62021CJ0321_RES
Kohtuasi C-321/21 P
Ryanair DAC
versus
Euroopa Komisjon
Euroopa Kohtu (neljas koda) 28. septembri 2023. aasta otsus
Apellatsioonkaebus – Riigiabi – ELTL artikli 107 lõike 2 punkt b – Taani lennutranspordi turg – Abi, mida Taani Kuningriik andis lennuettevõtjale seoses COVID 19 pandeemiaga – Riigiabi ajutine raamistik – Uuendatava krediidiliiniga seotud avalik garantii – Euroopa Komisjoni otsus jätta vastuväited esitamata – Üheainsa kannatanu kahju hüvitamiseks ette nähtud abi – Proportsionaalsuse ja diskrimineerimiskeelu põhimõtted – Asutamisvabadus ja teenuste osutamise vabadus
Riigiabi – Keeld – Erandid – Siseturuga kokkusobiv abi – Loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi – Uuendatava krediidiliiniga seotud garantii, mida anti üheainsale lennuettevõtjale COVID-19 pandeemia raames – Hõlmamine – Garantii, mida ei anta kõigile kahju kandnud ettevõtjatele – Asjakohasuse puudumine
(ELTL artikli 107 lõike 2 punkt b)
(vt punktid 18–33)
Apellatsioonkaebus – Väited – Asjaolude ja tõendite ebaõige hindamine – Vastuvõetamatus – Asjaolude ja tõendite hindamise kontroll Euroopa Kohtus – Välistamine, v.a tõendite moonutamise korral – Väide asjaolude moonutamise kohta – Nõue täpselt osutada moonutatud tõenditele ning kindlaks teha analüüsimisel tehtud vead, mis moonutuse kaasa tõid – Nõue, et moonutamine peab toimikumaterjalidest selgelt ilmnema
(ELTL artikli 256 lõike 1 teine lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 58 esimene lõik; Euroopa Kohtu kodukord, artikli 168 lõike 1 punkt d)
(vt punktid 53–59)
Riigiabi – Keeld – Erandid – Siseturuga kokkusobiv abi – Loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi – Uuendatava krediidiliiniga seotud garantii, mida anti üheainsale lennuettevõtjale COVID-19 pandeemia raames – Proportsionaalsuse hindamine abisummat arvestades
(ELTL artikli 107 lõike 2 punkt b)
(vt punktid 63–67 ja 71–74)
Riigiabi – Keeld – Erandid – Siseturuga kokkusobiv abi – Siseturuga kokkusobiv abi – Loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi – Uuendatava krediidiliiniga seotud garantii, mida anti üheainsale lennuettevõtjale COVID-19 pandeemia raames – Garantii kokkusobivus siseturuga ainuõiguslikkusest hoolimata – Tingimused
(ELTL artikkel 107)
(vt punktid 89–96)
Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Võrdne kohtlemine – Diskrimineerimine kodakondsuse alusel – ELTL artiklis 18 kehtestatud keeld – Subsidiaarsus võrreldes EL toimimise lepingus ette nähtud diskrimineerimiskeelu erinormidega – ELTL artikli 107 lõiked 2 ja 3, mis näevad ette niisugused erinormid
(ELTL artikkel 18 ja artikli 107 lõiked 2 ja 3)
(vt punktid 97–100)
Riigiabi – Keeld – Erandid – Siseturuga kokkusobiv abi – Siseturuga kokkusobiv abi – Loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi – Uuendatava krediidiliiniga seotud garantii, mida anti üheainsale lennuettevõtjale COVID-19 pandeemia raames – Abi, mis on siseturuga kokkusobiv ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel – Abi hindamine teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabaduse alusel – Tingimused
(ELTL artiklid 49 ja 56 ning artikli 107 lõike 2 punkt b)
(vt punktid 118–124)
Riigiabi – Keeld – Erandid – Siseturuga kokkusobiv abi – Loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi – Uuendatava krediidiliiniga seotud garantii, mida anti üheainsale lennuettevõtjale COVID-19 pandeemia raames – Hindamine ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel – Komisjoni otsus, millega riigiabi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks ametlikku uurimismenetlust algatamata – Huvitatud isikute menetluslike õiguste rikkumine – Tingimused – Nõue, et huvitatud isikud tõendavad, et abi kokkusobivuses siseturuga on kahtlusi
(ELTL artikli 107 lõike 2 punkt b)
(vt punktid 131–140)
Riigiabi – Komisjoni otsus jätta abikava või abimeetme suhtes vastuväited esitamata – Põhjendamiskohustus – Ulatus
(ELTL artikli 107 lõike 2 punkt b ja artikkel 296)
(vt punktid 144–149)
Kokkuvõte
Taani Kuningriik ja Rootsi Kuningriik teatasid aprillis 2020 Euroopa Komisjonile kahest lennuettevõtja SAS AB kasuks võetud eraldiseisvast abimeetmest, mis mõlemad seisnesid maksimaalselt 1,5 miljardi Rootsi krooni suuruses uuendatava krediidiliiniga seotud garantiis (edaspidi „kõnealused meetmed“). Meetmete eesmärk oli hüvitada osaliselt SASi kahju, mis tulenes tema lendude tühistamisest ja lennuplaani muutmisest pärast reisipiirangute kehtestamist COVID‑19 pandeemia olukorras.
