62010TO0343_BG
Страни по делото
Основания за решението
Диспозитив
Страни по делото
По дело T‑343/10
Etimine SA,
установено в Bettembourg (Люксембург),
AB Etiproducts Oy, установено в Espoo (Финландия),
за които се явяват адв. C. Mereu и адв. K. Van Maldegem, avocats,
жалбоподатели,
срещу
Европейска агенция по химикали (ECHA),
за която се явяват г‑жа M. Heikkilä и г‑н W. Broere, в качеството на представители, подпомагани от адв. J. Stuyck и адв. A.-M. Vandromme, avocats,
ответник,
подпомагана от
Европейска комисия,
за която се явяват г‑н P. Oliver и г‑н E. Manhaeve, в качеството на представители, подпомагани от г‑жа K. Sawyer, barrister,
встъпила страна,
с предмет искане за отмяна на публикуваното на 18 юни 2010 г. решение на ECHA за идентифициране на борната киселина (ЕО № 233-139-2) и на безводния динатриев тетраборат (ЕО № 215-540-4) като вещества, които отговарят на критериите по член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и Директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84 и ОВ L 118, 12.5.2010 г., стр. 89) и за вписването им в списъка на кандидат-вещества за възможно включване в приложение XIV към посочения регламент в съответствие с член 59 от него,
ОБЩИЯТ СЪД (седми състав),
състоящ се от: г-н A. Dittrich (докладчик), председател, г‑жа I. Wiszniewska-Białecka и г‑н M. Prek, съдии,
секретар: г-н E. Coulon,
постанови настоящото
Определение
Основания за решението
Обстоятелства, предхождащи спора
1. Първият жалбоподател, Etimine SA, е дружество, учредено по люксембургското право. Вторият жалбоподател, AB Etiproducts Oy, е дружество, учредено по финландското право. Тези дружества се занимават с внос и продажба в Европейския съюз на борна киселина (ЕО № 233-139-2) и безводен динатриев тетраборат (ЕО № 215-540-4) (наричани по-нататък заедно „борати“), които им доставя тяхното дружество майка, учредено по турското право.
2. Боратите служат по-специално за производството на стъкло и стъклени влакна за изолация. Те се използват също в детергентите, продуктите за почистване, както и в препаратите за поддръжка на дърво.
3. Боратите са включени в приложение І към Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества (ОВ 196, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 1, стр. 23) с Директива 2008/58/ЕО на Комисията от 21 август 2008 година за изменение с цел адаптиране към техническия прогрес за тридесети път на Директива 67/548/ЕИО (ОВ L 246, стp. 1), в сила от 5 октомври 2008 г. С това включване боратите са класифицирани сред токсичните за репродукцията вещества от категория 2.
4. На 20 януари 2009 г. с влизането в сила на Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на Директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО, с който се изменя Регламент (ЕО) № 1907/2006 (ОВ L 353, стp. 1 и поправка в ОВ L 16, 20.1.2011 г., стр. 1), приложение І към Директива 67/548/ЕИО е отменено и неговото съдържание преди изменението с Директива 2008/58 е прехвърлено в част 3 от приложение VI към Регламент № 1272/2008. Следователно към момента на влизане в сила на Регламент № 1272/2008 боратите не били посочени в това приложение.
5. На 25 септември 2009 г. с влизането в сила на Регламент (ЕО) № 790/2009 на Комисията от 10 август 2009 година за изменение с цел адаптиране към научно-техническия напредък на Регламент (ЕО) № 1272/2008 (ОВ L 235, стp. 1) класифицирането на боратите сред токсичните за репродукцията вещества от категория 2 е възприето в част 3 от приложение VI към Регламент № 1272/2008. Съгласно член 2, параграфи 2 и 3 от Регламент № 790/2009 тази класификация се прилага, считано от 1 декември 2010 г., но може да бъде приложена и по-рано.
6. На 8 март 2010 г. Федерална република Германия и Република Словения предават на Европейската агенция по химикали (ECHA) изготвено от тях досие относно идентифицирането на борната киселина като вещество, което отговаря на критериите по член 57, буква в) от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и Директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (ОВ L 396, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 60, стр. 3 и поправки в ОВ L 36, 5.2.2009 г., стр. 84 и ОВ L 118, 12.5.2010 г., стр. 89), впоследствие изменен по-специално с Регламент № 1272/2008, като се позовават на класифицирането на борната киселина сред токсичните за репродукцията вещества от част 3, категория 2 от приложение VI към Регламент № 1272/2008.
