62019TO0481(03)_INF
Rettens kendelse (Tiende Udvidede Afdeling) af 17. januar 2025 –Portigon mod Afviklingsinstansen (Ex ante-bidrag for 2019)
(Sag T-481/19)
»Den Økonomiske og Monetære Union – bankunion – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber (SRM) – Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – Afviklingsinstansens afgørelse om beregning af ex ante-bidrag for bidragsperioden 2019 – ulovlighedsindsigelse – retsgrundlag for forordning (EU) nr. 806/2014 – artikel 114 TEUF – ligebehandling – Kommissionens skønsmargen – Afviklingsinstansens skønsmargen – begrundelsespligt – ikketilbagevirkende kraft – åbenbart, at sagen er retligt ugrundet«
1.
Tilnærmelse af lovgivningerne – foranstaltninger, der tilsigter at forbedre det indre markeds funktion på det finansielle område – lovgivning om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes bestemmelser om afvikling af institutter i bankunionen – forordning nr. 806/2014 – direktiv 2014/59 – bemyndigelse af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) til at fastsætte størrelsen af ex ante-bidragene og til at forvalte Den Fælles Afviklingsfonds (Afviklingsfonden) finansielle midler – retsgrundlag – artikel 114 TEUF
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, 1.-4., 9., 12., 19. og 107. betragtning samt art. 67 og 76; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/69, 3.-5., 9., 10., 103., 104. og 108. betragtning samt art. 100 og 101)
(jf. præmis 49, 50, 51, 57 og 62-66)
2.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – art – ikke af fiskal karakter – forsikringsmæssig logik, der har til formål at sikre stabiliteten i den finansielle sektor som helhed – finansiering ved den finansielle sektor som helhed – bidrag, som udelukkende anvendes direkte til finansiering af udgifterne i denne sektor, og som er nødvendige for, at sektoren kan fungere – retsgrundlag – artikel 114, stk. 2, TEUF
(Art. 114, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 67, stk. 2 og 4, art. 69 og 70; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59, 3., 5., 103. og 105.-107. betragtning samt art. 32 og 101-103)
(jf. præmis 70-75 og 77-85)
3.
EU-institutioner – udøvelse af beføjelser – Kommissionens beføjelse til at vedtage delegerede retsakter – rækkevidde – komplekse vurderinger og evalueringer – bred skønsmargen – direktiv 2014/59 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber – fastsættelse af kriterierne for justering af ex ante-bidrag – domstolskontrol – grænser
(Art. 290 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, 41. betragtning; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 117, 119, 124 og 125)
4.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) – kompetence – Afviklingsinstansens fastsættelse af risikoindikatorer og underindikatorer med henblik på justering af beregningen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) i forhold til kreditinstitutternes risikoprofil – angivelig delegation af beføjelser fra Kommissionen til Afviklingsinstansen – foreligger ikke – Afviklingsinstansens vide skønsbeføjelse
[Art. 290, stk. 1, TEUF; Kommissionens forordning 2015/63, art. 6, stk. 1, litra d), art. 6, stk. 5-7, og art. 7, stk. 4]
(jf. præmis 154, 157, 161, 165, 166 og 169-173)
5.
Institutionernes retsakter – begrundelse – pligt – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – ikke nødvendigt i begrundelsen for denne afgørelse at lade samtlige de forhold, der gør det muligt at kontrollere rigtigheden af bidragsberegningen, fremgå – afvejning af begrundelsespligten og det almindelige princip om beskyttelse af de berørte institutters forretningshemmeligheder – lovligheden af de bestemmelser, der vedrører metoden til beregning af ex ante-bidragene til Afviklingsfonden – princippet om iagttagelse af forretningshemmeligheden – Afviklingsinstansens forpligtelse til i en aggregeret og anonymiseret form at offentliggøre og til de pågældende institutter at videregive oplysninger om institutterne med henblik på beregningen af ex ante-bidrag
(Art. 296, stk. 2, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014; Kommissionens forordning 2015/63, art. 4-9; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 181-192)
6.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – udelukkelse af visse passiver, der angiveligt er uden risiko, fra beregningen af de nævnte bidrag – udelukkelse af et kreditinstituts forvaltede passiver fra den nævnte beregning – ikke tilladt
[Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 70, stk. 2; Kommissionens forordning 2015/63, art. 5, stk. 1, litra e); Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59, art. 103, stk. 2 og 7]
(jf. præmis 204, 205 og 304)
7.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – hensyntagen til et kreditinstituts forvaltede passiver i forbindelse med beregningen af de nævnte bidrag – princip om, at disse passiver skal opføres på det pågældende instituts regnskabsbalance – mulighed for at gøre undtagelse, som er givet medlemsstaterne, og som giver institutterne mulighed for at opføre de nævnte passiver under stregen – tilstedeværelse af konkurrencefordrejning som følge af disse regnskabsmæssige forskelle mellem de forskellige nationale lovgivninger – foreligger ikke
[Art. 114 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 70, stk. 2, andet afsnit, litra b); Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59, art. 103, stk. 2; Rådets direktiv 86/635, art. 10, stk. 1]
(jf. præmis 211-214 og 219-221)
8.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – kreditinstitut under omstrukturering – forhøjelse af justeringsmultiplikatoren for de nævnte bidrag i forhold til det pågældende kreditinstituts risikoprofil – betingelse – institut, der har fået ekstraordinær finansiel støtte fra det offentlige – statsstøtte ydet til det pågældende institut inden ikrafttrædelsen af EU-lovgivningen – omfattet
[Art. 107, stk. 1, TEUF; Kommissionens forordning 2015/63, art. 3, stk. 1, og art. 6, stk. 8, litra a); Europa-Parlamentets og Rådets direktiv, art. 2, stk. 1, nr. 28), og art. 103, stk. 7, litra e)]
(jf. præmis 338, 339, 341, 342 og 353)
9.
Institutionernes retsakter – ingen tilbagevirkende kraft – forbud mod tilbagevirkende gyldighed – undtagelser – betingelser – opfyldelse af et mål af almen interesse og beskyttelse af den berettigede forventning – tilbagetrækning af en afgørelse fra Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelse af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) for at afhjælpe en begrundelsesmangel – vedtagelse af en afgørelse, som træder i kraft på datoen for den foregående afgørelses ikrafttræden – ingen ændringer af beløbet for og beregningen af de pågældende bidrag – hensyntagen til formålet med bidragene til Afviklingsfonden – tilladt
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 2, art. 67, stk. 4, art. 69 og 70)
(jf. præmis 365, 367 og 368)
Konklusion
1)
Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) frifindes.
2)
Portigon AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Afviklingsinstansen afholdte omkostninger.
3)
Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.