62005CC0254_CS
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. V této věci se Komise domáhá, aby bylo podle článku 226 ES určeno, že Belgie tím, že požaduje, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě, ale nejsou opatřeny označením CE(2) : 1) odpovídaly specifické belgické normě (dále jen „norma NBN S21-100“); 2) podléhaly typovému schválení, v tomto případě organizací nazvanou „BOSEC“, přičemž tuto překážku ještě zvětšují nepřiměřené náklady takovéhoto schválení; 3) podrobily se testům a zkouškám souvisejícím s uvedeným typovým schválením, které v zásadě zdvojují kontroly již provedené v rámci jiných řízení v jiném členském státě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 28 ES.
I – Relevantní vnitrostátní právní úprava
2. Vyhláška exekutivy Francouzského společenství ze dne 24. prosince 1990 stanoví podrobná pravidla a postup pro získání osvědčení o bezpečnosti ubytovacích zařízení existujících ke dni 1. ledna 1991 a předepisuje specifické bezpečnostní normy požární ochrany pro ubytovací zařízení (dále jen „vyhláška ze dne 24. prosince 1990“).
3. Podle článků 2 a 3 této vyhlášky je možné ubytovací zařízení uvést do provozu až po získání osvědčení o bezpečnosti, které se vydává po splnění specifických bezpečnostních norem požární ochrany pro ubytovací zařízení, jak je uvedeno v příloze 1 vyhlášky.
4. Podle bodu 7.4.4 přílohy I této vyhlášky musí být obecná instalace zařízení pro bodové hlásiče automatické požární signalizace provedena a odzkoušena podle normy NBN S21-100 a zařízení musí získat osvědčení o shodě s uvedenou normou.
5. Pokud jde o Valonský region, vyhláška ze dne 24. prosince 1990 byla zrušena článkem 158 nařízení Valonského regionu ze dne 18. prosince 2003 o turistických ubytovacích zařízeních. Ustanovení této vyhlášky jsou však stále platná v Bruselském regionu.
6. Vyhláška valonské vlády ze dne 3. prosince 1998 provádí nařízení ze dne 5. června 1997 o zotavovnách, ošetřovatelských zařízeních a zařízeních denní péče pro starší osoby a o zřízení valonské rady třetího věku (dále jen „vyhláška ze dne 3. prosince 1998“).
7. Článek 27 této vyhlášky stanoví:
„Normy týkající se požární ochrany a poplachu stanovené v příloze I se vztahují na zotavovny, ošetřovatelská zařízení a zařízení denní péče pro starší osoby.“
8. Bod 7.7.1 přílohy 1 vyhlášky ze dne 3. prosince 1998 stanoví:
„Obecné instalace automatické signalizace je třeba přezkoušet podle belgické normy NBN S21-100 ‚Koncepce systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči‘. Kontroly se však musí týkat všech částí systému (hlásiče, převody, opakovací signální panely, servozařízení atd. […]).“
9. Belgická norma NBN S21-100 stanoví pravidla koncepce obecných systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči.
10. Bod 4.2 této normy nazvaný „Popis“ stanoví:
„Systém automatické požární signalizace obsahuje zejména:
– snímače citlivé na některou se specifických vlastností hoření, nazývané hlásiče,
– síť drátů a elektrických kabelů,
– kontrolní panel určený pro spuštění alarmu a označení dotčené oblasti a povahy problému,
– napájecí zdroje.
Typ tohoto zařízení musí být v souladu se specifikacemi evropské CEN nebo belgickými normami a jak instalační technik, tak i samotný systém musí mít osvědčení BOSEC [Belgian Organisation for Security Certification]. Všechny součásti jednoho a téhož systému musí být kompatibilní.
Do systému lze přidat opakovače, manuální poplašné zařízení nebo jiné servozařízení, pokud splňují požadavky uvedené normy.
Detekční souprava nebo konektor musí obsahovat optický výstražný signál.“
11. Podle bodu 4.3.1 belgické normy NBN S21-100 musí každý typ hlásiče splňovat specifikace belgických norem.
12. Body 4.4.6 a 4.4.8.2 uvedené normy upravují požadavky pro záložní napájecí zdroje a kabely systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči.
II – Postup před zahájením soudního řízení
13. V lednu 2003, po doručení stížnosti hospodářského subjektu ze Spojeného království, který se setkal s obtížemi při uvádění určitého typu systémů požární signalizace na trh v Belgii, zaslala Komise formální dopis belgické vládě s uvedením, že podle ní mohou některé belgické právní normy představovat překážku pro dovoz určitých typů systémů požární signalizace do Belgie.
14. Belgická vláda předložila Komisi své vyjádření v dopise ze dne 9. září 2003.
15. Vzhledem k tomu, že se Komise domnívala, že Belgie nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 28 ES, vydala dne 7. července 2004 odůvodněné stanovisko, kterým vyzvala tento členský stát k přijetí opatření nezbytných k dosažení souladu s tímto stanoviskem ve lhůtě dvou měsíců od jeho oznámení.
16. Belgická vláda odpověděla na výše uvedené odůvodněné stanovisko dopisem ze dne 9. září 2004.
17. Vzhledem k tomu, že Komise nebyla s odpovědí, kterou obdržela od belgické vlády, spokojena, rozhodla se podat projednávanou žalobu.
