62015TJ0076
A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (hetedik tanács)
2018. január 18. (
*1
)
„Kutatás és technológiafejlesztés – EIT – »Horizont 2020« kutatási és innovációs keretprogram – Tudományos és innovációs társulás kijelölésére irányuló pályázati felhívás – A felperesek ajánlatának elutasítása – 294/2008/EK rendelet – 1290/2013/EU rendelet – Jogosulatlan hatáskör‑átruházás”
A T‑76/15. sz. ügyben,
a Kenup Foundation (székhelye: Kalkara [Málta]),
a Candena GmbH (székhelye: Lüneburg [Németország]),
a CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (székhelye: Ajdovščina [Szlovénia]),
az Evotec AG (székhelye: Hamburg [Németország])
(képviselik őket kezdetben: U. Soltész, C. Wagner, H. Weiß és A. Richter, később: U. Soltész, H. Weiß és A. Richter, végül: U. Soltész és H. Weiß ügyvédek)
felpereseknek,
támogatják őket:
a Máltai Köztársaság (képviseli: M. E. Perici Calascione, meghatalmazotti minőségben)
és
a Stiftung Universität Lüneburg (képviseli: F. Oehl ügyvéd)
beavatkozó felek,
az Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) (képviseli: M. Kern, meghatalmazotti minőségben, segítői: P. de Bandt és M. Gherghinaru ügyvédek)
alperes ellen,
az „Innováció az egészséges életmód és az aktív időskor szolgálatában” tudományos és innovációs társulás (TIT) kijelöléséről és a Kenup konzorcium által benyújtott pályázat elutasításáról szóló, az EIT által 2014. december 9‑én hozott határozatok – amelyek tartalmát a 2014. december 10‑i levélben közölték – megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelme tárgyában,
A TÖRVÉNYSZÉK (hetedik tanács),
tagjai: V. Tomljenović elnök, A. Marcoulli (előadó) és A. Kornezov bírák,
hivatalvezető: E. Coulon,
meghozta a következő
Ítéletet (
1
)
[omissis]
Az eljárás és a felek kérelmei
9
A Törvényszék Hivatalához 2015. február 18‑án benyújtott keresetlevelükkel a felperesek, a Kenup Foundation, a Candena GmbH, a CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (a továbbiakban: kutatóhely) és az Evotec AG előterjesztették a jelen keresetet.
10
2015. június 1‑jén az EIT ellenkérelmet terjesztett elő.
11
A Törvényszék nyolcadik tanácsának elnöke 2015. július 6‑i végzésével engedélyezte a Máltai Köztársaság részére, hogy a felperes kérelmeinek támogatása végett beavatkozzon.
12
A Törvényszék nyolcadik tanácsának elnöke 2015. október 19‑i végzésével engedélyezte a Stiftung Universität Lüneburg részére, hogy a felperes kérelmeinek támogatása végett beavatkozzon.
13
A Máltai Köztársaság a beavatkozási beadványát 2015. november 16‑án nyújtotta be.
14
A választ 2015. november 16‑án nyújtották be a Törvényszék Hivatalához.
15
A Stiftung Universität Lüneburg 2015. december 2‑án nyújtotta be a beavatkozási beadványát.
16
A viszonválaszt a Törvényszék Hivatala 2016. január 27‑én vette nyilvántartásba.
17
Mivel módosult a Törvényszék tanácsainak összetétele, a jelen ügyet a hetedik tanács elé utalták, amelybe új előadó bírót jelöltek ki.
18
A 2016. május 10‑i beadványban a felperesek új bizonyítékot ajánlottak fel, amellyel kapcsolatban a Máltai Köztársaság és a Stiftung Universität Lüneburg terjesztettek elő észrevételeket.
19
2017. május 5‑én a Törvényszék eljárásszervező intézkedés címén írásbeli kérdéseket tett fel a feleknek, akik azokra a megadott határidőben válaszoltak.
20
A 2017. július 4‑én a felperesek új jogalapot terjesztettek elő, valamint új bizonyítékokat ajánlottak fel, amelyekkel kapcsolatban az EIT és a Máltai Köztársaság terjesztettek elő észrevételeket.
