62023CO0058
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА (oсми състав)
27 септември 2023 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Пространство на свобода, сигурност и правосъдие — Политика относно убежището — Общи процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила — Директива 2013/32/ЕС — Членове 22 и 23 — Право на правна помощ и представителство — Член 46, параграф 4 — Разумен срок за обжалване — Член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз — Право на ефективни правни средства за защита пред съд — Отхвърляне на молба за международна закрила като явно недопустима по реда на бързо производство“
По дело C‑58/23 [Abboudnam] (
i
)
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Upravno sodišče (Административен съд, Словения) с акт от 31 януари 2023 г., постъпил в Съда на 6 февруари 2023 г., в рамките на производство по дело
Y.N.
срещу
Republika Slovenija
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: M. Safjan, председател на състава, N. Piçarra (докладчик) и N. Jääskinen, съдии,
генерален адвокат: T. Ćapeta,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, да се произнесе с мотивирано определение в съответствие с член 99 от Процедурния правилник на Съда,
постанови настоящото
Определение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 46, параграф 4 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 2013 г., стр. 60) във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между Y.N. и Republika Slovenija (Република Словения) относно решението на Министерството на вътрешните работи на последната (наричано по-нататък „Министерството на вътрешните работи“) да отхвърли като явно неоснователна, в рамките на бързо производство, подадената от Y.N. молба за международна закрила (наричано по-нататък „разглежданото по главното производство решение“).
Правна уредба
Правото на Съюза
3
Съображения 20, 23, 25 и 50 от Директива 2013/32 гласят:
„(20)
При точно определени обстоятелства, когато съществува вероятност дадена молба да е неоснователна […], държавите членки следва да са в състояние да ускорят процедурата по разглеждане, по-специално чрез въвеждане на по-кратки, но разумни срокове за определени процедурни стъпки, без да се засягат точността и пълнотата на разглеждането, както и ефективният достъп на кандидата до основни принципи и гаранции, предвидени в настоящата директива.
[…]
(23)
В процедурите по обжалване и при определени условия на кандидатите следва да бъде осигурена безплатна правна помощ и представителство от лица, които имат право да ги предоставят съгласно националното законодателство. Освен това, на всички етапи от процедурата кандидатите следва да имат правото да се консултират на собствени разноски с правни съветници или консултанти, допуснати или които имат необходимото разрешение да извършват такава дейност съгласно националното законодателство.
[…]
(25)
В интерес на правилното определяне на лицата, които се нуждаят от закрила като бежанци по смисъла на член 1 от [Конвенцията за статута на бежанците, подписана в Женева на 28 юли 1951 г. [Recueil des traités des Nations unies, том 189, стр. 150, № 2545 (1954)], допълнена и изменена с Протокола за статута на бежанците, подписан в Ню Йорк на 31 януари 1967 г.] или като лица, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, всеки кандидат следва да има ефективен достъп до процедурите, възможност да сътрудничи и да влиза във връзка по подходящия начин с компетентните органи, за да представи съответните факти по своя случай, както и да разполага с достатъчни процедурни гаранции за разглеждане на молбата му на всички етапи на процедурата. Междувременно процедурата по разглеждане на молбата му за международна закрила следва да осигури по принцип на кандидата поне […] достъп до преводачески услуги, за да изложи аргументите си, ако бъде разпитан от органите, […] да има право на правен или друг съветник, както и право да бъде информиран за правното си положение в решителните етапи на процедурата на език, който той разбира или за който има разумни основания да се счита, че той разбира, както и, в случай на неблагоприятно решение, да има право на ефективна защита пред съд.
[…]
(50)
Съгласно един от основните принципи на правото на Съюза, решенията по молба за международна закрила […] следва да могат ефективно да бъдат обжалвани пред съответния съд“.
