Laikina versija
TEISINGUMO TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. gegužės 21 d.(*)
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė apsauga – Reglamentas (EB) Nr. 883/2004 – Socialinės apsaugos sistemų koordinavimas – Senatvės pensijos – 51 straipsnio 1 dalis – Draudimo laikotarpiai, įgyti dirbant konkretų darbą pagal darbo sutartį arba savarankiškai, arba pagal profesiją, priklausančią specialiai sistemai – Sąvoka „speciali sistema“ – Draudimo laikotarpių sumavimo taisyklės – Nacionalinis reglamentavimas, kuriais darbuotojams, dirbantiems tam tikrų kategorijų darbo vietose, sudaromos palankesnės sąlygos – SESV 45 ir 48 straipsniai – Laisvas darbuotojų judėjimas “
Byloje C‑717/24
dėl Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Slovakijos Respublikos Aukščiausiasis administracinis teismas) 2024 m. rugpjūčio 15 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. spalio 21 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
BD
prieš
Sociálna poisťovňa, ústredie
TEISINGUMO TEISMAS (pirmoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas F. Biltgen, teisėjai I. Ziemele, A. Kumin, S. Gervasoni (pranešėjas) ir M. Bošnjak,
generalinis advokatas D. Spielmann,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–        Italijos vyriausybės, atstovaujamos S. Fiorentino, padedamo avvocato dello Stato P. Garofoli,
–        Lenkijos vyriausybės, atstovaujamos B. Majczyna ir D. Lutostańska,
–        Europos Komisijos, atstovaujamos B.‑R. Killmann ir A. Tokár,
susipažinęs su 2025 m. gruodžio 18 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
1        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004, p. 1.; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72, ir klaidų ištaisymas OL L 188, 2013, p. 10) (toliau – Reglamentas Nr. 883/2004) 51 straipsnio 1 dalies išaiškinimo.
2        Šis prašymas pateiktas nagrinėjant BD ir Sociálna poisťovňa, ústredie (Socialinio draudimo įstaiga, centrinė administracija, Slovakija) ginčą dėl pastarosios atsisakymo patenkinti BD prašymą skirti jam senatvės pensiją nuo 55 metų amžiaus už darbą kalnakasiu požeminėse kasyklose.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas Nr. 1408/71
3        1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 (OL L 28, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 3) (toliau – Reglamentas Nr. 118/97), 45 straipsnio 2 dalyje buvo nustatyta:
„Jeigu pagal valstybės narės teisės aktus kai kurių išmokų skyrimas priklauso nuo draudimo laikotarpių, įgytų pagal atitinkamą profesiją, priklausančią pagal darbo sutartį dirbančių asmenų specialiai sistemai arba, kur reikia, įgytų konkrečiame darbe, skiriant šias išmokas sumuojami tik tokie laikotarpiai, kurie pagal kitos valstybės narės teisės aktus buvo įgyti pagal atitinkamą sistemą arba, jei tokios sistemos nėra, dirbant pagal tą pačią profesiją arba, kur reikia, dirbant tą patį darbą. Jeigu taip susumuoti tie įgyti laikotarpiai nesuteikia atitinkamam asmeniui teisės šioms išmokoms gauti, šie laikotarpiai sumuojami skiriant išmokas pagal bendrąją sistemą arba, jei tokios sistemos nėra, pagal fizinio arba protinio darbo darbuotojams taikomą sistemą, priklausomai nuo konkretaus atvejo, su sąlyga, kad atitinkamam asmeniui galiojo viena ar kita iš šių sistemų.“
Reglamentas Nr. 883/2004
4        Reglamento Nr. 883/2004 1, 4 ir 13 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(1)      nacionalinių socialinės apsaugos sistemų koordinavimo taisyklės priklauso laisvo asmenų judėjimo sričiai ir turėtų padėti kelti jų gyvenimo lygį bei užimtumo sąlygas[;]
<...>
(4)      [b]ūtina atsižvelgti į nacionalinių socialinės apsaugos teisės aktų specifinius bruožus ir parengti tik koordinavimo sistemą[;]
<...>
(13)      [k]oordinavimo taisyklės turi garantuoti, kad Bendrijoje judantys asmenys ir jų išlaikytiniai bei maitintojo netekę asmenys išsaugotų savo teises ir naudotųsi įgytais ir įgyjamais pranašumais.“
5        Šio reglamento 5 straipsnyje „Vienodas požiūris į išmokas, pajamas, faktus ir įvykius“ nurodyta:
„Jeigu šiame reglamente nenumatyta kitaip ir atsižvelgiant į nustatytas specialias įgyvendinimo nuostatas, taikomos šios nuostatos:
a)      jeigu pagal kompetentingos valstybės narės teisės aktus socialinės apsaugos išmokų ir kitų pajamų gavimas turi tam tikras teisines pasekmes, atitinkamos tų teisės aktų nuostatos taip pat taikomos gaunant lygiavertes išmokas, teisė į kurias buvo įgyta pagal kitos valstybės narės teisės aktus, arba kitoje valstybėje narėje įgytoms pajamoms;
b)      jeigu pagal kompetentingos valstybės narės teisės aktus laikoma, kad teisinės pasekmės atsirado dėl tam tikrų faktų arba įvykių, ta valstybė narė atsižvelgia į tokius faktus arba įvykius, atsiradusius bet kurioje valstybėje narėje, tartum jie būtų atsiradę jos teritorijoje.“
6        Minėto reglamento 6 straipsnis „Laikotarpių sumavimas“ suformuluotas taip:
„Jeigu šiame reglamente nenumatyta kitaip, valstybės narės, pagal kurios teisės aktus:
– teisės į išmokas įgijimas, išsaugojimas, pratęsimas [trukmė] arba atgavimas,
<...>
priklauso nuo draudimo, darbo pagal darbo sutartį, savarankiško darbo arba gyvenimo laikotarpių, kompetentinga įstaiga įskaito reikiamo dydžio draudimo, darbo pagal darbo sutartį, savarankiško darbo ir gyvenimo laikotarpius, įgytus pagal bet kurios kitos valstybės narės teisės aktus, tartum jie būtų įgyti pagal jos teisės aktus.“
7        To paties reglamento 51 straipsnio „Specialios nuostatos dėl laikotarpių sumavimo“ 1 dalyje numatyta:
„Jeigu pagal valstybės narės teisės aktus tam tikrų išmokų skyrimas priklauso nuo draudimo laikotarpių, įgytų tik dirbant konkretų darbą pagal darbo sutartį arba savarankiškai arba pagal profesiją, priklausančią specialiai sistemai, taikomai pagal darbo sutartį arba savarankiškai dirbantiems asmenims, tos valstybės narės kompetentinga įstaiga atsižvelgia į pagal kitų valstybių narių teisės aktus įgytus laikotarpius, jeigu jie buvo įgyti pagal atitinkamą sistemą arba, jei tokios sistemos nėra, dirbant pagal tą pačią profesiją, arba tam tikrais atvejais dirbant tokį patį darbą pagal darbo sutartį arba savarankiškai.
Jeigu taip susumuoti įgyti laikotarpiai nesuteikia atitinkamam asmeniui teisės šioms specialios sistemos išmokoms gauti, šie laikotarpiai sumuojami skiriant išmokas pagal bendrąją sistemą arba, atitinkamai, jei tokios sistemos nėra, pagal darbininkams arba protinio darbo [protinį darbą dirbantiems] darbuotojams taikomą sistemą, su sąlyga, kad atitinkamam asmeniui buvo taikoma kuri nors viena iš šių sistemų.“
8        Reglamento Nr. 883/2004 87 straipsnio „Pereinamojo laikotarpio nuostatos“ 2 dalyje nustatyta:
„Nustatant pagal šį reglamentą įgytas teises į išmokas, įskaitomi visi darbo pagal darbo sutartį, savarankiško darbo arba gyvenimo laikotarpiai, įgyti pagal valstybės narės teisės aktus iki šio reglamento įsigaliojimo atitinkamoje valstybėje narėje dienos.“
Čekoslovakijos teisė
9        Nuo 1988 m. spalio 1 d. iki 1992 m. gegužės 31 d. galiojusios redakcijos 1988 m. birželio 16 d.
zákon č. 100/1988 Zb. o sociálnom zabezpečení (Socialinės apsaugos įstatymas Nr. 100/1988) 1 straipsnyje „Pagrindiniai principai“ buvo numatyta:
„<...>
2)      Kiekvienas pilietis turi teisę į socialinę apsaugą pagal šį įstatymą. Valstybė užtikrina socialinės apsaugos išmokas ir paslaugas.
<...>
4)      Senatvės pensijos išmokų dydis visų pirma priklauso nuo <...> įdarbinimo laikotarpio trukmės <...> ir darbo vietos kategorijos.“
10      Nuo 1988 m. spalio 1 d. iki 1992 m. gegužės 31 d. galiojusios redakcijos Įstatymo Nr. 100/1988 14 straipsnyje buvo nustatyta:
„1)      Pensijos draudimo tikslais darbo vietos skirstomos į tris kategorijas, atsižvelgiant į dirbamo darbo pobūdį.
2)      Prie I kategorijos priskiriamos darbo vietos, kuriose per kalendorinį mėnesį nuolat vykdoma daugiausia pavojinga veikla, dėl kurios darbuotojų sveikatos būklė dažnai ir ilgam laikui pablogėja dėl kenksmingo fizinio ir cheminio poveikio, įskaitant:
a)      darbą kasybos pramonėje, nuolat dirbamą požeminėse kasyklose;
b)      kitokį darbą kasybos pramonėje, dirbamą požeminėse kasyklose, <...>.
