62023CJ0299
TEISINGUMO TEISMO (dešimtoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. birželio 19 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Imigracijos politika – Direktyva (ES) 2016/801 – Trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir gyvenimo studijų tikslais sąlygos – 34 straipsnio 5 dalis – Skundas dėl sprendimo atmesti prašymą leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais – Pagrindinė teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis“
Byloje C‑299/23 (Darvate ir kt.) (
i
)
dėl Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio pirmosios instancijos teismas, Belgija) 2023 m. gegužės 10 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2023 m. gegužės 11 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique,
Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL,
NX
prieš
État belge
TEISINGUMO TEISMAS (dešimtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas D. Gratsias, teisėjai E. Regan (pranešėjas) ir J. Passer,
generalinis advokatas J. Richard de la Tour,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Ordre des barreaux francophones ir germanophone de Belgique, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL ir NX, atstovaujamų avocats J. Hardy, C. Jadot ir M. Kaiser,
–
Belgijos vyriausybės, atstovaujamos M. Jacobs, C. Pochet ir M. Van Regemorter, padedamų avocate E. Derriks,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos J. Hottiaux ir A. Katsimerou,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2016 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2016/801 dėl trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir gyvenimo mokslinių tyrimų, studijų, stažavimosi, savanoriškos tarnybos, mokinių mainų programų arba edukacinių projektų ir dalyvavimo Au pair programoje tikslais sąlygų (OL L 132, 2016, p. 21) 5 straipsnio 3 dalies ir 34 straipsnio, taip pat veiksmingumo principo bei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7, 14 ir 47 straipsnių išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique, ne pelno asociacijos Coordination et initiative pour et des Réfugiés et des Étrangers ASBL ir NX ginčą su Belgijos valstybe dėl teisės aktų nuostatų, užtikrinančių veiksmingą teisių gynimo priemonę dėl sprendimų atsisakyti išduoti vizą studijų tikslais.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3
Direktyvos 2016/801 5 straipsnio „Principai“ 1 ir 3 dalyse numatyta:
„1.   Priimant trečiosios šalies pilietį pagal šią direktyvą patikrinami dokumentais paremti įrodymai, kad trečiosios šalies pilietis atitinka:
a)
7 straipsnyje nustatytas bendrąsias sąlygas ir
b)
8, 11, 12, 13, 14 arba 16 straipsnyje nustatytas specialiąsias sąlygas.
<...>
3.   Visas bendrąsias ir atitinkamas specialiąsias sąlygas atitinkantis trečiosios šalies pilietis įgyja teisę gauti leidimą.
Jeigu valstybė narė išduoda leidimus gyventi tik savo teritorijoje, o visos šioje direktyvoje nustatytos priėmimo sąlygos yra įvykdytos, atitinkama valstybė narė išduoda trečiosios šalies piliečiui reikalingą vizą.“
4
Šios direktyvos 7 straipsnio „Bendrosios sąlygos“ 1 dalyje nurodyta:
„Dėl trečiosios šalies piliečio priėmimo pagal šią direktyvą prašytojas:
a)
pateikia galiojantį kelionės dokumentą, kaip nustatyta nacionalinėje teisėje, ir, jei reikalaujama, prašymą išduoti vizą arba galiojančią vizą arba, kai taikoma, galiojantį leidimą gyventi [šalyje] ar galiojančią ilgalaikę vizą; valstybės narės gali reikalauti, kad kelionės dokumentas galiotų bent jau numatomą buvimo laikotarpį;
b)
pateikia tėvų sutikimą arba lygiavertį dokumentą numatomam buvimui, jei trečiosios šalies pilietis pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę yra nepilnametis;
c)
pateikia įrodymus, kad trečiosios šalies pilietis turi sveikatos draudimą nuo visų rūšių rizikos, nuo kurios paprastai draudžiami atitinkamos valstybės narės piliečiai, arba, jei numatyta nacionalinėje teisėje, yra pateikęs prašymą dėl tokio sveikatos draudimo; draudimas turi galioti numatomą buvimo laikotarpį;
d)
pateikia įrodymus, jei to reikalauja valstybė narė, kad buvo sumokėtas 36 straipsnyje numatytas mokestis už prašymo tvarkymą;
e)
pateikia atitinkamos valstybės narės reikalaujamus įrodymus, kad planuojamo buvimo joje laikotarpiu trečiosios šalies pilietis turės pakankamai lėšų pragyvenimo išlaidoms padengti nesikreipdamas į valstybės narės socialinės paramos sistemą ir grįžimo kelionės išlaidoms padengti. Tai, ar turima pakankamai lėšų, vertinama nagrinėjant kiekvieną atvejį atskirai ir atsižvelgiama į lėšas, kurios, inter alia, gaunamos kaip subsidija, stipendija ar studijų stipendija, pagal galiojančią darbo sutartį ar įpareigojantį darbo pasiūlymą, arba mokinių mainų programą vykdančios organizacijos, stažuotojus priimančios institucijos, savanoriškos tarnybos programą vykdančios organizacijos, priimančiosios šeimos ar au pair auklėms tarpininkaujančios organizacijos finansinį įsipareigojimą.“
5
Minėtos direktyvos 11 straipsnio „Specialiosios sąlygos studentams“ 1 dalyje nustatyta:
„Be 7 straipsnyje numatytų bendrųjų sąlygų, dėl trečiosios šalies piliečio priėmimo studijų tikslu prašytojas pateikia įrodymus:
a)
kad trečiosios šalies pilietis yra aukštojo mokslo įstaigos priimtas studijuoti pagal studijų programą;
b)
kad buvo sumokėti aukštojo mokslo įstaigos nustatyti mokesčiai, jei to reikalauja valstybė narė;
c)
apie pakankamą kalbos, kuria bus studijuojama, mokėjimą, jei to reikalauja valstybė narė;
d)
kad trečiosios šalies pilietis turės pakankamai lėšų studijų išlaidoms padengti, jei to reikalauja valstybė narė.“
6
Direktyvos 2016/801 34 straipsnio „Procedūrinės garantijos ir skaidrumas“ 1, 3 ir 5 dalyse numatyta:
„1.   Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 90 dienų nuo išsamaus prašymo pateikimo datos atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos priima sprendimą dėl prašymo išduoti leidimą arba jį pratęsti ir raštu, laikydamosi pranešimo procedūrų pagal nacionalinę teisę, apie sprendimą praneša prašytojui.
