62006CJ0285
TIESAS SPRIEDUMS (ceturtā palāta)
2008. gada 13. martā (
*1
)
“Lauksaimniecība — Regula (EK) Nr. 1493/1999 un Regula (EK) Nr. 753/2002 — Vīna tirgus kopīgā organizācija — Noteiktu vīna nozares produktu apraksts, apzīmējums, noformējums un aizsardzība — Tradicionālo apzīmējumu aizsardzība — Tulkojums citā valodā — Izmantošana vīniem no citas ražotājas dalībvalsts”
Lieta C-285/06
ko Bundesverwaltungsgericht (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2006. gada 16. martā un kas Tiesā reģistrēts 2006. gada 3. jūlijā, tiesvedībā
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam,
Heinrich Stefan Schneider
pret
Land Rheinland-Pfalz
,
piedaloties
Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
.
TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], tiesneši Dž. Arestis [G. Arestis], R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta] (referente), E. Juhāss [E. Juhász] un T. fon Danvics [T. von Danwitz],
ģenerāladvokāte V. Trstenjaka [V. Trstenjak],
sekretārs J. Svēdenborgs [J. Swedenborg], administrators,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2007. gada 13. septembra tiesas sēdi,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
—
Šneidera [Schneider] vārdā — H. Bēkels [H. Böckel] un H. Ūlmans [H. Uhlmann], Rechtsanwälte,
—
Reinzemes-Pfalcas [Land Rheinland-Pfalz] vārdā — M. Justens [M. Justen] un K. Pauze [C. Pause], pārstāvji,
—
Grieķijas valdības vārdā — S. Haritaki [S. Charitaki] un S. Papajoanu [S. Papaioannou], pārstāves,
—
Spānijas valdības vārdā — H. Rodrigess Karkamo [J. Rodríguez Cárcamo], pārstāvis,
—
Itālijas valdības vārdā — I. M. Bragulja [I. M. Braguglia], pārstāvis, kam palīdz M. Fjorilli [M. Fiorilli], avvocato dello Stato,
—
Eiropas Kopienu Komisijas vārdā — F. Himeno Fernandess [F. Jimeno Fernández] un F. Erlbahers [F. Erlbacher], pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokātes secinājumus 2007. gada 25. oktobra tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (OV L 179, 1. lpp.) un Komisijas 2002. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 753/2002, ar ko paredz konkrētus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanai attiecībā uz konkrētu vīna nozares produktu aprakstu, apzīmējumu, noformējumu un aizsardzību (OV L 118, 1. lpp.), kas grozīta ar Komisijas 2005. gada 15. septembra Regulu (EK) Nr. 1512/2005 (OV L 241, 15. lpp.; turpmāk tekstā — “Regula Nr. 753/2002”).
2
Šis lūgums tika iesniegts tiesvedībā Šneiders/Reinzeme-Pfalca par apzīmējumu “Réserve”, “Grande Réserve”, “Reserve” un “Privat-Reserve” lietošanu vīna tirdzniecībā.
Atbilstošās tiesību normas
Regula Nr. 1493/1999
3
Regulas Nr. 1493/1999 preambulas piecdesmitais apsvērums ir formulēts šādi:
“Produktu, uz ko attiecas šī regula, aprakstam, nosaukumam un noformējumam var būt būtiska ietekme uz pieprasījumu pēc tiem; tādēļ šajā sakarā šai regulai būtu jāparedz noteikumi, kur ņemtu vērā patērētāju un ražotāju likumīgās intereses un kas veicinātu vienmērīgu iekšējā tirgus darbību un kvalitatīvu produktu ražošanu; šādu noteikumu pamatprincipiem būtu jāparedz dažu terminu obligāta lietošana tā, lai identificētu produktu un sniegtu patērētājiem noteiktu svarīgu informāciju, kā arī citu terminu lietošana pēc izvēles, pamatojoties uz Kopienas noteikumiem vai ievērojot noteikumus, kas attiecas uz negodīgas prakses novēršanu.”
4
Šīs regulas 47. panta 1. un 2. punktā noteikts:
“1.   Noteikumi, kas attiecas uz noteiktu produktu, uz kuriem attiecas šī regula, aprakstu, nosaukumu un prezentāciju, un noteiktu datu un terminu aizsardzību, izklāstīti šajā nodaļā un VII un VIII pielikumā. Noteikumos ņem vērā jo īpaši šādus mērķus:
a)
patērētāju likumīgo interešu aizsardzība;
b)
ražotāju likumīgo interešu aizsardzība;
c)
iekšējā tirgus vienmērīga darbība;
d)
kvalitatīvu produktu ražošanas veicināšana.
