62022TJ0181_RES
T‑181/22. sz. ügy
Pharol, SGPS SA
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (hatodik tanács), 2024. október 2.
„Verseny – Kartellek – A portugál és a spanyol távközlési piac – A Vivo brazil mobiltelefon‑szolgáltatóban a Portugal Telecomot megillető részesedés Telefónica általi megszerzéséről szóló szerződésbe illesztett, az ibériai piacra vonatkozó versenytilalmi kikötés – Az eredeti határozat részleges megsemmisítése – A bírság összegét módosító határozat – Ítélt dolog – Kiegészítő kifogásközlés elfogadásának hiánya – Az eladások értékének meghatározása – Azon szolgáltatások értékesítésének kizárása, amelyek tekintetében a felek nem állnak potenciális versenyben”
Bírósági eljárás – Ítélt dolog – Terjedelem
(lásd: 23–29. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – A védelemhez való jog tiszteletben tartása – Kifogásközlés – Bírságot kiszabó határozat részleges megsemmisítése – A részben megsemmisített határozatot kiegészítő kifogásközlés elfogadása nélkül módosító határozat elfogadása – Megengedhetőség – Feltételek – A bírság módosított összege meghatározásának módszeréhez kapcsolódó új elemre vonatkozó pontosítások megküldése a tényállást közlő levélben – Megengedhetőség – Új meghallgatás tartására vonatkozó kötelezettség – Hiány
(1/2003 tanácsi rendelet, 27. cikk, (1) bekezdés; 773/2004 bizottsági rendelet, 12. cikk, (1) bekezdés; 2011/C 308/06 bizottsági közlemény, 111. pont)
(lásd: 33–53. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Az alapösszeg megállapítása – Az eladások értékének meghatározása – A jogsértéssel közvetlen vagy közvetett összefüggésben megvalósított eladások – Kizárólag a kartell által ténylegesen érintett eladásokra való korlátozás – Hiány – A kartellben részt vevő felek által olyan piacon teljesített eladások, ahol nem áll fenn verseny, még potenciális verseny sem – Az eladások értékének kizárása – A potenciális verseny fennállásának értékelése – Szempont – Leküzdhetetlen akadályok hiánya – Bizonyítási teher
(EUMSZ 101. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (2) bekezdés; 2006/C 210/02 bizottsági közlemény, 13. pont)
(lásd: 69–73., 79–87., 98., 100., 102., 113., 126., 132., 137., 156., 169., 177., 191., 201. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Bírósági felülvizsgálat – Az uniós bíróság korlátlan felülvizsgálati jogköre – Terjedelem – A kiszabott bírság összegének meghatározása – Értékelési szempontok
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés és EUMSZ 261. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés, és 31. cikk)
(lásd: 212. pont)
Összefoglalás
Ítéletében a Törvényszék elutasítja a Pharol, SGPS SA által azon határozatot módosító európai bizottsági határozat (
1
) megsemmisítése iránt benyújtott keresetet, amelyben a Bizottság az EUMSZ 101. cikk megsértése miatt bírságot szabott ki két távközlési szolgáltatóval, köztük a felperessel szemben. Emellett a Törvényszék pontosításokkal szolgál a bírság alapösszegének számítási módszerét illetően, helybenhagyva a Bizottság által követett megközelítést, amely az eladások értékének meghatározása céljából kizárja azon szolgáltatások értékesítéseit, amelyek tekintetében a felek nem állnak potenciális versenyben. A Törvényszék pontosításokkal szolgál továbbá azon körülményeket illetően, amelyek között a Bizottságnak kiegészítő kifogásközlést kell elfogadnia, valamint a Törvényszék azon korábbi ítéletéhez (
2
) fűződő jogerővel kapcsolatban, amellyel a Törvényszék részlegesen megsemmisítette a Bizottság ugyanazon versenyellenes magatartásra vonatkozó eredeti határozatát. (
3
)
2010 júliusában a Portugal Telecom, SGPS SA (később: Pharol, SGPS SA) és a Telefónica, SA megállapodást kötött a Portugal Telecomnak a Vivo Participações, SA brazil mobilhálózat‑üzemeltetőben fennálló részesedése Telefónica általi megszerzése tárgyában. E megállapodás egyik kikötése értelmében a felek az ügylet végleges megkötésétől kezdődően 2011. december 31‑ig tartó időszakban tartózkodnak attól, hogy közvetlenül vagy leányvállalataik által közvetve részt vegyenek olyan projektekben vagy beruházást eszközöljenek olyan projektekbe, amelyek a távközlési ágazathoz kapcsolódnak, és amelyek során a felek az ibériai piacon egymás versenytársainak minősülnek (a továbbiakban: kikötés). A Bizottság, mivel úgy ítélte meg, hogy e kikötés az EUMSZ 101. cikkel ellentétes versenytilalmi megállapodásnak minősül, 2013‑ban bírságot kiszabó határozatot fogadott el.
