61991TO0078_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning registreret paa Rettens Justitskontor den 30. oktober 1991 har Andrew Macrae Moat, der er tjenestemand ved Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, og Association des fonctionnaires indépendants pour la défense de la fonction publique européenne (TAO/AFI) - for Moat' s vedkommende med henvisning til artikel 90 og 91 i vedtaegten for tjenestemaend ved De Europaeiske Faellesskaber (herefter benaevnt "vedtaegten") og for TAO/AFI' s vedkommende med henvisning til EOEF-Traktatens artikel 173 - anlagt sag med paastand, for det foerste om annullation af den af Kommissionen den 18. oktober 1991 afholdte afstemning, hvorunder personalet blev bedt om at udtale sig om et kompromis, der var indgaaet mellem De Faste Repraesentanters Komité i Raadet (herefter benaevnt "Coreper") og personalerepraesentanterne vedroerende metoden for tilpasning af tjenestemaendenes loen, for det andet, om dom for, at TAO/AFI samt andre fagforeninger og faglige sammenslutninger har ret til at fortsaette forhandlingerne efter reglerne i Raadets afgoerelse om en samordningsprocedure, vedtaget af Raadet under dets 713. moede den 22. og 23. juni 1981 (herefter benaevnt "afgoerelsen af 22./23. juni 1981"), og, for det tredje, om at det paalaegges Kommissionen til TAO/AFI at betale en eksemplarisk erstatning stor 1 000 000 BFR.
2 Sagens faktiske omstaendigheder kan paa grundlag af fremstillingen heraf i staevningen sammenfattes saaledes. Siden maj maaned 1991 var der af de fagforeninger og faglige sammenslutninger, der har medlemmer blandt Kommissionens personale, blevet foert forhandlinger om tilpasning af loennen for Faellesskabernes tjenestemaend og oevrige ansatte; forhandlingerne fandt sted efter reglerne i afgoerelsen af 22./23. juni 1981, som indfoerte en samordningsprocedure mellem Raadet paa den ene side og personalet - repraesenteret af fagforeningerne og de faglige sammenslutninger - paa den anden side som den fremgangsmaade, der skulle anvendes i tilfaelde af uenighed vedroerende forslag om aendring af vedtaegten eller om gennemfoerelse af dennes bestemmelser. Disse forhandlinger var endnu ikke naaet frem til det niveau, der omtales i punkt II og III i afgoerelsen af 22./23. juni 1981, og paa hvilket der foeres droeftelser med Raadets medlemmer og paabegyndes en maeglingsprocedure, da Kommissionens generalsekretaer Williamson og generaldirektoeren for personale og administration De Koster ved en meddelelse af 15. oktober 1991 bekendtgjorde, at der den 18. oktober 1991 ville blive afholdt en hemmelig afstemning, hvorunder tjenestemaendene og de oevrige ansatte, der var omfattet af vedtaegten, skulle udtale sig om det kompromis, som var blevet fremlagt af Coreper' s formand vedroerende metoden for tilpasning af loennen. Ved en anden skrivelse af 15. oktober 1991, underskrevet af et medlem af Kommissionen, Cardoso e Cunha, meddelte Kommissionen personalet, at forhandlingerne efter Kommissionens opfattelse burde indstilles; samtidig anmodede man personalet om at godkende det foreslaaede kompromis. Den 17. oktober 1991 indbragte Moat i sin egenskab af formand for TAO/AFI' s Bruxelles-afdeling en klage i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk. 2, hvori han kraevede de to ovennaevnte meddelelser af 15. oktober 1991 tilbagekaldt. Afstemningen fandt sted den 18. oktober 1991. Sagsoegerne goer gaeldende, at afstemningen er behaeftet med uregelmaessigheder, saavel under forberedelsen som ved gennemfoerelsen, og at den var i strid med vedtaegtens artikel 24a, der sikrer foreningsfriheden.
3 For det foerste bemaerkes, for saa vidt sagen er anlagt af Moat, at det er en ufravigelig betingelse for, at en tjenestemand i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 179 kan anlaegge sag mod den institution, han er ansat i, at der foerst er indgivet en administrativ klage, som er blevet udtrykkeligt eller stiltiende afvist. Saafremt der anlaegges sag, foer den administrative procedure er afsluttet, maa sagen derfor afvises i henhold til vedtaegtens artikel 91, stk. 2, som vaerende anlagt for tidligt (jf. f.eks. Domstolens kendelse af 23.9.1986, sag 130/86, Du Besset mod Raadet, Sml. s. 2619, paa s. 2621; Domstolens dom af 7.10.1987, sag 401/85, Schina mod Kommissionen, Sml. s. 3911, paa s. 3929; Rettens dom af 20.6.1990, forenede sager T-47/89 og T-82/89, Marcato mod Kommissionen, Sml. II, s. 231, paa s. 241).
