoses tekitab uudissõna kaubast piisavalt erineva mulje võrreldes sellega, mis tekib lihtsalt selle elementide tähenduste liitmisel. Seejärel leidis Esimese Astme Kohus, et tähis ROCKBASS ei kaldu kõrvale inglise keele sõnamoodustusreeglitest, kuna selle moodustavad kaks sõna on süntaktiliselt õigesti järjestatud. Esimese Astme Kohus jõudis järeldusele, et seetõttu ei ole sõna struktuurilt ebatavaline ega lase tekkida kaubast erinevat muljet võrreldes sellega, mis tekib lihtsalt selle koostisosade tähenduste liitmisel.
41. Minu arvates ühendas Esimese Astme Kohus oma otsuse selles osas Euroopa Kohtu praktika veatu analüüsi faktiliste järeldustega, mida ei saa vaidlustada.
42. Kolmandaks väidab H.‑P. Wilfer, et Esimese Astme Kohus ei arvestanud asjaolu, et otstarbest
ei piisa, et pidada tähist otseselt kirjeldavaks. Kohtuotsuse punktist 62 ilmneb, et Esimese Astme Kohus leidis, et kaupade üks võimalik otstarve on rokkmuusika mängimine. Seega leidis Esimese Astme Kohus, et kõnealune viide võib olla olulise tähtsusega basskitarri ostja jaoks__ kui ta kavatseb mängida rokkmuusikat. Ta leidis siiski, et nimetuse tehniline täpsus ei ole oluline. Seega jättis Esimese Astme Kohus ekslikult arvesse võtmata fakti, et selleks, et asjaolu oleks asjaomase avalikkuse jaoks olulise tähtsusega, peab viimane olema vähemalt teadlik selle olemasolust. Käesolevas kohtuasjas ei viita miski sellele, et registreerimistaotluses nimetatud kaubad, nimelt „muusikariistad” või „elektrilised basskitarrid” sobivad eelkõige nimetatud muusikastiili mängimiseks. Järelikult ei saa asjaolu, et registreerimistaotluses nimetatud teatud kaupadel, näiteks elektrilisel basskitarril, on võimalik mängida kõnealust muusikastiili, s.t rokkmuusikat, olla kõnealuste kaupade või veel vähem muude registreerimistaotluses nimetatud muusikariistade või lisavarustuse oluliseks omaduseks. Nagu Esimese Astme Kohus ise on punktis 66 rõhutanud, tuleb tähise kirjeldavust hinnata iga registreerimistaotluses nimetatud kaupade kategooria kohta eraldi.
43. H.‑P. Wilfer kinnitab seega, et ainult asjaolust, et sõna kirjeldab registreerimiseks esitatud kaubamärgiga tähistatavate kaupade või teenuste otstarvet, ei piisa kõnealuse kaubamärgi registreerimisest keeldumiseks põhjendusel, et see on kirjeldav. Tunnistan, et mul oli mõnevõrra raske aru saada, kuidas kõnealune argument saab püsima jääda määruse artikli 7 lõike 1 punkti c sõnastuse ka kõige põgusama uurimise korral. Kõnealuses sättes on ühemõtteliselt sätestatud, et „ei registreerita […] kaubamärke, mis koosnevad ainult sellistest märkidest või tähistest, mis tähistavad kaubanduses [kauba või teenuse] […] otstarvet”.
44. Kohtuistungil rõhutas H.‑P. Wilferi esindaja, et muusikastiil „rock bass” ei ole kaupade või muusikariistade eristav omadus. Siiski ei aita minu arvates see argument H.‑P. Wilferit. On ju iseenesest mõistetav, et basskitarri üheks otstarbeks on rokkmuusika mängimine. Kõnealune argument ei muutu vähem tõeseks, kui isik ostab basskitarri (võimalik et kohatu) eesmärgiga mängida sellel klassikalist muusikat. Seda ei muuda ka näide, mille tõi H.‑P. Wilferi esindaja, kes väitis, et kaubamärki Honda Jazz ei saa registreerida, sest autoga ei saa džässmuusikat mängida.
