62003TO0061_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag T-61/03,
Irwin Industrial Tool Co.,
Hoffman Estates, Illinois (De Forenede Stater), ved solicitor G. Farrington,
sagsøger,
mod
Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
ved G. Humphreys og S. Laitinen, som befuldmægtigede,
sagsøgt,
angående en påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 20. november 2002 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 110/2002-3) om afslag på registrering af ordmærket QUICK-GRIP som EF-varemærke,
har
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Fjerde Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras,
justitssekretær: H. Jung,
under henvisningen til stævningen, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den
18. februar 2003,
under henvisning til svarskriftet, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den
30. maj 2003,
afsagt følgende
Kendelse
Dommens præmisser
Sagens baggrund
1. American Tool Co., Inc., nu kaldet Irwin Industrial Tool Co., indgav den 17. juli 2000 i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 1, s. 1), med senere ændringer, en EF-varemærkeansøgning til Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (herefter »Harmoniseringskontoret«).
2. Varemærket, der er søgt registreret, er ordmærket QUICK-GRIP.
3. De varer, for hvilke varemærket er ansøgt registreret, henhører under klasse 8 i Nice-arrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og svarer til følgende beskrivelse: »Håndværktøj; klemmer, skruetvinger, stangklemmer, tilholdere, spredningsklemmer, svejseklemmer, kædeklemmer, stangklemmer med fastlåsning, tilholdere med fastlåsning, rørbøjler med fastlåsning, rørbøjler; dele og tilbehør til alle de nævnte varer«.
4. Ved afgørelse af 29. november 2001 afslog undersøgeren ansøgningen i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 40/94 for alle varerne, der var omfattet af varemærket, idet undersøgeren fandt, at varemærket var beskrivende og manglede fornødent særpræg. Desuden mente undersøgeren ikke, at der var fremlagt bevis for, at det ansøgte varemærke har erhvervet fornødent særpræg ved brug i Det Europæiske Fællesskab.
5. American Tool Co., Inc. påklagede den 29. januar 2002 undersøgerens afgørelse til Harmoniseringskontoret i henhold til artikel 59 i forordning nr. 40/94.
6. I afgørelse af 20. november 2002 (herefter »den anfægtede afgørelse«), som blev meddelt sagsøgeren den 18. december 2002, afviste Tredje Appelkammer klagen.
7. Appelkammeret fandt nærmere bestemt, at det varemærke, der var ansøgt om, som helhed gav udtryk for, at fastklemningen (»grip«) foretages hurtigt og nemt (»quick«), og at det havde en åbenbar og utvetydig beskrivende karakter gennem en angivelse af beskaffenheden og brugen af de omhandlede varer. Under hensyntagen til, at det ifølge artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 40/94 er tilstrækkeligt, at bare én absolut registreringshindring foreligger, for at et tegn udelukkes fra registrering som EF-varemærke, var Appelkammeret desuden af den opfattelse, at det var overflødigt at træffe afgørelse om registreringshindringen i medfør af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.
Parternes påstande
8. Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
– Den anfægtede afgørelse annulleres.
– Harmoniseringskontoret tilpligtes at hjemvise sagen til undersøgeren og/eller til appelkammeret med henblik på at prøve sagen i forhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.
9. Harmoniseringskontoret har nedlagt følgende påstande:
– Frifindelse.
– Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Formaliteten
10. Med sin anden påstand anmoder sagsøgeren Retten om at tilpligte Harmoniseringskontoret at hjemvise sagen til undersøgeren og/eller til appelkammeret med henblik på at prøve sagen i forhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.
11. Det følger af fast retspraksis, at i overensstemmelse med artikel 63, stk. 6, i forordning nr. 40/94 skal Harmoniseringskontoret træffe de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelse af Fællesskabets retsinstansers afgørelse. Det tilkommer derfor ikke Retten at give Harmoniseringskontoret et pålæg (jf. Rettens dom af 31.1.2001, sag T-331/99, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld mod KHIM (Giroform), Sml. II, s. 433, præmis 33, og af 27.2.2002, sag T-34/00, Eurocool Logistik mod KHIM (EUROCOOL), Sml. II, s. 683, præmis 12, samt af 23.10.2002, sag T-388/00, Institut für Lernsysteme mod KHIM – Educational Services (ELS), Sml. II, s. 4301, præmis 19). Følgelig må den anden påstand afvises.
Realiteten
12. Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren påberåbt sig tilsidesættelsen af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 40/94. Anbringendet om tilsidesættelse af forordningens artikel 7, stk. 1, litra c), bør behandles først.
