62003TO0289_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål T-289/03,
British United Provident Association Ltd (BUPA), London (Förenade kungariket),
BUPA Insurance Ltd, London,
BUPA Ireland Ltd, Dublin (Irland),
företrädda av N. Green, QC, K. Bacon och J. Burke, barristers, samt advokaten B. Amory,
sökande,
mot
Europeiska gemenskapernas kommission, inledningsvis företrädd av J. Flett, därefter av N. Khan, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
med stöd av
Konungariket Nederländerna, företrätt av N. Bel, i egenskap av ombud,
Irland, företrätt av D. O’Hagan, i egenskap av ombud, biträdd av G. Hogan, SC, och E. Regan, barrister, med delgivningsadress i Luxemburg,
och av
Voluntary Health Insurance Board, Dublin, företrädd av D. Collins, G. FitzGerald och D. Clarke, solicitors,
intervenienter,
angående en talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2003) 1322 slutlig av den 13 maj 2003 om en riskutjämningsordning som har inrättats på den irländska sjukförsäkringsmarknaden (statligt stöd N 46/2003 – Irland),
meddelar
ORDFÖRANDEN PÅ FÖRSTAINSTANSRÄTTENS TREDJE AVDELNING I UTÖKAD SAMMANSÄTTNING
följande
Beslut
Domskäl
Bakgrund och förfarande
1. Sökandena har, genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 20 augusti 2003, väckt talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2003) 1322 slutlig av den 13 maj 2003 om en riskutjämningsordning ( risk equalisation scheme ) (nedan kallat RES) som har inrättats på den irländska sjukförsäkringsmarknaden (statligt stöd N 46/2003 – Irland).
2. Kommissionen har genom denna rättsakt beslutat att inte göra några invändningar mot RES, då den inte innehåller delar som kan anses utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 EG. Det framgår av det omtvistade beslutet att skatteliknande avgifter tas ut enligt RES för att säkerställa en utjämning av riksnivån för operatörerna på marknaden för tilläggsförsäkringar för sjukvård, som har varit avreglerad i Irland sedan i början av 90-talet.
3. Irland, Konungariket Nederländerna och Voluntary Health Insurance Board (nämnden för privata vårdförsäkringar) (nedan kallat VHI) har, genom ansökningar som inkom till förstainstansrättens kansli den 27 november 2003, den 12 december 2003 respektive den 17 december 2003, begärt att få intervenera i målet till stöd för svarandens yrkanden. Interventionsansökningarna har delgetts sökandena och svaranden.
4. Svaranden har genom skrivelser av den 4 december 2003 och den 22 januari 2004 meddelat att den inte har någon invändning mot Irlands och Konungariket Nederländernas interventionsansökningar samt att den inte heller begär att de skall behandlas konfidentiellt. Svaranden har genom skrivelse av den 7 januari 2004 meddelat förstainstansrätten att den anser att VHI skall tillåtas att intervenera och att det saknas anledning att undanta någon av handlingarna i målet med avseende på sistnämnda part.
5. Sökandena har genom skrivelser av den 5 januari 2004 och den 22 januari 2004 meddelat att de inte hade några invändningar mot Irlands och Konungariket Nederländernas interventionsansökningar. Genom skrivelse av den 3 februari 2004 har de dock yrkat att förstainstansrätten skall avslå VHI:s interventionsansökan.
6. Sökandena har genom särskilda och i stort sett likalydande handlingar, som inkom till förstainstansrättens kansli den 5 januari 2004, den 22 januari 2004 respektive den 3 februari 2004, med stöd av artikel 116.2 i förstainstansrättens rättegångsregler, begärt att vissa delar av ansökan jämte bilagor skall behandlas konfidentiellt i förhållande till de tre intervenienterna.
7. Ordföranden på förstainstansrättens tredje avdelning i utökad sammansättning har, genom beslut av den 3 februari 2004 och den 2 april 2004 (beslut meddelat av ordföranden på förstainstansrättens tredje avdelning i utökad sammansättning den 2 april 2004 i mål T-289/03, BUPA m.fl. mot kommissionen, ej publicerad i rättsfallssamlingen) tillåtit Irland, Konungariket Nederländerna och VHI att intervenera i målet till stöd för svarandens yrkanden. Ordföranden har dessutom fastställt dels en frist inom vilken intervenienterna skall inkomma med eventuella yttranden över ansökningarna om konfidentiell behandling, dels att beslut i frågan meddelas senare (punkt 3 i skälen i vart och ett av besluten).
