62022TJ0483
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (piektā palāta paplašinātā sastāvā)
2025. gada 24. septembrī (
*1
)
Sabiedrības veselība – Cilvēkiem paredzētas zāles – Zāļu “Nexviadyme (alfa avalglikozidāze)” tirdzniecības atļauja – Alfa avalglikozidāzes neatzīšana par jaunu aktīvo vielu – Direktīva 2001/83/EK – Regula (EK) Nr. 726/2004 – Komisijas dokuments “Paziņojums pieteikumu iesniedzējiem, 2.A daļa, Tirdzniecības atļaujas piešķiršanas procedūras, 1. nodaļa, Tirdzniecības atļauja” – Pierādīšanas standarts – Pienākums norādīt pamatojumu – Labas pārvaldības princips – Tiesības tikt uzklausītam – Lēmums svītrot zāles no Savienības Zāļu retu slimību ārstēšanai reģistra – Regula (EK) Nr. 141/2000 – Regula (EK) Nr. 847/2000 – Ievērojams labums – Pierādīšanas standarts – Pienākums norādīt pamatojumu
Lietā T‑483/22
Sanofi BV
, bijusī Genzyme Europe BV, Amsterdama (Nīderlande), ko pārstāv P. Bogaert, B. Van Vooren un V. Sturla, advokāti,
prasītāja,
ko atbalsta
European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope)
, Brisele (Beļģija), ko pārstāv C. Schoonderbeek, advokāte,
persona, kas iestājusies lietā,
pret
Eiropas Komisiju, ko pārstāv E. Mathieu, M. Owsiany‑Hornung un A. Spina, pārstāvji,
atbildētāja,
ko atbalsta
Eiropas Zāļu aģentūra (EMA), ko pārstāv S. Drosos, H. Kerr, S.‑M. Kamo un G. Gavriilidou, pārstāvji,
persona, kas iestājusies lietā,
VISPĀRĒJĀ TIESA (piektā palāta paplašinātā sastāvā)
apspriežu laikā šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Svenningsens [J. Svenningsen], tiesneši K. Makiokī [C. Mac Eochaidh] (referents) J. Laitenbergers [J. Laitenberger], H. Martins i Peress de Nanklaress [J. Martín y Pérez de Nanclares] un M. Stanku [M. Stancu]
sekretārs: P. Kullens [P. Cullen], administrators,
ņemot vērā rakstveida procesu,
pēc 2024. gada 10. septembra tiesas sēdes
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Ar prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu, prasītāja Sanofi BV (agrāk – Genzyme Europe BV) lūdz daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2022) 4531 final (2022. gada 24. jūnijs), ar ko piešķir tirdzniecības atļauju cilvēkiem paredzētām bioloģiskajām zālēm “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze” (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), pirmkārt, ciktāl šajā lēmumā ir netieši norādīts, ka alfa avalglikozidāze nav jauna aktīvā viela (turpmāk tekstā – “JAV”), un, otrkārt, ciktāl šī paša lēmuma 5. pantā ir noteikts, ka minētās zāles netiek klasificētas kā zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai.
Atbilstošās tiesību normas
Par jēdzieniem “bioloģiskas zāles” un “aktīvā viela”
2
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (OV 2001, L 311, 67. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2022. gada 12. aprīļa Direktīvu (ES) 2022/642 (OV 2022, L 118, 4. lpp.) (turpmāk tekstā – “Direktīva 2001/83”), I pielikuma I daļas 3.2.1.1. punkta b) apakšpunkta trešajā daļā ir precizēts, ka “bioloģiskas zāles ir preparāts, kurā aktīvā viela ir bioloģiska viela”.
3
Direktīvas 2001/83 1. panta 3.a punktā “aktīvā viela” ir definēta kā “jebkura viela vai vielu maisījums, ko paredzēts izmantot zāļu ražošanā un kas pēc izmantošanas ražošanā kļūst pat attiecīgo zāļu aktīvo vielu, kuras paredzētas, lai nodrošinātu farmakoloģisku, imunoloģisku vai metabolisku iedarbību, ar mērķi atjaunot, uzlabot vai pārveidot fizioloģiskas funkcijas vai noteikt medicīnisku diagnozi”.
4
Saskaņā ar Direktīvas 2001/83 I pielikuma I daļas 3.2.1.1. punkta b) apakšpunkta trešo daļu bioloģiskas izcelsmes viela ir tāda, kuru ražo vai ekstrahē no bioloģiska avota un kuras raksturojumam un kvalitātes noteikšanai jāveic fizikālie, ķīmiskie un bioloģiskie testi, kā arī jākontrolē ražošanas process.
5
Kā noteikts Direktīvas 2001/83 I pielikumā, bioloģisko zāļu izejvielas var būt mikroorganismi, vai nu augu vai dzīvnieku izcelsmes orgāni un audi, cilvēku vai dzīvnieku izcelsmes šūnas vai šķidrumi (arī asins vai plazma), un šūnu biotehnoloģiskā uzbūve.
Par tirdzniecības atļauju pieteikumu izskatīšanas procedūru
6
Zāļu tirdzniecības atļaujas (turpmāk tekstā – “TA”) saņemšanas procedūru Eiropas Savienībā reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 726/2004 (2004. gada 31. marts), ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Savienības procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (OV 2004, L 136, 1. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 11. decembra Regulu (ES) 2019/5 (OV 2019, L 4, 24. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 726/2004”), un Direktīva 2001/83.
7
Saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 3. panta 1. punktu un Direktīvas 2001/83 6. panta 1. punktu nevienas zāles nedrīkst laist Savienības vai dalībvalsts tirgū, kamēr Savienība vai dalībvalsts kompetentā iestāde nav izsniegusi TA.
8
Regulā Nr. 726/2004 ir paredzēta centralizēta TA procedūra noteiktām zālēm, tostarp tām, kas apzīmētas kā “zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai” saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 141/2000 (1999. gada 16. decembris) par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (OV 2000, L 18, 1. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2019. gada 20. jūnija Regulu (ES) 2019/1243 (OV 2019, L 198, 241. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 141/2000”).
9
Saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 5. panta 2. punktu, 6. panta 3. punktu un 56. panta 1. punkta a) apakšpunktu EMA Cilvēkiem paredzēto zāļu komitejai (turpmāk tekstā – “CPZK”) ir jāsniedz EMA atzinums par TA piešķiršanu cilvēkiem paredzētām zālēm un par visiem jautājumiem, kas saistīti ar cilvēkiem paredzēto zāļu novērtēšanu.
10
Kā noteikts Regulas Nr. 726/2004 9. panta 3. punktā, EMA nosūta CPZK atzinumu Komisijai, dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam. Saskaņā ar šīs regulas 9. panta 2. punktu TA pieteikuma iesniedzējs var iesniegt CPZK atzinuma pārskatīšanas pieprasījumu.
11
Regulas Nr. 726/2004 10. panta 1. punkta pirmajā daļā paredzēts, ka pēc CPZK atzinuma saņemšanas Komisija sagatavo lēmuma projektu par TA pieteikumu. Šīs pašas regulas 10. panta 1. punkta ceturtajā daļā noteikts, ka gadījumos, kad lēmuma projekts atšķiras no EMA atzinuma, Komisija pievieno paskaidrojumu, kurā sīki izklāstīti šo atšķirību iemesli. Šo lēmuma projektu nosūta dalībvalstīm un pieteikuma iesniedzējam. Saskaņā ar minētās regulas 10. panta 2. punktu, lasot to kopā ar tās 87. pantu, Komisija pēc Cilvēkiem paredzēto zāļu pastāvīgās komitejas atzinuma saņemšanas pieņem galīgo lēmumu.
Par jēdzieniem “normatīvais datu aizsardzības laika posms” un “normatīvais realizācijas aizsardzības laika posms”
12
Atbilstoši Direktīvas 2001/83 10. panta 2. punkta b) apakšpunktam ģenēriskās zāles ir zāles, kurās ir tāds pats aktīvo vielu kvalitatīvais un kvantitatīvais sastāvs un tāda pati zāļu forma kā atsauces zālēm un kuru bioekvivalence ar atsauces zālēm ir pierādīta.
13
Direktīvas 2001/83 10. panta 1. punkta pirmajā un otrajā daļā ir atļauts piešķirt atļauju ģenēriskajām zālēm:
“Atkāpjoties no 8. panta 3. punkta i) apakšpunkta prasībām un neierobežojot tiesību aktus, kas attiecas uz rūpnieciskā un komerciālā īpašuma aizsardzību, nav jāprasa pieteikuma iesniedzējam sniegt pirmsklīnisko testu un klīniskās izpētes rezultātus, ja viņš var pierādīt, ka zāles ir ģenēriskas atsauces (references) zālēm, kam saskaņā ar 6. pantu ir piešķirta atļauja dalībvalstī vai [Savienībā] vismaz uz astoņiem gadiem.
Ģenēriskas zāles, kam piešķirta atļauja saskaņā ar šo noteikumu, nevar laist tirgū līdz nav pagājuši desmit gadi no sākotnējās atļaujas piešķiršanas atsauces (references) zālēm.”
14
Saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 11. apsvērumu cilvēkiem paredzētām zālēm datu aizsardzības laika posmam saistībā ar pirmsklīniskajiem testiem un klīnisko izpēti jābūt tādam, kā paredzēts Direktīvā 2001/83. Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punktā noteikts:
“Neierobežojot tiesību aktus par rūpnieciskā un komerciālā īpašuma aizsardzību, cilvēkiem paredzētās zāles, kas ir reģistrētas saskaņā ar šīs regulas noteikumiem, izmanto astoņu gadu datu tirdzniecības aizsardzības laika posmu un desmit gadu realizācijas laika posmu [..].”
Par jēdzieniem “visaptveroša atļauja” un “TA papildu attiecināšana”
15
Direktīvas 2001/83 6. panta 1. punkta otrajā daļā jēdziens “visaptveroša tirdzniecības atļauja” izklāstīts šādi:
“Kad [..] zālēm piešķir sākotnēju tirdzniecības atļauju, katram papildu stiprumam, zāļu formai, lietošanas veidam, noformējumam, kā arī katrai atļaujas modifikācijai un pagarinājumam [papildu attiecināšanai] arī jāpiešķir atsevišķa atļauja saskaņā ar pirmo daļu vai šīs izmaiņas iekļauj sākotnējā tirdzniecības atļaujā. Visas šīs tirdzniecības atļaujas uzskata par visaptverošas tirdzniecības atļaujas daļām, jo īpaši 10. panta 1. punkta piemērošanas nolūkā.”
16
Komisijas Regulas (EK) Nr. 1234/2008 (2008. gada 24. novembris) par izmaiņu izskatīšanu cilvēkiem paredzētu zāļu un veterināro zāļu tirdzniecības atļauju nosacījumos (OV 2008, L 334, 7. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2021. gada 24. marta Deleģēto regulu (ES) 2021/756 (OV 2021, L 162, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1234/2008”), 2. panta 4. punktā noteikts, ka minētajā regulā “tirdzniecības atļaujas papildu attiecināšana” vai “papildu attiecināšana” ir izmaiņas, kas norādītas I pielikumā un atbilst tajā izklāstītajiem nosacījumiem.
17
Regulas Nr. 1234/2008 I pielikumā “Tirdzniecības atļauju papildu attiecināšana” noteikts:
“1. Uz aktīvo(‑ajām) vielu(‑ām) attiecināmās izmaiņas:
a)
aktīvās ķīmiskās vielas aizstāšana ar citu sāls/estera kompleksu/atvasinājumu (ar to pašu ārstniecisko sastāvdaļu), ja iedarbīguma/drošuma raksturlielumi būtiski neatšķiras;
b)
aizstāšana ar citu izomēru vai citu izomēru maisījumu, maisījuma aizstāšana ar izolētu izomēru (piem., racemātu aizstāj ar vienu enantiomēru), ja iedarbīguma/drošuma raksturlielumi būtiski neatšķiras;
c)
bioloģiskās izcelsmes aktīvās vielas aizstāšana ar vielu, kurai ir mazliet citāda molekulārā struktūra, ja iedarbīguma vai drošuma raksturlielumi būtiski neatšķiras, [..]
[..].”
Par Komisijas dokumentu “Paziņojums pieteikumu iesniedzējiem, 2.A daļa, Tirdzniecības atļaujas piešķiršanas procedūras, 1. nodaļa, Tirdzniecības atļauja”
18
Dokumentu “Paziņojums pieteikumu iesniedzējiem, 2.A daļa, Tirdzniecības atļaujas piešķiršanas procedūras, 1. nodaļa, Tirdzniecības atļauja – 2019. gada jūlijs (11. redakcija)” (turpmāk tekstā – “Paziņojums pieteikumu iesniedzējiem”) Komisija izstrādājusi, pamatojoties uz Regulas Nr. 726/2004 6. panta 4. punktu un Direktīvas 2001/83 I pielikumu un apspriežoties ar EMA, dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, un tajā ir atspoguļotas saskaņotas dalībvalstu, EMA un Komisijas nostājas.
19
Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem 2.3. punktā “Jēdziens “visaptveroša atļauja”” attiecībā uz JAV jēdzienu ir ietverti šādi precizējumi:
“Ja novērtējamās zāles satur esošas aktīvās vielas modifikāciju, tirdzniecības atļaujas piešķiršanas procedūras laikā norāda, vai zāles satur jaunu aktīvo vielu. No šī precizējuma ir atkarīga visaptverošas tirdzniecības atļaujas esība vai neesība gadījumā, ja zāles pieder vienam un tam pašam tirdzniecības atļaujas turētājam. Pieteikums par jaunas aktīvās vielas statusa piešķiršanu jāiesniedz sākotnējā tirdzniecības atļaujas pieteikumā zālēm, kas satur modificēto vielu, un tas netiks izskatīts ar atpakaļejošu spēku. Šo novērtējumu veic saskaņā ar jaunas aktīvās vielas definīciju [paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem] I pielikumā, un secinājums ir jāatspoguļo vismaz novērtējuma ziņojumā. Ja novērtējuma ziņojumā nav norādīts, ka zāles satur jaunu aktīvo vielu, tiks uzskatīts, ka attiecīgās zāles satur to pašu aktīvo vielu un ka uz tām attiecas iepriekš atļauto zāļu visaptverošā atļauja [..].”
20
Saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumu “Jaunas aktīvās vielas definīcija” ķīmiska, bioloģiska vai radiofarmaceitiska JAV citastarp var būt:
–
ķīmiska, bioloģiska vai radiofarmaceitiska viela, kas Savienībā vēl nav atļauta cilvēkiem paredzētajās zālēs (turpmāk tekstā – “Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmais ievilkums”);
–
tādas ķīmiskas vielas izomērs, izomēru maisījums, komplekss vai atvasinājums, vai sāls, kas iepriekš atļauts cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā, bet kura īpašības būtiski atšķiras no iepriekš atļautās ķīmiskās vielas drošuma un/vai iedarbīguma ziņā (turpmāk tekstā – “Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma otrais ievilkums”);
–
bioloģiskas izcelsmes viela, kas iepriekš atļauta cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā, bet kuras īpašības būtiski atšķiras drošuma un/vai iedarbīguma ziņā viena vai vairāku šādu atšķirīgu elementu dēļ: molekulārā struktūra, izgatavošanas izejviela vai process (turpmāk tekstā – “Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešais ievilkums”).
Par zāļu atzīšanu par “zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai” un šo zāļu TA pieteikumu izskatīšanas procedūru
21
No Regulas Nr. 141/2000 1. un 2. apsvēruma izriet, ka Savienības mērķis ir stimulēt farmācijas nozari veicināt zāļu izpēti, izstrādi un laišanu tirgū tādu slimību ārstēšanai, kuras ir tik reti sastopamas, ka paredzētā produkta pārdošana nekompensētu zāļu, kas paredzētas to diagnosticēšanai, novēršanai vai ārstēšanai, izstrādes un tirdzniecības izmaksas (turpmāk tekstā – “zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai”).
22
Šajā ziņā Savienības likumdevējs it īpaši Regulas Nr. 141/2000 8. panta 1. punktā ir paredzējis, ka tad, ja TA tiek piešķirta zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai, Savienība un dalībvalstis desmit gadus attiecībā uz to pašu terapeitisko indikāciju neapstiprina citu TA pieteikumu, nepiešķir TA vai neapstiprina pieteikumu par esošas TA papildu attiecināšanu uz līdzīgām zālēm.
23
Saskaņā ar Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punktu zālēm piešķir zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusu, ja to iniciators var pierādīt, ka:
“a)
ka tās ir paredzētas tādām diagnozēm, dzīvību apdraudošu vai hroniski novājinošu saslimšanu profilaksei vai ārstēšanai, kas skar ne vairāk kā piecas no 10 tūkstošiem personu Kopienā, kad iesniegts pieteikums, vai
ka tās ir paredzētas tādām diagnozēm, dzīvību apdraudošu, nopietni novājinošu saslimšanu vai nopietnu un hronisku saslimšanu profilaksei vai ārstēšanai Kopienā, un bez stimuliem ir maz ticams, ka zāļu tirdzniecība Kopienā spēs radīt pietiekamu ienākumu, lai attaisnotu nepieciešamo investīciju;
un
b)
ka attiecībā uz minēto saslimšanu nepastāv apmierinošas diagnostikas, profilakses un ārstēšanas metodes, kas apstiprinātas Kopienā vai, ja tādas pastāv, ka zāles var dot ievērojamu labumu tiem, kurus skārusi šī saslimšana.”
24
Komisijas Regulas (EK) Nr. 847/2000 (2000. gada 27. aprīlis), ar ko izklāsta noteikumus kritēriju īstenošanai, lai zālēm piešķirtu zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusu, un jēdzienu līdzīgas zāles un klīniskais pārākums definīcijas (OV 2000, L 103, 5. lpp.), 3. panta 2. punktā paredzēts, ka Regulas Nr. 141/2000 3. panta piemērošanas nolūkā ar “ievērojamu labumu” saprot klīniski nozīmīgas priekšrocības vai būtisku ieguldījumu pacienta aprūpē.
25
Saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 56. panta 1. punkta c) apakšpunktu, kā arī Regulas Nr. 141/2000 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 5. panta 5. punktu un 12. punkta b) apakšpunktu EMA Reti sastopamu slimību ārstēšanas zāļu komitejai (turpmāk tekstā – “COMP”) ir jāizskata pieteikumi par zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa piešķiršanu zālēm, ko tai iesnieguši zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai iniciatori, un jāveic turpmāka atkārtota izvērtēšana par to, vai ir ievēroti kritēriji statusa piešķiršanai attiecīgo zāļu TA pieteikuma stadijā.
26
Regulas Nr. 141/2000 5. panta 1. punktā noteikts, ka, lai saņemtu kandidātzāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusu, iniciatoram jāiesniedz pieteikums EMA jebkurā zāļu izstrādes stadijā pirms TA pieteikuma iesniegšanas.
27
Saskaņā ar Regulas Nr. 141/2000 5. panta 4.–9. punktu pieteikumu pēc tam izskata COMP, kas nosūta atzinumu Komisijai, kura vajadzības gadījumā pieņem lēmumu par zāļu iekļaušanu Savienības zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistrā.
28
Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunktā noteikts, ka zāles, kam piešķirts zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statuss, izslēdz no Savienības zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra, ja pirms TA piešķiršanas ir konstatēts, ka attiecībā uz šīm zālēm vairs netiek izpildīti šīs regulas 3. pantā noteiktie kritēriji.
29
Ja no COMP atzinuma izriet, ka pieteikums par statusa piešķiršanu neatbilst Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem, šīs regulas 5. panta 7. punktā paredzēts, ka iniciators var iesniegt sīki izstrādātu apelācijas pamatojumu COMP, kura lemj par nepieciešamību pārskatīt savu atzinumu.
30
Saskaņā ar Regulas Nr. 141/2000 5. panta 8. punktu COMP galīgo atzinumu nosūta Komisijai, kas pieņem lēmumu.
Tiesvedības priekšvēsture
Zāļu “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze” izstrāde
31
Kopš 2006. gada marta prasītājai pieder TA zālēm “Myozyme” – bioloģiskām zālēm, kuru aktīvā viela ir alfa alglikozidāze. “Myozyme” ir enzīmu aizstājterapija, kas paredzēta pacientiem, kuri slimo ar II tipa glikogenozi, kas ir reta pārmantojama slimība. “Myozyme” pacientiem nodrošina trūkstošo alfa glikozidāzes rekombinēto versiju.
32
Lai uzlabotu II tipa glikogenozes pacientu ārstēšanu, prasītāja pārveidoja “Myozyme” aktīvās vielas, proti, alfa alglikozidāzes, molekulāro struktūru, to kombinējot – ķīmiski sasaistot to ar daudzām sintētiskā glikāna “E13 (bis‑mannoze‑6 – fosfāts‑tetramannoze‑glikāns)” kopijām.
33
2014. gada 26. martā Komisija pieņēma lēmumu, ar ko pārveidotā enzīmu aizstājterapija – tagad ar nosaukumu “cilvēka rekombinantā alfa glikozidāze apvienojumā ar vairākām bis‑mannozes‑6 – sintētiskā fosfāta‑tetra‑mannoze‑glikāna kopijām” –, kuras iniciatore ir prasītāja, tika apzīmēta kā zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai II tipa glikogenozes ārstēšanai un iekļauta zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai Savienības reģistrā saskaņā ar Regulas Nr. 141/2000 5. panta 9. punktu.
34
2015. gada novembrī, atbildot uz lūgumu sniegt zinātnisku atzinumu saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 57. panta 1. punkta n) apakšpunktu, redakcijā, kas bija piemērojama attiecīgajā laikā, prasītāja no EMA saņēma palīdzību protokolu izstrādē par pārveidotās enzīmu aizstājterapijas izstrādi, kas tolaik tika apzīmēta ar atsaucēm uz kandidātzālēm “neoGAA” vai “GZ402666” (turpmāk tekstā – “palīdzība protokolu izstrādē”).
TA pieteikums
35
2020. gada 11. septembrī prasītāja saskaņā ar centralizēto procedūru Savienības līmenī iesniedza EMA TA pieteikumu zālēm ar nosaukumu “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze”. Šim pieteikumam bija pievienots pielikums, kurā izklāstīti iemesli, kuru dēļ, pēc prasītājas domām, “Nexviadyme” aktīvā viela, proti, alfa avalglikozidāze, jāuzskata par JAV. Prasītāja arī iesniedza EMA divus ziņojumus, lai pamatotu zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa saglabāšanu TA piešķiršanas brīdī.
36
EMA TA pieteikuma dokumentācijas novērtēšanas procedūra sākās 2020. gada 1. oktobrī.
37
2021. gada 20. jūlijā notika sanāksme, kas bija paredzēta prasītājas mutvārdu paskaidrojumiem.
38
2021. gada 23. jūlijā, piemērojot Regulas Nr. 726/2004 7. pantu, CPZK izdeva atzinumu, kurā vienprātīgi ieteica Komisijai piešķirt TA “Nexviadyme” un uzskatīja, ka alfa avalglikozidāze nav JAV (turpmāk tekstā – “CPZK 2021. gada 23. jūlija atzinums”).
39
Priekšlikums noraidīt JAV statusu alfa avalglikozidāzei bija balstīts uz CPZK novērtējuma ziņojumu, kas arī datēts ar 2021. gada 23. jūliju un atbilstoši kam minēto vielu nevar kvalificēt kā JAV nedz saskaņā ar šī jēdziena definīciju, kura paredzēta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumā, nedz saskaņā ar šī jēdziena definīciju, kas paredzēta minētā pielikuma trešajā ievilkumā.
40
CPZK 2021. gada 23. jūlija atzinumā turklāt bija norādīts, ka saskaņā ar Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punktu COMP sniegs atzinumu par to, vai “Nexviadyme” tiek saglabāts zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statuss.
JAV pieteikuma pārskatīšana
41
2021. gada 27. jūlijā prasītāja saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 9. panta 2. punktu iesniedza EMA lūgumu daļēji pārskatīt CPZK 2021. gada 23. jūlija atzinumu, kas attiecās tikai uz atteikumu atzīt alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu. 2021. gada 9. septembrī tā iesniedza sīki izstrādātu pārskatīšanas pieprasījuma pamatojumu.
