62004CJ0379_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑379/04
dėl Landgericht Würzburg
(Vokietija) 2004 m. rugpjūčio 23 d. Sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2004 m. rugsėjo 3 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Richard Dahms GmbH
prieš
Fränkischer Weinbauverband eV,
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas A. Rosas, teisėjai A. La Pergola, A. Borg Barthet, U. Lõhmus (pranešėjas), ir A. Ó Caoimh,
generalinis advokatas L. A. Geelhoed,
kancleris R. Grass,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs rašytines pastabas, pateiktas:
– Richard Dahms GmbH, atstovaujamos advokato J. Haas,
– Fränkischer Weinbauverband eV, atstovaujamos advokato B. Vincke,
– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos F. Erlbacher ir T. van Rijn,
– atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be jo išvados,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2002 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 753/2002, nustatančio tam tikras Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 nuostatų dėl kai kurių vyno sektoriaus produktų aprašymo, pavadinimo, pateikimo ir apsaugos taikymo taisykles (OL L 118, p. 1), 21 straipsnio išaiškinimu.
2. Šis prašymas pateiktas nagrinėjant bylą tarp Richard Dahms GmbH
(toliau – Dahms ) ir Fränkischer Weinbauverband eV
(Badeno vynų gamintojų asociacija, toliau – Weinbauverband ) dėl vynų konkurso dalyvio mokesčio dydžio.
Bendrijos teisinis pagrindas
3. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo (OL L 179, p. 1) 47 straipsnis, be kita ko, nustato tam tikrų produktų ženklinimo taisykles, kurių tikslas yra vartotojų ir gamintojų teisėtų interesų apsauga, vidaus rinkos sklandus veikimas bei kokybiškų produktų gamybos skatinimas. Šis straipsnis nustatė skirtumą tarp etiketėse privalomų ir neprivalomų nurodyti terminų.
4. Šio reglamento VII priedo B skyriaus 1 dalies b punkto trečia įtrauka numato, kad Komisijos nustatytomis sąlygomis greta geografinės nuorodos etiketėje gali būti nurodomi duomenys, susiję su „prizais, medaliais arba laimėtais konkursais“.
5. Reglamentas Nr. 753/2002 buvo priimtas ypač nustatyti kai kurių vyno sektoriaus produktų pateikimo taisyklių taikymo nuostatas. Reglamento IV antraštinė dalis skirta stalo vynų su geografine nuoroda ir rūšinių vynų pkr taisyklėms.
6. Šio reglamento IV antraštinėje dalyje esantis 21 straipsnis „Apdovanojimai ir medaliai“ numato:
„Taikant Reglamento (EB) Nr. 1493/1999 VII priedo B dalies 1 punkto b papunkčio trečią įtrauką, apdovanojimai ir medaliai gali būti nurodomi stalo vynų su geografine nuoroda ir rūšinių vynų pkr etiketėse, jeigu jie buvo suteikti vynų partijai konkurse, pripažintame valstybės narės ar trečiosios šalies ir vykusiame objektyviai bei nešališkai. Valstybės narės ir trečiosios šalys pateikia Komisijai pripažintų konkursų sąrašus. Komisija imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad tokie sąrašai būtų paskelbti.“ (Pataisytas vertimas)
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
7. Dahms, ieškovė pagrindinėje byloje, valdo vyno gamybos ir pardavimo bendrovę. Weinbauverband, atsakovė pagrindinėje byloje, organizuoja Badeno vynų ir putojančių vynų konkursą Vokietijoje. Šio konkurso dalyvio mokestis skiriasi atsižvelgiant į tai, ar kandidatas yra Weinbauverband
narys. Taigi yra nustatytas 46 eurų mokestis už kiekvieną vyno partiją, pateiktą šios organizacijos narių, ir 92 eurų mokestis už kitų kandidatų pateiktą partiją bei atitinkamai 76,50 eurų ir 153 eurų už kiekvieną putojančio vyno partiją.