45. Sellest tulenevalt olen seisukohal, et seitsmes väide on põhjendamata.
Kuues väide
46. H.‑P. Wilfer väitis Esimese Astme Kohtus, et seoses kitarride lisavarustusega tuleb kohtupraktika(26) kohaselt iga registreerimistaotluses nimetatud kaupade või teenuste kategooriat uurida eraldi. Käesolevas asjas puudub ilmselge seos sõna rockbass
ning nii klassi 15 kuuluva kitarride lisavarustuse oluliste omaduste kui ka klassidesse 9 ja 18 kuuluvate kaupade vahel.(27)
47. Seoses klassi 18 kuuluvate konteinerite, kohvrite ja kottidega leidis Esimese Astme Kohus, et kuna H.‑P. Wilfer ei ole teinud kõnealusesse üldkategooriasse kuuluvate kaupade vahel vahet, siis tuleb apellatsioonikoja hinnanguga kõikide sellesse kategooriasse kuuluvate kaupade osas nõustuda. Klassi 9 kuuluvate seadmetega seoses on poolte argumentidest selge, et samu seadmeid saab kasutada erinevate muusikariistade jaoks. Seega on nende kasutamine koos basskitarriga ainult üks nende võimalikest kasutusviisidest. Asjaomase tähise ja kõnealuse kauba vahel on piisavalt otsene ja konkreetne seos, kui tehnika, millele tähis viitab, eeldab või nõuab nende kaupade kasutamist. See tehnika ei kujuta endast sel juhul ainult nende kaupade või teenuste kasutamise valdkonda, vaid on samuti üks neile omastest kasutusviisidest.(28) Järelikult ei saa seda järeldust ümber lükata asjaolu, et asjaomaseid kaupu saab kasutada ka mõnes muus kontekstis, millele asjaomane tähis ei viita.(29) Isegi kui käesolevas asjas käsitletud seadmed ei ole mõeldud kasutamiseks ainult seoses basskitarriga, puudub neil siiski peale elektriliste muusikariistade kasutamise võimaldamise iseseisev funktsioon. Lisaks sellele on neid seadmeid vaja kasutada selleks, et mängida elektrilist basskitarri, millega üksinda ei saa muusikahelisid tekitada. Seega on elektrilise basskitarri mängimise võimalus seotud taotluses nimetatud seadmetega ning mitte ainult üks paljudest nende kasutamise võimalustest. Nende kahe kaupade kategooria olulised omadused nõuavad või vähemalt tingivad selle, et neid kasutatakse koos.(30)
48. Oma kuuendas väites väidab H.‑P. Wilfer esmalt, et Esimese Astme Kohus jättis arvesse võtmata asjaolu, et konteinerid, kohvrid ja kotid, mis on ette nähtud muusikariistade ja nende lisavarustuse transportimiseks, kuuluvad klassi 15. Sellega kooskõlas hõlmas H.‑P. Wilferi klassi 15 kuuluvate kaupade loetelu „eespool viidatud toodetele kohandatud konteinereid, kohvreid ja kotte”. Seega on klassi 18 kuuluvad „konteinerid, kohvrid ja kotid” ette nähtud kasutamiseks mis tahes viisil, välja arvatud
„muusikariistade ja nende lisavarustuse” transportimine. Esimese Astme Koh us on fakte moonutanud seda põhjendamata.
49. Teiseks väidab H.‑P. Wilfer, et leides, et H.‑P. Wilferi registreerimistaotluses nimetatud klassi 9 kuuluvatel kaupadel „puudub […] peale elektriliste muusikariistade kasutamise võimaldamise iseseisev funktsioon”,(31) on Esimese Astme Kohus fakte moonutanud seda põhjendamata. H.‑P. Wilfer selgitas, et ükski klassi 9 kuuluv toode ei eelda „muusikariistade” või „elektrikitarri” kasutamist. Vastupidi, „heliaparatuuri, mikserpulte, heliefektiseadmeid, võimendeid, kõlarikaste, aktiivkõlareid ( kombosid) ” saab samaväärselt kasutada paljude muude helisignaalide, näiteks loomahäälte või videote, tele- või raadiosignaalide edastamiseks. Seetõttu on ebareaalne ja meelvaldne oletada, et kõnealuse aparatuuri peamine funktsioon on kasutamine koos elektrilise basskitarriga. Seda enam kehtib see „[heliaparatuurile, mikserpultidele, heliefektiseadmetele, võimenditele, kõlarikastidele, aktiivkõlaritele ( kombodele)
kohandatud] konteinerite, kohvrite ja kottide” suhtes, sest neid ei pakuta koos muusikariistadega või elektriliste basskitarridega, vaid ainult koos klassi 9 kuuluvate toodetega.