<...>
3.   Jeigu su prašymu pateikta patvirtinamoji informacija arba dokumentai yra neišsamūs, kompetentingos institucijos per pagrįstą laikotarpį praneša prašytojui, kokia papildoma informacija reikalinga, ir nustato pagrįstą terminą jai pateikti. 1 arba 2 dalyse nurodytas laikotarpis sustabdomas, kol kompetentingos institucijos gauna reikiamą papildomą informaciją. Jei per nustatytą terminą papildoma informacija ar dokumentai nepateikiami, prašymas gali būti atmestas.
<...>
5.   Visus sprendimus, kuriais prašymas skelbiamas nepriimtinu ar atmetamas, atsisakoma pratęsti leidimą arba jis panaikinamas, galima apskųsti atitinkamos valstybės narės teisme pagal nacionalinę teisę. Rašytiniame pranešime nurodomas teismas arba administracinė valdžios institucija, kuriai gali būti pateiktas apeliacinis skundas, ir apeliacinio skundo pateikimo terminas.“
Belgijos teisė
7
Pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinos redakcijos Loi du 15 décembre 1980 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (1980 m. gruodžio 15 d. Įstatymas dėl užsieniečių atvykimo į šalies teritoriją, buvimo ir įsikūrimo šalyje bei išsiuntimo iš jos; Moniteur belge, 1980 m. gruodžio 31 d., p. 14584; toliau – 1980 m. gruodžio 15 d. įstatymas) 39/82 straipsnyje nustatyta:
„§ 1. Jeigu administracinės institucijos aktas gali būti panaikintas pagal 39/2 straipsnį, tik Taryba yra kompetentinga nurodyti, kad jo vykdymas būtų sustabdytas.
Vykdymas sustabdomas, išklausius šalis arba tinkamai jas pakvietus, bylą nagrinėjančios kolegijos pirmininko ar šiuo tikslu jo paskirto užsieniečių bylas nagrinėjančio teisėjo motyvuotu sprendimu.
Ypatingos skubos atveju vykdymas gali būti sustabdytas laikinai, neišklausius šalių ar kurios nors iš jų.
<...>
§ 2. Vykdymą galima sustabdyti tik jeigu remiamasi rimtais pagrindais, galinčiais pateisinti ginčijamo akto panaikinimą, ir jeigu nedelsiant įvykdžius aktą gal būti padaryta didelė žala, kurią būtų sunku ištaisyti. Pastaroji sąlyga yra, be kita ko, įvykdyta, jeigu rimtas pagrindas yra susijęs su pagrindinėmis žmogaus teisėmis, visų pirma tomis, nuo kurių negalima nukrypti pagal [1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos] Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 15 straipsnio antrą pastraipą.
Nutartys dėl sustabdymo gali būti panaikintos arba pakeistos šalių prašymu.
§ 3. Išskyrus ypatingos skubos atvejus, prašymas sustabdyti vykdymą ir prašymas dėl panaikinimo turi būti pateikti viename dokumente.
<...>
Prašyme nurodomi pagrindai ir faktinės aplinkybės, kurie, pareiškėjo teigimu, pateisina sprendimą sustabdyti arba prireikus taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
<...>
§ 4. Kolegijos pirmininkas arba jo paskirtas užsieniečių bylas nagrinėjantis teisėjas sprendimą dėl prašymo sustabdyti vykdymą priima per trisdešimt dienų. Jeigu nurodoma sustabdyti vykdymą, sprendimas dėl prašymo dėl panaikinimo priimamas per keturis mėnesius nuo teismo sprendimo paskelbimo.
Jei užsieniečiui taikoma išsiuntimo ar grąžinimo priemonė, kuri vykdytina nedelsiant, pirmiausia tuo atveju, kai jis laikomas nustatytoje vietoje, nurodytoje 74/8 ir 74/9 straipsniuose, arba perduotas vyriausybės žinion, jis gali, jei dar nėra įprasta tvarka pateikęs prašymo sustabdyti šios priemonės vykdymą, prašyti sustabdyti jos vykdymą ypatingos skubos tvarka per 39/57 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nurodytą terminą.
Jei paaiškėja, kad prašymas pateiktas akivaizdžiai pavėluotai, bylą nagrinėjančios kolegijos pirmininkas arba jo paskirtas užsieniečių bylas nagrinėjantis teisėjas tai nurodo savo nutartyje ir nedelsdamas kviečia šalis atvykti į teismą per 24 valandas nuo prašymo gavimo. Kolegijos pirmininkas arba užsieniečių bylas nagrinėjantis teisėjas atidžiai ir kruopščiai išnagrinėja visus jam pateiktus įrodymus – pirmiausia įrodymus, iš kurių pobūdžio matyti, kad yra priežasčių manyti, jog vykdant ginčijamą sprendimą pareiškėjui kiltų grėsmė, kad gali būti pažeistos jo pagrindinės žmogaus teisės, nuo kurių visiškai negalima nukrypti pagal Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 15 straipsnio antrą pastraipą; šis nagrinėjimas yra atidžiai ir griežtai kontroliuojamas.
