62023CJ0633_RES
Byla C‑633/23
Electrabel SA ir kt.
prieš
Commission de Régulation de l’Electricité et du Gaz (CREG)
(Cour d’appel de Bruxelles prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Elektros energijos vidaus rinka – Reglamentas (ES) 2022/1854 – Skubi intervencija, skirta didelėms energijos kainoms mažinti – 2 straipsnio 5 ir 9 punktai – 6–8 straipsniai – Elektros energijos, pagamintos iš tam tikrų energijos šaltinių, gamintojų gautų rinkos pajamų viršutinė riba – „Rinkos pajamų“ nustatymas – Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta remtis arba nenuginčijamomis prezumpcijomis, arba nuginčijamomis prezumpcijomis kartu su kitomis prezumpcijomis – Proporcingumo principas – 22 straipsnio 2 dalies c punktas – Šio reglamento 6–8 straipsnių taikymo laikotarpis – Pajamų viršutinės ribos priemonės taikymas anksčiau, nei numatyta pagal šį reglamentą, remiantis po jo įsigaliojimo priimtomis nacionalinės teisės nuostatomis – Sąjungos teisės viršenybės ir veiksmingumo principai – Lojalaus bendradarbiavimo principas“
Energija – Elektros energijos vidaus rinka – Reglamentas 2022/1854 – Skubi intervencija, skirta didelėms energijos kainoms mažinti – Elektros energijos, pagamintos iš tam tikrų energijos šaltinių, gamintojų gautų rinkos pajamų viršutinė riba – Nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta remtis nenuginčijamomis arba nuginčijamomis prezumpcijomis kartu su kitomis prezumpcijomis – Proporcingumo principas – Leistinumas – Sąlyga
(Tarybos reglamento 2022/1854 37 konstatuojamoji dalis, 1 straipsnis, 2 straipsnio 5 ir 9 punktai ir 6–8 straipsniai)
(žr. 38–53, 55 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Energija – Elektros energijos vidaus rinka – Reglamentas 2022/1854 – Skubi intervencija, skirta didelėms energijos kainoms mažinti – Elektros energijos, pagamintos iš tam tikrų energijos šaltinių, gamintojų gautų rinkos pajamų viršutinė riba – Nacionalinės teisės aktai, priimti po Reglamento 2022/1854 įsigaliojimo – Teisės aktai, reglamentuojantys rinkos pajamų viršutinės ribos priemonės taikymą laikotarpiu, ankstesniu už numatytąjį šiame reglamente – Sąjungos teisės viršenybės ir veiksmingumo, taip pat lojalaus bendradarbiavimo principai – Leistinumas
(ESS 4 straipsnio 3 dalis; SESV 288 straipsnis; Tarybos reglamento 2022/1854 6–8 straipsniai ir 22 straipsnio 2 dalies c punktas)
(žr. 57–65 punktus, rezoliucinės dalies 2 punktą)
Santrauka
Gavęs Cour d’appel de Bruxelles (Briuselio apeliacinis teismas, Belgija) prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas priėmė sprendimą, kuriame išaiškino Reglamentą 2022/1854, nustatantį skubią intervenciją, skirtą didelių energijos kainų poveikiui sušvelninti, visų pirma taikant privalomą viršutinę ribą elektros energijos, pagamintos iš tam tikrų išteklių, gamintojų gautoms pajamoms (
1
). Tokiomis aplinkybėmis jis išnagrinėjo elektros energijos rinkos pajamų, kurioms taikoma ši viršutinė riba, nustatymo tvarką ir patikslino šio reglamento taikymo laiko atžvilgiu sritį, galiojant nacionalinės teisės nuostatoms, kurios priimtos jau įsigaliojus minėtam reglamentui ir kuriose taip pat numatytas elektros energijos rinkos pajamų viršutinės ribos priemonės taikymas.
Taikant Reglamentą 2022/1854, Belgijos elektros energijos įstatyme buvo nustatyta tam tikrų elektros energijos gamintojų rinkos pajamų viršutinė riba, įvedant valstybės rinkliavą nuo tam tikru laikotarpiu gautų pajamų perviršio (
2
).
2023 m. vasario 28 d. Elektros energijos ir dujų reguliavimo komisija (toliau – CREG), remdamasi Elektros energijos įstatymo nuostata (
3
), priėmė sprendimą dėl deklaracijos formos ir dokumentų, kuriuos privalo pateikti asmenys, turintys prievolę mokėti šiame įstatyme nustatytą rinkliavą, formato.
