61986CC0157_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Det centrale spoergsmaal i sagen i dag er, om princippet "lige loen for samme arbejde" ogsaa kan finde anvendelse i tilfaelde, hvor der betales en lavere loen for arbejde af hoejere vaerdi .
2 . To andre spoergsmaal vedroerer hjemmelen for dette princip, samt om det er direkte anvendeligt .
3 . Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag, der verserer ved de irske domstole, og som vedroerer Anti-discrimination ( Pay ) Act 1974, der traadte i kraft den 31 . december 1975 .
Det foerste spoergsmaal, der har meldt sig, er foelgende :
4 . Er der risiko for, at Domstolen ved at besvare disse spoergsmaal bliver inddraget i en retssag, der ikke har nogen beroering med faellesskabsretten - konkret med EOEF-Traktatens artikel 119? Paa baggrund af den mundtlige forhandling mener jeg, at spoergsmaalet kan besvares benaegtende . Irlands High Court har forelagt spoergsmaalene for Domstolen i forbindelse med en sag, der er anlagt i henhold til Anti-discrimination ( Pay ) Act . High Court maa indestaa for, at der er tale om en sag vedroerende fortolkningen af princippet "lige loen for samme arbejde ". Domstolen skal ikke efterproeve dette spoergsmaal . Der er i oevrigt ikke fremkommet oplysninger, som kan begrunde nogen tvivl i saa henseende .
5 . Det er for det andet klart, at navnlig spoergsmaalet, om der her er tale om et tilfaelde af "koensdiskrimination" (" sex discrimination ") endnu ikke er afgjort . De spoergsmaal, der er blevet forelagt Domstolen, er imidlertid af generelt indhold og kan besvares, uden at de spoergsmaal vedroerende faktum er afklaret, som det paahviler de irske domstole at tage stilling til . Jeg skal herefter besvare spoergsmaalene .
6 . Foerste spoergsmaal
Det foerste spoergsmaal er saalydende :
" Skal det faellesskabsretlige princip om lige loen for samme arbejde fortolkes saaledes, at det kan danne grundlag for et krav om lige loen for arbejde, der har samme vaerdi, naar vaerdien af det udfoerte arbejde er hoejere end vaerdien af det arbejde, som det soeges sammenlignet med?"
7 . Den forelaeggende ret og sagsoegte har anfoert, at det faellesskabsretlige ligeloensprincip naeppe finder anvendelse, og har herved navnlig henvist til, at der efter Equality Officer' s opfattelse, som i oevrigt paa dette punkt er blevet stadfaestet af appelinstanserne, konkret netop ikke er tale om samme arbejde eller arbejde af samme vaerdi . Det maa tvaertimod laegges til grund, at det arbejde, som udfoeres af sagsoegerne i hovedsagen, har hoejere vaerdi end det arbejde, der udfoeres af lagerarbejderen, som man sammenligner med . Saafremt bestemmelsen fortolkes noeje efter ordene, er forholdet efter denne opfattelse saaledes ikke omfattet af grundsaetningen i EOEF-Traktatens artikel 119 . Sagsoegte i hovedsagen har under henvisning hertil anfoert, at ligeloensprincippet ikke kan finde anvendelse i et tilfaelde som det foreliggende, idet foelgen heraf ville vaere lige loen for forskelligt arbejde, hvilket er "uretfaerdigt" og "ulogisk ".
8 . Det er ikke noedvendigt at tage stilling til, om denne opfattelse er rigtig efter irsk ret . Det er imidlertid blevet naevnt, at Anti-discrimination ( Pay ) Act blev vedtaget med henblik paa gennemfoerelsen af det faellesskabsretlige princip om "lige loen for samme arbejde ". Repraesentanten for sagsoegerne i hovedsagen anfoerte under den mundtlige forhandling, at Anti-discrimination ( Pay ) Act 1974 blev vedtaget med henblik paa gennemfoerelsen af direktiv 75/117/EOEF, og at lovens ikrafttraedelse derfor blev fastsat til den 31 . december 1975 . Loven skal foelgelig fortolkes i overensstemmelse med faellesskabsretten . Efter faellesskabsbestemmelserne omfatter begrebet "samme arbejde" ogsaa "arbejde som tillaegges samme vaerdi" ( 1 ), hvilket skal laegges til grund ved anvendelsen af loven .
