61999CO0497_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-497/99 P,
Irish Sugar plc, kotipaikka Carlow (Irlanti), edustajanaan Rechtsanwalt A. Böhlke, prosessiosoite Luxemburgissa,
valittajana,
jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-228/97, Irish Sugar vastaan komissio, 7.10.1999 antaman tuomion (Kok. 1999, s. II-2969) kumoamista,
vastapuolena:
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään K. Wiedner, jota avustaa barrister C. Quigley, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. La Pergola sekä tuomarit P. Jann, L. Sevón, S. von Bahr (esittelevä tuomari) ja C. W. A. Timmermans,
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
kirjaaja: R. Grass,
kuultuaan julkisasiamiestä,
on antanut seuraavan
määräyksen
Tuomion perustelut
1 Irish Sugar plc (jäljempänä Irish Sugar) on yhteisöjen tuomioistuimeen 21.12.1999 toimittamallaan valituksella hakenut muutosta EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-228/97, Irish Sugar vastaan komissio, 7.10.1999 antamaan tuomioon (Kok. 1999, s. II-2969; jäljempänä valituksenalainen tuomio), jolla Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli hylännyt Irish Sugarin kanteen, jossa tämä oli vaatinut EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan mukaisesta menettelystä (IV/34.621, 35.059/F-3 - Irish Sugar plc) 14 päivänä toukokuuta 1997 tehdyn komission päätöksen 94/624/EY (EYVL L 258, s. 1; jäljempänä riidanalainen päätös) kumoamista.
2 Kuten valituksenalaisessa tuomiossa esitetyistä tosiseikoista ilmenee, komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että Irish Sugar, joka on Irlannin ainoa sokerijuurikkaan jalostaja ja tärkein sokerin toimittaja tämän jäsenvaltion alueella, on rikkonut EY:n perustamissopimuksen 86 artiklaa (josta on tullut EY 82 artikla). Komissio totesi riidanalaisessa päätöksessä vuodesta 1985 vuoteen 1995 jatkuneena ajanjaksona tehtyjä perustamissopimuksen 86 artiklan rikkomisia, jotka koostuivat Irish Sugarin ja/tai ennen helmikuuta 1990 sen jakeluyhtiön Sugar Distributors Ltd:n (jäljempänä SDL) seitsemästä määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä merkitsevästä eri toimintatavasta vähittäismyyntiin tarkoitetun ja teollisuuskäyttöön tarkoitetun kidesokerin markkinoilla Irlannissa. Komissio määräsi tämän perusteella Irish Sugarille 8 800 000 ecun suuruisen sakon.
3 Irish Sugar nosti 4.8.1997 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kanteen, jossa se vaati ensisijaisesti riidanalaisen päätöksen kumoamista ja komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
4 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että väitetyistä väärinkäytöksistä yhdestä, nimittäin valikoivasti alhaisten hintojen myöntämisestä erään ranskalaisen maahantuojan asiakkaille vuodesta 1986 vuoteen 1988, ei ollut näyttöä, ja alensi sakon määrän 7 883 326 euroksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kanteen muilta osin sekä määräsi Irish Sugarin vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoitti sen korvaamaan kaksi kolmasosaa komission oikeudenkäyntikuluista.
5 Irish Sugar on tehnyt nyt käsiteltävän valituksen, jossa se vaatii ensinnäkin valituksenalaisen tuomion kumoamista siltä osin kuin siinä on hylätty sen kanne ja määrätty se vastaamaan osasta asian oikeudenkäyntikuluja, toiseksi riidanalaisen päätöksen kumoamista valituksenalaisen tuomion jälkeisessä muodossaan ja lopuksi komission velvoittamista korvaamaan sekä oikeudenkäynnistä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa että tästä muutoksenhausta aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.
6 Irish Sugar vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen, joissa se riitauttaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arvioinnin sillä ja SDL:llä olleen määräävän markkina-aseman ja yhteisen määräävän markkina-aseman olemassaolosta.