2023 m. kovo 29 ir 30 d. ieškovės – jos yra arba privatinės teisės reglamentuojami juridiniai asmenys, kuriems tenka prievolė mokėti šią rinkliavą, be kita ko, elektros energijos gamintojai ir (ar) tiekėjai, arba energetikos sektoriaus įmonių federacijos, veikiančios savo narių naudai, – kreipėsi į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą su trimis ieškiniais dėl to sprendimo panaikinimo. Grįsdamos ieškinius ieškovės teigė, kad 2023 m. vasario 28 d. CREG sprendimas buvo priimtas pažeidžiant Reglamentą 2022/1854, SESV 288 straipsnį, taip pat Sąjungos teisės viršenybės ir veiksmingumo principus.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatavo, kad 2023 m. vasario 28 d. CREG sprendime numatyta pajamų deklaracijos forma grindžiama prezumpcijų, kurių prievolę turintis asmuo niekada negali visiškai išvengti, visetu arba seka, todėl jis negali deklaruoti savo faktiškai gautų realių pajamų. Šiuo klausimu jam kilo abejonių, ar dėl galimybės leisti valstybėms narėms naudoti įverčius rinkos pajamų viršutinei ribai apskaičiuoti (
4
) jos turi teisę nustatyti sistemą, grindžiamą vien nenuginčijamomis arba iš dalies nuginčijamomis prezumpcijomis, tačiau taip, kad išliktų valstybės narės teoriškai iš anksto numatyti veiksniai, neatsižvelgiant į faktiškai gautas pajamas. Be to, dėl laikotarpio, kurį apima 2023 m. vasario 28 d. CREG sprendimas, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kilo klausimas, ar valstybėms narėms suteikta galimybė toliau taikyti arba nustatyti priemones, kuriomis būtų dar labiau apribotos rinkos pajamos (
5
), apima galimybę įtvirtinti viršutinės ribos nustatymo tvarką iki šio reglamento įsigaliojimo dienos.
Teisingumo Teismo vertinimas
Visų pirma dėl rinkos pajamų sumos, kuriai turi būti taikoma pagal Reglamentą 2022/1854 privaloma pajamų viršutinės ribos priemonė, nustatymo Teisingumo Teismas konstatavo, kad iš šio reglamento nuostatų formuluotės matyti, jog ši viršutinės ribos priemonė negali būti taikoma teorinėms pajamoms, neatitinkančioms realios situacijos rinkoje, o turi būti taikoma sumoms, atspindinčioms atitinkamų operatorių faktiškai gautas pajamas. Vis dėlto nė vienoje iš reikšmingų jo nuostatų nėra šių pajamų nustatymo metodikos.
Taigi Teisingumo Teismas pažymėjo, kad rinkos pajamų, kurioms turi būti taikoma jų viršutinės ribos priemonė, nustatymo tvarką turi apibrėžti valstybės narės. Vis dėlto, kadangi tai darydamos valstybės narės įgyvendina Reglamentą 2022/1854, savo kompetenciją jos turi vykdyti taip, kad būtų išsaugotas šio reglamento nuostatų veiksmingumas.
Dėl klausimo, ar tai darydamos valstybės narės gali remtis prezumpcijomis, Teisingumo Teismas priminė, pirma, kad, atsižvelgiant į didelį sandorių, kurių atžvilgiu valstybių narių kompetentingos institucijos turi užtikrinti rinkos pajamų viršutinės ribos taikymą, skaičių, tos institucijos turėtų turėti galimybę naudoti pagrįstus įverčius šiai viršutinei ribai apskaičiuoti. Įvertis iš esmės yra apytikris tam tikros vertės dydis ir ne visada atitinka tikslią vertę. Vadinasi, galimas faktinių ir numanomų pajamų skirtumas gali būti leidžiamas, tačiau dėl to prezumpcijų taikymas nebūtinai tampa nesuderinamas su Reglamentu 2022/1854, jeigu šis skirtumas (jis gali būti ir neigiamas, ir teigiamas) išlieka pagrįstas, t. y. nedidelis, ir jeigu taikant šias prezumpcijas pasirinkti įverčiai atspindi realią situaciją rinkoje nagrinėjamu laikotarpiu.
Antra, Reglamento 2022/1854 (
6
) tikslas yra, be kita ko, nustatyti skubią intervenciją, kuria siekiama sušvelninti didelių energijos kainų poveikį taikant išimtines, tikslines ir ribotos trukmės priemones, o jomis visų pirma siekiama nustatyti rinkos pajamų, kurias tam tikri gamintojai gauna iš elektros energijos gamybos, viršutinę ribą ir tikslingai jas perskirstyti galutiniams elektros energijos vartotojams. Todėl tai, kad, siekiant greitai įgyvendinti trumpalaikes priemones, remiamasi pagrįstais įverčiais, įskaitant prezumpcijas, gali būti tinkama ar net būtina priemonė tam, kad būtų užtikrintas Reglamente 2022/1854 nustatytos pajamų viršutinės ribos priemonės veiksmingumas, taigi ir pasiektas šis tikslas.
