62002CC0173_ET
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Käesolevas kohtuasjas on Hispaania vaidlustanud komisjoni otsuse 2002/411/EÜ,(2) millega tunnistati Hispaania poolt Astuuria piimatootjatele antud riigiabi ühisturuga kokkusobimatuks.
2. Kõnealune abi seisnes intressitoetuses laenule, et võimaldada piimatootjatel täiendavate piimakvootide ostmist. Komisjon leidis, et see on ühisturuga kokkusobimatu, kuna sellega rikuti piima- ja piimatooteturu ühist korraldust käsitlevaid ühenduse norme. Komisjoni arvates ei olnud seda 28. detsembri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 3950/92, millega piima- ja piimatootesektoris kehtestatakse lisamaks,(3) sõnaselgelt ette nähtud. Samuti oli see vastuolus kõnealuse õigusakti eesmärkidega.
3. Käesolevas asjas kerkib seetõttu küsimus, kas ja millistel tingimustel võib liikmesriik võtta piimakvootide ümberjaotamiseks meetmeid, kui neid ei ole ühenduse õiguses sõnaselgelt ette nähtud.
Õiguslik raamistik
4. EÜ artikli 36 kohaselt kohaldatakse EÜ asutamislepingu riigiabieeskirju (EÜ artiklid 87, 88 ja 89) põllumajandussaaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult sellises ulatuses, nagu nõukogu on määranud ühist põllumajanduspoliitikat kujundavates ning rakendavates õigusaktides.
5. Piima- ja piimatooteturu ühine korraldus on kehtestatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1255/1999,(4) mille artikkel 37 lubab sellistele toodetele kohaldada riigiabieeskirju, „kui käesolevas määruses pole sätestatud teisiti”.
6. Lisamaksukava piima- ja piimatootesektoris on praegu kehtestatud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3950/92 (edaspidi „määrus”).(5) Preambuli esimeses põhjenduses on kirjeldatud lisamaksukava ajalugu ning selgitatud, et selle eesmärk on „vähendada pakkumise ja nõudluse tasakaalustamatust piima- ja piimatooteturul ning sellest põhjustatud struktuurilisi ülejääke”.
7. 16. põhjenduses on märgitud, et „selleks, et jätkata piimatootmise ümberkorraldamist ja keskkonna parandamist, tuleks lubada teatavaid erandeid põhimõttest, mille kohaselt kvoodid seotakse põllumajandusettevõtetega, ning liikmesriikidel tuleks lubada jätkata riiklikke ümberkorraldusprogramme ning võimaldada objektiivsete tunnuste alusel teatavat kvootide liikuvust kõnealuses geograafilises piirkonnas”.
8. Määruse artikkel 5 sätestab:
„Selleks et kehtestada lisa- või erikvoote tootjale, kes on kindlaks määratud komisjoniga kooskõlastatud objektiivsete tunnuste alusel, võib liikmesriik pärast kõigi individuaalkvootide üldist vähendamist täiendada riigi varu artiklis 3 mainitud koguste piires.”
9. Määruse artikkel 8 sätestab, kuivõrd see on asjakohane:
„Selleks et viia lõpule piimatootmise ümberkorraldamine riigi, piirkonna või varumisala tasandil, samuti keskkonna parandamiseks, võivad liikmesriigid üksikasjalike eeskirjade kohaselt, mis nad kehtestavad poolte seaduslikke huve arvesse võttes, võtta ühe või enam järgmistest meetmetest:
– maksta tootjatele, kes piimatootmisest lõplikult või osaliselt loobuvad, hüvitist ühe või enama aastase osamaksuna ja anda sel teel vabanevad kvoodid riigi varudesse,
– objektiivsete tunnuste alusel kindlaks määrata tingimused, mille korral pädev asutus või selle asutuse määratud organ võib piimandusaasta alguses tootjatele tasu eest ümber jagada kvoote, millest muud tootjad on eelmise piimandusaasta lõpuks lõplikult loobunud, saades selle eest hüvitist ühe või enama aastase osamaksuna, mis on võrdne eespool mainitud tasuga,
[...]”.
10. Komisjon on avaldanud ühenduse suunised põllumajandussektoris antava riigiabi kohta (edaspidi „suunised”), mida ta kavatseb sellist abi hinnates kohaldada.