7 Ensimmäinen valitusperuste koskee perustamissopimuksen 86 artiklan ja oikeusvarmuuden periaatteen rikkomista siten, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan mielestä virheellisesti katsonut, että riidanalaisen päätöksen päätösosaan sisältyy nimenomainen toteamus määräävän markkina-aseman olemassaolosta. Toinen valitusperuste koskee puolustautumisoikeuksien loukkaamista. Sen mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on menetellyt yhteisön oikeuden vastaisesti, kun se ei hyväksynyt väitettä, että riidanalaisessa päätöksessä lopulta tehtyä markkinoiden määrittelyä ei ollut annettu tiedoksi väitetiedoksiannossa, millä puolustautumisoikeuksia oli siten rikottu. Kolmas valitusperuste koskee ensinnäkin perustamissopimuksen 86 artiklan rikkomista siten, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan mielestä virheellisesti katsonut, että Irish Sugarilla ja SDL:llä on ollut yhteinen määräävä markkina-asema, ja toiseksi valituksenalaisen tuomion perustelujen riittämättömyyttä.
8 Komissio vaatii, että valitus hylätään, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja/tai se on selvästi perusteeton. Se vaatii myös, että Irish Sugar velvoitetaan korvaamaan tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut.
9 Komissio vetoaa vaatimustensa tueksi erityisesti siihen, ettei Irish Sugar osoita, millä tavoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi tehnyt oikeudellisen virheen päätyessään tekemiinsä johtopäätöksiin, ja siihen, että Irish Sugar puuttuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jo ratkaisemiin tosiseikkoja koskeviin kysymyksiin.
10 On syytä muistuttaa, että jos valituksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat tai jos valitus on selvästi perusteeton, yhteisöjen tuomioistuin voi työjärjestyksensä 119 artiklan nojalla milloin tahansa hylätä valituksen perustellulla määräyksellä.
Ensimmäinen valitusperuste
11 Irish Sugar katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut perustamissopimuksen 86 artiklaa ja loukannut oikeusvarmuuden periaatetta katsoessaan valituksenalaisen tuomion 18 kohdassa, että nimenomainen toteamus määräävän markkina-aseman ja yhteisen määräävän markkina-aseman olemassaolosta sisältyy riidanalaisen päätöksen päätösosaan "implisiittisesti mutta kuitenkin selvästi".
12 Irish Sugar vetoaa tämän valitusperusteen tueksi ensinnäkin siihen, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi saanut katsoa, että toteamus määräävän markkina-aseman olemassaolosta sisältyi päätösosaan "selvästi", koska riidanalainen päätös oli tulkinnanvarainen jakamattoman tai yhteisen määräävän markkina-aseman olemassaolon suhteen. Valittaja katsoo, että valituksenalaisen tuomion 25 kohta tukee valittajan käsitystä tuon päätöksen tulkinnanvaraisuudesta. Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuomion kyseisessä kohdassa todennut, että Irish Sugar oli perustellusti kiistänyt komission omasta päätöksestään esittämän tulkinnan, joka koski kysymystä jakamattomasta tai yhteisestä määräävästä markkina-asemasta. Tämän tulkinnan mukaan komissio on valittajan mielestä nimenomaisesti todennut, että Irish Sugarilla on ollut yksinomainen määräävä markkina-asema koko riidanalaisen ajanjakson, ja toissijaisesti, että Irish Sugarilla ja SDL:llä on ollut yhteinen määräävä markkina-asema ennen helmikuuta 1990. Irish Sugar lisää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on voinut poistaa tulkinnanvaraisuuden vain tukeutumalla riidanalaiseen päätökseen kuulumattomaan asiakirjaan eli väitetiedoksiantoon.
13 Irish Sugar vetoaa toissijaisesti siihen, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi saanut myöskään katsoa, että kyseinen toteamus sisältyi päätösosaan "implisiittisesti". Se kiistää päättelyn, jonka kautta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tullut tähän johtopäätökseen todetessaan, että perustamissopimuksen 86 artiklan määräyksiä rikkovalla yrityksellä täytyy olla määräävä markkina-asema.
14 Tältä osin on syytä huomauttaa, että Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta 24 päivänä lokakuuta 1988 tehdyssä neuvoston päätöksessä 88/591/EHTY, ETY, Euratom (EYVL L 319, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 8.6.1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/350/Euratom, EHTY, ETY (EYVL L 144, s. 21), ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle annetun toimivallan mukaisesti ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on tutkia komission tekemän päätöksen laillisuus, kun oikeushenkilö on nostanut tästä päätöksestä EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan (josta on muutettuna tullut EY 230 artiklan neljäs kohta) mukaisen kanteen. Kuten komissio aiheellisesti huomauttaa, pelkästään se seikka, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulkinta päätöksestä tällöin eroaa komission ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa oikeudenkäynnin aikana puolustamasta tulkinnasta, ei tee päätöstä pätemättömäksi.
