62015TJ0076
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (septītā palāta)
2018. gada 18. janvārī (
*1
)
Pētniecība un tehnoloģiju attīstība – EIT – Pētniecības un inovāciju pamatprogramma “Apvārsnis 2020” – Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus zināšanu un inovāciju kopienas noteikšanai – Prasītāju piedāvājuma noraidīšana – Regula (EK) Nr. 294/2008 – Regula (ES) Nr. 1290/2013 – Prettiesiska pilnvaru deleģēšana
Lieta T‑76/15
Kenup Foundation
, Kalkara (Malta),
Candena GmbH
, Līneburga [Lünebourg] (Vācija),
CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo
, Ajdovščina (Slovēnija),
Evotec AG
, Hamburga (Vācija),
ko sākotnēji pārstāvēja U. Soltész, C. Wagner, H. Weiß un A. Richter, vēlāk – U. Soltész, H. Weiß un A. Richter un visbeidzot – U. Soltész un H. Weiß, advokāti,
prasītājas,
kuru prasījumus atbalsta:
Maltas Republika, ko pārstāv E. Perici Calascione, pārstāve,
un
Stiftung Universität Lüneburg
, ko pārstāv F. Oehl, advokāts,
personas, kas iestājušās lietā,
pret
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu (EIT), ko pārstāv M. Kern, pārstāvis, kam palīdz P. de Bandt un M. Gherghinaru, advokāti,
atbildētājs,
par prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar ko tiek lūgts atcelt 2014. gada 9. decembra lēmumus, kuru saturs ir paziņots ar 2014. gada 10. decembra vēstuli un ar kuriem EIT ir noteicis zināšanu un inovāciju kopienu (ZIK) “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai” un noraidījis konsorcija Kenup piedāvājumu.
VISPĀRĒJĀ TIESA (septītā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētāja V. Tomljenoviča [V. Tomljenović], tiesneši A. Markulli [A. Marcoulli] (referents) un A. Kornezovs [A. Kornezov],
sekretārs: E. Kulons [E. Coulon],
pasludina šo spriedumu.
Spriedums (
1
)
[..]
Tiesvedība un lietas dalībnieku prasījumi
9
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2015. gada 18. februārī, prasītājas Kenup Foundation, Candena GmbH, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo (turpmāk tekstā – “pētniecības organizācija”) un Evotec AG ir cēlušas šo prasību.
10
2015. gada 1. jūnijā EIT iesniedza iebildumu rakstu.
11
Ar 2015. gada 6. jūlija lēmumu Vispārējās tiesas astotās palātas priekšsēdētājs atļāva Maltas Republikai iestāties lietā prasītāju prasījumu atbalstam.
12
Ar 2015. gada 19. oktobra rīkojumu Vispārējās tiesas astotās palātas priekšsēdētājs atļāva Stiftung Universität Lüneburg iestāties lietā prasītāju prasījumu atbalstam.
13
2015. gada 16. novembrī tika iesniegts Maltas Republikas iestāšanās raksts.
14
2015. gada 16. novembrī Vispārējās tiesas kancelejā tika iesniegts replikas raksts.
15
2015. gada 2. decembrī tika iesniegts Stiftung Universität Lüneburg iestāšanās raksts.
16
2016. gada 27. janvārī Vispārējās tiesas kancelejā tika iesniegts atbildes raksts uz repliku.
17
Vispārējās tiesas palātu sastāva maiņas rezultātā šī lieta tika nodota septītajai palātai, kurā tika norīkots jauns tiesnesis referents.
18
Ar 2016. gada 10. maija procesuālo dokumentu prasītājas iesniedza jaunu pierādījumu, par kuru Maltas Republika un Stiftung Universität Lüneburg iesniedza savus apsvērumus.
19
2017. gada 5. maijā Vispārējā tiesa, veicot procesa organizatorisko pasākumu, uzdeva lietas dalībniekiem rakstveida jautājumus, uz kuriem tie atbildēja noteiktajos termiņos.
20
Ar 2017. gada 4. jūlija procesuālo dokumentu prasītājas izvirzīja jaunu prasības pamatu, kā arī iesniedza jaunus pierādījumus, par kuriem EIT un Maltas Republika iesniedza savus apsvērumus.