Rootsi abimeetmest teatati kohe pärast seda, kui komisjon oli ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b (
1
) alusel heaks kiitnud Rootsi laenugarantiide kava, mille eesmärk oli toetada teatavaid lennuettevõtjaid COVID‑19 pandeemia olukorras (
2
). Selles küsimuses kinnitas Rootsi, et SAS, kellel oli raskusi saada krediidiasutustelt laenu Rootsi laenugarantiide kava raames, saab abi selle kava alusel või uuest teatatud garantiist, kuid mitte mõlemast meetmest korraga.
Komisjon tunnistas 15. aprilli 2020. aasta otsusega (
3
) ja 24. aprilli 2020. aasta otsusega (
4
) kõnealused riigiabi meetmed ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks. Selle sätte kohaselt on loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi siseturuga kokkusobiv.
Lennuettevõtja Ryanair esitas nende otsuste tühistamiseks hagid, mis kahe Üldkohtu otsusega (
5
) siiski rahuldamata jäeti.
Euroopa Kohus jättis nende kohtuotsuste peale Ryanairi esitatud apellatsioonkaebused rahuldamata (
6
) ning kinnitas selles kontekstis, et COVID‑19 pandeemia tagajärgedele reageerimiseks võetud abimeetmed võivad õiguspäraselt olla ette nähtud ainult ühele ettevõtjale, isegi kui pandeemia mõjutab ka selle ettevõtja konkurente.
Euroopa Kohtu hinnang
Kõigepealt nõustus Euroopa Kohus Üldkohtu analüüsiga, mille kohaselt võib ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel erakorralise sündmusega toimetulekuks antud abi nagu käesolevas asjas piirduda ühe ettevõtjaga, välistades kõik teised kahju kandnud ettevõtjad.
Sellega seoses märkis Euroopa Kohus, et ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b sõnastusest ei ilmne selle sätte eesmärki arvestades kuidagi, et siseturuga võidakse tunnistada kokkusobivaks üksnes abi, mida antakse kõigile ettevõtjatele, kellele on erakorralise sündmuse tõttu kahju tekkinud.
Kui komisjon peaks seda analüüsides, kas abimeede on selle sätte alusel siseturuga kokkusobiv, tuvastama, et abisaaja valik ei ole kooskõlas eesmärgiga korvata otseselt erakorralisest sündmusest tingitud ebasoodsat olukorda ning et see valik vastab seega muudele, sellega mitteseotud kaalutlustele, ei saa seda meedet loomulikult siseturuga kokkusobivaks tunnistada.
Siiski ei tähenda pelk asjaolu, et abi antakse ainult ühele ettevõtjale mitme ettevõtja hulgas, kellele kõnealune erakorraline sündmus potentsiaalselt kahju tekitab, et sellel abil on tingimata muid eesmärke peale ELTL artikli 107 lõike 2 punktiga b taotletava eesmärgi või et abi on antud meelevaldselt.
