62010CC0505_HU
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. A Højesteret (Dánia) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés a közösségi vizeken történő hajózás során – nem magánjellegű, kedvtelési célú hajókon – üzemanyagként használt ásványi olajok adómentességének rendszerére vonatkozik. A kérdést előterjesztő bíróság az ásványi olajok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19‑i 92/81/EGK tanácsi irányelv(2) 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett „hajózás” fogalmának tartalmáról kér felvilágosítást a Bíróságtól, tekintettel a valamely hajóhoz rögzített olyan kotrógép által végzett munkálatokra, amely saját motorjának és üzemanyagtartályának köszönhetően a hajót meghajtó motortól függetlenül működik.
2. Az alapeljárás feleit szembeállító jogvita az említett kotrógép által felhasznált ásványi olajok adózását érinti. A dán adóhatóságok álláspontja szerint az ásványi olajokra vonatkozó jövedéki adót a kotrási munkálatok során történő felhasználás után meg kell fizetni. Ezzel szemben a felperes úgy véli, hogy a kotrógép által végzett műveletek az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott adómentességet élvezik.
3. A jelen indítványban kifejtem azon indokokat, amelyek miatt úgy vélem, hogy e rendelkezést úgy kell értelmezni, hogy a valamely hajóhoz tartósan rögzített és a hajót meghajtó motortól függetlenül működő – saját motorral és saját üzemanyagtartállyal rendelkező – kotrógép működtetéséhez használt ásványi olajat az említett irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott jövedékiadó‑mentességben kell részesíteni.
I – Jogi háttér
A – Az uniós jog
4. Az irányelv 8. cikke értelmében:
„(1) A 92/12/EGK irányelvben(3) meghatározott, jövedéki termékek adómentességet élvező felhasználásáról szóló általános rendelkezéseken túl és más közösségi rendelkezések sérelme nélkül, a tagállamok az alábbiakat mentesítik a harmonizált jövedéki adó alól, azzal a feltétellel, hogy biztosítják az ilyen kivételek helyes és egyszerű alkalmazását, és megakadályoznak minden csalást, adókikerülést vagy visszaélést:
[…]
c) a közösségi vizeken történő hajózás céljából (beleértve a halászatot is) üzemanyagként felhasznált ásványi olajok a magánjellegű, kedvtelési célú hajók kivételével.
Ennek az irányelvnek az alkalmazásában »magánjellegű, kedvtelési célú hajó«: bármilyen hajó, amelyet a tulajdonos vagy az azt használó természetes vagy jogi személy használ bérlet vagy bármilyen más jogcím alapján, nem kereskedelmi céllal, különösen nem utasoknak vagy áruknak ellenszolgáltatás fejében történő szállítására vagy szolgáltatások ellenszolgáltatás fejében történő nyújtására, valamint nem az állami hatóságok céljaira.
[…]
(2)	Az egyéb közösségi rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok teljes vagy részleges adómentességet vagy csökkentést alkalmazhatnak az ásványi olajok vagy egyéb, hasonló célokra szánt, adóügyi ellenőrzés alá tartozó termékek adómértékében az alábbiak tekintetében:
[…]
b) belföldi vízi utakon folytatott hajózás, a magánjellegű, kedvtelési célú hajózás kivételével;
[…]
g) kotrási műveletek hajózható vízi utakon és kikötőkben.
(3) A tagállamok az alábbi ipari vagy kereskedelmi felhasználások egésze vagy része vonatkozásában kedvezményes adómértéket alkalmazhatnak az adóellenőrzés mellett használt gázolaj és/vagy LPG és/vagy metán és/vagy világító petróleum tekintetében, amennyiben az alkalmazott adómérték nem alacsonyabb az ásványolajok jövedékiadó-mértékének közelítéséről szóló, [1992. október 19‑i] 92/82/EGK [tanácsi] irányelv [(4) ] által meghatározott legkisebb adómértéknél:
a) álló motorok;
b) építéshez, mélyépítéshez és közmunkákhoz használt gépek;
[…]”
B – A nemzeti jog
5. Az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját – a tényállás megvalósulásának időpontjában hatályos állapotában – az ásványi olajok adóztatásáról szóló törvény (Mineralolieafgiftsloven) 9. cikkének (4) bekezdése és a szén-dioxid adóztatásáról szóló törvény (Kuldioxidafgiftsloven) 7. cikkének (4) bekezdése ültette át a dán jogba.
