62024CJ0408
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (трети състав)
12 февруари 2026 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 549/2004 — Единно европейско небе — Регламент (ЕО) № 550/2004 — Осигуряване на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе — Член 8 — Доставчици на аеронавигационно обслужване — Членове 14 и 15 — Такси, които се заплащат от ползвателите на въздушното пространство — Срив на сървър за информационно обслужване — Отмяна на полети — Твърдяно виновно неизпълнение от страна на съответния доставчик — Ползватели на въздушното пространство — Защита на тези ползватели от икономическите вреди, причинени от такова неизпълнение“
По дело C‑408/24
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Oberster Gerichtshof (Върховен съд, Австрия) с акт от 27 май 2024 г., постъпил в Съда на 12 юни 2024 г., в рамките на производство по дело
Republik Österreich
срещу
Austrian Airlines AG
СЪДЪТ (трети състав),
състоящ се от: C. Lycourgos, председател на състава, O. Spineanu-Matei, S. Rodin, N. Piçarra (докладчик) и N. Fenger, съдии,
генерален адвокат: J. Kokott,
секретар: G. Chiapponi, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 21 май 2025 г.,
като има предвид становищата, представени:
–
за Republik Österreich, от C. Nemeth и S. Ullreich, в качеството на представители,
–
за Austrian Airlines AG, от J. Eichmeyer, Rechtsanwältin,
–
за австрийското правителство, от A. Posch, J. Schmoll и G. Kunnert, в качеството на представители,
–
за белгийското правителство, от S. Baeyens и P. Cottin, в качеството на представители,
–
за френското правителство, от B. Herbaut и B. Travard, в качеството на представители,
–
за Европейската комисия, от R. Álvarez Vinagre и G. Meessen, в качеството на представители,
след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 4 септември 2025 г.,
постанови настоящото
Решение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 8 от Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (ОВ L 96, 2004 г., стр. 10; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 239), изменен с Регламент (ЕО) № 1070/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. (ОВ L 300, 2009 г., стр. 34) (наричан по-нататък „Регламент № 550/2004“), и на член 2, точка 4 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (рамков регламент) (ОВ L 96, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 231), изменен с Регламент № 1070/2009 (наричан по-нататък „Регламент № 549/2004“).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между Republik Österreich (Република Австрия), представлявана от Finanzprokuratur, и Austrian Airlines AG по повод на обезщетяването на икономическите вреди, претърпени от тази авиокомпания поради отмяната на полети, предизвикана от срива на сървър за информационно обслужване, управляван от Austro Control.
Правна уредба
Правото на Съюза
Регламент № 549/2004
3
Съображение 7 от Регламент № 549/2004 гласи:
„Въздушното пространство представлява ограничен ресурс, чието оптимално и ефикасно използване ще бъде възможно само ако се вземат предвид изискванията на всички потребители, а също така където е уместно и изискванията — представени в цялостно развитие — на процеса за вземане на решения и въвеждането на единно европейско небе, включително на Комитета за единно небе“.
4
Член 1 от този регламент, озаглавен „Цел и приложно поле“, гласи в параграф 1:
„Инициативата Единно европейско небе цели да повиши настоящите стандарти за безопасност на въздушното движение, да допринесе за устойчивото развитие на системата на въздушния транспорт и да подобри цялостното функциониране на управлението на въздушното движение (УВД) и на аеронавигационното обслужване (АНО) за общия въздушен трафик в Европа с оглед изпълняване на изискванията на всички ползватели на въздушното пространство. Единното европейско небе обхваща съгласувана паневропейска трасова мрежа, системи за управление на мрежата и за управление на въздушното движение, основаващи се единствено на съображения за безопасност, ефективност и технологичност, в полза на ползвателите на въздушното пространство. За постигането на посочената цел настоящият регламент установява хармонизирана регулаторна рамка за създаването на Единно европейско небе“.
5
Член 2 от посочения регламент съдържа по-специално следните дефиниции:
„1.
„обслужване по контрол на въздушното движение (КВД)“ означава обслужване, предоставяно за целите на:
a)
предотвратяване на сблъскване:
–
между въздухоплавателни средства,
–
в зоната за маневриране между въздухоплавателните средства и препятствията;
б)
ускоряване и поддържане на подреден поток въздушно движение;
[…]
4.
„аеронавигационно обслужване“ означава различни видове обслужване на въздушния трафик; комуникационно, навигационно обслужване и обзор; метеорологично обслужване за въздухоплаването; аеронавигационно информационно обслужване;
[…]
8.
