62021CO0307
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kahdeksas jaosto)
27 päivänä syyskuuta 2022 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Lentoliikenne – Asetus (EY) N:o 261/2004 – Matkustajille lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevat yhteiset säännöt – 5 artiklan 1 kohdan c alakohta – Oikeus korvaukseen lennon peruuttamisen johdosta – Verkkomatkatoimiston välityksellä tehty kuljetussopimus – Lennon peruuttamisesta ilmoittaminen matkatoimiston automaattisesti luomaan sähköpostiosoitteeseen – Matkustajalle ei ole tosiasiallisesti ilmoitettu asiasta
Asiassa C‑307/21,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Landgericht Kleve (Kleven alueellinen alioikeus, Saksa) on esittänyt 25.3.2021 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 14.5.2021, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
AB ym.
vastaan
Ryanair DAC,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Jääskinen sekä tuomarit M. Safjan (esittelevä tuomari) ja N. Piçarra,
julkisasiamies: P. Pikamäe,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
AB ym., edustajanaan C. Jansen, Rechtsanwalt,
–
Ryanair DAC, edustajanaan S. Hensel, Rechtsanwältin,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään G. Braun, K. Simonsson ja G. Wilms,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian perustellulla määräyksellä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artiklan mukaisesti,
on antanut seuraavan
määräyksen
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 7 artiklan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat AB yhdessä useiden muiden matkustajien kanssa ja lentoliikenteen harjoittajana toimiva Ryanair DAC ja jossa on kyse siitä, että viimeksi mainittu kieltäytyi maksamasta kyseisille matkustajille korvausta heidän lentonsa peruuttamisen johdosta.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
3
Asetuksen N:o 261/2004 johdanto‑osan 1, 7 ja 12 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(1)
Lentoliikenteen alalla toteutettavalla [Euroopan unionin] toiminnalla olisi pyrittävä muun muassa varmistamaan matkustajien suojelun korkea taso. Lisäksi olisi otettava kaikilta osin huomioon kuluttajansuojelun yleiset vaatimukset.
– –
(7)
Tämän asetuksen tosiasiallisen soveltamisen varmistamiseksi olisi siinä säädettyjen velvoitteiden koskettava lennosta vastaavaa lentoliikenteen harjoittajaa, joka suorittaa tai aikoo suorittaa lennon joko omistamallaan ilma‑aluksella taikka ilman miehistöä (dry lease) tai miehistön kanssa (wet lease) vuokratulla ilma‑aluksella tai muulla tavoin.
– –
(12)
Lentojen peruuttamisesta matkustajille aiheutuvia vaikeuksia ja haittoja olisi myös vähennettävä. Tämä olisi toteutettava rohkaisemalla lentoyhtiöitä tiedottamaan matkustajille peruutuksista ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa sekä tarjoamalla heille kohtuullinen uudelleenreititys, jotta matkustajat voivat järjestää matkansa toisin. Jolleivät lentoyhtiöt menettele tällä tavoin, niiden olisi korvattava menetys matkustajille, paitsi jos peruuttaminen tapahtuu poikkeuksellisissa olosuhteissa, joita ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuulliset toimenpiteet olisi toteutettu.”
4
Kyseisen asetuksen 2 artiklassa, jonka otsikko on ”Määritelmät”, säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
– –
b)
’lennosta vastaavalla lentoliikenteen harjoittajalla’ lentoliikenteen harjoittajaa, joka suorittaa tai aikoo suorittaa lennon joko matkustajan kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti tai sellaisen toisen oikeushenkilön tai luonnollisen henkilön puolesta, joka on tehnyt matkustajan kanssa sopimuksen;
– –”
5
Mainitun asetuksen 3 artiklan, jonka otsikko on ”Soveltamisala”, 5 kohdassa täsmennetään seuraavaa:
”Tätä asetusta sovelletaan lennosta vastaaviin lentoliikenteen harjoittajiin, jotka suorittavat 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen matkustajien kuljetusta. Kun lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja, jolla ei ole sopimusta matkustajan kanssa, suorittaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia velvollisuuksia, sen katsotaan toimivan sen henkilön lukuun, joka on tehnyt kyseisen matkustajan kanssa sopimuksen.”
