62019TO0715_RES
Predmet T-715/19
Lukáš Wagenknecht
protiv
Europskog vijeća
Rješenje Općeg suda (osmo vijeće) od 17. srpnja 2020.
„Tužba zbog propusta – Zaštita Unijinih financijskih interesa – Borba protiv prijevara – Sastanak Europskog vijeća – Višegodišnji financijski okvir – Financijska uredba – Navodni sukob interesa predstavnika Češke Republike na sastanku Europskog vijeća – Navodno nedjelovanje Europskog vijeća – Članak 130. Poslovnika – Pravni interes – Aktivna procesna legitimacija – Stajalište Europskog vijeća – Okončanje propusta – Nedopuštenost – Članak 15. stavak 2. UEU-a – Tužba koja je očito pravno neosnovana”
Tužba zbog propusta – Fizičke ili pravne osobe – Akti koji se na njih izravno i osobno odnose – Propust Europskog vijeća da isključi predsjednika vlade države članice sa sastanaka te institucije – Tužba koju je podnio član Senata dotične države članice – Nepostojanje izravnog i osobnog utjecaja – Nedopuštenost
(čl. 265. st. 3. UFEU-a)
(t. 25.-27.)
Tužba zbog propusta – Zauzimanje stajališta u smislu članka 265. drugog stavka UFEU-a prije podnošenja tužbe – Pojam – Odbijanje djelovanja u skladu s pozivom da djeluje – Uključenost
(čl. 265. st. 2. UFEU-a)
(t. 29.-32.)
Tužba zbog propusta – Obveza djelovanja Europskog vijeća – Obveza da se isključi predsjednika vlade države članice sa sastanaka te institucije zbog postojanja navodnog sukoba interesa – Nepostojanje
(čl. 15. st. 2. UEU-a; čl. 265. st. 3. UFEU-a)
(t. 34.-37.)
Kratak prikaz
Svojim rješenjem od 17. srpnja 2020., Wagenknecht/Europsko vijeće (T-715/19) Opći sud ocijenio je nedopuštenom i u svakom slučaju neosnovanom tužbu zbog propusta koju je podnio član Senata Češke Republike kako bi se utvrdilo da je Europsko vijeće nezakonito postupilo kada nije isključilo predsjednika vlade te države članice sa sastanaka Europskog vijeća zbog navodnog sukoba interesa.
U ovom predmetu Lukáš Wagenknecht, član Senata Češke Republike (u daljnjem tekstu: tužitelj), 5. lipnja 2019. tražio je od Europskog vijeća da isključi predsjednika vlade te države članice Andreja Babiša sa sastanaka Europskog vijeća koji se odnose na pregovore o financijskim predviđanjima (
1
). Taj je zahtjev bio utemeljen na navodnom sukobu interesa Andreja Babiša koji navodno proizlazi iz njegovih osobnih i obiteljskih interesa u poduzećima grupe Agrofert, koja posluje, među ostalim, u poljoprivredno‑prehrambenom sektoru, s obzirom na to da su ta poduzeća primila potpore iz proračuna Europske unije.
Europsko vijeće 24. lipnja 2019. odgovorilo je na poziv na djelovanje, objašnjavajući tužitelju da, s obzirom na to da je UEU-om (
2
) neupitno utvrđen sastav Europskog vijeća, ono nema diskrecijsko pravo odlučiti tko bi trebao biti predstavnik svake države članice unutar te institucije niti odlučiti koga bi od šefova države ili vlade trebalo pozvati na njegove različite sastanke. U tim okolnostima, ono nije u mogućnosti isključiti predsjednika vlade Češke Republike s navedenih sastanaka. Tužitelj je 2. srpnja 2019. porukom elektroničke pošte tražio pojašnjenja u pogledu tog odgovora. Na tu poruku elektroničke pošte nije mu odgovoreno. Stoga je na temelju članka 265. UFEU-a podnio tužbu za utvrđenje propusta Europskog vijeća jer je ta institucija nezakonito propustila djelovati u odnosu na poziv na djelovanje.