9 . Det maa understreges, at ligeloensprincippet i naervaerende sag ikke paaberaabes til stoette for et krav om forholdsmaessighed mellem arbejde og loen . Med paastanden om samme loen som lagerarbejderen kraever sagsoegerne i hovedsagen "mindre" end lige loen for samme arbejde .
10 . Domstolen har allerede i Defrenne-sagen ( 2 ) fastslaaet, at princippet om lige loen for samme arbejde, der er knaesat i EOEF-Traktatens artikel 119, er direkte anvendeligt . Denne afgoerelse er blevet stadfaestet og dens indhold naermere fastlagt i senere praksis ( 3 ). Efter denne praksis - som nu ligger fast - finder EOEF-Traktatens artikel 119 direkte anvendelse paa enhver form for forskelsbehandling, som kan konstateres ved hjaelp af de i artiklen anvendte kriterier for samme arbejde og lige loen, uden at der fra Faellesskabets eller medlemsstaternes side kraeves bestemmelser med henblik paa naermere fastlaeggelse af disse kriterier . Blandt de former for forskelsbehandling, som retterne saaledes vil kunne konstatere, har Domstolen saerligt naevnt det tilfaelde, at der udbetales forskellig loen til maend og kvinder for samme arbejde i samme - private eller offentlige - virksomhed eller tjeneste ( 4 ).
11 . Den omstaendighed, at udbetaling af forskellig loen for samme arbejde saerligt er naevnt som et tilfaelde af forskelsbehandling, der kan konstateres retsligt, betyder netop ikke, at artikel 119 kun skulle kunne finde anvendelse i dette tilfaelde . Direkte forskelsbehandling kan tvaertimod ogsaa foreligge under andre omstaendigheder .
12 . Saafremt loenforskellene i den foreliggende sag skyldes arbejdstagerens koen, er der tale om en direkte forskelsbehandling, som kan fastslaas ved en proevelse paa grundlag af kriterierne samme arbejde og lige loen . Som den irske regering med rette har anfoert ( 5 ), indebaerer ligeloensprincippet alene, at en person ikke for samme arbejde - og saa meget mindre for arbejde af hoejere vaerdi - maa loennes lavere end en arbejdstager af det andet koen .
13 . Formaalet med EOEF-Traktatens artikel 119 taler ogsaa for, at bestemmelsen er direkte anvendelig . Dette har Kommissionen anfoert . Bestemmelsen har dels det sigte at stille faellesskabsvirksomhederne lige i konkurrencen, dels et socialt sigte .
14 . a ) Eftersom det med gennemfoerelsen af ligeloensprincippet tilsigtes at afskaffe konkurrencemaessige uligheder for de erhvervsdrivende i medlemsstater, hvor ligeloensprincippet allerede er gennemfoert, kan forholdet ikke vaere et andet, saafremt der kraeves samme loen for arbejde af hoejere vaerdi . Ellers maatte en endnu grellere variant af de konkurrenceuligheder, som skal afskaffes, anses for lovlig .
15 . b ) Den sociale maalsaetning vil heller ikke blive opfyldt, hvis artikel 119 ikke anvendes paa det omtvistede sagsforhold . Sagsoegte i hovedsagen har selv indroemmet, at det er uretfaerdigt at betale en lavere loen for et arbejde af hoejere vaerdi . En saadan koensbestemt forskelsbehandling kan vanskeligt forenes med den sociale fremgang, som tilstraebes med EOEF-Traktaten ( 6 ).
16 . Det foelger saaledes af lovgivers maal med EOEF-Traktatens artikel 119, at bestemmelsen skal finde anvendelse i sagen her . Ethvert andet resultat vil foere til, at bestemmelsen bliver beroevet sin tilsigtede virkning (" effet utile "). Som den irske regering med rette har anfoert ( 7 ), kunne en arbejdsgiver ellers unddrage sig sin forpligtelse til at behandle mandlige og kvindelige arbejdstagere lige ved at henlaegge yderligere eller mere byrdefulde arbejdsopgaver til arbejdstagere af det ene koen, som derefter kunne loennes lavere . Saafremt man ville anse en saadan adfaerd for forenelig med artikel 119, institutionaliserer man herved muligheden for uretmaessigheder .