21
A Törvényszék (hetedik tanács) a Törvényszék eljárási szabályzata 106. cikkének (3) bekezdése alapján úgy határozott, hogy a keresetről az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határoz.
22
A Máltai Köztársaság és a Stiftung Universität Lüneburg által támogatott felperesek lényegében azt kérik, hogy a Törvényszék:
–
semmisítse meg az „Innováció az egészséges életmód és az aktív időskor szolgálatában” tudományos és innovációs társulás (TIT) kijelölése és a Kenup konzorcium által benyújtott pályázat elutasítása tárgyában az EIT által 2014. december 9‑én hozott határozatokat (a továbbiakban: megtámadott határozatok), amelyek tartalmát a 2014. december 10‑i levélben közölték;
–
az EIT‑t kötelezze a költségek viselésére.
23
Az EIT azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
a keresetet utasítsa el;
–
a felpereseket kötelezze a költségek viselésére, beleértve az EIT részéről felmerült költségeket is.
A jogkérdésről
[omissis]
Az ügy érdeméről
[omissis]
47
A Törvényszék először az első jogalapot vizsgálja meg.
48
A Máltai Köztársaság és a Stiftung Universität Lüneburg által támogatott felperesek úgy érvelnek, hogy az EIT által megbízott független szakértők az elbírálásukkal túlléptek a jogszabályban rájuk bízott, egyszerű tanácsadói szerepen. A felperesek szerint ugyanis ezek a szakértők a pályázatok előzetes kiválasztásának feladatát kapták, és a Kenup konzorcium által előterjesztett pályázatot ezen előzetes kiválasztás alapján anélkül zárhatták ki, hogy erről az igazgatótanács határozatot fogadott volna el, és a pályázatot megvizsgálta volna. Márpedig, noha a szakértők jelentős szerepet játszanak a TIT pályázatok elbírálásában, e pályázatok kiválasztására és a kijelölésére egyedül az igazgatótanácsnak van hatásköre, amely hatáskör, többek között az ilyen határozat alapvető jelentőségére tekintettel nem ruházható át. A szakértők által meghozott előzetes kiválasztási határozatot még kevésbé lehet az igazgatótanács határozatának tekinteni amiatt, hogy ez utóbbi, az 1290/2013 rendeletet megsértve, nem jelölte ki a szakértőket, akik sem utasítást, sem iránymutatást nem kaptak, és az igazgatótanács nem is felügyelte őket, és a jelen esetben ezeket a feladatokat az engedélyezésre jogosult tisztviselő, nevezetesen az EIT igazgatója látta el. A felperesek ebben a tekintetben arra hivatkoznak, hogy az EIT igazgatója jogtalan befolyást gyakorolt az elbírálási eljárás során. Végül a felperesek azt állítják, hogy noha a szakértőknek széles mérlegelési mozgásterük volt, igazgatótanács nem támaszkodhatott az elbírálásukra annak ellenőrzése nélkül.
49
Az EIT ezeket az érveket arra hivatkozva vitatja, hogy az igazgatótanács a TIT kijelöléséről szóló határozatot egy olyan eljárás végén fogadta el, amelyet az EIT‑re és a pályázati felhívásra vonatkozó rendeleteknek megfelelően folytattak le. Az EIT hangsúlyozza azt a tényt, hogy a pályázati felhívás szervezése és kezelése nem egyedül az igazgatótanács feladata, mivel azzal kapcsolatban mind a független szakértőknek, mind az EIT igazgatójának vannak funkciói. Ebben a tekintetben az állítja, hogy a felperesek állításával ellentétben a szakértők kiválasztása nem tartozik az igazgatótanács hatáskörébe. Egyébiránt arra hivatkozik, hogy az egész kijelölési folyamat az igazgatótanács teljes felügyelete alatt maradt. Így az EIT azt állítja, hogy a TIT kiválasztási kritériumait, a pályázati felhívás szövegét és az elbírálás átfogó megközelítését az igazgatótanács fogadta el. A profilokat, a kritériumokat és a független szakértők kiválasztási eljárását, valamint a szakértői bizottságok összetételét szintén az igazgatótanács hagyta jóvá. Az EIT állítása szerint ezenkívül az igazgatótanács megfelelő tájékoztatást kapott a szakértők által lefolytatott elbírálási folyamat eredményeiről. Végül, a meghallgatások végén a TIT kijelöléséről és a Kenup konzorcium pályázatának elutasításáról szóló határozatot az igazgatótanács egyedül fogadta el, mivel a szakértők erre vonatkozóan semmilyen határozatot nem hoztak.
