62015TO0522
A TÖRVÉNYSZÉK ELNÖKÉNEK VÉGZÉSE
2015. december 15. (
*1
)
„Ideiglenes intézkedés iránti kérelem — Verseny — Kartellek — Kiskereskedelmi értékesítésre szolgáló élelmiszer‑csomagolás — Bírságot kiszabó határozat — Bankgarancia — Végrehajtás felfüggesztése iránti kérelem — Fumus boni iuris — Sürgősség — Az érdekek mérlegelése”
A T‑522/15. R. sz. ügyben,
a CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC (székhelye: Reggio Emilia [Olaszország]),
a Coopbox group SpA (székhelye: Reggio Emilia),
a Poliemme Srl (székhelye: Reggio Emilia),
a Coopbox Hispania, SL (székhelye: Lorca [Spanyolország]),
a Coopbox Eastern s.r.o. (székhelye: Vágújhely [Szlovákia])
(képviselik őket: S. Bariatti és E. Cucchiara ügyvédek)
felpereseknek
az Európai Bizottság (képviselik kezdetben: F. Jimeno Fernandez, A. Biolan és P. Rossi, később: MM. Jimeno Fernandez, P. Rossi és L. Malferrari, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen,
az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39563 – Kiskereskedelmi értékesítésre szolgáló élelmiszer‑csomagolás) hozott, 2015. június 24‑i C(2015) 4336 végleges bizottsági határozat végrehajtásának azon részében való felfüggesztése iránti kérelme tárgyában, amelyben az a felpereseket a velük szemben kiszabott bírságok összege azonnali végrehajtásának elkerülése feltételéül bankgarancia alapítására vagy ezen összeg ideiglenes megfizetésére kötelezi,
A TÖRVÉNYSZÉK ELNÖKE
meghozta a következő
Végzést (
1
)
A jogvita előzményei
1
A jelen ügy az élelmiszerek polisztirol és polipropilén tálcákban történő csomagolásának ágazatában fennálló kartellekre vonatkozik, mely termékeket a friss élelmiszerek, többek között hús, szárnyas és hal kiskereskedelmi csomagolására használják. A kartellek által lefedett földrajzi területek többek között Olaszország, Délnyugat‑Európa, valamint Közép‑ és Kelet‑Európa. A versenyellenes megállapodások által követett főbb célok a magas árak fenntartása, az alapanyagok növekvő árának összehangolt áthárítása, valamint az ügyfelek és piacok történeti felosztására vonatkozó status quo fenntartása. Az Európai Bizottság azt rója fel a felpereseknek, a CCPL – Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC‑nek, a Coopbox group SpA‑nak, a Poliemme Srl‑nek, a Coopbox Hispania, SL‑nek és a Coopbox Eastern s.r.o.‑nak, hogy e kartellekben részt vettek.
2
Az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39563 – Kiskereskedelmi értékesítésre szolgáló élelmiszer‑csomagolás, a továbbiakban: megtámadott határozat) hozott, 2015. július 1‑jén közölt, 2015. június 24‑i C(2015) 4336 végleges határozatában a Bizottság megállapította, hogy a felperesek a Coopbox‑csoport tagjai, melyeknek az anyavállalata a CCPL‑csoport frissélelmiszer‑csomagolás divíziójához tartozó társaságokat irányítja, mely utóbbi egy tíz szövetkezetből álló konzorcium, mely különböző más vállalkozásokban rendelkezik részesedéssel, és több különböző ágazatban tevékenykedik, mint a Coopboxon keresztül a friss élelmiszerek csomagolása, az építőanyagok, a vállalkozásoknak nyújtott szolgáltatások, az energia és az ingatlan ágazata. A Bizottság szerint a CCPL a CCPL‑csoport legfelső szintű anyavállalata. A Bizottság a felperesekkel szemben összesen 33694000 EUR bírságot szabott ki, azaz 22137000 EUR‑t az Olaszországban, 10955000 EUR‑t a Délnyugat‑Európában, és 602000 EUR‑t a Közép‑ és Kelet‑Európában elkövetett jogsértésekért.
3
E bíróságok összegét úgy állapították meg, hogy engedékenységi intézkedés keretében az Olaszországban elkövetett jogsértésért kiszabandó bírságot 20%‑kal, a Délnyugat‑Európában és Közép‑ és Kelet‑Európában elkövetett jogsértésért kiszabandó bírságot 30%‑kal csökkentették, azaz összesen közel 14 millió euróval a kartellügyek esetében a bírságok alóli mentességről és a bírságok csökkentéséről szóló bizottsági közlemény alkalmazásában (HL 2006. C 298., 17. o.). Ezenfelül a Bizottság az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (a továbbiakban: a 2006. évi iránymutatás) 35. pontja értelmében részben elfogadta a felperesek fizetési képesség hiányára alapított kérelmét, és [bizalmas] (
2
) ‑kal csökkentette a velük szemben kiszabandó bírság végső összegét, ami megközelítőleg [bizalmas] eurónak felel meg.
4
A megtámadott határozat 2. cikkének utolsó bekezdése úgy rendelkezik, hogy a bírságot a határozat közlésének napjától számított három hónapon belül meg kell fizetni, továbbá, hogy e határidő lejártát követően automatikusan az Európai Központi Bank által a fő refinanszírozási műveletekre alkalmazott, 3,5 százalékponttal növelt kamatláb alapján számított kamatfizetési kötelezettség keletkezik azon hónap első napján, amikor a jelen határozatot elfogadták. A szankcionált vállalkozás által indított kereset alapján e vállalkozás az esedékes bírságot fedezheti bankgarancia alapításával vagy a bírság ideiglenes megfizetésével.