„ползватели на въздушното пространство“ означава оператори на въздухоплавателни средства, които оперират като общ въздушен трафик;
[…]
10.
„управление на въздушното движение (УВД)“ означава съвкупност от бордни и наземни функции (обслужване на въздушното движение, управление на въздушното пространство и управление на потоците въздушно движение), необходими за осигуряване на безопасност и ефикасност на движението на въздухоплавателните средства във всеки етап на полета;
11.
„обслужване на въздушното движение“ означава различни видове полетно-информационно обслужване, предупредителни услуги, консултантски услуги и КВД (контрол на района, подход и летищен контрол);
[…]
23а.
„полетно информационно обслужване“ означава обслужване, предоставено с цел подпомагане и даване на полезна информация за безопасно и ефикасно изпълнение на полетите;
23б.
„аварийно-оповестително обслужване“ означава обслужване, предоставяно за уведомяване на съответните организации във връзка с въздухоплавателни средства, които се нуждаят от помощ, свързана с търсене и спасяване, както и за подпомагане на подобни организации в съответствие с изискванията;
[…]“.
6
Член 3 от същия регламент, озаглавен „Области на действие от страна на Общността“, предвижда в параграф 1:
„Настоящият регламент установява хармонизирана законодателна рамка за създаването на единното европейско небе в съгласие със:
[…]
б) Регламент [№ 550/2004]; […]
[…]
както и с правилата за въвеждане, приети от [Европейската комисия] на базата на настоящия регламент и регламентите, посочени по-горе“.
Регламент № 550/2004
7
Съображения 4 и 10 от Регламент № 550/2004 гласят:
„4)
За създаването на единното европейско небе трябва да се приемат мерки за осигуряване на безопасно и ефикасно предоставяне на аеронавигационно обслужване, съвместимо с организацията и използването на въздушното пространство, както е предвидено в Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) [(ОВ L 96, 2004 г., стр. 20; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 249)]. Създаването на хармонизирана организация за предоставяне на такова обслужване е важно, за да се отговори адекватно на изискванията на потребителите на въздушното пространство, както и да се регулират безопасността и ефикасността на въздушното движение.
[…]
10)
Едновременно с гарантирането на непрекъснатост при осигуряването на аеронавигационно обслужване трябва да се създаде единна система за сертифициране на доставчиците на аеронавигационно обслужване, която да представлява средство за определяне на правата и задълженията на тези доставчици и за редовно следене на изпълнението на тези изисквания“.
8
Член 1 от Регламент № 550/2004, озаглавен „Приложно поле и цел“, предвижда в параграф 1:
„В рамките на приложното поле на [Регламент № 549/2004], настоящият регламент се отнася за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе. Целта на настоящия регламент е да се установят общи изисквания за безопасно и ефективно осигуряване на аеронавигационно обслужване в границите на Общността“.
9
Член 6 от Регламент № 550/2004, озаглавен „Общи изисквания“, с който започва глава II от този регламент за установяване на правила за осигуряване на обслужване, гласи следното:
„Общите изисквания за осигуряване на аеронавигационно обслужване се установяват в съответствие с процедурата, описана в член 5, параграф 3 от [Регламент № 549/2004]. Общите изисквания ще включват следното:
–
техническа и оперативна компетентност и обезпеченост,
–
системи и способи за управление на безопасността и качеството,
–
система за доклади,
–
качество на обслужването,
–
финансова стабилност,
–
отговорност и застрахователно покритие,
–
собственост и организационна структура, включително предотвратяване на конфликти на интереси,
–
човешки ресурси, включително адекватни планове за набиране на персонал,
–
безопасност“.
10
Член 7 от Регламент № 550/2004, озаглавен „Сертифициране на доставчиците на аеронавигационно обслужване“, предвижда:
„1.   Предоставянето на цялото аеронавигационно обслужване в границите на Общността е предмет на сертифициране от държавите членки.
[…]
3.   Националните органи за надзор издават сертификати на доставчиците на аеронавигационно обслужване, когато те изпълняват общите изисквания, посочени в член 6. […]
[…]
7.   Националните органи за надзор следят спазването на общите изисквания и условията, приложени към сертификатите. Подробности от този контрол се включват в годишните доклади, които трябва да бъдат предавани от държавите членки в съответствие с член 12, параграф 1 от [Регламент № 549/2004]. Ако националният орган за надзор установи, че притежателят на сертификата вече не удовлетворява посочените изисквания или условия, той предприема съответни мерки, като едновременно с това осигурява непрекъснатост на обслужването, при условие че не се застрашава безопасността. Тези мерки могат да включват отнемане на сертификата“.
