62024CJ0296_RES
C‑296/24. sz. [Jouxy] (
i
) ügy
SM és PX
kontra
Caisse pour l’avenir des enfants
(a Cour de cassation du Grand‑Duché de Luxembourg [a Luxemburgi Nagyhercegség semmítőszéke, Luxemburg] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2025. december 18.
„Előzetes döntéshozatal – EUMSZ 45. cikk – Munkavállalók szabad mozgása – Egyenlő bánásmód – 492/2011/EU rendelet – A 7. cikk (2) bekezdése – Szociális kedvezmények – Családi támogatás – E támogatásnak külföldi illetőségű munkavállaló részére a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermeke utáni nyújtásának feltétele – Azon követelmény, miszerint e munkavállalónak e gyermek »tartásához hozzá [kell] járulni[a]« – Értékelési szempontok – A közös lakóhely meglétén alapuló vélelem – 2004/38/EK irányelv – A 2. cikk 2. pontjának c) alpontja – A »családtag« fogalma”
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Szociális kedvezmények – Az egyenlő bánásmód elvének kedvezményezettjei – A migráns munkavállaló gyermekei – Fogalom – Az említett munkavállaló házastársának vagy regisztrált élettársának gyermekei – Bennfoglaltság
(EUMSZ 45. cikk; 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 27., 29., 31., 32. pont)
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Szociális kedvezmények – Fogalom – Határ menti ingázó munkavállaló által valamely tagállamban foglalkoztatottként folytatott tevékenységtől függő családi támogatás – Bennfoglaltság
(EUMSZ 45. cikk; 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 28. pont)
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Szociális kedvezmények – Határ menti ingázó munkavállaló által valamely tagállamban foglalkoztatottként folytatott tevékenységtől függő családi támogatás – E támogatásnak határ menti ingázó munkavállaló részére a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermeke utáni nyújtásának feltétele – A gyermek tartásával kapcsolatos követelmény – Bizonyítás – A külföldi illetőségű munkavállaló és a gyermek közös lakóhelyének követelménye – A gyermek eltartásának vélelme – Annak szükségessége, hogy a közös lakóhely teljes időben fennálljon – Hiány
(EUMSZ 45. cikk; 883/2004 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 1. cikk, i) pont, és 67. cikk, valamint 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (2) bekezdés; 2004/38 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk, 2. pont)
(lásd: 33–39., 44., 45. pont és a rendelkező rész)
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Szociális kedvezmények – Határ menti ingázó munkavállaló által valamely tagállamban foglalkoztatottként folytatott tevékenységtől függő családi támogatás – E támogatásnak határ menti ingázó munkavállaló részére a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermeke utáni nyújtásának feltétele – A gyermek tartásával kapcsolatos követelmény – Bizonyítás – A határ menti ingázó munkavállaló és a gyermek közös lakóhelyének hiánya – Olyan egyéb objektív bizonyítékok benyújtásának lehetősége, mint e gyermek lakhatási, utazási és/vagy mindennapi életének költségeihez való hozzájárulás
(EUMSZ 45. cikk; 883/2004 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 1. cikk, i) pont, és 67. cikk, valamint 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (2) bekezdés; 2004/38 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk, 2. pont)
(lásd: 40. pont)
Személyek szabad mozgása – Munkavállalók – Egyenlő bánásmód – Szociális kedvezmények – Határ menti ingázó munkavállaló által valamely tagállamban foglalkoztatottként folytatott tevékenységtől függő családi támogatás – E támogatásnak határ menti ingázó munkavállaló részére a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermeke utáni nyújtásának feltétele – A gyermek tartásával kapcsolatos követelmény – Bizonyítás – A külföldi illetőségű munkavállaló házastársa vagy regisztrált élettársa gyermekének másik biológiai vagy örökbefogadó szülője által fizetett tartásdíj vagy e szülő kapcsolattartási jogának fennállása – Hatás hiánya
(EUMSZ 45. cikk; 883/2004 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 1. cikk, i) pont, és 67. cikk, valamint 492/2011 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 7. cikk, (2) bekezdés; 2004/38 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk, 2. pont)
(lásd: 41–43. pont)
Összefoglalás
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapján eljáró Bíróság, azon jogviták keretében, amelyek tárgya az, hogy a Caisse pour l’avenir des enfants (a gyermekek jövőjéért alap, Luxemburg, a továbbiakban: CAE) megtagadta családi támogatások nyújtását határ menti ingázó munkavállalók számára, pontosításokkal szolgál azon követelmény vonatkozásában, amely szerint a külföldi illetőségű munkavállalónak hozzá kell járulnia a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermekének tartásához ahhoz, hogy az uniós jog alapján e gyermek után ilyen támogatásban részesüljön.