Ypatingos skubos atvejais prašymą dėl sustabdymo per keturiasdešimt aštuonias valandas nuo jo gavimo išnagrinėja kolegijos pirmininkas arba užsieniečių bylas nagrinėjantis teisėjas. Tačiau šis terminas pratęsiamas iki penkių dienų po to, kai Taryba gauna tokį prašymą, jei faktiškai užsienietį numatyta išsiųsti ar gražinti vėliau nei per aštuonių dienų terminą.
Jei kolegijos pirmininkas arba užsieniečių bylas nagrinėjantis teisėjas nepriima sprendimo per nustatytą terminą, jis turi apie tai pranešti teismo pirmininkui arba kolegijos pirmininkui. Šis imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad sprendimas būtų priimtas atitinkamai ne vėliau kaip per septyniasdešimt dvi valandas nuo prašymo gavimo arba kuo greičiau. Abiem atvejais jis gali, be kita ko, išnagrinėti bylą ir pats priimti sprendimą.
Nukrypstant nuo pirmesnių pastraipų, bylą nagrinėjančios kolegijos pirmininkas arba jo paskirtas užsieniečių bylas nagrinėjantis teisėjas pirmiausia sprendžia dėl prašymo priimtinumo, prireikus nepakvietę šalių, jei tenkinamos šios sąlygos:
1° tai yra antroji išsiuntimo ar grąžinimo priemonė ir
2° prašymas pateiktas akivaizdžiai pavėluotai, ir
3° prašymas pateiktas likus mažiau nei dvylikai valandų iki nustatyto priemonės vykdymo laiko, ir
4° pareiškėjas ir, prireikus, jo advokatas informuojami likus ne mažiau kaip keturiasdešimt aštuonioms valandoms iki nustatyto priemonės vykdymo laiko.
Jei prašymas pripažįstamas nepriimtinu, šiuo sprendimu procesas baigiamas. Jei prašymas pripažįstamas priimtinu, procesas tęsiamas, kaip tai numatyta 3–6 dalyse.
<...>“
8
1980 m. gruodžio 15 d. Įstatymo 60 straipsnyje nurodyta:
„§ 1. Trečiosios šalies pilietis, norintis gyventi [Belgijos] Karalystės teritorijoje kaip studentas, turi pateikti prašymą atitinkamai diplomatinei ar konsulinei atstovybei, pagal savo gyvenamąją vietą užsienyje.
§ 2. Nukrypstant nuo 1 dalies, trečiosios šalies pilietis, kuriam jau leista atvykti į Karalystės teritoriją arba suteiktas leidimas čia gyventi ne ilgiau kaip devyniasdešimt dienų pagal I antraštinės dalies II skyrių, arba kuriam jau leista atvykti į Karalystės teritoriją arba suteiktas leidimas čia gyventi ilgiau kaip devyniasdešimt dienų remiantis kitais pagrindais, gali pateikti prašymą savo gyvenamosios vietos Karalystės teritorijoje savivaldybės administracijai, jei jis pateikia prašymą iki pasibaigiant galioti atitinkamam leidimui, su sąlyga, kad jis jau yra įstojęs į aukštąją mokyklą dieninėms studijoms.
§ 3. Trečiosios šalies pilietis prie prašymo turi pridėti šiuos dokumentus:
1° galiojančio paso ar jį pakeičiančio kelionės dokumento kopiją;
2° 1/1 straipsnyje numatyto mokesčio sumokėjimo įrodymą, jei jam taikoma ši pareiga;
3° aukštojo mokslo įstaigos išduotą pažymą, patvirtinančią, kad:
a)
yra priimtas į aukštojo mokslo įstaigą dieninėms aukštosioms studijoms arba parengiamiesiems metams dieniniame skyriuje arba
b)
yra priimtas studijuoti, arba
c)
yra užregistruotas stojamajam egzaminui arba atrankos testams;
Karalius nustato sąlygas, kurias turi atitikti ši pažyma.
4° jei yra jaunesnis nei aštuoniolikos metų, jo tėvų arba, jei taikoma, globėjo sutikimo įrodymą;
5° įrodymą, kaip reikalaujama pagal 61 straipsnį, kad turės pakankamai pragyvenimo lėšų savo buvimo šalyje laikotarpiu, kad per jį netaptų našta Karalystės socialinės paramos sistemai;
6° įrodymą, kad jis turi arba turės sveikatos draudimą nuo visų rūšių rizikos Belgijoje savo buvimo laikotarpiu;
Jei prašymas buvo pateiktas užsienyje ir dar nėra galimybės pridėti šio įrodymo prie prašymo, jis turi būti pateiktas per 61/1 straipsnio 4 dalyje numatytą terminą;
7° medicininę pažymą, patvirtinančią, kad neserga viena iš šio įstatymo priede išvardytų ligų;
8° jei yra vyresnis nei 18 metų, išrašą iš nuosprendžių registro arba jam lygiavertį dokumentą, išduotą ne anksčiau nei prieš šešis mėnesius kilmės šalies arba šalies, kurioje buvo jo paskutinė gyvenamoji vieta, ir patvirtinantį, kad nebuvo nuteistas už bendrosios teisės reglamentuojamus nusikaltimus ar nusižengimus.
