62003TO0392
AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (második tanács)
2008. szeptember 25. (
*1
)
A T-392/03., T-408/03., T-414/03. és T-435/03. sz. egyesített ügyekben,
a Regione Siciliana (Olaszország) (képviselik: G. Aiello és A. Cingolo avvocati dello Stato)
felperesnek
az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: E. de March, L. Flynn és G. Wilms, meghatalmazotti minőségben, segítőjük: A. Dal Ferro ügyvéd)
alperes ellen
a T-392/03. sz. ügyben a Bizottság 2003. október 6-i levelének megsemmisítése iránti kérelme tárgyában, amennyiben az a „Gibbesi-patak zárógátja” megnevezésű infrastruktúra-projekt részére az Európai Regionális Fejlesztési Alap (ERFA) által fizetett összegek visszatéríttetésének gyakorlati szabályait tartalmazza, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusok megsemmisítése iránti kérelme tárgyában, a T-408/03. sz. ügyben a levél megsemmisítése iránti kérelme tárgyában, amennyiben az az „Aragona Favara” és „Cataniai-síkság” megnevezésű infrastruktúra-projektek részére az ERFA által fizetett összegek visszatéríttetésének gyakorlati szabályait tartalmazza, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusok, ezek közül különösen a Bizottság és leveleinek megsemmisítése iránti kérelme tárgyában, a T-414/03. sz. ügyben a levél megsemmisítése iránti kérelme tárgyában, amennyiben az a „Messina–Palermo autópálya” megnevezésű infrastruktúra-projekt részére az ERFA által fizetett összegek visszatéríttetésének gyakorlati szabályait tartalmazza, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusok, ezek között a 3240406591. sz. bizottsági terhelési értesítés megsemmisítése iránti kérelme tárgyában és a T-435/03. sz. ügyben a Bizottság, a „Porto Empedocle”, a „Gibbesi-patak zárógátja”, a „Messina–Palermo autópálya”, az „Aragona Favara” és a „Cataniai-síkság” ERFA-támogatásokkal kapcsolatos bizottsági követelések és tartozások elszámolását tartalmazó levelének megsemmisítése iránti, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusok megsemmisítése iránti kérelme tárgyában,
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁGA (második tanács),
tagjai: I. Pelikánová elnök, K. Jürimäe és S. Soldevila Fragoso (előadó) bírák,
hivatalvezető: E. Coulon,
meghozta a következő
Végzést
A jogvita előzményei
1
1987. december 17-i C(87) 2090 026 határozatával a Bizottság 94940620056 olasz líra (ITL) összegű támogatást nyújtott az Olasz Köztársaság számára az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) a Gibbesi-patak zárógátjának megépítéséhez (a továbbiakban: a „Gibbesi-zárógáthoz” nyújtott támogatás). A projekt megvalósításáért felelős hatóság az Ente minerario siciliano (szicíliai bányászati hivatal) volt. levelükben az olasz hatóságok kérték a végösszeg kifizetésére irányuló kérelem benyújtására – – megállapított határidő meghosszabbítását. Ezt követően a Bizottság úgy határozott, hogy az esetleges szabálytalanságok kivizsgálása végett megindítja az 2082/93/EGK tanácsi rendelettel (HL L 193., 20. o.) módosított, a 2052/88/EGK rendeletnek a különböző strukturális alapok tevékenységeinek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolása tekintetében történő végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 4253/88/EGK tanácsi rendelet (HL L 374., 1. o.) 24. cikke szerinti eljárást. A felperes és az olasz hatóságok ezzel kapcsolatos észrevételeit követően a Bizottság meghozta az Olasz Köztársasághoz címzett, a „Gibbesi-zárógáthoz” nyújtott támogatás visszavonásáról szóló, C(2002) 4905 határozatot, amelyben elrendelte a már kifizetett 75592496044 ITL (39040266,10 euró) összegű előleg visszatéríttetését, valamint a 18898124012 ITL (9760066,53 euró) maradványösszeg kifizetésére vonatkozó kötelezettségvállalás megszüntetését.
2
1993. december 22-i C(93) 3961 határozatával a Bizottság ERFA-támogatást nyújtott az Olasz Köztársaság számára a Messinát és Palermót összekötő autópályával kapcsolatos infrastrukturális beruházáshoz (a továbbiakban: a „Messina–Palermo autópályához” nyújtott támogatás). A projekt megvalósításáért felelős hatóság a Regione Siciliana-i Assessorato dei lavori publici (regionális közmunkaügyi igazgatóság) volt, a kivitelező pedig a Messina–Palermo autópálya konzorcium. levelével a Bizottság megszüntette e támogatást a munkálatok megvalósításának késedelme miatt, a kötelezettségvállalás megszüntetését 26378246 euró összeg vonatkozásában rendelte el, a visszatéríttetendő összeget pedig 58036177 euróban határozta meg.
