61987CC0361_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Disse sager, der er anlagt af Luís Caturla-Poch og Félix de la Fuente, vedroerer den interne udvaelgelsesproeve LA/103, Europa-Parlamentet afholdt med henblik paa at besaette to stillinger i loenklasse LA 3 . Sagsoegerne var begge ansoegere til den ene af disse stillinger, naermere bestemt stillingen som kontorchef for Den Spanske Oversaettelsesafdeling . Da de ikke blev opfoert paa egnethedslisten, fordi de ikke havde opnaaet det noedvendige antal point, indgav de en klage i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk . 2 . Dette skete henholdsvis den 27 . og den 15 . april 1987 . Klagerne blev afvist ved to afgoerelser truffet af formanden for Europa-Parlamentet den 8 . september 1987 .
2 . Sagsoegerne anlagde sagerne den 4 . december 1987, hvorunder de principalt havde nedlagt paastand om annullation af afslaget paa deres ansoegninger, og subsidiaert, at samtlige dispositioner i forbindelse med udvaelgelsesproeven annulleres .
Den principale paastand
3 . For saa vidt angaar sagens realitet, goer sagsoegerne indledningsvis gaeldende, at der er sket en tilsidesaettelse af artikel 5 i vedtaegtens bilag III . ( I staevningen er artiklens stk . 6 paa tale, i replikken er det stk . 3; faktisk maa det dreje sig om stk . 1 og stk . 3 ).
4 . Artikel 5, stk . 1, bestemmer foelgende :
"Udvaelgelseskomitéen udfaerdiger efter at have set disse akter listen over ansoegere, der opfylder de betingelser, der er fastsat i meddelelsen om udvaelgelsesproeven ."
5 . I stk . 3 hedder det :
"Ved en udvaelgelse paa grundlag af kvalifikationsbeviser fastlaegger udvaelgelseskomitéen kriterierne, paa grundlag af hvilke bedoemmelsen af ansoegernes kvalifikationsbeviser sker, og efterproever derefter kvalifikationsbeviserne for de ansoegere, der er opfoert paa den ... naevnte liste ".
6 . Ifoelge sagsoegerne er udvaelgelseskomitéen forpligtet til foerst at fastlaegge de kriterier, paa grundlag af hvilke bedoemmelsen af ansoegernes kvalifikationsbeviser sker, og foerst derefter at udfaerdige listen over ansoegere, der gives adgang til proeven . Men det fremgaar klart af bestemmelsens ordlyd, at udvaelgelseskomitéen foerst skal udfaerdige listen og derefter fastlaegge de kriterier, paa grundlag af hvilke bedoemmelsen af ansoegernes kvalifikationsbeviser sker, hvorefter den paa grundlag heraf skal efterproeve kvalifikationsbeviser for de ansoegere, der er opfoert paa den allerede udfaerdigede liste over ansoegere, som er givet adgang til proeven . Det fremgaar imidlertid af udvaelgelseskomitéens rapport, som sagsoegerne har fremlagt, at den har anvendt den fastsatte fremgangsmaade til punkt og prikke .
7 . Sagsoegerne har dog i denne sammenhaeng paaberaabt sig Domstolens dom af 6 . februar 1986 ( Vlachou I ) ( 1 ), hvorved Domstolen annullerede en udnaevnelse efter at have konstateret, at ikke blot var kriterierne til bedoemmelsen af kvalifikationsbeviserne blevet fastsat efter, at udvaelgelseskomitéen havde gennemgaaet kvalifikationsbeviserne for at undersoege, om ansoegerne kunne godtgoere en faglig erfaring paa mindst seks aar, hvilket var en af betingelserne for at faa adgang til proeven, men ogsaa, at kriterierne var blevet fastsat saaledes, at sagsoegerens forhold ikke blev bedoemt korrekt . Udvaelgelseskomitéen var nemlig naaet til det resultat, at der bevismaessigt bestod tvivl om en raekke dokumenter, som sagsoegeren havde fremlagt med henblik paa at godtgoere sin faglige erfaring . Den havde derefter fastsat det minimale antal points saaledes, at de aar med faglig erfaring, der fremgik af disse dokumenter, ikke ville faa indflydelse paa ansoegernes klassificering . Domstolen fandt, at udvaelgelseskomitéen enten burde have afvist at tage dokumenterne i betragtning, eller have vurderet dem paa samme maade som de andre kvalifikationsbeviser, der var fremlagt af ansoegerne, og at udvaelgelseskomitéen havde tilsidesat det almindelige princip om ligebehandling af deltagerne i en udvaelgelsesproeve ved, at den foerst efter at have faaet kendskab til ansoegernes kvalifikationsbeviser fastsatte fordelingsnoeglen for de point, der kunne gives for faglig erfaring, hvilket indebar, at en af ansoegernes kvalifikationsbeviser objektivt ikke blev bedoemt korrekt, men faktisk blev undervurderet .
