62022CO0004
A BÍRÓSÁG ELNÖKHELYETTESÉNEK VÉGZÉSE
2022. augusztus 17. (
*1
)
„Fellebbezés – Beavatkozás – Állami támogatások – A Belga Királyság által alkalmazott támogatási program – A Törvényszék eljárási szabályzata 143. cikkének (1) bekezdésében előírt hathetes határidő lejárta után benyújtott beavatkozási kérelem – Elfogadhatóság – Az Európai Unió Bírósága alapokmányának 40. és 45. cikke – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke”
A C‑4/22. P(I). sz. ügyben,
a St. Jude Medical Coordination Center BV (székhelye: Zaventem [Belgium], képviselik: É. Bruc és F. Louis avocats)
fellebbezőnek
az Európai Unió Bírósága alapokmánya 57. cikkének első bekezdése alapján 2022. január 3‑án benyújtott fellebbezése tárgyában,
a többi fél az eljárásban:
a Magnetrol International NV (székhelye: Zele [Belgium])
felperes az elsőfokú eljárásban,
az Európai Bizottság (képviselik: P.‑J. Loewenthal és F. Tomat, meghatalmazotti minőségben)
alperes az elsőfokú eljárásban,
A BÍRÓSÁG ELNÖKHELYETTESE,
M. Szpunar főtanácsnok meghallgatását követően,
meghozta a következő
Végzést
1
Fellebbezésében a St. Jude Medical Coordination Center BV az Európai Unió Törvényszéke második tanácsának elnöke 2021. december 21‑i végzésének (T‑263/16 RENV, Magnetrol International kontra Bizottság, nem tették közzé, a továbbiakban: megtámadott végzés, EU:T:2021:947) hatályon kívül helyezését kéri, amellyel a Törvényszék elutasította a St. Jude Medical Coordination Center BV által a T‑263/16. RENV. sz. ügyben az elsőfokú eljárás felperese, a Magnetrol International NV kérelmeinek támogatása érdekében benyújtott beavatkozási kérelmet.
Az eljárás előzményei
2
A Belgium által alkalmazott, a többletnyereség adómentességét célzó SA.37667 (2015/C) (korábbi 2015/NN) számú állami támogatási programról szóló, 2016. január 11‑i (EU) 2016/1699 határozatában (HL 2016. L 260., 61. o.; a továbbiakban: vitatott határozat) az Európai Bizottság megállapította, hogy a Belga Királyság által nyújtott egyes mentességek az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett olyan támogatásnak minősülnek, amely összeegyeztethetetlen a belső piaccal, és amelyet az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének megsértésével hajtottak végre. A Bizottság elrendelte az ily módon nyújtott támogatásoknak a kedvezményezettjeivel való visszatéríttetését, amelyek végleges listáját a Belga Királyságnak utólag kellett összeállítania.
A Törvényszék és a Bíróság előtti eljárás, valamint a megtámadott végzés
3
A Belga Királyság a Törvényszék Hivatalához 2016. március 22‑én, a Magnetrol International pedig 2016. május 25‑én benyújtott keresetlevelével keresetet indított a vitatott határozat megsemmisítése iránt, amelyeket T‑131/16., illetve T‑263/16. sz. alatt vettek nyilvántartásba.
4
A St. Jude Medical Coordination Center a Törvényszék Hivatalához 2016. július 29‑én benyújtott keresetlevelével az említett határozat megsemmisítése iránt keresetet indított, amelyet T‑420/16. sz. alatt vettek nyilvántartásba.
5
2018. február 20‑i levelében a Törvényszék hivatalvezetője tájékoztatta a fellebbezőt, hogy a Törvényszék eljáró tanácsának elnöke a T‑420/16. sz. ügyben felfüggesztette az eljárást a T‑131/16. és T‑263/16. sz. ügyben felmerült jogvita elbírálásáig.
6
2018. május 17‑i végzésével a Törvényszék kibővített hetedik tanácsának elnöke úgy határozott, hogy a T‑131/16. és T‑263/16. sz. ügyeket az eljárás szóbeli szakaszának lefolytatása és az eljárást befejező határozat meghozatala céljából egyesíti.