15 Lisäksi on syytä korostaa, että komission päätöksen päätösosaa on tarkasteltava sen perustelujen valossa (ks. yhdistetyt asiat 40/73-48/73, 50/73, 54/73-56/73, 111/73, 113/73 ja 114/73, Suiker Unie ym. v. komissio, tuomio 16.12.1975, Kok. 1975, s. 1663, 122 kohta). Tässä tapauksessa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin onkin valituksenalaisen tuomion 17 kohdassa huomauttanut, ettei Irish Sugar edes kiistänyt, että riidanalaisen päätöksen perusteluihin sisältyy toteamus, jonka mukaan sillä oli määräävä markkina-asema ja yhteinen määräävä markkina-asema SDL:n kanssa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lausuu lisäksi, että riidanalaisen päätöksen 99-113 perustelukappale päättyvät 113 perustelukappaleessa olevaan ilmaisuun, joka on tässä suhteessa täysin yksiselitteinen.
16 Tämän vuoksi on katsottava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut oikein riidanalaisen päätöksen 1 artiklaa katsoessaan tämän artiklan sisällöstä seuraavan, että Irish Sugarilla on riidanalaisen päätöksen perustelujen mukaisesti ollut määräävä markkina-asema tai yhteinen määräävä markkina-asema; tässä 1 artiklassa komissio toteaa Irish Sugarin rikkoneen perustamissopimuksen 86 artiklaa ja yksilöi sen viaksi katsottujen määräävän markkina-aseman väärinkäyttöjen luonteen.
17 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen aiheellisesti huomauttanut valituksenalaisen tuomion 18 kohdassa, että yrityksellä täytyy olla määräävä markkina-asema, jotta se voisi rikkoa perustamissopimuksen 86 artiklan määräyksiä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aiheellisesti katsonut tuomionsa samassa kohdassa myös, että riidanalaisen päätöksen päätösosaan on implisiittisesti mutta kuitenkin selvästi sisältynyt nimenomainen toteamus määräävän markkina-aseman ja yhteisen määräävän markkina-aseman olemassaolosta, kun siinä on todettu perustamissopimuksen 86 artiklan rikkominen.
18 On syytä lisätä, että toisin kuin Irish Sugar väittää, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 16-18 kohdassa esitetyssä tarkastelussa ei millään tavoin viitata väitetiedoksiantoon. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei siten ole tukeutunut riidanalaiseen päätökseen kuulumattomaan asiakirjaan päätyessään mainitussa 18 kohdassa ilmaistuun johtopäätökseen ja hylätessään valituksenalaisen tuomion 19 kohdassa Irish Sugarin väitteen, jolla tämän päätöksen päätösosa on pyritty osoittamaan epätäydelliseksi.
19 Irish Sugarin esittämä ensimmäinen valitusperuste on siten hylättävä selvästi perusteettomana.
Toinen valitusperuste
20 Irish Sugar vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan valituksenalaisen tuomion 36 kohdassa, ettei vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoiden ja teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin markkinoiden erottelulla ole muutettu Irish Sugarille osoitettuja väitteitä ja ettei sen puolustautumisoikeuksia voida todeta millään tavoin loukatun sen vuoksi, että komissio oli väitetiedoksiannossa katsonut relevantteja markkinoita olevan vain yhdet eli sokerin markkinat yleensä.
21 Irish Sugar väittää, että lopullisen päätöksen mukainen markkinoiden määrittely on muuttanut väitetiedoksiannossa sen viaksi katsottujen ja sille tiedoksiannettujen rikkomisten ominaisluonnetta. Irish Sugar katsoo, että näin ollen siltä on evätty oikeus esittää hallinnollisessa menettelyssä huomautuksensa olennaisesta seikasta. Se lausuu vielä, että se pyysi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta tarkastelemaan kutakin tehdyksi väitettyä väärinkäytöstä omassa asiayhteydessään eli erikseen vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla ja erikseen teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin markkinoilla, mitä komissio ei sen mielestä ollut tehnyt riidanalaisessa päätöksessä.