42
2021. gada 8. novembrī prasītāja CPZK sniedza mutvārdu paskaidrojumus.
43
2021. gada 11. novembrī CPZK vienprātīgi pieņēma galīgo atzinumu, kurā tā uzskatīja, ka alfa avalglikozidāze nav JAV (turpmāk tekstā – “CPZK galīgais atzinums”).
44
CPZK galīgais atzinums ir balstīts uz 2021. gada 11. novembra galīgo novērtējuma ziņojumu (turpmāk tekstā – “CPZK galīgais novērtējuma ziņojums”), kurš pievienots minētajam galīgajam atzinumam.
45
Saskaņā ar CPZK galīgo novērtējuma ziņojumu alfa avalglikozidāze pati par sevi nevarēja tikt kvalificēta kā JAV atbilstoši šī jēdziena definīcijai, kas paredzēta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumā, jo tā strukturāli ir saistīta ar alfa alglikozidāzi – vielu, kas ir jau atļauta “Myozyme” aktīvā viela, un, to lietojot, pacienti saņem to pašu alfa avalglikozidāzes ārstniecisko sastāvdaļu, jo abu minēto vielu aminoskābju sekvence ir tāda pati. Alfa avalglikozidāze arī nevarēja tikt kvalificēta kā JAV saskaņā ar šī jēdziena definīciju, kas paredzēta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajā ievilkumā, jo nebija pietiekamu pierādījumu, ka alfa avalglikozidāzes īpašības būtiski atšķiras no alfa alglikozidāzes īpašībām drošuma un/vai iedarbīguma ziņā.
46
CPZK galīgais atzinums tika nosūtīts Komisijai.
Zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statuss
47
Attiecībā uz jautājumu par “Nexviadyme” kā zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa saglabāšanu vai nesaglabāšanu COMP2021. gada 9. novembrī sagatavoja sākotnējo ziņojumu, kurā tā izklāstīja savu nostāju attiecībā uz kritēriju par retu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu statusa piešķiršanai ievērošanas pārskatīšanu, kurā šī komiteja aicināja prasītāju vairāk pamatot alfa avalglikozidāzes ievērojamo labumu salīdzinājumā ar alfa alglikozidāzi. 2021. gada 22. novembrī prasītāja atbildēja uz minēto aicinājumu.
48
2021. gada 20. decembrīCOMP sniedza atzinumu, vienprātīgi iesakot izslēgt “Nexviadyme” no zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra (turpmāk tekstā – “COMP2021. gada 20. decembra atzinums”).
49
COMP uzskata, ka “Nexviadyme” ievērojamais labums Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē salīdzinājumā ar “Myozyme”, kas ir apmierinoša II tipa glikogenozes ārstēšanas metode, nav pienācīgi pierādīts. Šim atzinumam bija pievienota COMP2021. gada 20. decembra nostāja par zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa piešķiršanas kritēriju ievērošanas pārskatīšanu.
COMP 2021. gada 20. decembra atzinuma pārskatīšana
50
2022. gada 21. martā prasītāja atbilstoši Regulas Nr. 141/2000 5. panta 7. punktam iesniedza EMA sīki izstrādātu pamatojumu prasībai par COMP2021. gada 20. decembra atzinumu.
51
2022. gada 12. aprīlī prasītāja COMP sniedza mutvārdu paskaidrojumus.
52
2022. gada 26. aprīlīCOMP vienprātīgi pieņēma galīgo atzinumu, kā arī galīgo nostāju (turpmāk tekstā attiecīgi – “COMP galīgais atzinums” un “COMP galīgā nostāja”), apstiprinot sākotnējo ieteikumu izslēgt “Nexviadyme” no Savienības zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra, pamatojoties uz to, ka nav izpildīts Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētais statusa piešķiršanas kritērijs, proti, “Nexviadyme” ievērojamais labums salīdzinājumā ar “Myozyme”.
53
COMP galīgais atzinums tika nosūtīts Komisijai.
54
2022. gada 3. maijā notika sanāksme, kurā piedalījās prasītāja un Komisijas dienesti.
55
2022. gada 23. maijā Komisija izstrādāja lēmuma projektu, kurā bija paredzēta “Nexviadyme” TA piešķiršana un kuru tā nosūtīja Cilvēkiem paredzēto zāļu pastāvīgajai komitejai saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 10. pantu.
56
2022. gada 8. jūnijā notika atkārtota sanāksme, kurā piedalījās prasītāja un Komisijas dienesti.
Apstrīdētais lēmums
57
2022. gada 24. jūnijā Komisija pieņēma apstrīdēto lēmumu, “ņemot vērā [EMA] atzinumus, ko 2021. gada 11. novembrī formulējusi [CPZK] un 2022. gada 26. aprīlī – [COMP]” (šī lēmuma 5. apsvērums).
58
Apstrīdētā lēmuma 1. pantā noteikts, ka Regulas Nr. 726/2004 3. pantā paredzētā TA tiek piešķirta zālēm “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze”.
59
Savukārt apstrīdētā lēmuma 5. pantā noteikts, ka “zāles “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze [..]” neklasificē kā “zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai”” un ka “attiecīgi būtu jāatjaunina arī [Savienības] zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistrs”.
60
Turklāt apstrīdētajā lēmumā nav skaidras norādes par alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu.
Fakti pēc apstrīdētā lēmuma pieņemšanas
61
2022. gada 1. jūlijā prasītāja lūdza EMA izsniegt tās dokumentu kopijas un iekšējo saziņu saistībā ar lietu “Nexviadyme”, kā arī saziņu starp EMA un Komisiju par šo pašu lietu no 2022. gada aprīļa līdz jūnijam (turpmāk tekstā – “pieteikums par piekļuvi lietas materiāliem”). Pēc tam minētais pieteikums par piekļuvi lietas materiāliem skāra tikai uz dokumentus, kas attiecas uz JAV statusa, kā arī apgalvotā ievērojamā labuma, ko sniedz alfa avalglikozidāze, novērtējumu. 2022. gada 2. un 8. septembrī EMA izsniedza prasītājai 42 dokumentus divās daļās.
62
2022. gada 18. novembrīEMA sabiedriskai apspriešanai publicēja diskusiju dokumenta projektu par kritērijiem, kas jāņem vērā, novērtējot bioloģisko vielu JAV statusu.
Lietas dalībnieku prasījumi
63
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu, pirmkārt, ciktāl šajā lēmumā netieši ir noteikts, ka alfa avalglikozidāze nav JAV, un, otrkārt, ciktāl šī lēmuma 5. pantā ir noteikts, ka “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze” netiek klasificētas kā zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai;
–
piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
64
Komisijas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
prasību noraidīt;
–
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
65
European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) lūdz Vispārējo tiesu apmierināt atcelšanas prasību.
66
EMA prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
prasību noraidīt;
–
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
67
Apstrīdētajā lēmumā un pamatojoties uz diviem dažādiem zinātniskiem novērtējumiem, ko veikušas attiecīgi divas dažādas EMA zinātniskās komitejas, Komisija piešķīra TA attiecībā uz cilvēkiem paredzētām bioloģiskajām zālēm “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze”, tomēr nepiešķirot tām noteiktas normatīvās priekšrocības.
68
Pirmkārt, no apstrīdētā lēmuma netieši izriet, ka “Nexviadyme” aktīvajai vielai, proti, alfa avalglikozidāzei, netika piešķirts JAV statuss, tādējādi izslēdzot iespēju zālēm izmantot astoņus gadus ilgu datu aizsardzības laikposmu un desmit gadu realizācijas aizsardzības laikposmu saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punktu.
69
Šajā ziņā CPZK uzskatīja, ka alfa avalglikozidāze pati par sevi nevar tikt uzskatīta par JAV un ka pierādījumi, ko prasītāja iesniedza, lai pamatotu savas pretenzijas uz JAV statusu saistībā ar “Nexviadyme” aktīvo vielu alfa alglikozidāzi attiecībā pret jau atļautu zāļu, proti, “Myozyme” aktīvo vielu alfa alglikozidāzi, kuru TA arī pieder prasītājai, nav pietiekami, jo šādu secinājumu ir izdarījusi Komisija.
70
Otrkārt, “Nexviadyme” netika piešķirts zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statuss, tādējādi izslēdzot iespēju zālēm piemērot desmit gadu tirgus izņēmuma laikposmu atbilstoši Regulas Nr. 141/2000 8. panta 1. punktam. Šajā ziņā COMP uzskatīja, ka pierādījumi, kas iesniegti, lai TA piešķiršanas brīdī saglabātu “Nexviadyme” kā zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusu, neesot pietiekami, jo šo secinājumu esot izdarījusi arī Komisija.
71
Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus. Pirmie divi pamati attiecas uz netiešu atteikumu piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu. Pirmais pamats attiecas uz Direktīvas 2001/83 10. panta 1. punkta, Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punkta pārkāpumu, acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī nepietiekamu pamatojumu. Otrais pamats attiecas uz Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 41. pantā nostiprinātā labas pārvaldības principa pārkāpumu. Trešais pamats attiecas uz zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa atsaukšanu “Nexviadyme”. Šis pamats attiecas uz Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī nepietiekamu pamatojumu.
72
Vispirms Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu izklāstīt dažus apsvērumus par pārbaudes tiesā raksturu un apjomu, jo tiem ir nozīme gan attiecībā uz netiešu atteikumu piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu, gan uz “Nexviadyme” kā zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa atsaukšanu.
Ievada apsvērumi par pārbaudes tiesā raksturu un apjomu
73
Lēmumi, ar kuriem Komisija nolemj, vai zālēm ir vai nav TA – tostarp, vai tās satur vai nesatur JAV, – jeb tās ir vai nav zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai, tiek pieņemti pēc divu EMA komiteju, proti, CPZK un COMP, sniegtajiem zinātniskajiem atzinumiem.
74
Šajā kontekstā principā ir jānošķir pārbaude, kas Savienības tiesai var būt jāveic attiecībā uz EMA komiteju zinātnisko atzinumu ārējo tiesiskumu un par Komisijas rīcības brīvības īstenošanu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 50. punkts un tajā minētā judikatūra).
75
Attiecībā uz EMA komiteju atzinumu pārbaudi tiesā – un attiecinot to arī uz minēto komiteju novērtējuma ziņojumiem – jānorāda, ka Vispārējā tiesa nevar aizstāt šo komiteju vērtējumu ar savējo. Pārbaude tiesā tiek veikta tikai par komitejas darbības likumību, kā arī tās iekšējo saskaņotību un tās atzinuma pamatojumu. Ievērojot šo pēdējo aspektu, jāpārbauda, vai šajos aktos ir ietverts pamatojums, kas ļauj izvērtēt apsvērumus, uz kuriem tie ir balstīti, un vai tajos ir saprotama saikne starp medicīniskajiem vai zinātniskajiem konstatējumiem un tajos ietvertajiem secinājumiem (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2018. gada 5. decembris, Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija un EMA, T‑329/16, nav publicēts, EU:T:2018:878, 99. punkts, un 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 53. punkts un tajā minētā judikatūra).
76
Attiecībā uz to, kā Komisija izmantojusi savu rīcības brīvību, no iedibinātās judikatūras izriet, ka gadījumā, kad Savienības iestādēm ir plaša rīcības brīvība, it īpaši attiecībā uz ļoti sarežģītu zinātnisku un tehnisku faktu izvērtēšanu, lai noteiktu veicamo pasākumu veidu un apmēru, Savienības tiesai vienīgi ir jāpārbauda, vai šīs izvērtēšanas pilnvaras nav īstenotas, acīmredzami kļūdaini vai nepareizi izmantojot pilnvaras, kā arī vai šīs iestādes nav acīmredzami pārsniegušas savas rīcības brīvības robežas. Šādā kontekstā Savienības tiesa ar savu vērtējumu par zinātniskiem un tehniskiem faktiem nevar aizstāt Savienības iestāžu, kurām vienīgajām LESD uzticēts šis uzdevums, vērtējumu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 51. punkts un tajā minētā judikatūra).
77
Savienības iestāžu plašā rīcības brīvība, uz kuras īstenošanu attiecas ierobežota pārbaude tiesā, aptver ne tikai pieņemamo tiesību normu raksturu un piemērojamību, bet zināmā mērā arī pamata faktu konstatēšanu. Tomēr šāda pārbaude tiesā, pat ja tā ir ierobežota, prasa, lai Savienības iestādes spētu Savienības tiesā pierādīt, ka tiesību akts tika pieņemts, efektīvi īstenojot tās novērtējuma brīvību, un tas nozīmē, ka tika ņemti vērā visi atbilstošie pierādījumi un apstākļi, kas pastāvēja situācijā, kādu ir paredzēts reglamentēt ar šo tiesību aktu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 52. punkts un tajā minētā judikatūra).
78
Turklāt no judikatūras izriet, ka, tā kā šis lēmums tikai un vienkārši apstiprina EMA atzinumu, jāuzskata, ka šī atzinuma saturs, kā arī tā pamatā esošā novērtējuma ziņojuma saturs ir šī lēmuma pamatojuma neatņemama sastāvdaļa, it īpaši attiecībā uz attiecīgo zāļu zinātnisko novērtējumu (skat. spriedumus, 2018. gada 5. decembris, Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija un EMA, T‑329/16, nav publicēts, EU:T:2018:878, 54. punkts un tajā minētā judikatūra, un 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 32. punkts un tajā minētā judikatūra).
79
Šajā lietā apstrīdētajā lēmumā gluži vienkārši ir apstiprināts, pirmkārt, CPZK galīgais atzinums, kurā ieteikts piešķirt TA “Nexviadyme” un ka aktīvajai vielai netiek atzīts JAV statuss, un, otrkārt, COMP galīgais atzinums, kurā ieteikts izslēgt “Nexviadyme” no Savienības zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra.
80
Turklāt saskaņā ar šī sprieduma 78. punktā minēto judikatūru apstrīdētā lēmuma pamatojuma neatņemama sastāvdaļa ir CPZK galīgā novērtējuma ziņojums un COMP galīgā nostāja, uz kuriem ir balstīts CPZK galīgais atzinums un COMP galīgais atzinums.
81
Līdz ar to Vispārējās tiesas veiktā pārbaude, it īpaši par to, vai nav pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jāveic attiecībā uz visiem CPZK un COMP galīgajos atzinumos, CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā un COMP galīgajā nostājā ietvertajiem apsvērumiem (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2018. gada 5. decembris, Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija un EMA, T‑329/16, nav publicēts, EU:T:2018:878, 98. punkts, un 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 54. punkts).
Par pirmo pamatu – Direktīvas 2001/83 10. panta 1. punkta, Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punkta pārkāpumu, acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī nepietiekamu pamatojumu
82
Ar pirmo pamatu prasītāja pārmet Komisijai un EMA, ka tās nav uzskatījušas, ka modifikācijas, ko tā ir veikusi alfa avalglikozidāzes molekulārajā struktūrā, proti, sintētisko glikānu pievienošana, pamato alfa avalglikozidāzes JAV statusa atzīšanu. Šim pamatam ir trīs daļas. Divas pirmās daļas attiecas uz netiešu atteikumu piešķirt JAV statusu alfa avalglikozidāzei atbilstoši JAV definīcijai, kas paredzēta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumā. Trešā daļa attiecas uz netiešu atteikumu piešķirt JAV statusu alfa avalglikozidāzei saskaņā ar JAV definīciju, kas paredzēta tā paša pielikuma trešajā ievilkumā.
Par pirmā pamata otro daļu un trešās daļas otro iebildumu, kas attiecas uz nepietiekamu pamatojumu tam, ka nav izpildīti Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā un trešajā ievilkumā paredzētie nosacījumi
83
Ar pirmā pamata otro daļu un trešās daļas otro iebildumu, kas jāizskata kopā un vispirms, prasītāja apgalvo, ka CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā ietvertais pamatojums attiecībā uz alfa avalglikozidāzes JAV statusa pārbaudi atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam un trešajam ievilkumam nav pietiekams, lai pamatotu netiešu minētā statusa atteikumu apstrīdētajā lēmumā.
84
Attiecībā uz alfa avalglikozidāzes kā JAV statusa novērtējumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam prasītāja apgalvo, ka CPZK pamatojums ir pretrunīgs, jo, lai gan minētā komiteja apgalvoja, ka ir “burtiski” piemērojusi minētajā ievilkumā paredzēto JAV definīciju, tā patiesībā ir piemērojusi jēdzienus “ārstnieciskā sastāvdaļa”, “galvenā molekulārā vienība”, “pamatstruktūras elements” un “aminoskābju sekvence”, kas neesot minēti šajā ievilkumā.
85
Turklāt apelācijas sūdzības iesniedzēja pārmet CPZK un Komisijai, ka tās nav atbildējušas uz visiem argumentiem, kas izklāstīti tās sīki izstrādātajā pārskatīšanas pamatojumā. Tā apgalvo, ka nav sniegts pietiekams pamatojums attiecībā uz ķīmiskajām aktīvajām vielām piemērojamo kritēriju ekstrapolāciju uz bioloģisko aktīvo vielu, it īpaši “ārstniecisko sastāvdaļu”, iepriekšējiem JAV statusa prasību kopuma novērtējumiem attiecībā uz citām zālēm, JAV statusa noteikšanas kritēriju juridisko un regulatīvo raksturu, kā arī CPZK 2015. gadā sniegtajiem ieteikumiem saistībā ar palīdzību protokolu izstrādē. Tā arī pārmet pamatojuma nepietiekamību attiecībā uz Regulas Nr. 1234/2008 atbilstīgumu saistībā ar TA nosacījumu modifikācijām, “bioloģiski līdzīgām” vielām piemērojamiem principiem, kā arī ar regulu reti sastopamu slimību ārstēšanai jomā, proti, Regulas Nr. 141/2000 un Regulas Nr. 847/2000, redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Komisijas 2018. gada 29. maija Regulu (ES) 2018/781 (OV 2018, L 132, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 847/2000”).
86
Attiecībā uz alfa avalglikozidāzes JAV statusa novērtējumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam prasītāja tostarp pārmet CPZK, ka tā nav detalizēti izskaidrojusi minētās komitejas stingro pieeju tostarp attiecībā uz datiem par pētījuma ar nosaukumu “COMET”, kurā salīdzināta alfa avalglikozidāze un alfa alglikozidāze (turpmāk tekstā – “COMET pētījums”), sekundāro un terciāro novērtējuma kritēriju rezultātiem.
87
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
88
Pienākums norādīt pamatojumu ir būtiska formāla prasība, kas jānošķir no jautājuma par pamatojuma pamatotību, jo tas attiecas uz strīdīgā tiesību akta likumību pēc būtības (spriedumi, 2001. gada 22. marts, Francija/Komisija, C‑17/99, EU:C:2001:178, 35. punkts, un 2019. gada 20. septembris, ICL‑IP Terneuzen un ICL Europe Coöperatief/Komisija, T‑610/17, EU:T:2019:637, 47. punkts).
89
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru LESD 296. panta otrajā daļā prasītais pamatojums jāpielāgo attiecīgā tiesību akta raksturam un tajā skaidri un nepārprotami jānorāda tās iestādes argumentācija, kas izdevusi tiesību aktu, lai ieinteresētās personas varētu uzzināt veiktā pasākuma pamatojumu un lai kompetentā tiesa varētu veikt attiecīgu kontroli. Prasība norādīt pamatojumu jāvērtē atkarībā no lietas apstākļiem, jo īpaši no izskatāmā tiesību akta satura, norādītā pamatojuma rakstura un interesēm paskaidrojumu saņemšanā – tādas var būt šī tiesību akta adresātiem vai citām personām, kuras tas skar tieši un individuāli. Netiek prasīts, lai pamatojumā tiktu norādīti visi atbilstošie faktiskie un juridiskie apstākļi, jo jautājums par to, vai tiesību akta pamatojums atbilst LESD 296. panta prasībām, jāizvērtē, ņemot vērā ne tikai šā tiesību akta formulējumu, bet arī tā kontekstu, kā arī visu attiecīgo jomu regulējošo tiesību normu kopumu (skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 60. punkts un tajā minētā judikatūra).
90
Turklāt ieinteresēto personu līdzdalība tiesību akta izstrādes procesā var samazināt prasības attiecībā uz pamatojuma sniegšanu, jo tā palīdz informēt ieinteresētās (spriedumi, 2011. gada 21. jūlijs, Etimine, C‑15/10, EU:C:2011:504, 116. punkts, un 2013. gada 1. februāris, Polyelectrolyte Producers Group u.c./Komisija, T‑368/11, nav publicēts, EU:T:2013:53, 101. punkts).
91
Šajā gadījumā apstrīdētajā lēmumā ietvertais netiešais atteikums piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu – par to liecina minētā statusa neatzīšana minētajā lēmumā – ir balstīts uz CPZK galīgo novērtējuma ziņojumu un CPZK galīgo atzinumu, kas ir šī lēmuma neatņemama sastāvdaļa.
92
No šī ziņojuma un šī atzinuma izriet, ka to autori ir izklāstījuši apsvērumus un zinātniskos iemeslus, kuru dēļ tika uzskatīts, ka alfa avalglikozidāze nav JAV atbilstoši JAV definīcijai, kas paredzēta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā vai trešajā ievilkumā.
93
Proti, CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma 5.3. punktā “CPZK nostāja par 1. pamatojumu” ir izklāstīti vispārējie secinājumi par alfa avalglikozidāzes JAV statusa pretenziju pārskatīšanas sīki izstrādāto pamatojumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam.
94
Vispirms CPZK izklāstīja veikto novērtējumu, norādīja, ka alfa avalglikozidāze ir jau atļautās aktīvās vielas alfa alglikozidāzes pilnveidojums, un atsaucās uz dažiem dokumentiem, ko prasītāja bija uzsvērusi saistībā ar prasību piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu. Tā arī izskaidroja “burtisko” pieeju, ko tā izmanto attiecībā uz Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu. Tādējādi CPZK uzskata, ka aktīvā viela, kas vēl nav atļauta cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā, ir JAV atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, ja strukturālā ziņā tā nav saistīta ne ar vienu citu jau atļautu vielu. Šāda viela pati par sevi tiktu uzskatīta par jaunu, ja tās ievadīšana nesniegtu pacientam to pašu ārstniecisko sastāvdaļu, kāda ir jau atļautai vielai. Savukārt, ja novērtējamā aktīvā viela ir saistīta ar jau atļautu aktīvo vielu un pacients saņem to pašu ārstniecisko sastāvdaļu, CPZK uzskata, ka pretendēšana uz JAV statusu ir jāizvērtē atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam.
95
Pēc tam CPZK paskaidroja pieeju, ko tā izmanto attiecībā uz bioloģiskajām aktīvajām vielām, kuru pamatā ir proteīni, un struktūru pievienošanu tam, ko minētā komiteja uzskata par proteīna pamatelementu, proti, tā aminoskābju sekvenci. Tā atsaucās uz apstākli, saskaņā ar kuru minētā pieeja atbilst tai, kas izmantota ķīmisko aktīvo vielu gadījumā un tad, ja agrāk ir ticis pretendēts uz JAV statusu saistībā ar bioloģiskajām aktīvajām vielām, tostarp it īpaši attiecībā uz zālēm “Rekovelle” un “Zinbryta”. Šajā lietā CPZK uzskatīja, ka ar alfa avalglikozidāzi pacienti saņem to pašu ārstniecisko sastāvdaļu kā ar alfa alglikozidāzi, jo to pamatstruktūras elements – proti, to aminoskābju sekvence – ir tāds pats, un ka sintētiskie glikāni, kas pievienoti alfa avalglikozidāzes aminoskābju kodolstruktūrai, netiek uzskatīti par daļu no pamatstruktūras elementa. Tāpēc pievienoto sintētisko glikānu klīniskā ietekme drošuma vai iedarbīguma ziņā bija jānovērtē saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešo ievilkumu. Konkrētāk, in vitro novērotās alfa avalglikozidāzes afinitātes palielināšanās ietekme uz saistīšanos ar receptoriem un absorbciju šūnās salīdzinājumā ar alfa alglikozidāzi, kuras ietekme klīniski nebija zināma, tikšot izvērtēta atbilstoši minētā pielikuma trešajam ievilkumam.
