61986CO0248_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED STAEVNING, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 24 . SEPTEMBER 1986, HAR DETLEF BRUEGGEMANN, DER ER TJENESTEMAND I LOENKLASSE A*7, LOENTRIN 3, VED DET OEKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG ( OESU ), I MEDFOER AF ARTIKEL 91 I VEDTAEGTEN FOR TJENESTEMAEND VED DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER ANLAGT SAG MED PAASTAND OM ANNULLATION AF OESU' S AFGOERELSE AF 17 . FEBRUAR 1986 OM FORFREMMELSE AF EN ANDEN TJENESTEMAND VED OESU, H ., FRA LOENKLASSE A*7, LOENTRIN 3, TIL LOENKLASSE A*6, LOENTRIN 1 . HAN HAR DESUDEN PAASTAAET SIG TILKENDT ERSTATNING FOR DEN SKADE, HAN HAEVDER AT HAVE LIDT SOM FOELGE AF DEN NAEVNTE AFGOERELSE .
2 BRUEGGEMANN BLEV MED VIRKNING FRA DEN 1 . NOVEMBER 1983 ANSAT SOM TJENESTEMAND PAA PROEVE I LOENKLASSE A*7, LOENTRIN 3; HAN BLEV FASTANSAT I STILLINGEN MED VIRKNING FRA DEN 1 . AUGUST 1984 .
3 I JUNI 1985 OPSTILLEDE DET PARITETISKE FORFREMMELSESUDVALG VED OESU EN LISTE, HVORAF DET FREMGIK, AT SAGSOEGEREN OG TRE ANDRE TJENESTEMAEND I LOENKLASSE A*7 OPFYLDTE BETINGELSERNE FOR AT BLIVE FORFREMMET TIL LOENKLASSE A*6; DER VAR IMIDLERTID KUN BEVILLINGER TIL AT BESAETTE TO STILLINGER . IFOELGE DEN NAEVNTE LISTE HAVDE SAGSOEGEREN DEN 1 . NOVEMBER 1985 OPNAAET DEN TIL EN FORFREMMELSE NOEDVENDIGE MINIMUMSANCIENNITET, MENS H . HAVDE OPNAAET MINIMUMSANCIENNITETEN DEN 1 . DECEMBER 1984 .
4 KUN EN AF DE NAEVNTE FIRE TJENESTEMAEND BLEV FORFREMMET TIL LOENKLASSE A*6 I 1985 . PAA GRUNDLAG AF DET PARITETISKE FORFREMMELSESUDVALGS INDSTILLING AF 13 . JANUAR 1986 TRAF OESU DEN 17 . FEBRUAR 1986 AFGOERELSE OM AT FORFREMME H . TIL DEN ANDEN A*6-STILLING; NAERVAERENDE SAG ER ANLAGT TIL PROEVELSE AF DEN NAEVNTE AFGOERELSE .
5 SAGSOEGEREN HAR I DET VAESENTLIGE GJORT GAELDENDE, AT OESU VED AFGOERELSEN OM FORFREMMELSE HAR TILLAGT KANDIDATERNES ANCIENNITET FOR STOR VAEGT, HVILKET ER EN OVERTRAEDELSE AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 45, HVOREFTER FORFREMMELSE UDELUKKENDE FORETAGES BLANDT DE TJENESTEMAEND, DER KAN KOMME I BETRAGTNING VED FORFREMMELSEN, EFTER SAMMENLIGNING AF DERES FORTJENESTER . HAN HAR I DEN FORBINDELSE ANFAEGTET OESU' S PRAKSIS, HVOREFTER KUN TJENESTEMAEND, SOM UD OVER DEN I VEDTAEGTENS ARTIKEL 45 FASTSATTE MINIMUMSANCIENNITET HAR VAERET ANSAT I EN SUPPLERENDE PERIODE ( AFHAENGIG AF LOENKLASSE OG OEVRIGE FORHOLD ), KOMMER I BETRAGTNING . UD FRA DEN NAEVNTE PRAKSIS HAR OESU' S PARITETISKE FORFREMMELSESUDVALG IFOELGE SAGSOEGEREN SAALEDES FASTSAT EN ANCIENNITETS - OG VENTETIDSTAERSKEL; ANSOEGERE, SOM IKKE OVERSKRIDER DEN PAAGAELDENDE TAERSKEL, KOMMER IKKE I BETRAGTNING, HVILKET ER I STRID MED VEDTAEGTENS ARTIKEL 45 . I DET FORELIGGENDE TILFAELDE LAA TAERSKELEN SAALEDES, AT SAGSOEGEREN BLEV UDELUKKET .