11. Suuniste punktis 3.2 esitab komisjon oma seisukoha:
„Kuigi [EÜ] artikleid 87, 88 ja 89 kohaldatakse täies ulatuses ühisele turukorraldusele alluvate sektorite puhul, sõltub nende kohaldumine siiski asjaomaste määruste erinormidest [...]. Teisisõnu, liikmesriigid ei saa tugineda artiklite 87, 88 ja 89 üldnormidele, kui tuleb kohaldada sektori turukorraldust reguleeriva määruse erinorme. Sellest tulenevalt ei või komisjon ühelgi juhul heaks kiita abi, mis on kokkusobimatu ühist turukorraldust käsitlevate normidega või mis takistaks ühise turukorralduse nõuetekohast toimimist.”
12. Suuniste punktis 3.5 märgib komisjon:
„Selleks et abimeedet võiks lugeda ühisturuga kokkusobivaks, peab see sisaldama motiveerivat elementi või nõudma abisaajalt mingi vastusoorituse. Vaid tootjate rahalise seisundi parandamiseks mõeldud ühepoolseid riigiabi meetmeid, mis kuidagi ei aita kaasa sektori arengule, ja eelkõige vaid hinna, koguse, toodanguühiku või tootmisvahendiühiku alusel antavat abi peetakse tegevusabiks, mis on ühisturuga kokkusobimatu, kui ühenduse õigusakt või käesolevad suunised ei sätesta selgesõnalist erandit. Lisaks mõjutavad kõnealused abimeetmed juba olemuslikult tõenäoliselt ka ühise turukorralduse mehhanisme.”
13. Suuniste punktis 4.1.1.6 märgib komisjon, et „tootmisõiguste ostmiseks abi ei anta, välja arvatud juhul, kui see toimub asjaomase turu ühise korralduse erinormide alusel ning kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklites 87, 88 ja 89 sätestatud põhimõtetega”.
Hagi aluseks olevad asjaolud ja vaidlustatud otsus
14. 1998/1999. piimandusaastal andsid Astuuria piirkonna (Hispaania) asutused abi piimakvootide ostuks (edaspidi „abi” või „vaidlustatud abi”). Abisaajateks olid need lehmapiimatootjad, keda piimakvootide eraldamisel riigi varudest peeti esmatähtsateks tootjateks. Abi seisnes intressitoetuses laenule, mida võeti piimakvootide ostmiseks teistelt tootjatelt.
15. Komisjon sai abist teada pärast seda, kui abimeetme rakendamise ajal oli esitatud kaebus. Hispaania peatas abi 31. detsembril 1998, sest komisjon alustas uurimismenetlust. 12. märtsil 2002 võttis komisjon vastu otsuse (edaspidi „vaidlustatud otsus”)(6), millega abi tunnistati
ühisturuga kokkusobimatuks.
16. Vaidlustatud otsuses leiti, et abi kuulub EÜ artikli 87 lõike 1 kohaldamisalasse,(7) et artikli 87 lõikes 2 sätestatud erandeid ei saa ilmselgelt kohaldada(8) ja et abi suhtes ei saa kohaldada artikli 87 lõikes 3 sätestatud erandit, sest see on vastuolus piima- ja piimatooteturu ühist korraldust käsitlevate normidega.(9)
17. Ühine turukorraldus on põhjalik ja ammendav õigusnormide kogum, mis ei luba liikmesriikidel võtta seda kahjustavaid või sellest kõrvale kalduvaid meetmeid.(10) Määruse artiklid 5 ja 8 näevad liikmesriikidele ette eriomased piisavad vahendid, et edendada tootmisstruktuuride ümberkorraldamist ja nende efektiivsuse suurendamist.(11) Kumbagi sätet ei saa tõlgendada kui abi lubavat.