21
Vispārējā tiesa (septītā palāta), piemērojot Vispārējās tiesas Reglamenta 106. panta 3. punktu, nolēma izskatīt lietu bez tiesvedības mutvārdu daļas.
22
Prasītāju, kuru prasījumus atbalsta Maltas Republika un Stiftung Universität Lüneburg, prasījumi Vispārējai tiesai būtībā ir šādi:
–
atcelt 2014. gada 9. decembra lēmumus, kuru saturs ir paziņots ar 2014. gada 10. decembra vēstuli (turpmāk tekstā – “apstrīdētie lēmumi”) un ar kuriem EIT ir noteicis ZIK “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai” un noraidījis konsorcija Kenup iesniegto piedāvājumu;
–
piespriest EIT atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
23
EIT prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
noraidīt prasību;
–
piespriest prasītājām atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp tām radušos tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
[..]
Par lietas būtību
[..]
47
Vispirms Vispārējā tiesa izvērtēs pirmo pamatu.
48
Prasītājas, kuru prasījumus atbalsta Maltas Republika un Stiftung Universität Lüneburg, apgalvo, ka viņu vērtējumā EIT pilnvarotie neatkarīgie eksperti ir rīkojušies, pārsniedzot viņiem likumīgi uzticētās vienkārši konsultatīvās funkcijas. Proti, prasītāju ieskatā, šiem ekspertiem esot piešķirts uzdevums veikt piedāvājumu priekšatlasi un, pamatojoties uz to, viņi esot varējuši izslēgt konsorcija Kenup iesniegto piedāvājumu, tādējādi [šo] lēmumu nav pieņēmusi un nav izvērtējusi valde. Tomēr, lai gan ekspertiem ir galvenā loma ZIK piedāvājumu novērtēšanā, to atlase un noteikšana ietilpstot vienīgi valdes kompetencē, un šīs funkcijas nav iespējams deleģēt, it īpaši ņemot vērā šāda lēmuma būtisko nozīmi. Turklāt ekspertu pieņemto lēmumu par priekšatlasi vēl jo mazāk var uzskatīt par valdes lēmumu, ņemot vērā, ka valde, pārkāpjot Regulu Nr. 1290/2013, nav iecēlusi ekspertus, kuri nav nedz saņēmuši instrukcijas vai norādījumus, nedz ir pakļauti tās uzraudzībai, jo izskatāmajā lietā šo uzdevumu veikšanu nodrošina kredītrīkotājs, proti, EIT direktors. Šajā ziņā prasītājas apgalvo, ka EIT direktors ir īstenojis nepamatotu ietekmi attiecībā uz novērtēšanas procedūru. Visbeidzot prasītājas uzsver, ka, lai gan ekspertiem ir plaša novērtējuma brīvība, valde nevar balstīties uz viņu novērtējumu, to nepārbaudot.
49
EIT apstrīd šos argumentus, uzsverot, ka lēmumu par ZIK izveidošanu valde ir pieņēmusi tāda procesa iznākumā, kurš ir noritējis atbilstoši regulām, kas piemērojamas attiecībā uz EIT un uzaicinājumam iesniegt piedāvājumus. EIT īpaši atsaucas uz faktu, ka uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus organizēšana un vadīšana nav tikai valdes atbildība, jo pienākumi ir piešķirti gan neatkarīgajiem ekspertiem, gan EIT direktoram. Šajā ziņā tas norāda, ka, pretēji tam, ko apgalvo prasītājas, ekspertu atlase neietilpst valdes kompetencē. Turklāt tas uzsver, ka valde īsteno pilnīgu kontroli attiecībā uz [ZIK] noteikšanas procesu. Tas apgalvo, ka valde ir apstiprinājusi ZIK atlases kritērijus, uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus tekstu un vispārējo novērtēšanas pieeju. Tā arī esot apstiprinājusi prasības attiecībā uz neatkarīgajiem ekspertiem, viņu atlases kritērijus un procedūru, kā arī ekspertu kopuma sastāvu. Turklāt valde pienācīgi esot tikusi informēta par ekspertu veiktā novērtēšanas procesa rezultātiem. Visbeidzot uzklausīšanas iznākumā vienīgi valde esot pieņēmusi lēmumu par ZIK noteikšanu un par konsorcija Kenup piedāvājuma noraidīšanu, un eksperti nav pieņēmuši nekādu lēmumu šajā jautājumā.