2.   Noteikumos, kas minēti 1. punktā, iekļauj jo īpaši noteikumus, kas
a)
dažu terminu lietošanu padara obligātu;
b)
ļauj lietot dažus terminus, ievērojot nosacījumus;
c)
ļauj lietot citus terminus, to skaitā informāciju, kas var būt noderīga patērētājiem;
d)
reglamentē dažu terminu aizsardzības un kontroles pasākumus;
e)
reglamentē ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un tradicionālo terminu lietošanu;
[..].”
5
Minētās regulas 48. pantā paredzēts:
“Šajā regulā minēto produktu apraksts un noformējums, un jebkurš šādu produktu reklāmas veids nedrīkst būt nepareizs vai tāds, kas var radīt neskaidrību vai maldināt personas, kam tie ir adresēti, jo īpaši attiecībā uz:
—
informāciju, kas paredzēta 47. pantā. To piemēro pat tad, ja informāciju izmanto tulkojumā vai ar atsauci uz faktisko pirmavotu, vai tai pievieno tādus vārdus kā “veids”, “tips”, “stils”, “imitācija”, “marka” vai līdzīgus,
[..].”
6
Šīs pašas regulas VII pielikuma B daļā ar nosaukumu “Informācija, ko var norādīt pēc izvēles” noteikts:
“1.
Ar nosacījumiem, kas vēl jānosaka, tādu produktu etiķetes, kurus iegūst Kopienā, var papildināt ar šādu informāciju:
[..]
b)
attiecībā uz galda vīniem ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi un noteiktos apvidos ražotiem kvalitatīvajiem vīniem:
[..]
—
citus tradicionālos terminus saskaņā ar noteikumiem, ko noteikusi ražotāja dalībvalsts,
[..]
3.
Attiecībā uz produktiem, kas minēti A daļas 1. punktā, etiķeti var papildināt ar citu informāciju.
[..]”
Regula Nr. 753/2002
7
Saskaņā ar Regulas Nr. 753/2002 preambulas ceturto un astoņpadsmito apsvērumu:
“Šai regulai būtu jāatbilst mērķiem, kas vērsti uz patērētāju un ražotāju likumisko interešu aizsardzību, iekšējā tirgus netraucētu darbību un kvalitatīvu produktu ražošanas veicināšanu, kā paredzēts Regulas [..] Nr. 1493/1999 47. panta 1. punktā. [..]
[..]
Kopienā ir sen iedibināta prakse attiecībā uz dažu apzīmējumu (kas nav izcelsmes apzīmējumi) lietojumu un regulējumu, aprakstot kvalitatīvu vīnu nozares produktus. Šie tradicionālie apzīmējumi patērētājiem var izraisīt asociācijas ar vīna ražošanas vai nogatavināšanas paņēmienu, kvalitāti, krāsu, veidu vai konkrētu gadījumu, kas saistīts ar vīna vēsturi. Tāpēc, lai nodrošinātu godīgu konkurenci un izvairītos no patērētāju maldināšanas, būtu jāparedz kopēja shēma minēto tradicionālo apzīmējumu reģistrēšanai un aizsardzībai.”
8
Šīs regulas 6. pantā ar nosaukumu “Kopīgie noteikumi visām norādēm uz marķējuma” paredzēts:
“1.   Regulas [..] Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 3. punktā paredzētajos gadījumos to produktu marķējumu, uz ko attiecas minētais pielikums, var papildināt ar citu informāciju, ja nepastāv risks, ka šī informācija varētu maldināt tos, kam tā adresēta, jo īpaši sajaucot to ar A daļas 1. punktā minētajām obligātajām norādēm vai minētā pielikuma B daļas 1. punktā minētajām neobligātajām norādēm.
2.   Attiecībā uz Regulas [..] Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 3. punktā minētajiem produktiem, iestāde, kas nozīmēta saskaņā ar minētās regulas 72. panta 1. punktu, var prasīt, lai pudelēs pildītāji, kravas nosūtītāji vai importētāji iesniedz pierādījumus, ka aprakstā izmantotais teksts ir precīzs, ciktāl tas saistīts ar attiecīgā produkta vai tā izgatavošanā lietoto produktu raksturīgajām īpašībām, identitāti, kvalitāti, sastāvu, izcelsmi vai avotu — ar noteikumu, ka šī iestāde rīkojas saskaņā ar dalībvalsts pieņemtajiem vispārīgajiem procesa noteikumiem.