22 Tältä osin on huomautettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on aiheellisesti muistuttanut valituksenalaisen tuomion 35 kohdassa yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan väitetiedoksiannossa on annettava yritykselle kaikki sellaiset tiedot, joita yritys tarvitsee pystyäkseen tehokkaasti puolustautumaan, ennen kuin komissio tekee lopullisen päätöksen (ks. esim. yhdistetyt asiat C-89/85, C-104/85, C-114/85, C-116/85, C-117/85 ja C-125/85-C-129/85, Ahlström Osakeyhtiö ym. v. komissio, tuomio 31.3.1993, Kok. 1993, s. I-1307, 42 kohta).
23 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korostaa valituksenalaisen tuomion 33 kohdassa, että riidanalaisessa päätöksessä käytetty markkinoiden määrittely oli tässä tapauksessa Irish Sugarin itsensä ehdottama ja että komissio on siten omaksunut perustelun, jonka tämä yritys oli esittänyt hallinnollisen menettelyn aikana.
24 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellusti katsonut valituksenalaisen tuomion 34 kohdassa, että se seikka, että yrityksen hallinnollisen menettelyn aikana esittämä väite otetaan huomioon, vaikkei yritykselle ole varattu tilaisuutta tulla kuulluksi tältä osin ennen lopullisen päätöksen tekemistä, ei voi sellaisenaan merkitä puolustautumisoikeuksien loukkaamista. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin täsmentää, että Irish Sugarilla on ollut tilaisuus esittää näkemyksensä komission väitetiedoksiannossa käyttämästä markkinoiden määrittelystä. Edellä mainitussa asiassa Suiker Unie ym. vastaan komissio annetun tuomion 438 kohtaan nojautuen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päättelee tästä täysin oikeutetusti, että Irish Sugarin odotettavissa on ollut, että sen omat selitykset saavat komission muuttamaan mieltään.
25 Tämän vuoksi on katsottava, että Irish Sugarin asiana oli esittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle seikkoja, jotka olisivat voineet todistaa, että riidanalaisessa päätöksessä tehty markkinoiden määrittely olisi muuttanut sitä vastaan esitettyjä väitteitä ja estänyt sitä puolustautumasta tehokkaasti.
26 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa kuitenkin valituksenalaisen tuomion 33 kohdassa, ettei Irish Sugar ole osoittanut, millä tavoin sen puolustautumisoikeuksia olisi loukattu, ja lisää, ettei Irish Sugar voinut pelkästään vedota vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin ja teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin markkinoiden välisestä erottelusta aiheutuvaan sitä vastaan esitettyjen väitteiden luonteen muuttumiseen esittämättä tältä osin minkäänlaisia täsmällisiä seikkoja.
27 Valituksessaan Irish Sugar pelkästään väittää uudelleen abstraktilla tavalla, että markkinoiden määrittelyn muuttaminen on loukannut sen puolustautumisoikeuksia. Irish Sugar ei selitä, millä tavoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei Irish Sugar ollut esittänyt minkäänlaisia täsmällisiä seikkoja, jotka osoittaisivat, että sitä vastaan esitettyjen väitteiden luonne olisi muuttunut tai että sen puolustautumisoikeuksia olisi loukattu.
28 On todettava, että näin ollen Irish Sugar pelkästään toistaa muutoksenhakuvaiheessa perusteita ja väitteitä, jotka on jo esitetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa.
29 Sen vuoksi on syytä muistuttaa, että valitus, jossa vain toistetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa jo esitetyt perusteet ja väitteet, ilman että valitukseen edes sisältyisi perusteluja, joiden tarkoituksena olisi erityisesti osoittaa valituksenalaiseen tuomioon sisältyvä oikeudellinen virhe, ei täytä EY:n tuomioistuimen perussäännön 51 artiklasta ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 112 artiklan 1 kohdan c alakohdasta johtuvaa perusteluvaatimusta. Tällaisella valituksella tosiasiassa pyritään ainoastaan siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitetty kanne tutkitaan uudelleen, mikä ei kuulu yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan (asia C-352/98 P, Bergaderm ja Goupil v. komissio, tuomio 4.7.2000, Kok. 2000, s. I-5291, 35 kohta).