7. Същия ден Кралство Дания предава на ECHA изготвено от него досие относно идентифицирането на безводния динатриев тетраборат като вещество, което отговаря на критериите по член 57, буква в) от Регламент (ЕО) № 1907/2006, като се позовава на класифицирането на безводния динатриев тетраборат сред токсичните за репродукцията вещества от част 3, категория 2 от приложение VI към Регламент № 1272/2008.
8. Впоследствие ECHA публикува на интернет страницата си обявления, приканващи заинтересованите страни да представят коментарите си по досиетата относно боратите. След получаването на коментари по въпросните досиета, по-специално от страна на Европейското сдружение по борати, в което жалбоподателите са членове, и от първия жалбоподател, ECHA изпраща досиетата на своя комитет на държавите членки. На 9 юни 2010 г. този комитет постига единодушно съгласие относно идентифицирането на боратите като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, които отговарят на критериите по член 57, буква в) от Регламент (ЕО) № 1907/2006.
9. На 18 юни 2010 г. списъкът с кандидат-веществата за възможно включване в приложение XIV към Регламент № 1907/2006 (наричан по-нататък „списъкът на кандидат-веществата“), включващ боратите, е публикуван на интернет страницата на ECHA.
Производство и искания на страните
10. С жалба, постъпила в секретариата на Общия съд на 18 август 2010 г., жалбоподателите искат отмяна на публикуваното на 18 юни 2010 г. решение на ECHA за идентифициране на боратите като вещества, които отговарят на критериите по член 57 от Регламент № 1907/2006 и за вписването им в списъка на кандидат-веществата в съответствие с член 59 от него (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
11. С писмо, заведено в секретариата на Общия съд на 10 декември 2010 г., Европейската комисия отправя молба за встъпване в настоящото производство в подкрепа на исканията на ECHA. След изслушване на главните страни тази молба е уважена с определение на председателя на седми състав на Общия съд от 12 януари 2011 г.
12. С отделна молба, подадена в секретариата на Общия съд на 14 декември 2010 г., ECHA прави възражение за недопустимост по силата на член 114, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд. На 31 януари 2011 г. жалбоподателите представят становищата си относно възражението за недопустимост.
13. С акт, подаден в секретариата на Общия съд на 18 февруари 2011 г., Комисията отказва да представи писмено становище при встъпване, ограничено до допустимостта.
14. Жалбоподателите молят Общия съд:
– да обяви жалбата за допустима и основателна,
– да отмени обжалваното решение,
– да обяви за незаконосъобразен Регламент № 790/2009 в частта му, която се отнася до боратите,
– да осъди ECHA да заплати съдебните разноски.
15. В своето възражение за недопустимост ECHA моли Общия съд:
– да обяви жалбата за недопустима,
– да осъди жалбоподателите да заплатят съдебните разноски.
16. В становищата си относно възражението за недопустимост жалбоподателите молят Общия съд да го отхвърли или да проведе устни състезания по същество, преди да се произнесе по него.
От правна страна
17. По силата на член 114, параграфи 1 и 4 от Процедурния правилник, когато някоя от страните помоли за това, Общият съд може да се произнесе по възражението за недопустимост, без да се засяга съществото на спора. Съгласно параграф 3 от същия член производството по молбата преминава в устна фаза, освен ако Общият съд не реши друго. Според последния в конкретния случай делото е достатъчно изяснено с оглед на материалите по него и не е необходимо да се провежда устната фаза на производството.
18. В подкрепа на исканията си ECHA изтъква отсъствието на две процесуални предпоставки, изведени от липсата на пряко засягане на жалбоподателите и от факта, че обжалваното решение, което не било подзаконов акт по смисъла на член 263, четвърта алинея ДФЕС, не засягало жалбоподателите лично.
19. Подходящо е най-напред да бъде разгледано отсъствието на процесуалната предпоставка, изведено от липсата на пряко засягане на жалбоподателите.
