62022CJ0760_RES
Sag C-760/22
FP_QV_IN_YL_VD_JFogOL
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sofijski gradski sad)
Domstolens dom (Første Afdeling) af 4. juli 2024
»Præjudiciel forelæggelse – retligt samarbejde i straffesager – direktiv (EU) 2016/343 – retten til at være til stede under retssagen – mulighed for, at en tiltalt kan deltage i retsmøderne via videokonference under retssagen«
Retligt samarbejde i straffesager – styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager – direktiv 2016/343 – retten til at være til stede under retssagen – den tiltaltes deltagelse på udtrykkelig anmodning i retsmøderne via videokonference – lovlighed – betingelser – overholdelse af bestemmelser om sagsbehandlingen
(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2016/343, art. 1 og art. 8, stk. 1)
(jf. præmis 26-30 og 32 samt domskonkl.)
Resumé
Efter en anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sofijski gradski sad (byretten i Sofia, Bulgarien) tog Domstolen stilling til en tiltalts mulighed for at deltage i retsmøderne i sin straffesag via videokonference.
FP anklages af Spetsializirana prokuratura (særlig anklagemyndighed, Bulgarien) for at have deltaget i en kriminel organisation, der er oprettet med henblik på berigelse og med henblik på at begå overtrædelser af skattelovgivningen. Den 12. oktober 2021 deltog han i det første offentlige retsmøde i retssagen via en videokonference. Han erklærede, at han ønskede at deltage i retssagen online, da han boede og arbejdede i Det Forenede Kongerige. Hans advokat, som var fysisk til stede i retssalen, oplyste, at hans klient havde kendskab til alle sagens dokumenter. I øvrigt kunne ethvert nyt dokument under retsmødet fremsendes elektronisk til FP med henblik på en rettidig undersøgelse, og drøftelserne mellem FP og dennes advokat kunne organiseres fortroligt ved hjælp af en særskilt forbindelse.
Den strafferetlige domstol, der behandlede sagen (
1
), gav FP tilladelse til at deltage i retssagen via videokonference på grundlag af en bestemmelse i national ret, der giver mulighed for at afholde offentlige retsmøder på afstand under undtagelsestilstanden eller den ekstraordinære epidemiske nødsituation og i to måneder efter ophævelsen heraf (
2
). Denne bestemmelse fandt imidlertid kun anvendelse indtil den 31. maj 2022. Selv om FP inden denne dato faktisk deltog via videokonference i de fleste retsmøder under retssagen, var denne ret under retsmødet den 13. juni 2022 således i tvivl om, hvorvidt denne mulighed fortsat bestod i bulgarsk ret.
I mangel af et retsgrundlag i national ret, der udtrykkeligt tillader brugen af videokonference, er den forelæggende ret i tvivl om, hvorvidt den mulighed, som en tiltalt har for at deltage i retsmøderne under retssagen ved hjælp af denne teknik, er forenelig med direktiv 2016/343 (
3
), navnlig med direktivets artikel 8, stk. 1 (
4
).
Domstolens bemærkninger
Indledningsvis fastslog Domstolen, at det fremgår af dens praksis, at en tiltalt i medfør af den ret, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, i direktiv 2016/343, skal være i stand til selv at give møde i de retsmøder, der afholdes i forbindelse med retssagen mod denne, uden at dette direktiv pålægger medlemsstaterne at indføre en forpligtelse for enhver mistænkt eller tiltalt til at være til stede under den retssag, som er anlagt mod vedkommende (
5
). Domstolen bemærkede ligeledes, at det følger af nævnte direktivs artikel 1, at direktivet har til formål at fastsætte fælles minimumsregler for visse aspekter af uskyldsformodningen i straffesager og for mistænktes og tiltaltes ret til at være til stede under retssagen i disse sager og ikke at foretage en fuldstændig harmonisering af strafferetsplejen.
Det fremgår af det ovenstående, at artikel 8, stk. 1, i direktiv 2016/343 ikke regulerer spørgsmålet om, hvorvidt medlemsstaterne kan fastsætte, at den tiltalte efter udtrykkelig anmodning kan deltage i retsmøderne i straffesagen via videokonference, idet et sådant spørgsmål henhører under national ret. Følgelig er denne bestemmelse ikke til hinder for, at en tiltalt efter udtrykkelig anmodning kan deltage i retsmøderne under sin retssag via videokonference, idet retten til en retfærdig rettergang i øvrigt skal sikres.
(
1
) – Den ret, der oprindeligt behandlede sagen, var Spetsializiran nakazatelen sad (særlig domstol i straffesager, Bulgarien). Efter en lovændring, der trådte i kraft den 27.7.2022, blev denne imidlertid opløst, og kompetencen til at træffe afgørelse i visse straffesager, der blev indbragt for denne ret, herunder hovedsagen, blev overført til Sofijski gradski sad (byretten i Sofia).
(
2
) – Artikel 6a, stk. 2, i Zakon za merkite i deystviyata po vreme na izvanrednoto polozhenie, obyaveno s reshenie na Narodnoto sabranie 13.03.2020 g. i za preodolyavane na posleditsite (lov om foranstaltninger og handlinger under den undtagelsestilstand, som blev indført ved nationalforsamlingens afgørelse af 13.3.2020, og om håndteringen af følgerne).
(
3
) – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/343 af 9.3.2016 om styrkelse af visse aspekter af uskyldsformodningen og retten til at være til stede under retssagen i straffesager (EUT 2016, L 65, s. 1).
(
4
) – Artikel 8, stk. 1, i direktiv 2016/343 bestemmer: »Medlemsstaterne sikrer, at mistænkte eller tiltalte har ret til at være til stede under retssagen.«
(
5
) – Jf. i denne retning dom af 15.9.2022, HN (Sag mod en tiltalt, der er udsendt fra området) (C-420/20, EU:C:2022:679, præmis 40), og af 8.12.2022, HYA m.fl. (Ikke muligt at afhøre anklagemyndighedens vidner) (C-348/21, EU:C:2022:965, præmis 34 og 36).