62017CJ0708_RES
Sujungtos bylos C‑708/17 ir C‑725/17
„EVN Bulgaria Toplofikatsia“ EADpriešNikolina Stefanova Dimitrova
ir
„Toplofikatsia Sofia“ EADpriešMitko Simeonov Dimitrov
(Rayonen sad Asenovgrad ir Sofiyski rayonen sad prašymai priimti prejudicinį sprendimą)
2019 m. gruodžio 5 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vartotojų apsauga – Direktyva 2011/83/ES – Vartotojų teisė – 2 straipsnio 1 dalis – Sąvoka „vartotojas“ – 3 straipsnio 1 dalis – Prekiautojo ir vartotojo sutartis – Centralizuoto šilumos tiekimo sutartis – 27 straipsnis – Neužsakytų prekių ar paslaugų pardavimas – Direktyva 2005/29/EB – Nesąžininga įmonių komercinė veikla vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje – 5 straipsnis – Nesąžiningos veiklos draudimas – I priedas – Neužsakytų prekių tiekimas ar paslaugų teikimas – Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias reikalaujama, kad visi butų, esančių bendraturčiams priklausančiame pastate, kuris prijungtas prie centralizuoto šilumos tiekimo tinklo, savininkai prisidėtų dengiant pastato bendrojo naudojimo patalpose ir vidaus įrenginyje suvartotos šilumos energijos išlaidas – Energijos vartojimo efektyvumas – Direktyva 2006/32/EB – 13 straipsnio 2 dalis – Direktyva 2012/27/ES – 10 straipsnio 1 dalis – Sąskaitose pateikiama informacija – Nacionalinės teisės nuostatos, kuriuose nustatyta, kad bendraturčiams priklausančio pastato atveju sąskaitos už vidaus įrenginio suvartotą šilumos energiją kiekvienam pastate esančio buto savininkui išrašomos proporcingai šildomam jo buto plotui“
Vartotojų apsauga – Su vartotojais sudarytos sutartys – Direktyva 2011/83 – Centralizuoto šilumos tiekimo sutartis – Bendraturčiams priklausantis pastatas – Neužsakytų prekių tiekimas ar paslaugų teikimas – Sąvoka – Pastato aprūpinimas šilumos energija bendraturčiams priėmus sprendimą prijungti pastatą prie centralizuoto šilumos tiekimo tinklo – Neįtraukimas – Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias kiekvienas tokiame pastate esančio buto savininkas įpareigojamas prisidėti dengiant šio pastato bendrojo naudojimo patalpose suvartotos šilumos energijos išlaidas – Leistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29 5 straipsnio 1 ir 5 dalys bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/83 27 straipsnis)
(žr. 59, 64, 65, 67–71 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Energija – Energijos vartojimo efektyvumo skatinimas – Direktyvos 2006/32 ir 2012/27 – Sąskaitose pateikiama informacija – Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta, kad sąskaitos už suvartotą šilumos energiją išrašomos proporcingai bendraturčiams priklausančiame pastate esančio kiekvieno buto šildomam plotui – Leistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/32 13 straipsnio 2 dalis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27 10 straipsnio 1 dalis)
(žr. 75, 79–81, 83–88, 91, 92 punktus, rezoliucinės dalies 2 punktą)
Santrauka
Pagal Sąjungos teisę nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta, kad kiekvienas bendraturčiams priklausančiame pastate esančio buto savininkas privalo prisidėti dengiant bendrojo naudojimo patalpų šildymo išlaidas
2019 m. gruodžio 5 d. priimtame Sprendime EVN Bulgaria Toplofikatsia (C‑708/17 ir C‑725/17) Teisingumo Teismas nagrinėjo nacionalinės teisės nuostatų šilumos energijos tiekimo srityje suderinamumą su Sąjungos teise ir nusprendė, kad pagal Direktyvą 2011/83 dėl vartotojų teisių (
1
) ir Direktyvą 2005/29 dėl nesąžiningos komercinės veiklos (
2
) nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta, kad bendraturčiams priklausančiame pastate, prijungtame prie centralizuoto šilumos tiekimo tinklo, esančių butų savininkai privalo prisidėti dengiant išlaidas, patirtas dėl bendrojo naudojimo patalpose ir pastato vidaus įrenginyje suvartotos šilumos energijos, nors jie asmeniškai neužsakė tiekti šilumą ir jos nevartoja savo butuose. Dėl tų pačių teisės nuostatų Teisingumo Teismas taip pat nusprendė, kad pagal direktyvas 2006/32 (
3
) ir 2012/27 (
4
), reglamentuojančias energijos vartojimo efektyvumą, nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta, kad kiekvienam bendraturčiams priklausančiame pastate esančio buto savininkui sąskaitos už tokį suvartojimą išrašomos proporcingai šildomam jo buto plotui.