8. Förstainstansrättens justitiesekreterare har, genom skrivelser av den 5 april 2004, delgett var och en av intervenienterna den icke konfidentiella versionen av ansökan jämte bilagor och anmodat dem att senast den 28 april 2004 inkomma med eventuella invändningar mot ansökningarna om konfidentiell behandling av de handlingar som tillfälligt undantagits.
9. VHI har genom skrivelse av den 27 april 2004 angående den ansökan om konfidentiell behandling gentemot denne som sökandena ingett, meddelat förstainstansrätten att den inte har några invändningar mot att de berörda handlingarna undantas. Konungariket Nederländerna har inte besvarat förstainstansrättens skrivelse av den 5 april 2004.
10. Irland har genom skrivelse av den 28 april 2004 invänt mot sökandenas ansökan om konfidentiell behandling och anmodat förstainstansrätten att tillställa det samtliga handlingar i målet.
Begäran om konfidentiell behandling
11. VHI och Konungariket Nederländerna har antingen uttryckligen eller underförstått avstått från att invända mot att de undandras vissa handlingar i målet. Därför finns det inte längre någon anledning att pröva sökandenas ansökningar om konfidentiell behandling i förhållande till dessa parter. I detta beslut skall därför endast ansökan om konfidentiell behandling i förhållande till Irland prövas.
12. Sökandena har begärt att vissa delar av deras ansökan jämte bilagor, vilka påstås innehålla konfidentiell information och känsliga affärshemligheter, bland annat med avseende på deras ende konkurrent, VHI, skall behandlas konfidentiellt i förhållande till Irland. Sökandena anser att dessa delar skall undantas från de handlingar som skall delges Irland på grund av att de innehåller följande:
– Detaljer från konfidentiella diskussioner med Health Insurance Authority (nedan kallad HIA), en irländsk myndighet som den irländska regeringen med stöd av Health Insurance Acts 1994–2003 har gett vissa befogenheter vad gäller tillsyn, genomförande och rådgivning enligt den nationella lagstiftningen om privata sjukförsäkringar.
– Uppgifter som grundas på en uppskattning av de eventuella avgifter som BUPA Ireland Ltd med hänvisning till vinsten från dess verksamhet på Irland kan komma att åläggas med stöd av RES.
– Information som röjer såväl det förhållandet att BUPA Ireland eventuellt kommer att lämna den irländska marknaden som den affärsstrategi som bolaget sannolikt kommer att ställa upp efter införandet av RES.
13. Enligt sökandena handlar det närmare bestämt om följande delar:
– Hela punkt 11 i ansökan (s. 6 och 7).
– Första stycket sista meningen i sammanfattningen av ansökan (s. 58).
– Punkt 150 sista meningen i ansökan (s. 44).
– Den del av punkt 94 som börjar med ”För att” och slutar med ”kostnader för erättningskrav” och punkterna 95 och 96 i Martin O’Rourkes vittnesmål, som ingår som bilaga 22 till ansökan (s. 1392 och 1393).
– Punkt 99 sista meningen i Martin O’Rourkes ovannämnda vittnesmål (s. 1394).
– Avsnitt 4.5 första strecksatsen, som börjar med ”Effekterna för BUPA” och slutar med ”leverantörer i monopolställning”, i rapporten från Nera Economic Consulting (nedan kallad NERA‑rapporten), som ingår som bilaga 23 till ansökan (s. 1425).
– Avsnitt 4.5 andra strecksatsen sista meningen, som börjar med ”Såsom BUPA” och slutar med ”den irländska marknaden” i NERA-rapporten (s. 1425).
– Avsnitt 4.6 sista meningen, som börjar med ”Under möten” och slutar med ”kostnader för ersättningskrav” i NERA‑rapporten (s. 1427).
– Den del av avsnitt 5.2 som börjar med ”Utländska leverantörer” och slutar med ”VHIB:s verklige konkurrent” i NERA-rapporten och som är ett citat från Martin O’Rourkes vittnesmål (s. 1430).
14. Sökandena har dessutom begärt att tabell 2.1 och 2.2 i NERA-rapporten (s. 1404) skall behandlas konfidentiellt, eftersom de innehåller detaljerade uppgifter om BUPA Irelands omsättning och antalet förskottsvisa ersättningskrav.
