PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS (otrā palāta)
2004. gada 29. septembrī
Lieta T‑394/02
Arnaldo Lucaccioni
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Pensija – Process par algas apķīlāšanu – Valsts tiesas sprieduma izpilde
Pilns teksts franču valodā II - 0000
Priekšmets:         Prasības priekšmets ir lūgums atcelt Komisijas lēmumu par prasītāja pensijas apķīlāšanu pēc Itālijas tiesas sprieduma, ar
ko prasītājam piesprieda samaksāt atalgojumu ārstam, kuru prasītājs bija izraudzījies savai pārstāvībai Invaliditātes komitejā
un Ārstu komisijā, kā arī, no otras puses, prasības par noteiktu izmaksu un atalgojumu atlīdzināšanu un zaudējumu samaksu.
Nolēmums:         Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Kopsavilkums
1.     Ierēdņi – Prasība – Termiņi – Atteikšanās no prasības sakarā ar izlīgumu – Vēlākas jaunas prasības iesniegšana, kurai galvenokārt
ir tas pats priekšmets un kas balstās uz tiem pašiem faktiem un pamatojumu – Noilgums – Izņēmums – Jauna fakta rašanās – Jēdziens
(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)
2.     Eiropas Kopienu privilēģijas un imunitāte – Kopienu ierēdņi un darbinieki – Valsts tiesību piemērošana privātās dzīves tiesiskajām
attiecībām – Valsts tiesas rīkojums par ierēdņa pensijas apķīlāšanu – Nepieciešamība saņemt atļauju no Tiesas tikai attiecīgās
iestādes iebildumu gadījumā
(Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās 1. pants; Civildienesta noteikumu 23. panta 1. daļa)
1.     Gadījumā, kad prasītājs, kurš ir pārsūdzējis lēmumu par administrācijai iesniegtā maksājuma lūguma noraidīšanu, atsakās no
savas prasības sakarā ar izlīgumu tiesvedībā atbilstoši Pirmās instances tiesas Reglamenta 98. panta 1. punktam, atsakoties
no savu prasījumu daļas, lēmums par viņa sūdzības noraidījumu kļūst galīgs atlikušajā daļā un tas ir šķērslis, lai uzsāktu
jaunu – uz tādiem pašiem faktiskiem apstākļiem un pamatojumu balstītu – tiesvedību, lai iegūtu lielāku naudas summu nekā tā,
par kuru ir panākts izlīgums.
Protams, jauns un būtisks fakts varētu pamatot lūgumu pārskatīt galīgo lēmumu, bet šajā sakarā prasītājs nevar atsaukties
uz to, ka trešā persona, kuras finansiālās prasības pret prasītāju bija iestādei iesniegtā maksājuma lūguma pamatā, par ko
noslēgta vienošanās, kurā šī persona piedalījās, atsakās samazināt minētās finansiālās prasības līdz apmēram, jo prasītājs
nevar ignorēt šāda atteikuma iespējamību tad, kad tas ir izlīdzis ar administrāciju.
(skat. 65., 66. un 70. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1986. gada 10. jūlijs, 153/85 Trenti/CES, Recueil, 2427. lpp., 11.–16. punkts; Pirmās instances tiesa, 2000. gada 9. februāris, T‑165/97 Gómez de la Cruz Talegón/Komisija, Recueil FP, I‑A‑19. un II‑79. lpp., 46. un turpmākie punkti; Pirmās instances tiesa, 2001. gada 7. februāris, T‑186/98 Inpesca/Komisija, Recueil, II‑557. lpp., 49. punkts; Pirmās instances tiesa, 2002. gada 29. aprīlis, T‑68/98 Jung/Komisija, Recueil FP, I‑A‑55. un II‑251. lpp., 38., 39., 41. un 43. punkts; Pirmās instances tiesa, 2002. gada 13. decembris, T‑112/02 Van Dyck/Komisija, Recueil FP, I‑A‑317. un II‑1527. lpp., 60., 62. un 64. punkts
2.     Kopienu ierēdņu privātajās attiecībās ar citām fiziskajām personām atbilstoši Civildienesta noteikumu 23. panta pirmajai daļai
pilnībā tiek piemērotas attiecīgās valsts tiesības, neatkarīgi no atsevišķu privilēģiju un imunitātes esamības saskaņā ar
Protokolu par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās.
Ievērojot protokola aizsardzības mērķus, tikai tādā gadījumā, kad Kopienu iestāde, kurā trešā persona domā uzsākt bijušā ierēdņa
pensijas apķīlāšanu, izvirza iebildumus par to, ka ieinteresētajam kreditoram ir jāvēršas Tiesā ar lūgumu atļaut aresta uzlikšanu
atbilstoši minētā protokola 1. pantam, pamatojoties uz apgalvojumu, ka plānotā aresta uzlikšana var radīt šķēršļus Kopienu
darbībai un neatkarībai.
(skat. 73. un 75. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1971. gada 11. maijs, 1/71 SA, Recueil, 363. lpp., 7. punkts; Tiesa, 1987. gada 17. jūnijs, 1/87 SA Universe Tankship/Komisija, Recueil, 2807. lpp., 5. punkts; Pirmās instances tiesa, 1995. gada 29. marts, T‑497/93 Hogan/Tiesa, Recueil, II‑703. lpp., 38., 49. un 60. punkts