50
Ir jāuzskata, ka prasības pieteikuma pamats ietver divas daļas. Saistībā ar pirmo daļu prasītājas būtībā apgalvo, ka lēmumu par konsorcija Kenup piedāvājuma noraidīšanu ir pieņēmusi iestāde, kuras kompetencē tas neietilpst, jo šis lēmums izriet no neatkarīgo ekspertu lēmuma, nevis no formāla valdes lēmuma. Saistībā ar otro daļu prasītājas norāda uz prettiesisku tādu pilnvaru deleģēšanu neatkarīgajiem ekspertiem, kuras piešķirtas valdei, turklāt valde nenosaka šo pilnvaru apjomu un nekontrolē viņu darbu.
51
Vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1290/2013 1. panta 2. punktu dalību netiešajās darbībās, kas tiek veiktas, lai īstenotu pamatprogrammu “Apvārsnis 2020”, nosaka Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības gada budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV 2012, L 298, 1. lpp.) un deleģētā regula, izņemot Regulā Nr. 1290/2013 definētos īpašos noteikumus. Saskaņā ar Regulas Nr. 1290/2013 1. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 294/2008 var būt paredzēti noteikumi, kas pieļauj atkāpes no Regulas Nr. 1290/2013.
52
No tā izriet, ka, EIT pamatprogrammas “Apvārsnis 2020” īstenošanas mērķiem veicot ZIK atlasi un noteikšanu, kā tas ir izskatāmajā lietā, vispirms ir jāievēro Regulā Nr. 294/2008 definētie noteikumi, pēc tam – dalības pamatprogrammā “Apvārsnis 2020” noteikumi un visbeidzot Regulas Nr. 1605/2002 un deleģētās regulas noteikumi.
53
Turpinot ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 294/2008 redakcijas, kas piemērojama izskatāmajai lietai, 4. pantu “EIT ir valde, kurā ir augsta līmeņa locekļi ar pieredzi augstākajā izglītībā, pētniecībā, inovācijās un uzņēmējdarbībā. Valde atbild par EIT darba vadīšanu, ZIK atlasi, noteikšanu un novērtēšanu, kā arī visiem citiem stratēģiskiem lēmumiem”. Šīs pašas regulas 5. pantā ir noteikts, ka, “lai sasniegtu savu mērķi, EIT [..] izvēlas un nosaka ZIK”. Saskaņā ar minētās regulas 7. pantu “EIT uz konkurenci pamatota, atklāta un pārskatāma konkursa kārtībā veic atlasi un nosaka partnerību, kas kļūs par ZIK [un] pieņem un publicē sīki izstrādātus kritērijus ZIK atlasei, kuru pamatā ir izcilības un inovāciju atbilstības principi”. Šajā pantā ir arī precizēts, ka “atlases procesā iesaista ārējus un neatkarīgus ekspertus”.
54
Visbeidzot Regulas Nr. 1290/2013 15. pantā ir noteikts, ka “iesniegtos priekšlikumus [piedāvājumus] vērtē pēc [dažādiem] piešķiršanas kritērijiem, [proti], izcilība; ietekme [un] īstenošanas kvalitāte un efektivitāte”, ka “priekšlikumus [piedāvājumus] sarindo pēc novērtēšanas rezultātiem”, ka “atlasi veic, pamatojoties uz minēto sarindojumu” un ka “novērtēšanu veic neatkarīgi eksperti”. Šīs pašas regulas 40. pantā ir noteikts, ka “Komisija un – attiecīgā gadījumā – finansēšanas struktūras var iecelt neatkarīgus ekspertus priekšlikumu [piedāvājumu] novērtēšanai saskaņā ar 15. pantu vai konsultāciju [..] sniegšanai šādos jautājumos: [..] priekšlikumu [piedāvājumu] novērtēšana”.
55
No visām iepriekš 53. un 54. punktā atgādinātajām tiesību normām izriet, ka, pirmkārt, ZIK atlase un noteikšana ietilpst valdes kompetencē un, otrkārt, neatkarīgie eksperti piedalās piedāvājumu atlases un novērtēšanas procedūrā, lai veiktu to sarindojumu [pēc novērtēšanas rezultātiem]. Valde veic ZIK atlasi, pamatojoties uz šo sarindojumu.
