62023CJ0299
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (tizedik tanács)
2025. június 19. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Bevándorlási politika – (EU) 2016/801 irányelv – A harmadik országbeli állampolgárok tanulmányok folytatása céljából történő beutazásának és tartózkodásának feltételei – A 34. cikk (5) bekezdése – A valamely tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmet elutasító határozattal szembeni jogorvoslat – A hatékony bírósági jogorvoslathoz való alapvető jog – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke”
A C‑299/23. sz. [Darvate és társai] (
i
) ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a tribunal de première instance francophone de Bruxelles (brüsszeli francia nyelvű elsőfokú bíróság, Belgium) a Bírósághoz 2023. május 11‑én érkezett, 2023. május 10‑i határozatával terjesztett elő
az Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique,
a Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL,
NX
és
az État belge
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (tizedik tanács),
tagjai: D. Gratsias tanácselnök, E. Regan (előadó) és J. Passer bírák,
főtanácsnok: J. Richard de la Tour,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
az Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique, a Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL és NX képviseletében J. Hardy, C. Jadot és M. Kaiser avocats,
–
a belga kormány képviseletében M. Jacobs, C. Pochet és M. Van Regemorter, meghatalmazotti minőségben, segítőjük: E. Derriks avocate,
–
az Európai Bizottság képviseletében J. Hottiaux és A. Katsimerou, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a harmadik országbeli állampolgárok kutatás, tanulmányok folytatása, gyakorlat, önkéntes szolgálat, diákcsereprogramok vagy oktatási projektek, és au pair tevékenység céljából történő beutazásának és tartózkodásának feltételeiről szóló, 2016. május 11‑i (EU) 2016/801 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2016. L 132., 21. o.) 5. cikke (3) bekezdésének, 34. cikkének, valamint a tényleges érvényesülés elvének és az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 7., 14. és 47. cikkének az értelmezésére vonatkozik.
2
E kérelmet az Ordre des barreaux francophones et germanophone de Belgique, a Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et les Étrangers ASBL nonprofit egyesület, valamint NX és az État belge (belga állam) között a tanulmányi célú vízum kiadását megtagadó határozatokkal szembeni hatékony jogorvoslat biztosítását lehetővé tevő jogszabályi rendelkezések elfogadása tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
3
A 2016/801 irányelv „Alapelvek” című 5. cikke az (1) és (3) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Valamely harmadik országbeli állampolgár ezen irányelv alapján történő beutazásának és tartózkodásának feltétele azoknak az igazoló dokumentumoknak az ellenőrzése, amelyek bizonyítják, hogy a harmadik országbeli állampolgár megfelel:
a)
a 7. cikkben rögzített általános feltételeknek; és
b)
a 8., 11., 12., 13., 14. vagy a 16. cikkben megállapított vonatkozó különös feltételeknek.
[…]
(3)   Ha valamennyi általános és különös feltétel teljesül, a harmadik országbeli állampolgár jogosulttá válik arra, hogy engedélyt kapjon.
Ha egy tagállam kizárólag a saját területén állít ki tartózkodási engedélyt, és az ezen irányelvben meghatározott valamennyi beutazási és tartózkodási feltétel teljesül, az érintett tagállam kiállítja a szükséges vízumot a harmadik országbeli állampolgár számára.”
4
Ezen irányelv „Általános feltételek” című 7. cikke az (1) bekezdésében a következőket írja elő:
„Harmadik országbeli állampolgár ezen irányelv értelmében vett beutazása és tartózkodása tekintetében a kérelmezőnek be kell mutatnia:
a)
a nemzeti jog által meghatározott érvényes úti okmányt, és szükség szerint vízumkérelmet vagy érvényes vízumot, vagy adott esetben érvényes tartózkodási engedélyt vagy hosszú távú tartózkodásra jogosító érvényes vízumot; a tagállamok megkövetelhetik, hogy az úti okmány érvényességi ideje kiterjedjen legalább a tervezett tartózkodás időtartamára;
b)
ha a harmadik országbeli állampolgár az érintett tagállam nemzeti joga szerint kiskorúnak minősül, a tervezett tartózkodásra vonatkozó szülői engedélyt vagy azzal egyenértékű dokumentumot;
c)
azt a bizonyítékot, hogy a harmadik országbeli állampolgár rendelkezik olyan betegbiztosítással, illetve – ha a nemzeti jog így rendelkezik – igényelte azt, amely az érintett tagállam állampolgárai tekintetében szokásosan fedezett valamennyi kockázat fedezésére kiterjed. A biztosításnak a tervezett tartózkodás időtartamára érvényesnek kell lennie;
d)
ha a tagállam kéri, arra vonatkozó bizonyítékot, hogy lerótták a kérelem kezelésével kapcsolatos, a 36. cikk szerinti díjat;
e)
az érintett tagállam által kért módon az arra vonatkozó bizonyítékot, hogy a harmadik országbeli állampolgára tervezett tartózkodása alatt a tagállam szociális segítségnyújtási rendszerének igénybevétele nélkül rendelkezni fog a megélhetéséhez szükséges anyagi fedezettel, továbbá a visszautazásának költségeihez szükséges anyagi fedezettel. A szükséges anyagi fedezet elbírálása az adott eset egyedi vizsgálatán alapul, és annak során figyelembe kell venni azokat a forrásokat, amelyeket például támogatás, ösztöndíj, érvényes munkaszerződés vagy kötelező érvényű állásajánlat vagy valamely diákcsere‑programokat működtető szervezet, gyakornokokat fogadó szervezet, önkéntes szolgálati rendszereket működtető szervezet, fogadó család vagy egy au paireket közvetítő szervezet pénzügyi kötelezettségvállalása biztosít.”
