Cauza C‑431/14 P‑R
Republica Elenă
împotriva
Comisiei Europene
„Măsuri provizorii – Recurs – Cerere de suspendare a executării unei hotărâri prin care se respinge o acțiune în anulare – Cerere prin care se urmărește în esență suspendarea executării deciziei care face obiectul acestei acțiuni – Fumus boni iuris – Ajutoare de stat – Împrejurări excepționale care rezultă din criza financiară – Noțiunea «ajutor» – Compatibilitate cu piața internă – Motivare”
Sumar – Ordonanța vicepreședintelui Curții din 3 decembrie 2014
1.        Măsuri provizorii – Suspendarea executării – Hotărâre a Tribunalului care face obiectul unui recurs – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Cerere prin care se urmărește să se obțină suspendarea executării deciziei în litigiu atacate în primă instanță – Admisibilitate
(art. 278 TFUE)
2.        Procedură privind măsurile provizorii – Suspendarea executării – Măsuri provizorii – Condiții de dispunere – Fumus boni iuris – Urgență – Prejudiciu grav și ireparabil – Caracter cumulativ – Evaluare comparativă a tuturor intereselor în cauză
[art. 278 TFUE și 279 TFUE; Statutul Curții de Justiție, art. 60 primul paragraf; Regulamentul de procedură al Curții, art. 160 alin. (3)]
3.        Măsuri provizorii – Suspendarea executării – Hotărâre a Tribunalului care face obiectul unui recurs – Suspendarea executării deciziei care a fost atacată fără succes în fața Tribunalului – Condiții – Fumus boni iuris – Întinderea sarcinii probei care incumbă recurentului
(art. 278 TFUE)
4.        Ajutoare acordate de state – Interzicere – Derogări – Putere de apreciere a Comisiei – Posibilitate de a adopta linii directoare – Efect obligatoriu
(art. 107 TFUE și 108 TFUE)
5.        Ajutoare acordate de state – Recuperarea unui ajutor ilegal – Restabilirea situației anterioare – Încălcarea principiului proporționalității – Inexistență
[art. 108 TFUE; Regulamentul nr. 659/1999 al Consiliului, art. 14 alin. (1)]
1.        Faptul că o cerere de măsuri provizorii introdusă în cadrul unui recurs care vizează o hotărâre a Tribunalului prin care s‑a respins o acțiune în anulare îndreptată împotriva unei decizii a Comisiei de constatare a incompatibilității unui ajutor de stat cu piața internă și de dispunere a recuperării sale are ca obiect suspendarea deciziei menționate și depășește astfel suspendarea executării hotărârii atacate nu determină inadmisibilitatea cererii respective.
Așadar, dat fiind, pe de o parte, că hotărârea atacată este, prin faptul că respinge acțiunea în întregime, asimilabilă unei decizii negative, în privința căreia nu se poate concepe, cu excepția unor împrejurări excepționale, dispunerea unei suspendări a executării, care nu ar modifica cu nimic situația recurentei, și, pe de altă parte, că obligația de rambursare a ajutorului ilegal decurge din decizia atacată în fața Tribunalului, anumite motive legate de dreptul la protecție jurisdicțională efectivă impun ca cererea respectivă să fie declarată admisibilă.
(a se vedea punctele 16 și 17)
2.        A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctul 19)
3.        Condiția referitoare la fumus boni iuris este îndeplinită atunci când există, în stadiul procedurii măsurilor provizorii, un diferend juridic sau factual important a cărui soluție nu se impune de la bun început, astfel încât, la prima vedere, acțiunea principală nu este nefondată. Astfel, întrucât finalitatea procedurii măsurilor provizorii este de a garanta deplina eficacitate a deciziei definitive ulterioare, evitând o lacună în protecția juridică asigurată de Curte, judecătorul delegat cu luarea măsurilor provizorii trebuie să se limiteze la a aprecia la prima vedere temeinicia motivelor invocate în cadrul litigiului pe fond pentru a stabili dacă există o probabilitate de succes al acțiunii principale suficient de mare.
În ceea ce privește o cerere de măsuri provizorii introdusă în cadrul unui recurs care vizează o hotărâre a Tribunalului prin care s‑a respins o acțiune în anulare îndreptată împotriva unei decizii a Comisiei de constatare a incompatibilității unui ajutor de stat cu piața internă și de dispunere a recuperării sale, împrejurarea potrivit căreia cererea menționată urmărește mai degrabă dispunerea suspendării executării deciziei în litigiu decât cea a hotărârii atacate determină consecințe asupra aprecierii existenței fumus boni iuris.
Astfel, oricât de serioase ar putea fi motivele și argumentele invocate împotriva hotărârii atacate, ele nu pot fi suficiente pentru a justifica în drept, singure, suspendarea executării deciziei atacate în fața Tribunalului. Pentru a dovedi că este îndeplinită condiția privind fumus boni iuris, recurentul trebuie să reușească în plus să demonstreze că motivele și argumentele invocate în fața Tribunalului împotriva legalității deciziei menționate sunt de natură să justifice dispunerea suspendării solicitate, în pofida faptului că o instanță a Uniunii le‑a examinat deja și le‑a considerat nefondate.
(a se vedea punctele 20-22 și 24)
4.        A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctele 36 și 37)
5.        A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctul 45)