30 Toinen valitusperuste on siten jätettävä tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
Kolmas valitusperuste
31 Irish Sugar vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on rikkonut perustamissopimuksen 86 artiklaa katsoessaan virheellisesti, että Irish Sugarilla on ollut SDL:n kanssa yhteinen määräävä asema markkinoilla. Irish Sugar arvostelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta myös valituksenalaisen tuomion perustelujen riittämättömyydestä tältä osin.
32 Irish Sugar huomauttaa aluksi, että se oli ennen helmikuuta 1990 sataprosenttisesti valtion omistuksessa ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on menetellyt virheellisesti jättäessään ottamatta tämän huomioon Irish Sugarin ja SDL:n keskinäisten siteiden tarkastelussa.
33 Koska Irish Sugar ei täsmennä, millä tavoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi tehnyt oikeudellisen virheen jättäessään tarkastelussaan tämän seikan vaille merkitystä, tämä ensimmäinen huomautus on syytä hylätä heti.
34 Irish Sugar kehittelee tätä valitusperustetta jaotellen sen kolmeen osaan: ensimmäiseksi, toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, Irish Sugar ei ollut läsnä samoilla markkinoilla kuin SDL; toiseksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole soveltanut oikeaa ajatuskoetta yhteisen määräävän markkina-aseman olemassaolon määrittelemisessä; kolmanneksi, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole perustellut valituksenalaista tuomiota riittävästi.
Valitusperusteen ensimmäinen osa, arviointivirhe
35 Irish Sugar vetoaa ensimmäiseksi siihen, että toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut valituksenalaisen tuomion 62 kohdassa, Irish Sugar ei toiminut samoilla markkinoilla kuin SDL vuosien 1985 ja 1990 välisenä ajanjaksona. Näiden kahden yrityksen välinen suhde oli vertikaalinen liikesuhde eikä Irish Sugar osallistunut vähittäismarkkinoille tuona ajanjaksona, toisin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut valituksenalaisen tuomion 44 kohdassa, eikä myöskään teollisuusmyynnin markkinoille. Irish Sugar ja SDL eivät myöskään ole esiintyneet markkinoilla yhteisenä yksikkönä. Irish Sugarin mukaan kaikki ennen vuotta 1990 tehdyt väärinkäytökset voidaan katsoa pelkästään SDL:n viaksi.
36 Irish Sugar katsoo, että sen näkemystä tukevat eri asiakirjoihin sisältyvät todisteet, muun muassa eräästä 2.12.1974 päivätystä asiakirjasta otettu ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle vastauksena kirjalliseen kysymykseen toimitettu taulukko sekä vuonna 1975 tehty sopimus, jolla mukaan Irish Sugar on hankkinut 51 prosenttia SDL:n osakekannasta. Irish Sugar katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vääristänyt nämä todisteet.
37 Irish Sugar arvostelee sitten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tulkintaa eräistä tosiseikoista, joiden on katsottu osoittavan markkinoilla toimimista koskevan yhteisen strategian olemassaolo. Se riitauttaa näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 56 kohdassa esittämän toteamuksen, jonka mukaan Irish Sugarin esitys SDL:n asiakkailleen myöntämien alennusten rahoituksen ominaispiirteistä on ristiriitainen. Irish Sugar väittää päinvastoin, että se on johdonmukaisesti kiistänyt puuttuneensa markkinoihin rahoittamalla näitä alennuksia ja että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vääristää tosiseikkoja pitäytyessään vastakkaisessa olettamuksessa.
38 Irish Sugar riitauttaa lopuksi ensimmäisen oikeusasteen valituksenalaisen tuomion 198 ja 199 kohdassa esittämän arvion, jonka mukaan komission kokoamat ja riidanalaisessa päätöksessä esitetyt todisteet osoittavat, että SDL:n toimenpide erästä asiakastaan kohtaan sisältyi SDL:n kanssa yhteisesti määriteltyyn strategiaan, jonka tarkoituksena oli estää kilpailevaa merkkiä saamasta jalansijaa.