III – Žalobní důvody
18. Komise tvrdí, že vyhláška ze dne 24. prosince 1990 a vyhláška ze dne 3. prosince 1998 brání volnému pohybu systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které nemají označení CE, ale které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě. Belgické právní předpisy tím, že vyžadují soulad s normou NBN S21-100, vylučují z části belgického trhu použití určitých systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě, ale nemají označení CE, pokud nejsou v souladu s belgickou normou. Žádné ubytovací zařízení nebo ošetřovatelské zařízení pro starší osoby totiž nekoupí systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě a zabezpečují stejnou úroveň ochrany, ale nejsou v souladu s belgickou normou. Takové výrobky jsou tedy vyloučeny z belgického trhu, což zvýhodňuje výrobky, které jsou v souladu s belgickou normou.
19. Podobně řada obecních právních předpisů o prevenci požáru také vyžaduje, aby požární hlásiče splňovaly normu NBN S21-100. Navíc požární služby při požadavku stanovit opatření pro prevenci požáru pro budovu, které nepodléhá žádnému jinému specifickému pravidlu prevence požáru, obvykle rovněž používají pro tento účel normu NBN S21-100. Z důvodů podobných těm, které byly uvedeny ohledně dvou výše uvedených vyhlášek, taková praxe představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením.
20. Výsledkem belgické regionální a obecní právní úpravy, jakož i administrativní praxe požárních služeb, je totiž to, že hospodářské subjekty, které vyrábějí nebo uvádějí na trh systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě, ale nemají označení CE, se mohou rozhodnout neuvést své výrobky na belgický trh nebo, pokud chtějí získat přístup na dotčený trh, tyto výrobky musí upravit.
21. Komise rovněž tvrdí, že norma NBN S21-100 obsahuje zejména v bodech 4.2, 4.3.1, 4.4.6 a 4.4.8.2 požadavky týkající se komponentů použitých v systémech automatické požární signalizace s bodovými hlásiči. Výrobci jsou tedy povinni upravit své výrobky, pokud nejsou zcela souladu s uvedenými požadavky. Uplatnění normy NBN S21-100 předpokládá diferencovanou výrobu v závislosti na místu určení těchto výrobků a proto brání volnému pohybu zboží, které bylo legálně vyrobeno nebo uvedeno na trh v jiném členském státě, ale nemá označení CE a zároveň nemá specifické vlastnosti požadované předmětnou normou.
22. Dále, norma NBN S21-100 stanoví pro systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči obecnou povinnost schválení BOSEC. Vyhláška ze dne 24. prosince 1990 a vyhláška ze dne 3. prosince 1998 tím, že trvají na souladu s normou NBN S21-100, vyžadují, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě, než je Belgie, které však nemají označení CE, byly schváleny BOSEC, pokud mají být použity v budovách, na které se vztahují obě výše uvedené vyhlášky.
23. Uvedený schvalovací proces nejen představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení zakázanému článkem 28 ES, ale toto omezení je zesíleno nepřiměřenými lhůtami a náklady vzniklými při tomto procesu jakož i skutečností, že BOSEC nezohledňuje testy a kontroly již provedené v jiném členském státě.
24. Konečně, tyto překážky volného pohybu zboží nejsou odůvodněné, jelikož belgické orgány neprokázaly jejich nezbytnost a soulad se zásadou proporcionality.
25. Belgie
tvrdí, že rozpracované pozměňující návrhy týkající se zejména změny, která odstraňuje povinnost schválení BOSEC jako orgánem vydávajícím osvědčení, byly v období od 30. března do 30. září 2005 předmětem veřejného šetření. Výsledkem je, že norma NBN S21-100 je nyní v souladu s článkem 28 ES a už nepředstavuje překážku volného pohybu systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě.
26. Kromě toho belgická norma ve skutečnosti jen opakuje evropské normy, a to sérii technických norem EN-54, které vypracoval CEN(3) . Je v souladu s uvedenými normami a neobsahuje žádné doplňující požadavky, které by vyžadovaly přizpůsobení se nebo úpravu výrobků, ze kterých se skládají systémy automatické požární signalizace. Zkoušky uložené dotčenou normou se totiž netýkají komponentů systémů, ale pouze fungování systému jako celku.
27. V každém případě je taková zkouška odůvodněná veřejnou bezpečností, ochranou zdraví a života lidí a zvířat nebo ochranou rostlin. Belgické orgány v této souvislosti uvádějí, že ustanovení normy NBN S21-100 se uplatní bez rozlišení na všechny systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které nemají označení CE. Přezkušování systémů požární signalizace podle této normy doplňuje osvědčení příslušného orgánu, ať už vnitrostátního, nebo zahraničního, že komponenty, které jsou součástí instalace, splňují evropské, belgické nebo jim podobné normy. Norma NBN S21-100 tedy zabezpečuje, že koncepce systému požární signalizace jako celku je správná a systém složený z komponentů, které byly testovány odděleně a mohly být zakoupeny od různých výrobců, funguje správně. Belgická vláda proto tvrdí, že testy provedené podle normy NBN S21-100 nejsou zdvojením kontrol, které již byly provedeny v jiných členských státech. Jsou tedy nezbytné a přiměřené sledovanému cíli.