50
Meg kell állapítani, hogy a kereset első jogalapja két részből áll. Az első jogalapban a felperesek lényegében azt állítják, hogy a Kenup konzorcium pályázatát elutasító határozatot hatáskörrel nem rendelkező hatóság hozta, amennyiben az nem az igazgatótanács formális határozatából, hanem független szakértők határozatából ered. A második jogalapban a felperesek arra hivatkoznak, hogy az igazgatótanácsot megillető hatáskört jogellenesen ruházták a független szakértőkre, anélkül hogy az igazgatótanács e szakértők munkáját felügyelné vagy ellenőrizné.
51
Elöljáróban mindenekelőtt arra kell emlékeztetni, hogy az 1290/2013 rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerint a Horizont 2020 keretprogram végrehajtása céljából lefolytatott közvetett cselekvésekben való részvételt – az 1290/2013 rendeletben meghatározott különös szabályokra is figyelemmel – az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25‑i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 298., 1. o.) és a felhatalmazáson alapuló rendelet rendelkezései szabályozzák. Az 1290/2013 rendelet 1. cikkének (3) bekezdése szerint a 294/2008 rendelet is megállapíthat az 1290/2013 rendeletben foglalttól eltérő szabályokat.
52
Ebből az következik, hogy amikor a jelen esethez hasonlóan a Horizont 2020 keretprogram végrehajtása érdekében TIT‑et választ és jelöl ki, az EIT‑nek először is a 294/2008 rendeletben meghatározott szabályoknak, másodszor a Horizont 2020 keretprogram részvételi szabályainak, végül az 1605/2002 rendeletnek és a felhatalmazáson alapuló rendeletnek kell megfelelnie.
53
Emlékeztetni kell továbbá arra, hogy a 294/2008 rendelet jelen esetben alkalmazandó változatának 4. cikke szerint „[a]z EIT szervei […]: [az] igazgatótanács, amely a felsőoktatásban, a kutatásban, az innovációban és az üzleti életben tapasztalattal rendelkező, vezető pozíciót betöltő személyekből áll, [amely] igazgatótanács az EIT tevékenységeinek az irányításáért, a TIT‑ek kiválasztásáért, kijelöléséért és értékelésért, valamint minden más stratégiai döntésért felel”. Ugyanezen rendelet 5. cikke kimondja, hogy „[c]éljai elérése érdekében az EIT […] TIT‑eket választ és jelöl ki”. Az említett rendelet 7. cikke szerint „[a]z EIT versenyeztetésen alapuló, nyílt és átlátható eljárás keretében választja és jelöli ki azon partnerségeket, amelyekből TIT válhat[, és a] TIT‑eknek a kiválóság és az innovációs relevancia elvén alapuló kiválasztásával kapcsolatos részletes kritériumokat az EIT fogadja el és teszi közzé”. Ez a cikk azt is kifejti, hogy „[a] kiválasztási folyamatba továbbá külső és független szakértőket is bevonnak”.
54
Végül az 1290/2013 rendelet 15. cikke kimondja, hogy „[a] benyújtott pályázatokat [többféle] odaítélési kritérium[…] alapján kell elbírálni, [nevezetesen] a kiválóság, a hatás, a végrehajtás minősége és hatékonysága”, „[a] pályázatokat az elbírálás eredményeinek megfelelően rangsorolni kell”, „[a] kiválasztást e rangsor alapján kell elvégezni”, és „[a]z elbírálást független szakértők végzik”. Ugyanezen rendelet 40. cikke tehát azt mondja ki, hogy „[a] Bizottság és adott esetben a finanszírozó szervek a pályázatoknak a 15. cikkel összhangban történő elbírálására, valamint a következő kérdésekben való tanácsadásra és segítségnyújtásra független szakértőket jelölhetnek ki […] a pályázatok elbírálása […]”.