6. A dán jogalkotó nem élt az irányelv 8. cikke (2) bekezdésének g) pontjában kínált lehetőséggel.
7. Az ásványi olajok adóztatásáról szóló törvény 9. cikke (4) bekezdésének 1. pontja úgy rendelkezik, hogy az adót vissza kell téríteni a vasúti vagy vízi szállításhoz, valamint az (1) bekezdés 3. pontjában hivatkozottaktól eltérő hajóval történő kereskedelmi hajózáshoz – kivéve a magánjellegű, kedvtelési célú hajózáshoz – használt termékek vonatkozásában.
8. A szén‑dioxid adóztatásáról szóló törvény 7. cikke (4) bekezdésének 1. pontja többek között úgy rendelkezik, hogy az adót vissza kell téríteni azon adóköteles termékek, vonatkozásában, amelyeket a HÉA‑törvény értelmében nyilvántartásba vett vállalkozás hajókkal és halászhajókkal történő hajózáshoz használ.
II – Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
9. A Partrederiet Sea Fighter (a továbbiakban: Sea Fighter) által üzemeltetett M/S Grete Fighter különösen kotrásra és más ásási munkákra tervezett hajó. E hajót tengeri kotrásra, kikötői csatornák és vízi utak tisztítására, csövek és kábelek tengerfenékre való lefektetésére, hullámtörők köveinek lerakására, alámosás elleni védelemre és más tengeri feladatok ellátására használják.
10. Az M/S Grete Fighter fedélzetén tartósan rögzített kotrógép található. E kotrógép saját motorral rendelkezik, tehát a hajót meghajtó motortól függetlenül működik. A kotrógépnek saját üzemanyagtartálya van, és az e tartályban található üzemanyag a hajó fő üzemanyagtartályából származik. A kotrógép használata során a hajó ki van kötve.
11. A ToldSkat Østjylland (Østjylland régió adó- és vámhivatala) 2004. február 19‑én úgy határozott, hogy a Sea Fighter a 2001. január 1‑je és 2003. szeptember 30. közötti időszak tekintetében nem volt jogosult a – kotrószerkezet működtetéséhez használt dízelolaj után felszámított – ásványi olajokat és szén‑dioxidot terhelő jövedéki adó visszatérítésére. Következésképpen az M/S Grete Fightert az ásványi olaj után 468 754 dán korona összegű jövedéki adó, a szén‑dioxid után pedig 46 012 dán korona összegű jövedéki adó megfizetésére kötelezte.
12. A ToldSkat Østjylland megállapította, hogy nem jár visszatérítés a kotrómunkálatokhoz igénybe vett – a szivattyúkat is magukban foglaló – eszközök működtetéséhez használt ásványi olajra kivetett adó után. Különösen annak tulajdonított jelentőséget, hogy a kotrószerkezet a hajó motorjától függetlenül működik.
13. A Landskatteretten (nemzeti adóbizottság) e határozatot 2005. március 4‑én helybenhagyta.
14. A Sea Fighter a Landskatteretten határozata ellen fellebbezést nyújtott be a Vestre Landsrethez (nyugati regionális bíróság) (Dánia), amely 2008. február 29‑i ítéletével a Skatteministeriet (dán adóminisztérium) javára döntött.
15. Az említett ítélet ellen felülvizsgálati kérelemmel éltek a Højesteret előtt, amely ezt követően az alábbi kérdést terjesztette előzetes döntéshozatal céljából a bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni az […] irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját, hogy a valamely hajóhoz tartósan rögzített, de saját motorral és üzemanyagtartállyal rendelkező, és így a hajót meghajtó motortól függetlenül működő kotrógép működtetéséhez használt ásványi olaj a jelen ügyhöz hasonló körülmények között mentes a jövedéki adó alól?”
III – Elemzés
16. Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra kíván választ kapni, hogy az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy a valamely hajóhoz állandó jelleggel rögzített és a hajót meghajtó motortól függetlenül működő – saját motorral és üzemanyagtartállyal rendelkező – kotrógép működtetéséhez használt ásványi olaj mentes a jövedéki adó alól.
17. E kérdés azon kérdések továbbvitele, amelyekre a Bíróság egyrészről a Deutsche See–Bestattungs‑Genossenschaft ügyben 2004. április 1‑jén hozott ítéletében(5), másrészről pedig a Jan De Nul‑ügyben 2007. március 1‑jén hozott ítéletében(6) adott választ. E két ítéletben ugyanis a Bíróság az irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának értelmében vett „hajózás” fogalmára vonatkozóan adott felvilágosítást.
