62004CJ0064_BG
Страни по делото
Основания за решението
Диспозитив
Страни по делото
По дело C-64/04
с предмет иск за установяване на неизпълнение на задължения, предявен на основание член 226 ЕО на 13 февруари 2004 г.,
Комисия на Европейските общности, за която се явяват г‑н T. van Rijn и г‑н B. Doherty, в качеството на представители, със съдебен адрес в Люксембург,
ищец,
срещу
Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, за което се явява г‑н M. Bethell, в качеството на представител,
ответник,
СЪДЪТ (трети състав),
състоящ се от: г‑н A. M. Rosas, председател на състав, г‑н A. Tizzano, г‑н A. Borg Barthet, г‑н J. Malenovský (докладчик) и г‑н A. Ó Caoimh, съдии,
генерален адвокат: г‑жа J. Kokott,
секретар: г‑н R. Grass,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 13 юли 2006 г.,
постанови настоящото
Решение
Основания за решението
1. С исковата си молба Комисията на Европейските общности иска от Съда да установи, че като не е отнело риболовните лицензи на плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ след окончателното им прехвърляне в Аржентина, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия не е изпълнило задълженията си по член 5 от Регламент (ЕО) № 3690/93 на Съвета от 20 декември 1993 година, установяващ режим на Общността за определяне на правилата за минимално необходимата информация, която трябва да се съдържа в риболовните лицензи (ОВ L 341, стр. 93).
Правна уредба
2. Споразумението относно взаимоотношенията между Европейската икономическа общност и Република Аржентина в сектора на морския риболов е одобрено от Общността с Регламент (ЕИО) № 3447/93 на Съвета от 28 септември 1993 година (ОВ L 318, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 132, наричано по-нататък „Споразумението за риболов“). Девето съображение от Споразумението за риболов гласи, че страните по него са „[у]бедени, че този нов вид сътрудничество в сектора на риболова ще осигури редовен достъп до нови възможности за риболов, като подкрепя целите за обновяване и преобразуване на аржентинския флот и преструктурирането на флота на Общността и насърчава рационалното експлоатиране на ресурсите в дългосрочен план.“
3. Член 5, параграфи 1 и 3 от Споразумението за риболов гласят:
„1. Страните създават подходящи условия за установяването в Аржентина на предприятия, използващи капитал с произход от една или повече държави-членки на Общността и създаването на смесени предприятия и смесени дружества [„смесени предприятия и смесени дружества“ да се чете: „смесени дружества и временни сдружения“] в риболовния сектор между аржентинските корабособственици и тези от Общността с цел съвместна експлоатация и когато е подходящо, съвместно преработване на рибните ресурси при условията, предвидени в протокол І и приложения І и ІІ.
[…]
3. Като част от политиката си за преструктуриране на своя флот Общността улеснява включването на кораби на Общността в предприятия, които са или ще бъдат установени в Аржентина. За тази цел и като част от политиката си за техническо обновяване на своя риболовен отрасъл Аржентина улеснява прехвърлянето на текущи риболовни лицензии и издава подходящите нови лицензии в съответствие с настоящото споразумение.“
4. Член 5 от Регламент (ЕИО) № 3760/92 на Съвета от 20 декември 1992 година за установяване режим на Общността в областта на риболова и аквакултурите (ОВ L 389, стр. 1) е предвиждал:
„1. До 31 декември 1993 г. Съветът, като действа в съответствие с процедурата, установена в член 43 от Договора, въвежда режим на Общността, който ще започне да се прилага най-късно от 1 януари 1995 г. и ще определя правилата относно минимално необходимата информация, която трябва да се съдържа в риболовните лицензи, които ще бъдат издавани и управлявани от държавите-членки.
От датата на влизане в сила на режима на Общността държавите-членки са длъжни да прилагат национални режими за риболовните лицензи. Освен ако не е предвидено друго, всички риболовни съдове от Общността са длъжни да притежават риболовен лиценз за съответния плавателен съд.