96
Visbeidzot CPZK paskaidroja iemeslus, kuru dēļ tā noraidīja citu prasītājas uzsvērto dokumentu, kas nav Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikums, proti, Regulas Nr. 1234/2008 un Nr. 847/2000 un pamatnostādņu par līdzīgām bioloģiskām zālēm, nozīmīgumu, jo šiem aktiem ir atšķirīgs tvērums un tie nesniedz norādes par to, kā jāpamato JAV statuss.
97
Proti, CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma 5.3. punktā “CPZK nostāja par 2. pamatojumu” ir izklāstīti vispārējie secinājumi par alfa avalglikozidāzes JAV statusa pretenziju pārskatīšanas sīki izstrādāto detalizēto pamatojumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam.
98
Šajā ziņā CPZK vispirms uzskatīja, ka neklīniskie un pirmsklīniskie dati neļauj pamatot pretenziju uz JAV statusu attiecībā uz alfa avalglikozidāzi ne iedarbīguma, ne drošuma ziņā. Šajā ziņā tā it īpaši norādīja, ka ir grūti novērtēt alfa avalglikozidāzes aktivitāti, jo nav datu par iedarbīgumu atkarībā no devas, un ka nav skaidri iemesli, kuru dēļ alfa avalglikozidāzes augstākā aktivitāte nav uzskatāma par sistemātisku augstāku iedarbīgumu.
99
Turpinot – attiecībā uz COMET pētījumu no CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma (it īpaši no 2.6.5. un 2.6.6. punkta) izriet, ka minētā pētījuma primārais mērķis bija noteikt alfa avalglikozidāzes – salīdzinot ar alfa alglikozidāzi – ietekmi uz elpceļu muskuļu spēku, ko mēra ar forsētās vitālās kapacitātes (turpmāk tekstā – “FVK”) procentuālo apjomu 49. nedēļā. Turklāt COMET pētījums bija galvenais pierādījums par alfa avalglikozidāzes drošumu un iedarbīgumu un tika uzskatīts par tādu, kas sniedz pietiekamu pamatu, lai izdarītu stabilus secinājumus par alfa avalglikozidāzes iedarbīgumu salīdzinājumā ar alfa alglikozidāzi. Tā kā tika gaidīts, ka alfa avalglikozidāze būs vismaz tikpat efektīva kā alfa alglikozidāze – pirmā līmeņa hipotēze –, minētajā pētījumā kā primārais statistikas mērķis, pirmkārt, bija jāpārbauda alfa avalglikozidāzes līdzvērtīgums alfa alglikozidāzei, ņemot vērā to pašu primārā novērtējuma kritēriju ar statistisko nozīmi 5 % apmērā.
100
Otrkārt, pēc tam, kad bija pierādīts līdzvērtīgums, COMET pētījumā kā otrā līmeņa hipotēze bija jāpārbauda alfa avalglikozidāzes pārākums, ņemot vērā to pašu primārā novērtējuma kritēriju un to pašu statistiskās nozīmes līmeni.
101
Treškārt, ja alfa avalglikozidāzes pārākums tiktu pierādīts, ņemot vērā primāro novērtējuma kritēriju, būtu jāpārbauda pārākums, ņemot vērā dažādus sekundāros novērtēšanas kritērijus (staigāšana sešas minūtes, elpošanas funkcija, motorā funkcija un dzīves kvalitāte).
102
Šajā gadījumā no CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma izriet, ka, lai gan COMET pētījums ir pierādījis, ka alfa avalglikozidāze nav vājāka salīdzinājumā ar alfa alglikozidāzi, ņemot vērā primārā novērtējuma kritēriju, proti, elpceļu muskuļu spēku, ko mēra ar 49. nedēļā paredzēto FVK procentuālo īpatsvaru un nepieciešamo statistiskās nozīmes līmeni, minētais pētījums nesniedza statistiski nozīmīgu rezultātu attiecībā uz otrā līmeņa hipotēzi, proti, alfa avalglikozidāzes pārākumu pār alfa alglikozidāzi, ņemot vērā šo pašu primāro novērtējuma kritēriju.
103
Šajā kontekstā CPZK vispārīgajos secinājumos par Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešo ievilkumu un it īpaši apsvērumos par alfa avalglikozidāzes klīnisko iedarbīgumu uzsvēra, ka klīniskā izpēte reto slimību jomā ir pakļauta parastajiem metodiskajiem noteikumiem par hipotēžu hierarhiju un ka atkāpes no minētajiem noteikumiem ir jāplāno iepriekš, pienācīgi jāpamato un jāiekļauj pētījuma protokolā. Šajā gadījumā prasītāja iepriekš nebija ne precizējusi, ne pamatojusi “mazāk tradicionālu metožu izmantošanu”. CPZK paskaidroja, ka līdz ar to par apgalvojumiem par alfa avalglikozidāzes pārākumu, kas balstīti uz COMET pētījuma sekundārajiem novērtēšanas kritērijiem vai jutīguma vai post hoc analīzēm, nav panākta vienošanās no metodoloģiskā viedokļa.
104
Turklāt papildus tam, ka post hoc analīzes, ko prasītāja veica, lai pamatotu datus par klīnisko iedarbīgumu, nebija ieplānotas iepriekš, CPZK identificēja citus ierobežojumus, kas ietekmē minētās analīzes, no kurām dažas bija potenciāli neobjektīvas, nesniedza papildu informāciju vai tām bija izzinošs vai aprakstošs raksturs. Attiecībā uz alfa avalglikozidāzes ilgtermiņa efektivitāti CPZK norādīja, ka dati, šķiet, neliecina par pastāvīgu uzlabojumu, bet drīzāk par stabilizāciju, un ka bija grūti secināt, ka šī viela atšķiras no alfa alglikozidāzes. Atzīmējot, ka lielākā daļa ad hoc ekspertu grupas ekspertu, ar kuriem CPZK apspriedās pēc prasītājas lūguma, uzskatīja, ka ir sasniegti klīniski nozīmīgi uzlabojumi attiecībā uz klīniskās novērtēšanas kritērijiem, kas it īpaši attiecas uz elpošanu, mobilitāti, motoro funkciju un dzīves kvalitāti, CPZK joprojām uzskatīja, ka “visi vēlākie statistikas testi par sekundārajiem novērtēšanas kritērijiem iepriekš noteiktajā hierarhijā formāli nevar tikt veikti, pienācīgi pārbaudot, vai pastāv 1. tipa eksperimentālās kļūdas”.
105
Šādi rīkodamās, CPZK izklāstīja iemeslu, kura dēļ COMET pētījuma sekundāro un terciāro novērtēšanas kritēriju rezultātiem ir ierobežots pierādījuma spēks, lai konstatētu būtisku atšķirību esību starp alfa avalglikozidāzi un alfa alglikozidāzi.
106
Visbeidzot attiecībā uz klīnisko drošumu CPZK uzskatīja, ka, ņemot vērā ierobežojumus saistībā ar datu stabilitāti, alfa avalglikozidāzes molekulārās struktūras modifikācijas ietekme salīdzinājumā ar alfa alglikozidāzes molekulāro struktūru nevar tikt pierādīta. Tā arī norādīja, ka ad hoc ekspertu grupa nav izdarījusi galīgos secinājumus par “Nexviadyme” drošuma profila uzlabošanos salīdzinājumā ar “Myozyme”. CPZK secināja, ka nebija iespējams pierādīt nekādu klīniski būtisku atšķirību attiecībā uz abu vielu iedarbīgumu un drošumu. Līdz ar to CPZK joprojām uzskatīja, ka alfa avalglikozidāze, aplūkojot to attiecībā pret alfa alglikozidāzi, kas iepriekš bija atļauta kā zāles Savienībā, nevar tikt kvalificēta kā JAV.
107
CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma 7. punktā pēc pārskatīšanas tostarp ir ieteikts, ka alfa avalglikozidāzi nevar kvalificēt kā JAV ne “in itself” (pašu par sevi), ne arī attiecībā uz jau atļauto alfa alglikozidāzi, jo trūkst pierādījumu tam, ka alfa avalglikozidāzes īpašības būtiski atšķiras no alfa alglikozidāzes drošuma un/vai iedarbīguma īpašībām.
108
Turklāt CPZK galīgā atzinuma 1. punktā ir norādīts, ka minētā komiteja, izskatījusi TA pieteikumu un sīki izstrādāto pārskatīšanas pamatojumu, kas izklāstīti CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā, uzskata, ka alfa avalglikozidāze nav JAV.
109
Ņemot vērā šī sprieduma 93.–108. punktā minētos elementus, CPZK galīgā novērtējuma ziņojumam un CPZK galīgajam atzinumam, uz kuriem balstīts apstrīdētajā lēmumā netieši izteiktais atteikums piešķirt JAV statusu alfa avalglikozidāzei, nav nepietiekams pamatojums. Tajos ir ietverts pamatojums, kas atbilst šī sprieduma 89. punktā minētās judikatūras prasībām.
110
Turklāt pamatojums, kas ietverts CPZK vispārīgajos secinājumos pēc tam, kad tā bija pārskatījusi pretenzijas uz JAV statusu attiecībā uz alfa avalglikozidāzi, papildina elementus, kas it īpaši ietverti palīdzībā protokolu izstrādē un procedūrā, kurā pieņemts CPZK 2021. gada 23. jūlija atzinums un novērtējuma ziņojums, un pēc informācijas apmaiņas starp prasītāju un CPZK 2021. gada 20. jūlija un 8. novembra mutvārdu paskaidrojumos. Tātad to pastiprina prasītājai labi zināmais konteksts, kurā tā iekļaujas šī sprieduma 90. punktā minētās judikatūras izpratnē.
111
Visbeidzot – apstrīdētā lēmuma pamatojums attiecībā uz netiešu atteikumu piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu atbilst LESD 296. pantam, ciktāl tajā ir atsauce uz CPZK galīgo atzinumu, kas pats par sevi, kā arī novērtējuma ziņojums, uz kuru tas ir balstīts, ir minētā lēmuma neatņemama sastāvdaļa.
112
Secinājumus, pie kuriem Vispārējā tiesa ir nonākusi šī sprieduma 109. un 111. punktā, neatspēko tas, ka CPZK vai Komisija neesot paudušas skaidru nostāju par katru no argumentiem, ko prasītāja izvirzījusi sīki izstrādātajā pārskatīšanas pamatojumā. Proti, kā atgādināts šī sprieduma 89. punktā, judikatūrā nav prasīts, lai pamatojumā tiktu norādīti visi atbilstošie faktiskie un tiesiskie apstākļi, un tādējādi nevar tikt prasīts, lai CPZK un Komisija paustu nostāju par katru argumentu, kas ietverts sīki izstrādātajā pārskatīšanas pamatojumā.
113
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, pirmā pamata otrā daļa un trešās daļas otrais iebildums jānoraida kā nepamatoti.
114
Saskaņā ar šī sprieduma 89. punktā minēto judikatūru secinājumi, pie kuriem Vispārējā tiesa ir nonākusi šī sprieduma 109., 111. un 113. punktā, neskar iespējamās tiesību kļūdas vai acīmredzamas kļūdas vērtējumā, ko esot pieļāvusi CPZK vai Komisija. Izmantotās pieejas un zinātnisko secinājumu pamatotība tiks izvērtēta šī sprieduma 115.–228. punktā.
Par pirmā pamata pirmo daļu, kas attiecas uz kļūdām konstatējumā, ka nav izpildīti Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumā paredzētie nosacījumi
115
Prasītāja, ko atbalsta Eucope, būtībā apgalvo, ka apstrīdētajā lēmumā netiešais atteikums piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu, pamatojoties uz I pielikuma pirmo ievilkumu, ir balstīts uz kļūdainu kritēriju piemērošanu. Minētā statusa atteikšana, pamatojoties uz kļūdainu pamatu, esot pretrunā datu normatīvās aizsardzības laikposma un tirdzniecības normatīvās aizsardzības laikposma principiem, kas noteikti Direktīvas 2001/83 10. panta 1. punktā, kā arī Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punktā, vajadzības gadījumā lasot tos kopā ar Direktīvas 2001/83 6. panta 1. punkta otro daļu. Būtībā šī daļa ietver divus iebildumus.
116
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
– Par pirmā pamata pirmās daļas pirmo iebildumu, kas attiecas uz kļūdu juridiskajā atskaites punktā, kuram ir nozīme alfa avalglikozidāzes statusa novērtēšanai
117
Ar pirmo iebildumu prasītāja, kuru atbalsta Eucope, apgalvo, ka CPZK un Komisija ir pieļāvušas tiesību kļūdu alfa avalglikozidāzes JAV statusa novērtējumā atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, noraidot Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktā ietvertos kritērijus minētā novērtējuma veikšanai.
118
Šajā ziņā, pamatojoties uz 2017. gada 28. jūnija sprieduma Novartis Europharm/Komisija (C‑629/15 P un C‑630/15 P, EU:C:2017:498) 66. un 69. punktu un 2023. gada 16. marta sprieduma Komisija u.c./Pharmaceutical Works Polpharma (no C‑438/21 P līdz C‑440/21 P, EU:C:2023:213) 85.–88. punktu, prasītāja, kuru atbalsta Eucope, apgalvo, ka, tā kā JAV statusa novērtējuma mērķis ir noteikt, vai uz jaunām zālēm var attiekties agrāku zāļu visaptverošā atļauja, kritēriji JAV statusa piešķiršanai pieteikumu iesniedzējiem saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumu esot jālasa kopsakarā ar Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punktā noteiktajiem kritērijiem. Tādējādi, tā kā bioloģiskas aktīvās vielas molekulārā struktūra vairāk nekā “nedaudz” atšķiras no jau atļautās vielas molekulārās struktūras, to nevarot uzskatīt par pēdējās minētās modifikāciju Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē un tā būtu jākvalificē kā JAV atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam. No tā izrietot, ka atšķirības starp bioloģiskajām aktīvajām vielām netiek noteiktas, pamatojoties uz to ārstniecisko sastāvdaļu, kas reducēta līdz to aminoskābju sekvencei – jo ārstnieciskā sastāvdaļa nav minēta Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktā –, bet gan pamatojoties uz to molekulārās struktūras atšķirībām.
119
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
120
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka tiesību kļūda, uz kuru atsaucas prasītāja, būtībā attiecas uz juridiskā atsauces punkta, kuram ir nozīme alfa avalglikozidāzes statusa analīzē, neievērošanu.
121
Attiecībā uz tiesību jautājumiem pārbaude tiesā, ko veic Vispārējā tiesa, var būt tikai pilnīga (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 23. septembris, Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija, T‑549/19, EU:T:2020:444, 47. punkts). Tā tas ir attiecībā uz jēdzienu “JAV”.
122
Šajā lietā pieteikums par JAV statusa atzīšanu alfa avalglikozidāzei tika iesniegts saistībā ar pilnīgu un neatkarīgu TA pieteikumu Direktīvas 2001/83 8. panta 3. punkta izpratnē attiecībā uz “Nexviadyme” atbilstoši Regulas Nr. 726/2004 3. panta 1. punktam, šīs pašas regulas I pielikuma 4. punktam un pamatojoties uz Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumu. Tas nav iesniegts saistībā ar pieteikumu par esošas TA, tostarp “Myozyme” TA, papildu attiecināšanu atbilstoši Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktam.
123
Šādos apstākļos prasītāja, izvirzot a contrario argumentāciju, nevar apgalvot, ka Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunkts ir atbilstošais juridiskais atskaites punkts, lai analizētu alfa avalglikozidāzes statusu, un ka līdz ar to CPZK un Komisija ir pieļāvušas tiesību kļūdu, noraidot tajā noteiktos kritērijus.
124
Tas tā ir vēl jo vairāk tāpēc, ka, atbildot uz Vispārējās tiesas rakstveida jautājumu, kā arī tiesas sēdē prasītāja, pirmkārt, precizēja, ka tās nostāja nebija uzskatīt, ka jebkuras aktīvās vielas modifikācijas, kas nav papildu attiecināšana Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma izpratnē, pamatotu JAV statusu, un, otrkārt, atzina, ka ir situācijas, kurās zāles varētu būt “uz diviem krēsliem”.
125
Vispārējā tiesa papildus tam, ka Regulā Nr. 1234/2008 nav definēts jēdziens “JAV” un tajā nav ietvertas norādes, kas varētu pamatot prasītājas un Eucope argumentāciju, atzīmē, kā to pamatoti apgalvo Komisija un EMA, ka regulatīvās procedūras, kas attiecas uz pieteikumu par TA papildu attiecināšanu, pamatojoties uz Regulu Nr. 1234/2008, un TA pieteikumu, balstoties uz Regulu Nr. 726/2004, kam pievienots pieteikums atzīt JAV statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumu, nedrīkst sajaukt, jo tās ir balstītas uz atšķirīgiem juridiskajiem pamatiem un dokumentiem.
126
Pieteikumā par TA papildu attiecināšanu atbilstoši Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktam pieteikuma iesniedzējs vēlas pierādīt, ka, neraugoties uz bioloģiskās aktīvās vielas aizstāšanu ar bioloģisku aktīvo vielu ar nedaudz citādu molekulāro struktūru, šo divu aktīvo vielu iedarbīguma vai drošuma īpašības būtiski neatšķiras. Tādējādi, pamatojoties uz dokumentāciju un konkrētiem pierādījumiem, ko pieteikuma iesniedzējs iesniedzis šim nolūkam, CPZK, pirmkārt, jāizvērtē molekulārās struktūras atšķirību apmērs, kas piemīt abām bioloģiskajām aktīvajām vielām, lai pārliecinātos, ka otrās aktīvās vielas, ar kuru paredzēts aizstāt pirmo, molekulārā struktūra faktiski ir tikai “nedaudz atšķirīga” no aizstātās vielas molekulārās struktūras un, otrkārt, jāpārbauda, vai nepastāv būtiskas atšķirības attiecībā uz šo abu vielu iedarbīguma vai drošuma īpašībām.
127
Savukārt šajā lietā prasītājas mērķis bija nošķirt alfa avalglikozidāzi un alfa alglikozidāzi.
128
Tātad TA pieteikuma saskaņā ar Regulu Nr. 726/2004, ko papildina pieteikums par alfa avalglikozidāzes JAV statusa atzīšanu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumam, mērķis atšķīrās no tā, kāds būtu bijis pieteikumam par esošas TA papildu attiecināšanu.
129
Šajā ziņā nav nozīmes apstāklim, ka referente CPZK veiktajā pārskatīšanā sākotnēji, veicot novērtējumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, izmantoja pieeju, kas balstīta uz Regulu Nr. 1234/2008, vai ka koreferents pārskatīšanas posmā norādīja, ka “glikooptimizācija” nebūs saderīga ar biolīdzīguma pieeju un ka alfa avalglikozidāze un alfa alglikozidāze nevar tikt uzskatītas par “bioloģiski līdzīgām”.
130
Pirmkārt, ne Regula Nr. 1234/2008, ne Direktīvas 2001/83 10. panta 4. punkts, ne pamatnostādnes par līdzīgām bioloģiskām zālēm nešķiet atbilstošas alfa avalglikozidāzes JAV statusa analīzē.
131
Otrkārt, saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 23. apsvērumu un 5. panta 2. punktu, 56. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 61. panta 7. punktu “ekskluzīvā atbildība” par EMA atzinumu sagatavošanu visos jautājumos, kas saistīti ar cilvēkiem paredzētām zālēm, ir uzticēta CPZK un tā izpaužas kā zinātniski atzinumi vai ieteikumi, kas pieņemti vienprātīgi vai ar tās locekļu absolūtu balsu vairākumu. Līdz ar to koreferentu iespējami izstrādātie starpdokumenti ir jānošķir no CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma, uz kuru ir balstīts apstrīdētais lēmums, jo tikai minētais galīgais novērtējuma ziņojums atspoguļo CPZK galīgo atzinumu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 37., 38., 47. un 48. punkts).
132
Attiecībā uz jēdzienu “JAV” Direktīvas 2001/83 I pielikuma II daļas 3. punkta pirmajā daļā ir ietverta negatīva JAV definīcija, ciktāl minētajā daļā ir noteikts, ka tad, ja ļoti līdzīgu zāļu aktīvā viela satur vienu un to pašu ārstniecisko sastāvdaļu, ko oriģinālais atļautais produkts, kas saistīts ar atšķirīgu sāļa/estera kompleksu/atvasinājumu, tas pierāda, ka sastāvdaļu farmakokinētikā, farmakodinamikā un/vai toksicitātē nav izmaiņu, kas varētu mainīt drošības/iedarbīguma raksturojumu. Ja tas tā nav, šo savienojumu uzskata par JAV.
133
Tādējādi dažādas vienas un tās pašas ārstnieciskās sastāvdaļas kombinācijas, kas sniedz tādu pašu drošuma/iedarbīguma profilu salīdzinājumā ar sākotnēji atļautu produktu, izslēdz iespēju uzskatīt, ka minētās kombinācijas veido JAV.
134
Papildus šīm norādēm jēdziena “JAV” definīcija ir ietverta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumā. Attiecībā uz bioloģiskajām aktīvajām vielām saskaņā ar minētā pielikuma pirmo ievilkumu bioloģiskā JAV ir bioloģiska viela, kas vēl nav atļauta cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā. Atbilstoši šī paša pielikuma trešajam ievilkumam bioloģiskā JAV ietver iepriekš atļautu bioloģisku vielu, kuras īpašības būtiski atšķiras drošuma un/vai iedarbīguma ziņā, ņemot vērā viena vai vairāku no tajā uzskaitīto elementu atšķirības, tostarp molekulāro struktūru, izejvielas raksturu vai ražošanas procesu.
135
Šajā ziņā, kaut arī paziņojums pieteikumu iesniedzējiem nav juridiski saistošs, tam ir jāpiešķir zināma nozīme, interpretējot Savienības tiesību aktus farmācijas jomā, it īpaši gadījumā, ja Savienības tiesību akti izrādās neprecīzi un ir jārisina tehniski sarežģīti jautājumi (šajā ziņā skat. ģenerāladvokāta F. Dž. Džeikobsa [F. J. Jacobs] secinājumus lietā SmithKline Beecham, C‑74/03, EU:C:2004:541, 92. punkts).
136
Ņemot vērā TA pieteikuma un pieteikuma par JAV statusa atzīšanu juridisko pamatu šajā lietā un tā kā Savienības likumdevējs nav sniedzis precīzāku jēdziena “JAV” definīciju attiecībā uz bioloģiskajām aktīvajām vielām, CPZK un Komisija, nepieļaujot tiesību kļūdu, varēja analizēt alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu, izmantojot šī jēdziena definīciju, kas ietverta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumā.
137
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, CPZK un Komisija nav pieļāvušas tiesību kļūdu, JAV statusa novērtēšanai attiecībā uz alfa avalglikozidāzi atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam noraidot Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktā minētos kritērijus.
138
No tā izriet, ka pirmā pamata pirmās daļas pirmais iebildums ir jānoraida kā nepamatots.
– Par pirmā pamata pirmās daļas otro iebildumu, kas attiecas uz kļūdām Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmā ievilkuma piemērošanā
139
Ar otro iebildumu prasītāja, kuru atbalsta Eucope, apgalvo, ka CPZK veiktajā Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmā ievilkuma piemērošanā, ko atbalstījusi Komisija, ir pieļautas acīmredzamas kļūdas.
140
Šajā ziņā prasītāja apgalvo, ka Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmā ievilkuma burtiska piemērošana būtu likusi secināt, ka alfa avalglikozidāze, “Nexviadyme” aktīvā viela, saskaņā ar minēto ievilkumu ir JAV, jo “Myozyme” aktīvā viela ir alfa alglikozidāze. Tā piebilst, ka saikne starp JAV statusa novērtējumu un datu normatīvās aizsardzības un laišanas tirgū aizsardzības laikposmiem izslēdzot prezumpciju, ka viela nav jauna, ja vien nav pierādīts pretējais. Turklāt Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumā neesot prasīts, lai jaunā viela būtu labāka par jau atļauto esošo aktīvo vielu. Visbeidzot – tiesības uz datu normatīvās aizsardzības laikposmu un laišanas tirgū normatīvās aizsardzības laikposmu esot tiešas tiesiskas sekas TA piešķiršanai saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punktu.