[..]”
9
Minētās regulas 23. pants ar nosaukumu “Citi tradicionālie apzīmējumi” ir formulēts šādi:
“Saistībā ar Regulas Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piekto ievilkumu “citi tradicionālie apzīmējumi” ir papildapzīmējumi, ko tradicionāli lieto ražotājā dalībvalstī, lai attiecībā uz šajā sadaļā minētajiem vīniem norādītu ražošanas vai nogatavināšanas metodi vai kvalitāti, krāsu, vietas veidu vai konkrētu notikumu, kas saistīts ar attiecīgā vīna vēsturi, un kas dalībvalstu tiesību aktos paredzēti kā apzīmējumi attiecīgiem vīniem, kuru izcelsme ir šo valstu teritorijā.”
10
Šīs pašas regulas 24. panta ar nosaukumu “Tradicionālo apzīmējumu aizsardzība” noteikts:
“1.   Šajā pantā “tradicionālie apzīmējumi” ir 23. pantā minētie papildu tradicionālie apzīmējumi, 28. pantā minētie apzīmējumi un 14. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā, 29. pantā un 38. panta 3. punktā minētie īpašie tradicionālie apzīmējumi.
2.   Regulas III pielikumā uzskaitītos tradicionālos apzīmējumus rezervē vīniem, ar ko tie ir saistīti, un aizsargā tos:
a)
no jebkuras nepamatotas izmantošanas, imitācijas vai atsaukšanās uz tiem, pat ja aizsargātajam apzīmējumam pievienoti, piemēram, vārdi “veids”, “tips”, “stils”, “imitācija”, “firmas zīme” vai tamlīdzīgi;
b)
no jebkuras citas patvaļīgas, viltotas vai maldinošas norādes par vīna raksturu vai būtiskajām īpašībām uz iekšējā vai ārējā iepakojuma, reklāmas materiālos vai dokumentos, kas saistīti ar attiecīgo produktu;
c)
no jebkurām citām darbībām, kas var maldināt sabiedrību un jo īpaši radīt iespaidu, ka vīns atbilst aizsargātajam tradicionālajam apzīmējumam.
3.   Tirdzniecības zīmēs, ko lieto, aprakstot vīnu uz tā etiķetes, nedrīkst būt tradicionālie apzīmējumi, kas uzskaitīti III pielikumā, ja vien vīns neatbilst attiecīgajam tradicionālajam apzīmējumam.
[..]
4.   [..]
Tradicionālo apzīmējumu aizsardzību piemēro tikai tajā valodā (valodās), kurā tas minēts III pielikumā.
Katru III pielikumā uzskaitīto tradicionālo apzīmējumu piesaista vienai vai vairākām vīna kategorijām. Šīs kategorijas ir:
a)
noteiktā apvidū ražoti kvalitatīvi deserta vīni un deserta vīni ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi; šajā gadījumā tradicionālā apzīmējuma aizsardzība attiecas tikai uz deserta vīnu apzīmējumu;
b)
kvalitatīvi dzirkstošie vīni (tajā skaitā noteiktos apvidos ražoti kvalitatīvi aromātiskā tipa dzirkstošie vīni); šajā gadījumā tradicionālā apzīmējuma aizsardzība attiecas tikai uz dzirkstošo vīnu un gāzēto dzirkstošo vīnu apzīmējumu;
c)
noteiktos apvidos ražoti kvalitatīvi pusdzirkstošie vīni un pusdzirkstošie vīni ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi; šajā gadījumā tradicionālā apzīmējuma aizsardzība attiecas tikai uz pusdzirkstošo vīnu un gāzēto pusdzirkstošo vīnu apzīmējumu;
d)
noteiktos apvidos ražoti kvalitatīvi vīni, uz ko neattiecas a), b) vai c) apakšpunkts, un galda vīni ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi; šajā gadījumā tradicionālā apzīmējuma aizsardzību piemēro tikai to vīnu apzīmējumiem, kas nav deserta vīni, dzirkstošie vīni, gāzētie dzirkstošie vīni, pusdzirkstošie vīni un gāzētie pusdzirkstošie vīni;
e)
nenorūdzis vīnogu vīns fermentācijas procesā, kas paredzēts tiešam patēriņam un apzīmēts ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi; šajā gadījumā tradicionālā apzīmējuma aizsardzība attiecas tikai uz nenorūguša vīnogu vīna fermentācijas procesā apzīmējumu;
f)
pārgatavojušos vīnogu vīns ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi; šajā gadījumā tradicionālā apzīmējuma aizsardzība attiecas tikai uz pārgatavojušos vīnogu vīna apzīmējumu.
