62022CJ0626_RES
Kohtuasi C‑626/22
C. Z. jt
versus
Ilva SpA in Amministrazione StraordinariajaAcciaierie d’Italia Holding SpAjaAcciaierie d’Italia SpA
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunale di Milano)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 25. juuni 2024. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Keskkond – ELTL artikkel 191 – Tööstusheide – Direktiiv 2010/75/EL – Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll – Artiklid 1, 3, 8, 11, 12, 14, 18, 21 ja 23 – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklid 35 ja 37 – Käitise tegevusloa väljastamise ja läbivaatamise menetlus – Keskkonna ja inimeste tervise kaitse meetmed – Õigus puhtale, tervislikule ja kestlikule keskkonnale
Liikmesriigid – Kohustused – Seadusjõud – Liikmesriikide kohtute kohustused – Jõustunud kohtuotsuse teistmise kohustus – Puudumine – Riigisisene kohtupraktika, milles on liikmesriigi sätet tõlgendatud vastuolus liidu õigusega – Kohustus tõlgendada seda sätet kooskõlas liidu õigusega – Eelotsusetaotlus, milles palutakse tõlgendada liidu õigust – Vastuvõetavus
(ELTL artikkel 267)
(vt punktid 53 ja 54)
Eelotsuse küsimused – Vastuvõetavus – Direktiivi tõlgendamise taotlus, mis on esitatud eraõiguslike isikute ja riigile strateegiliselt olulise tööstusettevõtja vahelise vaidluse raamistikus – Põhikohtuasi, mis käsitleb selle ettevõtja suhtes kehtestatud erinorme, mis kuuluvad eelotsusetaotluses käsitletud direktiivi kohaldamisalasse – Eelotsusetaotluse vastuvõetavus
(ELTL artikkel 267 ja artikli 288 kolmas lõik)
(vt punktid 56–64)
Keskkond – Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll – Direktiiv 2010/75 – Käitise tegevusloa väljastamise ja läbivaatamise menetlus – Tingimused – Kohustus hinnata eelnevalt käitise keskkonnamõju ning mõju inimeste tervisele
(ELTL artiklid 191 ja 192; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artiklid 35 ja 37; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/75, põhjendused 2, 27 ja 45, artikli 3 punktid 2 ja 3, artikli 4 lõige 1, artikli 5 lõige 1, artikli 8 lõike 2 teine lõik, artiklid 10–27 ning I lisa ja VII lisa 1. osa
(vt punktid 67–95, 104 ja 105 ning resolutsiooni punkt 1)
Keskkond – Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll – Direktiiv 2010/75 – Käitise tegevusloa väljastamise ja läbivaatamise menetlus – Saasteaineheite piirväärtuste kehtestamine – Arvestamine asjaomase käitise potentsiaalse kahjustavate ainete heitega – Ulatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/75, põhjendus 15 ja artikli 3 punkt 6, artikli 12 lõike 1 punkt f, artikli 14 lõike 1 punkt a, artikkel 18 ja artikli 21 lõike 5 punkt a)
(vt punktid 109–122 ja resolutsiooni punkt 2)
Keskkond – Saastuse kompleksne vältimine ja kontroll – Direktiiv 2010/75 – Käitise käitamisluba – Tähtaeg käitise kooskõlla viimiseks keskkonna ja inimeste tervise kaitse meetmetega, mis on selles loas ette nähtud – Liikmesriigi õigusnormid, millega seda tähtaega korduvalt pikendatakse – Lubamatus, kui esinevad suured ja olulised ohud keskkonna terviklikkusele ja inimeste tervise puutumatusele
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/75, põhjendus 43 ning artikli 8 lõiked 1 ja 2, artikli 13 lõige 5, artikli 21 lõige 3 ning artikli 82 lõige 1)
(vt punktid 125–128, 130–132 ning resolutsiooni punkt 3)
Kokkuvõte
Euroopa Kohtu suurkoda, kellele Tribunale di Milano (Milano kohus, Itaalia) esitas eelotsusetaotluse, täpsustas käitise käitamisloa tingimusi vastavalt direktiivile 2010/75 tööstusheidete kohta (
1
).
Terasetehas Ilva (edaspidi „Ilva tehas“) asub Taranto omavalitsusüksuses (Itaalia) ja seda käitatakse 2011. aastal antud keskkonnakompleksloa alusel.