5
E tekintetben a megtámadott határozatot közlő levél kifejti, hogy a fizetési határidő lejártával a Bizottság behajtja a követelést, amely után automatikusan kamatot számítanak fel a lejáratot követő naptól a tényleges kifizetés napjával bezárólag. A kamatot 3,5 százalékponttal növelt 0,05%‑os alapkamatlábbal számítják, ami 3,55%‑nak felel meg. Kereset esetén a felperesek a lejárat előtt ki kell, hogy egyenlítsék a bírságot, akár a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által elfogadható pénzügyi garancia alapításával, akár a bírság ideiglenes megfizetésével. Pénzügyi garancia alapítása esetén a bírság után 1,55% kamatot kell fizetni. A fizetésben vagy a garanciaalapításban bekövetkezett bármely késedelem esetén a fent említett alapkamatlábat 3,5 százalékponttal meghaladó késedelmi kamatot kell fizetni.
Az eljárás és a felek kérelmei
6
A Törvényszék Hivatalához 2015. szeptember 10‑én benyújtott keresetlevelükkel a felperesek a megtámadott határozatban velük szemben kiszabott bírság megsemmisítése, vagy másodlagosan a bírság összegének csökkentése iránti keresetet terjesztettek elő. Keresetük alátámasztásaként az arányosság és a megfelelőség elvének a kiszabott bírság alapösszegének meghatározásakor történt megsértésére hivatkoznak.
7
A Törvényszék Hivatalához 2015. szeptember 29‑én benyújtott külön beadványukban a felperesek benyújtották a jelen ideiglenes intézkedés iránti kérelmet, amelyben azt kérik, hogy a Törvényszék elnöke:
—
rendelje el a megtámadott határozat felfüggesztését, amennyiben az bankgarancia alapítását vagy a bírságösszeg ideiglenes megfizetését írja elő annak feltételeként, hogy az összeg azonnali behajtását elkerüljék;
—
a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére;
8
A Törvényszék Hivatalánál 2015. október 15‑én benyújtott észrevételeiben a Bizottság azt kéri, hogy a Törvényszék elnöke:
—
utasítsa el az ideiglenes intézkedés iránti kérelmet;
—
a felpereseket kötelezze a költségek viselésére.
9
A felperesek a Bizottság észrevételeire a 2015. október 28‑i beadványukban válaszoltak. A Bizottság ezzel kapcsolatban a 2015. november 6‑i beadványban foglalt állást, amelyet a 2015. november 18‑i, 23‑i, 30‑i és december 3‑i levélváltás követett.
A jogkérdésről
Általános megfontolások
[omissis]
14
A jelen ügy körülményei között először azt kell megvizsgálni, hogy a fumus boni iurisszal kapcsolatos feltétel teljesül‑e. E vizsgálat pontos terjedelmét illetően úgy tűnik – tekintettel a megtámadott határozat 2. cikkére és az e határozatot közlő levélre (lásd a fenti 4. és 5. pontot) –, hogy az ideiglenes intézkedés iránti kérelem értelemszerűen csak arra irányulhat, hogy a felperesek mentesüljenek a velük szemben kiszabott bírságok nem azonnali behajtásának feltételeként meghatározott bankgarancia nyújtásának kötelezettsége alól, amely a kiszabott bírságok ideiglenes megfizetésénél kevésbé költséges megoldás (lásd ebben az értelemben: 2009. november 29‑iNovácke chemické závody kontra Bizottság végzés, T‑352/09 R, EU:T:2009:422, 19. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A fumus boni iurisról
[omissis]
16
Jelen esetben az alapügyben másodlagosan előterjesztett, a velük szemben kiszabott bírság csökkentésére irányuló kérelem alátámasztására a felperesek különösen azt róják fel a Bizottságnak, hogy nem vette kellő mértékben figyelembe a felperesek által alkotott CCPL‑csoport fizetési képességének hiányát. A Bizottság elismerte, hogy a csoport drasztikus pénzügyi válságon ment keresztül, mindazonáltal elutasította, hogy jelentősebben csökkentse a felperesekre kiszabott bírságot, amely csökkentés lehetővé tenné gazdasági fennmaradásukat.
17
A felperesek emlékeztetnek arra, hogy a CCPL‑csoport jelenleg súlyos pénzügyi válságban van, ami miatt szerkezetátalakítási tervet kellett kidolgoznia, amelynek tartalmát a közigazgatási eljárás során ismertették a Bizottsággal. A terv lényegi elemei a részesedési portfóliók észszerűsítésében, többek között az élelmiszer‑csomagolási ágazaton kívüli ágazatokban fennálló részesedések átruházásában álltak. E tervnek megfelelően a CCPL 2014. augusztus 8‑án moratóriummegállapodást kötött a hitelező bankokkal, amely megállapodás korlátozott ideig, 2015. június 30‑ig állt fenn, és amelynek tárgya a tőke visszafizetésére vonatkozó halasztás és az odaítélt hitelek vissza nem vonására irányuló kötelezettségvállalás volt. E moratóriummegállapodás célja az volt, hogy lehetővé tegye a vállalkozások számára a szerkezetátalakítási terv végrehajtásával és véglegesítésével kapcsolatos tevékenységeik folytatását. A felperesek szerint az előirányzott átruházásokból származó bevételek nem lesznek elegendőek a CCPL [bizalmas] banki tartozása egészének visszafizetéséhez, e tartozásokat tehát újra kell tárgyalni a hitelező bankokkal, újra kell finanszírozni, és a szerkezetátalakítási terv tartamán túl kell visszafizetni. Mivel a szerkezetátalakítási tervet a hitelező bankok még nem hagyták jóvá, a felperesek úgy vélik, hogy a CCPL‑csoportnak az említett terven kívül nincsenek anyagi eszközei ahhoz, hogy a megtámadott határozatban kiszabott bírságot megfizesse. A felperesek kiemelik, hogy a Bizottság maga is elismerte a megtámadott határozat IV. mellékletében és a 2006. évi iránymutatás 35. pontjának alkalmazásában (lásd a fenti 3. pontot) a kényszerfelszámolásuk közvetlen veszélyét. Következésképpen teljesen érthetetlen, hogy a Bizottság hogyan vélhette úgy, hogy képesek lesznek 2015. október 1‑je előtt összesen több mint 33 millió EUR összegű bírság megfizetésére, tekintve, hogy a Bizottság által a megtámadott határozat IV. mellékletében említett egyetlen finanszírozási forrás sem áll e célra rendelkezésükre.
