EUROOPA KOHTU OTSUS5. veebruar 1963(*)Kohtuasjas 26/62_mille
esemeks on Euroopa Kohtule Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu
artikli 177 esimese lõigu punkti a ja kolmanda lõigu alusel
esitatud eelotsusetaotlus, mille esitas Tariefcommissie – Madalmaade
halduskohus, mis on kõrgema astme kohus maksuküsimustes – nimetatud
kohtus pooleliolevas menetluses järgmiste poolte vahel:N.V. Algemene Transport- en Expeditie Onderneming van Gend en Loos, asukoht:
Utrecht, esindajad: Amsterdami advokaadid H. G. Stibbe ja
L. F. D. ter Kuile, kohtudokumentide kättetoimetamise
aadress: Madalmaade Suursaatkond Luxembourgis, jaMadalmaade maksuamet, esindaja: Zaandami tolliinspektor, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress: Madalmaade Suursaatkond Luxembourgis_eelotsuse tegemiseks järgmistes küsimustes:1)      kas
EMÜ asutamislepingu artiklil 12 on siseriiklik õigusmõju,
teisisõnu, kas üksikisikud saavad nimetatud artikli alusel tugineda
õigustele, mida siseriiklikud kohtud peavad kaitsma;2)      jaatava
vastuse korral, kas 8-protsendilise imporditollimaksu kohaldamine
juhul, kui põhikohtuasja hageja importis Madalmaadesse Saksamaa
Liitvabariigist pärit karbamiidformaldehüüdi, kujutas endast tollimaksu
ebaseaduslikku suurendamist EMÜ asutamislepingu artikli 12
tähenduses, või oli sel juhul tegemist enne 1. märtsi 1960
kohaldatud tollimaksu põhjendatud muutmisega, mida hoolimata sellest, et
aritmeetiliselt oli see suurendamine, ei saa ometi artikli 12
tingimuste järgi keelatuks pidada_EUROOPA KOHUS_koosseisus:
president A. M. Donner, kodade esimehed L. Delvaux ja
R. Rossi, kohtunikud O. Riese, Ch. L. Hammes
(ettekandja), A. Trabucchi ja R. Lecourt_kohtujurist: K. Roemer_kohtusekretär: A. Van Houtte_on teinud järgmiseotsuse[…]PõhjendusedI –  MenetlusTariefcommissie
poolt, kes on kohus EMÜ asutamislepingu artikli 177 mõttes, nimetatud
artikli alusel esitatud eelotsusetaotluse menetluse õiguspärasust ei ole
vaidlustatud. Eelotsusetaotlus ei anna ka alust kriitikaks Euroopa Kohtu algatusel.II –  Esimene küsimusA – Euroopa Kohtu pädevusMadalmaade
ja Belgia valitsus vaidlustavad Euroopa Kohtu pädevuse põhjendusega, et
eelotsusetaotlus ei ole seotud asutamislepingu tõlgendamise, vaid selle
kohaldamisega Madalmaade riigiõiguse kontekstis.Nad
on seisukohal, et Euroopa Kohtul puudub eelkõige pädevus otsustada, kui
peaks ilmnema vajadus, kas EMÜ asutamislepingu sätted on ülimuslikud
Madalmaade õigusaktide või muude lepingute suhtes, millega Madalmaad on
liitunud ja mis on inkorporeeritud Madalmaade siseriiklikusse õigusse.