8 . Jeg mener dog, at Domstolen med denne dom ikke havde til hensigt at paalaegge udvaelgelseskomitéerne herefter at aendre paa raekkefoelgen i den fremgangsmaade, der er fastsat i artikel 5, men at den ville fremhaeve, at en udvaelgelseskomité ikke maatte fastlaegge kriterierne til bedoemmelsen af kvalifikationsbeviserne paa grundlag af dem, som de forskellige ansoegere faktisk havde fremlagt, med det formaal delvis at fjerne betydningen af den faglige erfaring, visse af ansoegerne havde fremlagt .
9 . Kan det antages, at udvaelgelseskomitéen ved udvaelgelsesproeve nr . LA/103 har indtaget samme holdning? Foerst maa det fastslaas, at beslutningen om pointfordelingen for faglig erfaring ikke er klar, fordi komitéen undlod at fastsaette antallet af point, den ville tildele for hvert aar med faglig erfaring . For det andet er beslutningen overraskende ved, at udvaelgelseskomitéen kun kraevede mindst 3 aars specifik faglig erfaring med oversaettelse, selv om det drejede sig om kontorchefstillinger . Endelig er det et spoergsmaal, om den bevidst ville udelukke, at der blev taget hensyn til erfaring paa mere end tolv aar, da den fastsatte, at der maksimalt kunne tildeles 12 point for faglig erfaring . Selv hvis man forudsaetter, at et aars faglig erfaring gjaldt for 1 point, er det ikke til at forstaa, hvordan ansoegere med 5-6 aars erfaring ( hvis man baserer sig paa det trin, de var indplaceret paa i loenklasse A 5 ) har kunnet opnaa det antal point, de rent faktisk blev tildelt .
10 . Hvis udvaelgelseskomitéen derimod har taget sit udgangspunkt i den laengste faglige erfaring, som fremgik af ansoegningerne, dvs . 18 aar, og hvis den har besluttet at tildele denne de maksimale 12 point, da er det vanskeligt at forstaa, hvilke overvejelser der ligger til grund for, at ansoegerne i loenklasse A 5, trin 1 eller 2, har kunnet opnaa 11 eller 12 point, naar hvert aar med faglig erfaring ud fra denne synsvinkel kun kunne gaelde for 0,67 point . Endelig er det, uanset hvilken synsvinkel der anlaegges, totalt uforstaaeligt, at de la Fuente kun har opnaaet 7 point, naar det var ubestridt, at han som Caturla havde 18 aars faglig erfaring og denne opnaaede 12 point .
11 . Paa grundlag af de point, som de forskellige ansoegere har opnaaet, er det altsaa heller ikke muligt at udlede et objektivt kriterium, der kan have ligget til grund for pointfordelingen . Hvis et saadant kriterium imidlertid var blevet fulgt, havde Parlamentet utvivlsomt gjort opmaerksom paa det under sagens behandling . Da det ikke er tilfaeldet, maa det heraf sluttes, at pointfordelingen er sket vilkaarligt, og at princippet om ligebehandling af deltagerne i en udvaelgelsesproeve ikke er blevet overholdt .
12 . En anden bemaerkning skal falde med hensyn til maaden, hvorpaa udvaelgelseskomitéen fastlagde de kriterier, paa grundlag af hvilke den skulle bedoemme ansoegernes kvalifikationsbeviser ( stk . 3 i artikel 5 i bilag III ).
13 . Kriterierne blev fastsat saaledes :
1 ) Uddannelse paa universitetsniveau eller mindst 5 aars faglig erfaring, der sikrer et tilsvarende uddannelsesniveau : 0-10 point
2 ) Mindst 3 aars specifik faglig erfaring med oversaettelse : 0-12 point
3 ) Juridiske kundskaber samt samfunds -, stats - eller naturvidenskabelige kundskaber : 0-3 point
4 ) Organisationsevne : 0-15 point .
