62018CJ0100_RES
Дело C‑100/18
Línea Directa Aseguradora S.A
срещу
Segurcaixa, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
(Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo)
Решение на Съда (втори състав) от 20 юни 2019 година
„Преюдициално запитване — Застраховка „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства — Директива 2009/103/ЕО — Член 3, първа алинея — Понятие „използване на превозни средства“ — Имуществена вреда, причинена на сграда от пожар на превозно средство, паркирано в частен гараж в тази сграда — Покриване от задължителната застраховка“
Сближаване на законодателствата — Застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства — Директива 2009/103 — Понятие „използване на превозни средства“ — Самостоятелно тълкуване
(член 3, първа алинея от Директива 2009/103 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 32)
Сближаване на законодателствата — Застраховка „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства — Директива 2009/103 — Понятие „използване на превозни средства“ — Използване на превозно средство съобразно с функцията му на средство за транспорт — Пожар на превозно средство, паркирано в частен гараж на сграда от повече от 24 часа, който е нанесъл вреди на тази сграда — Включване
(член 1, точка 1 и член 3, първа алинея от Директива 2009/103 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 35—43 и 48 и диспозитива)
Резюме
Случай, в който превозно средство, паркирано в частен гараж на сграда от повече от 24 часа, се запалва, при което предизвиква пожар, причинен от електрическата система на това превозно средство, и нанася вреди на тази сграда, се обхваща от понятието „използване на превозни средства“ по смисъла на Директивата относно застраховката „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства
В решение Línea Directa Aseguradora (C‑100/18), постановено на 20 юни 2019 г., Съдът тълкува понятието „използване на превозни средства“ по смисъла на Директива 2009/103 (
1
) относно застраховката „Гражданска отговорност“ за моторни превозни средства, като приема, че в това понятие се включва случай, в който превозно средство, паркирано в частен гараж на сграда от повече от 24 часа, се запалва, при което предизвиква пожар, причинен от електрическата система на това превозно средство, и нанася вреди на тази сграда.
През август 2013 г. превозно средство, паркирано от повече от 24 часа в частен гараж на сграда, се запалва и нанася вреди. Причина за пожара е електрическата система на превозното средство. Собственикът на превозното средство е сключил застраховка „Гражданска отговорност“ във връзка с използването на моторни превозни средства с дружеството Línea Directa. Сградата е застрахована към дружеството Segurcaixa, което изплаща на дружеството — собственик на тази сграда, обезщетение в размер на 44704,34 EUR за причинените вреди.
През март 2014 г. Segurcaixa предявява иск срещу Línea Directa, като претендира последното да бъде осъдено да възстанови изплатеното обезщетение, с мотива че щетата е причинена от „произшествие при използването на превозно средство“ по смисъла на испанското право, което се покрива от застраховката на превозното средство. Искът на Segurcaix е отхвърлен от първата инстанция. В апелативното производство Línea Directa е осъдено да заплати обезщетението, претендирано от Segurcaixa. Línea Directa подава касационна жалба срещу това решение пред Tribunal Supremo (Върховен съд, Испания). Тъй като не е сигурен как трябва да се тълкува понятието „използване на превозни средства“ от Директива 2009/103, този съд решава да отправи до Съда няколко преюдициални въпроса.
Съдът най-напред припомня, че понятието „използване на превозни средства“ по смисъла на посочената директива (
2
) представлява самостоятелно понятие на правото на Съюза, чието тълкуване не може да бъде оставено на преценката на всяка държава членка. Той също така подчертава, че целта за защита на пострадалите от произшествия, предизвикани от тези превозни средства, винаги и все по-настойчиво е преследвана от законодателя на Съюза.
Като взема предвид своята практика (
3
), Съдът припомня, че понятието „използване на превозни средства“ не обхваща само хипотезите на движение по пътищата, а и всяко използване на превозно средство в съответствие с обичайната му функция, и по-специално всяко използване на превозно средство като средство за транспорт. В този контекст Съдът отбелязва, от една страна, че фактът, че участвалото в произшествие превозно средство не се е движело към момента на настъпване на произшествието, сам по себе си не изключва възможността използването на това превозно средство към този момент да е съобразено с функцията му на средство за транспорт. Освен това въпросът дали двигателят на съответното превозно средство е бил включен или не към момента на настъпване на произшествието също не е определящ. От друга страна, от нито една разпоредба на Директива 2009/103 не следва, че задължението за сключване на застраховка и защитата, която това задължение цели да осигури на пострадалите от произшествия, причинени от моторни превозни средства, важат само за хипотезите на използване на такива превозни средства на определени терени или пътища.
Въз основа на това Съдът съответно заключава, че понятието „използване на превозни средства“ по смисъла на Директива 2009/103 не зависи от характеристиките на терена, на който се използва това превозно средство, и по-специално от обстоятелството, че към момента на произшествието съответното превозно средство е било спряно и се е намирало на паркинг. При тези обстоятелства Съдът приема, че паркирането и периодът, в който превозното средство не се движи, са нормални и необходими етапи, присъщи за използването му като средство за транспорт. Така превозното средство е използвано съобразно с функцията му на средство за транспорт по принцип и когато е паркирано между две придвижвания.
В случая Съдът счита, че паркирането на превозно средство в частен гараж представлява използване на същото съобразно с функцията му на средство за транспорт, като този извод не се опровергава от обстоятелството, че посоченото превозно средство е било паркирано повече от 24 часа в този гараж.
Накрая, що се отнася до обстоятелството, че разглежданото в главното производство произшествие е следствие от пожар, причинен от електрическата система на превозно средство, Съдът приема, че след като превозното средство, което е предизвикало произшествието, отговаря на определението за „превозно средство“ по смисъла на Директива 2009/103 (
4
), няма основание да се установява коя от частите на посоченото превозно средство е предизвикала вредоносното събитие, нито да се определят функциите, които изпълнява тази част.
(
1
)	Директива 2009/103/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 година относно застраховката „Гражданска отговорност“ при използването на моторни превозни средства и за контрол върху задължението за сключване на такава застраховка (ОВ L 263, 2009 г., стр. 11).
(
2
)	Член 3, първа алинея от Директива 2009/103 предвижда, че всяка държава членка, при спазване на член 5 от тази директива, предприема всички подходящи мерки с цел застраховането на гражданската отговорност при използването на превозни средства, които обичайно се намират на нейна територия.
(
3
)	Вж. по-специално решения от 20 декември 2017 г., Núñez Torreiro (C‑334/16, EU:C:2017:1007) и от 15 ноември 2018 г., BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917).
(
4
)	Член 1, точка 1 от Директива 2009/103.