5
Az említett irányelv „Hallgatókra vonatkozó különös feltételek” című 11. cikke az (1) bekezdésében a következőket mondja ki:
„A 7. cikkben meghatározott általános feltételeken túlmenően, harmadik országbeli állampolgár tekintetében a beutazás és tartózkodás engedélyezését tanulmányi célból kérelmezőnek igazolnia kell:
a)
hogy a harmadik országbeli állampolgár tanulmányok folytatása céljából felvételt nyert valamely felsőoktatási intézménybe;
b)
a tagállam kérésére azt, hogy befizette a felsőoktatási intézmény által kirótt díjakat;
c)
a tagállam kérésére azt, hogy a folytatandó tanulmányok nyelvét illetően kellő nyelvismerttel rendelkezik;
d)
a tagállam kérésére azt, hogy a harmadik országbeli állampolgár rendelkezni fog a tanulmányai folytatásának költségeihez szükséges anyagi fedezettel.”
6
A 2016/801 irányelv „Eljárási garanciák és átláthatóság” című 34. cikke az (1), (3) és (5) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Az érintett tagállam illetékes hatósága döntést hoz az engedély kiállítása vagy meghosszabbítása iránt előterjesztett kérelemről, és e döntésről – a nemzeti jogukban előírt közlési eljárásoknak megfelelően – a lehető leghamarabb, de legkésőbb a hiánytalan kérelem előterjesztésének napját követő 90 napon belül a kérelmezőt írásban értesíti.
[…]
(3)   Ha a kérelem alátámasztására benyújtott információk vagy dokumentumok hiányosak, az illetékes hatóságok a kérelmezőt észszerű határidőn belül tájékoztatják, hogy milyen további információkra van szükség, és ezek benyújtására észszerű határidőt állapítanak meg. Amíg az illetékes hatóságok nem kapják meg a kért további információkat az (1) és (2) bekezdésben említett határidőt fel kell függeszteni. Ha e további információkat vagy dokumentumokat nem nyújtják be a határidőn belül, a kérelem elutasítható.
[…]
(5)   A kérelem befogadhatatlannak nyilvánításáról vagy elutasításáról, illetve az engedély meghosszabbításának megtagadásáról vagy az engedély visszavonásáról hozott döntéssel szemben az érintett tagállamban – a nemzeti joggal összhangban – jogorvoslati lehetőséget kell biztosítani. Az írásbeli értesítésben pontosan meg kell jelölni azt a bíróságot vagy közigazgatási hatóságot, amelyhez jogorvoslat iránti kérelem nyújtható be, valamint a jogorvoslat iránti kérelem benyújtásának a határidejét.”
A belga jog
7
A loi du 15 décembre 1980 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (a külföldieknek az ország területére történő beutazásáról, e területen való tartózkodásáról, letelepedéséről és az onnan történő kiutasításáról szóló, 1980. december 15‑i törvény; Moniteur belge, 1980. december 31., 14584. o.) alapeljárásra alkalmazandó változatának (a továbbiakban: 1980. december 15‑i törvény) 39/82. cikke a következőképpen rendelkezik:
„1. § Amennyiben a közigazgatási hatóság aktusa a 39/2. cikk alapján megsemmisíthető, kizárólag a Conseil (külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság) hatáskörébe tartozik az aktus végrehajtása felfüggesztésének elrendelése.
A felfüggesztést a felek meghallgatását vagy szabályszerű megidézését követően az eljáró tanács elnöke vagy a külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróságnak az általa kijelölt bírája indokolt határozattal rendeli el.
Rendkívül sürgős esetben a felfüggesztés ideiglenes jelleggel, a felek, illetve valamely fél meghallgatása nélkül is elrendelhető.
[…]
2. § A végrehajtás felfüggesztését csak akkor lehet elrendelni, ha komoly, a vitatott aktus megsemmisítésének igazolására alkalmas jogalapokra hivatkoznak, feltéve, hogy az aktus azonnali végrehajtása súlyos, nehezen helyrehozható kárt okozhat. Ezen utóbbi feltétel többek között akkor teljesül, ha az alapvető emberi jogokon alapuló komoly jogalapra hivatkoztak, különösen azon jogokra, amelyektől az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló [Rómában 1950. november 4‑én aláírt] európai egyezmény 15. cikkének (2) bekezdése értelmében nem lehet eltérni.
A felfüggesztést elrendelő ítéletek a felek kérelmére visszavonhatók vagy módosíthatók.
3. § A különösen sürgős esetek kivételével a felfüggesztés iránti kérelmet és a megsemmisítés iránti keresetet egy okiratban kell előterjeszteni.
[…]
A kérelemnek tartalmaznia kell azon jogalapok és tények ismertetését, amelyek a kérelmező szerint indokolják a felfüggesztés vagy adott esetben az ideiglenes intézkedések elrendelését.
[…]
4. § A tanács elnöke vagy a külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróságnak az általa kijelölt bírája harminc napon belül határoz a felfüggesztés iránti kérelemről. Felfüggesztés elrendelése esetén a megsemmisítés iránti kérelemről a bírósági határozat kihirdetését követő négy hónapon belül kell határozni.
Ha a külföldi személy olyan kiutasítás vagy visszaküldés hatálya alá tartozik, amelynek végrehajtása esedékes, különösen, ha a 74/8. és 74/9. cikkben hivatkozott meghatározott helyen őrzik vagy a kormány rendelkezésére áll, amennyiben még nem terjesztett elő rendes úton felfüggesztés iránti kérelmet, akkor rendkívül sürgős jelleggel kérheti ezen intézkedés végrehajtásának a 39/57. cikk 1. §‑ának harmadik bekezdésében megjelölt határidőn belüli felfüggesztését.
