null
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA
ANDREY BIONDIHO
přednesené dne 7. května 2026(1)
Věc C‑238/25
Land Nordrhein-Westfalen
proti
Bizerba,
za účasti:
Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud, Německo)]
„ Řízení o předběžné otázce – Sbližování právních předpisů – Směrnice 2014/31/EU – Váhy s neautomatickou činností – Zařízení, které zaznamenává výsledek vážení, aniž jej samostatně tiskne nebo zobrazuje – Pojem ‚váhy s neautomatickou činností‘ – Základní požadavky – Indikace hodnoty hmotnosti – Běžné podmínky použití – Dodatečné požadavky pro přímý prodej veřejnosti – Harmonizované normy – EN 45501:2015 – Označení CE a doplňkové metrologické označení – Podmínky přípustnosti“
I.      Úvod
1.        V projednávané věci je Soudní dvůr žádán o objasnění oblasti působnosti směrnice 2014/31/EU(2), zejména zda zařízení, které určuje hmotnost tělesa, zaznamená výsledek vážení a přenáší jej do externího indikačního zařízení, může představovat váhy s neautomatickou činností, a pokud ano, za jakých podmínek může splňovat základní požadavky stanovené směrnicí pro tato zařízení a nést označení CE a doplňkové metrologické označení. Tato věc poskytuje Soudnímu dvoru rovněž příležitost upřesnit vztah mezi ustanoveními harmonizační směrnice a technickými normami přijatými v jejím rámci.
II.    Spor v původním řízení a předběžná otázka
2.        Bizerba SE & Co. KG (dále jen „Bizerba“) vyrábí model CS 300, což je zařízení pro měření hmotnosti, které se integruje do pokladních systémů jiných výrobců používaných v maloobchodě a umožňuje vážení během pokladního procesu (dále jen „model CS 300“). Výsledky vážení jsou zaznamenávány vážícím softwarem, který předává data počítači pokladny prostřednictvím datového rozhraní. Hodnoty získané vážením jsou viditelné pro uživatele a zákazníky na monitoru pokladního systému prostřednictvím programového modulu licencovaného samotnou společností Bizerba. Model CS 300 nemá vlastní displej.
3.         V roce 2016 Physikalisch-Technische Bundesanstalt (Spolkový fyzikálně-technický ústav, Německo; dále jen „Fyzikálně-technický ústav“) původně vydal certifikát ES schválení typu platný do března 2019 certifikátu ES schválení typu, pro typ „neautomatické váhy pro přímý prodej veřejnosti s výpočtem ceny“, označení typu „CS300[...]“. V důsledku toho vydala
Bizerba prohlášení o shodě.
Po uplynutí platnosti certifikátu schválení typu Fyzikálně-technický ústav vydal certifikát EU přezkoušení typu
platný do listopadu 2028(3).
4.        Kromě toho Regierungspräsidium Tübingen (regionální rada v Tübingenu, Německo) jakožto uznaný subjekt posuzování shody certifikoval systém kvality podle směrnice 2014/31 předložený společností Bizerba. Tímto schválením byla společnost Bizerba oprávněna připojit metrologické označení ve smyslu modulu D(4) podle přílohy II směrnice 2014/31. S odkazem na certifikát EU přezkoušení typu vydaný Fyzikálně-technickým ústavem a na systém kvality certifikovaný
Regierungspräsidium Tübingen (regionální rada v uTübingen) společnost Bizerba vydala v roce 2020 EU prohlášení o shodě pro model CS 300. Na konci výrobního procesu opatří Bizerba model CS 300 štítkem, na kterém je uvedeno mimo jiné označení CE a doplňkové metrologické označení před jeho dodáním výrobcům pokladních systémů, a tedy před jeho uvedením na trh.
5.        Po kontrole provedené v únoru 2019 v prodejně dospěl orgán dohledu spolkové země Land Nordrhein-Westfalen (spolková země Severní Porýní – Vestfálsko, Německo) (dále jen „spolková země“) k závěru,
že zařízení nesmí nést toto označení před tím, než bude integrováno do pokladního systému vybaveného vlastním indikačním zařízením. Rozhodnutím ze dne 31. ledna 2020 proto zakázal společnosti Bizerba uvádět na trh v této spolkové zemi zařízení nesoucí označení CE nebo metrologické označení, která byla umístěna před touto integrací.
6.        Poté, co Verwaltungsgericht Köln (Správní soud v Kolíně nad Rýnem, Německo) toto rozhodnutí zrušil a Oberverwaltungsgericht Nordrhein-Westfalen (Vrchní správní soud Severního Porýní-Vestfálska, Německo) tento výsledek potvrdil, Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud, Německo) řízení přerušil a předložil Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Představuje měřicí přístroj ‚váhy s neautomatickou činností‘ ve smyslu čl. 2 bodů 1 a 2 směrnice 2014/31/EU i tehdy, pokud se výsledek procesu vážení nevytiskne nebo viditelně nezobrazí, nýbrž pouze zaznamená?“
7.        Písemná vyjádření předložily Bizerba, spolková země, německá, řecká a rakouská vláda, jakož i Evropská komise; všechny účastnice řízení a zúčastněné strany se zúčastnily jednání, které se konalo dne 12. února 2026.