20. Съгласно член 263, четвърта алинея ДФЕС всяко физическо или юридическо лице може да подаде жалба съгласно условията, предвидени в първа и втора алинея, срещу решенията, които са адресирани до него или които го засягат пряко и лично, както и срещу подзаконови актове, които го засягат пряко и които не включват мерки за изпълнение.
21. В случая е безспорно, че обжалваното решение не е адресирано до жалбоподателите и следователно те не са адресати на този акт. При това положение по силата на член 263, четвърта алинея ДФЕС жалбоподателите могат да подадат жалба за отмяна на посочения акт само при условие че той ги засяга пряко.
22. Що се отнася до прякото засягане, съгласно постоянната съдебна практика това условие изисква, първо, оспорената мярка пряко да поражда последици за правното положение на частноправните субекти, и второ, да не оставя никакво право на преценка на своите адресати, на които е възложено изпълнението ѝ, тъй като това изпълнение е напълно автоматично и произтича единствено от правната уредба на Съюза, без да се прилагат други правила с опосредяващ характер (Решение на Съда от 5 май 1998 г. по дело Dreyfus/Комисия, C‑386/96 P, Recueil, стp. I‑2309, точка 43, Решение на Съда от 29 юни 2004 г. по дело Front national/Парламент, C‑486/01 P, Recueil, стp. I‑6289, точка 34 и Решение на Съда от 10 септември 2009 г. по дело Комисия/Ente per le Ville vesuviane и Ente per le Ville vesuviane/Комисия, C‑445/07 P и C‑455/07 P, Сборник, стp. I‑7993, точка 45).
23. На първо място, що се отнася до доводите на жалбоподателите, че обжалваното решение ги засяга пряко, доколкото член 31, параграф 9, буква а) от Регламент № 1907/2006 засегнал правното им положение, следва да се отбележи, че тази разпоредба се отнася до актуализирането на информационен лист за безопасност, чието съставяне е предвидено в параграф 1 от този член. По силата на член 31, параграф 1, буква а) от Регламент № 1907/2006 доставчикът на дадено вещество трябва да предостави на неговия получател информационен лист за безопасност, когато това вещество отговаря на критериите за класифициране като опасно в съответствие с Директива 67/548. В това отношение член 31, параграф 9, буква а) от посочения регламент предвижда, че този информационен лист за безопасност трябва незабавно да бъде актуализиран от доставчиците, след като се появи нова информация, която може да засегне мерките за управление на риска или нова информация за опасности.
24. Следователно трябва да се провери дали идентифицирането на боратите в обжалваното решение като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, в резултат на процедурата по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006, представлява нова информация по смисъла на член 31, параграф 9, буква а) от същия регламент, която може да задейства изпълнението на посоченото в тази разпоредба задължение, тоест задължението за актуализиране на информационния лист за безопасност, поради което обжалваното решение да породи пряко последици за правното положение на жалбоподателите.
25. Относно информационния лист за безопасност член 31, параграф 1 от Регламент № 1907/2006 гласи, че той трябва да бъде съставен съгласно изискванията на приложение II към този регламент. Съгласно това приложение, което съдържа ръководство за съставяне на информационни листове за безопасност, те трябва да предоставят механизъм за предаване на съответната информация за безопасност за класифицирани вещества надолу по веригата на доставки до непосредствения потребител. Целта на това приложение е да гарантира съответствие и точност в съдържанието на всяко от задължителните заглавия, изброени в член 31, параграф 6 от Регламент № 1907/2006, така че предоставените въз основа на тази разпоредба информационни листове за безопасност да позволят на потребителите да предприемат необходимите мерки, свързани със защитата на здравето на човека, безопасността на работното място и опазването на околната среда.
26. Според жалбоподателите идентифицирането на боратите като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, в резултат на процедурата по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006, представлява нова информация, отнасяща се до заглавие 2 (идентифициране на опасностите) от информационния лист за безопасност и до заглавие 15 (информация съгласно действащата нормативна уредба) от информационния лист за безопасност по член 31, параграф 6 от посочения регламент.
27. Съгласно точка 2 от приложение ІІ към Регламент № 1907/2006 в заглавие 2 (идентифициране на опасностите) от информационния лист за безопасност трябва да се посочи класификацията на веществото, направена в резултат на прилагането на предвидените в Директива 67/548 правила за класифициране. Основните опасности, които веществото представлява за човека и околната среда, трябва да бъдат посочени ясно и накратко.