18
A felperesek kiemelik, hogy a Bizottság maga is elismerte a megtámadott határozat IV. mellékletében és a 2006. évi iránymutatás 35. pontjának alkalmazásában (lásd a fenti 3. pontot) a kényszerfelszámolásuk közvetlen veszélyét. Következésképpen teljesen érthetetlen, hogy a Bizottság hogyan vélhette úgy, hogy képesek lesznek 2015. október 1‑je előtt összesen több mint 33 millió EUR összegű bírság megfizetésére, tekintve, hogy a Bizottság által a megtámadott határozat IV. mellékletében említett egyetlen finanszírozási forrás sem áll e célra rendelkezésükre.
19
Ugyanis, amennyiben a Bizottság azt rója fel a Coopboxnak, hogy a szerkezetátalakítási terv [bizalmas] euró bevételt irányoz elő, de a kiszabott bírságok megfizetésére csak [bizalmas] eurót szán, míg a Coopbox erre a célra [bizalmas] eurót irányzott elő a 2013. évi költségvetésében, a felperesek hangsúlyozzák, hogy a [bizalmas] tartalék felvétele a költségvetésbe önmagában semmiképpen sem jelenti azt, hogy a felperesek a megtámadott határozat elfogadásakor rendelkeztek az esetleges szankció megfizetéséhez szükséges pénzeszközökkel. Megismétlik, hogy az egyetlen forrás, amellyel a CCPL‑csoport rendelkezhetett, az a szerkezetátalakítási terv megvalósításából eredő forrás. Márpedig a tervet a hitelező bankok még nem hagyták jóvá. Az előirányzott átruházásokból származó bevételek mindenesetre nem lennének elegendőek a [bizalmas] banki tartozás megfizetésére.
20
Másfelől, nem a felperesek voltak, akik úgy „döntöttek”, hogy mindössze [bizalmas] eurót szánnak a bírságok megfizetésére; itt a hitelező bankok által a szerkezetátalakítási tervben meghatározott életképességi küszöbről volt szó. E bankok ugyanis a tervet csak azzal a feltétellel hajlandóak elfogadni, hogy a szankció nem haladja meg a [bizalmas] euró felső határt. Ami a felpereseket illeti, nekik a csőd elkerülése érdekében nem volt más választásuk, mint hogy elfogadják a tervet a hitelező bankok által de facto előírt feltételek mellett.
21
Amennyiben a Bizottság úgy véli, hogy a CCPL‑csoport további forrásokat tudna előteremteni az említett terven felül, különösen a kisebbségi pénzügyi részesedések eladásából, mint amilyenek a Refincoop SpA, az Erzelli Energia Srl, a Smec Srl, a Sagif SpA és az Athenia Net Srl társaságokban fennálló részesedések, vagy a tagok, például a CMB SC vagy a CCFS SC szövetkezet által esetlegesen befizetett pénzügyi támogatások, a felperesek azt állítják egyrészről, hogy ha a csoportjuk a részesedések eladásából származó bevételt a bírság megfizetésére és nem a tartozásai rendezésére használná fel, az a kényszerfelszámolásukhoz vezetne. Következésképpen feltételezve, hogy e részesedések értékesítéséből bevételeket eredményez, azt mindenekelőtt a tartozások kiegyenlítésére kell felhasználni. Másfelől [bizalmas].
[omissis]
26
Azon lehetőséget illetően, miszerint további forrásokat teremtenek elő a CCPL tagjainak esetleges pénzügyi támogatása révén, a felperesek emlékeztetnek arra, hogy a CCPL négy tagszövetkezete, a Coopsette SC, az Unieco SC, az Open Co SC és a CEAP SC, kritikus pénzügyi helyzetben van. Ami a többieket illeti, különösen a CMB és a CCFS szövetkezetet, a felperesek rámutatnak arra egyrészről, hogy a CMB kevesebb mint 20%‑os részesedéssel rendelkezik a CCPL‑ben, és hogy e részesedés pusztán intézményi jellegű. A CCPL ugyanis első szintű szövetkezetek konzorciuma, amelynek elsődleges célkitűzése a tagok szövetkezeti céljainak elősegítése. Nehéz tehát meghatározni a CMB olyan konkrét gazdasági vagy ipari érdekeltségét, amely indokolná a CCPL‑lel szembeni pénzügyi kötelezettségvállalását. Másfelől a CCFS pénzügyi tevékenységére irányadó belső szabályok felső határt állapítanak meg az egyes tagokkal szembeni kitettséget érintően – az utolsó jóváhagyott mérlegben szereplő nettó könyv szerinti vagyon egyhatodában –, annak elkerülése érdekében, hogy a kockázat nagymértékben egyetlen társaságban összpontosuljon. Márpedig, tekintettel a CCPL nettó vagyonának a 2013. és 2014. évi veszteségek miatti drasztikus csökkenésére, nem volt kérdés, hogy a CCFS helyt ad‑e a hitelkérelmének.