Ha a kérelem nyilvánvalóan elkésettnek tűnik, az eljáró tanács elnöke vagy a külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróságnak az általa kijelölt bírája ezt a végzésében megjelöli, és haladéktalanul felhívja a feleket, hogy a kérelem kézhezvételétől számított huszonnégy órán belül jelenjenek meg. A tanács elnöke vagy a külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság bírája elvégzi a tudomására hozott valamennyi bizonyíték, különösen azon bizonyítékok alapos és szigorú vizsgálatát, amelyek arra utalhatnak, hogy okkal feltételezhető, hogy a megtámadott határozat végrehajtása a felperest azon alapvető emberi jogai megsértése veszélyének tenné ki, amelyektől az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény 15. cikkének (2) bekezdése értelmében nem lehet eltérni, ami alapos és szigorú vizsgálat tárgyát képezi.
A rendkívüli sürgősséggel történő felfüggesztés iránti kérelmet a tanács elnöke vagy a külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság bírája általi kézhezvételétől számított 48 órán belül bírálják el. Ez a határidő azonban e kérelem Conseil (külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság) általi kézhezvételétől számított öt napra meghosszabbodik, ha a külföldi tényleges kiutasítását vagy visszaküldését a nyolcnapos határidőnél későbbi időpontban tervezik.
Ha a tanács elnöke vagy a külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság bírája a határidőn belül nem hoz határozatot, erről értesítenie kell az első elnököt vagy az elnököt. Az első elnök vagy az elnök megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a határozatot – az esettől függően – vagy legkésőbb a kérelem kézhezvételétől számított hetvenkét órán belül, vagy a lehető legrövidebb időn belül meghozzák. Mindkét esetben többek között érdemben elbírálhatja az ügyet, és saját maga határozhat.
A fenti bekezdésektől eltérve, az eljáró tanács elnöke vagy a külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróságnak az általa kijelölt bírája elsődlegesen a kérelem elfogadhatóságáról határoz, szükség esetén a felek idézése nélkül, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
1° második kiutasítási vagy visszaküldési intézkedésről van szó, és
2° a kérelem nyilvánvalóan elkésett, és
3° a kérelmet az intézkedés végrehajtására előírt időpont előtt kevesebb mint tizenkét órával nyújtják be, és
4° a felperest és adott esetben ügyvédjét legalább 48 órával az intézkedés végrehajtására előírt időpont előtt tájékoztatják.
Ha a kérelmet elfogadhatatlannak nyilvánítja, az ítélettel az eljárás befejeződik. Ha a kérelmet elfogadhatónak nyilvánítja, az eljárást a (3)–(6) bekezdésben foglaltak szerint kell folytatni.
[…]”
8
Az 1980. december 15‑i törvény 60. cikke kimondja:
„1. § Azon harmadik országbeli állampolgárnak, aki a Királyság területén hallgatóként kíván tartózkodni, a kérelmét a külföldi lakóhelye szerint illetékes diplomáciai vagy konzuli képviseleten kell benyújtania.
2. § Az 1. §‑tól eltérve, az a harmadik országbeli állampolgár, akit az I. cím II. fejezetével összhangban a Királyságba már kilencven napra befogadtak vagy akinek engedélyezték a területén való, kilencven napot meg nem haladó ott‑tartózkodást, vagy akit a Királyságba már kilencven napot meghaladó időtartamra befogadtak vagy akinek engedélyezték a területén való, kilencven napot meghaladó ott‑tartózkodást, a kérelmét a Királyság területén található lakóhelye szerinti helyi közigazgatási szervhez nyújthatja be, ha a kérelmet ezen befogadás vagy engedély érvényességi idejének lejárta előtt nyújtja be, feltéve hogy már beiratkozott valamely felsőoktatási intézménybe, hogy ott nappali tagozatos tanulmányokat folytasson.
3. § A harmadik országbeli állampolgár a kérelméhez a következő dokumentumokat csatolja:
1° érvényes útlevelének vagy azt helyettesítő úti okmány másolata;
2° a díj megfizetésének igazolása az 1/1. cikkben előírtak szerint, amennyiben e kötelezettség vonatkozik rá;
3° felsőoktatási intézmény által kiállított igazolás, amely igazolja a következőket:
a)
felsőfokú tanulmányok folytatása céljából vagy nappali tagozatos előkészítő évre beiratkozott felsőoktatási intézménybe, vagy
b)
felvételt nyert, vagy
c)
felvételi vizsgára vagy felvételi tesztre jelentkezett;
A Király meghatározza azokat a feltételeket, amelyeknek ezen igazolásnak meg kell felelnie.
4° ha 18. életévét még nem töltötte be, a szülei vagy adott esetben a gyámságot gyakorló személy engedélyének igazolása;
5° a 61. cikknek megfelelően annak igazolása, hogy tartózkodása időtartamára elegendő anyagi fedezettel fog rendelkezni ahhoz, hogy ne jelentsen terhet a Királyság szociális segítségnyújtási rendszerére tartózkodásának időtartama alatt;
6° annak igazolása, hogy tartózkodásának időtartama alatt teljes körű egészségbiztosítással rendelkezik vagy fog rendelkezni Belgiumban;
Ha a kérelmet külföldön nyújtották be, és ezen igazolást még nem lehet a kérelemhez csatolni, az igazolást a 61/1/1. cikk 4. §‑ában előírt határidőn belül kell benyújtani;
7° orvosi igazolás arról, hogy nem szenved a jelen törvény mellékletében felsorolt betegségek valamelyikében;
8° tizennyolcadik életévét betöltött személy esetében a származási ország vagy az utolsó lakóhelye szerinti ország által kiállított, hat hónapnál nem régebbi bűnügyi nyilvántartási kivonat vagy azzal egyenértékű okmány, amely igazolja, hogy nem ítélték el nem politikai bűncselekmény vagy vétség miatt.