7
A Törvényszék a 2019. február 14‑iBelgium és Magnetrol International kontra Bizottság ítéletével (T‑131/16 és T‑263/16, EU:T:2019:91) megsemmisítette a megtámadott határozatot.
8
A Bizottság 2019. április 24‑én fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben. E fellebbezést a C‑337/19. P. sz. alatt vették nyilvántartásba.
9
A Bíróság a 2021. szeptember 16‑iBizottság kontra Belgium és Magnetrol International ítéletében (C‑337/19 P, EU:C:2021:741):
–
a Törvényszék 2019. február 14–iBelgium és Magnetrol International kontra Bizottság ítéletét (T‑131/16 és T‑263/16, EU:T:2019:91) hatályon kívül helyezte;
–
a T‑131/16. sz. ügyben hivatkozott első és második jogalapot, valamint a T‑263/16. sz. ügyben hivatkozott első jogalapot és a harmadik jogalap első részét elutasította;
–
visszautalta az ügyet a Törvényszék elé, hogy az határozzon a T‑131/16. sz. ügyben hivatkozott harmadik, negyedik és ötödik jogalapról, illetve a T‑263/16. sz. ügyben hivatkozott második jogalapról, a harmadik jogalap második és harmadik részéről, valamint a negyedik jogalapról, és
–
a költségekről nem határozott.
10
A Törvényszék Hivatalához 2021. október 8‑án benyújtott beadványában a St. Jude Medical Coordination Center kérte, hogy a T‑263/16. RENV. sz. ügybe a Magnetrol International kérelmeinek támogatása végett beavatkozhasson.
11
A megtámadott végzésben a Törvényszék második tanácsának elnöke e beavatkozási kérelmet elutasította.
12
E tekintetben az említett végzés 2. pontjában emlékeztetett arra, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata 143. cikkének (1) bekezdése alapján a beavatkozási kérelmet az e szabályzat 79. cikkében említett közlemény közzétételétől számított hat héten belül kell előterjeszteni.
13
A Törvényszék második tanácsának elnöke az említett végzés 3. pontjában megállapította, hogy mivel a keresetlevél benyújtásáról szóló értesítést 2016. augusztus 1‑jén tették közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, a beavatkozási kérelmet ezen – a távolságra tekintettel járó határidővel meghosszabbított – határidő lejárta után nyújtották be. Következésképpen ugyanezen végzés 4. pontjában elutasította ezt a kérelmet.
A felek kérelmei
14
Fellebbezésében a St. Jude Medical Coordination Center azt kéri, hogy a Bíróság:
–
helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;
–
adjon helyt a T‑263/16. RENV. sz. ügyben a Magnetrol International kérelmeinek támogatása érdekében a St. Jude Medical Coordination Center által benyújtott beavatkozási kérelemnek;
–
kötelezze a Törvényszéket arra, hogy közölje a St. Jude Medical Coordination Centerrel a felek részére kézbesített valamennyi eljárási iratot, továbbá arra, hogy újból megnyissa az írásbeli szakaszt, illetve pervezető intézkedés útján hívja fel a St. Jude Medical Coordination Centert írásbeli észrevételek megtételére.
15
A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:
–
utasítsa el a fellebbezést;
–
másodlagosan, amennyiben a Bíróság hatályon kívül helyezi a megtámadott végzést, utasítsa el a St. Jude Medical Coordination Center által a T‑263/16. RENV. sz. ügyben benyújtott beavatkozási kérelmet, és
–
a St. Jude Medical Coordination Centert kötelezze a költségek viselésére.
A fellebbezésről
Érvelés
16
Fellebbezésének alátámasztására a fellebbező két jogalapra hivatkozik, amelyek közül az elsőt a Törvényszék határozathozatalának elmulasztására és a megtámadott végzés indokolásának hiányára, a másodikat pedig az elsőfokú eljárásba való beavatkozáshoz való jogának megsértésére alapítja.