4
Член 12 от тази директива, озаглавен „Гаранции за кандидатите“, гласи:
„1.   По отношение на процедурите по глава III държавите членки гарантират, че всички кандидати се ползват от следните гаранции:
[…]
б)
трябва да им бъдат осигурени, когато е необходимо, услугите на преводач за представяне на техния случай пред компетентните органи. Държавите членки считат, че е необходимо предоставянето на преводачески услуги, най-малкото когато кандидатът е поканен на интервю, както е посочено в членове 14—17 и 34, и когато не може да се осигури адекватен контакт при отсъствие на тези услуги. В такъв случай, както и в другите случаи, при които компетентните органи желаят да изслушат кандидата, тези услуги се заплащат с държавни средства;
[…]
2.   По отношение на процедурите по глава V държавите членки гарантират, че всички кандидати се ползват с гаранции, които са равностойни на тези по параграф 1, букви б)—д)“.
5
Член 20, параграф 1 от посочената директива предвижда, че държавите членки гарантират безплатната правна помощ и представителство да бъдат предоставяни при поискване в процедурите по обжалване, предвидени в член 46.
6
Член 22, параграф 1 от същата директива гарантира на кандидатите възможност да се консултират, за своя собствена сметка и по ефективен начин, с правен или друг съветник, който е признат или оправомощен за такъв по националното право, по въпроси, които са свързани с молба за международна закрила, на всеки етап от процедурата, включително след отрицателно решение.
7
Член 23 параграф 1, първа алинея от Директива 2013/32 уточнява, че този правен или друг съветник трябва да има „достъп до информацията, събрана в досието на кандидата, въз основа на която се взема или ще бъде взето решение“.
8
Озаглавен „Право на ефективна защита“, член 46, параграфи 1 и 4 от тази директива предвижда:
„1.   Държавите членки гарантират, че кандидатите разполагат с право на ефективна защита пред съд срещу следното:
a)
решение относно тяхната молба за международна закрила […]
[…]
4.   Държавите членки предвиждат разумни срокове и други необходими правила, за да може кандидатът да упражни своето право на ефективна защита съгласно параграф 1. Сроковете не може да правят невъзможно или прекалено трудно упражняването на това право“.
Словенското право
9
Член 70, параграф 1, първо изречение от Zakon o mednarodni zaščiti (Закон за международната закрила) от 4 март 2016 г. (Uradni list RS, бр. 16/17, наричан по-нататък „ZMZ-1“) определя срок от 15 дни, считано от уведомяването за административен акт на компетентен орган, за подаване на жалба срещу този акт до Upravno sodišče (Административен съд, Словения). Когато такъв акт е приет в рамките на бързо производство, този член 70, параграф 1, второ изречение намалява този срок на три дни, считано от уведомяването за акта.
10
От член 111, параграфи 2 и 4 от Zakon o pravdnem postopku (Граждански процесуален кодекс) от 15 март 1999 г. (Uradni list RS, бр. 73/07) във връзка с член 22, параграф 1 от Zakon o upravnem sporu (Закон за административното съдопроизводство) от 28 септември 2006 г. (Uradni list RS, бр. 105/06) е видно, че ако срокът е определен в дни, той започва да тече от първия ден, следващ деня на уведомяването или на връчването на посочения акт. Когато последният ден от срока е събота, неделя, празничен ден или друг предвиден в националния закон неприсъствен ден, срокът изтича в края на първия следващ присъствен ден.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
11
Разглежданото по главното производство решение, с което Министерството на вътрешните работи е отхвърлило като явно неоснователна молбата за международна закрила, подадена от Y.N., марокански гражданин, е прието по реда на бързо производство. В съответствие с член 70, параграф 1, второ изречение от ZMZ-1 срокът за обжалване на такова решение е намален от петнадесет на три дни, считано от уведомяването за това решение.
12
Y.N. сезира Upravno sodišče (Административен съд), запитващата юрисдикция, с жалба срещу разглежданото по главното производство решение, като изтъква, от една страна, че тъй като е бил уведомен за това решение на 23 декември 2022 г., преди двата почивни дни в края на седмицата, ефективният срок за обжалване е бил ограничен до един работен ден. От друга страна, макар да говори само арабски, той не разполагал с преводач, поради което не бил в състояние да общува надлежно с пълномощника си, а общуването между тях се свеждало до размяна на кратки съобщения (SMS) с помощта на сайт за превод. Тези обстоятелства не му позволили да подготви надлежно жалбата си, в нарушение на правото му на ефективна съдебна защита.