Az alapeljárások felperesei Belgiumban, Németországban, illetve Franciaországban lakóhellyel rendelkező és Luxemburgban keresőtevékenységet végző határ menti ingázó munkavállalók.
A CAE határozataival megtagadta a felperesektől a házastársuk vagy regisztrált élettársuk gyermekei után családi támogatások nyújtását, illetve 2016. augusztus 1‑jei hatállyal megvonta tőlük az ilyen gyermekek után kapott támogatásokat. A CAE szerint, mivel e gyermekek nem állnak leszármazáson alapuló rokoni kapcsolatban az érintett határ menti ingázó munkavállalókkal, nem minősülnek a luxemburgi szabályozásban előírt családi támogatáshoz való jogosultságot keletkeztető „családtagnak”.
Az elsőfokú bíróság helyt adott az határozatokkal szembeni kereseteiknek, de a fellebbviteli bíróság helybenhagyta a CAE határozatait.
Az alapeljárások felperesei tehát felülvizsgálati kérelmet nyújtottak be a kérdést előterjesztő bíróság előtt.
Ez utóbbi bíróság megállapítja, hogy a Bíróság a Caisse pour l’avenir des enfants ítéletében (
1
) a határ menti ingázó munkavállaló azon jogát, hogy családi támogatásban részesüljön a házastársa – vagy regisztrált élettársa – gyermeke után, akivel nem áll leszármazáson alapuló rokoni kapcsolatban, annak bizonyításától tette függővé, hogy hozzájárul e gyermek tartásához. (
2
)
Mivel a fellebbviteli bíróság az alapügyekben úgy ítélte meg, hogy ez nem nyert bizonyítást, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy milyen objektív körülmények alkalmasak e tartás bizonyítására.
Ebben az összefüggésben lényegében arra vár választ a Bíróságtól, hogy az EUMSZ 45. cikket, a 883/2004 rendelet 1. cikkének i) pontját és 67. cikkét a 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével és a 2004/38 irányelv (
3
) 2. cikkének 2. pontjával összefüggésben – amint azokat a Bíróság ítélkezési gyakorlata értelmezi – úgy kell‑e értelmezni, hogy pusztán azzal teljesül a külföldi illetőségű munkavállaló részére a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermeke utáni családi támogatás foglalkoztatás helye szerinti tagállamban történő nyújtásának azon feltétele, miszerint e munkavállalónak e gyermek tartásához hozzá kell járulnia, hogy ez utóbbiak lakóhelye közös, vagy más objektív körülményeket is figyelembe kell‑e venni e tartás meglétének megállapításához.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság előzetesen az olyan családi támogatást illetően, mint amilyenről az alapügyekben szó van, megállapítja, hogy már a Caisse pour l’avenir des enfants ítéletben (
4
) kimondta egyrészt, hogy az ilyen családi támogatás a 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése (
5
) értelmében vett szociális kedvezménynek minősül. A Bíróság másrészt megállapította, hogy e rendelkezéssel ellentétes az a tagállami szabályozás, amelynek értelmében a külföldi illetőségű munkavállalókat csak a saját gyermekeik után illeti meg e családi támogatás, házastársuknak a velük leszármazáson alapuló rokoni kapcsolatban nem álló gyermekei után azonban nem – akiknek a tartásához viszont hozzájárulnak –, holott az e támogatáshoz való jog az e tagállamban lakóhellyel rendelkező valamennyi gyermeket megilleti.
