Asia C-600/16 P
National Iranian Tanker Company v. neuvosto
vastaan
Euroopan unionin neuvosto
Muutoksenhaku – Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iranin islamilaiseen tasavaltaan kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttäminen – Luetteloon merkitsemisen kumoaminen unionin yleisessä tuomioistuimessa – Merkitseminen uudelleen luetteloon – Näyttö, jonka päiväys edeltää ensimmäistä luetteloon merkitsemistä – Ennen ensimmäistä luetteloon merkitsemistä tiedossa olleet tosiseikat – Oikeusvoima – Ulottuvuus – Oikeusvarmuus – Luottamuksensuoja – Tehokas oikeussuoja – Luetteloon merkitsemisen peruste, joka koskee logistista tukea Iranin hallitukselle – Ulottuvuus – Raakaöljyn kuljetustoiminta
Tiivistelmä – Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.11.2018
1.        Kumoamiskanne – Kumoamistuomio – Vaikutukset – Iraniin kohdistettujen rajoittavien toimenpiteiden toteuttamista koskevien toimien kumoaminen – Päätös kantajan merkitsemisestä uudelleen luetteloon muilla kuin alkuperäisen luetteloon merkitsemisen perusteina olleilla perusteilla tai identtisellä muihin todisteisiin perustuvalla perusteella – Tuomioistuinvalvonta – Oikeusvoiman periaatetta ei ole loukattu
(SEUT 263 artiklan neljäs kohta ja SEUT 275 artiklan toinen kohta; neuvoston asetus 2015/230; neuvoston päätös (YUTP) 2015/236)
2.        Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Luottamuksensuoja – Edellytykset – Hallinnon antamat täsmälliset vakuuttelut – Käsite – Peruste, joka koskee yhteisön merkitsemistä rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon – Jääminen kyseisen käsitteen soveltamisalan ulkopuolelle
3.        Euroopan unionin oikeus – Periaatteet – Puolustautumisoikeudet – Oikeus tehokkaaseen oikeussuojaan – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Iranin hallitusta tukevien henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen – Päätös kantajan merkitsemisestä uudelleen luetteloon muilla kuin alkuperäisen luetteloon merkitsemisen perusteina olleilla perusteilla tai identtisellä muihin todisteisiin perustuvalla perusteella – Oikeus estää tällaisen uuden asianomaiselle vastaisen eri perusteisiin perustuvan toimen antaminen – Tällaisen oikeuden puuttuminen
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; neuvoston asetus 2015/230; neuvoston päätös (YUTP) 2015/236)
4.        Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Iraniin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet – Ydinaseiden levittämiseen osallistuvien tai sitä tukevien henkilöiden, yhteisöjen tai elinten varojen jäädyttäminen – Tuki Iranin ydinenergia-alan toiminnalle, joka merkitsee ydinaseiden leviämisen vaaraa – Käsite – Aineellinen, logistinen tai rahoituksellinen tuki – Tuen määrällinen tai laadullinen merkittävyys
(Neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2012/635/YUTP, 20 artiklan 1 kohdan c alakohta; neuvoston asetuksen N:o 267/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1263/2012, 23 artiklan 2 kohdan d alakohta)
1.      Unionin tuomioistuinten antamilla kumoamistuomioilla on oikeusvoima heti lainvoimaisiksi tultuaan. Oikeusvoima kattaa paitsi kumoamistuomion tuomiolauselman myös tuomion perustelut, jotka ovat tuomiolauselman tarpeellinen tuki ja joita ei tämän takia voida tuomiolauselmasta erottaa. Oikeusvoimavaikutus ulottuu ainoastaan niihin tosiseikka- ja oikeuskysymyksiin, jotka on tuomioistuinratkaisulla tosiasiallisesti tai väistämättä ratkaistu.
Siltä osin kuin kyse on tuomiosta, jolla unionin tuomioistuimet ovat kumonneet toimia, joissa säädetään kantajan alkuperäisestä merkitsemisestä rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden luetteloon, siksi, ettei neuvosto ollut esittänyt riittävää näyttöä toimiensa perustana olleiden tosiseikkojen tueksi, tällaisesta neuvoston esittämän näytön riittämättömyyden toteamuksesta, joka on oikeusvoimainen, ei voida päätellä, ettei neuvosto voinut myöhemmin ottaa huomioon muita todisteita osoittamaan esitettyjen perusteiden todenperäisyys, erityisesti se, että kyseessä olevalle hallitukselle oli annettu taloudellista tukea, tai perustaa päätöksensä siihen, että kyseiselle hallitukselle oli annettu muunlaista tukea.