18. A fent hivatkozott Deutsche See‑Bestattungs‑Genossenschaft ügyben hozott ítéletében a Bíróság hangsúlyozta, hogy e rendelkezés egyetlen kivételt tartalmaz. Az említett rendelkezésből ugyanis az következik, hogy az adómentesség nem vonatkozik a magánjellegű, kedvtelési célú hajózás céljából felhasznált ásványi olajra. A Bíróság ezt követően megállapította, hogy a 92/81 irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának második albekezdése úgy határozza meg a „magánjellegű, kedvtelési célú hajók” fogalmát, hogy azok alatt a „nem kereskedelmi célból” használt hajókat érti(7) .
19. A Bíróság szerint ebből az következik, hogy „minden kereskedelmi célú hajózási művelet a 92/81 irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának első albekezdése által előírt harmonizált jövedéki adó hatálya alá tartozik”(8) . Másképpen fogalmazva ez a rendelkezés a Bíróság szerint alkalmazandó „minden hajózási formára, függetlenül annak céljától, amennyiben a hajózásra kereskedelmi jellegű cél érdekében kerül sor”(9) .
20. Ezen ítéletből az a következtetés vonható le, hogy amikor a közösségi vizeken történő hajózás kereskedelmi célra – például ellenszolgáltatás fejében történő szolgáltatásnyújtás teljesítésére – irányul, az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában előírt kötelező mentesség hatálya alá kerül.
21. A Bíróságnak ezt követően a fent hivatkozott Jan De Nul‑ügyben hozott ítélet alapjául szolgáló ügyben arra a kérdésre kellett választ adnia, hogy az úszókotró által az anyagok felszívására és kiürítésére irányuló műveletek során végzett manőverek, azaz a kotrási tevékenységek végzésével összefüggő helyváltoztatások az irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának első bekezdése értelmében vett „hajózás” fogalma alá tartoznak‑e. E kérdésre igenlő választ adott(10) annak megállapítását követően, hogy az úszókotrónak olyan meghajtó rendszere van, amely helyváltoztató manőverei során önállóságot biztosít a számára, és ezért e gép rendelkezik a hajózáshoz szükséges olyan technikai tulajdonságokkal, amelyek lehetővé teszik számára az ellenérték fejében történő szolgáltatásnyújtás teljesítését.(11)
22. Meg kell jegyezni, hogy mivel az említett ügy nem vonatkozott az anyagok felszívására és kiürítésére irányuló műveletekhez használt ásványiolaj‑mennyiség adóztatására, a Bíróságnak ezen esetre vonatkozóan nem kellett állást foglalnia. Függőben maradt tehát az a kérdés, hogy az irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának első bekezdése értelmében vett „hajózás” fogalma kizárólag a vízen való helyváltoztatást jelöli, vagy azt ki kell terjeszteni a hajó által nyújtott szolgáltatásokra is.
23. Az említett ügyben előterjesztett indítványban végső észrevételként rámutattam, hogy az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában szereplő mentességet magára az anyagok felszívására és kiürítésére irányuló műveletek végrehajtása során felhasznált ásványi olajra is alkalmazni kell, mivel e rendelkezés alkalmazása szempontjából az úszókotró által a kotrási műveletek során végrehajtott tevékenységek, legyen s zó helyváltoztatásról vagy elvégzett munkákról, elválaszthatatlan egységet képeznek.(12)
24. Most, hogy a Bíróságnak e kérdésben kell határoznia, fenntartom a fenti álláspontot, amit az irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának szövegére, valamint az irányelv által követett célokra tekintettel fejtek ki.
25. Az említett rendelkezés szövegének vizsgálatából először is kiderül, hogy az uniós jogalkotó a „hajózás” általános fogalmának használatával nem korlátozta kifejezetten az adómentességet a hajó meghajtására használt ásványi olajokra. Ha a jogalkotó az adómentességet azon ásványi olajokra kívánta volna korlátozni, amelyek kizárólag a hajó meghajtására szolgáló motorokat táplálják, a közösségi vizeken történő „hajózásnál” pontosabb kifejezést kellett volna használnia.
26. Ezenkívül azt kell megállapítani, hogy a 92/81 irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontja második albekezdésének szövege kifejezetten azt mutatja, hogy a hajózás kereskedelmi célja nem csupán a személy‑ vagy áruszállítást fedi le, hanem az ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásokat is.
