62004CC0197_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
1. Tässä asiassa komissio vaatii sen toteamista, että soveltamalla savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan verokantaa sellaisiin tupakkakääröihin, joita myydään nimellä ”West Single Packs”, Saksan liittotasavalta on jättänyt noudattamatta neuvoston direktiivin 95/59/EY(2) 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä neuvoston direktiivin 92/79/ETY(3) 2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia velvoitteitaan.
2. Asianosaisten välinen riita-asia koskee sitä, onko valmisteveron kantamiseksi tällaisia kääröjä pidettävä savukkeina vai savukkeiksi käärittävänä hienoksi leikattuna tupakkana.
Asiaa koskeva lainsäädäntö
3. Yhteisössä on jossakin määrin yhdenmukaistettu tupakkatuotteiden valmisteverokantoja. Tähän yhdenmukaistamiseen sovellettavien yksityiskohtaisten sääntöjen esittäminen on tässä tarpeetonta. On vain pantava merkille, että yleiseen valmisteveroon, joka tavallisesti sisältää erityisvalmisteveron (laskettuna tuoteyksikköä kohti) ja suhteellisena osuutena laskettavan valmisteveron, on sovellettava vähimmäisverokantaa, joka vaihtelee tuotetyypin mukaan.
4. Savukkeiden osalta tänä vähimmäisverokantana on direktiivin 92/79(4) 2 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla 57 prosenttia vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina ja kysytyimmän hintaluokan savukkeiden osalta vähintään 60 euroa 1 000:ta savuketta kohti.
5. Savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan osalta vähimmäisverokanta vahvistetaan neuvoston direktiivin 92/80/ETY(5) 3 artiklan 1 kohdassa 36 prosentiksi vähittäismyyntihinnasta kaikki verot mukaan luettuina tai 32 euroksi kilogrammalta.
6. Direktiivissä 95/59 annetaan joitakin tupakkatuotteiden määritelmiä valmistetun tupakan valmisteverojen rakenteen yhdenmukaistamiseksi.
7. Kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan savukkeina on pidettävä
”a) muita sellaisenaan poltettavia tupakkakääröjä kuin – – sikareita ja pikkusikareita;
b) tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen muun kuin teollisen käsittelyn avulla työnnetään savukeputkiin;
c) tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen muun kuin teollisen käsittelyn avulla kääritään savukepapereihin”.
8. Kyseisen 4 artiklan 1 kohdan b alakohtaan sisältyvää määritelmää ennakoidaan kyseisen direktiivin johdanto-osan 14 perustelukappaleessa, jonka mukaan ”näiden tuotteiden verotuksen yhtenäisyyden vuoksi olisi savukkeina pidettävä – – tupakkakääröjä, jotka yksinkertaisen käsin tapahtuvan käsittelyn jälkeen voidaan polttaa sellaisenaan”.
9. Savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka on pitkälti itse itsensä määrittävä käsite. Sitä määritellään lisäksi direktiivin 95/59 6 artiklassa viittaamalla sen leikkeiden poikkileikkaukseen, mutta tästä määrittelyperusteesta ei ole kyse käsiteltävänä olevassa asiassa.
10. Saksassa direktiivin 95/59 4 artiklan 1 kohtaan sisältyvät määritelmät on pantu täytäntöön olennaisilta osiltaan samanlaisilla ilmaisuilla Tabaksteuergesetzin (tupakkaverolaki), sellaisena kuin se on muutettuna, 2 §:n 2 momentin 2 kohdassa.
Kyseessä oleva tuote
11. West Single Packs ‑niminen tuote on Saksassa myytävä tupakkatuote. Se koostuu hienoksi leikattua tupakkaa sisältävistä kääröistä, joista jokainen on kääritty molemmista päistään avoimeen alumiinifolioputkeen ja jotka ovat kooltaan sellaisia, että ne voidaan työntää suodattimen sisältäviin savukeputkiin, joita myös myydään tuotenimellä ”West”.
12. Tehdäkseen näistä aineksista savukkeen tupakoitsija työntää alumiinipäällyksessään olevan tupakkakäärön savukeputkeen ja poistaa sitten kyseisen päällyksen, jolloin tupakka jää putken sisälle.