4)      Prie III kategorijos priskiriamos darbo vietos, nepatenkančios į I ar II kategoriją.“
11      Nuo 1988 m. spalio 1 d. iki 1992 m. gegužės 31 d. galiojusios redakcijos Įstatymo Nr. 100/1988 21 straipsnio „Teisės į senatvės pensiją įgijimo sąlygos“ 1 dalyje buvo nurodyta:
„Pilietis teisę į senatvės pensiją įgyja išdirbęs bent dvidešimt penkerius metus ir sulaukęs bent:
a)      55 metų amžiaus, jeigu bent 15 metų dirbo darbą, nurodytą 14 straipsnio 2 dalies a punkte <...>,
c)      55 metų amžiaus, jeigu bent 20 metų dirbo darbą, nurodytą 14 straipsnio 2 dalies b – h punktuose,
d)      58 metų amžiaus, jeigu bent 20 metų dirbo darbą, nurodytą 14 straipsnio 2 dalies i–l punktuose, arba
e)      60 metų.“
12      Įstatymas Nr. 100/1988 buvo iš dalies pakeistas 1992 m. balandžio 28 d.
zákon č. 235/1992 Zb. o zrušení pracovných kategórií (Įstatymas Nr. 235/1992 dėl darbo vietų kategorijų panaikinimo), jis įsigaliojo 1992 m. birželio 1 d.
13      Įstatymo Nr. 100/1988, iš dalies pakeisto Įstatymu Nr. 235/1992, 14 straipsnio 1 dalyje buvo nustatyta:
„Pensijos draudimo tikslais iki 1992 m. gruodžio 31 d. dirbtas darbas pagal savo pobūdį skirstomas į tris kategorijas. I ir II kategorijų darbo vietos nurodytos I ir II kategorijos darbo vietų sektoriniuose sąrašuose, paskelbtuose iki 1992 m. birželio 1 d.; III kategorija apima darbo vietas, nepriskirtas prie I ar II kategorijų.“
14      Įstatymo Nr. 100/1988, iš dalies pakeisto Įstatymu Nr. 235/1992, 15 straipsnyje buvo numatyta:
„Pensijos draudimo tikslais po 1992 m. gruodžio 31 d. dirbtas darbas pripažįstamas darbu III kategorijos darbo vietoje.“
15      Įstatymo Nr. 100/1988, iš dalies pakeisto Įstatymu Nr. 235/1992, 175 straipsnyje buvo nustatyta:
„Į teises, kylančias iš darbo vietų priskyrimo prie I ir II kategorijų arba tarnybos priskyrimo prie I ir II kategorijų, atsižvelgiama iki 2016 m. gruodžio 31 d.“
Slovakijos teisė
16      Įstatymas Nr. 100/1988 buvo panaikintas 2003 m. spalio 30 d.
zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení (Draudimo įstatymas Nr. 461/2003), kurio pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos (toliau – Įstatymas Nr. 461/2003) 1 straipsnyje „Įstatymo dalykas ir taikymo sritis“ nustatyta:
„1)      Šiame įstatyme apibrėžiamas socialinis draudimas [ir] reglamentuojama jo taikymo sritis <...>.
<...>
3)      Šis įstatymas netaikomas policijos pajėgų, Slovakijos žvalgybos tarnybos, Nacionalinio saugumo biuro, kalėjimų sistemos prižiūrėtojų ir teismų sistemos apsaugininkų korpuso pareigūnams, priešgaisrinės ir gelbėjimo tarnybos pareigūnams, gelbėjimo kalnuose tarnybos darbuotojams, ginkluotiems finansų administracijos darbuotojams <...>, profesionaliems ginkluotųjų pajėgų kariams, specialiųjų pajėgų pareigūnams <...>, kurių socialinę apsaugą reglamentuoja specialūs teisės aktai <...>.“
17      Įstatymo Nr. 461/2003 65 straipsnyje „Teisės į senatvės pensiją įgijimo sąlygos“ numatyta:
„1)      Apdraustasis teisę į senatvės pensiją įgyja sukaupęs bent 15 metų socialinio draudimo stažo ir sulaukęs pensinio amžiaus.
2)      Apdraustojo pensinis amžius nustatomas pagal Priedą Nr. 3a, nebent šio įstatymo 274 straipsnyje nustatyta kitaip <...>.“
18      Įstatymo Nr. 461/2003 112 straipsnyje „Teisės į išmoką, teisės gauti išmoką ir išmokos dydžio pasikeitimai“ nustatyta:
„(1)       Išmoka skiriama <...> nuo dienos, kai ji <...> tapo mokėtina, <…> tačiau ne daugiau kaip už trejus metus iki prašymo dėl jos skyrimo pateikimo <…>, jeigu atgaline data nustatoma, kad išmoka <...>
d)      buvo skirta nuo vėlesnės datos, nei ta, nuo kurios ji turėjo būti mokama.“
19      Šio įstatymo 274 straipsnyje nurodyta:
„(1)       Teisės, kylančios iš darbo vietų priskyrimo prie I ir II kategorijų, yra išsaugomos.
<...>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
20      Pareiškėjas pagrindinėje byloje nuo 1976 m. liepos 1 d. iki 1995 m. rugpjūčio 31 d. dirbo kalnakasiu požeminėje kasykloje Karvinos mieste, esančiame dabartinės Čekijos Respublikos teritorijoje. Vėliau jis dirbo įvairius kitus darbus Čekijos Respublikoje, o dar vėliau – Slovakijoje.