8. Dahms
buvo Weinbauverband
nare iki 2001 m. ir pateikė vynus keletui konkursų. Nebebūdama šios organizacijos nare, Dahms
ginčija Landgericht, pirma, Weinbauverband jai nustatytas sąlygas dėl dalyvio mokesčio, kurios, jos nuomone, sukuria diskriminaciją Reglamento Nr. 753/2002 21 straipsnio prasme, ir, antra, piktnaudžiavimą, kurį sukuria Weinbauverband
monopolinė padėtis organizuojant tuos konkursus.
9. Dahms
nori, kad jai būtų leista dalyvauti konkursuose tomis pačiomis sąlygomis, kokiomis juose dalyvauja Weinbauverband
nariai. Nepatenkinus šio reikalavimo, ji prašo suteikti galimybę dalyvauti konkurse kaip ne šios organizacijos narei sumokant mokestį, kurio dydį nustatytų Landgericht .
10. Weinbauverband
prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui tvirtina, kad kitokio dalyvio mokesčio nustatymas pagal tai, ar kandidatai yra ar nėra nariai, kyla iš autonomijos, kurią jai pripažįsta asociacijų teisė. Pagrindinėje byloje ji ginčija diskriminacijos egzistavimą Reglamento Nr. 753/2002 21 straipsnio prasme. Iš tikrųjų, pirma, ši nuostata skirta valstybėms narėms ir nesukuria subjektinės teisės fiziniams asmenims ir, antra, šis straipsnis draudžia tik savavališką diskriminaciją.
11. Šiomis aplinkybėms Landgericht Würzburg
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1) ar Reglamento (EB) Nr. 753/2002 21 straipsnis suteikia ieškovei subjektinę teisę būti nediskriminuojamai atsakovės organizuojamame Badeno vynų ir putojančių vynų konkurse?
2) jeigu į pirmiau pateiktą klausimą būtų atsakyta teigiamai:
ar laikytina diskriminacija Reglamento (EB) Nr. 753/2002 21 straipsnio prasme tai, kad atsakovė iš ieškovės, kuri nėra atsakovo narė, reikalauja dvigubai didesnio Badeno vynų ir putojančių vynų konkurse dalyvio mokesčio nei iš atsakovės narių?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmo klausimo
12. Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia Teisingumo Teismo, ar Reglamento Nr. 753/2002 21 straipsnis suteikia Dahms
subjektinę teisę, kuria ji gali remtis ginčydama diskriminuojantį elgesį, kurį, jos teigimu, ji patyrė dėl to, kad už dalyvavimą Badeno vynų ir putojančių vynų konkurse ji turėjo sumokėti didesnį dalyvio mokestį negu Weinbauverband
nariai.
13. Pirmiausia reikia priminti, kad, remiantis EB 249 straipsnio antrąja pastraipa, reglamentas yra taikomas visuotinai ir kad jis tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Pagal nusistovėjusią teismo praktiką reglamentas dėl savo pobūdžio ir vietos Bendrijos teisės šaltinių sistemoje gali suteikti teises fiziniams asmenims, kurias nacionaliniai teismai privalo ginti (žr., be kita ko, 1973 m. spalio 10 d. Sprendimo Variola, 34/73, Rink. p. 981, 8 punktą ir 2002 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Muñoz ir Superior Fruiticola, C‑253/00, Rink. p. I‑7289, 27 punktą).
14. Nacionaliniai teismai, kurie savo kompetencijos ribose yra įpareigoti taikyti Bendrijos teisę, turi užtikrinti šios teisės normų veikimą (žr., be kita ko, 1978 m. kovo 9 d. Sprendimo Simmenthal, 106/77, Rink. p. 629, 16 punktą; 1990 m. birželio 19 Sprendimo Factortame ir kt ., C‑213/89, Rink. p. I‑2433, 19 punktą; 2001 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo Courage ir Crehan, C‑453/99, Rink. p. I‑6297, 25 punktą ir nurodyto Muñoz ir Superior Fruiticola
28 punktą).