50. Nõustun ühtlustusametiga, et kuigi kuuenda väite esimene osa käsitleb faktide moonutamist, on selle tegelik eesmärk Esimese Astme Kohtu ja ka apellatsioonikoja tuvastatud asjaolude ümberhindamine. Vaidlustatud otsusest ilmneb, et H.‑P. Wilfer ei välistanud võimalust, et klassi 18 kuuluvaid konteinereid, kohvreid ja kotte kasutatakse koos kitarridega. Seetõttu leidis apellatsioonikoda, et registreerimiseks esitatud kaubamärk kirjeldab kõnealuste kaupade otstarvet. Kõnealuse otsuse kinnitust Esimese Astme Kohtu poolt ei saa apellatsiooni korras läbi vaadata.
51. Seoses teise osaga ei vaidlusta H.‑P. Wilfer Esimese Astme Kohtu väidet, et klassi 9 kuuluvate seadmete üks võimalikke kasutusviise on seotud basskitarriga. Asjaolu, et kõnealust aparatuuri saab kasutada ka muul viisil, millele kõnealune tähis ei viita, ei tähenda, et tähis ei ole kirjeldav.(32) Seetõttu oli Esimese Astme Kohtul õigus, kui ta leidis, et tähist ei saa registreerida klassi 9 kuuluvate seadmete jaoks.
52. Sellest tulenevalt olen seisukohal, et kuues väide on osaliselt vastuvõetamatu ja osaliselt põhjendamatu.
Ettepanek
53. Esitatud põhjendustest lähtudes olen arvamusel, et Euroopa Kohus peaks:
– jätma apellatsioonkaebuse rahuldamata;
– mõistma apellatsioonkaebusega seotud kohtukulud välja H.‑P. Wilferilt.
(1) .
(2)  –	8. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas T‑315/03 (EKL 1988, lk II‑1981).
(3)  –	EÜT L 11, 14.1.1994; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146.
(4)  –	21. detsembri 1988. aasta esimene nõukogu direktiiv 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 40, 11.2.1989, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 92). Seoses direktiivi 89/104 ja määruse muude sisuliselt identsete sätetega selgitas Euroopa Kohus, et ühe sätte tõlgendust tuleb kohaldada ka teise suhtes: 22. juuni 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑425/98: Marca Mode CV vs . Adidas AG ja Adidas Benelux BV (EKL 2000, lk I‑4861, punktid 26‑28).
(5)  –	Määruse 13. põhjenduses on öeldud, et määrusega Euroopa Ühenduste Kohtule antud pädevust tühistada ja muuta apellatsioonikohtute otsuseid teostab esimese astmena Esimese Astme Kohus vastavalt nõukogu 24. oktoobri 1988. aasta otsusele 88/591/ESTÜ, EMÜ, Euratom Euroopa ühenduste esimese astme kohtu asutamise kohta (EÜT L 319, lk 1; ELT eriväljaanne 01/01, lk 181), mida on muudetud 8. juuni 1993. aasta otsusega 93/350/Euratom, ESTÜ, EMÜ (EÜT L 144, lk 21; ELT eriväljaanne 01/01, lk 244).
(6)  –	Kuuluvad 15. juuni 1957. aasta kaubamärkide registreerimisel kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassidesse 9, 15 ja 18.
(7)  –	Vaidlustatud kohtuotsuse punktid 10 ja 11, milles viidatakse Esimese Astme Kohtu 9. septembri 2004. aasta määrusele kohtuasjas T‑14/04: Alto de Casablanca vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Bodegas Chivite (VERAMONTE) (EKL 2004, lk II‑3077, punkt 9 ja viidatud kohtupraktika).