21      Čekoslovakijos Federacinės Respublikos teisės aktuose įvairios darbo vietos buvo suskirstytos į tris kategorijas pagal jų rizikos ir sunkumo lygį. Pagal šią sistemą kalnakasių darbas buvo priskirtas prie I kategorijos, todėl teisė gauti senatvės pensiją atsirasdavo nuo 55 metų amžiaus, jeigu suinteresuotasis asmuo buvo išdirbęs 25 metus, iš kurių 15 metų – požeminėje kasykloje.
22      1992 m. Čekoslovakijos Federacinė Respublika priėmė naujus teisės aktus, kuriuose buvo numatyta panaikinti įvairias darbo vietų kategorijas nuo 1992 m. gruodžio 31 d., o nuo tos dienos visoms darbo vietoms turėjo būti taikomos III kategorijai nustatytos taisyklės. Pačios teisės, įgytos dirbant darbą I arba II kategorijos darbo vietose iki 1992 m. gruodžio 31 d., buvo išlaikytos iki 2016 m. gruodžio 31 d.
23      1992 m. gruodžio 31 d. Čekoslovakijos Federacinė Respublika nustojo egzistuoti, o jos vietoje buvo įkurtos dvi nepriklausomos valstybės. Čekijos Respublikoje šią dieną buvo panaikintos įvairios darbo vietų kategorijos. Vis dėlto Slovakijoje toks panaikinimas buvo atidėtas iki 1999 m. gruodžio 31 d.
24      2013 m., Čekijos Respublikos socialinės apsaugos institucijoms pripažinus pareiškėjo pagrindinėje byloje teisę į senatvės pensiją pagal šios valstybės narės teisės aktus, jis, tuo metu sulaukęs 55 metų, Slovakijoje pateikė prašymą mokėti senatvės pensiją. Vis dėlto atsakovė pagrindinėje byloje atmetė prašymą motyvuodama tuo, kad pareiškėjas nėra sulaukęs tokiai pensijai gauti reikalingo amžiaus.
25      Galiausiai pareiškėjui pagrindinėje byloje buvo pripažinta teisė į senatvės pensiją nuo 2020 m. spalio 2 d., kai jam sukako 62 metai ir 8 mėnesiai. Vis dėlto atsakovė pagrindinėje byloje laikėsi savo pozicijos, kad pareiškėjas neturi teisės gauti senatvės pensijos, kuri skiriama palankesnėmis sąlygomis asmenims, penkiolika metų išdirbusiems kalnakasiais požeminėse kasyklose. Šiuo klausimu ji nusprendė: kadangi pareiškėjas pagrindinėje byloje vykdė tokią darbinę veiklą dabartinės Čekijos Respublikos teritorijoje, jis gali reikalauti mokėti senatvės pensiją sulaukęs 55 metų tik su sąlyga, kad bus įrodyta, jog penkiolika metų dirbo I kategorijos darbo vietoje pagal tos valstybės narės teisės aktus. Vis dėlto, kitos proceso šalies pagrindinėje byloje teigimu, 1992 m. gruodžio 31 d., kai Čekijos Respublikoje įsigaliojo darbo vietų kategorijų panaikinimas, pareiškėjas pagrindinėje byloje kalnakasiu požeminėse kasyklose buvo išdirbęs tik šiek tiek ilgiau nei keturiolika metų.
26      Dėl to kilo ginčas, kuriame pareiškėjas pagrindinėje byloje teigė, kad siekdama nustatyti, ar įvykdyta sąlyga, susijusi su 15 metų darbo stažo trukme, atsakovė pagrindinėje byloje kaip į darbo stažą I kategorijos darbo vietoje turėjo atsižvelgti į laikotarpį nuo 1993 m. sausio 1 d. iki 1995 m. rugpjūčio 31 d., per kurį jis Čekijos Respublikoje ir toliau dirbo kalnakasiu požeminėse kasyklose, nepaisant to, kad nuo 1992 m. gruodžio 31 d. šioje valstybėje narėje buvo panaikintos darbo vietų kategorijos.
27      Gavęs pareiškėjo pagrindinėje byloje apeliacinį skundą, Najvyšší správny súd Slovenskej republiky (Slovakijos Respublikos Aukščiausiasis administracinis teismas), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kilo klausimas dėl Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalies, susijusios su laikotarpių sumavimu apskaičiuojant senatvės pensiją, kai skirdama pensijos išmokas kompetentinga valstybė narė taiko specialią sistemą arba kai ji, nenustačiusi tokios specialios sistemos, tam tikroms darbinės veiklos rūšims taiko specialias taisykles, aiškinimo.