Sellise probleemi lahendamine kuulub siseriiklike kohtute ainupädevusse,
arvestades võimalikku hagi esitamist kooskõlas asutamislepingu
artiklite 169 ja 170 sätetega.Käesolevas
asjas ei ole aga Euroopa Kohtul palutud otsustada asutamislepingu
kohaldamise üle vastavalt Madalmaade siseriikliku õiguse põhimõtetele,
mis on endiselt siseriiklike kohtute ülesanne, vaid teda palutakse
kooskõlas asutamislepingu artikli 177 esimese lõigu punktiga a üksnes
tõlgendada nimetatud lepingu artikli 12 tähendust ühenduse õiguses ja
näidata, milline on selle artikli õigusmõju üksikisikutele. Järelikult puudub kõnealusel väitel õiguslik põhjendus. Edasi
väidab Belgia valitsus, et Euroopa Kohtul puudub pädevus sel põhjusel,
et vastus, mille Euroopa Kohus võiks anda Tariefcommissie esimesele
küsimusele, ei mõjutaks selles kohtus algatatud menetluse tulemust.Euroopa
Kohtule käesolevas asjas pädevuse andmiseks on aga üksnes vaja, et
tõstatatud küsimus oleks selgelt seotud asutamislepingu tõlgendamisega. Nii
kaalutlused, millest lähtudes siseriiklik kohus võis oma küsimused
valida, kui ka asjassepuutuvuse, mille ta omistab sellistele küsimustele
seoses tema lahendada antud asjaga, jätab Euroopa Kohus oma hinnangust
välja.Esitatud küsimuste sõnastusest ilmneb, et need on seotud asutamislepingu tõlgendamisega. Seega on Euroopa Kohus pädev neile vastama.Järelikult ei ole ka see väide põhjendatud.B – PõhiküsimusTariefcommissie
esimene küsimus on, kas asutamislepingu artiklil 12 on siseriiklikus
õiguses otsene mõju selles mõttes, et liikmesriikide kodanikud võivad
kõnealuse artikli alusel tugineda õigustele, mida siseriiklik kohus peab
kaitsma. Et teha kindlaks, kas
rahvusvahelise lepingu sätted ulatuvad oma mõjult nii kaugele, tuleb
vaagida nende sätete mõtet, ülesehitust ja sõnastust.EMÜ
asutamislepingu eesmärk – luua ühisturg, mille toimimine puudutab
otseselt üksikisikuid ühenduses – eeldab, et see leping on enamat kui
kokkulepe, millega lepinguosaliste riikide vahel luuakse lihtsalt
vastastikused kohustused. Seda seisukohta
kinnitab asutamislepingu preambul, mis ei osuta üksnes valitsustele,
vaid ka rahvastele, ning konkreetsemalt kinnitab seda niisuguste
organite loomine, millele on antud suveräänsed õigused, mille kasutamine
mõjutab
nii liikmesriike kui ka nende kodanikke. Liiatigi
tuleb märkida, et ühendusse koondunud riikide kodanikke kutsutakse üles
aitama ühenduse toimimisele kaasa Euroopa Parlamendi ning majandus- ja
sotsiaalkomitee vahendusel.Lisaks kinnitab
ülesanne, mis on Euroopa Kohtule antud artikli 177 alusel, mille eesmärk
on tagada asutamislepingu ühetaoline tõlgendamine siseriiklike kohtute
poolt, et riigid on tunnustanud ühenduse õigust õigusallikana, millele
nende kodanikud võivad tugineda kõnealuste kohtute ees.Sellest
tuleb teha järeldus, et ühendus moodustab rahvusvahelises õiguses uue
õiguskorra, mille huvides riigid, ehkki vähestes valdkondades, on
piiranud oma suveräänseid õigusi ja mille subjektide hulka ei kuulu
mitte ainult liikmesriigid, vaid ka nende kodanikud.Sõltumata
liikmesriikide õigusaktidest ühenduse õigus mitte ainult ei kohusta
üksikisikuid, vaid on kavandatud andma neile ka õigusi, millest saab
nende õiguspärandi osa. Kõnealused õigused
ei teki mitte üksnes siis, kui need on sõnaselgelt antud
asutamislepinguga, vaid ka kohustuste tõttu, mille asutamisleping paneb
selgelt määratletud viisil nii üksikisikutele kui ka liikmesriikidele
ning ühenduse institutsioonidele. Arvestades
