61988CJ0229_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indleveret til Domstolens Justitskontor den 10 . august 1988, har Cargill BV og 22 andre selskaber, hvis virksomhed i det vaesentlige bestaar i forarbejdning af olieholdige froe ( herefter benaevnt : "sagsoegerne "), anlagt sag i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, med paastand om annullation af Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1587/88 af 7 . juni 1988 om suspension af forudfastsaettelsen af stoetten for raps -, rybs - og solsikkefroe ( EFT L 141, s . 55 ).
2 Den 7 . juni 1988 indgav sagsoegerne en raekke ansoegninger til de kompetente myndigheder for at faa forudfastsat stoetten til forarbejdning af ca . 370 000 tons raps -, rybs - og/eller solsikkefroe .
3 De paa davaerende tidspunkt gaeldende stoettebeloeb var fastsat ved Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1507/88 af 31 . maj 1988 om fastsaettelse af stoettebeloebet for olieholdige froe ( EFT L 135, s . 31 ), som traadte i kraft den 1 . juni 1988 .
4 Den 7 . juni 1988 fandt Kommissionen imidlertid, at de betingelser, som er fastsat i artikel 8 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1594/83 af 14 . juni 1983 ( EFT L 163, s . 44 ) - med senere aendringer ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 935/86 af 25 . marts 1986 ( EFT L 87, s . 5 ) - var opfyldt, og den udstedte da foernaevnte forordning nr . 1587/88, hvorved forudfastsaettelsen af stoetten for raps -, rybs - og solsikkefroe blev suspenderet, for saa vidt angaar de attester, som der var ansoegt om mellem den 7 . og den 11 . juni 1988 .
5 Samme dag udstedte Kommissionen forordning ( EOEF ) nr . 1584/88 ( EFT L 141, s . 48 ), hvorved stoetten til olieholdige froe, herunder raps -, rybs - og solsikkefroe, blev fastsat til et lavere beloeb end pr . 7 . juni 1988 .
6 Efter at forordning nr . 1587/88 var blevet vedtaget, modtog sagsoegerne underretning fra de nationale myndigheder om indholdet af denne forordning og om, at man havde afslaaet deres ansoegninger af 7 . juni 1988 om forudfastsaettelse af stoettebeloebet .
7 Sagsoegerne har herefter anlagt naervaerende sag, hvorunder de har paastaaet forordning nr . 1587/88 annulleret i det omfang, hvori den finder anvendelse paa de ansoegninger, der blev indgivet den 7 . juni 1988 .
8 Ved dokument, indgivet til Domstolens Justitskontor den 31 . august 1988, har sagsoegerne i medfoer af EOEF-Traktatens artikler 185 og 186 samt procesreglementets artikel 83 indgivet begaering om, at der anordnes foreloebige forholdsregler, herunder at gennemfoerelsen af forordning nr.1587/88 udsaettes . Ved kendelse afsagt af Domstolens praesident den 26 . september 1988 bestemtes, at begaeringen om foreloebige forholdsregler ikke skulle tages til foelge .
9 Kommissionen har fremsat en formalitetsindsigelse ved procesdokument af 28 . oktober 1988, som alene vedroerer dette procedurespoergsmaal, og har i henhold til artikel 91 i Domstolens procesreglement anmodet om, at Domstolen afgoer dette spoergsmaal, foer den behandler hovedsagen .
10 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, gaeldende retsforskrifter samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
11 Kommissionen har gjort gaeldende, at sagen boer afvises, da den anfaegtede forordning ikke beroerte sagsoegerne individuelt i Traktatens artikel 173, stk . 2' s forstand . Forordningen blev ikke udstedt paa foranledning af sagsoegernes ansoegninger eller den serie af ansoegninger, der blev indgivet, bl.a . af sagsoegerne, og havde ikke nogen som helst mulighed for at bestemme og individualisere disse . Den anfaegtede forordning fandt anvendelse paa de erhvervsdrivende, som havde paataenkt at ansoege inden for suspensionsperioden, samt paa de erhvervsdrivende, der allerede havde ansoegt, men endnu ikke faaet udstedt attest . Foelgelig er forordningen en almengyldig retsakt .