11
Член 8 от Регламент № 550/2004, озаглавен „Определяне на доставчици на аеронавигационно обслужване“, гласи:
„1.   Държавите членки осигуряват предоставянето на аеронавигационно обслужване на изключително основание в рамките на специфични блокове въздушно пространство по отношение на въздушното пространство под тяхна отговорност. За тази цел държавите членки определят доставчик на аеронавигационно обслужване, който притежава валиден в Общността сертификат.
[…]
3.   Държавите членки определят правата и задълженията, които трябва да бъдат изпълнени от определените доставчици на аеронавигационно обслужване. […]
4.   Държавите членки имат право по свое усмотрение да изберат доставчик на аеронавигационно обслужване, при условие че последният изпълнява изискванията и условията, посочени в членове 6 и 7.
[…]“.
12
Според член 14 от този регламент, озаглавен „Общи положения“, който се намира в глава III, озаглавена от своя страна „Схеми за таксуване“:
„В съответствие с изискванията на членове 15 и 16 схемата за таксуване за аеронавигационно обслужване допринася за постигане на по-голяма прозрачност по отношение на определянето, налагането и събирането на такси за ползвателите на въздушното пространство, както и за разходната ефективност при осигуряване на аеронавигационно обслужване и ефикасността на полетите при поддържане на оптимално ниво на безопасност. […]“.
13
Член 15 от посочения регламент, озаглавен „Принципи“, предвижда:
„1.   Схемата за таксуване се основава на разходите за аеронавигационно обслужване, направени от доставчиците на аеронавигационно обслужване в полза на ползвателите на въздушното пространство. Схемата разпределя тези разходи между отделните категории ползватели.
[…]
3.   Държавите членки се съобразяват със следните принципи при установяване на таксите в съответствие с параграф 2:
[…]
е)
таксите насърчават безопасното, ефикасно, ефективно и устойчиво предоставяне на аеронавигационно обслужване с цел постигане на високо ниво на безопасност и разходна ефективност, както и постигане на целите за ефективност на дейността, като стимулират осигуряването на интегрирано обслужване, същевременно намалявайки въздействието на авиацията върху околната среда. […]“.
Регламент за изпълнение № 1035/2011
14
Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията от 17 октомври 2011 година за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги и за изменение на Регламент (ЕО) № 482/2008 и Регламент (ЕС) № 691/2010 (ОВ L 271, 2011 г., стр. 23), изменен с регламент за изпълнение (ЕС) № 448/2014 на Комисията от 2 май 2014 г. (ОВ L 132, 2014 г., стр. 53) (наричан по-нататък „Регламент за изпълнение № 1035/2011“), съдържа приложение I, озаглавено „Общи изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване“, което включва следното:
„1.
ТЕХНИЧЕСКА И ОПЕРАТИВНА КОМПЕТЕНТНОСТ И ВЪЗМОЖНОСТИ
Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да бъдат в състояние да предоставят своите услуги по безопасен, ефективен, непрекъснат и устойчив начин, съответстващ на разумно ниво на общо търсене за дадено въздушно пространство. За тази цел те поддържат адекватен технически и оперативен капацитет и експертни знания.
[…]
3.
УПРАВЛЕНИЕ НА БЕЗОПАСНОСТТА И КАЧЕСТВОТО
[…]
3.2.
Системи за управление на качеството
Доставчиците на АНО [аеронавигационно обслужване] трябва да разполагат със система за управление на качеството, обхващаща всички аеронавигационни услуги, които те предоставят, в съответствие със следните принципи.
Системата за управление на качеството трябва:
a)
да определя политиката за качество по такъв начин, че да отговаря на нуждите на различните потребители във възможно най-висока степен;
[…]
7.
ОТГОВОРНОСТ И ЗАСТРАХОВАТЕЛНО ПОКРИТИЕ
Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да разполагат с механизми за обезпечаване на своите задължения, възникващи съгласно приложимото право.
[…]“.
Австрийското право
Законът за въздухоплаването
15
Член 120 от Bundesgesetz über die Luftfahrt (Федерален закон за въздухоплаването) от 2 декември 1957 г. (BGBl. 253/1957), в редакцията му, приложима към момента на настъпване на фактите в главното производство (наричан по-нататък „Законът за въздухоплаването“), предвижда:
„(1)   Освен ако не е предвидено друго във или въз основа на международни споразумения, правна уредба на Съюза или този федерален закон, Austro Control отговаря за осъществяването на аеронавигацията като публична функция на държавата. Това дружество е определено да осигурява аеронавигационно обслужване съгласно член 119, параграф 2, точка 1, буква а) [от настоящия закон] и метеорологично обслужване за въздухоплаването съгласно член 119, параграф 2, точка 1, буква c) [от този закон] на изключително основание по смисъла на член 8 и член 9 от Регламент [№ 550/2004].