asutamislepingu ülesehitust tollimaksude ja samaväärse toimega maksude
osas, tuleb rõhutada, et artiklisse 9, mis seab ühenduse aluseks
tolliliidu, kuulub olulise sättena nende tollimaksude ja maksude keeld. Kõnealune
säte leidub asutamislepingu selle osa alguses, mis määratleb „ühenduse
alused”. Seda kohaldatakse ja täpsustatakse artikliga 12.Artikli
12 sõnastus sisaldab selget ja tingimusteta keeldu, mis ei ole kohustus
midagi teha, vaid kohustus hoiduda millegi tegemisest. Liiatigi
ei ole riigid selle kohustuse kohta teinud ühtegi reservatsiooni, mis
seaks selle rakendamise sõltuvusse siseriiklikust õigusaktist. Keeld
on oma olemuselt just selline, et sellel võib olla vahetu õigusmõju
liikmesriikide ja üksikisikute vahelistes õigussuhetes.Artikli 12 rakendamine ei nõua riikide seadusandlikku sekkumist. Asjaolu,
et selle artikli alusel on tegevusest hoidumise kohustuse subjektiks
tehtud nimelt liikmesriigid, ei tähenda, et nende kodanikel ei või
sellest kohustusest õigusi tekkida.Lisaks
on väär asutamislepingu artiklitel 169 ja 170 rajanev argument, mille on
esitanud kolm valitsust, kes on esitanud Euroopa Kohtule oma kirjalikud
märkused.Asjaolu, et asutamislepingu
nimetatud artiklid võimaldavad komisjonil ja liikmesriikidel anda oma
kohustused täitmata jätnud riigi Euroopa Kohtusse, ei tähenda, et
üksikisikud ei või vajaduse korral tugineda siseriikliku kohtu ees
nendelesamadele kohustustele, nagu ka fakt, et asutamisleping annab
komisjoni käsutusse vahendid selle lepinguga pandud kohustuste täitmise
tagamiseks, ei välista võimalust viidata nende kohustuste rikkumisele
siseriiklikule kohtule lahendada antud kohtuasjades üksikisikute vahel.Kui
tagatised artikli 12 liikmesriikidepoolse rikkumise vastu piirduksid
menetlusega artiklite 169 ja 170 alusel, jätaks see üksikisikute õigused
ilma igasuguse otsese kohtuliku kaitseta.On
oht, et toetumine nimetatud artiklitega ettenähtud menetlusele ei oleks
tõhus, kui see leiaks aset pärast siseriikliku otsuse täitmist, mis on
tehtud asutamislepingu sätteid rikkudes.Asjaomaste
isikute valvsus oma õiguste kaitsel tagab tõhusa järelevalve lisaks
järelevalvele, mille artiklid 169 ja 170 usaldavad komisjoni ja
liikmesriikide hoolde.Eelnenud
kaalutlustest järeldub, et vastavalt asutamislepingu mõttele,
ülesehitusele ja sõnastusele tuleb artiklit 12 tõlgendada nii, et sellel
on vahetu
õigusmõju ja see loob üksikisiku õigusi, mida siseriiklikud
kohtud peavad kaitsma.III –  Teine küsimusA – Euroopa Kohtu pädevusBelgia
ja Madalmaade valitsuse märkuste kohaselt tundub selle küsimuse
sõnastus enne vastamist nõudvat, et Euroopa Kohus vaataks läbi
Madalmaadesse imporditud karbamiidformaldehüüdi liigituse, mille suhtes
Van Gend & Loos ja Zaandami tolliinspektor olid erineval arvamusel
selles osas, mis on seotud 1947. aasta Tariefbesluit’iga. Kõnealune
küsimus ei nõua asutamislepingu tõlgendamist, vaid käsitleb Madalmaade
tollialaste õigusaktide kohaldamist aminoplastide liigituse suhtes, mis
on väljaspool artikli 177 punktiga a ühenduse kohtule antud pädevust.Järelikult ei ole Euroopa Kohus pädev käsitlema Tariefcommissie eelotsusetaotlust.Tariefcommissie
küsimuse tegelik mõte on aga selles, kas kõnealuse toote tollimaksu
tegelik suurenemine, mis ei ole tingitud mitte tollimaksumäära
suurendamisest, vaid kõnealuse toote uuest liigitusest, mis tuleneb tema
tollikirjelduse muutmisest, on õiguse seisukohalt vastuolus
