62022TJ0209_RES
Дело T‑209/22
Shahla Makhlouf
срещу
Съвет на Европейския съюз
Решение на Общия съд (девети разширен състав) от 17 юли 2024 година
„„Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия — Замразяване на средства и на икономически ресурси — Ограничение за достъп до територията на държавите членки — Списък на лицата, образуванията и органите, спрямо които се прилага замразяването на средства и икономически ресурси или които подлежат на ограничения за влизане на територията на държавите членки — Включване и запазване на името на жалбоподателя в списъка — Наследник на лице, на което вече са наложени ограничителни мерки — Право на защита — Грешка в преценката — Извъндоговорна отговорност“
Съдебно производство — Решение или регламент, които заместват обжалвания акт в хода на производството — Искане за изменение на жалбата — Условия
(член 86, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд)
(вж. т. 25 и 29)
Европейски съюз — Съдебен контрол за законосъобразност на актовете на институциите — Ограничителни мерки срещу Сирия — Обхват на контрола — Доказване на основателността на мярката — Задължение на компетентния орган на Съюза да докаже при оспорване основателността на съображенията срещу засегнатите лица или образувания
(член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз; приложение към Решение 2013/255/ОВППС на Съвета, изменено с Решение (ОВППС) 2022/242 и Решение (ОВППС) 2023/1035; Регламенти № 36/2012, 2022/237 и 2023/1027 на Съвета)
(вж. т. 36—42)
Европейски съюз — Съдебен контрол за законосъобразност на актовете на институциите — Ограничителни мерки срещу Сирия — Обхват на контрола — Включване на жалбоподателя в приложения към обжалваното решение списък поради неговата принадлежност към семействата Асад или Махлуф — Обществено достъпни документи — Доказателствена стойност
(член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз; приложение към Решение 2013/255/ОВППС на Съвета, изменено с Решение (ОВППС) 2022/242 и Решение (ОВППС) 2023/1035; Регламенти № 36/2012, 2022/237 и 2023/1027 на Съвета)
(вж. т. 43, 46 и 47)
Обща външна политика и политика на сигурност — Специфични ограничителни мерки по отношение на някои лица и образувания с оглед на положението в Сирия — Решение 2013/255/ОВППС и Регламент № 36/2012 — Презумпция за подкрепа за сирийския режим по отношение на видните бизнесмени, извършващи дейност в Сирия, и по отношение на членовете на семействата Асад и Махлуф — Допустимост — Условия
(член 27, параграф 1 и параграф 2, букви а) и б) и член 28, параграфи 1 и 2 от Решение 2013/255/ОВППС на Съвета, изменено с Решение (ОВППС) 2015/1836; член 15, параграф 1, буква а) и параграф 1а, буква б) от регламенти № 36/2012 и 2015/1828 на Съвета)
(вж. т. 49—52 и 54)
Обща външна политика и политика на сигурност — Специфични ограничителни мерки по отношение на някои лица и образувания с оглед на положението в Сирия — Решение 2013/255/ОВППС и Регламент № 36/2012 — Презумпция по отношение на членовете на семействата Асад или Махлуф, че подкрепят сирийския режим — Допустимост — Условия — Оборима презумпция — Доказателство в обратен смисъл — Грешка в преценката
(член 27, параграфи 1—3 и член 28, параграфи 1—3 от Решение 2013/255/ОВППС на Съвета, изменено с Решение (ОВППС) 2015/1836; член 15, параграф 1, буква а), параграф 1а, буква б) и параграф 1б от регламенти № 36/2012 и 2015/1828 на Съвета)
(вж. т. 53, 55—58, 60, 63, 67, 69, 72, 73, 76 и 77)
Извъндоговорна отговорност — Условия — Противоправност — Вреда — Причинно-следствена връзка — Кумулативни условия
(член 340, втора алинея ДФЕС)
(вж. т. 87)
Извъндоговорна отговорност — Условия — Достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза — Свобода на преценка на институцията при приемането на акта — Преценка на незаконосъобразността на акта или поведението на институцията — Необходимост от вземане предвид на контекстуални и времеви елементи — Наличие на достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза — Липса