6
Saman asetuksen 5 artiklan, jonka otsikko on ”Peruuttaminen”, 1 ja 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jos lento peruutetaan:
– –
c)
matkustajalla on oikeus saada lennosta vastaavalta lentoliikenteen harjoittajalta korvaus 7 artiklan mukaisesti, paitsi jos
i)
matkustajalle on ilmoitettu peruutuksesta vähintään kaksi viikkoa ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, tai
– –
4.   Näyttövelvollisuus siitä, että matkustajalle on ilmoitettu lennon peruuttamisesta ja ajankohdasta, jona ilmoitus on tehty, kuuluu lennosta vastaavalle lentoliikenteen harjoittajalle.”
7
Asetuksen N:o 261/2004 7 artiklan, jonka otsikko on ”Oikeus korvaukseen”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos tähän artiklaan viitataan, matkustajan on saatava seuraavan suuruinen korvaus:
– –
b)
400 euroa yhteisön sisäisten lentojen osalta, joiden pituus on yli 1500 kilometriä, ja muiden lentojen osalta, joiden pituus on yli 1500 mutta alle 3500 kilometriä;
– –”
8
Kyseisen asetuksen 13 artiklassa, jonka otsikko on ”Takautumisoikeus”, säädetään seuraavaa:
”Jos lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja maksaa korvauksen tai täyttää muut tämän asetuksen mukaiset velvollisuutensa, tämän asetuksen säännöksiä ei voida tulkita siten, että ne rajoittaisivat sen oikeutta hakea sovellettavan lainsäädännön nojalla korvausta muulta henkilöltä, kolmannet osapuolet mukaan luettuina. Tämä asetus ei lisäksi millään tavoin rajoita lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan oikeutta hakea korvausta matkanjärjestäjältä tai muulta henkilöltä, jonka kanssa lennosta vastaavalla lentoliikenteen harjoittajalla on sopimus. Vastaavasti tämän asetuksen säännöksiä ei voida tulkita siten, että ne rajoittaisivat matkanjärjestäjän tai kolmannen osapuolen, muun kuin matkustajan, jonka kanssa lennosta vastaavalla lentoliikenteen harjoittajalla on sopimus, oikeutta hakea sovellettavan lainsäädännön nojalla korvausta lennosta vastaavalta lentoliikenteen harjoittajalta.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
9
AB ja muut pääasian valittajat vaativat Ryanairilta, joka oli lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja, 400 euron suuruista korvausta kutakin valittajaa kohden asetuksen N:o 261/2004 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla korkoineen sen vuoksi, että heidän lentonsa, joka oli kyseisen lentoliikenteen harjoittajan operoima, peruutettiin.
10
Valittajat olivat tehneet mainitulle lentoliikenteen harjoittajalle kiwi.com‑nimisen matkatoimiston kautta varauksen 6.4.2019 lennettävälle lennolle Düsseldorf‑Weezestä (Saksa) Tangeriin (Marokko).
11
Varauksen yhteydessä lentoliikenteen harjoittajalle välitettiin puhelinnumero ja sähköpostiosoite, johon mainituilla valittajilla ei ollut pääsyä ja jonka matkatoimisto kiwi.com oli todennäköisesti luonut automaattisesti. Lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja lähetti 14.12.2018 tähän osoitteeseen sähköpostiviestin, jossa ilmoitettiin, että kyseisten valittajien varaama lento oli peruutettu.
12
Ensimmäisessä oikeusasteessa pääasian valittajat väittivät, että he olivat antaneet varauksen yhteydessä oman sähköpostiosoitteensa ja puhelinnumeronsa. He eivät tienneet, että matkatoimisto oli antanut lennosta vastaavalle lentoliikenteen harjoittajalle toisen sähköpostiosoitteen.
13
Koska matkatoimisto ei välittänyt lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan viestejä edelleen kyseisille valittajille, he saivat tietää lentonsa peruuttamisesta vasta 5.4.2019, kun he yrittivät tehdä lähtöselvitystä verkossa.
14
Amtsgericht Geldern (Geldernin paikallinen alioikeus, Saksa) hylkäsi mainittujen valittajien kanteen 29.7.2020 antamallaan tuomiolla sillä perusteella, että lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja oli täyttänyt riittävällä tavalla asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdan mukaisen ilmoitusvelvollisuutensa, kun se oli lähettänyt tiedon lennon peruuttamisesta varauksen yhteydessä annettuun sähköpostiosoitteeseen.
15
Pääasian valittajat valittivat tästä tuomiosta ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen eli Landgericht Kleveen (Kleven alueellinen alioikeus, Saksa), joka pohtii, onko lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja täyttänyt pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa asetukseen N:o 261/2004 perustuvan ilmoitusvelvollisuutensa. Kyseinen tuomioistuin pohtii erityisesti sitä, onko tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa mainittujen edellytysten täyttämisen kannalta merkitystä sillä, oliko lentoliikenteen harjoittaja tietoinen välittäjän käyttämisestä, vai säädetäänkö kyseisessä säännöksessä pikemminkin lentoliikenteen harjoittajan jonkinlaisesta objektiivisesta vastuusta.