asutamislepingu artiklis 12 sisalduva keeluga.Niiviisi
vaadelduna käsitleb esitatud küsimus asutamislepingu sätte tõlgendamist
ja veelgi täpsemalt tähendust, mis tuleks omistada enne asutamislepingu
jõustumist kohaldatud tollimaksude mõistele.Seega on Euroopa Kohus pädev vastama kõnealusele küsimusele. B – PõhiküsimusAsutamislepingu
artikli 12 sõnastusest ja ülesehitusest järeldub, et kui on vaja
kindlaks teha, kas tollimakse ja samaväärse toimega makse on suurendatud
nimetatud artiklis sisalduvat keeldu rikkudes, tuleb arvesse võtta
tollimakse ja muid makse, mida liikmesriigid tegelikult kohaldasid
asutamislepingu jõustumise kuupäeval.Mis
puutub asutamislepingu artiklis 12 sisalduvasse keeldu, siis võib
selline seadusvastane suurendamine tekkida nii tollitariifi
ümberkorraldamisest, mille tulemusel liigitatakse toode kõrgemalt
maksustatavasse rubriiki, kui ka tollimaksumäära tegelikust
suurendamisest. Kui pärast asutamislepingu
jõustumist üks ja seesama toode ühes ja sellessamas liikmesriigis
allutati kõrgemale tollimaksumäärale, ei ole eriti tähtis, kuidas
tollimaksude suurendamine aset leidis.Eespool
antud tõlgenduse kohaselt kuulub artikli 12 kohaldamine siseriikliku
kohtu pädevusse, kes peab tegema kindlaks, kas tollimaksuga maksustatav
toode, käesoleval juhul Saksamaa Liitvabariigist pärinev
karbamiidformaldehüüd, on maksustatud Madalmaades jõustatud
tollimeetmete alusel imporditollimaksuga, mis on kõrgem kui see, millega
ta oli
maksustatud 1. jaanuaril 1958.Euroopa
Kohus ei ole pädev kontrollima selles küsimuses vastakaid seisukohti,
mis on esitatud talle menetluse käigus, vaid peab jätma need
siseriiklike kohtute otsustada.IV –  KohtukuludEMÜ
Komisjoni ja Euroopa Kohtule oma märkusi esitanud liikmesriikide
kohtukulusid ei hüvitata. Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev
menetlus Tariefcommissie’s poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse nimetatud kohus.Esitatud põhjendustest lähtudesEUROOPA KOHUS_võttes arvesse menetlusdokumente_kuulanud ära ettekandja-kohtuniku ettekande_kuulanud ära põhikohtuasja hageja ja EMÜ Komisjoni suulised märkused_kuulanud ära kohtujuristi ettepaneku_võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu artikleid 9, 12, 14, 169, 170 ja 177_võttes arvesse protokolli Euroopa Majandusühenduse Kohtu põhikirja kohta_võttes arvesse Euroopa Ühenduste Kohtu kodukorda_vastuseks
küsimustele, mis talle 16. augusti 1962. aasta otsusega
eelotsuse saamiseks on esitanud Tariefcommissie, otsustab:1.      Euroopa
Majandusühenduse asutamislepingu artiklil 12 on vahetu õigusmõju ja see
artikkel loob üksikisiku õigusi, mida siseriiklikud kohtud peavad
kaitsma. 2.      Selleks
et kindlaks teha, kas tollimakse või samaväärse toimega makse on
suurendatud asutamislepingu artiklis 12 sisalduvat keeldu rikkudes,
tuleb arvesse võtta tollimakse ja makse, mida liikmesriik tegelikult
kohaldas asutamislepingu jõustumise kuupäeval. Selline
suurendamine võib tekkida nii tariifi ümberkorraldamisest, mille
tulemusel liigitatakse toode kõrgemalt maksustatud rubriiki, kui ka
kohaldatava tollimaksumäära suurendamisest.3.      Käesoleva menetluse kohtukulude jaotuse otsustab Tariefcommissie.Otsuse langetas Euroopa Kohus 5. veebruaril 1963 Luxembourgis.DonnerDelvauxRossi RieseHammes      TrabucchiLecourt Kuulutatud avalikul kohtuistungil 5. veebruaril 1963 Luxembourgis.Kohtusekretär       PresidentA. Van Houtte       A. M. Donner* Kohtumenetluse keel: hollandi.