Hoolimata sellest, et 2012. aastal see tehas arestiti, lubati sel spetsiaalse erandkorra kohaselt jätkata tootmistegevusega 36 kuu jooksul, tingimusel et järgitakse keskkonna- ja tervishoiumeetmete kava. Kava täitmise lõpptähtpäeva lükati mitmeaastase ajavahemiku jooksul korduvalt edasi, ehkki asjaomase tegevusega kaasnesid suured ja olulised ohud keskkonna terviklikkusele ning ümbritseva elanikkonna tervisele.
Selles kontekstis esitasid hagejad, kes teostavad Taranto omavalitsusüksuse ning sellega piirnevate alade ligikaudu 300000 elaniku õigusi, eelotsusetaotluse esitanud kohtule kollektiivhagi, milles palusid muu hulgas, et Ilva tehase või selle teatavate osade käitamine lõpetataks selle väljutatavast tööstusheitest põhjustatud saastuse tõttu ning kahju tõttu, mis sellega inimeste tervisele kaasneb.
Kuna Itaalia õigusnormid ei sea tööstusliku käitamise loa andmise või läbivaatamise eeltingimuseks käitise poolt inimeste tervisele avaldatava mõju eelnevat hindamist, otsustas eelotsusetaotluse esitanud kohus esitada Euroopa Kohtule küsimuse sellise hindamise vajalikkuse, pädevate asutuste analüüsi ulatuse ja käitajale väljastatud loas kehtestatud tingimuste täitmiseks antud tähtaja kohta.
Euroopa Kohtu hinnang
Esimesena, mis puudutab vajadust teha hindamine, milles käsitletaks käitise tegevuse mõju inimeste tervisele, siis märkis Euroopa Kohus, et keskkonna kvaliteedi kaitsmine ja parandamine ning inimeste tervise kaitse on liidu keskkonnapoliitika kaks omavahel tihedalt seotud osa. Saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli eeskirjade kehtestamisega on direktiivis 2010/75 täpsustatud liidule muu hulgas ELTL artiklist 191 keskkonna ja inimeste tervise kaitse valdkonnas tulenevaid kohustusi, aidates kaitsta iga inimese õigust elada keskkonnas, mille kvaliteet on tervise ja heaolu tagamiseks piisav. Euroopa Kohus viitab sellega seoses Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitele 35 ja 37 ning osutab, et eksisteerib otsene seos keskkonnakaitse ja inimeste tervise kaitse vahel.
Selles direktiivis ette nähtud käitamisloa tingimuste hulgas on käitaja kohustus võtta kõik asjakohased ennetusmeetmed „saastuse“ vältimiseks ning keskkonda paisatavate heidete seire meetmed. Samuti peab käitaja tagama, et tema käitis ei põhjusta mingit „olulist saastust“. Lisaks vaadatakse loa tingimused läbi, kui seda õigustab käitise põhjustatud „saastus“. Selle läbivaatamise perioodilisus peab olema kohandatud käitise suurusele ja laadile ning sealjuures tuleb muu hulgas arvesse võtta tööstusliku tegevuskoha kohalikku eripära, eelkõige elamute lähedust.
Sellega seoses tõdes Euroopa Kohus, et direktiivis 2010/75 nimetatud mõiste „saastus“ hõlmab nii keskkonnale kui ka inimeste tervisele tekitatud või tõenäoliselt tekkivat kahju. Niisugust tihedat seost keskkonna kvaliteedi ja inimeste tervise kaitse vahel kinnitavad lisaks liidu esmase õiguse sätetele ka mitu direktiivi 2010/75 sätet ja Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika. Mis puudutab täpsemalt Ilva tehase põhjustatud saastet, siis tuvastas viimati nimetatud kohus, et oli rikutud hagejate õigust era- ja perekonnaelu austamisele, tuginedes oma otsuses selle tehase heidete saastavale mõjule nii keskkonna kui ka inimeste tervise suhtes (
2
).
Sellest järeldub, et direktiivi 2010/75 kohaldamisalasse kuuluva käitise käitaja peab loataotluses esitama piisava teabe oma käitise väljutatava heite kohta ja peab ühtlasi kogu käitise käitamisperioodi jooksul tagama, et täidetakse direktiivis sätestatud kohustusi ja meetmeid, hinnates pidevalt käitise tegevuse mõju nii keskkonnale kui ka inimeste tervisele.
