Cauza C‑343/12
Euronics Belgium CVBA
împotriva
Kamera Express BV
și
Kamera Express Belgium BVBA
(cerere de decizie preliminară formulată de
rechtbank van koophandel te Gent)
„Articolul 99 din Regulamentul de procedură – Directiva 2005/29/CE – Reglementare națională care interzice în general oferirea spre vânzare sau vânzarea de bunuri în pierdere”
Sumar – Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 7 martie 2013
1.        Întrebări preliminare – Răspuns care poate fi în mod clar dedus din jurisprudență – Aplicarea articolului 99 din Regulamentul de procedură
(Regulamentul de procedură al Curții, art. 99)
2.        Apropierea legislațiilor – Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori – Directiva 2005/29 – Domeniu de aplicare – Acțiuni care incită consumatorii să facă cumpărături – Includere
[Directiva 2005/29 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 2 lit. (d)]
3.        Apropierea legislațiilor – Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori – Directiva 2005/29 – Reglementare națională care prevede o interdicție generală de a oferi spre vânzare sau de a vinde bunuri în pierdere – Inadmisibilitate – Condiție
(Directiva 2005/29 a Parlamentului European și a Consiliului)
1.        A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctul 15)
2.        A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctele 21 și 22)
3.        Directiva 2005/29 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori trebuie interpretată în sensul că se opune unei dispoziții naționale care prevede o interdicție generală de a oferi spre vânzare sau de a vinde bunuri în pierdere în măsura în care această dispoziție urmărește obiective legate de protecția consumatorilor.
Întrucât Directiva 2005/29 efectuează astfel o armonizare completă a normelor privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori, statele membre nu pot să adopte, după cum prevede expres articolul 4 din directivă, măsuri mai restrictive decât cele definite de directiva menționată, nici chiar pentru a asigura un nivel mai ridicat de protecție a consumatorilor.
Aceeași directivă stabilește în anexa I o listă exhaustivă de 31 de practici comerciale care, în conformitate cu articolul 5 alineatul (5) din această directivă, sunt considerate neloiale „în orice situație”. În consecință, astfel cum se precizează în mod expres în considerentul (17) al directivei menționate, numai aceste practici comerciale pot fi considerate neloiale fără a face obiectul unei evaluări de la caz la caz, în conformitate cu dispozițiile articolelor 5-9 din această directivă.
Or, practicile care constau în a oferi spre vânzare sau a vinde bunuri în pierdere nu figurează în anexa I la Directiva 2005/29. Prin urmare, practicile menționate nu pot fi interzise în orice situație, ci numai în urma unei analize specifice care să permită stabilirea caracterului neloial al acestora.
(a se vedea punctele 24, 28, 29 și 31 și dispozitivul)