17
Első jogalapjának második részében, amelyet elsőként kell megvizsgálni, a fellebbező azt állítja, hogy a megtámadott végzés a beavatkozási kérelmében előadott jogalapokra és érvekre válaszul semmilyen indokolást nem tartalmaz. Nevezetesen a Törvényszék második tanácsának elnöke nem határozott a fellebbezőnek az Európai Unió Bírósága alapokmányának 40. és 45. cikkére, az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikkére, valamint a gondos igazságszolgáltatás elvére alapított érveiről.
18
A Bizottság azt állítja, hogy a megtámadott végzés megfelelően indokolt, mivel a Törvényszék második tanácsának elnöke egyértelműen kifejtette, hogy a T‑263/16. RENV. sz. ügyben a fellebbező beavatkozási kérelmét határidőn túl nyújtotta be.
Értékelés
19
Emlékeztetni kell egyrészt arra, hogy a fellebbezés keretében a Bíróság felülvizsgálatának célja többek között annak vizsgálata, hogy a Törvényszék jogilag megkövetelt módon adott‑e választ a fellebbező által felhozott érvek összességére, másrészt pedig arra, hogy a Törvényszék által az elsőfokú eljárásban hivatkozott érvekre adott válasz hiányára alapított jogalap lényegében az azon indokolási kötelezettség megsértésére való hivatkozással egyenértékű, amely az Európai Unió Bírósága alapokmányának 36. cikkéből következik, és amely ugyanezen alapokmány 53. cikkének első bekezdése és a Törvényszék eljárási szabályzatának 117. cikke értelmében a Törvényszékre is vonatkozik (a Bíróság elnökhelyettesének 2022. május 17‑iShanghai Panati kontra EUIPO végzése, C‑103/22 P(I), nem tették közzé, EU:C:2022:399, 27. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
20
Ezen indokolási kötelezettség értelmében a Törvényszék nem köteles kimerítő jelleggel, egyenként bemutatni a jogvitában részt vevő felek által megfogalmazott összes érvet, hiszen a Törvényszék által adott indokolás implicit jellegű is lehet, amennyiben lehetővé teszi az érintettek számára, hogy megismerjék azokat az indokokat, amelyek miatt a Törvényszék nem adott helyt az érveiknek, illetve a Bíróság számára azt, hogy rendelkezésére álljanak az ahhoz szükséges elemek, hogy felülvizsgálati jogkörét gyakorolni tudja (a Bíróság elnökhelyettesének 2022. május 17‑iShanghai Panati kontra EUIPO végzése, C‑103/22 P(I), nem tették közzé, EU:C:2022:399, 28. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
21
A jelen ügyben a Törvényszék második tanácsának elnöke a megtámadott végzésben annak megállapítására szorítkozott, hogy a beavatkozási kérelmet a Törvényszék eljárási szabályzata 143. cikkének (1) bekezdésében előírt határidő lejártát követően nyújtották be.
22
Így e végzés nem tartalmaz olyan indokolást, amely igazolná a fellebbező által az elsőfokú eljárásban előadott azon érvek elutasítását, amelyek szerint egyrészt az Európai Unió Bírósága alapokmányának 40. cikke, valamint a Charta 47. cikke értelmében a jelen ügyben e határidő alkalmazását mellőzni kell, másrészt a beavatkozási kérelemnek az említett határidő lejártát követő benyújtása előre nem látható körülménynek, vis maiornak, illetve menthető hibának tudható be.
23
Ebből következőleg a megtámadott végzés indokolása hiányos, következésképpen e végzést hatályon kívül kell helyezni.
A Törvényszék elé terjesztett beavatkozási kérelemről
24
Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 61. cikkének első bekezdése értelmében a Törvényszék határozatának hatályon kívül helyezése esetén a Bíróság az ügyet határozathozatalra visszautalhatja a Törvényszékhez, vagy ha a per állása megengedi, az ügyet maga a Bíróság is érdemben eldöntheti.
25
A jelen ügyben a Bíróságnak érdemben kell határoznia a fellebbező beavatkozási kérelméről.