55
A fenti 53. és 54. pontban felidézett rendelkezések összességéből egyrészt az következik, hogy a TIT‑ek kijelölése az igazgatótanács hatáskörébe tartozik, másrészt az, hogy a kiválasztási eljárásban független szakértők vesznek részt, akik a pályázatokat azok rangsorolása céljából bírálják. Az igazgatótanács a TIT‑eket e rangsor alapján választja ki.
56
Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az ítélkezési gyakorlatból az tűnik ki, hogy az EIT igénybe vehet ugyan külső szakértőket, ez azonban nem jelenti azt, hogy mentesülne a munkájuk értékelésének kötelezettsége alól (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2009. július 8‑iZenab kontra Bizottság ítélet, T‑33/06, nem tették közzé, EU:T:2009:250, 64. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
57
Az első jogalap két részének megalapozottságát e rendelkezések és a fenti 51–56. pontban felidézett elvek alapján kell értékelni.
Az első részről
58
Mindenekelőtt rá kell mutatni arra, hogy a megtámadott határozatokat az EIT által elfogadott pályázati felhívásban meghatározottak szerint, az „Innováció az egészséges életmód és az aktív időskor szolgálatában” TIT kiválasztási eljárása keretében fogadták el. E pályázati felhívás 7. pontjában foglaltak szerint, amelyet mind a független szakértők, mind az EIT kétségtelenül tiszteletben tartottak, a támogatható pályázatokat magas rangú, független külső szakértőknek kell elbírálnia. Az egyes pályázatokat tehát öt szakértő vizsgálta meg, azaz három tematikus szakértő és két úgynevezett „horizontális” szakértő, és mindegyiküknek bírálati jelentést kellett készítenie az egyes pályázatokról. A szakértői bizottságnak ezután az egyes pályázatokról egységes bírálati jelentést kellett készítenie. Ezt követően a három legjobban rangsorolt pályázatot egy magas rangú, független szakértőkből álló második bizottság bírálta el, amelynek e három pályázat rövid leírását, valamint a pályázatok tökéletesíthetőségének vagy megerősíthetőségének módjára vonatkozó ajánlásokat tartalmazó végső ajánlás elkészítése volt a feladata. Végül az igazgatótanácsnak, a kiválasztott TIT kijelölése előtt meg kellett hallgatnia a három legjobb minősítésű pályázat képviselőit.
59
A fentiekből az következik, hogy a független szakértők pusztán elbírálták a nekik átadott pályázatokat, a harmadiknál alacsonyabb helyre rangsorolt ajánlatok kizárásáról azonban semmilyen formális határozatot nem hoztak. A felperesek állításával ellentétben a Kenup konzorcium által benyújtott pályázatot elutasító formális határozatot az igazgatótanács azzal a határozattal egyidejűleg fogadta el, amellyel az „Innováció az egészséges életmód és az aktív időskor szolgálatában” TIT‑nek az „InnoLife – Better, longer lives” nevű pályázatot jelölte ki.
60
Ezért a jogalap első részét el kell utasítani.
A második részről
61
A pályázatok elbírálásának a fenti 58. pontban leírt folyamatából az tűnik ki, hogy a végső ajánlás elkészítésével megbízott szakértői bizottságnak csak azt a három pályázatot kellett megvizsgálnia, amely az első szakértői bizottság bírálata alapján a legjobbnak minősült. Az igazgatótanácsnak egyébiránt csak e három pályázat képviselőit kellett meghallgatnia. Ebben a tekintetben rá kell mutatni arra, hogy a pályázati felhívás egyértelműen megjelölte, hogy az EIT a TIT‑et a következők alapján választotta ki: először is a három legjobb pályázatra vonatkozó, a szakértői bizottság által elkészített egységes bírálati jelentések, másodszor a végső ajánlás elfogadásával megbízott szakértői bizottság jelentése, valamint harmadszor a meghallgatások eredménye alapján. Az EIT‑nek tehát a TIT kiválasztása során csak a független szakértők által a három legjobb minősítésű pályázattal kapcsolatban elvégzett munkát és e pályázatok képviselői meghallgatásának eredményeit kellett figyelembe vennie.