Jei neįmanoma pateikti 7 ir 8 punktuose nurodytų dokumentų ir tai tinkamai pagrįsta, ministras arba jo įgaliotas asmuo, atsižvelgdamas į aplinkybes, vis dėlto gali leisti užsieniečiui gyventi Karalystės teritorijoje ir joje studijuoti.
<...>“
9
Šio įstatymo 61/1/1 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad ministras arba jo įgaliotas asmuo priima sprendimą ir apie jį praneša trečiosios šalies piliečiui per 90 dienų nuo pranešimo apie šiame 61/1/1 straipsnyje nurodyto prašymo gavimą dienos.
10
Minėto įstatymo 61/1/3 straipsnyje numatyti atvejai, kai ministras arba jo įgaliotas asmuo atmeta arba gali atmesti prašymą. Visų pirma jie turi atmesti prašymą, jei neįvykdytos to paties įstatymo 60 straipsnyje nustatytos sąlygos arba jei trečiosios šalies pilietis laikomas keliančiu grėsmę viešajai tvarkai, nacionaliniam saugumui ar visuomenės sveikatai. Be to, jie gali atmesti prašymą, jei yra rimtų ir objektyvių įrodymų ar pagrindų, leidžiančių nustatyti, kad šalyje siekiama apsigyventi kitais nei studijų tikslais. Jei trečiosios šalies piliečio padėties neapima vienas iš tame 61/1/3 straipsnyje nurodytų atvejų, leidimas gyventi šalyje turi būti suteiktas.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
11
2021 m. vasario 25 d. AVOCATS.BE pirmininkas ir Orde van Vlaamse Balies (Flandrijos advokatų taryba) pirmininkas išsiuntė raštą Secrétaire d’État à l’Asile et à la Migration (Prieglobsčio ir migracijos valstybės sekretorius, Belgija), kuriame iškėlė probleminį klausimą dėl to, kad trečiųjų šalių piliečiai neturi veiksmingos teisių gynimo priemonės dėl kompetentingų institucijų sprendimų atmesti jų prašymus išduoti vizą studijų tikslais.
12
2021 m. rugpjūčio 16 d. jie dar kartą kreipėsi su raštu, kuriame paragino Belgijos valstybę ir prireikus ją oficialiai įspėjo nedelsiant pateikti Parlamentui įstatymo projektą, kuriame būtų numatyta galimybė dėl šių sprendimų teikti skundus, kuriuos Conseil du contentieux des étrangers (Užsieniečių ginčų taryba, Belgija) nagrinėtų skubos tvarka.
13
Prieglobsčio ir migracijos valstybės sekretorius jiems atsakė 2021 m. rugsėjo 23 d. raštu, tačiau jame iškeltas klausimas nebuvo išspręstas.
14
2022 m. birželio 16 d. pareiškėjai pagrindinėje byloje pareiškė ieškinį Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio pirmosios instancijos teismas, Belgija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, juo prašė įpareigoti Belgijos valstybę, skiriant periodinę baudą, imtis teisinių priemonių, kurios leistų trečiųjų šalių piliečiams, norintiems studijuoti Belgijoje, pasinaudoti veiksminga teisių gynimo priemone dėl sprendimų atmesti jų šiuo tikslu pateiktus prašymus išduoti vizą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad be pagrindo, grindžiamo Chartijos 47 straipsnio pažeidimu, šie pareiškėjai taip pat teigia, kad veiksmingos teisinės gynimo priemonės nebuvimas pažeidžia teisę į privataus ir šeimos gyvenimo gerbimą ir teisę į mokslą, kurios atitinkamai garantuojamos Chartijos 7 ir 14 straipsniuose.
15
Tie pareiškėjai tvirtina, kad tokios teisių gynimo priemonės numatymas būtų Belgijos valstybės neteisėto neveikimo padarinių ištaisymo priemonė.
16
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad dėl prašymams išduoti vizas studijų tikslais taikomos procedūros ypatumų sprendimas dėl kai kurių pareiškėjų priimamas tik tų metų, kuriais jie nori studijuoti Belgijoje, rugpjūčio–spalio mėnesį. Jei prašymas atmetamas, atitinkamas asmuo gali kreiptis į Užsieniečių ginčų tarybą tik prieš pat atitinkamų akademinių metų pradžią.
17
Iš sprendimo pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad nors šiam teismui gali būti pateiktas skundas dėl sprendimo atmesti prašymą vykdymo sustabdymo ar panaikinimo, jis atlieka tik teisėtumo kontrolę ir neturi teisės pakeisti sprendimo, todėl negali nei pakeisti kompetentingų institucijų vertinimo savuoju, nei vietoj jų priimti naujo sprendimo. Vis dėlto tokio sprendimo panaikinimo atveju šios institucijos yra saistomos res judicata galios, kurią turi sprendimo rezoliucinė dalis ir motyvai – būtinas rezoliucinės dalies pagrindas.
18
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžia: kadangi Užsieniečių ginčų taryba neturi įgaliojimų taikyti laikinąsias apsaugos priemones, visų pirma įpareigoti kompetentingas institucijas priimti naują sprendimą ir išduoti prašomą studijų vizą, gali būti, kad dėl laiku nepriimto sprendimo bus nepataisomai pakenkta atitinkamo asmens studijų metams.