28      Tam teismui kyla abejonių, be kita ko, dėl įvairiose šios nuostatos kalbinėse versijose esančių formuluočių neatitikimų. Galimi du pažodiniai šios nuostatos aiškinimai. Pagal pirmąjį aiškinimą, išplaukiantį, be kita ko, iš minėtos nuostatos slovakų, anglų, prancūzų ir lenkų kalbinių versijų, ji taikoma ne tik tuo atveju, kai valstybės narės, kompetentingos skirti senatvės pensiją, teisės aktais nustatoma speciali socialinės apsaugos sistema, tačiau taip pat, aiškinant plačiau, tuo atveju, kai pagal Slovakijos teisės aktus vykdant tam tikrą darbinę veiklą suteikiamos tam tikros specialios lengvatos. Atvirkščiai, pagal antrąjį aiškinimą, atitinkantį šios nuostatos versijas čekų ir vokiečių kalbomis, ši nuostata taikoma tik tuo atveju, kai valstybėje narėje, kompetentingoje skirti senatvės pensiją, atskirai nuo bendrosios sistemos egzistuoja speciali sistema.
29      Remdamasis Reglamento Nr. 883/2004 1 ir 13 konstatuojamosiomis dalimis, jis pažymi, kad, jei būtų pritarta antrajam aiškinimui, tai galėtų kliudyti laisvam darbuotojų judėjimui, nes nebūtų užtikrinamos jų įgytos arba įgyjamos teisės ir lengvatos. Iš tiesų darbuotojas, kuris dirba konkretų  darbą valstybėje narėje ir pagal šios valstybės teisės aktus naudojasi su šiuo darbu susijusiomis specialiomis lengvatomis pagal bendrąją sistemą, nors atskira sistema jam netaikoma, galėtų būti atgrasytas nuo to paties darbo kitoje valstybėje narėje, nes dirbant tokį darbą įgyti draudimo laikotarpiai šioje kitoje valstybėje narėje nebūtų įskaitomi tokiomis pačiomis palankiomis sąlygomis.
30      Net darant prielaidą, kad Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tik esant specialiai socialinės apsaugos sistemai, kuri skiriasi nuo bendrosios sistemos, šis reglamentas nesudaro galimybės aiškiai nustatyti požymių, leidžiančių identifikuoti tokią sistemą. Dėl to kyla  abejonių, ar tam tikrai konkrečiai darbinei veiklai, kaip antai numatytai Slovakijos teisės aktuose, taikomas senatvės pensijų taisykles galima laikyti „specialia sistema“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
31      Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad šioje byloje nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose nebuvo nustatyta atskira sistema, kuri taikoma tik požeminėse kasyklose dirbantiems kalnakasiams; atvirkščiai, juose buvo nustatyta visiems darbuotojams taikytina socialinės apsaugos sistema. Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslina, kad, neatsižvelgiant į šią bendrąją sistemą, požeminėse kasyklose dirbantiems kalnakasiams ir kitiems I kategorijos darbo vietose dirbantiems darbuotojams pensinis amžius buvo sumažintas.
32      Būtent tokiomis aplinkybėmis Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovakijos Respublikos Aukščiausiasis administracinis teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar [Reglamento Nr. 883/2004] 51 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma senatvės pensijai, dėl kurios sprendimą priima valstybės narės kompetentinga įstaiga, tik jeigu tos valstybės narės teisės aktuose nustatyta „speciali sistema, taikoma pagal darbo sutartį arba savarankiškai dirbantiems asmenims“?
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, kas būdinga tokiai „specialiai sistemai“ (pavyzdžiui, ją turi administruoti atskira institucija, ji turi būti finansuojama nuosavomis lėšomis, ji skirta tik apibrėžtai grupei asmenų, dirbančių pagal darbo sutartį arba savarankiškai)?
2.      O gal šio reglamento 51 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tokiai pensijai taip pat tuomet, kai tos valstybės narės teisės aktuose nenumatyta tokios „specialios sistemos“, o tik pripažįstama, kad apibrėžta grupė asmenų, įgijusių draudimo laikotarpius dirbant konkretų darbą (pavyzdžiui, požeminėse kasyklose dirbantys kalnakasiai), šių laikotarpių pagrindu gali įgyti teisę į senatvės pensiją palankesnėmis sąlygomis nei kiti asmenys, dirbantys kitokį darbą pagal darbo sutartį arba savarankiškai?“
Dėl prejudicinių klausimų
33      Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad joje numatyta speciali laikotarpių sumavimo tvarka taikoma tiek tais atvejais, kai valstybė narė, kompetentinga skirti pensiją, yra nustačiusi specialią socialinės apsaugos sistemą, formaliai atskirtą nuo bendrosios sistemos ir skirtą tam tikroms profesijoms ar darbinės veiklos rūšims, tiek tais atvejais, kai ta valstybė narė, nenustačiusi tokios specialios sistemos, numato tam tikras lengvatas skiriant tokią išmoką tam tikrai grupei asmenų, kurie yra įgiję draudimo laikotarpių dirbdami konkrečioje profesijoje ar dirbdami konkretų darbą. Jei atsakymas būtų teigiamas, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, kokios aplinkybės leidžia nustatyti tokios specialios sistemos, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, buvimą.
