61967J0022
DOMSTOLENS DOM
AF 30. NOVEMBER 1967
Caisse Regionale de Sécurité Sociale du Nord-Est
mod Robert Goffart
(Anmodning om præjudiciel afgørelse)
Sag 22/67
Processprog: Fransk
Angående :
En anmodning om fortolkning af artikel 28, stk. 1, litra b) og f) i afsnit III, kapitel 3 i forordning nr. 3 fra Det europæiske økonomiske Fællesskab om vandrende arbejdstageres sociale sikring, indgivet til Domstolen i henhold til EØF-traktatens artikel 177 af Frankrigs Cour de Cassation, 2. afdeling for civile sager, i en sag, der verserer for denne ret mellem ovennævnte parter.
Domskonklusion:
En vandrende arbejdstager, hvis ret til alderspension er blevet opgjort efter lovgivningen i to medlemsstater i overensstemmelse med artikel 28, stk. 1, litra a) og b) i Rådets forordning (EØF) nr. 3 om vandrende arbejdstageres sociale sikring, men hvis modtagelse af den pensionsandel, som det påhviler en af de nævnte stater at udrede, er blevet udsat, har krav på, at den anden stats forsikringsinstitution udbetaler ham et pensionsbeløb, der alene er beregnet efter denne stats lovgivning og vedrører de forsikringsperioder, som er tilbagelagt i henhold til denne lovgivning.
Generaladvokatens forslag til afgørelse :
Spørgsmålet bør besvares bekræftende.
Sammendrag
1.
Fri bevægelighed for personer — vandrende arbejdstagere — forsikring — fællesskabsforordninger og nationale ordninger — bevarelse af rettigheder erhvervet alene i henhold til national lovgivning
(EØF-traktatens artikel 51)
2.
Fri bevægelighed for personer — vandrende arbejdstagere — forsikring — ydelser — sammenlægning og forholdsmæssig beregning — beregning af et i flere medlemsstater bestående pensionskrav, der dog kun opfyldes i én stat
(Forordning nr. 3, artikel 28, stk. 1, litra b)ogf))
1.
Det er formålet med artikel 51 at lade en vandrende arbejdstager nyde godt af fordelene efter fællesskabsforordningerne, uden omfanget af hans rettigheder derved nedsættes i forhold til, hvad det ville have været, dersom de nævnte forordninger ikke var blevet anvendt. Et sådant formål ville blive forskertset, dersom arbejdstageren — for at benytte den ham tilsikrede frie bevægelighed — på grund af fællesskabsforordningernes ikrafttræden skulle tåle tabet af rettigheder, der allerede er erhvervet i en af medlemsstaterne i henhold til denne stats lovgivning.
2.
Artikel 28, stk. 1, litra f) i forordning nr. 3 (EØF) finder både anvendelse, når den pågældende ikke opfylder betingelserne for modtagelsen af ydelser, og når han ikke opfylder betingelserne for stiftelse af retten til sådanne ydelser. En vandrende arbejdstager, hvis. ret til alderspension er blevet opgjort efter lovgivningen i to medlemsstater i overensstemmelse med artikel 28, stk. 1, litra a) og b) i Rådets forordning (EØF) nr. 3 om vandrende arbejdstageres sociale sikring, men hvis modtagelse af den pensionsandel, som det påhviler en af de nævnte stater at udrede, er blevet udsat, har krav på, at den anden stats forsikringsinstitution udbetaler ham et pensionsbeløb, der alene er beregnet efter denne stats lovgivning og vedrører de forsikringsperioder, som er tilbagelagt i henhold til denne lovgivning.