A 7°. és 8°. pontban említett dokumentumok benyújtásának kellően indokolt lehetetlensége esetén azonban a miniszter vagy megbízottja a körülményekre tekintettel engedélyezheti a külföldi számára, hogy tanulmányok folytatása céljából a Királyság területén tartózkodjon.
[…]”
9
E törvény 61/1/1. cikkének l. §‑a úgy rendelkezik, hogy a miniszter vagy megbízottja határozatot hoz, és arról a harmadik országbeli állampolgárt a kérelem a 61/1. cikk 1. §‑ában említett átvételi elismervényének időpontjától számított 90 napon belül értesíti.
10
Az említett törvény 61/1/3. cikke előírja azokat az eseteket, amelyekben a miniszter vagy megbízottja elutasítja vagy elutasíthatja a kérelmet. Különösen abban az esetben kell elutasítaniuk a kérelmet, ha ugyanezen törvény 60. cikkében előírt feltételek nem teljesülnek, vagy ha a harmadik országbeli állampolgár veszélyt jelent a közrendre, a nemzetbiztonságra vagy a közegészségre. Egyébiránt elutasíthatják az ilyen kérelmet, ha komoly és objektív bizonyítékok vagy indokok alapján megállapítható, hogy a tartózkodás a tanulmányoktól eltérő célokat szolgál. Ha a harmadik országbeli állampolgár nem tartozik az e 61/1/3. cikkben említett esetek egyikébe sem, meg kell adni a tartózkodási engedélyt.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
11
2021. február 25‑én az AVOCATS.BE és az Orde van Vlaamse Balies (flamand ügyvédi kamara) elnöke levelet küldött a menekültügyi és migrációs államtitkárnak (Belgium) azzal a kérdéssel kapcsolatban, hogy a harmadik országbeli állampolgárok nem élhetnek hatékony jogorvoslattal az illetékes hatóságoknak az előbbiek tanulmányi célú vízum iránti kérelmeit elutasító határozataival szemben.
12
2021. augusztus 16‑án ismét levelet küldtek az államtitkárnak, amelyben felkérték és szükség esetén felszólították a belga államot, hogy haladéktalanul terjesszen a parlament elé egy olyan törvénytervezetet, amely a Conseil du contentieux des étrangers (külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság, Belgium) által e határozatokkal kapcsolatban sürgősségi eljárás keretében megvizsgálandó jogorvoslati kérelmek előírására irányul.
13
A menekültügyi és migrációs államtitkár 2021. szeptember 23‑i levelében válaszolt, amely nem tette lehetővé a felvetett kérdés megoldását.
14
2022. június 16‑án az alapeljárás felperesei keresetet indítottak a kérdést előterjesztő bíróság, a tribunal de première instance francophone de Bruxelles (brüsszeli francia nyelvű elsőfokú bíróság, Belgium) előtt, amelyben azt kérték, hogy kényszerítő bírság terhe mellett kötelezzék a belga államot olyan jogi intézkedések meghozatalára, amelyek lehetővé teszik a tanulmányaikat Belgiumban folytatni kívánó harmadik országbeli állampolgárok számára, hogy hatékony jogorvoslattal éljenek az e célból benyújtott vízumkérelmeiket elutasító határozatokkal szemben. A kérdést előterjesztő bíróság jelzi, hogy a Charta 47. cikkének megsértésére alapított jogalapra való hivatkozáson kívül e felperesek azt állítják, hogy a hatékony jogorvoslat hiánya sérti a magán‑ és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, valamint az oktatáshoz való jogot, amelyeket a Charta 7., illetve 14. cikke biztosít.
15
Az említett felperesek azt állítják, hogy az ilyen kereset bevezetése a belga állam vétkes mulasztásából eredő káros következmények orvoslására irányuló intézkedésnek minősül.
16
A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a tanulmányi célú vízum iránti kérelmekre alkalmazandó eljárás sajátosságai miatt egyes kérelmezők csak azon év augusztusa és októbere közötti időszakban kapnak határozatot, amelynek során tanulmányaikat Belgiumban kívánják folytatni. A kérelem elutasítása esetén az érintett személy tehát csak röviddel az érintett tanév kezdete előtt fordulhatna a Conseil du contentieux des étrangers‑hez (külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság).
17
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy e bíróság, bár lehet előtte kereset indítani az elutasító határozat felfüggesztése vagy megsemmisítése iránt, csak jogszerűségi felülvizsgálatot gyakorol, és nem rendelkezik megváltoztatásra irányuló hatáskörrel, így nem helyettesítheti saját értékelésével az illetékes hatóságok megállapításait, és nem hozhat új határozatot azok helyett. Mindazonáltal e határozat megsemmisítése esetén e hatóságokat köti az említett bíróság ítéletének rendelkező részéhez és az annak szükséges alátámasztását képező indokoláshoz kapcsolódó jogerő.
18
Egyébiránt a kérdést előterjesztő bíróság hangsúlyozza, hogy mivel a Conseil du contentieux des étrangers (külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság) nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy ideiglenes intézkedéseket rendeljen el többek között annak érdekében, hogy az illetékes hatóságokat a kért tanulmányi célú vízum kiadására vonatkozó új határozat meghozatalára kötelezze, előfordulhat, hogy az érintett személy tanulmányi évét helyrehozhatatlanul veszélyezteti a megfelelő időben történő határozathozatal hiánya.
19
Ezenkívül e bíróság rámutat egyrészt arra, hogy a Conseil du contentieux des étrangers (külföldiekkel kapcsolatos jogi ügyekben eljáró bíróság) általános értekezletének 2020. június 24‑i ítélete miatt az 1980. december 15‑i törvény 39/82. cikkében előírt, rendkívüli sürgősséggel történő felfüggesztés iránti kérelem csak olyan kiutasítási vagy visszaküldési intézkedésre vonatkozhat, amelynek végrehajtása hamarosan bekövetkezik, másrészt pedig rámutat arra, hogy az ezen ítéletet követően az ideiglenes intézkedésről határozó bíróságok határozatai nem kínáltak kielégítő megoldást a tanulmányi célú vízum iránti kérelmeket elutasító határozatokat illetően.