[…]
(5)   Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да осигурят аеронавигационни съоръжения, отговарящи на международния стандарт и необходими за правилното и безопасно изпълнение на възложените им функции по осигуряване на аеронавигационно обслужване, както и да ги поддържат в безопасно експлоатационно състояние и да ги експлоатират правилно.
[…]“.
Законът за Austro Control
16
Член 2 от Bundesgesetz über die Austro Control Gesellschaft mit beschränkter Haftung (Федерален закон за дружество с ограничена отговорност Austro Control) (BGBl. 898/1993) в редакцията му, приложима към момента на настъпване на фактите в главното производство (наричан по-нататък „Законът за Austro Control“), гласи следното:
„(1)   Austro Control изпълнява всички задачи, които досега са възложени на Bundesamt für Zivilluftfahrt [(Федерална служба за гражданска авиация, Австрия)] съгласно Закона за въздухоплаването, правилниците, приети въз основа на този закон, както и Flugsicherungsstreckengebührengesetz [(Закон за таксите за въздухоплавателни услуги) (BGBl., 137/1986)], с изключение на задачите, които са възложени с правилник в съответствие с член 140b от [Закона за въздухоплаването]. Austro Control изпълнява и задачите, възложени му от федералните закони или от правилниците, приети въз основа на тези федерални закони. Тези задачи са предмет на задължение за изпълнение. Austro Control предприема всички превантивни мерки от организационен характер, които му позволяват да изпълнява посочените задачи под контрола на публичните органи.
[…]“.
17
Член 10 от Закона за Austro Control, озаглавен „Отговорност“, предвижда в параграф 1:
„Федералната държава отговаря, в съответствие с разпоредбите на Amtshaftungsgesetz [(Закон за отговорността на администрацията) (BGBl., 20/1949)], за причинените в изпълнение на законите вреди от служителите на Austro Control при осъществяване на задачите, възложени им по силата на член 2, параграфи 1 и 3 от настоящия федерален закон. Служителят не носи отговорност по отношение на увреденото лице. […]“.
Закон за отговорността на администрацията
18
Законът за отговорността на администрацията в редакцията му, приложима към момента на настъпване на фактите в главното производство (наричан по-нататък „Законът за отговорността на администрацията“), гласи в член 1, параграф 1:
„Федералната държава, провинциите, общините, другите юридически лица на публичното право и социалноосигурителните институции […] отговарят съгласно гражданскоправните разпоредби за имуществените или неимуществените вреди, виновно причинени чрез противоправно поведение от страна на лицата, действащи като органи на федералната държава в изпълнение на законите; органът не носи отговорност по отношение на увреденото лице. Поправянето на вредите е задължително чрез парични обезщетения“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
19
Austro Control е дружество с ограничена отговорност, като едноличен собственик на неговия капитал е Република Австрия. При изпълнението на законоустановените си задачи Austro Control управлява сървъра на аеронавигационната неподвижна телекомуникационна мрежа (наричан по-нататък „сървърът на АНТМ“), който осигурява обмена на техническа информация, в частност за въздушното движение, между авиокомпаниите, самото Austro Control и Евроконтрол — европейският координационен орган, установен в Брюксел (Белгия).
20
Austrian Airlines е въздушен превозвач, базиран на летище Виена-Швехат (Австрия), който ползва аеронавигационното обслужване на Austro Control за полетите си от и до това летище, като заплаща съответните такси за това.
21
На 28 август 2016 г. технически срив на сървъра на АНТМ води до значително намаляване на броя на кацанията и излитанията на посоченото летище. Austrian Airlines твърди, че тази срив го е принудил да отмени 60 полета, причинявайки му вреди в размер на 373140,46 евро, включващи възстановяването на стойността на билетите, премаршрутирането на полети към трети компании, загубите, свързани с полетите с общ код, разходите за кетъринг, настаняване и транспорт на пътниците, препращането на багажа и възнаграждението на персонала за извънреден труд.