141
Turklāt prasītāja, kuru atbalsta Eucope, apgalvo, ka CPZK un Komisija, lai novērtētu alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu, pamatojoties uz Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, ir kļūdaini izmantojušas metodoloģiju, kas balstīta uz jēdzieniem “ārstnieciskā sastāvdaļa”, “galvenā molekulārā vienība”, “struktūras pamatelements” un “aminoskābju sekvence”. Minētajiem jēdzieniem neesot juridiska pamata, jo tie neesot minēti ne Savienības farmācijas tiesību aktos, ne Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumā. Izvēlētā pieeja pārbaudīt, vai alfa avalglikozidāze pacientiem sniedz to pašu ārstniecisko sastāvdaļu kā jau atļautai vielai, esot balstīta uz nepareizu kritēriju, kas piemērojami ķīmiskām aktīvajām vielām, ekstrapolāciju uz bioloģiskajām aktīvajām vielām. Turklāt jēdziens “ārstnieciskā sastāvdaļa” neesot piemērots, lai novērtētu bioloģisko aktīvo vielu kā JAV statusu, un to esot grūtāk piemērot minētajām vielām to rakstura un strukturālās sarežģītības dēļ.
142
Katrā gadījumā, ja jēdziens “ārstnieciskā sastāvdaļa” būtu piemērojams bioloģiskajām aktīvajām vielām, tas būtu jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz visām aktīvās vielas sastāvdaļām, kas veicina zāļu terapeitisko darbību vai kas nav inertas, atbilstoši 2005. gada 20. janvāra sprieduma SmithKline Beecham (C‑74/03, EU:C:2005:39) 30., 43. un 44. punktam un ģenerāladvokāta F. Dž. Džeikobsa secinājumu lietā SmithKline Beecham (C‑74/03, EU:C:2004:541) 14. punktam, kā arī ģenerāladvokātes L. Medinas secinājumu apvienotajās lietās Komisija u.c./Pharmaceutical Works Polpharma (no C‑438/21 P līdz C‑440/21 P, EU:C:2022:758) 58. punktam, kā tas šajā lietā esot pievienoto sintētisko glikānu struktūru gadījumā.
143
Šajā ziņā prasītāja, kuru atbalsta Eucope, apgalvo, ka zāļu kā bioloģisku zāļu un enzīmu aizstājterapijas īpašais raksturs, kā arī JAV statusa noteikšanas mērķis un Savienības farmācijas tiesību aktos izvirzītais mērķis veicināt inovāciju un it īpaši datu normatīvās aizsardzības laikposms un laišanas tirgū normatīvās aizsardzības laikposms, prasot, lai aktīvās vielas modifikācijas, kas ietekmē zāļu ārstniecisko darbību, tiktu kvalificētas kā JAV saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu. Attiecībā uz enzīmu aizstājterapiju, kurā ievadītajam enzīmam ir jādarbojas tāpat kā endogēnam enzīmam, jauninājumiem ir jānāk no citiem elementiem, nevis no enzīma. Šajā gadījumā pievienotie sintētiskie glikāni veicinot “Nexviadyme” ārstniecisko darbību attiecībā uz aktīvās vielas absorbciju, kas nepieciešama ievadītā enzīma transportēšanai, un zāļu darbības ziņā – to CPZK galīgā novērtējuma ziņojumā un zāļu apraksta kopsavilkumā esot atzinusi ad hoc ekspertu grupa.
144
Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka citi apsvērumi apstiprina tās tēzi, ka aktīvās vielas modifikācijas, kas ietekmē zāļu ārstniecisko darbību, ir jākvalificē kā JAV saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, proti, JAV statusa novērtējumiem, kas veikti saistībā ar zālēm “Rekovelle” un “Zinbryta”, konsultācijām, ko CPZK tai sniedza saistībā ar palīdzību protokolu izstrādē un EMA pamatnostādnēm par līdzīgām bioloģiskām zālēm.
145
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
146
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka prasītājas norādītās kļūdas būtībā attiecas uz CPZK un Komisijas piemēroto metodoloģiju, lai novērtētu alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, kā arī šajā ziņā izmantoto zinātnisko jēdzienu atbilstību un tvērumu.
147
Vispirms jānorāda, ka Paziņojumā pieteikumu iesniedzējiem nav sniegtas detalizētas norādes par veidu, kādā CPZK un Komisijai ir jāinterpretē vai jāpiemēro JAV definīcija atbilstoši minētā paziņojuma I pielikuma pirmajam vai trešajam ievilkumam attiecībā uz bioloģiskajām aktīvajām vielām. Tas pats attiecas uz spriedumiem un secinājumiem, uz kuriem atsaucas prasītāja (skat. šī sprieduma 118. un 142. punktu). Katrā ziņā lietas, kurās taisīti šie spriedumi un secinājumi, attiecās nevis uz JAV statusa atzīšanas procedūrām, bet gan uz citām regulatīvām procedūrām.
148
No tā izriet, ka CPZK un Komisijai ir plaša rīcības brīvība, interpretējot un piemērojot JAV definīciju, kas paredzēta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumā, jo vajadzīgie novērtējumi ietver ļoti sarežģītu zinātnisku un tehnisku faktu izvērtēšanu.
149
Tomēr, runājot par vispārējo novērtējuma ietvaru, no Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumā sniegtās JAV definīcijas struktūras izriet, ka TA pieteikuma iesniedzējam, kurš pieprasa atzīt bioloģisku JAV, ir jāpierāda, ka aktīvā viela, kura jānovērtē, vēl nav tikusi atļauta cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā (Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmais ievilkums) vai – attiecīgā gadījumā vai, ja tas tā nav, – minētās vielas īpašības būtiski atšķiras no jau atļautas vielas īpašībām drošuma un/vai iedarbīguma ziņā, un tas tā ir viena vai vairāku elementu atšķirību dēļ, tostarp molekulārās struktūras, izejvielu rakstura vai ražošanas procesa dēļ (Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešais ievilkums).
150
Lai noteiktu, vai ir jāuzskata, ka aktīvā viela vēl nav atļauta, CPZK ir jāpārbauda, vai JAV statusa piešķiršanas pieteikuma iesniedzējs ir sniedzis pierādījumus, ka tā pieteikumā minētā viela ir atšķirīga no jau atļautas vielas tajā veikto modifikāciju dēļ. Ja šāds pierādījums netiek sniegts, CPZK izvērtē citastarp molekulārās struktūras atšķirību ietekmi uz īpašībām saistībā ar drošumu un/vai iedarbīgumu, pamatojoties uz lietas materiāliem un konkrētiem pierādījumiem, ko šajā ziņā ir iesniedzis TA pieteikuma iesniedzējs.
151
Šajā gadījumā, kā izklāstīts šī sprieduma 94.–96. punktā, CPZK norādīja, ka aktīvā viela, kas vēl nav atļauta cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā, ir JAV saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, ja no strukturālā viedokļa tā nav saistīta ne ar vienu citu jau atļautu vielu, jo šāda aktīvā viela pati par sevi tiek uzskatīta par jaunu, ja tās lietošana nesniedz pacientam tādu pašu ārstniecisko sastāvdaļu, kāda ir jau atļautā vielā. Savukārt, ja aktīvā viela, kuru tiek prasīts atzīt par jaunu, ir saistīta ar jau atļautu aktīvo vielu un pacients saņem to pašu ārstniecisko sastāvdaļu, CPZK uzskata, ka pretendēšana uz JAV statusu jāizvērtē atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam. CPZK secināja, ka alfa avalglikozidāze nav JAV attiecībā pret alfa alglikozidāzi, jo minētās vielas strukturāli ir saistītas un tām ir viena un tā pati ārstnieciskā sastāvdaļa. Šī komiteja atsaucās uz apstākli, ka minētā pieeja esot atrodama CPZK 2015. gada 17. decembra dokumentā “Diskusiju dokuments par kritērijiem attiecībā uz struktūru un ķīmiskajām īpašībām, kas jāņem vērā, novērtējot ķīmisko vielu kā jaunu aktīvo vielu (JAV) statusu” (turpmāk tekstā – “2015. gada diskusiju dokuments par ķīmisko vielu JAV statusu”), kā arī JAV agrākajos novērtējumos par bioloģiskām zālēm, tostarp “Rekovelle” un “Zinbryta”. Tā arī norādīja, ka, lai to kvalificētu kā JAV, jāpierāda, ka galvenā molekulārā vienība “vairāk nekā nedaudz atšķiras no Savienībā vai dalībvalstī atļautu zāļu strukturālā(‑ajiem) pamatelementa(‑iem)”. Par galveno molekulāro vienību tiktu uzskatīts strukturālais(‑ie) pamatelements(‑i), nepievienojot funkcionālās struktūras.
152
Attiecībā uz olbaltumvielām aminoskābju sekvenci uzskata par strukturālo pamatelementu, un olbaltumvielas, kas atšķiras ar to aminoskābju sekvenci, parasti tiek uzskatītas par JAV. CPZK uzsvēra, ka nenozīmīgas izmaiņas, kas ieviestas strukturālajā pamatelementā, nepieļaujot JAV statusu. Tā precizēja, ka tad, ja tiek radīta molekulārā struktūra ar to pašu strukturālo pamatelementu, bet tai ir papildu pēctranslācijas modifikācijas, šāda struktūra parasti tiktu uzskatīta par zināmu aktīvo vielu, ja vien nav iespējams pierādīt, ka minētajām modifikācijām ir klīniska ietekme uz drošumu vai iedarbīgumu, šo ietekmi novērtējot atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam.
153
Tāpat CPZK uzskatīja, ka tad, ja papildu molekulārās struktūras ir ķīmiski saistītas ar strukturālo pamatelementu un ja minētās papildu struktūras nav atļautajā produktā, visa molekula parasti tiktu uzskatīta par zināmu aktīvo vielu, ja vien nav iespējams pierādīt, ka minētajām modifikācijām ir klīniska ietekme uz drošumu vai iedarbīgumu, un ja šī ietekme tiek novērtēta atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam.
154
Ņemot vērā šī sprieduma 147. un 148. punktā izklāstītos apsvērumus, jāpārbauda, vai prasītājas un Eucope argumentācija var pierādīt, ka CPZK un Komisija ir pieļāvušas acīmredzamu kļūdu attiecībā uz piemēroto metodoloģiju un zinātniskajiem jēdzieniem, kas izmantoti, lai novērtētu alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, vai pat pierādīt, ka minētās iestādes nav ņēmušas vērā visus atbilstošos elementus un apstākļus pieteikumā par minētā statusa atzīšanu.
155
Vispirms Vispārējā tiesa konstatē, ka prasītāja sava TA pieteikuma pielikumā, kurā izklāstīti iemesli, kuru dēļ alfa avalglikozidāze jāuzskata par JAV, ir apstiprinājusi, ka šī viela ir alfa alglikozidāzes, kas jau ir atļauta, modifikācija un ka abas vielas atšķiras ar alfa alglikozidāzes molekulai ķīmiski pievienotajiem glikāniem.
156
Tieši attiecībā uz šo informāciju CPZK pārbaudīja, vai alfa avalglikozidāze pati par sevi ir jauna aktīvā viela atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmā ievilkuma gramatiskai piemērošanai. Prasītāja šajā ziņā apgalvo, ka šādas gramatiskas piemērošanas rezultātā alfa avalglikozidāzei būtu jāpiešķir JAV statuss. Tomēr šis apgalvojums ir jānoraida, ciktāl tas ir balstīts uz CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma kļūdainu interpretāciju. Šajā ziņojumā patiešām ir precizēts, ka burtiska piemērošana nozīmē, ka jāņem vērā strukturālā saikne starp pārbaudītajām vielām un to ārstnieciskajām sastāvdaļām.
157
Turklāt CPZK izvēlētā metodoloģija – ko Komisija ir akceptējusi attiecībā uz Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, saskaņā ar kuru būtībā apstāklis, ka aktīvā viela vēl nav atļauta, pats par sevi nav pietiekams, lai tai saskaņā ar minēto ievilkumu atzītu JAV statusu, pat ja šajā ievilkumā nav prasīts, lai aktīvā viela sniegtu uzlabojumu salīdzinājumā ar iepriekš atļautu aktīvo vielu, – nevar tikt uzskatīta par izvēli, kas būtu acīmredzami pārsniegusi minēto iestāžu rīcības brīvības robežas attiecībā uz minētā pielikuma loģiku. Šī pielikuma pirmo ievilkumu nevar lasīt, abstrahējoties no trešā ievilkuma, pretējā gadījumā tam tiktu atņemta tā lietderīgā iedarbība. Turklāt šo metodoloģijas izvēli apstiprina Savienības farmācijas tiesību aktu sistēma un judikatūra.
158
Šajā ziņā Savienības farmācijas tiesību aktos – vismaz ģenērisko zāļu atļaušanas kontekstā un līdz ar to kontekstā, kas ietver datu un tirgū laišanas tirgū normatīvas aizsardzības laikposmus, – ir skaidri paredzēts noteikums, ka aktīvā viela ar noteiktām variācijām ir tāda pati kā aktīvā viela bez šīm variācijām. Proti, Direktīvas 2001/83 10. panta 2. punkta b) apakšpunktā, definējot ģenēriskas zāles, ir paredzēts, ka “dažādi sāļi, esteri, ēteri, izomēri, izomēru maisījumi, salikumi vai aktīvo vielu atvasinājumi jāuzskata par to pašu aktīvo vielu, ja vien tie būtiski neatšķiras pēc to īpašībām saistībā ar to drošumu un/vai labvērtību [iedarbīgumu]” un ka “šādos gadījumos pieteikuma iesniedzējam jāsniedz papildinformācija, kas pierāda atļautās aktīvās vielas dažādu sāļu, esteru vai atvasinājumu drošumu un/vai labvērtību [iedarbīgumu]”. Tādējādi vienas aktīvās vielas atšķirības salīdzinājumā ar otru neliedz uzskatīt šīs vielas par tādām, kas veido vienu un to pašu aktīvo vielu.
159
Turklāt Vispārējā tiesa norāda, ka līdzīgs noteikums ir ietverts CPZK 2012. gada 18. oktobra dokumentā “Diskusiju dokuments par apsvērumiem saistībā ar citāda izolēta stereoizomēra (enantiomēra), kompleksa, atvasinājuma vai sāls vai estera, atzīšanu par jaunu aktīvo vielu salīdzinājumā ar atbilstošo aktīvo references vielu”. Proti, šajā dokumentā ir norādīts, ka, lai piešķirtu JAV statusu, noklusējuma pozīcija ir tāda, ka citāds enantiomērs, komplekss, atvasinājums vai sāls, vai esters neatšķiras no references aktīvās vielas, ja vien nav pierādīts pretējais.
160
No tā izriet, ka nevar piekrist prasītājas argumentācijai, ka saikne starp JAV statusa novērtējumu un datu un laišanas tirgū normatīvās aizsardzības laikposmiem izslēdz noteikumu, saskaņā ar kuru bioloģiskā aktīvā viela nav jauna, ja vien nav pierādīts pretējais.
161
Tāpat judikatūra neapstiprina prasītājas argumentāciju attiecībā uz Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmā ievilkuma interpretāciju, saskaņā ar kuru tiesības uz datu un tirgū laišanas normatīvās aizsardzības laikposmu esot TA piešķiršanas tiešas tiesiskas sekas atbilstoši Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punktam.
162
Proti, no Regulas Nr. 726/2004 11. apsvēruma, lasot to kopsakarā ar 13. panta 1. punktu, izriet, ka saskaņā ar šo pašu regulu izsniegta TA piešķir tādas pašas tiesības un pienākumus kā TA, kas izsniegta atbilstoši Direktīvas 2001/83 6. pantam.
163
Saskaņā ar judikatūru tas, ka pastāv visaptveroša tirdzniecības atļauja Direktīvas 2001/83 6. panta 1. punkta otrās daļas izpratnē, būtībā nozīmē, ka jau atļautu zāļu 6. pantā paredzētajiem uzlabojumiem ir piemērojams tikai viens datu normatīvās aizsardzības laikposms, kas paredzēts šīs direktīvas 10. panta 1. punktā, turklāt skaitot no šo zāļu atļaujas izsniegšanas brīža. Līdz ar to Direktīvas 2001/83 6. panta 1. punkta otrās daļas mērķis ir nodrošināt taisnīgu līdzsvaru starp inovatīvo uzņēmumu aizsardzību un ģenērisko zāļu tirdzniecības vispārējām interesēm, radot šķērsli esoša izstrādājuma datu normatīvās aizsardzības laikposma pagarināšanai, pamatojoties uz vienkāršiem variantiem, uz kuriem tam nebūtu jāattiecas (spriedums, 2023. gada 16. marts, Komisija u.c./Pharmaceutical Works Polpharma, no C‑438/21 P līdz C‑440/21 P, EU:C:2023:213, 92. punkts).
164
No tā izriet, ka pastāv situācijas, kurās, neraugoties uz attiecīgā farmācijas uzņēmuma ieguldījumiem potenciālo uzlaboto zāļu pētniecībā un izstrādē, TA piešķiršanas rezultātā datu normatīvas aizsardzības laikposms netiek pagarināts.
165
Pieņemot, ka CPZK un Komisija ir secinājušas, ka bioloģisko kandidātzāļu, kuru mērķis ir uzlabot jau esošas atļautas bioloģiskas zāles, ieguvumu un risku samērs ir pozitīvs, tāpēc šīm kandidātzālēm ir jāpiešķir TA, pēc savas ierosmes saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu piešķirt JAV statusu un priekšrocības, kas no tā izriet minēto zāļu aktīvajai vielai, lai gan tā ir jau atļauto esošo zāļu darbīgās vielas modifikācija, proti, neatkarīgi no modifikācijas ietekmes uz aktīvās vielas drošuma un/vai iedarbīguma īpašībām salīdzinājumā ar jau atļautās vielas īpašībām minētā statusa atzīšanas nolūkā, būtu pretrunā 2023. gada 16. marta sprieduma Komisija u. c./Pharmaceutical Works Polpharma (no C‑438/21 P līdz C‑440/21 P, EU:C:2023:213) 92. punktā minētajiem mērķiem un Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma loģikai.
166
Proti, šajā gadījumā “Nexviadyme” ir piešķirta TA, un tā ieguvumu un riska attiecība ir pozitīva. Tomēr JAV statusa piešķiršana pēc savas ierosmes alfa avalglikozidāzei saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, pamatojoties tikai uz pievienoto glikānu struktūru klātbūtni, nozīmētu datu un tirgū laišanas normatīvās aizsardzības laikposmu par labu “Nexviadyme”, neizvērtējot minētā statusa atzīšanas nolūkā norādīto pievienoto glikānu struktūru ietekmi uz alfa avalglikozidāzes drošuma īpašībām un/vai efektivitāti salīdzinot ar alfa alglikozidāzi, lai gan “Myozyme” jau ir minētās normatīvās priekšrocības.
167
Turpinājumā prasītāja un Eucope apgalvo, ka CPZK un Komisija ir kļūdaini izmantojušas metodoloģiju, kuras pamatā ir jēdzieni “ārstnieciskā sastāvdaļa”, “galvenā molekulārā vienība”, “struktūras pamatelements” un “aminoskābju sekvence”, lai novērtētu alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu.
168
Šajā ziņā, tā kā vērtējums par to, vai viena bioloģiski aktīvā viela būtu jānošķir no citas, ir ļoti zinātnisks un sarežģīts, un tas ietver šādu vielu atšķirību novērtējumu, CPZK un Komisijai ir plaša rīcības brīvība, nosakot konkrētos zinātniskos jēdzienus, kas jāņem vērā. Līdz ar to apstāklis, ka jēdzieni “ārstnieciskā sastāvdaļa”, “galvenā molekulārā vienība”, “strukturālais pamatelements” un “aminoskābju sekvence” Savienības farmācijas tiesību aktos nav definēti, nevar izslēgt to ņemšanu vērā sarežģītā zinātniskā novērtējumā. Tāpat CPZK un Komisija varēja pamatoti izmantot līdz aminoskābju sekvencei reducēto ārstniecisko sastāvdaļu divu bioloģisku aktīvo vielu salīdzināšanai, lai noteiktu, vai viela, uz kuru attiecas pieteikums par JAV statusa piešķiršanu, atšķiras no otras vielas.
169
It īpaši attiecībā uz jēdzienu “ārstnieciskā sastāvdaļa”, ko izmantoja CPZK un Komisija un kas prasītājas un Eucope ieskatā ir prettiesiska ķīmiskajām aktīvajām vielām piemērojama jēdziena ekstrapolācija uz bioloģiskajām aktīvajām vielām, ir taisnība, ka 2015. gada diskusiju dokumentā par ķīmisko vielu JAV statusu ir noteikts, ka bioloģiskas aktīvās vielas neietilpst tā piemērošanas jomā.
170
Tomēr Vispārējā tiesa uzskata, ka zinātniskā pieeja, kas izmantota attiecībā uz ķīmiskajām aktīvajām vielām Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumā un kas izpaužas kā strukturālo saišu starp jau atļautu aktīvo vielu un kandidātzālēs esošu aktīvo vielu, kā arī to attiecīgo ārstniecisko sastāvdaļu pārbaude, nevar tikt izslēgta attiecībā uz bioloģiskajām aktīvajām vielām tikai tādēļ, ka uz pēdējām minētajām neattiecas 2015. gada diskusiju dokuments par ķīmisko vielu JAV statusu. Ar šo apstākli nepietiek, lai liegtu ticamību CPZK vērtējumam, saskaņā ar kuru minētā pieeja bija atbilstoša. Lai gan tām ir pierādīšanas pienākums, prasītāja un Eucope nav iesniegušas nekādus zinātniskus datus vai pierādījumus, kas pamatotu acīmredzami kļūdainu vai nepiemērotu sākotnēji izmantotās pieejas attiecībā uz ķīmiskajām aktīvajām vielām ekstrapolāciju uz bioloģiskajām aktīvajām vielām. Prasītāja arī nav paskaidrojusi, kāpēc pamatnostādņu par bioloģisko aktīvo vielu statusu neesība izslēgtu šādu ekstrapolāciju.
171
Katrā ziņā jēdzienu “ārstnieciskā sastāvdaļa” Savienības likumdevējs ir tieši izmantojis saistībā ar pēc būtības līdzīgām zālēm, kas minētas Direktīvas 2001/83 I pielikuma II daļas 3. punkta pirmajā daļā, un saistībā ar jēdziena “JAV” negatīvo definīciju (skat. šī sprieduma 132. un 133. punktu). Direktīvas 2001/83 par līdzīgām bioloģiskām zālēm I pielikuma II daļas 4. punktā nav minēts jēdziens “JAV”. Tāpēc no tā, ka minētajā tiesību normā nav minēts jēdziens “ārstnieciskā sastāvdaļa”, nevar izdarīt nekādus secinājumus.
172
Tāpat nav nozīmes apstāklim, ka jēdziens “ārstnieciskā sastāvdaļa” tika tieši izmantots saistībā ar dažām ķīmisko aktīvo vielu modifikācijām, uz kurām attiecas Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta a) apakšpunktā minētais jēdziens “TA papildu attiecināšana”, bet ne attiecīgajā tiesību normā, kas skaidri attiecas uz bioloģiskajām aktīvajām vielām. Minētās regulas I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktā, kurā definētas bioloģiskās aktīvās vielas modifikācijas, uz kurām attiektos TA paplašināšanas jēdziens, nav sīki izklāstīti precīzi zinātniskie jēdzieni, kas būtu jāņem vērā, veicot šajā tiesību normā paredzētos novērtējumus attiecībā uz bioloģiskas aktīvās vielas molekulāro struktūru. Līdz ar to ar minēto tiesību normu nekādi netiek apšaubīta jēdziena “ārstnieciskā sastāvdaļa” nozīme attiecībā uz bioloģiskajām zālēm vai aktīvajām vielām. Tas pats attiecas uz CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā minēto jēdzienu “galvenā molekulārā vienība”, “strukturālais pamatelements” vai “aminoskābju sekvence” atbilstību, kuri acīmredzami attiecas uz aktīvās vielas molekulārās struktūras raksturojumu.