3
2001. augusztus 3-án a Bizottság kiállította a 3240304871. sz. terhelési értesítést, amely az Aragona Favara-i ipari térség létrehozásához nyújtott ERFA-támogatás (a továbbiakban: „Aragona Favara”-támogatás) lezárását követte. Ez az értesítés 5614002097 ITL (azaz 2899390,11 euró) összegű követelést állapított meg a Bizottság javára, és a fizetés esedékességének időpontját -ában határozta meg, azzal, hogy e határidő be nem tartása esetén késedelmi kamat kerül felszámolásra. levelében a Bizottság ismételten felszólította az olasz gazdasági és pénzügyminisztériumot ezen összeg visszafizetésére. A 3240304871. sz. terhelési értesítésben szereplő összeg kifizetésére került sor. a Bizottság megküldte az olasz hatóságok részére a 3240304871. sz. terhelési értesítésben megállapított határidő túllépése miatt fizetendő késedelmi kamat összegének kiszámítását tartalmazó részletes táblázatot, valamint a felperes részére annak másolatát. Ebben az is szerepel, hogy a meg nem fizetett összeg a 284702,81 euró volt, amelyhez hozzá kell számítani a késedelem minden további napjára 60,41 euró összegű kamatot.
4
2001. június 27-én a Bizottság kiállította a 3240303927. sz. terhelési értesítést, amely a Cataniai-síkság ivóvízellátását szolgáló mezőgazdasági vízvezetékrendszer kiépítéséhez nyújtott ERFA-támogatás (a továbbiakban: „Cataniai-síkság” támogatás) lezárását követte. A Bizottság ebben a már kifizetett 1857500000 ITL (azaz 959318,69 euró) összegű előleg visszafizetését követelte. Az értesítés a fizetés esedékességének időpontját határozta meg, azzal, hogy e határidő be nem tartása esetén késedelmi kamat kerül felszámolásra. A 3240303927. sz. terhelési értesítésben szereplő összeg kifizetésére került sor. Az olasz hatóságokhoz intézett levelében, amelynek másolatát megküldte a felperes részére, a Bizottság kiszámította a megfizetendő tartozás összegét, figyelembe véve az említett terhelési értesítésben megállapított határidő túllépése miatt fizetendő késedelmi kamatot. Ennek megfelelően ez az összeg 121007,04 euró volt, amelyhez hozzá kell számítani a késedelem minden további napjára 26,33 euró összegű kamatot.
5
2002. szeptember 25-én a Bizottság kiállította a 3240406591. sz., az olasz gazdasági és pénzügyminisztériumhoz intézett terhelési értesítést, amely a „Messina–Palermo autópályához” nyújtott támogatás (lásd a fenti 2. pontot) lezárását követte. Ez az értesítés 58036177 euró összegű követelést állapított meg a Bizottság javára, és a fizetés esedékességének időpontját -ában határozta meg, azzal, hogy e határidő be nem tartása esetén késedelmi kamat kerül felszámolásra. A 3240406591. sz. terhelési értesítésben szereplő összeg kifizetésére került sor. Az olasz hatóságokhoz intézett második, levelében, amelynek másolatát megküldte a felperes részére, a Bizottság kiszámította a megfizetendő tartozás összegét, figyelembe véve az említett terhelési értesítésben megállapított határidő túllépése miatt fizetendő késedelmi kamatot. Ennek megfelelően ez az összeg 2548927,80 euró volt, amelyhez hozzá kell számítani a késedelem minden további napjára 471,71 euró összegű kamatot.
6
A „Gibbesi-zárógáthoz” nyújtott támogatás visszavonásáról szóló határozat meghozatalát követően a Bizottság 2002. december 19-én az Olasz Köztársaság részére kiállította a 3240409358. sz. terhelési értesítést. Ez az értesítés 39040266,10 euró összegű követelést állapított meg a Bizottság javára, és a fizetés esedékességének időpontját határozta meg, azzal, hogy e határidő be nem tartása esetén késedelmi kamat kerül felszámolásra. levelében a Bizottság a felperes kérésére megküldte részére az akkor esedékes késedelmi kamatokról készült kimutatást.
7
A Bizottsághoz intézett 2003. szeptember 4-i és leveleiben a Regione Siciliana vitatta a fent említett négy terhelési értesítésben szereplő késedelmi kamatok összegének kiszámítását, és arra hivatkozott, hogy a Bizottságnak hivatalból el kellett volna számolnia a tartozások összegét és a „Szicília 2000–2006” regionális operatív programra (a továbbiakban: POR Szicília) vonatkozóan az ERFA-hoz benyújtott időközi kifizetések iránti kérelmeket, aminek következtében elkerülhető vagy megszakítható lett volna az említett késedelmi kamatok alkalmazása.