14 . Meddelelsen om udvaelgelsesproeven fastsatte ikke, at der ville ske en efterproevelse af de under pkt . 3 opfoerte kundskaber . I oevrigt og isaer var udvaelgelsesproeven offentliggjort som en udvaelgelsesproeve alene paa grundlag af kvalifikationsbeviser . Imidlertid var det kun i forbindelse med rubrikkerne 1 ) og 2 ), der i alt udgjorde 22 point, at der var anledning til at gennemgaa de af ansoegerne fremlagte kvalifikationsbeviser . Det er sikkert, at for saa vidt angaar rubrikkerne 3 ) og 4 ) foretog udvaelgelseskomitéen ikke sin bedoemmelse paa grundlag af kvalifikationsbeviserne ( hvordan skulle den i oevrigt ogsaa have kunnet det ?), men den bedoemte ansoegernes kundskaber og organisationsevne under en samtale paa 10-15 minutter med hver enkelt ansoeger . De point, der kunne tildeles paa grundlag af samtalen, udgjorde 18 ud af i alt 40 point, dvs . 45 %.
15 . Derfor fik denne samtale karakter af en egentlig mundtlig proeve, og hermed blev udvaelgelsesproeven til en udvaelgelsesproeve paa grundlag af kvalifikationsbeviser og proever .
16 . Endvidere kunne en samtale af hoejst et kvarters varighed, som ogsaa omfattede ansoegernes kundskaber, ikke i et saadant omfang give udvaelgelseskomitéen en tilstraekkelig nuanceret idé om ansoegernes organisationsevne, at den paa det grundlag kunne tildele mellem 0 og 15 point .
17 . Ved at tilrettelaegge arbejdet som sket tilsidesatte udvaelgelseskomitéen meddelelsen om udvaelgelsesproeven, og den begik en aabenbar fejl med hensyn til de anvendte bedoemmmelsesmetoder .
18 . Sagsoegerne har ogsaa anfoert, at meddelelsen om udvaelgelsesproeven blandt de kundskaber, der blev stillet krav om, indeholdt en rubrik "sprogkundskaber", for hvilken der ikke blev tildelt point . Sagsoegte har hertil gjort gaeldende, at udvaelgelseskomitéen under alle omstaendigheder tog hensyn til sprogkundskaberne i forbindelse med rubrikkerne "uddannelse" og "faglig erfaring ". Bedoemmelsen af eksamensbeviserne og den specifikke faglige erfaring med oversaettelse goer det faktisk muligt at drage nogle holdbare konklusioner med hensyn til sprogkundskaberne, og jeg mener af den grund ikke, at udvaelgelseskomitéen paa dette punkt har begaaet en aabenbar fejl, som Domstolen maa sanktionere .
19 . Jeg vil nu beskaeftige mig med de klagepunkter, som ansoegerne stoetter paa den maade, hvorpaa udvaelgelseskomitéen anvendte sine oevrige kriterier, bortset fra rubrikken faglig erfaring, som jeg netop har omtalt .
20 . Caturla har kritiseret det forhold, at han trods sin store organisationsevne, der er bekraeftet ved, at han fik til opgave at oprette en tjenestegren, kun har opnaaet 1 ud af 15 point herfor .
21 . Hertil skal det bemaerkes, at udvaelgelseskomitéen raadede over ansoegernes personlige aktmapper, og at det fremgaar af den udtalelse af 20 . januar 1986, der er blevet givet ved udloebet af Caturlas proevetid ( jeg ser bort fra udtalelsen af 23 . januar 1987, der endnu ikke var til raadighed for udvaelgelseskomitéen ), at sagsoegeren i rubrikken "organisationsevne" havde opnaaet karakteren "godt" ( en karakter, der i oevrigt bekraeftes af udtalelsen ved proevetidens udloeb af 23 . januar 1987 ). Karakterskalaen for udtalelser ved proevetidens udloeb er foelgende : meget godt - godt - passabelt - utilfredsstillende . Hvis man overfoerer disse karakterer til en skala med 0-15 point, skal karakteren "godt" mindst udgoere gennemsnittet, dvs . 7,5 point . Ved at stoette sig paa en kort samtale og at se bort fra karakteren i udtalelsen ved udloebet af sagsoegerens proevetid har udvaelgelseskomitéen saaledes udoevet et aabenbart fejlskoen .