20
A harmadik országok állampolgárai, amennyiben nem adnak megfelelő időben helyt a tanulmányi célú vízum iránti kérelmüknek, a belga állam polgári jogi felelősségének megállapítására irányuló keresettel is élhetnek, amely pénzbeli kártérítést tesz lehetővé számukra. Mindazonáltal az egy tanulmányi év elvesztése olyan visszafordíthatatlan jelleget mutat, amelyet nem orvosolhat megfelelően a kártérítési kereset lehetősége.
21
Ennélfogva felmerül a kérdés, hogy elegendő‑e a 2016/801 irányelv 34. cikkének a Charta 7., 14. és 47. cikkével összefüggésben értelmezett (5) bekezdéséből eredő követelményeknek való megfeleléshez az a jogorvoslat, amely a belga jogban a harmadik országbeli állampolgár számára rendelkezésére áll a tanulmányi célú vízum iránti kérelmét elutasító határozat vitatása érdekében, és ezáltal adott esetben annak érdekében, hogy az ezen irányelv 5. cikkének (3) bekezdéséből eredő, a belgiumi tanulmányainak folytatása céljából biztosított jogokat gyakorolhassa.
22
E körülmények között a tribunal de première instance francophone de Bruxelles (brüsszeli francia nyelvű elsőfokú bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„A [2016/801] irányelv 34. cikke – önmagában vagy [a Charta] 7. cikkével, 14. cikkének (1) bekezdésével és 47. cikkével, valamint a tényleges érvényesülés elvével összefüggésben, és [ezen] irányelvnek a harmadik országbeli állampolgárok számára nyújtott eljárási garanciák megerősítésére és a külföldi hallgatók Európai Unióba való belépésének elősegítésére irányuló célkitűzéseinek fényében – megköveteli‑e, hogy:
[a])
a külföldi hallgató számára elérhető legyen a rendkívüli sürgősség körülményei között lefolytatott kivételes jogorvoslati eljárás, ha bizonyítja, hogy kellő gondosságot tanúsított, valamint hogy a rendes (felfüggesztési/megsemmisítési) eljárás lefolytatásához szükséges határidők tiszteletben tartása megakadályozhatja a szóban forgó tanulmányok végzését?
Ha az előző kérdésre nemleges választ kell adni, ugyanilyen nemleges válasz adandó akkor is, ha a határozat rövid határidőn belüli meghozatalának elmaradása azzal a veszéllyel jár, hogy az érintett személy visszafordíthatatlanul elveszít egy tanulmányi évet?
[b])
a külföldi hallgató számára elérhető legyen a rendkívüli sürgősség körülményei között lefolytatott kivételes jogorvoslati eljárás, ha bizonyítja, hogy kellő gondosságot tanúsított, valamint hogy a rendes (felfüggesztési/megsemmisítési) eljárás lefolytatásához szükséges határidők tiszteletben tartása megakadályozhatja a szóban forgó tanulmányok végzését, amely jogorvoslat keretében a felfüggesztés mellett további ideiglenes intézkedések elrendelését is kérheti az engedély megszerzéséhez való jog tényleges érvényesülésének biztosítása érdekében, amennyiben megfelel az [említett] irányelv 5. cikkének (3) bekezdésében biztosított általános és különös feltételeknek?
Ha az előző kérdésre nemleges választ kell adni, ugyanilyen nemleges válasz adandó akkor is, ha a határozat rövid határidőn belüli meghozatalának elmaradása azzal a veszéllyel jár, hogy az érintett személy visszafordíthatatlanul elveszít egy tanulmányi évet?
[c])
a vízumot megtagadó határozattal szemben benyújtott jogorvoslat alapján a bíróság jogosult legyen arra, hogy a közigazgatási hatóság értékelését saját értékelésével helyettesítse, és e hatóság határozatát megváltoztassa, vagy elegendő‑e a jogszerűség olyan vizsgálata, amely lehetővé teszi a bíróság számára, hogy a közigazgatási hatóság határozatának megsemmisítésével vagy felfüggesztésével a jogellenességet, többek között a nyilvánvaló értékelési hibát kifogásolja?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
23
Kérdéseivel, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2016/801 irányelv 34. cikkének (5) bekezdését a Charta 47. cikkével összefüggésben úgy kell‑e értelmezni, hogy e rendelkezés azon keresetet illetően, amellyel valamely harmadik országbeli állampolgár az ezen irányelv 5. cikkének (3) bekezdéséből eredő jogaira való hivatkozás érdekében az érintett tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmét elutasító, illetékes hatóságok határozatát kívánja vitatni, megköveteli, hogy:
–
ezen állampolgár számára elérhető legyen egy sürgősségi eljárás keretében megvizsgált rendkívüli jogorvoslat, ha – bár kellő gondosságot tanúsított – az e határozat felülvizsgálatára irányuló rendes eljárásra vonatkozó határidők szükséges betartása megakadályozhatja tanulmányai folytatását;
–
az ilyen rendkívüli jogorvoslat keretében az eljáró bíróság hatáskörrel rendelkezzen arra, hogy adott esetben ideiglenes intézkedéseket rendeljen el, többek között annak érdekében, hogy az illetékes hatóságokat a kért tanulmányi célú tartózkodási engedély kiadása céljából új határozat meghozatalára kötelezze, és
–
az a bíróság, amely előtt az említett határozattal szemben jogorvoslattal éltek, hatáskörrel rendelkezzen arra, hogy e hatóságok értékelését a sajátjával helyettesítse, vagy új határozatot hozzon.