22
Тъй като смята, че Austro Control е отговорно за срива на сървъра на АНТМ, поради това, че превантивно не е взело техническите и човешките мерки, необходими за доброто функциониране на този сървър, Austrian Airlines предявява иск за обезщетение срещу Република Австрия на основание член 10, параграф 1 от Закона за Austro Control и член 1, параграф 1 от Закона за отговорността на администрацията.
23
Република Австрия, представлявана от Finanzprokuratur, оспорва каквото и да е виновно или неправомерно поведение на Austro Control при управлението на сървъра на АНТМ. Освен това Република Австрия поддържа, че релевантните разпоредби на националното право и на правото на Съюза относно въздухоплаването обслужват изключително общия интерес от безопасност на въздушния транспорт, а не имуществените интереси на ползвателите на въздушното пространство, което се потвърждавало от липсата на разпоредби, предвиждащи режим на отговорност в тази област.
24
Първоинстанционният съд отхвърля иска за обезщетение, предявен от Austrian Airlines, с мотива че националните разпоредби и тези на Съюза относно въздухоплаването имат за цел единствено да регламентират въздушното движение, а не да защитят имуществото на въздушните превозвачи. При тези условия тази юрисдикция приема, че не е необходимо да се проверява дали персоналът на Austro Control е действал неправомерно и виновно.
25
За разлика от това въззивният съд, сезиран от Austrian Airlines, стига до извода, че макар разпоредбите на правото на Съюза относно въздухоплаването да имат за цел основно да гарантират безопасността на въздухоплаването, те защитават и икономическите интереси на въздушните превозвачи в качеството им на ползватели на въздушното пространство, още повече че последните заплащат такси за аеронавигационното обслужване, предоставяно им от доставчици като Austro Control.
26
Oberster Gerichtshof (Върховен съд, Австрия), който е запитващата юрисдикция, сезиран с жалба на Република Австрия, представлявана от Finanzprokuratur, срещу решението на въззивния съд, посочва че, според собствената му практика във връзка с член 1, параграф 1 от Закона за отговорността на администрацията, дори при виновно нарушение на разпоредба на националното право, на обезщетение могат да подлежат единствено вредите, чието предотвратяване представлява поне една от целите на нарушената разпоредба. Тази юрисдикция уточнява, че определящият критерий за ангажиране на отговорността на администрацията е защитната цел на нарушената разпоредба, определена чрез тълкуване.
27
По принцип посочената юрисдикция приема, че разпоредба на националното право преследва цел за защита на индивидуалните интереси, когато съществува особено правоотношение между субекта, нарушил такава разпоредба, и увредения частноправен субект. За разлика от това тази юрисдикция е склонна да изключи съществуването на такава цел, когато изпълнението на обществени задачи от този субект засяга толкова голям и неопределен брой лица, че те могат да бъдат приравнени на широката общественост, което изключва възможността да се ангажира отговорността на администрацията дори в случай на неправомерно и виновно поведение.
28
Запитващата юрисдикция отбелязва, че спорът между страните в главното производство се отнася до въпроса дали разпоредбите на правото на Съюза относно въздухоплаването, чиято основна цел е да се гарантира авиационната безопасност, защитават също така ползвателите на въздушното пространство от имуществените вреди, причинени от неправомерно и виновно неизпълнение от страна на доставчика на обслужване на въздушното движение, определен в съответствие с член 8 от Регламент № 550/2004, а именно в случая Austro Control. Според нея преследваната с този регламент цел е от решаващо значение и трябва да се определи самостоятелно от гледна точка на правото на Съюза и методите му на тълкуване.
29
Отново според тази юрисдикция от решение от 2 юни 2022 г., Skeyes (C‑353/20, EU:C:2022:423), следва, че разпоредбите на член 8 от Регламент № 550/2004 във връзка с член 2, точка 4 от Регламент № 549/2004, който определя аеронавигационното обслужване, предоставят на ползвателите на въздушното пространство права, които могат да бъдат засегнати от затварянето на това пространство, и че целта на разпоредбите на правото на Съюза относно въздухоплаването не се ограничава до безопасността на въздухоплаването в тесен смисъл.
30
Посочената юрисдикция иска да се установи дали имуществените интереси на тези ползватели попадат в обхвата на преследваната с тези разпоредби защитна цел, което би позволило да се ангажира отговорността на Република Австрия за имуществените вреди, причинени от неправомерно и виновно поведение на Austro Control, в съответствие със Закона за отговорността на администрацията.