A jelen ügyekben ezen ítéletet követően a fellebbviteli bíróság megállapította, hogy a CAE jogosan tagadta meg az alapeljárások felpereseitől a szóban forgó családi támogatást azzal az indokkal, hogy az említett munkavállalók nem járultak hozzá teljes mértékben a házastársuk vagy regisztrált élettársuk gyermekeinek tartásához.
E tekintetben a Bíróság emlékeztet arra, hogy az ítélkezési gyakorlata (
6
) értelmében a gyermekek eltartását 21 éves korig mindenképpen vélelmezik, és hogy a határ menti ingázó munkavállaló házastársa vagy regisztrált élettársa gyermekének eltartott családtagi minősége objektíve következhet abból, hogy e munkavállalónak és az érintett gyermeknek közös lakóhelye van.
A Bíróság ebből azt a következtetést vonja le, hogy ha a külföldi illetőségű munkavállalónak és a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermekének közös lakóhelye van, ez főszabály szerint önmagában elegendő annak bizonyításához, hogy e munkavállaló hozzájárul e gyermek tartásához, mivel a közös lakóhely az e személyek közötti tartós kötődést jellemzi. A Bíróság szerint minden más értelmezés nemcsak a munkavállalók szabad mozgását biztosító uniós jogi rendelkezések tág értelmezésének elvével lenne ellentétes, hanem figyelmen kívül hagyná a Bíróság azon ítélkezési gyakorlatát (
7
) is, amely előírja, hogy azon értékelés keretében, hogy a határ menti ingázó munkavállalót a 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében közvetve megilletheti‑e az egyenlő bánásmód, figyelembe kell venni a „családtag” 2004/38 irányelv 2. cikkének 2. pontja értelmében vett fogalmát, amely magában foglalja a házastárs és az élettárs egyenesági leszármazottait.
A Bíróság ez alapján azt állapítja meg, hogy a külföldi illetőségű munkavállaló és a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermeke közös lakóhelyének fennállása elegendő annak bizonyításához, hogy teljesül az e gyermek eltartásával kapcsolatos követelmény. Ugyanis vélelmezhető, hogy e munkavállaló hozzájárul a háztartás költségei legalább egy részének fedezéséhez, azaz többek között a háztartás lakhatási és életköltségeinek fedezéséhez, és így tagjai szükségleteinek kielégítéséhez, ideértve a házastárs vagy regisztrált élettárs gyermekének szükségleteit is. A Bíróság e lakóhelyet illetően azonban pontosítja, hogy annak nem kell szükségszerűen teljes időben fennállnia. Egyrészt, figyelembe véve a mozaikcsaládok jelenségének jelentőségét, a gyermek az idő egy részében a másik, biológiai vagy örökbefogadó szülőjével is lakhat. Másrészt a gyermek tanulmányok folytatása miatt az idő egy részében e lakóhelyen kívül is lakhat.
Az előterjesztő bíróság kérdéseire tekintettel a Bíróság hozzáteszi először is, hogy a közigazgatás, illetve adott esetben a nemzeti bíróságok nem követelhetik meg a külföldi illetőségű munkavállalótól, hogy a közös lakóhely fennállásának bizonyításán túl konkrétabban bizonyítsa, hogy hozzájárul az érintett gyermek mindennapi költségeihez vagy különleges szükségletei kielégítéséhez. Mindemellett, amennyiben a külföldi illetőségű munkavállaló és az érintett gyermek közös lakóhelye – az e gyermek által folytatott tanulmányok miatt – teljes mértékben hiányzik, más objektív, bizonyos stabilitást mutató körülményeket, mint például e gyermek lakhatási, utazási és/vagy mindennapi életének költségeihez való hozzájárulás, figyelembe kell tudni venni annak érdekében, hogy e munkavállalónak lehetősége legyen bizonyítani, hogy továbbra is hozzájárul a tartásához.