24
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 2016/801 irányelv 5. cikkének (3) bekezdése értelmében az a harmadik országbeli állampolgár, aki valamely tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmet nyújtott be, jogosult az e tagállam területén való tartózkodásra vonatkozó engedélyre, ha megfelel az ezen irányelv 7. cikkében rögzített általános feltételeknek és a benyújtott kérelem típusától függően alkalmazandó különös feltételeknek, a jelen esetben az említett irányelv 11. cikkében a tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és tartózkodás iránti kérelmekre vonatkozóan előírt feltételeknek.
25
Ebből következik, hogy ezen 5. cikk (3) bekezdése értelmében a tagállamok kötelesek tanulmányi célú tartózkodási engedélyt kiadni annak a kérelmezőnek, aki megfelel a 2016/801 irányelv 7. és 11. cikkében meghatározott követelményeknek (2024. július 29‑iPerle ítélet, C‑14/23, EU:C:2024:647, 35. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
26
Ezen irányelv 34. cikkének (5) bekezdése értelmében a kérelem befogadhatatlannak nyilvánításáról vagy elutasításáról, illetve az engedély meghosszabbításának megtagadásáról vagy az engedély visszavonásáról hozott döntéssel szemben az érintett tagállamban – a nemzeti joggal összhangban – jogorvoslati lehetőséget kell biztosítani.
27
Ebből következik, hogy a valamely tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmet elutasító határozat esetén e 34. cikk (5) bekezdése kifejezetten lehetőséget biztosít az ilyen kérelmet benyújtó harmadik országbeli állampolgár számára, hogy a határozatot meghozó tagállam nemzeti jogszabályainak megfelelően jogorvoslati kérelmet terjesszen elő (2024. július 29‑iPerle ítélet, C‑14/23, EU:C:2024:647, 61. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
28
Meg kell tehát jegyezni, hogy az uniós jogalkotó annak megállapításával, hogy a jogorvoslati kérelmet az érintett tagállam nemzeti jogszabályainak megfelelően kell benyújtani, a tagállamokra bízta a 2016/801 irányelv hatálya alá tartozó, tanulmányi célú vízumot kérelmezők rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségek jellegének és konkrét részletszabályainak a meghatározását (lásd ebben az értelemben: 2021. március 10‑iKonsul Rzeczypospolitej Polskiej w N. ítélet, C‑949/19, EU:C:2021:186, 42. pont).
29
A 2016/801 irányelv 34. cikkének (5) bekezdésében említett jogorvoslati eljárás jellegét és konkrét részletszabályait azonban a Charta 47. cikkével összhangban kell meghatározni (lásd ebben az értelemben: 2024. július 29‑iPerle ítélet, C‑14/23, EU:C:2024:647, 62. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
30
Ugyanis jóllehet az adott területre vonatkozó uniós szabályozás hiányában az egyes tagállamok belső jogrendjének feladata kijelölni a hatáskörrel rendelkező bíróságokat és meghatározni az uniós jogrendből származó egyéni jogok védelmének biztosítására irányuló jogorvoslatok eljárási szabályait, a tagállamok felelőssége, hogy minden esetben biztosítsák az említett jogokkal kapcsolatban a Charta 47. cikkében biztosított hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartását (2020. május 14‑iOrszágos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél‑alföldi Regionális Igazgatóság ítélet, C‑924/19 PPU és C‑925/19 PPU, EU:C:2020:367, 142. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
31
Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság kimondta, hogy a hatékony jogorvoslathoz való, a Charta 47. cikkében foglalt jog illuzórikus jellegű lenne, ha valamely tagállam jogrendje lehetővé tenné azt, hogy a jogerős és kötelező bírósági határozat valamely fél hátrányára hatástalan maradjon. Ez különösen igaz akkor, ha az uniós jogból eredő, bírósági határozatban megállapított jogok tényleges gyakorlása az idővel kapcsolatos követelmények betartását foglalja magában (2024. július 29‑iPerle ítélet, C‑14/23, EU:C:2024:647, 63. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
32
E tekintetben a jelen ügy keretében a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a kért tanulmányi célú vízum kiadásának, és következésképpen az ilyen vízum megtagadásával szemben benyújtott jogorvoslati kérelmet elbíráló határozat meghozatalának mikor kell bekövetkeznie ahhoz, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgárnak adott esetben lehetősége legyen arra, hogy a 2016/801 irányelvből eredő jogaival élhessen.
33
Ebben az összefüggésben először is, ami a sürgősségi eljárás keretében megvizsgálandó rendkívüli jogorvoslat bevezetését illeti, hangsúlyozni kell, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós jog, ideértve a Charta rendelkezéseit is, nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy a nemzeti jogban megállapítottaktól eltérő jogorvoslati lehetőségeket hozzanak létre, kivéve azonban azt az esetet, ha a szóban forgó nemzeti jogrend egészéből az következik, hogy nem létezik olyan bírósági jogorvoslat, amellyel akár közvetett módon biztosítható lenne a jogalanyok uniós jogból eredő jogainak tiszteletben tartása (lásd ebben az értelemben: 2023. szeptember 7‑iRayonna prokuratura Lovech, teritorialno otdelenie Lukovit [Motozás] ítélet, C‑209/22, EU:C:2023:634, 54. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
34
Ennélfogva a 2016/801 irányelv 34. cikkének a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett (5) bekezdése nem követeli meg olyan rendkívüli jogorvoslat bevezetését, amelyet sürgősségi eljárás keretében kell megvizsgálni.
35
Ugyanakkor, gondoskodni kell arról, hogy az illetékes hatóságoknak a tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmet elutasító határozatával szembeni jogorvoslat benyújtásának és adott esetben az annak eredményeként hozott határozat végrehajtásának feltételei olyanok legyenek, hogy főszabály szerint lehetővé tegyék egy új határozat rövid időn belüli meghozatalát oly módon, hogy a kellően gondos harmadik országbeli állampolgár az ezen irányelvből eredő jogainak teljes körű érvényesülését élvezhesse (lásd ebben az értelemben: 2024. július 29‑iPerle ítélet, C‑14/23, EU:C:2024:647, 66. pont).
