61984CJ0165_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 18 . juni 1984, indgaaet til Domstolen den 2 . juli s.aa ., har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 af 1 . oktober 1982 om gennemfoerelsesbestemmelserne til importordningen for 1982 for produkter, som henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif og har oprindelse i andre tredjelande end Thailand, og om aendring af forordning nr . 950/68 om den faelles toldtarif ( EFT L 280, s . 14 ).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem Bundesanstalt fuer landwirtschaftliche Marktordnung ( herefter benaevnt BALM ) og John Friedrich Krohn ( GmbH & Co . KG ). BALM havde den 8 . oktober 1982 meddelt afslag paa en ansoegning indgivet af den sagsoegende virksomhed den 4 . oktober s.aa ., om annullation af importlicenser for maniok med oprindelse i Thailand, hvis gyldighed var udloebet den 30 . september 1982, og om frigivelse af den tilsvarende sikkerhed, som var blevet stillet i overensstemmelse med bestemmelserne i Raadets forordning nr . 2727/75 af 29 . oktober 1975 om den faelles markedsordning for korn ( EFT L 281, s . 1 ), som aendret ved Raadets forordning nr . 3808/81 af 21 . december 1981 ( EFT L 382, s . 37 ) og Raadets forordning nr . 1451/82 af 18 . maj 1982 ( EFT L 164, s . 1 ).
3 Afslaget var af BALM begrundet i to forhold : dels at de bestemmelser, der gjaldt for indfoersler med oprindelse i Thailand, i modsaetning til bestemmelserne i oven naevnte forordning nr . 2655/82, ikke gav hjemmel til at imoedekomme saadanne ansoegninger, dels at de betingelser, der kraevedes for anerkendelse af force majeure, ikke var opfyldt, jfr . artikel 33, stk . 4, og artikel 36 i Kommissionens forordning nr . 3183/80 af 3 . december 1980 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser samt forudfastsaettelsesattester for landbrugsvarer ( EFT L 338, s . 1 ), som aendret ved forordning nr . 49/82 af 11 . januar 1982 ( EFT L 7, s . 7 ).
4 Efter de faellesskabsbestemmelser, der gjaldt indtil midten af 1982, var indfoersel af maniok fra tredjelande mulig mod fremlaeggelse af en importlicens, der uden begraensning i henseende til maengde blev udstedt af medlemsstaterne . Indfoerslerne var belagt med en importafgift paa 6% ad valorem .
5 For at tilvejebringe en stoerre stabilitet paa markedet for maniok i EOEF indgik Raadet imidlertid den 19 . juli 1982 aftaler om kontingenter for indfoersler af maniok med, henholdsvis, kongeriget Thailand ( Raadets afgoerelse 82/495, EFT L 219, s . 52 ), republikken Indonesien ( Raadets afgoerelse 82/496, EFT L 219, s . 56 ) og Den foederative republik Brasilien ( Raadets afgoerelse 82/497, EFT L 219, s . 58 ). Paa grundlag af de naevnte aftaler vedtog Raadet den 30 . september 1982 forordning nr . 2646/82 om importordningen for 1982 for produkter henhoerende under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif ( EFT L 279, s . 81 ).
6 Artikel 1 i Raadets naevnte forordning nr . 2646/82 begraenser muligheden for at indfoere de paagaeldende produkter til den gunstige sats paa 6% ad valorem til de kontingenter, der er fastsat i de naevnte tre aftaler . Dette indebar, at de maengder maniok, der indfoeres ud over kontingenterne, herefter blev belagt med den for byg gaeldende importafgift, hvis sats er betydelig stoerre ( ca . 50% ad valorem paa tidspunktet for de indfoersler, der ligger til grund for hovedsagen ).
7 Kommissionen har givet forskelligartede bestemmelser for importlicenser, der var uudnyttede, men stadig gyldige ved de foernaevnte tre aftalers indgaaelse den 19 . juli 1982 .
8 Hvad angaar indfoersler af maniok fra andre tredjelande end Thailand er der i artikel 3, stk . 6, i den foernaevnte forordning nr . 2655/82 hjemmel til inden 30 dage efter forordningens foerste anvendelsesdato, dvs . den 2 . oktober 1982, at indgive anmodning om annullation af licenser, der er udstedt forinden, og om frigivelse af sikkerheden .
