62023CO0026(01)
ORDONANȚA PREȘEDINTELUI CURȚII
27 iulie 2023 (
*1
)
„Recurs – Inițiativa cetățenească «Minority SafePack» – Cerere de intervenție – Articolul 40 al doilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene – Interes în soluționarea litigiului – Admitere”
În cauza C‑26/23 P,
având ca obiect un recurs formulat în temeiul articolului 56 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, introdus la 21 ianuarie 2023,
Citizens’ Committee of the European Citizens’ Initiative „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe
”, reprezentat de T. Hieber, Rechtsanwalt,
recurent,
celelalte părți din procedură fiind:
Comisia Europeană, reprezentată de I. Rubene, E. A. Stamate și C. Urraca Caviedes, în calitate de agenți,
pârâtă în primă instanță,
Ungaria, reprezentată de M. Z. Fehér și K. Szíjjártó, în calitate de agenți,
Republica Elenă,
Republica Slovacă,
interveniente în primă instanță,
PREȘEDINTELE CURȚII,
având în vedere propunerea domnului S. Rodin, judecător raportor,
după ascultarea avocatului general, domnul A. M. Collins,
dă prezenta
Ordonanță
1
Prin recursul formulat, Citizens’ Committee of the European Citizens’ Initiative „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe” (denumit în continuare „Citizens’ Committee”) solicită anularea Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 9 noiembrie 2022, Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe/Comisia (T‑158/21, EU:T:2022:696), prin care Tribunalul a respins acțiunea sa în anulare a Comunicării C(2021) 171 final a Comisiei din 14 ianuarie 2021 privind inițiativa cetățenească europeană intitulată „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe” (denumită în continuare „comunicarea în litigiu”).
2
Prin actul depus la grefa Curții la 17 aprilie 2023, Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens (Comunitatea germanofonă din Belgia) a solicitat, în temeiul articolului 40 al doilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, admiterea cererii de intervenție în susținerea Citizens’ Committee în prezentul recurs.
3
După ce părților li s‑a comunicat cererea de intervenție de către grefierul Curții, în conformitate cu articolul 131 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Curții, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului 190 alineatul (1) din acesta, Citizens’ Committee și Comisia Europeană au depus observații scrise în termenul acordat cu privire la această cerere. Doar Comisia a solicitat respingerea acestei cereri.
Cu privire la cererea de intervenție
4
Articolul 40 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene prevede că statele membre și instituțiile Uniunii Europene pot interveni în litigiile supuse Curții. În conformitate cu prima teză a celui de al doilea paragraf al acestui articol, organele, oficiile și agențiile Uniunii, precum și orice altă persoană dispun de același drept în cazul în care pot dovedi că au un interes în soluționarea litigiului înaintat Curții.
5
Trebuie constatat mai întâi că o entitate infrastatală a unui stat membru poate deci interveni în litigii la fel ca orice altă persoană, dar că, spre deosebire de statul membru din care provine, trebuie să justifice un interes în soluționarea litigiului pendinte pe rolul Curții.
6
Potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, noțiunea de „interes în soluționarea unui litigiu”, în sensul acestei dispoziții, trebuie definită prin prisma obiectului litigiului și trebuie înțeleasă ca fiind un interes direct și actual pentru posibila soluție cu privire tocmai la cele solicitate, iar nu ca un interes în raport cu motivele și cu argumentele invocate. Astfel, sintagma „soluționarea litigiului” face trimitere la decizia finală solicitată, astfel cum ar fi ea consacrată în dispozitivul hotărârii care urmează a fi pronunțată (a se vedea în special Ordonanța președintelui Curții din 5 iulie 2018, Uniwersytet Wrocławski și Polonia/REA, C‑515/17 P și C‑561/17 P, EU:C:2018:553, punctul 7).
7
În principiu, un interes în soluționarea litigiului nu poate fi considerat suficient de direct decât în măsura în care această soluționare este de natură să modifice poziția juridică a autorului cererii de intervenție (Ordonanța președintelui Curții din 30 aprilie 2020, Comisia/HSBC Holdings și alții, C‑806/19 P, EU:C:2020:364, punctul 8, precum și jurisprudența citată).