26
Nem vitatott, hogy e kérelmet a Törvényszék eljárási szabályzata 143. cikkének (1) bekezdésében előírt hathetes határidő lejártát követően nyújtották be.
27
A fellebbező mindazonáltal arra hivatkozik, hogy az említett kérelmet elfogadhatónak kell tekinteni három indok alapján, amelyek közül az elsőt az Európai Unió Bírósága alapokmányának 40. cikkére, valamint a Charta 47. cikkére, a másodikat ezen alapokmány 45. cikkére, a harmadikat pedig a hatékony jogorvoslathoz való jogra, a védelemhez való jogra, valamint a fegyveregyenlőség és a gondos igazságszolgáltatás elvére alapítja.
Az Európai Unió Bírósága alapokmányának 40. cikkén és a Charta 47. cikkén alapuló első indokról
Érvelés
28
A St. Jude Medical Coordination Center úgy véli, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata nem tartalmaz olyan szabályt, amely az elsőként elbírálandó ügy elbírálásáig felfüggesztett ügy felperesének az elsőként elbírálandó ügybe való esetleges beavatkozását szabályozná, amennyiben a Bíróság ezen ügyet visszautalja a Törvényszékhez.
29
Ebben az összefüggésben egy ilyen elsőként elbírálandó ügyben el kellene fogadni az említett fél beavatkozási kérelmét, amennyiben a Bíróság ezen ügyet visszautalja a Törvényszékhez. Ennek hiányában e fél az igazságszolgáltatás megtagadásával szembesülne, megsértve ezzel az Európai Unió Bírósága alapokmánya 40. cikkét, amely a beavatkozásra semmilyen határidőt nem ír elő, valamint a Charta 47. cikkét.
30
A javasolt megoldás egyébként megfelelne a Törvényszék eljárási szabályzata 71. cikke (4) bekezdésének is, amely úgy rendelkezik, hogy az eljárás felfüggesztést követő folytatásának napjától a megszakadt eljárási határidők helyébe új határidők lépnek, amelyek az eljárás e folytatásának napján kezdődnek.
31
Továbbá párhuzamot kell vonni a Bíróság eljárási szabályzata 129. cikkének (4) bekezdésével, amely szerint elfogadható az a beavatkozási kérelem, amelyet a 130. cikkben említett határidő lejárta után, de az eljárás szóbeli szakaszának megnyitásáról szóló határozat meghozatala előtt terjesztettek elő.
32
Következésképpen a Törvényszéknek újból meg kellett volna nyitnia az írásbeli szakaszt, vagy a Törvényszék eljárási szabályzata 89. cikke (3) bekezdésének b) pontja alapján pervezető intézkedés útján fel kellett volna hívnia a fellebbezőt, hogy írásban nyilatkozzon.
Értékelés
33
Először is meg kell állapítani, hogy a fellebbező állításával ellentétben a Törvényszék eljárási szabályzata tartalmaz az elsőként elbírálandó ügy elbírálásáig felfüggesztett ügy felperesének az ezen elsőként elbírálandó ügybe való beavatkozására alkalmazandó szabályokat, amennyiben a Bíróság az említett ügyet visszautalja a Törvényszékhez.
34
Először is, bár a Törvényszék eljárási szabályzatának 142–145. cikke nem rendelkezik arról, hogy milyen jogállást kell biztosítani azon személyeknek, akiknek a jogorvoslati szakaszban való beavatkozását a Bíróság megengedte, amennyiben a Bíróság a fellebbezést megalapozottnak találta, a Törvényszék határozatát hatályon kívül helyezte és az ügyet határozathozatalra a Törvényszékhez visszautalta, azonban meghatározza a Törvényszék előtti beavatkozási kérelmek benyújtására és azok vizsgálatára vonatkozó szabályokat (lásd ebben az értelemben: 2022. augusztus 1‑jei Atlas Copco Airpower és Atlas Copco kontra Bizottság végzés, C‑31/22 P(I), EU:C:2022:620, 69. pont).