III. Právní rámec
A.      Směrnice 2014/31
8.        Článek 1 směrnice 2014/31, nadepsaný „Oblast působnosti“, stanoví:
„1. Tato směrnice se vztahuje na všechny váhy s neautomatickou činností.
2. Pro účely této směrnice se rozlišují tyto kategorie používání vah s neautomatickou činností:
[...]
f)      určování ceny na základě hmotnosti pro účely přímého prodeje veřejnosti a přípravy předbalených výrobků“.
9.        Podle čl. 2 bodů 1 a 2 směrnice 2014/31, nadepsaného „Definice“, se rozumí:
„1) ‚vahami‘ měřicí přístroj, který slouží k určení hmotnosti tělesa využitím působení gravitace na toto těleso.
Váhy mohou rovněž sloužit k určení dalších veličin, množství, parametrů nebo charakteristických vlastností souvisejících s hmotností;
2) ‚vahami s neautomatickou činností‘ nebo ‚neautomatickými vahami‘
váhy, které vyžadují zásah obsluhy během vážícího procesu;
[...]
11) ‚harmonizovanou normou‘ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 bodu 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012(5)“.
10.      Článek 4 téže směrnice, nadepsaný „Základní požadavky“, stanoví:
„Neautomatické váhy používané nebo určené pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) až f) musí splňovat základní požadavky stanovené v příloze I.
Pokud neautomatické váhy obsahují zařízení nebo jsou spojeny se zařízeními, která nejsou používána ani určena pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) až f), nevztahují se tyto základní požadavky na taková zařízení.“
11.      Článek 6 odst. 2 téže směrnice, nadepsaný „Povinnosti výrobců“, stanoví:
„2.      V případě neautomatických vah určených pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) až f) vypracují výrobci technickou dokumentaci podle přílohy II a provedou nebo nechají provést příslušný postup posuzování shody podle článku 13.
Byl-li soulad neautomatických vah určených pro použití uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) až f) s příslušnými požadavky takovým postupem posuzování shody prokázán, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě a umístí označení CE a doplňkové metrologické označení.“
12.      Článek 17 odst. 1 a 2 směrnice 2014/31, nadepsaný „Pravidla a podmínky umisťování označení CE, doplňkového metrologického označení a jiných označení“, stanoví:
„1.      Označení CE a doplňkové metrologické označení se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na neautomatické váhy nebo jejich výrobní štítek.
2.      Označení CE a doplňkové metrologické označení se umístí před uvedením neautomatických vah na trh.“
13.      Příloha I téže směrnice, nadepsaná „Základní požadavky“, stanoví:
„Použitá terminologie je terminologií Mezinárodní organizace pro legální metrologii.
Předběžná ustanovení
Pokud jsou váhy vybaveny více než jedním indikačním nebo tiskacím zařízením určeným pro použití podle čl. 1 odst. 2 písm. a) až f) nebo jsou k němu připojeny, nevztahují se na tato zařízení, která opakují výsledky vážící operace a která nemohou ovlivnit správnou funkci vah, základní požadavky, jsou-li výsledky vážení tištěny nebo zaznamenávány správně a neodstranitelně některou částí vah, která splňuje základní požadavky, a tyto výsledky jsou přístupny oběma stranám se zájmem na výsledku na měření. V případě vah používaných pro přímý prodej veřejnosti však ukazovací a tiskací zařízení pro prodávajícího a zákazníka musí splňovat základní požadavky.
Metrologické požadavky
[...]
Návrh a konstrukce
8.      Obecné požadavky
8.1.      Váhy musí být navrženy a zkonstruovány tak, aby si při správné instalaci a používání v prostředí, pro které jsou určeny, udržely své metrologické parametry. Hodnota hmotnosti musí být zobrazena.
[...]
9.      Indikace výsledků vážení a ostatních vážicích hodnot musí být přesná, jednoznačná a nesmí svádět k omylům a indikační zařízení musí při běžných podmínkách použití umožňovat snadné čtení indikace.
[...]
14.      Váhy pro přímý prodej veřejnosti s horní mezí váživosti nepřevyšující 100 kg:
dodatečné požadavky
Váhy pro přímý prodej veřejnosti musí zobrazovat všechny základní informace o vážicí operaci a v případě vah s indikací ceny musí zákazníkovi jasně ukazovat výpočet ceny nakupovaného výrobku.
[...]
Váhy s výpočtem ceny musí podstatné údaje zobrazovat dostatečně dlouho, aby je zákazník mohl správně přečíst.