27. A fentiekből kiindulva úgy gondolom, hogy a hajózás keretében kereskedelmi célokra – különösen ellenszolgáltatás fejében teljesített szolgáltatásnyújtásra – használt ásványi olajok élveznek adómentességet.
28. A „beleértve a halászatot is” fordulatnak annak szemléltetése érdekében történő említése, hogy mit foglal magában a közösségi vizeken történő hajózás, hitelessé teszi azon elképzelést, amely szerint az utóbbi kifejezés az e vizeken végzett kereskedelmi tevékenységet, és nem csupán valamely hajó helyváltoztatását jelöli.
29. Tegyük fel, hogy az alapügy valamely halászhajón a halászhálók mechanikus kiemelésére szolgáló gépek – például a zsákháló csörlője – meghajtására üzemanyagként használt ásványi olajok fogyasztását érinti.(13) Ilyen esetben le kell‑e bontani az üzemanyag‑fogyasztást annak alapján, hogy az a halászhajót meghajtó rendszert táplálja, vagy a hálók mechanikus kiemelésére szolgáló rendszer működtetését teszi lehetővé? Álláspontom szerint a halászatnak, mint arra vonatkozó példának az irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának első bekezdésében történő kifejezett említésével, hogy mit foglal magában a közösségi vizeken történő „hajózás”, ellentétben állna, ha a jövedékiadó‑mentesség a halászhajó helyváltoztatásának lehetővé tétele érdekében használt ásványi olajokra korlátozódna. A „halászat” kifejezés ugyanis kereskedelmi tevékenységet jelöl, és ily módon valamennyi olyan mechanizmust felölel, amelyeket az ilyen tevékenység folytatása érdekében működésbe kell hozni.
30. Semmi nem indokolja azt, hogy eltérő értelmezés vonatkozzon az olyan egyéb típusú kereskedelmi tevékenységekre, mint amilyet az alapügyben szóban forgó hajó végez. Következésképpen a hajóról teljesített szolgáltatásnyújtásoknak – mint például a hajóhoz tartósan rögzített kotrógép üzemeltetésének – élvezniük kell az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában szereplő mentességet.
31. Összegezve az bír jelentőséggel, hogy a hajó ásványi olajokat fogyasztó állandó berendezései szorosan kapcsolódnak magához a hajózás céljához, például a halászathoz vagy a kotrási munkálatok végzéséhez. Más szavakkal: az ilyen berendezések segítségével végzett munkálatok hiányában nem beszélhetünk ilyen célú kereskedelmi hajózásról. A hajó ilyen célú helyváltoztatása és az olyan szolgáltatásnyújtások teljesítése az utóbbi által, mint a tengeri munkálatok, oszthatatlan egészet alkotnak.
32. E megközelítésben a kotrási munkálatok elvégzése elválaszthatatlan az M/S Grethe Fighterhez hasonló hajónak a közösségi vizeken való helyváltoztatásától.
33. Jóllehet – ahogyan azt a kérdést előterjesztő bíróság is megjegyzi – a szóban forgó kotrógép valóban azonos típusú a szárazföldön használt és gumiabroncsokra vagy lánctalpakra szerelt gépekkel, az a sajátossága, hogy a hajón kívül nem használható. A hajó részét képezi, és attól nem választható el. A kotrógép nélkül a hajó nem tölti be feladatát, ami a tengeri munkálatok céljából történő hajózás. A hajó nélkül a kotrógépnek nincs többé haszna, mivel tekintettel arra, hogy tartósan a hajóra van rögzítve, e gép nem használható szárazföldi munkálatok céljára. A tengeri munkálatok elvégzése nem választható el magától a hajózás céljától, ezért annak elengedhetetlen tartozékát képezi.
34. Az Európai Bizottság írásbeli észrevételeiben elismeri, hogy a hajó meghajtásától eltérő célokra használt ásványi olajok egy része ennek ellenére az irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontja első bekezdésének értelmében vett „hajózás” fogalma alá tartozik. Példaként említi a hajó világításához vagy navigációs rendszerének működéséhez szükséges villamos energia termeléséhez használt üzemanyagot.(14) Jóllehet egyetértek azon ténnyel, hogy az ilyen üzemanyagfogyasztás ésszerűen nem különböztethető meg a hajózástól, nem látom be, hogy ezen érvelést miért ne kellene kiterjeszteni a hajó azon berendezéseinek működtetéséhez szükséges ásványi olajokra, amelyek elengedhetetlenek magának a kereskedelmi hajózás céljának – úgymint a halászat vagy a kotrási munkálatok – megvalósításához.
