Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 29. januar 2026 – HF (C-72/24) og WI (C-73/24) mod Anexartiti Archi Dimosion Esodon (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis – Grækenland)
(Forenede sager C-72/24 og C-73/24 1, Keladis I m.fl. 2 )
(Præjudiciel forelæggelse – toldunion – forordning (EØF) nr. 2913/92 – EF-toldkodeksen – forordning (EU) nr. 952/2013 – EU-toldkodeksen – indførsel af varer – toldværdi – for lav værdiansættelse – sekundære metoder til fastsættelse af toldværdien – metode baseret på »den laveste antagelige pris«, der er beregnet på grundlag af aggregerede statistiske værdier, som er fastsat på EU-plan – lovlighed)
Processprog: græsk
Den forelæggende ret
Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis
Parter i hovedsagen
Sagsøgere: HF (C-72/24) og WI (C-73/24)
Sagsøgt: Anexartiti Archi Dimosion Esodon
Konklusion
Artikel 31, stk. 1, og artikel 31, stk. 2, litra f) og g), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Europa-Parlamentet[s] og Rådets forordning (EF) [n]r. 82/97 af 19. december 1996, samt artikel 74, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 af 9. oktober 2013 om EU-toldkodeksen, sammenholdt med artikel 144, stk. 1, og artikel 144, stk. 2, litra f) og g), i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2447 af 24. november 2015 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 om EU-toldkodeksen,
skal fortolkes således, at
disse bestemmelser ikke er til hinder for, at når der i forbindelse med en efterfølgende kontrol, under hvilken det for det første ikke er muligt at foretage en fysisk kontrol af de indførte varer, og beskrivelsen af disse i de dokumenter, som ledsager toldangivelsen, for det andet er foretaget i generelle og upræcise vendinger, således at de indførte varers toldværdi ikke har kunnet fastsættes i overensstemmelse med artikel 29 og 30 i forordning nr. 2913/92, som ændret, samt artikel 70 og artikel 74, stk. 2, i forordning nr. 952/2013, fastsættes denne værdi på grundlag af »den laveste antagelige pris« (lowest acceptable price), hvilken beregnes på grundlag af aggregerede statistiske værdier, der er fastsat på EU-plan, forudsat at den pågældende erhvervsdrivende har mulighed for at begrunde de lavere priser, som er oplyst i toldangivelsen.
Artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 82/97, og artikel 74, stk. 3, i forordning nr. 952/2013
skal fortolkes således, at
når toldværdien vurderes i forhold til »den laveste antagelige pris« (lowest acceptable price), som er beregnet på grundlag af aggregerede statistiske værdier, der er fastsat på EU-plan, forholder det sig således dels, at de indførsler, der anvendes til at indhente disse data, skal være indførsler foretaget på samme eller omtrent samme tidspunkt som dem, der er genstand for den efterfølgende kontrol, dels at den tidsfrist på 90 dage, der er omhandlet i artikel 152, stk. 1, litra b), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 3254/94 af 19. december 1994, og i artikel 142, stk. 2, i gennemførelsesforordning 2015/2447, ligeledes finder analog anvendelse, idet denne frist kan håndhæves smidigt.
Artikel 81 i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 82/97, og artikel 177 i forordning nr. 952/2013
skal fortolkes således, at
de ikke er til hinder for, at toldmyndighederne foretager en fornyet vurdering af de pågældende varers toldværdi efter en efterfølgende kontrol efter den forenklingsmetode for toldangivelser, der er fastsat i nævnte artikel 81 og 177, og som efter ansøgning fra klarereren er blevet anvendt på tidspunktet for indførslen af disse varer.
Artikel 201 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem
skal fortolkes således, at
den person, der anses for at være ejer af de indførte varer med henblik på betaling af merværdiafgiften ved indførsel, kan være betalingspligtig for denne afgift, hvis denne person i nationale bestemmelser udtrykkeligt og utvetydigt er udpeget eller godkendt som sådan.
____________
1     EUT C, C/2024/3306.
1     De foreliggende sagers navne er vedtagne navne. De svarer ikke til et navn på en part i sagen.