[omissis]
32
E tekintetben helyénvaló rámutatni arra mindenekelőtt, hogy az általános és elvi érvelés szerint, amelyre a Bizottság hivatkozik, miszerint a bírság összegének meghatározása során nem köteles figyelembe venni az érintett vállalkozás veszteséges pénzügyi helyzetét, mivel az ilyen kötelezettség elismerése indokolatlan versenyelőnyhöz juttatná a piaci feltételekhez legkevésbé alkalmazkodó vállalkozásokat, ebben az összefüggésben nem releváns. Vitathatatlan ugyanis, hogy a Bizottság ténylegesen figyelembe vette a felperesek veszteséges pénzügyi helyzetét a megtámadott határozat IV. mellékletében a 2006. évi iránymutatás 35. pontjának alkalmazásában.
33
Így a Bizottság az említett mellékletben úgy vélte, hogy [bizalmas]. A Bizottság szerint [bizalmas], ez a helyzet pedig elsődlegesen annak köszönhető, hogy [bizalmas], ami jelentősen hozzájárult a Coopbox eladósodásához, [bizalmas]. Még mindig a Bizottság szerint: a Coopbox helyzetében semmi nem utal arra, hogy [bizalmas]. A Bizottság úgy látja tehát, hogy [bizalmas].
34
A jelen esetben tehát nem elvi kérdésekről kell dönteni, mint amelyeket a Bizottság is tárgyalt, hanem azt kell vizsgálni, hogy a Bizottság azzal, hogy csak [bizalmas] bírságcsökkentést ítélt meg a Coopbox fizetési képességének hiányára tekintettel, kellően figyelembe vette‑e a CCPL‑csoportot a megtámadott határozat elfogadásakor érintő pénzügyi válságot. Ebben az összefüggésben több elem is arra utal, hogy a Bizottság ténylegesen alábecsülte a megtámadott határozatban – a CCPL‑csoport tagjaiként, annak összefüggésében vizsgálandó – felperesek veszteséges pénzügyi helyzetének súlyosságát.
35
Így először is a Coopboxnak mindössze [bizalmas] bírságcsökkentés megítélésével a Bizottság nyilvánvalóan nem a valós értékén kezelte a CCPL‑csoport pénzügyi erejét. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy ezen ideiglenes intézkedés iránti eljárásban a felek egyetértenek abban, amit az ügyiratok is alátámasztanak, hogy a CCPL‑csoport olyan pénzügyi válságban van, amely szerkezetátalakítási terv kidolgozását tette szükségessé, amely terv 2014‑es eredeti verziójához a csoportnak hitelező bankokkal fennálló moratóriummegállapodás kötődött, és amelyet 2015 áprilisában aktualizáltak. A terv lényegi elemei a CCPL‑csoport adósságainak átütemezése és a meghatározott társaságokban fennálló részesedések átruházása, amely átruházásokból befolyó bevételeket a csoport tevékenységeinek fellendítésére szánják, lehetővé téve egyúttal a banki tartozások visszafizetését is.
36
A felperesek azt állítják, és ezt a Bizottság sem cáfolja érdemben, hogy szükség van a szerkezetátalakítási terv tényleges végrehajtására, ami döntőnek tűnik a csoport pénzügyi fennmaradása szempontjából, mivel a csoport ingatag helyzetét rontotta az is, hogy az említett tervet a hitelező bankok még nem hagyták jóvá véglegesen, méghozzá pontosan a felperesekre kiszabott bírságok e bankok szerint jelentős összege miatt. Ebben az összefüggésben, jóllehet a Bizottság bizonyos mértékű szkepticizmusnak adott hangot e tekintetben, prima facie nem tűnik meglepőnek, ha e bankok a CCPL‑csoporttal elsődlegesen a saját banki hiteleiket igyekeznének visszafizettetni, amely hitelek a megtámadott határozat elfogadása előtt keletkeztek, azáltal, hogy az e határozatot megelőzően kidolgozott tervben csak a jövőbeni szankció alárendelt kifizetéséről rendelkeznek. Azon tényt illetően, miszerint e címen csak [bizalmas] eurót irányoznak elő, ez a csoport szerkezetátalakításából, nevezetesen az eszközök értékesítéséből várt bevételek összegének bizonytalan jellegét tükrözi, amely összegekkel kapcsolatban a bankok, nem minden ok nélkül, attól tartanak, hogy nem lesznek elegendőek még az ő hiteleik – elsőbbségi – törlesztésére sem.
[omissis]
39
Harmadszor, azt állítva, hogy a felperesek képesek lesznek a kiszabott bírságot megfizetni a CCPL egyes részvényes szövetkezeteinek, nevezetesen a CMB‑nek és a CCFS‑nek a forrásaiból, a Bizottság, úgy tűnik, nem ismeri a CCPL szövetkezeti struktúráját. Ugyanis ellentétben egy olyan gazdasági csoporttal, amelyet vertikálisan integrált szervezet keretében anyavállalat irányít, amely meghatározza a csoport valamennyi tagjának gazdasági stratégiáját és közös érdekeit, és ennek következtében kölcsönös pénzügyi felelősséggel rendelkezik, a szövetkezetet alkotó társaságok főszabály szerint nagyobb pénzügyi és gazdasági függetlenséget élveznek. Az együttműködés elvén alapuló szövetkezetnek csak az a célja, hogy tagjai érdekeit szolgálja, különösen azáltal, hogy számukra szolgáltatásokat nyújt, megszervezi a termékeik központosított értékesítését, együttesen vásárolja meg a nyersanyagokat, illetve munkalehetőségeket kínál. Ebből következik, hogy a tagoknak csak rendkívül csekély objektív érdeke fűződik a szövetkezeten belüli másik tag pénzügyi támogatásához. Ami a tag „saját”szövetkezete pénzügyi fennmaradásának biztosításával kapcsolatos érdekeit illeti a kényszerfelszámolás veszélye esetén, azok szintén korlátozottak, minthogy a tagságból származó előnyöktől, egy másik – adott esetben a korábbi eltűnése esetén újonnan létrehozott – szövetkezetbe való belépés lehetőségétől és az ezen új belépéssel együtt járó költségektől függnek.
