61990CO0195_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indleveret til Domstolens Justitskontor den 23 . juni 1990, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber anlagt sag i henhold til EOEF-Traktatens artikel 169 med paastand om, at det statueres, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser efter EOEF-Traktatens artikler 76, 95 og 5 ved at have vedtaget loven af 30 . april 1990 om afgifter for koersel med tunge lastvogne paa de tyske forbundshovedlandeveje .
2 Ved saerskilt dokument, der ligeledes blev indleveret til Domstolens Justitskontor den 23 . juni 1990, har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 186 indgivet begaering om foreloebige forholdsregler med henblik paa, at Forbundsrepublikken Tyskland udsaetter lovens gennemfoerelse, indtil der er afsagt dom i hovedsagen .
3 Kommissionen har udtrykkeligt anmodet om, at Domstolen, foerend modparten har fremfoert sine bemaerkninger, i medfoer af procesreglementets artikel 84, stk . 2, afsiger kendelse om, at denne begaering om foreloebige forholdsregler tages til foelge, indtil der er afsagt kendelse til endelig afgoerelse af proceduren om de foreloebige forholdsregler .
4 Det fremgaar af sagens akter, at loven af 30 . april 1990 om afgifter for koersel med tunge lastvogne traeder i kraft den 1 . juli 1990 .
5 Ved lovens artikel 1 indfoeres der en ny vejafgift ( Strassenbenutzungsgebuehr ), som, med visse undtagelser, skal erlaegges for koersel paa forbundsmotorveje og forbundsveje uden for taettere bebygget omraade med tunge lastvogne, hvis tilladte eller faktiske totalvaegt i belaesset stand overstiger 18 tons, uanset i hvilket land koeretoejet er indregistreret .
6 Den aarlige vejafgift udgoer mellem 1 000 og 9 000 DM, afhaengig af koeretoejets totalvaegt i belaesset stand . Afgiften kan efter lovens regler indbetales for forskellige tidsrum, der kan fastsaettes i dage ( 24 timer ), uger eller maaneder .
7 For den erlagte afgift udstedes en kvittering, som skal bero i koeretoejet . Den fornoedne kontrol udfoeres blandt andet af politiet og af toldvaesenet . Kontrollen ved medlemsstaternes graenser maa kun foretages som stikproevekontrol som led i en anden form for kontrol .
8 Ved lovens artikel 2 foretages tillige en aendring af loven om afgifter af motorkoeretoejer ( Kraftfahrzugsteuer ), hvorved motorkoeretoejsafgiften for en begraenset periode nedsaettes til en lavere sats, hvis stoerrelse afhaenger af koeretoejets totalvaegt i belaesset stand, men som hoejst maa udgoere 3 500 DM pr . aar .
9 Det fremgaar endvidere af sagens akter, at forslaget til den i sagen omhandlede lov blev forelagt Kommissionen til udtalelse den 21 . marts 1989 i overensstemmelse med den procedure, der er foreskrevet i Raadets beslutning af 21 . marts 1962 om indfoerelse af en fremgangsmaade til forudgaaende undersoegelse og forhandling om visse administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som medlemsstaterne paataenker at udstede paa transportomraadet ( EFT 1959-1962, s . 90 ).
10 I henhold til foernaevnte raadsbeslutning afgav Kommissionen en udtalelse den 15 . juni 1989, hvori den dels anfoerte, at den paataenkte nedsaettelse af afgiften af motorkoeretoejer kun ville komme tyske transportvirksomheder til gode, da transportvirksomhederne fra de oevrige medlemsstater i forvejen var fritaget for afgiften i kraft af bilaterale overenskomster, dels at den paataenkte nedsaettelse af afgiftssatsen praktisk talt var af samme beloebsstoerrelse som den paataenkte vejafgift . Vejafgiften ville derfor ikke medfoere nogen byrde for de tyske transportvirksomheder, men udelukkende for transportvirksomhederne fra de oevrige medlemsstater, som derigennem ville blive tvunget til at betale vejafgiften uden samtidig at have ret til den nedsatte afgift for motorkoeretoejer .
11 I sin udtalelse konkluderer Kommissionen, at de af Forbundsrepublikken Tyskland paataenkte forskrifter strider mod standstill-forpligtelsen i EOEF-Traktatens artikel 76, hvorefter medlemsstaterne, saa laenge der endnu ikke er udformet en faelles transportpolitik i henhold til artikel 75, stk . 1, ikke uden Raadets enstemmige samtykke maa aendre de bestemmelser, der gjaldt paa transportomraadet ved Traktatens ikrafttraeden, paa en saadan maade, at de direkte eller indirekte bliver mindre gunstige for transportvirksomheder fra andre medlemsstater end for indenlandske transportvirksomheder . I udtalelsen konkluderer Kommissionen endvidere, at de paataenkte forskrifter tillige strider mod blandt andet EOEF-Traktatens artikel 95 .