31
Същата юрисдикция отбелязва, че задължението на Austrian Airlines да заплаща такси, за да се ползва от аеронавигационното обслужване, предоставяно от Austro Control, подкрепя съществуването на особено правоотношение между тези два субекта. Именно въз основа на този мотив тя е склонна да приеме, че член 8 от Регламент № 550/2004 във връзка с член 2, точка 4 от Регламент № 549/2004 и член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз защитава и имуществените интереси на отделните ползватели на въздушното пространство.
32
При тези обстоятелства Oberster Gerichtshof (Върховен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 8 от [Регламент № 550/2004], във връзка с член 2, точка 4 от [Регламент № 549/2004], да се тълкува в смисъл, че предоставянето на аеронавигационно обслужване служи и за защита на отделния ползвател на въздушното пространство срещу настъпването на чисто имуществена вреда поради противоправни и виновни действия на доставчика на аеронавигационно обслужване, на когото е възложено въпросното обслужване?“.
По преюдициалния въпрос
Предварителни бележки
33
От акта за преюдициално запитване става ясно, че поставеният въпрос, който се отнася до обхвата на защитната цел, преследвана по-специално с член 8 от Регламент № 550/2004, произтича от факта, че по силата на Закона за отговорността на администрацията, както е тълкуван от запитващата юрисдикция, определящият критерий за ангажиране на тази отговорност е защитната цел на нарушената разпоредба. В случая тази разпоредба била член 120 от Закона за въздухоплаването, който определя по-специално Austro Control за осигуряване на аеронавигационно обслужване на изключителна основа в съответствие с посочения член 8.
34
Що се отнася до спора в главното производство, тази юрисдикция уточнява, че Република Австрия може да бъде държана отговорна за икономическите вреди, претърпени от Austrian Airlines, поради евентуално виновно неизпълнение на Austro Control само ако релевантните разпоредби на правото на Съюза имат за цел по-специално да защитят ползвателите на въздушното пространство по смисъла на член 2, точка 8 от Регламент № 549/2004 от такива вреди.
35
Именно в светлината на тези предварителни бележки следва да се разгледа поставеният въпрос.
По поставения въпрос
36
С единствения си въпрос по същество запитващата юрисдикция иска да се установи дали член 2, точка 4 от Регламент № 549/2004 и член 8 от Регламент № 550/2004 във връзка с разпоредбите на последния регламент относно осигуряването на аеронавигационно обслужване и таксуването на това обслужване трябва да се тълкуват в смисъл, че всички тези разпоредби имат за цел също така да защитят ползвателите на въздушното пространство от икономическите вреди, причинени от виновно неизпълнение от доставчика на аеронавигационно обслужване на задълженията му по тези разпоредби.
37
Най-напред е важно да се отбележи, от една страна, че според член 1, параграф 1 от Регламент № 549/2004 той установява хармонизирана регулаторна рамка за създаването на „Единно европейско небе“, чиято цел е да повиши настоящите стандарти за безопасност на въздушното движение, да допринесе за устойчивото развитие на системата на въздушния транспорт и да подобри цялостното функциониране на управлението на въздушното движение и на аеронавигационното обслужване за общия въздушен трафик в Европа с оглед изпълняване на изискванията на всички ползватели на въздушното пространство.
38
В тази разпоредба се уточнява още, че Единното европейско небе обхваща съгласувана паневропейска трасова мрежа, системи за управление на мрежата и за управление на въздушното движение, основаващи се единствено на съображения за безопасност, ефективност и технологичност, в полза на „ползвателите на въздушното пространство“ — понятие, което в съответствие с член 2, точка 8 от този регламент обхваща въздухоплавателните средства, управлявани според правилата на общия въздушен трафик.
39
От друга страна, в съответствие с член 1, параграф 1 от Регламент № 550/2004 той „[в] рамките на приложното поле на [Регламент № 549/2004]“ се отнася до безопасното и ефективно осигуряване на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе, като за тази цел се установят общи изисквания. В глава III от Регламент № 550/2004 е предвидена също като съществен елемент схема за таксуване на това обслужване, включваща събирането на такси, които се дължат от ползвателите на въздушното пространство.
40
Освен това, от член 3, параграф 1 от Регламент № 549/2004 следва, че хармонизираната законодателна рамка за създаването на „Единно европейско небе“ включва и мерките за изпълнение, приети от Комисията въз основа по-специално на този регламент, както и на Регламент № 550/2004. Сред тези мерки за изпълнение е Регламент за изпълнение № 1035/2011.
41
След като законодателната рамка е уточнена, се налага констатацията, на първо място, че според член 2, точка 4 от Регламент № 549/2004 понятието „аеронавигационно обслужване“ включва различни видове обслужване на въздушния трафик, изрично посочени в поставения въпрос, както и комуникационно, навигационно обслужване и обзор, метеорологично обслужване за въздухоплаването, аеронавигационно информационно обслужване.