40
Főszabály szerint igaz ez a CCPL‑csoport struktúrájára is, amelyre tekintettel a felperesek lényegében azt állítják, a Bizottság pedig nem cáfolja, hogy első szintű szövetkezetek konzorciumáról van szó, amelynek elsődleges rendeltetése, hogy tagjai szövetkezeti érdekeit előmozdítsa, köztük a CMB‑ét, amely részesedései tisztán intézményi jellegűek. Ebből az a következtetés adódik, hogy a CMB‑nek – amely olyan választás előtt áll, hogy a nyilvánvalóan jelentős forrásait (lásd a fenti 28. pontot) az erőteljesen eladósodott és éppen a kiszabott bírságok miatt a kényszerfelszámolás kockázatának kitett szövetkezeti struktúrára fordítsa, vagy adott esetben új szövetkezeti struktúrába fektessen be – nemigen áll objektív érdekében, hogy kötelezettséget vállaljon a legfelső szintű anyavállalat vagy a testvérszövetkezetek széles körű támogatására. Ez az érdek ugyanilyen okokból minimálisnak tűnik a CCFS finanszírozási szövetkezet esetében, amelynek tevékenységére ráadásul szigorú banki szabályok irányadóak, és amely már most is a CCPL‑csoport legjelentősebb hitelező bankja, mivel rögzítették, hogy belső rendszerének értelmében a követelését megfelelő garanciáknak kell biztosítania. Márpedig nehéz pénzügyi helyzetének okán a csoport nem igazán tűnik alkalmasnak arra, hogy a CCFS számára további garanciákat adjon, ami prima facie kizárja a megtámadott határozatban kiszabott bírságok CCFS általi finanszírozásának minden észszerű lehetőségét.
41
Így, a felperesek által előterjesztett érvek, amelyek azt kívánják alátámasztani, hogy a Bizottság alábecsülte a CCPL‑csoport veszteséges pénzügyi helyzetét, első látásra nem tűnnek megalapozatlannak. Mindenesetre az ideiglenes intézkedésről határozó bíró csak azt állapíthatja meg, hogy a hivatkozott elemek értékelése az alapeljárásban az ügy érdemében határozó bíróság részéről alapos vizsgálatot tesz szükségessé. Következésképpen fumus boni iuris áll fenn a felperesekkel szemben kiszabott bírságoknak a Bizottság által a megtámadott határozatban megállapítottnál jelentősebb mértékben való csökkentését illetően.
42
Hozzá kell fűzni, hogy az EUMSZ 261. cikk, valamint az [EUMSZ] 101. és [EUMSZ] 102. cikkben meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16‑i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.) 31. cikke szerint a Törvényszék korlátlan felülvizsgálati jogkörrel rendelkezik az azon határozatokkal szemben benyújtott keresetek elbírálása során, amelyekben a Bizottság bírságot vagy kényszerítő bírságot szabott ki. A jelen esetben kellően valószínű, hogy a Törvényszék az alapügyben e jogkörével élni fog, és még jobban csökkenti a felperesekkel szemben kiszabott bírságokat (lásd ebben az értelemben: 2011. április 13‑iWestfälische Drahtindustrie és társai kontra Bizottság végzés, T‑393/10 R, EBHT, EU:T:2011:178, 60. pont). A korlátlan felülvizsgálati jogkörrel rendelkező bíróság ugyanis a megváltoztatásra irányuló jogkörének gyakorlása során figyelembe veheti a döntésének időpontjában fennálló jogi és ténybeli helyzetet (lásd ebben az értelemben: 1974. március 6‑iIstituto Chemioterapico Italiano és Commercial Solvents kontra Bizottság ítélet, 6/73 és 7/73, EBHT, EU:C:1974:18, 51. és 52. pont; 1995. július 14‑iCB kontra Bizottság ítélet, T‑275/94, EBHT, EU:T:1995:141, 61. pont; 2011. október 5‑iRomana Tabacchi kontra Bizottság, T‑11/06, EBHT, EU:T:2011:560, 282–285. pont). Márpedig a 2015. október 28‑i beadványuk 3. és 42. pontjában a felperesek hangsúlyozták, a Bizottság pedig érdemben nem cáfolta, hogy a CCPL‑csoport és különösen a Coopsette és az Open szövetkezet gazdasági és pénzügyi helyzete még tovább romlott a 2015. év harmadik harmadában a megtámadott határozatban figyelembe vett helyzethez képest.
43
A fumus boni iuris fennállása vizsgálatának befejeztével az ideiglenes intézkedésről határozó bíró úgy véli, hogy prima facie kellően valószínűsíthető, hogy az ügy érdemében határozó bíróság jelentősen csökkentené a megtámadott határozatban a Bizottság által a felperesekkel szemben kiszabott bírság összegét.