173
Turpinājumā, pirmkārt, runājot par jēdziena “ārstnieciskā sastāvdaļa” konkrēto piemērošanu šajā lietā, ņemot vērā CPZK un Komisijas plašo rīcības brīvību, apstāklis, ka šis jēdziens, pēc prasītājas un Eucope domām, ir brīvāk izmantots saistībā ar ķīmiskajām zālēm vai pat bija jāinterpretē plašāk, nepamato jebkādas acīmredzamas kļūdas esību saistībā ar alfa avalglikozidāzes novērtējumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam. Katrā ziņā, atbildot uz Vispārējās tiesas rakstveida jautājumu, prasītāja ir atzinusi, ka jēdziens “ārstnieciskā sastāvdaļa” var tikt izmantots attiecībā uz bioloģiskajām aktīvajām vielām, kaut arī tā apstrīd minētā jēdziena izmantošanu, lai novērtētu bioloģiskās aktīvās vielas JAV statusu.
174
Otrkārt, attiecībā uz jēdzienu “galvenā molekulārā vienība”, “strukturālais pamatelements” un “aminoskābju sekvence” piemērošanu, kā atgādināts šī sprieduma 155. punktā, prasītāja apstiprināja alfa alglikozidāzes, kas ir jau atļauta viela, modifikāciju un ka abas vielas atšķiras ar glikāniem, kuri ķīmiski pievienoti alfa alglikozidāzes molekulai, kas tātad ir šo divu vielu pamatelements. Turklāt prasītāja pati atzīst, ka aminoskābju sekvence ir olbaltumvielas primārā struktūra vai pīlārs. Līdz ar to nešķiet acīmredzami kļūdaini uzskatīt, ka aminoskābju sekvence ir alfa avalglikozidāzes pamatelements. Nav arī strīda par to, ka alfa avalglikozidāzes un alfa alglikozidāzes aminoskābju sekvences ir identiskas. No tā izriet, ka tām ir viens un tas pats strukturālais pamatelements.
175
Visbeidzot Vispārējā tiesa konstatē, ka ir ņemts vērā “Nexviadyme” kā bioloģisku zāļu un enzīmu aizstājterapijas īpašais raksturs. Proti, CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā ir noteikts, ka “Nexviadyme” ir bioloģisks produkts un ka alfa avalglikozidāze, tāpat kā alfa alglikozidāze, ir enzīmu aizstājterapija.
176
Šajā ziņā, pieņemot, ka enzīmu aizstāšanas gadījumā ievadītajam enzīmam ir jādarbojas tādā pašā veidā kā endogēnam enzīmam, līdz ar to, ņemot vērā Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma formulējumu, uzlabojumi, kuru mērķis ir uzlabot zāļu drošumu vai iedarbīgumu, ir jāveic citos elementos, nevis enzīmā, no Savienības farmācijas tiesību aktu sistēmas un judikatūras, kas izklāstīta šī sprieduma 149., 157., 158. un 163. punktā, prasītāja nav pierādījusi, ka CPZK un Komisija būtu acīmredzami pārsniegušas savas rīcības brīvības robežas, izmantojot metodoloģiju, saskaņā ar kuru šādi uzlabojumi bija jāizvērtē atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam. Šāda pieeja ļauj novērtēt to patieso ieguldījumu būtisku drošuma un/vai iedarbīguma atšķirību ziņā.
177
Kā norādīts šī sprieduma 166. punktā, JAV statusa piešķiršana alfa avalglikozidāzei saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu nozīmētu datu un laišanas tirgū normatīvas aizsardzības laikposmu par labu “Nexviadyme”, bet minētā statusa atzīšanai netiek prasīts novērtēt alfa avalglikozidāzes modifikāciju ietekmi salīdzinājumā alfa alglikozidāzi, kas ir “Myozyme” aktīvā viela, lai gan “Myozyme” minētās normatīvās priekšrocības jau ir sniegušas labumu. Kā izriet no prasītājas aizstāvētajām nostājām CPZK un kā tā atzina, atbildot uz Vispārējās tiesas uzdotajiem jautājumiem, “Nexviadyme”, tāpat kā “Myozyme”, ir enzīmu aizstājterapijas metodes, kas indicētas vienai un tai pašai retajai slimībai un kas pacientiem nodrošina tiem trūkstošā enzīma rekombinēto versiju, un to abu aktīvo vielu sastāvā ir ievadītā enzīma absorbcijai nepieciešamie glikāni. Turklāt CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā, ko prasītāja nav apstrīdējusi, ir norādīts, ka “Nexviadyme” nav jauna darbības mehānisma salīdzinājumā ar “Myozyme”.
178
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, CPZK un Komisija nav nedz acīmredzami pārsniegušas savas rīcības brīvības robežas, nedz arī izlaidušas kādu atbilstošo elementu un apstākli pieteikumā par JAV statusa atzīšanu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, noraidot prasītājas un Eucope ieteikto pieeju, saskaņā ar kuru aktīvās vielas modifikācijas, kas ietekmē zāļu ārstniecisko darbību, ir iemesls automātiskai attiecīgi modificētās vielas JAV statusa atzīšanai saskaņā ar minēto ievilkumu.
179
Pārējie prasītājas argumenti šo secinājumu neatspēko.
180
Acīmredzamu kļūdu attiecībā uz izmantoto metodoloģiju un zinātniskajiem jēdzieniem nevar pierādīt ar to, ka jēdziena “JAV” definīcijas, kas ietverta Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma otrajā ievilkumā par ķīmiskajām aktīvajām vielām, formulējums daļēji atšķiras no tā, kas ietverts minētā pielikuma trešajā ievilkumā par bioloģiskajām aktīvajām vielām (skat. šī sprieduma 20. punktu). Prasītāja nepaskaidro, kāds secinājums būtu jāizdara attiecībā uz daļēji atšķirīgo Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma otrā un trešā ievilkuma formulējumu.
181
Ciktāl prasītāja atsaucas uz iepriekšējiem JAV statusa novērtējumiem, apgalvojot, ka saistībā ar bioloģiskajām zālēm “Rekovelle” un “Zinbryta” veiktie novērtējumi apstiprinot faktu, ka aminoskābju sekvence nav vienīgais atbilstošais kritērijs, kas jāizmanto, lai novērtētu, vai bioloģisku aktīvo vielu var kvalificēt kā JAV saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, un ka aktīvās vielas modifikācijas, kas ietekmē zāļu ārstniecisko darbību, būtu jākvalificē kā JAV atbilstoši minētajam pirmajam ievilkumam, Vispārējā tiesa norāda, ka CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā ir minēts, ka attiecībā uz alfa avalglikozidāzi tika izmantota tāda pati pieeja kā iepriekšminēto novērtējumu gadījumā un ka attiecīgo bioloģisko aktīvo kandidātvielu aminoskābju sekvences bija identiskas Savienībā jau atļauto zāļu aktīvo vielu sekvencēm.
182
No attiecīgajiem vispārīgajiem apsvērumiem un – “Rekovelle” gadījumā – no izmantotās nosacījuma formas, kas ņemti no Eiropas zāļu publiskā novērtējuma ziņojumiem un ko uzsvērusi prasītāja, skaidri neizriet, ka “Rekovelle” un “Zinbryta” gadījumos CPZK būtu izmantojusi atšķirīgu pieeju. Proti, prasītājas argumentācija par minēto zāļu aktīvo vielu JAV statusa novērtējumu attiecas uz to, ka CPZK ir ņēmusi vērā “aktivitāti”, kas saistīta ar jau atļautas aktīvās vielas modifikācijām. Tomēr no prasītājas citētajiem ziņojumu izvilkumiem neizriet, vai CPZK bija ņēmusi vērā šo aspektu saistībā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, kā to apgalvo prasītāja, vai saskaņā ar minētā pielikuma trešo ievilkumu, kas tādējādi atbilstu praksei, kuru CPZK minēja un bija izmantojusi šajā gadījumā.
183
No tā izriet, ka prasītāja nav pierādījusi, ka CPZK būtu izmantojusi acīmredzami atšķirīgu pieeju, novērtējot alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu salīdzinājumā ar “Rekovelle” un “Zinbryta” aktīvo vielu novērtējumiem.
184
Turklāt to pašu iemeslu dēļ, kas izklāstīti šī sprieduma 131. punktā, nav nozīmes apstāklim, ka koreferents sākotnējās pārbaudes procedūras stadijā ir ieteicis iesniegt datus, kas pamato bis‑M6P līmeņa paaugstināšanās būtisko ietekmi uz piesaistīšanos šūnām, lai pamatotu alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam. Arī koreferentu atzinumi, pat ja tie atšķiras no CPZK vēlāk pieņemtā atzinuma un novērtējuma ziņojuma, nevar pierādīt pastāvīgas prakses neesību attiecībā uz bioloģisko aktīvo vielu novērtēšanu.
185
Prasītāja arī apgalvo, ka konsultācijas, ko CPZK tai sniedza, atbildot uz 11. jautājumu, kuru tā bija uzdevusi saistībā ar palīdzību protokolu izstrādē, apstiprina tēzi, ka aktīvās vielas izmaiņas, kas ietekmē zāļu ārstniecisko darbību, jākvalificē kā JAV saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu.
186
Šajā ziņā Vispārējā tiesa konstatē, ka prasītājai 2015. gadā sniegtās palīdzības protokolu izstrādē ievaddaļā ir noteikts, ka “CPZK sniegtā atbilde ir balstīta uz prasītājas sabiedrības iesniegtajiem jautājumiem un atbalsta dokumentiem, ņemot vērā pašreizējās zināšanas attiecīgajās zinātnes jomās”.
187
Jautājums Nr. 11, ko prasītāja uzdeva saistībā ar tās lūgumu sniegt palīdzību protokolu izstrādē, neattiecās uz iespējamo neoGAA kā JAV statusu, kas ir pirmais alfa avalglikozidāzes uzlabojums, salīdzinot ar alfa alglikozidāzi. Tas attiecās uz iespējamo līdzību vai līdzības neesību starp neoGAA un BMN‑701, kas ir cita veida enzīmu aizstājterapija II tipa glikogenozei, kuru tad attīstīja trešā sabiedrība. Prasītāja jautāja, vai var uzskatīt, ka neoGAA un BMN‑701 “nav līdzīgi Regulas Nr. 847/2000 3. panta izpratnē attiecībā uz iedarbību un abu produktu molekulārās struktūras pamatiezīmēm”.
188
Turklāt Vispārējā tiesa norāda, ka CPZK apsvērumi, kas sniegti, atbildot uz 11. jautājumu, ir formulēti nosacījuma formā, un tas liecina par to pagaidu raksturu attiecībā uz konkrēto uzdoto jautājumu.
189
No tā izriet, ka CPZK nekādi nav apstiprinājusi, ka alfa avalglikozidāzes glikānu struktūrām būtu nozīme, lai novērtētu JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam. Katrā ziņā palīdzībai šajā lietā sniegto protokolu izstrādē nevar būt saistoša ietekme uz CPZK vērtējumu par atsevišķu vēlāku pretenziju, kas iesniegta TA pieprasījuma procedūrā, kura balstīta uz citiem zinātniskiem datiem un kuras mērķis ir piešķirt JAV statusu alfa avalglikozidāzei.
190
Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka EMA pamatnostādnes par līdzīgām bioloģiskām zālēm apstiprina tās tēzi, ka aktīvās vielas modifikācijas, kas ietekmē zāļu ārstniecisko darbību, jākvalificē kā JAV atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam. Aktīvo vielu, kas netiek uzskatīta par “līdzīgu” references bioloģiskām zālēm Direktīvas 2001/83 10. panta 4. punkta izpratnē, nevar uzskatīt par “tādu pašu” kā jau atļautu vielu jēdziena “visaptveroša tirdzniecības atļauja” piemērošanas un datu un tirdzniecības normatīvās aizsardzības laikposma piemērošanas nolūkā, jo pēdējiem minētajiem ir tieša nozīme saistībā ar iepriekš minēto Direktīvas 2001/83 pantu.
191
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka prasītāja TA pieteikumu attiecībā uz “Nexviadyme” nav iesniegusi, pamatojoties uz Direktīvas 2001/83 10. panta 4. punktā paredzēto bioloģiski līdzīgu zāļu TA procedūru, bet gan pamatojoties uz atšķirīgu regulatīvo procedūru, līdz ar to pamatnostādnes par līdzīgām bioloģiskas izcelsmes zālēm, ko EMA publicējusi saskaņā ar Direktīvas 2001/83 I pielikuma II daļas 4. punkta pēdējo daļu, nevar būt nozīmīgas.
192
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, pirmā pamata pirmās daļas otrais iebildums ir jānoraida kā nepamatots.
193
Tāpēc pirmā pamata pirmā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
Par pirmā pamata trešo daļu, kas attiecas uz kļūdām konstatējumā, ka nav izpildīti Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajā ievilkumā paredzētie nosacījumi
194
Prasītāja apgalvo, ka CPZK ir izmantojusi pārmērīgi stingru pierādīšanas standartu, lai novērtētu alfa avalglikozidāzes statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešo ievilkumu. Turklāt CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā esot pieļautas acīmredzamas kļūdas vērtējumā, jo kļūdaina pierādīšanas standarta piemērošanas dēļ pēdējā minētā esot atzinusi, ka prasītājas iesniegtie pierādījumi, ka alfa avalglikozidāzes īpašības būtiski atšķiras no alfa alglikozidāzes īpašībām drošuma un/vai iedarbīguma ziņā, bija nepietiekami, jo netika konstatētas nekādas klīniski nozīmīgas atšķirības. It īpaši CPZK neesot ņēmusi vērā klīniskos datus par COMET pētījuma sekundārajiem novērtēšanas kritērijiem. CPZK neesot arī pilnībā ņēmusi vērā pieejamos datus par alfa avalglikozidāzes kvalitāti.
195
Replikas stadijā prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts arī vienlīdzīgas attieksmes princips.
196
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
197
Šajā ziņā, runājot par pierādījumu apjomu, pierādījumu būtiskā funkcija ir juridiski pietiekami konstatēt atbilstošos faktus. Tātad sevišķās prasības attiecībā uz pierādījumu kvalitāti principā neietekmē prasīto pierādīšanas standartu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 13. jūlijs, Komisija/CK Telecoms UK Investments, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, 77. punkts un tajā minētā judikatūra).
198
Saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešo ievilkumu bioloģiskā JAV ietver bioloģisku vielu, kura jau ir atļauta cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā, bet kuras īpašības būtiski atšķiras drošuma un/vai iedarbīguma ziņā, it īpaši molekulārās struktūras atšķirību dēļ.
199
Jānorāda, ka ne Savienības farmācijas tiesību aktos, ne Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumā nav precizēts nepieciešamais pierādījumu apjoms, lai bioloģiskai aktīvai vielai piešķirtu JAV statusu.
200
Prasītāja neapstrīd, ka, lai piemērotu Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešo ievilkumu, tai bija jāiesniedz nepieciešamie pierādījumi, lai pierādītu JAV esību. Toties tā apgalvo, ka CPZK prasītais pierādījumu apjoms bija pārāk liels. Tā uzskata, ka, lai piešķirtu JAV statusu saskaņā ar minēto ievilkumu, netiekot prasīts, lai klīniskās izpētes rezultāti skaidri parādītu, ka aktīvā viela iedarbīguma vai drošuma ziņā ir ievērojami labāka nekā jau atļautā aktīvā viela. Piemērotais pierādīšanas standarts ir tāds, ar kuru, pamatojoties uz visiem pieejamajiem datiem un atkarībā no varbūtību pārsvara, tiktu noteikts, vai pastāv pietiekamas norādes par būtisku atšķirību no jau atļautās bioloģiskās aktīvās vielas drošuma vai iedarbīguma ziņā. Minētais pierādījumu apjoms esot saderīgs ar Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktu, atbilstoši kuram esot jāinterpretē Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešais ievilkums. Turklāt šādu pieeju prasa samērīguma princips, ņemot vērā, ka TA piešķiršanas brīdī noteikti dati var nebūt pieejami un pastāv grūtības, kas saistītas ar datu vākšanu ļoti retu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu gadījumā.
201
Taču prasītāja ar savu argumentāciju patiesībā vēlas norobežoties no kritērija, kas tomēr ir skaidri noteikts Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajā ievilkumā un saskaņā ar ko novērtējamās aktīvās vielas drošuma un/vai iedarbīguma īpašībām ir “būtiski” jāatšķiras no jau atļautās vielas īpašībām.
202
Būtisko atšķirību starp divu aktīvo vielu drošuma un/vai iedarbīguma īpašībām analīze ir balstīta uz pieteikuma iesniedzēja izvirzīto ļoti sarežģīto zinātnisko un tehnisko faktu padziļinātu, objektīvu un sacīkstē balstītu novērtējumu, kuri to rakstura dēļ ne vienmēr ir zinātniski noteikti, bet kuri prasa, lai CPZK, kam ir saistošs pienākums sniegt labāko iespējamo zinātnisko atzinumu, paustu nostāju atbilstoši tās vērtējumam par minētajiem elementiem un no tiem izdarīto secinājumu ticamību.
203
Turklāt, lai varētu uzskatīt, ka novērtējamās aktīvās vielas īpašības “būtiski” atšķiras no jau atļautās vielas īpašībām, atšķirību, jo īpaši attiecībā uz tās molekulāro struktūru, paredzamajai ietekmei uz novērtējamās aktīvās vielas drošuma un/vai iedarbīguma īpašībām ir jāpārsniedz noteikta kvantitatīva vai kvalitatīva robežvērtība.
204
No tā izriet, ka būtisku atšķirību esību drošuma un/vai iedarbīguma ziņā salīdzinājumā ar iepriekš atļauto attiecīgo bioloģisko vielu demonstrācijai, tāpat kā visiem apgalvojumiem par zālēm, jābūt pamatotai ar atbilstošiem un ticamiem pierādījumiem. Turklāt minētajiem pierādījumiem jāļauj CPZK un pēc tam Komisijai konstatēt, ka starp abām vielām pastāv atšķirības drošuma un/vai iedarbīguma ziņā un ka minētās atšķirības ir būtiskas, proti, ka tās nozīmē pozitīvu klīnisko ietekmi, kas pārsniedz vienkāršu līdzvērtīgumu, jo pretējā gadījumā JAV statusa atzīšana atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam ir jāatsaka.
205
Līdz ar to pretēji tam, ko apgalvo prasītāja, “pietiekamas norādes” nav pietiekamas. Turklāt, ja ir šaubas par to datu ticamību, kas iesniegti, lai pamatotu būtisku atšķirību esību un pieteikuma iesniedzēja izdarītos secinājumus, kompetentajām iestādēm ir jāspēj piekrist atteikumam piešķirt JAV statusu.
206
Šajā ziņā nevar piekrist prasītājas argumentācijai, ka tās piedāvāto mazāk stingro pierādīšanas standartu pamato Regulas Nr. 1234/2008 I pielikuma 1. punkta c) apakšpunkts un minētās tiesību normas formulējuma līdzība ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešo ievilkumu, lasot tos kopsakarā ar šī sprieduma 118. punktā minēto judikatūru.
207
Proti, papildus tam, ka Regulā Nr. 1234/2008 šajā ziņā nav ietvertas norādes, pretenzija uz JAV statusu attiecībā uz aktīvo vielu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikumam un pieteikums par TA papildu attiecināšanu tiek iesniegti divās atšķirīgās reglamentējošās procedūrās, kuras nevar sajaukt.
208
Tāpat nevar piekrist prasītājas argumentācijai, kas balstīta uz samērīguma principu un grūtībām, kuras saistītas ar datu vākšanu ļoti retu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu gadījumā. Lai gan šādas grūtības nevar atvieglot prasības, kas saistītas ar zāļu kvalitātes, drošuma un iedarbīguma pierādīšanu TA piešķiršanai, prasītāja nav paskaidrojusi iemeslus, kuru dēļ šīs pašas grūtības nozīmētu, ka “norādes” uz būtiskām atšķirībām drošuma un/vai iedarbīguma ziņā būtu pietiekamas, lai pierādītu šādu atšķirību faktisku esību un tādējādi ļautu atzīt JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam.
209
Turklāt aktīvās vielas klīniskās ietekmes novērtējuma sarežģītība, protams, ir elements, kas ir jāņem vērā, izvērtējot to secinājumu ticamību, kuri izdarīti attiecībā uz aktīvās vielas apgalvoto ietekmi. Tomēr šādai sarežģītībai pašai par sevi nav ietekmes uz prasīto pierādījumu apjomu (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2023. gada 13. jūlijs, Komisija/CK Telecoms UK Investments, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, 78. punkts un tajā minētā judikatūra).
210
Arī kritērijs, saskaņā ar kuru novērtējamās aktīvās vielas drošuma un/vai iedarbīguma īpašībām ir “būtiski” jāatšķiras no jau atļautas vielas īpašībām, ir pamatots ar nepieciešamību nepagarināt vai, kā tas ir šajā lietā, nepamatoti uzsākt jaunus datu un laišanas tirgū normatīvās aizsardzības laikposmus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 16. marts, Komisija u.c./Pharmaceutical Works Polpharma, no C‑438/21 P līdz C‑440/21 P, EU:C:2023:213, 92. punkts).
211
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, Vispārējā tiesa uzskata, ka prasītāja nav pierādījusi, ka CPZK nav ievērojusi pierādīšanas apjomu, kas piemērojams attiecībā uz alfa avalglikozidāzes statusa novērtējumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam.
212
Turpinājumā attiecībā uz apgalvotajām acīmredzamajām kļūdām vērtējumā, kas esot pieļautas CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā, Vispārējā tiesa uzskata, ka CPZK, uzskatot, ka COMET pētījuma statistiskās analīzes plānā iepriekš noteiktos otrreizējā novērtējuma kritēriju testus “formāli nevarēja īstenot, veicot pienācīgu 1. tipa eksperimentālo kļūdu esības pārbaudi”, centās pārbaudīt un nodrošināt to no zinātniskā un metodoloģiskā viedokļa izdarīto secinājumu ticamību, kurus var izdarīt no minētā pētījuma rezultātiem. Turklāt no lietas materiāliem izriet, ka sākotnējās procedūras un pārskatīšanas procedūras laikā tika paziņoti brīdinājumi un līdzīgas atrunas.
213
Proti, CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā, tāpat kā CPZK 2021. gada 23. jūlija novērtējuma ziņojumā, ir minēta COMET pētījuma testu hierarhijas ietekme uz datu par minētā pētījuma sekundāro un terciāro novērtējuma kritēriju “interpretējamo” raksturu. Tās arī min, ka no metodoloģiskā viedokļa, pamatojoties uz šo pētījumu, neesot atļauts norādīt, ka alfa avalglikozidāze sniedz priekšrocību salīdzinājumā ar alfa alglikozidāzi.
214
Tomēr prasītāja nav paskaidrojusi, kādā veidā secinājums par līdzvērtīgumu pierādītu būtisku atšķirību esību attiecībā uz iedarbīgumu un/vai drošumu. Tā arī nepaskaidro, kādā veidā CPZK ir kļūdījusies, sekojot saskaņotajai testu hierarhijai.
215
Turklāt, kā norādīts šī sprieduma 76. punktā, Savienības iestādēm ir plaša rīcības brīvība, lai noteiktu veicamo pasākumu raksturu un apmēru, it īpaši, ja tie ietver ļoti sarežģītus zinātniskus un tehniskus vērtējumus, kā tas ir šajā lietā. Tādējādi Vispārējā tiesa nevar aizstāt minēto iestāžu vērtējumu ar savējo. Šādos novērtējumos noteikti ietilpst gan zinātniskie elementi, kuriem ir nozīme, lai novērtētu bioloģisko aktīvo vielu JAV statusu, gan metodoloģiskā stingrība, kas jāpiemēro, interpretējot zinātniskos datus.
216
Nevar arī piekrist prasītājas argumentācijai, ka CPZK neesot ņēmusi vērā visus pieejamos datus. Proti, prasītāja nav identificējusi pierādījumu, kuru CPZK nebūtu pārbaudījusi. Turklāt no šī sprieduma 98., 103. un 106. punktā izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka CPZK ir izskaidrojusi dažādus iemeslus, kuru dēļ iesniegtie elementi – skatīti atsevišķi vai kopā – nav pietiekami, lai pierādītu būtiskas atšķirības starp alfa avalglikozidāzes iedarbīgumu un/vai drošumu salīdzinājumā ar alfa alglikozidāzes iedarbīgumu un/vai drošumu.