8
A Bizottság könyvvizsgálója 2003. október 6-i, a Regione Sicilianához intézett és másolatban az olasz hatóságok részére is megküldött levelében állást foglalt a Regione Siciliana által felvetett kérdések tekintetében. Rámutatott, hogy az egyes terhelési értesítésekben megállapított lejárati határidők és – az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.) hatálybalépése – közötti időszakban hatályos szabályozás (különösen a legutóbb a belső könyvvizsgálati feladatok és az előzetes pénzügyi ellenőrzés elválasztásáról szóló 762/2001/EK, ESZAK, Euratom rendelettel [HL L 111., 1. o.] módosított, az Európai Közösségek általános költségvetéséről szóló költségvetési rendelet [HL L 356., 1. o.] 49. cikke) már előírta a közösségi támogatások kedvezményezettjei számára a késedelmi kamatfizetési kötelezettséget a jogalap nélkül fizetett összeg Közösség általi visszakövetelése esetén. A Bizottság könyvvizsgálója továbbá kifejtette, hogy a felperes által követelt elszámolás, mint a követelések teljesítésének lehetséges módja csak az 1605/2002 rendelet hatálybalépése óta lehetséges, valamint, hogy utasításokat fognak adni annak érdekében, hogy a szóban forgó terhelési értesítésekre vonatkozó kamatot az Olasz Köztársaság számára teljesítendő, a felperessel kapcsolatos kifizetésekből vonják le.
9
A Bizottság könyvvizsgálója 2003. október 24-i, a Regione Sicilianához intézett és másolatban az olasz hatóságok részére is megküldött levelében kifejtette, hogy elvégezte az egyes bizottsági követelések és tartozások közötti elszámolást. E követelések az alábbiakból tevődtek össze: a 3240504102. sz. terhelési értesítésben szereplő, a porto empedocle-i ipari övezetben végzett urbanizációs munkálatokhoz és az ahhoz kapcsolódó struktúrákhoz nyújtott ERFA-támogatás (a továbbiakban: a „Porto Empedoclehoz” nyújtott támogatás), azaz 7704723 euró, és a 3240409358. sz. terhelési értesítésben (a „Gibbesi-zárógáthoz” nyújtott támogatás) szereplő 39040266,10 euró, valamint a 3240406591. sz. terhelési értesítés (a „Messina–Palermo autópályához” nyújtott támogatás) vonatkozásában fennálló késedelmi kamatok, azaz 2581947,74 euró, a 3240304871. sz. terhelési értesítés (az „Aragona Favara” támogatás) vonatkozásában fennálló késedelmi kamatok, azaz 288931,82 euró, és a 3240303927. sz. terhelési értesítés (a „Cataniai-síkság” támogatás) vonatkozásában fennálló késedelmi kamatok, azaz 122876,18 euró. A kérdéses tartozások pedig a POR Szicília keretében nyújtott ERFA-támogatás odaítéléséről szóló, C(2000) 2346 bizottsági határozattal kapcsolatos, 50335454,98 euró összegre vonatkozó fizetési kérelmet érintették.
10
A Bizottság, amint azt 2003. október 24-i levelében jelezte, elvégezte a fent említett követelések és tartozások közötti elszámolást. Hasonlóképpen, levelében a Bizottság közölte az olasz hatóságokkal, hogy elvégzi az Olasz Köztársaságot terhelő, a 3240409358. sz. terhelési értesítés (a „Gibbesi-zárógáthoz” nyújtott támogatás) vonatkozásában fennálló kamatok címén meglévő, 1880126,91 euró összegű tartozás elszámolását. Az elszámolásra került sor.
Az eljárás és a felek kérelmei
11
Az Elsőfokú Bíróság Hivatalához 2003. december 4-én, , és benyújtott keresetlevelekkel a felperes a jelen kereseteket indította.
12
Az Elsőfokú Bíróság ötödik tanácsának elnöke 2004. július 9-i végzésével a szóbeli szakasz lefolytatása és az ítélethozatal céljából egyesítette a jelen ügyeket az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 50. cikkének megfelelően.
13
Az Elsőfokú Bíróság 2006. január 12-i végzésével a jelen egyesített ügyekben felfüggesztette az eljárást a Bíróság C-417/04. P. sz., Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének kihirdetéséig, a Bíróság alapokmánya 54. cikkének harmadik bekezdése alapján és az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 77. cikkének a) pontja, illetve 78. cikke alapján. Az Elsőfokú Bíróság végzésével ugyanezen rendelkezések alapján ismételten felfüggesztette az eljárást a Bíróság C-15/06. P. sz., Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben hozott ítéletének kihirdetéséig.
14
Az eljárási szabályzat 64. cikke 3. §-ának a) és b) pontjában foglalt pervezető intézkedések keretében a feleket többek között felhívták, hogy tegyék meg arra vonatkozó írásbeli észrevételeiket, hogy a Bíróság C-417/04. P. sz., Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben 2006. május 2-án hozott ítélete [EBHT 2006., I-3881. o.], valamint a C-15/06. P. sz., Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben 2007. március 22-én hozott ítélete [EBHT 2007., I-2591. o.] miként hat a jelen ügyekre. A felek eleget tettek e felhívásnak.