9 Hvad angaar indfoersler af maniok fra Thailand, indeholder Kommissionens forordning nr . 2029/82, der er udstedt allerede den 22 . juli 1982 paa grundlag af den foernaevnte aftale EOEF-Thailand ( EFT L 218, s . 8 ), alene en bestemmelse om, at produkter, der er eksporteret fra Thailand inden den 28 . juli 1982, under visse betingelser fortsat kan indfoeres til den gunstige sats paa 6% ad valorem . Forordningen giver ikke mulighed for at anmode om annullation af importlicenser, der er udstedt forinden, og om frigivelse af den tilsvarende sikkerhed .
10 Det omtvistede afslag af 8 . oktober 1982 og BALMs afvisning af indgivne klager herimod har sagsoegeren indbragt for Verwaltungsgericht Frankfurt am Main, og gjort gaeldende, at sikkerhedens fortabelse ikke er berettiget, for saa vidt som virksomheden ikke har kunnet udnytte importlicenserne foer indgaaelsen af aftalen EOEF-Thailand og udstedelsen af den naevnte gennemfoerelsesforordning nr . 2029/82, og for saa vidt indfoerelsen af denne kontingentordning i loebet af importlicensernes gyldighedsperiode, dvs . fra den 21 . maj til den 30 . september 1982, udgoer et tilfaelde af force majeure, hvis foelger ikke burde ramme virksomheden . Sagsoegeren gjorde endvidere gaeldende, at de paagaeldende importlicenser i dette tilfaelde burde annulleres med hjemmel i en analog anvendelse af artikel 3, stk . 6, i naevnte forordning nr . 2655/82 vedroerende indfoersler fra andre tredjelande end Thailand .
11 Verwaltungsgericht Frankfurt am Main har herefter forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»1 ) Paabyder den trinhoejere retsgrundsaetning om forbud mod vilkaarlighed eller paabud om ligebehandling en analog anvendelse af artikel 3, stk . 6, i Kommissssionens forordning ( EOEF ) nr . 2655/82 af 1 . oktober 1982 ( EFT L 280, s . 14 ) angaaende importordningen for produkter, som henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif og har oprindelse i andre tredjelande end Thailand, saaledes at artikel 3, stk . 6, skal anvendes paa indfoersel af produkter med oprindelse i Thailand, henhoerende under samme position?
2 ) Saafremt dette spoergsmaal besvares bekraeftende, hvilke af de i forordning ( EOEF ) nr . 2655/82 fastsatte frister og oevrige formforskrifter skal iagttages ved en saadan analog anvendelse?
3 ) Saafremt spoergsmaal 1 besvares benaegtende : foreligger der et tilfaelde af force majeure med den for 1982 gennemfoerte importordning for indfoersel af produkter, der henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif, for saa vidt importafgiften paa 6% af toldvaerdien herved blev mangedoblet for varer, der ikke omfattedes af et bestemt kontingent?«
Foerste spoergsmaal
12 Den nationale rets spoergsmaal gaar i det vaesentlige ud paa, om artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 af 1 . oktober 1982 om gennemfoerelsesbestemmelserne til importordningen for 1982 for produkter, som henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif og har oprindelse i andre tredjelande end Thailand, skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen finder anvendelse paa importoerer af produkter, der henhoerer under denne position og har oprindelse i Thailand, og som omfattes af Kommissionens forordning nr . 2029/82 .
13 Det bemaerkes, at en forordnings anvendelsesomraade som hovedregel beror paa forordningens bestemmelser, og principielt ikke kan udstraekkes til andre situationer end dem, den har for oeje .
14 Som det fremgaar af Domstolens domme af 20 . februar 1975 ( Adolf Reich, 64/74, Sml . s . 261 ) og af 11 . juli 1978 ( Union française des céréales, 6/78, Sml . s . 1675 ) kan det imidlertid forholde sig anderledes i visse saerlige tilfaelde . Af de naevnte domme fremgaar det saaledes, at virksomheder med foeje kan paaberaabe sig »en analog anvendelse« af en forordning, de ikke umiddelbart omfattes af, saafremt de godtgoer, at de for dem gaeldende bestemmelser :
, dels er noeje sammenlignelige med de bestemmelser, der paastaas anvendt analogt,
, dels indeholder et hul, der strider mod en faellesskabsretlig grundsaetning, og som analogien kan afhjaelpe .
15 Der maa saaledes foerst foretages en sammenligning af de bestemmelser, der i 1982 gjaldt for indfoersler af maniok fra Thailand, og de bestemmelser, der gjaldt for indfoersel af maniok fra de anfoerte tredjelande .
16 Sagsoegeren har i denne forbindelse henvist til, at den naevnte forordning nr . 2029/82, der angaar indfoersel af maniok fra Thailand for 1982, og forordning nr . 2655/82, der angaar indfoersel af maniok fra andre tredjelande end Thailand for 1982, indfoerer samme begraensende ordning for indfoerslerne . Forordningerne har samme faellesskabsinteresse for oeje og rammer importoerer, hvis interesser er de samme .