8
Cu toate acestea, trebuie remarcat că, spre deosebire de persoanele fizice și juridice, entitățile infrastatale din statele membre pot solicita să intervină în litigiile aflate pe rolul Curții nu pentru a apăra interese private, ci pentru a‑și prezenta punctul de vedere în cadrul unor litigii care sunt susceptibile de a avea un impact semnificativ asupra exercitării competențelor care le sunt conferite prin constituția sau legislația statelor membre din care ele provin.
9
Prin urmare, în ceea ce privește cererile de intervenție ale entităților infrastatale din statele membre, trebuie aplicată condiția referitoare la existența unui interes direct și actual în soluționarea litigiului într‑un mod care să reflecte această specificitate (a se vedea în acest sens Ordonanța președintelui Curții din 17 septembrie 2021, Germania/Pharma Mar și Comisia, C‑6/21 P și C‑16/21 P, EU:C:2021:756, punctul 11).
10
De fapt, în ceea ce privește cererile de intervenție formulate de organizațiile de protecție a mediului, s‑a statuat deja că cerința unui interes direct și actual în soluționarea litigiului aflat pe rolul Curții presupune, pe de o parte, ca sfera de acțiune a acestor organizații, astfel cum rezultă din obiectul lor de activitate, consacrat eventual în statutele lor, să aibă o legătură directă cu obiectul acestui litigiu și, pe de altă parte, ca în litigiul respectiv să se pună probleme de principiu de natură să afecteze interesele apărate de organizațiile în cauză (Ordonanța președintelui Curții din 7 februarie 2019, Bayer CropScience și Bayer/Comisia, C‑499/18 P, EU:C:2019:107, punctul 6 și jurisprudența citată). În esență, trebuie să se aplice mutatis mutandis aceleași criterii pentru a evalua existența unui interes al acestora în soluționarea litigiului, ținând cont în același timp de particularitățile situației entităților infrastatale din statele membre ce rezultă din recunoașterea constituțională a competențele lor în legislația acestor state.
11
Astfel, pentru a justifica un interes în soluționarea unui litigiu aflat pe rolul Curții la care nu este parte, o entitate infrastatală dintr‑un stat membru trebuie să demonstreze, pe de o parte, că obiectul litigiului intră în sfera competențelor care îi sunt conferite de dreptul național și, pe de altă parte, că litigiul pune probleme de principiu de natură să afecteze propriile interese. Astfel, în această ultimă privință, interesul invocat de această entitate nu trebuie să se confunde complet cu cel al statului membru din care provine, care ar fi putut în orice caz să intervină în litigiu.
12
În speță, din prezenta cerere de intervenție reiese că Comunitatea germanofonă din Belgia este una dintre cele trei comunități prevăzute de cadrul constituțional al Regatului Belgiei și că se bucură de un statut de autonomie conferit în special prin articolele 2, 115 și 121 din Constituție, precum și de o competență în legătură cu problemele privind păstrarea identității culturale și lingvistice a minorității germanofone ce rezultă din Constituția belgiană. Potrivit articolului 130 din constituția menționată, Comunitatea germanofonă din Belgia are, printre altele, competență în materie de protecție și de ilustrare a limbii germane și dispune de competențe extinse în domeniile educației și cercetării.
13
Prin urmare, trebuie să se constate că obiectul litigiului dedus judecății în fața Curții intră în competența proprie a Comunității germanofone din Belgia, astfel cum rezultă din Constituția belgiană. Astfel, acest litigiu privește o inițiativă cetățenească ce are ca obiectiv, potrivit comunicării în litigiu, îmbunătățirea protecției persoanelor care aparțin minorităților naționale și lingvistice și consolidarea diversității culturale și lingvistice în Uniune.
