61995CJ0314_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-314/95,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja Eugenio de March, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
kantajana,
vastaan
Italian tasavalta, asiamiehenään ulkoasiainministeriön diplomaattisten riita-asioiden osaston osastopäällikkö, professori Umberto Leanza, avustajanaan valtionasiamies, asianajaja Pier Giorgio Ferri, prosessiosoite Luxemburgissa Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY:n perustamissopimuksen sekä neuvoston direktiivien 92/45/ETY (EYVL L 268, s. 35), 92/46/ETY (EYVL L 268, s. 1), 92/65/ETY (EYVL L 268, s. 54), 92/88/ETY (EYVL L 321, s. 24), 92/116/ETY (EYVL 1993 L 62, s. 1), 92/117/ETY (EYVL 1993 L 62, s. 38) ja 92/118/ETY (EYVL 1993 L 62, s. 49) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyissä määräajoissa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja G. F. Mancini sekä tuomarit J. L. Murray, C. N. Kakouris (esittelevä tuomari), G. Hirsch ja H. Ragnemalm,
julkisasiamies: D. Ruiz-Jarabo Colomer,
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 12.9.1996 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 3.10.1995 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut perustamissopimuksen ja
- kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista luonnonvaraisen riistan tappamisessa ja luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattamisessa 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/45/ETY (EYVL L 268, s. 35),
- raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/46/ETY (EYVL L 268, s. 1),
- eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kuin niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset 13 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/65/ETY (EYVL L 268, s. 54),
- haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa annetun direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/88/ETY (EYVL L 321, s. 24),
- terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa annetun direktiivin 71/118/ETY muuttamisesta ja ajan tasalle saattamisesta 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/116/ETY (EYVL 1993 L 62, s. 1),
- tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/117/ETY (EYVL 1993 L 62, s. 38) ja
- eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/118/ETY (EYVL 1993 L 62, s. 49)
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyissä määräajoissa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2 Direktiivin 92/45/ETY 23 artiklan sekä direktiivien 92/46/ETY, 92/65/ETY, 92/116/ETY, 92/117/ETY ja 92/118/ETY vastaavien artikloiden eli 32, 29, 3, 17 ja 20 artiklan mukaan jäsenvaltioiden oli saatettava direktiivien noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1.1.1994 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Direktiivin 92/88/ETY 2 artiklan mukaan tämä määräaika päättyi 31.12.1993.
3 Koska komissio ei ollut saanut säädettyjen määräaikojen päätyttyä ilmoitusta Italian tasavallalta kyseisten direktiivien saattamisesta osaksi Italian kansallista oikeusjärjestystä, komissio aloitti 10.2.1994 antamallaan virallisella huomautuksella perustamissopimuksen 169 artiklassa määrätyn menettelyn ja kehotti Italian hallitusta esittämään sille huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa.
4 Italian viranomaiset toimittivat 24.3.1994 päivätyllä kirjeellään komissiolle Euroopan yhteisöihin kuulumisesta Italialle aiheutuvien velvoitteiden täytäntöönpanosta 22.2.1994 annetun lain nro 146 ja vastasivat, että ne valmistelivat kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä.
5 Koska komissiolle ei ollut tämän jälkeen annettu mitään muuta tietoa, komissio lähetti 22.9.1994 Italian hallitukselle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä ryhtymään kahden kuukauden määräajassa direktiivien noudattamisen edellyttämiin toimenpiteisiin.
6 Italian viranomaiset vastasivat 28.10.1994 päivätyllä kirjeellään, että direktiivit mainitaan edellä mainitussa laissa nro 146. Se, ettei niitä ole pantu täytäntöön, johtuu näiden viranomaisten mukaan osittain tämän lain vahvistamisen ja julkaisemisen viivästymisestä. Kuitenkin täytäntöönpanotoimet on niiden mukaan toteutettu niin pian kuin mahdollista.
7 Koska komissio ei saanut mitään muuta kyseisten direktiivien täytäntöönpanoa koskevaa tietoa, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
8 Kanteessaan komissio muistuttaa siitä, että EY:n perustamissopimuksen 5 ja 189 artiklan mukaan Italian tasavallalla oli velvollisuus saattaa kyseiset direktiivit kokonaisuudessaan osaksi kansallista oikeusjärjestystä direktiiveissä säädetyissä määräajoissa. Tämä velvollisuus toistettiin nimenomaisesti kunkin direktiivin edellä mainitussa erityissäännöksessä. Lisäksi yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltio ei voi sisäisen oikeusjärjestyksensä oikeussääntöihin, toimintatapoihin tai tilaan vetoamalla perustella sitä, miksi se ei ole noudattanut direktiivissä säädettyjä velvoitteita ja määräaikoja.
9 Italian tasavalta ei kiistä tätä velvollisuutta ja ilmoittaa yrittävänsä jouduttaa kyseisten direktiivien soveltamistoimien toteuttamista, jotta se pian noudattaisi näitä direktiivejä.
10 Koska direktiivejä 92/45/ETY, 92/46/ETY, 92/65/ETY, 92/88/ETY, 92/116/ETY, 92/117/ETY ja 92/118/ETY ei ole pantu täytäntöön niissä säädetyissä määräajoissa, komission kanteita on pidettävä perusteltuina.
11 Näin ollen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut 92/45/ETY 23 artiklan sekä direktiivien 92/46/ETY, 92/65/ETY, 92/88/ETY, 92/116/ETY, 92/117/ETY ja 92/118/ETY vastaavien artikloiden eli 32, 29, 2, 3, 17 ja 20 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyissä määräajoissa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
12 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska Italian tasavalta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Italian tasavalta ei ole noudattanut
- kansanterveyttä ja eläinten terveyttä koskevista ongelmista luonnonvaraisen riistan tappamisessa ja luonnonvaraisen riistan lihan markkinoille saattamisessa 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/45/ETY 23 artiklan,
- raakamaidon, lämpökäsitellyn maidon ja maitopohjaisten tuotteiden tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevista terveyssäännöistä 16 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/46/ETY 32 artiklan,
- eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista eläinten, siemennesteen, munasolujen ja alkioiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa siltä osin, kuin niitä eivät koske direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I jaksossa mainittujen erityisten yhteisön säädösten eläinten terveyttä koskevat vaatimukset 13 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/65/ETY 29 artiklan,
- haitallisista aineista ja tuotteista eläinten ruokinnassa annetun direktiivin 74/63/ETY muuttamisesta 26 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/88/ETY 2 artiklan,
- terveyttä koskevista ongelmista tuoreen siipikarjanlihan kaupassa annetun direktiivin 71/118/ETY muuttamisesta ja ajan tasalle saattamisesta 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/116/ETY 3 artiklan,
- tiettyjä eläimissä ja eläinperäisissä tuotteissa esiintyviä zoonooseja ja zoonoosien aiheuttajia koskevista suojatoimenpiteistä elintarvikkeista aiheutuvien tartunta- ja myrkytyspesäkkeiden ehkäisemiseksi 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/117/ETY 17 artiklan ja
- eläinten terveyttä ja kansanterveyttä koskevista vaatimuksista sellaisten tuotteiden yhteisön sisäisessä kaupassa ja yhteisöön tuonnissa, joita eivät koske direktiivin 89/662/ETY ja, taudinaiheuttajien osalta, direktiivin 90/425/ETY liitteessä A olevassa I luvussa mainittujen erityisten yhteisön säädösten kyseiset vaatimukset 17 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/118/ETY 20 artiklan
mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyissä määräajoissa kyseisten direktiivien noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2) Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.