34      Pirmiausia dėl Reglamento Nr. 883/2004 taikymo pagrindinėje byloje reikėtų priminti, kad šio reglamento 87 straipsnio 2 dalyje nustatyta, jog nustatant teises į išmokas turi būti atsižvelgiama į visus draudimo, darbo pagal darbo sutartį, savarankiško darbo ar gyvenimo laikotarpius, įgytus iki šio reglamento taikymo šios valstybės narės teritorijoje dienos. Todėl tai, kad pagrindinėje byloje nagrinėjami įmokų mokėjimo laikotarpiai yra ankstesni nei įsigaliojo Reglamentas Nr. 883/2004 ir atitinkamos valstybės narės (nagrinėjamu atveju – Čekijos Respublika ir Slovakijos Respublika) įstojo į Europos Sąjungą, nėra kliūtis taikyti šio reglamento nuostatas pagrindinėje byloje nagrinėjamoms aplinkybėms (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2002 m. balandžio 18 d. Sprendimo Duchon, C‑290/00, EU:C:2002:234, 32–34 punktus ir 2015 m. sausio 22 d. Sprendimo Balazs, C‑401/13, EU:C:2015:26, 31 ir 32 punktus).
35      Dėl atsakymo į pateiktus klausimus reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos formuluotė prancūzų kalba „condition que les périodes d’assurance aient été accomplies uniquement dans une activité salariée ou non salariée spécifique ou dans une occupation soumise à un régime spécial“ (liet. „priklauso nuo draudimo laikotarpių, įgytų tik dirbant konkretų darbą pagal darbo sutartį arba savarankiškai arba pagal profesiją, priklausančią specialiai sistemai“), atsižvelgiant į vienaskaitos vartojimą frazėje „soumise à un régime spécial“ (liet. „priklausančią specialiai sistemai“), leidžia manyti, kad joje išdėstyta sumavimo taisyklė taikoma tais atvejais, kai kalbama apie profesiją, kuriai kompetentingoje valstybėje narėje taikoma speciali socialinės apsaugos sistema, arba tais atvejais, kai pagal tos valstybės narės teisės aktus teisė į tam tikras išmokas priklauso nuo draudimo laikotarpių, įgytų dirbant konkretų darbą pagal darbo sutartį arba savarankiškai, įgijimo, net jei speciali sistema nebūtinai apima šį darbą. Ši formuluotė atitinka, be kita ko, šios nuostatos versijas slovakų, anglų, italų, latvių, lenkų ir slovėnų kalbomis.
36      Vis dėlto iš kitų šios nuostatos kalbinių versijų, visų pirma ispanų („sujetas a un régimen especial“), vokiečių („für die ein Sondersystem <...> gilt“) ir graikų („για τα οποία ισχύει ειδικό σύστημα που εφαρμόζεται“), formuluočių matyti, kad dėl daugiskaitos vartojimo tos nuostatos taikymas visais atvejais reiškia, jog atitinkamos darbinės veiklos rūšys ir profesijos kompetentingoje valstybėje narėje patenka į specialios sistemos taikymo sritį.
37      Remiantis suformuota jurisprudencija, vienoje kalbinėje versijoje vartojama Sąjungos teisės nuostatos formuluotė negali būti vienintelis šios nuostatos aiškinimo pagrindas ar įgyti dėl to prioritetą kitų kalbinių versijų atžvilgiu. Toks požiūris nebūtų suderinamas su vienodo Sąjungos teisės taikymo reikalavimu. Jei kalbinės versijos nesutampa, nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, bendrą struktūrą ir tikslą (šiuo klausimu žr. 1990 m. kovo 27 d. Sprendimo Cricket St Thomas, C‑372/88, EU:C:1990:140, 18 ir 19 punktus, taip pat 2025 m. lapkričio 20 d. Sprendimo Lolach, C‑327/24, EU:C:2025:901, 29 punktą).
38      Atsižvelgiant į Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos įvairių kalbinių versijų neatitikimus, nurodytus šio sprendimo 35 ir 36 punktuose, pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją aiškinant šią nuostatą reikia išanalizuoti jos kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus (šiuo klausimu žr. 1983 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Merck, 292/82, EU:C:1983:335, 12 punktą ir 2025 m. vasario 25 d. Sprendimo BSH Hausgeräte, C‑339/22, EU:C:2025:108, 27 punktą).
39      Dėl teisės akto, kuriame ši nuostata įtvirtinta, bendros struktūros reikia pažymėti, kad šio reglamento 6 straipsnyje, kuris yra jo I dalyje „Bendrosios nuostatos“, įtvirtinta bendra laikotarpių sumavimo taisyklė. Pagal šią taisyklę ir jei nenustatyta kitaip, valstybės narės, pagal kurios teisės aktus teisės į išmokas įgijimas priklauso nuo draudimo, darbo pagal darbo sutartį, savarankiško darbo arba gyvenimo laikotarpių, kompetentinga įstaiga turi įskaityti reikiamo dydžio draudimo, darbo pagal darbo sutartį, savarankiško darbo ir gyvenimo laikotarpius, įgytus pagal bet kurios kitos valstybės narės teisės aktus, tartum jie būtų įgyti pagal jos teisės aktus.