18. Piimakvoote, mille ostmiseks abi anti, ei eraldatud riigi varudest, nagu nõutakse artiklis 5. Samuti ei ole neid vabastatud kõigi individuaalkvootide üldise vähendamise tõttu ja need ei pärine tootjatelt, kes ei ole turustanud piima ega teisi piimatooteid 12 kuu kestel.(12)
19. Mis puudutab artiklit 8, siis riik ei omandanud abi tulemusena üleantud piimakvoote hüvitise eest kõnealuse artikli esimese taande tähenduses; samuti ei andnud abisaajatele piimakvoote üle pädevad asutused või teised määratud asutused artikli 8 teise taande tähenduses. Lisandub asjaolu, et abisaajate makstud summa ei võrdunud kvootide üleandjatele makstud summaga.(13)
20. Seetõttu oli abi piima- ja piimatooteturu ühist korraldust käsitlevate õigusnormidega vastuolus ja komisjon ei saanud seda suuniste punkti 4.1.1.6 arvestades(14) mingil juhul artikli 88 lõike 3 alusel (15) heaks kiita.
21. Komisjoni arvates ei olnud oluline, kas abi on kooskõlas asjaomaste ühenduse õigusaktide eesmärkidega. Pärast seda, kui ühendus on mingis sektoris kehtestanud ühise turukorralduse, tuleb ühise põllumajanduspoliitika raames tekkinud probleemid lahendada ühendusel. Seega ei tohi liikmesriigid võtta ühepoolseid meetmeid, seda ka juhul, kui need sobivad kokku ühenduse ühise poliitikaga.(16)
22. Igal juhul järeldas komisjon, et abi võib tõsta piimakvootide hinda, moonutades niiviisi ühise turukorralduse sujuvat toimimist. Kvootide müüja võib abi tõttu ostjale kättesaadavaid lisavahendeid arvestades hinda tõsta.(17)
Menetlus ja poolte nõuded
23. Hispaania palub vaidlustatud otsuse tühistada. Komisjon palub Euroopa Kohtul jätta hagi kui põhjendamatu rahuldamata. Kumbki pool ei taotlenud asja kohtulikku arutamist ja seetõttu suulist menetlust ei toimunud.
24. Hispaania valitsus esitab kolm argumenti, mis peaksid toetama väidet, et komisjon eksis, kui järeldas vaidlustatud otsuses, et vaidlustatud abi oli ühisturuga kokkusobimatu.
25. Esiteks on ühist turukorraldust kehtestavad ühenduse normid erinormid riigiabi eeskirjade suhtes. Seetõttu sõltub vaidlustatud abi kokkusobivus ühisturuga sellest, kas see on kooskõlas määrusega.
26. Teiseks ei ole selleks, et hinnata abi vastavust määrusele, vaja tõestada, et see oleks määrusega sõnaselgelt lubatud. Piisab sellest, kui abi on kooskõlas määruse eesmärkidega ega riku ühtegi muud ühenduse õiguse normi ega aluspõhimõtet. Nii asi ka loomulikult on.
27. Kolmandaks ei põhjusta vaidlustatud abi, erinevalt vaidlustatud otsuses võetud seisukohast, tagajärgi, mis oleksid vastuolus määruse eesmärkidega ja mis seetõttu võiksid kahjustada piima- ja piimatooteturu ühise korralduse sujuvat toimimist.
28. Mis puudutab Hispaania esimest argumenti, siis on komisjon nõus, et käesoleva menetluse tulemus sõltub sellest, kas abi on piimaturu ühist korraldust kehtestava õigusaktiga lubatud. Seetõttu puudub vajadus seda küsimust üksikasjalikumalt käsitleda ja teen ettepaneku pühendada käesoleva ettepaneku ülejäänud osa Hispaania valitsuse kahe järgmise argumendi käsitlemisele.
Kas vaidlustatud abi peab olema määruses sõnaselgelt lubatud?
29. Hispaania väidab, et vastavalt Euroopa Kohtu praktikale võivad liikmesriigid võtta ühepoolseid meetmeid, mida ei ole põllumajandusturu ühist korraldust kehtestavates ühenduse õigusaktides sõnaselgelt ette nähtud, kui need meetmed vastavad ühenduse eesmärkidele ja ei ole muul viisil vastuolus mõne ühenduse õiguse normi või aluspõhimõttega. Seetõttu komisjon eksis, kui leidis, et vaidlustatud abi ei ole määrusega kooskõlas vaid seetõttu, et seda ei ole sõnaselgelt ette nähtud.