Parternes argumenter
13. Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at det varemærke, der er søgt registreret, ikke udelukkende består af et tegn, der i omsætningen kan tjene til at betegne varens art. Ifølge sagsøgeren antyder brugen af det engelske ord »quick« et vist tempo eller en vis fart, som i kombination med ordet »grip« er usædvanligt. For forbrugeren af de omhandlede varer er betydningen af kombinationen af disse ord således ikke åbenbar og utvetydig.
14. Desuden har sagsøgeren gjort gældende, at Appelkammeret har undladt at anerkende, at klemmer ikke sædvanligvis karakteriseres ved at være »hurtige« og »nemme«. Det er nemlig ikke almindeligt at anvende ordet »quick« om de omhandlede varer, og det at være hurtig er hverken en ønskværdig egenskab eller en ønsket kvalitet ved disse varer. I modsætning til, hvad appelkammeret har ment, er ordet »quick« følgelig ikke lovprisende.
15. Endelig har appelkammeret ifølge sagsøgeren med urette fundet, at ordene »hurtige« og »nemme« er synonymer, og at ordet »quick« indeholder deres betydning.
16. Harmoniseringskontoret har gjort gældende, at den præcise betydning af udtrykket »udelukkende« i forbindelse med artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 er knyttet til prøvelsen af varemærkets beskrivende karakter. I den forbindelse har det omhandlede udtryk sammenhæng med ordgruppen »består af«. Dette betyder, at hvis mindst en af et tegns mulige betydninger omfatter de omhandlede varers eller tjenesteydelsers egenskaber, kan der gives afslag på registrering i medfør af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94.
17. I den foreliggende sag har Harmoniseringskontoret gjort gældende, at selv om det sikkert er rigtigt, at hver bestanddel af det ansøgte varemærke QUICK-GRIP kan have forskellige betydninger på engelsk, er forholdet ikke desto mindre det, at ordet »quick«, når det er anvendt som en del af et sammensat ord eller som et særligt udtryk (f.eks. »quick-fire«, »quick-freeze«, »quick-knit«, »quick-look«, »quick-release« osv.), generelt frembringer forestillingen om tempo eller fart. Desuden vækker ordet »grip« i størstedelen af sine betydninger forestillingen om at gribe eller at holde noget fast eller hårdt. Dermed kan de to ord, forbundet med en bindestreg, reelt anvendes til at beskrive en egenskab ved varer, eftersom klemmer er en anordning eller et redskab til at holde noget, hænge noget op eller holde noget fast. Denne beskrivende evne ved ordene »quick-grip« bekræftes af erhvervsdrivendes hyppige anvendelse af ordene i deres internetreklamer vedrørende mange forskellige varer, herunder klemmer. I disse reklamer vækker ordkombinationen »quick-grip« forestillingen om noget nemt, noget hurtigt og om at holde noget fast.
18. Harmoniseringskontoret har tilføjet, at tegnet QUICK-GRIP ikke opfylder nogen af de i retspraksis fastlagte kriterier vedrørende ordmærker. Tegnet udgør nemlig ikke en leksikal opfindelse, der i sin struktur eller syntaktiske anvendelse er usædvanlig og ufuldstændig, og det er tilgængeligt for en umiddelbar grammatisk analyse. For det første spiller tilføjelsen af en bindestreg mellem »quick« og »grip« ikke en væsentlig rolle i engelsk grammatik, og den udgør en usynlig forskel eller er i hvert fald uden relevans i forhold til tegnets betydning. For det andet er det omhandlede tegn ikke ufuldstændigt. For det tredje er strukturen og sammensætningen af ordene »quick« og »grip« ikke usædvanlig. De omhandlede ord er nemlig anvendt af engelsktalende i denne kombinationsfølge med og uden bindestreg (eksempelvis »quick-fire«, »quick-freeze«, »quick buck«, »quick bread«, »quick march«, »quick time«, »quick water« osv.) og udgør ikke nogen anastrofe.
19. I øvrigt har Harmoniseringskontoret gjort gældende, at selv om ordet »quick« kan anses som et usædvanligt lovprisende ord, er det en sædvanlig egenskab for klemmer, idet de nemlig holder noget fast. Forbrugeren kan derfor forstå, at klemmen hurtigt holder fast, når dette er nødvendigt, eller at den hurtigt kan samles før brug. Under alle omstændigheder drejer det sig om ønskværdige egenskaber.
