62022CJ0399_RES
C‑399/22. sz. ügy
Confédération paysanne
kontra
Ministère de l’Agriculture et de la Souveraineté alimentaireésMinistère de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique
(a Conseil d’État [Franciaország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2024. október 4.
„Előzetes döntéshozatal – Közös kereskedelempolitika – Nemzetközi megállapodások – Az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, és másrészről a Marokkói Királyság közötti társulás létrehozásáról szóló euro‑mediterrán megállapodás – Az euro‑mediterrán megállapodás 1. és 4. jegyzőkönyvének módosítása – 1169/2011/EU rendelet – 9. cikk – A 26. cikk (2) bekezdése – 543/2011/EU végrehajtási rendelet – A 3. cikk (1) és (2) bekezdése – Az 5. cikk (1) és (2) bekezdése – 8. cikk – A 15. cikk (1) és (4) bekezdése – I. melléklet – IV. melléklet – 1308/2013/EU rendelet – 76. cikk – A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatása – Az élelmiszer származási országának vagy eredete helyének kötelező feltüntetése– Nyugat‑Szahara területén betakarított gyümölcsök és zöldségek – Tagállamhoz intézett azon kérelem, hogy egyoldalúan tiltsa meg e termékek területére való behozatalát – Nyugat‑Szaharának mint az eredet helyének kötelező feltüntetése az e területen betakarított paradicsomok és sárgadinnyék tekintetében”
Közös kereskedelempolitika – Hatály – EK–Marokkó euro‑mediterrán társulási megállapodás – Mezőgazdasági termékek Unióba történő behozatala – Bennfoglaltság
(EUMSZ 207. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 42–44. pont)
Közös kereskedelempolitika – A behozatalra vonatkozó közös szabályok – 2015/478 rendelet – A védintézkedések rendszere – Hatály – Az Unió kizárólagos hatásköre – A Bizottság azon hatásköre, hogy az EU‑Marokkó euro‑mediterrán társulási megállapodásban előírt együttműködési mechanizmussal megállapított keretek között védintézkedéseket fogadjon el – A tagállamok azon jogköre, hogy egyoldalúan olyan védintézkedéseket fogadjanak el, amelyek megtiltják azon mezőgazdasági termékek behozatalát, amelyek rendszeresen nem felelnek meg a származási ország vagy terület megjelölésére vonatkozó uniós jogszabályoknak – Hiány
(EUMSZ 2. cikk, (1) bekezdés, EUMSZ 3. cikk, (1) bekezdés, e) pont, EUMSZ 36. cikk, és EUMSZ 207. cikk, (1) bekezdés; 1308/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 194. cikk; 2015/478 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 1. cikk, 15. cikk, (1) bekezdés, 24. cikk, (2) bekezdés, a) pont)
(lásd: 46–55. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Jogszabályok közelítése – A fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatása – A vásárló megtévesztésére alkalmas címkézés tilalma – 1169/2011 rendelet – Hatály – A friss gyümölcsök és zöldségek származásának megjelölésére vonatkozóan az 1308/2013 és az 543/2011 rendeletben előírt különös rendelkezések – Kizártság
(1169/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 1. cikk, (4) bekezdés, 9. és 26. cikk; 1308/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 75. cikk, (3) bekezdés, j) pont, és 76. cikk; 543/2011 bizottsági rendelet, 1. cikk, (1) bekezdés, és I. melléklet, A. rész)
(lásd: 67–69. pont)
Mezőgazdaság – Közös piacszervezés – Gyümölcsök és zöldségek – 543/2011 rendelet – Élelmiszerekkel kapcsolatos kötelező tájékoztatás – Az élelmiszer származási országának vagy eredete helyének feltüntetésére vonatkozó kötelezettség – E feltüntetés elmulasztása, amely félrevezetheti a fogyasztókat – A Marokkó által megszállt Nyugat‑Szaharából származó gyümölcsök és zöldségek – Azon kötelezettség, hogy e gyümölcsökön és zöldségeken a származási területüket a vámterülethez hasonlóan tüntessék fel – A vámterület fogalma – Nyugat‑Szahara területe – Bennfoglaltság – Marokkói Királyság – Kizártság
(952/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 60. cikk; 1308/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 76. cikk, (1) bekezdés; 543/2011 bizottsági rendelet, 3. cikk, (1) bekezdés, 1. melléklet, A. rész, 4. pont, B. rész, VI. pont, és 10. rész; 2020/1470 bizottsági rendelet)
(lásd: 72., 73., 79–81., 83., 86–89. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Mezőgazdaság – Közös piacszervezés – Gyümölcsök és zöldségek – Forgalmazási feltételek – A származási ország feltüntetése – A származási ország fogalma – Az áruk nem preferenciális származásának meghatározására vonatkozó vámrendeletekre tekintettel történő értelmezés – Az az ország vagy terület, ahol a termékeket betakarították – A fogalomban való bennfoglaltság
(952/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 59. cikk, c) pont, 60. és 61. cikk; 1308/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 76. cikk; 543/2011 bizottsági rendelet, 3. cikk, (1) bekezdés, és I. melléklet, A. rész, 4. pont, B. rész, VI. pont)
(lásd: 74–78. pont)
Nemzetközi megállapodások – Az Unió megállapodásai – EK–Marokkó euro‑mediterrán társulási megállapodás – Területi hatály – Nyugat‑Szahara nem autonóm, a felek szuverenitásán kívüli területe – Kizártság
(EK–Marokkó euro‑mediterrán társulási megállapodás, 11. cikk)
(lásd: 82., 85. pont)
Összefoglalás
A Conseil d’État (államtanács, Franciaország) által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában eljáró Bíróság kimondja, hogy az EUMSZ 207. cikk, a 2015/478 rendelet (
1
) és az 1308/2013 rendelet (
2
) nem teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy egyoldalúan olyan intézkedést fogadjanak el, amely megtiltja azon mezőgazdasági termékek behozatalát, amelyek címkézése rendszeresen nem felel meg a származási ország vagy terület megjelölésére vonatkozó európai uniós jogszabályoknak. Hangsúlyozza továbbá, hogy az 1308/2013 rendelet 76. cikkét az 543/2011 végrehajtási rendelet (
3
) 3. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy a behozatal és a fogyasztók részére történő értékesítés szakaszában a Nyugat‑Szahara területén betakarított cseresznyeparadicsom és Charentais fajtájú sárgadinnye címkézésén származási országként kizárólag Nyugat‑Szaharát kell megjelölni.
E kérelmet az egyfelől egy francia agrárszakszervezet, a Confédération paysanne, másfelől az Agriculture et de la Souveraineté alimentaire (mezőgazdasági és élelmiszerügyi miniszter, Franciaország) és a ministre de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique (gazdasági, pénzügyi, ipari és digitális szuverenitás miniszter, Franciaország) között e miniszterek azon hallgatólagos határozatának jogszerűsége tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, amely elutasította a Confédération paysanne‑nak a Nyugat‑Szahara területén betakarított cseresznyeparadicsom és Charentais fajtájú sárgadinnye (a továbbiakban: az alapügy tárgyát képező termékek) behozatalának tilalma elrendelése iránti kérelmét.
2020. október 2‑án a Confédération paysanne keresetet nyújtott be a Conseil d’État‑hoz, a kérdést előterjesztő bírósághoz egyrészt az iránt, hogy e bíróság semmisítse meg e minisztereknek a kérelmét elutasító hallgatólagos határozatát, másrészt pedig az iránt, hogy kötelezzék e minisztereket az említett tilalom elrendelésére. Arra hivatkozik, hogy Nyugat‑Szahara területe nem képezi a Marokkói Királyság területének részét, és az alapügy tárgyát képező termékek Marokkóból származóként való jelölése sérti a fogyasztóknak az eladásra kínált gyümölcsök és zöldségek származásáról való tájékoztatására vonatkozó uniós jogi rendelkezéseket.