30. Nii asus Euroopa Kohus kohtuasjas Pigs and Bacon Commission(18) seisukohale, et „kui ühendus on [...] mingis sektoris reguleerinud ühist turukorraldust õigusaktiga, on liikmesriigid kohustatud hoiduma meetme võtmisest, mis võiks seda kahjustada või luua sellest erandeid”.(19) Euroopa Kohus ei lähe nii kaugele, et soovitaks liikmesriikidel hoiduda igasugusest
ühepoolsest meetmest.
31. Euroopa Kohus näib kohtuasjades Itaalia v . komisjon,(20) komisjon v . Prantsusmaa(21) ja Zoni(22) kehtestavat ulatuslikuma keelu. Ta märgib kõigis neis kohtuasjades, et kui komisjon on mingis sektoris kehtestanud ühise turukorralduse, peavad liikmesriigid hoiduma igasuguse ühepoolse meetme võtmisest, seda ka juhul, kui meede on ühenduse ühist poliitikat toetav. Sellisel juhul tuleb tekkinud probleemid lahendada ühendusel, mitte liikmesriikidel.(23)
32. Hispaania valitsus tõlgendab kõnealuse kolme kohtuasja tulemust siiski kitsamalt. Kohtuasja s Itaalia v . komisjon leidis Euroopa Kohus, et liikmesriigi meede rikub ühenduse õigust, kuna see on tegelikult vastuolus ühise turukorralduse eesmärkidega. Ülejäänud kahes kohtuasjas takistas asjaomane liikmesriigi meede kaupade vaba liikumist ja oli seetõttu vastuolus ühenduse õiguse ühe teise õigusnormi või aluspõhimõttega.
33. Oma repliigis püüab Hispaania valitsus leida edasist tuge oma argumendile Euroopa Kohtu kohtuotsusest kohtuasjas Mulligan, mis tehti pärast seda, kui Hispaania oli hagi sisse andnud.(24) Selles kohtuasjas esitas High Court (Iirimaa) küsimused, mis puudutasid sellise nn tagasivõtukava ( clawback scheme ) kokkusobivust ühenduse õigusega, kus meierei müügi korral ei antud 20 protsenti meiereiga seotud piimakvootidest mitte koos sellega üle, vaid lisati hoopis Iiri riigi varudele. Nimetatud kohtuasi on käesoleva menetluse jaoks oluline selle kava määrusele vastavuse küsimuse tõttu. Hispaania valitsuse tõlgenduse kohaselt leidis Euroopa Kohus, et seda abikava ei olnud määruses sõnaselgelt lubatud, kuid sellest hoolimata vastas see määruse eesmärkidele ning oli seetõttu seaduslik.
34. Hispaania väidab, et käesolevas kohtuasjas vaidlustatud abi teenis ilmselgelt määruse artiklite 5 ja 8 eesmärke. See oli kavandatud piimatootmise ümberkorraldamiseks, s.o eesmärk, mida sõnaselgelt tunnustati määruse preambuli 16. põhjenduses. See eesmärk saavutati objektiivsete kriteeriumide alusel. Samuti ei olnud see vastuolus ühegi teise ühenduse õiguse normi ega aluspõhimõttega. Seetõttu puudub alus selle vaidlustamiseks.
35. Hispaania arvates ei oleks mingit mõtet sellise meetme nagu vaidlustatud abi keelamisel. Liikmesriikidel on määruse kohaselt lubatud anda tootjatele tasuta piimakvoote. Artikli 8 teise taande kohaselt võivad nad anda tootjatele piimakvoote ka subsideerimata hinnaga. Vaidlustatud abi on nende kahe võimaluse mõistes vahepealne mehhanism. Seda rakendasid Astuuria piirkonna asutused, kuna nad ei saanud endale lubada kvootide ostmist tasuta jagamiseks, kuid said aru, et esmatähtsatel tootjatel ei ole võimalik endale lubada kvootide subsideerimata üleandmist. Lahendus, mille nad leidsid, vastas ühenduse eesmärgile teha ümberkorraldusi, koormamata ülemäära riigi eelarvet. See vastas paremini suuniste punktile 3.5 kui määruses sätestatud võimalused, sest motiveeris tootjaid ja nõudis neilt teatud vastusooritust.