36
Másodszor, ami azon lehetőség bevezetését illeti, hogy az eljáró bíróság az illetékes hatóságokat a kért tanulmányi célú tartózkodási engedély kiadása céljából új határozat meghozatalára kötelezze, harmadszor pedig az ilyen bíróság azon esetleges lehetőségét illetően, hogy az említett hatóságok értékelését a sajátjával helyettesítse, vagy új határozatot hozzon, meg kell állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság e kérdései azon hatáskörökre vonatkoznak, amelyekkel a beutazás és tartózkodás iránti kérelmek elutasításának vitatására irányuló keresetek tárgyában eljáró bíróságok rendelkezhetnek.
37
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy ha olyan nemzeti közigazgatási határozatról van szó, amelyet az érintett személy uniós jogból eredő jogai – a jelen esetben ezen irányelv 5. cikkének (3) bekezdése szerinti követelményeknek való megfelelésből eredő jogok – tényleges gyakorlásának biztosítása érdekében feltétlenül gyorsan kell meghozni, a Charta 47. cikkéből eredő azon követelményből, hogy biztosítani kell az e személy kérelmét elutasító eredeti közigazgatási határozattal szemben benyújtott jogorvoslat hatékonyságát, az következik, hogy az egyes tagállamoknak oly módon kell a nemzeti jogukat kialakítaniuk, hogy e határozat megsemmisítése esetén rövid időn belül kerüljön sor olyan új határozat meghozatalára, amely összhangban van a határozatot megsemmisítő ítéletben foglalt értékeléssel (lásd ebben az értelemben: 2024. július 29‑iPerle ítélet, C‑14/23, EU:C:2024:647, 64. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
38
Így a jelen ítélet 29–31. pontjában szereplő megfontolások fényében a Bíróság úgy ítélte meg, hogy ami a valamely tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmeket illeti, az a tény, hogy az eljáró bíróság csak arra rendelkezik hatáskörrel, hogy az illetékes hatóságok ilyen kérelmet elutasító határozatának megsemmisítéséről határozzon, főszabály szerint elegendő az említett irányelv 34. cikkének a Charta 47. cikkével összefüggésben értelmezett (5) bekezdésében foglalt követelmények teljesítéséhez, anélkül hogy követelmény lenne, hogy e bíróság e hatóságok értékelését a sajátjával helyettesítse, vagy új határozatot hozzon, feltéve hogy adott esetben az említett hatóságokat köti az e határozat megsemmisítését kimondó ítéletben szereplő értékelés (lásd ebben az értelemben: 2024. július 29‑iPerle ítélet, C‑14/23, EU:C:2024:647, 65. pont).
39
A jelen ítélet 34. pontjában kifejtett megfontolásokon kívül az ilyen értékelés érvényes abban az esetben is, ha a sürgősségi eljárás keretében megvizsgálandó rendkívüli jogorvoslat tárgyában eljáró bíróság nem rendelkezik hatáskörrel ideiglenes intézkedések többek között annak érdekében történő elrendelésére, hogy az illetékes hatóságokat a kért tanulmányi célú tartózkodási engedély kiadása céljából új határozat meghozatalára kötelezze.
40
Mindazonáltal, amint arra a jelen ítélet 35. pontja emlékeztet, a Bíróság pontosította, hogy abban az esetben, ha az eljáró bíróság kizárólag megsemmisítési hatáskörrel rendelkezik, gondoskodni kell arról, hogy a jogorvoslat benyújtásának és adott esetben az annak eredményeként hozott határozat végrehajtásának feltételei olyanok legyenek, hogy főszabály szerint lehetővé tegyék egy új határozat rövid időn belüli meghozatalát oly módon, hogy a kellően gondos harmadik országbeli állampolgár a 2016/801 irányelvből eredő jogainak teljes érvényesülését élvezhesse.
41
Mindemellett az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy bizonyos harmadik országbeli állampolgárok csak röviddel a Belgiumban eltölteni kívánt tanév kezdete előtt kapják kézhez a belga területre tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmükre vonatkozó határozatot. Így meg kell állapítani, hogy az illetékes hatóságok azon lehetősége, hogy ezen eredeti határozat megsemmisítését követően rövid határidőn belül új határozatot hozzanak oly módon, hogy a kellően gondos harmadik országbeli állampolgár a 2016/801 irányelvből eredő jogainak teljes érvényesülését élvezhesse, az említett eredeti határozat elfogadására vonatkozó feltételektől is függ.
42
E tekintetben ezen irányelv 34. cikkének (1) bekezdése értelmében az érintett tagállam illetékes hatóságainak a lehető leghamarabb, de legkésőbb a hiánytalan kérelem előterjesztésének napját követő 90 napon belül határozatot kell hozniuk az e tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelemről. Egyébiránt e 34. cikk (3) bekezdésének megfelelően, ha a kérelem alátámasztására benyújtott információk vagy dokumentumok hiányosak, az illetékes hatóságok a kérelmezőt észszerű határidőn belül tájékoztatják, hogy milyen további információkra van szükség, és ezek benyújtására észszerű határidőt állapítanak meg; ez felfüggeszti az említett 34. cikk (1) bekezdésében említett határidőt addig, amíg az illetékes hatóságok nem kapják meg a kért további információkat.