A kérdést előterjesztő bíróságnak kétségei vannak, hogy a releváns uniós jogi szabályozás felhatalmazza‑e a tagállamokat arra, hogy a harmadik országból származó olyan termékek behozatalát megtiltó nemzeti intézkedést fogadjanak el, amelyeken nem tüntetik fel megfelelően a származási országot vagy területet, továbbá e szabályozás lehetővé teszi‑e, hogy az alapügy tárgyát képezőkhöz hasonló termékeknek mind a behozatala, mind pedig a fogyasztók részére történő értékesítése szakaszában is a Marokkói Királyságot tüntessék fel származási országként, vagy csak Nyugat‑Szahara területét kell feltüntetni.
A Bíróság álláspontja
Először is, azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy az EUMSZ 207. cikket, a védintézkedésekről szóló alaprendeletet és az 1308/2013 rendeletet úgy kell‑e értelmezni, hogy azok lehetővé teszik a tagállamok számára, hogy egyoldalúan olyan intézkedést fogadjanak el, amely megtiltja azon mezőgazdasági termékek behozatalát, amelyek címkézése rendszeresen nem felel meg a származási ország vagy terület megjelölésére vonatkozó uniós jogszabályoknak, a Bíróság elsőként emlékeztet arra, hogy az EUMSZ 3. cikk (1) bekezdésének e) pontja kizárólagos hatáskört biztosít az Unió számára a közös kereskedelempolitika területén, amely politika az EUMSZ 207. cikk (1) bekezdésének megfelelően egységes elveken alapul, és azt az Unió tevékenységének elvei és célkitűzései által meghatározott keretek között kell folytatni.
Másodszor rámutat arra, hogy amennyiben egy meghatározott területen a Szerződések kizárólagos hatáskört ruháznak az Unióra, e területen kizárólag az Unió alkothat és fogadhat el kötelező erejű jogi aktust. (
4
) A tagállamok ugyanis csak annyiban alkothatnak és fogadhatnak el kötelező jogi aktusokat az ilyen területen, amennyiben őket az Unió erre felhatalmazza, vagy ha azok célja az uniós jogi aktusok végrehajtása. Ilyen felhatalmazás hiányában a tagállamok nem fogadhatnak el egyoldalúan olyan intézkedést, amely megtiltja a valamely harmadik területről vagy országból származó termékek bizonyos kategóriájának behozatalát, mivel az ilyen behozatalt egyébként az Unió által kötött kereskedelmi megállapodás megengedi és szabályozza.
Kétségtelen, hogy a védintézkedésekről szóló alaprendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontja előírja, hogy e rendelet nem gátolja tilalmak, mennyiségi korlátozások vagy felügyeleti intézkedések tagállamok által meghatározott indokból történő elfogadását vagy alkalmazását. A Bíróság ugyanakkor rámutat arra, hogy e rendelkezés nem érinti az egyéb releváns uniós jogi rendelkezéseket. Így a mezőgazdasági termékek importja területén az 1308/2013 rendelet 194. cikke az Európai Bizottság számára tartja fenn az e rendelet hatálya alá tartozó termékek uniós behozatalával szembeni védintézkedések meghozatalára vonatkozó hatáskört. A védintézkedésekről szóló alaprendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontját ezért nem lehet úgy értelmezni, hogy az felhatalmazza a tagállamokat arra, hogy egyoldalúan védintézkedéseket fogadjanak el mezőgazdasági termékek behozatalával szemben.
A Bíróság ezzel kapcsolatban hangsúlyozza, hogy abban az esetben, ha az exportőrök rendszeresen figyelmen kívül hagyják az eladásra kínált gyümölcsök és zöldségek származásáról való tájékoztatására vonatkozó uniós jogi rendelkezéseket, adott esetben nem a tagállam, hanem a Bizottság feladata, hogy a társulási megállapodásban előírt együttműködési mechanizmusok által meghatározott keretek között beavatkozzon.
Másodsorban a Bíróság azt a kérdést vizsgálja, hogy az 1308/2013 rendelet 76. cikkét az 543/2011 végrehajtási rendelet 3. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben úgy kell‑e értelmezni, hogy a behozatal és a fogyasztók részére történő értékesítés szakaszában az alapügyben szóban forgó termékek címkézésén származási országukként Nyugat‑Szaharát kell feltüntetni, a Marokkói Királyságot pedig nem lehet feltüntetni.