13. Tätä varten valmistaja markkinoi välinettä nimeltä ”West Maker”, joka muistuttaa mitoiltaan ja ulkonäöltään kuulakärkikynää. Se koostuu lähinnä putkesta, jossa on tarttumapää ja sisällä varsi tai mäntä. Tarttumapää tarttuu kevyesti alumiinifoliopäällyksen päähän, joka pistää hieman esiin savukeputkesta. Vartta tai mäntää liikuttamalla tupakoitsija työntää sitten tupakkakäärön ja savukeputken pois foliopäällyksestä niin, että ne muodostavat täyden savukkeen, joka on valmis poltettavaksi.(6)
Asian käsittelyn vaiheet
14. Valmisteverokannat, joita Saksassa sovelletaan savukkeisiin ja savukkeiksi käärittävään hienoksi leikattuun tupakkaan, näyttävät olevan yhteisön lainsäädännössä näiden tuotteiden osalta säädettyjen vähimmäisverokantojen mukaisia, mutta Saksa näyttää soveltavan savukkeiksi käärittävän tupakan alempaa verokantaa West Single Packs ‑tuotteeseen.
15. Koska komissio vastusti tätä veroluokitusta, se käynnisti EY 226 artiklassa määrätyn menettelyn 18.10.2002 ja toimitti Saksalle perustellun lausunnon 11.7.2003.
16. Saksa katsoi edelleen tehneensä oikean luokituksen. Siksi komissio nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen 30.4.2004.
Asian arviointi
17. Asia koskee yhden tuotteen valmisteveroluokitusta. Koska yhteisöjen tuomioistuimelle ei ole esitetty mitään väitteitä sellaisten muiden tuotteiden luokituksesta, jotka ovat kyseisen tuotteen kanssa samankaltaisia mutteivät identtisiä, ainoana kysymyksenä on se, vastaako tämä kyseinen tuote direktiivin 95/59 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa annettua savukkeen määritelmää. Jos se ei sitä vastaa, kyseistä tuotetta varten ei ole ehdotettu muuta luokitusta kuin savukkeiksi käärittävä hienoksi leikattu tupakka.
18. Sen selvittämisessä, vastaako West Single Packs ‑tuote savukkeen määritelmää, asianosaiset ovat eri mieltä ainoastaan yhdestä seikasta: siitä, onko savukkeen kokoamisprosessissa kyseessä yksinkertainen
muu kuin teollinen käsittely.
19. Istunnossa komission asiamies valmisti näppärästi savukkeen käyttämällä 11–13 kohdassa kuvaamiani aineksia ja menetelmää. Se todella näytti hyvin yksinkertaiselta. Direktiivin 95/59 tulkinnasta on kuitenkin esitetty lukuisia väitteitä.
20. Nämä väitteet koskevat pitkälti kyseisen direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja sen johdanto-osan 14 perustelukappaleen sanamuotoa. Mielestäni tämän sanamuodon tutkimisesta ei kuitenkaan voida saada asiaan mitään tarkkaa selvyyttä.
21. Esimerkiksi englanninkielinen ilmaisu ”simple non-industrial handling” (saksaksi ”einfachen nichtindustriellen Vorgang”) esitetään ranskaksi ilmaisulla ”simple manipulation non industrielle”, jonka sanajärjestys (joka vastaa muita romaanisia kieliä) saattaa viitata sellaiseen sanojen ”yksinkertaisen” ja ”muun kuin teollisen” väliseen suhteeseen, joka poikkeaa näiden sanojen suhteesta englannin‑ tai saksankielisissä versioissa ja joka vähentää sen seikan merkitystä, että kummassakaan näistä viimeksi mainituista kieliversioista ei ole pilkkua sanojen ”yksinkertaisen” ja ”muun kuin teollisen” välillä. Eikä kyseisen 14 perustelukappaleen tarkasta sanamuodosta näillä kolmella kielellä voida mielestäni tehdä mitään yhteistä päätelmää: siinä mainitaan englanniksi ”simple handling”, ranskaksi ”simple manipulation manuelle” ja saksaksi ”einfachen Vorgang nicht industrieller Art”. Viittaukset kaikkiin muihin kieliversioihin tuskin voisivat selventää asiaa.
22. Tällainen semanttinen vaihtelevuus eri kieliversioiden välillä ja kyseisen direktiivin johdanto-osan ja sen säännösten välillä tekee mielestäni mahdottomaksi tulkita suppeasti ilmaisua ”yksinkertaisen muun kuin teollisen käsittelyn”, kun sitä tarkastellaan yksinään. On löydettävä pikemminkin direktiivin systematiikkaa koskeva peruste. Asianosaiset ovat samaa mieltä siitä, että oikeusvarmuuden vuoksi tämän perusteen on oltava selkeä ja tarkka. Uskon, että tällainen selkeä ja tarkka peruste ilmenee määritelmän sanamuodosta, kun sitä tarkastellaan oikein kyseessä olevien säännösten järjestelmässä.