Samuti peavad riigisisesed pädevad asutused ette nägema, et niisugune hindamine on käitamisloa andmise ja läbivaatamise menetluse lahutamatu osa ning kujutab endast selle loa andmise või läbivaatamise eeltingimust. Kui sel hindamisel on tulemusi, mis näitavad, et oht saastavate heidetega kokku puutuvale arvukale elanikkonnale on vastuvõetamatu, tuleb asjaomane luba lühikese aja jooksul läbi vaadata. Käesoleval juhul ei ole aga Ilva tehasest pärinevate saasteainete, nimelt hajureostusallikatest pärinevate peenosakeste PM2_5 ja PM10, vase, elavhõbeda ja naftaleeni mõju keskkonnale ja inimeste tervisele kõnealuste keskkonnalubade raames hinnatud.
Mis teisena puudutab selle hindamise ulatust, mis pädevatel asutustel tuleb läbi viia, siis peavad need asutused võtma lisaks saasteainetele, mis on asjaomase tööstustegevuse laadi ja liiki arvestades prognoositavad, arvesse ka kõiki neid heitest lähtuvaid aineid, mis on teadustulemuste kohaselt kahjustavad ja mis asjaomase käitise tegevuse tagajärjel suurtes kogustes tekkida võivad, arvestades nende laadi ning potentsiaali kanda saastust ühest keskkonnast teise. Vastavalt ettevaatuspõhimõttele peab niisuguste saasteainete koguse kindlaksmääramine, mille heidet võib lubada, olema seotud asjaomaste ainete kahjulikkuse astmega.
Järelikult on käitise käitajal kohustus esitada selle käitise käitamisloa taotluses teave käitise poolt potentsiaalselt tekitatava heite laadi, koguse ja võimaliku kahjuliku mõju kohta, et pädevad asutused saaksid kehtestada sellele heitele piirväärtused, välja arvatud üksnes heide, mis oma laadi või koguse tõttu ei kujuta endast ohtu keskkonnale ega inimeste tervisele.
Loa läbivaatamise menetlus ei või aga piirduda piirtasemete kehtestamisega ainult nendele saasteainetele, mille heidet oli võimalik ette näha ja mida võeti arvesse algses loamenetluses. Sellega seoses tuleb võtta arvesse asjaomase käitise käitamisel saadud kogemust ja seega tegelikkuses tuvastatud heiteid. Kui keskkonnakvaliteedi standardi järgimine nõuab, et asjaomasele käitisele kehtestataks rangemad heite piirväärtused, peab loas kehtestama lisameetmed, ilma et see piiraks muude võimalike meetmete võtmist nimetatud standardi täitmiseks.
Kolmandana, mis puudutab käitajale käitamisloa täitmiseks antud tähtaega, siis märkis Euroopa Kohus kõigepealt, et selliste käitiste puhul nagu Ilva tehas oli liikmesriigi pädevatel asutustel direktiivi 2010/75 alusel kuni 28. veebruarini 2016 aega kohandada loa andmise tingimused uute kättesaadavate tehnikatega. Käitise käitamisloa rikkumise korral on liikmesriigid selle direktiivi kohaselt kohustatud võtma vajalikke meetmeid, et viivitamata tagada nende tingimuste täitmine.
Neid kaalutlusi arvesse võttes otsustas Euroopa Kohus, et direktiiviga 2010/75 on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille alusel on käitise käitajale selle käitise käitamisloas ette nähtud keskkonnakaitse ja inimeste tervise kaitse meetmete täitmiseks antud tähtaega korduvalt pikendatud, samas kui on tuvastatud suured ja olulised ohud keskkonna terviklikkusele ja inimeste tervise puutumatusele. Ta lisas, et kui tegevusega kaasnevad sellised ohud, peatatakse vastavalt sellele direktiivile asjaomase käitise käitamine.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiiv 2010/75/EL tööstusheidete kohta (saastuse kompleksne vältimine ja kontroll) (ELT 2010, L 334, lk 17; parandused ELT 2012, L 158, lk 25, ja ELT 2016, L 7, lk 4).
(
2
)	EIK 24. jaanuari 2019. aasta kohtuotsus Cordella jt vs. Itaalia, CE:ECHR:2019:0124JUD005441413.