5.   Lai tradicionālo apzīmējumu iekļautu III pielikuma A daļā, tam jābūt:
a)
konkrētam un precīzi definētam dalībvalsts tiesību aktos;
b)
pietiekami atšķirīgam un/vai ar noteiktu reputāciju Kopienas tirgū;
c)
tradicionāli lietotam vismaz 10 gadus attiecīgajā dalībvalstī;
d)
izmantotam viena vai vairāku Kopienas vīnu vai vīnu kategoriju apzīmēšanai.
[..]
7.   Dalībvalstis Komisijai dara zināmus:
a)
faktus, kas pamato katra apzīmējuma atpazīstamību;
b)
savos tiesību aktos iekļautos tradicionālos apzīmējumus, kas atbilst iepriekšminētajām prasībām, un vīnus, kuriem tie rezervēti;
c)
visus tradicionālos apzīmējumus, ko izcelsmes valstī turpmāk neaizsargās.
[..].”
11
Regulas Nr. 753/2002 III pielikumā ir šīs regulas 24. pantā minēto tradicionālo apzīmējumu saraksts. Šajā pielikumā inter alia ir iekļauti:
—
attiecībā uz Grieķiju citi tradicionālie apzīmējumi grieķu valodā: “Ειδικά Επιλεγμένος (Grand reserve)”, “Επιλογή ή Επιλεγμένος (Reserve)” un “Παλαιωθείς επιλεγμένος (Old reserve)”,
—
attiecībā uz Spāniju citi tradicionālie apzīmējumi spāņu valodā “Reserva” un “Gran Reserva”,
—
attiecībā uz Itāliju cits tradicionālais apzīmējums itāļu valodā “Riserva”,
—
attiecībā uz Austriju cits tradicionālais apzīmējums vācu valodā “Reserve”, un
—
attiecībā uz Portugāli citi tradicionālie apzīmējumi portugāļu valodā “Reserva”, “Reserva velha” (vai “grande reserva”) un “Super Reserva”.
Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
12
Šneiders ir vīna saimniecības, kas iekļauta komercreģistrā ar juridisko nosaukumu “Consulat des Weins”, Reinzemē–Pfalcā īpašnieks.
13
2002. gada novembrī veiktā kontrole ļāva konstatēt, ka Šneiders ražoja astoņu veidu vīnus, uz kuru etiķetēm ir norādes par saimniecības juridisko nosaukumu, kā arī apzīmējumi “Grande Réserve” — visaugstākās cenu kategorijas vīniem, “Réserve” — četriem vidējas cenas vīniem — un “Terroir” vai “Terroir Palatinat” — diviem viszemākās cenu kategorijas vīniem.
14
Ar 2002. gada 19. decembra lēmumu Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion Trier [Trīres Uzraudzības un pakalpojumu direkcija] aizliedza Šneideram pārdot attiecīgos vīnus ar apzīmējumiem franču valodā “Réserve” un “Grande Réserve”.
15
Ar 2003. gada 19. maija lēmumu Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion Trier noraidīja sūdzību, kurā Šneiders minēja, ka ir gatavs minēto apzīmējumu vietā lietot apzīmējumus vācu valodā “Reserve” vai “Privat-Reserve”, un 2003. gada 21. maija vēstulē norādīja, ka arī apzīmējums “Privat-Reserve” nav pieņemams.
16
Ar 2004. gada 29. janvāra spriedumu Verwaltungsgericht Neustadt an der Weinstraβe [Neištates pie Veinštrāses Administratīvā tiesa] noraidīja Šneidera celto prasību par šiem lēmumiem.
17
Ar 2004. gada 21. septembra spriedumu Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz [Reinzemes–Pfalcas Augstākā administratīvā tiesa] noraidīja apelācijas sūdzību, ko Šneiders iesniedza par minēto spriedumu.
18
Tādējādi Šneiders iesniedza kasācijas sūdzību (“Revision”) iesniedzējtiesā.