16
Landgericht Kleve on näin ollen päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko asetuksen [N:o 261/2004] 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 7 artiklaa tulkittava siten, että lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on maksettava korvaus siinä tapauksessa, että matkustajalle ei ole ilmoitettu lennon peruuttamisesta vähintään kaksi viikkoa ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, myös silloin, kun lentoliikenteen harjoittaja on lähettänyt tämän tiedon hyvissä ajoin ennen kahden viikon määräaikaa ainoaan sille varauksen yhteydessä välitettyyn sähköpostiosoitteeseen ilman, että se on kuitenkaan tiennyt, että varaus oli tehty matkatoimiston tai sen verkkosivuston kautta ja että varaussivustolta välitetystä sähköpostiosoitteesta voitiin tavoittaa korkeintaan matkatoimisto eikä suoraan matkustajaa?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
17
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artiklan mukaan on niin, että jos ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä tai jos ennakkoratkaisukysymykseen annettavasta vastauksesta ei ole perusteltua epäilystä, unionin tuomioistuin voi esittelevän tuomarin ehdotuksesta ja julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa päättää ratkaista asian perustellulla määräyksellä.
18
Tätä säännöstä on sovellettava nyt käsiteltävässä asiassa.
19
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ennakkoratkaisukysymyksellään lähinnä, onko asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 7 artiklaa tulkittava siten, että lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on maksettava näissä säännöksissä tarkoitettu korvaus siinä tapauksessa, että matkustajalle ei ole ilmoitettu lennon peruuttamisesta vähintään kaksi viikkoa ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, kun lentoliikenteen harjoittaja on lähettänyt tämän tiedon hyvissä ajoin ainoaan sille varauksen yhteydessä välitettyyn sähköpostiosoitteeseen ilman, että se on kuitenkaan tiennyt, että kyseisestä osoitteesta voitiin tavoittaa ainoastaan matkatoimisto, jonka kautta varaus oli tehty, eikä suoraan matkustajaa, ja kun kyseinen matkatoimisto ei ole välittänyt tietoa matkustajalle hyvissä ajoin.
20
Asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetään tältä osin, että matkustajalla, jonka lento peruutetaan, on oikeus saada lennosta vastaavalta lentoliikenteen harjoittajalta korvaus tämän asetuksen 7 artiklan mukaisesti, paitsi jos hänelle on ilmoitettu peruutuksesta kyseisessä c alakohdassa säädetyin edellytyksin.
21
Mainitun asetuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaan näyttövelvollisuus siitä, että matkustajalle on ilmoitettu asianomaisen lennon peruuttamisesta, ja ajankohdasta, jona ilmoitus on tehty, kuuluu lennosta vastaavalle lentoliikenteen harjoittajalle.
22
Näiden säännösten selkeästä sanamuodosta ilmenee, että kun lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja ei pysty osoittamaan, että asianomaiselle matkustajalle on ilmoitettu hänen lentonsa peruuttamisesta vähintään kaksi viikkoa ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, sen on maksettava korvaus asetuksen N:o 261/2004 7 artiklan mukaisesti (tuomio 21.12.2021, Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, 51 kohta).
23
Unionin tuomioistuin on tältä osin jo todennut, että tällainen tulkinta pätee paitsi silloin, kun kuljetussopimus on tehty suoraan asianomaisen matkustajan ja lentoliikenteen harjoittajan välillä, myös silloin, kun tämä sopimus on tehty kolmannen osapuolen – kuten pääasiassa verkkovaraussivuston – välityksellä (tuomio 11.5.2017, Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, 26 kohta ja tuomio 21.12.2021, Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, 52 kohta).
24
Kuten sekä asetuksen N:o 261/2004 3 artiklan 5 kohdasta että sen johdanto‑osan 7 ja 12 perustelukappaleesta seuraa, lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja, joka suorittaa tai aikoo suorittaa lennon, on yksin vastuussa korvausten maksamisesta matkustajille tämän asetuksen mukaisten velvollisuuksien, joihin lukeutuu muun muassa tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetty ilmoitusvelvollisuus, noudattamatta jättämisestä (tuomio 11.5.2017, Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, 27 kohta ja tuomio 21.12.2021, Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, 53 kohta).