4 I denne sag indgav Moat som formand for TAO/AFI' s Bruxelles-afdeling en klage den 17. oktober 1991. Herefter anlagde han sag uden at vente paa, at klagen var blevet udtrykkeligt afvist af Kommissionen, eller at den frist paa fire maaneder, der er fastsat i vedtaegtens artikel 90, stk. 2, var udloebet, hvorefter klagen betragtes som afvist. Herefter, og uden at der skal tages stilling til, om de oevrige betingelser for at anlaegge sag ifoelge vedtaegtens artikel 91, stk. 2, er opfyldt, maa det fastslaas, at den af Moat anlagte sag aabenbart maa afvises.
5 Saafremt det er aabenbart, at en sag maa afvises, kan Retten ifoelge artikel 111 i Rettens procesreglement uden at fortsaette sagens behandling traeffe afgoerelse ved begrundet kendelse. Da sagen, for saa vidt som den er anlagt af Moat, aabenbart maa afvises, vil den i medfoer af den naevnte artikel vaere at afvise, uden at det er noedvendigt forinden at forkynde staevningen for Kommissionen.
6 For det andet bemaerkes for saa vidt sagen er anlagt af TAO/AFI, at Retten, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), i Raadets afgoerelse af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans, i foerste instans udoever de befoejelser, der er tillagt Domstolen i tvister mellem Faellesskaberne og disses ansatte som omhandlet i EOEF-Traktatens artikel 179. I sager, der indbringes mod en af Faellesskabernes institutioner af fysiske eller juridiske personer i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk. 2, er Retten, jf. artikel 3, stk. 1, litra c), kun kompetent, naar sagen vedroerer gennemfoerelsen af de for virksomhederne gaeldende konkurrenceregler.
7 Som TAO/AFI selv har anfoert i staevningen, er sagen anlagt paa grundlag af Traktatens artikel 173. Den kunne i oevrigt ikke efter gaeldende ret have vaeret anlagt i medfoer af vedtaegtens artikel 91, da den i artikel 91 fastsatte soegsmaalsadgang ifoelge Domstolens faste praksis kun omfatter tjenestemaendene og de oevrige ansatte, men ikke fagforeningerne (jf. dom af 8.10.1974, sag 175/73, Union syndicale m.fl. mod Raadet, Sml. s. 917, paa s. 926, og sag 18/74, Syndicat général du personnel mod Kommissionen, Sml. s. 933, paa s. 945, samt dom af 11.5.1989, forenede sager 193/87 og 194/87, Maurissen og Union syndicale mod Revisionsretten, Sml. s. 1045, paa s. 1075). En sag anlagt af en fagforening mod en institution i medfoer af Traktatens artikel 173, stk. 2, hvis genstand er en tvist paa det tjenestemandsretlige omraade, er ikke omfattet af artikel 3 i Raadets afgoerelse af 24. oktober 1988. Det er saaledes aabenbart, at Retten ikke har kompetence til at behandle en saadan sag, heller ikke, for saa vidt som TAO/AFI med de oevrige paastande i sagen tager sigte paa, som virkning af annullationen af de anfaegtede retsakter, at opnaa dom dels for sin ret til at fortsaette forhandlingerne, dels for, at Kommissionen er pligtig at betale eksemplarisk skadeserstatning.
8 Finder Retten, at den ikke er kompetent til at paakende en sag, der er omfattet af Domstolens kompetence, henviser den sagen til Domstolen, jf. artikel 47, stk. 2, i statutten for EOEF-Domstolen. I henhold til artikel 112 i Rettens procesreglement sker henvisningen af en sag til Domstolen i tilfaelde, hvor Retten aabenbart savner kompetence, uden at sagens behandling fortsaettes og ved begrundet kendelse. Herefter vil den af TAO/AFI anlagte sag vaere at henvise til Domstolen, uden at det er noedvendigt forinden at forkynde staevningen for Kommissionen.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
9 Det paahviler Retten at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger i det omfang, hvori sagen afvises ved denne kendelse. Da kendelse er afsagt foer forkyndelsen af staevningen for sagsoegte, er det tilstraekkeligt at bestemme, jf. artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement, at Moat skal baere sine egne omkostninger. Det tilkommer Domstolen at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger, i det omfang, hvori den er anlagt af TAO/AFI.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
RETTEN (Fjerde Afdeling)
1) Sagen afvises, for saa vidt den er anlagt af Moat.
2) I det omfang, hvori sagen er anlagt af TAO/AFI, henvises den til Domstolen.
3) Moat baerer sine egne omkostninger.
4) For saa vidt angaar TAO/AFI' s sagsanlaeg udsaettes afgoerelsen om sagens omkostninger.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 4. december 1991.