19
Šādā kontekstā Bundesverwaltungsgericht [Federālā Administratīvā tiesa] nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai Regulas [..] Nr. 1493/1999 47. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts, lasot tos kopā ar VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piekto ievilkumu un 3. punktu, un Regulas [..] Nr. 753/2002 23. pants ir interpretējami tādējādi, ka informācija par vīna ražošanas un nogatavināšanas metodi vai — atkarībā no gadījuma — vīna kvalitāti ir pieļaujama tikai kā saskaņā ar Regulas Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piekto ievilkumu reglamentēta fakultatīva informācija atbilstoši Regulas [..] Nr. 753/2002 23. pantā noteiktajiem nosacījumiem un nav uzskatāma par citu informāciju Regulas [..] Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 3. punkta izpratnē?
2)
Vai Regulas [..] Nr. 753/2002 24. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka aizsargāto tradicionālo apzīmējumu imitācija vai atsaukšanās uz tiem ir konstatējama tikai tad, ja izmantota tā pati valoda, kas tradicionālajiem apzīmējumiem?
3)
Vai Regulas [..] Nr. 753/2002 24. panta 2. punkts ir interpretējams tādējādi, ka regulas III pielikumā uzskaitītie tradicionālie apzīmējumi ir aizsargāti tikai saistībā ar vīniem no tās pašas ražotājas dalībvalsts, no kuras nāk aizsargātais tradicionālais apzīmējums?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
20
Ar savu pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai norādes par ražošanas, izstrādes, nogatavināšanas metodi vai vīna kvalitāti izmantošana var tikt atļauta tikai saskaņā ar Regulas Nr. 1493/1999 47. panta 2. punkta b) apakšpunktu, ko skata kopā ar šīs regulas VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piekto ievilkumu un Regulas Nr. 753/2002 23. pantu, vai arī šādas norādes izmantošanu tāpat var atļaut saskaņā ar minētā 47. panta 2. punkta c) apakšpunktu, ko skata kopā ar minētā VII pielikuma B daļas 3. punktu.
21
Regulas Nr. 1493/1999 47. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā paredzēts, ka noteikumi par noteiktu tādu preču aprakstu, nosaukumu un noformējumu, uz kurām attiecas šī regula, kā arī par noteiktu norāžu un apzīmējumu, kā arī noteiktu terminu aizsardzību, tostarp tiesību normas, kas paredz, ka noteikti apzīmējumi ir obligāti lietojami (obligāti norādāmā informācija), un tiesību normas, kas ar dažiem nosacījumiem atļauj izmantot noteiktus citus apzīmējumus, kā arī citus apzīmējumus, ieskaitot informāciju, kas var būt noderīga patērētājiem (informācija, ko var norādīt pēc izvēles).
22
Šajā sakarā minētās regulas VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piektajā ievilkumā precizēts, ka galda vīniem ar ģeogrāfiskām norādēm un noteiktā apvidū ražotiem kvalitatīviem vīniem Kopienā ražoto produktu etiķetes var tikt papildinātas ar citiem tradicionāliem apzīmējumiem — ar nosacījumiem, kas vēl nosakāmi, un saskaņā ar ražotājas dalībvalsts paredzētajiem noteikumiem.
23
Lai piemērotu šo tiesību normu, Regulas Nr. 753/2002 23. pantā definēts cita tradicionālā apzīmējuma jēdziens.
24
Tomēr no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka, pēc iesniedzējtiesas domām, attiecīgie apzīmējumi pamata prāvā nav uzskatāmi par citiem tradicionāliem apzīmējumiem minētā 23. panta un Regulas Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piektā ievilkuma izpratnē, jo šie apzīmējumi nav definēti Vācijas tiesību aktos.
25
Līdz ar to ir jāizvērtē, vai attiecīgo apzīmējumu lietošana pamata prāvā var tikt atļauta saskaņā ar minētā VII pielikuma B daļas 3. punktu.
26
Saskaņā ar šo tiesību normu attiecībā uz noteiktiem vīniem etiķeti var papildināt ar citu informāciju.
27
Kā izriet no Regulas Nr. 753/2002 6. panta 2. punkta, šāda informācija var attiekties uz attiecīgo produktu vai to izgatavošanas laikā izmantoto produktu īpašībām, identitāti, kvalitāti, sastāvu, izcelsmi vai avotu.
28
Tomēr minētajā 6. panta 1. punktā precizēts, ka etiķetes var papildināt ar citu informāciju, ja nepastāv risks, ka šī informācija varētu maldināt tos, kam tā adresēta, it īpaši sajaucot to ar Regulas Nr. 1493/1999 VII pielikuma A daļas 1. punktā minētajām obligātajām norādēm vai minētā pielikuma B daļas 1. punktā minētajām neobligātajām norādēm.