15. Irland har bestridit att större delen av uppgifterna i ovannämnda handlingar skulle vara känsliga eller konfidentiella i affärsmässigt hänseende. Irland anser dessutom att tillgången till dessa uppgifter är oumbärlig för att det med framgång skall kunna göra gällande sin uppfattning i de viktiga frågor som avhandlas i detta mål och vederlägga sökandenas påståenden.
16. Irland har, vad gäller den affärsstrategi som BUPA ”sannolikt” kommer att ställa upp som reaktion på införandet av RES, gjort gällande att denna strategi, som är osäker och avhängig av BUPA Irelands framtida beslut, inte kan utgöra en konfidentiell uppgift. Sökandena har inte heller begärt att svaromålet, där det i punkt 16 hänvisas till ett ställningstagande i denna fråga, skall behandlas konfidentiellt. Sökandena har slutligen genom sina officiella uttalanden i irländsk media, bland annat i artiklarna i Irish Independent
av den 24 juni 2002, i Irish Medical News
av den 29 oktober 2002 och i BUPA Irelands eget pressmeddelande av den 30 juni 2003 på företagets webbsida, redan redogjort för RES inverkan på deras verksamhet.
17. Irland har vidare avseende påståendet att BUPA Irelands vinster är konfidentiella gjort gällande att vissa uppgifter i fråga om dess finansiella resultat redan har delgetts intervenienterna genom punkt 16 i svaromålet, vilket sökandena inte har bestridit. Irland anser dessutom att enbart uppgiften om BUPA Irelands affärsresultat, i avsaknad av uppgifter om bolagets utgifter, inklusive försäkringsersättningar och administrationskostnader, i vilket fall som helst är otillräcklig, eftersom BUPA Irelands lönsamhet och, i än högre grad, den historiska skadefrekvensen är viktiga uppgifter i detta mål. Vad närmare bestämt avser bilaga 23 i ansökan (s. 1404), det vill säga tabell 2.1 och 2.2 i NERA-rapporten, har Irland vidhållit att de irländska myndigheterna redan har fått del av BUPA Irelands vinstresultat.
18. Irland har därefter, vad gäller BUPA Irelands uppskattning av den eventuella omfattningen av dess verksamheter efter införandet av RES, gjort gällande att det redan har redogjorts för dessa på webbsidan (www.bupaireland.ie/whatsnew/papers) och att de har publicerats i en artikel i Sunday Business Post
den 18 januari 2004. Med hänsyn till att grunden för denna tvist avser frågor om RES proportionalitet och inverkan på konkurrensen, är det dessutom nödvändigt för intervenienterna att åtminstone få tillgång till de begränsade uppgifter om BUPA Irelands ekonomi som har ingetts i förevarande mål.
19. Irland har till sist, vad gäller de uppgifter som BUPA Ireland och HIA har diskuterat, anfört att dessa redan har offentliggjorts i pressen eller i svaromålet och att de således inte behöver något särskilt skydd. Att tillhandahålla uppgifter som uppkommit i diskussioner mellan BUPA Ireland och HIA påverkar inte uppriktigheten i framtida diskussioner mellan dessa förhandlingsparter.
20. Irland har yrkat att denna stat skall delges samtliga uppgifter som ansökan om konfidentiell behandling omfattar.
21. I artikel 116.2 i rättegångsreglerna föreskrivs följande:
”Om en ansökan som ingivits inom den sexveckorsfrist som anges i artikel 115.1 beviljas, skall intervenienten tillställas samtliga inlagor som delgivits parterna. På yrkande av part kan avdelningsordföranden dock undanta hemliga eller konfidentiella handlingar.”
22. Enligt artikel 116.2 första meningen i rättegångsreglerna skall intervenienterna i princip tillställas samtliga handlingar som delgetts parterna i målet vid den nationella domstolen. Det är således endast undantagsvis som den andra meningen gör det möjligt att behandla vissa handlingar i målet konfidentiellt och därigenom undanta dem från skyldigheten att låta intervenienterna ta del av dem (förstainstansrättens beslut av den 4 april 1990 i mål T-30/89, Hilti mot kommissionen, REG 1990, s. II‑163, publicerat i utdrag, punkt 10).
