PERSONALERETTENS KENDELSE
(Første Afdeling)
20. januar 2009
Sag F-77/07 DEP
Kay Labate
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Retspleje – fastsættelse af sagsomkostninger«
Angående: Stævninger, hvorved Kay Labate først har nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at godtgøre sagsøgeren de salærer
og de omkostninger, som hun har afholdt i sag F-77/07 (kendelse af 1.2.2008, Labate mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling
af Afgørelser), på i alt 72 361,03 EUR, efter at hun frivilligt nedsatte beløbet med 30% af det oprindelige beløb, dernæst
tilbød at nedsætte beløbet til 45 000 EUR og endelig nedlagde en påstand om fastsættelse af sagsomkostningerne.
Udfald: Det beløb, der kan erstattes Kay Labate i sag F-77/07, fastsættes til 21 568,90 EUR.
Sammendrag
Retspleje – sagsomkostninger – opgørelse – omstændigheder, der tages i betragtning
[Procesreglementet for Retten i Første Instans, art. 91, litra b); Personalerettens procesreglement, art. 122]
Fællesskabets retsinstanser er ikke kompetente til at fastsætte de beløb, som parterne skal udrede i honorarer til deres egne
advokater, hvorimod de kan fastsætte den del af disse beløb, der kan søges godtgjort hos den part, som idømmes sagens omkostninger.
De skal i forbindelse med en begæring om fastsættelse af sagsomkostningerne ikke tage hensyn til en national tarif for advokaters
salærer eller til en eventuel aftale herom mellem den pågældende part og dennes befuldmægtigede eller advokater.
Fællesskabets retsinstanser er i mangel af fællesskabsretlige bestemmelser om salærtakster frit stillet ved deres vurdering
af de foreliggende oplysninger, idet de dog skal tage hensyn til sagens genstand og karakter, dens betydning fra et fællesskabsretligt
synspunkt og dens sværhedsgrad, såvel som til omfanget af det arbejde, som de befuldmægtigede og rådgiverne har haft i forbindelse
med sagen, samt til parternes økonomiske interesse i sagen. For så vidt angår arbejdets omfang tilkommer det Fællesskabets
retsinstanser at inddrage det samlede antal arbejdstimer, som objektivt set kan anses at have været nødvendige for sagen.
(jf. præmis 24, 25 og 28)
Henvisning til:
Retten i Første Instans: 30. oktober 1998, sag T-290/04 DEP, Kaysersberg mod Kommissionen, Sml. II, s. 4105, præmis 20, 9.
september 2002, sag T-182/00 DEP, Pannella mod Parlamentet, ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 29, 20. november 2002,
sag T-171/00 DEP, Spruyt mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 225, og II, s. 1127, præmis 25, 26 og 29, 8. juli 2004, forenede
sager T-7/98 DEP, T-208/98 DEP og T-109/99 DEP, De Nicola mod EIB, Sml. Pers. I-A, s. 219, og II, s. 973, præmis 32.