42
Аеронавигационното обслужване е неразделна част от „управлението на въздушното движение“, което по силата на член 2, точка 10 от Регламент № 549/2004 включва съвкупността от бордни и наземни функции, необходими за осигуряване на безопасност и ефикасност на движението на въздухоплавателните средства във всеки етап на полета. По силата на точка 11 от този член това обслужване включва обслужването по контрол на въздушното движение, различни видове полетно информационно обслужване и аварийно-оповестително обслужване, като тези три понятия са определени съответно в точка 1, в точка 23а. и в точка 23б. от посочения член.
43
„Обслужването по контрол на въздушното движение“ има за цел, от една страна, да предотвратя сблъскване между въздухоплавателни средства, а в зоната за маневриране — между въздухоплавателните средства и препятствията, както и от друга страна, ускоряване и поддържане на подреден поток въздушно движение. „Полетно информационното обслужване“ се предоставя с цел подпомагане и даване на полезна информация за безопасно и ефикасно изпълнение на полетите. „Аварийно-оповестителното обслужване“ се състои в уведомяване на съответните организации във връзка с въздухоплавателни средства, които се нуждаят от помощ, свързана с търсене и спасяване, както и в подпомагане на подобни организации.
44
От гореизложеното следва, че „обслужването на въздушното движение“ по смисъла на член 2, точка 11 от Регламент № 549/2004 е от основно значение за управлението на въздушното движение не само за безопасността и оптималната експлоатация на въздушното пространство, но и за ползвателите на това пространство, чиито дейности зависят от правилното изпълнение на това обслужване (вж. в този смисъл решение от 2 юни 2022 г., Skeyes, C‑353/20, EU:C:2022:423, т. 43).
45
Всъщност, както отбелязва генералният адвокат в точка 39 от заключението си, предоставянето на аеронавигационно обслужване, включително обслужването на въздушното движение, служи не само на обществения интерес за ефективно и безопасно осигуряване на единно европейско небе, но и на интересите и икономическата дейност на ползвателите на въздушното пространство, в частност на въздушните превозвачи.
46
В това отношение в съображение 7 от Регламент № 549/2004 се уточнява, че въздушното пространство представлява ограничен ресурс, чието оптимално и ефикасно използване ще бъде възможно само ако се вземат предвид изискванията на всички потребители.
47
На второ място, член 8, параграфи 1, 3 и 4 от Регламент № 550/2004 задължава всяка държава членка да определи доставчик на аеронавигационно обслужване, както и правата и задълженията на този доставчик, който, както предвижда параграф 4 от този член, трябва да отговаря на общите изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване, изброени в член 6 от този регламент, и да бъде сертифициран в съответствие с член 7 от посочения регламент.
48
По силата на член 6 тези общи изисквания трябва да се отнасят по-специално до техническата и оперативната компетентност и възможности, до качеството на обслужването, както и до отговорността и застрахователното покритие. По силата на член 7, параграфи 1 и 3 от същия регламент аеронавигационното обслужване в границите на Съюза е предмет на сертифициране от държавите членки, което зависи от това дали доставчикът спазва въпросните общи изисквания. Според член 7, параграф 7 от същия регламент, ако националният орган за надзор установи, че притежателят на сертификата вече не удовлетворява същите общи изисквания, той предприема съответни мерки, като едновременно с това осигурява непрекъснатост на обслужването.
49
Както се посочва в съображение 4 от Регламент № 550/2004, определените от държавите членки доставчици са длъжни да предоставят аеронавигационното обслужване така, че да се отговори адекватно на изискванията на потребителите на въздушното пространство, както и да се регулират безопасността и ефикасността на въздушното движение, в рамките на хармонизирана организация за предоставяне на такова обслужване.
50
Съдът е постановил, че от съображение 10, от член 1, параграф 1 и от член 7, параграфи 1 и 7 от Регламент № 550/2004 следва, че той цели да гарантира непрекъснатост при осигуряването на цялото аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (решение от 2 юни 2022 г., Skeyes, C‑353/20, EU:C:2022:423, т. 44), без която ползвателите на въздушното пространство не биха могли да извършват дейността си адекватно.