23. För att bedöma på vilka villkor detta undantag får utnyttjas är det viktigt att det för varje handling eller del av handling i målet görs en avvägning mellan sökandens berättigade intresse att undvika att hans affärsintressen allvarligt skadas och intervenienternas likaledes berättigade intresse av att förfoga över nödvändiga uppgifter för att utan inskränkning kunna göra gällande sina rättigheter och framföra sin uppfattning vid förstainstansrätten (se, bland annat, förstainstansrättens beslut i det ovannämnda målet Hilti mot kommissionen, punkt 11, av den 6 februari 1995 i mål T‑66/94, Auditel mot kommissionen, REG 1995, s. II‑239, punkt 31, och av den 3 juni 1997 i mål T‑102/96, Gencor mot kommissionen, REG 1997, s. II‑879, punkt 12).
24. Det framgår även av fast rättspraxis att en ansökan om konfidentiell behandling av uppgifter som rör affärshemligheter som regel skall bifallas (se, bland annat, förstainstansrättens beslut av den 19 februari 1993 i mål T‑7/93 R och T‑9/93 R, Langnese-Iglo och Schöller Lebensmittel mot kommissionen, REG 1993, s. II‑131, punkt 19, och av den 21 juni 1999 i mål T-74/97, Büchel & Co. Fahrzeugteilefabrik mot rådet, ej publicerat i rättsfallssamlingen, punkt 8).
25. Vidare kan ett undantag från principen i artikel 116.2 första meningen i rättegångsreglerna inte beviljas förrän varje handling, för vilken ett vederbörligen motiverat yrkande om konfidentiell behandling har inkommit, har undersökts med avseende på huruvida den är av konfidentiell natur eller inte. För att möjliggöra en sådan prövning föreskrivs i artikel 5.4 första stycket i instruktionen för justitiesekreteraren vid förstainstansrätten av den 3 mars 1994 (EGT L 78, s. 32, senast ändrad den 5 juni 2002, EGT L 160, s. 1) att det av en parts ansökan om konfidentiell behandling av vissa handlingar i målet skall framgå vilka handlingar eller delar som är konfidentiella och skälen till varför de är av konfidentiell natur (förstainstansrättens beslut av den 5 augusti 2003 i mål T-168/01, Glaxo Wellcome mot kommissionen, inte publicerat i rättsfallssamlingen, punkterna 36 och 37).
26. Det skall således inledningsvis prövas huruvida de handlingar, för vilka det ansökts om konfidentiell behandling, kan betraktas som affärshemligheter eller konfident iella uppgifter i förhållande till Irland. Endast ett jakande svar på den frågan ger anledning till en avvägning av parternas i målet berättigade intressen i enlighet med de ovan angivna principerna.
Huruvida diskussionerna med HIA och uppgifterna om BUPA Irelands ekonomiska verksamhet skall betraktas som konfidentiella
27. Eftersom diskussionerna mellan BUPA Ireland och HIA, såsom de beskrivits i ansökan jämte bilagor, i synnerhet avser uppgifter om BUPA Irelands ekonomiska verksamhet och hur denna kommer att påverkas av ett eventuellt införande av RES, skall dessa två delar i ansökan om konfidentiell behandling prövas i ett sammanhang.
28. Förstainstansrätten påpekar inledningsvis, vad gäller påståendet att diskussionerna mellan BUPA Ireland och HIA är konfidentiella och att uppriktigheten i diskussionerna mellan BUPA Ireland och HIA måste skyddas, att HIA är en irländsk myndighet som har inrättats med stöd av Health Insurance Acts 1994–2003 och som av den nationella lagstiftaren har fått vissa befogenheter i fråga om tillsyn och tillämpning av nationella bestämmelser om privata sjukförsäkringar samt utsetts till den irländska regeringens rådgivare på området. Det är vidare ostridigt att HIA i enlighet med ovannämnda nationella lagstiftning har särskilda befogenheter vad gäller såväl införandet som tillämpningen av RES. Detta innebär en skyldighet att samla in, utvärdera och delge den ansvarige ministern en rapport över samtliga väsentliga faktiska omständigheter som rör den privata sjukförsäkringsmarknadens funktion för att denna skall kunna avgöra huruvida införandet av RES är en lämplig åtgärd. Såsom framgår av de delar i ansökan för vilka sökandena ansökt om konfidentiell behandling i förhållande till Irland, är det dessutom just vid utövandet av HIA:s föreskrivande och administrativa uppgifter i form av ett eventuellt införande av RES, som informella möten har hållits med BUPA Ireland i syfte att diskutera den nya ordningens inverkan på bolagets verksamhet.