Trečia, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad pagal Reglamentą 2022/1854 (
7
) valstybės narės turi nustatyti veiksmingas priemones, kad būtų užtikrintas veiksmingas viršutinės ribos taikymas ir užkirstas kelias jai apeiti, o tam gali prireikti užtikrinti labai didelio duomenų kiekio rinkimą ir tikrinimą. Taigi, atsižvelgiant į konkrečios nacionalinės rinkos ypatumus arba į techninius sunkumus, galinčius kilti siekiant atskirti pajamas, kurioms iš tikrųjų turi būti taikoma šiame reglamente nustatyta viršutinės ribos priemonė, gali tekti remtis prezumpcijomis.
Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad pagal Reglamentą 2022/1854 valstybei narei nedraudžiama remtis prezumpcijomis, siekiant nustatyti rinkos pajamų, kurioms turi būti taikoma šiame reglamente numatyta viršutinės ribos priemonė, sumą, su sąlyga, kad šios prezumpcijos leidžia gauti pagrįstus tų pajamų įverčius, atspindinčius realią situaciją rinkoje nagrinėjamu laikotarpiu.
Atsižvelgiant į tai, kad buvo būtina skubiai įgyvendinti Reglamente 2022/1854 numatytą pajamų viršutinės ribos priemonę, taip pat į išimtinį ir laikiną šios priemonės pobūdį, konstatuotina, kad tai, jog remiamasi prezumpcijomis, įskaitant atitinkamu atveju nenuginčijamas prezumpcijas, tam, kad būtų tiksliai nustatyta pajamų suma, kuriai turi būti taikoma minėta priemonė, yra proporcinga, jeigu šios prezumpcijos leidžia gauti pagrįstus tų pajamų įverčius, atspindinčius realią situaciją rinkoje nagrinėjamu laikotarpiu. Vertinimas, ar tam tikra prezumpcija atitinka šią sąlygą, priklauso nacionalinių valdžios institucijų, kurios veikia kontroliuojamos nacionalinių teismų, kompetencijai. Atliekant šį vertinimą reikia atsižvelgti į visą faktinę ir techninę informaciją, apibūdinančią ne tik atitinkamų operatorių ir įrenginių situaciją, bet ir nacionalinę elektros energijos rinką.
Taigi Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal Reglamentą 2022/1854 (
8
) ir proporcingumo principą nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias pajamų suma, kuriai taikoma rinkos pajamų viršutinė riba pagal šį reglamentą, nustatoma, nelygu nurodyti elektros energijos gamybos įrenginiai, remiantis arba nenuginčijamomis prezumpcijomis, arba nuginčijamomis prezumpcijomis, bet šias paneigti galima tik esant tam tikroms sąlygoms, jeigu šios prezumpcijos leidžia gauti pagrįstus tų pajamų įverčius, atspindinčius realią situaciją rinkoje nagrinėjamu laikotarpiu.
Toliau dėl Reglamento 2022/1854 taikymo laiko atžvilgiu srities Teisingumo Teismas konstatavo, kad iš jokios šio reglamento nuostatos nematyti, kad jis būtų taikomas pajamų viršutinės ribos priemonei, nustatytai nacionalinės teisės aktuose už laikotarpį iki šio reglamento įsigaliojimo, ar juo labiau kad tokie teisės aktai turėtų atitikti tame reglamente numatytas sąlygas. Vadinasi, nesant ratione temporis taikomų Sąjungos teisės nuostatų šioje srityje, negalima teigti, kad iš valstybių narių atimta galimybė įgyvendinti savo kompetenciją nustatant rinkos pajamų viršutinės ribos priemonę, panašią į tą, kurią reikalaujama nustatyti pagal Reglamentą 2022/1854, tačiau kitokios taikymo laiko atžvilgiu srities nei numatytoji šiame reglamente.
Tai, kad tokie nacionalinės teisės aktai buvo priimti jau galiojant Reglamentui 2022/1854, šiuo aspektu neturi reikšmės, nes nė vienoje šio reglamento nuostatoje nenurodyta, kad jį priimdamas Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė atimti iš valstybių narių šią galimybę arba nustatyti, kad siekiant ja pasinaudoti reikia Sąjungos leidimo. Priešingai, Sąjungos teisės aktų leidėjas aiškiai numatė galimybę valstybėms narėms nustatyti arba toliau taikyti rinkos pajamų viršutinės ribos priemones, kurios būtų griežtesnės (
9
) už šiame reglamente numatytą viršutinę ribą (
10
). Beje, nuo 2021 m. rugsėjo mėn. elektros energijos rinkose vyravo labai didelės kainos, o dėl Rusijos karinės agresijos prieš Ukrainą elektros energijos kainos dar smarkiau padidėjo ir svyravo (
11
). Sąjungos teisės aktų leidėjas taip pat pažymėjo (
12
), kad ši energetikos krizė paveikė visas valstybes nares, nors ir skirtingai, o nuo 2022 m. vasario mėn. buvo stebimas itin smarkus ir ilgalaikis kainų augimas.