217
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, CPZK un Komisija nav pieļāvušas acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka iesniegtie pierādījumi nebija pietiekami, lai piešķirtu alfa avalglikozidāzei JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam.
218
Visbeidzot, ciktāl prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips, jo EMA esot piemērojusi elastīgāku pierādījumu līmeni citās lietās atšķirībā no “Nexviadyme” lietas, un paredzot atšķirīgu un elastīgāku pierādījumu līmeni jaunieviestas terapijas zālēm, jāatgādina, ka no Vispārējās tiesas Reglamenta 76. panta d) punkta un 84. panta 1. punktu it īpaši izriet, ka tiesvedības laikā nav atļauts izvirzīt jaunus pamatus vai argumentus, izņemot gadījumus, kad tie ir saistīti ar tādiem tiesiskiem vai faktiskiem apstākļiem, kas ir kļuvuši zināmi iztiesāšanas laikā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2015. gada 15. jūlijs, Dennekamp/Parlaments, T‑115/13, EU:T:2015:497, 80. punkts), vai ja tie papildina iepriekš pieteikumā par lietas ierosināšanu tieši vai netieši izvirzītu pamatu un tiem ir cieša saikne ar to (šajā ziņā skat. spriedumu, 2013. gada 11. jūlijs, Ziegler/Komisija, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, 46. punkts).
219
Šajā gadījumā prasītāja tikai replikas stadijā, pamatojoties uz vienu no dokumentiem, kurus tā saņēma 2022. gada septembrī kā atbildi uz pieteikumu par piekļuvi lietas materiāliem, kā arī uz 2022. gada 18. novembrī publicēto diskusiju dokumenta projektu, apgalvo, ka CPZK agrāk esot piemērojusi elastīgāku pierādījumu standartu un paredzējusi elastīgāku pierādījumu standartu jaunieviestas terapijas zālēm un ka tātad tā šajā gadījumā esot pārkāpusi vienlīdzīgas attieksmes principu.
220
Līdz ar to, lai gan šo apgalvojumu nevar uzskatīt par tādu, ar kuru tiek papildināta prasības pieteikumā norādītā pirmā pamata trešā daļa, tajā ietvertie tiesiskie un faktiskie apstākļi ir kļuvuši zināmi pēc prasības celšanas, tāpēc tas jāuzskata par pieņemamu.
221
Šajā ziņā jānorāda, ka vienlīdzīgas attieksmes princips paredz, ka līdzīgās situācijās nedrīkst būt atšķirīga attieksme un ka atšķirīgās situācijās nedrīkst būt vienāda attieksme, ja vien šāda attieksme nav objektīvi attaisnojama (skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 159. punkts un tajā minētā judikatūra).
222
Šajā lietā prasītāja savos procesuālajos rakstos nav identificējusi nevienu citu bioloģiskās aktīvās vielas novērtējumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam, kurā būtu piemērots elastīgāks pierādīšanas standarts.
223
Šo konstatējumu neatspēko tīri spekulatīva argumentācija, ko prasītāja balsta uz EMA zāļu vadības komandas (Medicines Leadership Team (MLT)) dokumentā “MLT dashboard” (MLT infopanelis) ietvertā apsvēruma. Proti, nekas neliecina, ka minētais apsvērums būtu attiecies uz novērtējumu par bioloģisko aktīvo vielu JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam, vēl jo mazāk, kad “aksiālais” pētījums (pivotal study) formāli būtu bijis neveiksmīgs.
224
Katrā ziņā, tā kā zinātniskie dati par apgalvotajām vienas aktīvās vielas īpašību atšķirībām salīdzinājumā ar citas vielas iedarbīgumu un/vai drošumu ir atkarīgi no konkrētās EMA iesniegtās dokumentācijas un tie ir jāizvērtē individuāli, nevar būt runas par salīdzināmām situācijām (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, 160. punkts).
225
Visbeidzot, arī 2022. gada 18. novembra diskusiju dokumenta projekta 4.3.2. punkts nepamato vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu.
226
Protams, 2022. gada 18. novembra diskusiju dokumenta projekta 4.3.2. punktā ir minēta iespēja pamatot pretenzijas uz JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam attiecībā uz jaunieviestas terapijas zālēm, balstoties uz “zinātniski ticamiem iemesliem” un pamatojot, kādā veidā molekulārās struktūras, izejvielas rakstura vai ražošanas procesu atšķirības “var būtiski ietekmēt” aktīvās vielas drošuma un/vai iedarbīguma profilu.
227
Prasītāja atzīst, ka “Nexviadyme” nav jaunieviestas terapijas zāles, un nepaskaidro, kādā veidā tās būtu salīdzināmas ar šādām zālēm. Šajā ziņā no 2022. gada 18. novembra diskusiju dokumenta 3.2. punkta izriet, ka attiecībā uz bioloģiskajām vielām pretenziju uz JAV statusu gadījumā saistībā ar strukturālām atšķirībām, kas nebūtu pietiekamas, lai pieprasītu minēto statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, tiek ieteikts sniegt “pierādījumu”, ka kandidātvielas īpašības būtiski atšķiras iedarbīguma un/vai drošuma ziņā. Tādējādi, pat ja prasītāja būtu pierādījusi, ka EMA ir paredzējusi atšķirīgu un elastīgāku pierādījumu standartu jaunieviestas terapijas zālēm, tā tomēr nebūtu pierādījusi atšķirīgu attieksmi pret “Nexviadyme”.
228
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, iebildums par vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu ir jānoraida kā nepamatots un līdz ar to pirmā pamata trešā daļa ir jānoraida kopumā.
229
Tā kā visas pirmā pamata daļas ir noraidītas kā nepamatotas, pirmais pamats ir jānoraida kopumā.
Par otro pamatu, kas attiecas uz Hartas 41. pantā nostiprinātā labas pārvaldības principa pārkāpumu
230
Ar otro pamatu prasītāja apgalvo, ka ar tās pieteikuma piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu sākotnējās izskatīšanas un pārskatīšanas procedūrām esot pārkāpts Hartas 41. pantā nostiprinātais labas pārvaldības princips. Šim pamatam ir četras daļas.
Par otrā pamata pirmo daļu – objektīvās objektivitātes prasības neizpildi
231
Prasītāja apgalvo, ka pieteikuma par alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu sākotnējās izskatīšanas un pārskatīšanas procedūrā EMA esot uzspiedusi CPZK savu viedokli, saskaņā ar kuru minētais statuss ir jānoraida, un ka diskusija par alfa avalglikozidāzes statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu esot notikusi “kuluāros”. Tiesas sēdē tā precizēja, ka šajā ziņā atsaucas uz objektīvās objektivitātes prasības neizpildi.
232
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
233
Šajā ziņā objektīvās objektivitātes prasība uzliek iestādei pienākumu sniegt pietiekamas garantijas, lai izslēgtu jebkādas leģitīmas šaubas par iespējamiem aizspriedumiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 27. marts, August Wolff un Remedia/Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 27. punkts un tajā minētā judikatūra).
234
Lai pierādītu, ka administratīvās procedūras organizēšana nesniedz pietiekamas garantijas jebkādu leģitīmu šaubu izslēgšanai attiecībā uz iespējamiem aizspriedumiem, katrā ziņā netiek prasīts pierādīt objektivitātes trūkumu. Pietiek ar to, ka šajā ziņā pastāv leģitīmas šaubas un tās nevar kliedēt (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 27. marts, August Wolff un Remedia/Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 37. punkts).
235
Šajā lietā, lai pamatotu apgalvoto objektīvās objektivitātes prasības neizpildi saistībā ar alfa avalglikozidāzes kā JAV statusa novērtēšanu, prasītāja uzsver CPZK sanāksmju protokolus un dažus dokumentus, ko tā saņēma kā atbildi uz pieteikumu par piekļuvi lietas materiāliem.
236
Vispirms, runājot par pretenziju uz alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu sākotnējo pārbaudi, prasītāja apgalvo, ka no 2020. gada 13. oktobra dokumenta “Tirdzniecības atļaujas pieteikuma sākotnējais kopsavilkums” 11. lappuses izriet, ka kopš procedūras sākuma EMA ir paudusi nostāju, saskaņā ar kuru glikāna struktūrai nav nozīmes, izvērtējot JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam.
237
Minētajā dokumentā ir šāda rindkopa:
“jo īpaši attiecībā uz pretenziju par alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu jebkādām izmaiņām saistīšanās vai absorbcijas spējā būtu jāizpaužas kā būtiskām atšķirībām drošuma un/vai iedarbīguma ziņā. Kā būtisku atšķirību piemērus var minēt izmaiņas ievadīšanas biežumā, augstāku iedarbīgumu, izmaiņas kontrindikācijās u.c. Kā nenozīmīgas izmaiņas varētu minēt vienīgi farmakokinētiskas izmaiņas, pacientu populācijas paplašināšanos, ietverot iepriekš neaptvertas apakšgrupas u.c.”
238
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 56. panta 1. punkta f) apakšpunktu EMA sekretariāts sniedz tehnisku, zinātnisku un administratīvu palīdzību šīs aģentūras komitejām un nodrošina to darba koordināciju. Saskaņā ar CPZK reglamenta 22. pantu palīdzība ietver tehnisku un zinātnisku palīdzību referentiem un juridisko un regulatīvo palīdzību CPZK.
239
Taču “tirdzniecības atļaujas pieteikuma sākotnējo kopsavilkumu”EMA sekretariāts sagatavoja sākotnējās pārbaudes procedūras laikā saistībā ar atbalstu, ko tas sniedz CPZK. Tas CPZK nebija saistošs.
240
Turklāt prasītājas citētajā rindkopā nav norādīts, ka glikāna struktūrai nebūtu nozīmes, izvērtējot JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam. Bez tam šī rindkopa ir jālasa kontekstā. Taču šī dokumenta ievaddaļā, kas attiecas uz procesuālajiem un normatīvajiem aspektiem, ir norādīts, ka prasītāja bija pieprasījusi JAV statusu alfa avalglikozidāzei un bija iesniegusi salīdzinošus datus attiecībā uz alfa alglikozidāzi, lai pamatotu pretenzijas uz minēto statusu atbilstoši minētajam pirmajam ievilkumam. Šajā ievaddaļā ir norādīts, ka šādi dati tiek prasīti tikai tad, ja viela ir iepriekš atļauta cilvēkiem paredzētās zālēs Savienībā, proti, Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajā ievilkumā. Minētajā daļā ir precizēts, ka “tikai tad, ja no kvalitātes aspekta alfa avalglikozidāze tiktu uzskatīta par to pašu bioloģisko vielu, kas ir alfa alglikozidāze, būtu jānovērtē klīniskie un pirmsklīniskie dati būtiska drošuma un/vai iedarbīguma atbalstam, lai pamatotu JAV pieteikumu”. No tā izriet, ka “Tirdzniecības atļaujas pieteikuma sākotnējā kopsavilkumā”, kā to apgalvo EMA, ir norādīts, ka, lai izvērtētu JAV statusa pieteikumu šajā lietā bija izmantojams gan Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmais ievilkums, gan minētā pielikuma trešais ievilkums.
241
Katrā ziņā, tā kā ekskluzīvā atbildība par EMA atzinumu sagatavošanu visos jautājumos, kas saistīti ar cilvēkiem paredzētām zālēm, ir uzticēta CPZK un tā izpaužas kā zinātnisko atzinumu vai ieteikumu, kas pieņemti vienprātīgi vai ar tās locekļu absolūtu balsu vairākumu, izmantošana, arguments, kas balstīts uz EMA sekretariāta sagatavotā “Tirdzniecības atļaujas pieteikuma sākotnējo kopsavilkumu” rindkopu, kas citēta ārpus tās konteksta, jānoraida kā nepamatots.
242
Turpinājumā prasītāja apgalvo, ka no 2021. gada 8. janvāra dokumenta “EMA Produktu grupas 80. dienas novērtējuma ziņojumu par alfa avalglikozidāzi salīdzinošais pārskats” 4. lappuses ir redzams, ka galīgā lēmuma pieņemšana par alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu saskaņā ar pirmo ievilkumu ir “deleģēta” Bioloģijas darba grupai.
243
Minētajā dokumentā ir šāda rindkopa:
“[Bioloģijas darba grupai] būtu jāapsver, vai uzņēmums joprojām var pieprasīt JAV statusu saskaņā ar pirmo ievilkumu (kas prasa papildu pamatojumu) vai arī šāda prasība nav pieņemama. Ja [bioloģijas darba grupa] noraida pretenziju saskaņā ar pirmo ievilkumu, pieteikuma iesniedzējs, lai iegūtu JAV statusu, var apsvērt iespēju iesniegt pieteikumu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem trešo ievilkumu, kas prasa būtiskas atšķirības drošuma un/vai iedarbīguma ziņā. Mēs atzīmējam, ka pieteikuma iesniedzējs jau ir iesniedzis dažus pirmsklīniskos un klīniskos datus, kurus referenti ir pārbaudījuši un pašlaik uzskata par nepietiekamiem. Alfa avalglikozidāzes kā JAV statusa novērtēšana saskaņā ar trešo ievilkumu (drošums un iedarbīgums) neietilpst [bioloģijas darba grupas] kompetencē, bet ir daudzdisciplīnu jautājums, kas tādēļ būtu jāizskata CPZK.”
244
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda, ka šo dokumentu arī ir sagatavojis EMA sekretariāts sākotnējās pārbaudes procedūras laikā saistībā ar atbalstu, ko tā sniedz CPZK, un kas tas nebija saistošs CPZK.
245
Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 56. panta 2. punktu un CPZK reglamenta 15. panta 1. punktu pēdējā minētā var izveidot pastāvīgas un pagaidu darba grupas. CPZK reglamenta 6. panta 8. punktā tai ir piešķirtas tiesības zāļu novērtēšanā apspriesties ar darba grupu. Bez tam minētā reglamenta 15. panta 4. un 5. punktā ir noteikts, ka CPZK vismaz reizi trijos gados pārskata katras darba grupas pilnvaras un mērķus un, ja uzskata par vajadzīgu, apspriežas ar savām darba grupām par visiem jautājumiem, kas saistīti ar to kompetences jomām. Attiecībā uz uzdevumu deleģēšanu CPZK reglamenta 15. panta 5. punktā ir paredzēts, ka šī komiteja var arī deleģēt attiecīgajām darba grupām noteiktus uzdevumus, kas saistīti ar pieteikumu zinātnisko novērtēšanu vai pamatnostādņu izstrādi. CPZK identificētie uzdevumi ir jāiekļauj darba grupas darba plānā, kas jāpieņem CPZK.
246
Šajā gadījumā no bioloģijas darba grupas reglamenta 2. punkta “Pilnvaras un mērķi” izriet, ka minētā darba grupa tika izveidota, lai sniegtu ieteikumus CPZK visos jautājumos, kas tieši vai netieši attiecas uz bioloģisko zāļu kvalitātes aspektiem. Tās uzdevums ir sniegt atbalstu CPZK dokumentācijas izvērtēšanā, it īpaši pirms atzinuma sniedzot tai ziņojumus par visiem TA pieteikumiem un lai nodrošinātu novērtējumu konsekvenci. Pēc CPZK pieprasījuma tai var arī nākties sniegt zinātniskus atzinumus gan par vispārīgiem, gan specifiskiem produkta aspektiem saistībā ar bioloģisku zāļu kvalitāti.
247
No tā izriet, ka bioloģijas darba grupai bija pilnvaras sniegt ieteikumus CPZK attiecībā uz JAV statusa piemērošanu alfa avalglikozidāzei, kas tika iesniegta saistībā ar “Nexviadyme” TA pieteikumu, jo šīs pilnvaras ir ietvertas minētās darba grupas reglamentā.
248
Turklāt prasītājas citētais fragments neļauj secināt, ka alfa avalglikozidāzes statusa galīgā noteikšana, pamatojoties uz Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumu, būtu “deleģēta” bioloģijas darba grupai vai ka EMA būtu uzspiedusi savu viedokli CPZK. Tajā ir tikai norādīts jautājums, kuram darba grupai bija jāpievēršas, vienlaikus paužot, ka gadījumā, ja tiktu noraidīta pretenzija uz JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, joprojām varētu apsvērt minētā pielikuma trešo ievilkumu. Prasītājas citētais fragments ir jālasa kontekstā. No rindkopām tieši pirms prasītājas minētās rindkopas izriet, ka noteiktu datu par iedarbīgumu un drošumu iesniegšanas dēļ nebija skaidrs, vai prasītāja vēlējās vai nevēlējās pieprasīt JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam, ka tā pirms TA pieteikuma iesniegšanas bija informēta par problēmām, ko radīja JAV statusa pieprasīšana atbilstoši minētā pielikuma pirmajam ievilkumam, un ka būtībā daži koreferentu novērtējuma ziņojumu aspekti procedūras “80. dienas” posmā bija nekonsekventi vai neskaidri.
249
No tā izriet, ka arguments, kas balstīts uz EMA sekretariāta izdotā dokumenta “EMA Produktu grupas veiktais alfa avalglikozidāzes 80. dienas novērtējuma ziņojumu salīdzinošais pārskats” atsevišķu fragmentu, kas citēts ārpus konteksta, ir jānoraida kā nepamatots.
250
Turpinājumā attiecībā uz CPZK 2021. gada jūlija sanāksmes, kas notika vairākas dienas, protokolu jāprecizē, ka minētā sanāksme notika sākotnējā novērtējuma procedūrā attiecībā uz alfa avalglikozidāzes kā JAV pieteikumu un tātad pirms CPZK sākotnējā atzinuma pieņemšanas 2021. gada 23. jūlijā. Apstāklis, ka šīs sanāksmes protokolā alfa avalglikozidāze ir kvalificēta kā “zināma” viela un ka tas tā ir pat rindkopā, kurā minēti prasītājas 2021. gada 20. jūlija mutvārdu paskaidrojumi, nevar būt pierādījums, ka CPZK sākotnēji ir veikusi neobjektīvu pārbaudi. Protokols parasti tiek apstiprināts tikai sanāksmes beigās vai pēc tās, un tieši pēc iepriekš minētajiem mutvārdu paskaidrojumiem tika pieņemts CPZK sākotnējais atzinums, kurā sākotnēji tika noraidītas prasītājas pretenzijas par alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu. Katrā ziņā no lietas materiāliem izriet, ka minētais CPZK 2021. gada jūlija sanāksmes protokols tika publicēts tikai 2021. gada oktobrī, proti, pēc sākotnējā atzinuma pieņemšanas. No tā izriet, ka minētais protokols, kura sagatavošanas nosacījumi nav zināmi, neļauj izdarīt secinājumus par iespējamu CPZK objektīvās objektivitātes neesību minētās sanāksmes gaitā.
251
Tāpat tas vien, ka JAV statusa pieteikuma pārskatīšanas procedūras laikā CPZK sanāksmju darba kārtībās un protokolos alfa avalglikozidāze bija kvalificēta kā “zināma” aktīvā viela, neliek konstatēt, ka minētā procedūra nesniedza pietiekamas garantijas, lai izslēgtu jebkādas leģitīmas šaubas par EMA vai tās sekretariāta vai CPZK iespējamiem aizspriedumiem.
252
Proti, šādu dokumentu vienīgais mērķis ir sniegt pamatinformāciju par apspriežamajiem tematiem un veicamajām darbībām un protokolu gadījumā rezumēt iepriekš veiktās darbības, stadiju, kādā ir diskusijas, un vajadzības gadījumā dažādos pieņemtos rīcības punktus. Tā kā CPZK jau bija sniegusi sākotnējo atzinumu, iesakot alfa avalglikozidāzi nekvalificēt par JAV, minētās vielas kvalificēšana par “zināmu” vielu pārskatīšanas procedūras laikā darba kārtībā un sanāksmju protokolos bija tikai tūlītējs atgādinājums par jautājumu par pārskatīšanu, kas bija sanāksmes priekšmets.
253
Visbeidzot – nav izredžu arī argumentācijai, ko prasītāja izdara no 2021. gada dokumenta “Rolling Reader’s Guidance – Re‑examination” (Pakāpenisks ceļvedis lasītājam – Pārskatīšana) 3. lappuses, proti, ka EMA jau esot secinājusi, ka alfa avalglikozidāze nav JAV atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam.
254
Šajā dokumentā ir šāda rindkopa:
“Vielu uzskata par jaunu pašu par sevi (t.i., pirmā ievilkuma izpratnē), ja ar pieteikumā minēto aktīvo vielu pacienti nesaņem to pašu pašai ārstniecisko sastāvdaļu, kāda ir Savienībā jau atļautajai aktīvajai vielai vai vielām. Uz gadījumiem, kad aktīvās vielas ir strukturāli saistītas un kad ar pieteikumā minēto aktīvo vielu pacienti saņem to pašu ārstniecisko sastāvdaļu, attiecas trešais ievilkums.
Ņemot vērā šo principu, novērtējot molekulāro struktūru un ņemot vērā dažādus pieteikuma iesniedzējas izvirzītos jautājumus, tika secināts, ka alfa avalglikozidāze nav uzskatāma par jaunu aktīvo vielu JAV definīcijas pirmā ievilkuma izpratnē. Iespējamo ietekmi uz klīnisko iedarbīgumu vai drošumu novērtē atbilstoši pretenzijai saskaņā ar trešo ievilkumu.”
255
EMA apgalvo, un prasītāja to nav apstrīdējusi, ka šo dokumentu nav sagatavojis tās sekretariāts, bet referente pārskatīšanas stadijā, un ka tā mērķis ir tikai apkopot pašreizējo situāciju CPZK diskusijās, iepazīstinot ar referentes viedokli, koreferenta viedokli un atsauksmēm, kas saņemtas no citiem CPZK locekļiem.
256
No tā izriet, ka no prasītājas citētās “Rolling Reader’s Guidance – Re‑examination” rindkopas nevar secināt, ka EMA būtu uzspiedusi savu nostāju CPZK. Turklāt minētā rindkopa ir jālasa kontekstā, proti, tajā ir atspoguļots CPZK notiekošo debašu stāvoklis. Tā norāda, ka referente un koreferents pārskatīšanas posmā bija vienisprātis par alfa avalglikozidāzes kvalitātes novērtējumu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu. Tajā ir apkopota referentes nostāja, ka minētā viela varētu būt JAV atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajam ievilkumam. Tā norāda, ka CPZK locekļu vienprātīgā nostāja bija tāda, ka alfa avalglikozidāze nevar tikt atzīta par JAV saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu.
257
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, otrā pamata pirmā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
Par otrā pamata otro daļu – ka CPZK izmantoja dokumentu, kuram prasītājai tika atteikta piekļuve
258
Prasītāja pārmet CPZK, ka tā kā atsauces elementu pieteikuma piešķirt alfa avalglikozidāzei JAV statusu sākotnējās izskatīšanas un pārskatīšanas procedūrās ir izmantojusi Diskusiju dokumenta projektu par kritērijiem, kas jāņem vērā, novērtējot bioloģisko vielu JAV statusu; tas vēlāk publicēts apspriešanai 2022. gada 18. novembrī un piekļuve tam tai esot tikusi atteikta.
259
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
260
Šajā ziņā saskaņā ar judikatūru tiesību piekļūt lietas materiāliem pārkāpums procedūrā pirms nelabvēlīga lēmuma pieņemšanas var izraisīt apstrīdētā lēmuma atcelšanu tikai tad, ja attiecīgo dokumentu izpaušana radītu kaut nelielu iespēju, ka administratīvā procesa iznākums būtu citāds gadījumā, ja ieinteresētā persona būtu varējusi uz tiem atsaukties minētajā procesā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2012. gada 16. februāris, Padome un Komisija/Interpipe Niko Tube un Interpipe NTRP, C‑191/09 P un C‑200/09 P, EU:C:2012:78, 174. punkts).
261
Prasītāja šajā lietā argumentācijas pamatojumam uzsver apstākli, ka Diskusiju dokumenta projekts par kritērijiem, kas jāņem vērā, lai novērtētu bioloģisko vielu JAV statusu, esot minēts CPZK (ko)referentu 2021. gada 7. jūlija ziņojumā mutvārdu paskaidrojumos sākotnējās pārbaudes laikā, prezentācijā bioloģijas darba grupai minētās grupas 2021. gada oktobra sanāksmē pārskatīšanas procedūrā, kā arī minētās darba grupas 2021. gada 28. oktobra ziņojumā.