35
Ebben az összefüggésben fontos megjegyezni, hogy a Bíróság által az ügy Törvényszékhez való visszautalása esetén alkalmazni kell az eljárási szabályzat 143. cikkének (1) bekezdésében foglalt azon szabályt, miszerint a beavatkozási kérelmet az érintett ügyben a keresetlevél benyújtásának az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételétől számított hat héten belül kell előterjeszteni (lásd ebben az értelemben: 2022. augusztus 1‑jei Atlas Copco Airpower és Atlas Copco kontra Bizottság végzés, C‑31/22 P(I), EU:C:2022:620, 40. pont).
36
Másrészt az említett eljárási szabályzat 71. cikke meghatározza az eljárás felfüggesztésének időtartamát és joghatásait, anélkül hogy a felfüggesztett ügy felperesét más ügyekben különleges eljárási jogokkal ruházná fel.
37
Ebből következik, hogy az ilyen fél, amikor egy másik ügyben beavatkozási kérelmet nyújt be, az ugyanezen eljárási szabályzat 142–145. cikkében előírt szabályok hatálya alá tartozik, ideértve az e szabályzat 143. cikkének (1) bekezdésében foglalt szabályt is.
38
Az a fellebbező által hivatkozott tény, hogy az Európai Unió Bírósága alapokmányának 40. cikke nem ír elő határidőt a beavatkozási kérelem benyújtására, nem vezethet a Törvényszék eljárási szabályzata 143. cikke (1) bekezdése alkalmazásának mellőzéséhez, amennyiben az alapokmány 53. cikkének második bekezdéséből kitűnik, hogy a Törvényszék előtti eljárás további szabályait szükség szerint a Törvényszék eljárási szabályzata határozza meg.
39
A 143. cikk (1) bekezdésében meghatározott határidő szigorú alkalmazása megfelel a jogbiztonság követelményének, illetve annak a feltételnek, hogy az igazságszolgáltatás során ne érvényesülhessen hátrányos megkülönböztetés, sem önkényes bánásmód (lásd ebben az értelemben: a Bíróság elnökhelyettesének 2018. július 5‑iMüller és társai kontra QH végzése, C‑187/18. P(I), nem tették közzé, EU:C:2018:543, 20. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
40
Ezért, amennyiben a fellebbező lényegében azt állítja, hogy a beavatkozási kérelmének elutasítása sérti a Charta 47. cikkét, állítására válaszul meg kell jegyezni, hogy a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a meghallgatáshoz való jogot és a hatékony bírói jogvédelemhez való jogot az eljárási határidőkre vonatkozó uniós szabályok szigorú alkalmazása semmilyen módon nem érinti (a Bíróság elnökhelyettesének 2022. május 17‑iShanghai Panati kontra EUIPO végzése, C‑103/22 P(I), nem tették közzé, EU:C:2022:399, 56. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat)
41
Egyébiránt a Törvényszék eljárási szabályzata 71. cikkének (4) bekezdésében foglalt szabály, amely szerint az eljárás felfüggesztést követő folytatásának napjától a megszakadt eljárási határidők helyébe új határidők lépnek, amelyek az eljárás e folytatásának napján kezdődnek, a jelen ügyben nem releváns, mivel e szabály a felfüggesztett ügyekre vonatkozó eljárási határidőkre, nem pedig az elsőként elbírálandó ügyekre vonatkozó eljárási határidőkre alkalmazandó.
42
El kell utasítani a fellebbező arra alapított érvét is, hogy analógia útján alkalmazni kell a Bíróság eljárási szabályzata 129. cikkének (4) bekezdését, amely előírja az e szabályzat 130. cikkének (1) bekezdésében előírt hathetes határidő lejárta után, de az említett szabályzat 60. cikkének (4) bekezdésében előírt, az eljárás szóbeli szakaszának megnyitásáról szóló határozat meghozatala előtt előterjesztett beavatkozási kérelem elfogadásának lehetőségét.