28. В конкретния случай идентифицирането на боратите като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, в резултат на процедурата по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006, не засяга класифицирането на тези вещества съгласно Директива 67/548. Това идентифициране е било извършено, поради това че боратите отговарят — по силата на член 57, буква в) от Регламент № 1907/2006 — на критериите за класифициране сред токсичните за репродукцията вещества от категория 2 в съответствие с Директива 67/548. Все пак фактът, че боратите отговарят на тези критерии, вече бил установен в приложение І към Директива 67/548, изменена с Директива 2008/58, а впоследствие в част 3 от приложение VІ към Регламент № 1272/2008, изменен с Регламент № 790/2009 (вж. точки 3—5 по-горе). В съответствие с член 59, параграф 3 от Регламент № 1907/2006 в досиетата, предоставени на ECHA на 8 март 2010 г., държавите членки са изтъкнали включването на боратите в част 3 от приложение VІ към Регламент № 1272/2008 (вж. точки 6 и 7 по-горе).
29. Вярно е, че към момента на публикуване на обжалваното решение, тоест на 18 юни 2010 г., жалбоподателите не били обвързани от класификацията на боратите. Всъщност с влизането в сила на 20 януари 2009 г. на Регламент № 1272/2008 приложение І към Директива 67/548, включващо боратите, е отменено и задължението боратите да бъдат класифицирани съобразно хармонизираните класификации, определени в част 3 от приложение VI към Регламент № 1272/2008, изменен с Регламент № 790/2009, не се е прилагало, тъй като в член 2, параграф 2 от последния регламент за начален момент в това отношение била посочена датата 1 декември 2010 г.
30. При все това опасностите, които са довели до класифицирането на боратите, били надлежно определени от правна гледна точка към момента на публикуване на обжалваното решение. От една страна, за всички заинтересовани страни било очевидно, че тези опасности не са изчезнали просто с отмяната на приложение І към Директива 67/548, чието съдържание трябвало да бъде прехвърлено в част 3 от приложение VI към Регламент № 1272/2008. От друга страна, с влизането в сила на Регламент № 790/2009 на 25 септември 2009 г. класифицирането на боратите сред токсичните за репродукцията вещества от категория 2 е възприето в част 3 от приложение VI към Регламент № 1272/2008. Фактът, че тази класификация не трябвало задължително да се прилага преди 1 декември 2010 г., не поставя под въпрос съществуването от правна гледна точка на констатацията, че критериите за класифициране са изпълнени от момента на влизане в сила на Регламент № 790/2009. Член 2, параграф 2 от Регламент № 790/2009 само отлага за 1 декември 2010 г. правните задължения, произтичащи от тази класификация по силата на Регламент № 1272/2008, изменен с Регламент № 790/2009. Това съображение се потвърждава от факта, че видно от член 2, параграф 3 от Регламент № 790/2009, хармонизираните класификации по част 3 от приложение VI към Регламент № 1272/2008, изменен с Регламент № 790/2009, можели да се прилагат преди 1 декември 2010 г.
31. От това следва, че идентифицирането на боратите като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, не съдържа нова информация за опасните свойства на тези вещества, а е резултат от процедурата по идентифициране по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006. Следователно обжалваното решение не е внесло никаква нова информация относно идентифицирането на опасностите по смисъла на заглавие 2 от информационния лист за безопасност по член 31, параграф 6 от Регламент № 1907/2006.
32. Относно заглавие 15 (информация съгласно действащата нормативна уредба) от информационния лист за безопасност по член 31, параграф 6 от Регламент № 1907/2006 следва да се отбележи, че съгласно точка 15 от приложение ІІ към посочения регламент, ако веществото, за което се изготвя информационният лист за безопасност, е обект на специфични разпоредби по отношение на защитата на човека или опазването на околната среда на равнището на Съюза, например разрешителни, издавани по реда на дял VII или ограничения, наложени по силата на дял VIII от същия регламент, тези разпоредби, доколкото е възможно, трябва да бъдат уточнени.