262
Šajā ziņā jāatgādina, ka starpposma ziņojumi un novērtējuma dokumenti ir jānošķir no CPZK pieņemtajiem novērtējuma ziņojumiem, kuros atspoguļots minētās komitejas atzinums.
263
Tomēr atsauce uz Diskusiju dokumenta projekta plānu netika pārņemta ne CPZK 2021. gada 23. jūlija novērtējuma ziņojumā, ne CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā pēc pārskatīšanas.
264
Turklāt Vispārējā tiesa uzsver, ka par pārkāpumu nevar uzskatīt apstākli, ka dažādos ziņojumos, kas sagatavoti sākotnējās pārbaudes procedūras un pārskatīšanas procedūras laikā, pastāv redakcionālas līdzības (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumus, 2010. gada 9. septembris, Now Pharm/Komisija, T‑74/08, EU:T:2010:376, 95. punkts, un 2014. gada 11. decembris, Faita/CESE, T‑619/13 P, EU:T:2014:1057, 32. punkts).
265
Tāpat par pārkāpumu nevar uzskatīt apstākli, ka pieteikuma par JAV statusa piešķiršanu novērtējumā tiek izmantoti zinātniski apsvērumi, lai gan tie var būt ietverti arī Diskusiju dokumenta projektā, kas vēl nav pieejams sabiedrībai, jo to nav pieņēmusi CPZK.
266
Proti, no Regulas Nr. 726/2004 61. panta 1. punkta trešās daļas un CPZK reglamenta 6. panta 1. punkta izriet, ka CPZK locekļus ieceļ amatā atkarībā no viņu pieredzes un saistībā ar mērķi sniegt labākos iespējamos zinātniskos atzinumus un ka tiek iecelti dažādi CPZK referenti un koreferenti un to grupu locekļi. Tāpēc no šīm personām nevar tikt sagaidīts, ka tās neņems vērā zinātniskās pieejas, zināšanas un praksi, kas tām varētu šķist atbilstošas un ko turklāt tām ir ieteikusi darba grupa, kuras uzdevums ir tām sniegt atbalstu, tikai tādēļ, ka minētās pieejas, zināšanas un prakse ir ietvertas diskusiju dokumenta projekta projektā.
267
Katrā ziņā prasītāja nav pierādījusi, ka Diskusiju dokumenta projekta paziņošana būtu ietekmējusi apstrīdētā lēmuma saturu, jo tā šajā ziņā nav sniegusi nekādus pierādījumus. Tikai tiesas sēdē tā paziņoja, ka, iespējams, būtu varējusi izvirzīt papildu argumentus, lai atspēkotu CPZK likto uzsvaru uz aminoskābju sekvenci. Taču minētās komitejas galu galā izmantotā zinātniskā pieeja tika skaidri izklāstīta visas procedūras laikā un netika mainīta. Tātad, pat uzskatot, ka minētā projekta nepaziņošana ir procesuāls pārkāpums, tas neietekmētu apstrīdētā lēmuma tiesiskumu.
268
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, otrā pamata otrā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
Par otrā pamata trešo daļu – par EMA ieteikumu, kurus tā sniegusi CPZK referentei un koreferentam, nepaziņošanu prasītājai
269
Prasītāja pārmet EMA, ka tā tai nav paziņojusi ieteikumus, kurus šī aģentūra esot sniegusi CPZK referentei un koreferentam tās pieteikuma par alfa avalglikozidāzes statusu pārskatīšanas procedūras laikā. No divām rindkopām, kas ietvertas koreferenta ziņojumā 2021. gada 1. oktobra pārskatīšanas posmā par pārskatīšanas pamatojumu, izrietot, ka CPZK turpmākais novērtējums esot bijis balstīts uz šiem ieteikumiem.
270
Tādējādi attiecībā uz pārskatīšanas pamatu, kurā norādīts uz JAV statusa novērtēšanas kritēriju juridisko un normatīvo raksturu, prasītāja atsaucas uz koreferenta 2021. gada 1. oktobra pārskatīšanas pamatojuma novērtējuma ziņojuma 4.3. punktu. Koreferents norādīja, ka EMA viņam sniegtajos apsvērumos ir darījusi zināmu, ka “šos jautājumus nav nepieciešams izskatīt” un ka “novērtējumā galvenā uzmanība ir jāpievērš tikai zinātniskiem apsvērumiem”.
271
Attiecībā uz pārskatīšanas pamatu, saskaņā ar kuru līdzības princips Regulas Nr. 847/2000 izpratnē, kas piemērojams zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai, apstiprinot alfa avalglikozidāzes JAV statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, prasītāja atsaucas uz šī sprieduma 270. punktā minētā ziņojuma 4.11. punktu. Koreferents norādīja, ka “EMA ir apstiprinājusi, ka izmantotās definīcijas [ir] tās, kas noteiktas regulā par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai” un ka tomēr “tās nav daļa no elementiem, kas jāņem vērā, lai novērtētu JAV statusu, un tādēļ tās nav svarīgas”. EMA arī esot norādījusi, ka “novērtējuma ziņojumā var precizēt, ka noteikumi par [molekulārās struktūras pamatiezīmēm], kādi tie ir ietverti zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai piemērojamajos tiesību aktos, nav obligāti piemērojami, lai novērtētu JAV statusu, kas [neattiecas] uz tirgus ekskluzivitāti”.
272
Prasītāja norāda, ka otrais koreferenta apsvērums, kas minēts šī sprieduma 271. punktā, esot atrodams CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma 5.3. punktā, jo šajā dokumentā ir norādīts, ka “noteikumi par molekulārās struktūras pamatiezīmēm (MSP), kas ietverti tiesību aktos, kuri piemērojami zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai, nav piemērojami JAV statusa novērtēšanai, jo tie neattiecas uz tirgus ekskluzivitāti”.
273
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
274
Šajā ziņā, kā norādīts šī sprieduma 238. punktā un kā to atzīst prasītāja, EMA sekretariāts ir atbildīgs par tādas tehniskās, zinātniskās un administratīvās palīdzības sniegšanu šīs aģentūras komitejām, kas ietver tehnisku un zinātnisku palīdzību referentiem un juridisko un regulatīvo palīdzību CPZK.
275
Vispārējā tiesa norāda, ka EMA sekretariāts pārskatīšanas procedūras laikā CPZK referentiem sniedza juridisko palīdzību, kas nebija paredzēta CPZK reglamentā, saskaņā ar Komisijas procesuālajiem rakstiem kā “iekšējus juridiska rakstura skaidrojumus”. Tomēr, tā kā prasītāja šajā ziņā nav izvirzījusi nevienu argumentu, šis apstāklis nevar būt apstrīdētā lēmuma atcelšanas pamats. Turklāt prasītāja paziņoja, ka tā neiebilst pret šādām norādēm.
276
Tāpat arī no lietas materiāliem neizriet, ka prasītāja pārskatīšanas procedūras laikā būtu lūgusi piekļuvi attiecīgajiem juridiskajiem skaidrojumiem, tā nav paskaidrojusi, kādā veidā minēto skaidrojumu nenosūtīšana tai pēc savas ierosmes konkrēti būtu to nelabvēlīgi ietekmējusi.
277
Turklāt prasītājas argumentācijas elementi, kas aplūkoti minētajos skaidrojumos, proti, JAV statusa novērtēšanas kritēriju juridiskais un normatīvais raksturs un Regulā Nr. 847/2000 ietverto definīciju atbilstība, jau tika minēti un noraidīti sākotnējā pārbaudē un CPZK 2021. gada 23. jūlija novērtējuma ziņojumā, kas pievienots CPZK 2021. gada 23. jūlija atzinumam. Tādējādi nekas neļauj uzskatīt, ka minēto skaidrojumu paziņošana būtu ietekmējusi apstrīdētā lēmuma saturu, jo prasītāja šajā ziņā nav iesniegusi nekādus pierādījumus. Līdz ar to, pat uzskatot, ka minēto skaidrojumu nepaziņošana ir procesuāls pārkāpums, tas nevar izraisīt apstrīdētā lēmuma atcelšanu.
278
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, otrā pamata trešā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
Par otrā pamata ceturto daļu – prasītājas neinformēšanu par bioloģijas darba grupas lomu un darbu
279
Prasītāja apgalvo, ka tā neesot tikusi pareizi informēta par CPZK bioloģijas darba grupas lomu un atzinumu saistībā ar tās pieteikuma par alfa avalglikozidāzes kā JAV statusu sākotnējās izskatīšanas un pārskatīšanas procedūrām. Tāpat minētā darba grupa to neesot uzklausījusi. Turklāt EMA bioloģijas darba grupas 2021. gada 28. oktobra ziņojums tai esot bijis jāiesniedz agrāk, nevis tas jānosūta tikai 2022. gada jūnijā un pēc attiecīga pieprasījuma. Proti, bioloģijas darba grupai esot bijusi noteicoša loma tās pieteikuma par alfa avalglikozidāzes JAV statusu saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu pārskatīšanā, un tās iesaistīšanās esot mainījusi pieeju, ko sākotnēji ierosināja referente pārskatīšanas stadijā. Bez tam bioloģijas darba grupai neesot bijis pilnvaru uzņemties šādu lomu, ja CPZK nebūtu atjaunojusi savu darba plānu.
280
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
281
Šajā ziņā nevar piekrist prasītājas argumentācijai, ka tā neesot tikusi pareizi informēta par bioloģijas darba grupas lomu un ka minētajai darba grupai neesot bijis pilnvaru sniegt ieteikumus CPZK attiecībā uz JAV pretenziju par alfa avalglikozidāzi, kas iesniegta saistībā ar TA pieteikumu attiecībā uz “Nexviadyme”.
282
Proti, CPZK un bioloģijas darba grupas reglaments ir publiski dokumenti, kas pieejami EMA tīmekļvietnē, tāpēc prasītājai bija iespējams noskaidrot minētās darba grupas lomu un pilnvaras. Turklāt prasītāja pati iesniedza Vispārējai tiesai bioloģijas darba grupas reglamentu.
283
Kā norādīts šī sprieduma 246. un 247. punktā, bioloģijas darba grupa tika izveidota, lai sniegtu ieteikumus CPZK “visos jautājumos”, kas tieši vai netieši attiecas uz bioloģisko zāļu kvalitātes aspektiem, un tās uzdevums ir atbalstīt CPZK dokumentācijas izvērtēšanā, “pirms atzinuma sniedzot tai ziņojumus par visiem TA pieteikumiem”. Pilnvaras sniegt ieteikumus CPZK attiecībā uz JAV statusa piešķiršanu ir ietvertas bioloģijas darba grupas reglamentā, nevis tās gada darba plānā.
284
Turklāt lietas materiālos nekas neliecina par to, ka bioloģijas darba grupas pilnvaras būtu mainījušās laikposmā no 2018. gada 13. decembra līdz 2021. gada 11. novembrim, proti, no minētās darba grupas reglamenta pieņemšanas dienas līdz CPZK galīgā atzinuma un CPZK galīgā novērtējuma ziņojuma pieņemšanas datumam. Konkrētāk, nekas neliecina par to, ka CPZK būtu grozījusi bioloģijas darba grupas pilnvaras saistībā ar minēto pilnvaru trīsgadu pārskatīšanu saskaņā ar CPZK reglamenta 15. panta 4. punktu (skat. šī sprieduma 245. punktu).
285
No tā izriet, ka attiecībā uz CPZK apspriešanos ar šo darba grupu nevar atzīt pārskatāmības trūkumu vai bioloģijas darba grupas pilnvaru pārsniegšanu.
286
Turpinājumā, runājot par TA pieteikuma iesniedzēja iespēju izteikties bioloģijas darba grupā, saskaņā ar judikatūru tiesības tikt uzklausītam prasa, lai tādu lēmumu adresātiem, ar kuriem būtiski tiek skartas to intereses, tiktu dota iespēja lietderīgi darīt zināmu savu viedokli par apsūdzošiem pierādījumiem, kas pret tiem izvirzīti, lai pamatotu strīdīgo aktu (šajā ziņā skat. spriedumu, 2019. gada 19. decembris, Probelte/Komisija, T‑67/18, EU:T:2019:873, 86. punkts un tajā minētā judikatūra).
287
Šajā ziņā CPZK reglamenta 13. panta 1. punktā ir noteikts, ka TA pieteikuma iesniedzējs var sniegt mutiskus paskaidrojumus darba grupām vai zinātnisko padomdevēju grupām, ja CPZK ar zinātnisko novērtējumu saistītos uzdevumus ir deleģējusi darba grupai vai zinātniskai padomdevējai grupai. Kā norādīts šī sprieduma 248. punktā, prasītāja nav pierādījusi, ka alfa avalglikozidāzes JAV statusa galīgā noteikšana saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu būtu “deleģēta” bioloģijas darba grupai.
288
Bioloģijas darba grupas iekšējā reglamenta 2. punktā saistībā ar palīdzību, ko šī darba grupa sniedz CPZK dokumentācijas izvērtēšanas jomā, ir norādīts, ka tad, “ja [bioloģijas darba grupa]/CPZK to uzskata par nepieciešamu, var organizēt mutvārdu paskaidrojumu sanāksmes” ar TA pieteikumu iesniedzējiem. Bioloģijas darba grupas reglamenta 6.3. punktā ir noteikts, ka tad, “ja [bioloģijas darba grupa] to uzskata par lietderīgu, uzņēmumi darba grupas sanāksmēs pēc CPZK piekrišanas var sniegt mutvārdu prezentācijas par jautājumiem, kas tieši saistīti ar minētās grupas darbību”.
289
Tā kā šie noteikumi bija formulēti nesaistošā formā un bioloģijas darba grupai atstāj rīcības brīvību, lēmums aicināt prasītāju sniegt mutvārdu paskaidrojumus bija jāpieņem minētajai grupai – attiecīgā gadījumā ar CPZK piekrišanu.
290
Šo secinājumu neatspēko apstāklis, ka EMA, īstenojot tās kompetenci, saskaņā ar Hartas 51. panta 1. punktu ir jāievēro tajā minētās tiesības un principi (šajā nozīmē skat. spriedumu 2024. gada 14. marts, D & A Pharma/Komisija un EMA, C‑291/22 P, EU:C:2024:228, 87. un 112. punkts).
291
Proti, bioloģijas darba grupas atzinums nav individuāls pasākums, kas nelabvēlīgi ietekmētu prasītāju Hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Šāds atzinums ir tikai CPZK atzinuma un apstrīdētā lēmuma starpposma un sagatavojošs akts. Turklāt prasītājai nebija vispārēju vai absolūtu tiesību sniegt mutvārdu apsvērumus papildus Direktīvā 2001/83, Regulā Nr. 726/2004 un CPZK un bioloģijas darba grupas reglamentā paredzētajai iespējai.
292
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, jāsecina, ka prasītājas tiesības tikt uzklausītai tādēļ, ka tai nav bijusi iespēja mutvārdos izteikties bioloģijas darba grupā, nav pārkāptas.
293
Katrā ziņā no lietas materiāliem izriet, ka prasītājai bija iespēja paust nostāju par alfa avalglikozidāzes statusu sākotnējās izskatīšanas un pārskatīšanas posmā gan rakstveidā, gan mutvārdu paskaidrojumos CPZK 2021. gada 20. jūlijā un 8. novembrī, kā arī sanāksmēs ar Komisiju. Turklāt tā neapgalvo, ka apstrīdētais lēmums būtu balstīts uz zinātniskiem apsvērumiem, par kuriem tā nebūtu varējusi paust viedokli pirms šī lēmuma pieņemšanas.
294
Attiecībā uz iebildumu, ka EMA bioloģijas darba grupas 2021. gada 28. oktobra ziņojumu prasītājai esot nosūtījusi tikai 2022. gada jūnijā un tikai pēc attiecīga pieprasījuma, lai gan tam esot bijusi izšķiroša ietekme uz tās pieteikumu par alfa avalglikozidāzes JAV statusu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, pietiek konstatēt, ka minētās darba grupas apsvērumi, kurus pārskatīšanas posmā un pēc tam CPZK atzina par nozīmīgiem, tika iekļauti referentu kopīgajā novērtējuma ziņojumā par 2021. gada 2. novembra pārskatīšanas pamatojumu un CPZK galīgajā novērtējuma ziņojumā. Prasītāja neapstrīd, ka tā minētos dokumentus ir saņēmusi savlaicīgi.
295
Turklāt no apstākļa, ka, pārskatot alfa avalglikozidāzes statusa novērtējumu atbilstoši Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajam ievilkumam, referente, kura sākotnēji bija uzskatījusi, ka alfa avalglikozidāze var būt JAV saskaņā ar minēto Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma ievilkumu, jo tās molekulārā struktūra ir vairāk nekā nedaudz atšķirīga no alfa alglikozidāzes struktūras Regulas Nr. 1234/2008 izpratnē, nevar secināt nevienu pārkāpumu, viņa bioloģijas darba grupas pausto nostāju iekļāva savā 2021. gada 8. oktobra ziņojumā par pārskatīšanas pamatojumu.
296
Protams, referenta pienākumu pildīšana nozīmē, ka ir jāuzņemas svarīga loma atzinuma, kas jāsniedz CPZK, sagatavošanā, un ka minētās komitejas ieceltajam referentam šajā atzinuma procedūrā ir sava atbildība (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 27. marts, August Wolff un Remedia/Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, 33. un 34. punkts).
297
Tomēr šajā gadījumā referente pārskatīšanas posmā norādīja, ka viņa uzskatīja par pragmatisku bioloģijas darba grupas nostāju iekļaut 2021. gada 8. oktobra ziņojumā par pārskatīšanas pamatojumu, ņemot vērā termiņa prasības. Ja referente piekristu bioloģijas darba grupas secinājumiem, nekas neliegtu šādi rīkoties. Lai kā arī būtu, nav izslēgts, ka eksperts var mainīt viedokli par jautājumu, kas saistīts ar zāļu novērtēšanu.
298
Šajā ziņā bioloģijas darba grupas 2021. gada oktobra sanāksmes protokolā pieteikuma par JAV statusa piešķiršanu pārskatīšanas posmā ir norādīts, ka balsojumā, kura mērķis bija izskaidrot viedokļu tendences minētajā darba grupā, atklājās – tās locekļu vairākums uzskatīja, ka alfa avalglikozidāze nav JAV saskaņā ar Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmo ievilkumu, un ka pēc tam šo secinājumu atbalstīja visi šīs grupas locekļi, kā arī referente pārskatīšanas posmā.
299
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, otrā pamata ceturtā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
300
Tā kā visas otrā pamata daļas ir noraidītas kā nepamatotas, otrais pamats ir jānoraida kopumā.
Par trešo pamatu, kurš attiecas uz Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī nepietiekamu pamatojumu
301
Ar trešo pamatu prasītāja vēršas pret apstrīdētā lēmuma 5. pantu, ciktāl Komisija ir nolēmusi, ka “Nexviadyme” nav jāklasificē kā zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai. Prasītāja uzskata, ka COMP tai ir izvirzījusi pārmērīgi stingru pierādīšanas standartu, izvērtējot, vai joprojām ir izpildīts ievērojama labuma kritērijs, lai TA piešķiršanas brīdī “Nexviadyme” saglabātu zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusu. Ja to kritēriju pārbaude, kas ļauj secināt, ka pastāv ievērojams labums, ir stingra, būtu nepieciešams “varbūtību pārsvars”. COMP galīgās nostājas struktūrai un pamatojumam esot trūkumi, jo šī komiteja neesot izvērtējusi visus pierādījumus, visaptveroši izsverot varbūtību. Tādējādi COMP neesot pārbaudījusi visus aspektus, kas esot bijuši jāņem vērā, un esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka kļūdas, kas pieļautas CPZK veiktajā novērtējumā par alfa avalglikozidāzes JAV statusu, ietekmē arī COMP vērtējumu par “Nexviadyme” ievērojamo labumu salīdzinājumā ar “Myozyme”.
302
Komisija, ko atbalsta EMA, apstrīd šos argumentus.
303
Vispirms jāatgādina, ka procedūra attiecībā uz retu slimību ārstēšanai paredzētām zālēm norisinās divos atsevišķos posmos. Pirmais posms attiecas uz retu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu statusa piešķiršanu zālēm un otrais – kas aplūkots šajā lietā – uz zāļu, kam piešķirts retu slimību ārstēšanai paredzētu zāļu statuss, TA un uz tirgus ekskluzivitāti, kura ar to saistīta. Proti, atbilstoši Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunktam zāles, kam ir reti sastopamu slimību ārstēšanas statuss, tiek izslēgtas no Savienības zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra, ja pirms TA piešķiršanas tiek konstatēts, ka kritēriji saistībā ar šīm zālēm vairs nav izpildīti. Tātad, ja iniciators iesniedz TA pieteikumu attiecībā uz zālēm retu slimību ārstēšanai, paralēli tiek sākta procedūra par atbilstības šim statusam kritēriju izpildes pārbaudi (skat. spriedumu, 2020. gada 23. septembris, Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija, T‑549/19, EU:T:2020:444, 43.–45. punkts (nav publicēti) un tajos minētā judikatūra).
304
Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir paredzēti alternatīvi kritēriji zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa piešķiršanai. Vai nu Savienībā nav apstiprinātas apmierinošas diagnostikas, profilakses vai ārstēšanas metodes attiecībā uz konkrēto saslimšanu (pirmais gadījums), vai, ja tāda pastāv, kā tas ir šajā gadījumā, attiecīgās zāles sniegs ievērojamu labumu tiem, kurus skārusi šī saslimšana (otrais gadījums).
305
Jāatgādina, ka, lai zāles varētu kvalificēt kā zāles reti sastopamu slimību ārstēšanai, jēdziens “ievērojams labums” Regulas Nr. 847/2000 3. panta 2. punktā ir definēts kā “klīniski nozīmīgas priekšrocības vai būtisks ieguldījums pacienta aprūpē”.
306
Atbilstoši judikatūrai Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā aplūkotajā otrajā gadījumā ir noteikts, ka ievērojama labuma pierādīšana tādējādi ietilpst salīdzinošajā analīzē ar pastāvošu un apstiprinātu metodi vai zālēm. Proti, “klīniski nozīmīgās priekšrocības” un “būtisko ieguldījumu pacienta aprūpē”, kas piešķir iespējamām retu slimību ārstēšanai paredzētām zālēm ievērojamā labuma iezīmi, var noteikt tikai salīdzinājumā ar jau apstiprinātajiem ārstēšanas veidiem (skat. spriedumu, 2019. gada 16. maijs, GMPO/Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, 32. punkts un tajā minētā judikatūra).
307
Turklāt no Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta redakcijas, kā arī šajā regulā paredzētās sistēmas pamatojuma izriet, ka kritēriji, kas ļauj secināt, ka pastāv ievērojams labums, ir stingri. Zāļu, kas dod ievērojamu labumu salīdzinājumā ar jau atļautajām zālēm, ar kurām ārstē to pašu slimību, ieviešana prasa no uzņēmuma, kas tās izstrādā, ieguldījumus šo potenciāli uzlaboto zāļu izpētē un izstrādē. Tādējādi, lai līdzīgām zālēm tiktu piešķirts zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statuss, tirdzniecības atļauja un tirgus izņēmuma statuss, kas ir saistīts ar minēto atļauju, nepietiek ar to vien, ka uzņēmums tās izstrādā (skat. spriedumu, 2015. gada 22. janvāris, Teva Pharma un Teva Pharmaceuticals Europe/EMA, T‑140/12, EU:T:2015:41, 65. punkts un tajā minētā judikatūra).
308
Pienākums novērtēt, vai pieteikums par zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa piešķiršanu atbilst kritērijiem, ir vienīgi COMP, kurai jāsniedz zinātnisks atzinums par sākotnējo statusu. TA sniegs tirgus izņēmuma statusu Regulas Nr. 141/2000 8. panta izpratnē tikai tad, ja COMP pēc sava zinātniskā novērtējuma būs apstiprinājusi, ka ir izpildīti šīs regulas 3. panta 1. punktā paredzētie objektīvie statusa piešķiršanas kritēriji (šajā ziņā skat. spriedumu, 2018. gada 5. decembris, Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija un EMA, T‑329/16, nav publicēts, EU:T:2018:878, 82. punkts).
309
No Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunkta un šīs regulas 7. panta 3. punkta kopīgas interpretācijas izriet, ka TA piešķiršanas brīdī COMP veic jaunu pilnīgu statusa piešķiršanas kritēriju izpildes izvērtējumu faktiskajā situācijā, kas atšķiras no tās, kuras dēļ tika piešķirts sākotnējais statuss. Lai noteiktu atbilstību minētajiem kritērijiem TA izsniegšanas brīdī, jaunajā novērtējumā jāņem vērā apstākļi, kas radušies kopš sākotnējā statusa piešķiršanas, it īpaši jaunas zāles, kas ir atļautas starplaikā, vai jauni zinātniskie un medicīniskie dati par klīniskajiem izmēģinājumiem un pētījumiem pēc sākotnējās atzīšanas (šajā ziņā skat. spriedumu, 2018. gada 5. decembris, Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija un EMA, T‑329/16, nav publicēts, EU:T:2018:878, 83. punkts).
310
No tā izriet, ka Regulas Nr. 141/2000 3. panta 1. punktā paredzētā ievērojama labuma kritērija izpilde TA izsniegšanas brīdī jānosaka no jauna. Proti, lai COMP savā atzinumā apstiprinātu attiecīgajām zālēm piešķirtā zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa saglabāšanu, tai ir zinātniski un objektīvi jāpārliecinās, ka ievērojama labuma kritērijs ir izpildīts. Tāpēc, tā kā TA izsniegšanas brīdī nav pārliecinošu datu, kas pierādītu ievērojamu labumu, COMP ir jāsecina, ka minētās regulas 3. pantā paredzētie statusa piešķiršanas kritēriji vairs nav izpildīti, un līdz ar to jāiesaka Komisijai svītrot attiecīgās zāles no Savienības zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai reģistra. Tādējādi, lai izvairītos no šādas svītrošanas no reģistra, iniciatoram ir jāiesniedz pietiekami dati, lai pierādītu šo ievērojamo labumu, ņemot vērā jaunos TA piešķiršanas laikā pastāvošos nosacījumus (spriedums, 2018. gada 5. decembris, Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija un EMA, T‑329/16, nav publicēts, EU:T:2018:878, 84. punkts).
311
Turklāt no judikatūras izriet, ka, veicot salīdzinošo analīzi starp jaunajām zālēm un Savienībā pastāvošām un atļautām metodēm vai zālēm, proti, šajā gadījumā “Myozyme”, ir jāpierāda ne tikai tas, ka pirmās minētās sniedz labumu pacientiem un ka tās sniedz ieguldījumu viņiem sniegtajā aprūpē, bet arī tas, ka šis labums ir “ievērojams” un ka šis ieguldījums ir “būtisks”. No šīm jaunajām zālēm gūtajai priekšrocībai tādējādi ir jāpārsniedz zināms kvantitatīvais vai kvalitatīvais slieksnis, lai to varētu uzskatīt par “ievērojamu” vai “būtisku” (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 16. maijs, GMPO/Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, 39. punkts).
312
Tātad iniciatoram ar konkrētiem un pamatotiem elementiem jāpierāda, ka tā piedāvātās zāles sniedz ievērojamu labumu, proti, tās sniedz ievērojamu labumu vai nodrošina būtisku ieguldījumu pacienta aprūpē salīdzinājumā ar atsauces zālēm, un šajā nolūkā tas nedrīkst atsaukties uz vispārīgiem pieņēmumiem vai apgalvojumiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 16. maijs, GMPO/Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, 40. punkts).
313
Šajā lietā, ciktāl prasītāja apgalvo, ka COMP galīgās nostājas pamatojums nav pietiekams, jākonstatē, ka minētā dokumenta 6. un 7. punktā šī komiteja ir izklāstījusi zinātniskos un metodoloģiskos apsvērumus un iemeslus, kuru dēļ tā uzskatīja, ka papildu informācija, ko prasītāja sniegusi detalizētajā argumentācijā, lai pārskatītu COMP2021. gada 20. decembra atzinumu, atsevišķi vai kopā, nav pietiekama, lai pierādītu, ka “Nexviadyme” sniedz ievērojamu labumu salīdzinājumā ar “Myozyme”.
314
Vispirms COMP pārbaudīja divas papildu analīzes, kas attiecās uz COMET pētījuma datiem. Pirmās analīzes mērķis būtībā bija pierādīt, ka COMET pētījuma rezultāti nebija nejauši un ka apstāklis, ka minētajā pētījumā netika sniegts statistiski nozīmīgs rezultāts hipotēzei par alfa avalglikozidāzes pārākumu, esot saistīts ar netipisku pacientu. Otrās daļas mērķis būtībā bija pierādīt, ka pastāv būtiska atšķirība par labu “Nexviadyme”, ja novērtējuma kritēriji attiecībā uz elpceļu muskuļu spēku (kas atbilst paredzētajam FVK procentuālajam īpatsvaram) un sešu minūšu staigāšanas testu tiek aplūkoti kopā.
315
Tomēr COMP norādīja, ka tai ir iebildumi pret secinājumiem, ko prasītāja izdarījusi attiecībā uz pirmo no šī sprieduma 314. punktā minētajām papildu analīzēm, jo tā esot balstīta uz pieeju, kas nav pietiekami pārliecinošu no metodoloģiskā viedokļa un nav klīniski pamatota, ņemot vērā pamatojuma neesību attiecīgā pacienta izslēgšanai un to, ka nav veikta pārbaude attiecībā uz 1. veida kļūdām. Tā secināja, ka kopumā COMET pētījumā nav oficiāli konstatēts “Nexviadyme” pārākums un ka papildu analīze, lai gan statistiski nozīmīga, nebija pietiekama, lai noteiktu “Nexviadyme” ievērojamo labumu, ņemot vērā identificētos ierobežojumus. Šajā ziņā tā arī norādīja, ka biostatistikas darba grupa, ar kuru notika apspriešanās, ieteica, ka jebkurš labvēlīgs atzinums par ievērojamo labumu būtu jābalsta uz visiem datiem, nevis tikai uz izmaiņām statistikas metodoloģijā. COMP norādīja, ka “[šajā ziņojumā] izklāstīto iemeslu dēļ papildu analīze (visi dati)” nebija pietiekama, lai konstatētu ievērojamu labumu.
316
Attiecībā uz otro no šī sprieduma 314. punktā minētajām papildu analīzēm COMP uzskatīja, ka pieeja atbilstoši minētās analīzes metodoloģijai, proti, “win ratio”, nav klīniski pamatota kontekstā, kurā, kā tas ir šajā lietā, nepastāv “konkurence” starp FVK novērtēšanas kritērijiem un sešu minūšu staigāšanas testu. Tā arī norādīja, ka tad, kad CPZK ņēma vērā “win ratio” analīzes attiecībā uz citiem produktiem, tās bija situācijas, kurās primārās analīzes bija veiksmīgas. Saskaņā ar saviem secinājumiem par pirmo papildu analīzi tā pauda, ka apgalvojumi par “Nexviadyme” pārākumu, pamatojoties uz sekundārajām analīzēm, jutīgumu vai post hoc analīzēm, piemēram, “win ratio” analīzi, nav pietiekami pārliecinoši no metodoloģiskā viedokļa un nav klīniski pamatoti, līdz ar to tie nevar pierādīt ievērojamo labumu.
317
Turpinot – attiecībā uz simulācijas pētījumu, kura mērķis ir prognozēt ar “Nexviadyme” un “Myozyme” ārstēto pacientu īpatsvaru, kuriem nākotnē būtu nepieciešami plaušu ventilatori vai ratiņkrēsli, un “pacientu ziņotie rezultāti” (patient‑reported outcomes) saistībā ar pamata mobilitātes darbībām, kas, pēc prasītājas domām, norādot, ka “Nexviadyme” varot aizkavēt pacientu vajadzību pēc atbalsta plaušu ventilācijai vai ratiņkrēsliem un radīt būtiskus pacientu simptomu un fiziskās funkcionalitātes uzlabojumus, šī komiteja uzskatīja, ka dati ir spekulatīvi, jo tie tiek ekstrapolēti attiecīgi ilgtermiņā un potenciāli neobjektīvi. Simulācijas pētījumu nevarēja “nekādā ziņā uzskatīt par pārliecinošu pierādījumu”“Nexviadyme” ievērojamajam labumam, un “pacientu paziņotie rezultāti” nebija pietiekami, lai konstatētu ievērojamu labumu.
318
COMP arī paskaidroja, ka dati par klīniski nozīmīga labuma prasību saistībā ar maziem bērniem, kuri saņem “Myozyme”, neļauj izdarīt secinājumus par “Nexviadyme” efektivitāti, it īpaši pētījuma nelielā apmēra un bērna attīstības dažādos vecumposmos ietekmes dēļ. Minētie dati esot “izzinoši vai aprakstoši”. Turklāt COMET pētījums nepierādīja skaidru labumu pārejai uz “Nexviadyme” pieaugušajiem pacientiem, kuri uz “Myozyme” reaģē viduvēji. Tādējādi nav skaidri pierādīts, ka pāreja uz “Nexviadyme” uzlabotu rezultātus šajās divās pacientu grupās. Arī apgalvojumi par nepieciešamību “Nexviadyme” ievadīt retāk salīdzinājumā ar “Myozyme” nevar tikt akceptēti, jo šo abu zāļu dozēšana ir līdzīga, proti, intravenoza infūzija ik pēc divām nedēļām. Lielāka efektivitāte bija jāpierāda, pamatojoties uz pārliecinošiem pierādījumiem, un to nevar prezumēt, pamatojoties uz mazāku ievadīšanas biežumu. Attiecībā uz to pacientu kvalitatīvo aptauju, kuri pēc “Myozyme” iedarbības izsmēluma pārgāja uz “Nexviadyme”, COMP uzskatīja, ka, lai gan sākotnējie dati liecina par “Nexviadyme” pozitīvo ietekmi, apsekojums ir neliels un nav ne monitoringa datu, ne sistemātisku un objektīvu muskuļu spēka vai elpošanas funkcijas mērījumu, tāpēc datus nevar uzskatīt par ticamiem, lai pamatotu “Nexviadyme” pārākumu pār “Myozyme”.
319
Attiecībā uz, iespējams, uzlaboto “Nexviadyme” drošuma profilu salīdzinājumā ar “Myozyme”COMP uzskatīja, ka no iesniegtajiem datiem nevar izdarīt stingrus secinājumus, ņemot vērā pētījuma nelielo apjomu, neskaidrības faktorus, kas izriet no atsevišķu pacientu ārstēšanas ar “Myozyme”, un salīdzinošu ilgtermiņa datu trūkuma, jo visi pacienti, kas ietilpst “Myozyme” placebo grupā, ir pārgājuši uz “Nexviadyme”.
320
Visbeidzot COMP secināja, ka “kopumā”, ņemot vērā iesniegtajos datos identificētos būtiskos ierobežojumus, šos datus nevar uzskatīt par pārliecinošiem ne lai konstatētu ievērojama labuma esību, “aplūkojot tos atsevišķi vai kombinējot un kopumā”, ne arī lai neitralizētu faktu, ka COMET pētījums formāli nav pierādījis “Nexviadyme” pārākumu pār “Myozyme”.
321
Ņemot vērā šī sprieduma 313.–320. punktā izklāstītos apsvērumus, COMP galīgajā nostājā un COMP galīgajā atzinumā, uz kuriem ir balstīts apstrīdētā lēmuma 5. pants, ir ietverts pamatojums, kas atbilst šī sprieduma 89. punktā minētās judikatūras prasībām.
322
Šo secinājumu neatspēko tas, ka COMP galīgajā nostājā nav skaidri minēti ad hoc ekspertu grupas secinājumi. Šīs ekspertu grupas minētie pozitīvie apsvērumi par “Nexviadyme” būtībā bija pārņemti prasītājas sniegtajā detalizētajā argumentācijā. No tā izriet, ka, lai gan COMP tos nav minējusi savā galīgajā nostājā, tas nenozīmē, ka tie šai komitejai nebija zināmi un ka tiem nebija nekādas ietekmes uz tās zinātniskā novērtējuma rezultātu (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2022. gada 26. janvāris, Mylan IRE Healthcare/Komisija, T‑303/16, nav publicēts, EU:T:2022:25, 179. punkts).
323
Jāpiebilst, ka, ciktāl prasītāja atsaucas uz MLT rezultātu pārskatu, kuru sagatavojusi EMA zāļu vadības komanda un kurā ir norādīts, ka CPZK esot akceptējusi pētījumus, kas formāli nebija sekmīgi, pamatojoties uz saskanīgām pozitīvām tendencēm attiecībā uz visiem primārajiem un sekundārajiem novērtējuma kritērijiem, pārbaudot COMP otro no šī sprieduma 314. punktā minētajām papildu analīzēm par COMET pētījuma datiem, proti, “win ratio” analīzi, COMP skaidri noraidīja prasītājas argumentāciju minētās analīzes atbilstībai, pamatojoties uz to, ka CPZK vērā ņemto “win ratio” pētījumu attiecībā uz citām zālēm gadījumā primārās analīzes bija sekmīgas (skat. šī sprieduma 316. punktu).
324
Turpinājumā, runājot par prasītājas argumentāciju, ka COMP esot izvirzījusi pārmērīgi stingru pierādīšanas standartu, jānorāda, ka, tā kā COMP TA piešķiršanas laikā veic jaunu pilnīgu statusa piešķiršanas kritēriju izpildes novērtējumu faktiskajā situācijā, kura atšķiras no tās, balstoties uz ko tika piešķirts sākotnējais statuss, ņemot vērā apstākļus, kādi radušies kopš sākotnējās statusa piešķiršanas, tostarp jaunos zinātniskos un medicīniskos datus par klīnisko izpēti un pētījumiem pēc sākotnējās statusa piešķiršanas, no Regulas Nr. 141/2000 nevar izsecināt nekādu vispārēju prezumpciju par ievērojama labuma esību vai neesību. Tādējādi pierādījumu iegūšanas prasības, tostarp pierādījumu apjoms, neatšķiras atkarībā no COMP ieteikuma veida attiecībā uz zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa saglabāšanu vai nesaglabāšanu.
325
Ja Vispārējā tiesa ir nospriedusi, ka kritērijs, kas ļauj secināt, ka pastāv ievērojams labums, ir “stingrs” un ka tā izpilde ir “jākonstatē pozitīvi”, pamatojoties uz “pārliecinošiem datiem, kas pierāda ievērojamu labumu tirdzniecības atļaujas piešķiršanas brīdī,” vai “pietiekamiem datiem, lai pierādītu šo ievērojamo labumu,” vai arī “konkrētiem un pamatotiem elementiem, ir jāpierāda, ka [..] zāles sniedz ievērojamu labumu” un ka to paredzamajam ieguvumam “tādējādi ir jāpārsniedz zināms kvantitatīvais vai kvalitatīvais slieksnis” (skat. šī sprieduma 307. un 310.–312. punktā minēto judikatūru), šie formulējumi atspoguļo pierādījumu būtisko funkciju, proti, juridiski pietiekami konstatēt atbilstošos faktus.
326
Šajā ziņā analīze ir balstīta uz iniciatora izvirzīto ļoti sarežģīto zinātnisko un tehnisko faktu padziļinātu, objektīvu un sacīkstē balstītu salīdzinošu novērtējumu, kas pēc savas būtības ne vienmēr ir bez zinātniskas nenoteiktības, bet prasa, lai COMP, kurai ir saistošs pienākums sniegt vislabāko iespējamo zinātnisko atzinumu, paustu nostāju atbilstoši tās vērtējumam par minētajiem elementiem un no tiem izdarīto secinājumu par ievērojamu labumu no novērtējamajām zālēm ticamību.
327
Šajā lietā ar prasības pieteikuma 192.–201. punktā izklāstīto argumentāciju prasītāja nav apstrīdējusi nevienu no COMP vērtējumiem par papildu informāciju, ko tā bija sniegusi detalizētajā argumentācijā, lai pārskatītu COMP2021. gada 20. decembra atzinumu. Tāpēc tā nevar kritizēt COMP galīgo nostāju, pamatojoties uz to, ka šī komiteja esot izmantojusi pārmērīgi stingru pierādīšanas standartu vai, neveicot vispārīgāku pārbaudi, esot izvērtējusi minētos pierādījumus atsevišķi kā pierādījumus par “Nexviadyme” ievērojamā labuma esību. Katrā ziņā tā nekādi nepaskaidro, kādā veidā minēto elementu vispārīgāka pārbaude varētu pierādīt ievērojama labuma esību, lai gan COMP, ievērojot prasītājas detalizētās argumentācijas struktūru, konstatēja, ka neviens no tiem, aplūkots atsevišķi vai kombinēti un kopumā, nevar tikt uzskatīts par tādu, kas sniedz pārliecinošus datus, lai konstatētu ievērojama labuma esību. No tā izriet, ka iebildums, kas izvirzīts pret apstrīdēto lēmumu, jo tajā ir izvirzīti pārmērīgi stingri kritēriji ievērojama labuma esības konstatēšanai, jānoraida kā nepamatots. Šo pašu iemeslu dēļ prasītāja nav pierādījusi, ka COMP novērtējumā būtu pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Tāpat jānoraida iebildums par to, ka COMP neesot pārbaudījusi visus aspektus, kas esot bijuši jāņem vērā, un ka tā esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.
328
Visbeidzot, ciktāl prasītāja apgalvo, ka COMP novērtējumā ir ietvertas apgalvotās CPZK kļūdas saistībā ar alfa avalglikozidāzes kā JAV novērtējumu, pietiek konstatēt, ka no pirmā pamata pirmās un trešās daļas pārbaudes neizriet neviena tiesību kļūda vai acīmredzama kļūda vērtējumā.
329
Tāpat no savstarpējās mijiedarbības starp EMA sekretariātu un COMP nevar tikt izsecināti nekādi pārkāpumi attiecībā uz tās atzinuma saskaņotību ar CPZK atzinumu, proti, prasītājas citēto fragmentu no MLT rezultātu pārskata, saskaņā ar kuru “novērtējuma gaitā COMP tika informēta (pēc reglamentējoša un juridiska atzinuma) par to, ka netiks ieteikts atkāpties no CPZK zinātniskā vērtējuma”, un saskaņā ar kuru “COMP ir pieņēmusi negatīvu atzinumu, izmantojot tādu pašu pamatojumu kā CPZK secinājumam”.
330
Proti, kā norādīts šī sprieduma 238. punktā, saskaņā ar Regulas Nr. 726/2004 56. panta 1. punkta f) apakšpunktu EMA sekretariāts ir atbildīgs par tehniskās, zinātniskās un administratīvās palīdzības sniegšanu šīs aģentūras komitejām un par to darba koordinēšanas nodrošināšanu.
331
Turklāt COMP iekšējā reglamenta 15. panta 1. punkta trešais, astotais un desmitais ievilkums, redakcijā, kas bija piemērojama no dienas, kad tika iesniegts TA pieteikums attiecībā uz “Nexviadyme”, līdz dienai, kad tiks pieņemts COMP galīgais atzinums un galīgā nostāja par minēto zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statusa saglabāšanu, ko Komisija iesniedza, atbildot uz procesa organizatorisko pasākumu, apstiprina, ka palīdzība, ko EMA sekretariāts sniedz COMP, ietver juridisku un regulatīvu palīdzību un ka EMA sekretariāta uzdevums ir arī nodrošināt minētās komitejas atzinumu un ieteikumu zinātnisko un regulatīvo konsekvenci un visas atbilstošās informācijas apmaiņu starp COMP un CPZK.
332
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, trešais pamats un līdz ar to prasība kopumā ir jānoraida.
Par tiesāšanās izdevumiem
333
Atbilstoši Reglamenta 134. panta 1. punktam lietas dalībniekam, kuram nolēmums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram nolēmums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājai nolēmums ir nelabvēlīgs, tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Komisijas prasījumiem.
334
Saskaņā ar Reglamenta 138. panta 1. punktu dalībvalstis un iestādes, kas iestājušās lietā, savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas. Kā noteikts Reglamenta 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā, “iestāde” vai “iestādes” ir Savienības iestādes, kas ir minētas LES 13. panta 1. punktā, un struktūras, kas ir izveidotas ar Līgumiem vai ar to īstenošanai pieņemtu aktu un kas var būt lietas dalībnieki Vispārējā tiesā. Tādējādi EMA savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.
335
Eucope atbilstoši Reglamenta 138. panta 3. punktam savus tiesāšanās izdevumus sedz pati.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (piektā palāta paplašinātā sastāvā)
nospriež:
1)
Prasību noraidīt.
2)
Sanofi BV sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.
3)
Eiropas Zāļu aģentūra (EMA) un European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) savus tiesāšanās izdevumus sedz pašas.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Laitenberger
Martín y Pérez de Nanclares
Stancu
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2025. gada 24. septembrī.
Paraksti
Satura rādītājs
Atbilstošās tiesību normas
Par jēdzieniem “bioloģiskas zāles” un “aktīvā viela”
Par tirdzniecības atļauju pieteikumu izskatīšanas procedūru
Par jēdzieniem “normatīvais datu aizsardzības laika posms” un “normatīvais realizācijas aizsardzības laika posms”
Par jēdzieniem “visaptveroša atļauja” un “TA papildu attiecināšana”
Par Komisijas dokumentu “Paziņojums pieteikumu iesniedzējiem, 2.A daļa, Tirdzniecības atļaujas piešķiršanas procedūras, 1. nodaļa, Tirdzniecības atļauja”
Par zāļu atzīšanu par “zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai” un šo zāļu TA pieteikumu izskatīšanas procedūru
Tiesvedības priekšvēsture
Zāļu “Nexviadyme – alfa avalglikozidāze” izstrāde
TA pieteikums
JAV pieteikuma pārskatīšana
Zāļu reti sastopamu slimību ārstēšanai statuss
COMP 2021. gada 20. decembra atzinuma pārskatīšana
Apstrīdētais lēmums
Fakti pēc apstrīdētā lēmuma pieņemšanas
Lietas dalībnieku prasījumi
Juridiskais pamatojums
Ievada apsvērumi par pārbaudes tiesā raksturu un apjomu
Par pirmo pamatu – Direktīvas 2001/83 10. panta 1. punkta, Regulas Nr. 726/2004 14. panta 11. punkta pārkāpumu, acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī nepietiekamu pamatojumu
Par pirmā pamata otro daļu un trešās daļas otro iebildumu, kas attiecas uz nepietiekamu pamatojumu tam, ka nav izpildīti Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā un trešajā ievilkumā paredzētie nosacījumi
Par pirmā pamata pirmo daļu, kas attiecas uz kļūdām konstatējumā, ka nav izpildīti Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmajā ievilkumā paredzētie nosacījumi
– Par pirmā pamata pirmās daļas pirmo iebildumu, kas attiecas uz kļūdu juridiskajā atskaites punktā, kuram ir nozīme alfa avalglikozidāzes statusa novērtēšanai
– Par pirmā pamata pirmās daļas otro iebildumu, kas attiecas uz kļūdām Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma pirmā ievilkuma piemērošanā
Par pirmā pamata trešo daļu, kas attiecas uz kļūdām konstatējumā, ka nav izpildīti Paziņojuma pieteikumu iesniedzējiem I pielikuma trešajā ievilkumā paredzētie nosacījumi
Par otro pamatu, kas attiecas uz Hartas 41. pantā nostiprinātā labas pārvaldības principa pārkāpumu
Par otrā pamata pirmo daļu – objektīvās objektivitātes prasības neizpildi
Par otrā pamata otro daļu – ka CPZK izmantoja dokumentu, kuram prasītājai tika atteikta piekļuve
Par otrā pamata trešo daļu – par EMA ieteikumu, kurus tā sniegusi CPZK referentei un koreferentam, nepaziņošanu prasītājai
Par otrā pamata ceturto daļu – prasītājas neinformēšanu par bioloģijas darba grupas lomu un darbu
Par trešo pamatu, kurš attiecas uz Regulas Nr. 141/2000 5. panta 12. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kā arī nepietiekamu pamatojumu
Par tiesāšanās izdevumiem
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.