IV – Právní posouzení
A – Úvodní poznámky
28. Podstatou hlavní výhrady, kterou Komise vyjadřuje ohledně vyhlášek Valonského regionu a Francouzského společenství, je to, že odkazují na normu NBN S21-100. Stejná výhrada se týká obecních právních předpisů, které odkazují na uvedenou normu, a rovněž administrativní praxe požárních služeb, které ji uplatňují při neexistenci jiné normy. Výsledkem je, že norma NBN S21-100 se uplatní jako závazná norma pro výrobce, kteří mají v úmyslu uvést své systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE na belgický trh.
29. Podle Komise jsou spornými vlastnostmi normy NBN S21-100 zejména to, že vyžaduje soulad s určitými podrobnými technickými požadavky týkajícími se systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE, jakož i typové schválení provedené BOSEC, které údajně nezohledňuje zkoušky a testy již provedené v členském státě původu.
30. Pro účely tohoto řízení je tedy třeba posoudit, zda tyto vlastnosti představují opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení, a tedy porušují článek 28 ES, a v případě, že tomu tak je, zda je možné je odůvodnit některým z důvodů obecného zájmu, které upravuje článek 30 ES, nebo některým z kategorických požadavků stanovených judikaturou Soudního dvora v případě, že se vnitrostátní právní úprava uplatňuje bez rozlišení.
31. Předtím, než přistoupím k tomuto posouzení, považuji za užitečné uvést tyto dvě připomínky.
32. Zaprvé, výrobky, o které se jedná v tomto řízení, jsou systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě, ale nemají označení CE. V této souvislosti je třeba připomenout, že označení CE zahrnuje předpoklad, že výrobky takto označené splňují „základní požadavky“ stanovené v přílohách ke směrnicím „nového přístupu“, pokud jde o výsledky, kterých má být dosaženo, nebo rizika, kterým je třeba předcházet. Zboží s označením CE se proto může volně pohybovat v rámci Společenství.
33. Základní požadavky obsažené v přílohách ke směrnicím „nového přístupu“ definují výsledky, kterých má být dosaženo, nebo rizika, kterým je třeba předcházet, ale neupřesňují ani neupravují v tomto směru žádná technická řešení. Naopak, harmonizované evropské normy (zvané také „evropské normy“ nebo „EN“) stanoví technická řešení, která, pokud jsou splněna, zabezpečují splnění základních požadavků obsažených v různých směrnicích „nového přístupu“. Tyto normy jsou obvykle vytvářeny evropskými organizacemi pro normalizaci, zejména Evropským výborem pro normalizaci (CEN) na základě mandátu Komise. Zatímco základní požadavky stanovené ve směrnicích „nového přístupu“ jsou závazné, dosažení souladu s normami zůstává v podstatě dobrovolné a výrobci mohou prokázat způsobem, který si zvolí, že jejich výrobky splňují technické požadavky stanovené ve směrnicích „nového přístupu“, a získat tak označení CE(4) .
34. Druhá připomínka se týká existence harmonizovaných norem pro komponenty zařízení požární signalizace a stavu harmonizace v této oblasti. Komponenty zařízení požární signalizace prozatím harmonizované nejsou, ale jejich harmonizace v současnosti probíhá a uskutečňuje se na základě směrnice Rady 89/106/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků(5) . Na základě mandátu vydaného pro tento účel Komisí(6) CEN stanovil normy týkající se série EN-54, která se týká komponentů požárních hlásičů.
35. Zároveň je třeba poznamenat, že se směrnice 89/106 odlišuje od většiny směrnic „nového přístupu“ tím, že harmonizované normy stanovené touto směrnicí mají být závazné pro členské státy(7) po zveřejnění odkazu na ně v Úředním věstníku a po uplynutí přechodného období(8) . Po uplynutí přechodného období členské státy již nemohou uplatňovat rozdílné vnitrostátní normy(9) .
36. Pokud jde o normy EN-54, první přechodná období se týkala pouze tří komponentů zařízení požární signalizace(10) a uplynula dne 30. června 2005. Přechodná období pro zbylé normy série EN-54 týkající se dalších komponentů zařízení požární signalizace jsou stanovena na různá pozdější data, přičemž pro některé komponenty zařízení požární signalizace harmonizované normy ještě stanoveny nebyly. V důsledku toho je stav harmonizace technických požadavků pro komponenty zařízení požární signalizace nadále velmi rozdílný.
B – Soulad s belgickou normou
1. Představuje belgická norma opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení?
37. První námitka, kterou Komise vyjádřila v souvislosti s normou NBN S21-100, je, že uvedená norma stanoví množství podrobných technických požadavků, přičemž podle Komise se některé týkají komponentů systémů požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE. Výsledkem toho je, že dovážené systémy požární signalizace bez označení CE musí být za účelem uvedení na belgický trh upraveny.
38. Belgie v podstatě uvádí, že požadavky obsažené v normě NBN S21-100 se omezují na zabezpečení toho, aby koncepce systému požární signalizace jako celku byla správná a uvedený systém jako celek správně fungoval. Belgická norma tedy nebrání uvádění na trh systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE legálně uvedených na trh v jiném členském státě.
39. Soudní dvůr opakovaně rozhodl, že zákaz opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením stanovený v článku 28 ES se vztahuje na všechna opatření způsobilá ať přímo, či nepřímo, skutečně, či potenciálně, narušit obchod uvnitř Společenství(11) . Rozhodující proto není cíl, ale účinek, ať už skutečný, nebo potenciální, opatření na obchod uvnitř Společenství.