13
Запитващата юрисдикция потвърждава, че в случая последният ден от срока за обжалване, започнал да тече на 24 декември 2022 г., е бил 26 декември 2022 г., празничен ден в Словения, поради което този срок е изтекъл в края на първия следващ работен ден, а именно 27 декември 2022 г.
14
Освен това тази юрисдикция отбелязва, че обстоятелствата в конкретния случай се различават от тези по делото, по което е постановено решение от 9 септември 2020 г., Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Отхвърляне на последваща молба —Срок за обжалване) (C‑651/19, EU:C:2020:681), в което Съдът постановява, че член 46 от Директива 2013/32 във връзка с член 47 от Хартата допуска национална правна уредба, която за обжалването по съдебен ред на решение за обявяване на последваща молба за международна закрила за недопустима предвижда десетдневен преклузивен срок, включващ празничните и почивните дни, считано от връчването на това решение, стига, първо, тези кандидати за международна закрила да могат в този срок да упражнят ефективно процесуалните права и гаранции, признати им с Директива 2013/32.
15
Макар да признава, че за обжалването на решение, с което се отхвърля явно неоснователна молба за международна закрила, може да бъде предвиден срок, по-кратък от петнадесетдневния срок в обикновеното производство, запитващата юрисдикция все пак счита, че предвиденият в рамките на бързото производство тридневен срок е по непропорционален начин по-неблагоприятен от предвидения за обикновеното производство.
16
При тези условия Upravno sodišče (Административен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 46, параграф 4 от [Директива 2013/32] във връзка с член 47 от Хартата да се тълкува в смисъл, че не допуска национална процесуална разпоредба като член 70, параграф 1, второ изречение от ZMZ-1, която за целите на подаването на жалба срещу решение на компетентния орган, с което се отхвърля като явно неоснователна молба в рамките на бързо производство, предвижда тридневен преклузивен срок, считано от съобщаването на това решение, включващ празничните и почивните дни, като този срок може да изтече в края на първия следващ присъствен ден?“.
Производството пред Съда
По искането за разглеждане по реда на спешното преюдициално производство
17
С отделен акт, подаден в секретариата на 6 февруари 2023 г., запитващата юрисдикция иска делото да бъде разгледано по реда на спешното преюдициално производство, като изтъква, от една страна, че тълкуването на член 46, параграф 4 от Директива 2013/32, което е поискала от Съда, би имало влияние върху разглеждането на подобни жалби, подадени до нея, и от друга страна, че повдигнатият в конкретния случай правен въпрос — поради това че се отнася до правото на ефективна съдебна защита — по естеството си обосновава отговор в най-кратък срок.
18
С решение от 16 февруари 2023 г. трети състав на Съда, определен в съответствие с член 108, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда, отхвърля това искане с мотива, че условието, свързано със спешността, не е изпълнено.
19
Що се отнася до първия изтъкнат от запитващата юрисдикция мотив, трети състав на Съда отбелязва, че големият брой лица или правни положения, потенциално засегнати от акта, който запитващата юрисдикция трябва да постанови, след като е сезирала Съда с преюдициално запитване, не може сам по себе си да представлява изключително обстоятелство от естество да обоснове прилагането на спешното преюдициално производство. Що се отнася до втория мотив, изведен от това, че всяко преюдициално запитване за тълкуване на разпоредба, свързана с правото на ефективна съдебна защита, изисква Съдът да даде бърз отговор, този състав приема, че такъв мотив не може сам по себе си да е достатъчен, за да обоснове разглеждането на делото по реда на спешното производство, тъй като то представлява процесуален способ, който следва да се прилага в случай на извънредна неотложност.