35. Egyébiránt az irányelv által követett célokkal véleményem szerint ellentétben állna, ha az említett irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában szabályozott mentesség kizárólag a hajó meghajtásához üzemanyagként használt ásványi olajokra korlátozódna.
36. A Bíróság hangsúlyozta, hogy a közösségi vizeken történő hajózás céljából üzemanyagként felhasznált ásványi olajokra vonatkozó mentesség célja a közösségen belüli kereskedelem könnyítése, különös tekintettel azon árufuvarozásra és azon szolgáltatások szabad nyújtására, amelyekre az ilyen vizeken kerülhet sor.(15)
37. A szóban forgó mentességgel az uniós jogalkotó elő kívánta mozdítani egyes olyan adózási feltételek egyenlőségét, amelyek mellett a kérdéses vizeken fuvarozó és más szolgáltatást nyújtó vállalkozások működnek.(16)
38. Az irányelv célja továbbá, hogy biztosítsa az ásványi olajok szabad mozgását a belső piacon, és elkerülje az esetlegesen abból eredő versenytorzulásokat, hogy a jövedéki adó szerkezete tagállamonként eltérő.(17)
39. Úgy vélem, hogy azon értelmezés, amely szerint a valamely hajón a kereskedelmi hajózási művelet elvégzéséhez szükséges valamennyi tevékenységet úgy kell tekinteni, hogy az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében vett „hajózás” fogalma alá tartozik, azonkívül, hogy megfelel a közösségi vizeken történő szabad szolgáltatásnyújtás elősegítése céljának, alkalmas a belső piacon fellépő versenytorzulások megelőzésére is. Amennyiben ezzel szemben a hajón nem az annak meghajtása céljából használt üzemanyag ki van zárva az említett rendelkezésben szabályozott mentességből, az – ahogyan arra a német kormány is rámutat – szükségképpen eseti elhatárolási nehézségekhez és tagállamonként eltérő értelmezésekhez vezet.
40. E tekintetben megjegyezzük, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból következik, hogy a kotrógép működtetéséhez használt ásványi olajokhoz kapcsolódó jövedéki adó alóli mentesség megtagadása során a ToldSkat Østjylland különösen azon körülménynek tulajdonított jelentőséget, hogy a kotrógép a hajó motorjától függetlenül működik.
41. Az említett hatóság ilyen megállapítása bizonyítja, hogy a dán kormány és a Bizottság szigorú értelmezésének választásával az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában előírt kötelező mentesség gyakorlatilag a hajó jellemzőitől, és különösen a motorok és üzemanyagtartályok számától, illetve elhelyezésétől függhet. Mindez az azonos piacon – például a tengeri közmunkák piacán – működő hajók felépítési sajátosságai szerinti eltérő bánásmódhoz, és ennek következtében olyan versenytorzulásokhoz vezet, amelyeket az irányelv éppen el kíván kerülni.
42. Azon értelmezés, amely szerint az irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontjában szabályozott mentesség kiterjed a valamely hajóra tartósan rögzített kotrógép által fogyasztott ásványi olajokra, a dán kormány állításával ellentétben nem biztosít az említett kotrógépet üzemeltető vállalkozás számára versenyelőnyt a szárazföldi munkálatokat végző vállalkozásokkal szemben.
43. A szárazföldi kotrógépek által végzett munkálatok ugyanis semmilyen tekintetben nem cserélhetők fel a hajókra tartósan rögzített kotrógépek által végzettekkel. Ahogyan azt a német kormány joggal megjegyzi, a szárazföldön végzett ásási munkálatok során a hajóra tartósan rögzített munkagépeket nem lehet hatékonyan használni. Hasonlóképpen a tengeri kotrási munkálatok során a szárazföldi kotrógépek nem képesek a partról a terület akkora részét megmunkálni, mint a hajóra rögzített kotrógép. A vízen való közlekedés képességéből következik a saját meghajtású hajókra tartósan rögzített olyan munkagépek sajátos termékpiaca, amelyekkel a szárazföldi munkagépek közvetlenül nem versenyeznek.
44. Egyébiránt rámutatok, hogy osztom a német kormány azon véleményét, amely szerint a hajót meghajtó motor, illetve a hajóra tartósan rögzített munkagépek működtetéséhez használt üzemanyagok esetében alkalmazott eltérő adójogi bánásmód nehezen felügyelhető, és megnövekedett ellenőrzési terhet jelentene a közigazgatás számára. Az adócsalások nem kerülhetők el abban az esetben, ha – mint a jelen ügyben is – az üzemanyagot a hajó fő üzemanyagtartályából vételezik.