43
Amint arra a jelen ítélet 24. és 25. pontja emlékeztet, az említett irányelv 5. cikkének (3) bekezdéséből eredő jogok gyakorlása – a jelen esetben a valamely tagállam területén tanulmányok folytatása céljából való tartózkodás engedélyezése – megköveteli, hogy az érintett harmadik országbeli állampolgár megfeleljen a 2016/801 irányelv 7. cikkében rögzített általános feltételeknek és az ezen irányelv 11. cikkében a tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és tartózkodás iránti kérelmekre a hallgatókra vonatkozóan előírt különös feltételeknek, amely utóbbi feltételek magukban foglalják többek között azt a tényt, hogy ezen állampolgár tanulmányok folytatása céljából felvételt nyert valamely felsőoktatási intézménybe.
44
Ebben az összefüggésben a valamely tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmekre vonatkozó határozatnak a 2016/801 irányelv 34. cikkének (1) bekezdésében előírt határidő tiszteletben tartásával az illetékes hatóságok általi elfogadása főszabály szerint lehetővé teszi az ezen állampolgárokat az említett irányelv alapján megillető jogok tényleges érvényesülésének biztosítását, amennyiben a valamely tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmek illetékes hatóságok általi vizsgálatára irányuló eljárás lefolytatása a gyakorlatban nem vezet ahhoz, hogy a harmadik országok azon állampolgárait, akiknek a kérelmét elutasították, szisztematikusan megfosszák attól a lehetőségtől, hogy adott esetben e jogok teljes érvényesülését élvezhessék azon időpont miatt, amikor az említett kérelmekre vonatkozó határozatokat elfogadják, és tekintettel az e határozatokkal szembeni esetleges jogorvoslati eljárás lerövidíthetetlen határidőire.
45
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre azt a választ kell adni, hogy a 2016/801 irányelv 34. cikkének (5) bekezdését a Charta 47. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés azon keresetet illetően, amellyel valamely harmadik országbeli állampolgár az ezen irányelv 5. cikkének (3) bekezdéséből eredő jogaira való hivatkozás érdekében az érintett tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmét elutasító, illetékes hatóságok határozatát kívánja vitatni, nem követeli meg, hogy:
–
ezen állampolgár számára elérhető legyen egy sürgősségi eljárás keretében megvizsgált rendkívüli jogorvoslat, ha – bár kellő gondosságot tanúsított – az e határozat felülvizsgálatára irányuló rendes eljárásra vonatkozó határidők szükséges betartása megakadályozhatja tanulmányai folytatását;
–
az ilyen rendkívüli jogorvoslat keretében az eljáró bíróság hatáskörrel rendelkezzen arra, hogy adott esetben ideiglenes intézkedéseket rendeljen el, többek között annak érdekében, hogy az illetékes hatóságokat a kért tanulmányi célú tartózkodási engedély kiadása céljából új határozat meghozatalára kötelezze, vagy
–
az a bíróság, amely előtt az említett határozattal szemben jogorvoslattal éltek, hatáskörrel rendelkezzen arra, hogy e hatóságok értékelését a sajátjával váltsa fel, vagy új határozatot hozzon.
46
Az illetékes hatóságoknak a tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmet elutasító határozatával szembeni jogorvoslat benyújtása és adott esetben az annak eredményeként hozott határozat végrehajtása feltételeinek ugyanakkor olyanoknak kell lenniük, hogy lehetővé tegyék egy új határozat, amely összhangban van a határozatot megsemmisítő ítéletben foglalt értékeléssel, rövid időn belüli meghozatalát oly módon, hogy a kellően gondos harmadik országbeli állampolgár az említett irányelvből eredő jogainak teljes körű érvényesülését élvezhesse.
A költségekről
47
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:
A harmadik országbeli állampolgárok kutatás, tanulmányok folytatása, gyakorlat, önkéntes szolgálat, diákcsereprogramok vagy oktatási projektek, és au pair tevékenység céljából történő beutazásának és tartózkodásának feltételeiről szóló, 2016. május 11‑i (EU) 2016/801 európai parlamenti és tanácsi irányelv 34. cikkének (5) bekezdését az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkével összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
e rendelkezés azon keresetet illetően, amellyel valamely harmadik országbeli állampolgár az ezen irányelv 5. cikkének (3) bekezdéséből eredő jogaira való hivatkozás érdekében az érintett tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmét elutasító, illetékes hatóságok határozatát kívánja vitatni, nem követeli meg, hogy:
–
ezen állampolgár számára elérhető legyen egy sürgősségi eljárás keretében megvizsgált rendkívüli jogorvoslat, ha – bár kellő gondosságot tanúsított – az e határozat felülvizsgálatára irányuló rendes eljárásra vonatkozó határidők szükséges betartása megakadályozhatja tanulmányai folytatását;
–
az ilyen rendkívüli jogorvoslat keretében az eljáró bíróság hatáskörrel rendelkezzen arra, hogy adott esetben ideiglenes intézkedéseket rendeljen el, többek között annak érdekében, hogy az illetékes hatóságokat a kért tanulmányi célú tartózkodási engedély kiadása céljából új határozat meghozatalára kötelezze, vagy
–
az a bíróság, amely előtt az említett határozattal szemben jogorvoslattal éltek, hatáskörrel rendelkezzen arra, hogy e hatóságok értékelését a sajátjával váltsa fel, vagy új határozatot hozzon.
Az illetékes hatóságoknak a tagállam területére tanulmányok folytatása céljából történő beutazás és ott‑tartózkodás iránti kérelmet elutasító határozatával szembeni jogorvoslat benyújtása és adott esetben az annak eredményeként hozott határozat végrehajtása feltételeinek ugyanakkor olyanoknak kell lenniük, hogy lehetővé tegyék egy új határozat, amely összhangban van a határozatot megsemmisítő ítéletben foglalt értékeléssel, rövid időn belüli meghozatalát oly módon, hogy a kellően gondos harmadik országbeli állampolgár az említett irányelvből eredő jogainak teljes körű érvényesülését élvezhesse.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.
(
i
)	A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.