17 . Jeg er foelgelig af den opfattelse, at spoergsmaal 1 skal besvares bekraeftende .
Andet spoergsmaal
Saafremt spoergsmaal 1 besvares bekraeftende, oenskes det oplyst om : "Dette beror paa bestemmelserne i artikel 1 i Raadets direktiv 75/117/EOEF af 10 . februar 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder? "
18 . Det fremgaar allerede af det anfoerte vedroerende spoergsmaal 1, at princippet om lige loen for samme arbejde er umiddelbart hjemlet i EOEF-Traktatens artikel 119 . Det er endvidere fremgaaet, at kravet om lige loen for arbejde af hoejere vaerdi omfattes af dette princip . Det er herefter ikke noedvendigt at anvende artikel 1 i Raadets direktiv 75/117/EOEF af 10 . februar 1975 for at besvare det i sagen stillede spoergsmaal . Det bemaerkes dog, at artikel 1 ikke udvider anvendelsesomraadet for princippet i EOEF-Traktatens artikel 119 . Navnlig aendrer den "ikke paa nogen maade ... ved dette princips indhold eller raekkevidde" ( 8 ). Direktivets artikel 1, som med begrebet "arbejde som tillaegges samme vaerdi" gaar videre end EOEF-Traktatens artikel 119, fremtraeder efter sit indhold som en praecisering af princippets saglige anvendelsesomraade ( 9 ), og bestemmelsens vaesentligste formaal er at lette den praktiske gennemfoerelse af Traktatens artikel 119 .
19 . Andet spoergsmaal skal derfor besvares med "nej ".
Tredje spoergsmaal
I bekraeftende fald oenskes det videre oplyst om : "Direktivets artikel 1 gaelder umiddelbart i medlemsstaterne?"
20 . Spoergsmaalet, om direktivets artikel 1 gaelder umiddelbart, er overfloedigt, idet EOEF-Traktatens artikel 119, hvis indhold bestemmelsen blot praeciserer, som allerede fastslaaet af Domstolen ( 10 ) er en direkte anvendelig faellesskabsbestemmelse .
Sagens omkostninger
21 . De udgifter, der er afholdt af den irske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for High Court, Dublin, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Konklusion
Sammenfattende foreslaar jeg, at Domstolen besvarer de i anmodningen om praejudiciel afgoerelse stillede spoergsmaal som foelger :
22 . "Det faellesskabsretlige princip i EOEF-Traktatens artikel 119 om lige loen for samme arbejde gaelder ogsaa krav om lige loen for et arbejde af hoejere vaerdi end det, der udfoeres af den, som den paagaeldende arbejdstager sammenlignes med ."
(*) Oversat fra tysk .
( 1 ) Jfr . artikel 1 i Raadets direktiv 75/117/EOEF af 10 . februar 1975 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemfoerelse af princippet om lige loen til maend og kvinder, EFT 1975 L 45, s . 19 .
( 2 ) Dom af 8 . april 1976 i sag 43/75, Gabrielle Defrenne mod Société anonyme belge de navigation aérienne Sabena, Sml . s . 455 .
( 3 ) Jfr . dom af 27 . marts 1980 i sag 129/79, Macarthys Ltd mod Wendy Smith, Sml . s . 1275; dom af 31 . marts 1981 i sag 96/80, J . P . Jenkins mod Kingsgate Ltd, Sml . s . 911 .
( 4 ) Jfr . de foernaevnte domme .
( 5 ) Jfr . retsmoederapporten, s . 10 .
( 6 ) Jfr . dommen i sag 43/75, praemisserne 8-11 .
( 7 ) Jfr . retsmoederapporten, s . 9 .
( 8 ) Jfr . dom i sag 96/80, praemis 22 .
( 9 ) Jfr . dom i sag 43/75, praemis 54 .
( 10 ) Jfr . de naevnte domme i sagerne 43/75 og 96/80 .