20. Endelig har Harmoniseringskontoret bestridt sagsøgerens påstand om, at ordet »quick« ikke er synonymt med »easy« (let). Som det nemlig fremgår af reklamemateriale på internettet forekommer ordet »easy« i adskillige tilfælde side om side med ordene »quick« og »grip«, og det grundlæggende budskab i reklamen vedrørende klemmer og anordninger til hurtig fastholdelse er, at de også er lette at bruge. Uanset at ordbogens definition af ordet »quick« ikke udtrykkeligt nævner ordet »let«, er det på den anden side tilstrækkeligt at tænke på eksempler som »quick meals« eller »quick assemblage« for at blive klar over, at leverandørerne af de omhandlede varer vækker den tillokkende tanke hos forbrugeren, at måltidet eller samlingen af klemmerne også er let.
Rettens bemærkninger
21. Det fremgår af artikel 111 i Rettens procesreglement, at når det er åbenbart, at en sag er ugrundet, kan Retten uden at fortsætte sagens behandling træffe afgørelse ved begrundet kendelse.
22. I lyset af Domstolens og Rettens praksis på dette område og på baggrund af den omstændighed, at de af parterne for Retten fremførte argumenter er de samme, som de har fremført for Harmoniseringskontorets Tredje Appelkammer, finder Retten i denne sag, at sagen er tilstrækkeligt oplyst til, at den i medfør af den ovennævnte artikel kan træffe afgørelse uden at fortsætte sagens behandling.
23. I henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 er »varemærker, som udelukkende består af tegn eller angivelser, der i omsætningen kan tjene til at betegne varens eller tjenesteydelsens art, beskaffenhed, mængde, anvendelse, værdi, geografiske oprindelse, tidspunktet for varens fremstilling eller for præstationen af tjenesteydelsen eller andre egenskaber ved disse«, udelukket fra registrering. Desuden bestemmer artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 40/94, at »[s]tk. 1 finder anvendelse, selv om registreringshindringerne kun er til stede i en del af Fællesskabet«.
24. Tegn eller angivelser, der i omsætningen kan tjene til at betegne egenskaberne ved den vare eller tjenesteydelse, for hvilken der ansøges om registrering, anses således ifølge forordning nr. 40/94 efter selve deres art for uegnede til at opfylde varemærkets funktion som angivelse af oprindelsen, med forbehold af den mulige erhvervelse af fornødent særpræg som følge af brug i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 40/94 (jf. Domstolens dom af 23.10.2003, sag C-191/01 P, KHIM mod Wrigley, Sml. I, s. 12447, præmis 30 og den her nævnte retspraksis). Disse tegn gør det nemlig ikke muligt at identificere varens eller tjenesteydelsens handelsmæssige oprindelse med henblik på at give den forbruger, der køber den vare eller tjenesteydelse, som varemærket betegner, mulighed for ved et senere køb at foretage det samme valg, hvis erfaringen var positiv, eller foretage et andet valg, hvis den var negativ (jf. Rettens dom af 27.2.2002, sag T-219/00, Ellos mod KHIM (ELLOS), Sml. II, s. 753, præmis 28, og af 27.11.2003, sag T-348/02, Quick mod KHIM (Quick), endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 28).
25. Ved at udelukke sådanne tegn eller angivelser fra registrering som EF-varemærke forfølger artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 det mål af almen interesse, at de tegn og angivelser, der beskriver egenskaber ved de varer eller tjenesteydelser, for hvilke der ansøges om registrering, frit skal kunne bruges af alle. Denne bestemmelse er derfor til hinder for, at sådanne tegn og angivelser forbeholdes en enkelt virksomhed på grund af deres registrering som varemærke (jf. Wrigley-dommen, præmis 31, og den her nævnte retspraksis).
26. Et varemærkes beskrivende karakter skal bedømmes dels i forhold til de varer eller tjenesteydelser, som tegnet søges registreret for, dels i forhold til opfattelsen i den tilsigtede kundekreds, der består af forbrugerne af disse varer eller tjenesteydelser (Quick-dommen, præmis 29 og den her nævnte retspraksis).
27. I den foreliggende sag er de varer, der er omfattet af det ansøgte varemærke, sådan som det fremgår af punkt 1 i den anfægtede afgørelse, dagligvarer, der er beregnet for alle forbrugere. Den relevante kunde må derfor anses for en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger. Endvidere er mærket QUICK-GRIP sammensat af bestanddele fra det engelske sprog, hvorfor den relevante kundekreds, i forhold til hvilken den absolutte registreringshindring skal vurderes, er den engelsktalende gennemsnitsforbruger (jf. Domstolens dom af 22.6.1999, sag C-342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, Sml. I, s. 3819, præmis 26, og Rettens dom af 15.10.2003, sag T-295/01, Nordmilch mod KHIM (OLDENBURGER), endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 35, samt Quick-dommen, præmis 30).
