Sag anlagt den 18. maj 2020 – Ruiz-Ruiz mod Kommissionen
(Sag T-293/20)
Processprog: italiensk
Parter
Sagsøger: Vanesa Ruiz-Ruiz (Alkmaar, Nederlandene) (ved advokat M. Velardo)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgerens påstande
Afgørelsen af 23. maj 2019, hvorved sagsøgeren blev udelukket fra udvælgelsesprøve EPSO/AD/371/19 på grund af manglende erhvervserfaring, annulleres.
Afgørelsen af 20. september 2019, hvorved der blev givet afslag på sagsøgerens anmodning om revurdering af udelukkelsen fra udvælgelsesprøve EPSO/AD/371/19, annulleres.
Afgørelsen af 7. februar 2020, hvorved den administrative klage i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, blev afslået, annulleres.
Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført tre anbringender.
Første anbringende om anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøven.
Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at selv om de to interne retsmidler er udtømt (indgivelse af en anmodning om revurdering til udvælgelseskomitéen og administrativ klage i henhold til artikel 90, stk. 2), er det stadig uklart, hvilket specifikt krav med hensyn til sagsøgerens erhvervserfaring, der ikke er opfyldt.
Andet anbringende om tilsidesættelse af lighedsprincippet.
Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøven er forpligtet til at sikre, at den ved sine bedømmelser af alle de ansøgere, der deltager i prøverne, overholder betingelserne om lighed og objektivitet, og at bedømmelseskriterierne er ensartede og anvendes ensartet på alle ansøgerne. Idet udvælgelseskomitéen afveg fra meddelelsen, sikrede den ikke objektiviteten og ligheden i forbindelse med efterprøvelsen af de særlige betingelser, hvilken efterprøvelse blev gennemført uden for lex specialis for udvælgelsesprøven.
Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder).
Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at udvælgelseskomitéen har begrundet den anfægtede afgørelse om afslag på sagsøgerens anmodning om revurdering yderst summarisk. Ud over de generelle udsagn og de henvisninger, som udvælgelseskomitéen har afgivet med hensyn til udvælgelseskriterierne uden en præcisering af indholdet, er den ikke kommet med nogen specifik forklaring, som gør sagsøgeren i stand til at forstå begrundelserne for dens afgørelse i forhold til sagsøgeren. Ifølge sagsøgeren kan det heraf udledes, at der reelt ikke er foretaget nogen revurdering, og at sagsøgerens ret til forsvar derfor er blevet tilsidesat tillige med selve meddelelsen, som foreskriver revurdering som et instrument til beskyttelse af ansøgerne.
Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 20. september 2019 er endvidere heller ikke begrundet, for så vidt som der ikke i detaljer er redegjort for de yderligere kriterier, som er fastsat af udvælgelseskomitéen som supplement til meddelelsen, og idet den ikke konkret henviser til sagsøgerens erhvervserfaring, selv om der findes en præcis beskrivelse heraf i ansøgningsskemaet. Ansættelsesmyndigheden har endvidere ikke anskuet den retlige og faktiske situation samlet set, idet den alene har taget den oprindelige afgørelse af 23. maj 2019 i betragtning og undladt at foretage nogen som helst analyse eller vurdering med hensyn til revurderingen.
____________