Másodszor, a külföldi illetőségű munkavállaló házastársa vagy regisztrált élettársa gyermekének másik biológiai vagy örökbefogadó szülője által fizetett tartásdíj fennállása, vagy e szülő kapcsolattartási és elhelyezési jogának fennállása nem tekinthető olyan körülménynek, amely lehetővé teszi annak kizárását, hogy e munkavállaló hozzájárul e gyermek tartásához, akivel ugyanabban a háztartásban lakik. Egy ilyen kizárás ellentétes lenne a munkavállalók szabad mozgását biztosító rendelkezések tág értelmezésének elvével. Ez annál is inkább így van, mivel a gyermek másik biológiai vagy örökbefogadó szülője által fizetett tartásdíj fennállása nem minősül olyan feltételnek, amely kizárja a családi támogatásban való részesülést azon hazai munkavállaló házastársának vagy regisztrált élettársának gyermeke után, akivel a munkavállaló ugyanabban a háztartásban lakik.
Harmadszor csak kivételes körülmények között tagadhatják meg a külföldi illetőségű munkavállalótól a családi támogatás nyújtását. Az ilyen megtagadás csak akkor igazolható, ha az iratokból kitűnik, hogy e munkavállaló hamis nyilatkozatokat tett, vagy valójában semmilyen módon nem járul hozzá a gyermek tartásával kapcsolatos költségek fedezéséhez, mivel azokat teljes egészében harmadik személy viseli.
Következésképpen az uniós jog (
8
) alapján teljesül a külföldi illetőségű munkavállaló részére a házastársa vagy regisztrált élettársa gyermeke utáni családi támogatás foglalkoztatás helye szerinti tagállamban történő nyújtásának azon feltétele, miszerint e munkavállalónak e gyermek tartásához hozzá kell járulnia, ha e munkavállaló és a házastársa vagy regisztrált élettársa biológiai vagy örökbe fogadott gyermeke között olyan családi közösség áll fenn, amelyet ugyanezen munkavállaló és e gyermek közös lakóhelyének megléte jellemez.
(
i
)	A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.
(
1
)	2020. április 2‑iCaisse pour l’avenir des enfants (A határ menti ingázó munkavállaló házastársának gyermeke) ítélet (C‑802/18, EU:C:2020:269).
(
2
)	A Bíróság a szociális biztonsági rendszerek koordinálásáról szóló, 2004. április 29‑i 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 166., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 72. o.) 1. cikke i) pontjának és 67. cikkének a munkavállalók Unión belüli szabad mozgásáról szóló, 2011. április 5‑i 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2011. L 141., 1. o.) 7. cikkének (2) bekezdésével, valamint az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29‑i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.) 2. cikkének 2. pontjával összefüggésben történő értelmezésére támaszkodott.
(
3
)	Az Unió polgárainak és családtagjaiknak a tagállamok területén történő szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogáról, valamint az 1612/68/EGK rendelet módosításáról, továbbá a 64/221/EGK, a 68/360/EGK, a 72/194/EGK, a 73/148/EGK, a 75/34/EGK, a 75/35/EGK, a 90/364/EGK, a 90/365/EGK és a 93/96/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 29‑i 2004/38/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2004. L 158., 77. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 5. kötet, 46. o.; helyesbítés: HL 2009. L 274., 47. o.).
(
4
)	2020. április 2‑iCaisse pour l’avenir des enfants (A határ menti ingázó munkavállaló házastársának gyermeke) ítélet (C‑802/18, EU:C:2020:269).
(
5
)	E rendelkezésből kitűnik, hogy a külföldi illetőségű munkavállalók a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvével összhangban a hazai munkavállalókkal azonos szociális és adókedvezményeket élveznek.
(
6
)	2016. december 15‑iDepesme és társai ítélet (C‑401/15–C‑403/15, EU:C:2016:955).
(
7
)	2016. december 15‑iDepesme és társai ítélet (C‑401/15–C‑403/15, EU:C:2016:955); 2020. április 2‑iCaisse pour l’avenir des enfants (A határ menti ingázó munkavállaló házastársának gyermeke) ítélet (C‑802/18, EU:C:2020:269).
(
8
)	A Bíróság az EUMSZ 45. cikkre, a 883/2004 rendelet 1. cikkének i) pontjára és 67. cikkére támaszkodik a 492/2011 rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével és a 2004/38 irányelv 2. cikkének 2. pontjával összefüggésben értelmezve.