15
A felperes keresetében azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
—
semmisítse meg a Bizottság 2003. október 6-i levelét, amennyiben az a „Gibbesi-zárógáthoz” nyújtott támogatás keretében az ERFA által fizetett összegek visszatéríttetésének gyakorlati szabályait tartalmazza, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusokat (T-392/03. sz. ügy);
—
semmisítse meg a Bizottság 2003. október 6-i levelét, amennyiben az a „Arragona Favara” és a „Cataniai-síkság” támogatás keretében az ERFA által fizetett összegek visszatéríttetésének gyakorlati szabályait tartalmazza, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusokat, ezek közül különösen a Bizottság és levelét (a továbbiakban: levél) (T-408/03. sz. ügy);
—
semmisítse meg a Bizottság 2003. október 6-i levelét, amennyiben az a „Messina–Palermo autópályához” nyújtott támogatás keretében az ERFA által fizetett összegek visszatéríttetésének gyakorlati szabályait tartalmazza, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusokat, ezek között a Bizottság 3240406591. sz. terhelési értesítését (T-414/03. sz. ügy);
—
semmisítse meg a Bizottság 2003. október 24-i, a „Porto Empedocle”, a „Gibbesi-patak zárógátja”, a „Messina–Palermo autópálya”, az „Aragona Favara” és a „Cataniai-síkság” támogatásokkal kapcsolatos bizottsági követelések és tartozások közötti elszámolásra vonatkozó levelét, valamint az ezt megelőző és ez alapján hozott aktusokat (T-435/03. sz. ügy);
—
a Bizottságot kötelezze a költségek viselésére.
16
A Bizottság azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
—
a kereseteket – mint elfogadhatatlanokat – utasítsa el;
—
másodlagosan: a kereseteket – mint alaptalanokat – utasítsa el;
—
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
Indokolás
17
Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzatának 113. cikke értelmében hivatalból a felek meghallgatását követően bármikor határozhat arról, hogy a kereset eljárásgátló okok fennállása miatt nem elfogadhatatlan-e; ezt a határozatát az említett szabályzat 114. cikke 3. és 4. §-ának megfelelően hozza meg.
18
Az eljárási szabályzat 114. cikke 3. §-ának értelmében az eljárás a továbbiakban szóbeli, ha az Elsőfokú Bíróság másként nem határoz.
19
A jelen ügyben az Elsőfokú Bíróság megállapítja, hogy a kereset elfogadhatósága tekintetében elegendő információ áll a rendelkezésére az ügyiratok alapján, és úgy határoz, hogy a felek ezzel kapcsolatos szóbeli előadásainak meghallgatása nem szükséges. Pergazdaságossági okok, és a felvetett elvi kérdések miatt nem kell helyt adni a szóbeli szakasz megnyitása iránti felperesi kérelemnek sem, mivel e kérelem kizárólag az ügyek érdemét érinti.
A 2002. szeptember 25-i terhelési értesítésről és a és levelekről (T-408/03. és T-414/03. sz. ügy)
A felek érvei
20
A Bizottság arra hivatkozik, hogy a kérdéses aktusokat formálisan az illetékes olasz minisztériumnak címezték, és azokat csak tájékoztatásképpen küldték meg a felperesnek. Előadja, hogy ezek az aktusok nem érinthetik közvetlenül a felperest, valamint, hogy azok megsemmisítését kizárólag az Olasz Köztársaság kérheti.
21
A Bizottság továbbá rámutat, hogy a keresetlevelek nem tartalmaznak indokolást a tekintetben, miért tekinti a felperes ezen aktusokat jogellenesnek, amivel sérti a Bíróság alapokmányának 21. cikkét, amely az említett alapokmány 53. cikke alapján az Elsőfokú Bíróságra is alkalmazandó, valamint az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata 44. cikke 1. §-ának c) pontját. Végül a Bizottság elutasítja azt a felperesi érvet, miszerint a 2003. augusztus 13-i és levél nem jelent önálló aktust a levélhez képest, és fenntartja, hogy az említett levelek mindössze logikus következményei annak, hogy az Olasz Köztársaság elmulasztotta a 3240304871. sz. és a 3240303927. sz. terhelési értesítésben szereplő összegek határidőn belüli megfizetését.
22
A Bizottság végül előadja, hogy a 2002. szeptember 25-i és és aktusok megsemmisítése iránti kérelmeket elfogadhatatlannak kell tekinteni, mivel azok benyújtására az e tekintetben előírt két hónapos és tíznapos határidő letelte után került sor. Ennek megfelelően e két utóbbit a Regione Siciliana elnökségének pecsétjei szerint vagy kellett volna megkapnia a felperesnek, míg a keresetlevél benyújtására a T-408/03. sz. ügyben csak került sor.
23
A felperes megjegyzi, hogy a kérdéses aktusok nem tekinthetők önállóan megtámadható aktusnak. Rámutat azonban, hogy azok nem tartalmaznak indokolást, valamint, hogy a Bizottság csak a 2003. október 6-i levélben közölte vele álláspontját. Ezért szerinte az első érvényesen megtámadható aktus éppen ez a levél. A szóban forgó aktusok megsemmisítése iránti kérelmek indokolásának hiánya továbbá nyilvánvaló és logikus következménye annak a ténynek, hogy azok nem teljesen önálló aktusok, és csak a tartalmukat és jogalapjukat ismertető levél összefüggésében olvasva válnak megtámadhatóvá.
Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
24
Előzetesen megjegyzendő, hogy a felperes által a T-408/03. sz. ügyben benyújtott észrevételek alapján nem állapítható meg egyértelműen, hogy keresetének tárgya az „Aragona Favara” támogatásra vonatkozó 2001. augusztus 3-i 3240304871. sz. terhelési értesítés, a „Cataniai-síkság” támogatásra vonatkozó, 3240303927. sz. terhelési értesítés vagy pedig az e terhelési értesítésekben szereplő összegek határidőn belüli megfizetésének elmulasztása miatt fizetendő késedelmi kamatokra vonatkozó és 14-i levél-e. Ez a körülmény azonban nem befolyásolja a jelen keresetek elfogadhatóságát.
25
E négy aktus, valamint a „Messina–Palermo autópálya” támogatásra vonatkozó, 2002. szeptember 25-i 3240406591. sz. terhelési értesítés és az Olasz Köztársasághoz címzett, a felperes részére csak tájékoztatásképpen megküldött, az „Aragona Favara” támogatásra vonatkozó 3240304871. sz. terhelési értesítésben szereplő összeg késedelmes megfizetése miatt fizetendő késedelmi kamat alkalmazására vonatkozó levél, illetve a „Cataniai-síkság” támogatásra vonatkozó, 3240303927. sz. terhelési értesítésben szereplő összeg késedelmes megfizetése miatt fizetendő késedelmi kamat alkalmazására vonatkozó levél vizsgálatából kitűnik, hogy azok a kérdéses támogatások visszavonásáról vagy lezárásáról szóló korábbi bizottsági határozatok végrehajtására szorítkoznak. Ezek a támogatások visszavonásáról és visszafizetéséről szóló határozatok ugyanis már előírták, hogy a jogalap nélkül felvett előlegek visszafizetésének gyakorlati szabályait a Bizottság könyvvizsgálója által az olasz hatóságoknak küldendő terhelési értesítések fogják meghatározni, és a felperes maga is elismeri, hogy ezen értesítéseknek nincs határozati hatályuk, valamint hogy azok közvetlenül a támogatás visszavonásáról szóló határozatokból erednek.
26
Így egyrészt az „Aragone Favara” támogatásra vonatkozó, 2001. augusztus 3-i 3240304871. sz. terhelési értesítés, a „Cataniai-síkság” támogatásra vonatkozó 3240303927. sz. terhelési értesítés, és a „Messina–Palermo autópálya” támogatásra vonatkozó, 3240406591. sz. terhelési értesítés nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely az Olasz Köztársaságot a jogalap nélkül kifizetett összegek felperestől történő visszatéríttetésére kötelezné. Ezért semmi nem utal arra, hogy az Olasz Köztársaság ne határozhatott volna úgy, hogy magára vállalja az összegeknek az ERFA számára történő megtérítését (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 26. pontját).
27
Másrészt, a felperes nem tekinthető a 2003. augusztus 13-i és levelek által közvetlenül érintettnek. Azokat ugyanis az Olasz Köztársasághoz intézték, a felperesnek szánt másolattal, és tárgyuk az egyes terhelési értesítésekben megállapított fizetési határidők túllépése miatti késedelmi kamatokra irányuló követelés volt. Ezért ezek a levelek mindössze annak logikus következményeit jelentik, hogy az Olasz Köztársaság határidőn belül nem fizette meg a 3240304871. sz. és a 3240303927. sz. terhelési értesítésekben megjelölt összegeket.
28
A fentiek alapján a T-408/03. és T-414/03. sz. ügyekben benyújtott kereseteket elfogadhatatlannak kell nyilvánítani, amennyiben azok a 2002. szeptember 25-i terhelési értesítések és a, illetve 14-i levél ellen irányulnak, anélkül hogy a Bizottság által emelt többi elfogadhatatlansági kifogásról határozni kellene.
A késedelmi kamatok kiszámítására és a hivatalból történő elszámolás hiányára vonatkozó 2003. október 6-i levélről (T-392/03., T-408/03. és T-414/03. sz. ügy)
A felek érvei
29
A Bizottság álláspontja szerint a 2003. október 6-i levél megsemmisítése iránti kérelem elfogadhatatlan, mert bár e levél címzettje a felperes, annak jogi helyzetére semmilyen közvetlen hatása nincs, tehát nem érintheti őt közvetlenül. E levél ugyanis olyan kérdéseket vet fel, mint a Bizottság terhelési értesítéseihez kapcsolódó késedelmi kamatok kiszámítása és az elszámolás alkalmazása, amelyek a Bizottság, illetve az Olasz Köztársaság követeléseit érintik. A megtámadott határozat a felperes helyzetét illetően kizárólag akkor fejt ki joghatást, ha az e határozat alapján köteles ténylegesen visszatéríteni a kérdéses összeget.