40. Kromě toho z judikatury, počínaje rozsudkem „Cassis de Dijon“(12), vyplývá, že pokud neexistuje harmonizovaná právní úprava, překážky volného pohybu zboží, které jsou důsledkem uplatňování, na zboží pocházející z jiných členských států, ve kterých bylo legálně vyrobeno a uvedeno na trh, pravidel stanovujících požadavky pro uvedené zboží (například týkajících se označení, tvaru, velikosti, váhy, složení, prezentace, označování, obalu), představují opatření s rovnocenným účinkem zakázaná článkem 28 ES. Je tomu tak i v případě, jestliže se tato pravidla uplatňují bez rozlišení na všechny výrobky(13) .
41. Soudní dvůr taktéž rozhodl ve věci ATRAL, že požadavek dokazování shody dovezených hlásicích systémů a sítí s technickými normami nebo pravidly zabezpečujícími stupeň ochrany srovnatelný se stupněm, který je vyžadován členským státem dovozu, znamená pro výrobce z jiných členských států povinnost přizpůsobit svoje přístroje a zařízení požadavkům členského státu dovozu. Tento požadavek je v rozporu s článkem 28 ES(14) .
42. V projednávaném případě belgická norma NBN S21-100 obsahuje požadavky týkající se řádné instalace a fungování systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, jak je tomu v bodech 6.3 („Essais par foyers-types“ / „Beproeving door type haarden“) a 6.4 („Temps de réponse“ / „Reactietijd“). Zdá se však, že také obsahuje technické specifikace týkající se koncepce a formy dotyčných systémů požární signalizace, jak je tomu v bodě 4.4.5.2 týkajícím se komponentů („Equipements“/„Uitrusting“) a v bodě 4.4.6 týkajícím se napájecích zdrojů.
43. Členský stát dovozu, kterým je v projednávaném případě Belgie, však nevyžaduje pouze, aby dovezený požární hlásič bez označení CE splňoval jistou úroveň bezpečnosti. Požaduje také, aby tento požární hlásič, za účelem dosažení této úrovně bezpečnosti, byl v souladu s určitými technickými specifikacemi. Tímto stanoví pro výrobce jediný způsob dosažení uvedeného stupně bezpečnosti. V této souvislosti je důležité zmínit, že norma NBN S21-100 v bodě 4.3.1 jasně stanoví, že „všechny druhy hlásičů musí být v souladu s požadavky belgické normy“.
44. Pokud jde o tvrzení belgických orgánů, že norma NBN S21-100 je založena pouze na existujících evropských normách, zejména sérii nazvané EN-54 vypracované CEN, a že ji z tohoto důvodu nelze vnímat jako překážku volného pohybu zboží v rámci Společenství, uvedené tvrzení nelze přijmout. Takové tvrzení by totiž mohlo uspět jenom v případě, že norma, kterou členský stát uplatňuje, představuje harmonizovanou závaznou normu a každý členský stát může vyžadovat striktní soulad s takovouto normou od všech výrobců.
45. Jak je uvedeno v úvodních poznámkách, harmonizace komponentů zařízení požární signalizace právě probíhá, a proto je stále velmi rozdílná. Pro účely projednávaného případu je relevantní pro stav harmonizace konec lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku, tedy dva měsíce po jeho doručení belgickým orgánům, přičemž lze předpokládat, že k doručení došlo přibližně 15. září 2004. Jak Soudní dvůr opakovaně rozhodl, existence nesplnění povinnosti musí být posouzena v závislosti na stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku(15) .
46. Pokud jde o sérii norem EN-54, které se týkají komponentů zařízení požární signalizace, všechna přechodná období, po uplynutí kterých se harmonizované normy stanovené směrnicí 89/106 staly závaznými pro členské státy, skončila dlouho po 15. září 2004(16) . To znamená, že v době rozhodné pro předmětné posouzení neexistovaly technické specifikace pro požární hlásiče, které by byly závazné pro všechny členské státy EU. Za těchto okolností je soulad s předmětnými normami série EN-54 pro výrobce pouze dobrovolný. Vede jen k předpokladu, že výrobek je v souladu se základními požadavky stanovenými ve směrnici 89/106. Za těchto podmínek se výrobci mohou rozhodnout pro jakékoli technické řešení, které splňuje základní požadavky stanovené v použitelné směrnici.
47. Navíc harmonizace je zatím pouze částečná, pokud jde o její věcnou působnost, jelikož série EN-54 se dosud týkala pouze omezeného, i když rostoucího počtu komponentů zařízení požární signalizace, jakými jsou například sirény(17), napájecí zdroje(18) nebo hlásiče teplot(19) .
48. Kromě toho, jak ve svých spisech uvádějí belgické orgány, použitelné normy stanovené CEN předpokládají v různých stadiích více možností, ze kterých si členské státy mohou vybírat. To zjevně ponechává členským státům určitý prostor pro uvážení při přebírání norem série CEN, což ale může vést k rozdílům mezi vnitrostátními normami vztahujícími se na požární hlásiče.
49. Ze všech uvedených důvodů je zjevné, že normu NBN S21-100 jako celek nelze považovat za pouhé převzetí, beze změn, závazné jednotné celoevropské normy, jak se snaží tvrdit belgické orgány. Požadavek souladu s normou NBN S21-100 proto vede k omezení volného pohybu zboží mezi členskými státy.