A sürgősségről
[omissis]
48
Amint a megtámadott határozat 2. cikkéből és a határozatot közlő levélből (lásd a fenti 4. és 5. pontot) következik, a Bizottság engedélyezte a felperesek számára, hogy bankgaranciát vegyenek igénybe, amelynek révén ideiglenesen teljesíthetik a kiszabott bírságok megfizetésével kapcsolatos kötelezettségüket anélkül, hogy a követelt összegeket az esedékessé válásuk időpontjában meg kellene fizetniük.
49
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy mivel a bankgarancia nyújtása követelményének lehetősége megfelel a Bizottság általános és észszerű eljárásmódjának, a bankgarancia‑nyújtási kötelezettség – mint a kiszabott bírságok azonnali megfizetése mellőzésének feltétele – alól a felperesek csakis különleges körülmények fennállása esetén mentesülhetnek (lásd ebben az értelemben: 2001. március 23‑i végzés, FEG kontra Bizottság, C‑7/01 P(R), EBHT, EU:C:2001:183, 44. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; Fapricela kontra Bizottság, fenti 46. pont, EU:T:2011:395, 22. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
50
Az ilyen különleges körülmények fennállásának megállapításához a felpereseknek főszabály szerint bizonyítaniuk kell vagy azt, hogy számukra objektíve lehetetlen bankgarancia nyújtása, vagy pedig azt, hogy a bankgarancia nyújtása a fennmaradásukat veszélyeztetné (lásd ebben az értelemben:Westfälische Drahtindustrie és társai kontra Bizottság végzés, fenti 42. pont, EU:T:2011:178, 23. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; Fapricela kontra Bizottság végzés, fenti 46. pont, EU:T:2011:395, 23. pont).
51
E két különleges körülmény vagylagos, nem pedig együttes. Következésképpen, ha a felperesek jogilag megkövetelt módon bizonyítani tudják, hogy számukra objektíve lehetetlen bankgarancia nyújtása a kiszabott bírságok tekintetében, az előző pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlatnak megfelelően el kell ismerni a végrehajtás kért felfüggesztésének sürgősségét.
[omissis]
56
A jelen esetben az ügyiratokból következik, hogy a CCPL‑csoport 2015 júliusában tizenhárom pénzintézetet keresett meg – Unicredit, Intesa SanPaolo, Monte dei Paschi di Siena, Banca Nazionale del Lavoro, Unipol Banca, Banca Popolare di Milano, Banco Popolare, BPER, Cariparma, Carige, CCFS, Coopfond és Carisbo –, hogy bankgaranciát szerezzen a felperesekkel szemben megtámadott határozatban kiszabott bírságok fedezésére. E garanciakérelmek mindegyikét elutasították.
[omissis]
61
E dokumentumokat olvasva meg kell állapítani, hogy a megkeresett pénzintézetek többsége a CCPL bizonytalan gazdasági és pénzügyi helyzetére vonatkozó részletes érvekkel indokolta az elutasítást, amely helyzet nem tette számukra lehetővé a kért bankgarancia megadását. Ennek során különösen a CCPL‑csoport releváns vagyoni és pénzügyi számviteli dokumentumait, a csoport szerkezetátalakítására kidolgozott tervet és a kiszabott bírságok nagyságát vették alapul.
62
Ami a bankgarancia iránti megfelelő kérelmek hátterét illeti, az ügyiratokból az következik, hogy 2015 júliusának elején a CCPL‑csoportot képviselő stratégiai tanácsadó testület vette fel a kapcsolatot elektronikus levelek útján a megkeresett pénzintézetekkel, többek között a CCPL‑csoport hitelező bankjaival, valamint több ügyvéddel. Ennek alkalmával az említett testület a csoportot érintő „alternatív forgatókönyvekre vonatkozó hipotéziseket” tartalmazó dokumentumot nyújtott be ezen intézmények számára, amely forgatókönyvek a következő két utat azonosították: vagy a megtámadott határozattal – beleértve a bankgarancia nyújtását – szembeni keresetindítás, és a csőd elkerülését célzó adósságátütemezési megállapodás előterjesztése, vagy a felszámolási jellegű csődeljárás megindítása. E dokumentum többek között kifejtette az adósságátütemezés és bankgarancia‑nyújtás előnyeit az eszközök felszámolásának értékében és a hitelek visszafizetésében kifejezve, a csődegyezséggel kapcsolatos hipotézishez viszonyítva. Ebben az összefüggésben terjesztették elő a bankgarancia bankok közötti részekre osztásának részleteit, amelyek értelmében nyolc bank, köztük a megbízott hitelező bankok részleges garanciát nyújtanának, amelyek egyedi összege a csoport felé fennálló megfelelő banki követeléshez igazodna.
63
Tekintettel a fentiekre, az ideiglenes intézkedésről határozó bíró nem lát észszerű indokot arra, hogy kétségbe vonja, hogy az imént említett dokumentum, amelyet a Bizottság egyszerű, a hitelező bankokkal folytatott megbeszéléseket előkészítő dokumentumnak minősít, valójában az egyik olyan tényező volt, amelynek alapján a megkeresett pénzintézetek elutasították a kért bankgaranciát. Ez az elutasítás kiterjedt tehát a részletekre osztott garanciával kapcsolatos hipotézisekre is.
64
Következésképpen a felperesek mint a CCPL‑csoport tagjai időben komoly erőfeszítéseket tettek annak érdekében, hogy a velük szemben kiszabott bírságok fedezésére bankgaranciát szerezzenek. Ezen erőfeszítések sikertelensége abból adódott, hogy a megkeresett pénzintézetek – miután alaposan megvizsgálták a CCPL‑csoport gazdasági és pénzügyi helyzetét, ahogyan ez az elutasító leveleik többségéből kitűnik, amelyek igazolják, hogy ezek az intézmények a csoport helyzetéről is teljes mértékben tájékoztatva voltak – elutasították a garancia iránti kérelmeket. Ilyen körülmények között nincs jelentősége, hogy egyedül az Unipol Banca társaság indokolta meg az elutasítást, tömören, „a kérelem alapos értékelésére” hivatkozva.