56
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka no judikatūras izriet, ka pat tad, kad EIT iesaista konkursa procedūrā ārējos ekspertus, tā nav atbrīvota no pienākuma izvērtēt viņu darbu (šajā ziņā un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2009. gada 8. jūlijs, Zenab/Komisija, T‑33/06, nav publicēts, EU:T:2009:250, 64. punkts un tajos minētā judikatūra).
57
Lai izvērtētu abu [prasības] pirmā pamata daļu pamatotību, ir jāņem vērā iepriekš 51.–56. punktā atgādinātās tiesību normas un princips.
Par pirmo daļu
58
Vispirms ir jānorāda, ka apstrīdētie lēmumi ir tikuši pieņemti ZIK “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai” atlases procedūrā, kā tā ir definēta EIT apstiprinātajā uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus. Saskaņā ar šī uzaicinājuma 7. punktā ietvertajām norādēm, attiecībā uz kurām nav strīda, ka tās ir ievērojuši gan neatkarīgie eksperti, gan EIT, atbilstošos piedāvājumus bija jānovērtē ārējiem neatkarīgiem augsta līmeņa ekspertiem. Tādējādi katru piedāvājumu ir novērtējuši pieci eksperti, proti, trīs nozares eksperti un divi tā sauktie “horizontālie” eksperti, no kuriem katram bija jāsagatavo novērtējuma ziņojums par katru piedāvājumu. Pēc tam ekspertu grupai bija jāsagatavo konsolidēts novērtējuma ziņojums par katru piedāvājumu. Turpinot trīs visaugstāko novērtējumu ieguvušos piedāvājumus izvērtēja otra neatkarīgo augsta līmeņa ekspertu grupa, kuras pienākums bija sagatavot galīgo ieteikumu, ietverot tajā pārskatu par šiem trim piedāvājumiem, kā arī ieteikumus par veidu, kādā tie varētu tikt uzlaboti vai papildināti. Visbeidzot valdei, pirms tā noteica izraudzīto ZIK, bija jāuzklausa trīs visaugstāko novērtējumu ieguvušo piedāvājumu [iesniedzēju] pārstāvji.
59
No iepriekš izklāstītā izriet, ka neatkarīgajiem ekspertiem bija vienīgi jānovērtē iesniegtie piedāvājumi, nepieņemot nekādu formālu lēmumu par piedāvājumu, kuri klasificēti trešajā līmenī, izslēgšanu. Pretēji tam, ko apgalvo prasītājas, formālo lēmumu, ar kuru noraidīts konsorcija Kenup iesniegtais piedāvājums, valde pieņēma vienlaicīgi ar lēmumu noteikt piedāvājumu, kas identificēts ar nosaukumu “InnoLife – Better, longer lives”, kā ZIK “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai”.
60
Līdz ar to pamata pirmā daļa ir jānoraida.
Par otro daļu
61
No piedāvājumu novērtēšanas procesa, kā tas ir aprakstīts iepriekš 58. punktā, izriet, ka ekspertu grupai, kurai bija jāsagatavo galīgais ieteikums, bija jāizvērtē vienīgi tie trīs piedāvājumi, kuri pirmās ekspertu grupas veiktā novērtējuma iznākumā ieguvuši visaugstāko novērtējumu. Turklāt valdei bija jāuzklausa vienīgi šo trīs piedāvājumu [iesniedzēju] pārstāvji. Šajā ziņā ir jānorāda, ka uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus bija skaidri norādīts, ka EIT veiks ZIK atlasi, pamatojoties, pirmkārt, uz ekspertu grupas sagatavotajiem konsolidētajiem novērtējuma ziņojumiem par trim labākajiem piedāvājumiem, otrkārt, uz ziņojumu, ko sagatavojusi ekspertu grupa, kura bija atbildīga par galīgo ieteikumu, kā arī, treškārt, uzklausīšanas rezultātiem. Tādējādi EIT varēja veikt savu atlasi, ņemot vērā vienīgi neatkarīgo ekspertu veikto darbu attiecībā uz trim vislabāko novērtējumu ieguvušajiem piedāvājumiem un šo piedāvājumu iesniegušo pārstāvju uzklausīšanas rezultātiem.
