A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE(teljes ülés)
2008. június 24.
F‑116/05. sz. ügy
Maria Concetta Cerafogli és Paolo Poloni
kontra
Európai Központi Bank (EKB)
„Közszolgálat – Az EKB személyi állománya – Díjazás – Az illetmény éves kiigazításának számítási módja – A közösségi bíróság ítéletének végrehajtása – Megerősítő aktus – Elfogadhatatlanság”
Tárgy: Az EK‑Szerződéshez mellékelt, a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló jegyzőkönyv
36.2. cikke alapján benyújtott kereset, amelyben M. C. Cerafogli és P. Poloni többek között lényegében egyrészt az Elsőfokú
Bíróság T‑63/02. sz., Cerafogli és Poloni kontra EKB ügyben 2003. november 20‑án hozott ítéletének (EBHT 2003., II‑4929. o.)
végrehajtásaképpen az EKB által 2005 februárjában elkészített 2001. júliusi illetménykimutatásuk megsemmisítését, másrészt
kártérítés megítélését kérik.
Határozat: A Közszolgálati Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasítja. A felek maguk viselik saját költségeiket.
Összefoglaló
Tisztviselők – Az Európai Központi Bank alkalmazottai – Kereset – Sérelmet okozó aktus – Fogalom – Megerősítő aktus – Kizártság
(A Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló jegyzőkönyv, 36.2. cikk; személyzeti
szabályzat, 90. és 91. cikk; az Európai Központi Bank személyi állományának alkalmazási feltételei, 42. cikk)
A Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló jegyzőkönyv 36.2. cikkén, valamint az
Európai Központi Bank személyi állománya alkalmazási feltételeinek 42. cikkén alapuló keresetekre analógia útján alkalmazni
kell azt az ítélkezési gyakorlatot, amely szerint a sérelmet okozó aktus az, amely a felperes jogi helyzetére közvetlen és
azonnali kihatással van, amit nem lehet elismerni a pusztán megerősítő aktus vonatkozásában, vagyis az olyan aktus esetében,
amely nem tartalmaz semmilyen új elemet a korábbi sérelmet okozó aktushoz képest.
(lásd a 41–43. pontot)
Hivatkozás:
a Bíróság 204/85. sz., Stroghili kontra Számvevőszék ügyben 1987. január 21‑én hozott ítéletének (EBHT 1987., 389. o.) 6. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑14/91. sz., Weyrich kontra Bizottság ügyben 1991. június 7‑én hozott végzésének (EBHT 1991., II‑235. o.)
35. pontja; T‑173/95. sz., Biedermann és társai kontra Számvevőszék ügyben 1998. június 9‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1998.,
I‑A‑273. o. és II‑831. o.) 39. pontja.