25
Yksinomaan tällainen tulkinta voi vastata asetuksen N:o 261/2004 johdanto‑osan ensimmäisessä perustelukappaleessa ilmaistua tavoitetta matkustajien suojelun korkean tason takaamisesta, sillä tällä tulkinnalla varmistetaan, että matkustaja, jonka lento on varattu kolmannen välityksellä ennen sen peruuttamista, voi yksilöidä tahon, joka on velvollinen maksamaan kyseisen asetuksen 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja 7 artiklassa tarkoitetun korvauksen (tuomio 11.5.2017, Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, 28 kohta)
26
Tätä tulkintaa ei voida kyseenalaistaa sillä, että lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja ei tiennyt, ettei se asianomaisen lennon peruuttamisesta annettua tietoa lähettäessään viestisi suoraan matkustajan kanssa. Merkitystä on nimittäin sillä, ettei matkustajalle ole ilmoitettu hyvissä ajoin hänen lentonsa peruuttamisesta. Tällaisessa tapauksessa – ja kuten tämän määräyksen 24 ja 25 kohdassa on todettu – lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja on yksin vastuussa korvauksen maksamisesta matkustajalle ilmoitusvelvollisuuden noudattamatta jättämisestä.
27
Ainoastaan siinä tapauksessa, että matkustaja nimenomaisesti valtuuttaa välittäjän vastaanottamaan lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan toimittamia tietoja ja jos kyseinen lentoliikenteen harjoittaja on tietoinen tästä valtuutuksesta, voidaan katsoa, että asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, kun lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja lähettää tiedon lentoa koskevista muutoksista välittäjälle ilman, että kyseinen välittäjä välittää tämän tiedon edelleen matkustajalle (ks. vastaavasti tuomio 21.12.2021, Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, 44 kohta). Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että pääasiassa ei ole tällaista valtuutusta.
28
On täten todettava, että lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan asetuksen N:o 261/2004 mukaisesti suorittamat velvollisuudet eivät estä sitä vaatimasta korvausta sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti kaikilta sellaisilta henkilöiltä, joista kyseisen lentoliikenteen harjoittajan velvollisuuksien laiminlyönti johtuu, kolmannet osapuolet mukaan luettuina, kuten kyseisen asetuksen 13 artiklassa säädetään (tuomio 11.5.2017, Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 21.12.2021, Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, 54 kohta).
29
Koska kyseisessä 13 artiklassa mainitaan nimenomaisesti kolmannet osapuolet, tästä seuraa, että asetuksen N:o 261/2004 mukaan se, että lennosta vastaavalla lentoliikenteen harjoittajalla on oikeus vaatia korvausta, ei edellytä kyseisen lentoliikenteen harjoittajan ja välittäjän, jota lentomatkustaja käytti varatakseen lentonsa, välisen sopimuksen olemassaoloa (tuomio 21.12.2021, Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, 55 kohta).
30
Edellä esitetyn perusteella ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 7 artiklaa on tulkittava siten, että lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on maksettava näissä säännöksissä tarkoitettu korvaus siinä tapauksessa, että matkustajalle ei ole ilmoitettu lennon peruuttamisesta vähintään kaksi viikkoa ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, kun lentoliikenteen harjoittaja on lähettänyt tämän tiedon hyvissä ajoin ainoaan sille varauksen yhteydessä välitettyyn sähköpostiosoitteeseen ilman, että se on kuitenkaan tiennyt, että kyseisestä osoitteesta voitiin tavoittaa ainoastaan matkatoimisto, jonka kautta varaus oli tehty, eikä suoraan matkustajaa, ja kun kyseinen matkatoimisto ei ole välittänyt tietoa matkustajalle hyvissä ajoin.
Oikeudenkäyntikulut
31
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 7 artiklaa
on tulkittava siten, että
lennosta vastaavan lentoliikenteen harjoittajan on maksettava näissä säännöksissä tarkoitettu korvaus siinä tapauksessa, että matkustajalle ei ole ilmoitettu lennon peruuttamisesta vähintään kaksi viikkoa ennen aikataulun mukaista lähtöaikaa, kun lentoliikenteen harjoittaja on lähettänyt tämän tiedon hyvissä ajoin ainoaan sille varauksen yhteydessä välitettyyn sähköpostiosoitteeseen ilman, että se on kuitenkaan tiennyt, että kyseisestä osoitteesta voitiin tavoittaa ainoastaan matkatoimisto, jonka kautta varaus oli tehty, eikä suoraan matkustajaa, ja kun kyseinen matkatoimisto ei ole välittänyt tietoa matkustajalle hyvissä ajoin.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.