РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (състав по жалбите)
19 март 2010 година
Дело T-338/07 P
Irène Bianchi
срещу
Европейска фондация за обучение (ETF)
„Обжалване — Публична служба — Срочно наети служители — Договор, сключен за определен срок — Решение, с което се отказва подновяването на договора — Член 47, буква б) от УРДС“
Предмет: Жалба срещу Решение на Съда на публичната служба на Европейския съюз (втори състав) от 28 юни 2007 г. по дело Bianchi/ETF (F‑38/06, Сборник СПС, стp. I‑A‑1‑183 и II‑A‑1‑1009), с която се иска отмяната на това решение
Решение: Отхвърля жалбата. Г‑жа Irène Bianchi понася направените от нея съдебни разноски, както и разноските, направени от Европейската фондация за обучение (ETF) във връзка с настоящото производство.
Резюме
1.      Обжалване — Правни основания — Неправилна преценка на фактите — Недопустимост — Контрол на Общия съд върху преценката на доказателствата — Изключване, освен в случай на изопачаване на доказателствата
(член 11 от приложение І към Статута на Съда)
2.      Обжалване — Правни основания — Непълнота на мотивите
(член 253 ЕО)
1.      Съгласно член 11 от приложение I към Статута на Съда обжалването пред Общия съд се ограничава само до правни въпроси. Единствено Съдът на публичната служба е компетентен да установява фактите, освен в случаите, когато неточността на фактическите му констатации следва от представените пред него материали по делото, както и да преценява тези факти. Следователно, освен в случай на изопачаване на представените пред Съда на публичната служба доказателства, преценката на фактите не представлява правен въпрос, който в това си качество подлежи на контрол от съда, който разглежда жалбата.
Освен това по принцип съдът, който разглежда жалбата, не е компетентен да проверява доказателствата, които първоинстанционният съд е приел при установяване на тези факти. Щом като тези доказателства са били редовно събрани и правилата и общите принципи на правото относно доказателствената тежест, както и процесуалните правила относно събирането на доказателства са били спазени, само първоинстанционният съд може да преценява значението, което трябва да бъде дадено на представените пред него доказателства. Следователно, освен в случай на изопачаване на доказателствата, тази преценка не представлява правен въпрос, който в това си качество подлежи на контрол от Общия съд.
Подобно изопачаване трябва явно да произтича от материалите по делото, без да е необходимо да се извършва нова преценка на фактите и доказателствата.
Следователно в обхвата на правомощието на Общия съд за контрол на направените от Съда на публичната служба фактически констатации попадат по-специално неточността на фактическите констатации, която следва от материалите по делото, изопачаването на доказателствата, тяхната правна квалификация и проверката дали са били спазени правилата във връзка с доказателствената тежест и събирането на доказателства.
(вж. точки 61—64, 95 и 102)
Позоваване на:
Съд — 2 октомври 2001 г., ЕИБ/Hautem, C‑449/99 P, Recueil, стр. I‑6733, точка 44; 5 юни 2003 г., O’Hannrachain/Парламент, C‑121/01 P, Recueil, стр. I‑5539, точка 35; 27 април 2006 г., L/Комисия, C‑230/05 P, непубликувано в Сборника, точки 45 и 46 и цитираната там съдебна практика; 25 януари 2007 г., Sumitomo Metal Industries и Nippon Steel/Комисия, C‑403/04 P и C‑405/04 P, Сборник, стр. I‑729, точка 39 и цитираната там съдебна практика;
Общ съд — 12 март 2008 г., Rossi Ferreras/Комисия, T‑107/07 P, Сборник СПС, стp. I‑Б‑1‑5 и II‑Б‑1‑31, точка 30; 26 ноември 2008 г., СХВП/López Teruel, T‑284/07 P, Сборник СПС, стр. I‑Б‑1‑69 и II‑Б‑1‑447, точка 47 и цитираната там съдебна практика
2.      Зачитането на обхвата на задължението за мотивиране представлява правен въпрос, който подлежи на контрол от Общия съд в рамките на производството по обжалване на решение на Съда на публичната служба. В това отношение, от една страна, обхватът на задължението за мотивиране трябва да се прецени в зависимост от конкретните обстоятелства, по-специално от съдържанието на акта, от естеството на изложените мотиви и от евентуалния интерес на адресата да получи обяснения. За преценката на пълнотата на мотивите е от значение те да бъдат разгледани във фактическия и правен контекст, в който се вписва приемането на обжалвания акт. От друга страна, дадено решение съдържа пълни мотиви, когато е прието в познат за съответния служител контекст, което му дава възможност да разбере значението на предприетата спрямо него мярка.
(вж. точки 74 и 75)
Позоваване на:
Съд — 28 юни 2005 г., Dansk Rørindustri и др./Комисия, C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P—C‑208/02 P и C‑213/02 P, Recueil, стр. I‑5425, точка 453; 28 февруари 2008 г., Neirinck/Комисия, C‑17/07 P, непубликувано в Сборника, точки 50—52; 10 юли 2008 г., Bertelsmann и Sony Corporation of America/Impala, C‑413/06 P, Сборник, стр. I‑4951, точка 30;
Общ съд — 7 февруари 2007 г., Caló/Комисия, T‑118/04 и T‑134/04, Сборник СПС, стр. I‑A‑2‑37 и II‑A‑2‑253, точки 127 и 128; 4 юли 2007 г., Lopparelli/Комисия, T‑502/04, Сборник СПС, стр. I‑A‑2‑145 и II‑A‑2‑995, точка 75 и цитираната там съдебна практика