Väite, jonka mukaan neuvosto oli velvollinen käyttämään tyhjentävästi kaikkia sellaisia saatavillaan olleita tietoja ja oikeudellisia luonnehdintoja, jotka olivat omiaan oikeuttamaan rajoittavien toimenpiteiden kohdistamisen kantajaan tämän ensimmäisen luetteloon merkitsemisen, joka kumottiin oikeusvoimaisella ratkaisulla, yhteydessä, ei voi johtaa sen toteamiseen, että oikeusvoiman periaatetta olisi loukattu, sillä lähtökohtaisesti on niin, että koska kyseisiä tietoja ja oikeudellisia luonnehdintoja ei ole otettu huomioon kyseisessä ratkaisussa, ne eivät voi olla sellaisia oikeus- ja tosiseikkakysymyksiä, jotka olisi kyseisellä ratkaisulla tosiasiallisesti tai väistämättä ratkaistu.
(ks. 42, 43, 45 ja 48 kohta)
2.      Oikeus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen on jokaisella yksityisellä, jolle unionin toimielin on antamalla hänelle täsmällisiä vakuutteluita synnyttänyt perusteltuja odotuksia. Sen sijaan kukaan ei voi vedota tämän periaatteen loukkaamiseen, jollei mainittuja vakuutteluja ole annettu.
Päätös yhteisön merkitsemisestä luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat jäädytetään, ei anna yhteisölle täsmällisiä vakuutteluja siitä, ettei neuvostolla olisi käytössään mitään muita kyseistä yhteisöä koskevia perusteita kuin ne, jotka sisältyvät kyseisen päätöksen perusteluihin, eikä muita todisteita, jotka olisivat omiaan oikeuttamaan rajoittavien toimenpiteiden kohdistamisen kyseiseen yhteisöön.
(ks. 50 ja 51 kohta)
3.      Tehokkaan oikeussuojan periaate ei voi estää neuvostoa merkitsemästä henkilöä tai yhteisöä uudelleen luetteloihin henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat jäädytetään, muilla kuin niillä perusteilla, joihin alkuperäinen luetteloon merkitseminen perustui, tai identtisellä perusteella, joka perustuu muihin todisteisiin. Kyseisellä periaatteella nimittäin pyritään sen varmistamiseen, että asianomaiselle vastainen toimi voidaan riitauttaa tuomioistuimessa, eikä siihen, ettei uutta asianomaiselle vastaista toimea, joka perustuu eri perusteisiin tai todisteisiin, voitaisi antaa.
On siis niin, että kun kanteen kohteena oleva unionin toimielimen päätös kumotaan, sen ei katsota koskaan olleen olemassa, ja kyseinen toimielin, joka aikoo tehdä uuden päätöksen, voi tutkia asian kokonaisuudessaan uudelleen ja vedota muihin kuin niihin perusteisiin, joihin kumottu päätös perustui.
Tästä seuraa, että todettu lainvastaisuus siinä yhteydessä, kun kantaja oli ensimmäisen kerran merkitty luetteloihin henkilöistä ja yhteisöistä, joiden varat jäädytetään, ei ole omiaan estämään neuvostoa toteuttamasta kantajan tilanteen uudelleentarkastelun jälkeen uusia rajoittavia toimenpiteitä sellaisten tosiseikkoja koskevien tietojen perusteella, jotka jo ovat olemassa tai saatavilla.
(ks. 54–56 kohta)
4.      Päätöksen 2010/413, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2012/635, 20 artiklan 1 kohdan c alakohtaan ja asetuksen N:o 267/2012, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1263/2012, 23 artiklan 2 kohdan d alakohtaan sisältyvää kriteeriä, joka koskee tukea Iranin hallitukselle, on tulkittava siten, että se koskee asianomaisen henkilön tai yhteisön omaa toimintaa, jolla tosin ei sellaisenaan ole mitään suoraa tai välillistä yhteyttä ydinaseiden levittämiseen mutta joka on kuitenkin omiaan edistämään sitä, koska siten Iranin hallitukselle tarjotaan aineellisia, rahoituksellisia tai logistisia resursseja tai välineitä, joiden avulla sen on mahdollista jatkaa levittämistoimintaa.
Lisäksi kyseinen kriteeri, luettuna neuvoston tavoittelemien päämäärien valossa, koskee sellaisia Iranin hallitukselle annettavan tuen muotoja, jotka määrällisen tai laadullisen merkittävyytensä vuoksi edistävät Iranin ydinenergia-alan toimintaa.
(ks. 67 ja 69 kohta)