22 . De la Fuente har anfoert foelgende forhold :
23 . For saa vidt angaar de point, han blev tildelt for universitetseksamener, har han anfoert, at i henhold til ligebehandlingsprincippet burde han have opnaaet 10 point i stedet for 8 .
24 . Det er ubestrideligt, at Félix de la Fuente har embedseksamen i jura og teologi . For den juridiske embedseksamen burde han bestemt have vaeret tildelt 6 point . Havde udvaelgelseskomitéen ret til kun at tildele ham to tillaegspoint for den teologiske embedseksamen? Jeg mener, at dette ligger inden for udvaelgelseskomitéens skoensmargen, da denne eksamen ikke har direkte tilknytning til det arbejde, sagsoegeren udfoerer ved Parlamentet .
25 . Jeg har allerede anfoert, at efter min mening udgoer udvaelgelseskomitéens bedoemmelse af Félix de la Fuentes faglige erfaring ( 7 ud af 12 point ) en tilsidesaettelse af ligebehandlingsprincippet .
26 . Samme sagsoeger har for sin organisationsevne opnaaet 5,5 point og er i denne henseende den naestbedste blandt de spanske ansoegere . Félix de la Fuente har fremlagt en betragtelig faglig erfaring, som han har opnaaet ved, at han gennem otte aar arbejdede i de sociale og religioese tjenester ved en institution, der beskaeftiger sig med spanske immigranter i Tyskland, ligesom han fik til opgave at oprette den spanske sektion i Europa-Parlamentets Afdeling for Moedeprotokoller og tilrettelaegge dennes arbejde . I betragtning af en saadan erfaring burde en karakter under gennemsnittet have vaeret udtrykkeligt begrundet . En begrundelse af den art findes hverken i udvaelgelseskomitéens rapport eller i svaret paa klagen . Under sagens behandling ved Domstolen er der heller ikke fremkommet en saadan begrundelse .
27 . Hvad angaar begrundelsesproblemet mere generelt, ser det i oevrigt ud til, at sagsoegerne ikke har faaet nogen meddelelse fra udvaelgelseskomitéen om aarsagerne til, at de ikke var kommet i betragtning til stillingen . I hvert fald findes der ikke et saadant dokument i sagsakterne .
28 . I besvarelsen af klagen indgivet til Europa-Parlamentets formand meddelte denne dem begge i enslydende skrivelser, at udvaelgelseskomitéen havde bedoemt deres kvalifikationsbeviser ( sic ) paa grundlag af de fire ovennaevnte kriterier . Det fremgik dog hverken af skrivelsen, hvilket antal point, udvaelgelseskomitéen havde besluttet at fordele paa hvert af kriterierne, eller de antal points, de havde opnaaet . Han meddelte dem blot : "De har opnaaet en bedoemmelse paa under 24 af 40 mulige point, isaer som foelge af bedoemmelsen efter det fjerde kriterium ". Som jeg netop har paavist, er der stor forskel mellem de points, som sagsoegerne har opnaaet for deres organisationsevne og deres faglige erfaring .
29 . Denne begrundelse maa betragtes som utilstraekkelig . Domstolen udtalte i dom af 26 . november 1981 ( Michel mod Parlamentet, sag 195/80, Sml . s . 2861 ),
"at pligten til at begrunde en akt, der indeholder et klagepunkt, har til formaal at goere det muligt for Domstolen at udoeve sin kontrol med hensyn til afgoerelsens lovlighed, og at give afgoerelsens adressat oplysninger, der er tilstraekkelige til at fastslaa, hvorvidt afgoerelsen er korrekt eller behaeftet med en mangel, hvorefter dens lovlighed kan anfaegtes . Det foelger heraf, at begrundelsen principalt skal meddeles den paagaeldende samtidig med den afgoerelse, der indeholder et klagepunkt, og at mangelen paa begrundelse ikke kan afhjaelpes gennem den omstaendighed, at den paagaeldende erfarer grundene til afgoerelsen under en sag for Domstolen" ( dommens praemis 22 ).