51
От друга страна, в приложение I към Регламент за изпълнение № 1035/2011 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги и за допълване на хармонизираната регулаторна рамка за създаването на „Единно европейско небе“, както бе припомнено в точка 40 от настоящото решение, се уточнява, че доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да бъдат в състояние да предоставят тези услуги по безопасен, ефективен, непрекъснат и устойчив начин, съответстващ на разумно ниво на общо търсене за дадено въздушно пространство (т. 1 от това приложение), трябва да определят политика за качество по такъв начин, че да отговарят на нуждите на различните потребители във възможно най-висока степен (т. 3.2, буква а) от посоченото приложение), и трябва да разполагат с механизми за обезпечаване на своите задължения, възникващи съгласно приложимото право (т. 7 от същото приложение).
52
На трето място, членове 14—16 от Регламент № 550/2004 уреждат определянето, налагането и събирането на таксите, дължими от ползвателите на въздушното пространство за предоставяното им аеронавигационно обслужване. По силата на член 14 схемата за таксуване трябва да допринася по-специално за разходната ефективност при осигуряване на аеронавигационно обслужване и за ефикасността на полетите при поддържане на оптимално ниво на безопасност.
53
Член 15, параграф 1 от този регламент предвижда, че схемата за таксуване се основава на разходите за аеронавигационно обслужване, направени от доставчиците в полза на ползвателите на въздушното пространство. В параграф 3, буква е) от този член се уточнява, че таксите трябва да насърчават безопасното, ефикасно, ефективно и устойчиво предоставяне на аеронавигационно обслужване с цел постигане на високо ниво на безопасност и разходна ефективност.
54
От изложеното по-горе следва, че регламенти № 549/2004 и № 550/2004, както и Регламент за изпълнение № 1035/2011 изискват доставчиците на обслужване на въздушното движение да отговорят адекватно на нуждите на ползвателите на въздушното пространство, като гарантират безопасността, непрекъснатостта, устойчивостта, ефективността и разходната ефективност на обслужването си, като се има предвид, че това обслужване е необходимо за дейността на тези ползватели, които понасят икономическите разходи за него.
55
Именно в този смисъл Съдът е постановил в решение от 2 юни 2022 г., Skeyes (C‑353/20, EU:C:2022:423, т. 39 и 49), по същество, че разпоредбите на регламенти № 549/2004 и № 550/2004 могат да предоставят на ползвателите на въздушното пространство определени права, които затварянето на въздушното пространство би могло да засегне.
56
В случая от акта за преюдициално запитване става ясно, че сривът на сървъра на АНТМ, управляван от Austro Control в качеството му на доставчик на обслужване на въздушното движение, определен от Република Австрия, е довел до значително намаляване на броя на кацанията и излитанията на летище Виена-Швехат, както и впоследствие до отмяната на полети, извършвани от Austrian Airlines, което илюстрира отношението на зависимост, подчертано в точка 44 от настоящото решение, между, от една страна, предоставянето на това обслужване и от друга страна, възможността за ползвателите на въздушното пространство да упражняват дейността си.
57
Националният съд, който единствен е компетентен да установява и преценява фактите по спора в главното производство, както и да тълкува и прилага националното право (решения от 4 юни 2013 г., ZZ, C‑300/11, EU:C:2013:363, т. 36, и от 29 юли 2024 г., protectus, C‑185/23, EU:C:2024:657, т. 36), следва да определи дали предвид отговора на Съда на поставения въпрос може да бъде ангажирана отговорността на Република Австрия за икономическите вреди, претърпени от Austrian Airlines, които били причинени от евентуално виновно неизпълнение от страна на Austro Control.
58
С оглед на всички изложени по-горе съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 2, точка 4 от Регламент № 549/2004 и член 8 от Регламент № 550/2004 във връзка с разпоредбите на последния регламент относно осигуряването на аеронавигационно обслужване и таксуването за това обслужване трябва да се тълкуват в смисъл, че всички тези разпоредби имат за цел също така да защитят ползвателите на въздушното пространство от икономическите вреди, причинени от виновно неизпълнение на доставчика на обслужване на въздушното движение на задълженията му по тези разпоредби.
По съдебните разноски
59
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:
Член 2, точка 4 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (рамков регламент) и член 8 от Регламент (ЕО) № 550/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване), изменени с Регламент (ЕО) № 1070/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г., във връзка с разпоредбите на Регламент № 550/2004 относно осигуряването на аеронавигационно обслужване и таксуването на това обслужване,
трябва да се тълкуват в смисъл, че
всички тези разпоредби имат за цел също така да защитят ползвателите на въздушното пространство от икономическите вреди, причинени от виновно неизпълнение на доставчика на обслужване на въздушното движение на задълженията му по тези разпоредби.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.