12 Efter lovens vedtagelse den 6 . april 1990 tilsendte Kommissionen den 11 . april 1990 de tyske forbundsmyndigheder sin aabningsskrivelse, efterfulgt af en begrundet udtalelse i henhold til EOEF-Traktatens artikel 169, stk . 1 .
13 Kommissionens aabningsskrivelse og den begrundede udtalelse blev besvaret af de tyske forbundsmyndigheder ved skrivelser af 30 . april og 22 . juni 1990, og det blev gjort gaeldende, at loven har til formaal dels at nedsaette motorkoeretoejsafgiften for tunge lastvogne, som er meget hoej efter en europaeisk maalestok, og derigennem udjaevne konkurrencevilkaarene, dels at forhoeje det utilstraekkelige bidrag, som ydes for tunge lastvogne fra udlandet til daekning af udgifterne til det tyske vejnet . De tyske myndigheder anfoerer endvidere, at de vedtagne foranstaltninger ikke strider mod EOEF-Traktatens artikel 76, da denne bestemmelse ikke indeholder nogen standstill-forpligtelse, men er et konkret udtryk for det generelle diskriminationsforbud . Hverken den nye vejafgift eller den nedsatte afgift for motorkoeretoejer er imidlertid i sig selv diskriminerende .
14 I svarskrivelserne anfoerer de tyske myndigheder videre, at vejafgiften er i overensstemmelse med de retningslinjer, som Kommissionen selv har foreslaaet i sit forslag af 8 . januar 1988 til Raadets direktiv om opkraevning af afgifter paa tunge lastvogne med henblik paa daekning af transportinfrastrukturomkostningerne . Desuden gaelder loven kun i en begraenset periode, da den saettes ud af kraft i 1993 i haab om, at der i mellemtiden er foretaget en harmonisering af afgiftsreglerne .
15 Vedroerende uopsaettelighedsbetingelsen har Kommissionen i sin begaering om foreloebige forholdsregler navnlig gjort gaeldende, at en ensidig indfoerelse af vejafgiften vil indebaere en utaalelig forstyrrelse af Faellesskabets offentlige orden og et alvorligt indgreb i transportmarkedets ligevaegt, da afgiften udgoer en trussel for et stort antal smaa og mellemstore virksomheders overlevelsesmuligheder .
16 I begaeringen anfoerer Kommissionen videre, at vejafgiften vil kunne udloese gengaeldelsesforanstaltninger fra de andre medlemsstaters side, hvilket vil forstyrre markedet yderligere og oedelaegge ethvert haab om fremskridt i bestraebelserne paa at naa frem til en faelles politik .
17 Det bemaerkes, at i henhold til procesreglementets artikel 84, stk . 2, kan Domstolens praesident tage en begaering om foreloebige forholdsregler til foelge, foerend modparten har fremfoert sine bemaerkninger . Afgoerelsen herom kan senere aendres eller ophaeves, ogsaa ex officio .
18 Paa retsforhandlingernes nuvaerende stadium, hvor Forbundsrepublikken Tysklands regering endnu ikke har haft lejlighed til at tage videre stilling til Kommissionens begaering, er det ikke muligt at afgoere, om de foreloebige forholdsregler, der begaeres ivaerksat, umiddelbart forekommer berettiget paa baggrund af de retlige og faktiske omstaendigheder, som Kommissionen har paaberaabt sig under sagen .
19 De anbringender, som Kommissionen stoetter sig paa, forekommer dog ikke ud fra en umiddelbar betragtning at vaere grundloese og det kan ikke udelukkes, at de omstaendigheder, som Kommissionen paaberaaber sig, vil vaere tilstraekkelige til, at uopsaettelighedsbetingelsen er opfyldt, og at de begaerede foreloebige forholdsregler skal anordnes .
20 Af disse grunde og under hensyn til sagens saerlige omstaendigheder, navnlig at lovens ikrafttraeden er umiddelbart forestaaende, findes det af hensyn til ordnede retsforhold noedvendigt at opretholde status quo for saa vidt angaar transportvirksomhederne fra oevrige medlemsstater, indtil der er truffet en endelig afgoerelse vedroerende begaeringen om de foreloebige forholdsregler . Det bestemmes derfor, at Forbundsrepublikken Tyskland udsaetter opkraevningen af den i loven af 30 . april 1990 fastsatte vejafgift for saa vidt angaar koeretoejer, som er indregistreret i de oevrige medlemsstater, indtil der er afsagt kendelse til endelig afgoerelse af naervaerende procedure om foreloebige forholdsregler .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
PRAESIDENTEN
1 ) For saa vidt angaar koeretoejer, der er indregistreret i de oevrige medlemsstater, udsaetter Forbundsreplikken Tyskland opkraevningen af den vejafgift, der er fastsat i loven af 30 . april 1990 om afgifter for koersel med tunge lasvogne paa de tyske forbundshovedlandeveje, indtil der er afsagt kendelse til endelig afgoerelse af naervaerende procedure om foreloebige forholdsregler .
2 ) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaetter .
Saaledes bestemt i Luxembourg, den 28 . juni 1990 .