40      Ši bendra laikotarpių sumavimo taisyklė, kiek tai susiję su senatvės pensijomis, sukonkretinta ir papildyta Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnyje, kurio 1 dalyje konkrečiai užtikrinama, kad asmenys, kurie vykdė šią darbinę veiklą, suteikiančią teisę į specialias pensijos lengvatas, neprarastų šių lengvatų vien dėl to, kad pasinaudojo laisve judėti ir perkėlė šią darbinę veiklą į kitą valstybę narę.
41      Ši nuostata atitinka Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnio 2 dalį, kuri Reglamentu Nr. 883/2004 buvo panaikinta ir pakeista siekiant jį patobulinti ir supaprastinti, išlaikant tą patį tikslą (šiuo klausimu žr. 2018 m. kovo 21 d. Sprendimo Klein Schiphorst, C‑551/16, EU:C:2018:200, 31 punktą).
42      Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnio 2 dalis nesusiejo joje numatytos laikotarpių sumavimo tvarkos su tuo, ar kompetentingoje valstybėje narėje egzistuoja speciali socialinės apsaugos sistema, formaliai atskirta nuo bendrosios sistemos. Iš tiesų šioje nuostatoje buvo numatyta, kad tais atvejais, kai pagal šios valstybės narės teisės aktus tam tikros išmokos skiriamos su sąlyga, kad draudimo laikotarpiai yra įgyti dirbant profesijoje, kuriai taikoma speciali sistema, arba, tam tikrais atvejais, dirbant tam tikrą darbą, skiriant šias išmokas buvo atsižvelgiama į laikotarpius, įgytus pagal kitų valstybių narių teisės aktus, jeigu jie buvo įgyti pagal atitinkamą sistemą arba, jei tokios nebuvo, toje pačioje profesijoje arba, tam tikrais atvejais, toje pačioje darbo vietoje.
43      Kadangi, kaip savo išvados 54 punkte pažymėjo generalinis advokatas, Sąjungos teisės aktų leidėjas, priimdamas Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalį, neketino taikyti griežtesnio sumavimo metodo, reikia konstatuoti, kad ši nuostata turi būti taikoma kiekvieną kartą, kai numatytos senatvės pensijos apskaičiavimo taisyklės, taikomos tam tikroms profesijoms ar darbinės veiklos rūšims valstybėje narėje, kompetentingoje išmokos skyrimo klausimais, net ir tuo atveju, kai nėra specialios socialinės apsaugos sistemos, formaliai atskirtos nuo bendrosios sistemos.
44      Tokio aiškinimo negali paneigti tai, kad šio reglamento 51 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje daroma nuoroda į atvejį, kai, įskaičius taip kitoje valstybėje narėje įgytus laikotarpius, suinteresuotasis asmuo neįvykdo sąlygų, būtinų šiai išmokai gauti „pagal specialią sistemą“, nes šioje nuostatoje taip pat numatyta, kad, nesant tokios sistemos, į šiuos laikotarpius gali būti atsižvelgta skiriant išmokas pagal kitas sistemas.
45      Be to, kalbant apie minėtu reglamentu siekiamą tikslą, reikia priminti, kad, kaip matyti iš jo 4 konstatuojamosios dalies, juo siekiama ne sukurti bendrą socialinės apsaugos sistemą, o tik užtikrinti valstybių narių socialinės apsaugos sistemų koordinavimą, paliekant valstybėms narėms kompetenciją organizuoti savo atitinkamas sistemas, su sąlyga, kad jos įgyvendina šią kompetenciją laikydamosi Sąjungos teisės, visų pirma kiekvienam Sąjungos piliečiui pripažįstamos laisvės judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2013 m. vasario 21 d. Sprendimo Salgado Gonzalez, C‑282/11, EU:C:2013:86, 35–37 punktus ir 2017 m. gruodžio 7 d. Sprendimo Boguslawa Zaniewicz-Dybeck, C‑189/16, EU:C:2017:946, 38–40 punktus).
46      Šiuo klausimu iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad nors pagal Sąjungos teisę nereikalaujama, kad darbuotojo naudojimasis judėjimo laisve nekeistų socialinės apsaugos sąlygų, SESV 45 ir 48 straipsnių laikymasis vis dėlto reiškia, kad kitų valstybių narių darbuotojai neturi atsidurti mažiau palankioje padėtyje, palyginti su darbuotojais, kurie visą savo darbinę veiklą vykdo ar vykdė atitinkamoje valstybėje narėje (šiuo klausimu žr. 2019 m. kovo 14 d. Sprendimo Vester, C‑134/18, EU:C:2019:212, 32 ir 33 punktus).
47      Šiuo požiūriu nesvarbu, ar už pensijos išmokos skyrimą atsakinga valstybė narė nustatė specialią socialinės apsaugos sistemą, kuri formaliai skiriasi nuo bendrosios sistemos, ar nusprendė bendrojoje sistemoje taikyti tam tikroms darbinės veiklos rūšims ar profesijoms skirtas taisykles. Iš tiesų tokie skirtumai atspindi tik pasirinktus sprendimus dėl socialinės apsaugos sistemų, kurios įvairiose valstybėse narėse gali labai skirtis, organizavimo ir finansavimo.