29
Līdz ar to, kaut arī nav izslēgts, ka informācijas par vīna ražošanas, izgatavošanas, nogatavināšanas metodi vai kvalitāti lietošana var tikt atļauta saskaņā ar Regulas Nr. 1493/1999 VII pielikuma B daļas 3. punktu, tā tas nenotiks, ja šī informācija var maldināt personas, kam tā adresēta, sajaucot minēto informāciju un citus tradicionālos apzīmējumus, kas norādīti minētā VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piektajā ievilkumā un Regulas Nr. 753/2002 23. pantā.
30
Pretējas interpretācijas rezultātā tiktu atņemta jebkāda lietderīgā iedarbība Regulas Nr. 753/2002 24. pantā tradicionālajiem apzīmējumiem piešķirtajai aizsardzībai.
31
Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai attiecīgie apzīmējumi pamata prāvā var radīt šādu risku.
32
Līdz ar to uz pirmo jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1493/1999 47. panta 2. punkta c) apakšpunkts, ko skata kopā ar šīs regulas VII pielikuma B daļas 3. punktu un Regulas Nr. 753/2002 6. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka informācijas par vīna ražošanas, izgatavošanas, nogatavināšanas metodi vai kvalitāti lietošana var tikt atļauta saskaņā ar šīm tiesību normām tikai tad, ja nepastāv risks, ka šī informācija varētu maldināt tos, kam tā adresēta, sajaucot to ar minētā VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piektajā ievilkumā un Regulas Nr. 753/2002 23. pantā minētajām neobligātajām norādēm. Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai attiecīgie apzīmējumi pamata prāvā var radīt šādu risku.
Par otro jautājumu
33
Ar savu otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai imitācija vai atsaukšanās uz tradicionālu apzīmējumu Regulas Nr. 753/2002 24. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē pastāv tikai tad, ja ir izmantota valoda, kurā šis apzīmējums ir norādīts šīs regulas III pielikumā, vai arī tā tas var būt arī gadījumā, ja attiecīgais apzīmējums tiek pārtulkots citā valodā, kas nav minētajā pielikumā norādītā valoda.
34
Saskaņā ar Regulas Nr. 1493/1999 47. panta 2. punkta d) apakšpunktu noteikumi par noteiktu produktu, uz ko attiecas šī pati regula, aprakstu, nosaukumu un noformējumu, kā arī par noteiktu norāžu, apzīmējumu un terminu aizsardzību iekļauj inter alia tiesību normas, kas reglamentē noteiktu apzīmējumu aizsardzību un kontroli.
35
Šīs regulas 48. panta pirmajā ievilkumā paredzēts, ka šajā pašā regulā norādīto produktu apraksts un noformējums, kā arī jebkāda minēto produktu reklāma nedrīkst būt kļūdaina un tāda, kas var radīt neskaidrību vai maldināt personas, kam tā adresēta, tostarp attiecībā uz informāciju, kas paredzēta, piemērojot minētās regulas 47. pantu, un precizēts, ka šī tiesību norma ir piemērojama arī tad, ja šī informācija tiek izmantota tulkojumā vai ar atsauci uz faktisko pirmavotu, vai tai tiek pievienoti tādi vārdi kā “veids”, “tips”, “stils”, “imitācija”, “marka” vai līdzīgi.
36
Tomēr Regulas Nr. 753/2002 24. panta 2. punkta a) apakšpunktā norādītie tradicionālie apzīmējumi ir daļa no minētās informācijas, un tiem ir piemērojama šajā tiesību normā paredzētā aizsardzība.
37
Saskaņā ar šo 24. panta 2. punkta a) apakšpunktu tradicionālie apzīmējumi, kas iekļauti šīs regulas III pielikumā, ir izmantojami tikai vīniem, ar kuriem tie ir saistīti, un tiek aizsargāti pret jebkuru nepamatotu izmantošanu, imitāciju vai atsaukšanos uz tiem.
38
Protams, minētajā 24. panta 4. punkta otrajā daļā precizēts, ka tradicionālā apzīmējuma aizsardzība ir piemērojama tikai attiecībā uz valodu vai valodām, kurās tas norādīts minētajā III pielikumā.