28. Under disse omstændigheder skal det inden for rammerne af anvendelsen af den absolutte registreringshindring, som er fastlagt i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, afgøres, om der foreligger en tilstrækkelig konkret og direkte forbindelse mellem ordmærket QUICK-GRIP og de varer, for hvilke registreringsansøgningen er blevet afvist.
29. I denne forbindelse bemærkes, at ordmærket QUICK-GRIP er sammensat af et adjektiv (quick) og et substantiv (grip) forbundet med en bindestreg. Ordmærkets struktur er imidlertid ikke usædvanlig. Ordet afviger nemlig ikke fra det engelske sprogs leksikale regler, men er udformet i overensstemmelse med disse. Derfor opfatter den berørte forbruger det ikke som usædvanligt (jf. Rettens dom af 26.11.2003, sag T-222/02, HERON Robotunits mod KHIM (ROBOTUNITS), endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 39).
30. Hvad angår betydningen af ordmærket QUICK-GRIP og karakteren af sammenhængen mellem dette m ærke og de omhandlede varer har Appelkammeret for det første i punkt 11 i den anfægtede afgørelse fundet, at det omhandlede ordmærke består af to engelske ord »quick« og »grip«, som er forbundet med en bindestreg, hvoraf det første ord betyder »det som handler eller kan handle hurtigt; det som hurtigt og nemt kan tilberedes«, og det andet betyder »handling, som består i, eller det at gribe eller at holde noget fast; alle anordninger, som fastholder ved friktion«. Dernæst har Appelkammeret ifølge den anfægtede afgørelses punkt 13 fundet, dels at sammensætningen af de to ovennævnte ord indeholder åbenbare og direkte oplysninger om de omhandlede varers beskaffenhed og tilsigtede brug, dels at tilføjelsen af ordet »quick« ikke gør ordbestanddelen »grip« mindre beskrivende, men at ordbestanddelen »quick« tværtimod har til hensigt at være lovprisende og give det indtryk, at klemmen (grip) benyttes hurtigt og nemt. Endelig har Appelkammeret konkluderet, at det »ikke kunne bestrides, at sammensætningen af de to ord samlet har en klar og utvetydig betydning, idet den klart redegør for de omhandlede varers beskaffenhed og tilsigtede brug«.
31. I betragtning af de varer, der er omfattet af registreringsansøgningen, er den af Appelkammeret fastslåede betydning imidlertid klart den korrekte. Det omhandlede tegn gør det nemlig muligt for den relevante kundekreds straks og uden at reflektere yderligere at opdage, at klemmerne og de andre omhandlede varer benyttes hurtigt og nemt. Valget af ordene »quick« og »grip« kræver på ingen måde en fantasifuld eller fri tankegang fra forbrugerens side.
32. Under disse omstændigheder har sagsøgerens argument om, at tegnet QUICK-GRIP kan have mere end én betydning, eller at det at være hurtig ikke er en ønsket egenskab ved de omhandlede varer, ingen relevans. Ifølge retspraksis kan et ordmærke i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94 udelukkes fra registrering, såfremt det i det mindste i en af dets mulige betydninger, således som i den foreliggende sag, betegner en egenskab ved de pågældende varer eller tjenesteydelser (jf. KHIM mod Wrigley-dommen, præmis 32, og Rettens dom af 20.3.2002, sag T-355/00, DaimlerChrysler mod KHIM (TELE AID), Sml. II, s. 1939, præmis 39).
33. Det følger heraf, at der er en tilstrækkelig snæver forbindelse mellem ordmærket QUICK-GRIP og de varer, der er omfattet af registreringsansøgning, til at være omfattet af udelukkelsen i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94.
34. Appelkammeret har således med rette fastslået, at ordmærket QUICK-GRIP i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, ikke kan udgøre et EF-varemærke, idet det er beskrivende for beskaffenheden og brugen af de omhandlede varer.
35. Som det fremgår af artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 40/94, er det tilstrækkeligt, at en af de absolutte registreringshindringer, der opregnes, finder anvendelse, for at tegnet ikke kan registreres som EF-varemærke (jf. Domstolens dom af 19.9.2002, sag C-104/00 P, DKV mod KHIM, Sml. I, s. 7561, præmis 29, og Quick-dommen, præmis 37).
36. Det er herefter ufornødent at tage stilling til det andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 (jf. Giroform-dommen, præmis 31).
37. På baggrund af de ovenfor anførte betragtninger må sagsøgte frifindes, da sagen er åbenbart ugrundet.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
38. I henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Sagsøgeren har tabt sagen og bør derfor pålægges at betale Harmoniseringskontorets omkostninger i overensstemmelse med dets påstand herom.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
bestemmer
RETTEN (Fjerde Afdeling)
1) Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.