Жалба, подадена на 6 януари 2014 г. — Bos и др./Парламент и Съвет
(Дело T-23/14)
Език на производството: френски
Страни
Жалбоподатели: Mark Bos (Анкара, Турция); Estelle Kadouch (Йерусалим, Израел); Siegfried Krahl (Лаго Сул, Бразилия) и Eric Lunel (Дакар, Сенегал) (представител: F. Krenc, avocat)
Ответници: Съвет на Европейския съюз и Европейски парламент
Искания
Жалбоподателите искат от Общия съд:
настоящата жалба да бъде обявена за допустима и основателна;
поради това Регламент № 1023/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 22 октомври 2013 година за изменение на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители на Европейския съюз да бъде отменен в частта, в която се изменя приложение X към този правилник (член 1, № 70);
ответниците да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски.
Правни основания и основни доводи
В подкрепа на жалбата си жалбоподателите, които са договорно наети служители и длъжностни лица в делегации на Европейския съюз, изтъкват шест правни основания.
Първото правно основание е изведено от нарушение на принципа на равно третиране, на членове 20, 21 и 31, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), тъй като с изменението на Правилника за длъжностните лица на Европейския съюз и на Условията за работа на другите служители драстично и внезапно се намалявал годишният отпуск, на който изпратените на работа в трета страна длъжностни лица и служители имат право. Според жалбоподателите обжалваният регламент не отчита особеното положение на тези длъжностни лица и служители.
Второто правно основание е изведено от нарушение на член 8 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (наричана по-нататък „ЕКПЧ“) и на членове 7 и 31, параграф 2 от Хартата, тъй като изменението на Правилника за длъжностните лица и на Условията за работа на другите служители не зачитало личния и семеен живот на жалбоподателите предвид обстоятелството, че годишният отпуск, на който имат право, се намалявал почти наполовина и това намаляване необосновано затруднявало техния личен и семеен живот.
Третото правно основание е изведено от нарушение на принципа на пропорционалност.
Четвъртото правно основание е изведено от нарушение на принципа на защита на оправданите правни очаквания, тъй като предимствата при работа в трета страна, които били определящи за избора на жалбоподателите, внезапно отпаднали с изменението на приложение X към Правилника за длъжностните лица.
Петото правно основание е изведено от нарушение на член 10 от Правилника за длъжностните лица, на членове 12, 27 и 28 от Хартата и на член 11 от ЕКПЧ, поради липсата на информация, на консултации и на съгласуване в хода на процедурата, приключила с изменението на приложение X към Правилника за длъжностните лица.
Шестото правно основание е изведено от нарушение на принципите на добра законодателна практика и по специално на задължението за пълнота и на задължението за мотивиране, както поради липсата на адекватна информация и адекватни консултации с Комитета по правилника за персонала и синдикалните организации в хода на процедурата, приключила с изменението на приложение X към Правилника за длъжностните лица, така и поради липсата на мотиви на решенията относно това приложение.