50. Konečně, skutečnost, že vyhláška ze dne 24. prosince 1990 byla zrušena článkem 158 nařízení Valonského regionu ze dne 18. prosince 2003 o turistických ubytovacích zařízeních, nijak tato zjištění nemění, jelikož ustanovení vyhlášky ze dne 24. prosince 1990 se nadále uplatňují v Bruselském regionu.
51. Za těchto podmínek požadavek, aby všechny systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE splňovaly normu NBN S21-100, představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu ve smyslu článku 28 ES.
52. Soudní dvůr nicméně opakovaně rozhodl, že vnitrostátní pravidlo, které narušuje volný pohyb zboží, nemusí být nutně v rozporu s právem Společenství, jestliže ho lze odůvodnit některým z důvodů obecného zájmu, které upravuje článek 30 ES, nebo některým z kategorických požadavků stanovených judikaturou Soudního dvora v případě, že se vnitrostátní právní úprava uplatňuje bez rozlišení(20) .
2. Může být pravidlo odůvodněné?
53. V projednávaném případě belgická vláda tvrdí, že soulad s normou NBN S21-100 lze odůvodnit veřejnou bezpečností a ochranou zdraví a života lidí, zvířat nebo ochranou rostlin.
54. Oba tyto důvody jsou stanoveny v článku 30 ES a je nesporné, že opatření, které zabezpečuje správné fungování zařízení požární signalizace, hraje důležitou roli při předcházení materiálním škodám a újmám na zdraví, a tedy může přispět k dosažení uvedených cílů.
55. Z ustálené judikatury vyplývá, že při neexistenci harmonizačních norem členským státům přísluší rozhodovat o úrovni, na které hodlají zaručit ochranu zdraví a života osob, a o požadavku předběžného povolení uvedení dotčených výrobků na trh(21) .
56. Jak nicméně Soudní dvůr opakovaně rozhodl, vnitrostátní orgány musí k tomu, aby mohly úspěšně uplatnit tvrzení, že článek 30 ES odůvodňuje výjimku ze zásady volného pohybu zboží, prokázat, že je to nezbytné pro účely dosažení jednoho nebo více cílů uvedených v tomto článku a v souladu se zásadou proporcionality(22) .
57. V projednávaném případě je na základě důkazu poskytnutého belgickou vládou sporné, zda lze přísný soulad s belgickou normou NBN S21-100 považovat za nezbytný a přiměřený. Pokud jde o belgickou normu, je totiž znepokojivé zejména to, že se neomezuje pouze na kontrolu fungování systému požární signalizace jako celku v určitém prostředí. Stanoví také specifické technické požadavky včetně požadavků týkajících se určitých komponentů, které musí splňovat požární hlásiče uváděné na belgický trh. Stanoví tedy své specifické technické požadavky jako jediný způsob dosažení dostatečné úrovně bezpečnosti.
58. Znamená to, že striktní povinnost souladu s normou NBN S21-100 neumožňuje subjektům prokázat, že zařízení, která dovážejí, dosahují, byť použitím odlišných technických prostředků, stejné nebo dokonce vyšší úrovně bezpečnosti, než je úroveň stanovená v právních předpisech členského státu dovozu.
59. Uložení takových striktních technických požadavků týkajících se komponentů by bylo možné odůvodnit zjevně pouze tehdy, jestliže by belgické orgány byly schopny prokázat, že technické požadavky předepsané normou NBN S21-100 jsou jediné, které jsou způsobilé dosáhnout požadované úrovně ochrany. Jak již Soudní dvůr totiž dříve rozhodl, odůvodnění výjimky ze zásady volného pohybu zboží na základě článku 30 ES nebo kategorických požadavků uznaných judikaturou Společenství lze výslovně prokázat pouze odvoláním se na okolnosti konkrétního případu(23) . V projednávaném případě by tudíž podrobný charakter požadavků obsažených v belgické normě ospravedlňoval podrobnější důkaz o nezbytnosti a přiměřenosti takových striktních a podrobných požadavků pro dosažení cíle veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví a života lidí a zvířat nebo ochrany rostlin. V projednávaném případě ale belgické orgány takový důkaz neposkytly.
60. Za těchto podmínek se nezdá, že by požadavek striktního souladu s normou NBN S21-100 mohl být považován za přiměřený cíli veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví a života lidí a zvířat nebo ochrany rostlin. V důsledku toho nelze uvedenou překážku volného pohybu systémů požární signalizace s bodovými hlásiči odůvodnit některým z důvodů obecného zájmu, které upravuje článek 30 ES, nebo některým z kategorických požadavků stanovených judikaturou Soudního dvora.
C – Požadavek typového schválení a příslušný postup
1. Jde o opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení?
61. Norma NBN S21-100 kromě mnohých podrobných technických požadavků vyžaduje i schválení systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči ze strany BOSEC. Vzhledem k tomu, že soulad s normou NBN S21-100 je pro systémy požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE stanoven různými pravidly belgické právní úpravy, schválení BOSEC je nezbytné pro účely uvedení těchto systémů požární signalizace na trh alespoň pro některé účely, které spadají do rozsahu relevantní belgické právní úpravy, jakými je například jejich použití v turistických ubytovacích zařízeních nebo zařízeních pro starší osoby.