36. Hispaania valitsuse argumendid ei ole minu jaoks veenvad.
37. Üldiselt tundub mulle, et kui ühendus reguleerib mõne küsimuse õigusaktiga, mis on osa põllumajandusturu ühisest korraldusest, ei või liikmesriigid neid õigusnorme ühepoolsete meetmetega täiendada, välja arvatud juhul, kui selleks antakse sõnaselge volitus. Ühepoolse meetme võtmise keeld laieneb isegi meetmetele, mis on kavandatud edendama ühenduse seadusandja taotletud eesmärke.
38. On tõsi, et selle tagajärjel võidakse mõnel juhul liikmesriigilt nõuda mõne kindla lahenduse vastuvõtmist, mida ühendus eelistab, hoolimata sellest, et sama eesmärki on võimalik saavutada ka muul viisil, mida liikmesriik peab oma olukorras sobivamaks.
39. Siiski, kui asi oleks vastupidi, võiksid liikmesriigid asjaomase sektori ühist turukorraldust täiendada mitme ühepoolse algatusega, mis põhineksid nende arusaamal ühenduse eesmärkidest. Neid eesmärke võib tõlgendada mitmeti. Lisaks tuleb ühise põllumajanduspoliitika raames tihti tasakaalustada vastukäivaid eesmärke. Nagu komisjon õigesti märgib, tekitaks see suure tõenäosusega olukorra, et liikmesriigi meede võib ohustada ühenduse õiguse ühetaolist kohaldamist.
40. Selline lähenemisviis on minu arvates täielikult kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega kohtuasjas Mulligan. Minu jaoks on selge, et Euroopa Kohus asus seisukohale, et kõnealuses asjas käsitletud tagasivõtukava oli sõnaselgelt lubatud määruse artikli 7 lõikes 1.(25) Pärast seda kinnitas kohus, et „selline tõlgendus” ei ole vastuolus ühenduse seadusandja taotletud erieesmärgiga.(26) Seetõttu Hispaania valitsus eksib, kui väidab, et Euroopa Kohtu arvates oli seaduslik liikmesriigi meede, mida ühenduse õigusnormid sõnaselgelt ette ei näe.
41. Loomulikult antakse põllumajandusturu ühist korraldust reguleerivas ühenduse õiguses liikmesriikidele sageli väga suur kaalutlusõigus. Neil võidakse lubada tegutseda väga laiades piirides. Neil võidakse lubada teha valik terve hulga eri võimaluste seast. Neilt võidakse ka nõuda konkreetse õigusnormi kohaldamisega seotud üksikasjalike eeskirjade kehtestamist või neile võidakse anda vastav õigus. Ent ilma sellise loata ei tohi nad siiski kehtivate ühenduse normide täiendamiseks omaenda meetmeid võtta.
42. Hispaania valitsus rõhutab oma repliigis asjaolu, et määruse artikli 8 kohaselt on liikmesriikidel lubatud „üksikasjalike eeskirjade kohaselt, mis nad kehtestavad poolte seaduslikke huve arvesse võttes, võtta ühe- või mitmekaupa järgmisi meetmeid”. Ta leiab, et seega on artiklis 8 antud liikmesriikidele sõnaselgelt kaalutlusõigus, mis võimaldab neil täiendada artiklis ettenähtud võimalusi.
43. Ma ei ole sellega nõus. Vastupidi, artikkel 8 toetab seda tõlgendust, mida ma kaitsen.
44. Fraas „ühe või enam järgmistest meetmetest” võimaldab liikmesriikidel võtta loetletud meetmeid ühe- või mitmekaupa. See ei luba neil ette näha uusi meetmete liike. Ning „üksikasjalikud eeskirjad”, mis liikmesriigid võivad kehtestada, peavad käsitlema ühe või mitme loetletud meetme rakendamist.
45. Seetõttu leian, et Hispaania valitsuse teine argument tuleb tagasi lükata ja hagi jätta rahuldamata. Määrusega ei ole lubatud sellist abi nagu vaidlustatud abi ja seega on see piima- ja piimatooteturu ühist korraldust reguleerivate ühenduse õigusaktide kohaselt keelatud. Komisjonil oli juba ainuüksi seetõttu õigus tunnistada vaidlustatud abi ühisturuga kokkusobimatuks.
Kas vaidlustatud abi kahjustab piima- ja piimatooteturu ühist korraldust?