39 Tältä osin on syytä muistuttaa, että EY 225 artiklan 1 kohdan ja yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 51 artiklan mukaan valituksessa saadaan tukeutua vain oikeussääntöjen rikkomista koskeviin perusteisiin eikä valitusta siis miltään osin saa kohdistaa tosiasiakysymysten arviointiin. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen sille esitetyistä todisteista tekemä arviointi ei sellaisenaan ole yhteisöjen tuomioistuimen valvontaan kuuluva oikeuskysymys, paitsi jos näitä todisteita on vääristetty (ks. mm. asia C-53/92 P, Hilti v. komissio, tuomio 2.3.1994, Kok. 1994, s. I-667, 42 kohta ja asia C-362/95 P, Blackspur DIY ym. v. neuvosto ja komissio, tuomio 16.9.1997, Kok. 1997, s. I-4775, 29 kohta).
40 On todettava, että Irish Sugar pyrkii tässä valitusperusteen ensimmäisessä osassa vain saattamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaisemat tosiseikkoja koskevat kysymykset yhteisöjen tuomioistuimen uudelleen tutkittaviksi osoittamatta mitenkään, millä tavoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi vääristänyt sille esitettyjä todisteita.
41 Irish Sugarin esittämät kolmannen valitusperusteen ensimmäiseen osaan sisältyvät väitteet on siten jätettävä tutkimatta, koska niiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
Valitusperusteen toinen osa, virheellinen ajatuskoe
42 Irish Sugar vetoaa siihen, ettei tiettyjen keskinäisten siteiden olemassaolon toteaminen riitä osoittamaan yhteisen määräävän markkina-aseman olemassaoloa. Asianomaisilla yrityksillä on sen lisäksi oltava yhteinen toimintastrategia markkinoilla. Irish Sugar viittaa tältä osin yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-393/92, Almelo, 27.4.1994 antamaan tuomioon (Kok. 1994, s. I-1477, 42 kohta) ja yhdistetyissä asioissa C-395/96 P ja C-396/96 P, Compagnie maritime belge transports ym. vastaan komissio, 16.3.2000 antamaan tuomioon (Kok. 2000, s. I-1365, 36 kohta) sekä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-24/93-T-26/93 ja T-28/93, Compagnie maritime belge transports ym. vastaan komissio, 8.10.1996 antamaan tuomioon (Kok. 1996, s. II-1201, 62-68 kohta).
43 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on valittajan mielestä tehnyt valituksenalaisen tuomion 47-59 kohdassa oikeudellisen virheen tutkiessaan, osoittavatko keskinäiset siteet sen, että Irish Sugarilla ja SDL:llä on ollut "valta omaksua sama toimintalinja markkinoilla". Irish Sugar katsoo, että sellaisen kysymyksen tutkiminen on rakenneanalyysi, joka soveltuu käytettäväksi yrityskeskittymiä koskevan asetuksen yhteydessä. Nyt käsiteltävä asia ei liity tuohon asetukseen, joten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päättely on virheellinen. Irish Sugar väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on siten virheellisesti arvioinut Irish Sugarin tulevaa käyttäytymistä, kun sen olisi päinvastoin pitänyt kohdistaa arviointi menneisyyteen.
44 Tämän määräyksen 42 kohdassa mainitun oikeuskäytännön valossa on syytä huomauttaa, ettei Irish Sugar osoita, millä tavoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi tehnyt oikeudellisen virheen tarkastellessaan Irish Sugarin ja SDL:n keskinäisiä siteitä.
45 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen kohdistetusta arvostelusta, jonka mukaan se on käyttänyt keskittymäasioihin sovellettavaa ajatuskoetta, on puolestaan syytä korostaa, että tosiasiallisesti tämä arvostelu kohdistuu komission riidanalaisessa päätöksessä käyttämään tarkastelutapaan, minkä vuoksi se on jätettävä tutkimatta, koska kyseessä on uusi peruste, joka esitetään ensimmäisen kerran vasta muutoksenhakuvaiheessa. Jos nimittäin asianosaisella olisi oikeus esittää ensi kertaa vasta yhteisöjen tuomioistuimessa vaatimuksilleen sellaisia uusia perusteita, joihin hän ei ole ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa vedonnut, tämä tarkoittaisi, että asianosaisella olisi oikeus laajentaa yhteisöjen tuomioistuimessa, jonka toimivalta muutoksenhakuasioissa on rajoitettu, kannettaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa käsiteltyyn asiaan nähden. Yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta valitusasioissa on siten rajoitettu kohdistuvaksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointiin sille esitetyistä kanneperusteista (asia C-7/95 P, Deere v. komissio, tuomio 28.5.1998, Kok. 1998, s. I-3111, 62 kohta).
