Жалба, подадена на 22 юли 2021 г. от Европейската комисия срещу решението, постановено от Общия съд (седми разширен състав) на 12 май 2021 г. по съединени дела T-816/17 и T-318/18, Люксембург и Amazon/Комисия
(Дело C-457/21 P)
Език на производството: английски и френски
Страни
Жалбоподател: Европейска комисия (представители: P.-J. Loewenthal, F. Tomat)
Други страни в производството: Велико херцогство Люксембург, Amazon.com, Inc., Amazon EU Sàrl, Ирландия
Искания на жалбоподателя
Жалбоподателката моли Съда:
да отмени решение на Общия съд (седми разширен състав) от 12 май 2021 г. по съединени дела T-816/17 и T-318/18, Luxembourg и др./Комисия,
да отхвърли първото основание по дело T-816/17 и второто, четвъртото, петото и осмото основания по дело T-318/18,
да върне делото на Общия съд за ново разглеждане на основанията, които които още не са били разгледани, и
при условията на евентуалност, да постанови сам окончателно решение по делата в съответствие с правомощията си по член 61, първа алинея, второ изречение от Статута на Съда на Европейския съюз, и
да не се произнася по съдебните разноски във връзка с настоящото производство, ако върне делото на Общия съд, или да осъди Luxembourg, Amazon EU S.à.r.l и Amazon.com, Inc. да заплатят всички разноски по производството, ако сам постанови окончателно решение по делото.
Основания и основни доводи
Комисията изтъква две основания срещу обжалваното съдебно решение.
Първо основание за обжалване: отхвърляйки първата констатация от Решението1 за наличие на предимство, Общият съд нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС, не изложил мотиви, нарушил процесуални правила и изопачил Решението В рамките на това основание за обжалване са изтъкнати две твърдения:
Първо твърдение: В точки 162—251 от съдебното решение, Общият съд допуснал грешка, когато отхвърлил функционалния анализ на Amazon Europe Technologies SCS („LuxSCS“) и избора му на LuxSCS като тествана страна на основание на това, че LuxSCS притежавало правото на собственост върху нематериалните активи, предоставило ги на Amazon EU S.à.r.l („LuxOpCo“) и участвало финансово в разработването им. По този начин той тълкувал и приложил неправилно принципа на сделката между несвързани лица, което представлява нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с условието за предимство, и не изложил мотиви, тъй като мотивите му са противоречиви и неадекватни. Освен това Общият съд неправомерно използвал доводи по своя инициатива, за да отхвърли избора от Решението на LuxSCS като тествана страна на основание на това, че няма съпоставими независими търговски дружества, с които да се приложи методът на транзакционната нетна печалба („МТНП“) към LuxSCS. По този начин Общият съд превишил правомощията си за съдебен контрол, което е процесуално нарушение и нарушение на правото на Комисията на защита и изопачил Решението.
Второ твърдение: В точки 257—295 от съдебното решение Общият съд допуснал грешка, като отхвърли изчислението от Решението на възнаграждението, която отговаря на принципа за сделка между несвързани лица, дължимо от LuxOpCo на LuxSCS, на основание на това, че като тествана страна LuxSCS трябвало да има право на пазарната стойност на лицензираните нематериални активи и че LuxSCS не предоставяло услуги с ниска добавена стойност. По този начин Общият съд тълкувал и приложил неправилно принципа за сделка между несвързани лица, нарушил процесуалните правила, изопачил Решението и не изпълнил задължението си да изложи мотиви.
Второ основание за обжалване: отхвърляйки първата констатация от Решението за наличието на предимство, направена при условията на евентуалност, Общият съд не изпълнил изискването относно необходимия стандарт на доказване на констатация относно предимството, нарушил член 107, параграф 1 ДФЕС, не изложил мотиви и нарушил процесуални правила. В рамките на това основание за обжалване са изтъкнати три твърдения:
Първо твърдение: Макар в точки 310 и 513 от съдебното решение Общият съд да приел правилен стандарт за доказване на констатацията, за да установи наличие на предимство, всъщност той приложил различен, по-стриктен стандарт, за да отхвърли първата констатация от Решението, направена при условията на евентуалност, за наличието на предимство в точки 503—538 от съдебното решение. По този начин Общият съд не изпълнил изискването относно необходимия стандарт на доказване на констатация относно предимството и не изложил мотиви, тъй като мотивите му са противоречиви.
Второ твърдение: В точки 314—442 от съдебното решение, Общият съд неправилно се позовал на функции, изпълнявани от установените в САЩ дружествата от групата Amazon, в подкрепа на извода си, че Комисията преувеличила сложността на функциите, изпълнявани от LuxOpCo във връзка с лицензираните нематериални активи. Освен това той не обяснил защо счита, че функциите, изпълнявани от LuxOpCo във връзка с марката Amazon и с дейностите на групата Amazon в Европа по продажба на дребно и по предоставяне на услуги, не са уникални. По този начин, Общият съд тълкувал и приложил неправилно принципа за сделка между несвързани лица, което е нарушение на член 107, параграф 1 ДФЕС във връзка с условието за наличие на предимство, и не изложил мотиви, тъй като мотивите му са неадекватни.
Трето твърдение: В точки 499—537 от съдебното решение Общият съд неправомерно използвал доводи по своя инициатива, за да отхвърли първата констатация от Решението за наличието на предимство, направена при условията на евентуалност, основавайки се на това, че използваният от Комисията метод за разпределяне на печалбата в неговия вариант с анализ на вноските не доказва, че данъчното становище непременно води до предимство. По този начин, Общият съд превишил правомощията си за съдебен контрол, което е процесуално нарушение и нарушение на правото на Комисията на защита.
____________
1     Решение (ЕС) 2018/859 на Комисията от 4 октомври 2017 година относно държавна помощ SA.38944 (2014/C) (ex 2014/NN), приведена в действие от Люксембург в полза на Amazon (ОВ L 153, 2018 г., стр. 1, наричано по-нататък „Решението“).