(член 340, втора алинея ДФЕС; приложение към Решение 2013/255/ОВППС на Съвета, изменено с Решение (ОВППС) 2022/242 и Решение (ОВППС) 2023/1035; Регламенти № 36/2012, 2022/237 и 2023/1027 на Съвета)
(вж. т. 90—93 и 99—102)
Извъндоговорна отговорност — Условия — Незаконосъобразност — Достатъчно съществено нарушение на правото на Съюза — Изискване институциите явно и сериозно да са нарушили пределите на правото си на преценка — Мерки за замразяване на средствата — Преценка на законосъобразността на действията на институциите — Доказване — Публични източници на информация — Достатъчно съществено нарушение на материалните условия за включване в списъците — Липса
(член 340, втора алинея ДФЕС; приложение към Решение 2013/255/ОВППС на Съвета, изменено с Решение (ОВППС) 2022/242 и Решение (ОВППС) 2021/1035; Регламенти № 36/2012, 2022/237 и 2023/1027 на Съвета)
(вж. т. 96 и 97)
Резюме
В решението си Общият съд отменя ограничителните мерки, приети от Съвета на Европейския съюз срещу г‑жа Shahla Makhlouf, като уточнява по-специално обхвата на критерия за семейна принадлежност, установен в Решение 2013/255 (
1
) относно ограничителни мерки срещу Сирия, и правилата относно тежестта на доказване и оборването на установената в това решение презумпция.
Г‑жа Shahla Makhlouf е една от дъщерите на г‑н Mohammed Makhlouf, бизнесмен със сирийско гражданство, починал на 12 септември 2020 г., чието име е включено в списъците на лицата и образуванията, засегнати от ограничителните мерки срещу Сирия, приети от Съвета през 2011 г (
2
).
На 21 февруари 2022 г. (
3
) името на жалбоподателката е включено в разглежданите списъци със следния мотив: „Дъщеря на Mohammed Makhlouf. Член на фамилията Makhlouf“. Това включване се основава на критерия за принадлежност към семействата Асад и Махлуф, установен в член 27, параграф 2, буква б) и член 28, параграф 2, буква б) от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836, както и с член 15, параграф 1а, буква б) от Регламент № 36/2012 (
4
), изменен с Регламент 2015/1828. За тази цел Съветът се позовава на решението от 27 септември 2020 г. за откриване на наследството на г‑н Mohammed Makhlouf, издадено от сирийски съд, което не е оспорено от жалбоподателката, която е наследник на починалия. На 25 май 2023 г. (
5
) включването на името на жалбоподателката в спорните списъци е запазено.
Съображения на Общия съд
Според жалбоподателката сам по себе си фактът, че принадлежи към семейство Махлуф, не трябвало да обосновава приемането на ограничителни мерки срещу нея. В това отношение Общият съд посочва най-напред, че специфичните критерии за включване в списъците на различните категории лица, посочени в Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836 (
6
), са самостоятелни спрямо установения в това решение (
7
) общ критерий за свързаност със сирийския режим. Така самата принадлежност към една от посочените категории лица е достатъчно обстоятелство, за да позволи приемането на въпросните ограничителни мерки, без да е необходимо да се доказва подкрепата, която съответните лица оказват на действащия сирийски режим, или ползата, която извличат от него. От това Общият съд заключава, че критерият за семейна принадлежност представлява обективен, самостоятелен и достатъчен сам по себе си критерий, за да обоснове приемането на ограничителни мерки срещу „членове[те] на семейство Makhlouf“. При все това въпросните лица не следва да се включват в спорните списъци, ако има достатъчно информация, че не са свързани със сирийския режим, че не упражняват влияние върху него или че не представляват реален риск от заобикаляне на ограничителните мерки (
8
). В това отношение Общият съд припомня, че при оспорване на обжалваните актове жалбоподателката следва да представи доказателства, за да обори презумпцията за връзка със сирийския режим, произтичаща от критерия за семейна принадлежност.