(8)  –	Vaidlustatud kohtuotsuse punktid 12‑14, milles viidatakse 26. novembri 2003. aasta otsusele kohtuasjas T‑222/02: HERON Robotunits vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet (ROBOTUNITS) (EKL 2003, lk II‑4995, punktid 50 ja 51 ja viidatud kohtupraktika).
(9)  –	Vt eespool punkt 9.
(10)  –	Vt ka Euroopa Kohtu 13. märtsi 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑29/05 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs.
Kaul GmbH, Bayer AG, mis kinnitab Esimese Astme Kohtu seisukohta käesolevas kohtuasjas.
(11)  –	Viidates 29. oktoobri 1980. aasta otsusele liidetud kohtuasjades 209/78 – 215/78 ja 218/78: Van Landewyck jt vs.
komisjon (EKL 1980, lk 3125, punkt 47), 21. märtsi 1990. aasta otsusele kohtuasjas C-142/87: Belgia vs.
komisjon (EKL 1990, lk I‑959, punkt 48) ja 21. oktoobri 2004. aasta otsusele kohtuasjas C‑447/02 P: KWS Saat vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2004, lk I‑10107, punktid 47‑50).
(12)  –	24. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas T‑393/02: Henkel vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet (EKL 2004, lk II‑4115, punkt 46 ja viidatud kohtupraktika).
(13)  –	Vaidlustatud kohtuotsus, punktid 28‑36.
(14)  –	Viidatud eespool 10. joonealuses märkuses; vt eelkõige punktid 42, 43 ja 63.
(15)  –	Vt vaidlustatud kohtuotsus, punkt 39.
(16)  –	Eespool 8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ROBOTUNITS, punkt 41.
(17)  –	Viidates seoses direktiiviga 89/104 Euroopa Kohtu 12. veebruari 2004. aasta otsusele kohtuasjas C‑363/99: Koninklijke KPN Nederland vs . Benelux-Merkenbureau (EKL 2004, lk I‑1619, punkt 100) ja 12. veebruari 2004. aasta otsusele kohtuasjas C‑265/00: Campina Melkunie BV vs . Benelux-Merkenbureau (EKL 2004, lk I‑1699, punkt 43).
(18)  –	20. märtsi 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑356/00: DaimlerChrysler vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet (CARCARD) (EKL 2002, lk II‑1963, punkt 29) ja eespool 8. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas ROBOTUNITS, punkt 39.
(19)  –	Vaidlustatud kohtuotsus, punktid 56‑60.
(20)  –	Vt vaidlustatud kohtuotsus, punktid 40 ja 41.
(21)  –	8. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ROBOTUNITS, punkt 44, ja 20. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas T‑311/02: Lissotschenko ja Hentze vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet (LIMO) (EKL 2004, lk II‑2957, punkt 41).
(22)  –	Vaidlustatud kohtuotsus, punktid 61‑63.
(23)  –	23. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑191/01 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs.
Wrigley (EKL 2003, lk I‑12447, punkt 32); vt samuti kaubamärgidirektiiv ja 17. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Campina Melkunie, punkt 38.
(24)  –	Ambloplites rupestris ; prantsuse keeles perche des roches crapet de roche
või rouget de roche ; saksa keeles gemeiner Felsenbarsch
või gemeiner Sonnenbarsch .
(25)  –	Vt eespool 17. joonealuses märkuses viidatud kohtuasjad, millele on viidanud Esimese Astme Kohus. Seoses määrusega vt ka 19. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑273/05 P: Siseturu Ühtlustamise Amet vs.
Celltech R & D Ltd, punkt 77.
(26)  –	27. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑219/00: Ellos vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet (ELLOS) (EKL 2002, lk II-753, punkt 41).
(27)  –	Vt vaidlustatud kohtuotsus, punkt 42.
(28)  –	27. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑106/00: Streamserve vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet (STREAMSERVE) (EKL 2002, lk II‑723, punkt 44).
(29)  –	Eespool 8. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas ROBOTUNITS, punkt 47.
(30)  –	Vaidlustatud kohtuotsus, punktid 70–73.
(31)  –	Vaidlustatud kohtuotsus, punkt 73.
(32)  –	Vt eespool punkt 33.