19
Šis teismas taip pat pažymi, kad, pirma, dėl 2020 m. birželio 24 d. Užsieniečių ginčų tarybos generalinės asamblėjos sprendimo prašymas sustabdyti priemonės vykdymą dėl ypatingos skubos, kuris numatytas 1980 m. gruodžio 15 d. Įstatymo 39/82 straipsnyje, gali būti susijęs tik su nedelsiant vykdytina išsiuntimo ar grąžinimo priemone, ir, antra, laikinąsias apsaugos priemones taikantys teismai, į kuriuos buvo kreiptasi po šios asamblėjos sprendimo, nepateikė patenkinamų problemos sprendimo variantų, kiek tai susiję su sprendimais atmesti prašymus išduoti studijų vizą studijų tikslais.
20
Trečiųjų šalių piliečiai, kurių prašymas išduoti studijų vizą nebuvo patenkintas laiku, taip pat turi teisę pareikšti ieškinį Belgijos valstybei dėl jos civilinės atsakomybės, leidžiantį jiems gauti piniginę kompensaciją. Vis dėlto vienų studijų metų praradimas yra negrįžtamas, jo nebūtų galima tinkamai atitaisyti ieškiniu dėl kompensacijos.
21
Taigi kyla klausimas, ar pagal Belgijos teisę trečiosios šalies piliečiui suteiktos galimybės apskųsti sprendimą, kuriuo atmetamas jo prašymas išduoti vizą studijų tikslais ir taip prireikus pasinaudoti teisėmis, kurios jam suteikiamos pagal Direktyvos 2016/801 5 straipsnio 3 dalį, kad galėtų studijuoti Belgijoje, pakanka, kad būtų įvykdyti reikalavimai, kylantys iš šios direktyvos 34 straipsnio 5 dalies, siejamos su Chartijos 7, 14 ir 47 straipsniais ir veiksmingumo principu.
22
Šiomis aplinkybėmis Tribunal de première instance de Bruxelles (Prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio pirmosios instancijos teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„Ar pagal [Direktyvos 2016/801] 34 straipsnį, aiškinamą atskirai arba siejant jį su [Chartijos] 7 straipsniu, 14 straipsnio [1 dalimi] ir 47 straipsniu bei veiksmingumo principu, ir atsižvelgiant į šia direktyva siekiamą tikslą sustiprinti trečiųjų šalių piliečiams suteikiamas procedūrines garantijas ir skatinti užsienio studentų atvykimą į Europos Sąjungą, reikalaujama:
[a])
kad užsienio studentui būtų suteikta išimtinė galimybė paduoti skundą, nagrinėjamą ypatingos skubos sąlygomis, jei jis įrodo, kad elgėsi rūpestingai, kaip to reikalaujama, ir kad įprastos procedūros (dėl vykdymo sustabdymo ar panaikinimo) terminų laikymasis galėtų sutrikdyti atitinkamų studijų eigą?
Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar atsakymas taip pat būtų neigiamas tuo atveju, kai nepriėmus sprendimo per trumpą terminą atitinkamas asmuo gali negrįžtamai prarasti studijų metus?
[b])
kad užsienio studentui būtų suteikta išimtinė galimybė paduoti skundą, nagrinėjamą ypatingos skubos sąlygomis, jei jis įrodo, kad elgėsi rūpestingai, kaip to reikalaujama, ir kad įprastos procedūros (dėl vykdymo sustabdymo ar panaikinimo) terminų laikymasis galėtų sutrikdyti atitinkamų studijų eigą, ir kad vykstant šiam procesui jis galėtų, kartu su prašymu dėl vykdymo sustabdymo, prašyti taikyti kitas laikinąsias priemones, kad būtų užtikrintas [Direktyvos 2016/801] 5 straipsnio 3 dalyje garantuojamos teisės gauti leidimą, jei jis atitinka bendrąsias ir specialiąsias sąlygas, veiksmingumas?
Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar atsakymas taip pat būtų neigiamas tuo atveju, kai nepriėmus sprendimo per trumpą terminą atitinkamas asmuo gali negrįžtamai prarasti studijų metus?
[c])
kad pateikus skundą dėl sprendimo atsisakyti išduoti vizą teismas galėtų pakeisti administracinės institucijos vertinimą savo vertinimu ir pakeisti šios institucijos sprendimą, ar pakanka teisėtumo kontrolės, kuri leistų teismui ištaisyti neteisėtumą, visų pirma akivaizdžią vertinimo klaidą, sustabdant administracinio sprendimo vykdymą arba jį panaikinant?“
Dėl prejudicinių klausimų
23
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Direktyvos 2016/801 34 straipsnio 5 dalis, siejama su Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją reikalaujama, kiek tai susiję su skundu, kuriuo trečiosios šalies pilietis, siekdamas pasinaudoti iš šios direktyvos 5 straipsnio 3 dalies kylančiomis teisėmis, ginčija kompetentingų institucijų sprendimą atmesti jo prašymą leisti atvykti į atitinkamos valstybės narės teritoriją studijuoti, kad:
–
šiam piliečiui būtų suteikta išimtinė galimybė paduoti skubos tvarka nagrinėjamą skundą, kai, nors pilietis elgėsi rūpestingai, kaip to reikalaujama, dėl būtinybės laikytis su įprasta šio sprendimo peržiūros procedūra susijusių terminų gali būti sutrikdyta jo studijų eiga;
–
nagrinėdamas tokį išimties tvarka paduotą skundą, teismas, į kurį kreiptasi, turėtų įgaliojimus prireikus taikyti laikinąsias apsaugos priemones, visų pirma siekdamas įpareigoti kompetentingas institucijas priimti naują sprendimą išduoti prašomą leidimą gyventi šalyje studijų tikslais, ir
–
teismas, kuriam pateiktas skundas dėl minėto sprendimo, galėtų pakeisti šių institucijų vertinimą savuoju ar priimti naują sprendimą.