45. Végül az irányelv 8. cikke (2) bekezdése g) pontjának és 8. cikke (3) bekezdése a) és b) pontjának az általam a Bíróság részére javasolt értelmezésre gyakorolt hatását illetően két észrevételt kívánok tenni.
46. Először is megállapítom, hogy a Bíróság a fent hivatkozott Jan De Nul‑ügyben hozott ítéletben az irányelv 8. cikke (2) bekezdésének g) pontjában szabályozott rendszer kapcsán, azaz azon lehetőséget illetően, hogy a tagállamok a vízi utak és kikötők kotrási műveleteihez használt ásványi olajok jövedéki adója tekintetében adómentességet, illetve részleges vagy teljes jövedékiadó-kedvezményt alkalmazzanak –kimondta, hogy e lehetőség nem befolyásolhatja az ugyanazon cikk (1) bekezdésének értelmezését.(18)
47. Másodszor megjegyzem, hogy az irányelv 8. cikke (1) bekezdése c) pontjának általam választott értelmezése folytán az említett irányelv 8. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontja megőrzi hatékony érvényesülését az álló motorok, valamint az építés, mélyépítés és közmunkák céljára használt anyagok és gépek vonatkozásában, amennyiben nem a közösségi vizeken kereskedelmi tevékenységet végző hajóra állandó jelleggel rögzített motorról van szó.
IV – Végkövetkeztetések
48. A fenti megfontolásokra tekintettel a Bíróságnak javasolom, hogy a következő módon válaszoljon a Højesteret által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre:
„Az 1994. december 22‑i 94/74/EK tanácsi irányelvvel módosított, az ásványi olajok jövedéki adója szerkezetének összehangolásáról szóló, 1992. október 19‑i 92/81/EGK tanácsi irányelv 8. cikke (1) bekezdésének c) pontját úgy kell értelmezni, hogy a valamely hajóhoz tartósan rögzített és a hajót meghajtó motortól függetlenül működő – saját motorral és saját üzemanyagtartállyal rendelkező – kotrógép működtetéséhez használt ásványi olajat jövedékiadó‑mentességben kell részesíteni.”
(1) .
(2)  –	HL L 316., 12. o. (a továbbiakban: irányelv). Az irányelvet módosította az 1994. december 22‑i 94/74/EK irányelv (HL L 365., 46. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 264. o.). Az irányelvet hatályon kívül helyezte az energiatermékek és a villamos energia közösségi adóztatási keretének átszervezéséről szóló, 2003. október 27‑i 2003/96/EK tanácsi irányelv (HL L 283., 51. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 405. o.).
(3)
A jövedékiadó‑köteles termékekre vonatkozó általános rendelkezésekről és e termékek tartásáról, szállításáról és ellenőrzéséről szóló, 1992. február 25‑i 92/12/EGK tanácsi irányelv (HL L 76., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 9. fejezet, 1. kötet, 179. o.).
(4)  – HL L 316, 19. o.
(5)  –	A C‑389/02. sz. ügy (EBHT 2004., I‑3537. o.).
(6)  –	A C‑391/05. sz. ügy (EBHT 2007., I‑1793. o.).
(7)  –	A fent hivatkozott Deutsche See–Bestattungs–Genossenschaft ügyben hozott ítélet 22. pontja.
(8)  –	Uo. (23. pont).
(9)  –	Uo. (29. pont).
(10)  –	A fent hivatkozott Jan De Nul‑ügyben hozott ítélet 40. pontja.
(11)  –	Uo. (38. pont).
(12)  –	A hivatkozott indítvány 104. pontja.
(13)  –	További példaként említhető az olyan teherszállító hajó, amely az áruk teljesen önálló berakodását és kirakodását lehetővé tévő berendezésekkel rendelkezik, és így a kikötő emelődaruit nem kell igénybe vennie.
(14)  –	E vonatkozásban megjegyzem, hogy a 2003/96 irányelv 14. cikke (1) bekezdése c) pontjának első bekezdése már kifejezetten kimondja, hogy a mentesség kiterjed a „villamos energi[ára], amelyet egy vízi jármű fedélzetén állítottak elő”.
(15)  –	A fent hivatkozott Jan De Nul‑ügyben hozott ítélet 24. pontja.
(16)  –	Uo. (25. pont).
(17)  –	Uo. (28. pont és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(18)  –	A fent hivatkozott Jan De Nul‑ügyben hozott ítélet 39. pontja.