29. Eftersom HIA i egenskap av statligt organ är ansvarigt inför Irland för att den nationella lagstiftningen i fråga genomförs på ett korrekt sätt, framgår det av det ovan anförda att varken de informella kontakterna med HIA i sig, eller de uppgifter som BUPA Ireland då har lämnat vad gäller RES eventuella inverkan på bolaget, kan betraktas som konfidentiella uppgifter i förhållande till Irland.
30. Det framgår dessutom av den ansökan om konfidentiell behandling som har ingetts gentemot Irland, som i stort sett är identisk med de ansökningar som har ingetts med avseende på VHI och Konungariket Nederländerna, att sökandena vill skydda vissa konfidentiella uppgifter i handlingarna i målet gentemot i synnerhet VHI, som är deras enda konkurrent på den irländska marknaden för privata sjukförsäkringar, snarare än gentemot Irland.
31. Det är, såsom ordföranden på den tredje avdelningen i utökad sammansättning har påpekat i det i punkt 7 nämnda beslutet BUPA m.fl. mot kommissionen, riktigt att det föreligger ett avtalsrättsligt förhållande mellan den irländska staten och VHI, i synnerhet med hänsyn till att den irländska hälsoministern dels har ett avgörande inflytande på sammansättningen av VHI:s styrelse, dels kan begära ut all information som har med verksamheten att göra. Därmed kan det inte uteslutas att den allmänna förvaltningen av VHI i viss mån har anpassats till de politiska riktlinjer som den ansvarige irländske ministern har utfärdat och att det därför råder en viss överensstämmelse mellan VHI:s och Irlands allmänna ståndpunkter. Det går emellertid inte att sluta sig till att Irlands och VHS:s interventioner i förevarande mål med nödvändighet är helt samstämmiga (se det i punkt 7 nämnda beslutet BUPA m.fl. mot kommissionen, punkt 9) och att intervenienterna därför, sinsemellan, kommer att utbyta all information, även konfidentiell, som behandlas i detta mål. Förutom det förhållandet att den irländska staten utövar en viss tillsyn över VHI, har sökandena dessutom underlåtit att inkomma med någon relevant uppgift som gör det möjligt att dra den slutsatsen att VHI eller dess styrelse har tillgång till känsliga uppgifter som Irland kan komma att delges i förevarande mål.
32. Det skall i det avseendet tilläggas att antagandet att intervenienterna kan komma att utbyta vissa uppgifter som, efter motpartens bestridande, har delgetts dem personligen av förstainstansrätten och enbart för att de skall kunna skydda sina berättigade intressen i förevarande mål, i vilket fall som helst är oacceptabelt och utgör ett allvarligt åsidosättande av kravet på god rättsskipning och, i den mån en medlemsstat är inblandad, lojalitetsplikten i artikel 10 EG.
33. Ansökan om konfidentiell behandling av de delar som avser innehållet i diskussionerna mellan BUPA Ireland och HIA, inklusive de uppgifter om BUPA Irelands ekonomiska verksamhet som bolaget har delgett HIA under dessa möten, skall således avslås. Därmed är det inte nödvändigt att pröva huruvida vissa av dessa uppgifter i vilket fall som helst har förlorat sin konfidentiella karaktär till följd av dels artiklar i irländsk media, dels att uppgifterna omnämns i svaromålet, vilket har delgetts utan invändning från sökandenas sida.
Huruvida information som röjer både det förhållandet att BUPA Ireland eventuellt kommer att lämna den irländska marknaden och den affärsstrategi som bolaget sannolikt kommer att ställa upp efter införandet av RES skall betraktas som konfidentiell
34. Irland har, vad gäller den påstådda risken för BUPA Ireland att behöva lämna den irländska marknaden efter införandet av RES, med rätta gjort gällande att det ingående har redogjorts för denna risk i irländsk media. Detta har bland annat skett på BUPA Irelands egen inrådan, vilket bekräftas i artiklarna i Irish Independent
av den 24 Juni 2002 och Irish Medical News
av den 29 oktober 2002. De aktuella delarna i ansökan jämte bilagor överensstämmer nämligen i stora drag med de konstateranden som har gjorts i irländsk press. Dessa konstateranden har således i vilket fall som helst förlorat sin konfidentiella karaktär och förtjänar därför inte längre något särskilt skydd från förstainstansrättens sida. Detta gäller även sökandenas påståenden avseende deras affärsstrategi efter införandet av RES, som ju går ut på att eventuellt lämna den irländska marknaden.