43
E lehetőséget ugyanis a Törvényszék 2013. június 19‑én módosított 1991. május 2‑i eljárási szabályzata 116. cikkének (6) bekezdésével összefüggésben értelmezett 115. cikkének (1) bekezdése írta elő. A Törvényszék új eljárási szabályzatának egyértelműen és feltétel nélkül megfogalmazott 143. cikke azonban éppen ezt a lehetőséget nem tartalmazza, így az nem alkalmazható analógia útján (lásd ebben az értelemben: a Bíróság elnökhelyettesének 2018. július 5‑iMüller és társai kontra QH végzése, C‑187/18 P(I), nem tették közzé, EU:C:2018:543, 27. pont).
44
E megfontolásokra tekintettel nincs szükség az írásbeli eljárás újbóli megnyitására vagy a Törvényszék eljárási szabályzata 89. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerinti pervezető intézkedés elrendelésére, mivel ez a rendelkezés eleve lehetővé teszi, hogy az eljárásban részt vevő feleket – és nem a harmadik személyeket – hívják fel nyilatkozattételre.
45
Következésképpen a fellebbező által hivatkozott első indok nem alkalmas annak igazolására, hogy a beavatkozási kérelmének helyt kellene adni.
Az Európai Unió Bírósága alapokmányának 45. cikkén alapuló második indokról
Érvelés
46
A St. Jude Medical Coordination Center arra hivatkozik, hogy még ha a Bíróság úgy is ítélné meg, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata 143. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó a jelen ügyben, a beavatkozási kérelmét mindazonáltal az Európai Unió Bírósága alapokmányának 45. cikke alapján elfogadhatónak kell tekinteni.
47
Egyrészt gyakorlatilag lehetetlen volt számára, hogy e kérelmet a Törvényszék eljárási szabályzata által előírt határidőn belül benyújtsa, mivel nem számíthatott arra, hogy a T‑420/16. sz. ügyet felfüggesztik, és az ezen ügy felfüggesztéséről szóló határozatot e határidő lejártát követően közölték vele.
48
Másrészt, ha úgy kellene tekinteni, hogy a St. Jude Medical Coordination Center hibát követett el azzal, hogy nem nyújtotta be az említett határidő lejárta előtt a beavatkozási kérelmét, akkor menthető tévedésről lenne szó, figyelemmel a T‑420/16. sz. ügy felfüggesztésével kapcsolatos körülményekre, valamint arra, hogy nincsenek olyan eljárási szabályok, amelyek azon sajátos helyzetet szabályozzák, amelybe került.
Értékelés
49
Először is, a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint csak egészen kivételes esetben, az Európai Unió Bírósága alapokmánya 45. cikkének második bekezdése szerinti előre nem látható körülmények vagy vis maior fennállásakor lehet eltérni az eljárási határidőkre vonatkozó uniós szabályoktól (lásd ebben az értelemben: 2016. december 14‑iSV Capital kontra ABE ítélet, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, 56. pont; a Bíróság elnökhelyettesének 2018. július 5‑iMüller és társai kontra QH végzése, C‑187/18 P(I), nem tették közzé, EU:C:2018:543, 21. pont).
50
A vis maior és az előre nem látható – azaz kivételes – körülmények fogalma egyfelől az érdekelt számára idegen, szokatlan körülményekre vonatkozó objektív elemet foglal magában, másfelől pedig ahhoz kötődő szubjektív elemet, hogy az érdekelt köteles védekezni a rendkívüli esemény következményei ellen, megtéve ennek során – anélkül hogy túlzott áldozatot hozna – a megfelelő intézkedéseket (a Bíróság elnökhelyettesének 2018. július 5‑iMüller és társai kontra QH végzése, C‑187/18 P(I), nem tették közzé, EU:C:2018:543, 39. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
51
A jelen ügyben emlékeztetni kell arra, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata 69. cikkének d) pontja előírja, hogy a folyamatban lévő eljárás különleges esetekben felfüggeszthető, ha a gondos igazságszolgáltatás megköveteli.
52
Mivel az elsőként elbírálandó ügy kijelölése éppen a gondos igazságszolgáltatás biztosítására irányuló szándékból ered, meg kell állapítani, hogy a T‑420/16. sz. ügyben az eljárás felfüggesztéséről szóló határozat e 69. cikk d) pontja alkalmazásának minősül.