46. Samuti leidis komisjon vaidlustatud otsuses, et vaidlustatud abi toimis viisil, mis kahjustas piima- ja piimatooteturu ühist korraldust. Kõnealuse asjaolu näol on tegemist vaidlustatud otsuse iseseisva alusega, mida Hispaania valitsus peaks käsitlema, isegi kui tema eelmine argument peaks osutuma edukaks.
47. Täpsemalt on vaidlustatud otsuses tuvastatud oht, et abi võib tõsta piimakvootide hinda. Nagu komisjon väidab, kahjustaks see määruse peamist eesmärki, milleks on hoida ära olukorra tekkimine, kus piimakvoote kasutatakse „mitte piima tootmiseks või turustamiseks, vaid nende turuväärtust ära kasutades puhtalt finantstulu saamiseks”.(27)
48. Hispaania valitsus märgib vastuseks, et vaidlustatud abi kalkuleeriti nii, et see võimaldaks sellistel esmatähtsatel tootjatel omandada piimakvoote, kellel muidu ei oleks võimalik seda endale lubada. Erinevalt vaidlustatud otsuses väidetust, ei võimaldaks abi müüjatel oma hinda toetuse summa võrra tõsta, kuna sellisel juhul ei oleks esmatähtsad tootjad enam suutelised maksma.
49. See argument ei ole minu jaoks veenev.
50. Nagu komisjon väidab ja nagu on märgitud vaidlustatud otsuses, näib tõenäoline, et ostjate ostuvõime ja seega ka nõudluse suurenemine piimakvootide järele avaldab vähemalt mõningast survet nende kvootide hinnatõusuks.
51. Hispaania valitsus esitab oma repliigis kaks täiendavat argumenti selle toetuseks, et vaidlustatud abi ei saanud piimakvootide hinda tõsta.
52. Esiteks viitab Hispaania 10. juuli 1998. aasta kuningliku dekreedi 1486/1998 eri sätetele, mis käsitlevad piimasektori konkurentsivõime kaasajastamist ja parandamist.(28) Nende sätetega on piimakvootide üleandmisele Hispaanias kehtestatud teatud tingimused, et ära hoida piimakvootide äriobjektiks muutumist ja hinnatõusu. Hispaania väidab, et kui vaidlustatud abi vaadelda koostoimes nimetatud sätetega, siis ei saanud abiga kaasneda negatiivseid tagajärgi, mida vaidlustatud otsuses on abile omistatud.
53. Teiseks kinnitab Hispaania, et piirkondlikud asutused oleksid abi andnud tegelikult vaid tehingute puhul, mis ei ületa Hispaania riigi poolt artikli 8 teise taande kohaselt heakskiidetud hüvitise tasemel fikseeritud ostuhinna ülemmäära.
54. Komisjon vaidleb Hispaania valitsuse täiendavate argumentide vastuvõetavusele vastu, kuna need esitati menetluse liiga hilises etapis. Vaidlustatud otsusele eelnenud komisjoni uurimismenetluses Hispaania valitsus neile ei viidanud. Esmakordselt mainitakse neid argumente nüüd repliigis.
55. Minu arvates ei oleks kohane lubada Hispaania valitsusel esitada argumente seoses kuningliku dekreedi 1486/1998 ja hinna ülemmäära nimetamisega kui vaidlustatud abi andmise tingimusega.
56. On küsitav, kas liikmesriik võib vaidlustada riigiabi käsitlevat komisjoni otsust selle alusel, et komisjon ei arvestanud abi aspekti, mida liikmesriik ise ei avalikustanud.
57. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 42 lõikes 2 on igal juhul märgitud, et menetluse käigus ei või esitada uusi väiteid, kui need ei tugine faktilistele ja õiguslikele asjaoludele, mis on tulnud ilmsiks menetluse käigus. Komisjoni argument vaidlustatud meetme mõju kohta piimakvootide hinnale on esitatud vaidlustatud otsuses endas ja seetõttu oli Hispaania sellest teadlik juba enne käesolevat menetlust. Kodukorra artikli 42 lõikes 1 on samuti selgitatud, et kuigi pooled võivad repliigis esitada täiendavaid tõendeid, peavad nad nende hilist esitamist põhjendama. Hispaania valitsus ei esitanud sellist selgitust.