17 Kommissionen har ikke bestridt, at de to importordninger har lighedspunkter, men har fremhaevet forskellene, navnlig hvad angaar forvaltningen af kontingentet for 1982 og behandlingen af de importlicenser, der er udstedt foer de nye ordninger traadte i kraft .
18 Kommissionen har hovedsageligt gjort gaeldende, at importlicenser for maniok fra andre tredjelande end Thailand fra januar til juli 1982 blev udstedt uden nogen systematisk optaelling . Ved indfoerelsen af kontingenterne, som havde virkning fra den 1 . januar 1982, forelaa ingen noejagtige oplysninger om antallet af allerede udstedte licenser, men det maatte ikke desto mindre forhindres, at det aarlige kontingent blev overskredet . Det var saaledes muligt, at et stort antal licenser ikke kunne benyttes, og der maatte saaledes gives mulighed for, at importoerer kunne anmode om annullation af licenserne og frigivelse af den tilsvarende sikkerhed .
19 Ganske anderledes forholdt det sig efter Kommissionens opfattelse for indfoersler fra Thailand, idet de thailandske myndigheder allerede fra den 1 . januar 1982 havde foert kontrol med udfoerslerne af maniok til Faellesskabet ved at udstede »eksportcertifikater« . Ved kontingenternes indfoerelse raadede Faellesskabets myndigheder saaledes over et kontrolmiddel, der kunne sikre overholdelsen af praeferencekontingentet . Hertil kommer, at den enkelte importoer kunne skaffe sig oplysning om omfanget af det resterende kontingent og saaledes afgoere, om den indfoersel, der paataenktes, havde nogen chance for at blive gennemfoert til den gunstige afgiftssats . Det var saaledes unoedvendigt for disse importoerers vedkommende at fastsaette samme lettelser med hensyn til annullation af licenser og frigivelse af sikkerheden .
20 Det bemaerkes, at i 1982 var importoerer af maniok fra Thailand og andre tredjelande underkastet samme ordning, der fulgte af grundforordningerne, nemlig Raadets forordning nr . 2727/75 og Kommissionens forordning nr . 3183/80 . I begge tilfaelde blev de beroert af indgaaelsen af aftaler om kontingenter med Thailand, Indonesien og Brasilien, som begraensede deres hidtil ubegraensede muligheder for at foretage indfoersler til den gunstige sats paa 6%, jfr . artikel 1 i Raadets naevnte forordning nr . 2646/82 .
21 Selv om det er rigtigt, at forvaltningen af kontingenterne for 1982 gennemfoertes paa lidt forskellig maade for Thailand og for de andre tredjelande, indebaerer denne omstaendighed imidlertid paa ingen maade, i modsaetning til det Kommissionen haevder, at situationen for importoerer af maniok fra Thailand var forskellig fra situationen for importoerer af maniok fra de oevrige tredjelande . Af sagen fremgaar det nemlig, at faellesskabsbestemmelserne frem til den 22 . juli 1982 ganske bortsaa fra den kontrolordning, de thailandske myndigheder havde indfoert for udfoersler, og som importoererne i Faellesskabet saaledes ikke var forpligtet til at overholde . Af forhandlingerne for Domstolen er det endvidere fremgaaet, at Faellesskabets myndigheder ved den nye ordnings ikrafttraeden var ubekendt med, om de eksportcertifikater, de thailandske myndigheder havde udstedt, ikke allerede oversteg kontingentet .
22 Herefter maa det anerkendes, at de bestemmelser, der i 1982 gjaldt for indfoersel af maniok fra Thailand, var noeje sammenlignelige med de bestemmelser, der paa samme tid gjaldt for indfoersel af maniok fra andre tredjelande . Det hensyn til beskyttelsen af den berettigede forventning, der efter tredje betragtning til naevnte forordning nr . 2655/82 ligger til grund for bestemmelsen i forordningens artikel 3, stk . 6, til fordel for importoerer af maniok fra andre tredjelande end Thailand, kunne saaledes have begrundet en tilsvarende bestemmelse for importoerer af maniok fra Thailand .
23 Det maa derfor for det andet undersoeges, om de bestemmelser, der gjaldt for importoerer af maniok fra Thailand, indeholder et hul, der strider imod en faellesskabsretlig grundsaetning, og som kan afhjaelpes gennem en analog anvendelse af bestemmelserne i artikel 3, stk . 6, i naevnte forordning nr . 2655/82 .