Pagrindinės bylos iškeltos pareiškus du ieškinius dėl sąskaitų, išrašytų bendraturčiams priklausančiame pastate esančių butų savininkams ir susijusių su šilumos energijos suvartojimu šio pastato vidaus įrenginyje ir bendrojo naudojimo patalpose, sumokėjimo kai šie atsisakė sumokėti tas sąskaitas. Šie savininkai mano, kad nors šilumos energija į jų pastatą centralizuoto šilumos tiekimo tinklu tiekiama remiantis tarp bendraturčių ir šilumos energijos tiekėjo sudaryta tiekimo sutartimi, vis dėlto jie asmeniškai neužsakė centralizuoto šilumos tiekimo ir šilumos nenaudoja savo butuose.
Teisingumo Teismas visų pirma nagrinėjo sąvoką „vartotojas“, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 2011/83 (
5
), ir nusprendė, kad į šią sąvoką, kaip energijos tiekėjo klientai, patenka bendraturčiams priklausančiame pastate, prijungtame prie centralizuoto šilumos tiekimo, esančio buto savininkai ir daiktinės teisės į jo naudojimą turėtojai, jeigu jie yra komercinės ar ūkinės veiklos nevykdantys fiziniai asmenys. Tuo remdamasis jis padarė išvadą, kad centralizuoto šilumos tiekimo sutartys priskirtinos prie prekiautojų ir vartotojų sudarytų sutarčių, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2011/83 3 straipsnio 1 dalį, kategorijos.
Be to, Teisingumo Teismas detaliau paaiškino prekės „neužsakyto tiekimo“ sąvoką, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2011/83 27 straipsnį, nurodydamas, kad vidaus įrenginio (taigi ir bendraturčiams priklausančio pastato bendrojo naudojimo patalpų) aprūpinimas šilumos energija šio pastato bendraturčiams priėmus sprendimą prijungti jį prie centralizuoto šilumos tiekimo tinklo, remiantis nacionaline teise, neturi būti laikomas neužsakytu centralizuotu šilumos tiekimu.
Galiausiai Teisingumo Teismas pareiškė poziciją dėl sąskaitų už šilumos energijos suvartojimą bendraturčiams priklausančiame pastate išrašymo metodo. Jis pažymėjo, kad pagal Direktyvą 2006/32 (
6
) valstybės narės užtikrina, kad būtent elektros energijos ir centralizuotai tiekiamos šilumos galutiniams vartotojams būtų pateikiami individualūs skaitikliai, tiksliai rodantys jų faktinį suvartojimą, jei tai techniškai įmanoma. Vis dėlto, Teisingumo Teismo teigimu, sunku įsivaizduoti, kad būtų galima visiškai individualizuoti šildymo sąskaitas bendraturčiams priklausančių pastatų atveju, ypač kiek tai susiję su vidaus įrenginiu ir bendrojo naudojimo patalpomis, turint omenyje, kad butai tokiame pastate nėra savarankiški vieni nuo kitų šildymo požiūriu, nes šiluma cirkuliuoja tarp šildomų ar mažiau šildomų arba iš viso nešildomų patalpų. Tuo remdamasis Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad, atsižvelgiant į valstybių narių turimą didelę diskreciją dėl šilumos energijos suvartojimo bendraturčiams priklausančiame pastate apskaičiavimo metodo, pagal direktyvas 2006/32 ir 2012/27 nedraudžiama tai, kad tokio pastato vidaus įrenginio išskirta šiluma būtų apskaičiuojama proporcingai šildomam kiekvieno buto plotui.
(
1
)	2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB (OL L 304, 2011, p. 64), 27 straipsnis.
(
2
)	2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 („Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, 2005, p. 22), 5 straipsnio 1 ir 5 dalys.
(
3
)	2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/32/EB dėl energijos galutinio vartojimo efektyvumo ir energetinių paslaugų, panaikinančios Tarybos direktyvą 93/76/EEB (OL L 114, 2006, p. 64), 13 straipsnio 2 dalis.
(
4
)	2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27/ES dėl energijos vartojimo efektyvumo, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2009/125/EB ir 2010/30/ES bei kuria panaikinamos direktyvos 2004/8/EB ir 2006/32/EB (OL L 315, 2012, p. 1; klaidų ištaisymas OL L 113, 2013, p. 24), 10 straipsnio 1 dalis.
(
5
)	Direktyvos 2011/83 2 straipsnio 1 dalis.
(
6
)	Direktyvos 2006/32 13 straipsnio 2 dalis.