33. В това отношение, първо, следва да се констатира, че макар и идентифицирането на едно вещество като пораждащо сериозно безпокойство в резултат на процедурата по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006 да може да задейства изпълнението на задълженията на икономическите оператори за предоставяне на информация, това не означава, че спрямо съответното вещество се прилага особен режим, поради което то е обект на специфични разпоредби. За сметка на това посоченото идентифициране не оказва влияние върху пускането на пазара и използването на веществото.
34. Второ, що се отнася до предвидената в дял VІІ от Регламент № 1907/2006 разрешителна процедура и ограниченията, наложени по силата на дял VІІІ от този регламент, в точка 15 от приложение ІІ към същия регламент са посочени като единствени примери, попадащи в приложното поле на тази разпоредба, предоставените разрешения и ограниченията. Тъй като идентифицирането на дадено вещество като пораждащо сериозно безпокойство в резултат на процедурата по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006 не засяга ограниченията, наложени по силата на дял VІІІ от посочения регламент, а представлява част от разрешителната процедура, предвидена в дял VІІ от същия регламент, посочването на ограниченията в точка 15 от приложение ІІ към Регламент № 1907/2006 не е аргумент в полза на факта, че това идентифициране попада в приложното поле на заглавие 15 от информационния лист за безопасност по член 31, параграф 6 от Регламента.
35. Що се отнася до предоставените разрешения, от дял VІІ от посочения регламент е видно, че те представляват издадени по реда на член 60 от същия регламент разрешения, които са част от последваща фаза на разрешителната процедура (членове 60—64 от този регламент). По силата на член 62, параграф 1 от Регламента те могат да бъдат поискани от ECHA за една или няколко употреби на вещество, чието пускане на пазара е забранено поради включването му в приложение XIV към същия регламент. Следва обаче да се констатира, че що се отнася до разрешителната процедура, предвидена в дял VІІ от Регламент № 1907/2006, идентифицирането на дадено вещество като пораждащо сериозно безпокойство, в резултат на процедурата по реда на член 59 от същия регламент, не е изрично посочено от законодателя в точка 15 от приложение ІІ към Регламента. Макар и да е вярно, че споменаването на разрешения, предоставени съгласно дял VІІ от този регламент, е само пример, също така е вярно, че това е единственото споменаване на разрешителната процедура по силата на дял VІІ от Регламент № 1907/2006. При все че не е изключено заглавие 15 от информационния лист за безопасност да може да бъде обект на други специфични разпоредби относно защитата на човека или опазването на околната среда на равнището на Съюза, що се отнася до предвидената в дял VІІ от Регламент № 1907/2006 разрешителна процедура, това също е аргумент в полза на факта, че само разрешенията попадат в приложното поле на това заглавие. Този извод се потвърждава от обстоятелството, че член 31, параграф 9, буква б) от посочения регламент гласи, че информационният лист за безопасност трябва да бъде актуализиран след издаване или отказ на разрешение.
36. От това следва, че с факта на идентифицирането на едно вещество като пораждащо сериозно безпокойство в резултат на процедурата по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006 то не става обект на специфични разпоредби в областта на защитата на човека или опазването на околната среда на равнището на Съюза по смисъла на точка 15 от приложение ІІ към посочения регламент.
37. С оглед на гореизложеното идентифицирането на боратите като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, в резултат на процедурата по реда на член 59 от Регламент № 1907/2006, не представлява нова информация, която може да засегне мерките за управление на риска или нова информация за опасностите по смисъла на член 31, параграф 9, буква а) от Регламент № 1907/2006, поради което жалбоподателите не са били длъжни да актуализират информационния лист за безопасност. Следователно обжалваното решение не поражда пряко последици за правното положение на жалбоподателите поради предвиденото в тази разпоредба задължение.
38. На второ място, що се отнася до довода на жалбоподателите, че обжалваното решение ги засяга пряко, тъй като правното им положение било засегнато от член 34, буква а) от Регламент № 1907/2006, следва да се отбележи, че съгласно този член всеки участник във веригата на доставки на вещество трябва да съобщава новата информация относно опасните свойства, независимо от въпросните употреби, на следващия участник или дистрибутор нагоре по веригата на доставки.