14
De altfel, în litigiul amintit se pun probleme de principiu de natură să afecteze interesele proprii ale acestei entități. Astfel, în comunicarea în litigiu se precizează că „[Uniunea] nu are competențe legislative generale care să vizeze în mod special protecția minorităților naționale” sau, în plus, că „Uniunea nu are competențe legislative cu privire la chestiuni precum utilizarea limbilor regionale sau minoritare în învățământul public sau în alte domenii” și că „aceste aspecte intră în sfera de responsabilitate a statelor membre”. Astfel, prezentul litigiu ridică o problemă privind întinderea competenței Uniunii de a adopta măsuri într‑un domeniu care intră în competența Comunității germanofone din Belgia.
15
În aceste condiții, având în vedere caracterul fundamental al acestei chestiuni de competență și faptul că răspunsul la această întrebare poate fi decisiv pentru conținutul oricărei alte noi comunicări a Comisiei în același domeniu, este fără efecte susținerea Comisiei că această Comunitate germanofonă din Belgia are doar un interes indirect și incert să intervină în speță, punând accentul pe faptul că comunicarea în litigiu sau orice altă nouă comunicare a Comisiei de această natură este doar o etapă dintr‑o serie de acte și de evenimente viitoare. Dat fiind că nu are nicio incidență asupra aprecierii în speță a interesului Comunității germanofone din Belgia în soluționarea litigiului, trebuie respins și argumentul Comisiei potrivit căruia această comunitate sau orice alt grup de organizatori dispun în continuare de posibilitatea de a formula o nouă inițiativă cetățenească europeană care să conțină propuneri identice sau similare cu inițiativa în litigiu, pe care Comisia o va evalua la acel moment pe baza meritelor proprii în cazul în care ea ar obține susținerea necesară.
16
Prin urmare, trebuie să se considere că Comunitatea germanofonă din Belgia demonstrează un interes în soluționarea litigiului în sensul articolului 40 al doilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene.
17
În aceste condiții, trebuie admisă cererea de intervenție formulată de Comunitatea germanofonă din Belgia în susținerea concluziilor formulate de Citizens’ Committee.
Cu privire la drepturile procedurale ale intervenientei
18
Cererea de intervenție fiind admisă, Comunitatea germanofonă din Belgia va primi, conform articolului 131 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Curții, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului 190 alineatul (1) din acest regulament, toate actele de procedură comunicate părților, în cazul în care acestea nu formulează o cerere pentru excluderea anumitor înscrisuri sau acte de la această comunicare.
19
Întrucât această cerere a fost introdusă în termenul prevăzut la articolul 190 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, majorat cu un termen forfetar de distanță de zece zile în conformitate cu articolul 51 din acest regulament, Comunitatea germanofonă din Belgia va putea depune, în temeiul articolului 132 alineatul (1) din acest regulament, un memoriu în intervenție în termen de o lună de la comunicarea menționată la punctul anterior, prelungit cu același termen pentru considerente de distanță.
20
În sfârșit, Comunitatea germanofonă din Belgia va putea să prezinte observații orale în cazul organizării unei ședințe de audiere a pledoariilor.
Cu privire la cheltuielile de judecată
21
Potrivit articolului 137 din Regulamentul de procedură, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului 184 alineatul (1) din acest regulament, cu privire la cheltuielile de judecată se dispune în hotărârea sau ordonanța prin care se finalizează judecata.
22
În speță, întrucât cererea de intervenție a Comunității germanofone din Belgia este admisă, cererea privind cheltuielile de judecată legate de intervenția acesteia se soluționează odată cu fondul.
Pentru aceste motive, președintele Curții dispune:
1)
Admite cererea de intervenție formulată de Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens (Comunitatea germanofonă din Belgia) în susținerea concluziilor Citizens’ Committee of the European Citizens’ Initiative „Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe”.
2)
O copie a tuturor actelor de procedură va fi comunicată Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens (Comunitatea germanofonă din Belgia) de către grefier.
3)
Pentru a depune un memoriu în intervenție, Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens (Comunitatea germanofonă din Belgia) are la dispoziție un termen de o lună care curge de la data comunicării menționate la punctul 2 al prezentului dispozitiv.
4)
Cheltuielile de judecată legate de cererea de intervenție a Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens (Comunitatea germanofonă din Belgia) se soluționează odată cu fondul.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: engleza.