53
Következésképpen ez a határozat, bár a fellebbező ellenőrzési körén kívül esik, nem tekinthető rendkívüli körülménynek (lásd analógia útján: a Bíróság elnökhelyettesének 2018. július 5‑iMüller és társai kontra QH végzése, C‑187/18 P(I), nem tették közzé, EU:C:2018:543, 41. pont).
54
Ennélfogva– anélkül, hogy meg kellene határozni, hogy a fellebbező védekezhetett‑e az említett határozat következményeivel szemben – a fellebbező nem bizonyította vis maior vagy előre nem látható körülmények fennállását.
55
Másodszor, bár az eljárási határidőkre vonatkozó uniós szabályok alkalmazása a fél által elkövetett menthető hiba esetén is mellőzhető, ez a szigorúan értelmezendő fogalom csak kivételes körülményekre vonatkozhat, így különösen azokra, amikor az érintett intézmény olyan jellegű magatartást tanúsított, amely önmagában vagy meghatározó mértékben okozta a jóhiszemű és egy átlagosan tájékozott személytől megkövetelt gondosságot tanúsító jogalany menthető tévedését (lásd ebben az értelemben: 2016. december 14‑iSV Capital kontra ABE ítélet, C‑577/15. P, EU:C:2016:947, 59. pont; a Törvényszék elnökhelyettesének 2018. július 5‑iMüller és társai kontra QH végzése, C‑187/18 P(I), nem tették közzé, EU:C:2018:543, 42. pont).
56
A jelen ügyben, noha a fellebbező azt állítja, hogy a Törvényszék eljárási szabályzata nem tartalmaz a helyzetére közvetlenül alkalmazandó szabályokat, az első indok vizsgálatából kitűnik, hogy helyzetére ezen eljárási szabályzat 143. cikkének (1) bekezdése az irányadó.
57
Márpedig e rendelkezés megfogalmazása világos és feltétlen, és semmilyen értelmezési nehézséget nem okoz.
58
Ezenkívül a fellebbező egyáltalán nem bizonyította, hogy a Törvényszék olyan magatartást tanúsított, amely az e rendelkezésben előírt határidő értékelését illetően zavart okozhat.
59
E körülmények között a fellebbező nem bizonyította, hogy menthető tévedést követett el.
60
Következésképpen a fellebbező által hivatkozott második indok nem alkalmas annak igazolására, hogy a beavatkozási kérelmének helyt kellene adni.
A hatékony jogorvoslathoz való jogon, a védelemhez való jogon, valamint a fegyveregyenlőség és a gondos igazságszolgáltatás elvén alapuló harmadik indokról
Érvelés
61
A St. Jude Medical Coordination Center azt állítja, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából az következik, hogy az elsőként elbírálandó ügyben hozott ítélet aránytalan következményekkel járhat az ugyanazon aktus megsemmisítésére irányuló párhuzamos ügyekre. Az ilyen párhuzamos ügyekben részt vevő feleknek tehát érdekük fűződik ahhoz, hogy az elsőként elbírálandó ügyben az Európai Unió Bírósága alapokmánya 40. cikkének megfelelően beavatkozzanak.
62
Ilyen megoldásra ezenkívül a fegyveregyenlőség elve alapján van szükség, amely elv a hatékony bírói jogvédelem elvének szerves részét képezi.
63
Ezt a megoldást annál is inkább alkalmazni kell a St. Jude Medical Coordination Centerre, mert be tudja mutatni a Magnetrol International kérelmeinek támogatására szolgáló lényeges tényeket és jogi érveket. A T‑420/16. sz. ügy egyik fő jogalapját ugyanis a T‑131/16. és a T‑263/16. sz. ügyekben nem terjesztették elő. A fellebbezőt tehát teljesen megfosztanák annak tényleges lehetőségétől, hogy e jogalapokat megvédje, ha nem engednék, hogy a T‑263/16. RENV. sz. ügyben folyó eljárásban félként részt vegyen.
