62022TJ0555_RES
Predmet T-555/22
Francuska Republika
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (šesto vijeće) od 8. svibnja 2024.
„Jezično uređenje – Obavijest o otvorenom natječaju za administratore i stručnjake u područjima obrambene industrije i svemira – Ograničenje izbora jezika 2 samo na engleski – Uredba br. 1 – Članak 1.d stavak 1., članak 27. i članak 28. točka (f) Pravilnika o osoblju – Diskriminacija na temelju jezika – Interes službe – Proporcionalnost”
Dužnosnici – Natječaj – Odvijanje otvorenog natječaja – Jezik sudjelovanja na testiranjima – Ograničenje izbora drugog jezika – Diskriminacija na temelju jezika – Opravdanje s obzirom na interes službe – Poštovanje načela proporcionalnosti – Teret dokazivanja
(Povelja o temeljnim pravima Europske unije, čl. 21. st. 1. i čl. 22., Pravilnik o osoblju, čl. 1.d st. 1., čl. 27. i čl. 28. t. (f) i Prilog III., čl. 1. st. 1. t. (f); Uredba Vijeća br. 1, čl. 1.)
(t. 23.- 29., 35.- 39., 65.- 69., 72., 88., 89.)
Kratak prikaz
Nakon tužbe koju je podnijela Francuska Republika, uz podršku triju drugih država članica koje su intervenirale u postupku, Kraljevine Belgije, Helenske Republike i Talijanske Republike, Sud poništava obavijest o javnom natječaju EPSO/AD/400/22. Taj je natječaj imao za cilj sastavljanje rezervnih listi za zapošljavanje administratora i stručnjaka iz područja obrambene industrije i svemira unutar Komisije. U toj tužbi, Opći sud prvi put odlučuje o zakonitosti jezičnog uređenja otvorenog natječaja kojim se izbor drugog jezika navedenog natječaja ograničava na samo jedan službeni jezik Unije (engleski) i predviđa prolazak svih ključnih testova na tom natječaju samo na tom jeziku.
U ovom slučaju, Francuska Republika istaknula je da je predmetna obavijest o natječaju povrijedila članak 1.d Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju), u vezi s člancima 21. i 22. Povelje o temeljnim pravima Europske unije, koji se odnose na načelo nediskriminacije i poštovanje jezične raznolikosti. Tužitelj je objasnio da, uzimajući u obzir upotrebu i korisnost službenih jezika Unije koji nisu engleski u Komisiji, osobito francuskog, razlog koji se temelji na potrebi da budući zaposlenici budu sposobni odmah početi raditi nije mogao opravdati takvo ograničenje jer ono nije odgovaralo stvarnim potrebama službe. Tužitelj je dodao da Komisija, u svakom slučaju, nije dokazala proporcionalnost te diskriminacije.
Ocjena Općeg suda
Ponajprije, Opći sud navodi da ograničenje izbora drugog jezika kandidata na natječaju na ograničen broj jezika, isključenjem ostalih službenih jezika, predstavlja diskriminaciju na temelju jezika, koja je u načelu zabranjena na temelju članka 1.d stavka 1. Pravilnika o osoblju. Naime, određeni mogući kandidati koji imaju zadovoljavajuće poznavanje najmanje jednog od određenih jezika stavljeni su u povoljniji položaj jer mogu sudjelovati u natječaju i, tako se zaposliti kao dužnosnici ili članovi osoblja Unije, dok su drugi kandidati, koji nemaju takvo poznavanje, isključeni.
Široka diskrecijska ovlast kojom raspolažu institucije Unije kad je riječ o organizaciji svojih službi, kao i Europski ured za odabir osoblja (EPSO) kada on izvršava ovlasti koje su mu dodijelile navedene institucije, obvezno je dakle ograničena člankom 1.d Pravilnika o osoblju. Stoga se razlike u postupanju na temelju jezika koje proizlaze iz ograničenja jezičnog režima natječaja na ograničen broj službenih jezika mogu dopustiti samo ako je takvo ograničenje objektivno opravdano i proporcionalno stvarnim potrebama službe. Usto, svi uvjeti koji se odnose na posebna poznavanja jezika moraju se temeljiti na jasnim, objektivnim i predvidljivim kriterijima kako bi se kandidatima omogućilo da razumiju razloge za takve uvjete, a sudovima Unije da nadziru njihovu zakonitost.
Naime, diskriminacija na temelju jezika može se opravdati interesom službe da raspolaže dužnosnicima koji vladaju jezikom ili jezicima kojima se služi dotična služba tako da budu sposobni odmah početi raditi. Međutim, na instituciji koja ograničava jezični režim postupka odabira na ograničen broj službenih jezika Unije je da dokaže da je takvo ograničenje prikladno za odgovaranje na stvarne potrebe koje se odnose na dužnosti koje će budući zaposlenici biti pozvani obavljati, da je proporcionalno tim potrebama i da se temelji na jasnim, objektivnim i predvidljivim kriterijima. Opći sud mora provesti in concreto ispitivanje objektivne opravdanosti i proporcionalnosti tog ograničenja s obzirom na navedene potrebe.
Kao prvo, kad je riječ o objektivnom opravdanju jezičnog ograničenja stvarnim potrebama službe, takvo se ograničenje mora odnositi na dužnosti koje će budući zaposlenici biti pozvani obavljati. Drugim riječima, na Komisiji je da dokaže da dužnosti opisane u obavijesti o natječaju, same po sebi, zahtijevaju poznavanje engleskog jezika na razini B2. Međutim, u ovom slučaju, Komisija ne povezuje potrebu da budući zaposlenici vladaju engleskim jezikom na razini B2 kako bi odmah bili operativni u određenim dužnostima koje će te osobe biti pozvane obavljati, već s jedinom okolnošću da će te osobe trebati obavljati navedene dužnosti u službama u kojima se trenutačno osoblje uglavnom koristi engleskim jezikom za obavljanje navedenih dužnosti. Takva argumentacija, koja se samo svodi na tvrdnju da se dužnosti trebaju obavljati na engleskom jeziku jer se već obavljaju na tom jeziku, u načelu, nije takva da bi se utvrdilo da je sporno jezično ograničenje sposobno odgovoriti na stvarne potrebe službe u pogledu dužnosti koje će budući zaposlenici biti pozvani obavljati. Osim toga, postojanje navodne „utvrđene činjenice” nije u skladu sa situacijom nedavno stvorene službe i usred faze zapošljavanja u vrijeme objave obavijesti o natječaju. U svakom slučaju, Opći sud ističe da Komisijini argumenti nisu dostatno potkrijepljeni dokumentima podnesenima u tu svrhu. Iz toga slijedi da Komisija nije dokazala da je jezično ograničenje bilo opravdano.
Kao drugo, što se tiče proporcionalnosti jezičnog ograničenja, na institucijama je da odvagnu legitiman cilj koji opravdava ograničenje broja jezika natječaja i mogućnosti učenja od strane budućih dužnosnika, u institucijama, jezika potrebnih za interes službe. Budući da nije provela takvo odvagivanje, Komisija nije, u dovoljnoj mjeri, dokazala da je sporno jezično ograničenje bilo proporcionalno potrebama službe.