30
A Bizottság szerint azonban a 2003. október 6-i levél esetlegesen sérelmes joghatásai kizárólag az Olasz Köztársaságot, nem pedig a felperest érintik, akit az említett levél miatt csak akkor érhetne kár, ha e tagállam hatóságai, külön és önállóan beavatkozva azon összegek megtérítésére köteleznék őt, amelyekkel e tagállam a Bizottságnak tartozik. Az a tény egyébként, hogy a levelet formálisan a felperesnek címezték, egy átlátható, nyitott és egyszerűsített közösségi könyvvizsgálói gyakorlatra utal, hiszen a felperes több alkalommal részt vett az e támogatásokkal kapcsolatos megbeszéléseken. Végső soron csak az Olasz Köztársaság kérhette volna a levél megsemmisítését, nem pedig a felperes, aki nem volt az általa állítólagosan érvényesített követelések jogosultja.
31
A Bizottság továbbá előadja, hogy a 2003. október 6-i levél nem minősül megtámadható jogi aktusnak az EK 230. cikk értelmében. A Bizottság emlékeztet arra, hogy a kérdéses aktusnak ahhoz, hogy megsemmisítés iránti kereset tárgya lehessen, objektíve arra kell irányulnia, hogy harmadik személyek vonatkozásában joghatásokat váltson ki, és jogi helyzetük jelentős módosításával közvetlenül kell érintenie érdekeiket. Ezek a feltételek nem teljesülnek olyan aktus esetében, amellyel a Bizottság mindössze azt az értelmezést nyilvánítja ki, amelyet valamely rendeleti rendelkezés alkalmazása során érvényesíteni szándékozik, a jelen esetben a terhelési értesítésekhez kapcsolódó késedelmi kamatok fizetésére vonatkozó kötelezettséget és az elszámolást, mint a követelések behajtásának módját illetően. Harmadik személyek érdekeit valójában csak olyan intézkedések sérthetik, amelyeket ténylegesen egy ilyen aktusban korábban kifejtett iránymutatás alapján fogadtak el, mint például a terhelési értesítésekhez kapcsolódó késedelmi kamatok fizetése iránti felszólítás vagy az adósságok elszámolás általi rendezésének tényleges megtagadása a levélben meghatározott feltételek alapján (lásd ebben az értelemben a 114/86. sz., Egyesült Királyság kontra Bizottság ügyben 1988. szeptember 27-én hozott ítélet [EBHT 1988., 5289. o.] 12. és 13. pontját).
32
Végül a T-392/03. sz. ügyben a Bizottság szerint a kereset amiatt is elfogadhatatlan, mert a felperesnek nem fűződik érdeke a 2003. október 6-i levél megsemmisítéséhez. A Bizottság rámutat, hogy ez az értesítés semmilyen módon nem érinti a „Gibbesi-zárógáthoz” nyújtott támogatást. Márpedig a T-392/03. sz. ügyben benyújtott kereset kizárólag az említett támogatásra vonatkozó terhelési értesítés szerinti összeg megfizetésének gyakorlati szabályaira irányul. Ezért semmilyen kapcsolat nincs a kereset tárgya és a levél között. A Bizottság e tekintetben utal a Bíróság 88/76. sz., Société pour l’exportation des sucres kontra Bizottság ügyben 1977. március 31-én hozott ítéletére (EBHT 1977., 709. o.), a C-164/02. sz., Hollandia kontra Bizottság ügyben 2004. január 28-án hozott végzésének (EBHT 2004., I-1177. o.) 18. és 24. pontjára és az Elsőfokú Bíróság T-78/98. sz., Unione provinciale degli agricoltori di Firenze és társai kontra Bizottság ügyben 1999. április 29-én hozott végzésére (EBHT 1999., II-1377. o.).
33
A felperes kifejti, hogy nem az Olasz Köztársaságtól elkülönülő jogalanyként jár el, hanem ezen állam területi egységeként, amely a kérdéses támogatás konkrét címzettje volt. A felperes arra is hivatkozik, hogy a 2003. október 6-i levelet formálisan neki címezték, és az őt közvetlenül és személyében érinti, mivel nyilvánvaló okozati összefüggés van egyéni helyzete és az elfogadott aktus között. Eszerint ez a levél válasz a felperes, a Bizottsághoz intézett levelére, amelyben a felperes a késedelmi kamatok összegének kiszámítását vitatta. A felperes a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1260/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 161., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 14. fejezet, 1. kötet, 31. o.) 8. cikkére is utal, amely kimondja a Bizottság és a nemzeti, illetve regionális hatóságok közötti „partnerség” elvét. Hivatkozik továbbá azokra a rá vonatkozó utalásokra, amelyeket mind az 2082/93/EGK tanácsi rendelettel (HL L 193., 5. o.) módosított, a strukturális alapok feladatairól és eredményességéről, továbbá tevékenységüknek egymás között, valamint az Európai Beruházási Bank és az egyéb meglévő pénzügyi eszközök műveleteivel történő összehangolásáról szóló, 2052/88/EGK tanácsi rendelet (HL L 185., 9. o.), mind a kérdéses támogatások odaítéléséről szóló határozatok, mind pedig a Bizottsággal történt hivatalos levelezés tesz. A felperes kifejti ezen kívül, hogy az Olasz Köztársaságnak nincs mérlegelési jogköre a jelen ügyben szereplő finanszírozási határozatok tekintetében.