24
Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal Direktyvos 2016/801 5 straipsnio 3 dalį trečiosios šalies pilietis, pateikęs prašymą leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais, įgyja teisę gauti leidimą gyventi tos valstybės narės teritorijoje, jeigu jis atitinka bendrąsias sąlygas, nustatytas tos direktyvos 7 straipsnyje, ir specialiąsias sąlygas, taikomas atsižvelgiant į pateikto prašymo rūšį, nagrinėjamu atveju – numatytąsias minėtos direktyvos 11 straipsnyje, skirtas prašymams leisti atvykti studijų tikslais.
25
Tuo remiantis darytina išvada, kad pagal šio 5 straipsnio 3 dalį valstybės narės turi išduoti leidimą gyventi šalyje pareiškėjui, kuris atitinka Direktyvos 2016/801 7 ir 11 straipsniuose nustatytus reikalavimus (2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, 35 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
26
Šios direktyvos 34 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad visus sprendimus, kuriais prašymas skelbiamas nepriimtinu ar atmetamas, atsisakoma pratęsti leidimą arba jis panaikinamas, galima apskųsti atitinkamos valstybės narės teisme pagal nacionalinę teisę.
27
Iš to matyti, kad priėmus sprendimą atmesti prašymą leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais, šio 34 straipsnio 5 dalyje trečiosios šalies piliečiui, pateikusiam tokį prašymą, aiškiai suteikiama galimybė pateikti skundą pagal ši sprendimą priėmusios valstybės narės nacionalinės teisės aktus (2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, 61 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
28
Taigi reikia pažymėti, kad nurodydamas, jog skundas turi būti pateiktas pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinės teisės aktus, Sąjungos teisės aktų leidėjas leido valstybėms narėms nuspręsti dėl teisių gynimo priemonių, kuriomis gali naudotis prašymą išduoti vizą studijų tikslais pateikę asmenys, kuriems taikoma Direktyva 2016/801, pobūdžio ir konkrečios įgyvendinimo tvarkos (šiuo klausimu žr. 2021 m. kovo 10 d. Sprendimo Konsul Rzeczypospolitej Polskiej w N., C‑949/19, EU:C:2021:186, 42 punktą).
29
Vis dėlto Direktyvos 2016/801 34 straipsnio 5 dalyje numatytos apskundimo procedūros pobūdis ir konkreti įgyvendinimo tvarka turi būti nustatyti laikantis Chartijos 47 straipsnio (šiuo klausimu žr. 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, 62 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
30
Iš tiesų nors, nesant atitinkamą sritį reglamentuojančių Sąjungos teisės aktų, kiekviena valstybė narė savo nacionalinės teisės sistemoje turi paskirti kompetentingus teismus ir nustatyti ieškinių, skirtų iš Sąjungos teisės sistemos kylančių individualių teisių apsaugai užtikrinti, pareiškimo procesines taisykles, valstybės narės privalo kiekvienu atveju užtikrinti, kad paisoma Chartijos 47 straipsnyje garantuojamos teisės į veiksmingą teisminę minėtų teisių apsaugą (2020 m. gegužės 14 d. Sprendimo Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, C‑924/19 PPU ir C‑925/19 PPU, EU:C:2020:367, 142 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
31
Be to, reikia priminti, kad Teisingumo Teismas yra nusprendęs, jog Chartijos 47 straipsnyje įtvirtinta teisė į veiksmingą teisinę gynybą būtų iliuzija, jeigu pagal valstybės narės teisės sistemą būtų leidžiama vienos iš proceso šalių nenaudai nevykdyti galutinio ir privalomo teismo sprendimo. Tai ypač taikytina tais atvejais, kai norint veiksmingai pasinaudoti iš Sąjungos teisės kylančiomis teisėmis, pripažintomis teismo sprendimu, reikia laikytis laiko reikalavimų (2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, 63 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
32
Šiuo atžvilgiu nagrinėjamoje byloje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, kada reikia išduoti prašomą vizą studijų tikslais ir atitinkamai priimti sprendimą dėl skundo, pateikto gavus atsisakymą išduoti tokią vizą, kad atitinkamas trečiosios šalies pilietis prireikus galėtų pasinaudoti Direktyva 2016/801 jam suteiktomis teisėmis.
33
Šiomis aplinkybėmis, pirma, dėl išimtinės galimybės paduoti skubos tvarka nagrinėjamą skundą numatymo, reikia pažymėti, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, Sąjungos teisė, įskaitant Chartijos nuostatas, neįpareigoja valstybių narių nustatyti kitų teisių gynimo priemonių nei tos, kurios jau numatytos pagal nacionalinę teisę, nebent iš nagrinėjamos nacionalinės teisinės sistemos struktūros matyti, kad nėra jokių teisminės gynybos priemonių, leidžiančių, nors ir netiesiogiai, užtikrinti iš Sąjungos teisės kylančių teisės subjektų teisių apsaugą (šiuo klausimu žr. 2023 m. rugsėjo 7 d. Sprendimo Rayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit (Asmens krata), C‑209/22, EU:C:2023:634, 54 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
34
Taigi pagal Direktyvos 2016/801 34 straipsnio 5 dalį, siejamą su Chartijos 47 straipsniu, nereikalaujama, kad būtų numatyta išimtinė galimybė paduoti skubos tvarka nagrinėjamą skundą.