62. Belgické orgány nepopírají, že norma NBN S21-100, kterou musí výrobci z důvodu dvou napadených vyhlášek dodržovat, vyžaduje typové schválení ze strany BOSEC. Nejsou však toho názoru, že takové schválení představuje překážku volného pohybu zboží, jelikož samotné přezkoušení toho, zda systém požární signalizace jako celek funguje, nezdvojuje testy již provedené v členském státu původu výrobků.
63. Z ustálené judikatury vyplývá, že výrobek legálně uvedený na trh v jednom členském státě musí být v podstatě způsobilý pro uvedení na trh v jakémkoliv jiném členském státě bez toho, aby podléhal doplňujícím kontrolám, kromě výjimečných případů stanovených nebo povolených právem Společenství(24) .
64. V této souvislosti Soudní dvůr opakovaně rozhodl, že zákaz uvalený členským státem na nabytí, nabízení, vystavení nebo poskytnutí k prodeji, držení, přípravu, převážení, prodej, poskytnutí za protiplnění nebo bezplatně, dovoz nebo použití výrobků, kterým před tím nebylo uděleno povolení pro uvedení na trh, představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení ve smyslu článku 28 ES(25) .
65. Kromě toho při neexistenci harmonizačních opatření Společenství, pokud jde o uvedení výrobků, které byly legálně vyrobeny a uvedeny na trh v jiném členském státě, na trh ve členském státě, vnitrostátní ustanovení, které vyžaduje, aby dovážené výrobky podléhaly stejným testům jako výrobky uvedené na trh poprvé a byly dopředu schváleny, představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu ve smyslu článku 28 ES(26) .
66. Konkrétněji, v tomto kontextu, odmítnutí uznání rovnocennosti certifikátů vydaných v jiném členském státě omezuje přístup na trh členského státu dovozu, a musí být tedy považováno za opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu ve smyslu článku 28 ES(27) .
67. V projednávaném případě norma NBN S21-100 systematicky vyžaduje typové schválení pro systémy požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE, i když byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě. Podle dodatku k normě NBN S21-100 ze dne 2. srpna 1996 totiž tato norma stanoví v bodě 4.2, že „systém musí mít osvědčení BOSEC“.
68. Navíc je nesporné, že testy provedené v členském státě původu, při neexistenci bilaterální dohody se schvalovacím orgánem v členském státě původu, nebyly ze strany BOSEC zohledněny při schvalovaní podle normy NBN S21-100. V důsledku toho v rámci typového schvalovacího postupu prováděného BOSEC musí systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči bez označení CE, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státu, podléhat testům a zkouškám, které již byly provedeny v členském státě původu.
69. Za těchto okolností požadavek typového schválení vyžadovaný belgickou normou NBN S21-100 představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu ve smyslu článku 28 ES. Je tudíž třeba určit, zda tento požadavek typového schválení a způsob, jakým se schvalování provádí, lze odůvodnit některým z důvodů obecného zájmu, které upravuje článek 30 ES, nebo některým z kategorických požadavků stanovených judikaturou Soudního dvora.
2. Může být typové schválení BOSEC odůvodněné?
70. V projednávaném případě belgická vláda tvrdí, že schválení požárních hlásičů v souladu s normou NBN S21-100 lze odůvodnit na základě veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví a života lidí a zvířat nebo ochrany rostlin.
71. Je nesporné, že tyto posledně uvedené důvody představují důvody, na základě kterých lze odůvodnit opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením podle článku 30 ES, pokud jsou nezbytná a přiměřená sledovanému cíli.
72. Avšak i když členský stát může požadovat, aby výrobek předmětného typu, který byl již schválen v jiném členském státě, podléhal novému procesu zkoušení a schvalování, orgány členských států jsou nicméně povinny se podílet na zjednodušení kontrol existujících v obchodu v rámci Společenství a zohlednit technické a chemické analýzy nebo laboratorní testy, které již byly provedeny v jiném členském státě(28) . Opatření zavedené členským státem tedy nelze posoudit tak, že nepřekračuje meze toho, co je k dosažení sledovaného cíle nezbytné, pokud zdvojuje kontroly, které již byly provedeny v rámci jiných řízení, buď v tomtéž státě, nebo v jiném členském státě(29) .
73. To znamená, že k tomu, aby byl schvalovací proces přiměřený, musí být kontrolní mechanismus členského státu dovozu dostatečně flexibilní, aby byl s to zohlednit, zda praktické účinky kontroly provedené v členském státě původu odpovídají požadavkům ochrany veřejné bezpečnosti a zdraví v členském státě dovozu. Vyžadováním striktního souladu s belgickou normou, které, jako bylo prokázáno výše, překračuje jednoduché testování správného fungování zařízení požární signalizace v určitém prostředí, a nezohledněním testů provedených v jiném členském státě podle odlišných vnitrostátních norem, typový schvalovací proces prováděný BOSEC zjevně takovým požadavkům flexibility neodpovídá.
74. Kromě toho, jak již dříve Soudní dvůr rozhodl, k tomu, aby byl předcházející povolovací proces v souladu se základními zásadami volného pohybu zboží, nesmí z důvodu svého trvání, zvýšení nákladů, které způsobuje, nebo nejednoznačnosti podmínek, které mají být splněny, odrazovat dotyčné subjekty od provádění jejich obchodních záměrů(30) .