34
A felperes szerint továbbá a 2003. október 6-i levél nem tekinthető bizonyos típusú problémákkal szembeni általános bizottsági álláspont puszta kifejeződésének, hanem az az előzetesen elkészített terhelési értesítések indokolásának kiegészítése. A kérdéses levél tehát egy jogi aktus tartalmával bíró magyarázó aktus, amelyben a Bizottság először fejtette ki az elkészített terhelési értesítéseket alátámasztó ténybeli és jogi indokokat. E levél ezért esetlegesen sérelmet okozó aktusnak minősülhet, mivel a megállapított tartozásoknak bizonyos jelleget ad, és kizárja, hogy azok eljárási hibák vagy tévedések eredményei lennének.
Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
35
A 2003. október 6-i levél két olyan kérdéssel kapcsolatban foglal állást, amelyeket a felperes vetett fel egy tartott értekezleten, illetve a levélben, a „Cataniai-síkság” támogatásra vonatkozó, 3240303927. sz. terhelési értesítéssel, az „Aragona Favara” támogatásra vonatkozó 3240304871. sz. terhelési értesítéssel és a „Messina–Palermo autópálya” támogatásra vonatkozó, 32404006591. sz. terhelési értesítéssel kapcsolatos késedelmi kamatokat illetően.
36
Márpedig e tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy csak azok az intézkedések minősülnek megsemmisítés iránti keresettel megtámadható jogi aktusoknak az EK 230. cikk értelmében, amelyek olyan kötelező joghatásokat váltanak ki, amely joghatások a felperes érdekeit érinthetik, jelentősen módosítva annak jogi helyzetét (a Bíróság 60/81. sz., IBM kontra Bizottság ügyben 1981. november 11-én hozott ítéletének [EBHT 1981., 2639. o.] 9. pontja és az Elsőfokú Bíróság T-10/92–T-12/92. és T-15/92. sz., Cimenteries CBR és társai kontra Bizottság egyesített ügyekben 1992. december 18-án hozott ítéletének [EBHT 1992., II-2667. o.] 28. pontja).
37
A jelen ügyben a 2003. október 6-i levél nem váltott ki olyan kötelező joghatásokat, amelyek érinthetik a felperes érdekeit. A felperes által felvetett első kérdést illetően ugyanis a Bizottság a kérdéses terhelési értesítések lejárati ideje és, az új közösségi költségvetési rendelet hatálybalépésének időpontja közötti időszakra járó késedelmi kamatok kiszámítására vonatkozó hatályos közösségi jogszabályok megjelölésére szorítkozik. Ezért a levél önmagában sem késedelmi kamatok fizetése iránti felszólításnak nem minősül, sem pedig e kamatok tényleges kiszámítását nem tartalmazza.
38
A Bizottság e 2003. október 6-i levélben kifejti, miért nem alkalmazta hivatalból az elszámolást a kérdéses terhelési értesítésekben szereplő követelések és az Olasz Köztársaság részére teljesítendő fizetések között, amelyeknek a felperes lett volna a végső kedvezményezettje. A Bizottság rámutat először is arra, hogy ezt az elszámolást, mint a követelések behajtásának módját, csak az új közösségi költségvetési rendelet írta elő kifejezetten. Másodsorban megjegyzi, hogy az említett rendelet hatálybalépését követő fizetésekkel kapcsolatban az Olasz Köztársaság által fizetendő késedelmi kamatok nem a 2003-ban teljesített fizetés elszámolásának hiányából erednek, hanem abból, hogy nem fizette vissza a tartozásait azok lejártakor. Így tehát a levelében a Bizottság nem határozatot fogadott el, hanem mindössze azt igazolta, miért nem folyamodott korábban az elszámoláshoz, aminek következtében elkerülhető vagy megszakítható lett volna a késedelmi kamatok fizetése.
39
Megjegyzendő továbbá, hogy a 2003. október 6-i levélből kitűnik, a szóban forgó késedelmi kamatok az Olasz Köztársaságot terhelték, aki az adott terhelési értesítések címzettje volt. Ugyanígy, azok a követelések, amelyek elszámolhatók lettek volna, az Olasz Köztársaság részére teljesítendő fizetések voltak, noha azok végső címzettje a felperes volt. Az Olasz Köztársaság azonban határozhatott úgy, hogy saját költségvetése terhére magára vállalja a fő követeléseknek és a kamatoknak az ERFA számára történő megtérítését, anélkül hogy azt áthárítaná a felperesre (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 26. pontját). Így a felperest a levél semmi esetre sem érinti közvetlenül.
40
A fentiek alapján a T-392/03., T-408/03. és T-414/03. sz. ügyekben benyújtott kereseteket elfogadhatatlannak kell nyilvánítani, amennyiben azok a 2003. október 6-i levél megsemmisítésére irányulnak.