48      Be to, Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos aiškinimas, kad ši nuostata skirta tik toms profesijoms ir darbinės veiklos rūšims, kurioms taikoma speciali sistema, atskira nuo bendrosios sistemos valstybėje narėje, kompetentingoje skirti išmoką, prieštarautų laisvo darbuotojų judėjimo tikslui, nes reikštų, kad darbuotojai, pasinaudoję laisve judėti ir dirbę darbą ar vykdę darbinę veiklą, suteikiančią teisę į senatvės pensiją toje valstybėje narėje palankesnėmis sąlygomis nei taikomos kitiems darbuotojams, būtų diskriminuojami palyginti su tais, kurie tą pačią darbinę veiklą vykdė tik pastarojoje valstybėje narėje.
49      Darytina išvada, kad Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma visais atvejais, kai valstybės narės, kompetentingos skirti pensijos išmoką, teisės aktuose tam tikroms profesijoms ar darbinės veiklos rūšims numatomos specifinės pensijų taisyklės, įskaitant atvejus, kai šios taisyklės nesudaro specialios socialinės apsaugos sistemos, formaliai atskirtos nuo bendrosios sistemos, arba nėra jos dalis.
50      Taip pat reikia pažymėti, kad, priešingai, nei teigia Europos Komisija, į įmokų mokėjimo laikotarpius kitoje valstybėje narėje dirbant konkrečioje profesijoje ar užsiimant konkrečia darbine veikla negali būti atsižvelgiama remiantis šio reglamento 5 straipsnio b punktu, kuriame nustatyta, kad jeigu pagal kompetentingos valstybės narės teisės aktus laikoma, kad teisinės pasekmės atsirado dėl tam tikrų faktų arba įvykių, ta valstybė narė atsižvelgia į tokius faktus arba įvykius, atsiradusius bet kurioje valstybėje narėje, tartum jie būtų atsiradę jos pačios teritorijoje. Iš šios nuostatos teksto matyti, kad ji susijusi su atsižvelgimu kompetentingoje valstybėje narėje į kitoje valstybėje narėje įvykusius vienkartinius faktus ar įvykius, pavyzdžiui, gimimą, mirtį ar nelaimingą atsitikimą, ir nereglamentuoja įmokų mokėjimo laikotarpių, įgytų kitoje valstybėje narėje, sumavimo.
51      Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad jį pateikusiam teismui kyla klausimas, ar pagal Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą Slovakijos Respublikoje turi būti atsižvelgiama į laikotarpius, kuriuos pareiškėjas pagrindinėje byloje įgijo dirbdamas kalnakasiu požeminėse kasyklose nuo 1993 m. sausio 1 d. iki 1995 m. rugpjūčio 31 d., siekiant įvertinti, ar tenkinama sąlyga, susijusi su įmokų mokėjimu penkiolika metų dirbant kalnakasiu požeminėse kasyklose (toks mokėjimas suteikia teisę į tam tikras lengvatas senatvės pensijų srityje toje valstybėje narėje). Atsižvelgiant į prašyme priimti prejudicinį sprendimą nurodytas aplinkybes, reikia pažymėti, kad, pirma, Slovakijos teisės aktai atitinkamu laikotarpiu numatė specialias pensijų taisykles, taikomas požeminių kasyklų kalnakasių darbui, ir, antra, pareiškėjas pagrindinėje byloje laikotarpius Čekijos Respublikoje įgijo dirbdamas šį darbą, todėl į šiuos laikotarpius reikia atsižvelgti, tačiau tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
52      Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti taip: Reglamento Nr. 883/2004 51 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad joje numatyta speciali draudimo laikotarpių sumavimo tvarka taikoma tiek tais atvejais, kai valstybė narė, kompetentinga skirti pensiją, yra nustačiusi specialią socialinės apsaugos sistemą, formaliai atskirtą nuo bendrosios sistemos ir skirtą tam tikroms profesijoms ar darbinės veiklos rūšims, tiek tais atvejais, kai ta valstybė narė, nenustačiusi tokios specialios sistemos, numato tam tikras lengvatas skiriant tokią išmoką tam tikrai grupei asmenų, kurie yra įgiję draudimo laikotarpių dirbdami konkrečioje profesijoje ar dirbdami konkretų darbą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
53      Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo 51 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
turi būti aiškinama taip:
joje numatyta speciali draudimo laikotarpių sumavimo tvarka taikoma tiek tais atvejais, kai valstybė narė, kompetentinga skirti pensiją, yra nustačiusi specialią socialinės apsaugos sistemą, formaliai atskirtą nuo bendrosios sistemos ir skirtą tam tikroms profesijoms ar darbinės veiklos rūšims, tiek tais atvejais, kai ta valstybė narė, nenustačiusi tokios specialios sistemos, numato tam tikras lengvatas skiriant tokią išmoką tam tikrai grupei asmenų, kurie yra įgiję draudimo laikotarpių dirbdami konkrečioje profesijoje ar dirbdami konkretų darbą.
Parašai.
*      Proceso kalba: slovakų.