Selles kontekstis lükkas Euroopa Kohus tagasi Ryanairi argumendid, mille kohaselt selle sätte eesmärk eeldab, et asjaomane liikmesriik tegutseb „viimase instantsi kindlustusandjana“, kes pakub samasugust kaitset kõigile ettevõtjatele, kes seisavad silmitsi teatavate erakorraliste sündmustega, kuna selline tõlgendus ei tulene ei ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b sõnastusest ega eesmärgist.
Üldkohus ei rikkunud järelikult õigusnormi, kui ta leidis, et vaatamata sellele, et kõnealustest meetmetest ei saanud kasu kõik ettevõtjad, kellele on COVID‑19 pandeemia tõttu kahju tekkinud, võis komisjon kvalifitseerida need meetmed ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks.
Samuti ei takistanud vastupidi Ryanairi väidetule asjaolu, et komisjon tunnistas Rootsi laenugarantiide kava siseturuga kokkusobivaks ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b alusel, tal tunnistada Rootsi Kuningriigi teatatud uut garantiid siseturuga kokkusobivaks ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel. Nimelt võib sellist sündmust nagu COVID‑19 pandeemia kvalifitseerida nii „erakorraliseks sündmuseks“ viimati nimetatud sätte tähenduses kui ka sündmuseks, mis põhjustab „majanduse tõsise häire“ esimesena nimetatud sätte tähenduses; EL toimimise lepinguga ei ole vastuolus nende sätete samal ajal kohaldamine, kui mõlema sätte tingimused on täidetud.
Seejärel, kinnitades, et ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b alusel antud individuaalne abi ei tohi ületada kahju, mis abisaajale asjaomase erakorralise sündmuse tõttu on tekkinud, lükkas Euroopa Kohus proportsionaalsuse kontrollimisel tagasi Ryanairi etteheited, mille kohaselt oleks Üldkohus pidanud arvesse võtma seda, et arvestades teiste Rootsis ja Taanis tegutsevate lennuettevõtjate kantud kahju, võib SAS saada ülemäärast hüvitist. Selles küsimuses rõhutas Euroopa Kohus esiteks, et see, kas või mil määral on COVID‑19 pandeemia tõttu kahju tekkinud ka teistele lennuettevõtjatele, on selgelt asjakohatu SASile tekkinud kahju võimaliku ülemäärase hüvitamise hindamisel. Teiseks, kuna Taani Kuningriik ja Rootsi Kuningriik ei olnud kohustatud võtma arvesse COVID‑19 pandeemia tekitatud kogu kahju ega andma abi kõigile seda kahju kandnud ettevõtjatele, ei sõltunud ainult SASile artikli 107 lõike 2 punkti b alusel abi andmise lubamine sellest, kas komisjon on tõendanud, et pandeemia põhjustatud kahju kandis ainult see ettevõtja.
Samuti leidis Üldkohus õigesti, et krediidiliini garantiina antud abi puhul vastab abisaajale antud abi summa – mida komisjon peab arvesse võtma, et teha kindlaks, kas tegemist on kahju võimaliku ülemäärase hüvitamisega – põhimõtteliselt nende intressimäärade vahele, mida abisaajale kohaldati komisjoni otsuse vastuvõtmise kuupäeval garantii olemasolul või puudumisel. Seevastu ei pea komisjon selle kindlaksmääramisel arvesse võtma võimalikku eelist, mille abisaaja väidetavalt sellest kaudselt sai, nagu konkurentsieelis, mis olenevalt olukorrast tuleneb asjaolust, et ta oli ainus abisaaja.
Euroopa Kohus nõustus ka Üldkohtu järeldusega, mille kohaselt ei ole kõnealused meetmed diskrimineerimiskeelu põhimõttega vastuolus ainuüksi asjaolu tõttu, et need on oma olemuselt ainuõiguslikud, kuna liidu õiguse alusel on liikmesriikidel lubatud anda individuaalset abi, kui kõik ELTL artiklis 107 ette nähtud tingimused on täidetud.