E határozatot a Törvényszék két, 2016. június 28‑i ítélete (
4
) részben megsemmisítette annyiban, amennyiben a kiszabott bírságok összegét az eladások Bizottság által figyelembe vett értéke alapján állapították meg. A Törvényszék szerint a Bizottságnak az eladások értékének meghatározása érdekében meg kellett volna határoznia azokat a szolgáltatásokat, amelyek vonatkozásában a felek az ibériai piacon nem voltak egymás potenciális versenytársai, megvizsgálva az utóbbiak által a kifogásközlésre adott válaszaikban annak bizonyítása érdekében előadott elemeket, hogy a kikötés alkalmazási időszaka alatt bizonyos szolgáltatások tekintetében nem állt fenn potenciális verseny közöttük.
Ezen ítéletek nyomán a Bizottság új határozatot fogadott el, amelyben újraszámította az eladások értékét, és módosította a felperessel szemben kiszabott bírság összegét. A felperes ebben az összefüggésben nyújtott be e határozat megsemmisítése iránti keresetet a Törvényszékhez.
A Törvényszék álláspontja
Először is a felperes azt állítja, hogy a Bizottság azáltal, hogy a megtámadott határozatban úgy értelmezte a kikötést, hogy az megtiltja a felek számára a piacra lépést előkészítő intézkedések megtételét, megsértette a Portugal Telecom kontra Bizottság ítélethez (
5
) fűződő jogerőt, mivel a 2013. évi határozat nem irányozta elő a kikötés ilyen értelmezését, és azt az ezen ítélet alapjául szolgáló ügy keretében sem vitatták meg.
E tekintetben a Törvényszék emlékeztet egyrészt arra, hogy az ítélt dolog minőség kizárólag azon tény‑ és jogkérdésekhez kapcsolódik, amelyeket a szóban forgó bírósági határozat ténylegesen vagy szükségszerűen eldöntött, másrészről pedig arra, hogy ez a minőség nemcsak a határozat rendelkező részére vonatkozik, hanem kiterjed annak indokolására is, amely a rendelkező rész szükséges alátámasztását alkotja, és ennélfogva attól elválaszthatatlan.
Márpedig a Portugal Telecom kontra Bizottság ítéletben a Törvényszék nem foglalt állást abban a kérdésben, hogy a kikötés megtiltotta‑e az előkészítő intézkedéseket, vagy sem, mivel e kikötés hatályát nem az általa tiltott intézkedések típusára, hanem az annak hatálya alá tartozó szolgáltatásokra tekintettel határozták meg. Így nem tekinthető úgy, hogy a Bizottság a kikötés ezen intézkedéseket tiltóként való értelmezésével megsértette az ezen ítélethez fűződő jogerőt.
Másodszor, a felperes szerint a Bizottság azáltal, hogy a kikötést úgy értelmezte, mint amely tiltja az előkészítő intézkedéseket, megsértette többek között a védelemhez való jogát, mivel nem fogadott el kiegészítő kifogásközlést. A kikötés ilyen értelmezése ugyanis kiterjesztette annak hatályát, és módosította a 2013. évi határozatot, így a felperes vonatkozásában olyan új tényállási elemnek minősül, amellyel kapcsolatban lehetőséget kellett volna biztosítani számára, hogy észrevételeket tegyen.
A Törvényszék elöljáróban megállapítja, hogy kiegészítő kifogásközlésre csak akkor van szükség, ha új kifogásokra hivatkoznak, vagy ha módosul a szóban forgó jogsértés természete. Ezzel szemben a tényállást közlő egyszerű levél elegendő abban az esetben, ha az érintett vállalkozásokkal szemben az eredeti kifogásközlésben felhozott kifogásokat csupán alátámasztják azok az új bizonyítékok, amelyekre a Bizottság támaszkodni szándékozik.
A jelen ügyben a Bizottság a 2013. évi határozat elfogadásához vezető eljárás keretében kifogásközlést fogadott el (a továbbiakban: 2011. évi kifogásközlés). E határozatnak a Törvényszék általi részleges megsemmisítését követően a Bizottság a megtámadott határozat elfogadása előtt nem bocsátott ki kiegészítő kifogásközlést, hanem tényállást közlő levelet küldött a szóban forgó társaságoknak. E tekintetben valamely uniós jogi aktus megsemmisítése nem érinti szükségszerűen az előkészítő aktusainak érvényességét. Márpedig a 2011. évi kifogásközlés érvényességét nem teszi kérdésessé a Portugal Telecom kontra Bizottság ítélet, mivel az csak annyiban semmisítette meg a 2013. évi határozatot, amennyiben az a felperessel szemben kiszabott bírság összegét az eladások Bizottság által figyelembe vett értéke alapján állapította meg. Ennélfogva ezen ítélettel nem ellentétes a kikötés hatályával kapcsolatban a 2011. évi kifogásközlésben szolgáltatott információk figyelembevétele annak felülvizsgálata érdekében, hogy tiszteletben tartották‑e a felperes védelemhez való jogát.