62
Šajā ziņā no lietas materiāliem izriet, ka valdes locekļiem, izmantojot aizsargātu interneta vietni, bija pieejami visi piedāvājumi, kas iesniegti saistībā ar ZIK “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai”, tostarp konsorcija Kenup piedāvājums. Turklāt EIT direktors pirms uzklausīšanas bija atgādinājis valdei dažādos novērtējuma procedūras posmus, tostarp dažādos vērtējuma punktus, kas pieciem iesniegtajiem piedāvājumiem piešķirti kopumā un atsevišķi saskaņā ar apakškritērijiem. Turpretim valdes locekļiem netika iesniegts neviens no konsorcija Kenup piedāvājuma novērtējumiem, ko sagatavojuši neatkarīgie eksperti. 2014. gada 1. decembra informatīvā paziņojuma, kuru EIT direktors sagatavojis valdes locekļu zināšanai un kuru EIT šajā tiesvedībā iesniedzis pēc Vispārējās tiesas pieprasījuma, 1. pielikumā ir ietverts tikai kopsavilkums par tiem novērtējuma ziņojumiem, kurus ekspertu grupa sagatavojusi vienīgi attiecībā uz tiem piedāvājumiem, kuri tika izraudzīti uzklausīšanai. Turklāt no uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus procedūras neizriet un tas arī nav ticis apgalvots, ka valdes locekļi būtu piedalījušies ekspertu darba sanāksmēs.
63
Protams, kā to iebildumu rakstā norāda EIT, valdes locekļi brīvi varēja uzdot jautājumus un lūgt papildu informāciju attiecībā uz visiem piedāvājumiem un tiem sniegto ekspertu novērtējumu. Tomēr, kā tas arī ir norādīts iepriekš 62. punktā, valdes locekļiem nebija pieejami novērtējumi vai novērtējumu kopsavilkums, ko ekspertu grupa sagatavojusi attiecībā uz diviem piedāvājumiem, kuri nebija izraudzīti uzklausīšanai.
64
Katrā ziņā valdes eventuālās darbības nebija tādas, kas var likt apšaubīt faktu, ka tikai trīs ekspertu visaugstāko novērtējumu saņēmušie piedāvājumi varēja tikt noteikti kā ZIK “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai”. Faktiski uzaicinājumam iesniegt piedāvājumus noteiktā procedūra bija šķērslis jebkurai valdes iespējai gan izraudzīties konsorcija Kenup piedāvājumu, gan uzaicināt tā pārstāvjus piedalīties uzklausīšanas procedūrā, jo neatkarīgie eksperti bija klasificējusi šo piedāvājumu ceturtajā vietā. Šo secinājumu apstiprina 2014. gada 10. decembra vēstules, ar kuru konsorcija Kenup koordinators tika informēts par tā piedāvājuma noraidīšanu, formulējums, no kura izriet, ka šis noraidījums neapšaubāmi ir saistīts ar konsorcija piedāvājuma klasificēšanu trešajā vietā. Attiecībā uz šo jautājumu līdzīgi prasītājām var norādīt, ka EIT savā atbildē uz viņu lūgumu sniegt papildu informāciju bija norādījis, ka, pamatojoties uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus, ekspertiem bija deleģētas pilnvaras veikt piedāvājumu priekšatlasi.
65
Attiecīgi saskaņā ar uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus definēto procedūru valde uzklausīšanas iznākumā varēja vienīgi grozīt trīs visaugstāko novērtējumu ieguvušo piedāvājumu klasifikāciju, ko veikuši eksperti, kā to turklāt norāda EIT iebildumu raksta 63. punktā. Tomēr apstāklis, ka saskaņā ar Regulas Nr. 1290/2013 15. pantu ZIK atlase tiek veikta, pamatojoties uz piedāvājumu sarindojumu atkarībā no neatkarīgo ekspertu veiktā novērtējuma, nevar nozīmēt to, ka EIT ir saistoša – kaut vai daļēji – šādi izraudzīto piedāvājumu secība.
