62003CJ0375_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-375/03,
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
ved W. Wils, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg,
sagsøger,
mod
Storhertugdømmet Luxembourg
ved S. Schreiner, som befuldmægtiget,
sagsøgt,
angående en påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203, s. 1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme nævnte direktiv, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om sådanne bestemmelser,
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling),
sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas (refererende dommer), og dommerne
R. Schintgen og
K. Schiemann,
generaladvokat: J. Kokott,
justitssekretær: R. Grass,
på grundlag af den refererende dommers rapport,
og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1. Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 8. september 2003 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203, s. 1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om sådanne bestemmelser.
2. Artikel 12, stk. 1, i direktiv 2000/30 bestemmer, at medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 10. august 2002, og at de straks underretter Kommissionen herom.
3. Da Kommissionen ikke var blevet underrettet af Storhertugdømmet Luxembourg om nationale bestemmelser, det havde vedtaget for at gennemføre direktiv 2000/30 i national ret inden for den i direktivet fastsatte frist, besluttede den at indlede den traktatbrudsprocedure, der er fastsat i artikel 226 EF. Efter at have tilstillet denne medlemsstat en åbningsskrivelse, hvori den anmodede den om at fremkomme med sine bemærkninger, fremsatte Kommissionen den 19. december 2002 en begrundet udtalelse over for nævnte medlemsstat, hvori den opfordrede den til at efterkomme udtalelsen inden for en frist på to måneder. I sin svarskrivelse af 11. marts 2003 oplyste Storhertugdømmet Luxembourg Kommissionen om, at bemærkningerne til forslag til lov om ændring af lov af 14. februar 1955 om offentlig vejtrafik, såvel som forslag til storhertugelig bekendtgørelse om indførelse af syn ved vejsiden, var under udarbejdelse. Da Kommissionen ikke efterfølgende modtog nye oplysninger fra denne medlemsstat, besluttede den at anlægge nærværende sag.
4. Kommissionen har gjort gældende, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til de relevante bestemmelser i direktiv 2000/30, idet det ikke har vedtaget de foranstaltninger, som var nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om sådanne bestemmelser.
5. Storhertugdømmet Luxembourg har ikke bestridt, at det har undladt at gennemføre nævnte direktiv. Det har imidlertid anført, at Conseil de gouvernement den 3. november 2003 vedtog et forslag til lov og et forslag til storhertugelig bekendtgørelse om gennemførelse af direktivet. Disse to forslag er blevet forelagt Conseil d'État, landbrugskammeret, handelskammeret og håndværkerkammeret til udtalelse. Forslaget til lov blev fremsat for deputeretkammeret den 2. december 2003.
6. Det bemærkes, at Storhertugdømmet Luxembourg ikke bestrider, at det ved udløbet af den frist, som var fastsat i den begrundede udtalelse, endnu ikke havde truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktiv 2000/30, og har i denne forbindelse begrænset sig til at beskrive udviklingen i processen med henblik på at sikre en sådan gennemførelse.
7. Ifølge fast praksis skal spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger et traktatbrud, imidlertid vurderes på baggrund af forholdene i medlemsstaten, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse, og ændringer af forholdene i tiden derefter kan ikke tages i betragtning af Domstolen (jf. bl.a. dom af 6.3.2003, sag C-211/02, Kommissionen mod Luxembourg, Sml. I, s. 2429, præmis 6).
8. I nærværende sag er det ubestridt, at der ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse ikke var truffet nogen foranstaltninger med henblik på gennemførelsen af direktiv 2000/30 i luxembourgsk ret.
9. Af disse grunde bør der gives Kommissionen medhold i søgsmålet.
10. Det må herefter fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 2000/30, idet det ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
11. I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger, og Storhertugdømmet Luxembourg har tabt sagen, bør det pålægges det at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling)
1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område, idet det ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.