Selle kohta tuletas Euroopa Kohus meelde, et kui ELTL artikli 107 lõikes 1 on kehtestatud põhimõte, mille kohaselt on siseturuga kokkusobimatud meetmed, mis vastavad selles sättes kehtestatud tingimustele, sh valikulisuse nõudele, on nimetatud artikli lõigetes 2 ja 3 siiski ette nähtud erandid sellest põhimõttest. Sellest tuleneb, et riigiabi, mis on antud nendes erandites ette nähtud eesmärgi saavutamiseks ja piirides, mis on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik ja proportsionaalne, ei saa pidada siseturuga kokkusobimatuks üksnes tunnuste või mõju tõttu, mis on omased igasugusele riigiabile, st põhjustel, mis on seotud sellega, et abi on valikuline, või sellega, et see moonutab konkurentsi.
Euroopa Kohus lükkas selles kontekstis tagasi ka Ryanairi väite, mille kohaselt Üldkohus rikkus õigusnormi, kuna ta ei kohaldanud ELTL artiklis 18 kehtestatud kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu põhimõtet, vaid analüüsis kõnealuseid meetmeid ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b seisukohast. Väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb nimelt, et ELTL artikkel 18 on iseseisvalt kohaldatav üksnes sellistes liidu õigusega reguleeritud olukordades, mille tarvis EL toimimise lepingus diskrimineerimiskeelu erinorme ei ole ette nähtud. Euroopa Kohtu hinnangul on ELTL artikli 107 lõigetes 2 ja 3 kehtestatud erandid aga sellised erinormid.
Samuti ei rikkunud Üldkohus õigusnormi, kui ta lükkas tagasi Ryanairi etteheited, mille kohaselt on rikutud teenuste osutamise vabadust ja asutamisvabadust käsitlevaid sätteid. Selle kohta märkis Euroopa Kohus, et tõendamaks, et kõnealused meetmed kujutasid endast asjaolu tõttu, et sellest sai kasu ainult SAS, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangut, oleks Ryanair pidanud tõendama, et nendel meetmetel oli piirav mõju, mis ületas ELTL artikli 107 lõike 2 punktis b kehtestatud nõuete kohaselt antud riigiabile omast mõju. Ryanair aga kritiseeris oma argumentides vaid seda, et ainsaks kõnealuste meetmete alusel abisaajaks valiti SAS, ja selle valiku tagajärgi, kuigi see valik on nende meetmete valikulisusega lahutamatult seotud.
Lõpuks lükkas Euroopa Kohus tagasi väite, et Üldkohus jättis tähelepanuta nõuded, mis puudutavad komisjoni otsuse jätta kõnealuste meetmete suhtes vastuväited esitamata põhjendamist, ning sellest tulenevalt jättis Ryanairi mõlemad tühistamishagid tervikuna rahuldamata.
(
1
)	Selles sättes on ette nähtud, et abi üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks või mõne liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks võib pidada siseturuga kokkusobivaks.
(
2
)	Otsus C(2020) 2366 (final) riigiabi SA.56812 (2020/N) kohta – Rootsi – COVID‑19: kava lennuettevõtjatele antavate laenugarantiide kohta (ELT 2020, C 269, lk 1).
(
3
)	Komisjoni 15. aprilli 2020. aasta otsus C(2020) 2416 (final) riigiabi SA.56795 (2020/N) kohta – Taani – SASile COVID‑19 pandeemia tekitatud kahju hüvitamine (ELT 2020, C 220, lk 7).
(
4
)	Komisjoni 24. aprilli 2020. aasta otsus C(2020) 2784 (final) riigiabi SA.57061 (2020/N) kohta – Rootsi – SASile COVID‑19 pandeemia tekitatud kahju hüvitamine (ELT 2020, C 220, lk 9).
(
5
)	14. aprilli 2021. aasta kohtuotsused Ryanair vs. komisjon (SAS, Taani; COVID‑19) (T‑378/20, EU:T:2021:194) ning Ryanair vs. komisjon (SAS, Rootsi; COVID‑19) (T‑379/20, EU:T:2021:195).
(
6
)	Apellatsioonkaebuse, mis esitati kohtuasjas T‑379/20 tehtud otsuse peale, jättis Euroopa Kohus rahuldamata kohtuasjas C‑320/21 P tehtud otsusega. Apellatsioonkaebuse, mis esitati kohtuasjas T‑378/20 tehtud otsuse peale, jättis Euroopa Kohus rahuldamata kohtuasjas C‑321/21 P tehtud otsusega.