Az elszámolásra vonatkozó 2003. október 24-i levélről (T-435/03. sz. ügy)
A felek érvei
41
A Bizottság azt állítja, hogy a 2003. október 24-i levél megsemmisítése iránti kérelem elfogadhatatlan, és lényegében ugyanazokra az érvekre hivatkozik, mint amelyeket a levél megsemmisítése iránti kérelmek alátámasztására felhozott (lásd a fenti 29. és azt követő pontokat). Különösen arra hivatkozik, hogy a levél, bár címzettje a felperes, nem befolyásolja közvetlenül annak jogi helyzetét, és így nem érintheti őt közvetlenül. Megjegyzi továbbá, hogy egyedül az Olasz Köztársaság van adós pozícióban a „Messina–Palermo autópálya”, a „Gibbesi-patak zárógátja”, a „Porto Empedocle”, az „Aragona Favara” támogatás és a Cataniai-síkság támogatás tekintetében. Álláspontja szerint a felperest csak akkor érhetné kár a kérdéses értesítés miatt, ha az olasz hatóságok, külön és önállóan beavatkozva őt köteleznék azon összegek megtérítésére, amelyekkel ezen állam a Bizottságnak tartozik.
42
A felperes vitatja kereshetőségi jogának állítólagos hiányát, ugyanazon érvekre hivatkozva, mint amelyeket a 2003. október 6-i levél megsemmisítése iránti kérelmek elfogadhatóságának alátámasztására felhozott (lásd a fenti 33. és 34. pontot).
Az Elsőfokú Bíróság álláspontja
43
Megjegyzendő, hogy bár a 2003. október 24-i levelet a felperesnek, valamint tájékoztatás céljából az olasz gazdasági és pénzügyminisztériumnak címezték, az a Bizottságnak a fent említett öt ERFA-támogatás visszavonása miatt az Olasz Köztársasággal szemben fennálló követeléseire vonatkozik.
44
Pervezető intézkedések keretében az Elsőfokú Bíróság felhívta a feleket, hogy jelöljék meg a szóban forgó tartozások és követelések jogosultjait, és abban az esetben, ha e jogosultak között az Olasz Köztársaság is szerepelne, pontosítsák, hogy az említett összegek minden esetben a felperesnek jártak-e, vagy pedig az Olasz Köztársaság azokkal szabadon rendelkezhetett azokkal olyan más projektek finanszírozása érdekében, amelyek nem ehhez a régióhoz kapcsolódtak. Az Elsőfokú Bíróság kérdéseire válaszolva a Bizottság észrevételeiben kifejtette, hogy az elszámolandó tartozások az Olasz Köztársasághoz címzett, egy ERFA-támogatásnak a POR Szicília keretében történő odaítéléséről szóló, 2000. augusztus 8-i C(2000) 2346 bizottsági határozatra vonatkozó fizetési felszólítást érintették. A Bizottság azt is kifejtette, hogy az olasz gazdasági és pénzügyminisztérium volt annak a számlának a jogosultja, amelynek vonatkozásában a levélben említett elszámolási műveleteket elvégezték. A felperes megerősíteni látszik ez utóbbi pontosítást, arra hivatkozik azonban, hogy az Olasz Köztársaságnak kizárólag közvetítő, felügyeleti és ellenőrző szerepe volt, valamint, hogy a kérdéses összegek „regionális célokat” szolgáltak, és ezért őt illették.
45
Arra is emlékeztetni kell, az Olasz Köztársaság mérlegelési jogkörrel rendelkezett, és ezért határozhatott úgy, hogy nem követeli a felperestől a 2003. október 24-i levélben szereplő összegek egy részének vagy egészének megtérítését, sem az alapösszeg, sem a késedelmi kamatok tekintetében (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Regione Siciliana ügyben hozott ítélet 26. pontját).
46
Következésképpen, bár a 2003. október 24-i levelet formálisan a felperesnek címezték, az elszámolásról szóló határozat tényleges címzettje valójában az Olasz Köztársaság volt. Márpedig a Bíróság fent hivatkozott ítélkezési gyakorlatának (a Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben hozott ítélet és a Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben hozott ítélet) megfelelően nem tekinthető úgy, hogy a felperest a megtámadott határozat közvetlenül érinti.
47
Ezért a T-435/03. sz. ügyben benyújtott keresetet – mint elfogadhatatlant – el kell utasítani.
Az előzetes és levezetett aktusok megsemmisítése iránti kérelmekről (T-392/03., T-408/03., T-414/03. és T-435/03. sz. ügy)
48
Mivel a valamennyi „előzetes és levezetett aktus” megsemmisítése iránti kérelmek tárgya nem kellően pontos, azokat az eljárási szabályzat 44. cikke 1. §-ának c) pontja értelmében el kell utasítani (lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság T-166/98. sz., Cantina sociale di Dolianova és társai kontra Bizottság ügyben 2004. november 23-án hozott ítéletének (EBHT 2004., II-3991. o.] 79. pontját).
49
A fenti megfontolások összessége alapján a jelen kereseteket – mint elfogadhatatlanokat – teljes egészükben el kell utasítani.
A költségekről
50
Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §-a alapján az Elsőfokú Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Mivel a felperes pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
A fenti indokok alapján
AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG (második tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A kereseteket – mint elfogadhatatlanokat – elutasítja.
2)
A Regione Sicilianát kötelezi a költségek viselésére.
Kelt Luxembourgban, 2008. szeptember 25-én.
E. Coulon
hivatalvezető
I. Pelikánová
elnök
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.