Értékelés
64
A St. Jude Medical Coordination Center által hivatkozott harmadik indokra vonatkozó valamennyi érv lényegében annak bizonyítására irányul, hogy határozott érdeke fűződik ahhoz, hogy beavatkozzon a T‑263/16. RENV. ügybe, és hogy ezt az érdeket nem lehet megtagadni tőle a hatékony jogorvoslathoz való jogának, a védelemhez való jogának, valamint a fegyveregyenlőség és a gondos igazságszolgáltatás elvének megsértése nélkül.
65
A jelen végzés 44., 49. és 55. pontjából azonban az következik, hogy a Törvényszékhez a beavatkozási kérelmet az eljárási szabályzat 143. cikkének (1) bekezdésében előírt határidőn belül kell benyújtani, kivéve, ha az e rendelkezésben foglalt szabály alkalmazásától előre nem látható körülmények, vis maior vagy menthető tévedés miatt el kell tekinteni.
66
Mivel a beavatkozási kérelmet nem nyújtották be az említett határidőn belül, és mivel a St. Jude Medical Coordination Center második indokra vonatkozó érveinek vizsgálatából az következik, hogy nem bizonyította az előre nem látható körülmények, a vis maior vagy a menthető tévedés fennállását, az a körülmény, hogy a fellebbező által határidőben benyújtott beavatkozási kérelemnek a beavatkozáshoz fűződő érdekére tekintettel – amennyiben ezen érdeke bizonyítást nyer – helyt kellett volna adni, nem lenne alkalmas arra, hogy a fellebbező által a Törvényszékhez benyújtott beavatkozási kérelem elfogadhatóságát megalapozza.
67
Következésképpen a fellebbező által hivatkozott harmadik indok nem alkalmas annak igazolására, hogy a beavatkozási kérelmének helyt kellene adni.
68
Mivel a St. Jude Medical Coordination Center által hivatkozott egyik érv sem igazolja a Törvényszék eljárási szabályzata 143. cikkének (1) bekezdésében előírt hathetes határidő lejártát követően benyújtott beavatkozási kérelem elfogadhatóságát, e kérelmet mint elfogadhatatlant el kell utasítani.
A költségekről
69
A Bíróság eljárási szabályzata 184. cikke (2) bekezdésének megfelelően, ha a fellebbezés megalapozott, és a Bíróság maga hoz a jogvita kapcsán végleges határozatot, a Bíróság határoz a költségekről.
70
Ugyanezen szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján, amelyet a 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell, a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
71
Ami a fellebbezési eljárással kapcsolatos költségeket illeti, noha a Bizottság pervesztes lett, a St. Jude Medical Coordination Center nem kérte a költségek viselésére való kötelezését. Következésképpen a felek maguk viselik a jelen fellebbezési eljárással összefüggésben felmerült saját költségeiket.
72
Az elsőfokú eljárással kapcsolatos költségeket illetően meg kell állapítani, hogy a megtámadott végzést anélkül fogadták el, hogy a T‑263/16. RENV. sz. ügyben a feleket a beavatkozási kérelemről értesítették volna, nekik tehát ezen eljárással összefüggésben felmerült költségük nincs. Következésképpen a fellebbező, akinek a beavatkozási kérelmét elutasították, maga viseli az említett eljárással kapcsolatban felmerült saját költségeit.
A fenti indokok alapján a Bíróság elnökhelyettese a következőképpen határozott:
1)
A Bíróság elnökhelyettese az Európai Unió Törvényszéke második tanácsa elnökének 2021. december 21‑iMagnetrol International kontra Bizottság végzését (T‑263/16 RENV, nem tették közzé, EU:T:2021:947) hatályon kívül helyezi.
2)
A Bíróság elnökhelyettese a T‑263/16. RENV. sz. ügyben a St. Jude Medical Coordination Center BV által előterjesztett beavatkozási kérelmet elutasítja.
3)
A St. Jude Medical Coordination Center BV és az Európai Bizottság maguk viselik a fellebbezési eljárás során felmerült saját költségeiket.
4)
A St. Jude Medical Coordination Center BV maga viseli az elsőfokú eljárásban felmerült saját költségeit.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.