[omissis]
66
Mivel a bankgaranciát a fent kifejtett indokolással összesen tizenkét bank utasította el, a felperesek a jogilag megkövetelt módon bizonyították, hogy számukra objektíve lehetetlen e garancia nyújtása, annál is inkább, mivel az ítélkezési gyakorlat hasonló helyzetben már két vagy három elutasítást is elegendőnek talált (2006. július 13‑i végzés, Romana Tabacchi kontra Bizottság, T‑11/06 R, EBHT, EU:T:2006:217, 102. és 103. pont; 1. garantovaná kontra Bizottság, fenti 44. pont, EU:T:2011:63, 56. pont).
67
A Bizottság által előadott ellenérvek egyike sem helytálló.
68
Először is, a Bizottság azt rója fel a felpereseknek, hogy nem használták ki kellő mértékben a CCPL forrásait és az esetleges bankgaranciák fedezésére alkalmas pénzügyi támogatás megszerzése érdekében nem fordultak a CCPL részvényes szövetkezeteihez, nevezetesen a CMB‑hez vagy a CCFS‑hez, amelyek mindegyike a CCPL tőkéjének 19,42%‑ával és elegendő erőforrásokkal rendelkezett (lásd a fenti 28. pontot).
69
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy azon csoport erejének figyelembevétele, amelyhez az ideiglenes intézkedés elrendelését kérő fél tartozik, azon az elgondoláson alapul, hogy e fél objektív érdekei nem önálló jellegűek a felet ellenőrző vagy ugyanahhoz a csoporthoz tartozó személyek érdekeihez viszonyítva, azzal, hogy ez a megközelítés – a csoport részvényesi szerkezetét figyelembe véve – a szóban forgó társaság tőkéjének 50, 40, sőt 30%‑ával rendelkező kisebbségi részvényesekre is vonatkozik (lásd ebben az értelemben: Westfälische Drahtindustrie és társai kontra Bizottság végzés, fenti 42. pont, EU:T:2011:178, 38. pont; 2011. június 21‑iMB System kontra Bizottság végzés, T‑209/11 R, EU:T:2011:297, 35. pont; 2013. szeptember 26‑i, Tilly‑Sabco kontra Bizottság végzés, T‑397/13 R, EU:T:2013:502, 41. pont).
70
Mindazonáltal, amint az a fenti 39. és 40. pontban kifejtésre került, a CCPL‑csoporton belüli érdekek, nevezetesen egyrészről a CMB és a CCFS szövetkezet, másrészről a felperesek, azaz a legfelső szintű anyavállalat és a testvérszövetkezetek között, nincsenek kellőképp szorosan összehangolva. Következésképpen a csoport fenti 69. pontban kifejtett koncepciója nem alkalmazható szövetkezeti környezetben, ily módon a CMB és a CCFS pénzügyi forrásai ebben az összefüggésben nem vehetők figyelembe. Ilyen körülmények között nem szükséges meghatározni, hogy a mindössze a tőke 19,42%‑át képviselő kisebbségi részesedés kellően jelentősnek tekinthető‑e a csoport fogalmának alkalmazásához.
[omissis]
75
Mindezekre tekintettel a felperesek jogilag megkövetelt módon bizonyították az általuk kért ideiglenes intézkedés elrendelésének sürgősségét.
Az érdekek mérlegeléséről
[omissis]
77
A jelen ügyben a felperesek bizonyították mind az ideiglenes intézkedés iránti kérelmük sürgősségét, mivel számukra objektíve lehetetlen volt, hogy bírságaik fedezésére bankgaranciát szerezzenek, mind pedig a fumus boni iurist a bírságok csökkentése iránti másodlagos kérelmüket illetően. El kell tehát ismerni, hogy főszabály szerint védelemre érdemes érdekük fűződik azon kötelezettségük felfüggesztéséhez, hogy e bírságok fedezésére bankgaranciát nyújtsanak (lásd ebben az értelemben: Westfälische Drahtindustrie és társai kontra Bizottság végzés, fenti 42. pont, EU:T:2011:178, 63. pont). Amennyiben ugyanis az ideiglenes intézkedés iránti kérelmük elutasításra kerülne, a Bizottság jogosult lenne a bírságok azonnali behajtására, ami minden valószínűség szerint a felperesek felszámolását eredményezné, amelynek tekintetében maga a Bizottság is rámutatott arra a megtámadott határozat IV. mellékletében, hogy azt el kellene kerülni. Ezenfelül tény, hogy a CCPL‑csoport jelenleg 822 munkavállalót foglalkoztat, közülük 647‑et a friss élelmiszerek csomagolásának ágazatában. A kényszerfelszámolás esetén így növekedne a munkanélküliség, amit a Bizottság kifejezetten elismert a megtámadott határozat IV. mellékletében.
78
Amennyiben a Bizottság az Európai Unió versenyszabályai tényleges érvényesülésének fenntartásához és az általa kiszabott bírságok visszatartó erejéhez fűződő közérdekre hivatkozik, meg kell állapítani, hogy ezzel az érdekkel nem ellentétes a Bizottság által kiszabott bírságok – akár még jelentős – csökkentése sem. Ugyanis, amint a 2006. évi iránymutatás 35. pontjából következik, a Bizottság kifejezetten fenntartotta a jogot, hogy bírságcsökkentést állapítson meg az érintett vállalkozások fizetési képessége hiányának figyelembevétele érdekében. A bankgarancia‑alapítási kötelezettség alóli mentesítés joga tehát nem tagadható meg az ideiglenes intézkedésről határozó bírótól, akinek az alapeljárás időtartamára egyensúlyt kell találnia a kiszabott bírság visszatartó ereje és a szankcionált vállalkozás pénzügyi helyzete között.
