62022CO0424_INF
Usnesení Soudního dvora (devátého senátu) ze dne 8. května 2024 – Santander Bank Polska
(věc C‑424/22)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Odpověď, která může být jasně vyvozena z judikatury – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 – Účinky konstatování zneužívající povahy ujednání – Hypoteční úvěr indexovaný na cizí měnu, který zahrnuje zneužívající ujednání ohledně valorizace a směnného kurzu – Neplatnost hypotečního úvěru – Restituční účinky – Zadržovací právo“
Ochrana spotřebitele – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Směrnice 93/13 – Určení zneužívající povahy ujednání – Dosah – Smlouva o hypotečním úvěru – Zrušení smlouvy – Uplatnění zadržovacího práva ze strany bankovní instituce – Vnitrostátní judikatura podmiňující vrácení částek dlužných institucí nabídkou spotřebitele vrátit nebo zaručit vrácení veškerých plnění – Nepřípustnost – Splátky již uskutečněné při plnění smlouvy – Neexistence vlivu
(Směrnice Rady 93/13, čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1)
(viz body 34, 37, 38, výrok)
Výrok
Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách
musí být vykládány v tom smyslu, že
brání soudnímu výkladu vnitrostátního práva, podle kterého, v kontextu zrušení smlouvy o hypotečním úvěru uzavřené bankovní institucí se spotřebitelem bankovní institucí z důvodu zneužívající povahy některých ujednání této smlouvy, vede uplatnění zadržovacího práva touto institucí k tomu, že možnost spotřebitele dosáhnout platby částek, k níž je uvedená instituce povinna na základě restitučních účinků konstatování zneužívající povahy těchto ujednání, je podmíněna současnou nabídkou uvedeného spotřebitele vrátit nebo zaručit vrácení veškerých plnění, která obdržel od této instituce na základě uvedené smlouvy, bez ohledu na splátky, které již byly při plnění smlouvy uskutečněny.