24 Det bemaerkes, at mangelen i naevnte forordning nr . 2029/82 vedroerende indfoersler fra Thailand af en bestemmelse, der giver indehavere af tidligere udstedte licenser mulighed for at anmode om disses annullation og om frigivelse af den tilsvarende sikkerhed, har stillet disse virksomheder i en mindre gunstig konkurrencemaessig stilling end importoerer af maniok fra andre tredjelande .
25 Indehaverne af aeldre importlicenser for maniok fra Thailand stod saaledes allerede fra den 28 . juli over for foelgende valg : enten at gennemfoere de hertil svarende indfoersler og betale de meget betydelige importafgifter, eller at fortabe sikkerheden . Der var saaledes paalagt dem en yderligere byrde, som importoerer af maniok fra andre tredjelande kunne undgaa ved at benytte bestemmelsen i artikel 3, stk . 6, i naevnte forordning nr . 2655/82 .
26 Denne forfordeling var saa meget mere maerkbar for importoerer af maniok fra Thailand, som kontingentet for deres vedkommende allerede blev indfoert den 28 . juli 1982, mens importoerer af maniok fra andre tredjelande havde en yderligere frist paa to maaneder til at udnytte deres importlicenser med fortsat anvendelse af den gunstige sats paa 6% .
27 En saadan situation er i strid med den faellesskabsretlige grundsaetning om ligebehandling af virksomheder, der befinder sig i sammenlignelige situationer .
28 Mangelen i forordning nr . 2029/82 af en hjemmel til at anmode om annullation af uudnyttede importlicenser er endvidere i strid med maalsaetningen med de kontingentaftaler, der blev indgaaet i 1982, og hvis formaal var at bremse indfoersler ud over de fastsatte kontingenter . Afvisningen af at frigive sikkerhed stillet for aeldre importlicenser, der ikke kan opfyldes inden for kontingentet, tilskynder nemlig importoererne til at gennemfoere den paagaeldende indfoersel, selv om kontingentet er opbrugt .
29 Af det anfoerte foelger, at ved ikke at indeholde en bestemmelse, der giver importoerer af maniok fra Thailand mulighed for at tilbagelevere deres aeldre importlicenser og opnaa frigivelse af den hertil svarende sikkerhed, indebaerer Kommissionens foernaevnte forordning nr . 2029/82 et hul, som maa afhjaelpes ved analogt paa disse virksomheder at anvende artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 .
30 Det foerste spoergsmaal fra Verwaltungsgericht Frankfurt am Main maa derfor besvares med, at artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 af 1 . oktober 1982 om gennemfoerelsesbestemmelserne til importordningen for 1982 for produkter, som henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif og har oprindelse i andre tredjelande end Thailand, skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen finder anvendelse paa importoerer af produkter, der henhoerer under naevnte position og har oprindelse i Thailand, og som omfattes af Kommissionens forordning nr . 2029/82 af 22 . juli 1982 .
Andet spoergsmaal
31 Grundsaetningen om ligebehandling af virksomheder i sammenlignelige situationer indebaerer, at den analoge anvendelse paa indfoersler fra Thailand af artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 maa ske under iagttagelse af samme frister og formforskrifter som fastsat i bestemmelsen .
32 Det andet spoergsmaal maa derfor besvares med, at anvendelsen af artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 paa indfoersler af produkter, der henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif og har oprindelse i Thailand, skal ske under iagttagelse af de i bestemmelsen fastsatte frister og formforskrifter .
Tredje spoergsmaal
33 I betragtning af besvarelserne af de to foerste spoergsmaal er det ikke paakraevet at besvare det tredje praejudicielle spoergsmaal .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
34 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Verwaltungsgericht Frankfurt am Main ved kendelse af 18 . juni 1984, for ret :
1 ) Artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 af 1 . oktober 1982 om gennemfoerelsesbestemmelserne til importordningen for 1982 for produkter, som henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif og har oprindelse i andre tredjelande end Thailand ( EFT L 280, s . 14 ), skal fortolkes saaledes, at bestemmelsen finder anvendelse paa importoerer af produkter, der henhoerer under naevnte position og har oprindelse i Thailand, og som omfattes af Kommissionens forordning nr . 2029/82 af 22 . juli 1982 .
2 ) Anvendelsen af artikel 3, stk . 6, i Kommissionens forordning nr . 2655/82 paa indfoersler af produkter, der henhoerer under pos . 07.06 A i den faelles toldtarif og har oprindelse i Thailand, skal ske under iagttagelse af de i bestemmelsen fastsatte frister og formforskrifter .