15. Reglamento Nr. 753/2002 21 straipsnis patikslina Reglamento Nr. 1493/1999 VII priedo taikymo nuostatas. Pastarojo reglamento 47 straipsnis, be kita ko, numato, kad tam tikrų vyno sektoriaus produktų ženklinimui privalomų ir neprivalomų terminų tikslų yra daug. Šie tikslai taip pat nurodyti Reglamento Nr. 753/2002 ketvirtoje konstatuojamoje dalyje, kuri skelbia, kad vartotojų ir gamintojų teisėtų interesų apsauga, vidaus rinkos sklandus veikimas bei kokybiškų produktų gamybos skatinimas yra siektini tikslai.
16. Komisija teisingai pažymėjo, kad Reglamento Nr. 753/2002 21 straipsnis suteikia galimybę stalo vynų su geografine nuoroda arba rūšinių vynų prk etiketėse nurodyti apdovanojimus arba medalius. Tokia galimybė siejama su sąlyga, kad pastarieji būtų suteikti konkurse, kuris pripažintas valstybių narių ar trečiųjų šalių ir vyko objektyviai bei nešališkai.
17. Kaip akivaizdžiai matyti iš 21 straipsnio teksto, darytina išvada, kad šis straipsnis yra taikomas vynų ženklinimui, bet jo tikslas nėra nustatyti vynų konkurso organizavimo procedūrines taisykles. Net jei iš tikrųjų ši nuostata numato, kad šių apdovanojimų ir medalių suteikimo procedūroje turi būti laikomasi imperatyvių reikalavimų, ji nereguliuoja kitų vynų konkursų organizavimo procedūrinių taisyklių aspektų, nors jie ir sudaro aplinkybes, kuriomis tie apdovanojimai ir medaliai suteikiami.
18. Todėl konstatuotina, kad Reglamento Nr. 753/2002 21 straipsnis taikomas neprivalomiems terminams, susijusiems su apdovanojimais ir medaliais, kurie gali būti nurodomi etiketėse, siekiant apsaugoti vyno vartotojų ir ypač gamintojų teisėtus interesus. Šių apdovanojimų ir medalių suteikimo procedūra ir nuostatos, taip pat vynų konkurso organizavimo procedūrinės taisyklės priklauso išimtinei valstybių narių kompetencijai su sąlyga, kad jie būtų suteikti konkurse, pripažintame valstybės narės ar trečiosios šalies ir vykusiame objektyviai bei nešališkai.
19. Taigi vynų konkurso dalyvis arba potencialus dalyvis, ginčydamas apskritai tokio konkurso organizavimo nuostatas ir konkrečiai konkurso dalyvio mokesčio nustatymą, negali remtis 21 straipsnio turiniu.
20. Tačiau reikia pripažinti, kad tuo atveju, kai etiketėje nurodomi apdovanojimai ir medaliai, konkuruojantys vynų gamintojai gali ginčyti leidimą vartoti tokius užrašus, jei apdovanojimai ir medaliai buvo suteikti pagal konkursą, nepripažintą kompetentingų nacionalinių institucijų ir vykusį neobjektyviai bei šališkai.
21. Vadinasi, į pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 753/2002 21 straipsnį reikia aiškinti taip, kad vynų konkurso dalyviai arba potencialūs dalyviai, remdamiesi šia nuostata, negali ginčyti tokio konkurso organizavimo sąlygų ir ypač jo dalyvio mokesčio nustatymo taisyklių.
Dėl antrojo klausimo
22. Atsižvelgiant į atsakymą į pirmą klausimą, antrasis klausimas nebeturi prasmės, todėl nereikia į jį atsakyti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
23. Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti pastarasis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
1. 2002 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 753/2002, nustatančio tam tikras Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 nuostatų dėl kai kurių vyno sektoriaus produktų aprašymo, pavadinimo, pateikimo ir apsaugos taikymo taisykles, 21 straipsnį reikia aiškinti taip, kad vynų konkurso dalyviai arba potencialūs dalyviai, remdamiesi šia nuostata, negali ginčyti tokio konkurso organizavimo sąlygų ir ypač jo dalyvio mokesčio nustatymo taisyklių.