A Bíróság ezzel kapcsolatban emlékeztet arra, hogy az 543/2011 végrehajtási rendelet (8) preambulumbekezdése, amelynek fényében az említett rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében előírt követelményeket értelmezni kell, lényegében kimondja, hogy – többek között a fogyasztók félrevezetésének megelőzése érdekében – a forgalmazási előírások által előírt jelölési információkat a csomagoláson és/vagy címkén jól látható módon fel kell tüntetni. Így a származási ország megjelölése, amelynek mindenképpen szerepelnie kell az olyan termékeken, mint az alapügy tárgyát képező termékek, nem lehet megtévesztő.
A 952/2013 rendelet (
5
) 60. cikkére tekintettel az alapügy tárgyát képező termékek származási országának feltüntetésére vonatkozó kötelezettség – amely egyrészt az 543/2011 végrehajtási rendelet I. mellékletének A. részében előírt általános forgalmazási előírásokból, valamint a rendelet I. melléklete B. részének 10. részében szereplő különös forgalmazási előírásokból ered, másrészt pedig az 1308/2013 rendelet 76. cikkének (1) bekezdéséből – nemcsak az „országokból” származó termékekre alkalmazandó, hanem a „területekről” származó termékekre is, amelyek közé tartoznak többek között azok a földrajzi területek, amelyek ugyan valamely állam joghatósága vagy nemzetközi felelőssége alá tartoznak, a nemzetközi jog szempontjából ugyanakkor ezen állam jogállásától elkülönülő, saját jogállással rendelkeznek
Mivel az alapügy tárgyát képező termékeket Nyugat‑Szahara területén takarították be, a Bíróság emlékeztet arra, hogy az a Marokkói Királyságtól elkülönülő területnek minősül. (
6
) A 2020/1470 végrehajtási rendelet (
7
) I. melléklete egyébiránt különböző kódokat és megnevezéseket ír elő Nyugat‑Szahara és a Marokkói Királyság tekintetében.
A Bíróság arra a következtetésre jut, hogy e körülmények között Nyugat‑Szahara területét a 952/2013 rendelet 60. cikke, következésképpen pedig az 1308/2013 rendelet, valamint az 543/2011 végrehajtási rendelet értelmében vámterületnek kell tekinteni. Ezért az alapügy tárgyát képező termékeken a származási ország megjelöléseként kizárólag Nyugat‑Szahara mint ilyen tüntethető fel, mivel az említett termékeket e területen takarították be. A Bíróság pontosítja, hogy bármely más megjelölés megtévesztő lenne, ugyanis félrevezetné a fogyasztókat az alapügy tárgyát képező termékek valódi származását illetően, mivel e megjelölés alapján azt hihetnék, hogy e termékek más helyről származnak, mint ahol azokat betakarították.
(
1
)	A behozatalra vonatkozó közös szabályokról szóló, 2015. március 11‑i (EU) 2015/478 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2015. L 83., 16. o.; a továbbiakban: védintézkedésekről szóló alaprendelet).
(
2
)	A mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 671. o.).
(
3
)	A 2013. június 21‑i 594/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelettel (HL 2013. L 170., 43. o.) módosított, az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs‑ és zöldség‑, valamint a feldolgozottgyümölcs‑ és feldolgozottzöldség‑ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7‑i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2011. L 157., 1. o.).
(
4
)	Az EUMSZ 2. cikk (1) bekezdése.
(
5
)	Az Uniós Vámkódex létrehozásáról szóló, 2013. október 9‑i 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 269., 1. o.; helyesbítések: HL 2013. L 287., 90. o.; HL 2016. L 267., 2. o.; HL 2018. L 173., 35. o.).
(
6
)	Lásd: 2016. december 21‑iTanács kontra Front Polisario ítélet (C‑104/16 P, EU:C:2016:973, 92. pont); 2018. február 27‑iWestern Sahara Campaign UK ítélet (C‑266/16, EU:C:2018:118, 62. pont).
(
7
)	A nemzetközi árukereskedelemmel kapcsolatos európai statisztika területén alkalmazandó ország‑ és területnómenklatúráról, valamint más vállalkozásstatisztikák földrajzi bontásáról szóló, 2020. október 12‑i (EU) 2020/1470 bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2020. L 334., 2. o.).