В случая жалбоподателката посочва, че тъй като е дете от брак, продължил само няколко месеца между майка ѝ и г‑н Mohammed Makhlouf, и никога не е живяла в Сирия, а е прекарала своето детство с майка си в Ливан, тя много рядко се е виждала с баща си. Жалбоподателката уточнява също, че е придобила американско гражданство, след като е емигрирала в Съединените щати през 1990 г., където е завършила висше образование, и че оттогава нататък живее там със съпруга си и децата си. Тя представя съвкупност от документи в подкрепа на изявленията си, които според Общия съд потвърждават последните, тъй като центърът на интересите на жалбоподателката вече се намира в Съединените щати. Общият съд констатира също, че в известието за смъртта на г‑н Mohammed Makhlouf, в което се посочват имената на петимата синове и на две дъщери на починалия, не се споменава нито името на жалбоподателката, нито това на майка ѝ като бивша съпруга на починалия, както изисква обичайната практика. При това положение Общият съд приема, че представените от жалбоподателката доказателства са съгласувани и достоверни и че взети в своята цялост, те надлежно подкрепят твърденията ѝ относно отделянето ѝ от семейство Махлуф. В този смисъл посочените доказателства представляват съвкупност от достатъчно конкретни, точни и съгласувани данни за липсата или прекратяването на връзката със сирийския режим, за липсата на влияние върху посочения режим или за липсата на връзка с реален риск от заобикаляне на ограничителните мерки. Следователно в това отношение трябва да се приеме, че жалбоподателката е оборила надлежно презумпцията за връзка със сирийския режим, произтичаща от критерия за семейна принадлежност.
Поради това Общият съд стига до извода, че обжалваните актове са опорочени от грешка в преценката, и постановява отмяната им в частта, която се отнася до жалбоподателката.
(
1
)	Решение 2013/255/ОВППС на Съвета от 31 май 2013 година относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 147, 2013 г., стр. 14), изменено с Решение (ОВППС) 2015/1836 на Съвета от 12 октомври 2015 година (ОВ L 266, 2015 г., стр. 75).
(
2
)	Вж. Решение за изпълнение 2011/488/ОВППС на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Решение 2011/273/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (ОВ L 199, 2011 г., стр. 74) и Регламент за изпълнение (ЕС) № 755/2011 на Съвета от 1 август 2011 година за изпълнение на Регламент (ЕС) № 442/2011 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 199, 2011 г., стр. 33). Името на г‑н Mohammed Makhlouf е било заличено от посочените списъци с Решение за изпълнение (ОВППС) 2022/306 на Съвета от 24 февруари 2022 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС (ОВ L 46, 2022 г., стр. 95) и с Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/299 на Съвета от 24 февруари 2022 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 (ОВ L 46, 2022 г., стр. 1).
(
3
)	Решение за изпълнение (ОВППС) 2022/242 на Съвета от 21 февруари 2022 година за прилагане на Решение 2013/255/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Сирия (OВ L 40, 2022 г., стр. 26) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2022/237 на Съвета от 21 февруари 2022 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (OВ L 40, 2022 г., стр. 6).
(
4
)	Регламент (ЕС) № 36/2012 на Съвета от 18 януари 2012 година относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия и за отмяна на Регламент (ЕС) № 442/2011 (ОВ L 16, 2012 г., стр. 1), изменен с Регламент (EС) 2015/1828 на Съвета от 12 октомври 2015 г. (ОВ L 266, 2015 г., стр. 1).
(
5
)	Решение (ОВППС) 2023/1035 на Съвета от 25 май 2023 година за изменение на Решение 2013/255 (ОВ L 139, 2023 г., стр. 49) и Регламент за изпълнение (ЕС) 2023/1027 на Съвета от 25 май 2023 година за прилагане на Регламент (ЕС) № 36/2012 относно ограничителни мерки с оглед на положението в Сирия (ОВ L 139, 2023 г., стр. 1).
(
6
)	Вж. член 27, параграф 2, буква б) от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836.
(
7
)	Вж. член 27, параграф 1 и член 28, параграф 1 от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836.
(
8
)	Вж. член 27, параграф 3 и член 28, параграф 3 от Решение 2013/255, изменено с Решение 2015/1836.