39
Tomēr nevar izslēgt, ka tradicionālā apzīmējuma tulkojums citā valodā, kas nav valoda, kurā šis apzīmējums ir norādīts šajā pašā III pielikumā, var tikt uzskatīts par tradicionālā apzīmējuma imitāciju vai atsaukšanos uz to Regulas Nr. 753/2002 24. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, kas var radīt neskaidrību vai maldināt personas, kam šis tulkojums ir adresēts.
40
Interpretācija, kas būtu pretrunā Regulas Nr. 753/2002 24. panta 2. punkta a) apakšpunktam, varētu radīt situāciju, ka netiek ievērots patērētāju likumīgo interešu aizsardzības mērķis, kas noteikts Regulas Nr. 1493/1999 47. panta 1. punktā, un tādējādi būtu pretrunā prasībām, kas formulētas Regulas Nr. 753/2002 preambulas ceturtajā apsvērumā.
41
Turklāt šāda interpretācija būtu pretrunā pašiem Regulas Nr. 1493/1999 48. panta pirmā ievilkuma noteikumiem, kas skaidri paredz, ka šī tiesību norma ir piemērojama arī tad, ja tradicionālie apzīmējumi tiek izmantoti tulkojumā.
42
Šādā gadījumā ir jāpārliecinās inter alia par to, ka šāds tulkojums nevar radīt neskaidrības vai maldināt personas, kam tas adresēts.
43
Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai tā tas ir prāvā, ko tā izskata.
44
Līdz ar to uz otro jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 753/2002 24. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka imitācija vai atsaukšanās uz tradicionālu apzīmējumu šīs tiesību normas izpratnē var pastāvēt tad, ja attiecīgais apzīmējums ir pārtulkots citā valodā, kas nav valoda, kādā šis apzīmējums ir norādīts šīs regulas III pielikumā, ja šis tulkojums var radīt neskaidrības vai maldināt personas, kam tas adresēts. Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai tā tas ir prāvā, ko tā izskata.
Par trešo jautājumu
45
Ar savu trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai tradicionālais apzīmējums, kas iekļauts Regulas Nr. 753/2002 III pielikumā, tiek aizsargāts tikai attiecībā uz vīniem no tās pašas ražotājas dalībvalsts, kurā ir šis tradicionālais apzīmējums, vai tā tas ir arī attiecībā uz vīniem no citām ražotājām dalībvalstīm.
46
Saskaņā ar Regulas Nr. 1493/1999 preambulas piecdesmito apsvērumu un 47. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktu noteikumu par noteiktu produktu, uz kuriem attiecas šī regula, aprakstu, nosaukumu un noformējumu, kā arī par noteiktu norāžu, apzīmējumu un terminu aizsardzību, kuri tika pieņemti vīna tirgus kopīgās organizācijas ietvaros, mērķis ir inter alia nodrošināt patērētāju likumīgo interešu aizsardzību un veicināt iekšēja tirgus vienmērīgu darbību.
47
Saskaņā ar Regulas Nr. 753/2002 preambulas ceturto apsvērumu šai regulai ir jāievēro minētie mērķi.
48
Šajā sakarā šī regula, kā tas izriet no tās preambulas astoņpadsmitā apsvēruma, paredz kopēju shēmu noteiktu tradicionālo apzīmējumu reģistrēšanai un aizsardzībai, lai nodrošinātu godīgu konkurenci un izvairītos no patērētāju maldināšanas.
49
Saskaņā ar Regulas Nr. 753/2002 24. panta 2. punktu, kas ir daļa no šīs kopējās shēmas, šīs regulas III pielikumā uzskaitītos tradicionālos apzīmējumus rezervē vīniem, ar ko tie ir saistīti.
50
Šī 24. panta 3. punktā paredzēts, ka vīna aprakstā uz etiķetes nedrīkst izmantot tirdzniecības zīmes, kas iekļauj tradicionālos apzīmējumus, kuri ir uzskaitīti III pielikumā, ja vien nav tiesību šiem vīniem lietot attiecīgo tradicionālo apzīmējumu.
51
Minētā 24. panta 4. punkta trešajā daļā noteikts, ka katru tradicionālo apzīmējumu, kas ir iekļauts minētajā III pielikumā, piesaista vienai vai vairākām vīna kategorijām.
52
Saskaņā ar šī paša 24. panta 5. punkta d) apakšpunktu, lai tradicionālo apzīmējumu iekļautu attiecīgajā pielikumā, tam jābūt izmantotam viena vai vairāku Kopienas vīnu vai vīnu kategoriju apzīmēšanai.