46 Väitteestä, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi Irish Sugarin ja SDL:n keskinäisistä sidoksista olisi kohdistunut tulevaisuuteen, on syytä huomauttaa, että sen arvioimiseksi, muodostavatko asianomaiset yritykset tietyillä markkinoilla yhteisen yksikön, on tarpeen tutkia tutkittava asianomaisten yritysten välisiä taloudellisia yhteyksiä tai vuorovaikutussuhteita ja erityisesti tarkistettava, onko asianomaisten yritysten välillä sellaisia taloudellisia yhteyksiä, joiden avulla ne voivat toimia yhdessä niiden kilpailijoista, asiakkaista ja kuluttajista riippumatta (ks. em. yhdistetyt asiat Compagnie maritime belge transports v. komissio, tuomio 16.3.2000, 41 ja 42 kohta).
47 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on siten perustellusti sekä tarkastellut Irish Sugarin ja SDL:n keskinäisiä sidoksia että tutkinut valituksenalaisen tuomion 47-59 kohdassa, oliko näillä yrityksillä niiden välillä vuodesta 1985 helmikuuhun 1990 vallinneiden vuorovaikutussuhteiden perusteella valta omaksua sama toimintalinja markkinoilla.
48 Kolmannen valitusperusteen toinen osa on siten hylättävä, koska osaksi sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat ja koska se osaksi on selvästi perusteeton.
Valitusperusteen kolmas osa, perustelujen riittämättömyys
49 Irish Sugar väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on perustellut valituksenalaisen tuomion riittämättömästi. Se vetoaa siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen korvatessaan riidanalaisen päätöksen toteamukset omillaan ja jättäessään lausumatta sille esitetyistä perusteista ja väitteistä.
50 Valitusperusteen tämän osan tueksi Irish Sugar esittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tosin selostaa Irish Sugarin esittämän kritiikin oikein valituksenalaisen tuomion 41 kohdassa, mutta se ei kuitenkaan vastaa siihen. Irish Sugar viittaa tältä osin valituksenalaisen tuomion 45 ja 64 kohtaan, jotka sen mielestä osoittavat perustelujen olevan puutteellisia.
51 Valittajan mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ensinnäkin mainitsee valituksenalaisen tuomion 45 kohdassa Irish Sugarin esittämän riidanalaiseen päätökseen kohdistuvan kritiikin ja selostaa sitten sille puolin ja toisin esitettyjä perusteita ja väitteitä mainitsematta kuitenkaan, että komission esittämät perusteet ja väitteet poikkesivat riidanalaisen päätöksen 112 perustelukappaleessa esitetyistä.
52 Tältä osin on pakko todeta, ettei Irish Sugar osoita, millä tavoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen esittämät perustelut olisivat riittämättömiä. Sen huomautus puuttuvasta maininnasta, joka koskee väitettyä eroavuutta komission riidanalaisessa päätöksessä esittämien ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyjen perusteiden ja väitteiden välillä, ei millään tavoin tue väitettä perustelujen puutteellisuudesta.
53 Irish Sugar katsoo toiseksi, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin valituksenalaisen tuomion 64 kohdassa lausu mitään sen esittämästä arvostelusta, jonka mukaan komissio ei ollut tarkastellut kysymystä näiden kahden yrityksen välisen suhteen olemassaolosta samanlaisen markkinakäyttäytymisen näkökulmasta, vaan se on pelkästään todennut, että Irish Sugarin ja SDL:n välillä on rakenteellisia siteitä.
54 Irish Sugar lisää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin nojautuu virheellisesti seikkoihin, jotka eivät ole sisältyneet riidanalaiseen päätökseen ja joita ei ole käsitelty hallinnollisen menettelyn aikana. Irish Sugar väittää erityisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittaa erääseen muistioon, johon komissio ei ole nojautunut riidanalaisessa päätöksessä, mikä osoittaa Irish Sugarin mielestä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tapa tarkastella asiaa on virheellinen.
