62025CO0137_INF
Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 10. november 2025 –
[Woluc] (
i
)
(Sag C-137/25)
» Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - besvarelse, der klart kan udledes af retspraksis - forbrugerbeskyttelse - direktiv 93/13/EØF - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - virkningerne af, at et vilkår findes urimeligt - aftale om lån mod pant i fast ejendom indekseret efter en udenlandsk valuta - fastsættelse af vekselkursen mellem valutaerne - det urimelige element i et vilkår om omregning - artikel 267 TEUF - lovgivning, der pålægger en lavere ret at følge en højere rets vurderinger - princippet om EU-rettens forrang - den nationale rets forpligtelser«
1.
EU-ret – forrang – national lovgivning, der pålægger en lavere ret at følge en højere rets vurderinger – vurderinger, der er i strid med Domstolens fortolkning af EU-retlige bestemmelser – ikke tilladt
(Art. 267 TEUF)
(jf. præmis 23-35 og konkl. 1)
2.
Præjudicielle spørgsmål – forelæggelse for Domstolen – forelæggelsespligt – national lovgivning, der pålægger en lavere ret at følge en højere rets vurderinger – vurderinger, der er i strid med Domstolens fortolkning af EU-retlige bestemmelser – ingen forelæggelsespligt for den lavere ret
(Art. 267 TEUF)
(jf. præmis 37-42 og konkl. 2)
Konklusion
1)
Effektivitetsprincippet og princippet EU-rettens forrang skal fortolkes således, at disse principper er til hinder for en national lovgivning, hvorefter en appelinstans’ retlige vurderinger er bindende for den ret i første instans, som sagen er henvist til med henblik på fornyet behandling, når denne sidstnævnte ret finder, at disse vurderinger er i strid med den fortolkning af artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler, som den følger af en afgørelse truffet af Domstolen, og som den agter at følge.
2)
Artikel 267 TEUF og princippet om EU-rettens forrang skal fortolkes således, at en national ret i første instans, der træffer afgørelse i en sag hjemvist til med henblik på fornyet prøvelse, og hvorved den nationale lovgivning pålægger den at følge de retlige vurderinger, som er foretaget af den appelinstans, der har truffet afgørelse om hjemvisningen, ikke er forpligtet til at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål, før den afviser disse vurderinger, hvis den finder, at de er i strid med den klare fortolkning af artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13, som følger af en afgørelse truffet af Domstolen.
(
i
) – Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.