61967J0029
DOMSTOLENS DOM
AF 11. JUNI 1968
De Wendel et Cie S.A.
mod Kommissionen for De europæiske Fællesskaber
Sag 29/67
Processprog: Fransk
Angående:
—
Annullation af Den høje Myndigheds beslutning af 28. juni 1967, for så vidt der hermed pålægges sagsøgeren en bøde på 160000 FF i medfør af EKSF-traktatens artikel 64,
—
annullation af andet punktum i artikel 2, stk. 1 i Den høje Myndigheds beslutning nr. 30/53 af 2. maj 1953 (JO de la CECA af 4. maj 1953, nr. 6, foreligger ikke på dansk).
Domskonklusion :
Søgsmålet afvises for så vidt angår kravet om annullation af artikel 2, andet punktum i beslutning nr. 30/53, som ændret ved artikel 1 i beslutning nr. 1/54; i øvrigt frifindes sagsøgte.
Generaladvokatens forslag til afgørelse:
Sagsøgte bør frifindes.
Sammendrag
1.
EKSF-traktaten — økonomiske og sociale bestemmelser — priser — forskelsbehandling — — forretninger af samme art — begreb
(EKSF-traktatens artikel 60, stk. 1)
2.
EKSF-traktaten — økonomiske og sociale bestemmelser — priser — forskelsbehandling — identiske endelige priser anvendt på forretninger af samme art — mulighed for forskelsbehandling ikke udelukket alene af denne grund
(EKSF-traktatens artikel 60, stk. 1)
3.
EKSF-traktaten — økonomiske og sociale bestemmelser — ulige priser og salgsbetingelser — forretninger af forskellig art — bevisbyrden hos sælger
4.
EKSF-traktaten — økonomiske og sociale bestemmelser — priser — offentliggørelse — ordning
(EKSF-traktatens artikel 60. stk. 2)
5.
En institutions retsakter — Den høje Myndigheds beslutninger — begrundelse
(EKSF-traktatens artikel 15)
1.
En forretning, der unddrager sig ethvert kriterium for generel prisfastsættelse, falder uden for forbudsbestemmelsen i traktatens artikel 60, stk. 1, idet enhver risiko for forskelsbehandling udelukkes af den omstændighed, at en sådan forretning efter sin art ikke kan sammenlignes med nogen anden; inden for denne artikels anvendelsesområde falder derimod forretninger, som, selv om de i forhold til normale forretninger frembyder visse særtræk, f. eks. med hensyn til kundernes trofasthed eller de købte mængders størrelse, og af denne grund udstyres med særlige salgsbetingelser, dog forbliver indbyrdes sammenlignelige.
2.
Anvendelsen af identiske eller tilsvarende endelige priser på flere forretninger af samme art udelukker ikke i sig selv muligheden for forskelsbehandling; de lige priser kan nemlig være opnået ved en sammenstilling af faktorer af meget forskellig art eller af præmier, som ydes efter vilkårlige kriteriet og er forskellige fra tilfælde til tilfælde.
Kun i det omfang alle led i fastsættelsen af identiske endelige priser beregnes efter objektive kriterier, som anvendtes på ensartet måde på alle forretninger af samme art, er princippet om ikke-forskelsbehandling overholdt.
3.
I overensstemmelse med beslutning nr. 30/53 påhviler det sælgeren at bevise, at de forretninger, på hvilke der anvendes priser eller salgsbetingelser, som er ulige eller ikke fremgår af prislisten, ikke er sammenlignelige.
4.
Da der er tale om en tvingende traktatbestemmelse, skal forpligtelsen til at offentliggøre listerne over priser og salgsbetingelser forstås som en ufravigelig retsregel, der ikke taler nogen undtagelse; i medfør af denne regel er virksomheder inden for stålindustrien forpligtet til i prislisten at offentliggøre samtlige priser og salgsbetingelser samt enhver senere indtrædende ændring.
Jf. sammendrag nr. 2, dom i sagen 1/54, Sml. 1954 — 64, s. 1.
5.
Jf. sammendrag nr. 2, dom i sagen 2/56, Sml. 1954—64, s. 41.