75. V projednávaném případě se náklady na získání povolení od BOSEC rovnají podle Komise částce 24 800 eur. Takové relativně vysoké náklady mohou v praxi odradit zahraničního výrobce od uvedení svých výrobků na belgický trh. V případě zahraničního výrobce budou totiž náklady na získání povolení v Belgii dodatečné k nákladům, které výrobci vznikly v členském státě, ve kterém byl požární hlásič vyroben nebo poprvé uveden na trh. V důsledku toho je tvrzení belgické vlády, že náklady na získání povolení v Belgii jsou nižší než v jiných členských státech, například ve Spojeném království, irelevantní.
76. V každém případě, jak již bylo uvedeno, odůvodnění výjimky ze zásady volného pohybu zboží na základě článku 30 ES nebo na základě kategorických požadavků uznaných judikaturou Společenství lze prokázat pouze odvoláním se na okolnosti konkrétního případu(31) . I když tedy lze nezbytnost náležitého ověřování celkové funkčnosti systému požární signalizace v určitém prostředí před jeho uvedením do provozu v podstatě akceptovat, výše uvedený proces získání typového schválení od BOSEC by vyžadoval podrobnější odůvodnění ze strany belgických orgánů, aby mohl být případně považován za přiměřený. Belgické orgány však takový specifický důkaz neposkytly.
77. Konečně, v odpověď na tvrzení belgické vlády, které se týká probíhajících změn ve vnitrostátních opatřeních vyžadujících typové schválení ze strany BOSEC, stačí připomenout, že podle ustálené judikatury se musí existence nesplnění povinnosti posuzovat vzhledem ke stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku. Změny, ke kterým došlo následovně, nemohou být Soudním dvorem zohledněny(32) .
78. Za těchto podmínek povinnost, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě, ale nemají označení CE, podléhaly typovému schválení BOSEC bez dostatečného zohlednění zkoušek a testů provedených v členském státě původu, je zjevně nepřiměřená cíli veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví a života lidí a zvířat nebo ochrany rostlin, a proto ji nelze odůvodnit některým z důvodů obecného zájmu, které upravuje článek 30 ES, nebo některým z kategorických požadavků stanovených judikaturou Soudního dvora.
V – K nákladům řízení
79. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Komise v tomto řízení náhradu nákladů řízení požadovala.
VI – Závěry
80. Vzhledem na výše uvedenému navrhuji, aby Soudní dvůr:
„1) určil, že Belgie tím, že požaduje, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě, ale nejsou opatřeny označením CE: 1) odpovídaly specifické belgické normě (nazvané ‚norma NBN S21-100‘); 2) podléhaly typovému schválení ‚BOSEC‘, přičemž tuto překážku ještě zvětšují nepřiměřené náklady na takovéto schválení; 3) podrobily se testům a zkouškám souvisejícím s uvedeným typovým schválením, které v zásadě zdvojují kontroly již provedené v rámci jiných řízení v jiném členském státě, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 28 ES;
2) uložil Belgickému království náhradu nákladů řízení.“
(1) .
(2)
–	Označení CE zahrnuje předpoklad, že výrobky takto označené splňují „základní požadavky“ stanovené v přílohách ke směrnicím „nového přístupu“, pokud jde o výsledky, kterých má být dosaženo, nebo rizika, se kterými je třeba se vypořádat, a proto se mohou volně pohybovat v rámci Společenství. Tyto základní požadavky definují výsledky, kterých má být dosaženo, nebo rizika, se kterými je třeba se vypořádat, ale neuvádí ani neupravují v tomto směru žádná technická řešení. Viz dále Komise ES, Příručka pro zavádění směrnic založených na novém přístupu a globálním přístupu, 2000, s. 27 a násl.
(3)
–	Evropský výbor pro normalizaci (zkratka „CEN“ je odvozená z francouzského názvu „Comité Européen de Normalisation“).
(4)
–	Viz Komise ES, Příručka pro zavádění směrnic založených na novém přístupu a globálním přístupu,
2000, s. 27 a násl. Viz také stanovisko generální advokátky E. Sharpston ze dne 21. listopadu 2006 ve věci Medipac (C‑6/05, Sb. rozh. s. I‑4557, poznámka pod čarou 5).
(5)
–	Úř. věst. L 40, s. 12; Zvl. vyd. 13/09, s. 296.
(6)
–	Zařízení požární signalizace podléhají pověření vydanému podle článku 7 směrnice 89/106.
(7)
–	Viz zejména Příručka pro zavádění směrnic založených na novém přístupu a globálním přístupu,
uvedené v poznámce pod čarou 2 výše.
(8)
–	Komise pravidelně zveřejňuje názvy a odkazy harmonizovaných norem v rámci směrnice 89/106/EHS v Úř. věst. pod názvem „Sdělení Komise v rámci provádění směrnice Rady 89/106/EHS ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se stavebních výrobků“. Viz například, jak uvádí Komise, Úř. věst. 2002, C 320,
s. 5, a nejnovější verze, Úř. věst. 2006, C 134, s. 1. Každé sdělení zahrnuje a aktualizuje obsah sdělení předcházejícího.
(9)
–	Pravidelně opakující se sdělení v rámci provádění směrnice 89/106/EHS uvádí: „Datum ukončení období souběžné platnosti je stejné jako datum zrušení národních technických specifikací, které jsou v rozporu; po tomto datu musí být předpoklad shody založen na harmonizovaných evropských specifikacích“. Viz například Úř. věst. 2002, C320, s. 5, a Úř. věst. 2006, C 134, s. 1.