[omissis]
80
A fentiekből az következik, hogy – tekintettel a felperesek ténybeli és jogi helyzetét jellemző különleges körülményekre, nevezetesen a kiszabott bírságokat fedező bankgarancia alapításának jelenlegi objektív lehetetlenségére – helyénvaló a felperesek érdekeit a Bizottság által hivatkozott érdekek elé helyezni.
81
Mindazonáltal meg kell jegyezni egyrészről, hogy a fumus boni iuris csak a kiszabott bírság csökkentésére irányuló, másodlagos kérelmek tekintetében került megállapításra, és másrészről, hogy a felperesek a 2015. október 28‑i, november 18‑i és 30‑i beadványukban is késznek mutatkoztak a bírságok részletekben történő megfizetésével kapcsolatos kötelezettségvállalásra. E tekintetben emlékeztettek arra, hogy a CCPL‑csoportnak a hitelező bankok jóváhagyása alatt álló szerkezetátalakítási terve jelen pillanatban [bizalmas] eurót enged a bírságok megfizetésére fordítani. A felperesek ezenkívül kifejezték készségüket – ugyanezen bankok jóváhagyására is figyelemmel – arra vonatkozóan, hogy az említett kifizetésre fordítsák a Refincoopban, az Erzelli Energiában és a Smecben fennálló részesedések tervezett eladásából származó esetleges bevételeket, amelyek elérhetik, sőt meg is haladhatják a [bizalmas] eurót.
82
2015. november 30‑i beadványukban a felperesek hozzátették, hogy mihelyt a Refincoopban, Erzelli Energiában és a Smecben fennálló részesedések eladása megtörténik, a [bizalmas]‑beli részesedésük lesz az egyetlen eszközük. Annak érdekében, hogy a Bizottság tartózkodjon a megtámadott határozat felperesekkel szembeni végrehajtásától, és hogy fedezni tudják a kiszabott bírságok egészét, a felperesek úgy tervezik, hogy harmadik személyekre ruházzák a [bizalmas]‑t, amelyek mérleg szerinti értéke meghaladja a [bizalmas] eurót. Ebben az esetben nem lehet előre látni ezen átruházás időpontját, sem azt, hogy az ebből befolyó bevételeket mikortól lehet a bírságok megfizetésére fordítani. Ezenfelül a felperesek azon lehetősége, hogy a [bizalmas]‑t átruházzák, a hitelező bankok jóváhagyásától függ.
[omissis]
85
Ilyen körülmények között, annak érdekében, hogy figyelembe vegyék az Unió pénzügyi érdekeit és a kiszabott bírságok visszatartó erejét, helyénvaló a kérelmezett mentességet ahhoz a feltételhez kötni, hogy a felperesek:
—
háromhavonta rendszeres és részletes információkat szolgáltassanak a Bizottság számára a CCPL‑csoport szerkezetátalakítási tervének végrehajtásáról és az e csoport eszközeinek akár e terv végrehajtásával történt, akár e terven „kívüli” eladásából származó bevételekről;
—
fizessék meg a Bizottságnak:
—
—
az 5 millió eurót, amint az említett eladásokból keletkező bevétel eléri ezen összeget;
—
a Refincoopban, az Erzelli Energiában és a Smecben fennálló részesedéseik tervezett eladásából származó teljes bevételt, amint e bevétel megvalósul.
[omissis]
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK ELNÖKE
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék a felperesek – a Consorzio Cooperative di Produzione e Lavoro SC, a Coopbox group SpA, a Poliemme Srl, a Coopbox Hispania, SL és a Coopbox Eastern s.r.o. – arra történt kötelezését, hogy a velük szemben az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39563 – Kiskereskedelmi értékesítésre szolgáló élelmiszer‑csomagolás) hozott, 2015. június 24‑i C(2015) 4336 végleges bizottsági határozat 2. cikkében kiszabott bírságok azonnali végrehajtásának elkerülése érdekében az Európai Bizottság javára bankgaranciát alapítsanak, a következő feltételekkel függeszti fel:
—
a felperesek a jelen végzés kézbesítésétől számított három hónapon belül, majd pedig az ügy érdemére vonatkozó határozat meghozataláig háromhavonta, továbbá minden olyan esemény bekövetkezésekor, amely a rájuk kiszabott bírságok kifizetésére való jövőbeli képességüket befolyásolhatja, írásban részletes jelentést terjesztenek a Bizottság elé a CCPL‑csoport szerkezetátalakítási tervének végrehajtásáról és az e csoport eszközeinek akár e terv végrehajtásával történt, akár e terven „kívüli” eladásából származó bevételekről;
—
a felperesek a Bizottságnak 5 millió eurót fizetnek, amint az említett eladásokból keletkező bevétel eléri ezen összeget, valamint a Refincoop SpA‑ban, az Erzelli Energia Srl‑ben és a Smec Srl‑ben fennálló részesedéseik tervezett eladásából származó teljes bevételt is befizetik a Bizottságnak, amint e bevétel megvalósul.
2)
A Törvényszék elnöke a költségekről jelenleg nem határoz.
Luxembourg, 2015. december 15.
E. Coulon
hivatalvezető
M. Jaeger
elnök
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.
(
1
)	A jelen végzésnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.
(
2
)	Kitakart bizalmas adatok.