53
No visām šīm tiesību normām izriet, ka Regulas Nr. 753/2002 24. pantā minētie tradicionālie apzīmējumi ir jāpiesaista vienai vai vairākām vīnu kategorijām un jārezervē tai vīna kategorijai vai kategorijām, kurām tie ir piesaistīti.
54
Šīs kategorijas, kas ir uzskaitītas minētā 24. panta 4. punkta trešajā daļā, ir Kopienu vīnu kategorijas, kā tas izriet no paša šī panta 5. punkta d) apakšpunkta teksta.
55
Tādējādi šajā ziņā minētās kategorijas nav uzskatāmas par tādām, kas attiektos tikai uz vīniem no vienas vienīgas ražotājas dalībvalsts, bet tieši otrādi — ir uzskatāmas par saistītām ar vīniem no visām ražotājām dalībvalstīm.
56
Šādos apstākļos tradicionālā apzīmējuma aizsardzība Regulas Nr. 753/2002 24. panta izpratnē darbojas gan attiecībā uz tās pašas kategorijas vai kategoriju vīniem no ražotājas dalībvalsts, no kuras ir arī šis tradicionālais apzīmējums, gan arī uz tās pašas kategorijas vai kategoriju vīniem no citām ražotājām dalībvalstīm.
57
Pretējas interpretācijas rezultātā tradicionālo apzīmējumu aizsardzībai, kas ir garantēta šā 24. panta 2. punktā, tiktu atņemta jebkāda lietderīgā iedarbība, un šāda interpretācija būtu pretrunā patērētāju likumīgo interešu aizsardzības un iekšēja tirgus vienmērīgas darbības veicināšanas mērķiem, ko vēlas sasniegt ar Regulu Nr. 1493/1999 un Regulu Nr. 753/2002.
58
Līdz ar to uz trešo jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 753/2002 24. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tradicionālais apzīmējums, kas iekļauts šīs regulas III pielikumā, tiek aizsargāts gan attiecībā uz tās pašas kategorijas vai kategoriju vīniem no ražotājas dalībvalsts, no kuras ir arī šis tradicionālais apzīmējums, gan arī attiecībā uz tās pašas kategorijas vai kategoriju vīniem no citām ražotājām dalībvalstīm.
Par tiesāšanās izdevumiem
59
Attiecībā uz pamata lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:
1)
Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju 47. panta 2. punkta c) apakšpunkts, ko skata kopā ar šīs regulas VII pielikuma B daļas 3. punktu un Komisijas 2002. gada 29. aprīļa Regulas (EK) Nr. 753/2002, ar ko paredz konkrētus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanai attiecībā uz konkrētu vīna nozares produktu aprakstu, apzīmējumu, noformējumu un aizsardzību, kas grozīta ar Komisijas 2005. gada 15. septembra Regulu (EK) Nr. 1512/2005, 6. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka informācijas par vīna ražošanas, izgatavošanas, nogatavināšanas metodi vai kvalitāti lietošana var tikt atļauta saskaņā ar šīm tiesību normām tikai tad, ja nepastāv risks, ka šī informācija varētu maldināt personas, kam tā adresēta, sajaucot to ar minētā VII pielikuma B daļas 1. punkta b) apakšpunkta piektajā ievilkumā un Regulas Nr. 753/2002 23. pantā minētajām neobligātajām norādēm. Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai attiecīgie apzīmējumi pamata prāvā var radīt šādu risku;
2)
Regulas Nr. 753/2002, kas grozīta ar Regulu Nr. 1512/2005, 24. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka imitācija vai atsaukšanās uz tradicionālu apzīmējumu šīs tiesību normas izpratnē var pastāvēt tad, ja attiecīgais apzīmējums ir pārtulkots citā valodā, kas nav valoda, kurā šis apzīmējums norādīts šīs regulas III pielikumā, ja šis tulkojums var radīt neskaidrības vai maldināt personas, kam tas adresēts. Iesniedzējtiesai ir jāizvērtē, vai tā tas ir prāvā, ko tā izskata;
3)
Regulas Nr. 753/2002, kas grozīta ar Regulu Nr. 1512/2005, 24. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tradicionālais apzīmējums, kas iekļauts šīs regulas III pielikumā, tiek aizsargāts gan attiecībā uz tās pašas kategorijas vai kategoriju vīniem no ražotājas dalībvalsts, no kuras ir arī šis tradicionālais apzīmējums, gan arī attiecībā uz tās pašas kategorijas vai kategoriju vīniem no citām ražotājām dalībvalstīm.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda — vācu.