(10)
–	Týkala se následujících norem: EN 54-3 (Sirény), EN 54-5 (Hlásiče teplot – Bodové hlásiče), EN 54-7 (Hlásiče kouře – Hlásiče bodové využívající rozptýleného světla, vysílaného světla a ionizace).
(11)
–	Viz zejména rozsudky ze dne 11. července 1974, Dassonville (8/74, Recueil, s. 837, bod 5); ze dne 12. března 1987, Komise v. Německo, zvaný „Zákon o čistotě piva“ (178/84, Recueil, s. 1227, bod 27); ze dne 24. listopadu 1993, Keck a Mithouard (spojené věci C‑267/91 a C‑268/91, Recueil, s. I‑6097, bod 11); ze dne 23. září 2003, Komise v. Dánsko (C‑192/01, Recueil, s. I‑9693, bod 39); a ze dne 5. února 2004, Komise v. Itálie (C‑270/02, Recueil, s. I‑1559, bod 18); ze dne 24. listopadu 2005, Schwarz (C‑366/04, Sb. rozh. s. I‑10139, bod 28), a ze dne 14. září 2006, Alfa Vita Vassilopoulos (spojené věci C‑158/04 a C‑159/04, Sb. rozh. s. I‑8135, bod 15).
(12)
–	Rozsudek ze dne 20. února 1979, Rewe-Zentral, zvaný „Cassis de Dijon“, (120/78 Recueil, s. 649, bod 14).
(13)
–	Viz například rozsudek ze dne 15. září 1994, Houtwipper (C‑293/93, Recueil, s. I‑4249, bod 11) a ze dne 14.června 2001, Komise v. Francie (C‑84/00, Recueil, s. I‑4553, bod 24).
(14)
–	Viz rozsudek ze dne 8.května 2003, ATRAL (C‑14/02, Recueil, s. I‑4431, bod 63).
(15)
–	Viz mimo jiné rozsudky ze dne 30. listopadu 2000, Komise v. Belgie (C‑384/99, Recueil, s. I‑10633, bod 16); ze dne 15. března 2001, Komise v. Francie (C‑147/00, Recueil, s. I‑2387, bod 26), a ze dne 15. července 2004, Komise v. Portugalsko (C‑272/01, Sb. rozh. s. I‑6767, bod 29).
(16)
–	Viz bod 36 výše.
(17)
–	Norma EN 54-3.
(18)
–	Norma EN 54-4.
(19)
–	Norma EN 54-5.
(20)
–	Viz například rozsudek ze dne 14. září 2006, Alfa Vita Vassilopoulos (uvedený výše v poznámce pod čarou 11, bod 20 a uváděná judikatura).
(21)
–	Viz rozsudky ze dne 27. června 1996, Brandsma (C‑293/94, Recueil, s.I‑3159, bod 11), a ze dne 10. listopadu 2005, Komise v. Portugalsko (C‑432/03, Sb. rozh. s. I‑9665, bod 44).
(22)
–	Viz rozsudky ze dne 30. listopadu 1983, Van Bennekom (C‑227/82, Recueil, s. 3883, bod 39), a ze dne 13. března 1997, Morellato (C‑358/95, Recueil, s. I‑1431, bod 14).
(23)
–	Viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 8. května 2003, ATRAL (uvedený v poznámce pod čarou 14, bod 67).
(24)
–	Viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 22. ledna 2002, Canal Satélite (C‑390/99, Recueil, s. I‑607, bod 37 a uváděná judikatura).
(25)
–	Viz například rozsudky ze dne 27. června 1996, Brandsma (uvedený v poznámce pod čarou 21, bod 6) a ze dne 17. září 1998, Jean Harpegnies (C‑400/96, Recueil, s. I‑5121).
(26)
–	Viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 8. května 2003, ATRAL (uvedený v poznámce pod čarou 14, bod 62) a ze dne 22. ledna 2002, Canal Satélite (uvedený v poznámce pod čarou 24, body 12, 25 a 29).
(27)
–	Viz rozsudek ze dne 10. listopadu 2005, Komise v. Portugalsko (uvedený v poznámce pod čarou 21, bod 41).
(28)
–	Viz rozsudky ze dne 17. prosince 1981, Frans-Nederlandse Maatschappij voor Biologische Producten (272/80, Recueil, s. 3277, bod 14), a ze dne 27. června 1996, Brandsma (uvedený v poznámce pod čarou 21, bod 12).
(29)
–	Viz rozsudky ze dne 22. ledna 2002, Canal Satélite (uvedený v poznámce pod čarou 24, bod 36) a ze dne 10. listopadu 2005, Komise v. Portugalsko (uvedený v poznámce pod čarou 21, bod 45).
(30)
–	Viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 22. ledna 2002, Canal Satélite (uvedený v poznámce pod čarou 24, bod 41).
(31)
–	Viz rozsudek ze dne 8. května 2003, ATRAL (uvedený v poznámce pod čarou 14, bod 67).
(32)
–	Viz mimo jiné rozsudky ze dne 30. listopadu 2000, Komise v. Belgie (uvedený v poznámce pod čarou 15, bod 16); ze dne 15. března 2001, Komise v. Francie(uvedený v poznámce pod čarou 15, bod 26) a ze dne 15. července 2004, Komise v. Portugalsko (uvedený v poznámce pod čarou 15, bod 29).