39. В това отношение, първо, трябва да се констатира, че противно на твърдението на жалбоподателите, тази разпоредба не създава за тях задължение за предоставяне на информация на техните клиенти. Всъщност член 34, буква а) от Регламент № 1907/2006 има предвид задължението за информиране на участниците или дистрибуторите, разположени непосредствено нагоре по веригата на доставки, а не надолу по посочената верига. Второ, тъй като идентифицирането в обжалваното решение на боратите като вещества, пораждащи сериозно безпокойство, не съдържа нова информация относно опасните свойства на тези вещества (вж. точки 27—31 по-горе), върху жалбоподателите не тежи посоченото в член 34, буква а) от Регламент № 1907/2006 задължение за предоставяне на информация. От това следва, че обжалваното решение не поражда пряко последици за правното положение на жалбоподателите поради предвиденото в тази разпоредба задължение.
40. Трето, що се отнася до довода на жалбоподателите, че с оглед на наказателните санкции, прилагани от държавите членки при неизпълнение на наложените с Регламент № 1907/2006 задължения, потребителите надолу по веригата трябва да бъдат информирани за извършеното идентифициране, което би им помогнало да осъзнаят задълженията си по член 7, параграф 2 и член 33 от този регламент, безспорно е, че жалбоподателите не са засегнати от тези разпоредби, тъй като нямат статута на производител, вносител или доставчик на изделия, както те са определени в член 3, точки 4, 11 и 33 от същия регламент. Следователно задълженията, предвидени в член 7, параграф 2 и в член 33 от посочения регламент, могат да се отнасят пряко само до клиентите на жалбоподателите, доколкото последните са производители, вносители или доставчици на изделия. Наистина в съображение 18 и член 1 от Регламент № 1907/2006 се набляга на отговорността за управлението на рисковете, свързани с вещества, която носят производителите, вносителите и потребителите надолу по веригата. При все това Регламент № 1907/2006 въвежда подробна система от задължения, която не може да бъде разширявана с общите съображения, съдържащи се в посочените разпоредби.
41. Четвърто, що се отнася до довода на жалбоподателите, че обжалваното решение ги засяга пряко, понеже то оказвало въздействие върху материалното им положение, следва да се отбележи, че само фактът, че даден акт може да повлияе върху материалното положение на жа лбоподател, не е достатъчен, за да може да се счита, че той го засяга пряко. Единствено наличието на специфични обстоятелства би могло да предостави на правен субект, който претендира, че актът се отразява върху пазарната му позиция, правото да обжалва по реда на член 263, четвърта алинея ДФЕС (Решение на Съда от 10 декември 1969 г. по дело Eridania и др./Комисия, 10/68 и 18/68, Recueil, стp. 459, точка 7 и Определение на Общия съд от 18 февруари 1998 г. по дело Comité d’entreprise de la Société française de production и др./Комисия, T‑189/97, Recueil, стp. II‑335, точка 48). В конкретния случай, тъй като жалбоподателите са изтъкнали единствено че техните клиенти ще се въздържат да купуват стоки, посочени в списъка на кандидат-веществата, те не са доказали наличието на такива специфични обстоятелства.
42. С оглед на гореизложеното следва да се констатира, че обжалваното решение не поражда пряко последици за правното положение на жалбоподателите. Тъй като не е изпълнен първият критерий, свързан с прякото засягане, следва, че жалбоподателите не са пряко засегнати от обжалваното решение.
43. Следователно твърдението за липсата на настоящата процесуална предпоставка трябва да бъде прието, а жалбата да се отхвърли като недопустима, без да е необходимо да се разглежда другото твърдение на ECHA за липса на процесуални предпоставки.
По съдебните разноски
44. По смисъла на член 87, параграф 2 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Освен това съгласно параграф 4 от този член институциите, които са встъпили в делото, понасят направените от тях съдебни разноски.
45. Тъй като са загубили делото, жалбоподателите следва да бъдат осъдени да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези на ECHA, в съответствие с искането на последната. Комисията понася направените от нея съдебни разноски.
Диспозитив
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (седми състав)
определи:
1) Отхвърля жалбата като недопустима.
2) Осъжда Etimine SA и AB Etiproducts Oy да заплатят направените от тях съдебни разноски, както и тези на Европейската агенция по химикали (ECHA).
3) Европейската комисия понася направените от нея съдебни разноски.
Съставено в Люксембург на 21 септември 2011 година.