58. Pealegi tuleks Hispaania valitsuse teine argument minu arvates jätta tähelepanuta, kuna see ei ole piisavalt üksikasjalik. Hispaania valitsus ei ole püüdnud täpsustada, millistes riigisisese õiguse üldaktides on sätestatud abi andmine vaid tehingutele, mis ei ületa hinna ülemmäära. Selle tulemusena ei ole komisjonil võimalik Hispaania valitsuse argumendile nõuetekohaselt vastata ega Euroopa Kohtul oma hinnangut anda.
59. Pooled esitavad täiendavaid argumente küsimuses, kas vaidlustatud abi võib piima ja piimatoodete hinda mõjutada. Vaidlustatud otsus ei anna sõnaselgelt alust selliseks väiteks, mistõttu minu arvates ei ole otsuse kehtivuse hindamise jaoks see oluline.
60. Eeltoodut arvestades leian, et Hispaania valitsusel ei õnnestunud tõestada, et komisjon eksis, kui järeldas, et vaidlustatud abi kahjustas piima- ja piimatooteturu ühise korralduse eesmärki. Seega ei saa vaidlustatud otsust pidada kehtetuks, isegi kui selline abi nagu vaidlustatud abi ei oleks erinevalt minu eelnevatest järeldustest(29) õigusvastane põhjusel, et määruses ei ole seda ette nähtud.
Ettepanek
61. Tuginedes eelnevale, teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
1) jätta hagi kui põhjendamatu rahuldamata;
2) mõista kohtukulud välja Hispaanialt.
(1) .
(2)
–	Komisjoni 12. märtsi 2002. aasta otsus 2002/411/EÜ, mis käsitleb esmatähtsateks tootjateks peetavate lehmapiimatootjatele Hispaania poolt antavat riigiabi (EÜT 2002 L 144, lk 49).
(3)
–	EÜT 1992 L 405, lk 1.
(4)
–	Nõukogu 17. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1255/1999 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta (EÜT 1999 L 160, lk 48).
(5)
–	Viidatud 3. joonealuses märkuses.
(6)
–	Viidatud 2. joonealuses märkuses.
(7)
–	Punktid 19–25.
(8)
–	Punkt 27.
(9)
–	Punktid 29–48.
(10)
–	Punkt 38, milles viidatakse 26. juuni 1979. aasta kohtuotsusele 177/78: Pigs and Bacon Commission (EKL 1979, lk 2161).
(11)
–	Punkt 37.
(12)
–	Punkt 36.
(13)
–	Punkt 37.
(14)
–	Viidatud punktis 47.
(15)
–	Punktid 40–41.
(16)
–	Punkt 45, milles viidatakse 6. novembri 1990. aasta kohtuotsusele Itaalia v . komisjon (EKL 1990, lk I-3891).
(17)
–	Punktid 43 ja 46.
(18)
–	Viidatud 10. joonealuses märkuses.
(19)
–	Punkt 14.
(20)
–	Viidatud 16. joonealuses märkuses.
(21)
–	23. veebruari 1988. aasta kohtuotsus 216/84 (EKL 1988, lk 793).
(22)
–	14. juuli 1988. aasta kohtuotsus 90/86 (EKL 1988, lk 4285).
(23)
–	Kohtuotsus Itaalia v . komisjon, viidatud 20. joonealuses märkuses, punkt 19; komisjon v . Prantsusmaa, viidatud 21. joonealuses märkuses, punkt 18; Zoni, viidatud 22. joonealuses märkuses, punkt 26.
(24)
–	20. juuni 2002. aasta kohtuotsus C-313/99 (EKL 2002, lk I-5719).
(25)
Vt kohtuotsuse punkt 29. Sama oli ka kohtujurist Geelhoedi järeldus ettepaneku punktis 71.
(26)
Kohtuotsuse punkt 30.
(27)
–	 24. joonealuses märkuses viidatud Mulligani kohtuotsuse punkt 30.
(28)
–	Real Decreto 1486/1998 de 10.07.1998 sobre modernización y mejora de la competitividad del sector lácteo (BOE 165, 11.7.1998, lk 2328).
(29)
–	Punktid 36–45.