55 Irish Sugar vetoaa vielä siihen, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tapa tulkita mainittua muistiota valituksenalaisen tuomion 64 kohdassa antaa aihetta arvosteluun. Irish Sugarin mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi pitänyt ottaa huomioon muitakin todisteita, erityisesti Irish Sugarin kanteen liitteenä ollut lausunto, jonka eräät High Courtin (Irlanti) nimeämistä asiantuntijoista olivat laatineet kansallista kilpailuoikeudellista menettelyä varten. Irish Sugar katsoo, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on mielivaltaisesti valinnut todisteet valituksenalaisen tuomion 39 kohdassa mainituista todisteista. Irish Sugar lausuu vielä vastauskirjelmässään, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on laiminlyönyt asian selvittämistä koskevan velvollisuutensa, koska se ei ole määrännyt työjärjestyksensä 64 artiklan 2 kohdan mukaisesti asian selvittämistoimista ja koska se on sivuuttanut eräät todisteet.
56 Tältä osin on todettava, että näennäisesti perustelujen väitettyyn puutteellisuuteen perustuvalla arvostelullaan Irish Sugar esittää epäjohdonmukaisia moitteita osoittamatta millään tavoin, että yksikään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tekemistä johtopäätöksistä perustuisi puutteelliseen päättelyyn.
57 Vaikka Irish Sugar arvostelee ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta väittäen tämän jättäneen lausumatta eräästä sen esittämästä huomautuksesta, se ei esitä mitään, mikä tukisi väitettä oikeudellisesta virheestä, eikä selitä, millä tavoin väitetty laiminlyönti olisi vaikuttanut oikeudenkäynnin lopputulokseen.
58 Väitteestä, jonka mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi valituksenalaisen tuomion 64 kohdassa perustanut osan toteamuksistaan asiakirjaan, joka oli sisältynyt väitetiedoksiantoon muttei riidanalaiseen päätökseen, on huomautettava, että väite on täysin epäselvä. Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin käsitteli tuomion tuossa kohdassa kysymystä väitetiedoksiannon tyhjentävyydestä, on pelkästään johdonmukaista, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin viittasi väitetiedoksiannon sisältöön.
59 Irish Sugar riitauttaa myös ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tosiseikoista tekemän tulkinnan ja todisteet, joihin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on nojautunut valituksenalaisen tuomion 64 kohdassa. Kuten tämän määräyksen 39 kohdassa huomautetaan, yhteisöjen tuomioistuimella ei kuitenkaan ole toimivaltaa määrittää asian tosiseikastoa. Sillä ei myöskään pääsääntöisesti ole toimivaltaa tutkia todisteita, joiden nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut nämä tosiseikat näytetyiksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle esitetyille todisteille annettavan merkityksen arvioiminen kuuluu vain ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle. Tämä arviointi sellaisenaan ei siten ole yhteisöjen tuomioistuimen valvontavaltaan kuuluva oikeuskysymys, paitsi jos mainittuja todisteita on vääristetty. Käsiteltävässä tapauksessa ei ole osoitettu, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin olisi vääristänyt todisteita. Lisäksi on syytä huomauttaa, että toisin kuin Irish Sugar väittää, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole rikkonut asian selvittämisvelvollisuutta jättäessään määräämättä prosessinjohtotoimista.
60 Irish Sugarin esittämät kolmannen valitusperusteen kolmanteen osaan sisältyvät väitteet on siten hylättävä, koska niiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja koska ne osaksi ovat selvästi perusteettomia.
61 Tästä seuraa, että kolmannen valitusperusteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja että se osaksi on selvästi perusteeton.
62 Kaikesta edellä todetusta seuraa, että Irish Sugarin valituksensa tueksi esittämien valitusperusteiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja että ne osaksi ovat selvästi perusteettomia. Valitus on sen vuoksi hylättävä yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 119 artiklan nojalla.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
63 Yhteisön tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan, jota tämän työjärjestyksen 118 artiklan nojalla sovelletaan muutoksenhakumenettelyyn, asian hävinnyt asianosainen velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut, että Irish Sugar velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja koska tämä on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)
on määrännyt seuraavaa:
1) Valitus hylätään.
2) Irish Sugar plc velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.