[...]
Váhy se nesmějí vyznačovat žádnými vlastnostmi, které mohou přímo nebo nepřímo vést k zobrazení údajů, jejichž interpretace není snadná nebo jednoznačná.
[...]
Váhy podobné vahám běžně používaným pro přímý prodej veřejnosti, které ale nesplňují požadavky tohoto bodu, musí být v blízkosti displeje opatřeny neodstranitelným nápisem ‚Nesmí se používat pro přímý prodej veřejnosti‘.“
B.      Harmonizovaná norma EN 45501:2015
14.      Příslušnou harmonizovanou normou(6) je EN 45501:2015 „Metrologické aspekty vah s neautomatickou činností“. Z technického hlediska rozlišuje různé části váhy a mimo jiné definuje „váhový modul“ jako část váhy, která není vybavena vlastním prostředkem pro zobrazení výsledku(7).
15.      Odkazy na normu EN 45501:2015 jsou uvedeny ve sdělení Komise v rámci provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/23/ES(8) ze dne 23. dubna 2009o vahách s neautomatickou činností(9). Příloha ZZ harmonizované normy EN 45001:2015 určuje ustanovení normy, na nichž lze založit předpoklad shody ve smyslu článku 12 směrnice 2014/31(10).
16.      Bod 4.13.6 uvedené harmonizované normy, nadepsaný „Visibility“, stanoví: „[a]ll primary indications (4.13.1 [...]) shall be indicated clearly and simultaneously to both the vendor and the customer. If this is not possible with one display device two sets are necessary, one set each for the vendor and the customer“. Tento bod však není uveden mezi ustanoveními uvedenými v příloze ZZ.
C.      Německé právo
17.      Německé právo provedlo tuto směrnici v zásadě prostřednictvím Mess- und Eichgesetz (MessEG)(11) a Mess- und Eichverordnung (MessEV)(12), které podmiňují uvedení měřicích přístrojů na trh splněním základních požadavků, osvědčeným postupem posuzování shody a předepsaným označením, a svěřují orgánům dohledu odpovídající pravomoci k zásahu.
IV.    Analýza
18.      Možná je třeba se nejprve krátce zabývat komplexním právním rámcem projednávané věci: na jedné straně primární právní předpis, jímž je směrnice 2014/31; na druhé straně soubor obecných ustanovení, která jsou doplněna a upřesněna sekundárními prameny, tvořenými řadou harmonizovaných norem.
19.      Rostoucí význam posledně uvedených nástrojů v rámci systému správy Evropské unie je již široce uznáván. Soudní dvůr totiž uznal jejich význam, přičemž poukázal na některá ze slabých míst, která stále charakterizují současný rámec. V rozsudku James Elliott Construction(13) a později v rozsudku Public.Resource.Org(14) zdůraznil Soudní dvůr, že harmonizované normy jsou nedílnou součástí unijního právního řádu, a podléhají tedy základním zásadám tohoto právního řádu, jako je právní jistota a dodržování zásad právního státu.
20.      Harmonizované normy, které jsou do značné míry založeny na mezinárodních normách, však nebyly navrženy tak, aby těchto cílů plně dosáhly. Jsou vypracovávány evropskými normalizačními orgány(15) na základě pověření Komise prostřednictvím složitých schvalovacích procesů, do nichž je zapojeno mnoho zainteresovaných stran. Pokud jde o jejich obsah, obvykle sestávají z víceúrovňových technických ustanovení a vzhledem k tomu, že jejich přijímání je často velmi zdlouhavé, jen stěží dokážou držet krok s technologickým vývojem(16).
21.      Nejedná se zdaleka o abstraktní debatu, ale ve skutečnosti se jedná o velmi konkrétní otázku, neboť dodržování harmonizovaných norem je de facto povinné. Sladění s těmito normami totiž zakládá předpoklad shody s unijním právem. Nesoulad má proto závažné důsledky pro výrobce, kteří musí splnění základních požadavků prokázat jinými způsoby, které jsou často technicky složité a nákladné.
22.      Jak do značné míry ukazuje projednávaná věc, složitost a pluralita normativních odkazů představuje značné obtíže jak pro vnitrostátní orgány, tak pro soukromé hospodářské subjekty. V této souvislosti nutnost zajistit dodržování základních unijních zásad a plnou ochranu práv jednotlivců a podniků podle mého názoru vyžaduje, aby odpovědi, které mají být poskytnuty vnitrostátnímu soudu, vycházely z linie vytyčené Soudním dvorem ve věcech James Elliott Construction a Public.Resource.Org.
23.      Domnívám se proto, že je vhodnější provést tuto analýzu nikoli z tradičního úhlu pohledu hierarchického vztahu mezi právními prameny, nýbrž na základě jejich jednotného výkladu.
24.      V této souvislosti považuji za užitečné připomenout další komplexní prvek. Společný rámec pro uvádění výrobků na trh (dále jen
„společný rámec“), zřízený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady(17) č. 768/2008/ES a nařízením (ES) č. 765/2008(18), kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem, stanovil společné zásady a referenční ustanovení,
jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů.
25.      Tento rámec nahradil logiku podrobné technické harmonizace dvoustupňovým modelem: normotvůrce stanoví základní požadavky z funkčního hlediska, aniž by předepisoval konkrétní technická řešení; evropské normalizační orgány vypracovávají na základě pověření Komise(19) harmonizované technické normy, které specifikují technická řešení způsobilá tyto požadavky splnit.
26.      Směrnice 2014/31, která nahradila předchozí směrnici 2009/23, se tomuto modelu přizpůsobila tím, že v příloze I stanovila základní požadavky a v příloze II stanovila postupy posuzování shody.
27.      Rozhodnutí formulovat základní požadavky funkčně bez vazby na konkrétní technická řešení odráží zásadu technologické neutrality(20) a znamená, že takové základní požadavky se vykládají samostatně s ohledem na jejich formulaci a cíle směrnice, a nikoli ve světle technických řešení, na která se v současné době vztahují harmonizované normy(21).
28.      Systém zavedený směrnicí
2014/31 tedy rozlišuje mezi základními požadavky stanovenými unijním normotvůrce a technickými řešeními vypracovanými evropskými normalizačními orgány, jejichž dodržení může zakládat předpoklad shody s požadavky, na které se vztahují.
29.      Jak bylo uvedeno v bodě 14 tohoto stanoviska, váhy, které jsou v souladu s harmonizovanými normami, jejichž odkazy byly zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie(22), totiž podle článku 12 této směrnice požívají předpokladu shody. Tyto normy však nesmějí měnit ani omezovat rozsah ustanovení směrnice.
30.      Pokud váhy zcela nevyhovují harmonizované normě, může být shoda stanovena jedním z postupů posuzování stanovených v článku 13 směrnice 2014/31.
31.      S ohledem na výše uvedené konstatuji, že ačkoli se předkládající soud formálně táže Soudního dvora pouze na pojem „váhy s neautomatickou činnost“ ve smyslu čl. 2 bodů 1 a 2 směrnice 2014/31, z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že se tento soud rovněž táže na shodu zařízení se základními požadavky přílohy I a souvztažně legality připojení označení CE a doplňkového metrologického označení před jeho integrací do pokladního systému.
32.      Za účelem poskytnutí užitečné odpovědi předkládajícímu soudu by tak měl Soudní dvůr zkoumat nejen to, zda takové zařízení spadá do definice váhy s neautomatickou činností, ale rovněž podmínky, za kterých může splňovat základní požadavky stanovené v článku 4 téže směrnice a definované v její příloze I a nést předepsané označení, pokud je výsledek vážení zobrazen prostřednictvím připojeného externího zařízení.
A.      K definici vah s neautomatickou činností
33.      Před posouzením podstaty této otázky je nyní třeba vyjasnit úlohu harmonizované normy EN 45501:2015 v systematice směrnice 2014/31.
34.      V systematice této směrnice jsou základní požadavky stanoveny unijním normotvůrcem, zatímco dodržování harmonizovaných norem může zakládat předpoklad shody s požadavky, na které se vztahují. Z toho vyplývá, že harmonizovaná norma může poskytnout užitečné technické pokyny, ale nemůže měnit ani omezovat oblast působnosti ustanovení směrnice.
35.      Okolnost, že norma EN 45501:2015 kvalifikuje model CS 300 z technického hlediska jako „váhový modul“, tedy sama o sobě nepostačuje k vyloučení toho, že by mohl spadat pod definici vah s neautomatickou činností ve smyslu čl. 2 bodů 1 a 2 směrnice 2014/31. Nejprve je třeba odpovědět na tuto otázku ve světle jejího znění, systematiky a účelu(23).
36.      Kromě toho předpoklad shody související s dodržováním harmonizované normy EN 45501:2015 platí pouze v mezích ustanovení této normy uvedených v její příloze ZZ. Ustanovení, která v této příloze nejsou uvedena, jako například bod 4.13.6, lze zohlednit jako technické prvky kontextu, avšak jako taková nezakládají předpoklad stanovený v článku 12 směrnice 2014/31.
37.      Definice „vah“ uvedená v čl. 2 bodě 1 směrnice 2014/31 vychází z funkce „určení hmotnosti“. Tento výraz je neutrální, pokud jde o způsob sdělení výsledku uživatelům. Hmotnost je „určena“ v okamžiku, kdy je změřena a zaznamenána, bez ohledu na to, zda je hodnota okamžitě vnímatelná: určení logicky a funkčně předchází „indikaci“ a nepředpokládá ji.
38.      Obdobně definice „vah s neautomatickou činností“ uvedená v čl. 2 bodě 2 uvedené směrnice(24) neobsahuje žádný odkaz na existenci displeje. Vzhledem k tomu, že model CS 300 vyžaduje zásah obsluhy, což je nesporné, tyto váhy uvedenou definici splňují.
39.      Dále Soudní dvůr v rozsudku Marhon, byť vydaném v odlišném kontextu, objasnil, že oblast působnosti směrnice 2014/31 je třeba vykládat široce a že čl. 2 body 1 a 2 této směrnice definují pojem „váhy s neautomatickou činností“ s odkazem na funkci, k níž tyto váhy slouží, aniž jsou zohledňovány způsoby nebo kategorie jejich použití(25).
40.      I v projednávané věci je tedy třeba nejprve vycházet z normativní definice váhy a nepřikládat rozhodující význam technickým prvkům, které tato definice nezmiňuje.
41.      Systematika směrnice
2014/31 tento výklad potvrzuje. Normotvůrce použil výraz „viditelný“ pouze v kontextu, kdy chtěl tento požadavek výslovně stanovit, například v článku 17 odst. 1 o viditelnosti označení CE a doplňkového metrologického označení a v článku 18 pro symbol omezeného používání(26). Neexistence tohoto pojmu v bodě 8.1 přílohy I této směrnice není náhodná: normotvůrce použil pasivní formu „musí být zobrazena“, aniž upřesnil, že indikace musí pocházet přímo ze zařízení, ani že musí být viditelná po celou dobu životnosti výrobku.
42.      Předběžná ustanovení k příloze I výslovně zohledňují případ, kdy „jsou váhy vybaveny více než jedním indikačním nebo tiskacím zařízením [...] nebo jsou k němu připojeny“. Skutečnost, že obě situace jsou považovány za rovnocenné („vybaveny“ a „připojeny“), ukazuje, že normotvůrce zohlednil situace, kdy indikační zařízení není do vah zabudováno. Připojení k externímu zařízení není výjimkou, ale výslovně stanoveným způsobem; předběžná ustanovení k příloze I, uvedená v bodě 13 tohoto stanoviska (dále jen „předběžná ustanovení“) nevyžadují, aby všechny váhy měly alespoň jedno indikační zařízení, ale odkazují na případ, kdy jsou váhy „vybaveny“ nebo „připojeny“ k více než jednomu zařízení.
43.      Bod 8.3 přílohy I stanoví, že „[d]igitální elektronická zařízení musí vždy zajišťovat adekvátní kontrolu správného průběhu měřicího procesu“, čímž předpokládá existenci připojeného indikačního zařízení, aniž stanoví, zda musí být fyzicky zabudováno. Obdobně bod 5 přílohy I tím, že požaduje, aby výsledky vážení byly reprodukovatelné „ostatními použitými indikačními zařízeními“, předpokládá indikační zařízení, avšak neukládá, že musí být integrováno.
44.      Bod 14 přílohy I směrnice 2014/31 nevede k odlišnému závěru. Předpokládá sice, že při přímém prodeji veřejnosti jsou základní indikace kupujícímu zobrazeny jasným a dostatečně srozumitelným způsobem. Toto ustanovení se však týká způsobu, jakým musí váhy fungovat při běžných podmínkách použití.
45.      U integrovatelného váhového modulu jsou tyto podmínky splněny, je-li váhový modul integrován do příslušného pokladního systému a výsledek se zobrazuje na terminálu určeném pro prodávajícího a zákazníka. Bod 14 tedy nevyžaduje, aby bylo indikační zařízení zabudováno do modulu, ale vyžaduje, aby bylo součástí váhy jako celku, jejíž shoda byla posouzena.
46.      Druhá věta předběžných ustanovení k příloze I směrnice 2014/31 tento výklad potvrzuje, neboť vyžaduje, aby při přímém prodeji veřejnosti splňovala ukazovací a tiskací zařízení pro prodávajícího a zákazníka základní požadavky. Nevyžaduje však, aby tato zařízení byla nutně zabudována do metrologického modulu.
47.      Odkaz v bodě 14 této přílohy, že váhy
„musí být v blízkosti displeje opatřeny neodstranitelným nápisem ‚Nesmí se používat pro přímý prodej veřejnosti‘“, rovněž neznamená, že se obrazovka musí shodovat s váhovým modulem; předpokládá pouze existenci obrazovky v konkrétní konfiguraci vah.
48.      Německá, řecká a rakouská vláda tvrdí, že připuštění vah s neautomatickou činností bez vlastního displeje by ohrozilo ochranu spotřebitelů před nesprávnými výsledky vážení a zkomplikovalo by kontroly shody. Tyto připomínky si zaslouží pozornost, ale nepovažuji je za rozhodující.
49.      Cíl ochrany veřejnosti nevyžaduje, aby byla tato ochrana zajištěna zabudováním displeje do modulu, ale aby byl výsledek vážení při běžných podmínkách použití přístupný a ověřitelný jasným a nezavádějícím způsobem. Externí zařízení, pokud je součástí konfigurace, která je předmětem posouzení shody, může tuto potřebu splnit rovnocenným způsobem.
50.      Pokud jde o kontroly shody, je nezbytné, aby výrobce v certifikátu EU přezkoušení typu a v technické dokumentaci přesně popsal přípustné konfigurace, podmínky zabudování a způsoby ověřování. Takto vznesené zjištění se tedy týká kvality technické dokumentace a posouzení shody, a nikoli v zásadě přípustnosti integrovatelného váhového modulu.
51.      Pokud bych se řídil úvahami některých zúčastněných stran, které předložily vyjádření Soudnímu dvoru, byl by výkladem zaveden strukturální požadavek – a to zabudování displeje do téhož modulu – který směrnice nestanoví. To by podle mého názoru bylo v rozporu se zásadou technologické neutrality vyplývající ze společného rámce(27). Právní úprava nesmí upřednostňovat ani vylučovat konkrétní technická řešení a ponechává volbu prostředků na výrobci, pokud jsou splněny funkční požadavky.
52.      Analogie s konstrukcí počítače, na kterou společnost Bizerba poukázala na jednání – kde může být monitor integrován (jako u notebooku) nebo externí, aniž by to mělo vliv na kvalifikaci zařízení – ilustruje obecnou zásadu: funkce nezávisí na fyzickém umístění součásti, která ji zajišťuje, ale na schopnosti celku dosáhnout očekávaného výsledku. V případě vah je očekávaným výsledkem určení a zobrazení hmotnosti; skutečnost, že k zobrazení dochází na vestavěném displeji nebo na připojeném terminálu, nemění funkční povahu přístroje.
53.      Z hlediska praktických důsledků je dále třeba vzít v úvahu, že zařízení podobná modelu CS 300 jsou prodávána a používána v maloobchodních prodejnách – integrovaná do pokladních systémů – již více než dvacet let, jak potvrdila společnost Bizerba na jednání, aniž to bylo vyvráceno.
54.       Odpověď na otázku položenou Soudním dvorem na jednání, zda nemůže být přístroj v projednávané věci kvalifikován pouze jako „váhy“ spíše než jako „váhy s neautomatickou činností“, ukazuje na praktický význam rozdílné kvalifikace. Jak upřesnila společnost Bizerba, kvalifikace jako pouhý modul by bránila výrobcům pokladních systémů integrovat zařízení, aniž by sami převzali postavení výrobce konečného přístroje s povinnostmi posouzení shody, které z toho vyplývají. Výsledkem by byla významná překážka volného pohybu modulárních řešení na jednotném trhu, což by bylo v rozporu s cíli usnadnění obchodu a technologické neutrality, o které usiluje společný rámec(28), a v konečném důsledku i se samotným účelem směrnice 2014/31, jímž je zajistit, aby tyto váhy splňovaly základní požadavky.
55.      Mám tedy za to, že čl. 2 body 1 a 2 směrnice 2014/31 musí být vykládán v tom smyslu, že přístroj, který určuje hmotnost tělesa, zaznamenává výsledek vážení, přenáší jej do připojeného externího indikačního zařízení a vyžaduje zásah obsluhy během vážícího procesu, může představovat váhy s neautomatickou činností, i když výsledky vážení samostatně netiskne ani nezobrazuje.
B.      K dodržování základních požadavků
56.      Bod 8.1 přílohy I směrnice 2014/31 vyžaduje, aby byla hodnota hmotnosti zobrazena; nestanoví však zvláštní technické řešení pro toto zobrazení.
57.      Stejně tak bod 9 této přílohy vyžaduje, aby byla indikace snadno čitelná při běžných podmínkách použití. Je-li zařízení od počátku navrženo tak, aby fungovalo jako součást integrovatelného váhového modulu, jsou tyto podmínky splněny v místě prodeje, jakmile je modul integrován do příslušného pokladního systému.
58.      U vah pro přímý prodej veřejnosti platí totéž s ohledem na bod 14 přílohy I: pokud je výsledek vážení zobrazen na externím terminálu, musí být splnění základních požadavků ověřeno nejen u váhového modulu, ale u souboru tvořeného tímto modulem a indikačním zařízením. Z toho vyplývá, že zařízení bez vlastního displeje, které je navrženo pro provoz v integrovatelném váhovém modulu, v němž je hodnota hmotnosti zobrazována prostřednictvím připojeného externího zařízení, může splňovat základní požadavky přílohy I, bodů 8.1, 9, a případně 14, pokud je toto externí zařízení součástí konfigurace vah, jejichž shoda byla posouzena.
C.      Označení CE a metrologické označení: podmínky a okamžik umístění
59.      Zbývá určit, zda označení CE a doplňkové metrologické označení mohou být umístěna před fyzickou integrací modulu do pokladního systému. V tomto ohledu je třeba vycházet nikoli z pouhé fyzické posloupnosti činností, ale z předmětu posouzení shody.
60.      Pokud se toto posouzení týkalo nejen modulu posuzovaného jednotlivě, ale celého přístroje, jak je definován v certifikátu EU přezkoušení typu a technické dokumentaci, včetně povolených konfigurací připojení k indikačnímu zařízení, nic v zásadě nebrání tomu, aby označení mohlo být umístěno na modul před jeho konečnou integrací.
61.      Naopak by takové označení nebylo v souladu se směrnicí, kdyby mělo potvrzovat shodu modulu bez ohledu na jakoukoli následnou konfiguraci nebo ve vztahu ke konfiguracím, které nebyly zahrnuty do posouzení shody.
62.      Německá vláda na jednání upřesnila, že v zásadě nezpochybňuje přípustnost modulárních vah vybavených externím indikačním zařízením, i když je umístěno v samostatném krytu. Zpochybnění se konkrétně týká okamžiku umístění označení: podle Spolkové republiky Německo nemůže předcházet sestavení celku „váhový modul + indikační zařízení“, neboť teprve v tomto okamžiku je možné ověřit shodu celého přístroje, včetně přesnosti přenosu signálu na displej.
63.      Obavy vyjádřené německou vládou nejsou z technického hlediska neopodstatněné. Jak bylo zdůrazněno na jednání, i když váhový modul funguje správně, vada v přenosu signálu – například chyba v kabeláži – by mohla vést k nesprávnému zobrazení výsledku na terminálu prodejny
(POS). Právě toto riziko odůvodňuje podmínku, podle níž musí posouzení shody zahrnovat celek „modul + typ pokladního systému/indikačního zařízení“ v konfiguracích uvedených v certifikátu EU přezkoušení typu: nestačí izolovaně ověřit fungování modulu, ale je třeba se ujistit, že výsledek je správně přenášen a zobrazován ve stanovené konfiguraci.
64.      Bude tedy na předkládajícím soudu, aby ověřil, zda v konkrétním případě označení umístěné na zařízení skutečně odpovídá posouzení shody ohledně příslušné integrované konfigurace.
65.      Pokud by tomu tak nebylo, nejednalo by se o abstraktní popření přípustnosti integrovatelného váhového modulu, ale o konstatování nesouladu označení v projednávané věci.
66.      Konečně směrnice 2014/31 nestanoví konkrétní technickou konstrukci vah, ale vyžaduje, aby byly základní požadavky splněny způsobem, který lze ověřit v rámci vah určených k použití jako celku.
67.      Rozhodujícím prvkem tedy není neexistence displeje zabudovaného do modulu, nýbrž skutečnost, že funkce zobrazení je za běžných podmínek použití zajištěna externím zařízením, které je součástí konfigurace, jež je předmětem posouzení shody.
68.      Za stejných podmínek lze označení CE a doplňkové metrologické označení umístit před fyzickým zabudováním modulu, přičemž tato označení nemohou potvrzovat shodu jiných konfigurací, než jsou konfigurace, které byly skutečně zohledněny při posuzování shody.
V.      Závěry
69.      Ve světle výše uvedené analýzy navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na otázku, kterou předložil Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud, Německo), takto:
„1)
Článek 2 body 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/31/EU ze dne 26. února 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání vah s neautomatickou činností na trh musí být vykládán v tom smyslu, že přístroj, který určuje hmotnost tělesa využitím působení gravitace, zaznamenává výsledek vážení, přenáší jej do připojeného externího indikačního zařízení a vyžaduje zásah obsluhy během vážícího procesu, může představovat ‚váhy s neautomatickou činností‘, i když výsledky vážení samostatně netiskne ani nezobrazuje.
2)
Článek 4 směrnice 2014/31/EU, ve spojení s předběžným ustanovením přílohy I této směrnice a s body 8.1, 9 a 14 této přílohy, jakož i s čl. 6 odst. 2 a článkem 17 uvedené směrnice, musí být vykládán v tom smyslu, že
takové zařízení může splňovat základní požadavky směrnice, pokud je funkce zobrazení při běžných podmínkách použití zajištěna externím indikačním zařízením, které je součástí přístroje jako celku, jenž je předmětem posouzení shody;
u vah pro přímý prodej veřejnosti není externí indikační zařízení osvobozeno od základních požadavků, ale musí být jejich nedílnou součástí pro účely příslušného ověření shody;
označení CE a doplňkové metrologické označení mohou být na modulu umístěna před jeho fyzickou integrací pouze tehdy, pokud se posouzení shody již týkalo příslušného přístroje jako celku v konfiguracích uvedených v certifikátu EU přezkoušení typu a v technické dokumentaci; je na předkládajícím soudu, aby ověřil, zda tomu tak je v projednávané věci.“
1–      Původní jazyk: italština.
2      Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/31/EU ze dne 26. února 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání vah s neautomatickou činností na trh (Úř. věst. 2014, L 96, s. 107).
3–      Certifikát EU přezkoušení typu potvrzuje ze strany příslušného orgánu, že reprezentativní vzorek výrobku splňuje příslušné základní požadavky a tvoří základ pro následné prohlášení o shodě.
Viz příloha II směrnice 2014/31/EU, modul B.
4–      Modul D je postupem posuzování shody založené na zabezpečování kvality výrobního procesu.
5–      Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES (Úř. věst. 2012, L 316, s. 12).
6–      Viz bod 9 tohoto stanoviska.
7–      Viz bod T.2.2.7 harmonizované normy EN 45501:2015, nadepsaný „Weighing module“, který zní takto: „Part of the weighing instrument that comprises all mechanical and electronic devices (i.e. load receptor, load-transmitting device, load cell, and analog data processing device or digital data processing device) but not having the means to display the weighing result. It may optionally have devices for further processing (digital) data and operating the instrument“.
8–      Pro úplnost byla směrnice 2009/23/ES (Úř. věst. 2009, L 122, s. 6) zrušena směrnicí 2014/31.
9–        Úř. věst. 2015, C 300, s. 3. Jak je uvedeno
zejména v uvedeném sdělení, „[t]yto harmonizované normy přijímají evropské normalizační organizace v angličtině (CEN a CENELEC rovněž zveřejňují normy v němčině a francouzštině). [...]“
10–      Článek 12 směrnice 2014/31, nadepsaný „Předpoklad shody neautomatických vah“, stanoví: „[p]ředpokládá se, že neautomatické váhy, které jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se základními požadavky stanovenými v příloze I, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují.
11–      Zákon o uvádění měřicích přístrojů na trh a jejich zpřístupňování na trhu, o jejich používání a ověřování, jakož i o předbalených baleních, ze dne 25. července 2013 (BGBl. 2013 I, s. 2722).
12–      Zákon o uvádění měřicích přístrojů na trh a jejich zpřístupňování na trhu, jakož i o jejich používání a ověřování ze dne 11. prosince 2014 (BGBl. I, s. 2010, 2011).
13–      Rozsudek ze dne 27. října 2016, James Elliott Construction (C‑613/14, EU:C:2016:821, body 38 až 40).
14–      Rozsudek ze dne 5. března 2024, Public.Resource.Org a další (C‑588/21 P, EU:C:2024:201, bod 70).
15–      Evropské normalizační orgány jsou úředně uznány nařízením č. 1025/2012. Jedná se o Evropský výbor pro normalizaci „CEN“, Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice „CENELEC“ a Evropský ústav pro telekomunikační normy „ETSI“.
16–      Tyto obavy jsou dobře známy. Orgány Evropské unie si jsou totiž plně vědomy nutnosti přehodnotit základy tohoto regulačního modelu. V. https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/14511-Standardisation-Regulation-revision_en.
17–      Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS (Úř. věst. 2008, L 218, s. 82).
18–      Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 339/93 (Úř. věst. 2008, L 218, s. 30).
19–      K tomu dochází prostřednictvím formálního aktu, kterým Komise pověří normalizační orgán vypracováním technické normy, která pokryje základní požadavky určité směrnice.
20–      Viz rozsudek ze dne 20. června 2024, GEMA (C‑135/23, EU:C:2024:526), v němž Soudní dvůr rozhodl, že na základě zásady technologické neutrality „musí zákon uvádět práva a povinnosti osob obecně, aby nezvýhodňoval použití jedné technologie na úkor jiné“ (bod 37).
21–      V tomto smyslu viz sdělení Komise, „Modrá příručka“ k provádění pravidel EU pro výrobky 2022 (Úř. věst. 2022, C 247, s. 1, bod 1.1).
22–      Jako harmonizovaná norma EN 45501:2015, viz poznámka pod čarou 9
výše.
23–      Podle ustálené judikatury je třeba pro výklad ustanovení unijního práva vzít v úvahu nejen jeho znění, ale i jeho kontext a cíle sledované právní úpravou, jejíž je součástí.
Viz rozsudek ze dne 4. července 2024, Marhon (C‑283/23, EU:C:2024:569, bod 26).
24–      Viz bod 9 tohoto stanoviska, pokud jde o definici „vah s neautomatickou činností“.
25–      Viz rozsudek ze dne 4. července 2024, Marhon (C‑283/23, EU:C:2024:569, body 27 a 30).
26–      Symbol omezeného používání je specifikován v bodě 3 přílohy III směrnice 2014/31.
27–      Viz bod 27 tohoto stanoviska.
28–      Viz bod 24 tohoto stanoviska.