35
Vis dėlto turi būti užtikrinama, kad sąlygos, kuriomis pateikiamas šis skundas ir prireikus vykdomas jį išnagrinėjus priimtas teismo sprendimas, būtų tokios, kad iš principo leistų per trumpą laiką priimti naują sprendimą taip, kad pakankamai rūpestingas trečiosios šalies pilietis galėtų veiksmingai pasinaudoti šia direktyva jam suteikiamomis teisėmis (šiuo klausimu žr. 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, 66 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
36
Antra, kiek tai susiję su galimybe teismui, į kurį kreiptasi, įpareigoti kompetentingas institucijas priimti naują sprendimą išduoti prašomą leidimą gyventi šalyje, ir, trečia, kiek tai susiję su galimais tokio teismo įgaliojimais pakeisti minėtų institucijų vertinimą savuoju arba priimti naują sprendimą, reikia pažymėti, kad šie prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimai susiję su įgaliojimais, kuriais gali pasinaudoti teismai, nagrinėjantys skundus dėl prašymų leisti atvykti į šalį atmetimo.
37
Šiuo klausimu reikia priminti, kad kai yra ginčijamas nacionalinis administracinis sprendimas, kuris, siekiant užtikrinti veiksmingą naudojimąsi iš Sąjungos teisės kylančiomis suinteresuotojo asmens teisėmis, nagrinėjamu atveju tomis, kurias jis įgyja įvykdęs šios direktyvos 5 straipsnio 3 dalies reikalavimus, turi būti būtinai priimtas greitai, iš Chartijos 47 straipsnio išplaukiančios būtinybės užtikrinti veiksmingą skundo, pateikto dėl pirminio administracinio sprendimo atmesti jo prašymą, nagrinėjimą matyti, kad kiekviena valstybė narė turi pritaikyti savo nacionalinę teisę taip, kad, panaikinus šį sprendimą, naujas sprendimas būtų priimtas per trumpą laiką ir atitiktų teismo sprendime dėl panaikinimo pateiktą vertinimą (šiuo klausimu žr. 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, 64 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
38
Taigi, atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta šio sprendimo 29–31 punktuose, Teisingumo Teismas nusprendė, kad, kiek tai susiję su prašymais leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais, tam, kad būtų įvykdyti minėtos direktyvos 34 straipsnio 5 dalies, siejamos su Chartijos 47 straipsniu, reikalavimai, iš principo pakanka to, kad teismas, į kurį kreiptasi, turi jurisdikciją tik priimti sprendimą dėl kompetentingų institucijų sprendimo atmesti tokį prašymą panaikinimo, ir nereikalaujama, kad šis teismas galėtų pakeisti šių institucijų vertinimą savuoju arba priimti naują sprendimą, su sąlyga, kad prireikus minėtos institucijos būtų saistomos teismo sprendime, kuriuo šis sprendimas būtų panaikintas, pateikto vertinimo (šiuo klausimu žr. 2024 m. liepos 29 d. Sprendimo Perle, C‑14/23, EU:C:2024:647, 65 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
39
Be šio sprendimo 34 punkte nurodytų argumentų, toks vertinimas galioja ir tada, kai teismas, priimdamas sprendimą tuo atveju, kai pasinaudota išimtine galimybe paduoti skubos tvarka nagrinėjamą skundą, neturėtų įgaliojimų taikyti laikinąsias apsaugos priemones, visų pirma siekdamas įpareigoti kompetentingas institucijas priimti naują sprendimą išduoti prašomą leidimą gyventi.
40
Vis dėlto, kaip priminta šio sprendimo 35 punkte, Teisingumo Teismas patikslino, kad kai teismas, į kurį kreiptasi, turi tik įgaliojimus panaikinti sprendimą, turi būti užtikrinta, kad skundo pateikimo ir prireikus jį išnagrinėjus priimto teismo sprendimo vykdymo sąlygos būtų tokios, kad iš esmės leistų per trumpą laiką priimti naują sprendimą, kad pakankamai rūpestingas trečiosios šalies pilietis galėtų veiksmingai pasinaudoti Direktyva 2016/801 jam suteikiamomis teisėmis.
41
Atsižvelgiant į tai, iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad kai kurie trečiųjų šalių piliečiai sprendimą dėl savo prašymo leisti atvykti į Belgijos teritoriją studijų tikslais gauna tik likus nedaug laiko iki mokslo metų, per kuriuos jie nori studijuoti Belgijoje, pradžios. Taigi, reikia konstatuoti, kad kompetentingų institucijų galimybė, panaikinus šį pirminį sprendimą, priimti naują sprendimą per trumpą laiką, kad pakankamai rūpestingas trečiosios šalies pilietis galėtų veiksmingai pasinaudoti Direktyva 2016/801 jam suteikiamomis teisėmis, taip pat priklauso nuo minėto pirminio sprendimo priėmimo sąlygų.
42
Šiuo klausimu pagal šios direktyvos 34 straipsnio 1 dalį atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos sprendimą dėl prašymo leisti atvykti į šios valstybės narės teritoriją studijų tikslais turi priimti kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 90 dienų nuo išsamaus prašymo pateikimo datos. Beje, šio 34 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad jeigu su prašymu pateikta patvirtinamoji informacija arba dokumentai yra neišsamūs, kompetentingos institucijos per pagrįstą laikotarpį praneša pareiškėjui, kokia papildoma informacija reikalinga, ir nustato pagrįstą terminą jai pateikti – o tai sustabdo minėto 34 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį, kol kompetentingos institucijos gaus reikiamą papildomą informaciją.