30 . I naervaerende sag har de paagaeldende kunnet komme i besiddelse af udvaelgelseskomitéens rapport, foer de anlagde sag . Selv om en anden tjenestemand derved har begaaet en kritisabel indiskretion, aendrer det ikke ved, at sagsoegerne selv efter at have indgivet klage ikke fuldt ud er blevet informeret om det antal point, der var blevet fordelt paa de enkelte kriterier, og det antal point, de var tildelt . Afgoerelsen om ikke at optage dem paa egnethedslisten er saaledes ikke tilstraekkeligt begrundet .
31 . Sagsoegerne har endelig paaberaabt sig magtfordrejning . De har i den henseende anfoert, at de har haft visse uoverensstemmelser med et medlem af udvaelgelseskomitéen, at der bestod en suspekt "fortrolighed" mellem et medlem af udvaelgelseskomitéen og en anden ansoeger, som kan rejse tvivl om medlemmets upartiskhed, og at der er fremkommet bemaerkninger fra en ansoeger med et bedre resultat, der har erkendt, at der var begaaet magtfordrejning .
32 . Ifoelge Domstolens praksis er en afgoerelse kun behaeftet med magtfordrejning, naar det paa grund af objektive, relevante og samstemmende indicier maa antages, at den er truffet til forfoelgelse af andre maal end dem, der er angivet ( 2 ).
33 . I naervaerende sag kan man overraskes af den maade, hvorpaa udvaelgelseskomitéen har fordelt point' ene, men der foreligger ikke indicier, der er tilstraekkeligt objektive og overbevisende til at slutte, at den for enhver pris har haft det maal at udelukke sagsoegerne fra egnethedslisten .
34 . Derimod boer sagsoegernes principale paastand tages til foelge, fordi udvaelgelseskomitéens afgoerelse om ikke at opfoere dem paa egnethedslisten dels kraenker ligebehandlingsprincippet, dels er truffet paa grundlag af aabenbare fejlskoen, ligesom den ikke er begrundet .
Den subsidiaere paastand
35 . Sagsoegerne har subsidiaert nedlagt paastand om annullation af samtlige dispositioner i forbindelse med udvaelgelsesproeven . Ifoelge den sagsoegte institution kan denne paastand ikke goeres gaeldende, idet de klager, der var indgivet til Europa-Parlementets formand, kun vedroerte det forhold, at sagsoegerne ikke var opfoert paa egnethedslisten . Dette er kun korrekt for Luís Caturlas vedkommende . De la Fuente derimod har begaeret "en fornyet gennemgang af udvaelgelsesproceduren foretaget af en anden udvaelgelseskomité sammensat med upartiske medlemmer ". Dette svarer til en paastand om annullation af samtlige dispositioner i forbindelse med udvaelgelsesproceduren .
36 . Imidlertid udtalte Domstolen i den anden Vlachou-sag ( dom af 6 . februar 1986, sag 162/84, Sml . s . 481, 491, praemis 3 ):
"Sagsoegeren kan ... ikke principalt nedlaegge paastand om annullation af en afgoerelse om naegtelse af adgang til at deltage i en udvaelgelsesproeve, og subsidiaert nedlaegge paastand om annullation af udvaelgelsesproeven, saafremt denne ikke faar medhold i den principale paastand ."
Det skal her tilsvarende bemaerkes, at en sagsoeger ikke principalt kan nedlaegge paastand om annullation af afgoerelsen om ikke at opfoere ham paa egnethedslisten og subsidiaert nedlaegge paastand om annullation af samtlige dispositioner i forbindelse med udvaelgelsesproeven, men sagsoegeren skal tvaertimod principalt nedlaegge den paastand, der har de videstgaaende konsekvenser . Den subsidiaere paastand boer derfor afvises fra paakendelse .
Forslag til afgoerelse
37 . Under henvisning til min gennemgang af sagsoegernes principale paastand foreslaar jeg Domstolen at annullere udvaelgelseskomitéens afgoerelse om ikke at opfoere sagsoegerne paa egnethedslisten og paalaegge Europa-Parlamentet sagens omkostninger .
(*) Originalsprog : fransk .
( 1 ) Sag 143/84, Vlachou mod Revisionsretten, Sml . 1986, s . 459, 477-478 .
( 2 ) Jfr . navnlig dom af 2 . juni 1984, Lux mod Revisionsretten, Sml . s . 2447, 2465, praemis 30 .