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nenurodė, kad jam kilo abejonių dėl nagrinėjamų nacionalinės teisės nuostatų suderinamumo su kitomis Sąjungos teisės nuostatomis, kurios galėtų būti taikomos ratione temporis. Teisingumo Teismas taip pat pažymėjo, pirma, kad nei SESV 288 straipsnis, nei Sąjungos teisės viršenybės ir veiksmingumo principai negali pakeisti Sąjungos teisės aktų leidėjo pasirinktos reglamento taikymo srities. Antra, pagal lojalaus bendradarbiavimo principą (
13
) valstybės narės visų pirma nesiima jokių priemonių, kurios gali trukdyti siekti Sąjungos tikslų. Vis dėlto, atsižvelgiant, be kita ko, į tai, kad nustačius pajamų viršutinės ribos priemonę, panašią į tą, kuri numatyta Reglamente 2022/1854, siekiama su šio reglamento tikslais suderinamų tikslų, negalima teigti, kad nacionaliniu lygmeniu taikydama tokią priemonę, kol ji dar nėra privaloma Sąjungos lygmeniu, valstybė narė pažeistų šį principą.
Taigi Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal Reglamentą 2022/1854 (
14
), siejamą su SESV 288 straipsniu, Sąjungos teisės viršenybės, veiksmingumo ir lojalaus bendradarbiavimo principais, nedraudžiamos po šio reglamento įsigaliojimo priimtos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta taikyti rinkos pajamų viršutinės ribos priemonę, panašią į tą, kurią reikalaujama nustatyti pagal minėtą reglamentą, tačiau už ankstesnį nei numatytasis tame reglamente laikotarpį.
(
1
)	2022 m. spalio 6 d. Tarybos reglamento (ES) 2022/1854 dėl skubios intervencijos, skirtos didelėms energijos kainoms mažinti (OL L 261 I, 2022, p. 1), 6 ir 7 straipsniai.
(
2
)	1999 m. balandžio 29 d.Loi relative à l’organisation du marché de l’électricité (Elektros energijos rinkos organizavimo įstatymas; Moniteur belge, 1999 m. gegužės 11 d., p. 16264), iš dalies pakeisto 2022 m. gruodžio 16 d.Loi modifiant la loi relative à l’organisation du marché de l’électricité et introduisant un plafond sur les recettes issues du marché des producteurs d’électricité (Įstatymas, kuriuo iš dalies keičiamas Elektros energijos rinkos organizavimo įstatymas ir nustatoma elektros energijos gamintojų rinkos pajamų viršutinė riba; Moniteur belge, 2022 m. gruodžio 22 d., p. 98819) (toliau – Elektros energijos įstatymas), 22ter straipsnis.
(
3
)	Elektros energijos įstatymo 22ter straipsnio 6 dalies ketvirtoje pastraipoje numatyta asmenų, turinčių prievolę mokėti šiame 22ter straipsnyje nustatytą rinkliavą, pareiga iki tam tikros datos pateikti deklaraciją CREG ir nurodytas šios deklaracijos turinys.
(
4
)	Kaip numatyta Reglamento 2022/1854 37 konstatuojamojoje dalyje, pagal kurią valstybės narės privalo turėti galimybę naudoti pagrįstus įverčius rinkos pajamų viršutinei ribai apskaičiuoti.
(
5
)	Numatyta Reglamento 2022/1854 8 straipsnio 1 dalies a punkte.
(
6
)	Kaip matyti iš 1 straipsnio.
(
7
)	6 straipsnio 3 dalis, 6 straipsnio 2 dalis ir 7 straipsnio 6 dalis.
(
8
)	Konkrečiai jo 6–8 straipsniai, siejami su 2 straipsnio 5 ir 9 punktais.
(
9
)	Reglamento 2022/1854 8 straipsnio 1 dalies a punktas.
(
10
)	6 straipsnio 1 dalis.
(
11
)	Reglamento 2022/1854 1 konstatuojamoji dalis.
(
12
)	Reglamento 2022/1854 5 konstatuojamoji dalis.
(
13
)	ESS 4 straipsnio 3 dalis.
(
14
)	Konkrečiai 6–8 straipsniai ir 22 straipsnio 2 dalies c punktas.