35. Ansökningarna om konfidentiell behandling av de påståenden som avser risken för BUPA Ireland att behöva lämna den irländska marknaden och den affärsstrategi som bolaget sannolikt kommer att ställa upp efter införandet av RES skall således avslås.
Huruvida uppgifterna i tabell 2.1 och 2.2 i NERA-rapporten skall betraktas som konfidentiella
36. Sökanden har, vad gäller de uppgifter som anges i tabell 2.1 och 2.2 i NERArapporten, vidhållit att dessa utgör ”detaljerade uppgifter angående driften”, inklusive uppgifter om BUPA:s omsättning och antalet förskottsvisa ersättningskrav, som, om de sprids, ”tillsammans med andra uppgifter” skulle kunna användas för att bedöma bolagets lönsamhet.
37. Förstainstansrätten noterar inledningsvis att det inte klart framgår av handlingarna i målet om BUPA Ireland och HIA redan har diskuterat uppgifterna i ovannämnda tabeller, på så sätt att de i vilket fall som helst skulle ha förlorat sin konfidentiella karaktär i förhållande till Irland (se punkt 26 och följande punkter ovan). Det kan inte heller bestridas att de uppgifter som NERA har behandlat i dessa tabeller rör BUPA Irelands ekonomiska verksamhet på den irländska marknaden för privata sjukförsäkringar och att de således i princip kan betraktas som affärshemligheter.
38. Däremot är det uppenbart att ovannämnda tabeller endast innehåller insamlade och grafiskt återgivna uppgifter om BUPA Irelands ekonomiska verksamhet under år 2002, såsom till exempel medelåldern hos BUPA Irelands kunder, premier som betalats för ”BUPA-planer” och antalet ersättningskrav. Sökandena har inte på ett övertygande sätt visat hur tredje part, ur dessa insamlade uppgifter, som för övrigt är ganska gamla, kan få information om BUPA Irelands omsättning, räkenskaper och nuvarande lönsamhet som skadar sökandenas affärsintressen (se även förstainstansrättens beslut av den 19 juni 1996 i de förenade målen T-134/94, T‑136/94–T-138/94, T-141/94, T-145/94, T‑147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 och T-157/94, NMH Stahlwerke m.fl. mot kommissionen, REG 1996, s. II‑537, punkt 24). Slutligen har sökandena inte heller närmare angett på vilket sätt dessa uppgifter, tillsammans ”med andra uppgifter”, vars eventuella innehåll inte anges, gör det möjligt att bedöma lönsamheten för BUPA Irelands nuvarande ekonomiska verksamhet.
39. Mot denna bakgrund skall sökandenas yrkande om att undanta tabell 2.1 och 2.2 i NERA-rapporten från de handlingar som skall delges Irland ogillas. Förstainstansrätten påpekar att Irlands argument att tillgången till uppgifter om BUPA Irelands ekonomiska prestationer till och med behöver vidgas i detta förfarande inte kan godtas då det uppenbarligen saknar samband med den ansökan om konfidentiell behandling som nu prövas.
Rättegångskostnader
40. Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.
Domslut
På dessa grunder beslutar
ORDFÖRANDEN PÅ FÖRSTAINSTANSRÄTTENS TREDJE AVDELNING I UTÖKAD SAMMANSÄTTNING
följande:
1) Det saknas anledning att pröva sökandenas ansökningar av den 22 januari 2004 och den 3 januari 2004 om konfidentiell behandling i förhållande till Konungariket Nederländerna respektive Voluntary Health Insurance Board.
2) Sökandenas ansökan om konfidentiell behandling i förhållande till Irland avslås.
3) Irland skall tillställas samtliga handlingar i målet som sökandena har ingett till förstainstansrätten.
4) En frist inom vilken intervenienterna skall inkomma med en interventionsinlaga skall fastställas.
5) Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.
Luxemburg den 4 mars 2005.