62017CJ0703_RES
C‑703/17. sz. ügy
Adelheid Krah
kontra
Universität Wien
(az Oberlandesgericht Wien [Ausztria] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (második tanács), 2019. október 10.
„Előzetes döntéshozatal – Személyek szabad mozgása – EUMSZ 45. cikk – Munkavállalók – 492/2011/EU rendelet – A 7. cikk (1) bekezdése – Posztdoktori egyetemi oktatók – Valamely más tagállamban teljesített korábbi releváns tevékenységi időszak figyelembevételének korlátozása – A magasabb díjazást a jelenlegi munkáltatónál szerzett szolgálati időhöz kapcsoló díjazási rendszer”
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Díjazás – Posztdoktori egyetemi oktatók – Valamely más tagállamban teljesített korábbi releváns tevékenységi időszakok részleges figyelembevétele – Valamennyi alkalmazott munkavállalóra való alkalmazhatóság – Állampolgárságon alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetés – Hiány
(EUMSZ 45. cikk, (2) bekezdés; 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 21., 25., 28. pont)
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Díjazás – Posztdoktori egyetemi oktatók – Valamely más tagállamban teljesített korábbi releváns tevékenységi időszakok részleges figyelembevétele – A munkavállalót foglalkoztató egyetemtől függő eltérő bánásmód – Állampolgárságon alapuló közvetett hátrányos megkülönböztetés – Hiány
(EUMSZ 45. cikk, (2) bekezdés; 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 23., 24., 29–32., 38. pont)
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Díjazás – Posztdoktori egyetemi oktatók – Valamely más tagállamban teljesített korábbi releváns tevékenységi időszakok részleges figyelembevétele – Korábbi egyenértékű tevékenység – Akadály – Igazolás – Hiány – Nem egyenértékű, de a feladatok gyakorlásához hasznos korábbi tevékenység – Akadály hiánya
(EUMSZ 45. cikk; 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 40–43., 47–51., 54., 55–63. pont és a rendelkező rész)
Összefoglalás
A munkavállalók szabad mozgása akadályának minősül valamely tagállam egyetemének olyan szabályozása, amely oktatói illetménybesorolásának megállapítása céljából korlátozza a más tagállamban korábban teljesített egyenértékű tevékenységi időszakok figyelembevételét
A 2019. október 10–én hozott Krah ítéletben (C‑703/17) a Bíróság megállapította, hogy az EUMSZ 45. cikkben biztosított munkavállalók szabad mozgása akadályozásának minősül valamely tagállam egyetemének olyan szabályozása, amely posztdoktori egyetemi oktatói illetménybesorolásának megállapítása céljából korlátozza az ez utóbbiak által más tagállamban korábban teljesített egyenértékű tevékenységi időszakok figyelembevételét. Ezzel szemben az EUMSZ 45. cikkel és a munkavállalók szabad mozgásáról szóló 492/2011 rendelet (
1
) 7. cikkének (1) bekezdésével nem ellentétes az ilyen szabályozás, ha az ebben a másik tagállamban korábban folytatott tevékenység nem volt egyenértékű, hanem csupán hasznosnak bizonyult a posztdoktori egyetemi oktatói munkakörnek a szóban forgó egyetemnél történő betöltése szempontjából.
A kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő ügyben egy történelemből doktori fokozattal rendelkező német állampolgár öt éven keresztül a müncheni egyetemen dolgozott oktatóként. 2000 vége óta dolgozott a bécsi egyetemen, először oktatóként, később docensként, majd 2010. október 1‑jétől posztdoktori egyetemi oktatóként. A bécsi egyetem 2011. november 8–i határozatában úgy döntött, hogy a posztdoktori egyetemi oktatók illetménybesorolásának megállapítása céljából összesen legfeljebb négy év erejéig veszi figyelembe a korábbi releváns tevékenységi időszakokat, anélkül hogy különbséget tenne az Ausztriában és a külföldön szerzett időszakok között. Ez a négyéves határ azonban nem vonatkozik a bécsi egyetemen posztdoktori egyetemi oktatóként szerzett szakmai tapasztalatra. E határozat értelmében a felperes illetménybesorolására négyéves, korábbi szakmai tapasztalat figyelembevételével került sor.
A Bíróság a 2011. november 8–i határozatnak az állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés tilalmával való összeegyeztethetőségével kapcsolatban először is megállapította, hogy e határozat nem valósít meg sem állampolgárságon alapuló közvetlen hátrányos megkülönböztetést, sem pedig más tagállamok állampolgárságával rendelkező munkavállalókkal szembeni közvetett hátrányos megkülönböztetést. A Bíróság mindazonáltal úgy ítélte meg, hogy ez az EUMSZ 45. cikk (1) bekezdésében biztosított munkavállalók szabad mozgása korlátozásának minősül, mivel alkalmas rá, hogy e szabadság gyakorlását kevésbé vonzóvá tegye.
E tekintetben a 2011. november 8–i határozat összesen legfeljebb négy év erejéig veszi figyelembe a korábbi releváns szakmai tevékenységet. Ez a fogalom nemcsak a bécsi egyetem posztdoktori egyetemi oktatói munkakörével egyenértékű – sőt, azzal azonos – szakmai tevékenységet foglal magában, hanem minden másfajta olyan tevékenységet is, amely csupán hasznosnak bizonyul e feladat ellátása szempontjából.
A Bíróság megállapította, hogy a korábbi egyenértékű szakmai tevékenység figyelembevételének négy évre történő korlátozása a szabad mozgás akadályának minősül. Ez a korlátozás ugyanis alkalmas arra, hogy az ezt meghaladó idejű, egyenértékű szakmai tapasztalatot szerzett posztdoktori egyetemi oktatót visszatartsa attól, hogy elhagyja származási tagállamát és a bécsi egyetemen ilyen állást pályázzon meg. A Bíróság e tekintetben hangsúlyozza, hogy az ilyen posztdoktori egyetemi oktatókra kedvezőtlenebb illetményfeltételek vonatkoznak, mint azon posztdoktori oktatókra, akik ugyanezen munkakört ugyanazon időtartamon belül a bécsi egyetemen töltötték be.
Ezzel szemben a csupán hasznos tapasztalat teljes mértékű figyelembevételének hiányát illetően a Bíróság megállapította a munkavállalók szabad mozgása akadályozásának hiányát, mivel annak hiánya nem járhat a szabad mozgástól visszatartó hatással.
Végül a szabad mozgásnak az egyenértékű szakmai tapasztalat részleges figyelembevételéből eredő akadályozásának igazolását illetően a Bíróság megerősítette, hogy az azon tapasztalat megszerzésének jutalmazása, amely a munkavállaló számára feladatainak jobb teljesítését teszi lehetővé, jogszerű bérpolitikai célnak minősül. Mindazonáltal az alapügy konkrét körülményeire tekintettel a 2011. november 8–i határozat nem tűnik alkalmasnak e cél megvalósításának biztosítására, így a Bíróság megállapította az EUMSZ 45. cikk megsértését.
(
1
)	A munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5‑i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 141., 1. o.). E rendelet 7. cikkének (1) bekezdése mindössze a hátrányos megkülönböztetés tilalmának az EUMSZ 45. cikk (2) bekezdésében kimondott elvét fejti ki egyedi jelleggel a foglalkoztatási és munkafeltételekre vonatkoztatva.