12 Heroverfor har sagsoegerne gjort gaeldende, at sagen boer fremmes til realitetsbehandling, da antallet og identiteten af de importoerer, der havde ansoegt om forudfastsaettelse, var fastslaaet og kunne efterproeves paa det tidspunkt, da forordning nr . 1587/88 traadte i kraft . Foelgelig havde den anfaegtede forordning til formaal at paavirke retsstillingen for en lukket kreds af erhvervsdrivende, nemlig dem, som havde forpligtet sig over for Faellesskabet ved at ansoege om forudfastsaettelse den 7 . juni 1988 .
13 Vedroerende det anfoerte bemaerkes, at ifoelge Traktatens artikel 173, stk . 2, kan fysiske eller juridiske personer alene gives medhold i en paastand om annullation af en forordning, saafremt forordningen i realiteten er en beslutning, der beroerer de paagaeldende umiddelbart og individuelt .
14 I den forbindelse skal det om den foreliggende sag foerst bemaerkes, at den anfaegtede forordning blev vedtaget i loebet af dagen den 7 . juni 1988 og offentliggjort i EF-Tidende dagen efter . Sagsoegerne indgav deres ansoegninger om forudfastsaettelse af stoetten den 7 . juni 1988 . Den anfaegtede forordning blev altsaa vedtaget samme dag som datoen for ansoegningernes indgivelse .
15 Videre fremgaar det af de henvisninger til andre retsakter, som er naevnt i forordningen, at den er truffet paa grundlag af artikel 8 i forordning nr . 1594/83 af 14 . juni 1983, som aendret ved foernaevnte forordning nr . 935/86 af 25 . marts 1986, hvis stk . 2 bestemmer, at suspensionen af forudfastsaettelsen kan udvides til at omfatte de allerede indgivne ansoegninger, saafremt visse objektive betingelser er opfyldt, nemlig dels saafremt der foreligger en fejl i stoerrelsen af den offentliggjorte stoette, dels saafremt visse faktorer kan bevirke en valutarisk fordrejning mellem medlemsstaterne, og disse forhold kan fremkalde en forskelsbehandling af de interesserede parter .
16 Disse betingelser er objektivt bestemt og afgiver ikke grundlag for at individualisere sagsoegerne, da Kommissionen ikke har mulighed for at kende hverken antallet eller identiteten af de erhvervsdrivende, som maatte vaere beroert af en suspension .
17 Endelig bemaerkes, som fastslaaet af Domstolen i dommen af 21 . november 1989, Usines coopératives de déshydratation du Vexin m.fl . mod Kommissionen ( sag 244/88, Sml . s . 3811, praemis 12 ), at en forordning, som indebaerer, at forudfastsaettelsen af en stoette suspenderes, vedroerer saavel de ansoegninger, der er indgivet paa det tidspunkt, da suspensionen indtraeder, som de ansoegninger, der indgives i suspensionsperioden . Paa samme maade vedroerer den anfaegtede forordning i den foreliggende sag alle de ansoegninger om forudfastsaettelse, der blev indgivet i suspensionsperioden .
18 Heraf maa konkluderes, at den anfaegtede forordning finder anvendelse paa objektivt beskrevne situationer og har retsvirkninger for en raekke abstrakt afgraensede personkredse . Forordningen er derfor almengyldig i Traktatens artikel 189, stk . 2' s forstand, og beroerer ikke sagsoegerne individuelt efter betydningen i Traktatens artikel 173, stk . 2 .
19 Foelgelig maa sagen afvises fra realitetspaakendelse .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, tilpligtes den part, der taber sagen, at afholde sagens omkostninger . Da sagsoegerne har tabt sagen, boer de tilpligtes at afholde sagens omkostninger in solidum, herunder omkostningerne i sagen om foreloebige forholdsregler .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( Fjerde Afdeling )
1 ) Sagen afvises .
2 ) Sagsoegerne betaler sagens omkostninger in solidum, herunder omkostningerne i sagen om foreloebige forholdsregler .