20
Впрочем трети състав на Съда припомня, че основният критерий, за да се определи дали е изпълнено условието за спешност, е дали жалбоподателят по главното производство е лишен от свобода (решение от 12 януари 2023 г., MV (Определяне на общо наказание), C‑583/22 PPU, EU:C:2023:5, т. 45) и отбелязва, че от преписката по делото, с която разполага Съдът, е видно, че на този жалбоподател не е наложена никаква мярка, свързана с лишаване от свобода. Той отбелязва също, че доколкото по силата на националното право посоченият жалбоподател не може да бъде експулсиран, докато решението по молбата му за издаване на разрешение за пребиваване не е влязло в сила, опасността от извеждане към страна, където би могъл да бъде застрашен от смъртно наказание, изтезание или друго нечовешко или унизително отношение или наказание, може да бъде изключена.
По искането за разглеждане по реда на бързо производство
21
Запитващата юрисдикция прави и искане за разглеждане по реда на бързото производство по член 105 от Процедурния правилник, което се основава на същите мотиви като изложените в подкрепа на искането ѝ за разглеждане по реда на спешното преюдициално производство, посочени в точка 17 от настоящото определение. Това искане е отхвърлено с решение на председателя на Съда от 1 март 2023 г. по същите съображения като изложените в точка 19 от настоящото определение.
По преюдициалния въпрос
22
Съгласно член 99 от Процедурния правилник, когато отговорът на преюдициален въпрос се налага недвусмислено от съдебната практика или отговорът на такъв въпрос не оставя място за разумно съмнение, Съдът може във всеки един момент да се произнесе с мотивирано определение по предложение на съдията докладчик и след изслушване на генералния адвокат.
23
Решено е тази разпоредба да се приложи по настоящото дело.
24
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 46, параграф 4 от Директива 2013/32 в светлината на член 47, първа алинея от Хартата трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда тридневен срок, включващ празничните и почивните дни, за обжалване по съдебен ред на решение, с което молба за международна закрила, приета в рамките на бързо производство, се отхвърля като явно неоснователна.
25
Член 46, параграфи 1 и 4 от тази директива във връзка със съображение 50 от нея задължава държавите членки да предвидят разумни срокове за правна защита и други необходими правила, за да може кандидатът да упражни своето право на ефективна защита пред съд. Тази разпоредба уточнява и че сроковете не могат да правят невъзможно или прекалено трудно упражняването на това право.
26
Характеристиките на обжалването, предвидено в член 46, параграф 4 от Директива 2013/32, трябва да се определят в съответствие с член 47 от Хартата, съгласно който всеки, чиито права и свободи, гарантирани от правото на Съюза, са били нарушени, има право на ефективни правни средства за защита пред съд в съответствие с предвидените в последната разпоредба условия (решение от 9 септември 2020 г., Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Отхвърляне на последваща молба — Срок за обжалване), C‑651/19, EU:C:2020:681, т. 27). Така член 46, параграф 4 от тази директива не допуска нито една национална мярка, която възпрепятства ефективното упражняване на правните средства за защита, предвидени в параграф 1 от този член (вж. по аналогия решение от 22 юни 2023 г., K.B. и F.S. (Служебно разглеждане по наказателни дела), C‑660/21, EU:C:2023:498, т. 37).
27
От това следва, че когато държавите членки определят срокове за обжалване в изпълнение на разпоредба от правото на Съюза като този член 46, параграф 4, те са длъжни в съответствие с член 51, параграф 1 от Хартата да осигурят спазването на правото на ефективни правни средства за защита пред съд, закрепено в член 47 от Хартата, което право е конкретизирано в посочения член 46 (вж. в този смисъл решения от 19 декември 2019 г., Deutsche Umwelthilfe, C‑752/18, EU:C:2019:1114, т. 34, и от 22 юни 2023 г., K.B. и F.S. (Служебно разглеждане по наказателни дела), C‑660/21, EU:C:2023:498, т. 40).
28
Както следва от съображение 20 от Директива 2013/32, тези срокове трябва във всички случаи да бъдат разумни и да не засягат точността и пълнотата на разглеждането на подадената молба, както и ефективното упражняване от кандидата на правата, които тази директива му признава. По-нататък, както се уточнява в съображение 25 от посочената директива, всеки кандидат трябва да има ефективен достъп до процедурите, възможност да сътрудничи и да влиза във връзка по подходящия начин с компетентните органи, за да представи съответните факти по своя случай, и да разполага с достатъчни процедурни гаранции за разглеждане на молбата му на всички етапи на процедурата.