6 DET BEMAERKES, AT DOMSTOLEN I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 92, STK . 2, TIL ENHVER TID AF EGEN DRIFT KAN EFTERPROEVE, OM EN SAG SKAL AFVISES PAA GRUND AF UFRAVIGELIGE PROCESFORUDSAETNINGER; I ET SAADANT TILFAELDE KAN DOMSTOLEN TRAEFFE AFGOERELSE UDEN MUNDTLIG FORHANDLING, JFR . PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 91, STK . 3 . DOMSTOLEN MEDDELTE PARTERNE, AT DEN AGTEDE AT EFTERPROEVE AF EGEN DRIFT, OM SAGEN EVENTUELT SKULLE AFVISES SOM FOELGE AF, AT DER IKKE FORELAA EN AKT, DER INDEHOLDER ET KLAGEPUNKT IMOD SAGSOEGEREN I HENHOLD TIL TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKLER 90, STK . 2, OG 91; PARTERNE HAR SKRIFTLIGT KUNNET FREMKOMME MED BEMAERKNINGER TIL SPOERGSMAALET OM, HVORVIDT SAGSOEGEREN HAVDE DEN I TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 45 FASTSATTE MINIMUMSANCIENNITET PAA DET TIDSPUNKT, HVOR DEN OMTVISTEDE AFGOERELSE BLEV TRUFFET . DER VIL HEREFTER VAERE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGENS FORMALITET VED KENDELSE, UDEN AT DER INDLEDES MUNDTLIG FORHANDLING .
7 VEDTAEGTENS ARTIKEL 45 BESTEMMER, AT FORFREMMELSE AF EN TJENESTEMAND FORUDSAETTER, AT DEN PAAGAELDENDE HAR EN MINIMUMSANCIENNITET I SIN LOENKLASSE . DEN UDGOER FOR DE TJENESTEMAEND, DER ER PLACERET I FOERSTE LOENKLASSE INDEN FOR DERES TJENESTEGRUPPE ELLER KATEGORI, SEKS MAANEDER REGNET FRA TIDSPUNKTET FOR DERES FASTANSAETTELSE; FOR ANDRE TJENESTEMAEND UDGOER DEN TO AAR . DOMSTOLEN HAR FORTOLKET BESTEMMELSEN I DOMMEN AF 13 . DECEMBER 1984 ( VLACHOS, FORENEDE SAGER 20 OG 21/83, SML . S.*4149 ) SAALEDES, AT EN TJENESTEMAND FOR AT KUNNE FORFREMMES SKAL HAVE EN MINIMUMSANCIENNITET EFTER SIN FASTANSAETTELSE . DET ER UOMTVISTET, AT DEN I DEN FORELIGGENDE SAG KRAEVEDE MINIMUMSANCIENNITET VAR TO AAR .
8 TOAARSFRISTEN BEGYNDTE SAALEDES AT LOEBE FRA SAGSOEGERENS FASTANSAETTELSE, DVS . DEN 1 . AUGUST 1984 . DA SAGSOEGEREN FOERST OPFYLDTE BETINGELSEN OM MINIMUMSANCIENNITET DEN 1 . AUGUST 1986, KUNNE DEN OMTVISTEDE AFGOERELSE AF 17 . FEBRUAR 1986 IKKE INDEHOLDE ET KLAGEPUNKT IMOD HAM I HENHOLD TIL VEDTAEGTENS ARTIKLER 90, STK . 2, OG 91 . PAASTANDEN OM ANNULLATION AF OESU' S AFGOERELSE VIL DERFOR VAERE AT AFVISE .
9 FOR SAA VIDT ANGAAR KRAVET OM ERSTATNING FOR DEN SKADE, SAGSOEGEREN HAEVDER AT HAVE LIDT SOM FOELGE AF DEN OMTVISTEDE AFGOERELSE, VIL DET OGSAA OG AF DE SAMME GRUNDE VAERE AT AFVISE .
10 SAGEN VIL SAALEDES VAERE AT AFVISE I DET HELE .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
11 I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69, STK . 3, AFSNIT 2, KAN DOMSTOLEN PAALAEGGE ENDOG EN VINDENDE PART AT GODTGOERE DEN ANDEN PART DE UDGIFTER, SOM DOMSTOLEN SKOENNER, HAN HAR FORVOLDT MODPARTEN UNOEDVENDIGT ELLER AF OND VILJE .
I MEDFOER AF DEN NAEVNTE BESTEMMELSE OG UNDER HENSYN TIL DE FORELIGGENDE OMSTAENDIGHEDER, HERUNDER TIL, AT OESU VED OPSTILLINGEN AF LISTEN OVER TJENESTEMAEND, DER KUNNE FORFREMMES, BEREGNEDE DEN I VEDTAEGTENS ARTIKEL 45 FASTSATTE MINIMUMSANCIENNITET I STRID MED DOMSTOLENS PRAKSIS ( JFR . OVENNAEVNTE DOM AF 13 . DECEMBER 1984 ), FINDES OESU AT BURDE BETALE ALLE SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
AF DISSE GRUNDE
BESTEMMER
DOMSTOLEN ( TREDJE AFDELING )
1 ) SAGEN AFVISES .
2 ) DET OEKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG BETALER ALLE SAGENS OMKOSTNINGER .
SAALEDES BESTEMT I LUXEMBOURG DEN 7 . OKTOBER 1987