43
Kaip priminta šio sprendimo 24 ir 25 punktuose, norint pasinaudoti iš minėtos direktyvos 5 straipsnio 3 dalies kylančiomis teisėmis, šiuo atveju – gauti leidimą gyventi valstybės narės teritorijoje studijų tikslais, reikia, kad atitinkamas trečiosios šalies pilietis įvykdytų Direktyvos 2016/801 7 straipsnyje nustatytas bendrąsias sąlygas ir studentams taikomas specialiąsias sąlygas, kurios numatytos šios direktyvos 11 straipsnyje prašymams leisti atvykti į šalį studijų tikslais; pastarosios sąlygos apima, be kita ko, tai, kad šis pilietis turi būti priimtas į aukštojo mokslo įstaigą studijuoti.
44
Tokiomis aplinkybėmis, kai kompetentingos institucijos sprendimą dėl prašymų leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais priima per Direktyvos (ES) 2016/801 34 straipsnio 1 dalyje nustatytą terminą, tai iš esmės leidžia užtikrinti iš šios direktyvos kylančių šių piliečių teisių veiksmingumą, jeigu kompetentingų institucijų vykdoma prašymų leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais nagrinėjimo procedūros baigtis nelemia to, kad praktiškai trečiųjų šalių piliečiai, kurių prašymai atmesti, sistemingai netenka galimybės prireikus veiksmingai pasinaudoti šiomis teisėmis dėl sprendimų, susijusių su šiais prašymais, priėmimo datos ir dėl privalomų šių sprendimų apskundimo procedūros terminų.
45
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į prejudicinius klausimus reikia atsakyti: Direktyvos 2016/801 34 straipsnio 5 dalis, siejama su Chartijos 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nereikalaujama, kiek tai susiję su skundu, kuriuo trečiosios šalies pilietis, siekdamas pasinaudoti iš šios direktyvos 5 straipsnio 3 dalies kylančiomis teisėmis, ginčija kompetentingų institucijų sprendimą atmesti jo prašymą leisti atvykti į atitinkamos valstybės narės teritoriją studijuoti, kad:
–
šiam piliečiui būtų suteikta išimtinė galimybė paduoti skubos tvarka nagrinėjamą skundą, kai, nors jis elgėsi rūpestingai, kaip to reikalaujama, dėl būtinybės laikytis su įprasta šio sprendimo peržiūros procedūra susijusių terminų gali būti sutrikdyta jo studijų eiga;
–
nagrinėdamas tokį išimties tvarka paduotą skundą, teismas, į kurį kreiptasi, turėtų įgaliojimus prireikus taikyti laikinąsias apsaugos priemones, visų pirma siekdamas įpareigoti kompetentingas institucijas priimti naują sprendimą išduoti prašomą leidimą gyventi šalyje studijų tikslais, ir
–
teismas, kuriam pateiktas skundas dėl minėto sprendimo, galėtų pakeisti šių institucijų vertinimą savuoju ar priimti naują sprendimą.
Vis dėlto skundo dėl kompetentingų institucijų sprendimo atmesti prašymą leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais pateikimo ir prireikus jį išnagrinėjus priimto teismo sprendimo vykdymo sąlygos turi būti tokios, kad leistų per trumpą laiką priimti naują sprendimą, atitinkantį teismo sprendime dėl panaikinimo pateiktą vertinimą, kad pakankamai rūpestingas trečiosios šalies pilietis galėtų veiksmingai pasinaudoti minėta direktyva jam suteikiamomis teisėmis.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
46
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nusprendžia:
2016 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2016/801 dėl trečiųjų šalių piliečių atvykimo ir gyvenimo mokslinių tyrimų, studijų, stažavimosi, savanoriškos tarnybos, mokinių mainų programų arba edukacinių projektų ir dalyvavimo Au pair programoje tikslais sąlygų 34 straipsnio 5 dalis, siejama su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu,
turi būti aiškinama taip:
pagal ją nereikalaujama, kiek tai susiję su skundu, kuriuo trečiosios šalies pilietis, siekdamas pasinaudoti iš šios direktyvos 5 straipsnio 3 dalies kylančiomis teisėmis, ginčija kompetentingų institucijų sprendimą atmesti jo prašymą leisti atvykti į atitinkamos valstybės narės teritoriją studijuoti, kad:
–
šiam piliečiui būtų suteikta išimtinė galimybė paduoti skubos tvarka nagrinėjamą skundą, kai, nors jis elgėsi rūpestingai, kaip to reikalaujama, dėl būtinybės laikytis su įprasta šio sprendimo peržiūros procedūra susijusių terminų gali būti sutrikdyta jo studijų eiga;
–
nagrinėdamas tokį išimties tvarka paduotą skundą, teismas, į kurį kreiptasi, turėtų įgaliojimus prireikus taikyti laikinąsias apsaugos priemones, visų pirma siekdamas įpareigoti kompetentingas institucijas priimti naują sprendimą išduoti prašomą leidimą gyventi šalyje studijų tikslais, ir
–
teismas, kuriam pateiktas skundas dėl minėto sprendimo, galėtų pakeisti šių institucijų vertinimą savuoju ar priimti naują sprendimą.
Vis dėlto skundo dėl kompetentingų institucijų sprendimo atmesti prašymą leisti atvykti į valstybės narės teritoriją studijų tikslais pateikimo ir prireikus jį išnagrinėjus priimto teismo sprendimo vykdymo sąlygos turi būti tokios, kad leistų per trumpą laiką priimti naują sprendimą, atitinkantį teismo sprendime dėl panaikinimo pateiktą vertinimą, kad pakankamai rūpestingas trečiosios šalies pilietis galėtų veiksmingai pasinaudoti minėta direktyva jam suteikiamomis teisėmis.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.
(
i
)	Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.