29
Освен това от член 12, параграф 1, буква б) във връзка с параграф 2 от Директива 2013/32 следва, че що се отнася до производствата за обжалване по съдебен ред, всички кандидати трябва да се ползват, доколкото е необходимо, от гаранциите, равностойни на предвидените за административното обработване на молбите за международна закрила, а именно, наред с останалото, от услугите на преводач за представяне на техния случай пред компетентните органи.
30
Също така, за да се позволи на кандидатите да упражнят правото си на ефективни правни средства за защита пред съд, член 22 от Директива 2013/32 във връзка със съображение 23 от нея гарантира на тези кандидати правото на всеки етап от процедурата да се ползват от правна помощ и представителство, които могат да бъдат безплатни в съответствие с член 20 от тази директива, включително след отрицателно решение. Освен това член 23 от посочената директива гарантира на правния съветник на кандидата достъп до информацията, събрана в досието на последния, въз основа на която е взето или ще бъде взето решение (решение от 9 септември 2020 г., Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Отхвърляне на последваща молба — Срок за обжалване), C‑651/19, EU:C:2020:681, т. 62).
31
От това следва, че за да бъдат спазени изискванията, произтичащи от член 46, параграф 4 от Директива 2013/32 в светлината на член 47, първа алинея от Хартата, срокът за обжалване може да се счита за фактически достатъчен, за да се подготви и подаде ефективна жалба пред съд, само ако кандидатът е в състояние в такъв срок да упражни ефективно процесуалните права, посочени в предходната точка от настоящото определение.
32
От акта за преюдициално запитване обаче е видно, че тъй като Министерството на вътрешните работи не е предоставило преводач на разположение на пълномощника на жалбоподателя по главното производство в разглеждания по главното производство срок за обжалване, разговорите между последните са се свеждали до размяна на SMS с помощта на сайт за превод. От това следва и че Министерството на вътрешните работи не е дало никакъв отговор на искането за достъп до информацията, събрана в досието на жалбоподателя по главното производство, подадено от неговия пълномощник, което според запитващата юрисдикция се е дължало на факта, че разглежданото по главното производство решение е било връчено на този жалбоподател малко преди един неприсъствен ден.
33
При тези условия — като запитващата юрисдикция следва да извърши необходимите проверки — срок за обжалване като разглеждания по главното производство, доколкото може на практика да лиши кандидат от правото му да ползва услуги на преводач, за да представи случая си пред компетентните органи, гарантирано от член 12, параграф 1, буква б) и параграф 2 от Директива 2013/32, от правото му на правна помощ и представителство, гарантирано в член 22 от тази директива, както и от правото му на достъп до информацията, събрана в досието, предвидено в член 23 от посочената директива, не гарантира правото на ефективно правно средство за защита пред съд, предвидено в член 47 от Хартата.
34
С оглед на гореизложените съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 46, параграф 4 от Директива 2013/32 в светлината на член 47 от Хартата трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, която предвижда тридневен срок, включващ празничните и почивните дни, за подаване на жалба по съдебен ред срещу решение, с което се отхвърля като явно неоснователна молба за международна закрила в рамките на бързо производство, при положение че такъв срок може да възпрепятства ефективното упражняване на правата, гарантирани в член 12, параграф 1, буква б) и параграф 2, както и в членове 22 и 23 от тази директива.
По съдебните разноски
35
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски.
Поради изложените съображения Съдът (осми състав) определи:
Член 46, параграф 4 от Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила в светлината на член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз
трябва да се тълкува в смисъл, че
не допуска национална правна уредба, която предвижда тридневен срок, включващ празничните и почивните дни, за подаване на жалба по съдебен ред срещу решение, с което се отхвърля като явно неоснователна молба за международна закрила в рамките на бързо производство, при положение че такъв срок може да възпрепятства ефективното упражняване на правата, гарантирани в член 12, параграф 1, буква б) и параграф 2, както и в членове 22 и 23 от тази директива.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: словенски.
(
i
)	Името на настоящото дело е измислено. То не съвпада с истинското име на никоя от страните в производството.