Márpedig a Törvényszék megállapítja, hogy a kikötésnek az előkészítő intézkedéseket tiltóként való értelmezése nem tekinthető a 2011. évi kifogásközlésben közöltekhez képest új kifogásnak, azok módosításának vagy a jogsértés természete megváltozásának. Ugyanis, bár a 2011. évi kifogásközlés nem mondja ki, hogy a kikötés tiltja az előkészítő intézkedéseket, ez az értelmezés követendő egyrészt a kikötés időtartamára – amely túl rövid ahhoz, hogy lehetővé tegye a szóban forgó piacokra való tényleges belépést –, másrészt pedig a kikötés angol nyelvű szövegére figyelemmel.
Egyébiránt a Bizottság az eladások értékének a Portugal Telecom kontra Bizottság ítéletnek megfelelő újraszámítása érdekében értelmezte úgy a kikötést, mint amely tiltja az előkészítő intézkedéseket. Márpedig az eladások értékének meghatározása nem szerepel azon körülmények között, amelyekkel kapcsolatban a Bizottság köteles meghallgatni a feleket, mivel a meghallgatáshoz való jog nem fed le ilyen, a bírság összegének meghatározásához alkalmazott módszerrel kapcsolatos elemet.
A felperes azon érvelését illetően, amely szerint a Bizottság nem biztosított számára lehetőséget arra, hogy meghallgatás keretében kifejtse érveit, a Törvényszék emlékeztet arra, hogy a meghallgatáshoz való jog csak azt követően áll fenn, hogy a Bizottság kifogásközlést bocsátott ki. (
6
) Ennélfogva, mivel a Bizottság nem volt köteles arra, hogy a tényállást közlő levél helyett kiegészítő kifogásközlést fogadjon el, a megtámadott határozat elfogadása előtt nem volt köteles meghallgatást tartani.
Harmadszor, a felperes azt állítja, hogy a Bizottság tévesen alkalmazta a jogot, amikor a piacra lépés leküzdhetetlen akadályaira vonatkozó kritérium alapján értékelte a felek közötti potenciális verseny fennállását. A Törvényszék megállapítja, hogy a Bizottság nem alkalmazta tévesen a jogot.
A 2013. évi határozatot megsemmisítő Portugal Telecom kontra Bizottság ítéletben ugyanis a Törvényszék úgy ítélte meg, hogy a jogsértéssel közvetlen vagy közvetett kapcsolatban nem álló eladásokat, vagyis azon szolgáltatások eladásait, amelyek tekintetében a felek nem voltak potenciális versenyben, ki kell zárni az eladások értékének meghatározásából. Mindazonáltal a Törvényszék nem fejtette ki, hogy milyen kritérium alapján értékelhető a potenciális verseny fennállása a bírság kiszámítása céljából, ugyanakkor jelezte, hogy a jogsértés megállapítása szempontjából az ilyen verseny fennállásának értékelését lehetővé tevő kritérium a piacra lépés leküzdhetetlen akadálya.
A megtámadott határozatban a Bizottság úgy vélte, hogy a piacra lépés leküzdhetetlen akadályaira vonatkozó kritériumot a bírság összegének kiszámításakor is alkalmazni kell. Ugyanis azt megkövetelni a Bizottságtól, hogy az eladások értékének meghatározásához a piacra lépés leküzdhetetlen akadályainak vizsgálatán túlmenően meghatározza, hogy a feleknek valós és konkrét lehetőségük volt‑e a piacra való belépésre, azt jelentené, hogy a Bizottságra a bírság kiszámítása szempontjából olyan kötelezettség hárul, amely a jogsértés megállapítása szempontjából nem terheli, amennyiben a szóban forgó jogsértésnek versenyellenes célja van.
Következésképpen a Törvényszék ez utóbbi jogalapot elutasítja.
(
1
)	Az EUMSZ 101. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39839 – Telefónica/Portugal Telecom ügy) 2013. január 23‑án hozott C(2013) 306 final határozat módosításáról szóló, 2022. január 25‑i C(2022) 324 final bizottsági határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat).
(
2
)	2016. június 28‑iPortugal Telecom kontra Bizottság ítélet (T‑208/13, EU:T:2016:368). Ezen ítélet ellen nem nyújtottak be fellebbezést.
(
3
)	Az EUMSZ 101. cikk alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39839 – Telefónica/Portugal Telecom ügy) hozott C(2013) 306 final bizottsági határozat (a továbbiakban: 2013. évi határozat).
(
4
)	2016. június 28‑iPortugal Telecom kontra Bizottság ítélet (T‑208/13, EU:T:2016:368); 2016. június 28‑iTelefónica kontra Bizottság ítélet (T‑216/13, EU:T:2016:369). Ez utóbbi ítélet ellen fellebbezést nyújtottak be, amelyet a Bíróság a 2017. december 13‑iTelefónica kontra Bizottság ítéletben (C‑487/16 P, nem tették közzé, EU:C:2017:961) elutasított.
(
5
)	Lásd a 2. lábjegyzetet.
(
6
)	A Bizottság által az [EUMSZ 101]. és [az EUMSZ 102. cikk] alapján folytatott eljárásokról szóló, 2004. április 7‑i 773/2004/EK bizottsági rendelet (HL 2004. L 123., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 3. kötet, 81. o.) 12. cikke.