62
Ezzel összefüggésben az ügy iratai közül az tűnik ki, hogy az igazgatótanács tagjainak, egy védett internetes oldal révén, az „Innováció az egészséges életmód és az aktív időskor szolgálatában” TIT‑re vonatkozóan előterjesztett összes pályázat rendelkezésére állt, a Kenup konzorcium pályázatát is beleértve. A meghallgatások előtt egyébiránt az EIT igazgatója emlékeztette az igazgatótanácsot az elbírálási eljárás különböző szakaszaira, beleértve azokat a különböző osztályzatokat is, amelyeket a benyújtott öt pályázat esetében átfogó jelleggel és az alkritériumoknak megfelelően osztottak ki. A Kenup konzorcium pályázatának független szakértők által készített elemzései közül azonban egyet sem továbbítottak az igazgatótanács tagjainak. Az igazgatótanács tagjainak szóló, 2014. december 1‑jén kelt, az EIT igazgatója által készített tájékoztató – amelyet az EIT a Törvényszék felhívására csatolt az ügy irataihoz – az I. mellékletében ugyanis kizárólag a meghallgatásra kiválasztott pályázatokra vonatkozó szakértői bizottsági bírálati jelentések összefoglalóját tartalmazta. A pályázati felhívásos eljárásból egyébiránt nem tűnik ki, és egyebekben a felek egyike sem állítja, hogy az igazgatótanács tagjai részt vettek volna a szakértők munkaülésein.
63
Ahogyan azt az EIT az ellenkérelmében előadja, nem vitatott, hogy az igazgatótanács tagjai az összes pályázatra, és azok szakérői bírálatára vonatkozóan szabadon tehettek fel kérdést és igényelhettek további információt. Mindazonáltal, amint az a fenti 62. pontban megállapításra került, a meghallgatásra ki nem választott két pályázatra vonatkozó szakértői bizottsági bírálat, illetve e bírálatok összefoglalója az igazgatótanács tagjainak nem állt rendelkezésére.
64
Az igazgatótanács esetleges kezdeményezései semmiképpen sem tehetik kétségessé azt a tényt, hogy csak a szakértők által legjobbnak minősített három pályázatot lehet kijelölni az „Innováció az egészséges életmód és az aktív időskor szolgálatában” TIT‑ként. A pályázati felhívásban meghatározott eljárás ugyanis teljes mértékben kizárta annak a lehetőségét, hogy egyrészt az igazgatótanács a Kenup konzorcium pályázatát válassza ki, másrészt hogy a meghallgatásokon való részvételre a konzorcium képviselőit meghívhassa, hiszen a független szakértők ezt a pályázatot a negyedik helyre rangsorolták. Ezt a megállapítást erősíti meg a 2014. december 10‑i, a Kenup konzorcium koordinátorát a pályázatának elutasításáról tájékoztató levél szövege is, amely ezt a kizárást vitathatatlanul azzal hozza összefüggésbe, hogy a konzorcium pályázatát a harmadiknál alacsonyabb helyre rangsorolták. Ebben a tekintetben a felperesekhez hasonlóan rá lehet mutatni arra, hogy a kiegészítő információk iránti kérelmükre adott válaszában az EIT azt közölte a felperesekkel, hogy a szakértőkre hatáskört ruháztak a pályázatok előzetes kiválasztása érdekében.
65
Következésképpen, az igazgatótanácsnak a pályázati felhívásban meghatározott eljárás szerint a meghallgatások végén mindenképpen meg kellett változtatnia a három legjobb pályázat szakértők által kialakított rangsorát, ahogyan azt egyébiránt az ellenkérelmének 63. pontjában az EIT is kifejti. Márpedig az a körülmény, hogy az 1290/2013 rendelet 15. cikke szerint a TIT‑et a független szakértők által végzett elbírálásnak megfelelő pályázati rangsor alapján kell kiválasztani, nem eredményezheti azt, hogy az EIT a pályázatok így elfogadott sorrendjéhez akár részlegesen is kötve lenne.