23. Yhteisön säännösten mukaan tupakkaan, joka on savukkeiden muodossa tai joka voidaan valmistaa tällaiseen muotoon, sovelletaan jompaakumpaa kahdesta vähimmäisverokannasta, ja ainakin tällä hetkellä näiden kahden vähimmäisverokannan välillä on huomattava ero.
24. Tässä yhteydessä ei olisi toivottavaa ottaa näiden kahden verokannan erottavaksi perusteeksi mitään sellaista tiettyä kohtaa liukuvalla asteikolla, jolta puuttuu sellaiset yksiköt, joilla voitaisiin mitata yksinkertaisuutta ja monimutkaisuutta koottaessa savuketta sen eri aineksista. Vahvistettiinpa tällainen erottava kohta mihin tai miten tahansa, sen lähellä sijaitsevien tuotteiden luokittelu olisi aina epävarmaa.
25. Mielestäni voidaan todellakin olettaa, että tervettä järkeä käyttäen voidaan tulkita, että käytännöllisesti katsoen mikä tahansa sellainen prosessi, jossa tupakoitsija tekee omat savukkeensa tehdasvalmisteisista aineksista, on yksinkertaista muuta kuin teollista käsittelyä. Jos keskivertotupakoitsija ei osaisi pienen harjoittelun jälkeen suorittaa prosessia suhteellisen helposti ja kohtuullisen pätevästi valmistaakseen kelvollisen savukkeen, kyseisillä aineksilla ei todennäköisesti olisi markkinoita.
26. Sen perusteena, mikä erottaa direktiivin 95/59 4 artiklan 1 kohdassa savukkeiksi määritellyt tuotteet ”savukkeiksi käärittävästä hienoksi leikatusta tupakasta”, ei siis ole lopullisen savukkeen käsin tapahtuvan kokoamisen suhteellinen yksinkertaisuus tai monimutkaisuus.
27. Selkeä erottava piirre on kuitenkin siinä, että kaikki savukkeiksi määritellyt tuotteet ovat (tehdasvalmisteisia) ”tupakkakääröjä”, kun taas toisessa tuotteessa on kyseessä ”savukkeiksi käärittävä – – tupakka”. Vaikka ero ei kielellisesti ehkä olekaan joissakin muissa kieliversioissa yhtä selvä kuin englanniksi ilmaistuna, sellainen tupakka, joka jo on tehtaassa valmistettu savukkeen muotoiseksi ja kokoiseksi yksiköksi, ja irtotupakka, joka tupakoitsijan on saatava muovattua kyseiseen muotoon, eroavat konkreettisesti ja selvästi toisistaan.
28. Tässä valossa ”West Single Packs” ‑tupakkakääröt on luokiteltava savukkeiksi direktiivin 95/59 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla, ja niihin on sovellettava direktiivin 92/79 2 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädettyä vähimmäisverokantaa. Saksa on näin ollen jättänyt noudattamatta kyseisten säännösten mukaisia velvoitteitaan, kuten komissio väittää.
Oikeudenkäyntikulut
29. Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista.
Ratkaisuehdotus
30. Näin ollen ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin
– toteaa, että soveltamalla savukkeiksi käärittävän hienoksi leikatun tupakan verokantaa sellaisiin tupakkakääröihin, joita myydään nimellä ”West Single Packs”, Saksan liittotasavalta on jättänyt noudattamatta muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä marraskuuta 1995 annetun neuvoston direktiivin 95/59/EY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan sekä savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/79/ETY 2 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisia velvoitteitaan
– velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
(1) .
(2)  –	Muista valmistetun tupakan kulutukseen kohdistuvista veroista kuin liikevaihtoveroista 27 päivänä marraskuuta 1995 annettu neuvoston direktiivi 95/59/EY (EYVL L 291, s. 40).
(3)  –	Savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/79/ETY (EYVL L 316, s. 8).
(4)  –	Sellaisena kuin se on muutettuna 12.2.2002 annetulla neuvoston direktiivillä 2002/10/EY (EYVL L 46, s. 26).
(5)  –	Muun valmistetun tupakan kuin savukkeiden verojen lähentämisestä 19 päivänä lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/80/ETY (EYVL L 316, s. 10), sellaisena kuin se on muutettuna 1.1.2004 alkaen direktiivillä 2002/10 (mainittu edellisessä alaviitteessä).
(6)  –	Uteliaat yli 18‑vuotiaat tupakoitsijat voivat katsella tätä prosessia Westin www‑sivustolla osoitteessa http://www.west.de/tabak/index.php.