Kao prvo, Opći sud je podsjetio na to da, kako bi tužba zbog propusta bila dopuštena (
3
), tužitelj mora dokazati ili da je adresat akta koji je predmetna institucija navodno propustila donijeti u odnosu na njega ili da se navedeni akt izravno i osobno odnosio na njega na istovjetan način kao na adresata takvog akta. Također mora dokazati pravni interes, čije postojanje pretpostavlja da tužba svojim ishodom može donijeti osobnu korist stranci koja ju je podnijela. U ovom je predmetu Opći sud utvrdio da akt koji je tužitelj tražio od Europskog vijeća da donese nije bio akt koji je ta institucija uputila njemu, nego odluka čiji je adresat češki predsjednik vlade. Osim toga, Opći sud naglašava da, iako se tužitelj poziva na svoje svojstvo člana Senata Češke Republike kako bi djelovao u općem interesu, on ipak mora dokazati postojeći i stvaran osobni interes za utvrđenje navodnog propusta Europskog vijeća. Ako tužitelj ne dokaže takav interes, uvjet da se mjere tražene od Europskog vijeća izravno i pojedinačno odnose na njega u svakom slučaju nije ispunjen.
Kao drugo, Opći sud je podsjetio na to da se članak 265. UFEU-a odnosi na propust do kojeg je došlo zbog propuštanja djelovanja ili zauzimanja stajališta, a ne donošenja akta različitog od onoga koji je zainteresirana strana željela ili smatrala nužnim. Tako je Opći sud ocijenio da je tužba zbog propusta koju je podnio tužitelj nedopuštena jer je Europsko vijeće jasno objasnilo razloge zbog kojih nije moglo djelovati na način koji je on od njega tražio. Takvo je zauzimanje stajališta okončalo propust i stoga je to odbijanje akt koji se može pobijati tužbom za poništenje (
4
). No, tužitelj nije namjeravao podnijeti takvu tužbu. Osim toga, Opći sud je precizirao da se tužiteljeva poruka elektroničke pošte od 2. srpnja 2019. ne može smatrati kao novi poziv na djelovanje u odnosu na koji bi Europsko vijeće potom propustilo djelovati.
Kao treće, Opći sud je dodao da je tužba u svakom slučaju neosnovana. Istaknuo je da Europsko vijeće nema manevarski prostor kada poziva šefove država ili vlada država članica na svoje sastanke (
5
). Naime, države članice odgovorne su za donošenje nacionalnih mjera, uključujući ustavne, a na temelju kojih se može utvrditi moraju li ih na sastancima te institucije predstavljati njihovi šefovi država ili šefovi vlada te, ovisno o okolnostima, mogu li razlozi dovesti do toga da se jednog od njih spriječi u predstavljanju svoje države članice. Taj se zaključak nameće to više što je Unija dužna poštovati nacionalne identitete država članica, koji su neodvojivo povezani s njihovim temeljnim političkim i ustavnim strukturama (
6
). Posljedično, Opći sud je zaključio da je očito da, time što je odbilo postupati po pozivu na djelovanje i neovisno o tome je li predstavnik Češke Republike u sukobu interesa, Europsko vijeće nije povrijedilo članak 265. treći podstavak UFEU-a.
Kao četvrto i posljednje, kada je riječ o navodima o navodnom sukobu interesa češkog predsjednika vlade, Opći sud je podsjetio na to da pravilnost isplata koje je Unije izvršila u okviru sredstava koja su u njezino ime i za njezin račun dodijeljena u državama članicama stvar Unijinih propisa primjenjivih na navedena sredstva.
(
1
)	Pregovori o predmetnim financijskim previđanjima odnose se na višegodišnje proračunsko razdoblje 2021./2027.
(
2
)	U skladu s člankom 15. stavkom 2. UEU-a
(
3
)	Tužba zbog propusta predviđena je u članku 265. UFEU-a, koji u trećem stavku propisuje: „Pod pretpostavkama utvrđenima u prethodnim stavcima svaka fizička ili pravna osoba može podnijeti Sudu pritužbu zato što joj institucija Unije propustila uputiti bilo koji akt, osim preporuke ili mišljenja.”
(
4
)	U skladu s člankom 263. UFEU-a
(
5
)	U skladu s člankom 15. stavkom 2. UEU-a
(
6
)	U skladu s člankom 4. stavkom 2. UEU-a