66
Ebben a tekintetben az a tény, hogy a Kenup konzorcium tagjai a pályázati felhívás lezárása előtt nem vitatták e felhívás szövegét, nem foszthatja meg őket attól a jogosultságtól, hogy a jelen keresetben hivatkozzanak a pályázati felhívásban meghatározott kiválasztási eljárás szabálytalanságára. Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a közbeszerzési eljárás valamely dokumentuma, így a jelen esetben a pályázati felhívás, nem minősül olyan aktusnak, amely az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése alapján megsemmisítés iránti keresettel megtámadható. A megtámadott határozatok voltak tehát az első, a felperesek által megtámadható aktusok, következésképpen az első olyan aktusok, amelyek lehetővé tették számukra, hogy ezzel egyidejűleg a TIT kiválasztására irányuló, EIT által meghatározott, eljárás jogszerűségét is vitassák (lásd ebben az értelemben: 2011. szeptember 20‑i, Evropaïki Dynamiki kontra EBB ítélet, T‑461/08, EU:T:2011:494, 73. és 74. pontját, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Következésképpen az EIT nem hivatkozhat eredményesen arra, hogy a Kenup konzorcium kizárása az igazgatótanács által meghatározott pályázati felhívásos eljárás szigorú alkalmazásának következménye.
67
A fenti megfontolások összességéből következően a felperesek megalapozottan állították azt, hogy az igazgatótanács – a 294/2008 rendelet 4. cikkének rendelkezéseit megsértve – nem gyakorolta teljeskörűen a pályázat kiválasztására vonatkozó hatáskörét, mivel az említett hatáskörök egy részét anélkül ruházta át a szakértőkre, hogy az említett igazgatótanács bármikor képes lett volna a szakértők által az első három közé be nem sorolt pályázatokkal kapcsolatban végzett munka hatékony értékelésére.
68
Ezen a megállapításon nem változtat az a körülmény, hogy a pályázati felhívás szövegét, a TIT kiválasztásának kritériumait, valamint a pályázatok elbírálásával megbízott szakértők kiválasztásának kritériumait az igazgatótanács fogadta el, és ő folytatta le az azok kiválasztásához vezető teljes eljárást.
69
Ebből következően helyt kell adni az első jogalap második részének, és erre tekintettel meg kell semmisíteni mind azt a határozatot, amellyel az EIT elutasította a Kenup konzorcium pályázatát, mind az ezzel szorosan összefüggő azon határozatot, amellyel az „InnoLife – Better, longer lives” nevű pályázatot jelölte ki, anélkül hogy határozni kellene a kereset többi kilenc jogalapjáról, így különösen az igazgatótanács tagjait érintő összeférhetetlenségi helyzetre vonatkozó jogalapról, és többek között arról a kérdésről, hogy az EIT a szükséges gondossággal bizonyosodott‑e meg arról, hogy az említett tagok a feladataikat pártatlanul és tárgyilagosan végzik, jóllehet végeredményben egyrészt a pártatlanság követelménye magában foglalja az utóbbi tagok szubjektív pártatlansága mellett az objektív pártatlanságukat is, amely szerint az uniós szervnek vagy hivatalnak e tekintetben megfelelő biztosítékokat kell nyújtania az összes jogszerű kétely kizárására (lásd analógia útján: 2013. július 11‑iZiegler kontra Bizottság ítélet, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, 155. pont), másrészt hogy az ilyen ellenőrzést a szakértelmük szintjének értékelésére vonatkozó bármilyen vizsgálattól függetlenül kell lefolytatni.
[omissis]
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (hetedik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék megsemmisíti az „Innováció az egészséges életmód és az aktív időskor szolgálatában” tudományos és innovációs társulás (TIT) kijelölése és a Kenup konzorcium által benyújtott pályázat elutasítása tárgyában az Európai Innovációs és Technológiai Intézet (EIT) által 2014. december 9‑én hozott határozatokat, amelyek tartalmát a 2014. december 10‑i levélben közölték.
2)
Az EIT maga viseli saját költségeit, valamint köteles viselni a Kenup Foundation, a Candena GmbH, a CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo és az Evotec AG részéről felmerült költségeket.
Tomljenović
Marcoulli
Kornezov
Kihirdetve Luxembourgban, a 2018. január 18‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.
(
1
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.