Горните изисквания се прилагат, без да накърняват особените режими, които е възможно да съществуват на общностно равнище или които са необходими в рамките на настоящи и бъдещи международни споразумения.
2. Лицензионните режими са приложими за всички риболовни съдове на Общността, действащи в нейната риболовна зона, в териториалните води на трети страни или в открито море. Когато това е предвидено в международни споразумения, общностните правила относно минимално необходимата информация се прилагат и за плавателни съдове на трети страни, които извършват дейност в риболовната зона на Общността.“ [неофициален превод]
5. Член 11 от Регламент № 3760/92 е предвиждал:
„Като има предвид дял I, Съветът определя в съответствие с процедурата, установена в член 43 от Договора, на многогодишна основа и за първи път не по-късно от 1 януари 1994 г., целите и подробните правила за преструктуриране на сектора на рибарството в Общността с оглед на постигането на трайно равновесие между ресурсите и тяхната експлоатация. Във всеки отделен случай преструктурирането отчита евентуалните икономически и обществени последици и особеностите на различните риболовни региони.“ [неофициален превод]
6. Съгласно трето съображение от Регламент № 3690/93 „режимът на Общността трябва да определи правила относно минимално необходимата информация, която трябва да се съдържа в риболовните лицензи за всеки риболовен съд, плаващ под флага на държава-членка.“ [неофициален превод]
7. Член 1 от споменатия регламент гласи:
„1. Създава се режим на Общността, който определя правилата за минимално необходимата информация, която трябва да се съдържа в риболовните лицензи, предвидени в член 5 от Регламент (ЕИО) № 3760/92.
2. Всички риболовни съдове на Общността са длъжни да притежават риболовен лиценз за съответния плавателен съд.
3. Лицензът трябва да се съхранява на борда на плавателния съд.
4. На риболовните съдове се забранява да ловят, да съхраняват на борда, да прехвърлят или да разтоварват риба, когато не им е бил издаден риболовен лиценз или риболовният им лиценз е бил отнет или е със спряно действие.“ [неофициален превод]
8. Член 3 от Регламент № 3690/93 предвижда:
„Държавата-членка на флага издава и управлява риболовните лицензи за риболовните съдове, плаващи под неин флаг, като отчита разпоредбите на член 11 от Регламент (EИО) № 3760/92.“ [неофициален превод]
9. Член 5 от Регламент № 3690/93 гласи следното:
„Държавата-членка на флага отнема временно или окончателно риболовните лицензи на плавателните съдове, на които е наложена мярка за временно спиране от плаване и отнема риболовните лицензи на плавателните съдове, на които е наложена мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности.“ [неофициален превод]
10. Съгласно член 8, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕО) № 3699/93 на Съвета от 21 декември 1993 година за определяне на критериите и условията за предоставянето от Общността на структурна помощ в сектора на рибарството и аквакултурите и в областта на преработката и предлагането на пазара на продукти от тях (ОВ L 346, стр. 1):
„1. Държавите-членки вземат мерки за приспособяване на риболовните усилия, за да постигнат поне целите на многогодишните програми за ориентиране по член 5.
При необходимост държавите-членки вземат мерки за окончателно преустановяване или за ограничаване на риболовните дейности на плавателните съдове.
2. Мерките за окончателно преустановяване на риболовните дейности могат по-конкретно да включват:
– бракуване,
– окончателно прехвърляне в трета страна, при условие че то не нарушава разпоредбите на международното право и не накърнява опазването и управлението на рибните ресурси,
– окончателна промяна в предназначението на плавателния съд за цели, различни от риболова, във водите на Общността.
[…]
Държавите-членки осигуряват заличаването на плавателните съдове, засегнати от тези мерки, от регистрите на риболовните съдове и от регистъра на риболовните кораби на Общността. Те също осигуряват окончателното отстраняване на заличените плавателни съдове от извършването на риболовни дейности във водите на Общността.“ [неофициален превод]
11. Член 9, параграф 1 от Регламент 3699/93 е гласял:
„Държавите-членки могат да вземат мерки, благоприятстващи преориентирането на риболовните дейности, като насърчават създаването на временни сдружения на предприятия и/или смесени дружества.“ [неофициален превод]
12. Регламент № 3699/93 е отменен с член 20, първа алинея от Регламент (ЕО) № 2468/98 на Съвета от 3 ноември 1998 година за определяне на критериите и условията за предоставянето от Общността на структурна помощ в сектора на рибарството и аквакултурите и в областта на преработката и предлагането на пазара на техните продукти (ОВ L 312, стр. 19), в който редакциите на член 8, параграфи 1 и 2, както и на член 9, параграф 1, са идентични с тези на съответните разпоредби на Регламент № 3699/93.
Факти и досъдебна процедура
13. В рамките на споразумението за риболов плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“, плаващи под флага на Обединеното кралство и регистрирани в тази държава-членка, са прехвърлени в Аржентина. Прехвърлянето е извършено като част от учредяването на смесено дружество на корабособственици от Аржентина и от Общността. Споменатите плавателни съдове са заличени от регистъра на риболовните съдове на Обединеното кралство съответно през ноември 1996 г. и юли 1997 г. и са вписани в аржентинския регистър на риболовните съдове.
14. Комисията установява, че риболовните лицензи за плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ са били използвани за други плавателни съдове.
15. С писмо от 19 април 2001 г. Комисията уведомява Обединеното кралство, че повторното използване на риболовни лицензи е в противоречие с възложеното на компетентните национални органи, по силата на член 5 от Регламент № 3690/93, задължение за отнемане на тези лицензи от плавателните съдове, на които е наложена мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности. Освен това с писмото към посочената държава-членка се отправя покана съгласно член 226, първа алинея ЕО да представи своите съображения във връзка с неизпълнението, в което е упреквана.
16. Като не получава отговор, на 16 януари 2003 г. Комисията изпраща на Обединеното кралство мотивирано становище, в което от една страна излага повторно доводите, съдържащи се в изпратеното от нея писмо с покана за изпълнение, а от друга — приканва тази държава-членка да се съобрази със задълженията си в срок от два месеца, считано от получаването на мотивираното становище.
17. На 20 март 2003 г. в отговор на мотивираното становище Обединеното кралство изтъква няколко довода. Първо, то поддържа, че компетентните органи на Обединеното кралство считат, че единственото им задължение е да заличат плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ от националния регистър на риболовните съдове, а не да отнемат риболовните им лицензи. По-нататък то изтъква, че Комисията е потвърдила изискването за отнемане на риболовните лицензи едва след като собствениците на споменатите плавателни съдове са сключили обвързващи ги договори за прехвърлянето на тези съдове на трети лица. На последно място, то счита, че позицията на компетентните органи е разбираема и че са въведени нови процедури, които да предотвратят занапред подобно прехвърляне на риболовни лицензи.
18. Тъй като не е удовлетворена от тези обяснения, Комисията решава да предяви настоящия иск.
По иска
Доводи на страните
19. Според Комисията по силата на член 5 от Регламент № 3690/93, държавата-членка на флага отнема риболовните лицензи на плавателни съдове, на които е наложена мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности.
20. Комисията изтъква, че посоченото задължение за отнемане на риболовните лицензи трябва да се тълкува в смисъл, че освободеният в резултат от отнемането риболовен капацитет не може да се използва повторно за издаването на нови лицензи на други плавателни съдове, тъй като повторното използване би било в противоречие с член 8, параграф 1, първа алинея от Регламент № 2468/98, съгласно който държавите-членки са длъжни да вземат мерки за приспособяване на риболовните усилия, за да постигнат поне целите на многогодишните програми за ориентиране. Ако Общността разрешала подобно повторно използване на лицензите на плавателните съдове, окончателно прехвърлени в трета държава, целта за намаляване на риболовния флот нямало да бъде постигната. Положението не се променяло, дори окончателното прехвърляне да се извършва като част от учредяването на смесено дружество.
21. Обединеното кралство констатира, че член 8 от Регламент № 2468/98 не урежда въпроса за риболовните лицензи. Освен това, тъй като този регламент е приет едва след събитията, които довеждат до настоящия правен спор, той не би могъл да се отрази на задълженията, които Обединеното кралство има към датата на настъпване на събитията.
22. Освен това Обединеното кралство изтъква, че произтичащото от член 5 от Регламент № 3690/93 задължение за отнемане на риболовните лицензи не би могло да възникне, преди Комисията да е одобрила прехвърлянето на плавателните съдове, за които става въпрос, на смесено дружество, и да го е уведомила за своето решение. В случая обаче собствениците на плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ били продали риболовните им лицензи преди въпросната държава-членка да бъде уведомена за решението на Комисията, с което се одобрява проектът за прехвърляне на плавателните съдове на смесено дружество. След като тези собственици вече не са били титуляри на риболовните лицензи, Обединеното кралство по никакъв начин не било нарушило задълженията си, произтичащи от споменатия член 5.
23. Същинската „грешка“, допусната в случая, би трябвало да се търси във факта, че собствениците на плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ са получили финансови средства както от продажбата на лицензите на тези съдове, така и от Общността, въпреки че продажбата на лицензите би трябвало да ги лиши от възможността да получат помощ за учредяването на смесено дружество. Макар да знаела, че лицензите са все още в употреба, Комисията все пак била решила да изплати на споменатите собственици помощи от Общността, като по този начин приела, че в тяхна полза съществува презумпция за добросъвестност, въпреки че не приела същото спрямо Обединеното кралство.
24. От друга страна, прехвърлянето на плавателен съд в рамките на споразумението за риболов се приравнява на мярка за окончателно прекратяване на риболовните дейности по смисъла на член 5 от Регламент № 3690/93. Затова Обединеното кралство било въвело процедура за „замразяване“ на лиценза на плавателния съд от момента, в който компетентните органи получат искане за учредяване на смесено дружество. Лицензът възстановява изцяло действието си единствено когато искането за учредяване на смесено дружество бъде оттеглено или прехвърлянето на плавателен съд на това дружество не получи одобрението на Комисията. Поради тази причина Обединеното кралство поддържа, че е взело мерки, за да не се допуска занапред повторно използване на лицензи.
Съображения на Съда
25. От самото начало следва да се изтъкне, че страните не спорят относно това, че плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ са вписани в аржентинския регистър на риболовните съдове и че оттогава са прехвърлени окончателно в Аржентина.
26. Твърдението за нарушение, на което се позовава Комисията в петитума на исковата молба, възпроизведен в точка 1 от настоящото решение, цели установяване от Съда, че Обединеното кралство не е изпълнило задълженията си, произтичащи от член 5 от Регламент № 3690/93, като не е отнело риболовните лицензи за споменатите плавателни съдове след окончателното им прехвърляне в Аржентина.
27. В това отношение следва да се напомни, че по силата на разпоредбите на член 5 от Регламент № 3690/93, когато на риболовен съд е наложена мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности, лицензът за този съд се отнема.
28. Следователно преди да се изследва по същество твърдяното от Комисията нарушение, е необходимо да се даде отговор на някои предварителни въпроси, а именно, на първо място, в какво точно се състои мярката за окончателно преустановяване на риболовните дейности на риболовен съд, а на второ място, дали окончателното прехвърляне на такъв плавателен съд в Аржентина при учредяването на смесено дружество може да се приравни на мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности по смисъла на член 5 от Регламент № 3690/93.
Относно мерките за окончателно преустановяване на риболовните дейности
29. Що се отнася, на първо място, до понятието „мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности“, безспорно е, че нито член 5 от Регламент № 3690/93, нито пък регламентът в цялост предоставят насоки за неговото дефиниране. То обаче е определено в Регламент № 3699/93, и по-точно в член 8, параграф 2 от него — разпоредба, съгласно която мерките за окончателно преустановяване на риболовните дейности на плавателни съдове могат по-конкретно да включват бракуване, окончателно прехвърляне в трета държава, при условие че то не нарушава разпоредбите на международното право и не накърнява опазването и управлението на рибните ресурси, а също и окончателна промяна в предназначението на плавателния съд за цели, различни от риболова, във водите на Общността.
30. Регламенти № 3690/93 и № 3699/93 се различават значително както по своя предмет, така и по своите цели. Всъщност Регламент № 3690/93, както по-специално става ясно от трето съображение от него, определя правилата за минимално необходимата информация, която трябва да се съдържа в риболовните лицензи, докато Регламент № 3699/93 очертава критериите и условията за предоставяне от Общността на структурна помощ в сектора на рибарството и аквакултурите.
31. Все пак независимо от разликата в целите на тези два регламента, няма основание да се заключи, че дефиницията на понятието „мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности“ се ограничава изключително до Регламент № 3699/93, както и че тя не може да се използва в рамките на други актове на вторичното право в областта на политиката за рибарството.
32. Освен това Регламент № 3699/93, който съдържа дефиниция на понятието мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности, е приет след Регламент № 3690/93. Както е видно от текстовете на Регламент № 3699/93 на различните езици, и най-вече от текстовете на немски, испански, френски и италиански език, общностният законодател напълно съзнателно е избрал същия израз, който вече фигурира в Регламент № 3690/93.
33. При това положение няма пречка дефиницията на това понятие, макар да се извежда от Регламент № 3699/93, да се използва при прилагането на член 5 от Регламент № 3690/93, който се отнася до временното или окончателно отнемане на риболовни лицензи.
34. Сред различните „мерки за окончателно преустановяване“ на риболовните дейности на плавателни съдове, изброени в член 8, параграф 2 от Регламент № 3699/93, фигурира по-специално „окончателното прехвърляне в трета страна“. В случая няма спор, че прехвърлянето на риболовните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ е извършено в „трета страна“, а именно в Република Аржентина.
35. Оттук възниква и вторият въпрос, а именно дали окончателното прехвърляне на такива плавателни съдове в Аржентина като част от учредяването на смесено дружество може да се приравни на мярка за окончателно прекратяване на риболовните дейности по смисъла на член 5 от Регламент № 3690/93.
36. Редакцията на член 8, параграф 2 по никакъв начин не се противопоставя на прилагането на понятието „мярка за окончателно преустановяване“ по отношение на окончателното прехвърляне на плавателни съдове въз основа на международно споразумение, сключено между Общността и трета държава. Напротив, във второ тире от посочената разпоредба е налице изрично позоваване на зачитането на международното право, а оттам и на международните споразумения.
37. Споразумението за риболов от своя страна изобщо не е пречка да се квалифицира прехвърлянето на риболовни съдове, настъпило по силата на неговите разпоредби, като „мярка за окончателно преустановяване“ на риболовните дейности по смисъла на общностното право.
38. Оттук следва, че окончателното прехвърляне на риболовни съдове в трета държава, настъпило по силата на международно споразумение, съставлява една от мерките за окончателно преустановяване на риболовните дейности, предвидени в член 8, параграф 2 от Регламент № 3699/93. При това положение окончателното прехвърляне на плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ в Аржентина следва да се разглежда в настоящия случай като „мярка за окончателно преустановяване“ на риболовните дейности по смисъла на дефиницията за тази мярка, дадена от общностното право.
Относно отнемането на риболовни лицензи и издаването на нови риболовни лицензи
39. Следователно възниква въпросът дали в настоящия случай риболовните лицензи за плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“, и двата окончателно прехвърлени в Аржентина, са били отнети от компетентните органи на Обединеното кралство.
40. Последното поддържа, че правата, които риболовните лицензи дават на бившите собственици на плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“, са били продадени на трети лица, които са ги пренасочили към други плавателни съдове. От това следвало, че лицензите на тези плавателни съдове са били надлежно отнети.
41. Комисията не оспорва, че лицензите на плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ са били отнети. Тя констатира обаче, че риболовният капацитет, освободен при прехвърлянето на тези плавателни съдове, е използван повторно за други плавателни съдове.
42. Във връзка с това Комисията поддържа, че от член 5 от Регламент № 3690/93 следва, че в случай на окончателно прехвърляне на плавателни съдове в трета държава държавата-членка трябва не да се ограничава до отнемане на лицензите за прехвърлените съдове, а да се въздържа и от използването на освободения в националния регистър риболовен капацитет за издаване на нови лицензи. Всъщност подобно използване според нея би се оказало в противоречие с целите на член 8 от Регламент № 2468/98 — разпоредба, която се вписва в рамките на общностна политика за преструктуриране на флота на Общността.
43. Важно е да се констатира, от една страна, че редакцията на член 5 от Регламент № 3690/93 сама по себе си не забранява използването на освободения от прехвърлянето на плавателни съдове в трета държава риболовен капацитет за издаването на нови лицензи, тъй като този член предвижда единствено задължение за държавата-членка на флага да отнеме риболовните лицензи за плавателните съдове, на които е наложена мярка за окончателно преустановяване на риболовните дейности. От казаното по-горе следва, че Обединеното кралство е изпълнило задължението си да отнеме тези риболовни лицензи.
44. От друга страна, член 5 от Регламент № 3690/93, който е единствената разпоредба, на която се основават исканията на Комисията, по никакъв начин не препраща към член 8 от Регламент № 3699/93 дори и в редакцията му след измененията с Регламент № 2468/98. Във всеки случай последният член по-специално предвижда какво могат да включват мерките за окончателно преустановяване на риболовните дейности на плавателни съдове и въвежда задължение заличените плавателни съдове да бъдат отстранени от извършването на риболовни дейности във водите на Общността. От текста на тази разпоредба обаче не следва, че освободеният в националния регистър на риболовните съдове риболовен капацитет в резултат от окончателното прехвърляне на плавателни съдове в трети държави не би могъл да се използва за издаването на нови риболовни лицензи.
45. Дори да се предположи, както изтъква генералният адвокат в точка 45 от своето заключение, че на основание на други разпоредби от общностното право Комисията е можела да предприеме в рамките на производство по член 226 ЕО действия срещу Об единеното кралство във връзка с режима на издаване на нови риболовни лицензи, безспорно е, че нарушаването на подобни разпоредби не е предмет на твърдяното по делото неизпълнение (вж. Решение от 20 октомври 2005 г. по дело Комисия/Обединено кралство, С‑6/04, Recueil, стр. I‑9017, точки 58—60; Решение от 15 юни 2006 г. по дело Комисия/Франция, С‑255/04, Recueil, стр. I‑5251, точка 24 и Решение от 15 февруари 2007 г. по дело Комисия/Кралство Нидерландия, С‑34/04, Сборник, стр. I‑1387, точка 53).
46. От всичко изложено по-горе следва, че твърдението на Комисията за наличие на нарушение на член 5 от Регламент № 3690/93 е неоснователно, поради което трябва да се отхвърли, без да се разглежда доводът, изтъкнат от Обединеното кралство в писмената му защита, че доколкото прехвърлянето на плавателните съдове „Cleopatra“ и „Ocean Quest“ в Аржентина е извършено, преди Комисията да одобри това прехвърляне, не е съществувало задължение за отнемане на риболовните лицензи по силата на член 5 от Регламент № 3690/93.
47. При това положение искът, предявен от Комисията, следва да се отхвърли.
По съдебните разноски
48. По силата на член 69, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. След като Обединеното кралство е направило искане за осъждане на Комисията и последната е загубила делото, тя следва да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
Диспозитив
По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:
1) Отхвърля иска.
2) Осъжда Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.