66
Šajā ziņā fakts, ka konsorcija Kenup dalībnieki nav apstrīdējuši uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus noteikumus pirms šī uzaicinājuma termiņa beigām, nevar liegt tiem iespēju šīs prasības ietvaros norādīt uz atlases procedūras, kas noteikta šim uzaicinājumam iesniegt piedāvājumus, pārkāpumiem. Attiecībā uz šo punktu var atgādināt, ka tāds publiskā iepirkuma procedūras dokuments kā izskatāmajā lietā, proti, uzaicinājums iesniegt piedāvājumus, nav akts, kas var būt prasības atcelt tiesību aktu, pamatojoties uz LESD 263. panta ceturto daļu, priekšmets. Tātad apstrīdētie lēmumi bija pirmie tiesību akti, kurus prasītājas varēja apstrīdēt, un attiecīgi pirmie tiesību akti, kuri tām ļauj pakārtoti apstrīdēt EIT noteikto ZIK atlases procedūru (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2011. gada 20. septembris, Evropaïki Dynamiki/EIB, T‑461/08, EU:T:2011:494, 73. un 74. punkts un tajos minētā judikatūra). Attiecīgi EIT nevar lietderīgi atsaukties uz to, ka konsorcija Kenup izslēgšana izriet no striktas uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus procedūras, kuru noteikusi valde, piemērošanas.
67
No visiem iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka prasītājām ir pamats apgalvot, ka valde nav pilnībā īstenojusi piedāvājumu atlases pilnvaras, tādējādi pārkāpjot Regulas Nr. 294/2008 4. pantu, jo daļa no minētajām pilnvarām tika deleģēta ekspertiem tādējādi, ka valde nevienā brīdī nav varējusi lietderīgi veikt vērtējumu par viņu veikto darbu saistībā ar piedāvājumiem, kuri nebija ierindoti starp trim pirmajiem piedāvājumiem.
68
Šo konstatējumu nevar atspēkot apstākļi, ka valde ir apstiprinājusi uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus tekstu, ZIK atlases kritērijus, kā arī ekspertu, kuriem bija jāveic piedāvājumu novērtējums, atlases kritērijus un ka tā ir piedalījusies visā procedūrā, kuras iznākumā tika veikto šo ekspertu atlase.
69
No tā izriet, ka pirmā pamata otrā daļa ir jāapmierina un šī iemesla dēļ ir jāatceļ gan lēmums, ar kuru EIT ir noraidījis konsorcija Kenup piedāvājumu, gan ar to cieši saistīto lēmumu, ar kuru tas ir noteicis piedāvājumu, kurš identificējams ar nosaukumu “InnoLife – Better, longer lives”, nelemjot par pārējiem deviņiem prasības pieteikuma pamatiem, ir īpaši par pamatu saistībā ar interešu konflikta situācijas esamību attiecībā uz valdes locekļiem, tostarp par jautājumu, vai EIT ir ievērojis visu vajadzīgo rūpību, lai nodrošinātu minēto locekļu pienākumu neatkarīgu un objektīvu izpildi, lai gan būtībā, pirmkārt, prasība ievērot objektivitāti ietver gan subjektīvu, gan arī objektīvu šo valdes locekļu objektivitāti tādā nozīmē, ka Savienības iestādei vai struktūrai ir jāsniedz pietiekamas garantijas, lai izslēgtu jebkādas leģitīmas šaubas šajā ziņā (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2013. gada 11. jūlijs, Ziegler/Komisija, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, 155. punkts), un ka, otrkārt, šādai kontrolei jābūt veiktai neatkarīgi no jebkāda vērtējuma attiecībā uz viņu ekspertīzes līmeni.
[..]
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (septītā palāta)
nospriež:
1)
Atcelt 2014. gada 9. decembra lēmumus, kuru saturs tika paziņots ar 2014. gada 10. decembra vēstuli un ar kuriem EIT ir noteicis zināšanu un inovāciju kopienu (ZIK) “Inovācija veselīga dzīvesveida un aktīvas novecošanas veicināšanai” un noraidījis konsorcija Kenup piedāvājumu.
2)
EIT sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Kenup Foundation, Candena GmbH, CO BIK Center odličnosti za biosenzoriko, instrumentacijo in procesno kontrolo un Evotec AG tiesāšanās izdevumus.
Tomljenović
Marcoulli
Kornezov
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2018. gada 18. janvārī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda: angļu.
(
1
)	Ietverti tikai tie šī sprieduma punkti, kuru publicēšanu Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu.