62021TJ0386
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (piata rozšírená komora)
zo 6. novembra 2024 (
*1
)
„Hospodárska súťaž – Kartely – Odvetvie nadnárodných dlhopisov, štátnych dlhopisov a dlhopisov agentúr emitovaných v dolároch v Spojených štátoch – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP – Koordinácia cien a obchodovania s dlhopismi – Výmena citlivých obchodných informácií – Jediné a pokračujúce porušenie – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Výpočet výšky pokuty – Základná výška – Referenčná hodnota pre hodnotu predaja – Žaloba o neplatnosť – Neobmedzená súdna právomoc“
Vo veciach T‑386/21 a T‑406/21,
Crédit agricole SA, so sídlom v Montrouge (Francúzsko),
Crédit agricole Corporate and Investment Bank, so sídlom v Montrouge,
v zastúpení: D. Beard, barrister, C. Hutton, C. Peacock a J. Parkinson, solicitors,
žalobkyne vo veci T‑386/21,
UBS Group AG, právny nástupca spoločnosti Credit Suisse Group AG, so sídlom v Zürichu (Švajčiarsko),
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd, so sídlom v Londýne (Spojené kráľovstvo),
v zastúpení: R. Wesseling, F. ten Have a F. Brouwer, advokáti,
žalobkyne vo veci T‑406/21,
proti
Európskej komisii, v zastúpení: vo veci T‑386/21 T. Franchoo, M. Farley a B. Cullen, splnomocnení zástupcovia, a vo veci T‑406/21 A. Boitos, M. Farley, T. Franchoo a C. Vang, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
VŠEOBECNÝ SÚD (piata rozšírená komora),
v zložení: predseda komory J. Svenningsen (spravodajca), sudcovia V. Tomljenović, C. Mac Eochaidh, J. Martín y Pérez de Nanclares a M. Stancu,
tajomník: I. Kurme, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní z 15. a 16. júna 2023,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Svojou žalobou podľa článku 263 ZFEÚ žalobkyne vo veci T‑386/21, Crédit agricole SA a Crédit agricole Corporate and Investment Bank (ďalej spoločne len „Crédit agricole“), navrhujú na jednej strane zrušenie rozhodnutia Komisie C(2021) 2871 final z 28. apríla 2021 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40346 – Dlhopisy SSA) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) v rozsahu, v akom sa ich týka, a na druhej strane zníženie výšky pokuty, ktorá im bola uložená v tomto rozhodnutí.
2
Žalobkyne vo veci T‑406/21, UBS Group AG, právna nástupkyňa spoločnosti Credit Suisse Group AG, a Credit Suisse Securities (Europe) Ltd (ďalej spoločne len „Credit Suisse“) svojou žalobou podľa článku 263 ZFEÚ v podstate navrhujú zrušenie napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa ich týka.
I. Okolnosti predchádzajúce sporu
A. O odvetví dlhopisov SSA
3
Sporné správanie sa týka nadnárodných dlhopisov (supra‑sovereign bonds), štátnych dlhopisov (sovereign bonds) a dlhopisov agentúr [agency (sub‑sovereign) bonds] emitovaných v dolároch v Spojených štátoch (ďalej len „dlhopisy SSA“). Dlhopisy SSA sú dlhové cenné papiere, ktoré umožňujú emitentovi získať finančné prostriedky na financovanie určitých výdavkov alebo investícií.
4
Emitent tak môže vydať dlhopis, aby si od investora (držiteľa) požičal peniaze (pomyselnú sumu) na dobu určitú, ktorá môže byť krátka (napr. 2 roky) alebo dlhá (napr. 10 alebo 30 rokov), a s vopred stanovenou pevnou alebo pohyblivou úrokovou sadzbou. Emitent vypláca držiteľovi dlhopisu v pravidelných intervaloch úrok (kupón) a pri dohodnutej splatnosti mu vráti pomyselnú sumu.
5
Dlhopisy SSA sa delia podľa totožnosti emitenta. Nadnárodné dlhopisy vydávajú nadnárodné inštitúcie, akou je Európska investičná banka (EIB) alebo Medzinárodná banka pre obnovu a rozvoj (MBOR). Štátne dlhopisy emitujú ústredné vlády a môžu byť denominované v ich národnej mene a podliehať ich vnútroštátnym právnym predpisom, alebo môžu byť denominované v inej mene, než je ich národná mena, a podliehať iným právnym predpisom, než je ich vnútroštátne právo. Nakoniec dlhopisy agentúr vydávajú orgány na nižšej ako štátnej úrovni alebo inštitúcie, ktoré implicitne alebo explicitne podporujú verejné orgány, akou je Caisse d'amortissement de la dette sociale [CADES (Fond pre umorovanie dlhu zo sociálneho zabezpečenia), Francúzsko] alebo Kreditanstalt für Wiederaufbau [KfW (Úverový ústav pre obnovu), Nemecko]. Tieto dlhopisy môžu byť vydané v domácej alebo cudzej mene.
6
Dlhopisy SSA sú prvýkrát ponúkané na predaj svojim emitentom alebo v jeho mene na primárnom trhu. Následne sa s nimi obchoduje „napriamo“ (over‑the‑counter) medzi investormi na sekundárnom trhu, mimo centrálnej burzy.
7
Správanie vytýkané v napadnutom rozhodnutí sa netýka primárneho trhu, ale len následných transakcií uskutočnených na sekundárnom trhu.
8
Fungovanie tohto trhu, opísané v odôvodneniach 10 až 64 napadnutého rozhodnutia, je stručne uvedené nižšie na účely tohto rozsudku.
1.
Cena dlhopisu SSA na sekundárnom trhu
a)
Cenotvorba na sekundárnom trhu
9
Po vydaní dlhopisu na primárnom trhu sa následne s dlhopisom obchoduje medzi investormi na sekundárnom trhu. Od okamihu emisie do splatnosti dlhopisu sa cena dlhopisu vyvíja a môže sa odchýliť od jeho emisnej ceny v dôsledku rôznych faktorov, akým je hospodársky vývoj (napr. všeobecný vývoj trhových úrokových sadzieb) alebo faktory špecifické pre emitenta (napr. vnímané riziko, likvidita alebo dostupnosť novších emisií).
10
Dlhopis sa vo všeobecnosti obchoduje na základe svojho výnosu do splatnosti (yield), ktorý je stanovený ako percento z jeho pomyselnej hodnoty. Ide o výnos, ktorý môže investor získať, ak dnes kúpi tento dlhopis za určitú cenu a bude ho mať v držbe až do splatnosti, a teda závisí od výšky kupónu a prípadného zisku pri počiatočnom nákupe za cenu pod pomyselnú hodnotu alebo straty v dôsledku počiatočného nákupu za cenu prevyšujúcu túto sumu.
11
Na sekundárnom trhu je cena dlhopisu zvyčajne určená na základe výnosu a ovplyvnená rôznymi faktormi, akými sú dostupné objemy a cena, ako aj dostupnosť porovnateľných dlhopisov. Zmena trhových úrokových sadzieb alebo zmena ratingu emitenta môže tiež ovplyvniť cenu, za ktorú sa dlhopis obchoduje na trhu.
b)
Obojsmerné ceny ponúkané tvorcami trhu
12
„Tvorca trhu“ (market maker) je inštitúcia alebo jednotlivec, ktorý je ochotný nakupovať alebo predávať finančné produkty na trhu všeobecne a priebežne, a nie uskutočňovať izolované transakcie, za ceny, ktoré sám určuje.
13
Úlohou tvorcu trhu je nepretržite a bez ohľadu na stav trhu poskytovať kótovanie dlhopisov prostredníctvom obojsmerných cien – t. j. „ponukovej ceny“ (bid price) a „dopytovej ceny“ (ask price) –, a tým uľahčovať obchodovanie s týmito dlhopismi. Sprístupnením určitých objemov dlhopisov a ich priebežným kótovaním tvorca trhu podporuje likviditu trhu, t. j. možnosť investorov rýchlo nakupovať alebo predávať dlhopisy.
14
Hoci na trhu s dlhopismi SSA neexistujú oficiálni tvorcovia trhu, niektoré finančné inštitúcie, akými sú žalobkyne v prejednávanej veci, sa rozhodnú plniť úlohu tvorcu trhu tým, že kótujú obojsmerné ceny.
15
Pri transakciách na sekundárnom trhu sa banky usilujú vytvárať príjmy pomocou rozdielu medzi ponukovou a dopytovou cenou. Rozdiel medzi týmito dvoma cenami sa nazýva „rozpätie“ (spread) a predstavuje príjem banky, ak sa transakcia nákupu a ďalšieho predaja posudzuje ako celok (ďalej len „celá transakcia nákupu a ďalšieho predaja“). V rámci takej transakcie je „stredová cena“ (mid price alebo mid), ktorá predstavuje stred medzi ponukovou a dopytovou cenou a ktorá je vyjadrená v centoch (na dve desatinné miesta), dôležitým referenčným bodom v tom zmysle, že jej znalosť vo všeobecnosti umožňuje obchodníkom a investorom odvodiť ponukové a dopytové ceny. Stredové ceny sa nezobrazujú na obrazovkách maklérov (brokers) a neposkytujú sa ani investorom a iným protistranám.
16
Nakoniec obchodníci zakladajú svoje cenové rozhodnutia, ako aj iné strategické rozhodnutia na rôznych zdrojoch informácií. Skutočné ponukové a dopytové ceny banky tak môžu byť ovplyvnené totožnosťou protistrany (napr. pre banku dôležitého investora) alebo objemom nákupnej alebo predajnej transakcie.
2.
Obchodné pozície a obchodné riziko
17
Po nákupe dlhopisov je obchodník v „dlhej pozícii“ (long position) v tom zmysle, že dlhopis drží vo svojom portfóliu, až kým túto pozíciu „neuzavrie“, t. j. dlhopis predá, pokiaľ možno za vyššiu cenu, než za akú ho kúpil. Obchodník sa môže rozhodnúť, že zostane v dlhej pozícii počas určitého časového obdobia, čo predstavuje riziko (alebo „expozíciu“). Ak totiž hodnota dlhopisu klesne, obchodník bude mať vo svojom portfóliu dlhopis, ktorého hodnota je nižšia ako cena, za ktorú ho získal.
18
Naopak, po predaji dlhopisov sa obchodník môže nachádzať v „krátkej pozícii“ (short position), ak predal dlhopis, ktorý nedržal, typicky v prípade, keď predal väčší objem dlhopisov, než mal v držbe. Vtedy musí získať tento dlhopis od iného obchodníka, aby uzavrel svoju pozíciu. Takáto krátka pozícia znamená potenciálny zisk, ak je nákupná cena na získanie uvedeného dlhopisu nižšia ako predajná cena dosiahnutá obchodníkom, ale môže viesť k potenciálnej strate, ak je táto nákupná cena vyššia ako uvedená predajná cena. Obchodník sa môže rozhodnúť pre krátku pozíciu napríklad preto, že očakáva, že cena dlhopisu klesne (a dosiahne tak zisk rovnajúci sa rozdielu medzi jeho predajnou cenou a nákupnou cenou), alebo aby uspokojil dopyt významného klienta.
19
Obchodník teda môže mať vo vzťahu k danému dlhopisu dlhú alebo krátku pozíciu. Obchodník sa môže rozhodnúť držať túto pozíciu s výhradou „obmedzenia rizika“ (risk limits) stanoveného jeho zamestnávateľom. Prípadne môže obchodník nakupovať alebo predávať dlhopisy koncovým investorom alebo prostredníctvom makléra, aby obmedzil alebo kompenzoval svoju expozíciu. Taký spôsob znižovania rizika je formou „krytia“ (hedging) rizika, ktoré sa dá dosiahnuť nákupom alebo predajom rovnakých dlhopisov alebo iných vysoko likvidných dlhopisov, akými sú americké štátne dlhopisy s podobným kupónom alebo splatnosťou.
3.
Obchodovanie medzi bankami prostredníctvom maklérov
20
Makléri sú finanční sprostredkovatelia, ktorí uľahčujú transakcie medzi bankami a sú zvyčajne odmeňovaní pomocou provízie, ktorá je percentom z nákupnej alebo predajnej transakcie.
21
Makléri spravujú elektronické platformy, ktoré zobrazujú ponuky bánk na nákup a predaj v reálnom čase. Takéto platformy uvádzajú názov, kupón a dátum splatnosti dlhopisu, objem (t. j. pomyselnú sumu, zvyčajne vyjadrenú v miliónoch) ponúk na nákup alebo predaj a niekedy aj odchýlku výnosu oproti referenčnému dlhopisu. Ponukové a dopytové ceny zobrazené v určitom okamihu sú najlepšie dostupné ceny, t. j. najkonkurencieschopnejšie v danom čase.
22
Bankový obchodník, ktorý na platforme makléra vidí ponuku na nákup (bid) alebo predaj (ask alebo offer), sa môže rozhodnúť, že „siahne“ (hit) po ponuke na nákup (a teda predá dlhopisy) alebo „zdvihne“ (lift) ponuku na predaj (a teda nakúpi dlhopisy), čím akceptuje podmienky transakcie zobrazené na platforme. V takejto situácii je na hlavných maklérskych platformách akceptovaná ponuková alebo dopytová cena pre danú transakciu viditeľná pre všetkých obchodníkov, ale totožnosť protistrán nie je zverejnená.
23
Obchodník, ktorý má záujem o ponuku uvedenú na maklérskej platforme, môže zavolať maklérovi a požiadať ho o ďalšie informácie, napríklad dostupnosť ďalších objemov. Obchodníci často vedú nepretržité online diskusie (čety) s viacerými maklérmi na Bloombergu alebo iných platformách na odosielanie okamžitých správ.
24
V prípade záujmu obchodníka potom prebehne krátke vyjednávanie mimo platformy (telefonicky alebo diskusiou online), počas ktorého maklér pôsobí ako sprostredkovateľ medzi oboma stranami s cieľom dosiahnuť dohodu o konečnej cene a objeme transakcie.
25
Makléri neodhaľujú totožnosť obchodníkov zapojených do danej transakcie, čo zaisťuje anonymitu obchodníkov a bráni im v získavaní informácií o pozícii alebo zámeroch iného obchodníka, ako aj vo využití týchto informácií vo svoj prospech. Služby makléra tiež zaručujú spoľahlivú realizáciu transakcií. Všeobecne sa uznáva, že výhody využívania služieb makléra pre obchodníkov prevažujú nad poplatkami za sprostredkovanie.
B. O konaní, ktoré viedlo k napadnutému rozhodnutiu
26
Na základe žiadosti podanej 4. augusta 2015 Európska komisia 4. decembra 2015 udelila spoločnosti Deutsche Bank AG podmienečné oslobodenie od pokút podľa bodu 8 písm. a) oznámenia Komisie o oslobodení od pokút a znížení pokút v kartelových prípadoch (Ú. v. EÚ C 298, 2006, s. 17). Banka pokračovala v spolupráci a počas celého vyšetrovania poskytovala Komisii dodatočné informácie a dôkazy týkajúce sa sporného porušenia.
27
V dňoch 4. decembra 2015, 6. septembra 2016, 15. marca 2017 a 12. novembra 2019 Komisia podľa článku 18 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra 2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch [101 a 102 ZFEÚ] (Ú. v. EÚ L 1, 2003, s. 1) zaslala žiadosti o informácie spoločnostiam Bank of America Corporation a Merrill Lynch International (ďalej spoločne len „BofA“), Crédit agricole, Credit Suisse a ďalším bankám.
28
V období od 21. do 24. novembra 2016 Komisia vykonala ohlásené kontroly v priestoroch spoločností BofA a Credit Suisse v Londýne (Spojené kráľovstvo).
29
V dňoch 20. a 21. decembra 2018 Komisia na jednej strane začala konanie o prijatí rozhodnutia podľa kapitoly III nariadenia č. 1/2003 v súlade s článkom 2 ods. 1 a článkom 10 ods. 1 nariadenia Komisie (ES) č. 773/2004 zo 7. apríla 2004, ktoré sa týka vedenia konania Komisiou podľa článkov [101 a 102 ZFEÚ] (Ú. v. EÚ L 123, 2004, s. 18), a na druhej strane zaslala oznámenie o výhradách spoločnostiam Deutsche Bank, Credit Suisse, Crédit agricole a BofA (ďalej len „oznámenie o výhradách“).
30
Všetkým adresátom oznámenia o výhradách bol poskytnutý prístup k vyšetrovaciemu spisu Komisie. V súlade s článkom 10 ods. 2 nariadenia č. 773/2004 všetci predložili písomné pripomienky k tomuto oznámeniu. Rovnako predniesli svoje tvrdenia na pojednávaní, ktoré sa konalo od 10. do 11. júla 2019.
31
Dňa 6. novembra 2020 Komisia zaslala každému z adresátov oznámenia o výhradách list s ďalšími podrobnosťami o metóde, ktorú Komisia navrhla na určenie referenčnej hodnoty pre hodnotu predaja (proxy for the value of sales) na účely výpočtu výšky ich pokuty (ďalej len „list týkajúci sa pokút“). V reakcii na to Deutsche Bank predložila svoje pripomienky 4. decembra 2020 a Crédit agricole, Credit Suisse a BofA 8. januára 2021.
C. O napadnutom rozhodnutí
1.
O konštatovaní sporného porušenia
32
V napadnutom rozhodnutí Komisia poukázala na početné diskusie medzi obchodníkmi dotknutých bánk prostredníctvom stálych alebo dočasných diskusných fór na internete a prostredníctvom dvojstranných diskusií v elektronickej podobe alebo cez telefón, ktoré sa uskutočnili v období od 19. januára 2010 do 24. marca 2015 (odôvodnenia 90 až 92 napadnutého rozhodnutia).
33
V tejto súvislosti sa Komisia domnievala, že všeobecným cieľom spolupráce medzi dotknutými obchodníkmi bolo získať konkurenčnú výhodu vo vzťahu ku klientom a konkurentom prostredníctvom koordinácie ich cien a obchodných činností a výmeny citlivých obchodných informácií o trhu týkajúcich sa ich obchodovania, cien, obchodných stratégií a poplatkov v odvetví dlhopisov SSA (odôvodnenia 102 a 638 napadnutého rozhodnutia).
34
Komisia z toho vyvodila, že dotknuté banky vedome nahradili riziká hospodárskej súťaže praktickou vzájomnou spoluprácou na úkor ostatných účastníkov trhu a svojich klientov. Podľa Komisie možno sériu sporných diskusií rozdeliť do piatich kategórií dohôd alebo zosúladených postupov, ktoré sú úzko prepojené a čiastočne sa prekrývajú (odôvodnenia 613, 638, 643 a 758 napadnutého rozhodnutia).
35
Ako vyplýva z odôvodnení 103 a 613 napadnutého rozhodnutia, týchto päť kategórií spočíva:
–
po prvé v koordinácii cien ponúkaných protistranám (ďalej len „kategória 1“),
–
po druhé v koordinácii cien oznamovaných trhu vo všeobecnosti (ďalej len „kategória 2“),
–
po tretie vo výmene citlivých obchodných informácií, ktoré sa aktuálne alebo výhľadovo týkali ich obchodovania a obchodných tokov na sekundárnom trhu (ďalej len „kategória 3“),
–
po štvrté vo výmene, potvrdzovaní a zosúladení ich obchodných a cenových stratégií (ďalej len „kategória 4“),
–
po piate v koordinácii ich obchodovania (ďalej len „kategória 5“).
36
Pokiaľ ide o právnu kvalifikáciu sporného správania, Komisia dospela k záveru, že je v rozpore s článkom 101 ods. 1 ZFEÚ z dôvodu, že pozostáva z dohôd alebo zosúladených postupov, ktorých cieľom je obmedzenie alebo narušenie hospodárskej súťaže v odvetví dlhopisov SSA v Európskom hospodárskom priestore (EHP), ako vyplýva z článku 1 napadnutého rozhodnutia.
37
Na to, aby Komisia dospela k tomuto záveru, vychádzala po prvé z toho, že sporné správanie vykazuje všetky znaky dohôd alebo zosúladených postupov v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ (pozri oddiel 5.2.1 a najmä odôvodnenia 620 a 621 napadnutého rozhodnutia).
38
Po druhé sa Komisia domnievala, že vzhľadom na svoj obsah, ciele a hospodársky alebo právny kontext, v ktorom k nemu došlo, malo toto správanie za cieľ obmedziť alebo narušiť hospodársku súťaž zosúladeným postupom v oblasti cien, rozdelením zákazníkov, rozdelením trhov a výmenou citlivých obchodných informácií s cieľom znížiť neistotu prevládajúcu na trhu. V tejto súvislosti sa Komisia ďalej domnievala, že to isté správanie narušilo hospodársku súťaž aj tým, že vytvorilo asymetriu informácií medzi účastníkmi trhu, čím poskytlo dotknutým bankám konkurenčnú výhodu, ktorá bola o to významnejšia, že sa týkalo mimoburzového trhu, ktorý sa vyznačuje značnou neistotou (pozri oddiel 5.2.2 a najmä odôvodnenia 739, 741 a 742 napadnutého rozhodnutia).
39
Po tretie sa Komisia domnievala, že sporné správanie predstavuje jediné a pokračujúce porušenie, keďže je súčasťou spoločného zámeru sledujúceho rovnaký protisúťažný cieľ. V tejto súvislosti Komisia poukázala najmä na to, že toto správanie sa týka homogénneho produktu, s ktorým sa obchoduje podobným spôsobom, že zavedený mechanizmus je rovnaký, že vo všeobecnosti boli dotknuté stále tie isté banky, ktoré sa zmenili len vtedy, keď jeden z obchodníkov zúčastňujúcich sa na spornom správaní prešiel z jednej banky do druhej (pozri oddiel 5.2.3.2 a najmä odôvodnenia 757 až 763 napadnutého rozhodnutia).
40
Po štvrté sa sporné správanie týkalo odvetvia dlhopisov SSA vydaných orgánmi a inštitúciami usadenými v EHP, s ktorými sa v značnom objeme obchodovalo medzi členskými štátmi, ako aj medzi Európskou úniou a krajinami, ktoré sú súčasťou EHP. Toto správanie teda podľa Komisie mohlo ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a medzi zmluvnými stranami Dohody o EHP (Ú. v. ES L 1, 1994, s. 3; Mim. vyd. 11/052, s. 3) (pozri oddiel 5.2.4.2 napadnutého rozhodnutia).
41
Po piate sa Komisia domnievala, že článok 101 ods. 3 ZFEÚ a článok 53 ods. 3 Dohody o EHP sa na prejednávanú vec neuplatňujú (pozri oddiel 5.3 napadnutého rozhodnutia).
2.
O uložení pokút
42
Komisia uviedla, že výšku uložených pokút určila v súlade s usmerneniami k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2; ďalej len „usmernenia“) (pozri oddiel 8.2 napadnutého rozhodnutia). Vzhľadom na osobitosti finančného sektora a najmä na skutočnosť, že finančné produkty, akými sú dlhopisy SSA, nie sú predmetom predaja v obvyklom zmysle slova, však Komisia namiesto toho, aby použila „hodnotu predaja“ spojenú s obchodovaním s dlhopismi SSA na určenie východiskového bodu pre výpočet pokuty, považovala za vhodné určiť referenčnú hodnotu pre hodnotu predaja (ďalej len„referenčná hodnota“) založenú na jednej strane na pomyselnej hodnote dlhopisov SSA, s ktorými sa obchodovalo počas príslušných období účasti dotknutých bánk na spornom porušení, a na druhej strane na rozdieloch medzi ponukovou a dopytovou cenou týchto dlhopisov SSA (pozri oddiel 8.2.3 napadnutého rozhodnutia).
43
V zostávajúcej časti Komisia určila výšku pokuty uloženej každej dotknutej banke tak, že stanovila základnú výšku vypočítanú v závislosti od závažnosti a dĺžky trvania porušenia a upravila túto základnú výšku podľa parametrov špecifických pre každú banku.
3.
O výroku
44
Výrok napadnutého rozhodnutia znie takto:
„Článok 1
Nasledujúce podniky porušili článok 101 [ZFEÚ] a článok 53 Dohody o EHP tým, že sa počas uvedených období zúčastnili na jedinom a pokračujúcom porušení týkajúcom sa [dlhopisov SSA] na celom území EHP, ktoré pozostávalo z dohôd a/alebo zosúladených postupov, ktorých cieľom bolo obmedzenie a/alebo narušenie hospodárskej súťaže v odvetví [dlhopisov SSA]:
a)
DB Group Services (UK) Ltd a Deutsche Bank AG sa zúčastnili od 19. januára 2010 do 28. marca 2014; počas tohto obdobia sa Deutsche Securities Inc. zúčastnila od 22. marca 2010 do 25. februára 2013;
b)
[BofA] sa prvýkrát zúčastnila od 19. januára 2010 do 23. októbra 2012 a opäť od 22. júla 2014 do 27. januára 2015;
c)
[Crédit agricole] sa zúčastnila od 10. januára 2013 do 24. marca 2015;
d)
[Credit Suisse] sa zúčastnila od 21. júna 2010 do 24. marca 2015.
Článok 2
Za porušenie uvedené v článku 1 sa ukladajú tieto pokuty:
a)
[Deutsche Bank]: 0 eur,
b)
[BofA]: 12642000 eur,
c)
[Crédit agricole]: 3993000 eur,
d)
[Credit Suisse]: 11859000 eur,
…
Článok 3
Podniky uvedené v článku 1 okamžite ukončia porušenie, ktoré je predmetom uvedeného článku, pokiaľ to ešte neurobili.
Zdržia sa opakovania akéhokoľvek konania alebo správania uvedeného v článku 1 alebo akéhokoľvek konania alebo správania s podobným cieľom alebo účinkom.
…“
II. Návrhy účastníkov konania
45
Vo veci T‑386/21 Crédit agricole navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie, najmä jeho článok 1, alebo subsidiárne zrušil niektoré časti tohto rozhodnutia na základe článku 263 ZFEÚ,
–
zrušil pokutu alebo subsidiárne znížil jej výšku, konkrétne znížil pokutu na nulu podľa článku 261 ZFEÚ,
–
nariadil Komisii, aby prijala opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku Všeobecného súdu v súlade s článkom 266 ZFEÚ,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
46
Vo veci T‑406/21 Credit Suisse navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
úplne alebo čiastočne zrušil článok 1 písm. d) napadnutého rozhodnutia,
–
subsidiárne čiastočne zrušil článok 1 písm. d) tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom sa v ňom uvádza, že komunikácia týkajúca sa určovania cien obmedzuje hospodársku súťaž z hľadiska cieľa alebo že Credit Suisse sa počas celého obdobia uvedeného v tomto článku zúčastňovala na jedinom a pokračujúcom porušení,
–
zrušil článok 2 písm. d) tohto rozhodnutia,
–
subsidiárne čiastočne zrušil článok 2 písm. d) napadnutého rozhodnutia,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania alebo subsidiárne nahradiť ich primeranú časť.
47
Vo veciach T‑386/21 a T‑406/21 Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu v celom rozsahu,
–
uložil žalobkyniam povinnosť nahradiť trovy konania.
III. Právne posúdenie
48
Po vypočutí účastníkov konania Všeobecný súd v súlade s článkom 68 ods. 1 svojho rokovacieho poriadku rozhodol o spojení vecí T‑386/21 a T‑406/21 na účely tohto rozsudku.
A. O návrhoch na vynechanie určitých údajov vo vzťahu k verejnosti
49
V priebehu konania Crédit agricole, Credit Suisse a Komisia v podstate navrhli, aby boli v tomto rozsudku vynechané určité údaje vo vzťahu k verejnosti na základe článkov 66 a 66a rokovacieho poriadku.
50
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že pri hľadaní súladu medzi zverejňovaním súdnych rozhodnutí a právom na ochranu osobných údajov a obchodného tajomstva musí súd za okolností každého prípadu hľadať spravodlivú rovnováhu, pričom musí zohľadniť aj právo verejnosti na prístup k súdnym rozhodnutiam v súlade so zásadami zakotvenými v článku 15 ZFEÚ (pozri rozsudok z 27. apríla 2022, Sieć Badawcza Łukasiewicz – Port Polski Ośrodek Rozwoju Technologii/Komisia, T‑4/20, EU:T:2022:242, bod 29 a citovanú judikatúru).
51
Okrem toho dôvernosť určitého dokumentu nie je odôvodnená napríklad v prípade informácií, ktoré sú už verejné alebo ku ktorým môže mať prístup široká verejnosť alebo určité odborné kruhy, v prípade informácií nachádzajúcich sa tiež v iných častiach alebo prílohách v spise, v súvislosti s ktorými účastník konania, ktorý si želá zachovať dôvernú povahu predmetnej informácie, opomenul podať žiadosť na tento účel, v prípade informácií, ktoré nie sú dostatočne špecifické alebo presné na to, aby odhalili dôverné údaje, alebo tiež v prípade informácií, ktoré do veľkej miery vyplývajú alebo sa dajú odvodiť z iných informácií, ku ktorým majú dotknuté osoby legálne prístup (pozri uznesenie zo 14. marca 2022, Bulgarian Energy Holding a i./Komisia, T‑136/19, EU:T:2022:149, bod 9 a citovanú judikatúru).
52
Okrem toho informácie, ktoré boli tajné alebo dôverné, ale sú staré päť a viac rokov, sa v dôsledku uplynutia času v zásade považujú za zastarané, ktoré z tohto dôvodu stratili svoj tajný alebo dôverný charakter, ibaže by účastník konania, ktorý sa odvoláva na tento charakter, výnimočne preukázal, že tieto informácie napriek svojmu veku stále predstavujú podstatné prvky jeho obchodného postavenia alebo postavenia tretej osoby (pozri rozsudok z 19. júna 2018, Baumeister, C‑15/16, EU:C:2018:464, bod 54 a citovanú judikatúru).
53
Vzhľadom na vyššie uvedené Všeobecný súd v prejednávanej veci, pokiaľ ide o verejné znenie tohto rozsudku, rozhodol o anonymizácii mien fyzických osôb uvedených v napadnutom rozhodnutí. Všeobecný súd sa tiež rozhodol vynechať určité údaje týkajúce sa koeficientu úpravy, ktorý Komisia použila voči spoločnostiam Crédit agricole a Credit Suisse pri výpočte výšky pokút, ktoré im boli uložené, a ktorý Komisia v napadnutom rozhodnutí skryla tak vo vzťahu k bankám, ktoré sa zúčastnili na spornom porušení, ako aj vo vzťahu k verejnosti.
54
Na druhej strane zrozumiteľnosť odôvodnenia tohto rozsudku, uplynutie času, stereotypné odôvodnenie návrhov na vynechanie určitých údajov, informácie, ktoré už sú k dispozícii verejnosti, ako aj významné zmeny, ku ktorým došlo po marci 2015 v činnosti spoločností Crédit agricole a Credit Suisse súvisiacej s odvetvím dlhopisov SSA, sú dôvodom na to, aby Všeobecný súd zverejnil niektoré údaje týkajúce sa výhrad voči týmto bankám a najmä metodiku, ktorú Komisia použila na výpočet pokút uložených týmto bankám.
55
Všeobecný súd tak na jednej strane rozhodol najmä o tom, že vo verejnom znení tohto rozsudku neodstráni informácie obsiahnuté v tabuľkách 2 až 4 prílohy napadnutého rozhodnutia oznámených spoločnosti Crédit agricole a určité informácie uvedené v tabuľke 5 tejto prílohy.
56
Na druhej strane, pokiaľ ide o spoločnosť Credit Suisse, Všeobecný súd okrem iného rozhodol, že vo verejnom znení tohto rozsudku neodstráni informácie uvedené v tabuľke 5 prílohy napadnutého rozhodnutia, ktorá bola oznámená tejto banke, priemernú dobu, ktorá delí jej denné nákupné a predajné transakcie v prípade „čiastočne vyvážených“ transakcií, percentuálny podiel predstavovaný „čiastočne vyváženými“ transakciami alebo „úplne vyváženými“ transakciami vo vzťahu k celkovému počtu transakcií uskutočnených touto bankou a percentuálny podiel transakcií nákupu likvidity vo vzťahu k celkovému počtu transakcií uskutočnených touto bankou.
B. O predmete žalôb spoločností Crédit agricole a Credit Suisse
1.
O žalobe spoločnosti Crédit agricole
57
Na úvod treba pripomenúť, že rozhodnutie prijaté na základe článku 101 ZFEÚ vo vzťahu k viacerým podnikom, hoci je vypracované a uverejnené vo forme jedného rozhodnutia, sa musí považovať za súbor individuálnych rozhodnutí, ktoré konštatujú vo vzťahu ku každému z podnikov, ktorým je určené, porušenie alebo porušenia, ktoré sú im vytýkané, a prípadne im ukladajú pokutu (rozsudok zo 16. septembra 2013, Galp Energia España a i./Komisia, T‑462/07, neuverejnený, EU:T:2013:459, bod 90).
58
Z toho vyplýva, že pokiaľ by sa adresát rozhodnutia rozhodol podať žalobu o neplatnosť, súd Únie rozhoduje len o častiach rozhodnutia, ktoré sa ho týkajú, kým tie časti, ktoré sa týkajú iných adresátov, v zásade nemôžu byť predmetom sporu, ktorý bol súdu Únie predložený na rozhodnutie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. júla 2015, Emesa‑Trefilería a Industrias Galycas/Komisia, T‑406/10, EU:T:2015:499, bod 117).
59
Táto judikatúra však nezbavuje všetkých adresátov takéhoto rozhodnutia možnosti spochybniť vo svojich žalobách všetky skutočnosti, z ktorých Komisia vychádzala najmä s cieľom dospieť k záveru, že predmetné správanie treba považovať za „jediné a pokračujúce porušenie“ alebo „obmedzenie z hľadiska cieľa“, hoci adresát, ktorý ich spochybňuje, sa na nich nezúčastnil.
60
V dôsledku toho Crédit agricole nie je oprávnená domáhať sa zrušenia článkov 1 a 2 napadnutého rozhodnutia v celom rozsahu. Nanajvýš môže žiadať zrušenie častí týchto článkov, ktoré sa jej týkajú.
61
Návrh na zrušenie článku 1 napadnutého rozhodnutia alebo návrh na zrušenie pokuty treba teda chápať tak, že odkazujú len na článok 1 písm. c) a článok 2 písm. c) tohto rozhodnutia.
62
Ďalej svojím prvým a druhým žalobným návrhom, ako sú vykladané v predchádzajúcom bode, Crédit agricole v podstate navrhuje, aby Všeobecný súd zrušil článok 1 písm. c) a článok 2 písm. c) napadnutého rozhodnutia a subsidiárne znížil výšku pokuty stanovenej v poslednom uvedenom článku.
63
Je teda potrebné, aby Všeobecný súd podľa článku 263 ZFEÚ posúdil zákonnosť napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa týka spoločnosti Crédit agricole – pokiaľ ide jednak o konštatovanie porušenia v článku 1 písm. c) napadnutého rozhodnutia a jednak o pokutu, ktorá jej bola uložená podľa článku 2 písm. c) tohto rozhodnutia –, a uplatniť neobmedzenú súdnu právomoc, ktorú mu priznáva článok 261 ZFEÚ a článok 31 nariadenia č. 1/2003, pokiaľ ide o výšku pokuty uloženej tejto banke.
64
Napokon svojím tretím žalobným návrhom Crédit agricole tiež navrhuje, aby Všeobecný súd nariadil Komisii, aby prijala opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s nadchádzajúcim rozsudkom Všeobecného súdu v súlade s článkom 266 ZFEÚ.
65
V rámci skúmania zákonnosti založeného na článku 263 ZFEÚ však Všeobecný súd nemá právomoc vydávať príkazy voči inštitúciám, orgánom, úradom a agentúram Únie, a to ani v prípade, že sa týkajú spôsobov výkonu jeho rozsudkov (uznesenia z 22. septembra 2016, Gaki/Komisia, C‑130/16 P, neuverejnené, EU:C:2016:731, bod 14, a z 19. júla 2016, Trajektna luka Split/Komisia, T‑169/16, neuverejnené, EU:T:2016:441, bod 13). To isté platí v rámci výkonu neobmedzenej súdnej právomoci Všeobecným súdom.
66
Z toho vyplýva, že tretí žalobný návrh spoločnosti Crédit agricole musí byť už v tomto štádiu zamietnutý z dôvodu nedostatku právomoci.
2.
O žalobe spoločnosti Credit Suisse
67
Svojím prvým, druhým, tretím a štvrtým žalobným návrhom, ktoré boli podané výlučne na základe článku 263 ZFEÚ, Credit Suisse v podstate navrhuje úplné alebo čiastočné zrušenie článku 1 písm. d) napadnutého rozhodnutia, ako aj úplné alebo subsidiárne čiastočné „zrušenie“ pokuty, ktorá jej bola uložená v článku 2 písm. d) tohto rozhodnutia.
68
V odpovedi na opatrenie na zabezpečenie priebehu konania Credit Suisse výslovne potvrdila, že nežiada Všeobecný súd o výkon neobmedzenej súdnej právomoci podľa článku 261 ZFEÚ a článku 31 nariadenia č. 1/2003, a že pokiaľ ide o pokutu, ktorá jej bola uložená, obmedzuje sa na to, že na základe článku 263 ZFEÚ navrhuje, aby Všeobecný súd preskúmal zákonnosť určitých prvkov pokuty a spôsob výpočtu, z ktorého vychádza.
69
Pokiaľ teda ide o spoločnosť Credit Suisse, je potrebné, aby Všeobecný súd posúdil len zákonnosť napadnutého rozhodnutia podľa článku 263 ZFEÚ, a to aj pokiaľ ide o pokutu, ktorá ním bola uložená.
C. O cieli porušenia konštatovaného v napadnutom rozhodnutí
70
V rámci svojho prvého a druhého žalobného dôvodu, ktoré sú založené na pochybeniach pri kvalifikácii sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ a „jediného a pokračujúceho porušenia“, Crédit agricole opakovane tvrdí, že Komisia v článku 1 napadnutého rozhodnutia konštatovala jediné a pokračujúce porušenie pozostávajúce z piatich „samostatných“ porušení, zodpovedajúcich piatim kategóriám správania uvedeným v odôvodneniach 103 a 613 tohto rozhodnutia (pozri bod 35 vyššie).
71
Crédit agricole z toho vyvodzuje, že Komisia mala v napadnutom rozhodnutí preukázať, že „každá z piatich kategórií vytýkaného správania predstavuje porušenie z hľadiska cieľa“, a že „ak [v súvislosti s ňou] nie je preukázaná jedna z piatich kategórií správania, jediné a pokračujúce porušenie definované Komisiou musí byť zamietnuté“.
72
Komisia spochybňuje tento výklad napadnutého rozhodnutia v podstate z dôvodu, že v ňom konštatovala jediné „jediné a pokračujúce porušenie“, pričom však vopred alebo súčasne neoznačila samostatné porušenia zodpovedajúce správaniu patriacemu do niektorej z piatich kategórií uvedených v odôvodneniach 103 a 613 tohto rozhodnutia.
73
Treba uviesť, že presné určenie rozsahu a počtu porušení konštatovaných v napadnutom rozhodnutí je nevyhnutné na posúdenie zákonnosti tohto rozhodnutia. Je tiež potrebné na určenie účinnosti niektorých tvrdení uvedených spoločnosťou Crédit agricole, najmä tých, ktoré sú založené na pochybeniach pri zaradení určitých správaní do niektorej z kategórií uvedených v odôvodneniach 103 a 613 tohto rozhodnutia alebo na pochybeniach pri kvalifikácii jediného a pokračujúceho porušenia a účasti tejto banky na porušení, ako aj na pochybeniach pri kvalifikácii niektorej z týchto piatich kategórií ako „porušenia z hľadiska cieľa“.
74
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že hoci súbor správaní možno kvalifikovať ako „jediné a pokračujúce porušenie“, nemožno z toho vyvodiť, že každé z týchto správaní treba samo osebe a samostatne nevyhnutne kvalifikovať ako samostatné porušenie. Môže to tak byť len v prípade, že Komisia v dotknutom rozhodnutí identifikovala a ako také kvalifikovala každé z uvedených správaní a následne predložila dôkaz o účasti dotknutého podniku, ktorému sú pripísané (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. júna 2022, Sony Corporation a Sony Electronics/Komisia, C‑697/19 P, EU:C:2022:478, bod 67).
75
Okrem toho pri výklade dotknutého rozhodnutia musí Všeobecný súd dbať na to, aby si nezamieňal pojem „správanie“ s pojmom „porušenie“, lebo inak by sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. júna 2022, Sony Corporation a Sony Electronics/Komisia, C‑697/19 P, EU:C:2022:478, bod 78).
76
V prejednávanej veci je teda potrebné určiť, či Komisia v napadnutom rozhodnutí konštatovala existenciu jediného a pokračujúceho porušenia s protisúťažným cieľom alebo naopak, ako tvrdí Crédit agricole, existenciu jediného a pokračujúceho porušenia pozostávajúceho z piatich oddelených a samostatných porušení, z ktorých každé má takýto cieľ.
77
V tejto súvislosti je pravda, že Komisia v napadnutom rozhodnutí najprv posúdila protisúťažný cieľ sporného správania alebo sporných kategórií správania označených v odôvodneniach 103 a 613 (odôvodnenia 622 až 749), pričom až následne konštatovala existenciu jediného a pokračujúceho porušenia (odôvodnenia 750 až 828).
78
Komisia tým, že na začiatku posúdila protisúťažný cieľ sporného správania alebo sporných kategórií správania, vymedzila dôkazný režim porušenia [pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, body 63 a 104] ešte predtým, než definovala obrysy tohto porušenia.
79
Takáto štruktúra napadnutého rozhodnutia môže naznačovať, že Komisia mala v úmysle vopred samostatne posúdiť škodlivosť každého zo sporných správaní alebo každej zo sporných kategórií správania pre hospodársku súťaž, a teda konštatovať existenciu obmedzenia z hľadiska cieľa pre každé z identifikovaných správaní alebo kategórií správania, a to ešte pred preukázaním existencie jediného a pokračujúceho porušenia.
80
Výklad napadnutého rozhodnutia ako celku však nemôže viesť k takémuto záveru.
81
Na jednej strane totiž článok 1 napadnutého rozhodnutia len konštatuje, že pokiaľ ide o Crédit agricole, táto banka „porušil[a] článok 101 [ZFEÚ] a článok 53 Dohody o EHP tým, že sa počas uvedených období zúčastnil[a] na jedinom a pokračujúcom porušení týkajúcom sa [dlhopisov SSA] na celom území EHP, ktoré pozostávalo z dohôd a/alebo zosúladených postupov, ktorých cieľom bolo obmedzenie a/alebo narušenie hospodárskej súťaže v odvetví [dlhopisov SSA]“.
82
Na rozdiel od článku 1 rozhodnutia, o ktoré išlo vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok zo 16. júna 2022, Sony Corporation a Sony Electronics/Komisia (C‑697/19 P, EU:C:2022:478), a v ktorom sa spomínalo jediné a pokračujúce porušenie pozostávajúce z niekoľkých samostatných porušení, tak článok 1 napadnutého rozhodnutia nespomína nijaké iné porušenie, ktoré by mohlo zodpovedať správaniu označenému v piatich kategóriách správania uvedených v odôvodneniach 103 a 613 tohto rozhodnutia a spomenutých v bode 35 vyššie.
83
Na druhej strane je tento výklad znenia článku 1 napadnutého rozhodnutia potvrdený odôvodnením tohto rozhodnutia, s ohľadom na ktoré sa má v prípade potreby vykladať jeho výrok (rozsudok z 15. mája 1997, TWD/Komisia, C‑355/95 P, EU:C:1997:241, bod 21).
84
V odôvodnení 827 napadnutého rozhodnutia sa tak uvádza len to, že „kolúzne správanie strán ako celok predstavuje jediné a pokračujúce porušenie článku 101 ods. 1 [ZFEÚ], za ktoré je zodpovedná každá strana“.
85
V dôsledku toho toto odôvodnenie nepredpokladá, že správanie patriace do niektorej z piatich kategórií uvedených v odôvodneniach 103 a 613 napadnutého rozhodnutia možno tiež samostatne a nezávisle kvalifikovať ako porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ, čo navyše potvrdzujú odôvodnenia 757 až 827 tohto rozhodnutia.
86
Okrem toho v odôvodnení 104 napadnutého rozhodnutia Komisia výslovne uviedla, že jednotlivé kategórie správania, ktoré vymedzila, sú opísané na analytické účely, sú prepojené a často sa prekrývajú.
87
Tvrdenie spoločnosti Crédit agricole, podľa ktorého Komisia konštatovala existenciu piatich „samostatných“ porušení zodpovedajúcich piatim kategóriám správania uvedeným v odôvodneniach 103 a 613 napadnutého rozhodnutia a kvalifikovaných ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“, je tak založené na nesprávnom výklade tohto rozhodnutia. Je preto potrebné zamietnuť ho.
88
To isté platí pre výhradu spoločnosti Crédit agricole, podľa ktorej sa Komisia v rámci konania o tejto žalobe pokúsila nanovo interpretovať svoje rozhodnutie, aby Všeobecný súd konštatoval, že sa nezaoberala samostatne piatimi kategóriami správania uvedenými v odôvodneniach 103 a 613 napadnutého rozhodnutia.
89
Z tohto nesprávneho výkladu napadnutého rozhodnutia ďalej vyplýva, že výhrady vznesené spoločnosťou Crédit agricole založené na nesprávnom zaradení sporného správania do niektorej z piatich kategórií správania uvedených v odôvodneniach 103 a 613 napadnutého rozhodnutia, ako aj ich dôsledky na kvalifikáciu sporného správania ako „jediného a pokračujúceho porušenia“ a „obmedzenia z hľadiska cieľa“, alebo založené na nesprávnom označení niektorej z týchto piatich kategórií správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ sú neúčinné, a preto musia byť zamietnuté.
90
Tvrdenia spoločnosti Crédit agricole vo vzťahu ku konkrétnym diskusiám však budú zohľadnené v neskoršej fáze, aby sa určilo, či Komisia mohla bez nesprávneho posúdenia kvalifikovať sporné diskusie ako celok ako jediné a pokračujúce porušenie s protisúťažným cieľom.
D. O prípustnosti výhrad smerujúcich proti výkladu diskusií analyzovaných v napadnutom rozhodnutí
91
V oddiele 4.2 napadnutého rozhodnutia a konkrétnejšie v jeho odôvodneniach 112 až 577 Komisia chronologicky uviedla udalosti na základe dôkazov, ktoré mala k dispozícii. Táto prezentácia mala podobu analýzy a výkladu prepisu viac ako 120 diskusií, ktoré sa uskutočnili medzi obchodníkmi dotknutých bánk v období od januára 2010 do marca 2015, najmä na diskusných fórach na platforme Bloomberg. Na základe tejto analýzy a výkladu Komisia následne posúdila existenciu dohôd alebo zosúladených postupov, existenciu obmedzenia hospodárskej súťaže a existenciu jediného a pokračujúceho porušenia, ako aj jeho protisúťažný cieľ.
92
V prejednávanej veci Komisia v podstate tvrdí, že niektoré výhrady spoločností Crédit agricole a Credit Suisse sú neprípustné, keďže sa netýkajú jej výkladu obsahu konkrétnych diskusií uvedených v napadnutom rozhodnutí, ale diskusií chápaných všeobecne, ktoré nie sú predmetom osobitných výhrad. Rovnako sú neprípustné výhrady namierené proti diskusiám uvedeným alebo analyzovaným v prílohách vyjadrení predložených týmito dvoma bankami. Nakoniec je potrebné považovať za nesporné skutočnosti a dôkazy, ktoré tieto dve banky nespochybňujú alebo platne nespochybňujú.
93
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 21 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a článku 76 písm. d) rokovacieho poriadku musí žaloba obsahovať predmet konania a zhrnutie dôvodov, na ktorých je založená.
94
Podľa ustálenej judikatúry musia byť tieto údaje dostatočne jasné a presné, aby umožnili žalovanému pripraviť si svoju obranu a Všeobecnému súdu rozhodnúť o žalobe (pozri rozsudok z 25. januára 2018, BSCA/Komisia, T‑818/14, EU:T:2018:33, bod 95 a citovanú judikatúru).
95
Na prípustnosť žaloby, žalobného dôvodu, výhrady alebo tvrdenia podaného na Všeobecný súd je teda potrebné, aby zo samotného znenia žaloby aspoň stručne, ale koherentným a zrozumiteľným spôsobom vyplývali podstatné skutkové a právne okolnosti, na ktorých sa zakladá. Hoci samotný text žaloby môže byť v konkrétnych bodoch podopretý a doplnený odkazmi na určité časti listín, ktoré sú k nej pripojené, celkový odkaz na iné písomnosti, aj keď pripojené k žalobe, nemôže napraviť nedostatok podstatných zložiek právnej argumentácie, ktoré musia byť v zmysle ustanovení pripomenutých v bode 93 vyššie uvedené v žalobe (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. júna 2013, Versalis/Komisia, C‑511/11 P, EU:C:2013:386, bod 115).
96
Prílohy teda možno zohľadniť len v rozsahu, v akom podporujú alebo dopĺňajú žalobné dôvody, výhrady alebo tvrdenia, ktoré žalobca výslovne uvádza v texte svojich písomných podaní, a v akom je možné presne určiť, aké informácie obsahujú na podporu alebo doplnenie týchto žalobných dôvodov, výhrad alebo tvrdení (pozri rozsudok z 9. septembra 2015, Samsung SDI a i./Komisia, T‑84/13, neuverejnený, EU:T:2015:611, bod 33 a citovanú judikatúru). Okrem toho nie je povinnosťou Všeobecného súdu, aby v prílohách hľadal a identifikoval dôvody a tvrdenia, ktoré by mohol považovať za základ žaloby, keďže funkcia príloh je čisto dôkazná a pomocná (pozri rozsudok zo 17. septembra 2007, Microsoft/Komisia, T‑201/04, EU:T:2007:289, bod 94 a citovanú judikatúru).
97
Zásady pripomenuté v bodoch 93 až 96 vyššie teda vylučujú, aby sa v rámci žaloby podanej proti rozhodnutiu Komisie prijatému na základe článku 101 ZFEÚ, ktorým Komisia vytýka podnikom určitý počet konkrétnych a identifikovaných správaní, tieto podniky mohli obmedziť na to, že v texte svojich písomných podaní konkrétnym a podloženým spôsobom napadnú len niektoré z týchto výhrad a v ostatných prípadoch buď ponechajú na Všeobecnom súde, aby zo svojich záverov týkajúcich sa týchto prvých výhrad vyvodil spôsob, akým treba naložiť s ďalšími výhradami, aj keď sú označené alebo spomenuté v prílohe, alebo odkážu Všeobecný súd na prílohu, v ktorej je ich kritika rozvinutá po prvý raz.
98
Výhrady uvedené výlučne v prílohe a týkajúce sa správania, ktoré nie je spomenuté a už vôbec nie kritizované v texte písomných podaní žalobkyne, totiž nemožno považovať za tvrdenia uvedené týmto účastníkom konania v texte jeho písomných podaní.
99
Námietky neprípustnosti vznesené Komisiou v súvislosti s výhradami spoločností Crédit agricole a Credit Suisse je potrebné preskúmať s prihliadnutím na tieto úvahy.
1.
O námietkach neprípustnosti výhrad spoločnosti Crédit agricole
100
V rámci svojho prvého žalobného dôvodu týkajúceho sa kvalifikácie sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ Crédit agricole uvádza, že spochybňuje protisúťažný cieľ všetkých diskusií uvedených v piatich kategóriách spomenutých v bode 35 vyššie. Na tento účel sa Crédit agricole zameriava na jedenásť rôznych diskusií ako na „príklady“, konkrétne na jednu diskusiu pre kategóriu 1 (diskusia z 12. marca 2015), štyri diskusie pre kategóriu 2 (diskusie z 31. januára, 15. februára, 21. marca a 10. júla 2013), tri diskusie pre kategóriu 3 (diskusie z 19. marca, 24. mája a 25. júla 2013), tri diskusie pre kategóriu 4 (diskusie z 19. marca a 3. júna 2013 a zo 6. augusta 2014) a tri diskusie pre kategóriu 5 (diskusie z 18. januára a 10. júla 2013 a z 12. marca 2015).
101
V rámci svojho tretieho žalobného dôvodu Crédit agricole tiež vytýka Komisii, že nesprávne predpokladala, že vie o informáciách vymenených na dotknutých diskusných fórach, na účely kvalifikácie sporného správania ako „jediného a pokračujúceho porušenia“. Na podporu svojej argumentácie sa táto banka ako na „príklady“ odvoláva na tri diskusie, a to diskusie z 10. a 31. januára a diskusiu z 11. októbra 2013.
102
Komisia sa domnieva, že Crédit agricole nespochybnila väčšinu ostatných diskusií, ktoré sú jej vytýkané, čo táto banka v replike vyvracia. Na tento účel banka odkazuje na svoju odpoveď na oznámenie o výhradách pripojenú k žalobe. Komisia namieta, že tento všeobecný odkaz je neprípustný.
103
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o prvý a tretí žalobný dôvod spoločnosti Crédit agricole, z úvah uvedených v bodoch 93 až 98 vyššie vyplýva, že vzhľadom na to, že v žalobe nie sú ani len stručne uvedené konkrétne a podložené výhrady, treba výhrady, ktoré táto banka uviedla voči iným diskusiám, ako sú diskusie spomenuté v bodoch 100 a 101 vyššie, uvedené v texte jej písomných podaní, vyhlásiť za neprípustné. Okrem toho tento nedostatok žaloby nemožno napraviť všeobecným odkazom na odpoveď spoločnosti Crédit agricole na oznámenie o výhradách pripojenú k žalobe, ktorý táto banka uviedla v replike.
104
Na rozdiel od toho, čo tvrdí Crédit agricole, takéto posúdenie neporušuje právo tejto banky na účinný súdny prostriedok nápravy zaručené článkom 47 Charty základných práv Európskej únie v podstate preto, že bola povinná spochybniť len niektoré zo sporných diskusií z dôvodu požiadaviek na objem, ktoré sa vzťahujú na jej písomnosti predkladané Všeobecnému súdu.
105
Je síce pravda, že z bodu 105 vykonávacích pravidiel k rokovaciemu poriadku vyplýva, že v prípade priamych žalôb podaných na základe článku 263 ZFEÚ je maximálny počet strán vyjadrení stanovený na 50 strán pre žalobu a 25 strán pre repliku. Treba však konštatovať, že žaloba spoločnosti Crédit agricole má menej ako 43 strán a že táto banka nepožiadala o prekročenie týchto maximálnych limitov, hoci to bod 106 vykonávacích pravidiel k rokovaciemu poriadku pripúšťa.
106
Z vyššie uvedeného vyplýva, že posúdenie Komisie v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o diskusie spochybnené spoločnosťou Crédit agricole na základe všeobecných a nepodložených úvah alebo diskusie spochybnené touto bankou na základe odkazu na jej odpoveď na oznámenie o výhradách, treba považovať za preukázané, a teda konečné (pozri analogicky rozsudok zo 7. novembra 2019, Campine a Campine Recycling/Komisia, T‑240/17, neuverejnený, EU:T:2019:778, bod 105).
107
Naopak, dostatočne konkrétne a podložené výhrady voči diskusiám uvedeným v bodoch 100 a 101 vyššie sú prípustné a budú analyzované na základe časovej pečiatky, ktorá sa nachádza v prepisoch týchto diskusií predložených spoločnosťou Crédit agricole alebo Komisiou.
2.
O námietkach neprípustnosti výhrad spoločnosti Credit Suisse
108
V rámci druhej časti svojho prvého žalobného dôvodu Credit Suisse tvrdí, že Komisia porušila článok 101 ZFEÚ, keď dospela k záveru, že „komunikácia týkajúca sa určovania cien“ obmedzuje hospodársku súťaž z hľadiska cieľa. V tejto súvislosti sa obmedzuje na konštatovanie, že tento výraz odkazuje na „komunikáciu obsahujúcu informácie o i) spravodlivej hodnote dlhopisu, ii) obchodných stratégiách zmluvných strán, iii) portfóliových pozíciách tvorcov trhu a iv) tokoch objednávok“.
109
V odpovedi na námietku neprípustnosti, ktorou Komisia tvrdila, že nejasnosť výrazu „komunikácia týkajúca sa určovania cien“ by mala viesť k neprípustnosti druhej časti prvého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse, táto banka predložila v prílohe repliky tabuľku obsahujúcu zoznam 25 diskusií, ktoré podľa nej predstavujú „komunikáciu týkajúcu sa určovania cien“. V tejto tabuľke je uvedený dátum každej z týchto diskusií, odôvodnenie napadnutého rozhodnutia, ktoré sa jej týka, a odkaz na ňu v spise Komisie.
110
V tejto súvislosti z úvah uvedených v bodoch 93 až 98 vyššie vyplýva, že vzhľadom na to, že v žalobe a dokonca ani v replike a jej prílohe nie sú uvedené podložené a konkrétne výhrady, treba výhrady, ktoré táto banka údajne vzniesla proti výkladu obsahu 25 diskusií spomenutých v bode 109 vyššie zo strany Komisie, vyhlásiť za neprípustné.
111
Z vyššie uvedeného vyplýva, že posúdenie Komisie v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ ide o diskusie spochybnené spoločnosťou Crédit Suisse na základe všeobecných a nepodložených úvah alebo diskusie spochybnené touto bankou na základe odkazu na prílohu k replike, treba považovať za preukázané, a teda konečné (pozri analogicky rozsudok zo 7. novembra 2019, Campine a Campine Recycling/Komisia, T‑240/17, neuverejnený, EU:T:2019:778, bod 105).
112
Naopak, dostatočne konkrétne a podložené výhrady uvedené v rámci iných častí žalobných dôvodov alebo iných žalobných dôvodov, ktoré smerujú proti výkladu obsahu diskusií analyzovaných v napadnutom rozhodnutí zo strany Komisie, sú prípustné a budú analyzované na základe časovej pečiatky, ktorá sa nachádza v prepisoch týchto diskusií predložených spoločnosťou Crédit Suisse alebo Komisiou.
113
Platí to pre výhrady týkajúce sa protisúťažnej povahy niektorých diskusií a konkrétnejšie výhrady smerujúce proti výkladu obsahu diskusií z 28. septembra 2010, 8. februára 2012 a 10. januára 2013, ktoré sú stručne spomenuté v rámci prvej časti prvého žalobného dôvodu, ako aj proti výkladu obsahu diskusií z 12. marca 2015 a e‑mailu z 24. marca 2015, ktoré sú spomenuté v rámci štvrtej časti druhého žalobného dôvodu. Je to aj prípad výhrad uvedených v rámci druhej časti druhého žalobného dôvodu, ktoré sa netýkajú protisúťažnej povahy niektorých diskusií, ale smerujú proti posúdeniam uvedeným v odôvodnení 808 napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o rozsah vedomostí spoločnosti Credit Suisse o protisúťažnom správaní, na základe obsahu diskusií z 25. júla a 22. októbra 2013 a z 9. januára 2014.
E. O návrhoch spoločností Crédit agricole a Credit Suisse na zrušenie
114
Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú žalobné dôvody, ktoré sa vo veľkej miere prekrývajú a ktoré treba posudzovať spoločne, pričom je potrebné odpovedať na konkrétne tvrdenia uvedené každou z nich.
115
Ich žalobné dôvody sa v podstate zakladajú na troch kategóriách výhrad, ktoré treba postupne preskúmať a ktoré sú založené po prvé na nesprávnej kvalifikácii sporného správania ako „jediného a pokračujúceho porušenia“ a rozsahu ich účasti na tomto porušení (druhý žalobný dôvod spoločností Crédit agricole a Credit Suisse), po druhé na nesprávnej kvalifikácii tohto jediného a pokračujúceho porušenia ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ (prvý žalobný dôvod spoločností Crédit agricole a Credit Suisse) a po tretie na nesprávnom určení výšky ich pokút (štvrtý žalobný dôvod spoločnosti Crédit agricole a tretí žalobný dôvod spoločnosti Credit Suisse).
116
Najprv však treba preskúmať tretí žalobný dôvod spoločnosti Crédit agricole založený na porušení zásady prezumpcie neviny v rozsahu, v akom Komisia nesprávne predpokladala, že obchodníci dotknutých bánk vedeli o informáciách, ktoré boli predmetom výmeny na diskusných fórach, len na základe toho, že k nim boli pripojení.
1.
O treťom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole založenom na porušení zásady prezumpcie neviny
117
Vo svojom treťom žalobnom dôvode Crédit agricole vytýka Komisii, že na účely kvalifikácie sporného správania podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ vychádzala z toho, že „[zúčastnení] obchodníci [a najmä jej vlastný] vedeli o všetkých informáciách, k výmene ktorých dochádzalo na diskusnom fóre, aj keď sa dotknutý obchodník nezúčastnil na diskusnej skupine alebo výmene informácií“.
118
Na podporu tohto žalobného dôvodu sa Crédit agricole odvoláva na rozsudok z 21. januára 2016, Eturas a i. (C‑74/14, EU:C:2016:42, body 45 a 50), podľa ktorého „prezumpcia neviny bráni tomu, aby… samotné zaslanie tohto oznámenia [mohlo] predstavovať dôkaz dostačujúci na preukázanie, že jej príjemcovia nevyhnutne mali mať vedomosť o jeho obsahu“, a podľa ktorého, ak nie je možné preukázať, že spoločnosť vedela o určitej správe, musí existovať súbor „ďalších objektívnych a zhodujúcich sa nepriamych dôkazov, že s protisúťažným postupom vyjadrila konkludentný súhlas“. Okrem toho táto banka tvrdí, že judikatúru týkajúcu sa výmeny informácií v rámci osobných stretnutí nemožno uplatniť na výmenu informácií v rámci diskusných fór.
119
V prejednávanej veci sa teda Komisia nemohla oprávnene domnievať, že oznámenie informácií „neaktívnym účastníkom“ na diskusnom fóre postačovalo na to, aby sa domnievala, že títo účastníci ich dostali a vedeli o nich, najmä z dôvodu uvedeného v odôvodnení 587 napadnutého rozhodnutia, že mali možnosť vrátiť sa k predchádzajúcim diskusiám. Súvisí to aj s tým, že obchodník spoločnosti Crédit agricole bol členom viac ako 100 diskusných fór a získaval informácie prostredníctvom veľkého množstva ďalších zdrojov, ktoré sa pred ním zobrazovali na šiestich až ôsmich obrazovkách.
120
Komisia najmä nemôže považovať diskusie z 10. a 31. januára 2013 a z 11. októbra 2013 za priamo usvedčujúce, keďže v prípade prvej z nich sa obchodník spoločnosti Crédit agricole pripojil k predmetnému diskusnému fóru až po výmene informácií, na ktorú poukazuje Komisia, a v prípade ostatných diskusií síce bol na dotknuté diskusné fórom pripojený, ale aktívne sa nezúčastňoval na spornej výmene informácií.
121
Okrem toho Komisia nepreukázala, že obchodník spoločnosti Crédit agricole mal záujem na získaní dotknutých informácií alebo konal na základe týchto informácií. Navyše neznalosť týchto informácií bránila obchodníkovi spoločnosti Crédit agricole verejne sa od nich dištancovať.
122
Komisia sa domnieva, že tvrdenia spoločnosti Crédit agricole sú nedôvodné a že výhrady smerujúce proti diskusiám z 10. a 31. januára 2013 a z 11. októbra 2013 sú neúčinné, keďže táto banka nespochybnila ostatné diskusie, ktoré sú jej vytýkané.
123
Na úvod treba zamietnuť tvrdenie Komisie o neúčinnosti vo vzťahu k výhradám smerujúcim proti diskusiám z 10. a 31. januára 2013 a z 11. októbra 2013.
124
Ako je totiž uvedené v bode 103 vyššie, nemožno síce vychádzať z toho, že Crédit agricole v rámci svojho tretieho žalobného dôvodu prípustne napadla iné diskusie ako tieto tri diskusie, nič to však nemení na tom, že skutočnosť, že banka prípustne nenapadla väčšinu správaní, ktoré jej vytýka Komisia, nemôže viesť k tomu, aby sa automaticky a bez individuálnej analýzy sporných diskusií rozhodlo, že správanie konštatované Komisiou ako celok bolo správne označené ako jediné a pokračujúce porušenie s protisúťažným cieľom.
125
Pokiaľ ide o vec samu, treba uviesť, že výhrady spoločnosti Crédit agricole nastoľujú dve odlišné otázky.
126
Pokiaľ ide po prvé o otázku, či Komisia môže za dôkaz protisúťažného správania pokladať diskusie, ktoré sa uskutočnili v rámci diskusného fóra, na ktoré bol dotknutý podnik pripojený, ale sa na ňom aktívne nezúčastňoval, treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry pasívne spôsoby účasti na porušení, akým je účasť podniku na stretnutiach, počas ktorých boli uzavreté dohody protisúťažnej povahy, bez toho, aby proti nim zjavne namietal, poukazujú na spoluúčasť, ktorá môže viesť k vzniku jeho zodpovednosti v rámci článku 101 ods. 1 ZFEÚ, lebo schválenie nezákonnej iniciatívy konkludentne bez verejného dištancovania sa od jej obsahu alebo bez jej oznámenia správnym orgánom vedie k podpore porušovania a sťažuje jeho odhalenie (pozri rozsudok z 22. októbra 2015, AC‑Treuhand/Komisia, C‑194/14 P, EU:C:2015:717, bod 31 a citovanú judikatúru).
127
Je pravda, že táto judikatúra sa týka stretnutí za prítomnosti zástupcov dotknutých podnikov. Nič však nenasvedčuje tomu, že by sa nemala analogicky uplatniť na diskusie vedené v rámci internetových diskusných fór, ku ktorým je podnik pripojený.
128
Takýto záver nemôžu spochybniť body 45 a 50 rozsudku z 21. januára 2016, Eturas a i. (C‑74/14, EU:C:2016:42), na ktoré poukazuje Crédit agricole.
129
Rozsudok z 21. januára 2016, Eturas a i. (C‑74/14, EU:C:2016:42), sa totiž netýkal, ako je to v prejednávanej veci, stáleho diskusného fóra, na ktorom sa správy účastníkov doručujú v reálnom čase všetkým osobám, ktoré sú naň pripojené a ktoré si ich prečítajú alebo prinajmenšom môžu prečítať okamžite. Ako sa výslovne uvádza v bode 7 tohto rozsudku, išlo o systém fungujúci ako elektronický systém posielania správ, v rámci ktorého sa správy doručujú ako e‑maily a na to, aby sa mohli následne prečítať, musia ich adresáti najprv otvoriť, takže adresát musí nevyhnutne vykonať aktívny úkon, aby sa skutočne oboznámil s obsahom správy, ktorá mu bola zaslaná.
130
Skutočnosť, že Súdny dvor v podstate v rozsudku z 21. januára 2016, Eturas a i. (C‑74/14, EU:C:2016:42), rozhodol, že znalosť obsahu správy zaslanej prostredníctvom nástroja porovnateľného s e‑mailom nemožno vyvodiť zo samotnej skutočnosti, že táto správa bola odoslaná, teda neznamená, že v prípade správ zasielaných na stálom diskusnom fóre, ktoré sa v reálnom čase doručujú všetkým osobám, ktoré sú na fórum pripojené, musí Komisia preukázať, že správu, ktorá je vytýkaná určitému podniku, si zamestnanec tohto podniku skutočne prečítal.
131
V prejednávanej veci sa tak Komisia mohla oprávnene domnievať, že Crédit agricole vedela o diskusiách vedených na stálych diskusných fórach, na ktoré bol jej obchodník pripojený, aj keď sa na týchto diskusiách aktívne nezúčastňoval alebo dokonca mal k dispozícii množstvo ďalších sprievodných zdrojov informácií.
132
Inak by to mohlo byť len vtedy, ak by Crédit agricole prostredníctvom istých dôkazov presne označených časovou pečiatkou preukázala, že jej obchodník v skutočnosti nevedel o spornej správe alebo správach.
133
Crédit agricole však takýto dôkaz nepredložila, najmä pokiaľ ide o diskusiu, ktorá sa uskutočnila 31. januára 2013 v čase od 11:02:08 hod. do 11:05:38 hod. na diskusnom fóre PCHAT‑0x2000001313671, ku ktorému bol obchodník tejto banky pripojený od 7:16 hod. toho dňa. Okrem toho možno poukázať na to, že ten istý obchodník, hoci sa na diskusii aktívne nezúčastňoval, reagoval na predmetnú diskusiu o 11:29:08 hod. v správe, ktorá sa objavila štyri riadky po správe z 11:05:38 hod.
134
To isté platí pre diskusiu, ktorá sa uskutočnila 11. októbra 2013 v čase od 9:18:25 hod. do 9:19:15 hod. na diskusnom fóre CHAT‑fs:5257AB6D 02E00121, ku ktorému bol obchodník tejto banky pripojený od 8:44:58 hod. toho istého dňa.
135
Pokiaľ ide po druhé o samostatnú otázku, či Komisia bola oprávnená zohľadniť ako dôkaz protisúťažného správania spoločnosti Crédit agricole, ktoré znamenalo začiatok jej účasti na spornom porušení, diskusiu z 10. januára 2013, ktorá sa uskutočnila v rámci stáleho diskusného fóra v čase, keď ešte obchodník tejto banky nebol do fóra prihlásený pomocou identifikačných údajov tejto banky, Komisia v rámci pripomienok predložených v nadväznosti na opatrenie na zabezpečenie priebehu konania uviedla, že sa neopiera o skutočnosť, že obchodník tejto banky sa po pripojení na fórum dozvedel alebo mohol dozvedieť o protisúťažnej diskusii, ktorá sa uskutočnila predtým v ten istý deň, ak by si prečítal predchádzajúcu diskusiu.
136
V tejto súvislosti Komisia uviedla:
„Crédit agricole nesie zodpovednosť za jediné a pokračujúce porušenie ako celok počas celého obdobia svojej účasti, keďže sa aktívne zúčastňovala na všetkých správaniach zahrnutých do jediného a pokračujúceho porušenia… Aj keby Komisia bola povinná preukázať znalosť zo strany spoločnosti Crédit agricole (quod
non), nie je povinná preukázať, že [táto banka] vedela o každej vymenenej informácii alebo že jej obchodník si skutočne prečítal celú výmenu informácií na diskusnom fóre. Stačí, aby Komisia preukázala, že Crédit agricole vedela o protiprávnom správaní, ktoré plánovali alebo uskutočňovali ostatní účastníci kartelu pri sledovaní spoločného cieľa, alebo že ho mohla rozumne predpokladať a že bola pripravená znášať jeho riziko.“
137
Vzhľadom na neexistenciu výmen informácií protisúťažnej povahy, ku ktorým by došlo v ten istý deň po prvom pripojení obchodníka spoločnosti Crédit agricole na predmetné diskusné fórum, však toto prvé pripojenie samo osebe nepostačuje na stanovenie dátumu začatia účasti tejto banky na spornom porušení na 10. januára 2013, hoci tento obchodník si bol z dôvodu svojho predchádzajúceho pracovnoprávneho vzťahu so spoločnosťou BofA vedomý skutočnosti, že výmeny informácií na tomto fóre môžu mať protisúťažnú povahu.
138
Na jednej strane totiž najmä z odôvodnení 43 a 662 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že vytváranie diskusných fór a účasť na nich nie sú ako také protisúťažné. V tomto zmysle Komisia účastníkom nevytýkala diskusie na takých fórach, ktoré mali spoločenské ciele alebo ktorých cieľom bolo preskúmať možnosti dvojstranných transakcií, prípadne vymeniť si názory na vývoj trhu, ktorý bol všetkým známy, hoci tieto diskusie sa uskutočnili počas obdobia porušenia.
139
Protisúťažná povaha diskusií vytýkaných Komisiou tak súvisí výlučne s predmetom týchto diskusií, a nie s kontextom, v ktorom sa uskutočnili.
140
Na druhej strane diskusia z 10. januára 2013 predstavuje prvú protisúťažnú diskusiu vytýkanú spoločnosti Crédit agricole a pre Komisiu predstavuje začiatok účasti tejto banky na spornom porušení.
141
Na účely stanovenia 10. januára 2013 ako dátumu začatia účasti spoločnosti Crédit agricole na spornom porušení sa však Komisia nemohla opierať len o skutočnosť, že táto banka sa – prostredníctvom svojho obchodníka – pripojila k predmetnému diskusnému fóru s plným vedomím skutočnosti, že v minulosti sa na tomto fóre uskutočnili protisúťažné diskusie, a s úmyslom pokračovať v účasti na takýchto diskusiách diskusií, ako sa uvádza v poznámke pod čiarou 891 napadnutého rozhodnutia.
142
Komisii tiež prináležalo preukázať, že 10. januára 2013 po prvom pripojení obchodníka spoločnosti Crédit agricole na sporné fórum sa táto banka aktívne zúčastňovala alebo prinajmenšom bola pasívne svedkom protisúťažnej diskusie, takže mohla poskytovať alebo získavať citlivé obchodné informácie, ktoré mohli buď ovplyvniť správanie skutočného alebo potenciálneho konkurenta na trhu, alebo odhaliť takémuto konkurentovi správanie, ktoré sa Crédit agricole rozhodla uskutočňovať na trhu alebo ktoré zamýšľala na tomto trhu uskutočňovať (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. januára 2017, Duravit a i./Komisia, C‑609/13 P, EU:C:2017:46, bod 72).
143
V prejednávanej veci však ani z napadnutého rozhodnutia, ani zo spisu, ktorý má Všeobecný súd k dispozícii, nevyplýva, že by sa 10. januára 2013 na predmetnom diskusnom fóre vymieňali správy protisúťažnej povahy po tom, čo sa obchodník spoločnosti Crédit agricole prvýkrát pripojil k tomuto fóru.
144
Komisia sa teda nemohla bez nesprávneho posúdenia a najmä bez porušenia zásady prezumpcie neviny uplatniteľnej na konania podľa článku 101 ZFEÚ (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. januára 2016, Eturas a i., C‑74/14, EU:C:2016:42, bod 38 a citovanú judikatúru) domnievať, že Crédit agricole sa 10. januára 2013 zúčastnila na protisúťažnom správaní len tým, že sa pripojila k predmetnému diskusnému fóru, a konštatovať, že začiatok účasti tejto banky na porušení by mal byť stanovený k tomuto dátumu.
145
Vzhľadom na vyššie uvedené treba tretiemu žalobnému dôvodu spoločnosti Crédit agricole vyhovieť v rozsahu, v akom sa týka diskusie z 10. januára 2013, a v zostávajúcej časti ho treba zamietnuť ako nedôvodný.
146
Dôsledky pochybenia Komisie v súvislosti s touto diskusiou z 10. januára 2013 na zákonnosť napadnutého rozhodnutia však budú preskúmané v bodoch 550 a 551, ako aj 981 až 986 nižšie v rámci dĺžky trvania porušenia vytýkaného spoločnosti Crédit agricole a v rámci výpočtu pokuty uloženej tejto banke.
2.
O druhom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a druhom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse, ktoré sú založené na nesprávnej kvalifikácii sporného správania ako jediného a pokračujúceho porušenia
a)
Úvodné pripomienky
147
V prípade sporu o existencii porušenia pravidiel hospodárskej súťaže prináleží Komisii, aby predložila dôkaz o porušeniach, ktoré konštatovala, a aby z právneho hľadiska dostatočne preukázala existenciu skutočností zakladajúcich porušenie prostredníctvom súboru závažných, presných a zhodujúcich sa dôkazov (pozri v tomto zmysle rozsudky z 31. marca 1993, Ahlström Osakeyhtiö a i./Komisia, C‑89/85, C‑104/85, C‑114/85, C‑116/85, C‑117/85 a C‑125/85 až C‑129/85, EU:C:1993:120, body 126 a 127; zo 17. decembra 1998, Baustahlgewebe/Komisia, C‑185/95 P, EU:C:1998:608, bod 58, a zo 6. januára 2004, BAI a Komisia/Bayer, C‑2/01 P a C‑3/01 P, EU:C:2004:2, bod 62).
148
Podľa ustálenej judikatúry môže porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ vyplývať nielen zo samostatného aktu, ale aj zo skupiny aktov, alebo dokonca z pokračujúceho správania, hoci jeden alebo viacero prvkov tejto skupiny aktov alebo tohto pokračujúceho správania by mohli ako také a samostatne tiež predstavovať porušenie uvedeného ustanovenia. Ak teda jednotlivé skutky patria do „spoločného zámeru“ z dôvodu ich zhodného cieľa, ktorým je narušiť hospodársku súťaž v rámci spoločného trhu, Komisia je oprávnená pripisovať zodpovednosť za tieto skutky v závislosti od účasti na porušení posudzovanom ako celok (pozri rozsudok zo 6. decembra 2012, Komisia/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, bod 41 a citovanú judikatúru).
149
Podnik, ktorý sa zúčastnil na takomto jedinom a komplexnom porušení vlastným správaním, ktoré spočíva v dohode alebo zosúladenom postupe v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ a ktorého cieľom je prispieť k porušeniu v celom rozsahu, môže byť zodpovedný aj za správanie ostatných podnikov v rámci toho istého porušenia počas celej doby svojej účasti na tomto porušení. Tak je to, ak je preukázané, že uvedený podnik zamýšľal prispieť svojím vlastným správaním k spoločným zámerom, ktoré sledoval celok účastníkov, a že mal vedomosť o protiprávnom správaní, ktoré zamýšľali alebo realizovali ďalšie podniky sledujúce rovnaké ciele, alebo že ho mohol rozumne predpokladať a bol ochotný prevziať z toho vyplývajúce riziko (pozri rozsudok zo 6. decembra 2012, Komisia/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, bod 42 a citovanú judikatúru; pozri tiež v tomto zmysle rozsudok zo 16. júna 2011, Team Relocations a i./Komisia, T‑204/08 a T‑212/08, EU:T:2011:286, body 36 a 37).
150
Podnik sa tak mohol priamo zúčastňovať na všetkých protisúťažných správaniach tvoriacich jediné a nepretržité porušenie a Komisia bola v tomto prípade oprávnená pripisovať mu zodpovednosť za všetky správania, a teda za uvedené porušenie v celom rozsahu. Podnik sa mohol tiež priamo zúčastňovať iba na časti protisúťažných správaní tvoriacich jediné a nepretržité porušenie, avšak vedel o všetkých ostatných protiprávnych správaniach, ktoré zamýšľali alebo uskutočnili ďalší účastníci kartelu sledujúci rovnaké ciele, alebo ich mohol rozumne predpokladať a bol ochotný prevziať z toho vyplývajúce riziko. V takomto prípade je Komisia rovnako oprávnená pripisovať tomuto podniku zodpovednosť za všetky protisúťažné správania tvoriace takéto porušenie a následne za porušenie v celom rozsahu (rozsudky zo 6. decembra 2012, Komisia/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, bod 43, a z 24. júna 2015, Fresh Del Monte Produce/Komisia at Komisia/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P a C‑294/13 P, EU:C:2015:416, bod 158).
151
Ak sa naproti tomu podnik priamo zúčastňoval na jednom alebo niekoľkých protisúťažných správaniach tvoriacich jediné a nepretržité porušenie, no nie je preukázané, že svojím vlastným správaním zamýšľal prispieť k všetkým spoločným zámerom, ktoré sledovali ďalší účastníci kartelu, a že mal vedomosť o všetkých ďalších protiprávnych správaniach, ktoré zamýšľali alebo uskutočnili uvedení účastníci sledujúci rovnaké ciele, alebo ich mohol rozumne predpokladať a bol ochotný prevziať z toho vyplývajúce riziko, Komisia je oprávnená pripisovať tomuto podniku zodpovednosť iba za správania, na ktorých sa priamo zúčastňoval, a za správania zamýšľané alebo uskutočnené ďalšími účastníkmi sledujúcimi rovnaké ciele, aké sledoval tento podnik, a v prípade ktorých je preukázané, že o nich vedel alebo ich mohol rozumne predpokladať a bol ochotný prevziať z toho vyplývajúce riziko (rozsudky zo 6. decembra 2012, Komisia/Verhuizingen Coppens, C‑441/11 P, EU:C:2012:778, bod 44, a z 24. júna 2015, Fresh Del Monte Produce/Komisia a Komisia/Fresh Del Monte Produce, C‑293/13 P a C‑294/13 P, EU:C:2015:416, bod 159).
152
Z toho vyplýva, že konštatovanie existencie jediného a pokračujúceho porušenia sa líši od otázky, či podniku možno pripísať zodpovednosť za toto porušenie ako celok (pozri v tomto zmysle rozsudok z 26. septembra 2018, Infineon Technologies/Komisia, C‑99/17 P, EU:C:2018:773, bod 174).
153
Konkrétnejšie, ako vyplýva z judikatúry citovanej v bodoch 148 až 151 vyššie, na vyvodenie záveru, že podnik sa zúčastnil na jedinom a pokračujúcom porušení, sú rozhodujúce tri faktory. Prvý sa týka samotnej existencie jediného a pokračujúceho porušenia, konkrétne že rôzne sporné správania musia byť súčasťou „spoločného zámeru“ sledujúceho jediný protisúťažný cieľ. Druhý a tretí faktor sa týka pripísateľnosti jediného a pokračujúceho porušenia podniku. V tejto súvislosti na jednej strane tento podnik musel mať v úmysle prispieť svojím správaním k spoločným cieľom sledovaným všetkými účastníkmi. Na druhej strane si musel byť vedomý protiprávneho správania, ktoré plánovali alebo uskutočňovali iné podniky sledujúce tie isté ciele, alebo ho mohol rozumne predpokladať a bol pripravený prevziať z toho vyplývajúce riziko.
154
V prejednávanej veci Crédit agricole svojím druhým žalobným dôvodom tvrdí, že Komisia „neposkytla primerané dôkazy ani dôvody, ktoré by mohli preukázať, že sa zúčastnila na jedinom a pokračujúcom porušení“. V prvej časti svojho druhého žalobného dôvodu tvrdí, že „neprispela k spoločnému zámeru“. V druhej časti tohto žalobného dôvodu sa Crédit agricole odvoláva na neexistenciu pokračujúcej povahy konštatovaného porušenia.
155
V tejto súvislosti na jednej strane v rozsahu, v akom Crédit agricole v samotnom názve svojho druhého žalobného dôvodu vytýka Komisii, že neposkytla „primerané“ odôvodnenie, treba zdôrazniť, že analýza odôvodnení 750 až 828 napadnutého rozhodnutia, ktoré sú venované preukázaniu existencie jediného a pokračujúceho porušenia, na ktorom sa táto banka zúčastnila, a ktoré obsahujú najmä odkazy na ďalšie odôvodnenia tohto rozhodnutia, ako aj odpovede na tvrdenia dotknutých bánk umožnili tejto banke oboznámiť sa s dôvodmi prijatého opatrenia, aby mohla hájiť svoje práva, a Všeobecnému súdu umožnili vykonať preskúmanie zákonnosti napadnutého rozhodnutia. Okrem toho správnosť odôvodnenia napadnutého rozhodnutia bude preskúmaná v rámci odpovede na jednotlivé tvrdenia uvedenej banky, ktorých cieľom je spochybniť dôvodnosť posúdení Komisie.
156
Na druhej strane zo znenia prvej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole vyplýva, že v rámci tejto časti, a ako uviedla Komisia na pojednávaní, Crédit agricole nespochybňuje existenciu spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ, ale len svoju účasť na tomto spoločnom zámere, a teda svoju účasť na konštatovanom jedinom a pokračujúcom porušení.
157
Pokiaľ ide o Credit Suisse, táto banka v prvej a tretej časti svojho druhého žalobného dôvodu spochybňuje existenciu jediného a pokračujúceho porušenia. Okrem toho v druhej a štvrtej časti tohto žalobného dôvodu uvedená banka spochybňuje svoju zodpovednosť za toto porušenie počas obdobia trvania konštatovaného v napadnutom rozhodnutí.
158
Vzhľadom na úvahy uvedené v bodoch 148 až 153 vyššie je potrebné preskúmať tvrdenia spoločností Crédit agricole a Credit Suisse tak, že sa bude rozlišovať medzi tvrdeniami smerujúcimi proti konštatovaniu existencie jediného a pokračujúceho porušenia na jednej strane a tvrdeniami smerujúcimi proti konštatovaniu pripísateľnosti zodpovednosti za toto porušenie za určité obdobie na druhej strane.
159
Treba však uviesť, že Crédit agricole a Credit Suisse vo svojich žalobách preukazujú súvislosť medzi otázkami uvedenými v ich druhom žalobnom dôvode a tvrdeniami, ktoré uviedli v rámci svojich prvých žalobných dôvodov a ktoré sú v podstate založené na porušení článku 101 ZFEÚ zo strany Komisie, keď dospela k záveru o existencii obmedzenia „z hľadiska cieľa“.
160
Preto je pred preskúmaním tvrdení uvedených v bode 158 vyššie potrebné analyzovať niektoré skutkové zistenia a posúdenia Komisie v súvislosti s existenciou dohôd a/alebo zosúladených postupov protisúťažnej povahy, ktoré sú uvedené v odôvodneniach 593 až 621 napadnutého rozhodnutia. Tieto zistenia a posúdenia totiž môžu mať vplyv na dôvodnosť záverov Komisie týkajúcich sa jednak existencie jediného a pokračujúceho porušenia a jednak pripísateľnosti zodpovednosti za toto porušenie spoločnostiam Crédit agricole a Credit Suisse.
b)
O existencii dohôd a/alebo zosúladených postupov protisúťažnej povahy
161
V rámci svojho posúdenia protisúťažnej povahy konštatovaného správania Komisia uviedla a vyložila obsah viac ako sto diskusií. Credit Suisse a Crédit agricole však platne spochybnili len niektoré diskusie, ktoré sa ich týkajú čo znamená, že diskusie, ktoré nie sú platne spochybnené, sa musia považovať za preukázané, a teda za konečné, rovnako ako ich výklad zo strany Komisie (pozri body 91 až 113 vyššie).
162
Pokiaľ teda ide o Crédit agricole, vzhľadom na konkrétne, presné a podložené výhrady uvedené v jej prvom žalobnom dôvode treba konštatovať, že táto banka je oprávnená spochybniť protisúťažnú povahu len diskusií z 18. a 31. januára 2013, z 15. februára 2013, z 19. a 21. marca 2013, z 24. mája 2013, z 3. júna 2013, z 10. a 25. júla 2013, zo 6. augusta 2014 a z 12. marca 2015 (pozri bod 103 vyššie).
163
Pokiaľ teda ide o Crédit Suisse, vzhľadom na konkrétne, presné a podložené výhrady uvedené v prvej časti jej prvého žalobného dôvodu a v štvrtej časti jej druhého žalobného dôvodu treba konštatovať, že táto banka je oprávnená spochybniť protisúťažnú povahu len diskusií z 28. septembra 2010, z 8. februára 2012, z 10. januára 2013 a z 12. marca 2015, ako aj e‑mailu, ktorý jej obchodník poslal obchodníkovi spoločnosti Crédit agricole 24. marca 2015 (pozri body 112 a 113 vyššie).
164
Vzhľadom na to, že na účely preskúmania existencie jediného a pokračujúceho porušenia a existencie obmedzenia z hľadiska cieľa je potrebné zohľadniť protisúťažnú povahu správania konštatovaného Komisiou a konkrétnejšie výklad obsahu diskusií analyzovaných v napadnutom rozhodnutí, je potrebné po prvé pripomenúť obsah diskusií, ktorých protisúťažná povaha bola s konečnou platnosťou preukázaná, a po druhé posúdiť protisúťažnú povahu diskusií, ktoré Crédit agricole a Credit Suisse môžu spochybniť, pričom tieto dve banky nespochybňujú ani existenciu diskusií analyzovaných v napadnutom rozhodnutí, ani obsah týchto diskusií a najmä jazyk používaný obchodníkmi.
1) O diskusiách, ktorých protisúťažná povaha je preukázaná
165
V odôvodnení 613 napadnutého rozhodnutia Komisia na analytické účely označila päť kategórií správania pripomenutých v bode 35 vyššie a ilustrovala dotknuté správanie najmä v odôvodneniach 614 až 616 tohto rozhodnutia.
166
V odôvodnení 614 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla početné diskusie, v ktorých sa účastníci takto vyjadrili k svojim cenám: „gonna show the same..fck him“ (diskusia z 1. februára 2010 spomenutá v odôvodnení 127); „ok i will [s]how [him] the same“ (diskusie z 8. februára 2010 a 23. februára 2012 spomenuté v odôvodneniach 129 a 377); „yeah cool…I am going 28/25 in libl“ (diskusia z 24. februára 2010 spomenutá v odôvodnení 131); „lets both bid same level“ (diskusia z 10. marca 2010 spomenutá v odôvodnení 143); „where shall we show[?]“ (diskusia z 11. marca 2010 spomenutá v odôvodnení 148); „I will bid the same“ (diskusie z 25. marca 2010, z 1. a 14. júna 2011 spomenuté v odôvodneniach 157, 298 a 301); „where you want to bid/show?“ (diskusie zo 6. apríla 2010 a z 25. apríla 2012 spomenuté v odôvodneniach 169 a 403); „lets both bid 41?... and split the trade?“ (diskusia zo 6. apríla 2010 spomenutá v odôvodnení 173); „being asked to offer 20mm… you might see it in a sec so lets sh[]ow at the same level… 50?“ (diskusia z 19. apríla 2010 spomenutá v odôvodnení 174); „ok cool will show same level… and wont improve“ (diskusia z 2. júna 2010 spomenutá v odôvodnení 190); „just seen the same effing enquiry… I’ll bid 44 tooo“ (diskusia z 12. augusta 2010 spomenutá v odôvodnení 215); „Let’s just keep that price up because I am not going to improve from there. Because they are just going to try and play one place against another“ (diskusia z 13. októbra 2010 spomenutá v odôvodnení 236); „140 is fine man… will show that“ (diskusia z 25. januára 2011 spomenutá v odôvodnení 271); „will offer to miss“ (diskusia z 11. februára 2011 spomenutá v odôvodnení 277); „shall we switch prices etc at the same level?“ (diskusia z 9. marca 2011 spomenutá v odôvodnení 283); „in case he comes to [you].. maybe worth showing same level.. so we can max the dough“ (diskusia z 19. mája 2011 spomenutá v odôvodnení 294); „tell him you see them like 20/17 or something“ (diskusia z 15. júla 2011 spomenutá v odôvodnení 309); „perfect… I’ll show the same“ (diskusia zo 6. októbra 2011 spomenutá v odôvodnení 337); „will show a worse price“ (diskusia z 25. apríla 2012 spomenutá v odôvodnení 403); „lets leave it up there for 100mm?“, „then move it back a bps after that“ (diskusia z 31. mája 2012 spomenutá v odôvodnení 418).
167
Ďalšie odôvodnenia napadnutého rozhodnutia tiež zdôrazňujú skutočnosť, že účastníci sa o svojich cenách vyjadrili takto: „show them cheaper or whatever“ (telefonická diskusia z 25. septembra 2013 spomenutá v odôvodnení 528); „hey mate… I’m showing some 7‑10yr ideas out to someone so was just that up. Where u wanna show out? 39 your level?“ (diskusia z 5. februára 2014 spomenutá v odôvodnení 539).
168
V odôvodnení 615 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla početné diskusie, v ktorých si účastníci vymieňali informácie takto: „just got an order from custy to sell 100mm germs… where do you see correct bidside“, „what the right bidside“, „where [you] got them marked?“ (diskusie z 19. januára 2010 spomenuté v odôvodneniach 116, 121 a 124); „where u buy cades 10/14... i was aske those“ (diskusia z 24. februára 2010 spomenutá v odôvodnení 131); „being asked to offer 20mm eib 2.75 15… where are these things at?“ (diskusia zo 6. apríla 2010 spomenutá v odôvodnení 165); „where you show? i have those as well“ (diskusia z 19. mája 2010 spomenutá v odôvodnení 185); „that’s what client is telling me they’ve seen away“ (diskusia z 27. augusta 2010 spomenutá v odôvodnení 222); „where u gonna be bidding kfw 20’s if asked?“ (diskusia z 31. augusta 2010 spomenutá v odôvodnení 228); „where you bidding the spain? seeing ti now as well“ (diskusia zo 7. júla 2011 spomenutá v odôvodnení 304); „i think they must be sellers“ (diskusia z 18. januára 2012 spomenutá v odôvodnení 351); „is he the one that hit you[?]“ (diskusia zo 7. marca 2012 spomenutá v odôvodnení 388); „where [you] guys marking these now?“ (diskusia z 25. apríla 2012 spomenutá v odôvodnení 400); „oh yeah…that scumbag. Cool, thks for headsup“ (diskusia z 28. augusta 2012 spomenutá v odôvodnení 434); „where would u bid that just out of interest“ (diskusia z 12. júla 2013 spomenutá v odôvodnení 507); „i showed 70, but he’s looking for 71“ (diskusia zo 14. marca 2014 spomenutá v odôvodnení 547).
169
Ďalšie odôvodnenia napadnutého rozhodnutia tiež zdôrazňujú skutočnosť, že účastníci si vymieňali informácie takto: „what level these pups trading at[?]“ (diskusia z 11. januára 2013 spomenutá v odôvodnení 452 napadnutého rozhodnutia); „where you marking cades 04/17?“, „i am close to buying 200mm eib 06/18…got a buyer already in the wings… and they were trading at lib+5 a short while back… still only at lib+18… can easily come in another 5‑7 bps… guy wants 33.5… for 275mm…hes also thinking about selling me 250mm eib 03/18… but wants 23.5 for them“, „that my bid in the cades 01/18… in icap… and cantors… so going cheaper offer aint gonna help!“, „i just sold 73mm eib 03/20 in cantors… on a no post at 44.5“, „i just traded eib 03/20 at 44.5… now they going up at 44… and guy might even pay 43.5… must have been a retail bu[y]er i guess“ (diskusia z 2. júla 2013 spomenutá v odôvodnení 495 napadnutého rozhodnutia); „we showed that switch out to them earlier...can’t believe they’re comping us..lol“, „i bid +12 and getting chiselled…showd nibs out at ‑1“ (diskusia z 9. augusta 2013 spomenutá v odôvodnení 515 napadnutého rozhodnutia).
170
Napokon v odôvodnení 616 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla početné diskusie, v ktorých sa účastníci v súvislosti so svojím obchodovaním vyjadrili takto: „I’ll remove my offer“ (diskusia z 24. februára 2010 spomenutá v odôvodnení 131); „i’m gonna show this 215 bid a 200 offer if that doesn’t get in the way of what you’re doing“ (diskusia z 12. augusta 2010 spomenutá v odôvodnení 211); „you want me to kill the bid?“ (diskusia z 26. augusta 2010 spomenutá v odôvodnení 216); „ok I will show the same“ (diskusia z 8. februára 2010 spomenutá v odôvodnení 129); „where you want me to show“ (diskusia z 8. marca 2010 spomenutá v odôvodnení 139); „shall i kill me 144 offer“ (diskusia z 24. septembra 2010 spomenutá v odôvodnení 230); „take it out for now man…don’t want [to] have to pay 15!“ (diskusia z 20. októbra 2010 spomenutá v odôvodnení 243); „can i lift them first and cover my short?“, „no worries…let me know when you’re done“ (diskusia z 9. novembra 2010 spomenutá v odôvodnení 248); „i’ll stay out of it for a while until u’re done“ (diskusia z 30. novembra 2010 spomenutá v odôvodnení 260); „don’t worry man i#ll look after your posis while away“ (diskusia z 13. decembra 2010 spomenutá v odôvodnení 262); „can show them tighter if it helps“ (diskusia z 21. septembra 2011 spomenutá v odôvodnení 322); „i can kill it if u want“ (diskusia z 2. novembra 2011 spomenutá v odôvodnení 341); „want me to show cheaper?“ (diskusia z 19. januára 2012 spomenutá v odôvodnení 356); „can u do me a favour and kill the bid if possible“ (diskusia z 12. marca 2012 spomenutá v odôvodnení 392); „i told him I’d sell once you’re out the way“ (diskusia zo 17. júla 2012 spomenutá v odôvodnení 430); „can [you] kill that bid in the 08/15 pls“ (diskusia z 28. augusta 2012 spomenutá v odôvodnení 434); „kill it for now if you can… just while i get the bid in“ (diskusia z 15. októbra 2012 spomenutá v odôvodnení 440); „can you just stay out of it for the moment…as in don’t bid them up…and i will add your 5mm wherever i get mine back?...cool?“ (diskusia z 23. januára 2013 spomenutá v odôvodnení 461); „get yours down to a managable position and then i’ll worry about mine“ (diskusia z 13. marca 2013 spomenutá v odôvodnení 475); „I can kill the offer if u like“ (diskusia zo 14. augusta 2013 spomenutá v odôvodnení 519); „let me kill offer“ (diskusia zo 4. marca 2014 spomenutá v odôvodnení 541).
171
Ďalšie odôvodnenia napadnutého rozhodnutia tiež zdôrazňujú skutočnosť, že účastníci sa v súvislosti so svojím obchodovaním vyjadrili takto: „[yo]u short kfw 10/22? i am short aswell. but told icap to give you all of them as i am not that keen to [co]ver them“ (diskusia z 11. januára 2013 spomenutá v odôvodnení 452); „sorry I didnt realised kbn 19 in tullets was you… i went better bid… can kill it if you wanty… we are short 10mm“ (diskusia z 22. júla 2014 spomenutá v odôvodnení 558).
172
V prejednávanej veci Crédit agricole a Credit Suisse po prvé nespochybňujú záver Komisie, podľa ktorého tieto diskusie preukazujú existenciu postupov, ktoré vykazujú všetky znaky dohody a/alebo zosúladeného postupu v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
173
Po druhé podľa ustálenej judikatúry z ustanovení Zmluvy týkajúcich sa hospodárskej súťaže vyplýva, že každý hospodársky subjekt musí autonómne určiť politiku, ktorú mieni uplatňovať na vnútornom trhu (pozri rozsudok z 23. novembra 2006, Asnef‑Equifax a Administración del Estado, C‑238/05, EU:C:2006:734, bod 52 a citovanú judikatúru).
174
Hoci táto požiadavka autonómie nevylučuje právo hospodárskych subjektov rozumne sa prispôsobovať existujúcemu alebo očakávanému konaniu ich konkurentov, zásadne bráni uskutočneniu priameho alebo nepriameho kontaktu medzi týmito subjektmi, ktorý by mohol buď ovplyvniť konanie skutočného alebo potenciálneho konkurenta na trhu, alebo by mohol tomuto konkurentovi odhaliť konanie, ktoré sa rozhodol uskutočňovať na uvedenom trhu alebo ktoré zamýšľal na tomto trhu uskutočňovať, pokiaľ cieľom alebo následkom týchto kontaktov je vytvorenie podmienok hospodárskej súťaže, ktoré nezodpovedajú obvyklým podmienkam dotknutého trhu vzhľadom na povahu dodávaných výrobkov alebo poskytovaných služieb, veľkosť a počet podnikov a objem uvedeného trhu (pozri rozsudok z 19. marca 2015, Dole Food a Dole Fresh Fruit Europe/Komisia, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, bod 120 a citovanú judikatúru).
175
Na jednej strane však obsah diskusií, ktoré sa uskutočnili medzi obchodníkmi dotknutých bánk, preukazuje, že títo obchodníci koordinovali svoje ceny (pozri body 166 a 167 vyššie). Ako totiž vyplýva z citácií, akými sú „gonna show the same“, „ok I will [s]how the same“ alebo „lets both bid same level“, účastníci sa dohodli na cenách svojich ponúk konkrétnym zákazníkom, ako aj na cenách oznámených trhu pre konkrétny dlhopis SSA.
176
Z obsahu diskusií, ktoré sa uskutočnili medzi obchodníkmi dotknutých bánk, tiež vyplýva, že títo obchodníci koordinovali svoje obchodovanie (pozri body 170 a 171 vyššie). Ako vyplýva najmä z citácií, akými sú „I’ll remove my offer“, „I’ll stay out for a while“ alebo „i can kill it if u want“, obchodníci sa dohodli na tom, že sa zdržia prihadzovania a podávania ponúk alebo že stiahnu ponuku z trhu a najmä z platformy makléra, ak by takáto ponuka poškodila niektorého z uvedených účastníkov. Toto správanie následne mohlo viesť k rozdeleniu (split) dotknutých dlhopisov medzi obchodníkov.
177
Koordinácia cien uplatňovaných voči konkrétnym zákazníkom alebo trhu, ako aj koordinácia obchodovania teda bránili obchodníkom dotknutých bánk nezávisle určovať politiku, ktorú zamýšľajú uskutočňovať na trhu. Práve vzhľadom na tieto úvahy sa Komisia správne domnievala, že spolupráca medzi dotknutými obchodníkmi a zohľadňovanie záujmov iných subjektov boli niekedy také silné, že konali tak, ako keby obchodovali s rovnakým portfóliom dlhopisov na účet toho istého podniku.
178
Na druhej strane z výňatkov uvedených v bodoch 168 a 169 vyššie, ako aj z ďalších diskusií chronologicky posúdených v oddiele 4 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že obchodníci počas diskusií spontánne alebo na požiadanie zverejňovali citlivé obchodné informácie, ktoré by mohli použiť iní obchodníci na uskutočňovanie svojho obchodovania alebo na definovanie svojej obchodnej alebo cenovej stratégie.
179
Konkrétne si účastníci vymieňali informácie o svojom obchodovaní alebo o svojej budúcej stratégii, akými sú po prvé transakcie, ktoré práve realizovali, realizujú alebo plánujú realizovať, po druhé ich osobné kótovanie ceny dlhopisu („where do you see correct bidside“, „where [you] got them marked?“, „where you show?“), po tretie ich obchodná pozícia, po štvrté stav ich portfólia a po piate mená zákazníkov, ktorí sa na nich obrátili, ich požiadavky a ceny, ktoré im ponúkli. Vymieňané informácie boli teda špecifické pre zúčastnené banky, verejnosti neprístupné a jasne identifikovateľné, čo ich robilo citlivými. Citlivú povahu týchto informácií potvrdzuje najmä diskusia z 15. novembra 2011, spomenutá v odôvodnení 343 napadnutého rozhodnutia, medzi tromi hlavnými zúčastnenými obchodníkmi, konkrétne v tom čase obchodníkom Deutsche Bank, obchodníkom BofA a obchodníkom Credit Suisse. Počas tejto diskusie totiž jeden z nich vysvetlil: „this has to stay between us“.
180
Okrem toho sa tieto výmeny informácií uskutočňovali len v úzkom kruhu obchodníkov, ktorí sa navzájom poznali. Tieto výmeny umožnili príslušným obchodníkom oportunistickým spôsobom koordinovať svoje správanie z hľadiska cien a podmienok obchodovania a vyhnúť sa predaju za nižšiu cenu alebo lepšej ponuke ako ostatní zúčastnení obchodníci. Tieto výmeny tak vytvorili priaznivú informačnú asymetriu tým, že zvýšili transparentnosť medzi dotknutými obchodníkmi a výrazne znížili bežnú neistotu vlastnú trhu v ich prospech, čo malo za následok získanie výhody vo vzťahu k zákazníkom a konkurenčným obchodníkom. Tieto výmeny mali preto diskriminačný rozmer.
181
Okrem toho informácie, ktoré si účastníci vymieňali, vzhľadom na svoj predmet umožňovali každému z nich presne sa oboznámiť s obchodovaním a cenovými alebo obchodnými stratégiami ich konkurentov vo vzťahu ku konkrétnemu klientovi alebo konkrétnemu dlhopisu.
182
Napokon výmeny informácií, ktoré Komisia zistila, sa týkali nedávnych, súčasných alebo budúcich informácií, akými sú transakcie, ktoré sa práve uskutočnili, prebiehajú alebo sú plánované v krátkodobom horizonte.
183
Výmeny informácií, ktoré Komisia konštatovala v prejednávanej veci, teda nie sú porovnateľné s výmenami informácií, o ktoré išlo vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok 23. novembra 2006, Asnef‑Equifax a Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), v ktorom Súdny dvor rozhodol, že systém výmeny informácií medzi finančnými inštitúciami, akým je register informácií o solventnosti zákazníkov obsahujúci anonymizované informácie prístupné bez diskriminácie všetkým subjektom pôsobiacim na trhu, v zásade nemá za následok obmedzenie hospodárskej súťaže v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
184
Výmeny informácií, o ktoré ide v prejednávanej veci, totiž zvýšili transparentnosť len medzi účastníkmi sporného porušenia. V dôsledku toho tieto výmeny informácií znížili neistotu, ktorá existuje na trhu, čo Credit Suisse uznala na pojednávaní, pričom tvrdila, že v netypickom kontexte trhu dlhopisov SSA takéto výmeny nemali typické účinky súčasných výmen citlivých obchodných informácií. Zníženie neistoty spôsobené výmenami informácií zistenými Komisiou bolo pre dotknuté banky výhodné najmä v tom zmysle, že mohli predvídať správanie ostatných účastníkov najmä na úkor svojich klientov a iných konkurenčných obchodníkov.
185
V dôsledku toho je potrebné zohľadniť protisúťažnú povahu diskusií, ktorých výklad je konečný a preukázaný, na účely preskúmania druhého žalobného dôvodu spoločností Crédit agricole a Credit Suisse, ktorý sa týka existencie jediného a pokračujúceho porušenia, ako aj na účely preskúmania prvého žalobného dôvodu uvedených týchto bánk týkajúceho sa existencie obmedzenia z hľadiska cieľa.
2) O protisúťažnej povahe diskusií, ktoré sú Crédit agricole a Credit Suisse oprávnené napadnúť
186
Z judikatúry vyplýva, že pokiaľ sa Komisia v rámci preukázania porušenia článku 101 ZFEÚ opiera o listinné dôkazy, dotknutým podnikom prináleží nielen predložiť prijateľnú alternatívu k stanovisku Komisie, ale aj preukázať, že dôkaz uvedený v napadnutom rozhodnutí na účel preukázania existencie porušenia je nepostačujúci. Rovnako, ak sa Komisia opiera o priame dôkazy, dotknutým podnikom prináleží preukázať, že dôkazy uvádzané Komisiou sú nedostatočné (pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. septembra 2016, Goldfish a i./Komisia, T‑54/14, EU:T:2016:455, bod 91 a citovanú judikatúru).
187
Práve s prihliadnutím na tieto úvahy treba postupne preskúmať diskusie, ktoré Crédit agricole a Credit Suisse môžu oprávnene spochybniť.
i) O diskusiách, ktoré je Crédit agricole oprávnená napadnúť
– O diskusii z 18. januára 2013
188
Pokiaľ ide o diskusiu z 18. januára 2013, zaradenú do kategórií 3, 4 a 5 a uvedenú v odôvodneniach 456 až 460, potom 674, 678, 686 a 746 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole neuvádza nijaké konkrétne a presné tvrdenie týkajúce sa obsahu alebo protisúťažnej povahy tejto diskusie. Naopak, Crédit agricole tvrdí, že z jej strany išlo len o príspevok, ktorý nesúvisel so spornými výmenami informácií.
189
V tejto súvislosti z prepisu predmetnej diskusie, na ktorej sa zúčastnili obchodníci spoločností Deutsche Bank, Crédit agricole a Credit Suisse, vyplýva, že v období od 8:10:06 hod. do 8:11:01 hod. obchodník Credit Suisse zverejnil určité transakcie, ktoré uskutočnil alebo nevykonal predchádzajúcu noc, konkrétne dlhopisy a objemy, s ktorými obchodoval („saw some biz last night….seller of 50mm bng 17 s, 25mm bng 23 s and bought 50mm kfw 19 s and sold 25mm…missed the bng 17 s“). Okrem toho v odpovedi na otázku obchodníka Crédit agricole („nice what kind of a/c..all US?“) obchodník Credit Suisse odhalil pôvod klientov („US seller of bng, Asian buyer of kfw“). Obchodník spoločnosti Crédit agricole mu potom poďakoval.
190
Obchodník Crédit agricole, ktorý vstúpil do diskusného fóra o 7:12:08 hod., dostal od obchodníka Credit Suisse v čase od 8:10:06 hod. do 8:11:01 hod. informácie o nedávnych transakciách s určitými dlhopismi SSA, ich objeme a zemepisnom pôvode zákazníkov.
191
Crédit agricole teda nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 456 až 460 a 746 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 18. januára 2013 umožnila obchodníkom Deutsche Bank, Crédit agricole a Credit Suisse vymieňať si informácie o transakciách a klientoch, a preto bola protisúťažná.
192
O niekoľko minút neskôr, medzi 8:18:16 hod. a 8:46:58 hod., si obchodník Credit Suisse a obchodník Deutsche Bank vymenili informácie najmä o ponukách, ktoré predložili na konkrétny dlhopis (BNG 17 s). Credit Suisse potom nechala obchodníka Deutsche Bank predať dlhopisy („you wanna hit the bid?“, „nah, crack on man“).
193
V tejto súvislosti skutočnosť, že obchodník Crédit agricole sa na tejto výmene informácií aktívne nezúčastnil, nezbavuje túto výmenu protisúťažnej povahy, čo táto banka navyše nespochybňuje.
194
Okrem toho Crédit agricole netvrdí a z písomností v spise nevyplýva, že jej obchodník opustil diskusné fórum počas výmeny informácií medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank, že nebol prítomný počas diskusií medzi týmito dvoma ďalšími obchodníkmi alebo že im naznačil, že sa na diskusii zúčastňuje z pohľadu, ktorý sa líši od toho ich. Vzhľadom na judikatúru pripomenutú v bode 126 vyššie prítomnosť obchodníka Crédit agricole počas druhej časti diskusie z 18. januára 2013 teda naznačuje spoluúčasť, ktorá môže viesť k jej zodpovednosti podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
195
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 456 až 460, potom 674, 678, 686 a 746 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 18. januára 2013 viedla k protisúťažnému správaniu bánk, ktoré sa na nej zúčastnili.
– O diskusii z 31. januára 2013
196
Pokiaľ ide o diskusiu z 31. januára 2013, zaradenú do kategórií 2, 3 a 4 a uvedenú v odôvodneniach 464 až 467, potom 655, 674 a 678 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole neuvádza nijaké konkrétne a presné tvrdenie týkajúce sa obsahu komunikácie medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank alebo protisúťažnej povahy tejto komunikácie. Naopak, Crédit agricole tvrdí, že sa na tejto výmene informácií nezúčastnila.
197
V tejto súvislosti z prepisu predmetnej diskusie vyplýva, že v období od 11:02:08 hod. do 11:05:38 hod. si obchodníci Deutsche Bank a Credit Suisse vymieňali informácie o cenách a koordinovali svoje ceny vo vzťahu ku konkrétnemu dlhopisu (eib 09/20) zobrazenému na obrazovke makléra („i just went 41 offered eib 09/20…i am still short…but these look too tight i think…icap told me you were about to stick up a 41 offer aswell“, „i just pt it up at the same time…i’m flat, but same thing...i think they look wrong“, „they gone 47 bid…will go 42 offered…I am still short…but just see whats out there“, „cool...would offer there too...lets see what they say“).
198
Okrem toho z prepisu predmetnej diskusie vyplýva, že obchodník Crédit agricole, ktorý vstúpil do diskusného fóra o 7:16 hod., bol na fóre v čase sporných výmen informácií prítomný a mohol sa oboznámiť s vymieňanými informáciami. Navyše obchodník Crédit agricole reagoval na túto výmenu informácií o 11:29:08 hod., t. j., ako uviedla Komisia v odôvodnení 467 napadnutého rozhodnutia, menej ako dve minúty po poslednom vyjadrení obchodníka Deutsche Bank týkajúcom sa dlhopisov, ktoré viedli k vytýkanému správaniu.
199
Okrem toho tvrdenie spoločnosti Crédit agricole, podľa ktorého Komisia predpokladala, že táto banka vedela o informáciách vymenených počas diskusie z 31. januára 2013, treba zamietnuť z rovnakých dôvodov, aké sú uvedené v bode 133 vyššie.
200
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 464 až 467, potom 655, 674 a 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 31. januára 2013 umožnila obchodníkom Deutsche Bank a Credit Suisse vymieňať si citlivé obchodné informácie a koordinovať svoje ceny dlhopisov EIB 09/20 za prítomnosti obchodníka Crédit agricole, a preto táto diskusia mala protisúťažný charakter.
– O diskusii z 15. februára 2013
201
Pokiaľ ide o diskusiu z 15. februára 2013, zaradenú do kategórií 2, 3 a 4 a uvedenú v odôvodneniach 468 až 472, potom 655, 674, 678 a 746 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole tvrdí, že neviedla ku koordinácii, keďže sa týkala nákupu dlhopisov CADES 01/18 spoločnosťou Deutsche Bank, ktorá jej potom polovicu z nich predala.
202
V tejto súvislosti z prepisu predmetnej diskusie vyplýva, že obchodník Deutsche Bank sa najprv opýtal obchodníka Crédit agricole, či mu chce predať dlhopisy CADES 01/18 („you wann sell any cades 01/18?“). Obchodník Crédit agricole bol predaju otvorený, ale ako alternatívu ponúkol koordináciu spoločného nákupu („u want me to sell mine?… or go with you on the buyside?“), ktorá pozostávala z toho, že obchodník Deutche Bank uskutoční prvú transakciu a následne predá časť nakúpeného objemu obchodníkovi Crédit agricole („i’ll take whatever u don’t want“). Po dosiahnutí všeobecnej dohody sa obaja obchodníci potom písomne a v telefonickom rozhovore dohodli na cene („ok do it“, „ok lifted 65“), objeme („50mm each… yeah?“) a najlepšom okamihu („lets wit a bit“, „[o]k“, „like 10 mins or so“) na nákup dotknutých dlhopisov.
203
Po prvé, ako tvrdí Crédit agricole, medzi obchodníkmi Deutsche Bank a Crédit agricole skutočne došlo k transakcii v nadväznosti na diskusiu z 15. februára 2013. Táto transakcia však vyplýva, ako Komisia konštatovala v odôvodnení 471 napadnutého rozhodnutia a ako to v podstate potvrdila Crédit agricole, z koordinácie nákupov medzi oboma bankami, ktorá viedla k tomu, že si obaja obchodníci navzájom pomáhali pri svojich činnostiach a rozdelili si výsledok medzi sebou. V dôsledku predmetnej diskusie obchodník Crédit agricole nepredložil konkurenčnú ponuku a obaja obchodníci tak konali ako jeden obchodník s cieľom nakúpiť dlhopisy za cenu, na ktorej sa dohodli.
204
Hoci však takáto transakcia môže byť v záujme oboch dotknutých bánk, nič to nemení na tom, že nemôže byť v súlade s požiadavkou, podľa ktorej každý hospodársky subjekt musí autonómne určiť politiku, ktorú na vnútornom trhu mieni sledovať [pozri rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, bod 78 a citovanú judikatúru], ako v podstate uviedla Komisia v odôvodnení 472 napadnutého rozhodnutia.
205
Po druhé v rozsahu, v akom sa Crédit agricole odvoláva na podobnú diskusiu z 23. mája 2013, ktorá nie je vytýkaná tretej banke, toto tvrdenie nemožno prijať.
206
Na jednej strane totiž, pokiaľ podnik svojím správaním porušil článok 101 ZFEÚ, nemôže spochybniť konštatovanie takého porušenia z dôvodu, že voči inému hospodárskemu subjektu nebolo prijaté rozhodnutie, ktorým sa konštatuje rovnaké porušenie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. marca 2021, Xellia Pharmaceuticals a Alpharma/Komisia, C‑611/16 P, EU:C:2021:245, bod 166 a citovanú judikatúru).
207
Na druhej strane s výnimkou diskusie z 23. mája 2013 a diskusie z 30. mája 2013 (pozri bod 242 nižšie) Crédit agricole neuvádza nijaký iný dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že jej situácia bola vzhľadom na sporné jediné a pokračujúce porušenie porovnateľná so situáciou tretej banky uvedenou v bode 205 vyššie.
208
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 468 až 472, potom 655, 674, 678 a 746 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 15. februára 2013 umožnila obchodníkom Deutsche Bank a Crédit agricole koordinovať obchodnú stratégiu vrátane cenovej úrovne a načasovania ponúk, a teda že táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii z 19. marca 2013
209
Pokiaľ ide o diskusiu z 19. marca 2013, zaradenú do kategórií 3 a 4 a uvedenú v odôvodneniach 477 až 479, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia, z jej prepisu vyplýva, že obchodník Crédit agricole a obchodník Credit Suisse v priebehu niekoľkých hodín diskutovali o viacerých dlhopisoch.
210
Táto komunikácia sa týkala po prvé dlhopisu kbn/03/18 s („just bid on kbn 03/18… 25‑50mm… bid +38 and missed“, „I just got hit in 10mm at 38 on the system… and then got hit at 38.5 in gfi“), po druhé dlhopisu EIB 04/16 s („I covered up some shorts today… was short 100mm of these eib 04/16… bought most back… got some at 19 just now“) a po tretie dlhopisu KFW 16 s („decent purchase. I covered some kfw 16 s… smallish at 17“).
211
Počas tej istej diskusie obchodníci zverejnili aj cenu, na ktorú ocenili dlhopis Netherlands 09/15 („getting checked nther 09/15… seller“, „where u marking 8/4?“, „i had them marked at 6“, „ok i showed 8/4 2 way indiction to the guy… not come back [yet]“) a dlhopis COE 04/17 („got hit in a few COE bits btw… coe 04/17 and coe 02/15… in case u short“, „small long 4/17 s… where u got them marked?... i like that bond… have them +53 bid here“, „got them 51 middle.. so yeah same area“).
212
Z komunikácie, ktorá sa uskutočnila 19. marca 2013, vyplýva, že obchodníci si vymieňali informácie o cenách svojich ponúk na nákup určitých dlhopisov, príslušných objemoch, pozícii portfólia a cenách, na ktoré dlhopis oceňujú.
213
Vymieňané informácie sa týkali nedávnych transakcií a nedávnych cien alebo porovnania osobných a súčasných hodnotení ceny dlhopisu, ktoré neboli verejne dostupné.
214
Nič nenasvedčuje tomu, že by obchodníci uvažovali o možnosti uzatvoriť transakciu spoločne. Navyše, pokiaľ ide o konkrétny typ dlhopisu (COE 04/17), obchodníci si vymieňali informácie o cenách týchto dlhopisov („have them +53 bid here“, „got them 51 middle“) napriek tomu, že vedeli, že transakcia medzi nimi nie je možná z dôvodu, že každý z nich je v dlhej pozícii, a teda už takéto dlhopisy drží („got hit in a few COE bits btw..coe 04/17 and coe 02/15… in case u short“, „small long 4/17 s“).
215
Z toho vyplýva, že tieto výmeny zahŕňali citlivé obchodné informácie a prispievali k zvýšeniu transparentnosti medzi obchodníkmi a zníženiu neistoty na trhu. Táto komunikácia teda umožnila účastníkom upraviť ich stratégie.
216
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 477 až 479, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 19. marca 2013 bola protisúťažná z dôvodu, že umožnila obchodníkom Deutsche Bank a Crédit agricole vymieňať si aktuálne alebo potenciálne citlivé obchodné informácie o svojom obchodovaní a komunikovať o svojich obchodných a cenových stratégiách.
– O diskusii z 21. marca 2013
217
Pokiaľ ide o diskusiu z 21. marca 2013, zaradenú do kategórií 2, 3 a 4 a uvedenú v odôvodneniach 480 až 487, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia, Komisia označila štyri výmeny informácií, ktoré sa uskutočnili v rôznych časoch dňa (medzi 8:08:22 hod. a 8:18:40 hod., medzi 11:29:22 hod. a 12:26:04 hod., medzi 14:43:55 hod. a 14:51:28 hod. a medzi 15:25:38 hod. a 15:34:26 hod.).
218
Crédit agricole tvrdí, že informácie vymenené počas tejto diskusie boli legitímne. Okrem toho spochybňuje skutočnosť, že Komisia zaradila diskusiu z 21. marca 2013 do kategórie 2. V tomto smere uvádza ako príklad konkrétne prvú a štvrtú diskusiu.
219
V tejto súvislosti treba po prvé zdôrazniť, že na rozdiel od argumentácie spoločnosti Crédit agricole z napadnutého rozhodnutia nevyplýva, že Komisia sa domnievala, že prvá, tretia a štvrtá výmena informácií uvedené v odôvodneniach 480, 484 a 485 napadnutého rozhodnutia predstavujú dôkaz koordinácie. Z odôvodnení 674 a 678 napadnutého rozhodnutia totiž vyplýva, že Komisia sa domnievala, že tieto tri výmeny informácií majú protisúťažnú povahu.
220
Po druhé, pokiaľ ide o druhú výmenu informácií, ktorá sa uskutočnila 21. marca 2013 a je uvedená v odôvodnení 482 napadnutého rozhodnutia, z odôvodnenia 655 tohto rozhodnutia vyplýva, že Komisia zaradila túto výmenu informácií medzi prípady koordinácie cien na trhu vo všeobecnosti.
221
Počas tejto výmeny sa obchodník Crédit agricole spýtal obchodníka Deutsche Bank, či dokument, ktorý dostal iným spôsobom, je skutočne zoznamom záujmov („axe sheet“) uvedeného obchodníka Deutsche Bank („is that [your] axe sheet?“), t. j. zoznamom, pomocou ktorého tento obchodník poskytoval informácie o cenách a množstvách dlhopisov, s ktorými bol oprávnený obchodovať. Obchodník Deutsche Bank odpovedal, že tento zoznam záujmov je skutočne jeho. Následne obaja obchodníci diskutovali o tom, ako Crédit agricole získala tento dokument. Obchodník Crédit agricole uviedol, že dokument bol zaslaný omylom, spomenul obavy svojho nadriadeného a „chaos“, ktorý to spôsobilo („he sent the sheet by mistake… what a mess“). Obchodník Deutsche Bank odpovedal, že sa o tom porozpráva s oddelením predaja („will speak to my sales“). Neskôr obchodníci spomenuli osobu, ktorá urobila predmetnú chybu, a obchodník Crédit agricole so smiechom vysvetlil, že „on“ sa nemusí znepokojovať, lebo v každom prípade pozná záujmy obchodníka Deutsche Bank („he shouldnt have bothered as i know your axes any[way] lol“), na čo ten so smiechom odpovedal, že je to presne tak („lol… yeah exactly“).
222
V tejto súvislosti je pravda, že táto výmena informácií na rozdiel od toho, čo sa uvádza v odôvodnení 655 napadnutého rozhodnutia, neodráža koordináciu cien oznámených na trhu vo všeobecnosti patriacu do kategórie 2. Z tejto výmeny informácií totiž vyplýva, že zaslanie zoznamu záujmov obchodníka Deutsche Bank spoločnosti Crédit agricole je výsledkom pochybenia, ktorého sa dopustil zamestnanec Deutsche Bank.
223
Faktom zostáva, že druhá výmena informácií, ktorá sa uskutočnila počas diskusie z 21. marca 2013, preukazuje, že zamestnanec Deutsche Bank zaslal zoznam záujmov jedného z obchodníkov tejto banky inej banke, konkrétne Crédit agricole. Okrem toho táto druhá výmena informácií preukazuje, že dotknutí obchodníci si vymieňali citlivé informácie, v dôsledku čoho obchodník Crédit agricole „v každom prípade“ poznal záujmy obchodníka Deutsche Bank. Z toho vyplýva, že táto druhá výmena informácií podporuje posúdenie Komisie, podľa ktorého diskusia z 21. marca 2013 má protisúťažnú povahu.
224
Po tretie nesprávne posúdenie, ktorého sa dopustila Komisia, pokiaľ ide o zaradenie diskusie z 21. marca 2013 do kategórie 2, nemôže spochybniť konštatovanie, že táto diskusia ako celok mala protisúťažnú povahu a že sa na nej zúčastnil obchodník Crédit agricole.
225
Počas prvej výmeny informácií, ktorá sa uskutočnila 21. marca 2013, si totiž títo dvaja obchodníci vymieňali informácie o cenách transakcií, ktoré práve uskutočnili v súvislosti s dlhopisom KFW („just bought 35mm kfw 04/16 and sold 100 mm kfw 01/14“, „i am showing them at +2“, „sold them… 100.89“, „i sold at 100.9125“), a o totožnosti jedného zákazníka („this is a [central bank] u delaing with right“). V rámci tretej výmeny v ten istý deň dotknutí obchodníci vo vzťahu k dlhopisu EIB 03/20 komunikovali aj o svojej pozícii („long 75mm“), cenách („where u marking“, „38/35“, „i bid 41“) a o klientovi obchodníka Crédit agricole („[Central bank] seller?“, „no [Asset Manager]“). Štvrtá výmena informácií sa zas týkala dlhopisu CDC 09/13 a obchodníci si vymieňali informácie o svojej obchodnej pozícii („you need any cdc 09/13?… got 3mm“, „nah scrappy long myself“) a o cenách („where you marking these cdc?“, „100.40/50“, „perfect… sold my cdc… at 100.40…in canotrs… made a 100.40“).
226
Vzhľadom na obsah prvej, tretej a štvrtej komunikácie, ku ktorým došlo 21. marca 2013, teda Komisia v odôvodnení 487 napadnutého rozhodnutia dôvodne dospela k záveru, že počas tejto diskusie si obchodník Crédit agricole a obchodník Deutsche Bank vymieňali informácie o nedávnych transakciách, totožnosti niektorých klientov, svojich súčasných pozíciách a aktuálnej cene dlhopisov, ktoré mohli obchodníkom pomôcť znížiť neistotu na trhu a posúdiť ich zámery v oblasti stanovovania cien v súvislosti s rôznymi dlhopismi.
227
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 480 až 487, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 21. marca 2013 bola protisúťažná z dôvodu, že umožnila obchodníkom Deutsche Bank a Crédit agricole vymieňať si aktuálne alebo potenciálne citlivé obchodné informácie o obchodovaní, ako aj o obchodných a cenových stratégiách.
– O diskusii z 24. mája 2013
228
Pokiaľ ide o diskusiu z 24. mája 2013, zaradenú do kategórie 3 a uvedenú v odôvodneniach 488 až 491 a potom 674 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole v podstate tvrdí, že vzhľadom na rýchlosť trhu nie je protisúťažná.
229
Z prepisu tejto diskusie však vyplýva, že obchodník Crédit agricole a obchodník Credit Suisse si vymenili citlivé obchodné informácie o ponukách na dlhopis EIB 08/16, ktoré predložili pred niekoľkými minútami klientovi nazývanému „the sprayer“ („just bid eib 08/16…50mm… sprayer“, „ditto… i bid 99.80“, „s[a]me… he got.82 away“).
230
Komisia teda správne konštatovala, že obchodníci nekoordinovali svoje pôvodné ponuky, ale že si vymieňali najnovšie alebo priebežné informácie o svojich cenách v rámci príslušných interakcií s tým istým klientom a vo vzťahu k rovnakému dlhopisu. Táto výmena informácií pomohla zvýšiť transparentnosť, a tým znížiť neistotu medzi obchodníkmi, čo viedlo k tomu, že obchodníci mohli zohľadniť vymieňané informácie, ak by sa na nich dotknutý klient v krátkom čase znova obrátil.
231
Okrem toho v odôvodneniach 659 a 716 napadnutého rozhodnutia Komisia vysvetlila dôvody, pre ktoré informácie o nedávnych transakciách mohli byť pre obchodníkov relevantné, a toto posúdenie potvrdzujú vysvetlenia poskytnuté spoločnosťou Crédit agricole v bode 2.15 jej žaloby, podľa ktorých „na to, aby bol obchodník konkurencieschopný, musí… pochopiť, ako sa ceny vyvíjali v minulosti, aby vedel, čo má urobiť na získanie zákaziek“.
232
Crédit agricole preto nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 488 až 491 a následne 674 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 24. mája 2013 viedla k výmene citlivých obchodných informácií, a teda že táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii z 3. júna 2013
233
Pokiaľ ide o diskusiu z 3. júna 2013, zaradenú do kategórie 4 a uvedenú v odôvodneniach 492 až 494 a potom 678 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole v podstate tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď odmietla jej výklad, podľa ktorého obchodník Deutsche Bank požiadal jej obchodníka o ocenenie určitého dlhopisu z dôvodu možného dojednania „back‑to‑back negociation“, teda obchodu, v rámci ktorého jeden z dvoch obchodníkov súhlasí s nadobudnutím dlhopisov od tretej osoby, skôr než časť týchto dlhopisov predá druhému obchodníkovi. Komisia tak nesprávne vylúčila možnosť, že Deutsche Bank sa usilovala získať likviditu.
234
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že výklad presadzovaný spoločnosťou Crédit agricole samotná táto banka prezentuje len ako „možnosť“. Okrem toho z prepisu spornej diskusie vyplýva, že z iniciatívy obchodníka Deutsche Bank („where you marking kfw 08/21?“) si tento obchodník a obchodník Crédit agricole vymenili svoje individuálne ocenenia dlhopisu a s uspokojením konštatovali, že sú podobné („sec...ct10‑1/‑5“, „yeah per[f]ect…i quoted +1/‑4“). Nakoniec z tejto diskusie vyplýva, že obchodník Deutsche Bank práve obchodoval s treťou osobou, keď požiadal o ocenenie obchodníka Crédit agricole („not a regular guy“). Táto diskusia nepredpokladá neskoršie transakcie s obchodníkom Crédit agricole. Naopak, obchodník Crédit agricole dostal informáciu o ocenení obchodníka Deutsche Bank, ktorú mohol použiť, ak by sa ho dotknutá tretia osoba rozhodla kontaktovať.
235
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 492 až 494 a následne 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 3. júna 2013 viedla k výmene citlivých obchodných informácií týkajúcich sa cien obchodníkov v rámci prebiehajúceho obchodovania, čo viedlo k zvýšeniu transparentnosti a zníženiu neistoty na trhu, a teda táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii z 10. júla 2013
236
Pokiaľ ide o diskusiu z 10. júla 2013, zaradenú do kategórií 2, 3, 4 a 5 a uvedenú v odôvodneniach 501 až 506, potom 655, 674, 678, 686 a 715 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole tvrdí, že táto diskusia síce viedla k tomu, že jej obchodník oznámil obchodníkovi Deutsche Bank, že sa chystá predložiť ponuku za rovnakú cenu, akú mu predtým oznámil v súvislosti s dlhopisom ASIA 10/18. Obchodník Deutsche Bank však na tejto ponuke netrval a znížil svoju ponuku, čo vylučuje akúkoľvek koordináciu. Okrem toho táto diskusia preukazuje, že Crédit agricole je malým hráčom na trhu, ktorého správanie nie je spôsobilé ovplyvniť trh.
237
Crédit agricole tým spochybňuje len prvú časť diskusie uvedenej v odôvodneniach 501 až 503 napadnutého rozhodnutia (medzi 10:30:22 hod. a 10:36:35 hod.), a nie druhú časť uvedenú v odôvodneniach 504 až 506 (medzi 10:52:39 hod. a 10:58:13 hod.).
238
Pokiaľ ide o napadnutú časť diskusie, treba uviesť, že predtým, ako sa obchodník Crédit agricole dozvedel, že obchodník Deutsche Bank znížil cenu svojej ponuky, opýtal sa ho, či mu neprekáža cena ponuky, ktorú zamýšľal predložiť na základe informácií, ktoré práve od neho dostal („gonna go 23 offered? do u mind..dont want to do in your face“). Obchodník Deutsche Bank odpovedal záporne („nah its cool… i am 24 offered in cantors“).
239
Z tejto diskusie vyplýva, že obchodník Crédit agricole požiadal obchodníka Deutsche Bank o povolenie predložiť ponuku na daný dlhopis za konkrétnu cenu a toto povolenie dostal. Obchodník Crédit agricole sa teda nerozhodol navrhnúť cenu na základe individuálneho a samostatného posúdenia. Obaja obchodníci spoločne určili cenu ponuky jedného z nich. Táto diskusia preto odhaľuje koordináciu správania obchodníkov v oblasti, ktorú mali posudzovať individuálne.
240
Okrem toho a v každom prípade, pokiaľ ide o tvrdenie Crédit agricole založené na skutočnosti, že obchodník Deutsche Bank nakoniec znížil cenu svojej ponuky, Všeobecný súd už mal príležitosť konštatovať, že sporadické a ojedinelé prípady podvádzania alebo neuplatnenia kartelu konkrétnym účastníkom, najmä ak sa týkajú dlhodobého kartelu, nemôžu samy osebe preukázať, že tento účastník neuskutočňoval kartel alebo že sa správal konkurenčne (rozsudok z 13. septembra 2013, Total Raffinage Marketing/Komisia, T‑566/08, EU:T:2013:423, bod 254).
241
Okrem toho skutočnosť, že Crédit agricole je len malým hráčom na trhu dlhopisov SSA, nemôže spochybniť protisúťažnú povahu spornej diskusie.
242
Nakoniec, pokiaľ ide o tvrdenie založené na tom, že Komisia nezaobchádzala podobným spôsobom s treťou bankou vzhľadom na diskusiu z 30. mája 2013, na ktorej sa táto banka zúčastnila, treba ho zamietnuť z dôvodov uvedených v bodoch 206 a 207 vyššie.
243
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 501 až 506, potom 655, 674, 678, 686 a 715 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 10. júla 2013 viedla k výmene citlivých obchodných informácií a koordinácii cien, a teda že táto diskusia bola protisúťažná napriek tomu, že obchodník Deutsche Bank nakoniec znížil svoju ponuku.
– O diskusii z 25. júla 2013
244
Pokiaľ ide o diskusiu z 25. júla 2013, zaradenú do kategórií 3 a 4 a uvedenú v odôvodneniach 510 až 514, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole tvrdí, že sa netýka výhľadových informácií.
245
V tejto súvislosti z prepisu tejto diskusie vyplýva, že obchodníci Crédit agricole a Deutsche Bank počas nej zverejnili objem transakcií, ktoré v to ráno uskutočnili v súvislosti s novou emisiou dlhopisov KFW. Obchodník Crédit agricole totiž uviedol, že jeho ponuka na predaj týchto dlhopisov bola akceptovaná v objeme 50 miliónov („got lifted in the new one this morn… 50 mm“). Obchodník Deutsche Bank odpovedal, že predal tie isté dlhopisy v objeme 500 miliónov („i sold 500 mm of them this morning“). Okrem toho obchodník Deutsche Bank uviedol typ kupujúceho („asia“), ktorému predal tieto dlhopisy za sumu 500 miliónov, a predajnú cenu uvedenému kupujúcemu („+10“). Obchodníci Crédit agricole a Deutsche Bank si tiež vymenili informácie o svojej súčasnej pozícii. V tejto súvislosti obchodník Crédit agricole uviedol: „had 100 on the book“, „still got 50“. Obchodník Deutsche Bank zas vysvetlil, že od predaja, ktorý urobil v to ráno, sa mu podarilo získať späť krátku pozíciu po nákupe dlhopisov z rôznych zdrojov za jednu cenu („i had zero… on the book“, „i lifted 14.5 everywhere… i got 150mm in creditex… on a no post… 100mm in icao… about 50mm in cantors… and rest in house“).
246
O niekoľko minút neskôr v ten istý deň sa obchodník Deutsche Bank spýtal obchodníka Crédit agricole, na akej úrovni oceňuje dlhopisy CADES 18 („where are those cades 18?... seen anything in them?“). Potom obaja obchodníci uviedli svoje aktuálne pozície, a to že sú „flat“, t. j. v neutrálnej alebo nulovej pozícii. Nakoniec v odpovedi na novú žiadosť obchodníka Deutsche Bank („but i am mean where are they now“) obchodník Crédit agricole poskytol svoje aktuálne ocenenie tohto dlhopisu („50/48 probs“).
247
Počas diskusie z 25. júla 2013 si teda obchodník Crédit agricole a obchodník Deutsche Bank vymenili informácie týkajúce sa objemu, ceny a pôvodu klienta v súvislosti s nedávnou transakciou. Okrem toho si títo obchodníci dvakrát vymenili informácie o pozícii svojho portfólia v súvislosti s konkrétnymi dlhopismi. Napokon títo obchodníci komunikovali o aktuálnom ocenení dlhopisu, konkrétne dlhopisu CADES 18, jedným z nich.
248
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 510 až 514, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 25. júla 2013 viedla k výmene citlivých obchodných informácií týkajúcich sa nedávneho obchodovania a súčasných cien a pozícií účastníkov, a teda že táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii zo 6. augusta 2014
249
Pokiaľ ide o diskusiu zo 6. augusta 2014, zaradenú do kategórie 4 a uvedenú v odôvodneniach 563 a 564 a následne 678 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole v podstate tvrdí, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď odmietla myšlienku, že by mohlo ísť o legitímnu žiadosť o nacenenie v rámci úsilia o získanie likvidity.
250
V tejto súvislosti z prepisu tohto rozhovoru vyplýva, že obchodník BofA sa počas neho opýtal obchodníka Crédit agricole, na akú úroveň oceňuje dlhopis KBN 03/18 („where [you] marking kbn 03.18?“). Ten uviedol „48‑45“, na čo obchodník BofA odpovedal: „sounds about right“.
251
Obchodníci si teda počas diskusie zo 6. augusta 2014 vymieňali presné informácie o vlastnom aktuálnom ocenení dlhopisu, čo pravdepodobne znížilo ich neistotu.
252
Výklad spoločnosti Crédit agricole, podľa ktorého ide v podstate o legitímnu žiadosť o nacenenie v rámci úsilia o získanie likvidity, nie je prijateľný a táto banka nepreukázala, že priame dôkazy, ktoré má Komisia k dispozícii v súvislosti s diskusiou zo 6. augusta 2014, sú nepostačujúce.
253
V prvom rade totiž v diskusii, ktorá prebiehala počas celého dňa 6. augusta 2014 od 6:53:53 hod. do 16:30:05 hod., nič nenaznačuje, že žiadosť obchodníka BofA bola motivovaná vôľou uzavrieť transakciu s obchodníkom Crédit agricole.
254
Ďalej, ak by obchodník BofA zvažoval transakciu s obchodníkom Crédit agricole, nežiadal by o nezávislé kótovanie („where [you] marking kbn 03.18?“), ale špecifikoval by, že jeho žiadosť sa týka dražobnej ceny alebo ceny ponuky na predaj.
255
Nakoniec, ako vyplýva z diskusií uvedených v odôvodnení 723 napadnutého rozhodnutia, diskusii zo 6. augusta 2014 predchádzali ďalšie podobné diskusie, ktoré Crédit agricole platne nespochybňuje a ktoré preukazujú, že takéto diskusie sa uskutočňovali v rámci obchodovania jedného z obchodníkov s treťou stranou a ich cieľom bolo overiť, či je ocenenie plánované v rámci tohto obchodu správne.
256
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 563 a 564 a následne 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia zo 6. augusta 2014 viedla k výmene informácií o cenovej stratégii, a teda že táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii z 12. marca 2015
257
Pokiaľ ide o diskusiu z 12. marca 2015, zaradenú do kategórií 1, 3, 4 a 5 a uvedenú v odôvodneniach 573 až 575, potom 674, 678, 686, 715, 746 a 848 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole pripúšťa výmenu informácií, ale vylučuje, že táto diskusia mohla patriť do kategórií 1 a 5, keďže jej cieľom bolo „pravdepodobne“ overiť, či obchodník Crédit agricole mohol nadobudnúť dlhopisy BNG 23 od obchodníka Credit Suisse. Keďže takýto výklad je prijateľný, Komisia nemohla pokladať diskusiu z 12. marca 2015 za kolúzne správanie, a teda za „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
258
Podľa prepisu tejto diskusie sa obchodník Crédit agricole spýtal obchodníka Credit Suisse, či má stále dlhopisy BNG 23 („u still got bng 23“). Obchodník Credit Suisse odpovedal kladne, zdôraznil však, že bol tiež požiadaný o predloženie ponuky („yeah…but being asked to price up too“). Obchodník Credit Suisse spresnil, že podľa jeho názoru ide o toho istého klienta („same guy i think“). Zároveň poslal obchodníkovi Crédit agricole výňatok z konverzácie, ktorú práve mal s týmto klientom a ktorý obsahoval objem a cenu ponúknutú tomuto klientovi („14:14:36 50mm BNG 2.5 JAN23 @ ct7 +34.5“). Obchodník Crédit agricole na to reagoval slovami, že klient sonduje u všetkých („man this dude gets arou[nd] lol“). Dodal, že v tom nevidí problém a prenecháva klienta obchodníkovi Credit Suisse („[no problem] man u crack on“). O štyridsať minút neskôr sa obchodník Crédit agricole opýtal obchodníka Credit Suisse, či transakciu vykonal („u get lifted?“).
259
Po prvé teda táto diskusia jasne odhaľuje výmenu veľmi presných a aktuálnych informácií o cene a objeme ponuky predloženej identifikovanému zákazníkovi v rámci prebiehajúcich rokovaní s týmto zákazníkom. Táto diskusia preto viedla k výmene citlivých obchodných informácií a výmene informácií o obchodnej a cenovej stratégii. Táto komunikácia zvýšila transparentnosť medzi obchodníkmi a znížila ich neistotu.
260
Po druhé z tejto diskusie zároveň vyplýva, že po tejto výmene informácií obchodník Crédit agricole nepredložil ponuku klientovi, ktorý ho kontaktoval a ktorý tiež kontaktoval obchodníka Credit Suisse („[no problem] man u crack on“).
261
Objem a cena, ktoré obchodník Credit Suisse nakoniec ponúkol dotknutému klientovi, ako aj skutočnosť, že iba tento obchodník predložil dotknutému klientovi ponuku, teda nie sú výsledkom nezávislej voľby oboch obchodníkov, ale koordinácie, ktorú umožnila sporná diskusia. Táto diskusia totiž viedla k spoločnému určeniu obchodníka, ktorý predloží príslušnú ponuku za cenu, ktorá bola účastníkom známa. Obchodník Crédit agricole sa tak vzdal predloženia ponuky konkrétnemu klientovi a prenechal klienta obchodníkovi Credit Suisse. Tento výklad potvrdzuje skutočnosť, že obchodník Crédit agricole sa o niekoľko desiatok minút neskôr opýtal druhého obchodníka, či transakciu vykonal.
262
Tento výklad Komisie nie je vyvrátený výkladom navrhovaným spoločnosťou Crédit agricole, podľa ktorého táto diskusia v skutočnosti predstavuje pokus o legitímnu výmenu informácií, ktorý nebol úspešný.
263
Podľa samotného znenia argumentácie spoločnosti Crédit agricole bolo cieľom diskusie z 12. marca 2015 len „pravdepodobne“ overiť, či obchodník Crédit agricole môže nadobudnúť dotknuté dlhopisy SSA, aby mal k dispozícii dostatočný objem na ich ďalší predaj tretej strane, čo mohol urobiť len vtedy, ak by bol schopný tieto dlhopisy SSA kúpiť. Z argumentácie spoločnosti Crédit agricole teda vyplýva, že ani táto banka nie je schopná s istotou určiť pravdivosť alternatívneho výkladu, ktorý navrhuje.
264
Okrem toho výmena informácií medzi obchodníkmi ďaleko presahovala rámec toho, čo bolo potrebné na posúdenie, či má obchodník Credit Suisse k dispozícii likviditu a či sa môže uskutočniť údajná transakcia medzi týmito dvoma obchodníkmi. Obchodník Credit Suisse totiž špecifikoval, že ide o toho istého klienta, a poskytol objem a cenu ponuky, ktorú tomuto klientovi predložil v rámci prebiehajúceho rokovania.
265
Nakoniec vzhľadom na obsah predchádzajúcej komunikácie nemožno správu „[no problem] man u crack on“ dôvodne chápať ako vyjadrenie toho, že obchodník Crédit agricole nemôže predložiť ponuku alebo navrhnúť lepšiu cenu ako obchodník Credit Suisse, pričom o tejto cene okrem toho nemal vedieť. Rozhodnutie obchodníka Crédit agricole nepredložiť ponuku prišlo len niekoľko sekúnd po tom, čo ho obchodník Credit Suisse informoval o svojej ponuke dotknutému klientovi. Obchodník Crédit agricole sa teda neusiloval nájsť alternatívne riešenie, aby mohol predložiť ponuku dotknutému klientovi, ako by to bolo za bežných podmienok hospodárskej súťaže. Naopak, o štyridsať minút neskôr sa obchodníka Credit Suisse opýtal, či transakciu vykonal.
266
Výklad, ktorý navrhuje Crédit agricole, tak nie je prijateľný a v každom prípade nespĺňa dôkaznú úroveň potrebnú na spochybnenie výkladu Komisie, ako požaduje judikatúra pripomenutá v bode 186 vyššie.
267
V dôsledku toho Crédit agricole nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 573 až 575, potom 674, 678, 686, 715, 746 a 848 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 12. marca 2015 viedla k výmene citlivých obchodných informácií a koordinácii cien a obchodovania, a preto táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
268
Z toho vyplýva, že tvrdenia predložené spoločnosťou Crédit agricole s cieľom preukázať, že diskusie z 18. a 31. januára 2013, z 15. februára 2013, z 19. a 21. marca 2013, z 24. mája 2013, z 3. júna 2013, z 10. a 25. júla 2013, zo 6. augusta 2014 a z 12. marca 2015 nemali protisúťažnú povahu, sa zamietajú.
ii) O diskusiách, ktoré je Crédit Suisse oprávnená napadnúť
– O diskusii z 28. septembra 2010
269
Pokiaľ ide o diskusiu z 28. septembra 2010, zaradenú do kategórií 3, 4 a 5 a uvedenú v odôvodneniach 232 až 235, potom 674, 678, 686 a 746 napadnutého rozhodnutia, Credit Suisse tvrdí, že počas tejto diskusie jej obchodník ponúkol stiahnutie ceny zobrazenej na obrazovke makléra, aby namiesto toho uskutočnil transakciu s obchodníkom Deutsche Bank za rovnakú cenu, aká bola zobrazená na obrazovke makléra.
270
V tejto súvislosti treba uviesť, že Credit Suisse spochybňuje len prvú časť diskusie z 28. septembra 2010, konkrétne komunikáciu medzi 5:46:31 hod. a 5:48:17 hod. Nespochybňuje totiž druhú časť tejto diskusie, ktorá sa uskutočnila medzi 11:23:57 hod. a 11:29:54 hod. a v ktorej podľa Komisie išlo o zdieľanie (pooling) informácií o trhu (market intelligence) v súvislosti s obchodnými preferenciami a budúcej aktivite konkrétneho klienta, ktorého účastníci poznali.
271
Počas prvej časti tejto diskusie sa obchodník Deutsche Bank, ako uviedla Komisia v odôvodnení 233 napadnutého rozhodnutia, „pravdepodobne“ pýtal obchodníka Credit Suisse, či kupuje alebo predáva talianske dlhopisy 09/13 („wahts you better way ITALY 09/13“). V tejto súvislosti obchodník Deutsche Bank uviedol, že sa pokúša obchodovať s treťou osobou („trying to get a block out“). V reakcii na to obchodník Credit Suisse vysvetlil, že práve zobrazil obojsmernú cenu na obrazovke makléra BGC, a spýtal sa obchodníka Deutsche Bank, či má túto cenu stiahnuť („cool…I’ve just gone 146/143 in bgc… shall i kill it?“). Obchodník z Credit Suisse spresnil, že pracuje na „switch trade“„veď vieš s kým“ („i’m working [on] an order to sell Italy 13 s to buy Spain 12 s with u know who“). Keďže od obchodníka Deutsche Bank nedostal odpoveď, obchodník Credit Suisse sa ho znova opýtal, či má svoju cenu stiahnuť („so will need to buy at 146ish to print it… shall i kill price?“). Obchodník Deutsche Bank potom v podstate odpovedal, že to nie je potrebné, že si nie je istý, či jeho potenciálny klient chce alebo nechce obchod uskutočniť, a že sa o to pokúsi („nah its cool…not sure if this guy will sell or not… but trying him now“).
272
Na jednej strane tak z prepisu spornej diskusie vyplýva, že počas nej obchodník Credit Suisse ponúkol stiahnutie svojej ceny z trhu po tom, čo sa dozvedel, že obchodník Deutsche Bank rokuje s treťou osobou. Tento návrh viedol k tomu, že nekonkuroval obchodníkovi Deutsche Bank, a tak sa zvýšili šance, že tretia osoba uzavrie obchod s obchodníkom Deutsche Bank.
273
Na druhej strane nič v komunikácii neumožňuje tvrdiť, ako to robí Credit Suisse, že jej obchodník ponúkol stiahnutie ceny zobrazenej na obrazovke makléra, aby namiesto toho uskutočnil transakciu s obchodníkom Deutsche Bank za rovnakú cenu, aká bola zobrazená na obrazovke makléra.
274
V tejto súvislosti výklad spoločnosti Credit Suisse, podľa ktorého sa obchodník Deutsche Bank usiloval získať likviditu od obchodníka Credit Suisse, aby následne realizoval väčší príkaz klienta na tento dlhopis, nie je prijateľný. Okrem toho táto banka nepreukazuje, že priame dôkazy, ktoré má Komisia k dispozícii v súvislosti s diskusiou z 28. septembra 2010, sú nepostačujúce.
275
Obchodník Credit Suisse totiž oznámil obchodníkovi Deutsche Bank obojsmernú cenu, ktorú práve zobrazil na obrazovke makléra BGC, a tiež ho informoval, že rokuje o predaji predmetných talianskych dlhopisov konkrétnej tretej osobe („i’m working [on] an order to sell Italy 13 s to buy Spain 12 s with u know who“).
276
Vzhľadom na to, že obchodník Credit Suisse už rokoval o predaji talianskych dlhopisov tretej strane, je nepravdepodobné, že návrh obchodníka Credit Suisse na stiahnutie jeho ceny z obrazovky makléra bol motivovaný zámerom uzavrieť transakciu s obchodníkom Deutsche Bank.
277
Najpravdepodobnejším výkladom je, že obchodník Credit Suisse ponúkol odstránenie svojej ceny z obrazovky makléra BGC, aby obmedzil rozsah možnej hospodárskej súťaže a vyhol sa riziku, že by táto cena stála v ceste zámeru obchodníka Deutsche Bank uskutočniť hromadný predaj tretej strane. Tento výklad navyše potvrdzuje diskusia, ktorú Credit Suisse výslovne nespochybnila a ktorá sa uskutočnila o niekoľko dní skôr, a to 24. septembra 2010, počas ktorej obchodník Deutsche Bank ponúkol stiahnutie svojej ponuky z obrazovky makléra Tullets, aby nezasahoval do obchodnej stratégie obchodníka Credit Suisse (pozri odôvodnenie 230 napadnutého rozhodnutia).
278
V dôsledku toho Credit Suisse nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 232 až 235, potom 674, 678, 686 a 746 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 28. septembra 2010 viedla k výmene citlivých obchodných informácií, výmene informácií týkajúcich sa obchodných a cenových stratégií, ako aj ku koordinácii obchodovania, a teda že táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii z 8. februára 2012
279
Credit Suisse tvrdí, že výmena informácií o portfóliových pozíciách tvorcov trhu uľahčuje hľadanie príležitostí na uzatváranie transakcií medzi obchodníkmi. Ako príklad spomína diskusiu z 8. februára 2012, zaradenú do kategórií 3 a 4 a uvedenú v odôvodneniach 367 až 376, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia.
280
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že Credit Suisse sa odvoláva len na prvú časť diskusie medzi obchodníkmi Deutsche Bank a BofA 8. februára 2012 od 2:58:05 hod. do 3:10:51 hod. Credit Suisse totiž nesmeruje nijaké konkrétne tvrdenie proti ostatným častiam tejto diskusie, ktoré sa uskutočnili neskôr v ten istý deň a ktoré podľa Komisie viedli k výmene informácií o požiadavkách klientov a prebiehajúcich transakciách.
281
Pokiaľ ide o prvú časť diskusie z 8. februára 2012, z prepisu tejto diskusie vyplýva, že obchodník Deutsche Bank a obchodník BofA postupne diskutovali o transakciách, ktoré uskutočňovali alebo plánovali uskutočniť s tým istým klientom v súvislosti s niekoľkými dlhopismi.
282
Počas tejto komunikácie obchodníci diskutovali o prebiehajúcich obchodoch s dlhopismi BNG 10/16 („just about to lose 50mm bng 10/16“; „getting [check]ed on that too“; „just sold them… 50mm“). Obchodník BofA potom prezradil cenu, ktorú klientovi ponúkol za dlhopisy BNG 10/16 („i showed +127 fyi“), a obchodník Deutsche Bank mu odpovedal, že to je cena, za ktorú práve uzavrel transakciu s týmto klientom („same… thats where i have been lifted“).
283
Okrem toho si obchodníci vymieňali informácie o správaní klienta vo vzťahu k iným dlhopisom („same guy checking me on 100mm new neds“; „anyone got any ned 06/16“; „flat“; „i have some but about to get lifted“; „same guy?; „y[ea]h“; „hes lifting all the cheap names… think he [might] lift me in 100mm coe17“).
284
Prvá časť diskusie z 8. februára 2012 tak nepozostáva len z výmeny informácií o portfóliových pozíciách obchodníkov. Obchodníci si vymieňali informácie, ktoré neboli verejné a týkali sa objemov konkrétnych dlhopisov, ktoré predali alebo zvažovali predať jednému konkrétnemu klientovi. Okrem toho si obchodníci najmä v súvislosti s jedným typom dlhopisu vymieňali informácie o cene, za ktorú dlhopis predali alebo plánovali predať. Sporná diskusia teda odráža pripomienky k činnostiam obchodníkov v reálnom čase, ktoré viedli k výmene citlivých obchodných informácií.
285
Credit Suisse preto nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že prvá časť diskusie z 8. februára 2012 predstavuje výmenu informácií, ktoré obchodníkom umožnili posúdiť zámery konkrétneho klienta a aktuálne rokovania a následne konať na trhu s menšou neistotou.
286
V dôsledku toho Credit Suisse nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 367 až 376, potom 674 a 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 28. septembra 2010 viedla k výmene citlivých obchodných informácií a výmene informácií týkajúcich sa obchodných a cenových stratégií, a preto táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii z 10. januára 2013
287
Počas diskusie z 10. januára 2013, zaradenej do kategórií 3, 4 a 5 a uvedenej v odôvodneniach 446 až 450, potom 674, 678 a 686 napadnutého rozhodnutia, sa obchodník Credit Suisse opýtal, či ponuka na kúpu dlhopisov KFW, ktorú videl (pravdepodobne na obrazovke jedného alebo viacerých maklérov), je ponukou obchodníka Deutsche Bank („is that your bid in KFW 4.375 18?“), na čo ten odpovedal kladne. Obchodník Credit Suisse potom vysvetlil, že rokuje s treťou stranou o „switch trade“, v rámci ktorého by tieto dlhopisy KFW kúpil a zároveň predal iný typ dlhopisu („I’m being checked on these vs the kommun“). Obchodník Deutsche Bank následne odpovedal, že je v krátkej pozícii, že tieto dlhopisy potrebuje a je ochotný zaplatiť akúkoľvek cenu („i am short 50mm… badly need them… will pay whatever“). Potom sa po prvé spýtal obchodníka Credit Suisse, či chce, aby stiahol svoju ponuku zobrazenú na obrazovke makléra („you want me to kill the bid?“), a po druhé, či preňho môže získať tieto dlhopisy („if you can get these for me will pay whatever man“). Obchodník Credit Suisse odpovedal záporne s tým, že urobí všetko, čo bude v jeho silách, ale že by to mohla byť strata času („nah, thats cool... i’ll do my best, but could just be time wasting“). Ten istý obchodník zároveň poukázal na to, že s týmto klientom veľa neobchoduje a nie je si úplne istý uzavretím transakcie („guy who we dont do anything with, so not really sure“). Obchodník Deutsche Bank potom opäť ponúkol, že svoju ponuku stiahne z obrazovky makléra („you want me to kill the bid?“), na čo obchodník Credit Suisse odpovedal, že klient nehľadá najlepšiu ponuku („not shopping it around“).
288
Credit Suisse tvrdí, že počas tejto diskusie obchodník Deutsche Bank navrhol, že svoju ponuku „zabije“, lebo dúfal, že obchodník Credit Suisse urobí obchod za neho, a preto nemusí pokryť svoju krátku pozíciu na obrazovke makléra. Odpoveď obchodníka Credit Suisse, konkrétne „nie, to je v pohode… urobím všetko, čo je v mojich silách, ale mohla by to byť strata času“, znamená, že obchodník Deutsche Bank nemá svoju ponuku zrušiť, lebo vyjednávanie o transakcii s treťou stranou nepokročilo dostatočne na to, aby sa na ňu mohol spoľahnúť a upustiť od vyhľadávania dlhopisov na obrazovke makléra.
289
Výklad Credit Suisse však nie je prijateľný vzhľadom na informácie vymenené počas diskusie z 10. januára 2013 a táto banka nepreukázala, že priame dôkazy, ktoré mala Komisia k dispozícii v súvislosti s touto diskusiou, sú nedostatočné.
290
Skutočnosť, že obchodník Credit Suisse nepožiadal o stiahnutie ponuky obchodníka Deutsche Bank z dôvodu, že si nemyslel, že klient „hľadá najlepšiu ponuku“, totiž svedčí o tom, že návrh na stiahnutie ponuky bol obchodníkom Credit Suisse interpretovaný ako vôľa obchodníka Deutsche Bank nezobraziť konkurenčnú ponuku na nákup, a teda nezasahovať do prebiehajúcich rokovaní obchodníka Credit Suisse. Okrem toho samostatný konkurent, ktorý by rovnako ako obchodník Deutsche Bank potreboval dlhopisy tak veľmi, že za ne bol ochotný zaplatiť akúkoľvek cenu, by sa usiloval maximalizovať svoje šance na nájdenie predávajúceho prostredníctvom viacerých kanálov, a preto by neponúkol stiahnutie svojej ponuky na nákup z obrazovky makléra.
291
Jediným prijateľným vysvetlením návrhu obchodníka Deutsche Bank na stiahnutie ponuky na nákup je preto úsilie pomôcť obchodníkovi Credit Suisse pri jeho rokovaniach s treťou stranou.
292
V každom prípade treba zdôrazniť, že aj keď obchodník Deutsche Bank nakoniec svoju ponuku nestiahol, obaja obchodníci vyjadrili spoločnú vôľu koordinovať svoje správanie a následne spoločne rozhodli, že ponuka Deutsche Bank môže zostať zachovaná na obrazovke makléra.
293
Ako však tvrdí Komisia, skutočnosť, že obchodník Deutsche Bank má potenciálny záujem o neskoršiu transakciu s obchodníkom Credit Suisse, ak uzavrie transakciu s treťou osobou, neodôvodňuje takýto zosúladený postup konkurentov, z ktorých každý musí predložiť nezávislú konkurenčnú ponuku na uzavretie transakcie s treťou osobou.
294
Okrem toho diskusia z 10. januára 2013 viedla k výmene citlivých obchodných informácií o potenciálnej transakcii, ktorá by mohla byť zaujímavá pre oboch obchodníkov, a najmä o správaní klienta. Obchodník Deutsche Bank poskytol aj informácie o svojej situácii. Tieto informácie uistili obchodníka Credit Suisse v tom, že bude mať kupujúceho, ktorý je ochotný zaplatiť akúkoľvek sumu za dlhopisy, ktoré kúpi od svojho klienta, čo obchodník Credit Suisse mohol zohľadniť pri formulovaní svojej ceny klientovi.
295
V dôsledku toho Credit Suisse nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 446 až 450, potom 674, 678 a 686 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 10. januára 2013 viedla k výmene citlivých obchodných informácií, výmene informácií týkajúcich sa obchodných a cenových stratégií, ako aj ku koordinácii obchodovania, a teda že táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O diskusii z 12. marca 2015
296
Pokiaľ ide o dvojstrannú diskusiu medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Crédit agricole z 12. marca 2015, ktorú neúspešne spochybňuje aj Crédit agricole a je spomenutá v bodoch 257 až 267 vyššie, tvrdenia Credit Suisse nemôžu spochybniť posúdenie, podľa ktorého táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
297
Na jednej strane totiž diskusia, ktorá sa uskutočnila 12. marca 2015, neodhaľuje len výmenu veľmi presných a aktuálnych informácií o ponuke klientovi v kontexte prebiehajúceho vyjednávania. Táto diskusia tiež odhaľuje koordináciu správania, ktorá viedla obchodníka Crédit agricole k tomu, aby po konzultácii s obchodníkom Credit Suisse nepredložil ponuku potenciálnemu klientovi, ktorý ho kontaktoval (pozri body 259 až 261 vyššie).
298
Na druhej strane alternatíva predložená spoločnosťou Credit Suisse, podľa ktorej sa obchodník Crédit agricole pokúšal získať likviditu od obchodníka Credit Suisse, nie je prijateľná a táto banka nepreukazuje, že priame dôkazy, ktoré mala Komisia k dispozícii, sú nepostačujúce v zmysle judikatúry citovanej v bode 186 vyššie.
299
Ak by sa totiž obchodník Crédit agricole, ako tvrdí Credit Suisse, usiloval získať likviditu, nebolo by užitočné, aby si obaja obchodníci vymieňali citlivé obchodné informácie o stratégii klienta, o totožnosti tohto klienta a o cenovej ponuke, ktorú mu dala Credit Suisse. Stačilo by totiž, aby obchodník Credit Suisse hneď na začiatku vysvetlil obchodníkovi Crédit agricole, že s ním nemôže obchodovať s týmto dlhopisom, alebo aby mu poskytol kótovanie.
300
V dôsledku toho Credit Suisse nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 573 až 575, potom 674, 678, 686, 715, 746 a 848 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že diskusia z 12. marca 2015 viedla k výmene citlivých obchodných informácií, ako aj ku koordinácii cien a obchodovania, a preto táto diskusia mala protisúťažnú povahu.
– O e‑maile z 24. marca 2015
301
Pokiaľ ide o e‑mail obchodníka Credit Suisse z 24. marca 2015 zaslaný obchodníkovi Crédit agricole, zaradený do kategórie 4 a uvedený v odôvodneniach 576 a 577 a následne 678 napadnutého rozhodnutia, Credit Suisse tvrdí, že uľahčuje identifikáciu obchodných príležitostí medzi obchodníkmi, čo je zvlášť dôležité na konci mesiaca a štvrťroka, keď sa očakáva, že tvorcovia trhu narovnávajú svoje portfóliá.
302
V tejto súvislosti treba uviesť, že sporný e‑mail bol zaslaný obchodníkom Credit Suisse obchodníkovi Crédit agricole v skrytej kópii a bol nazvaný „CS US$ SSA BID AXES – month end: offer side bids“. Tento e‑mail obsahoval zoznam záujmov, t. j. zoznam, prostredníctvom ktorého tento obchodník poskytol informácie o cenách a množstvách dlhopisov, s ktorými je oprávnený obchodovať.
303
Z odôvodnenia 53 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že zoznam záujmov ukazuje záujem obchodníka banky o nákup alebo predaj určitých dlhopisov na trhu a je určený pre oddelenie predaja tejto banky alebo makléra.
304
Obchodník Credit Suisse teda zaslaním takéhoto zoznamu priamo konkurenčnému obchodníkovi informoval konkurenčného obchodníka, konkrétne obchodníka Crédit agricole, o cenách, ktoré ponúka svojim klientom za sériu dlhopisov.
305
Takéto informácie však predstavujú citlivé obchodné informácie. Táto citlivá obchodná povaha nie je spochybnená skutočnosťou, že zoznam sa týkal len obmedzeného počtu dlhopisov alebo že ceny boli len orientačné.
306
Okrem toho Credit Suisse nepredložila nijaký dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že jej obchodník chcel použiť takto oznámený zoznam záujmov na uzavretie transakcie s obchodníkom Crédit agricole, a teda na „narovnanie svojho portfólia“. Credit Suisse neposkytla ani dôkaz, ktorý by preukazoval, že obchodník Crédit agricole sa usiloval získať likviditu od spoločnosti Credit Suisse v prípade jedného z 21 dlhopisov uvedených v spornom zozname.
307
Skutočnosť, že takýto zoznam nie je určený konkurenčnému obchodníkovi, potvrdzuje diskusia z 21. marca 2013 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Deutsche Bank preskúmaná v bodoch 220 až 223 vyššie. Z tejto diskusie totiž na jednej strane vyplýva, že zaslanie zoznamu záujmov pracovníkom Deutsche Bank obchodníkovi Crédit agricole sa považuje za omyl, a na druhej strane, že takéto zaslanie spôsobilo „chaos“ v spoločnosti Crédit agricole.
308
V dôsledku toho Credit Suisse nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach 576 a 577 a následne 678 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že e‑mail z 24. marca 2015 mal protisúťažnú povahu.
309
Z toho vyplýva, že tvrdenia predložené spoločnosťou Credit Suisse s cieľom preukázať neexistenciu protisúťažnej povahy diskusií z 28. septembra 2010, z 8. februára 2012, z 10. januára 2013 a z 12. marca 2015, ako aj e‑mailu z 24. marca 2015 sa zamietajú.
3) Záver k diskusiám analyzovaným v napadnutom rozhodnutí
310
Zo všetkých predchádzajúcich úvah vyplýva, že Crédit agricole a Credit Suisse nepreukázali, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že diskusie, ktoré analyzovala, preukazujú existenciu dohôd a/alebo zosúladených postupov v zmysle článku 101 ZFEÚ, ktoré majú protisúťažnú povahu, a konkrétnejšie existenciu na jednej strane protisúťažnej koordinácie cien a obchodovania a na druhej strane výmeny citlivých obchodných informácií.
311
Záver uvedený v bode 310 vyššie však nemá vplyv na odpoveď na prvé žalobné dôvody spoločností Crédit agricole a Credit Suisse, ktoré sú v podstate založené na porušení článku 101 ZFEÚ Komisiou tým, že konštatovala, že zistené dohody alebo zosúladené postupy obmedzujú hospodársku súťaž „z hľadiska cieľa“. Protisúťažná povaha tohto správania totiž nevyhnutne neznamená, že toto správanie automaticky predstavuje obmedzenie „z hľadiska cieľa“.
312
Na to, aby išlo o obmedzenie hospodárskej súťaže „z hľadiska cieľa“, musí mať obmedzenie nielen protisúťažnú povahu, ale musí vykazovať dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž [pozri rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, bod 67 a citovanú judikatúru].
313
Tvrdenia spoločností Crédit agricole a Credit Suisse smerujúce k spochybneniu existencie obmedzenia „z hľadiska cieľa“ budú teda preskúmané neskôr v rámci odpovede na ich prvé žalobné dôvody.
c)
O existencii jediného a pokračujúceho porušenia
314
V druhej časti svojho druhého žalobného dôvodu Crédit agricole spochybňuje pokračujúcu povahu porušenia konštatovaného Komisiou.
315
Credit Suisse zas v rámci svojho druhého žalobného dôvodu v podstate namieta nedostatok dôkazov a nedostatočné odôvodnenie na jednej strane jednotnej povahy porušenia konštatovaného Komisiou (prvá časť) a na druhej strane pokračujúcej povahy tohto porušenia (tretia časť). Ako vyplýva zo zápisnice z pojednávania, Credit Suisse vzala späť svoje tvrdenie založené na nedostatočnom odôvodnení jedinej a pokračujúcej povahy sporného porušenia, ktoré pôvodne uviedla v rámci svojho druhého žalobného dôvodu.
316
Je potrebné preskúmať tvrdenia Crédit agricole a Credit Suisse, pričom treba rozlišovať na jednej strane medzi tvrdeniami, ktoré spochybňujú jednotnú povahu porušenia konštatovaného Komisiou (prvá časť druhého žalobného dôvodu Credit Suisse), a na druhej strane tvrdeniami, ktoré spochybňujú pokračujúcu povahu tohto porušenia (druhá časť druhého žalobného dôvodu Crédit agricole a tretia časť druhého žalobného dôvodu Credit Suisse).
1) O jednotnej povahe konštatovaného porušenia
317
V odôvodneniach 757 a 758 napadnutého rozhodnutia sa Komisia domnievala, že séria dohôd a/alebo zosúladených postupov, ktoré predtým označila, je súčasťou spoločného zámeru sledujúceho spoločný protisúťažný cieľ. Týmto cieľom dotknutých bánk bolo maximalizovať príjmy a zároveň obmedziť straty, ktoré by mohli vyplynúť z neistoty spojenej so správaním iných obchodníkov, a to koordináciou cien a obchodovania, ako aj výmenou citlivých obchodných informácií týkajúcich sa dlhopisov SSA obchodovaných na sekundárnom trhu. Dotknuté banky sa tak usilovali obmedziť alebo narušiť hospodársku súťaž tým, že nahradili vzájomnú hospodársku súťaž vzájomnou pomocou s cieľom zvýšiť svoje príjmy z obchodovania s dlhopismi SSA na tomto trhu, takže niekedy bola situácia taká, že sa mohlo zdať, že obchodníci dotknutých bánk obchodujú na účet jedného podniku, a nie ako konkurenti.
318
Okrem toho v odôvodneniach 759 až 764 napadnutého rozhodnutia Komisia v podstate uviedla štyri „objektívne skutočnosti“, ktoré podľa nej potvrdzujú, že „kolúzne kontakty navzájom súviseli a dopĺňali sa“.
319
Po prvé sporné produkty, konkrétne dlhopisy SSA, boli homogénne a obchodovalo sa s nimi rovnakým spôsobom (odôvodnenie 760). Po druhé obchodníci používali rovnaký mechanizmus, a to využívanie stálej komunikácie v diskusných fórach, ktoré im boli vyhradené (odôvodnenie 761). Po tretie dotknuté podniky boli rovnaké, a to Deutsche Bank, BofA, Credit Suisse a Crédit agricole, a zmena bola zaznamenaná až vtedy, keď jeden zo zúčastnených obchodníkov (ktorí časom tvorili úzko prepojenú skupinu zloženú z tých istých ľudí) zmenil zamestnávateľa (odôvodnenie 762). Po štvrté sporné správanie sa riadilo rovnakým „vzorcom“. Konkrétne obchodníci dotknutých bánk boli počas určitých období v každodennom kontakte a udržiavali komunikačné kanály otvorené po celý deň. Voľne si vymieňali informácie o svojich prebiehajúcich obchodných aktivitách vo forme komentárov o prebiehajúcich udalostiach v reálnom čase, čo im umožnilo identifikovať a využiť príležitosti na koordináciu svojho správania (odôvodnenia 763 a 764).
320
V prvej časti svojho druhého žalobného dôvodu Credit Suisse tvrdí, že Komisia nepreukázala existenciu spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ, ktorý spájal správanie pred februárom 2013 a po ňom.
321
Bez potreby skúmať presný rozsah spochybnenia Credit Suisse a konkrétnejšie, či táto banka spochybňuje existenciu spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ počas celého obdobia, na ktoré sa vzťahuje porušenie konštatované Komisiou, presnejšie pred februárom 2013 a počas neho, čo nevyplýva jasne zo žaloby, je vhodné posúdiť, či Komisia preukázala po prvé existenciu takéhoto spoločného zámeru pred februárom 2013 a počas neho a po druhé pokračovanie tohto spoločného zámeru po februári 2013.
i) O existencii spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ pred februárom 2013 a počas neho
322
Ako je zrejmé z diskusií, ktoré sa uskutočnili pred februárom 2013 a počas neho a sú spomenuté v bodoch 166, 168 až 171, 188 až 208 a 269 až 295 vyššie, zistenia Komisie v prejednávanej veci umožnili preukázať, že počas tohto obdobia bol cieľ sledovaný správaním účastníkov, a to výmena citlivých obchodných informácií a koordinácia ich cien a obchodovania, protisúťažný.
323
Konkrétnejšie zo zistení Komisie vyplýva, že postupy uplatňované obchodníkmi dotknutých bánk mali za cieľ výmenu citlivých obchodných informácií a využitie príležitostí na koordináciu správania, keď sa naskytla príležitosť a najmä keď účastníci prejavili spoločný záujem o jeden alebo viacero konkrétnych dlhopisov SSA, alebo keď sa na nich obrátil ten istý zákazník v súvislosti s tým istým dlhopisom SSA. Takéto správanie, ktoré spočívalo v nahradení bežných podmienok hospodárskej súťaže vzájomnou pomocou, viedlo k zvýšeniu transparentnosti, a teda k zníženiu neistoty a rizika a v niektorých prípadoch k správe príslušných portfólií účastníkov, ako keby išlo o jediné portfólio. To umožnilo účastníkom využiť ich protisúťažné správanie voči zákazníkom a konkurentom.
324
Komisia sa teda správne domnievala, že jediným protisúťažným cieľom sledovaným správaním dotknutých bánk bolo maximalizovať ich príjmy a zároveň obmedziť straty.
325
Tento cieľ sa napokon odráža najmä v niektorých výslovných vyhláseniach počas diskusií spomenutých v bodoch 166, 168 a 170 vyššie, akými sú „ok cool will show same level… and wont improve“ (diskusia z 2. júna 2010 spomenutá v odôvodnení 190); „where u gonna be bidding kfw 20’s if asked?“ (diskusia z 31. augusta 2010 spomenutá v odôvodnení 228); „Let’s just keep that price up because I am not going to improve from there. Because they are just going to try and play one place against another“ (diskusia z 13. októbra 2010, spomenutá v odôvodnení 236); „take it out for now man… don’t want [to] have to pay 15!“ (diskusia z 20. októbra 2010 spomenutá v odôvodnení 243); „in case he comes to [you]... maybe worth showing same level… so we can max the dough“ (diskusia z 19. mája 2011 spomenutá v odôvodnení 294).
326
Okrem toho diskusie, ktoré sa uskutočnili pred februárom 2013 a počas neho a sú spomenuté v bodoch 166, 168 až 170, 188 až 208 a 269 až 295 vyššie, potvrdzujú posúdenia uvedené v napadnutom rozhodnutí, podľa ktorých pred februárom 2013 a počas neho ďalšie objektívne dôkazy potvrdili, že protisúťažné správanie účastníkov bolo prepojené a svojou povahou sa navzájom dopĺňalo a že toto správanie vzájomným pôsobením prispelo k spoločnému zámeru sledujúcemu protisúťažný cieľ opísaný Komisiou.
327
Po prvé totiž všetky protisúťažné správania zistené Komisiou sa týkali dlhopisov SSA, s ktorými napriek ich rôznorodosti obchodovali rovnakým spôsobom tí istí obchodníci v tých istých obchodných oddeleniach dotknutých bánk. Toto posúdenie je ilustrované viacerými diskusiami, ktoré Komisia analyzovala v napadnutom rozhodnutí a z ktorých vyplýva, že v ten istý deň si tí istí obchodníci vymieňali informácie alebo koordinovali svoje správanie vo vzťahu k rôznym dlhopisom SSA (pozri napríklad diskusiu z 8. februára 2012 spomenutú v bodoch 279 až 286 vyššie, ako aj diskusiu z 18. januára 2013 spomenutú v bodoch 188 až 195 vyššie).
328
Po druhé sa sporné správanie riadilo rovnakým mechanizmom, konkrétne išlo od začiatku roka 2010 o pravidelné diskusie v rámci stálych mnohostranných diskusných fór doplnené dvojstrannými diskusiami. Tieto diskusie sa konali v rámci malej, úzko prepojenej skupiny obchodníkov, ktorí počas celého dňa obchodovali s rôznymi dlhopismi SSA (pozri napríklad diskusiu z 28. septembra 2010 spomenutú v bodoch 269 až 278 vyššie, ako aj diskusiu z 31. januára 2013 spomenutú v bodoch 196 až 200 vyššie).
329
Po tretie sa toto správanie týkalo stabilnej skupiny podnikov, a to Deutsche Bank, BofA a Credit Suisse. Táto skupina podnikov sa zmenila až vtedy, keď v januári 2013 obchodník BofA zmenil zamestnávateľa a nastúpil do Crédit agricole, čo viedlo k zapojeniu tejto banky.
330
Po štvrté sa sporné správanie riadilo rovnakým vzorcom, ktorý mal formu zdieľania informácií alebo úprimných diskusií o nedávnom, súčasnom alebo budúcom správaní, ktoré obchodníkom dotknutých bánk umožňovali využiť príležitosti na koordináciu alebo výmenu informácií, a teda sledovať jediný protisúťažný cieľ spomenutý v bode 317 vyššie.
331
Existenciu spoločného zámeru, ktorý sledoval jediný protisúťažný cieľ pred februárom 2013 a počas neho, navyše potvrdzujú ďalšie dôkazy v spise získané Komisiou.
332
Počas diskusie z 2. júna 2010, spomenutej v odôvodnení 190 napadnutého rozhodnutia, totiž obchodník BofA informoval obchodníka Deutsche Bank o cene, za ktorú predal dlhopisy konkrétnemu klientovi. Obchodník Deutsche Bank následne ponúkol tomu istému klientovi rovnakú cenu a informoval obchodníka BofA, že predal rovnaké dlhopisy a že to fungovalo ako sen („worked out a dream“).
333
Rovnako v odôvodnení 810 napadnutého rozhodnutia Komisia odkázala na diskusie, z ktorých vyplýva, že každý z troch výrazne zapojených obchodníkov uznal, že sú súčasťou diskrétneho „klubu“ („telling you man… just like you, me and [Credit Suisse’s trader] have a chatroom… all these accounts mst be in one chatroom as well“; „we should defo include him in the club….“).
334
Nakoniec po tom, čo prestal pracovať v BofA a nastúpil do Crédit agricole, jeden z obchodníkov zapojených do sporného správania skúmaného Komisiou 10. januára 2013 požiadal o opätovné zaradenie do skupiny („to be added back in the house!“), t. j. do stáleho fóra, ktorého členmi boli obchodník Deutsche Bank a obchodník Credit Suisse.
335
Keďže teda Komisia mala dostatok dôkazov na to, aby dospela k záveru, že pred februárom 2013 a počas neho existoval spoločný zámer sledujúci jediný protisúťažný cieľ, na rozdiel od toho, čo tvrdí Credit Suisse, nebolo potrebné, aby preukázala, že účastníci výslovne a vopred uzavreli celkovú dohodu, ktorá vymedzovala ich činnosť na trhu, alebo všeobecnejšie, že vopred formalizovali svoj úmysel uplatňovať protisúťažné správanie.
336
Vzhľadom na vyššie uvedené a za predpokladu, že Credit Suisse má v úmysle spochybniť existenciu spoločného zámeru od januára 2010 do februára 2013, táto banka nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že správanie obchodníkov dotknutých bánk počas tohto obdobia bolo súčasťou spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ, ktorý je v podstate definovaný v zmysle pripomenutom v bode 317 vyššie.
ii) O pokračovaní spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ po februári 2013
337
Ako vyplýva z odôvodnení 94, 766, 767, 822, 823 a 847 napadnutého rozhodnutia, Deutsche Bank na konci februára 2013 zakázala svojim obchodníkom využívať stále mnohostranné diskusné fóra („persistent multilateral chatrooms“).
338
Credit Suisse tvrdí, že tento zákaz predstavuje „základnú skutočnosť“, ktorá znemožnila diskusiu na takýchto diskusných fórach, čo malo za následok, že diskusie medzi obchodníkmi dotknutých bánk boli menej časté alebo dokonca sporadické. V dôsledku tejto zmeny okolností správanie obchodníkov po februári 2013 už nebolo založené na rovnakom „mechanizme“ a už sa neriadilo rovnakým „vzorcom“. Za týchto podmienok po februári 2013 už nebolo možné realizovať jediný protisúťažný cieľ vymedzený Komisiou.
339
Komisia pripúšťa relatívny pokles frekvencie protisúťažných diskusií spojený so zákazom spomenutým v bode 337 vyššie, odmieta však tvrdenie spoločnosti Credit Suisse, že tento pokles bol výrazný a náhly.
340
V prejednávanej veci treba zdôrazniť, že zákaz využívať stále mnohostranné diskusné fóra, ktorý Deutsche Bank uložila svojim obchodníkom, nemôže spochybniť konštatovania Komisie týkajúce sa existencie spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ.
341
Po prvé totiž treba poznamenať, že Credit Suisse nespochybňuje objektívne skutočnosti pripomenuté v bode 319 vyššie, ktoré súvisia na jednej strane s homogénnou povahou sporných produktov, teda dlhopisov SSA, a na druhej strane so skutočnosťou, že zapojené boli tie isté dotknuté banky s výnimkou prípadu, keď jeden zo zúčastnených obchodníkov prešiel z jednej banky do druhej.
342
Po druhé zákaz spomenutý v bode 337 vyššie vyvolal reakciu obchodníkov Deutsche Bank, ktorú ilustruje diskusia medzi dvoma obchodníkmi tejto banky z 25. februára 2013, ktorá je uvedená v odôvodneniach 473 a 761 napadnutého rozhodnutia.
343
Počas tejto diskusie obchodník Deutsche Bank, ktorý sa podieľal na spornom porušení, uviedol jednému zo svojich kolegov v tej istej banke, že zákaz ich skutočne obmedzí („that’s gonna really hinder us“), keďže už nebudú vedieť o výmene informácií medzi obchodníkmi Crédit agricole a Credit Suisse („we not gonna know what flows are going on with [Crédit agricole’s trader] and [Credit Suisse’s trader]“).
344
Druhý obchodník Deutsche Bank potom vysvetlil: „what i do with [another trader] is we open a new room every day.. as long as its not permanent chat, its ok“, na čo jeho partner, ktorý sa podieľal na spornom porušení, odpovedal: „ah ok.. gonna have to do that then“.
345
V nadväznosti na zákaz využívať stále mnohostranné diskusné fóra uložený obchodníkom Deutsche Bank tak obchodníci bánk dotknutých sporným porušením nahradili svoje diskusie v rámci stálych mnohostranných diskusných fór diskusiami v dočasných dvojstranných diskusných fórach.
346
V tejto súvislosti je na jednej strane nesporné, že až do augusta 2013 obchodníci spoločností Credit Suisse a Crédit agricole pokračovali v dvojstrannej diskusii na rovnakom stálom mnohostrannom fóre, aké používali s obchodníkom Deutsche Bank počas februára 2013 a po ňom, konkrétne na fóre PCHAT‑0x2000001313671 nazvanom „DB/CA/CS $ CHAT“. Na druhej strane, ako výslovne vyplýva z diskusie z 25. februára 2013 citovanej v bode 344 vyššie, zákaz stálych mnohostranných diskusných fór nebránil obchodníkom Deutsche Bank využívať dočasné dvojstranné diskusné fóra.
347
Okrem toho obchodníci dotknutých bánk boli zvyknutí viesť aj dvojstranné diskusie, keďže takéto diskusie viedli počas februára 2013 a po ňom popri využívaní týchto mnohostranných fór, čo účastníci konania nespochybňujú.
348
Obchodníci dotknutých bánk sa teda usilovali vyriešiť zákaz využívania multilaterálnych diskusných fór uložený obchodníkom Deutsche Bank prostredníctvom siete dvojstranných diskusií. Táto okolnosť má tendenciu preukazovať úmysel pokračovať po februári 2013 v dosahovaní protisúťažného cieľa, ktorý sledovali od januára 2010.
349
Po tretie diskusie medzi obchodníkmi dotknutých bánk skutočne pokračovali po februári 2013. Analýza diskusií po februári 2013 preukazuje, že tieto diskusie mali protisúťažný obsah podobný diskusiám pred februárom 2013.
350
V prvom rade totiž obchodníci pokračovali v koordinácii svojich cien, čo ilustrujú napríklad výňatky z dvojstranných diskusií po februári 2013 spomenutých v bode 167 vyššie, dvojstranné diskusie z 10. júla 2013 (pozri body 236 až 243 vyššie) a z 12. marca 2015 (pozri body 257 až 267, potom 296 až 300 vyššie), ako aj e‑mail z 24. marca 2015 (pozri body 301 až 308 vyššie).
351
Ďalej obchodníci pokračovali, spontánne alebo na požiadanie, v zverejňovaní informácií, ktoré by mohli použiť iní obchodníci na vykonávanie svojich obchodných aktivít alebo na definovanie svojej obchodnej alebo cenovej stratégie, ako to ilustrujú napríklad výňatky z dvojstranných diskusií po februári 2013 spomenutých v bode 168 vyššie, ako aj dvojstranné diskusie z 19. a 21. marca 2013 (pozri body 209 až 216 a 217 až 227 vyššie), z 24. mája 2013 (pozri body 228 až 232 vyššie), z 25. júla 2013 (pozri body 244 až 248 vyššie) a z 12. marca 2015 (pozri body 257 až 267 a 296 až 300 vyššie).
352
Obchodníci napokon naďalej koordinovali svoje obchodné aktivity, čo ilustrujú napríklad výňatky z dvojstranných diskusií po februári 2013 spomenutých v bodoch 170 a 171 vyššie, ako aj dvojstranné diskusie z 10. júla 2013 (pozri body 236 až 243 vyššie) a z 12. marca 2015 (pozri body 257 až 268, potom 296 až 300 vyššie).
353
Po februári 2013 teda obchodníci dotknutých bánk vykonávali rovnaký druh koordinácie, vymieňali si rovnaký druh citlivých obchodných informácií a sledovali protisúťažný cieľ rovnaký ako cieľ sledovaný pred týmto dátumom.
354
Po štvrté argumentácia spoločnosti Credit Suisse, podľa ktorej zákaz využívať stále mnohostranné diskusné fóra uložený obchodníkom Deutsche Bank viedol k drastickej zmene „mechanizmu“ a „vzorca“ údajného jediného porušenia, nespochybňuje konštatovanie zachovania protisúťažného cieľa sledovaného spoločným zámerom po februári 2013.
355
Jednotná povaha porušenia totiž vyplýva zo skutočnosti, že cieľ sledovaný účastníkmi kartelu je jednotný, a nie z podmienok uplatňovania tohto kartelu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 15. marca 2000, Cimenteries CBR a i./Komisia, T‑25/95, T‑26/95, T‑30/95 až T‑32/95, T‑34/95 až T‑39/95, T‑42/95 až T‑46/95, T‑48/95, T‑50/95 až T‑65/95, T‑68/95 až T‑71/95, T‑87/95, T‑88/95, T‑103/95 a T‑104/95, EU:T:2000:77, bod 4127, a z 8. júla 2008, Lafarge/Komisia, T‑54/03, neuverejnený, EU:T:2008:255, bod 482).
356
Z judikatúra tiež vyplýva, že ak cieľ protisúťažných postupov zostal rovnaký, skutočnosť, že niektoré vlastnosti alebo intenzita týchto postupov sa zmenili, nie je rozhodujúca (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. marca 2011, Aalberts Industries a i./Komisia, T‑385/06, EU:T:2011:114, bod 105).
357
Okrem toho jediný protisúťažný cieľ konštatovaný v napadnutom rozhodnutí na rozdiel od toho, čo tvrdí Credit Suisse, nezávisel od každodenného konania diskusií. Ako totiž vyplýva z odôvodnení 607 až 611 a 763 napadnutého rozhodnutia, obchodníci dotknutých bánk sledovali tento cieľ tým, že si voľne vymieňali informácie o svojom prebiehajúcom obchodovaní. Táto výmena informácií mala formu komentárov o prebiehajúcich udalostiach v reálnom čase, čo im umožnilo identifikovať a využiť príležitosti na koordináciu. Títo obchodníci sa tak usilovali dosiahnuť tento cieľ v rámci protisúťažných diskusií týkajúcich sa určitých rokovaní alebo nanajvýš relevantných informácií pre dané obdobia. Na dosiahnutie sporného protisúťažného cieľa teda nebolo potrebné viesť trvalé alebo každodenné diskusie.
358
Napokon dokonca ani v období pred februárom 2013 protisúťažné diskusie neboli nevyhnutne každodenné, ako vyplýva z chronológie udalostí uvedenej v oddiele 4.2 napadnutého rozhodnutia.
359
Nakoniec je pravda, že zákaz stálych multilaterálnych diskusných fór mohol obchodníkom z dotknutých bánk sťažiť identifikáciu príležitostí na koordináciu alebo výmenu citlivých obchodných informácií najmä tým, že bolo ťažšie poskytovať „komentáre v reálnom čase“.
360
Credit Suisse však nespochybňuje, že dočasné dvojstranné diskusné fóra fungovali rovnako ako stále multilaterálne diskusné fóra. Podobne ako stále multilaterálne diskusné fóra, aj dočasné bilaterálne diskusné fóra umožňovali pripojeným obchodníkom vymieňať si informácie prostredníctvom okamžitých správ. Okrem toho, podobne ako stále multilaterálne diskusné fóra, aj dočasné fóra umožňovali pripojeným obchodníkom komentovať prebiehajúce udalosti počas celého dňa a v reálnom čase. V skutočnosti bol rozdiel medzi týmito dvoma typmi fór v podstate v počte účastníkov a v tom, či sa každý deň muselo alebo nemuselo otvárať nové fórum.
361
V dôsledku toho bez potreby posúdiť ostatné odôvodnenia, ktoré Komisia uviedla v napadnutom rozhodnutí v odpovedi na tvrdenia dotknutých bánk s cieľom vysvetliť relatívny pokles frekvencie protisúťažných diskusií, argumentáciu spoločnosti Credit Suisse, podľa ktorej po februári 2013 už nebolo možné sledovať jediný protisúťažný cieľ definovaný v napadnutom rozhodnutí, nemožno prijať.
362
Prvá časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse sa preto zamieta.
363
V rozsahu, v akom Crédit agricole podporne a príležitostne spochybňuje jednotnú povahu sporného porušenia, treba aj tvrdenia tejto banky zamietnuť.
364
Na jednej strane Crédit agricole v závere svojho prvého žalobného dôvodu a v úvodnej časti svojho druhého žalobného dôvodu nie je oprávnená tvrdiť, že kvalifikácia „jediného a pokračujúceho porušenia“ by bola nesprávna, ak by Všeobecný súd konštatoval, že Komisia nesprávne kvalifikovala jednu z piatich samostatných dohôd alebo zosúladených postupov ako porušenie „z hľadiska cieľa“. Táto argumentácia je totiž založená na nesprávnom predpoklade, že Komisia v napadnutom rozhodnutí označila päť samostatných porušení (pozri body 70 až 89 vyššie).
365
Na druhej strane Crédit agricole nemôže ani v rámci prvej časti svojho druhého žalobného dôvodu založenej na neprispievaní k spoločnému zámeru dôvodne tvrdiť, že jediný protisúťažný cieľ zistený Komisiou pre sporné jediné a pokračujúce porušenie bol definovaný príliš všeobecne, keďže každá banka sa usiluje znižovať svoje straty. Hoci je totiž pravda, že jediný protisúťažný cieľ opísaný Komisiou zahŕňa cieľ maximalizovať príjmy a znížiť straty účasťou na predmetnom porušení, z bodu 317 vyššie vyplýva, že Komisia tiež uviedla, že dotknuté banky sa usilovali dosiahnuť tento cieľ koordináciou svojich cenotvorných a obchodných aktivít a výmenou citlivých obchodných informácií týkajúcich sa dlhopisov SSA obchodovaných na sekundárnom trhu. Dotknuté banky sa tak usilovali prostredníctvom vzájomnej pomoci, a teda prostredníctvom postupov, ktoré nepatria do bežných podmienok hospodárskej súťaže, maximalizovať svoje príjmy a zmierniť svoje straty viac ako banky, ktoré sa nepodieľali na spornom správaní.
2) O pokračujúcej povahe konštatovaného porušenia
366
V odôvodnení 789 napadnutého rozhodnutia pod názvom „Pokračujúca povaha porušenia“ Komisia konštatovala, že správanie, ktoré opísala v oddiele 4 svojho rozhodnutia, je súčasťou pokračujúceho procesu na základe spoločného plánu a že toto správanie nepredstavuje ojedinelé alebo sporadické udalosti. Podľa Komisie sa jednotlivé zložky porušenia, ktoré sledovali rovnaký protisúťažný cieľ, rozvíjali v rámci početných a častých diskusií medzi obchodníkmi dotknutých bánk.
367
V druhej časti svojho druhého žalobného dôvodu Crédit agricole namieta „neexistenciu pokračujúceho porušenia“. V odpovedi na otázku, ktorú Všeobecný súd položil na pojednávaní, Crédit agricole uviedla, že v rámci bodov 3.16 až 3.31 tejto časti spochybňuje pokračujúcu povahu svojej účasti na porušení, ale že prerušenia jej účasti a účasti ostatných bánk by mali mať tiež dôsledky na pokračujúcu povahu sporného porušenia ako celku.
368
V tretej časti svojho druhého žalobného dôvodu Credit Suisse tvrdí, že Komisia nepreukázala pokračujúcu povahu sporného porušenia po februári 2013.
369
Je potrebné postupne preskúmať tretiu časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse a druhú časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole v rozsahu, v akom táto druhá časť smeruje k preukázaniu neexistencie pokračujúcej povahy sporného porušenia.
i) O tretej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse založenej na neexistencii dôkazu o pokračujúcej povahe sporného porušenia po februári 2013
370
V tretej časti svojho druhého žalobného dôvodu Credit Suisse tvrdí, že Komisia nepreukázala pokračujúcu povahu sporného porušenia po februári 2013, keď toto porušenie prešlo významnou zmenou.
371
Na úvod Credit Suisse tvrdí, že v prejednávanej veci komunikačný kanál medzi dotknutými obchodníkmi nebol tajný a že výmeny informácií boli dokonale zdokumentované, takže neexistencia dôkazov o komunikácii počas určitého obdobia predstavuje účinný dôkaz o prerušení správania počas tohto obdobia. Komisia sa tak nesprávne pokúša tvrdiť, že nedostatočné preukázanie z jej strany je spôsobené útržkovitými a neúplnými dôkazmi.
372
Podľa spoločnosti Credit Suisse vzhľadom na dynamiku relevantného trhu a chronológiu udalostí po februári 2013 Komisia mala predložiť dôkazy týkajúce sa skutočností, ktoré sú dostatočne časovo blízke. Po februári 2013 však dochádza k mnohým dlhodobým prerušeniam vrátane odstupov v rozmedzí od 49 do 82 dní. S ohľadom na dvojstranné diskusie medzi inými obchodníkmi než obchodník Credit Suisse došlo k desiatim obdobiam nečinnosti v trvaní 28 dní alebo viac.
373
V tejto súvislosti Credit Suisse v prvom rade tvrdí, že skutočnosť, že správanie dotknutých bánk sledovalo spoločný cieľ, nepostačuje na preukázanie pokračujúceho porušenia, pokiaľ existujú priame alebo nepriame dôkazy o prerušení tohto porušenia. Tieto tvrdenia umožňujú namietať nanajvýš existenciu jediného a „opakovaného“ porušenia. Rovnako sa Komisia obmedzila na vyvodenie záverov založených na súbore dôkazov posudzovaných ako celok, čo z právneho hľadiska dostatočne nepreukazuje pokračujúce porušenie.
374
Credit Suisse ďalej zdôrazňuje, že Komisia nevysvetlila, ako by odstupy uvedené v bode 372 vyššie mohli navzájom súvisieť, keď vymieňané informácie rýchlo zastarávali a táto inštitúcia sa usilovala predĺžiť účinky niekoľkých sporadických diskusií zistených po februári 2013.
375
Napokon podľa spoločnosti Credit Suisse okolnosti prejednávanej veci a fungovanie trhu si v skutočnosti vyžadovali „pozitívne opatrenia“ a diskusie, ktoré by sa uskutočňovali s určitou pravidelnosťou a v pomerne krátkych časových intervaloch. Komisii sa toto tvrdenie nepodarilo vyvrátiť.
376
V tejto súvislosti treba na úvod zamietnuť tvrdenie spoločnosti Credit Suisse, podľa ktorého existujúci komunikačný kanál medzi obchodníkmi dotknutých bánk nebol tajný a výmeny informácií sú dokonale zdokumentované, takže neexistencia dôkazu o komunikácii počas určitého obdobia predstavuje účinný dôkaz o prerušení správania počas tohto obdobia.
377
Na jednej strane toto tvrdenie je v rozpore s niektorými vysvetleniami uvedenými v napadnutom rozhodnutí. V odôvodnení 777 tohto rozhodnutia totiž Komisia uviedla, že po zákaze využívania stálych mnohostranných diskusných fór zo strany Deutsche Bank je normálne, že dôkazy o dvojstranných diskusiách sú rozptýlenejšie, keďže obchodníci vedeli, že musia prestať využívať multilaterálne diskusné fóra, a preto musia „zatajiť svoje diskusie pred vnútornou kontrolou dodržiavania predpisov“. Okrem toho v odôvodneniach 82 a 778 uvedeného rozhodnutia Komisia vysvetlila, že počas prešetrovania bola informovaná o skutočnosti, že zvukové záznamy telefonických rozhovorov obchodníka BofA za obdobie od 29. novembra 2014 do 3. septembra 2015 boli odstránené, a že jediná informácia, ktorú má k dispozícii, a to zoznam odchádzajúcich hovorov, preukazuje, že od novembra 2014 do marca 2015 sa uskutočnilo štrnásť hovorov medzi obchodníkom BofA a obchodníkom Crédit agricole. Komisia dodala, že v systéme Crédit agricole je zaznamenaný len jeden z týchto hovorov, a to hovor z 10. decembra 2014.
378
Na druhej strane skutočnosť, že sporné porušenie sa počas určitého obdobia neprejavovalo, nemožno automaticky vykladať ako prerušenie tohto porušenia počas tohto obdobia.
379
Aj keď sú totiž prejavy kartelu oddelené viac či menej dlhými časovými úsekmi, Komisia sa v rámci posúdenia pokračujúcej povahy porušenia trvajúceho niekoľko rokov môže domnievať, že porušenie sa neprerušilo, jednak ak rôzne činnosti tvoriace toto porušenie majú jediný cieľ a môžu patriť do rámca porušenia, ktoré má jediný charakter, a jednak ak nijaký nepriamy ani priamy dôkaz nepreukazuje, že k porušeniu nedošlo počas týchto období (pozri v tomto zmysle rozsudky z 18. marca 2021, Pometon/Komisia, C‑440/19 P, EU:C:2021:214, body 112 a 114, a zo 17. mája 2013, Trelleborg Industrie a Trelleborg/Komisia, T‑147/09 a T‑148/09, EU:T:2013:259, body 61 a 63).
380
Zásada právnej istoty si však vyžaduje, aby Komisia predložila prinajmenšom dôkazy týkajúce sa skutočností, ktoré sú časovo dostatočne blízke na to, aby bolo možné rozumne pripustiť, že porušenie trvalo nepretržite medzi dvoma konkrétnymi dátumami [pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. septembra 2021, Nichicon Corporation/Komisia, T‑342/18, EU:T:2021:635, bod 365 (neuverejnený) a citovanú judikatúru].
381
Hoci je obdobie medzi dvoma prejavmi protiprávneho správania relevantným kritériom na účely preukázania pokračujúcej povahy porušenia, nič to nemení na tom, že otázku, či je toto obdobie dostatočne dlhé na to, aby predstavovalo prerušenie porušenia, nemožno skúmať abstraktne. Naopak, musí sa posudzovať v kontexte fungovania predmetného kartelu [pozri rozsudok z 29. septembra 2021, Nichicon Corporation/Komisia, T‑342/18, EU:T:2021:635, bod 366 (neuverejnený) a citovanú judikatúru].
382
V prejednávanej veci po prvé z bodov 317 až 362 vyššie vyplýva, že počas celého obdobia porušenia bolo správanie účastníkov súčasťou spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ.
383
Z toho vyplýva, že Komisia sa mohla domnievať, že sporné porušenie pokračovalo počas celého obdobia porušenia konštatovaného v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ by sa nezistilo, že došlo k prerušeniu porušenia (pozri body 379 až 381 vyššie).
384
Po druhé sledovaným protisúťažným cieľom bolo maximalizovať príjmy dotknutých bánk a zároveň obmedziť ich straty, ktoré by mohli vzniknúť v dôsledku neistoty týkajúcej sa správania iných obchodníkov. Správanie sa týkalo rôznych dlhopisov SSA a nespočívalo len v koordinácii cien alebo výmene informácií o cenách. Toto správanie sa totiž v širšom zmysle týkalo obchodných činností dotknutých bánk.
385
Ako vyplýva z bodov 323 a 357 vyššie, sledovanie jediného protisúťažného cieľa konštatovaného v napadnutom rozhodnutí na rozdiel od toho, čo tvrdí Credit Suisse, nezáviselo od každodenného konania diskusií. Diskusie medzi zúčastnenými obchodníkmi boli totiž zamerané na identifikáciu a využitie príležitostí na koordináciu alebo výmenu citlivých obchodných informácií.
386
Okrem toho a vzhľadom na vyššie uvedené veľmi častá účasť na kolúznych kontaktoch nebola na fungovanie sporného porušenia nevyhnutná, keďže obchodovanie s dlhopismi SSA bolo nezávislé. Prípadný úspech daného kolúzneho kontaktu totiž nebol podmienený účasťou na sérii kontaktov týkajúcich sa iných obchodných transakcií.
387
Nakoniec na diskusiách, ktoré sa uskutočnili po februári 2013, sa zúčastňovali tí istí obchodníci, ktorí v roku 2010 stáli za zavedením stálych mnohostranných diskusných fór. Títo obchodníci sa často stretávali na spoločenských podujatiach a tvorili úzku skupinu, ktorá bola dobre známa obchodníkom finančného centra (City) v Londýne.
388
Po tretie Komisia vychádzala z dôkazov týkajúcich sa skutočností, ktoré sú časovo dostatočne blízke, a spoločnosťou Credit Suisse namietané odstupy medzi dvoma prejavmi porušenia alebo medzi dvoma diskusiami, ktoré je Komisia schopná preukázať, neumožňujú dospieť k záveru, že toto porušenie bolo prerušené počas obdobia po februári 2013.
389
V tejto súvislosti treba po prvé zdôrazniť, že Credit Suisse sa neodvoláva na prerušenie porušenia pred februárom 2013, hoci pred týmto dátumom a konkrétnejšie v roku 2012 možno zaznamenať niekoľko odstupov medzi určitými diskusiami v trvaní viac ako mesiac.
390
Po druhé v odôvodnení 534 napadnutého rozhodnutia Komisia odkázala na viaceré dokumenty, z ktorých vyplýva, že v rokoch 2014 a 2015 obchodníci vnímali trh dlhopisov SSA ako čoraz zložitejší a menej lukratívny („no money in SSA anymore“, „no flows in SSA“, „no money in SSA“, „SSA is dead“). Tento jav vysvetľuje, prečo dotknutí obchodníci čoraz viac obchodovali s inými finančnými nástrojmi, aby kompenzovali zníženie aktivity na tomto trhu. Tento pokles aktivity, ktorý bol mimo kontroly účastníkov jediného porušenia, prispel k obmedzeniu príležitostí na koordináciu alebo výmenu citlivých obchodných informácií.
391
Po tretie z preskúmania na jednej strane diskusií, ktoré predchádzali odstupom, na ktoré sa odvoláva Credit Suisse, a na druhej strane diskusií, ktoré po nich nasledovali, vyplýva, že tieto diskusie neobsahujú nijaký dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že obchodníci dotknutých bánk vyjadrili najprv úmysel ukončiť jediné porušenie a následne vôľu znova v ňom pokračovať. Naopak, tón, ktorý obchodníci používajú, je obzvlášť slobodný a diskusie sú spontánne. Konkrétne protisúťažné diskusie, ktoré nasledovali po odstupoch, na ktoré sa odvolávala Credit Suisse, neobsahujú nijaké úvodné slová, ktoré by svedčili o potrebe obnoviť kontakt alebo dokonca dôveru, ktorá bola predtým medzi účastníkmi narušená. Tieto diskusie tak preukazujú pretrvávajúci a neustály úmysel zúčastnených obchodníkov správať sa tak, aby to prispelo k spoločnému zámeru sledujúcemu jediný protisúťažný cieľ, ako ho definovala Komisia v napadnutom rozhodnutí.
392
Konkrétnejšie, pokiaľ ide o 64‑dňový odstup medzi diskusiou z 21. marca 2013 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Deutsche Bank na jednej strane a diskusiou z 24. mája 2013 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse na druhej strane, treba poukázať na to, že tieto diskusie sa síce týkali odlišných dlhopisov, no ich obsah bol rovnaký. Dotknutí obchodníci si totiž vymieňali citlivé obchodné informácie o prebiehajúcich alebo práve uskutočnených obchodoch, najmä o svojich cenách a zákazníkoch (pozri body 217 až 227 a 228 až 232 vyššie). Okrem toho sú vyjadrenia počas týchto diskusií obzvlášť slobodné a správanie obchodníkov je prirodzené. V týchto diskusiách sa nespomína nijaká skutočnosť, ktorá by mohla naznačovať, že medzi týmito dvoma prejavmi porušenia zanikla vôľa obchodníkov protiprávne konať.
393
Pokiaľ ide o 60‑dňový odstup medzi dvoma diskusiami z 11. októbra 2013 a z 10. decembra 2013 medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank, treba poukázať na to, že tieto diskusie sa síce týkali odlišných dlhopisov, no ich obsah bol podobný. Počas prvej z týchto diskusií obchodník Credit Suisse stiahol príkaz na predaj z platformy makléra („killed it“) po tom, čo obchodník Deutsche Bank navrhol toto stiahnutie v dôsledku svojej dlhej pozície („i am long bro…if ok to scarp it that would be better“). Počas druhej z týchto diskusií zas obchodník Deutsche Bank navrhol, že stiahne svoju ponuku na nákup („ah sorry bro…will kill it“), po tom, čo sa dozvedel o krátkej pozícii obchodníka Credit Suisse („i’m small short“). Skutočnosť, že obchodník Deutsche Bank sa nakoniec po získaní stanoviska obchodníka Credit Suisse rozhodol nestiahnuť svoju ponuku, nespochybňuje posúdenie, podľa ktorého tieto diskusie svedčia o kontinuite obsahu a o určitej forme reciprocity v dlhodobom horizonte, pokiaľ ide o stiahnutie a návrh na stiahnutie ponuky, ktorá by mohla poškodiť iného účastníka kartelu. Okrem toho sa v týchto diskusiách nespomína nijaká skutočnosť, ktorá by mohla naznačovať, že medzi týmito dvoma prejavmi porušenia zanikla vôľa obchodníkov protiprávne konať. Prvá z týchto diskusií, t. j. diskusia z 11. októbra 2013, na ktorej boli prítomní obchodníci troch zúčastnených bánk, navyše svedčí o úmysle naplánovať si spoločenské stretnutie počas služobnej cesty do New Yorku (Spojené štáty americké) nasledujúci týždeň.
394
Pokiaľ ide o 55‑dňový odstup medzi dvoma diskusiami z 10. decembra 2013 a z 3. februára 2014 medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank, treba poukázať na to, že tieto diskusie sa síce týkali odlišných dlhopisov, no ich obsah bol podobný. V prvej z týchto diskusií obchodník Deutsche Bank navrhol stiahnutie svojej ponuky po tom, čo sa dozvedel o krátkej pozícii obchodníka Credit Suisse (pozri bod 393 vyššie). V druhej z týchto diskusií sa obchodník Deutsche Bank zdržal prijatia ponuky, ktorú predložila Credit Suisse na platforme makléra, a teda jej po výmene informácií medzi týmito dvoma obchodníkmi nepredal dlhopis. Obe diskusie sú priame a spontánne a nespomína sa v nich nijaká skutočnosť, ktorá by mohla naznačovať, že medzi týmito dvoma prejavmi porušenia zanikla vôľa obchodníkov protiprávne konať.
395
Pokiaľ ide o odstup 82 dní medzi diskusiou z 1. mája 2014 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse na jednej strane a diskusiou z 22. júla 2014 medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom BofA na druhej strane, treba uviesť, že v prvej z týchto diskusií obchodník Crédit agricole a obchodník Credit Suisse diskutovali o cene konkrétneho dlhopisu (KFW 5 1/8 03/16). Obchodník Crédit agricole sa totiž opýtal „where u ma[rk]ing that sh1t[?]“. Obchodník Credit Suisse vysvetlil „got them marked +2 on the bid (2/‑2)“, na čo obchodník Crédit agricole odpovedal „perfect“. Táto výmena informácií umožnila obchodníkovi Crédit agricole overiť si ceny u obchodníka Credit Suisse. V druhej z týchto diskusií obchodník BofA, ktorý sa predtým zúčastňoval na diskusiách s ostatnými obchodníkmi, keď pracoval pre Deutsche Bank, navrhol obchodníkovi Credit Suisse, aby stiahol svoju ponuku na ďalší dlhopis. Obchodník BofA spomenul aj svoju obchodnú pozíciu („sorry I didn’t realised kbn 19 in tullets was you… i went better bid… can kill it if you wanty… we are short 10mm…“).
396
Počas tejto 82‑dňovej prestávky mal tento bývalý obchodník Deutsche Bank od 1. apríla dovolenku, lebo čakal na to, kým túto banku v júni 2014 opustí a nastúpi do BofA. Táto udalosť nemala za následok prerušenie porušenia, keďže 1. mája 2014 obchodník Crédit agricole a obchodník Credit Suisse diskutovali o cene dlhopisu (pozri bod 395 vyššie). Naopak, dovolenka obchodníka Deutsche Bank pred zmenou zamestnávateľa prispela k dočasnému obmedzeniu príležitostí na koordináciu alebo výmenu citlivých obchodných informácií medzi troma výrazne zapojenými obchodníkmi.
397
Bývalý obchodník Deutsche Bank potom nastúpil do BofA 16. júla 2014. Skutočnosť, že uvedený obchodník o šesť dní neskôr, t. j. 22. júla 2014, viedol dvojstrannú diskusiu s obchodníkom Credit Suisse s cieľom navrhnúť stiahnutie ponuky („can kill it if you wanty“) a vyjadriť svoju obchodnú pozíciu („we are short 10 mm“), svedčí o nepretržitej vôli uplatňovať správanie, ktoré je súčasťou spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ vymedzený Komisiou. Túto nepretržitú vôľu ilustruje aj priamy tón oboch účastníkov a spontánnosť komunikácie.
398
Pokiaľ ide o odstup 67 dní medzi údajnou diskusiou z 24. augusta 2014 a diskusiou z 29. októbra 2014, ktorý namieta Credit Suisse, je potrebné zdôrazniť, že tvrdenie, ktoré sa z toho usiluje vyvodiť Credit Suisse, je nepodložené, keďže 24. augusta 2014 nebola zistená nijaká dvojstranná diskusia. Diskusia, na ktorú sa odvoláva Credit Suisse, v skutočnosti prebehla 24. septembra 2014, a teda ide o odstup 37 dní. V každom prípade tieto diskusie nepreukazujú, že porušenie bolo prerušené, ale naopak, preukazujú, že v týchto dvoch prípadoch obchodník Crédit agricole a obchodník BofA pokračovali vo výmene informácií o svojej cenovej stratégii, a tým preukázali svoj trvalý a ustálený úmysel pokračovať v jedinom porušení, ktoré Komisia konštatovala v napadnutom rozhodnutí.
399
Pokiaľ ide o odstup 70 dní medzi diskusiou z 29. októbra 2014 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom BofA na jednej strane a diskusiou zo 7. januára 2015 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse na druhej strane, nič v obsahu prvej z týchto diskusií nenaznačuje úmysel účastníkov prerušiť sporné porušenie a nič v obsahu druhej z týchto diskusií nepreukazuje vôľu obnoviť porušenie, ktoré bolo prerušené. V týchto dvoch diskusiách išlo o výmenu informácií o cenách. Svedčia teda o spoločnej a pretrvávajúcej vôli pokračovať vo vykonávaní spoločného zámeru definovaného Komisiou v napadnutom rozhodnutí.
400
Nakoniec pokiaľ ide o odstup 45 dní medzi diskusiou z 27. januára 2015 medzi obchodníkom BofA a obchodníkom Crédit agricole na jednej strane a diskusiou z 12. marca 2015 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse na druhej strane, treba zdôrazniť, že obsah diskusie z 27. januára 2015 svedčí o výmene informácií o cene konkrétneho dlhopisu. Počas tejto diskusie sa obchodník BofA opýtal druhého obchodníka, ako by ocenil tento dlhopis, a obchodník Crédit agricole mu odpovedal. V tejto diskusii nič nenasvedčuje tomu, že obchodníci spoločností BofA a Crédit agricole uvažovali o ukončení svojho správania v budúcnosti.
401
V tejto súvislosti skutočnosť, že diskusia z 27. januára 2015 je poslednou protisúťažnou diskusiou vytýkanou banke BofA a znamená koniec účasti tejto banky na spornom porušení, nemožno vykladať ako prerušenie jediného porušenia uplatňovaného ďalšími dvoma zúčastnenými obchodníkmi, a to obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse. Obsah diskusie z 12. marca 2015 medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse tak svedčí o výmene veľmi presných a aktuálnych informácií o ponuke klientovi, ako aj o koordinácii cien a obchodných aktivít obchodníkov (pozri body 257 až 267, potom 296 až 300 vyššie). Tejto výmene informácií a koordinácii nepredchádza nijaké úvodné vyhlásenie, ktoré by naznačovalo, že jediné porušenie bolo predtým prerušené. Naopak, výmena informácií a koordinácia sa uskutočnila niekoľko sekúnd po vstupe účastníkov do dočasného diskusného fóra.
402
Posúdenie uvedené v bode 391 vyššie platí aj pre ďalšie odstupy medzi ďalšími diskusiami po februári 2013, ktoré označila Credit Suisse.
403
Z vyššie uvedeného vyplýva, že kontext fungovania zisteného kartelu, ktorý trval približne päť rokov a dva mesiace od 19. januára 2010 do 24. marca 2015, podporuje záver, že jediné porušenie bolo pokračujúce napriek odstupom, na ktoré sa odvoláva Credit Suisse.
404
Na jednej strane totiž obchodníci dotknutých bánk sledovali protisúťažný cieľ konštatovaný Komisiou v napadnutom rozhodnutí tým, že si slobodne vymieňali informácie o svojich prebiehajúcich obchodných aktivitách. Tieto výmeny mali formu nepretržitého opisu udalostí v reálnom čase, keď prebiehali, čo im umožnilo identifikovať a využiť príležitosti na koordináciu a výmenu citlivých obchodných informácií, keď sa naskytla príležitosť a najmä keď títo zúčastnení obchodníci prejavili spoločný záujem o jeden alebo viac konkrétnych dlhopisov SSA. Títo obchodníci sa tak usilovali dosiahnuť tento protisúťažný cieľ v rámci protisúťažných výmen informácií o uskutočnených a navzájom nezávislých obchodoch alebo dokonca v rámci protisúťažných výmen informácií týkajúcich sa relevantných informácií za dané obdobia. Na dosiahnutie sporného protisúťažného cieľa teda nebolo potrebné viesť trvalé alebo každodenné diskusie.
405
Na druhej strane viaceré udalosti, ktoré sa vyskytli od februára 2013, mohli ovplyvniť ochotu všetkých zúčastnených obchodníkov dodržiavať spoločný zámer sledujúci jediný protisúťažný cieľ, konkrétne po prvé zákaz využívať stále multilaterálne diskusné fóra uložený obchodníkom Deutsche Bank v rámci zvýšeného dohľadu v sektore investičného bankovníctva, po druhé viacmesačná dovolenka obchodníka Deutsche Bank pred jeho nástupom do BofA alebo po tretie pokles aktivity na trhu dlhopisov SSA.
406
Napriek týmto udalostiam však diskusie označené Komisiou neodhaľujú nijaké spochybnenie kartelu a najmä nijaké pochybnosti zúčastnených obchodníkov, pokiaľ ide o ich úmysel pokračovať v protisúťažnom správaní. Obchodníci dotknutých bánk totiž pokračovali, aj keď menej často, ale opakovane, v protisúťažných diskusiách týkajúcich sa konkrétnych samostatných obchodných transakcií.
407
Reakciu týchto obchodníkov možno vysvetliť tým, že protisúťažný cieľ, ktorý sledovali, bol založený na ich spoločnom chápaní, že si navzájom pomáhajú s cieľom dosiahnuť vzájomný prospech z dlhodobého hľadiska. Na základe toho sa teda obchodník mohol zdržať konania v rámci konkrétnej transakcie alebo rozdeliť si transakciu s iným obchodníkom a vzdať sa tak okamžitého zisku. Obchodník si tiež mohol vymieňať informácie s inými obchodníkmi, konkrétne so svojimi konkurentmi, a tak sa zdržať toho, aby z týchto informácií mal prospech sám a okamžite. Obchodník sa totiž vzdal konania, podelil sa o transakciu alebo si vymieňal citlivé obchodné informácie z dôvodu, že očakával, že ostatní obchodníci sa budú v budúcnosti správať rovnako. V rámci fungovania predmetného kartelu sa teda správanie konštatované Komisiou a všeobecnejšie spoločný zámer, ktorého súčasťou bolo toto správanie, zakladali na vzájomných očakávaniach, ktoré boli živené každou protisúťažnou diskusiou a ktorých cieľom bolo získať trvalú výhodu vo vzťahu k zákazníkom a konkurenčným obchodníkom a v konečnom dôsledku maximalizovať príjmy zúčastnených obchodníkov a zároveň obmedziť ich straty (pozri v tomto zmysle odôvodnenia 643, 744, 746, 781 a 810 napadnutého rozhodnutia).
408
Za týchto podmienok z krátkeho času, počas ktorého sa vymieňané informácie stali zastaranými a na ktorý sa odvoláva Credit Suisse, nevyplýva pre Komisiu povinnosť vysvetliť, ako boli preklenuté odstupy zistené medzi dvoma prejavmi porušenia. Okrem toho tento krátky čas nemôže spochybniť záver Komisie, podľa ktorého malo sporné jediné porušenie pokračujúcu povahu.
409
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy tvrdenia Credit Suisse založené v podstate na tom, že Komisia nepredložila dôkazy o skutočnostiach, ktoré sú časovo dostatočne blízke, aby mohla dospieť k záveru o existencii pokračujúceho porušenia, nemôžu uspieť.
410
Tento záver nie je spochybnený rozsudkom z 10. novembra 2017, Icap a i./Komisia (T‑180/15, EU:T:2017:795), na ktorý sa odvoláva Credit Suisse.
411
Na úvod je totiž potrebné zdôrazniť, že vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 10. novembra 2017, Icap a i./Komisia (T‑180/15, EU:T:2017:795), Všeobecný súd posudzoval pokračujúcu povahu účasti konkrétneho podniku, a nie pokračujúcu povahu porušenia ako celku.
412
Ďalej cieľ kartelu a jeho fungovanie boli odlišné od sporného porušenia. V rozsudku z 10. novembra 2017, Icap a i./Komisia (T‑180/15, EU:T:2017:795), totiž Všeobecný súd v rámci fungovania predmetných porušení zohľadnil každodennú povahu stanovovania sadzieb JPY LIBOR, teda súbor referenčných úrokových sadzieb, ktorý sa používal pre mnohé finančné produkty denominované v japonských jenoch. V tomto kontexte sa domnieval, že Komisia by mala zdôrazniť pozitívne opatrenia prijaté na každodennom alebo aspoň dostatočne pravidelnom základe.
413
Na porovnanie, v prejednávanej veci vzhľadom na kontext, v ktorom kartel fungoval, a konkrétnejšie vzhľadom na skutočnosť, že tento kartel bol založený na opakujúcej sa spolupráci vo vzťahu ku konkrétnym dlhopisom SSA, nebolo potrebné, aby Komisia zdôrazňovala „pozitívne opatrenia“ prijaté účastníkmi kartelu tak často ako vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 10. novembra 2017, Icap a i./Komisia (T‑180/15, EU:T:2017:795).
414
V každom prípade treba uviesť, že situáciu účastníkov sporného porušenia nemožno porovnávať so situáciou spoločnosti Icap vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok z 10. novembra 2017, Icap a i./Komisia (T‑180/15, EU:T:2017:795). Icap totiž zohrávala úlohu „uľahčovateľa“ kartelu medzi bankami a jeho hospodárska činnosť nebola rovnaká ako hospodárska činnosť týchto bánk. Všeobecný súd najmä konštatoval, že Komisia vychádzala z toho, že Icap uskutočňovala porušenia, o ktorých sa rozhodovalo zakaždým medzi dvoma bankami, a že fungovanie kartelu komplikovalo úsilie Komisie preukázať, že Icap mala byť schopná zo žiadostí, ktoré jej adresovala jedna banka, vyvodiť, že boli súčasťou tajnej dohody s inou bankou. V dotknutej veci Komisia konštatovala, že dotknuté banky sa priamo podieľali prinajmenšom na niektorých aspektoch zisteného jediného porušenia.
415
Rovnako vzhľadom na rozdiely, ktoré charakterizujú kontext, v ktorom sa predmetné porušenie uskutočňovalo, a kontext, v ktorom sa sporný kartel uskutočňoval vo veci, v ktorej bol vydaný rozsudok zo 7. novembra 2019, Campine a Campine Recycling/Komisia (T‑240/17, neuverejnený, EU:T:2019:778), najmä pokiaľ ide o dotknutý produkt a význam cenového faktora, posúdenia Všeobecného súdu v tomto rozsudku nemožno preniesť na prejednávanú vec.
416
Napokon v rozsahu, v akom sa Credit Suisse odvoláva na rozsudok zo 14. januára 2021, Kilpailu‑ ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2021:10), ako aj na návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Pitruzzella vo veci Kilpailu‑ ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2020:698), treba zdôrazniť, že cieľom uvedeného rozsudku bolo určiť dátum skončenia jediného a pokračujúceho porušenia, aby vnútroštátny súd, ktorý začal konať vo veci samej, mohol stanoviť začiatok plynutia premlčacej lehoty. Prípad, v ktorom bol vydaný tento rozsudok, sa teda netýkal identifikácie prípadného dočasného prerušenia jediného porušenia a posúdenia pokračujúcej povahy tohto porušenia. Okrem toho z judikatúry citovanej v bodoch 379 až 381 vyššie, ktorá odkazuje najmä na kontext, v ktorom kartel funguje, nevyplýva, že chránený právny záujem by sa mal, ako tvrdí Credit Suisse na základe rozsudku zo 14. januára 2021, Kilpailu‑ ja kuluttajavirasto (C‑450/19, EU:C:2021:10), zohľadniť pri posudzovaní existencie dočasného prerušenia jediného porušenia.
417
Tretia časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse sa preto zamieta.
ii) O druhej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole v rozsahu, v akom smeruje k preukázaniu neexistencie pokračujúcej povahy konštatovaného porušenia
418
Crédit agricole tvrdí, že Komisia primerane nezohľadnila zmeny povahy a frekvencie diskusií koncom roka 2013 a začiatkom roka 2014. Komisia sa to pokúsila vysvetliť odkazom na pokles ziskovosti trhu dlhopisov SSA a nahradenie stálych mnohostranných diskusných fór dvojstrannými diskusiami, čo vysvetľuje, prečo je k dispozícii menej dôkazov. Podľa Crédit agricole však toto nahradenie malo pravdepodobne viesť k vyššiemu počtu dôkazov, keďže jediné multilaterálne diskusné fórum bolo nahradené viacerými dvojstrannými diskusnými fórami. Okrem toho dotknuté banky iné ako žiadateľ o oslobodenie od pokút v prejednávanej veci tiež predložili listinné dôkazy z daného obdobia, takže zníženie objemu dôkazov odráža len čistý pokles počtu diskusií od októbra 2013. Tento pokles je najmä dôsledkom dlhého obdobia neprítomnosti obchodníka Deutsche Bank, po ktorom došlo k jedinému prípadu „koordinácie“12. marca 2015, ktorý navyše predstavuje nesprávny výklad komunikácie zahŕňajúcej banku Credit Suisse zo strany Komisie.
419
Na úvod je potrebné z dôvodov uvedených v bodoch 376 až 381 vyššie zamietnuť tvrdenie Crédit agricole, podľa ktorého odstupy medzi protisúťažnými diskusiami predstavujú obdobia, počas ktorých k spornému správaniu nedochádzalo.
420
Po prvé, pokiaľ ide o pokračujúcu povahu porušenia, treba uviesť, že s prípadnou výnimkou tvrdení zamietnutých v bodoch 363 a 364 vyššie Crédit agricole nespochybnila závery Komisie týkajúce sa existencie spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ.
421
Okrem toho Crédit agricole síce poukázala na to, že protisúťažné diskusie boli po októbri 2013 ešte menej časté najmä z dôvodu, že Deutsche Bank zakázala používanie stálych mnohostranných diskusných fór. Crédit agricole však netvrdí, že táto okolnosť odôvodňuje spochybnenie sporného spoločného zámeru alebo objektívnych dôkazov preukazujúcich existenciu tohto zámeru.
422
V každom prípade spoločný mechanizmus a štruktúra protisúťažných diskusií patriacich do sporného porušenia neboli týmto zákazom a prechodom na sieť dvojstranných diskusií spochybnené (pozri body 357 až 360 vyššie).
423
Všeobecnejšie povedané, Komisia sa nedopustila nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o existenciu spoločného zámeru, ktorý sledoval jediný protisúťažný cieľ do marca 2015, a určenie piatich kategórií správania nemôže spochybniť existenciu tohto spoločného zámeru (pozri body 70 až 89 a 364 vyššie).
424
Z toho vyplýva, že Komisia sa mohla oprávnene domnievať, že sporné porušenie trvalo počas celého obdobia porušenia uvedeného v napadnutom rozhodnutí, pokiaľ sa nekonštatovalo, že toto porušenie bolo prerušené (pozri body 379 až 381 vyššie).
425
Po druhé, pokiaľ ide o ostatné skutočnosti, o ktorých diskutovali účastníci konania, treba uviesť, že hoci Crédit agricole poukázala na dôvod Komisie založený na poklese ziskovosti trhu dlhopisov SSA, uvedený najmä v odôvodnení 534 napadnutého rozhodnutia, s cieľom spochybniť jeho relevantnosť, táto banka nespochybnila, že táto okolnosť skutočne nastala. Okrem toho, hoci sa Crédit agricole odvoláva na obmedzenú účasť obchodníka Deutsche Bank počas určitého obdobia, nespochybňuje, že to bolo dôsledkom jeho „garden leave“, teda obdobia, počas ktorého bol tento obchodník pred nástupom do BofA stále zamestnaný v Deutsche Bank, ale už nepracoval. Crédit agricole nespochybnila ani to, že tento obchodník sa začal opätovne zúčastňovať na protisúťažných diskusiách krátko po nástupe do BofA (pozri body 396 a 397 vyššie, ako aj odôvodnenia 534, 557 a 558 napadnutého rozhodnutia).
426
Vzhľadom na vyššie uvedené a na neexistenciu priamych alebo nepriamych dôkazov o opaku síce nie je vylúčené, že sporné porušenie bolo menej intenzívne, skutočnosti predložené spoločnosťou Crédit agricole však nemôžu ovplyvniť pokračujúcu povahu tohto porušenia, a teda neumožňujú dospieť k záveru o prerušení uplatňovania sporného porušenia.
427
Nie je to spochybnené úvahami uvedenými v napadnutom rozhodnutí, ktoré sa týkajú „stálej komunikácie“ (odôvodnenia 95, 96 a 761). Na jednej strane je totiž nesporné, že obchodníci dotknutých bánk si boli relatívne blízki na osobnej úrovni a že často konverzovali bez ohľadu na to, či tieto diskusie boli alebo neboli protisúťažné. Na druhej strane Crédit agricole nespochybňuje, že prinajmenšom počas určitých období pred októbrom 2013 boli protisúťažné diskusie časté.
428
Po tretie ostatné tvrdenia Crédit agricole nemôžu spochybniť pokračujúcu povahu jediného porušenia konštatovaného Komisiou.
429
Na jednej strane totiž zvyšná argumentácia spoločnosti Crédit agricole je založená na jej individuálnej situácii. Presnejšie povedané, zvyšná argumentácia tejto banky sa zakladá na dĺžke období medzi diskusiami, na ktorých sa zúčastnila a ktoré Komisia považovala za protisúťažné alebo ktoré Crédit agricole uznáva za protisúťažné na účely špecifické pre túto časť svojej argumentácie.
430
Argumentácia Crédit agricole tak do značnej miery nezohľadňuje diskusie, ktoré podľa Komisie patria do jediného porušenia a na ktorých sa zúčastnili obchodníci ďalších dvoch dotknutých bánk. Najmä odstupy medzi dvoma prejavmi porušenia, na ktoré sa odvoláva Crédit agricole, nezohľadňujú správanie ostatných účastníkov.
431
Na druhej strane Crédit agricole nepreukázala, že jej neúčasť na jedinom porušení počas určitých období môže spochybniť pokračujúcu povahu tohto porušenia ako celku.
432
Argumentácia Crédit agricole v rozsahu, v akom sa zakladá na dĺžke období medzi diskusiami, na ktorých sa zúčastnila, preto nemôže spochybniť záver Komisie, podľa ktorého jediné porušenie konštatované v napadnutom rozhodnutí malo pokračujúcu povahu. Naopak, táto argumentácia môže preukázať prerušenie „účasti“ Crédit agricole na tomto jedinom porušení, a preto bude neskôr preskúmaná v tomto kontexte.
433
Druhá časť druhého žalobného dôvodu Crédit agricole sa preto zamieta v rozsahu, v akom smeruje k preukázaniu neexistencie pokračujúcej povahy jediného porušenia konštatovaného Komisiou.
d)
O účasti Crédit agricole a Credit Suisse na konštatovanom jedinom a pokračujúcom porušení
434
Treba pripomenúť, že konštatovanie existencie jediného a pokračujúceho porušenia sa líši od otázky, či je zodpovednosť za toto porušenie ako celok pripísateľná podniku. Okrem toho pripísateľnosť zodpovednosti za jediné a pokračujúce porušenie ako celok podniku sa musí posudzovať s ohľadom na dve skutočnosti, a to po prvé úmyselný prínos tohto podniku k spoločným cieľom sledovaným všetkými účastníkmi a po druhé jeho vedomosť o protiprávnom správaní, ktoré plánovali alebo uskutočňovali iné podniky sledujúce tie isté ciele, alebo skutočnosť, že ho mohol rozumne predpokladať a bol ochotný prevziať z toho vyplývajúce riziko (pozri body 148 až 153 vyššie).
435
V odôvodneniach 780 až 787 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla dôvody, pre ktoré sa domnieva, že dotknuté banky úmyselne prispeli k spoločnému zámeru. Konkrétne vysvetlila, že z dôkazov uvedených v oddiele 4.2 napadnutého rozhodnutia, ktorý sa zaoberá chronologickým predstavením výberu z viac ako 200 diskusií uskutočnených medzi 19. januárom 2010 a 12. marcom 2015, jasne vyplýva, že každá zo zúčastnených bánk úmyselne prispela k spoločnému zámeru sledujúcemu jediný protisúťažný cieľ prostredníctvom konania svojich zamestnancov počas jedného alebo viacerých stanovených období.
436
V odôvodneniach 807 až 826 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla dôvody, pre ktoré sa domnieva, že každá z dotknutých bánk vedela o protisúťažnom správaní ostatných bánk. Pokiaľ ide konkrétne o obdobie po februári 2013, t. j. po tom, čo Deutsche Bank zakázala svojim obchodníkom využívať stále multilaterálne diskusné fóra, Komisia v podstate uviedla, že obchodníci dotknutých bánk sa naďalej informovali pomocou siete dvojstranných fór, prostredníctvom ktorých si v rámci určitých dvojstranných diskusií dvaja prítomní obchodníci dotknutých bánk odovzdávali informácie získané od neprítomného tretieho obchodníka. Ďalej uviedla, že tieto informácie sa týkali rovnakých typov skutočností, aké boli predmetom komunikácie počas diskusií na mnohostranných diskusných fórach.
437
Prvá časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole je formálne založená na tom, že neprispela k spoločnému zámeru.
438
Credit Suisse zas v rámci druhej časti svojho druhého žalobného dôvodu tvrdí, že Komisia nepreukázala jej priamu účasť na dvojstranných diskusiách medzi ostatnými bankami po februári 2013, ani že o nich vedela alebo ich mohla rozumne predpokladať.
1) O prvej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole formálne založenej na tom, že neprispela k spoločnému zámeru
439
Prvá časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole je formálne založená na tom, že neprispela k spoločnému zámeru. V rámci tejto časti sa však odvoláva aj na svoju nevedomosť o určitom správaní ostatných dotknutých bánk.
440
Je potrebné preskúmať tvrdenia Crédit agricole, pričom treba rozlišovať na jednej strane medzi jej úmyselným príspevkom k spoločnému zámeru a na druhej strane jej vedomosťou o všetkom správaní uskutočňovanom alebo zamýšľanom ostatnými dotknutými bankami.
i) O úmyselnom príspevku spoločnosti Crédit agricole k spoločnému zámeru
441
Po prvé Crédit agricole popiera, že by mala v úmysle prispieť k spoločnému zámeru sledujúcemu spoločný cieľ, keďže sa neusilovala maximalizovať svoje príjmy, ale skôr vybudovať si dobré meno na sekundárnom trhu s dlhopismi SSA.
442
Po druhé Crédit agricole tvrdí, že vzhľadom na to, že sa nezúčastnila na určitých kategóriách správania predstavujúcich predmetné jediné a pokračujúce porušenie, Komisia bola povinná preukázať, že vedela alebo mala vedieť, že jej účasť na ostatných kategóriách je súčasťou širšieho plánu. Podľa Crédit agricole diskusie, ktoré jej Komisia vytýka, v skutočnosti preukazujú legitímne pokusy o získanie likvidity, zisťovanie cien a uskutočňovanie transakcií. V tomto smere Crédit agricole odkazuje na tvrdenia uvedené v rámci svojho prvého žalobného dôvodu. Crédit agricole ďalej uvádza, že aj keby súhlasila s kvalifikáciou „koordinačnej diskusie“, Komisia nepreukázala, že sa zúčastňovala na prvej kategórii koordinácie, a to na koordinácii cien ponúkaných konkrétnym zákazníkom.
443
V tejto súvislosti treba po prvé uviesť, že Crédit agricole nevysvetlila, v čom spočíval jej cieľ vybudovať si „dobré meno“ na sekundárnom trhu s dlhopismi SSA ani v čom bol tento cieľ nezlučiteľný s cieľom ostatných obchodníkov dotknutých bánk znížiť neistotu, pokiaľ ide o ich správanie v rámci daného obchodovania, prostredníctvom koordinácie a výmeny informácií (odôvodnenie 757 napadnutého rozhodnutia).
444
Okrem toho treba konštatovať, že Crédit agricole nespochybnila konštatovania uvedené v odôvodneniach 780 a 781 napadnutého rozhodnutia týkajúce sa úmyslu dotknutých bánk prispieť k spoločnému zámeru, najmä konštatovania týkajúce sa aktívnej účasti obchodníkov týchto bánk na mnohostranných a dvojstranných diskusných fórach. Crédit agricole nespochybnila ani skutočnosť, že jej obchodník sa pripojil k multilaterálnemu diskusnému fóru krátko po svojom príchode do tejto banky po ukončení pôsobenia v BofA (odôvodnenie 784 a poznámka pod čiarou 891 napadnutého rozhodnutia).
445
Po druhé argumentácia Crédit agricole je v prvom rade neúčinná v rozsahu, v akom smeruje k spochybneniu jej úmyselného príspevku na základe nesprávneho predpokladu, že Komisia konštatovala päť samostatných porušení zodpovedajúcich piatim kategóriám správania, ktoré Komisia označila v napadnutom rozhodnutí (pozri body 87 a 89 vyššie).
446
Komisia sa ďalej mohla oprávnene domnievať, že Crédit agricole vedela o diskusiách z 31. januára a z 11. októbra 2013, ktoré sa uskutočnili za jej prítomnosti, a preto sa na nich zúčastnila (pozri body 133 a 134, ako aj 196 až 200 vyššie). Naopak, Komisia nemohla tejto banke platne vytýkať diskusiu z 10. januára 2013 (pozri bod 145 vyššie).
447
Napokon na jednej strane z diskusií, ktoré Crédit agricole nie je oprávnená napadnúť, a na druhej strane z diskusií, ktoré táto banka môže napadnúť a ktoré sú preskúmané v bodoch 188 až 268 vyššie, vyplýva, že jej obchodník prispel k približne tridsiatim protisúťažným diskusiám medzi 11. januárom 2013 a 24. marcom 2015, najmä k diskusii z 12. marca 2015, ktorá preukazuje existenciu správania kategórie 1, a to koordinácie vo vzťahu k cenám oznámeným konkrétnym protistranám.
448
Po tretie príspevok obchodníka Crédit agricole k protisúťažnému cieľu sledovanému všetkými účastníkmi bol úmyselný. Protisúťažné správanie, na ktorom sa podieľal obchodník Crédit agricole, totiž malo formu koordinácie cien a obchodovania. V tejto súvislosti poskytoval pomoc konkurenčným obchodníkom alebo využíval pomoc dotknutých obchodníkov v spoločnom záujme všetkých účastníkov.
449
Okrem toho sa obchodník Crédit agricole zúčastňoval na výmenách informácií narúšajúcich hospodársku súťaž. V tejto súvislosti si bol obchodník Crédit agricole nevyhnutne vedomý skutočnosti, že v rámci bežných obchodných transakcií by sprístupnenie informácií o jeho cenách, zákazníkoch alebo prebiehajúcich rokovaniach konkurenčným obchodníkom mohlo oslabiť jeho postavenie. V prejednávanej veci si však bol obchodník istý tým, že informácie, ktoré poskytol ostatným obchodníkom, nebudú použité v jeho neprospech a že výmeny informácií, na ktorých sa zúčastnil, mu poskytnú výhodu a umožnia mu koordinovať jeho činnosť s ostatnými obchodníkmi.
450
Crédit agricole preto nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že obchodník tejto banky úmyselne prispel k dosiahnutiu jediného protisúťažného cieľa sledovaného všetkými účastníkmi a že tieto diskusie sa týkali všetkých kategórií správania označených Komisiou.
ii) O vedomosti spoločnosti Crédit agricole o všetkých ostatných správaniach uskutočňovaných alebo plánovaných ostatnými dotknutými bankami
451
Crédit agricole tvrdí, že nemohla vedieť o správaní patriacom do kategórie 1. S cieľom preukázať vedomosť o správaní patriacom do tejto kategórie sa totiž Komisia obmedzila na vágne tvrdenia, podľa ktorých sa obchodníci dotknutých bánk navzájom poznali, a teda o tomto správaní museli vedieť.
452
Okrem toho niektoré roztrúsené pasáže písomností Crédit agricole naznačujú, že spochybňuje všeobecnejšie svoju vedomosť o správaní ostatných dotknutých bánk a skutočnosť, že ho mohla rozumne predpokladať, najmä po tom, čo obchodníci Deutsche Bank vo februári 2013 upustili od používania stálych multilaterálnych diskusných fór.
453
V tejto súvislosti po prvé v rozsahu, v akom Crédit agricole tvrdí, že nevedela o existencii správania patriaceho do kategórie 1 z dôvodu, že toto správanie sa odlišuje od ostatných sporných správaní, stačí pripomenúť, že Komisia nekonštatovala päť samostatných porušení zodpovedajúcich každej z piatich kategórií správania označených v napadnutom rozhodnutí (pozri body 70 až 89 vyššie).
454
Komisia teda nebola povinná preukázať presnú vedomosť Crédit agricole o každej z piatich kategórií správania posudzovaných samostatne.
455
V každom prípade z bodov 257 až 268 vyššie vyplýva, že obchodník Crédit agricole sa priamo zúčastnil diskusie z 12. marca 2015, ktorá preukazuje existenciu správania kategórie 1, a to koordinácie cien oznámených konkrétnym protistranám.
456
Po druhé za predpokladu, že Crédit agricole svojimi tvrdeniami poprela, že by vedela alebo mohla rozumne predpokladať všetko správanie ostatných dotknutých bánk, ktoré patrí najmä do kategórie 1, je potrebné uviesť tieto konštatovania.
457
Po prvé obchodník Crédit agricole sa z titulu svojej funkcie v tejto banke priamo zúčastňoval na protisúťažných diskusiách, ktoré sa uskutočnili medzi dvoma alebo troma obchodníkmi na stálych mnohostranných diskusných fórach 11., 18., 23. a 31. januára 2013, ako aj 15. februára 2013. Tieto diskusie viedli k správaniu, ktoré podľa Komisie patrilo do kategórií 2, 3, 4 a 5. Výhrady spoločnosti Crédit agricole voči posúdeniam Komisie týkajúcim sa diskusií z 18. a 31. januára 2013, ako aj diskusií z 15. februára 2013 však boli zamietnuté v bodoch 188 až 208 vyššie. Okrem toho konštatovania Komisie, podľa ktorých sa Crédit agricole zúčastnila na viacerých ďalších protisúťažných diskusiách, treba považovať za konečné, keďže táto banka tieto diskusie riadne nespochybnila.
458
Po druhé Crédit agricole nespochybňuje, že vedela o tom, že upustenie od používania stálych mnohostranných diskusných fór obchodníkmi Deutsche Bank bolo dôsledkom zákazu, ktorý im uložil ich zamestnávateľ vo februári 2013.
459
Po tretie sa Crédit agricole priamo zúčastňovala na dvojstranných protisúťažných výmenách informácií s ostatnými dotknutými bankami po februári 2013. Tieto výmeny informácií sa týkali všetkých druhov správania označených Komisiou, najmä správania kategórie 1.
460
Na jednej strane sa totiž obchodník Crédit agricole zúčastnil na dvojstranných protisúťažných diskusiách s obchodníkom Deutsche Bank a potom BofA 21. marca, 3. júna, 2., 10., 12. a 25. júla a 4. septembra 2013, 6. augusta, 24. septembra a 29. októbra 2014, ako aj 7. a 27. januára 2015.
461
Na druhej strane sa obchodník Crédit agricole zúčastnil na dvojstranných protisúťažných diskusiách s obchodníkom Credit Suisse 19. marca, 24. mája, 9. a 14. augusta 2013, 4., 7. a 14. marca, 1. mája a 4. augusta 2014, ako aj 12. a 24. marca 2015. Až do augusta 2013 obchodníci Crédit agricole a Credit Suisse naďalej využívali stále multilaterálne fórum, ktoré počas februára 2013 a po ňom používali všetky dotknuté banky. Nakoniec 24. marca 2015 bol obchodníkovi Crédit agricole zaslaný zoznam záujmov obchodníka Credit Suisse.
462
Po štvrté 11. októbra 2013 obchodník Deutsche Bank pozval obchodníka Crédit agricole do diskusného fóra, na ktorom sa zúčastňoval tento obchodník Deutsche Bank a obchodník Credit Suisse. Počas komunikácie, na ktorej bol obchodník Crédit agricole prítomný, obchodník Credit Suisse stiahol ponuku na predaj (sale order) predloženú u makléra (broker) po tom, čo mu to obchodník Deutsche Bank navrhol („i am long bro…if ok to scarp it that would be better“).
463
Ako však vyplýva z bodu 134 vyššie, Crédit agricole nepreukázala, že jej obchodník nevedel o sporných protisúťažných diskusiách, ktoré sa uskutočnili 11. októbra 2013 od 9:18:25 hod. do 9:19:15 hod. na diskusnom fóre CHAT‑fs:5257AB6D 02E00121, ku ktorému bol obchodník tejto banky pripojený od 8:44:58 hod. toho istého dňa.
464
Po piate z ďalších diskusií uvedených Komisiou v napadnutom rozhodnutí vyplýva, že obchodník Crédit agricole vedel o existencii diskusií medzi obchodníkom Deutsche Bank a obchodníkom Credit Suisse a o tom, že tieto diskusie sa týkali najmä ich obchodných transakcií.
465
Počas diskusie z 10. júla 2013 totiž obchodník Deutsche Bank informoval obchodníka Crédit agricole o situácii obchodníka Credit Suisse („[Credit Suisse’s trader] also been hit“) (odôvodnenie 501 napadnutého rozhodnutia).
466
Rovnako počas diskusie z 22. októbra 2013 spomenutej v odôvodnení 823 napadnutého rozhodnutia sa obchodník Crédit agricole opýtal obchodníka Deutsche Bank, či má ešte nejaké dlhopisy „ifc 18“ („u got any ifc 18 left“). Obchodník Deutsche Bank odpovedal záporne s tým, že predal poslednú časť dlhopisov obchodníkovi Credit Suisse, ktorý by ich ešte mal mať („nope… all sold…sold last piece to [Credit Suisse’s trader]… he might still have them“). Obchodník Crédit agricole na to odpovedal, že sa ho opýta („ok will ask him“).
467
Vzhľadom na svoju účasť na stálych mnohostranných diskusných fórach pred 25. februárom 2013 teda Crédit agricole vedela, že pred týmto dátumom sa obchodníci Deutsche Bank a Credit Suisse navzájom dohadovali. Okrem toho vzhľadom na to, že po tomto dátume sa obchodník Crédit agricole zúčastňoval na dvojstranných protisúťažných diskusiách s každým z týchto dvoch obchodníkov a že Komisia má dôkazy spôsobilé preukázať, že po 25. februári 2013 existovala sieť dvojstranných diskusií, v rámci ktorých traja obchodníci pokračovali v diskusii o svojich obchodných transakciách, je potrebné konštatovať, že tento obchodník Crédit agricole mohol prinajmenšom rozumne predpokladať, že ďalší dvaja obchodníci vedú dvojstranné diskusie, ktoré majú protisúťažnú povahu.
468
Konštatovanie, že Crédit agricole mohla prinajmenšom rozumne predpokladať všetko správanie ostatných bánk a najmä koordináciu cien oznámených určitým protistranám, potvrdzujú aj iné skutočnosti.
469
Po prvé treba na jednej strane pripomenúť, že zamestnanec plní svoje úlohy v mene a pod vedením podniku, pre ktorý pracuje, a považuje sa tak za súčasť hospodárskej jednotky, ktorú tento podnik tvorí (pozri rozsudok z 21. júla 2016, VM Remonts a i., C‑542/14, EU:C:2016:578, bod 23 a citovanú judikatúru).
470
Vedomosti, ktoré zamestnanec nadobudol pred svojím nástupom do nového podniku a ktoré fakticky dáva k dispozícii tomuto novému zamestnávateľovi, možno teda považovať za vedomosti zdieľané jeho novým zamestnávateľom.
471
Na druhej strane podľa ustálenej judikatúry sa Komisia môže opierať o kontakty pred obdobím porušenia alebo po ňom s cieľom vytvoriť celkový obraz a preukázať prípravné fázy kartelu, ako aj podporiť výklad niektorých dôkazov (pozri v tomto zmysle rozsudky z 8. júla 2008, Lafarge/Komisia, T‑54/03, neuverejnený, EU:T:2008:255, bod 428; z 2. februára 2012, Denki Kagaku Kogyo a Denka Chemicals/Komisia, T‑83/08, neuverejnený, EU:T:2012:48, bod 188, a z 27. júna 2012, Coats Holdings/Komisia, T‑439/07, EU:T:2012:320, bod 60).
472
Komisia je teda oprávnená použiť poznatky, ktoré zamestnanec nadobudol pred svojím nástupom do nového podniku a ktoré fakticky dáva k dispozícii novému zamestnávateľovi, ak tieto poznatky potvrdzujú iné dôkazy, ktoré má k dispozícii.
473
V prejednávanej veci sa obchodník Crédit agricole pred nástupom do tejto banky ešte ako obchodník BofA priamo zúčastňoval na správaní, ku ktorému dochádzalo na stálych mnohostranných diskusných fórach a v priebehu dvojstranných diskusií. Okrem toho správanie obchodníka Crédit agricole v jeho predchádzajúcej funkcii patrilo do všetkých kategórií identifikovaných Komisiou, najmä do kategórie 1 týkajúcej sa koordinácie cien oznámených niektorým protistranám.
474
Vedomosti, ktoré obchodník Crédit agricole získal v rámci svojej predchádzajúcej funkcie, teda môžu podporiť ostatné skutočnosti, na ktoré sa Komisia odvoláva na účely konštatovania, že Crédit agricole mohla prinajmenšom rozumne predpokladať všetko správanie ostatných bánk.
475
Po druhé Komisia konštatovala, že obchodník Crédit agricole patril do úzkeho kruhu obchodníkov, ktorí sa osobitne podieľali na predmetnom porušení. Títo obchodníci sa stretávali pracovne i osobne a boli považovaní za skupinu (pozri odôvodnenia 425, 807, 809 a 810 napadnutého rozhodnutia).
476
Po tretie, ako uviedla Komisia v odôvodnení 809 a poznámke pod čiarou 931 napadnutého rozhodnutia, z dvoch súbežných diskusií z 23. mája 2013, ktoré Komisia predložila v rámci výkonu opatrenia na zabezpečenie priebehu konania a ktoré sa uskutočnili medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse na jednej strane a obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank na druhej strane, vyplýva, že obchodníci dotknutých bánk boli vnímaní ako „gang“ aj po februári 2013.
477
Počas diskusie s obchodníkom Crédit agricole totiž obchodník Credit Suisse uviedol, že sa stretol s osobou, ktorá sa ho spýtala, či je súčasťou „gangu“, na čo ironicky odpovedal, že obchodníkom Deutsche Bank a Crédit agricole nič nehovorí („met that… girl last night… told her we should chat/help each other out etc. She turned around and said ‚but your part of the «gang», can I trust you?‘ she says, everyone talks about [our tight‑knit group]… lol… I told her, I don’t tell [Deutsche Bank’s trader] or [Crédit agricole’s trader] anything…trust me!!“). Obchodník Crédit agricole reagoval smiechom.
478
O niekoľko minút neskôr v paralelnej diskusii s obchodníkom Deutsche Bank obchodník Credit Suisse vysvetlil, že práve hovoril s obchodníkom Crédit agricole, a reprodukoval obsah správy, ktorú mu poslal o svojom stretnutí v predchádzajúci deň. Obchodník Deutsche Bank reagoval smiechom.
479
Komisia sa teda správne domnievala, že Crédit agricole mohla prinajmenšom rozumne predpokladať všetko správanie uskutočňované alebo zamýšľané ostatnými dotknutými bankami, najmä skutočnosť, že toto správanie patrilo do všetkých kategórií správania, ktoré Komisia opísala v napadnutom rozhodnutí. Komisia sa predovšetkým správne domnievala, že Crédit agricole mohla prinajmenšom rozumne predpokladať dvojstranné diskusie z 25. septembra 2013 a z 5. februára 2014, do ktorých boli zapojené iné banky než Crédit agricole, a to Credit Suisse a Deutsche Bank, ktoré patria do kategórie 1 (pozri odôvodnenia 528 a 529, ako aj 539 a 540 napadnutého rozhodnutia).
480
Crédit agricole preto nemôže dôvodne tvrdiť, že nemohla rozumne predpokladať všetko správanie ostatných obchodníkov.
481
Prvá časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole sa preto zamieta.
2) O druhej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse založenej na nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o jej vedomosti o dvojstranných diskusiách medzi obchodníkmi iných bánk alebo pokiaľ ide o to, že ich mohla rozumne predpokladať
482
Credit Suisse spochybňuje konštatovanie svojej zodpovednosti zo strany Komisie v rozsahu, v akom je táto zodpovednosť založená na jednej strane na priamej účasti tejto banky na všetkých správaniach tvoriacich sporné porušenie a na druhej strane na skutočnosti, že táto banka vedela o dvojstranných diskusiách medzi obchodníkmi iných bánk alebo že ich mohla rozumne predpokladať a bola ochotná prevziať z toho vyplývajúce riziko. Tieto dva predpoklady sú totiž nesprávne.
483
Po prvé Credit Suisse tvrdí, že aj keby sa preukázalo, že sa zúčastňovala na každom „druhu“ správania, nestačilo by to na preukázanie jej účasti na každej protisúťažnej diskusii ani na to, aby bola voči nej vyvodená zodpovednosť za diskusie, na ktorých sa priamo nezúčastňovala.
484
Po druhé vzhľadom na skutočnosť, že dvojstranné diskusie po februári 2013 nemohli podľa Credit Suisse sledovať rovnaký spoločný cieľ ako diskusie pred týmto dátumom, je nesprávne domnievať sa, že táto banka mohla vedieť alebo mohla rozumne predpokladať pokračovanie „rovnakého“ porušenia zo strany ostatných dotknutých bánk. Tak by to napokon bolo aj vtedy, keby sa malo konštatovať, že tieto neskoršie diskusie boli súčasťou toho istého spoločného zámeru a rovnakého spoločného cieľa ako predchádzajúce diskusie.
485
Podľa spoločnosti Credit Suisse dôvody uvedené Komisiou v napadnutom rozhodnutí síce preukazujú, že jej obchodník vedel o tom, že ostatní zúčastnení obchodníci, ktorých osobná blízkosť bola všeobecne známa, v diskusiách pokračovali. Na druhej strane tieto dôvody nijako nepreukazujú, že Credit Suisse mohla vedieť o protisúťažnej povahe alebo predmete dvojstranných diskusií medzi ostatnými obchodníkmi dotknutých bánk.
486
Na úvod treba pripomenúť, že tvrdenia Credit Suisse založené na neexistencii spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ boli zamietnuté v bodoch 322 až 362 vyššie. Argumentácia Credit Suisse teda nemôže uspieť v rozsahu, v akom je založená na neexistencii spoločného zámeru najmä po februári 2013.
487
Pokiaľ ide o zvyšnú argumentáciu Credit Suisse, po prvé treba uviesť, že táto banka nespochybňuje, že sa priamo zúčastňovala na mnohých diskusiách, ktoré Komisia skúmala v napadnutom rozhodnutí a ktoré sa uskutočnili na stálych mnohostranných diskusných fórach od júna 2010 do februára 2013.
488
Po druhé na jednej strane z bodu 110 vyššie vyplýva, že výhrady, ktoré Credit Suisse vzniesla voči 25 diskusiám uvedeným v tabuľke pripojenej k replike, sú neprípustné, pokiaľ ide o druhú časť prvého žalobného dôvodu založeného na porušení článku 101 ZFEÚ zo strany Komisie, keď sa domnievala, že „komunikácia týkajúca sa určovania cien“ predstavuje „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
489
Na druhej strane tvrdenia, ktorými sa Credit Suisse usiluje preukázať, že diskusie z 28. septembra 2010, z 8. februára 2012 a z 10. januára 2013 neboli protisúťažné, boli zamietnuté v bodoch 269 až 295 vyššie.
490
Po tretie je preukázané, že Credit Suisse sa priamo zúčastňovala alebo prinajmenšom vedela o existencii protisúťažnej dvojstrannej výmeny informácií pred februárom 2013. Komisia totiž spomenula dvojstranné protisúťažné diskusie na dočasných fórach medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank z 19. a 20. mája 2011 (odôvodnenia 294 a 297), ako aj zo 17. decembra 2012 (odôvodnenie 444), ktorých obsah Credit Suisse nespochybňuje.
491
Po štvrté Credit Suisse nespochybňuje, že vedela o tom, že upustenie od používania stálych multilaterálnych diskusných fór obchodníkmi Deutsche Bank bolo dôsledkom zákazu používať také fóra uloženého ich zamestnávateľom vo februári 2013, a nie úmyslu obchodníkov Deutsche Bank prestať sa zúčastňovať na porušení (pozri najmä odôvodnenia 94, 766, 767, 822, 823 a 847).
492
Po piate Credit Suisse bola priamo zapojená do protisúťažnej dvojstrannej komunikácie s ostatnými zúčastnenými bankami po februári 2013.
493
V prvom rade sa totiž obchodník Credit Suisse zúčastnil bilaterálnych protisúťažných diskusií s obchodníkom Deutsche Bank a neskôr BofA 13. marca, 27. augusta, 25. septembra a 10. decembra 2013, ako aj 3. a 5. februára, 28. marca a 22. júla 2014.
494
Ďalej sa obchodník Credit Suisse zúčastnil bilaterálnych protisúťažných diskusií s obchodníkom Crédit agricole 19. marca, 24. mája, 9. a 14. augusta 2013, ako aj 4., 7. a 14. marca, 1. mája a 4. augusta 2014. Ako vyplýva z bodov 296 až 308 vyššie, obchodník Credit Suisse sa tiež zúčastnil na protisúťažnej výmene informácií s obchodníkom Crédit agricole 12. a 24. marca 2015. Do augusta 2013 obchodníci spoločností Credit Suisse a Crédit agricole naďalej využívali na svoje diskusie stále multilaterálne diskusné fórum, ktoré pred februárom 2013 používali všetci účastníci.
495
Nakoniec z preskúmania dvojstranných diskusií, ktoré sa po februári 2013 uskutočnili medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkmi ostatných zúčastnených bánk, vyplýva, že táto banka sa zúčastňovala na rôznych druhoch správania, ktoré tvoria jediné a pokračujúce porušenie.
496
Po šieste, ako Credit Suisse potvrdila na pojednávaní, táto banka nespochybňuje, že jej obchodník vedel a bol si vedomý existencie súbežných diskusií medzi obchodníkmi Deutsche Bank a Crédit agricole. Naopak, Credit Suisse spochybňuje vedomosť svojho obchodníka o protisúťažnej povahe diskusií medzi ďalšími dvoma obchodníkmi.
497
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o diskusie z 25. júla a z 22. októbra 2013, ako aj z 9. januára 2014, spomenuté v odôvodneniach 808 a 823 napadnutého rozhodnutia, je pravda, ako tvrdí Credit Suisse, že tieto diskusie samy osebe nepreukazujú, že prostredníctvom svojho obchodníka vedela o protisúťažnej povahe dvojstranných výmen informácií medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Deutsche Bank, neskôr BofA.
498
Tieto diskusie však podporujú posúdenie uvedené v odôvodnení 808 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého sa vzhľadom na zákaz využívať stále mnohostranné diskusné fóra uložený obchodníkom Deutsche Bank obchodníci naďalej navzájom informovali prostredníctvom siete dvojstranných diskusných fór a naďalej bilaterálne zverejňovali informácie získané od tretieho obchodníka týkajúce sa určitých aspektov, ktoré sa zvyčajne riešili na multilaterálnych diskusných fórach.
499
Počas bilaterálnej diskusie z 25. júla 2013 totiž obchodník Credit Suisse informoval obchodníka Deutsche Bank, že obchodník Crédit agricole „got lifted this am too“. Obchodník Credit Suisse tak v rámci svojej dvojstrannej diskusie s obchodníkom Deutsche Bank odhalil informácie, ktoré získal v rámci samostatnej dvojstrannej diskusie s obchodníkom Crédit agricole o jeho obchodných transakciách. Informácie poskytol v kontexte diskusie, počas ktorej obchodník Deutsche Bank uviedol: „i sold some kfw 09/15 aswell“, potom „thats me lifting 14.5 and 15 this morning“ a „still looking for those if you see any“. Obchodník Credit Suisse zas vysvetlil obchodníkovi Deutsche Bank: „i shorted those kfw 15 s this am to my syndicate actually. probably a bit stupid for a short date, but should be ok“, a potom informoval o transakcii uskutočnenej obchodníkom Crédit agricole. Spontánna, prirodzená a úprimná povaha tohto rozhovoru ukazuje, že bolo normálne, že obchodník Credit Suisse a obchodník Deutsche Bank si vymieňali presné a aktuálne informácie nielen o sebe, ale aj o obchodníkovi Crédit agricole. Správanie obchodníka Credit Suisse počas diskusie z 25. júla 2013 svedčí o atmosfére vzájomnej dôvery medzi obchodníkmi Deutsche Bank, Crédit agricole a Credit Suisse. Toto správanie teda predstavuje dôkaz na podporu posúdenia uvedeného v odôvodnení 808 napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o existenciu siete dvojstranných diskusií, v rámci ktorých traja obchodníci diskutovali o svojich obchodných transakciách, a teda na podporu skutočnosti, že obchodník Credit Suisse mohol rozumne predpokladať, že si ďalší dvaja obchodníci vymieňajú citlivé informácie, a to najmä o svojich obchodných transakciách.
500
Okrem toho skutočnosť, že obchodník Deutsche Bank dostal rovnaké informácie od samotného obchodníka Crédit agricole počas následnej dvojstrannej diskusie v ten istý deň, t. j. 25. júla 2013, nespochybňuje toto posúdenie a potvrdzuje konštatovanie, že obchodníci dotknutých bánk si v rámci súbežných dvojstranných diskusií vymieňali informácie o tých istých dlhopisoch a témach.
501
Pokiaľ ide o diskusiu z 9. januára 2014, počas ktorej obchodník Credit Suisse informoval obchodníka Crédit agricole, že práve diskutoval s obchodníkom Deutsche Bank („[was] just chatting to [Deutsche Bank’s trader]“), skutočne neodkazuje na dvojstranné diskusie týkajúce sa obchodovania a už vôbec nie na diskusie týkajúce sa citlivých obchodných informácií alebo, všeobecnejšie, na protisúťažnú povahu takýchto diskusií. Potvrdzuje však, že obchodník Credit Suisse bez váhania oznámil jednému z obchodníkov existenciu kontaktov, ktoré mal s tretím z nich.
502
Pokiaľ ide o dvojstrannú diskusiu medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Deutsche Bank z 22. októbra 2013 spomenutú v bode 466 vyššie, je pravda, že neexistujú dôkazy o tom, že obchodník Crédit agricole sa v nadväznosti na túto diskusiu obrátil na obchodníka Credit Suisse. Po diskusii s obchodníkom Deutsche Bank však obchodník Crédit agricole napísal: „ok will ask him“. Diskusia z 22. októbra 2013 teda preukazuje, že zverejnenie informácií týkajúcich sa tretieho obchodníka, v tomto prípade obchodníka Credit Suisse, bolo medzi týmito dvoma obchodníkmi rovnako prirodzené ako medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank, ako je uvedené v bode 499 vyššie. Táto diskusia teda podporuje posúdenie uvedené v odôvodnení 808 napadnutého rozhodnutia týkajúce sa existencie siete dvojstranných diskusií.
503
Po siedme je potrebné poukázať na to, že 11. októbra 2013 Credit Suisse mala protisúťažnú diskusiu s obchodníkom Deutsche Bank, počas ktorej bol obchodník Crédit agricole „prítomný“ (pozri body 462 a 463 vyššie). Táto diskusia, ktorú Credit Suisse označila za „mnohostrannú“ a na ktorej boli prítomní ďalší dvaja obchodníci, predstavuje ďalší dôkaz naznačujúci, že obchodník Credit Suisse mohol predpokladať existenciu dvojstranných protisúťažných diskusií medzi ďalšími dvoma obchodníkmi.
504
Vzhľadom na svoju účasť na stálych multilaterálnych diskusných fórach pred 25. februárom 2013 teda Credit Suisse vedela, že pred týmto dátumom sa obchodníci Deutsche Bank a Crédit agricole navzájom dohadovali. Okrem toho vzhľadom na to, že pred týmto dátumom a po ňom sa obchodník Crédit Suisse zúčastňoval na dvojstranných protisúťažných diskusiách s každým z týchto dvoch obchodníkov a že Komisia má dôkazy spôsobilé preukázať, že po 25. februári 2013 existovala sieť dvojstranných diskusií, v rámci ktorých traja obchodníci pokračovali v diskusii o svojich obchodných transakciách, je potrebné konštatovať, že obchodník Crédit Suisse mohol prinajmenšom rozumne predpokladať, že ďalší dvaja obchodníci vedú dvojstranné diskusie, ktoré majú protisúťažnú povahu.
505
V tejto súvislosti ani skutočnosť, že Credit Suisse nepoznala podrobnosti o diskusiách, na ktorých sa jej obchodník nezúčastnil, ani skutočnosť, že nevedela o existencii niektorých z týchto diskusií, nemôžu vyvrátiť konštatovanie Komisie, podľa ktorého sa zúčastňovala na jedinom porušení a možno ju považovať za zodpovednú za porušenie ako celok (pozri analogicky rozsudok zo 14. decembra 2006, Raiffeisen Zentralbank Österreich a i./Komisia, T‑259/02 až T‑264/02 a T‑271/02, EU:T:2006:396, bod 193).
506
Konštatovanie, že Credit Suisse mohla prinajmenšom rozumne predpokladať všetko správanie ostatných bánk, je podporené aj ďalšími skutočnosťami.
507
Komisia totiž v prvom rade konštatovala, že obchodník Credit Suisse bol súčasťou úzkeho kruhu obchodníkov, ktorí sa osobitne podieľali na spornom porušení. Títo obchodníci sa stretávali pracovne i osobne aj po februári 2013 a boli považovaní za skupinu (pozri odôvodnenia 425, 807, 809 a 810 napadnutého rozhodnutia).
508
V tejto súvislosti dvojstranná diskusia medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom Credit Suisse z 8. marca 2013, ktorej existenciu a obsah Credit Suisse nespochybňuje, preukazuje, že títo obchodníci a obchodník Deutsche Bank naďalej udržiavali pravidelný kontakt a organizovali stretnutia spoločenskej povahy.
509
Rovnako diskusia z 23. mája 2013 medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank preukazuje, že obchodníci bánk zapojených do porušenia boli ostatnými obchodníkmi vnímaní ako „gang“ (pozri bod 478 vyššie).
510
Nakoniec diskusia medzi obchodníkom Credit Suisse a obchodníkom Deutsche Bank z 11. októbra 2013 (odôvodnenie 530), počas ktorej bol prítomný obchodník Crédit agricole, preukazuje, že traja obchodníci sa plánovali stretnúť počas služobných ciest v New Yorku nasledujúci týždeň (pozri bod 393 vyššie).
511
V rámci analýzy dôkazov ako celku je táto okolnosť relevantná na určenie, či Credit Suisse vedela alebo mohla rozumne predpokladať protisúťažný obsah dvojstranných diskusií, ktoré sa uskutočnili po februári 2013 až do dátumu ukončenia jej účasti na spornom porušení, t. j. 24. marca 2015.
512
Vzhľadom na vyššie uvedené Credit Suisse nemôže dôvodne tvrdiť, že „dôkazy zhromaždené Komisiou nie sú postačujúce na to, aby z nich bolo možné vyvodiť, že ktorýkoľvek z obchodníkov mal dostatočnú vedomosť o obsahu komunikácie, na ktorej sa nezúčastnil, a subsidiárne, že nemôže niesť zodpovednosť za dvojstranné diskusie medzi ďalšími dvoma obchodníkmi po februári 2013“.
513
Druhá časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse sa preto zamieta.
e)
O dĺžke trvania účasti spoločností Crédit agricole a Credit Suisse na spornom jedinom a pokračujúcom porušení
514
V druhej časti svojho druhého žalobného dôvodu Crédit agricole spochybňuje pokračujúcu povahu svojej účasti na predmetnom jedinom porušení (pozri body 428 až 432 vyššie).
515
Vo štvrtej časti svojho druhého žalobného dôvodu Credit Suisse namieta nesprávne posúdenie týkajúce sa jej účasti na porušení po auguste 2014.
1) O druhej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole v rozsahu, v akom smeruje k preukázaniu, že jej účasť na konštatovanom porušení nebola pokračujúca
516
V odôvodnení 790 napadnutého rozhodnutia sa Komisia domnievala, že dotknuté banky musia niesť zodpovednosť za celé jediné a pokračujúce porušenie za príslušné obdobia svojej účasti na ňom. V odôvodnení 842 tohto rozhodnutia Komisia uviedla, že Crédit agricole sa zúčastnila na porušení od 10. januára 2013 do 24. marca 2015, t. j. počas obdobia 804 dní alebo 2,20 roka.
517
Crédit agricole tvrdí, že Komisia vychádza len z 31 diskusií, ktoré sa jej týkajú, aby preukázala pokračujúce porušenie počas obdobia 26 mesiacov, a to od januára 2013 do marca 2015, pričom dve tretiny týchto diskusií sa uskutočnili v prvých desiatich mesiacoch tohto obdobia, t. j. od januára do októbra 2013. Tieto okolnosti spochybňujú konštatovania, podľa ktorých na jednej strane diskusie medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkmi ostatných dotknutých bánk boli „stále“ a na druhej strane táto banka sa zúčastnila na pokračujúcom porušení prinajmenšom za obdobie po októbri 2013.
518
Konkrétnejšie Crédit agricole po prvé zdôrazňuje, že jediná diskusia podporuje tvrdenie, podľa ktorého sa zúčastnila na správaní patriacom do kategórie 1. Podľa tejto banky táto jediná diskusia nepostačuje na preukázanie koordinácie v oblasti cien ponúkaných konkrétnym protistranám počas obdobia viac než dvoch rokov. Rovnako, pokiaľ ide o správania patriace do kategórie 2, Komisia sa opiera len o štyri diskusie, aby preukázala existenciu porušenia, ktoré trvalo viac ako dva roky.
519
Po druhé údajná účasť spoločnosti Crédit agricole vykazuje značné časové odstupy, aj keby sa zohľadnilo všetkých 31 diskusií označených Komisiou.
520
Vzhľadom na využívanie diskusných fór na platforme Bloomberg, a teda na dostupnosť dôkazov, tieto odstupy nevyhnutne predstavujú časové obdobia bez protiprávneho konania, a nie obdobia, za ktoré Komisia nemá dôkazy.
521
Rovnako sa Komisia na jednej strane usilovala obrátiť dôkazné bremeno, pričom sa opierala o skutočnosť, že Crédit agricole sa verejne nedištancovala od sporného správania. Na druhej strane Komisia nesprávne vychádzala z vedomostí tejto banky o správaní ostatných dotknutých bánk, čo táto banka spochybňuje iným žalobným dôvodom.
522
V tejto súvislosti z argumentácie Crédit agricole vyplýva, že hlavný dôkaz, ktorý predkladá na podporu svojho tvrdenia, spočíva v dĺžke trvania odstupov medzi diskusiami, na ktorých sa zúčastnil jej obchodník, najmä ak by sa niektoré z týchto diskusií nezohľadnili.
523
Po prvé treba najprv uviesť, že Komisia sa nedopustila nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o existenciu spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ. Okrem toho označenie piatich kategórií správania v napadnutom rozhodnutí nemôže spochybniť existenciu tohto spoločného zámeru (pozri bod 364 vyššie).
524
Nemožno teda súhlasiť so spoločnosťou Crédit agricole, keď na účely konštatovania údajného prerušenia svojej účasti na spornom porušení rozlišuje medzi kategóriami správania, ktoré Komisia označila v napadnutom rozhodnutí, a navrhuje nezohľadniť niektoré diskusie.
525
Inými slovami, pokračujúcu povahu účasti Crédit agricole na predmetnom jedinom porušení nemožno posudzovať na základe preskúmania správania, ktoré jej vytýka Komisia, po jednotlivých kategóriách. Táto pokračujúca povaha sa musí posudzovať s ohľadom na všetky predmetné správania, na ktorých sa obchodník tejto banky podieľal, o ktorých vedel alebo ktoré mohol rozumne predpokladať, bez ohľadu na kategóriu, do ktorej toto správanie patrí. Aj keby sa to teda preukázalo, čo nie je tento prípad, neexistencia pokračujúcej účasti Crédit agricole na správaní patriacom len do kategórie 1 alebo 2 alebo jej nevedomosť o správaní iných účastníkov patriacom do týchto kategórií nemôže sama osebe spochybniť závery Komisie týkajúce sa jej pokračujúcej účasti na porušení.
526
Crédit agricole sa ďalej nemôže dôvodne odvolávať na odstupy z dôvodu, že jej tretiemu žalobnému dôvodu treba vyhovieť. Tretiemu žalobnému dôvodu, ktorý uviedla Crédit agricole, sa totiž vyhovelo len v rozsahu, v akom sa týka diskusie z 10. januára 2013, t. j. chronologicky prvej diskusie, ktorú voči nej Komisia uplatňuje.
527
Nakoniec v rozsahu, v akom Crédit agricole tvrdí, že na účely výpočtu odstupov medzi dvoma prejavmi sporného porušenia je vhodné nezohľadniť diskusie patriace do niektorých z piatich kategórií správania z dôvodu, že tieto kategórie nepatria pod „obmedzenie z hľadiska cieľa“, alebo z dôvodu, že niektoré diskusie predstavovali „legitímne“ činnosti, z bodov 165 až 268 vyššie vyplýva, že bez toho, aby bola dotknutá otázka, či predstavovali obmedzenia z hľadiska cieľa, všetky správania, ktoré Komisia zaradila do piatich kategórií, na ktorých sa Crédit agricole zúčastňovala, vrátane výmeny informácií mali protisúťažnú povahu. Konkrétne výhrady, ktoré Crédit agricole platne vzniesla proti niektorým diskusiám, na ktorých sa zúčastnila a ktoré patrili do piatich kategórií označených Komisiou, boli zamietnuté v bodoch 188 až 268 vyššie.
528
Z toho vyplýva, že na účely posúdenia, či odstupy medzi dvoma prejavmi protiprávneho správania Crédit agricole môžu preukázať prerušenie účasti tejto banky na porušení, nemožno vylúčiť nijakú z diskusií, ktoré jej Komisia vytýka a na ktorých sa priamo zúčastnila, s výnimkou diskusie z 10. januára 2013.
529
Po druhé v rozsahu, v akom sa Crédit agricole odvoláva na päťmesačný odstup v dôkazoch od septembra 2013 do marca 2014, je dôležité zdôrazniť, že tento odstup nezohľadňuje prítomnosť jej obchodníka počas diskusie z 11. októbra 2013, a teda jej účasť na tejto diskusii (pozri bod 134 vyššie).
530
Ako teda uznáva Komisia, maximálny odstup medzi dvoma priamymi účasťami obchodníka Crédit agricole na spornom porušení je približne štyri a pol mesiaca a trval od 11. októbra 2013 do 4. marca 2014.
531
V tejto súvislosti treba po prvé pripomenúť, že otázka, či dĺžka trvania týchto odstupov je alebo nie je dostatočná na to, aby predstavovali prerušenie, sa musí posudzovať v kontexte fungovania sporného porušenia (pozri bod 381 vyššie).
532
V prejednávanej veci však veľmi častá účasť na kolúznych kontaktoch nebola na fungovanie sporného porušenia nevyhnutná, keďže obchodovanie s dlhopismi SSA prebiehalo nezávisle. Možný úspech daného kolúzneho kontaktu nezávisel od účasti na sérii kontaktov týkajúcich sa iných obchodných transakcií (pozri body 384 až 386 vyššie).
533
Po druhé roky 2014 a 2015 sa vyznačovali poklesom činnosti na trhu dlhopisov SSA, nezávislým od vôle účastníkov dotknutého jediného porušenia, čo prispelo k zníženiu počtu príležitostí na koordináciu alebo výmenu citlivých obchodných informácií (pozri bod 390 vyššie).
534
Po tretie z preskúmania diskusie z 11. októbra 2013 a diskusie zo 4. marca 2014 vyplýva, že neobsahujú nijaký dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že obchodník Crédit agricole pôvodne vyjadril úmysel ukončiť svoju účasť na jedinom a pokračujúcom porušení a následne úmysel opätovne sa zúčastniť na tomto porušení. Predovšetkým tón a spontánnosť diskusie zo 4. marca 2014 preukazujú pretrvávajúci úmysel obchodníka Crédit agricole pokračovať v správaní, ktoré prispieva k spoločnému zámeru sledujúcemu jediný protisúťažný cieľ, ako ho definovala Komisia v napadnutom rozhodnutí.
535
Podobne možno posúdiť diskusie, ktoré predchádzali každému z časových odstupov v účasti obchodníka Crédit agricole, a diskusie, ktoré nasledujú po týchto odstupoch.
536
Po štvrté zmena zamestnávateľa jedného z troch hlavných obchodníkov zúčastnených na porušení mohla tiež prispieť k určitým odstupom medzi dvoma prejavmi účasti obchodníka Crédit agricole na predmetnom porušení (pozri bod 396 vyššie).
537
Po piate, ako vyplýva z bodov 451 až 481 vyššie, obchodník Crédit agricole mohol prinajmenšom rozumne predpokladať existenciu protisúťažných diskusií medzi ďalšími dvoma obchodníkmi, a to aj bez svojej priamej účasti na týchto diskusiách.
538
V prvom rade teda odstupy medzi dvoma prejavmi účasti Crédit agricole na spornom porušení neumožňujú dospieť k záveru, že táto účasť bola prerušená.
539
Crédit agricole ďalej nespochybňuje, že sa od kartelu verejne nedištancovala.
540
Nakoniec sa Crédit agricole neodvoláva na iné okolnosti, ktoré by mohli preukázať prerušenie jej účasti na predmetnom porušení, akou je napríklad ukončenie činnosti obchodníka, ktorý sa zúčastnil na protisúťažnom správaní, ktoré predchádzalo odstupu medzi dvoma prejavmi účasti tejto banky na porušení, a nástup do funkcie nového obchodníka, ktorý sa opäť podieľal na porušení v období nasledujúcom po tomto odstupe.
541
V dôsledku toho vzhľadom na po prvé celkovú dĺžku účasti Crédit agricole, ktorá trvala viac ako dva roky, po druhé informácie, ktoré mala táto banka k dispozícii v súvislosti s kontextom fungovania kartelu, a odstupy medzi dvoma prejavmi účasti obchodníka Crédit agricole na zistenom porušení, po tretie skutočnosť, že Crédit agricole sa verejne nedištancovala, a po štvrté neexistenciu iných okolností, na ktoré by sa táto banka odvolávala s cieľom preukázať prerušenie svojej účasti na predmetnom porušení, Komisia neobrátila dôkazné bremeno, keď správne konštatovala, že účasť Crédit agricole nebola prerušená medzi 11. januárom 2013 – keď táto banka riadne nespochybnila diskusiu – a 24. marcom 2015 (body 144 a 447 vyššie).
542
Druhá časť druhého žalobného dôvodu Crédit agricole sa preto zamieta v rozsahu, v akom smeruje k preukázaniu, že jej účasť na konštatovanom jedinom porušení nebola pokračujúca.
2) O štvrtej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse založenej na tom, že Komisia nepreukázala jej účasť na nijakom protiprávnom správaní po auguste 2014
543
V odôvodnení 842 napadnutého rozhodnutia Komisia konštatovala, že Credit Suisse sa zúčastňovala na jedinom a pokračujúcom porušení počas obdobia od 21. júna 2010 do 24. marca 2015, t. j. počas obdobia 1738 dní alebo 4,75 roka. Okrem toho v odôvodneniach 846 až 849 napadnutého rozhodnutia Komisia odmietla tvrdenie Credit Suisse, podľa ktorého nepreukázala účasť tejto banky na porušení v období od augusta 2014 do marca 2015.
544
V štvrtej časti svojho druhého žalobného dôvodu Credit Suisse tvrdí, že Komisia nepreukázala jej účasť na predmetnom porušení po auguste 2014. V tejto súvislosti napadnuté rozhodnutie odkazuje len na šesť diskusií po tomto dátume, ktoré používa na predĺženie tejto účasti až do 24. marca 2015. Credit Suisse sa však na prvých štyroch diskusiách nezúčastnila a spochybňuje protisúťažnú povahu posledných dvoch diskusií, a to diskusie z 12. marca 2015 medzi jej obchodníkom a obchodníkom Crédit agricole, ako aj e‑mailu, ktorý zaslal jej obchodník obchodníkovi Crédit agricole 24. marca 2015.
545
V tejto súvislosti na jednej strane argumentácia Credit Suisse, ktorou táto banka spochybnila, že vedela alebo že mohla rozumne predpokladať dvojstranné protisúťažné diskusie medzi inými bankami po februári 2013 až do konca obdobia svojej účasti na porušení konštatovanom v napadnutom rozhodnutí bola zamietnutá v bodoch 482 až 513 vyššie.
546
Na druhej strane a predovšetkým z bodov 296 až 308 vyššie vyplýva, že Credit Suisse nepreukázala existenciu nesprávneho posúdenia, ktorého sa dopustila Komisia, keď sa domnievala, že diskusia z 12. marca 2015 a e‑mail z 24. marca 2015 majú protisúťažný charakter.
547
Credit Suisse teda nemôže dôvodne tvrdiť, že Komisia nepreukázala jej účasť na spornom porušení po auguste 2014.
548
Štvrtá časť druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse sa preto zamieta.
f)
Záver o druhom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a druhom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse
549
Vzhľadom na vyššie uvedené sa druhý žalobný dôvod spoločnosti Credit Suisse zamieta.
550
Pokiaľ ide o Crédit agricole, z preskúmania druhého žalobného dôvodu uvedeného touto bankou vyplýva, že táto banka nepreukázala, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že sa zúčastňovala na jedinom a pokračujúcom porušení až do 24. marca 2015. Naopak, treba pripomenúť, že Komisia nemohla spoločnosti Crédit agricole platne vytýkať diskusiu z 10. januára 2013, ktorá sa uskutočnila pred prvým pripojením jej obchodníka k dotknutému diskusnému fóru.
551
Z toho vyplýva, že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď v článku 1 písm. c) napadnutého rozhodnutia konštatovala, že Crédit agricole sa zúčastňovala na jedinom a pokračujúcom porušení od 10. januára 2013, a nie od 11. januára 2013. Druhému žalobnému dôvodu uvedenému touto bankou je preto potrebné vyhovieť len v tomto rozsahu.
3.
O prvom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a prvom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse, ktoré sú založené na nesprávnej kvalifikácii sporného správania ako obmedzenia z hľadiska cieľa
552
V odôvodneniach 739 až 749 napadnutého rozhodnutia Komisia dospela k záveru, že sporné správanie malo protisúťažný cieľ, pričom najmä uviedla:
„(747)
Všetkými uvedenými praktikami zúčastnení obchodníci vedome nahradili bežnú hospodársku súťaž kolúziou, keďže niekedy konali, akoby obchodovali s rovnakými pozíciami alebo rovnakým ‚portfóliom‘. Bez ohľadu na to, akú formu mala kolúzia v konkrétnom prípade, ich hlavným cieľom bolo zvýšiť vlastné príjmy. Obchodníci sa usilovali dosiahnuť tento cieľ koordináciou cien, výmenou citlivých informácií o obchodných transakciách, zosúladením svojich obchodných a cenových stratégií, ako aj koordináciou svojho obchodovania. Tým znížili neistotu a riziko, uskutočňovali transakcie za podmienok, ktoré boli pre nich výhodné, delili si trhy a zákazníkov a udržali si konkurenčnú výhodu voči zákazníkom a ostatným účastníkom trhu.
(748)
Zúčastnení obchodníci pôsobili na trhu (trh [dlhopisov SSA]), ktorý sa podobne ako iné sofistikované trhy s dlhopismi za normálnych okolností vyznačuje konkurenčnými cenami a ďalšími obchodnými podmienkami. Zúčastnené banky boli etablovanými účastníkmi trhu v odvetví, ktorého cieľom je uľahčiť efektívne a konkurencieschopné vydávanie dlhového kapitálu a obchodovanie s ním.
(749)
V dôsledku toho sa dospelo k záveru, že dohody a/alebo zosúladené postupy opísané v oddiele 4.2 majú za cieľ obmedziť a/alebo skresliť hospodársku súťaž v zmysle článku 101 ods. 1 [ZFEÚ] a článku 53 ods. 1 Dohody o EHP.“
553
Crédit agricole a Credit Suisse vo svojich prvých žalobných dôvodoch vytýkajú Komisii, že nesprávne kvalifikovala sporné správanie ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
a)
Úvodné poznámky k predmetu a dôvodnosti výhrad žalobkýň
1) O výhradách spoločnosti Crédit agricole
554
Vo svojom prvom žalobnom dôvode, ktorý sa delí na dve časti, Crédit agricole tvrdí, že Komisia neposkytla dostatočné dôkazy a odôvodnenie jej účasti na obmedzení z hľadiska cieľa.
555
V prvej časti žalobného dôvodu sa Crédit agricole odvoláva na „nesprávne právne a skutkové posúdenie pri konštatovaní, že kategórie týkajúce sa výmeny informácií predstavujú obmedzenia z hľadiska cieľa, ktoré môžu byť súčasťou jediného a pokračujúceho porušenia“.
556
Na tento účel po prvé tvrdí, že výmena informácií patriaca do kategórie 3 („Výmena citlivých obchodných informácií, ktoré sa aktuálne alebo výhľadovo týkajú obchodovania a obchodných tokov na sekundárnom trhu“) nevykazovala dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby bolo možné považovať ju za „obmedzenie z hľadiska cieľa“, a po druhé, že správanie patriace do kategórie 4 („Výmena, potvrdzovanie a zosúladenie obchodných a cenových stratégií“) nepredstavovalo výmenu, potvrdzovanie a zosúladenie obchodných a cenových stratégií, ale v skutočnosti výmenu informácií, ktorá tiež nevykazovala dostatočný stupeň škodlivosti.
557
V druhej časti svojho prvého žalobného dôvodu Crédit agricole vytýka Komisii, že „nevykonala analýzu potrebnú na podporu konštatovania obmedzenia z hľadiska cieľa vo vzťahu ku ktorejkoľvek z kategórií [zisteného] koordinovaného správania“, a to kategórií 1 („Koordinácia cien ponúkaných protistranám“), 2 („Koordinácia cien oznamovaných trhu vo všeobecnosti“) a 5 („Koordinácia obchodovania“).
558
Na úvod treba uviesť, že argumentácia Crédit agricole týkajúca sa neexistencie jediného a pokračujúceho porušenia a jej neúčasti na ňom bola zamietnutá v bode 550 vyššie s výhradou dátumu začiatku tejto účasti, a preto ju v rámci tohto žalobného dôvodu netreba skúmať.
559
Ďalej treba poukázať na to, že argumentáciou zhrnutou v bodoch 555 a 557 vyššie Crédit agricole vytýka Komisii konštatovanie, že každú z piatich kategórií uvedených v odôvodnení 613 napadnutého rozhodnutia treba pokladať za „obmedzenie z hľadiska cieľa“, hoci správanie v kategóriách 3 a 4 nie je pre hospodársku súťaž dostatočne škodlivé, a pokiaľ ide o správanie v kategóriách 1, 2 a 5, Komisia nevykonala požadovanú analýzu.
560
V bode 87 vyššie však už bolo konštatované, že táto argumentácia je založená na nesprávnom výklade napadnutého rozhodnutia, a preto ju treba zamietnuť ako nedôvodnú.
561
Okrem toho v bodoch 106 a 107 vyššie bolo konštatované, že Crédit agricole v rámci svojho prvého žalobného dôvodu konkrétne, presne a podložene spochybnila diskusie z 18. a 31. januára, z 15. februára, z 19. a 21. marca, z 24. mája, z 3. júna a z 10. a 25. júla 2013, ako aj zo 6. augusta 2014 a z 12. marca 2015 a že v dôsledku toho sú teraz s konečnou platnosťou preukázané posúdenia Komisie týkajúce sa iných než uvedených diskusií.
562
Vzhľadom na skutočnosť, že Všeobecný súd sa nemôže obmedziť na preskúmanie tvrdení uvedených účastníkmi konania len v rámci žalobného dôvodu, časti alebo výhrady, na podporu ktorých boli formálne uvedené, ale musí ich posúdiť aj na podporu iného žalobného dôvodu, časti alebo výhrady, ak sú tieto tvrdenia relevantné aj na tento účel (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. septembra 2023, Fachverband Spielhallen a LM/Komisia, C‑831/21 P, EU:C:2023:686, body 46 až 49), však treba prvý žalobný dôvod Crédit agricole vykladať v tom zmysle, že na jednej strane Komisia neposúdila alebo nesprávne posúdila hospodársky kontext predmetného porušenia ako celok a na druhej strane Komisia nesprávne dospela k záveru, že jedenásť diskusií uvedených v bode 561 vyššie je spôsobilých podporiť záver, podľa ktorého jediné a pokračujúce porušenie konštatované touto inštitúciou malo protisúťažný cieľ.
2) O výhradách spoločnosti Credit Suisse
563
Vo svojom prvom žalobnom dôvode, ktorý sa delí na tri časti, Credit Suisse tvrdí, že „Komisia porušila článok 101 ZFEÚ a dostatočne neodôvodnila svoj záver, podľa ktorého sa banka dopustila správania, ktoré malo za cieľ obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž“.
564
V prvej časti svojho prvého žalobného dôvodu, ktorá je uplatnená primárne a pozostáva zo štyroch výhrad, Credit Suisse vytýka Komisii, že na účely posúdenia všetkých diskusií „dostatočne nezohľadnila skutkový a právny kontext trhu dlhopisov SSA a neuniesla svoje dôkazné bremeno, pokiaľ ide o to, že sporné správanie obmedzuje hospodársku súťaž z hľadiska cieľa“.
565
V druhej časti svojho prvého žalobného dôvodu, ktorá je uvedená subsidiárne a skladá sa z 24 výhrad, Credit Suisse vytýka Komisii, že „dospela k záveru… že Komunikácia týkajúca sa určovania cien obmedzuje hospodársku súťaž z hľadiska cieľa“, v podstate z dôvodu, že takáto komunikácia „by mohla byť hospodárskej súťaži prospešná“.
566
V tretej časti svojho prvého žalobného dôvodu Credit Suisse tvrdí, že Komisia pri skúmaní prosúťažných účinkov komunikácie týkajúcej sa určovania cien porušila pravidlá dokazovania a jej právo na obhajobu tým, že na predmetné správanie neuplatnila pravidlá uplatniteľné na preukázanie protisúťažného cieľa správania, ale tie, ktoré sa uplatňujú na preukázanie vedľajšej povahy obmedzenia v zmysle bodu 89 rozsudku z 11. septembra 2014, MasterCard a i./Komisia (C‑382/12 P, EU:C:2014:2201).
567
Vzhľadom na túto argumentáciu treba po prvé pripomenúť, že v odôvodnení 749 napadnutého rozhodnutia Komisia konštatovala, že predmetné správanie opísané v oddiele 4.2 tohto rozhodnutia treba kvalifikovať ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“, po tom, čo v odôvodnení 104 tohto rozhodnutia konštatovala, že jednotlivé kategórie správania, ktoré označila, sú opísané výlučne na analytické účely a že sú prepojené a často sa prekrývajú.
568
Táto kvalifikácia sa teda neuplatnila ani vo vzťahu ku každej z dotknutých kategórií, ani ku každému z predmetných správaní. Nie je preto vhodné uplatniť ju, pokiaľ ide o 25 diskusií zoskupených v rámci kategórie, ktorú Credit Suisse označila názvom „komunikácia týkajúca sa určovania cien“ a ktorých dátumy sú uvedené v prílohe C.1 k replike tejto banky.
569
Po druhé, ako vyplýva z bodu 110 vyššie, keďže v žalobe alebo replike nie sú uvedené ani stručne, výhrady osobitne zamerané na 25 diskusií, ktoré Credit Suisse zoskupila do kategórie „komunikácia týkajúca sa určovania cien“, sú neprípustné.
570
Z toho vyplýva, že druhá časť prvého žalobného dôvodu Credit Suisse založená na nesprávnej kvalifikácii komunikácie týkajúcej sa určovania cien ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ musí byť zamietnutá.
571
Treba však preskúmať tvrdenia, ktoré Credit Suisse uviedla na podporu druhej časti svojho prvého žalobného dôvodu a ktoré sa týkajú údajného prosúťažného účinku diskusií súvisiacich s určovaním cien v rámci prvej časti prvého žalobného dôvodu v rozsahu, v akom podporujú jej výhrady založené na nesprávnom posúdení, ktorého sa dopustila Komisia pri kvalifikácii sporného správania ako celku ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“, a to najmä vzhľadom na nedostatočné zohľadnenie právneho a hospodárskeho kontextu predmetného porušenia.
572
Pritom však treba zohľadniť tvrdenia, ktoré môžu spochybniť kvalifikáciu predmetného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“, hoci boli síce formálne uvedené na podporu druhej časti prvého žalobného dôvodu, ktorá bola zamietnutá, ale sú rovnako relevantné na posúdenie prvej časti tohto žalobného dôvodu (pozri analogicky rozsudok z 21. septembra 2023, Fachverband Spielhallen a LM/Komisia, C‑831/21 P, EU:C:2023:686, bod 48).
b)
O kvalifikácii sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“
1) Úvodné pripomienky
573
Treba pripomenúť, že na to, aby sa na zosúladený postup vzťahoval zásadný zákaz uvedený v článku 101 ods. 1 ZFEÚ, musí mať „za cieľ alebo následok“ citeľné vylučovanie, obmedzovanie alebo skresľovanie hospodárskej súťaže v rámci vnútorného trhu [rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, bod 62].
574
Z toho vyplýva, že toto ustanovenie, ako ho vykladá Súdny dvor, jasne rozlišuje medzi pojmom „obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa“ a pojmom „obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska následkov“, pričom každé z nich podlieha odlišnému režimu dokazovania [rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, bod 63].
575
Pokiaľ teda ide o postupy kvalifikované ako „obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa“, nie je potrebné skúmať a už vôbec nie preukázať ich účinky na hospodársku súťaž s cieľom kvalifikovať ich ako „obmedzenie hospodárskej súťaže“ v zmysle článku 101 ods. 1 ZFEÚ, keďže skúsenosť preukazuje, že takéto správanie vedie k zníženiu produkcie a zvýšeniu cien, čo vedie k zlému rozdeleniu zdrojov najmä na úkor spotrebiteľov. V súvislosti s nimi sa vyžaduje iba preukázanie toho, že sa na ne skutočne vzťahuje kvalifikácia „obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa“, pričom však jednoduché nepodložené tvrdenia nie sú na tento účel dostatočné [rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, body 64 a 65].
576
Naopak, ak nie je preukázaný protisúťažný cieľ dohody, rozhodnutia združenia podnikov alebo zosúladeného postupu, je potrebné skúmať jej následky, aby bol predložený dôkaz, že hospodárska súťaž bola skutočne značným spôsobom vylúčená, obmedzená alebo skreslená [pozri rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, bod 66 a citovanú judikatúru].
577
Z judikatúry Súdneho dvora, pripomenutej v podstate v odôvodneniach 623 až 626 napadnutého rozhodnutia, ďalej vyplýva, že pojem „obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa“ sa má vykladať reštriktívne a možno ho uplatniť len na určité zosúladené postupy medzi podnikmi, ktoré samy osebe a vzhľadom na obsah ich ustanovení odhaľujú ciele, ktoré sledujú, ako aj hospodársky a právny kontext, do ktorého patria, dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby bolo možné sa domnievať, že preskúmanie ich účinkov nie je nevyhnutné, lebo niektoré formy koordinácie medzi podnikmi možno len na základe ich povahy považovať za škodlivé pre dobré fungovanie riadnej hospodárskej súťaže. V rámci posúdenia uvedeného kontextu je potrebné zohľadniť povahu dotknutých výrobkov alebo služieb, ako aj skutočné podmienky fungovania a štruktúru relevantného trhu alebo relevantných trhov [pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, body 67 a 68 a citovanú judikatúru].
2) O stupni škodlivosti z hľadiska hospodárskej súťaže požadovanom na to, aby sa správanie kvalifikovalo ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“
578
Crédit agricole tvrdí, že judikatúra stanovuje „mimoriadne vysokú prahovú hodnotu“ na vyvodenie záveru, že výmenu informácií možno kvalifikovať ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“, čo potvrdzujú body 72 až 74 usmernení o uplatňovaní článku 101 [ZFEÚ] na dohody o horizontálnej spolupráci (Ú. v. EÚ C 11, 2011, s. 1), ako aj rozsudok z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia (T‑105/17, EU:T:2019:675, bod 184).
579
Credit Suisse tiež naznačuje, že klasifikácia správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ môže byť prijatá len vtedy, ak skúsenosti a ekonomická teória „jasne“ ukazujú, že takéto správanie je škodlivé pre hospodársku súťaž.
580
V tejto súvislosti z bodov 573 až 577 vyššie vyplýva, že na účely kvalifikácie predmetného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ Komisii prináležalo, aby preukázala, že toto správanie – či už vo forme výmeny informácií, alebo iných druhov protisúťažného správania – nevykazovalo „mimoriadne vysokú prahovú hodnotu“ škodlivosti pre hospodársku súťaž, ako tvrdí Crédit agricole, ale len dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž, ako pripomenul Súdny dvor v rozsudku z 12. januára 2023, HSBC Holdings a i./Komisia (C‑883/19 P, EU:C:2023:11, bod 106).
581
Tento záver týkajúci sa skutočnosti, že Komisia nemusí preukázať „mimoriadne vysokú prahovú hodnotu“ škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby kvalifikovala správanie ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“, nemôže byť vyvrátený bodmi 72 až 74 usmernení o uplatňovaní článku 101 [ZFEÚ] na dohody o horizontálnej spolupráci.
582
Skutočnosť, že tieto usmernenia uvádzajú, že „je menej pravdepodobné, že výmeny informácií týkajúce sa budúcich zámerov sa uskutočňuj[ú] z dôvodov v prospech hospodárskej súťaže“, by síce mohla naznačovať, že výmena informácií týkajúcich sa budúceho správania je a priori problematickejšia ako výmena informácií týkajúcich sa súčasných údajov. Tieto usmernenia však v nijakom prípade nemôžu viesť k záveru, že výmenu aktuálnych informácií nemožno považovať za „obmedzenie z hľadiska cieľa“ alebo že takáto kvalifikácia si vyžaduje vyššiu úroveň preukázania ich škodlivosti pre hospodársku súťaž, než akú stanovuje judikatúra pripomenutá v bode 580 vyššie.
583
Credit Suisse tiež nesprávne tvrdí, že skúsenosti a ekonomická teória musia „jasne“ preukázať škodlivosť pre hospodársku súťaž, a teda vo svojej podstate protisúťažnú povaha správania, ktoré Komisia označuje za „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
584
Na jednej strane bez ohľadu na bod 76 rozsudku z 2. apríla 2020, Budapest Bank a i. (C‑228/18, EU:C:2020:265), na ktorý sa táto banka odvoláva, Súdny dvor po tomto rozsudku výslovne rozhodol, že na to, aby sa správanie mohlo považovať za obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa, sa vôbec nevyžaduje, aby ten istý typ správania ako správanie, ktoré Komisia kvalifikovala v danej veci, bol už Komisiou negatívne posúdený (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. marca 2021, Xellia Pharmaceuticals a Alpharma/Komisia, C‑611/16 P, EU:C:2021:245, bod 119).
585
Na druhej strane, pokiaľ ide o tvrdenie založené na ekonomickej teórii, treba konštatovať, že Credit Suisse nepredkladá nijaký dôkaz na podporu tohto tvrdenia ani nevymedzuje jeho presný rozsah. Okrem toho vo svojej replike uviedla, že netvrdí, že tvrdenia uvedené v ekonomickej náuke sú rozhodujúce pri preukázaní protisúťažného cieľa správania, ani sa neusiluje uložiť Komisii povinnosť získať ekonomickú literatúru, na základe ktorej by bolo možné dospieť k záveru, že určité správanie obmedzuje hospodársku súťaž z hľadiska cieľa.
586
Okrem toho z judikatúry nijako nevyplýva, že ako tvrdí Crédit agricole, dostatočný stupeň škodlivosti správania pre hospodársku súťaž na to, aby ho bolo možné považovať za „obmedzenie z hľadiska cieľa“, by sa mal posudzovať individuálne a samostatne pre každý podnik, ktorý sa na tomto správaní podieľa.
587
Naopak, toto posúdenie, ktoré určuje režim dokazovania uplatniteľný na predmetné správanie ako celok [pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. januára 2020, Generics (UK) a i., C‑307/18, EU:C:2020:52, bod 63], sa musí uskutočniť s prihliadnutím na objektívne charakteristiky tohto správania a bez ohľadu na osobitnú situáciu každého podniku, ktorý sa na ňom podieľal.
588
Ako teda Crédit agricole uznala na pojednávaní, malá úloha, ktorú zohráva podnik v rámci kartelu, nemôže ovplyvniť kvalifikáciu tohto kartelu ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ vo vzťahu ku všetkým podnikom, ktoré sa na ňom zúčastnili.
589
Z tých istých dôvodov sa Crédit agricole nemôže na účely spochybnenia kvalifikácie sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ užitočne odvolávať na skutočnosť, že sa nezúčastnila na niektorých diskusiách, akými sú diskusie z 18. alebo 31. januára 2013, ani na skutočnosť, že Komisia vo vzťahu k nej uviedla len jeden príklad diskusií patriacich do kategórie 1.
3) O posúdení sporného správania Komisiou
590
Ako vyplýva z bodov 554 až 557 a 563 až 566 vyššie, Crédit agricole a Credit Suisse Komisii v podstate vytýkajú, že nesprávne posúdila hospodársky kontext predmetného správania, jeho škodlivosť pre hospodársku súťaž, ako aj v podstate jeho „dôvodnosť“.
i) O výhradách týkajúcich sa posúdenia hospodárskeho kontextu sporného správania Komisiou
591
V rámci svojich výhrad založených na nesprávnej kvalifikácii sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ Crédit agricole a Credit Suisse spoločne alebo samostatne vytýkajú Komisii ako nedostatok odôvodnenia, tak aj nesprávne odôvodnenie napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o zohľadnenie hospodárskeho kontextu predmetného porušenia.
– O výhrade spoločnosti Crédit agricole založenej na tom, že nebolo vykonané posúdenie hospodárskeho kontextu sporného porušenia
592
V druhej časti svojho prvého žalobného dôvodu Crédit agricole vytýka Komisii najmä to, že „nevykonala analýzu potrebnú na podporu konštatovania porušenia z hľadiska cieľa“.
593
Táto argumentácia, ktorú treba chápať v tom zmysle, že je založená na tom, že Komisia porušila svoju povinnosť odôvodnenia, pokiaľ ide o hospodársky kontext predmetného porušenia, nie je dôvodná.
594
Z odôvodnení 3 až 65 napadnutého rozhodnutia totiž vyplýva, že Komisia si dala záležať na tom, aby podrobne opísala predmetné produkty, aktérov a fungovanie sekundárneho trhu s dlhopismi SSA, ako aj obchodné praktiky na tomto trhu. Konkrétne v odôvodnení 19 tohto rozhodnutia vysvetlila osobitnú úlohu tvorcov trhu, ktorých funkcie pripomenula.
595
Okrem toho Komisia v odpovedi na tvrdenia dotknutých bánk počas správneho konania v odôvodneniach 690 až 734 napadnutého rozhodnutia uviedla dôvody, pre ktoré ani funkcia tvorcu trhu, ktorú tieto banky plnili na dobrovoľnom základe, ani užitočnosť zisťovania cien (price discovery) nespochybňuje jej posúdenie protisúťažného cieľa predmetného správania.
596
V tejto súvislosti Komisia v odôvodneniach 690 až 703 napadnutého rozhodnutia uviedla, že dotknuté banky mali dôležitú funkciu tvorcov trhu, čo odôvodňuje, že im nevytýka diskusie zamerané výlučne na dojednávanie a vykonávanie dvojstranných transakcií a na vyrovnávanie rizík na obchodnom trhu, ako uviedla v odôvodnení 662 tohto rozhodnutia (pozri analogicky rozsudok z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia, T‑105/17, EU:T:2019:675, bod 152).
597
Komisia však odôvodnene odmietla tvrdenia založené na výkone tejto funkcie tvorcu trhu, pričom v odôvodnení 695 napadnutého rozhodnutia uviedla, že je zrejmé, že úlohou dotknutých bánk ako obchodníkov nebolo len „podporovať likviditu s cieľom podporiť svojich klientov, ktorí chcú obchodovať s dlhopismi SSA“, ako tvrdili žalobkyne počas správneho konania. Rovnako odôvodnene uviedla, že predmetné diskusie prekračovali rámec legitímneho úsilia o získanie likvidity na účely zmierňovania rizika, najmä v rozsahu, v akom viedli k tomu, že sa obchodníci navzájom dohadovali bez vedomia svojich klientov, čo obmedzilo možnosti klientov využívať ceny definované autonómnym a konkurenčným spôsobom. Rovnako obchodníci spolupracovali tým, že si navzájom vymieňali poznatky o požiadavkách svojich klientov, aby s nimi uskutočňovali transakcie, ktoré zodpovedali ich spoločným záujmom (odôvodnenie 703 napadnutého rozhodnutia).
598
V odôvodneniach 704 až 713 napadnutého rozhodnutia Komisia tiež vysvetlila dôvody, pre ktoré je potrebné zamietnuť tvrdenia založené na potrebe zisťovania cien vyplývajúcej z asymetrie informácií v prospech určitých investorov a v neprospech dotknutých bánk. V odôvodnení 709 napadnutého rozhodnutia tak uviedla, že obchodníci s dlhopismi SSA sa špecializujú na určitú triedu cenných papierov a možno očakávať, že budú dobre informovaní o relevantných externých udalostiach. V odôvodnení 710 tohto rozhodnutia tiež uviedla, že dotknutí obchodníci sa neobmedzovali na výmenu informácií s cieľom odradiť „informovaných“ zákazníkov (smart money clients), ale že si vymieňali citlivé obchodné informácie o všetkých typoch zákazníkov. Okrem toho Komisia vysvetlila dôvody, pre ktoré odmietla prijať tvrdenie založené na prosúťažných účinkoch sporných výmen informácií (odôvodnenie 713 napadnutého rozhodnutia).
599
Napokon v odôvodneniach 714 až 719 napadnutého rozhodnutia Komisia odmietla tvrdenie spoločnosti Crédit agricole, podľa ktorého boli vymieňané údaje verejné alebo rýchlo zastarávali, pričom zdôraznila najmä užitočnosť informácií týkajúcich sa nedávnych transakcií na posúdenie tendencií trhu a budúcich obchodných príležitostí.
600
Vzhľadom na vyššie uvedené Crédit agricole nemôže platne tvrdiť, že Komisia si nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia, pokiaľ ide o opis hospodárskeho kontextu predmetného porušenia.
601
Druhú časť jej prvého žalobného dôvodu preto treba zamietnuť ako nedôvodnú.
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na nesprávnom posúdení hospodárskeho kontextu sporného porušenia
602
V rámci prvej časti svojich prvých žalobných dôvodov Crédit agricole a Credit Suisse po prvé vytýkajú Komisii, že dostatočne nezohľadnila charakteristiky trhu s dlhopismi SSA. Komisia najmä nepreskúmala oligopolnú povahu alebo, naopak, atomistickú štruktúru tohto trhu, hoci koncentrácia dotknutého trhu je relevantným faktorom na posúdenie škodlivosti výmeny informácií z hľadiska hospodárskej súťaže.
603
Po druhé Komisia nesprávne posúdila fungovanie sekundárneho trhu s dlhopismi SSA v podstate v rozsahu, v akom náležite nezohľadnila funkciu tvorcu trhu vykonávanú dotknutými bankami, čo ju viedlo k nesprávnemu záveru, že niektoré z predmetných správaní možno považovať za potvrdzujúce protisúťažný cieľ sporného jediného a pokračujúceho porušenia.
604
Komisia tak správne nezohľadnila skutočnosť, že poskytovanie spotových služieb tvorcami trhu zahŕňa vzájomné obchodovanie a nepretržité a dôkladné skúmanie cien („farba trhu“) a zdrojov likvidity, ale aj skutočnosť, že medzi nimi existuje určitý stupeň spolupráce a pravidelný tok citlivých obchodných informácií. V tejto súvislosti Crédit agricole tvrdí, že „obchodní[ci] mus[ia] pochopiť, ako sa ceny vyvíjali v minulosti, aby vedel[i], čo m[ajú] urobiť na získanie zákaziek“.
605
Po tretie podľa spoločnosti Credit Suisse si Komisia nesplnila svoju povinnosť preukázať, že osobitné okolnosti nemohli vyvolať pochybnosti o predpokladanej škodlivosti dotknutej dohody, ako požaduje bod 48 návrhov, ktoré predniesol generálny advokát Bobek vo veci Budapest Bank a i. (C‑228/18, EU:C:2019:678).
606
Pokiaľ ide po prvé o výhradu založenú na nedostatočnom zohľadnení vlastností trhu s dlhopismi SSA, Komisia tvrdí, že Súdny dvor už mal príležitosť konštatovať, že v prípade dohôd, ktoré predstavujú obzvlášť závažné porušenia hospodárskej súťaže, sa analýza hospodárskeho a právneho kontextu, do ktorého tento postup patrí, môže obmedziť na to, čo je striktne nevyhnutné na vyvodenie záveru o existencii obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa (pozri rozsudok z 27. apríla 2017, FSL a i./Komisia, C‑469/15 P, EU:C:2017:308, bod 107 a citovanú judikatúru).
607
Zohľadnenie všetkých skutočností uvedených v bode 577 vyššie však musí v každom prípade odhaliť presné dôvody, pre ktoré predmetné správanie vykazuje dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž a na základe ktorých sa možno domnievať, že jeho cieľom je vylúčenie, obmedzenie alebo skreslenie hospodárskej súťaže (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. septembra 2014, CB/Komisia, C‑67/13 P, EU:C:2014:2204, bod 69, a z 21. decembra 2023, European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, bod 168).
608
Okrem toho v kontexte, akým je kontext trhu s dlhopismi SSA, sa Komisia nemôže odvolávať na judikatúru pripomenutú v bode 606 vyššie.
609
Dôvodom je najmä skutočnosť, že na zložitom trhu, akým je trh v prejednávanej veci, ktorý sa vyznačuje neustálym a významným tokom informácií medzi rôznymi zúčastnenými subjektmi, si určenie dostatočného stupňa škodlivosti predmetného správania vyžaduje podrobnú analýzu diskusií medzi obchodníkmi dotknutých bánk. V tejto súvislosti samotná Komisia v odôvodneniach 46 a 662 napadnutého rozhodnutia uznala, že niektoré diskusie – plniace spoločenské účely alebo zamerané na preskúmanie možnosti dvojstranných transakcií alebo na výmenu informácií o farbe trhu, ktorá už bola všetkým známa – nie sú predmetom tohto rozhodnutia.
610
Treba však konštatovať, že ako je uvedené v bodoch 594 až 599 vyššie, Komisia zohľadnila okrem iného povahu predmetných produktov a funkcie vykonávané dotknutými bankami.
611
Na rozdiel od toho, čo tvrdí Credit Suisse, sa teda Komisia neobmedzila na to, že s odvolaním sa na výmenu informácií o iných trhoch alebo o finančných trhoch iných ako trhy s dlhopismi SSA predpokladala, že predmetné správanie značne znížilo bežnú neistotu trhu s dlhopismi SSA v prospech dotknutých bánk a na úkor ostatných účastníkov trhu.
612
Hoci je pravda, že Komisia v napadnutom rozhodnutí výslovne nezohľadnila koncentráciu trhu s dlhopismi SSA, nemožno jej takéto opomenutie platne vytýkať.
613
Okrem toho, že žalobkyne neuviedli, že v rámci správneho konania namietali potrebu zohľadniť túto skutočnosť na účely kvalifikácie sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“, sa totiž výhrady založené na tomto nevykonaní analýzy koncentrácie trhu s dlhopismi SSA v podstate zakladajú na všeobecných odkazoch na predchádzajúcu judikatúru, a preto nezdôrazňujú význam takejto analýzy v prejednávanej veci.
614
Žalobkyne teda nepreukázali, do akej miery by táto analýza bola relevantná pre správanie, ktoré im bolo vytýkané, a to koordináciu cien, rozdelenie trhu alebo zákazníkov alebo výmenu citlivých obchodných informácií.
615
Pokiaľ ide o posledné uvedené správanie, treba tiež uviesť, že aj keď Súdny dvor mohol spočiatku zohľadniť oligopolnú povahu trhu, na ktorom sa uskutočňovala výmena citlivých obchodných informácií (pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. mája 1998, Deere/Komisia, C‑7/95 P, EU:C:1998:256, body 75 a 88 až 90), predovšetkým z rozsudku z 19. marca 2015, Dole Food a Dole Fresh Fruit Europe/Komisia (C‑286/13 P, EU:C:2015:184), vyplýva, že súd Únie mohol uznať protisúťažný cieľ takýchto výmen informácií bez toho, aby zohľadnil oligopolnú povahu produktového trhu, na ktorom sa uskutočnili [pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. septembra 2021, Nichicon Corporation/Komisia, T‑342/18, EU:T:2021:635, body 105 až 112 (neuverejnené)], dokonca aj bez takej koncentrácie trhu (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. marca 2013, Dole Food a Dole Germany/Komisia, T‑588/08, EU:T:2013:130, bod 334).
616
Po druhé, pokiaľ ide o výhradu založenú na nesprávnom posúdení fungovania trhu s dlhopismi SSA, na jednej strane treba uviesť, že tvrdenia predložené spoločnosťami Crédit agricole a Credit Suisse nespochybňujú konštatovania Komisie uvedené v odôvodneniach 19 a 690 až 697 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorých dotknuté banky vykonávali funkciu tvorcov trhu na dobrovoľnom základe, pričom neboli viazané povinnosťami vlastnými určeným tvorcom trhu, a že ich úlohou nebolo len podporovať likviditu na podporu ich klientov, ktorí chceli obchodovať s dlhopismi SSA.
617
Zo šiestich diskusií, na ktoré sa odvoláva Komisia na podporu týchto konštatovaní (odôvodnenia 693 a 696 napadnutého rozhodnutia) a ktoré žalobkyne nespochybňujú, totiž vyplýva, že hoci tieto banky skutočne vykonávali funkciu tvorcov trhu, ich obchodná činnosť sa neobmedzovala len na túto funkciu a jej cieľom bolo tiež maximalizovať ich zisky.
618
Na druhej strane napriek tomu, že dotknuté banky nevykonávajú funkciu tvorcov trhu oficiálne, Komisia v napadnutom rozhodnutí výkon tejto funkcie zohľadnila.
619
Komisia tak rozlišovala medzi obchodnými činnosťami medzi tvorcami trhu a koncovými investormi (end‑investors) a obchodnými činnosťami medzi tvorcami trhu najmä na účely získavania likvidity (liquidity sourcing).
620
V tomto zmysle v odôvodneniach 42 a 43 napadnutého rozhodnutia uviedla, že prejednávaná vec sa netýka diskusií medzi dotknutými subjektmi v rámci bežného výkonu ich činnosti, ktoré sa týkajú otázok, akou je poskytovanie potrebných informácií, a ktorých cieľom je preskúmať možnosti transakcií medzi nimi ako potenciálnymi protistranami alebo potenciálnymi zákazníkmi, alebo komentárov týkajúcich sa farby trhu, čo potvrdila v odôvodneniach 661 až 663 a 699 napadnutého rozhodnutia, pričom zdôraznila, že nespochybňuje informácie vymieňané v rámci zmluvných rokovaní medzi obchodníkmi dotknutých bánk.
621
Komisia sa preto najmä v odôvodneniach 649 a 650 napadnutého rozhodnutia oprávnene domnievala, že Crédit agricole a Credit Suisse sa nemôžu užitočne odvolávať na svoju úlohu tvorcov trhu, keďže ich správanie prekračuje rámec toho, čo sa od tvorcov trhu bežne očakáva.
622
Pokiaľ ide po tretie o výhradu založenú na bode 48 návrhov, ktoré predniesol generálny advokát Bobek vo veci Budapest Bank a i. (C‑228/18, EU:C:2019:678), treba konštatovať, že ako vyplýva najmä z bodov 616 až 621 vyššie, Komisia správne a v každom prípade zamietla tvrdenia žalobkýň založené na osobitných okolnostiach špecifických pre trh s dlhopismi SSA a najmä pre funkciu tvorcov trhu, ktorú plnili dotknuté banky.
623
V dôsledku toho treba tvrdenia Crédit agricole a Credit Suisse založené na nesprávnom posúdení trhu s dlhopismi SSA – a najmä ich funkcie tvorcov trhu – zamietnuť ako nedôvodné.
624
Napriek tomu, že Komisia v napadnutom rozhodnutí nekonštatovala toľko porušení, koľko je kategórií uvedených v odôvodneniach 103 a 613 napadnutého rozhodnutia (body 87, 364 a 445 vyššie), však týmto záverom nie je dotknutá skutočnosť, že Komisia mohla v súvislosti s každým druhom predmetného správania alebo dokonca s každou spornou diskusiou vykonať nesprávne posúdenie otázky, či sú dostatočne škodlivé pre hospodársku súťaž na to, aby prispeli ku kvalifikácii sporného správania ako celku ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“, čo je potrebné preskúmať nižšie.
ii) O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na nedostatočnej škodlivosti predmetného správania pre hospodársku súťaž
625
Crédit agricole a Credit Suisse v rámci svojich výhrad založených na nesprávnej kvalifikácii sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ vytýkajú Komisii, že sa dopustila nesprávneho posúdenia, keď konštatovala, že toto správanie je dostatočne škodlivé pre hospodársku súťaž na to, aby bolo kvalifikované ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
626
Podľa spoločnosti Crédit agricole sa výmeny informácií zaradených do kategórií 3 a 4 netýkajú budúcich cien alebo výhľadových informácií, ale minulých cien, potenciálnych transakcií alebo obáv nesúvisiacich s cenami, ktoré sa týkajú konkrétnych zákazníkov. Okrem toho nie sú súčasťou systematických výmen informácií. Takéto výmeny informácií – akými sú výmeny z 19. marca, 24. mája a 25. júla 2013, zaradené do kategórie 3, a výmeny z 19. marca a 3. júna 2013, ako aj zo 6. augusta 2014, zaradené do kategórie 4 – teda nemožno zohľadniť na účely kvalifikácie sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“, keďže „existuje zjavne prijateľný alternatívny výklad tohto správania k výkladu Komisie“. Okrem toho skutočnosť uvedená Komisiou, že predmetné výmeny informácií vedú k asymetrii informácií v prospech dotknutých bánk, je irelevantná, keďže trh s dlhopismi SSA je už zo svojej povahy postihnutý asymetriou informácií. Komisia napokon nepreskúmala, či výmeny informácií umožnili znížiť alebo odstrániť mieru neistoty, pokiaľ ide o fungovanie trhu s dlhopismi SSA.
627
Ani správanie zaradené do kategórií 1, 2 a 5 nemožno považovať za dostatočne škodlivé pre hospodársku súťaž na to, aby bolo možné ho zohľadniť na účely kvalifikácie sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“, keďže diskusie z 18. a 31. januára, z 15. februára, z 21. marca a z 10. júla 2013, ako aj z 12. marca 2015 neodhaľujú koordináciu medzi dotknutými bankami.
628
Podľa spoločnosti Credit Suisse tvorcom trhu nemožno vytýkať, že „zabijú cenu“ zobrazenú na obrazovke makléra, aby mohli vykonávať transakcie priamo medzi sebou, ako počas diskusií z 28. septembra 2010 a z 10. januára 2013. Ako vyplýva z bodu 178 rozsudku z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia (T‑105/17, EU:T:2019:675), tvorcom trhu nie je možné vytýkať ani výmenu informácií o ich portfóliových pozíciách (dlhých alebo krátkych), keďže to uľahčuje hľadanie obchodných príležitostí medzi obchodníkmi.
629
Na úvod treba pripomenúť, že Všeobecný súd už v bodoch 185 až 310 vyššie konštatoval, že Komisia správne konštatovala, že toto správanie malo protisúťažnú povahu.
630
V dôsledku toho v rámci preskúmania výhrad žalobkýň uvedených v bodoch 626 až 628 vyššie je potrebné posúdiť len to, či toto správanie vykazuje dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby ho bolo možné ako celok kvalifikovať ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
631
Na tento účel treba po prvé pripomenúť, že Komisia vytýkala dotknutým bankám jediné a pokračujúce porušenie pozostávajúce z viac ako 200 diskusií uvedených v prílohe 1 oznámenia o výhradách, na ktoré odkazuje poznámka pod čiarou 118 napadnutého rozhodnutia, z ktorých viac ako 120 je analyzovaných v texte tohto rozhodnutia a z ktorých v rámci prvého žalobného dôvodu Crédit agricole riadne spochybnila len jedenásť (pozri body 100 až 107 a 625 a 627 vyššie) a Credit Suisse tri (pozri body 108 až 113 a 628 vyššie).
632
Po druhé Komisia kvalifikovala tieto diskusie ako celok ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“, pričom však túto kvalifikáciu nepoužila ani pre každú z týchto diskusií, ani pre každú z piatich kategórií, do ktorých boli zaradené.
633
V odôvodneniach 614 až 616 napadnutého rozhodnutia však Komisia na ilustráciu uviedla, že diskusie zaradené do kategórií 1 a 2 odhaľujú „koordináciu cien“ medzi dotknutými bankami, že diskusie zaradené do kategórií 3 a 4 odhaľujú „zverejňovanie citlivých informácií z vlastnej iniciatívy obchodníkov alebo na požiadanie, aby ich ostatní obchodníci mohli použiť ako informácie o obchodnej aktivite, ako aj o obchodných a cenových stratégiách“, a že diskusie zaradené do kategórie 5 odhaľujú „koordináciu obchodovania“.
634
Z toho vyplýva, že je potrebné overiť, či výhrady Crédit agricole a Credit Suisse, preskúmané v spojení so štrnástimi diskusiami, voči ktorým oprávnene namietajú, môžu spochybniť kvalifikáciu ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ zo strany Komisie, ktorá je už podložená posúdeniami týkajúcimi sa viac ako 120 diskusií, ktoré neboli spochybnené alebo neboli riadne spochybnené týmito bankami a ktoré v dôsledku toho treba považovať za s konečnou platnosťou preukázané rovnako ako závery, ktoré z nich vyvodila Komisia.
635
Na úvod je potrebné zdôrazniť, ako je uvedené v bode 186 vyššie, že ak sa Komisia v rámci preukázania porušenia článku 101 ZFEÚ opiera o listinné dôkazy, prináleží dotknutým podnikom, aby nielen predložili prijateľnú alternatívu k tvrdeniu Komisie, ale aby namietali nedostatočnosť dôkazov uvedených v napadnutom rozhodnutí na preukázanie existencie porušenia.
636
Pokiaľ ide po prvé o správanie spočívajúce v koordinácii cien – či už sa uskutočňuje vo vzťahu ku konkrétnym protistranám, alebo vo vzťahu k trhu vo všeobecnosti –, ako aj správanie spočívajúce v koordinácii obchodovania, z ustálenej judikatúry vyplýva, že vykazuje dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby sa dalo konštatovať, že už zo svojej povahy je škodlivé pre riadne fungovanie bežnej hospodárskej súťaže.
637
Prvé správanie uvedené v predchádzajúcom bode predstavuje horizontálne určovanie cien medzi konkurentmi, ktoré možno považovať za natoľko spôsobilé mať negatívne účinky predovšetkým na cenu, množstvo alebo kvalitu výrobkov a služieb, že na účely uplatnenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ sa preukázanie ich konkrétnych účinkov na trhu môže považovať za nepotrebné (pozri rozsudok z 2. apríla 2020, Budapest Bank a i., C‑228/18, EU:C:2020:265, bod 36 a citovanú judikatúru).
638
Ako Komisia správne uviedla v odôvodneniach 645, 648 a 653 napadnutého rozhodnutia, dotknuté banky sa tak dohodli na cenách, ktoré každá z nich ponúkne klientovi, a to buď stanovením rovnakých cien pre tohto klienta, alebo tým, že sa dohodli, že jedna z nich bude ponúkať konkurencieschopnejšiu cenu ako druhá. Diskutovali tiež a spoločne formulovali svoje ceny za dlhopisy, ktoré predkladali na trhu prostredníctvom svojich obchodných oddelení alebo maklérov, čo malo formu ponúk na predaj alebo na nákup maklérom za koordinované ceny, prípadne formu zasielania zoznamov záujmov alebo porovnávacích zoznamov („comps lists“), t. j. zoznamov vypracovaných obchodníkom v rámci novej emisie dlhopisov, v ktorých sú uvedené ceny podobných dlhopisov s porovnateľnými vlastnosťami (splatnosť, výnos) ako pri novej emisii (odôvodnenie 54 napadnutého rozhodnutia), príslušným obchodným oddeleniam s koordinovanými cenami.
639
Druhé správanie uvedené v bode 636 vyššie spočíva v rozdelení trhu alebo zákazníkov, ktoré má samo osebe cieľ obmedzujúci hospodársku súťaž (rozsudok z 19. decembra 2013, Siemens a i./Komisia, C‑239/11 P, C‑489/11 P a C‑498/11 P, neuverejnený, EU:C:2013:866, bod 218), ako v podstate uviedla Komisia v odôvodneniach 646 a 681 napadnutého rozhodnutia.
640
Takéto správanie viedlo dotknuté banky k tomu, že sa zdržali ponúk na nákup alebo predaj, stiahli (kill) z trhu ponuky na nákup alebo predaj, keď hrozilo, že si navzájom budú konkurovať alebo sa stretávať, prípadne si rozdelili transakcie a spojili alebo obmedzili svoje príslušné pozície, aby uspokojili dopyt konkrétneho klienta (ktorý si navzájom zverejnili), čo najmä obmedzilo vyjednávaciu silu klientov týchto bánk, ako v podstate zdôraznila Komisia v odôvodnení 703 napadnutého rozhodnutia.
641
Okrem toho Crédit agricole a Credit Suisse nemôžu platne tvrdiť, že diskusie z 28. septembra 2010, z 10., 18. a 31. januára, z 15. februára, z 21. marca a z 10. júla 2013, ako aj z 12. marca 2015 boli nesprávne zohľadnené na účely kvalifikácie sporného správania ako celku ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
642
Čo sa týka diskusií z 18. a 31. januára 2013, v bodoch 188 až 200 už bolo uvedené, že Komisia sa nedopustila nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o protisúťažnú povahu týchto výmen informácií. Okrem toho tvrdenia Crédit agricole sa v podstate netýkajú posúdenia osobitnej škodlivosti dotknutého správania pre hospodársku súťaž.
643
Čo sa týka diskusií z 28. septembra 2010, ako aj z 10. januára 2013, a ako vyplýva z bodov 269 až 278 a 287 až 295 vyššie, odhaľujú prinajmenšom koordináciu obchodných transakcií obchodníkov Credit Suisse a Deutsche Bank – v tom zmysle, že jeden z nich ponúkol druhému stiahnutie ceny zobrazenej na obrazovke makléra, hoci maklér rokoval s treťou osobou –, pričom tieto banky nie sú schopné preukázať, že dôkazy o protisúťažnej povahe týchto diskusií predložené Komisiou sú nepostačujúce.
644
Čo sa týka diskusie z 15. februára 2013 a ako vyplýva z bodov 201 až 208 vyššie, odhaľuje prinajmenšom koordináciu cien, prostredníctvom ktorej Crédit agricole a Deutsche Bank spoločne diskutovali a formulovali svoje ceny za dlhopisy, ktoré predkladali jednému klientovi, a to bez ohľadu na skutočnosť, že diskusia, ktorú Crédit agricole považuje za podobnú, nebola vytýkaná tretej banke.
645
Čo sa týka diskusie z 21. marca 2013 a ako vyplýva z bodov 217 až 227 vyššie, určite ju nemožno považovať za odrážajúcu koordináciu cien. Treba však konštatovať, že Crédit agricole nenamieta a už vôbec nepreukazuje, že výmena informácií, ktorá sa uskutočnila v rámci tejto diskusie, bola nesprávne pokladaná za výmenu citlivých obchodných informácií, ktorá vykazuje dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby prispela ku kvalifikácii predmetného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“ (pozri analogicky rozsudok z 12. januára 2023, HSBC Holdings a i./Komisia, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, bod 151).
646
Čo sa týka diskusie z 10. júla 2013 a ako vyplýva z bodov 236 až 243 vyššie, odhaľuje prinajmenšom koordináciu cien, ako aj koordináciu obchodných aktivít Crédit agricole a Deutsche Bank, čo viedlo obchodníka prvej banky k tomu, aby obchodníkovi druhej banky oznámil, že sa chystá predložiť ponuku za rovnakú cenu, akú mu tento obchodník predtým oznámil.
647
Nakoniec čo sa týka diskusie z 12. marca 2015 a ako vyplýva z bodov 257 až 267 vyššie, odhaľuje prinajmenšom správanie spočívajúce v rozdelení trhu, keďže obchodník Crédit agricole nepredložil ponuku klientovi, ktorý ho kontaktoval a ktorý tiež kontaktoval obchodníka Credit Suisse. Okrem toho toto konštatovanie nemôže byť spochybnené tvrdením Crédit agricole, podľa ktorého táto diskusia iniciovaná obchodníkom Credit Suisse bola „pravdepodobne motivovaná skutočnosťou, že ten istý klient už predtým požiadal obchodníka [Crédit agricole] o cenu dlhopisov“, ako vyplýva z judikatúry pripomenutej v bode 186 vyššie.
648
Po druhé, pokiaľ ide o predmetné výmeny informácií, treba po prvé konštatovať, že sa týkajú informácií, ktoré na jednej strane nie sú verejne dostupné a na druhej strane sú citlivé z obchodného hľadiska na rozdiel od toho, čo Crédit agricole tvrdí ad hoc a nepodložene.
649
Skutočnosť, že tieto informácie neboli verejne dostupné, Komisia z právneho hľadiska dostatočne preukázala v odôvodneniach 714 až 719 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorých len niektoré z týchto informácií mohli byť čiastočne identifikovateľné (rozpoznateľné) prostredníctvom obrazoviek obchodníkov alebo maklérskych platforiem, ale v každom prípade neumožňovali určiť totožnosť konečných protistrán.
650
Podľa Crédit agricole obchodníci „neustále a dôkladne skúmajú ceny a zdroje likvidity, aby vedeli, kde môžu nakupovať a predávať dlhopisy a za akú cenu“, čo odôvodňuje príslušné výmeny informácií. Na jednej strane však, ako správne uviedla Komisia v odôvodneniach 43 a 663 napadnutého rozhodnutia, informácie, ktoré si účastníci vymieňali a ktoré sa týkali aktuálne ponúkaných alebo plánovaných cien, ďaleko prekračujú rámec toho, čo bolo nevyhnutné na účely zisťovania cien s cieľom dojednávať dvojstranné transakcie, a na druhej strane, ak by boli vymieňané informácie skutočne verejne dostupné, ich výmena by bola zbytočná.
651
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o diskusiu z 10. júla 2013, na ktorú sa odvoláva Crédit agricole, je potrebné konštatovať, že táto banka nepredložila nijaký dôkaz – okrem jednoduchého tvrdenia –, ktorý by mohol vyvrátiť konštatovanie, že informácie vymieňané počas tejto diskusie – v ktorej obchodník Crédit agricole oznámil obchodníkovi Deutsche Bank, že sa chystá predložiť ponuku na dlhopis za rovnakú cenu, ako je cena, ktorú mu tento obchodník predtým oznámil – neboli verejné.
652
Komisia z právneho hľadiska dostatočne preukázala aj citlivú obchodnú povahu vymieňaných informácií, pokiaľ ide o informácie týkajúce sa súčasných a budúcich, ako aj nedávnych obchodných transakcií. V tejto súvislosti Komisia najmä v odôvodneniach 658 a 663 napadnutého rozhodnutia uviedla, že vymieňané informácie sa týkali činností klientov pôsobiacich na trhu v daný deň, ich obchodných záujmov a preferencií vyjadrených každej z dotknutých bánk vrátane dlhopisov, ktoré klient môže mať v držbe alebo o ktoré sa usiluje, a ich veľkosti (objemu), otázky, či je pravdepodobné, že zákazník bude pokračovať v nákupe alebo predaji, a cenových úrovní, za ktoré chcel uskutočniť alebo uskutočnil nedávne transakcie.
653
Pokiaľ ide o informácie týkajúce sa nedávneho obchodovania, Komisia v odôvodnení 716 napadnutého rozhodnutia tiež uviedla, že môžu byť užitočné na posúdenie trendov trhu a budúcich obchodných príležitostí, keďže znalosť minulých výsledkov je pre obchodníkov veľmi dôležitou informáciou, a to tak na účely monitorovania, ako aj na účely budúcich kontraktov, pričom poukázala na bod 127 (neuverejnený) rozsudku z 12. júla 2019, Sony a Sony Electronics/Komisia (T‑762/15, EU:T:2019:515).
654
Hoci vzhľadom na osobitnú povahu odvetvia dlhopisov SSA odkaz na vec patriacu do oblasti, ktorá s ním vôbec nesúvisí, nie je relevantný, nič to nemení na tom, že Komisia v napadnutom rozhodnutí, najmä v odôvodnení 659 tohto rozhodnutia, v plnom rozsahu preukázala, že informácie týkajúce sa nedávnych obchodov majú citlivú obchodnú povahu, na rozdiel od toho, čo tvrdí Crédit agricole.
655
Túto citlivú obchodnú povahu navyše potvrdzuje tak správa Compass Lexecon z 29. marca 2019 nazvaná „The Economic Context of Price Discussions and the Exchange of ‚Sensitive Commercial Information‘ between Market Makers in SSA Bonds“ (Ekonomický kontext diskusií o cenách a výmena „citlivých obchodných informácií“ medzi tvorcami trhu s dlhopismi SSA; ďalej len „prvá správa Compass Lexecon“), ktorú predložila Credit Suisse a na ktorú odkazuje odôvodnenie 705 napadnutého rozhodnutia, ako aj Crédit agricole vo svojich písomnostiach. V tejto súvislosti posledná uvedená banka výslovne uvádza, že „na to, aby bol obchodník konkurencieschopný, musí… pochopiť, ako sa ceny vyvíjali v minulosti, aby vedel, čo má urobiť na získanie zákaziek“.
656
V tejto súvislosti sa Credit Suisse nemôže užitočne odvolávať na body 185 až 191 rozsudku z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia (T‑105/17, EU:T:2019:675), ktorými Všeobecný súd odmietol kvalifikovať diskusiu medzi dvoma obchodníkmi pôsobiacimi na trhu s eurovými úrokovými derivátmi, ktorá sa týkala obchodných pozícií, ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
657
Z týchto bodov totiž jasne vyplýva, že dôvodom, pre ktorý Všeobecný súd odmietol uznať protisúťažný cieľ diskusie týkajúcej sa obchodných pozícií, nie je to, že takáto diskusia v zásade nevykazuje dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby mohla byť kvalifikovaná ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“, ale to, že v uvedenej veci Komisia z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala, že táto diskusia poskytla obchodníkom informačnú výhodu, ktorá im mohla umožniť zodpovedajúcim spôsobom upraviť svoje obchodné stratégie.
658
V prejednávanej veci však z bodov 653 až 655 vyššie vyplýva, že Komisia v napadnutom rozhodnutí predložila taký dôkaz.
659
Okrem toho treba uviesť, že v odôvodnení 665 napadnutého rozhodnutia Komisia rozlišovala medzi výmenami informácií týkajúcich sa nedávnych obchodných transakcií a výmenami informácií „nižšej hodnoty“, ktoré sa týkali starších informácií.
660
Po druhé Crédit agricole ani Credit Suisse nespochybňuje, že sporné výmeny informácií sa uskutočňovali medzi malým počtom subjektov na trhu s dlhopismi SSA.
661
V tejto súvislosti Credit Suisse vo svojich písomných podaniach napokon uviedla, že výhoda sporného správania pre dotknuté banky spočíva v tom, že sa uskutočňovalo v rámci „uzavretej skupiny“, čo týmto bankám umožňovalo „ponúkať si nižšie rozpätia, ako by ponúkali iným tvorcom trhu, pričom od dôveryhodnej protistrany očakávali reciprocitu“.
662
Preto ako správne uviedla Komisia najmä v odôvodneniach 658, 659, 668 až 670, 672, 680 a 740 až 742 napadnutého rozhodnutia, sporné výmeny informácií viedli k zníženiu neistoty na trhu v prospech dotknutých bánk a v dôsledku toho k asymetrii informácií, ktorá im umožnila využívať „oveľa viac informácií, než koľko by za normálnych okolností mohli získať“.
663
Z ustálenej judikatúry však vyplýva, že výmena informácií, ktorá môže v mysli dotknutých subjektov vylúčiť neistotu o tom, kedy, v akom rozsahu a akými spôsobmi dotknuté podniky prispôsobia svoje správanie na trhu, vykazuje dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby nebolo potrebné skúmať jej účinky (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. januára 2023, HSBC Holdings a i./Komisia, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, body 115 a 116 a citovanú judikatúru).
664
V tejto súvislosti z bodov 279 až 286, 209 až 216, 228 až 232, 233 až 235, 244 až 248 a 249 až 256 vyššie vyplýva, že také diskusie, akými sú diskusie z 8. februára 2012, z 19. marca, z 24. mája, z 3. júna a z 25. júla 2013, ako aj zo 6. augusta 2014 vykazujú tieto vlastnosti.
665
Navyše Súdny dvor rozhodol, že výmenu informácií, ktorá môže vylúčiť neistotu v mysli dotknutých osôb, pokiaľ ide o dátum, rozsah a spôsoby prispôsobenia správania na trhu, ktoré dotknuté podniky budú uskutočňovať, treba považovať za dostatočne škodlivú pre hospodársku súťaž bez ohľadu na priame účinky na ceny, ktoré platia koneční spotrebitelia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. januára 2023, HSBC Holdings a i./Komisia, C‑883/19 P, EU:C:2023:11, body 203 a 204).
666
Komisia sa preto správne domnievala, že na trhu s dlhopismi SSA boli výmeny citlivých obchodných informácií medzi dotknutými bankami dostatočne škodlivé pre hospodársku súťaž na to, aby prispeli ku kvalifikácii sporného správania ako celku ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
667
Takýto záver je o to relevantnejší, že Komisia v odôvodnení 661 a poznámke pod čiarou 740 napadnutého rozhodnutia zdôraznila, že trh s dlhopismi SSA je trhom, na ktorom je riadenie rizík a neistoty jedným z kľúčových parametrov hospodárskej súťaže, čo žalobkyne nespochybňujú, a správne sa odvolala na skutočnosť, že výmena informácií medzi konkurentami týkajúca sa údaja relevantného pre určenie cien, ktorý nemá verejnú povahu, je z hľadiska hospodárskej súťaže o to citlivejšia, keď sa odohráva medzi obchodníkmi konajúcimi ako „tvorcovia trhu“ (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia, T‑105/17, EU:T:2019:675, bod 145).
668
Okrem toho na rozdiel od toho, čo tvrdí Crédit agricole, konštatovanie, že výmeny citlivých obchodných informácií sú dostatočne škodlivé pre hospodársku súťaž, nie je podmienené ich „systematickou“ povahou, ako vyplýva z judikatúry pripomenutej v bode 663 vyššie.
669
Rovnako tvrdenie Crédit agricole založené v podstate na tom, že trh s dlhopismi SSA sa vyznačuje významnou informačnou asymetriou medzi tvorcami trhu, z čoho vyplýva, že nárast tejto už existujúcej asymetrie v dôsledku predmetných výmen informácií nevykazuje dostatočnú škodlivosť pre hospodársku súťaž, nemôže uspieť.
670
Relatívna nepriehľadnosť trhu s dlhopismi SSA, ktorá vedie k tomu, že tvorcovia trhu môžu mať ťažkosti s určením spravodlivej ceny dlhopisu, totiž neznamená, že medzi týmito tvorcami trhu existuje asymetria informácií, lebo s touto nepriehľadnosťou sú konfrontovaní všetci. V každom prípade, aj keby táto informačná asymetria existovala, argumentácia Crédit agricole naráža na potrebný účinok, ktorý musí byť zaručený pojmu „obmedzenie z hľadiska cieľa“ a v širšom zmysle článku 101 ZFEÚ, keďže vedie k relativizácii objektívnej závažnosti správania, hoci k nemu dochádza na trhu, ktorý je osobitne citlivý na správanie podnikov, ktoré neurčujú nezávisle politiku, ktorú majú v úmysle uplatňovať na trhu.
671
Nakoniec sa Credit Suisse nemôže užitočne odvolávať na rozsudok z 23. novembra 2006, Asnef‑Equifax a Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), aby zbavila Komisiu možnosti zohľadniť predmetné výmeny citlivých obchodných informácií s cieľom prispieť ku kvalifikácii sporného správania ako celku ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
672
Ako totiž bolo zdôraznené v bode 183 vyššie, výmeny informácií, ktoré viedli k vydaniu rozsudku z 23. novembra 2006, Asnef‑Equifax a Administración del Estado (C‑238/05, EU:C:2006:734), boli veľmi odlišné od výmen informácií zistených a sankcionovaných v napadnutom rozhodnutí, najmä v rozsahu, v akom sa týkali anonymizovaných informácií, ktoré boli nediskriminačným spôsobom prístupné všetkým subjektom pôsobiacim na trhu.
673
Vzhľadom na vyššie uvedené Crédit agricole a Credit Suisse neoprávnene vytýkajú Komisii, že nesprávne posúdila škodlivosť sporného správania, aby dospela k záveru, že toto správanie môže prispieť ku kvalifikácii sporného správania ako celku ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
iii) O výhradách založených na v podstate „dôvodnej“ povahe sporného správania
674
Z vyššie uvedeného vyplýva, že predmetné správanie ako celok vykazuje dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby ho Komisia pokladala za „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
675
Treba však preskúmať, či toto konštatovanie možno spochybniť tvrdeniami Crédit agricole a Credit Suisse založenými na „dôvodnosti“ sporného správania.
676
V tejto súvislosti treba uviesť, že Crédit agricole bez rozdielu tvrdila, že diskusie, ktoré sú jej vytýkané, sú „nevyhnutné“, „legitímne“, „prosúťažné“ alebo „inherentné a podstatné pre riadne fungovanie trhu a širšie služby zákazníkom“.
677
Credit Suisse na podporu svojho tvrdenia o nesprávnom posúdení hospodárskeho kontextu predmetného porušenia zas bez rozdielu tvrdila, že predmetné diskusie sú „legitímne“ alebo „prosúťažné“.
678
Vzhľadom na nejednoznačnú formuláciu týchto dvoch bánk ich Všeobecný súd vyzval, aby v rámci opatrenia na zabezpečenie priebehu konania vysvetlili, či sa ich argumentácia zakladá na bode 103 rozsudku z 30. januára 2020, Generics (UK) a i. (C‑307/18, EU:C:2020:52), a ak nie, aby spresnili koncepčný alebo právny základ svojej argumentácie.
679
Crédit agricole vo svojej odpovedi uviedla, že jej „hlavná argumentácia sa nezakladá na [tomto] bode [103]“, keďže „nesplnenie povinnosti Komisiou ide nad rámec nezohľadnenia prosúťažných účinkov“. Predsa „správanie jej obchodníka… malo pozitívne účinky vrátane účinkov v prospech hospodárskej súťaže, ktoré mala Komisia zohľadniť“.
680
Credit Suisse vo svojej odpovedi uviedla, že jej tvrdenie, podľa ktorého predmetné diskusie nevykazujú dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž na to, aby bolo možné považovať ich za „obmedzenie z hľadiska cieľa“, je „potvrdené úvahami Všeobecného súdu v [tomto] bode 103…, nie je však na ňom založené“. Credit Suisse však na pojednávaní v odpovedi na otázku Všeobecného súdu uviedla, že v skutočnosti vychádzala z tohto bodu 103.
681
V tomto kontexte treba argumentáciu Crédit agricole a Credit Suisse chápať tak, že je primárne založená na prosúťažnej povahe sporného správania a sekundárne na „nevyhnutnej“, „legitímnej“, „pozitívnej“ alebo „inherentnej a podstatnej“ povahe tohto správania.
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na prosúťažných účinkoch sporného správania
682
V rámci svojej výhrady založenej na protisúťažných účinkoch sporného správania Credit Suisse tvrdí, že privilegované vzťahy medzi obchodníkmi bánk, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení, im umožnili nielen zlepšiť kvalitu informácií, ktoré si navzájom vymieňali, ale aj získať pre seba a svojich klientov likviditu za lepšie ceny.
683
Na podporu svojej argumentácie sa Credit Suisse odvoláva na prvú správu Compass Lexecon, podľa ktorej komunikácia týkajúca sa určovania cien zvyšuje hospodársku súťaž medzi tvorcami trhu a obchodníkmi tým, že ich povzbudzuje k zobrazovaniu lepších cien s cieľom prilákať toky objednávok a následne znížiť transakčné náklady a kúpno‑predajné rozpätia.
684
Z toho vyplýva, že Komisia sa nemohla v odôvodneniach 155, 376, 381, 603, 619, 658, 659 a 660 napadnutého rozhodnutia platne domnievať, že komunikácia týkajúca sa určovania cien umožnila dotknutým bankám posúdiť konkurencieschopnosť ich vlastných cien alebo posúdiť ich správne chápanie trhu v dôsledku zvýšenia transparentnosti trhu a zníženia neistoty na trhu. Rovnako sa nemohla platne domnievať, že táto komunikácia im umožnila vo svoj prospech prispôsobiť a určiť svoju stratégiu vo vzťahu k trhu a iným obchodníkom alebo vytvoriť asymetriu na trhu.
685
V dôsledku toho podľa Credit Suisse Komisia nemohla dospieť k záveru, že komunikácia týkajúca sa určovania cien bola vo svojej podstate a vysoko protisúťažná alebo že v konečnom dôsledku predmetné správanie treba pokladať za „obmedzenie z hľadiska cieľa“, a to tým skôr, že dotknuté banky mali malé kumulované trhové podiely a trh s dlhopismi SSA bol vysoko konkurenčný.
686
Crédit agricole sa tiež odvolávala na prosúťažný účinok sporného správania. V tejto súvislosti v bode 2.16 svojej žaloby uviedla len to, že „Komisia… neuznala, že druh informácií vymieňaných medzi obchodníkmi mal niekoľko výhod, pokiaľ ide o uľahčenie transakcií s partnermi, zabezpečenie likvidity a umožnenie stanovenia lepších (konkurencieschopnejších) cien, najmä v prospech klientov“.
687
Pokiaľ ide o zohľadnenie údajných prosúťažných účinkov správania, z rozsudkov z 30. júna 1966, LTM (56/65, EU:C:1966:38, strana 359), a z 26. novembra 2015, Maxima Latvija (C‑345/14, EU:C:2015:784, body 16 a 17), vyplýva, že pri posudzovaní hospodárskeho a právneho kontextu, do ktorého patrí predmetné správanie, nie je vôbec potrebné skúmať a už vôbec nie preukazovať účinky tohto správania na hospodársku súťaž, či už skutočné alebo potenciálne, negatívne alebo pozitívne (rozsudok z 21. decembra 2023, European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, bod 166).
688
Z toho vyplýva, že prosúťažné účinky uvádzané žalobkyňami nemusia byť ako také zohľadnené v štádiu kvalifikácie predmetného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
689
V každom prípade, aj keby údajné „priaznivé“ dôsledky tohto správania mohli alebo museli byť tak či onak zohľadnené na účely jeho kvalifikácie ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“, je potrebné uviesť nasledujúce úvahy.
690
Crédit agricole len samotným uplatnením tvrdenia uvedeného v bode 686 vyššie bez ďalších spresnení nemôže brániť tomu, aby sa predmetné správanie pokladalo za „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
691
Rovnako Credit Suisse nemôže na jednej strane platne tvrdiť, že sa mohla obmedziť na preukázanie „na prvý pohľad pravdepodobných“„priaznivých“ dôsledkov svojho správania, a na druhej strane, že Komisia porušila jej právo na obhajobu tým, že na ňu uplatnila neprimerané pravidlá dokazovania.
692
Pokiaľ ide o význam „priaznivých“ dôsledkov, ktoré uvádza Credit Suisse, treba konštatovať, že táto banka sa odvoláva na „priaznivé“ dôsledky, ktoré sú výlučne alebo prevažne spojené s 25 diskusiami týkajúcimi sa určovania cien, v súvislosti s ktorými už bolo v bodoch 110 a 569 vyššie pripomenuté, že ich spochybnenie nie je podložené, a teda nie je prípustné.
693
Je teda potrebné preskúmať, či za predpokladu, že by boli preukázané, „priaznivé“ dôsledky takýchto diskusií môžu brániť tomu, aby sa všetko predmetné správanie považovalo za „obmedzenie z hľadiska cieľa“, pričom z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že toto správanie má podobu výmeny citlivých obchodných informácií, ale aj koordinácie cien a koordinácie obchodovania (odôvodnenia 614 a 616 napadnutého rozhodnutia).
694
V tejto súvislosti argumentáciu Credit Suisse, ktorá je v podstate založená na prvej správe Compass Lexecon, predloženej touto bankou počas správneho konania, nemožno prijať.
695
Po prvé je dôležité poukázať na to, že podľa bodu 96 rozsudku zo 14. septembra 2022, Google a Alphabet/Komisia (Google Android) (T‑604/18, napadnutý odvolaním, EU:T:2022:541), dôkazná hodnota vyhlásení alebo správ, ktoré na žiadosť účastníka konania predložila tretia osoba vystupujúca v postavení znalca, sa posudzuje z viacerých hľadísk. Ich autor musí jednak dbať na to, aby uviedol svoju kvalifikáciu a skúsenosti a vysvetlil, akým spôsobom sú relevantné pre vydanie stanoviska k skúmanej otázke. Obsah tohto stanoviska tiež musí uvádzať dôvody, prečo má byť zohľadnené, či už ide o spoľahlivosť použitej metodiky, alebo o relevantnosť odpovede na túto otázku pre potreby prejednávanej veci. V prejednávanej veci Všeobecný súd preskúmal tieto dokumenty so zreteľom na tieto zásady a pripomienky predložené účastníkmi konania.
696
Pokiaľ však ide o druhú z týchto podmienok, treba konštatovať, že napriek výzve Všeobecného súdu adresovanej spoločnosti Credit Suisse, aby uviedla dôvody, pre ktoré si prvá správa Compass Lexecon zasluhuje zohľadnenie, táto banka neposkytla nijaké spresnenia.
697
Okrem toho možno poukázať na to, že opis odvetvia dlhopisov SSA uvedený v bodoch 3.4 až 3.24 tejto správy nie je sprevádzaný takmer nijakým odkazom na dokumenty, ktoré by mohli podporiť dôvodnosť tohto opisu. Rovnako, pokiaľ ide o opis úlohy tvorcov trhu, body 3.32 a 3.33 tejto správy odkazujú na ústrednú úlohu tvorcov trhu, pričom ako príklad uvádzajú trh s podnikovými dlhopismi (corporate bonds) a odvolávajú sa na dokument Komisie, ktorý výslovne zdôrazňuje rozdiel medzi trhom s podnikovými dlhopismi a trhom s dlhopismi SSA.
698
Po druhé závery, ku ktorým dospela prvá správa Compass Lexecon, nie sú spôsobilé potvrdiť preukázané „priaznivé“ dôsledky komunikácie týkajúcej sa určovania cien a už vôbec nie preukázané „priaznivé“ dôsledky celého predmetného správania, ktoré nemožno zredukovať na takúto komunikáciu.
699
Táto správa totiž v nijakom prípade nedospela k záveru, že komunikácia týkajúca sa určovania cien má preukázané „priaznivé“ dôsledky.
700
Naopak, z bodov 4.1 a 4.4 tejto správy vyplýva, že hoci uvádza, že táto komunikácia môže viesť ku koordinácii cien, obmedzuje sa na konštatovanie, že „tým, že tvorcom trhu umožnia efektívnejšie oceňovať dlhopisy, môžu byť diskusie o cenách a výmena ‚citlivých obchodných informácií‘ medzi tvorcami trhu neutrálne z hľadiska hospodárskej súťaže alebo dokonca prospešné hospodárskej súťaži“.
701
Okrem toho body 4.27 a 4.47 prvej správy Compass Lexecon a bod A.39 tejto správy podmieňujú prípadné neutrálne alebo „priaznivé“ dôsledky komunikácie týkajúcej sa určovania cien skutočnosťou, že „účastníci trhu majú porovnateľný prístup k informáciám o skutočných trhových podmienkach“ alebo že „existuje dostatočný podiel informovaných účastníkov trhu“.
702
Prvá správa Compass Lexecon v podstate odkazuje na možné neutrálne alebo „priaznivé“ dôsledky komunikácie týkajúcej sa určovania cien (na rozdiel od tej, ktorá je zameraná na koordináciu správania) len vtedy, ak táto komunikácia sprehľadňuje alebo zvyšuje transparentnosť trhu prinajmenšom pre dostatočný počet subjektov pôsobiacich na trhu s dlhopismi SSA.
703
V prejednávanej veci, ako správne uviedla Komisia v odôvodnení 742 napadnutého rozhodnutia, však sporné správanie viedlo k značnej asymetrii informácií medzi štyrmi bankami zúčastnenými na predmetnom porušení na jednej strane a ostatnými bankami pôsobiacimi na trhu s dlhopismi SSA na druhej strane. Konštatovala tak asymetriu vytvorenú skutočnosťou, že každá z bánk dotknutých predmetným porušením vedela o cenách, ktoré budú zobrazovať ostatné dotknuté banky, ako aj o obchodných tokoch a špecifických preferenciách klientov, o ktorých ich konkurenčné banky, ktoré neboli dotknuté predmetným porušením, vôbec nevedeli.
704
Toto konštatovanie, z ktorého vyplýva neexistencia preukázaných „priaznivých“ účinkov komunikácie týkajúcej sa určovania cien, v konečnom dôsledku potvrdzujú aj samotné Crédit agricole a Credit Suisse.
705
Tým, že sa odvolávajú na skutočnosť, že banky zapojené do predmetného porušenia predstavovali len malú časť tvorcov trhu pôsobiacich na trhu s dlhopismi SSA, implicitne pripúšťajú, že podmienky požadované prvou správou Compass Lexecon na to, aby komunikácia týkajúca sa určovania cien mohla prípadne vyvolať neutrálne alebo „priaznivé“ dôsledky, nie sú v prejednávanej veci splnené.
706
Keďže „priaznivé“ dôsledky tejto komunikácie neboli preukázané, to isté platí pre „priaznivé“ dôsledky iných sporných správaní, ktoré Crédit agricole a Credit Suisse nepodložili, a teda nepreukázali, že takéto dôsledky mali.
707
Za týchto podmienok treba konštatovať, že Credit Suisse a tým viac Crédit agricole nepreukázali, že sporné správanie ako celok – rovnako ako správanie spočívajúce výlučne v „komunikácii týkajúcej sa určovania cien“ – malo „priaznivé“ dôsledky, ktoré by mohli spochybniť kvalifikáciu „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
708
Komisia teda v odôvodnení 713 napadnutého rozhodnutia správne odmietla argumentáciu založenú na prosúťažných alebo priaznivých účinkoch sporného správania.
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na „nevyhnutnej“, „legitímnej“, „pozitívnej“ alebo „inherentnej a podstatnej“ povahe sporného správania
709
Ako je uvedené v bode 678 vyššie, Crédit agricole a Credit Suisse boli prostredníctvom opatrení na zabezpečenie priebehu konania vyzvané, aby spresnili koncepčný alebo judikatúrny základ svojich tvrdení, ktoré sú založené najmä na tom, že sporné správanie bolo „nevyhnutné“, „legitímne“, „pozitívne“ alebo „inherentné a podstatné“.
710
Odpovede na tieto opatrenia na zabezpečenie priebehu konania ani pojednávania neumožnili Všeobecnému súdu presne určiť, na čom sú tieto výhrady založené.
711
Práve v tomto kontexte treba preskúmať tvrdenia Crédit agricole a Credit Suisse pre prípad, že by umožnili spochybniť kvalifikáciu sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
712
V rozsahu, v akom sa Crédit agricole a Credit Suisse odvolávajú na „nevyhnutnú“ povahu sporného správania, a teda pravdepodobne na výnimku vedľajších obmedzení (ancillary restraints) súvisiacich s hlavnou transakciou, je potrebné pripomenúť, že ak operácia alebo určitá činnosť nepatrí pod zásadu zákazu stanovenú v článku 101 ods. 1 ZFEÚ, lebo neovplyvňuje hospodársku súťaž alebo má na ňu pozitívny účinok, obmedzenie obchodnej autonómie jedného alebo viacerých subjektov zúčastnených na tejto operácii alebo činnosti tiež nepatrí pod uvedenú zásadu zákazu, ak je toto obmedzenie objektívne nevyhnutné na vykonanie uvedenej operácie alebo činnosti a je primerané cieľom, ktoré táto operácia alebo činnosť sleduje (pozri rozsudok z 11. septembra 2014, MasterCard a i./Komisia, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, bod 89 a citovanú judikatúru).
713
V prvom rade teda treba preskúmať, či by uskutočnenie takejto činnosti bolo v prípade neexistencie predmetného obmedzenia nemožné (rozsudok z 11. septembra 2014, MasterCard a i./Komisia, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, bod 91).
714
V prejednávanej veci však Crédit agricole a Credit Suisse nijako nepreukázali, že obchodovanie s dlhopismi SSA, či dokonca činnosť tvorcu trhu s dlhopismi SSA, by boli bez sporného správania nemožné (pozri analogicky rozsudok z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia, T‑105/17, EU:T:2019:675, bod 155).
715
Samotné tvrdenie Credit Suisse, že z dôvodu nelikvidnej a nepriehľadnej povahy trhu s dlhopismi SSA poskytovanie spotových služieb zahŕňa určitý stupeň spolupráce a pravidelný tok citlivých obchodných informácií medzi tvorcami trhu, nemôže spochybniť toto konštatovanie.
716
Naopak, na jednej strane samotná Credit Suisse predovšetkým uznáva, že výmena informácií o portfóliových pozíciách tvorcov trhu „uľahčuje“ vyhľadávanie príležitostí na transakcie medzi obchodníkmi, čo svedčí o tom, že prinajmenšom v prípade tohto druhu správania nebola výmena informácií objektívne nevyhnutná na vykonávanie činností bánk v odvetví dlhopisov SSA.
717
V tejto súvislosti je tiež dôležité pripomenúť, že skutočnosť, že určitú činnosť by v prípade neexistencie predmetného obmedzenia bolo zložité vykonať alebo by bola menej zisková, nemožno považovať za skutočnosť, ktorá tomuto obmedzeniu priznáva „objektívne nevyhnutnú“ povahu, ktorá je nutná na to, aby mohlo mať pridružený charakter (rozsudok z 11. septembra 2014, MasterCard a i./Komisia, C‑382/12 P, EU:C:2014:2201, bod 91).
718
Na druhej strane, ako je uvedené v bodoch 703 až 705 vyššie, predmetné správanie bolo vecou obmedzeného počtu bánk pôsobiacich v sektore dlhopisov SSA, z čoho možno s dostatočnou istotou vyvodiť, že všetky banky pôsobiace v tomto sektore mohli vykonávať svoju činnosť bez toho, aby sa uchýlili k takémuto správaniu.
719
V rozsahu, v akom sa Crédit agricole a Credit Suisse odvolávajú na skutočnosť, že sporné správanie je „legitímne“, „pozitívne“ alebo „inherentné a podstatné pre riadne fungovanie trhu a širšie služby zákazníkom“, treba uviesť, že aj keby sa táto argumentácia líšila od argumentácie založenej na „priaznivých“ alebo nevyhnutných dôsledkoch celého alebo časti predmetného správania, zdá sa, že ju možno chápať tak, že odkazuje na riešenie, ku ktorému dospel Súdny dvor v rozsudku z 19. februára 2002, Wouters a i. (C‑309/99, EU:C:2002:98, bod 97).
720
Crédit agricole však nepredložila nijaký dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že odôvodnenie uvedené v tomto rozsudku treba uplatniť na prejednávanú vec [pozri analogicky rozsudok z 27. februára 2020, Komisia/Belgicko (Účtovníci), C‑384/18, EU:C:2020:124, bod 49].
721
V tejto súvislosti skutočnosť, na ktorú sa odvoláva Credit Suisse a ktorú Komisia odmietla v odôvodneniach 707 až 713 napadnutého rozhodnutia, a to že dotknuté banky boli na nelikvidnom a nepriehľadnom trhu s dlhopismi SSA systematicky informačne znevýhodňované v porovnaní s protistranami, ktoré neboli na trhu trvale prítomné (smart money clients), a že v dôsledku toho museli tento nedostatok informácií kompenzovať vyhľadávaním informácií z viacerých zdrojov, najmä od obchodníkov iných bánk, nemôže vylúčiť kvalifikáciu „obmedzenia z hľadiska cieľa“, aj keby bola preukázaná.
722
Ako totiž vyplýva z bodov 124, 127 a 128 rozsudku z 25. marca 2021, Lundbeck/Komisia (C‑591/16 P, EU:C:2021:243), a ako je v podstate uvedené v odôvodnení 737 napadnutého rozhodnutia, nemožno pripustiť, aby sa podniky usilovali zmierniť účinky skutkových situácií, ktoré považujú za príliš nepriaznivé, akými sú prípadné asymetrie rizík medzi účastníkmi trhu, utajenými postupmi, ktorých cieľom je napraviť tieto nevýhody. Takéto skutkové situácie totiž nemôžu odôvodniť porušenie článku 101 ZFEÚ a už vôbec nie správanie, o ktorom bolo konštatované, že je dostatočne škodlivé pre hospodársku súťaž na to, aby sa dalo pokladať za „obmedzenie z hľadiska cieľa“.
723
V prejednávanej veci to musí platiť o to viac, že po prvé k spornému správaniu došlo na úkor všetkých typov klientov dotknutých bánk, nielen na úkor „informovaných“ klientov (smart money clients), ako vyplýva z odôvodnenia 710 napadnutého rozhodnutia, a Credit Suisse to nespochybňuje.
724
Po druhé, ako uvádza Komisia v odôvodnení 709 napadnutého rozhodnutia a Credit Suisse to nespochybňuje, vonkajšími faktormi ovplyvňujúcimi cenu dlhopisov SSA sú politické a hospodárske udalosti, ktoré majú vplyv na úverové riziká týkajúce sa krajiny, regiónu alebo sektora, ako aj pravdepodobnosť novej emisie dlhopisov tým istým emitentom. Okrem toho neexistuje dôvod, prečo by v súčasnej ére okamžitých informácií a elektronickej komunikácie mala mať konkrétna skupina investorov lepší prístup k týmto informáciám. Napokon prevažná väčšina investorov spravuje celý rad aktív vrátane akcií, dlhopisov a mien, zatiaľ čo obchodníci s dlhopismi SSA sa špecializujú na jednu kategóriu cenných papierov a očakáva sa, že budú dobre informovaní o relevantných externých udalostiach.
725
Po tretie dotknuté banky nepôsobili na trhu s dlhopismi SSA výlučne ako tvorcovia trhu a bolo zrejmé, že ich úlohou ako obchodníkov nebolo len „podporovať likviditu na podporu ich klientov, ktorí chceli obchodovať s dlhopismi SSA“, ako správne konštatovala Komisia v odôvodneniach 690 až 697 napadnutého rozhodnutia.
726
Tento posledný uvedený dôvod v spojení so skutočnosťou konštatovanou v odôvodnení 19 napadnutého rozhodnutia, že na trhu s dlhopismi SSA neexistovali oficiálne určení tvorcovia trhu, a teda že dotknuté banky vykonávali túto činnosť dobrovoľne bez toho, aby podliehali povinnosti kótovať obojsmerné ceny a rokovať s protistranami, odôvodňuje tiež skutočnosť, že dotknuté banky sa nemôžu odvolávať na svoju úlohu tvorcov trhu a riziko s ňou spojené, aby zabránili kvalifikácii „obmedzenia z hľadiska cieľa“, ako Komisia správne konštatovala v odôvodneniach 712 a 713 napadnutého rozhodnutia.
727
Okrem toho judikatúru spomenutú v bode 719 vyššie nemožno uplatniť v prípade správania, ktorému zďaleka nie je vlastný len „následok“ spočívajúci prinajmenšom v potenciálnom obmedzení hospodárskej súťaže vplyvom obmedzenia slobody konania určitých podnikov, ale vo vzťahu k tejto hospodárskej súťaži vykazuje stupeň škodlivosti, ktorý odôvodňuje konštatovanie, že samotným jeho „cieľom“ je zabrániť, obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž. Preto len v prípade, že sa po preskúmaní správania, o ktoré ide v danej veci, ukáže, že cieľom tohto správania nie je vylučovanie, obmedzovanie alebo skresľovanie hospodárskej súťaže, treba následne určiť, či toto správanie môže patriť do pôsobnosti uvedenej judikatúry (pozri v tomto zmysle rozsudky z 28. februára 2013, Ordem dos Técnicos Oficiais de Contas, C‑1/12, EU:C:2013:127, bod 69; zo 4. septembra 2014, API a i., C‑184/13 až C‑187/13, C‑194/13, C‑195/13 a C‑208/13, EU:C:2014:2147, bod 49; z 23. novembra 2017, CHEZ Elektro Bălgarija a FrontEx International, C‑427/16 a C‑428/16, EU:C:2017:890, body 51, 53, 56 a 57, a z 21. decembra 2023, European Superleague Company, C‑333/21, EU:C:2023:1011, bod 186).
728
Toto konštatovanie nemožno spochybniť odkazom Credit Suisse bez ďalšieho vysvetlenia na celý rozsudok z 31. marca 1993, Ahlström Osakeyhtiö a i./Komisia (C‑89/85, C‑104/85, C‑114/85, C‑116/85, C‑117/85 a C‑125/85 až C‑129/85, EU:C:1993:120), alebo na bod 137 rozsudku z 12. decembra 2014, Eni/Komisia (T‑558/08, EU:T:2014:1080).
729
Credit Suisse sa preto nemôže užitočne odvolávať na skutočnosť, že cieľom predmetného správania bolo umožniť štyrom bankám, ktorým je napadnuté rozhodnutie určené, a ich klientom získať likviditu za lepšiu cenu.
730
V tejto súvislosti treba tiež pripomenúť, že článok 101 ZFEÚ smeruje, podobne ako iné pravidlá hospodárskej súťaže uvedené v Zmluve, nielen k ochrane priamych záujmov spotrebiteľov, ale aj k ochrane štruktúry trhu, a tým hospodárskej súťaže ako takej (pozri analogicky rozsudok z 19. marca 2015, Dole Food a Dole Fresh Fruit Europe/Komisia, C‑286/13 P, EU:C:2015:184, bod 125 a citovanú judikatúru).
731
V prejednávanej veci, ako v podstate uviedla Komisia v odôvodnení 742 napadnutého rozhodnutia, však niet pochýb o tom, že hoci štyri banky, ktorým je napadnuté rozhodnutie určené, a prostredníctvom nich ich klienti mali zjavný záujem na predmetnom správaní, toto správanie poškodzovalo nielen konkurentov dotknutých bánk na trhu s dlhopismi SSA, ako aj ich klientov, ale aj hospodársku súťaž ako takú.
732
Komisia teda v odôvodneniach 704 až 713, ako aj 735 až 737 napadnutého rozhodnutia správne zamietla tvrdenia Crédit agricole a Credit Suisse založené na tom, že predmetné správanie je „nevyhnutné“, „legitímne“, „pozitívne“ alebo „inherentné a podstatné“, ktorých cieľom bolo zabrániť jeho kvalifikácii ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“.
4) Záver o kvalifikácii sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“
733
Po tom, čo Komisia posúdila predmetné správanie s náležitým ohľadom na jeho obsah, ciele, ktoré sledovalo, a hospodársky kontext, do ktorého patrilo, mohla v odôvodnení 749 napadnutého rozhodnutia oprávnene konštatovať, že dohody a/alebo zosúladené postupy opísané v oddiele 4.2 napadnutého rozhodnutia treba pokladať za „obmedzenie z hľadiska cieľa“, a teda Komisii neprináleží preukazovať ich protisúťažné účinky, najmä tie, ktoré sa týkajú stupňa neistoty existujúcej na trhu s dlhopismi SSA a vyplývajúcej zo spornej výmeny citlivých obchodných informácií.
734
Prvý žalobný dôvod spoločnosti Crédit agricole a prvý žalobný dôvod spoločnosti Credit Suisse preto treba zamietnuť ako čiastočne neprípustné a čiastočne nedôvodné.
4.
O štvrtom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a treťom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse, ktoré sú založené na nedostatočnom odôvodnení a nesprávnom určení výšky ich pokút
735
V rámci určenia výšky pokút uložených každej z dotknutých bánk Komisia po prvé uviedla, že tieto banky porušili článok 101 ZFEÚ úmyselne alebo prinajmenšom z nedbanlivosti, čo Komisiu oprávňuje uložiť im pokutu podľa článku 23 ods. 2 nariadenia č. 1/2003 (odôvodnenia 874 až 886 napadnutého rozhodnutia).
736
Po druhé v rámci vykonávania usmernení a konkrétnejšie určenia hodnoty predaja, ktorá slúži ako východiskový bod pre výpočet základnej sumy pokút (body 13 až 18 usmernení), Komisia konštatovala, pričom žalobkyne jej v tomto bode neodporujú, že finančné produkty, akými sú dlhopisy SSA, nevytvárajú tržby v obvyklom zmysle slova, a že v dôsledku toho je v prejednávanej veci vhodné vypočítať referenčnú hodnotu pre hodnotu predaja (odôvodnenia 889 a 890 napadnutého rozhodnutia).
737
Po tretie Komisia vypočítala pre každú z dotknutých bánk základnú sumu pokuty, ktorá jej bola uložená, najprv tak, že zohľadnila podiel 16 % ich príslušnej referenčnej hodnoty vo vzťahu k závažnosti predmetného porušenia (ďalej len „násobiteľ závažnosti“) (bod 1 až 23 usmernení) (oddiel 8.2.4.1; odôvodnenia 939 až 949 napadnutého rozhodnutia), ďalej túto sumu vynásobila koeficientom dĺžky trvania špecifickým pre každú banku (ďalej len „násobiteľ trvania“) (bod 24 usmernení) (oddiel 8.2.4.2; odôvodnenia 950 a 951) a napokon pripočítala dodatočnú sumu vo výške 16 % na účely odradenia (bod 24 usmernení) (oddiel 8.2.4.3; odôvodnenia 952 až 954).
738
Po štvrté Komisia upravila základnú sumu pokuty vypočítanú pre každú z dotknutých bánk (body 27 až 35 usmernení). V tomto ohľade nekonštatovala priťažujúce ani poľahčujúce okolnosti vo vzťahu k nijakej z týchto bánk. Naopak, základnú sumu pokuty BofA a Crédit agricole vynásobila osobitným odradzujúcim koeficientom vo výške 1,3 a 1,2 (ďalej len „osobitný odradzujúci koeficient“) (body 30 a 31 usmernení) (odôvodnenia 955 až 966 napadnutého rozhodnutia).
739
V rámci prvej, tretej, štvrtej a piatej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a v rámci tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse, ktorý sa skladá zo štyroch častí, žalobkyne spochybňujú základnú sumu pokút, ktoré im boli uložené, v podstate z piatich dôvodov.
740
Po prvé v rámci prvej časti svojho tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse vytýka Komisii, že porušila svoju povinnosť odôvodnenia, pokiaľ ide o údaje použité na výpočet referenčnej hodnoty.
741
Po druhé v rámci tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a v rámci druhej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse žalobkyne Komisii vytýkajú, že porušila usmernenia, pokiaľ ide o spôsob určenia referenčnej hodnoty.
742
Po tretie Crédit agricole v rámci prvej časti svojho štvrtého žalobného dôvodu Komisii vytýka, že porušila bod 13 usmernení, zásadu riadnej správy vecí verejných a svoju povinnosť odôvodnenia tým, že sa rozhodla nepoužiť rok 2014 – posledný celý rok účasti tejto banky na predmetnom porušení – ako referenčné obdobie na výpočet referenčnej hodnoty.
743
Po štvrté v rámci štvrtej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a v rámci tretej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse žalobkyne Komisii vytýkajú, že sa dopustila nesprávneho posúdenia pri určovaní násobiteľa závažnosti.
744
Po piate v rámci piatej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a v rámci štvrtej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse žalobkyne Komisii vytýkajú, že sa dopustila nesprávneho posúdenia pri určovaní násobiteľa trvania.
745
Okrem toho Crédit agricole v rámci druhej a štvrtej časti svojho štvrtého žalobného dôvodu spochybňuje úpravy základnej sumy pokuty, ktorá jej bola uložená, zo strany Komisie.
746
Konkrétnejšie vytýka Komisii, že sa dopustila jednak porušenia zásady rovnosti zaobchádzania pri určovaní osobitného odradzujúceho koeficientu a jednak nesprávneho posúdenia pri skúmaní poľahčujúcich okolností, ktoré jej mali byť uznané.
747
Tieto výhrady budú preskúmané postupne a v poradí uvedenom v bodoch 739 až 746 vyššie, ktoré sa riadi metodikou stanovenou v usmerneniach. Najprv teda bude preskúmané určenie základnej sumy pokuty a následne úpravy tejto sumy.
a)
O výhradách týkajúcich sa základnej sumy pokút uložených spoločnostiam Crédit agricole a Credit Suisse
1) O výhradách týkajúcich sa výšky referenčnej hodnoty
748
Ako je pripomenuté v bode 736 vyššie, Komisia sa domnievala, že na účely určenia výšky pokuty každej z dotknutých bánk je vhodné vypočítať referenčnú hodnotu.
749
Vzhľadom na osobitnú povahu dlhopisov SSA Komisia v odôvodnení 892 napadnutého rozhodnutia uviedla, že ako východiskový bod pre výpočet referenčnej hodnoty sa má použiť pomyselný objem a hodnota (ďalej lej „pomyselné sumy“) dlhopisov SSA, s ktorými dotknuté banky obchodovali počas svojho individuálneho obdobia účasti na predmetnom porušení.
750
Na tento účel Komisia použila anualizované pomyselné sumy dlhopisov SSA, s ktorými každá dotknutá banka obchodovala s protistranami nachádzajúcimi sa v EHP počas obdobia svojej účasti na predmetnom porušení, a to v súlade s touto metódou: „pomyselné sumy zobchodované počas obdobia individuálnej účasti na karteli sa anualizujú koeficientom vypočítaným na základe dĺžky trvania individuálnej účasti, pričom celková suma sa vydelí počtom celých mesiacov účasti a následne sa tento mesačný priemer vynásobí číslom 12“. Rozhodla sa teda nepoužiť pomyselné sumy za posledný celý rok účasti každej dotknutej banky na predmetnom porušení a odchýlila sa od bodu 13 usmernení (odôvodnenia 893 a 894 napadnutého rozhodnutia).
751
V odôvodnení 896 napadnutého rozhodnutia Komisia ďalej uviedla, že s dlhopismi SSA sa obchodovalo na sekundárnom trhu za cenu, ktorá bola vyjadrená ako percentuálny podiel ich pomyselnej sumy. Z toho vyvodila, že príjem z týchto transakcií sa odrazil v rozpätí medzi kúpnou cenou a predajnou cenou každého dlhopisu SSA, ktorý obchodníci nadobudli a následne predali (bid‑ask spread), a že tento rozdiel by sa mal zohľadniť na účely výpočtu referenčnej hodnoty.
752
Na tento účel Komisia usúdila, že anualizované pomyselné sumy použité pre každú dotknutú banku by sa mali vynásobiť koeficientom založeným na tomto kúpno‑predajnom rozpätí (ďalej len „koeficient úpravy“), t. j. na priemernom kúpno‑predajnom rozpätí špecifickom pre každú banku a zníženom o polovicu, aby sa zohľadnila skutočnosť, že každá kúpna alebo predajná transakcia uskutočnená bankou predstavovala len polovicu celej transakcie nákupu a ďalšieho predaja dlhopisu SSA (odôvodnenia 897 až 899 napadnutého rozhodnutia).
753
Na vytvorenie koeficientu úpravy špecifického pre jednotlivé banky sa Komisia po prvé rozhodla použiť 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA, ktoré vydalo osem emitentov a ktoré sú rozdelené do piatich pásiem splatnosti (0 až 3 roky, 3 až 5 rokov, 5 až 7 rokov, 7 až 10 rokov a viac ako 10 rokov), pričom zohľadnila pripomienky dotknutých bánk v nadväznosti na list týkajúci sa pokút (odôvodnenia 902 a 931 napadnutého rozhodnutia).
754
Po druhé Komisia pre každú banku a pre každý deň jej účasti na porušení rekonštruovala denné kúpno‑predajné rozpätie podľa metódy uvedenej v odôvodnení 901 napadnutého rozhodnutia takto:
755
Toto denné kúpno‑predajné rozpätie teda pre každú dotknutú banku pozostávalo z priemerného denného kúpno‑predajného rozpätia každej z 33 vybratých kategórií dlhopisov SSA, váženého podľa pomyselných súm zobchodovaných touto bankou podľa emitenta a podľa splatnosti.
756
Na účely určenia kúpno‑predajného rozpätia pre každú kategóriu reprezentatívnych dlhopisov SSA Komisia použila verejne dostupné údaje z platformy Bloomberg, ktoré považovala za vhodné a overiteľné (odôvodnenia 903, 926 a 927 napadnutého rozhodnutia).
757
Táto platforma poskytuje pre každú z reprezentatívnych kategórií dlhopisov SSA informácie o priemernom trhovom kúpno‑predajnom rozpätí na konci každého dňa (end‑of‑day spread), vypočítanom pomocou „Bloomberg BGN composite price source“ (ďalej len „údaje BGN“) na základe realizovateľného a orientačného kótovania viacerých maklérov (odôvodnenie 903 a poznámka pod čiarou 1060 napadnutého rozhodnutia).
758
Po tretie Komisia vypočítala pre každú dotknutú banku konečné kúpno‑predajné rozpätie na základe jednoduchého priemeru denných kúpno‑predajných rozpätí zodpovedajúcich dňom jej účasti na spornom porušení (804 dní alebo 574 pracovných dní v prípade Crédit agricole a 1738 dní alebo 1242 pracovných dní v prípade Credit Suisse) v súlade s metódou uvedenou v odôvodnení 900 napadnutého rozhodnutia takto:
759
V odôvodneniach 904 a 905 napadnutého rozhodnutia tak Komisia uplatnila pre Crédit agricole konečné kúpno‑predajné rozpätie vo výške [0,120 % – 0,140 %], a teda koeficient úpravy vo výške [0,060 % – 0,070 %] (suma znížená o polovicu) zaokrúhlený nadol na tretie desatinné miesto, čo zodpovedá referenčnej hodnote 6501321 eur. V prípade Credit Suisse použila konečné kúpno‑predajné rozpätie vo výške [0,190 % – 0,210 %], a teda koeficient úpravy [0,095 % – 0,105 %] (suma znížená o polovicu) zaokrúhlený nadol na tretie desatinné miesto, čo zodpovedá referenčnej hodnote 12890852 EUR.
760
Podrobnosti týchto výpočtov sú uvedené v dôvernej prílohe napadnutého rozhodnutia, ktorá je špecifická pre každú dotknutú banku a je oznámená len tejto banke.
761
V tejto súvislosti Credit Suisse na jednej strane vytýka Komisii, že porušila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že jej neposkytla informácie, ktoré by jej umožnili posúdiť, či metóda výpočtu pokuty nebola nesprávna, a na druhej strane Crédit agricole a Credit Suisse Komisii v podstate vytýkajú, že porušila usmernenia tým, že údaje, o ktoré sa táto inštitúcia opiera, nepredstavujú „najlepšie dostupné údaje“ v zmysle bodu 15 usmernení, a teda neodrážajú hospodársky význam predmetného porušenia.
i) O výhrade spoločnosti Credit Suisse založenej na nedostatku odôvodnenia výpočtu pokuty
762
V rámci prvej časti svojho tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse Komisii vytýka, že porušila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že „napadnuté rozhodnutie jej neposkytuje dostatočné informácie na zopakovanie výpočtu koeficientu úpravy“.
763
Komisia jej na jednej strane neposkytla údaje BGN týkajúce sa vybratých reprezentatívnych dlhopisov SSA a na druhej strane neaktualizovala kódy International Securities Identification Number (ISIN) týchto dlhopisov SSA, ktoré boli zmenené po zaslaní listu týkajúceho sa pokút.
764
Okrem toho Credit Suisse tvrdí, že sa pokúsila zopakovať výpočty Komisie a určila koeficient úpravy nie vo výške [0,095 % – 0,105 %], ako ho použila Komisia, ale vo výške [0,095 % – 0,105 %] (odchýlka o jednu tisícinu percentuálneho bodu menej).
765
V tejto prvej časti žalobného dôvodu Credit Suisse v podstate vytýka Komisii, že neposkytla údaje potrebné na to, aby mohla overiť, či napadnuté rozhodnutie – a konkrétnejšie časť tohto rozhodnutia týkajúca sa výpočtu koeficientu úpravy – nebolo postihnuté vadou, ktorá by mohla ohroziť platnosť výpočtu pokuty, ktorá jej bola uložená.
766
Pokiaľ ide po prvé o tvrdenie Credit Suisse, podľa ktorého v napadnutom rozhodnutí neboli uvedené aktualizované kódy ISIN, treba na úvod poukázať na to, že Komisia nemôže platne tvrdiť, že „judikatúra – [konkrétne] rozsudok z 15. júla 2021, Komisia/Landesbank Baden‑Württemberg a SRB (C‑584/20 P a C‑621/20 P, EU:C:2021:601, bod 105) – nepožaduje, aby napadnuté rozhodnutie obsahovalo informácie umožňujúce Credit Suisse zopakovať [jej] výpočty“.
767
Okrem toho, že bod 105 rozsudku z 15. júla 2021, Komisia/Landesbank Baden‑Württemberg a SRB (C‑584/20 P a C‑621/20 P, EU:C:2021:601), je detailnejší, než sa Komisia usiluje naznačiť, totiž Súdny dvor opakovane rozhodol, že táto inštitúcia síce nie je povinná uviesť číselné údaje týkajúce sa každého jednotlivého stupňa spôsobu výpočtu pokuty uloženej na základe článku 101 ZFEÚ, je však povinná vysvetliť, ako posúdila a zhodnotila skutočnosti, ktoré vzala do úvahy (pozri rozsudok z 10. júla 2019, Komisia/Icap a i., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, bod 31 a citovanú judikatúru).
768
V tomto zmysle Všeobecný súd v podobnom kontexte, ako je kontext prejednávanej veci, rozhodol, že je podstatné, aby odôvodnenie napadnutého rozhodnutia umožňovalo žalobcovi overiť, či pri určení referenčnej hodnoty zvolenej Komisiou prípadne došlo k vade, ktorá mu umožňuje napadnúť jej platnosť (rozsudok z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia, T‑105/17, EU:T:2019:675, bod 346).
769
Treba však konštatovať, že v napadnutom rozhodnutí a najmä v jeho prílohe Komisia umožnila spoločnosti Credit Suisse presne identifikovať reprezentatívne dlhopisy SSA, ktoré boli zohľadnené pri výpočte koeficientu úpravy, hoci neuviedla aktualizované kódy ISIN týchto dlhopisov SSA.
770
Z prílohy napadnutého rozhodnutia nazvanej „Annex to Decision AT.40346 SSA bonds (Credit Suisse) (confidential data)“ totiž vyplýva, že Komisia umožnila spoločnosti Credit Suisse overiť správnosť svojich výpočtov tým, že okrem anualizovanej pomyselnej hodnoty transakcií tejto banky (tabuľka 1) uviedla základné prvky koeficientu úpravy, a to pomernú váhu podľa emitenta (tabuľka 2), pomernú váhu podľa splatnosti (tabuľka 3) a maticu pomerných váh (tabuľka 4).
771
Okrem toho, pokiaľ ide o identifikáciu reprezentatívnych dlhopisov použitých na výpočet koeficientu úpravy Credit Suisse, Komisia poskytla takúto tabuľku pre každú z 33 kategórií dotknutých dlhopisov SSA (tabuľky 5 až 12):
772
Pre každú z týchto 33 kategórií dlhopisov SSA Komisia identifikovala niekoľko konkrétnych dlhopisov SSA, ktoré sa vzťahovali na rôzne obdobia sporného porušenia, čo ju viedlo k určeniu 88 konkrétnych dlhopisov SSA, ako zdôraznila Credit Suisse.
773
Ako správne uviedla Komisia, takáto prezentácia umožňuje dostatočne presne identifikovať emitenta dotknutého dlhopisu OSSA, sadzbu kupónu a dátum splatnosti pre každé obdobie zisteného sporného porušenia s dátumom jeho začiatku a dátumom ukončenia, čo navyše Credit Suisse v bode 82 svojej repliky výslovne uznala.
774
Komisii preto nemožno platne vytýkať, že si nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia tým, že v napadnutom rozhodnutí neuviedla alebo neaktualizovala kódy ISIN reprezentatívnych dlhopisov SSA použitých na výpočet koeficientu úpravy.
775
Okrem toho možno poukázať na to, že zo správy Compass Lexecon zo 7. júla 2021, pripojenej k žalobe Credit Suisse a nazvanej „Economic report on the calculation of Credit Suisse’s bid‑ask spread adjustement factor“ (Hospodárska správa o výpočte koeficientu úpravy kúpno‑predajného rozpätia spoločnosti Credit Suisse), vyplýva, že prostredníctvom napadnutého rozhodnutia a jeho prílohy alebo listu týkajúceho sa pokút mohla táto banka s istotou identifikovať kód ISIN v prípade 85 z 88 reprezentatívnych dlhopisov SSA použitých na výpočet koeficientu úpravy.
776
Pokiaľ ide o zvyšné tri reprezentatívne dlhopisy SSA, Credit Suisse v tej istej správe uviedla, že každý z nich mohol byť označený dvoma kódmi ISIN. Poukázala však na to, že „pre každý z nich existoval len jeden kód ISIN, ktorý zodpovedal dlhopisu, pre ktorý boli údaje týkajúce sa nákupných a predajných cien k dispozícii na BGN“.
777
Z toho vyplýva, že Credit Suisse mohla bez problémov pochopiť, že Komisia, ktorá uviedla, že údaje použité na výpočet koeficientu úpravy získala z údajov BGN, použila dlhopisy SSA, pre ktoré boli tieto údaje k dispozícii.
778
Okrem toho zo správy Compass Lexecon z 11. februára 2022, nazvanej „The inability to replicate the calculation of Credit Suisse’s bid‑ask spread adjustement factor“ (Nemožnosť zopakovať výpočet koeficientu úpravy kúpno‑predajného rozpätia spoločnosti Credit Suisse), vyplýva, že „bez ohľadu na kombináciu nižšie uvedených kódov ISIN použitých pre tieto reprezentatívne dlhopisy je vypočítané celkové priemerné kúpno‑predajné rozpätie vždy [rovnaké]“.
779
V dôsledku toho napriek prípadným nepresnostiam v napadnutom rozhodnutí a jeho prílohe alebo v liste týkajúcom sa pokút, o ktorých samotná Credit Suisse pripúšťa, že nemenia výsledok jej výpočtu, bola táto banka schopná identifikovať všetky reprezentatívne dlhopisy SSA, ktoré Komisia použila na výpočet koeficientu úpravy, a overiť jeho správnosť a opodstatnenosť.
780
Po druhé, pokiaľ ide o tvrdenie Credit Suisse, podľa ktorého napadnuté rozhodnutie neobsahuje údaje zohľadnené pri výpočte koeficientu úpravy – t. j. údaje BGN reprezentatívnych dlhopisov SSA použité na výpočet tohto koeficientu –, táto okolnosť tiež neumožňuje preukázať, že Komisia si nesplnila svoju povinnosť odôvodnenia napadnutého rozhodnutia.
781
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že sa nevyžaduje, aby odôvodnenie aktu Únie konkrétne vymedzovalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti, keďže na jednej strane dostatočnosť odôvodnenia sa musí posúdiť nielen vzhľadom na text aktu, ale takisto na jeho kontext, ako aj na súhrn právnych pravidiel upravujúcich dotknutú oblasť, a na druhej strane je potrebné náležite zohľadniť skutočnosť, že akt spôsobujúci ujmu bol prijatý v kontexte, ktorý je dotknutej osobe známy (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. júla 2021, Komisia/Landesbank Baden‑Württemberg a SRB, C‑584/20 P a C‑621/20 P, EU:C:2021:601, bod 104 a citovanú judikatúru).
782
V prejednávanej veci však v bode 774 vyššie už bolo konštatované, že v napadnutom rozhodnutí sú dostatočne presne označené reprezentatívne dlhopisy SSA zohľadnené pri výpočte koeficientu úpravy.
783
Okrem toho, ako vyplýva z odôvodnenia 927 napadnutého rozhodnutia, pričom Credit Suisse to nespochybnila, údaje BGN predstavujú verejné údaje, a preto sú pre Credit Suisse prístupné.
784
Preto nebolo potrebné, aby Komisia v napadnutom rozhodnutí uviedla všetky denné údaje BGN všetkých reprezentatívnych dlhopisov SSA použitých na výpočet koeficientu úpravy.
785
Okrem toho skutočnosť, že Credit Suisse nebola schopná zopakovať výpočet Komisie týkajúci sa koeficientu úpravy, nemôže v prejednávanej veci preukázať, že napadnuté rozhodnutie nie je v tomto ohľade dostatočne odôvodnené.
786
Komisia totiž vo svojej duplike veľmi podrobne uviedla, pričom Credit Suisse jej na pojednávaní neodporovala, že rozdielny výsledok, ktorý táto banka dosiahla, bol spôsobený dvoma chybami vo výpočte v dôsledku nesprávneho uplatnenia tabuliek 5 a 8 prílohy napadnutého rozhodnutia, ktoré sa týkajú kategórií dlhopisov SSA vydaných EIB a BNG.
787
Napokon, aj keby sa Credit Suisse v rozpore s názvom a znením prvej časti svojho tretieho žalobného dôvodu odvolávala na skutočnosť, že Komisia jej počas správneho konania neposkytla údaje BGN reprezentatívnych dlhopisov SSA použitých na výpočet koeficientu úpravy a aktualizované kódy ISIN týchto dlhopisov, takáto výhrada nesúvisí s nedostatkom odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, namietaným v rámci tejto časti žalobného dôvodu.
788
Vzhľadom na vyššie uvedené treba prvú časť tretieho žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse zamietnuť ako nedôvodnú.
ii) O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na porušení usmernení
789
V rámci výhrad spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na porušení usmernení pri určovaní referenčnej hodnoty tieto dve banky, posudzované spoločne alebo samostatne, vytýkajú Komisii, že v prvom rade vychádzala zo súboru reprezentatívnych dlhopisov SSA, a teda nepoužila metodiku výpočtu kúpno‑predajného rozpätia založenú na údajoch z ich vlastných transakcií (druhé tvrdenie tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a druhé tvrdenie druhej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse); ďalej že použila pevnú pomernú váhu dlhopisov SSA počas celého obdobia porušenia a pre všetky dotknuté banky na účely výpočtu konečného kúpno‑predajného rozpätia každej z týchto bánk (prvé tvrdenie tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole) a nakoniec že vychádzala z údajov BGN, ktoré nadhodnocujú kúpno‑predajné rozpätia dlhopisov SSA (tretie tvrdenie tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a prvé tvrdenie druhej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse). Subsidiárne Credit Suisse vytýka Komisii, že jej pripísala pomyselné sumy iných bánk (tretie tvrdenie druhej časti jej tretieho žalobného dôvodu).
790
Tieto štyri výhrady budú postupne preskúmané.
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na tom, že Komisia odmietla použiť metodiku výpočtu kúpno‑predajného rozpätia založenú na údajoch z ich vlastných transakcií
791
Na úvod je potrebné pripomenúť, že ako už bolo zdôraznené v bodoch 748 až 760 vyššie, v napadnutom rozhodnutí Komisia považovala za vhodné na účely určenia základnej sumy pokuty použiť referenčnú hodnotu určenú vynásobením anualizovaných pomyselných súm dlhopisov SSA, ktoré každá dotknutá banka zobchodovala počas obdobia svojej účasti na predmetnom porušení, koeficientom úpravy vypočítaným na základe 50 % konečného kúpno‑predajného rozpätia vlastného každej z týchto bánk, vypočítaného ako jednoduchý priemer váženého denného kúpno‑predajného rozpätia 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA, s ktorými sa obchodovalo počas obdobia účasti banky na tomto porušení.
792
Z odôvodnenia 902 napadnutého rozhodnutia v spojení s bodmi 18 až 22 listov týkajúcich sa pokút zaslaných Crédit agricole a Credit Suisse, na ktoré odkazuje toto odôvodnenie, vyplýva, že Komisia vybrala vzorku 33 kategórií dlhopisov SSA vydaných ôsmimi emitentmi spomedzi desiatich najväčších emitentov podľa pomyslených zobchodovaných súm pre najmenej tri banky a rozdelených do piatich pásiem splatnosti. Túto voľbu vysvetľuje dôvodmi založenými na veľkom počte emitentov dlhopisov SSA na trhu, z ktorých niektorí sú veľmi malí, a praktickými dôvodmi, pričom poukazuje na to, že pre každý deň obdobia porušenia sú vybraté reprezentatívne dlhopisy SSA rovnaké pre všetky banky a sú odvodené od rozdelenia pomyselných zobchodovaných súm podľa splatnosti a podľa emitenta poskytnutého bankami.
793
V odôvodneniach 930 a 931 napadnutého rozhodnutia Komisia tiež uviedla, že upravila váhu emitentov a splatností vo svojej vzorke v porovnaní s váhou pôvodne uvedenou v každom liste týkajúcom sa pokút, aby zohľadnila pripomienky spoločností BofA, Crédit agricole a Credit Suisse k týmto listom.
794
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o Crédit agricole, Komisia uviedla, že zohľadnila rozdelenie podľa emitentov a splatnosti dlhopisov SSA v držbe tejto banky, ako ich táto banka oznámila. Toto rozdelenie je uvedené v tabuľkách 2 a 3 prílohy napadnutého rozhodnutia, ktoré táto banka neoznámila ako prílohu žaloby, ale Komisia ako prílohu svojho vyjadrenia k žalobe. Ide to tieto dve tabuľky, nazvané „Weight per issuer (Crédit agricole)“ a „Weight per maturity (Crédit agricole)“:
795
Údaje obsiahnuté v tabuľkách 2 a 3 Komisia navzájom porovnala s cieľom stanoviť maticu na výpočet koeficientu úpravy, ktorá je uvedená v tabuľke 4 prílohy napadnutého rozhodnutia a na ktorú boli použité údaje BGN za každý deň účasti Crédit agricole na predmetnom porušení.
796
Okrem toho Komisia v prílohe napadnutého rozhodnutia uviedla, že do vzorky nezaradila dlhopisy SSA vydané zo strany Agence française de développement (AFD), ktorá sa nachádza len medzi 10 najväčšími emitentmi Crédit agricole, a nie medzi emitentmi ostatných účastníkov konania.
797
Pokiaľ ide o Credit Suisse, Komisia poskytla podobné objasnenia ako v bodoch 794 a 795 vyššie, táto banka ich však vo svojej žalobe nespochybňuje.
798
V rámci druhého tvrdenia tretej časti svojho štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole tvrdí, že Komisia sa odchýlila od bodu 15 usmernení v rozsahu, v akom nepoužila „najlepšie dostupné údaje“, keďže použila vzorku 33 kategórií dlhopisov SSA, ktoré považuje za reprezentatívne, ale v prípade ktorých nevysvetľuje, prečo sú dlhopisy SSA zobchodované touto bankou skutočne reprezentatívne.
799
Podľa Crédit agricole tak takmer s 99 % dlhopisov SSA vybratých Komisiou „[táto banka] neobchodovala ani raz počas obdobia svojej účasti na údajnom porušení alebo s nimi neobchodovala v deň, keď mali byť reprezentatívne“, takže dlhopisy SSA zohľadnené vo vzťahu k nej neodrážajú jej skutočné obchodovanie.
800
V dôsledku toho mala Komisia použiť dlhopisy SSA, s ktorými Crédit agricole skutočne obchodovala počas obdobia svojej účasti na spornom porušení, a to tým skôr, že mala k dispozícii podrobnosti o týchto dlhopisoch SSA a takýto prístup by si nevyžadoval oveľa viac výpočtov. Subsidiárne Komisia mohla jednoducho vybrať dlhopisy, s ktorými Crédit agricole najčastejšie obchodovala počas obdobia svojej účasti na predmetnom porušení, čo by tiež predstavovalo relatívne málo dodatočnej práce a viedlo by k oveľa reprezentatívnejšiemu výsledku.
801
V rovnakom duchu v rámci druhého tvrdenia druhej časti svojho tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse tvrdí, že Komisia mala založiť výpočet jej konečného kúpno‑predajného rozpätia na údajoch o jej vlastných transakciách podľa alternatívnej metodiky obsiahnutej v správe Compass Lexecon z 8. januára 2021, nazvanej „Economic response to the EC’s Letter“ (Ekonomická odpoveď na list Komisie; ďalej len „druhá správa Compass Lexecon“), ktorú táto banka predložila počas správneho konania a ako prílohu k svojej žalobe.
802
Táto metodika, ktorú Komisia odmietla v odôvodneniach 923 a 924 napadnutého rozhodnutia, odráža mimoburzovú povahu trhu s dlhopismi SSA a skutočnosť, že kúpno‑predajné rozpätia Credit Suisse sú menšie ako rozpätia odvodené z údajov BGN.
803
Alternatívna metodika, ktorú navrhuje Credit Suisse, je totiž založená na údajoch o transakciách tejto banky, ktoré boli počas daného obdobia predmetom aspoň jedného nákupu a predaja, a to buď „dokonale vyvážených“ transakciách, v ktorých boli teoretické sumy transakcií nákupu a predaja rovnaké, alebo „čiastočne vyvážených“ transakciách, v ktorých boli tieto sumy odlišné. Pomocou týchto údajov Credit Suisse vypočítala pre každý dlhopis SSA a každý časový horizont priemernú kúpnu cenu a priemernú predajnú cenu na základe váženého priemeru cien všetkých úplne alebo čiastočne vyvážených transakcií. Okrem toho zohľadnila rozdiel medzi priemernou nákupnou a predajnou cenou, aby odhadla kúpno‑predajné rozpätie, ktoré mohla skutočne dosiahnuť.
804
Okrem toho podľa Credit Suisse jej alternatívna metodika nevykazuje nedostatky, na ktoré sa Komisia odvoláva v odôvodneniach 923 a 924 napadnutého rozhodnutia. Po prvé priemerný čas 107 minút medzi dennými nákupnými a predajnými „čiastočne vyváženými“ transakciami nepostačuje na to, aby bola jej metodika výpočtu menej vhodná ako metodika výpočtu Komisie. Po druhé skutočnosť, že „čiastočne vyvážené“ transakcie sa netýkajú tých istých súm, nevedie k skreslenému meradlu. Rozpätia „vyvážených“ a „čiastočne vyvážených“ transakcií sú totiž veľmi podobné, čo vedie k malému skresleniu. Po tretie tvrdenie Komisie, podľa ktorého „vyvážené transakcie“ nepredstavujú reprezentatívnu vzorku, je nesprávne vzhľadom na podobnosť kúpno‑predajných rozpätí uvedených v predchádzajúcej vete a je irelevantné, lebo „stredové ceny vyplývajúce z údajov BGN sú veľmi blízke stredovým cenám podľa údajov o skutočných transakciách Credit Suisse“. Po štvrté Komisia už vo svojej predchádzajúcej rozhodovacej praxi použila údaje o skutočnom predaji, ktoré uprednostnila pred verejne dostupnými údajmi.
805
Všetkými tvrdeniami uvedenými v bodoch 798 až 804 vyššie Crédit agricole a Credit Suisse Komisii v podstate vytýkajú zásadu použitia vzorky dlhopisov SSA ako referencie na účely výpočtu koeficientu úpravy pokút uložených v napadnutom rozhodnutí a v prípade Crédit agricole nepodloženú a neprimeranú povahu vzorky 33 kategórií dlhopisov SSA vybratých touto inštitúciou.
806
V tejto súvislosti treba na úvod uviesť, že bod 15 usmernení ukladá Komisii povinnosť použiť „najlepšie dostupné údaje“ na určenie hodnoty predaja podniku, ako je definovaná v bode 13 týchto usmernení, a s výhradou bodu 16 uvedených usmernení.
807
Preto v kontexte prejednávanej veci, v ktorej sa Komisia rozhodla odchýliť od bodu 13 usmernení a v dôsledku toho nestanovila základnú sumu pokuty použitím hodnoty predaja tovarov alebo služieb realizovaného podnikom, ktorého sa porušenie priamo alebo nepriamo týka, bod 15 týchto usmernení nemožno priamo uplatniť.
808
Navyše z ustálenej judikatúry vyplýva, že Komisia disponuje širokou mierou voľnej úvahy, pokiaľ ide o metódu stanovovania pokút v prípade porušenia pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže (rozsudok z 10. júla 2019, Komisia/Icap a i., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, bod 25).
809
Hoci je pravda, že Komisia prijatím usmernení obmedzila výkon tejto svojej voľnej úvahy, má právomoc odchýliť sa od nich, ak to odôvodní (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2019, Komisia/Icap a i., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, bod 29 a citovanú judikatúru).
810
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že metóda opísaná v usmerneniach, ktorá je založená na zohľadnení hodnoty predaja dotknutých produktov v súvislosti s porušením na účely stanovenia základnej sumy pokút, ktoré sa majú uložiť, sa niekedy môže javiť ako neprispôsobená osobitným okolnostiam veci a že v takejto situácii je Komisia oprávnená použiť inú metódu výpočtu, než je metóda opísaná v usmerneniach (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júla 2019, Komisia/Icap a i., C‑39/18 P, EU:C:2019:584, bod 27).
811
Z toho vyplýva, že za predpokladu, že Komisia uvedie dôvody, ale tiež z právneho hľadiska dostatočne odôvodní svoju voľbu, nemôže byť zbavená možnosti použiť na účely stanovenia základnej sumy pokuty metódu, ktorá zohľadňuje reprezentatívne vzorky činnosti dotknutých podnikov.
812
Skutočnosť, že údaje z týchto reprezentatívnych vzoriek nie sú totožné s údajmi z analýzy ich vlastných transakcií, je vlastná zvolenej metóde a nemôže brániť tomu, aby Komisia použila takúto metódu výpočtu, pokiaľ zohľadnené vzorky sú skutočne reprezentatívne.
813
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že judikatúra pripúšťa, že hodnota predaja uvedená v bode 13 usmernení nepredstavuje a nemusí predstavovať úplne presný obraz o význame dotknutého porušenia, čo rovnako platí pre referenčnú hodnotu pre hodnotu predaja.
814
Súdny dvor totiž síce potvrdil metodiku stanovenú Komisiou v bode 13 usmernení, na jednej strane však uznáva, že časť obratu pochádzajúca z predaja tovaru alebo služieb, na ktorý sa porušenie vzťahuje, je spôsobilá naznačiť len rozsah tohto porušenia a odráža jeho hospodársky význam, a na druhej strane, že by sa jej nemal pripisovať neprimeraný význam (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. marca 2009, Archer Daniels Midland/Komisia, C‑510/06 P, EU:C:2009:166, body 74 a 76 a citovanú judikatúru).
815
V rovnakom duchu Všeobecný súd rozhodol, že stanovenie pokuty podľa článku 101 ZFEÚ nie je presným aritmetickým výpočtom (rozsudky z 5. októbra 2011, Romana Tabacchi/Komisia, T‑11/06, EU:T:2011:560, bod 266, a z 15. júla 2015, SLM a Ori Martin/Komisia, T‑389/10 a T‑419/10, EU:T:2015:513, bod 436).
816
Ak sa však Komisia pri výkone svojej širokej miery voľnej úvahy, pokiaľ ide o metodiku výpočtu pokuty, rozhodne odkloniť nie od usmernení ako celku – na čo ju oprávňuje bod 37 –, ale len od bodu 13 ako v prejednávanej veci, nemôže sa odchýliť od hlavných zásad a základnej logiky týchto usmernení (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia, T‑105/17, EU:T:2019:675, body 324 a 345), najmä od zásady vyjadrenej v bode 15 usmernení.
817
Pri uplatňovaní vymedzenej metodiky jej teda prináleží okrem iného zohľadniť najlepšie dostupné informácie, ktoré podliehajú hĺbkovému preskúmaniu súdom Únie z právneho a skutkového hľadiska (pozri v tomto zmysle rozsudky z 8. decembra 2011, Chalkor/Komisia, C‑386/10 P, EU:C:2011:815, bod 62, a z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia, T‑105/17, EU:T:2019:675, bod 348).
818
Práve v tomto kontexte je potrebné posúdiť, či Komisia z právneho hľadiska dostatočne odôvodnila a opodstatnila nezohľadnenie metodiky stanovenej v bode 13 usmernení a jej nahradenie metodikou, ktorá ju viedla k výpočtu referenčnej hodnoty vynásobením anualizovanej pomyselnej sumy každej z dotknutých bánk koeficientom úpravy, vypočítaným na základe vzorky 33 kategórií dlhopisov SSA opísanej v odôvodnení 902 napadnutého rozhodnutia.
819
V tejto súvislosti treba po prvé konštatovať, že v odôvodneniach 887 až 890 napadnutého rozhodnutia Komisia vysvetlila dôvody, pre ktoré použila referenčnú hodnotu ako východiskový bod na určenie základnej sumy pokuty, pričom žalobkyne to nespochybnili.
820
Pokiaľ ide o použitie vzorky 33 kategórií dlhopisov SSA vydaných ôsmimi emitentmi uvedenými v odôvodnení 902 napadnutého rozhodnutia, z bodov 792 až 796 vyššie vyplýva, že Komisia si splnila svoju povinnosť odôvodnenia, pokiaľ ide o dôvody, pre ktoré vybrala týchto osem emitentov dlhopisov SSA a vylúčila niektorých ďalších emitentov, najmä tých, ktorí patria do top 10 emitentov Crédit agricole, ale aj dôvody, pre ktoré vybrala splatnosti dlhopisov SSA vydaných týmito ôsmimi emitentmi.
821
Po druhé, pokiaľ ide o dôvodnosť výberu 33 kategórií dlhopisov SSA zo strany Komisie, a teda ich reprezentatívnosť, treba uviesť, že Credit Suisse ich nespochybňuje. Crédit agricole zas nespochybňuje reprezentatívnosť tejto vzorky vo vzťahu ku všetkým bankám zúčastneným na predmetnom porušení, ale tvrdí, že táto vzorka nie je reprezentatívna pre jej vlastnú činnosť.
822
Po prvé však zo stĺpca „Selected issuers“ tabuľky 2 prílohy napadnutého rozhodnutia, ktorá je uvedená v bode 794 vyššie a Crédit agricole ju nespochybňuje, vyplýva, že emitenti vybratí Komisiou zodpovedajú na 78,8 % emitentom dlhopisov SSA v portfóliu tejto banky.
823
Po druhé treba poukázať na to, že z tabuliek 3 a 4 prílohy napadnutého rozhodnutia, uvedených v bodoch 794 a 795 vyššie, ktoré Crédit agricole rovnako nespochybňuje, vyplýva, že výpočtová matica prijatá Komisiou ju viedla k tomu, že na osem emitentov dlhopisov SSA vybratých pre všetky dotknuté banky uplatnila pomernú váhu splatností špecifickú pre každú z týchto bánk a vymedzenú na základe údajov poskytnutých týmito bankami počas správneho konania.
824
Vzorka 33 kategórií dlhopisov SSA, ktorú vybrala Komisia, je preto dostatočne reprezentatívna najmä pre činnosť Crédit agricole, a to tým skôr, že v iných fázach výpočtu pokuty Komisia ešte individualizovala referenčnú hodnotu prijatú pre každú banku.
825
Koeficient úpravy použitý pre každú banku sa totiž vynásobí anualizovanými pomyselnými sumami špecifickými pre každú z nich, ktoré zahŕňajú všetky nimi obchodované dlhopisy SSA, a nielen pomyselnými sumami 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA, ktoré Komisia použila na výpočet koeficientu úpravy.
826
Okrem toho konštatovanie, podľa ktorého je 33 kategórií dlhopisov SSA použitých Komisiou dostatočne reprezentatívnych, nie je spochybnené tvrdením Crédit agricole, podľa ktorého takmer s 99 % týchto dlhopisov SSA „[táto banka] neobchodovala ani raz počas obdobia svojej účasti na údajnom porušení alebo s nimi neobchodovala v deň, keď mali byť reprezentatívne“.
827
Je totiž potrebné konštatovať, že toto tvrdenie nie je podložené nijakým dôkazom, najmä číselnými údajmi, ktoré by Všeobecnému súdu umožnili posúdiť jeho dôvodnosť.
828
Aj keď sa Crédit agricole týmto tvrdením odvoláva na skutočnosť, ktorá nebola preukázaná, že neobchodovala alebo len málo obchodovala s každým z 86 – v jej prípade nie 88 – konkrétnych dlhopisov SSA zohľadnených v rámci každej z 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA, ktoré sú uvedené v bodoch 771 a 772 vyššie, treba poukázať na to, že táto banka nepreukázala, ako sa nákupné alebo predajné ceny jednotlivých konkrétnych dlhopisov SSA použitých pre každú z týchto 33 reprezentatívnych dlhopisov SSA líšia od nákupnej alebo predajnej ceny iných dlhopisov SSA vydaných tým istým emitentom a s rovnakou splatnosťou ako dlhopisy SSA vybraté pre každú z týchto 33 kategórií.
829
Okrem toho vzhľadom na skutočnosti, ktoré má Všeobecný súd k dispozícii, a najmä na tabuľky 2 až 4 prílohy napadnutého rozhodnutia, ktoré boli vypracované na základe číselných údajov poskytnutých samotnou Crédit agricole počas správneho konania a ktoré táto banka nespochybňuje, dôvodnosť výhrady Crédit agricole je o to menej preukázaná, že reprezentatívna povaha dlhopisu SSA znamená, že banka mohla obchodovať s inými dlhopismi SSA, čo nespochybňuje metodiku použitú Komisiou.
830
Pokiaľ ide po tretie o alternatívne metodiky výpočtu, ktoré navrhli Crédit agricole a Credit Suisse, treba uviesť, že tieto dve banky vytýkajú Komisii, že neprijala metodiku výpočtu koeficientu úpravy založenú na ich vlastných transakciách, a subsidiárne Crédit agricole Komisii vytýka, že neprijala metodiku založenú na dlhopisoch SSA, s ktorými táto banka najčastejšie obchodovala počas obdobia svojej účasti na spornom porušení.
831
Po prvé metodika založená na transakciách Crédit agricole a Credit Suisse by viedla Komisiu k tomu, že ako správne uviedla v odôvodnení 923 napadnutého rozhodnutia, vypočítala by priemerné kúpno‑predajné rozpätie na základe transakcií nákup‑predaj alebo predaj‑nákup, ktoré nie sú porovnateľné prinajmenšom v dvoch ohľadoch.
832
Z bodov 2.10 a 2.12 druhej správy Compass Lexecon totiž vyplýva, že alternatívna metodika navrhnutá Credit Suisse je založená najmä na čiastočne vyvážených transakciách (partially balanced trades), ktoré sú definované ako transakcie zahŕňajúce dlhopisy, ktoré počas určitého časového obdobia (deň, týždeň alebo mesiac) kupovali aj predávali obchodníci Credit Suisse.
833
Na jednej strane však, ako pripúšťa samotná Credit Suisse vo svojej argumentácii týkajúcej sa použitia údajov BGN Komisiou, je dôležité zohľadniť objemy obchodov, ktoré môžu mať vplyv na kúpno‑predajné rozpätie obchodovaných dlhopisov SSA.
834
Porovnanie transakcií nákup‑predaj v rôznych sumách preto môže skresliť výpočet kúpno‑predajného rozpätia, čo je vada, ktorou nie je postihnutá metodika Komisie spočívajúcu v porovnaní súm agregovaných platformou Bloomberg, ako vyplýva z poznámky pod čiarou 1084 napadnutého rozhodnutia.
835
Na druhej strane, ako v podstate uvádza Komisia v odôvodnení 923 napadnutého rozhodnutia, vzhľadom na kolísanie kurzov dlhopisov SSA, ktoré Credit Suisse priznáva, porovnanie kurzov dlhopisov SSA, ktoré môžu byť od seba vzdialené „deň, týždeň alebo mesiac“ (podľa definície čiastočne vyvážených transakcií uvedenej v druhej správe Compass Lexecon), môže skresliť výpočet kúpno‑predajného rozpätia.
836
V tejto súvislosti skutočnosť, na ktorú poukázala Credit Suisse, že priemerný čas medzi čiastočne vyváženými nákupnými a predajnými dennými transakciami je 107 minút, nepostačuje na kompenzáciu tohto nedostatku.
837
Neumožňuje totiž určiť, aká je priemerná lehota pre týždenné alebo mesačné transakcie, ktoré sa tiež zohľadňujú pri čiastočne vyvážených transakciách, ani aký je podiel čiastočne vyvážených denných transakcií v porovnaní s čiastočne vyváženými týždennými a mesačnými transakciami.
838
Metodika Komisie však nie je postihnutá ani touto vadou. Vedie totiž k porovnaniu súm týkajúcich sa nákupných a predajných cien dlhopisov SSA agregovaných platformou Bloomberg a vypočítaných v rovnakom čase, teda na konci dňa, ako vyplýva z odôvodnenia 921 napadnutého rozhodnutia, čo Credit Suisse nespochybňuje.
839
Po druhé metodika založená na ich vlastných transakciách, ktorú navrhli Crédit agricole a Credit Suisse, by viedla Komisiu k tomu, že by vychádzala zo vzorky transakcií, ktorých reprezentatívnosť nie je preukázaná.
840
Z vyhlásení Crédit agricole uvedených v odôvodnení 926 napadnutého rozhodnutia totiž vyplýva, že táto banka nemá k dispozícii všetky ceny svojich transakcií. Počas správneho konania sa teda odvolávala na skutočnosť, že „ak nie sú k dispozícii skutočné ceny transakcií, z ktorých by bolo možné vypočítať kúpno‑predajné rozpätie, je potrebné použiť rozpätia v cenových indexoch (akým je BGN), ktoré sú špecifické pre daný dlhopis a zároveň špecifické pre dané obdobie“.
841
Rovnako z bodu 2.12 druhej správy Compass Lexecon vyplýva, že čiastočne vyvážené transakcie Credit Suisse, považované za referenciu pri vypracovaní tejto správy, predstavujú v závislosti od obdobia len 14,2 % až 59,2 % transakcií tejto banky, pričom úplne vyvážené transakcie predstavujú len 1 % až 2 %.
842
Credit Suisse sa však nemôže platne odvolávať na alternatívnu metodiku výpočtu založenú na údajoch, ktoré sa v určitých okamihoch jej účasti na spornom porušení týkajú transakcií, ktoré predstavujú len približne 15 % celkových transakcií tejto banky.
843
Credit Suisse zároveň nemôže dôvodne dospieť k záveru, že ak čiastočne vyvážené transakcie predstavujú významný podiel všetkých transakcií („medzi 14,2 % a 59,2 %“ podľa bodu 2.27 druhej správy Compass Lexecon), môže predpokladať, že všetky transakcie, pri ktorých boli vypočítané rozpätia, sú reprezentatívne pre všetky dotknuté transakcie.
844
V tomto smere, naopak, metodika Komisie nie je postihnutá touto vadou, keďže, ako vyplýva z odôvodnenia 903 napadnutého rozhodnutia, vybrala vzorku dlhopisov SSA reprezentatívnych pre portfólio každej banky, a to tak z hľadiska emitentov, ako aj z hľadiska splatnosti. Táto metodika teda smeruje k tomu, aby reprezentovala celú činnosť sankcionovaných bánk, a nielen ich čiastočne vyvážené transakcie.
845
Po tretie metodika založená na údajoch o transakciách Crédit agricole a Credit Suisse by zbavila Komisiu možnosti zachovať jednotnosť jej metódy výpočtu referenčnej hodnoty pre všetky dotknuté banky – konkrétne vzorku 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA uplatniteľnú bez rozdielu na všetky tieto banky –, hoci základná suma pokuty nemá odrážať len hospodársky význam sporného porušenia, ale aj pomernú váhu každého podniku zúčastneného na spornom porušení, ako vyplýva z bodu 6 usmernení.
846
Po štvrté metodika založená na údajoch o transakciách dotknutých bánk by si tiež vyžadovala oveľa zložitejšie výpočty, než sú výpočty uskutočnené v prejednávanej veci, ktoré sú už aj tak dosť zložité, hoci práve reprezentatívna povaha vybratých dlhopisov SSA, konštatovaná v bode 824 vyššie, zabezpečuje, že zohľadnené informácie zostávajú relevantné pre výpočet pokuty a umožňujú zohľadniť hospodársky význam predmetného porušenia s mierou presnosti, ktorú požaduje judikatúra pripomenutá v bode 813 vyššie.
847
Metodika založená na údajoch o transakciách dotknutých bánk by totiž znamenala, že by Komisia musela individuálne pre každú dotknutú banku určiť a uplatniť rozpätie výnosu špecifické pre každú zistenú transakciu pre každý deň účasti tejto banky na predmetnom porušení, ako potvrdzuje návrh Crédit agricole použiť „metodiku… založenú na údajoch o transakciách [tejto banky] v súvislosti s dlhopismi, ktoré boli počas daného obdobia predmetom aspoň jedného nákupu a predaja“.
848
Okrem toho by Komisia musela pre každú z dotknutých bánk a každú transakciu určiť zodpovedajúce transakcie nákupu a predaja, ktoré jej umožnia vypočítať reprezentatívne kúpno‑predajné rozpätie v situácii, v ktorej, ako bolo uvedené v bodoch 833 a 835 vyššie, suma transakcií má vplyv na ich cenu a vnútrodenná volatilita ceny dlhopisov SSA sťažuje, či dokonca znemožňuje zhodu medzi transakciami, ktoré sa uskutočňujú v rôznych časoch.
849
Takáto metodika – pokiaľ by nadmerne nesťažovala, či dokonca neznemožňovala výpočet koeficientu úpravy – by však pre Komisiu predstavovala neprimeranú administratívnu záťaž (pozri analogicky návrhy, ktoré predniesla generálna advokátka Kokott vo veci Pilkington Group a i./Komisia, C‑101/15 P, EU:C:2016:258, bod 37).
850
Po piate skutočnosť, že vo veci, v ktorej bolo vydané rozhodnutie C(2016) 8530 final zo 7. decembra 2016 týkajúce sa konania podľa článku 101 [ZFEÚ] a článku 53 Dohody o EHP (Vec AT.39914 – Úrokové deriváty denominované v eurách), Komisia mohla použiť údaje dotknutých bánk, nemôže znamenať, že ich musí použiť v napadnutom rozhodnutí. Okrem rozdielov medzi týmito dvoma vecami, na ktoré Komisia poukázala v odôvodnení 924 napadnutého rozhodnutia, z ustálenej judikatúry vyplýva, že Komisia nie je viazaná svojou predchádzajúcou správnou praxou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. marca 2009, Archer Daniels Midland/Komisia, C‑510/06 P, EU:C:2009:166, bod 82 a citovanú judikatúru).
851
Pokiaľ ide o alternatívnu metódu navrhnutú zo strany Crédit agricole, treba uviesť, že je založená na výbere dlhopisov SSA, čo je podľa názoru samotnej Crédit agricole v rozpore s bodom 15 usmernení. Navyše okrem toho, že Crédit agricole neoznačila dlhopisy SSA, ktoré považuje za reprezentatívne, táto metóda vykazuje rovnaké nedostatky, aké sú uvedené v bodoch 831 až 850 vyššie.
852
Komisia teda tým, že použila vzorku 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA uvedenú v odôvodnení 902 napadnutého rozhodnutia na určenie referenčnej hodnoty, ktorá slúži ako základ na výpočet pokút uložených dotknutým bankám, neprekročila mieru voľnej úvahy, ktorou disponovala pri definovaní metódy výpočtu pokút v situácii, keď hodnota predaja nebola vhodným ukazovateľom na účely výpočtu tejto základnej sumy, čo žalobkyne nespochybňujú.
853
Ako Komisia správne uviedla v odôvodnení 933 napadnutého rozhodnutia, metodika opísaná v odôvodneniach 889 až 905 napadnutého rozhodnutia je jasná a súdržná a umožňuje transparentné a realizovateľné určenie referenčnej hodnoty. Môže sa konzistentne uplatniť na všetkých účastníkov konania a miera podrobnosti vlastná každej položke je vhodná na efektívny, dôveryhodný a zrozumiteľný výpočet referenčnej hodnoty.
854
Okrem toho, ako tiež Komisia platne konštatovala v odôvodnení 936 napadnutého rozhodnutia, alternatívne metodiky navrhnuté Crédit agricole a Credit Suisse nemôžu byť vhodnejšie ako metodika prijatá Komisiou v napadnutom rozhodnutí.
855
Vzhľadom na vyššie uvedené treba druhé tvrdenie tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a druhé tvrdenie druhej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse zamietnuť ako nedôvodné.
– O výhrade spoločnosti Crédit agricole založenej na použití pevných pomerných váh dlhopisov SSA počas celého obdobia porušenia a pre všetky dotknuté banky na účely výpočtu konečného kúpno‑predajného rozpätia každej z týchto bánk
856
V rámci prvého tvrdenia tretej časti svojho štvrtého žalobného dôvodu, ako je uvedené v žalobe, Crédit agricole vytýka Komisii, že „vypočítala [konečné] kúpno‑predajné rozpätie s použitím pevných pomerných váh pre všetky relevantné obdobia a pre všetky banky, a nielen pre relevantné obdobie uplatniteľné na [Crédit agricole]“, a „v dôsledku toho nezohľadnila zmeny vzorca transakcií, a to tak vo všeobecnosti, ako aj v prípade transakcií samotnej [Crédit agricole]“.
857
Táto výhrada Crédit agricole, ktorá v podstate smeruje proti odôvodneniu 933 napadnutého rozhodnutia, je založená na nesprávnom pochopení metodiky prijatej a uplatnenej Komisiou, ktorá vyplýva najmä z odôvodnení 902 a 903 napadnutého rozhodnutia.
858
Ako vyplýva z odôvodnenia 903 napadnutého rozhodnutia, je síce pravda, že Komisia použila rovnakú vzorku zloženú z 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA na účely výpočtu referenčnej hodnoty pre všetky dotknuté banky a že rozdelenie dlhopisov SSA podľa emitenta a podľa splatnosti pre tú istú banku zostalo rovnaké počas celého obdobia jej účasti na predmetnom porušení. Z toho istého odôvodnenia 903 však vyplýva, že pre každého účastníka konania a pre každý pracovný deň ich príslušného obdobia porušenia Komisia vypočítala denné kúpno‑predajné rozpätie na základe váženého priemeru týchto 33 kategórií reprezentatívnych dlhopisov SSA.
859
Pokiaľ ide konkrétne o Crédit agricole, toto konštatovanie je zrejmé aj zo stĺpca „Rescaled weights“ tabuľky 2 prílohy napadnutého rozhodnutia v spojení s tabuľkami 3 a 4 tejto prílohy, ktoré sú uvedené v bodoch 794 a 795 vyššie.
860
Z týchto tabuliek vyplýva, že hoci referenčné dlhopisy SSA boli rovnaké pre všetky dotknuté banky počas celého obdobia porušenia a hoci rozdelenie dlhopisov SSA podľa emitenta a podľa splatnosti pre tú istú banku zostalo rovnaké počas celého obdobia jej účasti na predmetnom porušení, toto rozdelenie bolo špecifické pre každú banku a viedlo k určeniu denného kúpno‑predajného rozpätia, ktoré teda bolo pre ňu tiež špecifické, a preto zohľadňovalo špecifiká jej obchodovania.
861
Okrem toho v rozsahu, v akom Crédit agricole v replike uvádza, že svojou argumentáciou chcela namietať nezohľadnenie „medzidennej pomernej váhy“, treba konštatovať, že toto tvrdenie – aj keby ho bolo možné považovať za prípustné napriek jeho oneskorenému predloženiu – nemožno prijať.
862
V rámci tejto argumentácie sa totiž Crédit agricole na základe „hypotetického“ príkladu – podľa vlastných slov banky – obmedzuje na konštatovanie, že v prípade významnej zmeny intenzity obchodovania banky zo dňa na deň by metóda prijatá Komisiou mala tendenciu nadhodnocovať činnosť bánk. Táto banka však nepredložila nijaký dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že jej činnosť vykazovala takéto vlastnosti počas obdobia jej účasti na predmetnom porušení.
863
Vzhľadom na vyššie uvedené treba prvé tvrdenie tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole zamietnuť ako nedôvodné.
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na použití údajov BGN
864
V odôvodnení 903 napadnutého rozhodnutia a v poznámke pod čiarou 1060, na ktorú odkazuje, Komisia uviedla, že „údaje o kúpno‑predajných rozpätiach… pre 33 [kategórií] reprezentatívnych dlhopisov boli vybraté zo zdroja kompozitných cien Bloomberg BGN[, opísaného ako] kompozitná cena podnikových a štátnych dlhopisov v reálnom čase“.
865
V odôvodnení 918 napadnutého rozhodnutia Komisia odôvodnila použitie údajov BGN takto:
„Pokiaľ ide o zdroj informácií o [kúpno‑predajných] rozpätiach, v liste [o pokutách] sa vysvetľuje, že po analýze… ‚údaje obsiahnuté v spise nepredstavujú vzorku, ktorá by sama osebe postačovala na zabezpečenie primeraného zastúpenia všetkých relevantných splatností a emitentov, ktorých strany oznámili vo svojich odpovediach na žiadosti Komisie o informácie‘, a že Komisia preto zhromaždila údaje o rozpätiach medzi ponukovými a dopytovými cenami zo zdroja kompozitných cien Bloomberg BGN na dennej báze pre reprezentatívne dlhopisy. Inými slovami, Komisia vzhľadom na to, že predbežne plánovala použiť údaje zo svojho spisu a zároveň verejné údaje, a po tom, čo určila, že údaje uvedené v spise nie sú dostatočne reprezentatívne, zvolila najvhodnejší zdroj údajov na výpočet uplatniteľných kúpno‑predajných rozpätí.“
866
V poznámke pod čiarou 1084 k odôvodneniu 921 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že „hoci v prípade aktuálnych cien sú ceny Bloomberg BGN cenami v reálnom čase a vypočítavajú sa v priebehu dňa postupne s novým kótovaním…, v prípade historických cien je k dispozícii len nákupná cena a predajná cena na konci dňa“.
867
V poznámke pod čiarou 1085 k tomu istému odôvodneniu napadnutého rozhodnutia Komisia dodala:
„Komisia použila na výpočet denných kúpno‑predajných rozpätí iba ponukové a dopytové ceny Bloomberg BGN. Ponukové a dopytové ceny Bloomberg BGN sa odhadujú v rovnakom čase (na konci dňa). Výpočet kúpno‑predajného rozpätia odpočítaním ponukovej ceny Bloomberg BGN od dopytovej ceny Bloomberg BGN preto netrpí časovým oneskorením, ktoré by mohlo skresliť výsledok. Toto kúpno‑predajné rozpätie na konci dňa však nemožno uplatniť na vnútrodenné ceny…. Naopak, prístup Komisie spočíva v tom, že počas celého obdobia účasti na porušení použije priemerné kúpno‑predajné rozpätie konkrétneho reprezentatívneho dlhopisu na konci dňa a uplatní ho na zobchodované pomyselné sumy.“
868
V rámci tretieho tvrdenia tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a v rámci prvého tvrdenia druhej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse žalobkyne vytýkajú Komisii, že použila údaje BGN, ktoré nie sú vhodné na účely výpočtu referenčnej hodnoty. Tieto údaje zvyšujú cenu, za ktorú dotknuté banky skutočne vykonali transakcie, a teda koeficient úpravy vypočítaný na ich základe.
869
V tejto súvislosti Crédit agricole najmä uvádza, že v rámci „obmedzenej vzorky“ transakcií sú skutočne získané kúpno‑predajné rozpätia približne štyrikrát nižšie ako kúpno‑predajné rozpätia na konci dňa odvodené z údajov BGN. Je to dôkaz, že tieto kúpno‑predajné rozpätia sú umelo vyššie ako skutočné kúpno‑predajné rozpätia. Za týchto podmienok mala Komisia zohľadniť tieto „najlepšie dostupné údaje“, aj keď ich bolo možné použiť len ako orientačné údaje, a to najmä „znížením konečného kúpno‑predajného rozpätia pomocou primeraného koeficientu“.
870
Credit Suisse zas vytýka Komisii, že použila údaje BGN, ktoré sú založené na nešpecifikovanej a nejasnej „výlučnej metodike“. Okrem toho sa zdá, že tieto údaje odrážajú skôr počiatočné kótovanie a odhady cien než rozpätia uskutočnených transakcií, čo umožňuje len poskytnúť maximálne rozpätia, ktoré môže táto banka očakávať pri rokovaniach s klientmi, ako vyplýva z druhej správy Compass Lexecon. Údaje BGN sú tiež neúplné v tom zmysle, že nezohľadňujú potenciálne objemy transakcií, ktoré môžu mať vplyv na kúpno‑predajné rozpätia. Okrem toho nadhodnocujú rozpätia získané pri transakciách Credit Suisse s inými tvorcami trhu, ako tiež vyplýva z druhej správy Compass Lexecon. Credit Suisse sa okrem toho domnieva, že Komisia nemôže vylúčiť najvhodnejší zdroj údajov z dôvodu, že iný účastník kartelu nemôže predložiť tie isté údaje.
871
Ako bolo uvedené v bode 807 vyššie, bod 15 usmernení sa v prejednávanej veci priamo neuplatní, keďže Komisia sa odchýlila od metódy výpočtu pokút stanovenej v bode 13 týchto usmernení.
872
Ak však Komisia v rámci svojej širokej miery voľnej úvahy, pokiaľ ide o metódu výpočtu pokuty, v prejednávanej veci správne definovala alternatívnu metódu výpočtu pokút k metóde stanovenej v bode 13 uvedených usmernení, prináleží jej pri uplatňovaní tejto metodiky zabezpečiť zohľadnenie najlepších dostupných údajov.
873
Je preto potrebné určiť, či údaje BGN, ktoré Komisia použila na určenie konečného kúpno‑predajného rozpätia, predstavovali najlepšie dostupné údaje pri uplatňovaní metodiky definovanej Komisiou.
874
V tomto kontexte a vzhľadom na odôvodnenie, ktoré Komisia uviedla v napadnutom rozhodnutí (odôvodnenia 903 a 918), a najmä na odôvodnenie, ktorým odmietla tvrdenia dotknutých bánk v priebehu správneho konania (odôvodnenia 919 až 929), sa banky nemôžu obmedziť na tvrdenie, že údaje použité Komisiou trpia jedným alebo viacerými nedostatkami, ale, naopak, musia preukázať, že v rámci metodiky, ktorú táto inštitúcia zákonne určila, v skutočnosti existujú lepšie údaje ako tie, ktoré táto inštitúcia použila, a že tieto údaje sú skutočne dostupné (pozri analogicky rozsudok z 24. septembra 2019, HSBC Holdings a i./Komisia, T‑105/17, EU:T:2019:675, bod 324).
875
V tejto súvislosti treba uviesť, že Crédit agricole v podstate tvrdí, že vzhľadom na štúdiu, ktorú Všeobecnému súdu nepredložila a o ktorej sama pripúšťa, že sa týka „obmedzenej vzorky“ transakcií, Komisia nemala uprednostniť údaje BGN, ale skutočné rozpätia, pri ktorých táto banka uskutočnila transakcie a ktoré mali byť vypočítané na základe vyššie uvedenej „obmedzenej vzorky“„na informačné účely“ s cieľom určiť „primeraný“ koeficient zníženia kúpno‑predajného rozpätia.
876
Takéto nepresné a nedostatočne podložené dôkazy však nemôžu preukázať, že k dispozícii bol iný úplný a súdržný súbor údajov, než súbor zložený z údajov BGN použitých Komisiou, a už vôbec nie, že by bol lepší ako tento súbor.
877
Práve naopak, skutočnosť, že Crédit agricole založila svoju výhradu len na „obmedzenej vzorke“ údajov, svedčí o tom, že táto banka – a tým skôr Komisia – nebola schopná presne určiť a zdokumentovať transakcie, ktoré sama vykonala.
878
V tejto súvislosti Všeobecný súd musí poukázať na to, že ako vyplýva z odôvodnenia 926 napadnutého rozhodnutia, Crédit agricole počas správneho konania uviedla, že „ak nie sú k dispozícii skutočné ceny transakcií, z ktorých by bolo možné vypočítať kúpno‑predajné rozpätie, je potrebné použiť rozpätia v cenových indexoch (akým je BGN), ktoré sú špecifické pre daný dlhopis a zároveň špecifické pre dané obdobie“, že „vhodným zdrojom týchto údajov je poskytovateľ údajov Bloomberg, ktorý poskytuje pre každý dlhopis a pre každý deň ponukovú a dopytovú cenu na konci dňa“, a že „rozdiel medzi týmito ponukovými a dopytovými cenami poskytuje pre každý dlhopis a pre každý deň kúpno‑predajné rozpätie na konci dňa, ktoré je špecifické pre každý dlhopis“, čo táto banka nespochybňuje.
879
Okrem toho, hoci sa štúdia, na ktorú odkazuje Crédit agricole, zhoduje s tvrdeniami uvedenými touto bankou počas správneho konania, z odôvodnenia 925 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia ich oprávnene zamietla v podstate z dôvodu, že v rámci metodiky navrhnutej touto bankou vzhľadom na vnútrodennú volatilitu cien nie je možné nákupnú cenu dlhopisu porovnávať s nákupnou cenou reverzného obchodu uskutočneného v ten istý deň.
880
Nakoniec, ak Crédit agricole zamýšľala založiť svoju argumentáciu na ekonomickej štúdii uvedenej v prílohe A.10 svojej žaloby, prináležalo jej, aby odkázala na konkrétne body tejto štúdie, ktoré podporujú túto argumentáciu, a neobmedzila sa na to, že spomenula jej existenciu v úvode svojej žaloby pod názvom „Kontext žaloby“ a že na ňu odkázala vo svojej replike v rámci výhrady založenej na nesprávnom posúdení zo strany Komisie, pokiaľ ide o referenčné obdobie zohľadnené pri výpočte pokuty, ktorá jej bola uložená (prvá časť jej štvrtého žalobného dôvodu).
881
Rovnako ako Crédit agricole aj Credit Suisse tvrdí, že Komisia na účely určenia jej koeficientu úpravy nemala použiť údaje BGN, ale skutočné rozpätia, pri ktorých táto banka vykonala transakcie.
882
Na podporu svojej argumentácie Credit Suisse uvádza rôzne výhrady voči údajom BGN, ktoré treba postupne preskúmať.
883
Na úvod treba zamietnuť výhradu, podľa ktorej Komisia nezohľadnila skutočné rozdiely, pri ktorých táto banka vykonala transakcie, v prospech údajov BGN z dôvodu, že iný účastník kartelu nemohol predložiť tie isté údaje.
884
Táto výhrada je založená na nesprávnom výklade odôvodnenia 918 napadnutého rozhodnutia. Toto odôvodnenie uvádza, že použitie údajov BGN je odôvodnené skutočnosťou, že údaje uvedené v spise Komisie neposkytujú vzorku, ktorá by sama osebe postačovala na zabezpečenie primeraného zastúpenia všetkých relevantných splatností a emitentov, ktoré účastníci konania uviedli vo svojich odpovediach na žiadosti Komisie o informácie.
885
Treba tiež zamietnuť výhradu Credit Suisse založenú na tom, že spôsob, akým boli údaje BGN vypracované, nie je známy, čo spôsobuje, že nie je jasné, aký majú význam.
886
Je síce pravda, ako zdôrazňuje Credit Suisse a ako vyplýva z dokumentov vypracovaných platformou Bloomberg, že spôsob vypracovania údajov BGN je čiastočne neznámy. Takáto skutočnosť však nemôže zbaviť Komisiu možnosti použiť tieto údaje v prejednávanej veci.
887
Na jednej strane totiž, ako vyplýva z odôvodnení 33, 220 alebo 725 napadnutého rozhodnutia, údaje poskytnuté touto platformou predstavujú údaje, ktorým obchodníci pripisujú značnú dôveru, keďže – ako zdôrazňuje Credit Suisse – platformy, akou je Bloomberg, zhromažďujú informácie o trhu s cieľom poskytnúť ich následne všetkým účastníkom trhu.
888
Na druhej strane, ako vyplýva z poznámky pod čiarou 1060 napadnutého rozhodnutia, ktorá odkazuje na dokument vypracovaný platformou Bloomberg, údaje BGN sú zdrojom, ktorý je založený na vykonateľných a orientačných cenách viacerých hospodárskych subjektov, ktorý uvádza ceny, ktoré sú k dispozícii na dosiahnutie konsenzu, a ktorý, ako zdôrazňuje Komisia, je vypracovaný treťou stranou.
889
Preto nemožno platne tvrdiť, že z dôvodu, že spôsob, akým boli zostavené, je čiastočne neznámy, Komisia nemôže použiť referenčné údaje, ktorými sú údaje BGN, najmä ak Credit Suisse nijako neodkazuje na trhové platformy, ktoré poskytujú presnejšie alebo relevantnejšie informácie ako platforma Bloomberg.
890
Odmietnuť treba aj výhradu Credit Suisse, ktorá sa opiera o znenie bodu 1.8 druhej správy Compass Lexecon a podľa ktorej údaje BGN „zrejme odrážajú počiatočné kótovanie a odhady cien, a nie kúpno‑predajné rozpätia transakcií“.
891
Z tejto správy totiž s dostatočnou istotou nevyplýva, že skutočný účel údajov BGN je ten, na ktorý sa odvolávajú autori tejto správy, najmä bez bibliografického odkazu a v rozpore s definíciou prijatou Komisiou na základe dokumentu vypracovaného platformou Bloomberg.
892
Okrem toho je potrebné uviesť, že tvrdenie prevzaté spoločnosťou Credit Suisse z uvedenej správy je doplnené o túto redakčnú poznámku: „as such, we understand that“, čo značne obmedzuje dôkaznú hodnotu tohto tvrdenia, ktoré nie je inak podložené.
893
Napokon, pokiaľ ide o výhrady založené na skutočnosti, že údaje BGN nezohľadňujú vplyv objemov obchodov na ceny dlhopisov SSA alebo nadhodnocujú rozpätia získané bankou Credit Suisse pri uskutočňovaní transakcií s inými tvorcami trhu, treba konštatovať, že sa nezdajú byť nedôvodné.
894
Toto konštatovanie však nemôže zbaviť Komisiu v prejednávanej veci možnosti použiť údaje BGN a v dôsledku toho vyvrátiť výšku koeficientu úpravy, ktorý bol pomocou nich vypočítaný.
895
Na jednej strane totiž Komisii nemožno vytýkať, že použila údaje, ktoré presne neodrážajú skutočné rozpätia, pri ktorých Credit Suisse vykonala transakcie, keďže táto inštitúcia práve nemala k dispozícii dostatočne reprezentatívne presné údaje, ako vyplýva z odôvodnenia 918 napadnutého rozhodnutia, ktoré by Credit Suisse nespochybnila, a že v dôsledku toho bola na účely rekonštrukcie referenčnej hodnoty nútená použiť metodiku založenú na alternatívnych údajoch, ktoré sú nevyhnutne menej presné.
896
Práve v tomto zmysle bod 16 usmernení stanovuje, že „ak sú údaje poskytnuté podnikom neúplné alebo nespoľahlivé, Komisia môže určiť hodnotu predaja tohto podniku na základe čiastočných údajov, ktoré získala, a/alebo akýchkoľvek iných informácií, ktoré považuje za relevantné alebo vhodné“.
897
Na druhej strane z bodov 831 až 850, ako aj 854 vyššie vyplýva, že metodika založená na údajoch o transakciách dotknutých bánk nemôže byť vhodnejšia ako metodika prijatá Komisiou v napadnutom rozhodnutí.
898
Preto v rámci metodiky stanovenej Komisiou, ktorej zákonnosť bola potvrdená v bode 852 vyššie, údaje BGN treba považovať za najlepšie dostupné údaje najmä vzhľadom na vyhlásenia Crédit agricole o spoľahlivosti týchto údajov na účely výpočtu koeficientu úpravy, uvedené v odôvodnení 926 napadnutého rozhodnutia a pripomenuté v bode 878 vyššie.
899
V dôsledku toho treba zamietnuť tretie tvrdenie tretej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a prvé tvrdenie druhej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse.
– O výhrade spoločnosti Credit Suisse založenej na tom, že jej referenčná hodnota bola nadhodnotená, lebo boli voči nej zohľadnené pomyselné sumy iných bánk
900
V rámci tretieho tvrdenia druhej časti svojho tretieho žalobného dôvodu, ktoré bolo uvedené subsidiárne pre prípad, že by Všeobecný súd dospel k záveru, že Komisia bola oprávnená použiť údaje BGN, Credit Suisse vytýka Komisii, že nadhodnotila pomyselné sumy, ktoré boli voči nej zohľadnené, tým, že jej nesprávne pripísala sumy zobchodované inými bankami, a zamietla jej tvrdenia v tomto smere v odôvodneniach 928 a 929 napadnutého rozhodnutia.
901
Zahrnutie transakcií, pomocou ktorých Credit Suisse získava likviditu (liquidity sourcing) (zaplatením ceny inému tvorcovi trhu), do pomyselných súm tejto banky viedlo k tomu, že jej boli pripísané transakcie, z ktorých nemohla získať príjmy. Tvorca trhu totiž získava maržu len z transakcie s klientom. V tejto súvislosti Credit Suisse uvádza, že cena, ktorú ďalší predajca zaplatil svojmu dodávateľovi, sa nepripočítava k výpočtu hodnoty predaja.
902
Okrem toho zohľadnenie pomyselných súm transakcií nákupu likvidity, ktoré predstavujú 37,8 % až 41 % celkových transakcií Credit Suisse, viedlo k tomu, že tá istá transakcia sa započítala dvakrát, ak sa transakcie uskutočnili medzi dvoma bankami, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení.
903
Týmto tvrdením Credit Suisse v podstate vytýka Komisii, že do pomyselných súm (a nie do výpočtu koeficientu úpravy), ktoré boli voči nej použité, zahrnula transakcie týkajúce sa nákupu likvidity, ktoré podľa nej predstavujú transakcie zásobovania, ktoré nemajú byť zohľadnené pri výpočte hodnoty predaja.
904
Je síce pravda, že v rámci určenia „hodnoty predaja“ v zmysle bodu 13 usmernení sa na účely určenia základnej sumy pokuty musí zohľadniť len výška predaja dotknutého podniku, a teda celková cena, ktorú tento podnik účtoval svojim zákazníkom na relevantnom trhu s tovarmi alebo službami (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. februára 2018, Kühne + Nagel International a i./Komisia, C‑261/16 P, neuverejnený, EU:C:2018:56, body 66 a 67), to však nemôže byť prípad prejednávanej veci vzhľadom na metodiku, ktorú Komisia použila na účely určenia koeficientu úpravy.
905
V rámci metodiky prijatej Komisiou, ktorá bola pripomenutá v bodoch 748 až 759 vyššie, totiž táto inštitúcia určila koeficient úpravy zodpovedajúci polovici priemerného kúpno‑predajného rozpätia špecifického pre každú banku, aby zohľadnila skutočnosť, že každá nákupná alebo predajná transakcia uskutočnená bankou predstavovala len polovicu celej transakcie nákupu a ďalšieho predaja dlhopisu SSA (odôvodnenia 897 až 899 napadnutého rozhodnutia).
906
Z toho vyplýva, ako je zrejmé najmä z bodu 11 listu týkajúceho sa pokút a poznámky pod čiarou 1054 napadnutého rozhodnutia, že vzhľadom na osobitosti obchodovania s dlhopismi SSA mala Komisia v úmysle určiť referenčnú hodnotu nie tým, že voči predávajúcemu uplatní celé kúpno‑predajné rozpätie každej transakcie predaja dlhopisov SSA – v dôsledku čoho by nemohla zahrnúť do pomyselných súm dotknutých bánk transakcie nákupu dlhopisov SSA –, ale tým, že zohľadní polovicu kúpno‑predajného rozpätia transakcie voči predávajúcemu a polovicu kúpno‑predajného rozpätia transakcie voči kupujúcemu.
907
Preto pri uplatnení takejto metodiky, ktorej platnosť bola konštatovaná v bode 852 vyššie, Komisia nemala inú možnosť než zahrnúť do pomyselných súm každej dotknutej banky nielen jej predajné transakcie, ale aj jej nákupné transakcie vrátane tých, ktoré boli zamerané na nákup likvidity a ktoré navyše z väčšej časti, ak nie v celom rozsahu, povedú k neskoršej transakcii predaja.
908
Okrem toho z účtovného hľadiska skutočnosť, že Komisia použila polovicu priemerného kúpno‑predajného rozpätia uplatneného na celkovú sumu transakcie, sa rovná použitiu celkového priemerného kúpno‑predajného rozpätia uplatneného na polovicu sumy transakcie, čo vylučuje akékoľvek dvojité započítanie pomyselnej hodnoty tejto transakcie, a to jednak u kupujúceho a jednak u predávajúceho.
909
Nakoniec v rozsahu, v akom Credit Suisse tvrdí, že transakcie nákupu likvidity uskutočnené s bankami, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení, nemali byť zohľadnené v jej pomyselných sumách, treba pripomenúť, že v kontexte usmernení pojem „referenčná hodnota“ rovnako ako pojem „hodnota predaja“ smeruje k tomu, aby sa ako východisko pre výpočet pokuty uloženej podniku použila suma, ktorá odráža hospodársky význam sporného porušenia a váhu podniku v tomto porušení (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. júla 2015, InnoLux/Komisia, C‑231/14 P, EU:C:2015:451, bod 50 a citovanú judikatúru).
910
Z toho vyplýva, že určenie referenčnej hodnoty zahŕňa zohľadnenie všetkých transakcií uskutočnených na trhu dotknutom porušením, ako je to v prípade určenia hodnoty predaja [pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. februára 2018, Panalpina World Transport (Holding) a i./Komisia, C‑271/16 P, neuverejnený, EU:C:2018:59, bod 30 a citovanú judikatúru], a to pre každý z podnikov, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení, ako vyplýva z bodu 10 usmernení.
911
Vzhľadom na metodiku prijatú Komisiou, ktorá je pripomenutá v bodoch 748 až 759 vyššie a na základe ktorej určila pre každú dotknutú banku referenčnú hodnotu vynásobením jej pomyselných súm jej koeficientom úpravy určeným na základe polovice jej vlastného priemerného kúpno‑predajného rozpätia, je však logické, že pokiaľ ide o transakciu nákupu likvidity bankou, ktorá sa zúčastnila na spornom porušení, od inej banky, ktorá sa tiež zúčastnila na tomto porušení, Komisia zohľadnila pomyselné sumy zodpovedajúce tejto transakcii pre každú z týchto bánk, ako to urobila v prípade každej transakcie nákupu likvidity bankou, ktorá sa zúčastnila na spornom porušení, od inej banky, ktorá sa na ňom nezúčastnila.
912
Táto metodika skutočne vedie k tomu, že pomyselná suma zobchodovaná pri danej transakcii nákupu likvidity sa zohľadňuje pre predávajúceho príslušného dlhopisu SSA aj pre jeho kupujúceho.
913
Toto dvojité zohľadnenie však vyplýva zo samotných zásad upravujúcich stanovenie pokút podľa usmernení a najmä z ich bodu 10, ktorý sa uplatní na osobitný kontext prejednávanej veci, v ktorej Komisia určila referenčnú hodnotu nielen s ohľadom na predajné transakcie, ale aj na nákupné transakcie.
914
Okrem toho vylúčenie niektorých transakcií, ktoré nesporne patria do pôsobnosti údajného kartelu, z výpočtu referenčnej hodnoty by malo za následok umelé minimalizovanie hospodárskeho významu sporného porušenia, čo by narušilo cieľ spočívajúci v stíhaní a účinnom sankcionovaní porušení článku 101 ZFEÚ (pozri analogicky rozsudok z 11. júla 2013, Team Relocations a i./Komisia, C‑444/11 P, neuverejnený, EU:C:2013:464, bod 77).
915
Komisia sa teda v odôvodnení 929 napadnutého rozhodnutia mohla oprávnene domnievať, že v rámci metodiky, ktorú legitímne vymedzila a ktorej cieľom bolo určiť reprezentatívnu referenčnú hodnotu pre celú činnosť dotknutých bánk, najmä činnosť Credit Suisse, musí do pomyselných súm uplatnených voči tejto banke zahrnúť transakcie týkajúce sa nákupov likvidity vrátane transakcií uskutočnených medzi bankami, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení.
916
Tretie tvrdenie druhej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse preto treba zamietnuť ako nedôvodné.
2) O výhrade spoločnosti Crédit agricole voči rozhodnutiu Komisie nepoužiť rok 2014 ako referenčné obdobie pre výpočet referenčnej hodnoty
917
Podľa bodu 13 usmernení „na účely určenia základnej sumy pokuty, ktorá sa má uložiť, Komisia… zvyčajne použije predaj podniku počas posledného celého roka jeho účasti na porušení“.
918
V odôvodneniach 894 a 935 napadnutého rozhodnutia sa však Komisia rozhodla na účely výpočtu referenčnej hodnoty odchýliť od bodu 13 usmernení.
919
V tomto zmysle Komisia uviedla, že „je vhodnejšie založiť anualizovanú referenčnú hodnotu na hodnote predajov skutočne realizovaných [dotknutými bankami] počas mesiacov zodpovedajúcich ich účasti na porušení“ a že „pomyselné sumy zobchodované počas obdobia ich individuálnej účasti na karteli tak boli anualizované podľa dĺžky trvania ich účasti, pričom sa celková výška [pomyselných súm zobchodovaných bankou počas obdobia jej účasti na spornom porušení] vydelila počtom celých mesiacov účasti na porušení a následne sa tento mesačný priemer vynásobil číslom 12“.
920
Komisia odôvodnila túto voľbu tromi dôvodmi, a to meniacou sa veľkosťou trhu s dlhopismi SSA, vysokou volatilitou rozpätí počas obdobia porušenia a rôznymi obdobiami, počas ktorých boli dotknuté banky zapojené do predmetného porušenia.
921
Okrem toho v odôvodnení 895 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že zobchodované anualizované pomyselné sumy odrážajú hospodársky význam predmetného porušenia a pomernú váhu každého podniku na tomto porušení, a to bez ohľadu na obdobie ich individuálnej účasti.
922
V rámci prvej časti svojho štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole tvrdí, že Komisia tým, že zohľadnila anualizovaný priemer pomyselných súm dlhopisov SSA, s ktorými táto banka obchodovala počas obdobia svojej účasti na predmetnom porušení, a nielen pomyselné sumy, s ktorými táto banka obchodovala počas roka 2014 – ktorý bol posledným celým rokom jej účasti na predmetnom porušení –, porušila bod 13 usmernení, zásadu riadnej správy vecí verejných a svoju povinnosť odôvodnenia.
923
Na podporu tejto časti Crédit agricole vo svojej žalobe tvrdí, že Komisia v napadnutom rozhodnutí nespresnila ani povahu, ani rozsah vysokej volatility kúpno‑predajných rozpätí. Nevysvetlila ani dôvody, pre ktoré bolo v prejednávanej veci potrebné použiť anualizovaný priemer pomyselných súm zobchodovaných dlhopisov SSA, najmä pokiaľ ide o jej účasť, ktorá sa začala po období vysokej volatility v roku 2011. Okrem toho sa Crédit agricole domnieva, že vysoká volatilita kúpno‑predajných rozpätí, na ktorú sa odvoláva Komisia, neodôvodňuje odchýlenie sa od bodu 13 usmernení. Platí to tým viac, že v prípade Crédit agricole bolo rozpätie medzi anualizovanými pomyselnými sumami na jednej strane a pomyselnými sumami zobchodovanými v roku 2014 na strane druhej len 10 %.
924
Crédit agricole vo svojej replike dodáva, že odôvodnenie Komisie založené na rôznych obdobiach účasti jednotlivých dotknutých bánk na predmetnom porušení je absurdné a v rozpore s rozhodovacou praxou Komisie.
925
Pokiaľ ide v prvom rade o tvrdenie založené na nedostatku odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, čo sa týka voľby Komisie odchýliť sa od bodu 13 usmernení, treba konštatovať, že z odôvodnení 894 a 935 napadnutého rozhodnutia, ktorých podstata je pripomenutá v bodoch 918 až 921 vyššie, jasne a jednoznačne vyplývajú dôvody tejto voľby, v dôsledku čoho sa dotknuté banky mohli oboznámiť s dôvodmi tejto voľby a Všeobecný súd vykonať svoje preskúmanie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. novembra 2021, Rada/Hamas, C‑833/19 P, EU:C:2021:950, bod 74 a citovanú judikatúru).
926
Je síce pravda, ako tvrdí Crédit agricole, že Komisia v napadnutom rozhodnutí nepodložila povahu ani rozsah vysokej volatility kúpno‑predajných rozpätí, na ktoré sa odvoláva.
927
Bolo by však neprimerané požadovať osobitné odôvodnenie pre každý kvantitatívny prvok, na ktorom je založené odôvodnenie Komisie, ak sa toto odôvodnenie javí, ako bolo konštatované v bodoch 765 až 788 vyššie, jasné a jednoznačné (pozri analogicky rozsudok z 1. júla 2008, Chronopost a La Poste/UFEX a i., C‑341/06 P a C‑342/06 P, EU:C:2008:375, body 108 a 111 a citovanú judikatúru).
928
V prejednávanej veci to platí o to viac, že na jednej strane Crédit agricole uviedla na Všeobecnom súde rôzne tvrdenia spochybňujúce vysokú volatilitu kúpno‑predajných rozpätí, z ktorých Komisia vychádzala a ktoré bola schopná odôvodniť v rámci vyšetrovania v prejednávanej veci (pozri analogicky rozsudok z 1. júla 2008, Chronopost a La Poste/UFEX a i., C‑341/06 P a C‑342/06 P, EU:C:2008:375, bod 110).
929
Na druhej strane sa nemožno rozumne domnievať, že neuvedenie spresnení týkajúcich sa povahy a rozsahu premenlivosti kúpno‑predajných rozpätí dlhopisov SSA zbavilo Crédit agricole, účastníka trhu s dlhopismi SSA, možnosti samostatne posúdiť, či objektívne konštatovanie uvedené v odôvodneniach 894, 899 a 935 napadnutého rozhodnutia, ktoré sa týka vysokej volatility trhu s dlhopismi SSA počas obdobia porušenia, je preukázané alebo, naopak, chybné.
930
Crédit agricole sa preto nemôže platne odvolávať na nedostatok odôvodnenia napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o dôvody voľby Komisie odchýliť sa od bodu 13 usmernení a uplatniť nie pomyselné sumy zobchodované touto bankou v roku 2014, ale anualizovaný priemer pomyselných súm zobchodovaných touto bankou počas celého obdobia jej účasti na predmetnom porušení.
931
Pokiaľ ide ďalej o dôvodnosť voľby Komisie, treba pripomenúť, že bod 13 usmernení oprávňuje Komisiu odchýliť sa od pravidla zohľadnenia predajov dotknutého podniku počas posledného celého roka jeho účasti na predmetnom porušení na účely výpočtu výšky pokuty za predpokladu, že Komisia túto odchýlku z právneho hľadiska dostatočne odôvodní (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 17. decembra 2014, Pilkington Group a i./Komisia, T‑72/09, neuverejnený, EU:T:2014:1094, body 212 a 213 a citovanú judikatúru).
932
V prejednávanej veci Komisia v odôvodneniach 894 a 935 napadnutého rozhodnutia odôvodnila svoje rozhodnutie odchýliť sa od pravidla uvedeného v bode 13 usmernení tromi dôvodmi, pripomenutými v bode 920 vyššie.
933
Ako však vyplýva z bodu 923 vyššie, s cieľom spochybniť dôvodnosť odchýlky od bodu 13 usmernení zo strany Komisie sa Crédit agricole vo svojej žalobe obmedzila na spochybnenie druhého dôvodu uvedeného Komisiou, a to dôvodu týkajúceho sa vysokej volatility kúpno‑predajných rozpätí dlhopisov SSA počas obdobia porušenia.
934
Z toho vyplýva, že prvý a tretí dôvod, založené na zmenách veľkosti trhu dlhopisov SSA počas obdobia porušenia a rôznych obdobiach účasti dotknutých bánk na porušení, treba považovať za s konečnou platnosťou preukázané a relevantné na odôvodnenie odchýlky od bodu 13 usmernení v prejednávanej veci.
935
V tejto súvislosti treba poukázať na to, že je pravda, že Crédit agricole v replike spochybnila tretí dôvod uvedený Komisiou.
936
Keďže však takáto argumentácia, ktorá je nová, nezakladá sa na skutkových alebo právnych okolnostiach, ktoré vyšli najavo v priebehu konania, a ktorú nemožno chápať tak, že rozširuje jej argumentáciu týkajúcu sa vysokej volatility kúpno‑predajných rozpätí dlhopisov SSA, nebola uvedená v rámci žaloby, je oneskorená, a teda neprípustná podľa článku 84 ods. 1 rokovacieho poriadku (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. mája 2019, Commune de Fessenheim a i./Komisia, T‑751/17, EU:T:2019:330, bod 60).
937
S ohľadom na vyššie uvedené treba konštatovať, že z dôkazov predložených Komisiou v nadväznosti na opatrenie na zabezpečenie priebehu konania, ktoré sa týkajú vzorky dlhopisov SSA (EIB a CADES) so splatnosťou 0 až 3 roky a 7 až 10 rokov, vyplýva, že počas obdobia porušenia tieto dlhopisy SSA skutočne zaznamenali významné kúpno‑predajné rozpätia, najmä medzi koncom roka 2011 a koncom roka 2013.
938
Táto okolnosť v spojení s nespochybnenou skutočnosťou, že veľkosť trhu dlhopisov SSA sa počas obdobia porušenia menila, zdôrazňuje, že anualizácia pomyselných súm – vedúca k zohľadneniu celého obdobia porušenia každej dotknutej banky na účely výpočtu základnej sumy pokuty – bola nevyhnutná na zohľadnenie hospodárskeho významu tohto porušenia, ako uvádza Komisia v odôvodnení 895 napadnutého rozhodnutia.
939
Ak by totiž Komisia zohľadnila len posledný rok účasti každej banky na spornom porušení, podcenila by hospodársky význam tohto porušenia, keďže by nebrala do úvahy roky 2012 a 2013, počas ktorých bol vplyv porušenia najvýznamnejší najmä z dôvodu vysokej volatility kúpno‑predajných rozpätí.
940
Takýto záver nemôže byť spochybnený tvrdením Crédit agricole, ktoré je v podstate založené na tom, že jej účasť na porušení – ktorá sa začala 11. januára 2013 a skončila sa 24. marca 2015 – sa uskutočnila počas obdobia s nižšou volatilitou kúpno‑predajných rozpätí, čo malo viesť Komisiu k tomu, aby sa v súvislosti s ňou neodchýlila od bodu 13 usmernení.
941
Keby sa totiž na Crédit agricole nevzťahovala anualizácia pomyselných súm, Komisia by nepoužila na výpočet základnej sumy jej pokuty rovnaké referenčné obdobie, aké uplatnila na ostatné dotknuté banky, čo by jej zabránilo uložiť pokuty odrážajúce pomernú váhu každej z dotknutých bánk na predmetnom porušení, ako v podstate vyplýva z odôvodnenia 895 napadnutého rozhodnutia.
942
Okrem toho vzhľadom na skutočnosť, že rok 2013 a dokonca aj začiatok roka 2014 sa vyznačovali volatilitou kúpno‑predajných rozpätí, ktorá bola síce oveľa slabšia ako volatilita v rokoch 2012 a 2013, ale silnejšia ako v období od začiatku roka 2014, výpočet základnej sumy pokuty spoločnosti Crédit agricole na základe pomyselných súm, s ktorými táto banka obchodovala len počas roka 2014, by viedol k porušeniu zásady rovnosti zaobchádzania na úkor ostatných bánk, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení.
943
V takom prípade by Crédit agricole bola jedinou bankou, ktorej základná suma pokuty by bola vypočítaná na základe roka, v ktorom sa kúpno‑predajné rozpätia vyznačovali nízkou volatilitou, hoci sa na predmetnom porušení zúčastnila aj v roku 2013, ktorý sa vyznačoval značnou volatilitou kúpno‑predajných rozpätí dlhopisov SSA.
944
Napokon Crédit agricole nepredložila nijaký dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že anualizované pomyselné sumy z dôvodov, ktoré sú jej vlastné, nevypovedajú o jej skutočnej veľkosti a hospodárskej sile ani o rozsahu porušenia, ktorého sa dopustila (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. júla 2014, Esso a i./Komisia, T‑540/08, EU:T:2014:630, bod 96 a citovanú judikatúru).
945
V tejto súvislosti skutočnosť, ktorú zdôraznila Crédit agricole, že anualizovaná referenčná hodnota, ktorá sa na ňu uplatňuje, sa líši len o 10 % v porovnaní s pomyselnými sumami, s ktorými táto banka obchodovala v roku 2014, nie je postačujúca.
946
Komisia sa preto nedopustila nesprávneho posúdenia, keď sa v prejednávanej veci odchýlila od bodu 13 usmernení na účely výpočtu základnej sumy pokút uložených dotknutým bankám a najmä Crédit agricole.
947
Napokon, pokiaľ ide o porušenie zásady riadnej správy vecí verejných, ktoré namieta Crédit agricole, treba konštatovať, že nie je podložené tvrdeniami nezávislými od tvrdení, ktoré spochybňujú rozhodnutie Komisie nepoužiť rok 2014 ako referenčné obdobie pre výpočet referenčnej hodnoty, takže ho treba zamietnuť z rovnakých dôvodov ako tie, ktoré sú uvedené v bodoch 931 až 946 vyššie.
948
Vzhľadom na vyššie uvedené treba prvú časť štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole zamietnuť.
3) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa závažnosti (body 20 až 23 usmernení)
949
V odôvodneniach 940 a 941 napadnutého rozhodnutia Komisia stanovila násobiteľ závažnosti porušenia vo výške 16 %.
950
Tento násobiteľ závažnosti odôvodnila najmä skutočnosťou, že sporné porušenie sa vzťahovalo na celý EHP a malo formu dohôd o stanovení cien, kolúznych výmen informácií, rozdelenia trhov a rozdelenia zákazníkov, čo sú správania, ktoré patria medzi najzávažnejšie obmedzenia hospodárskej súťaže.
951
V rámci štvrtej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a v rámci tretej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse žalobkyne spochybňujú násobiteľ závažnosti vo výške 16 %, ktorý použila Komisia.
952
Po prvé, pokiaľ ide o Crédit agricole, táto banka tvrdí, že Komisia nebola oprávnená prijať násobiteľ závažnosti spoločný pre všetky banky, ktoré sa zúčastnili na predmetnom porušení, a mala na ňu uplatniť „vhodnejší“ násobiteľ závažnosti.
953
Podľa Crédit agricole bol potrebný individualizovaný a nižší násobiteľ závažnosti, aby bola dodržaná zásada rovnosti zaobchádzania a rozsudky zo 7. júna 1983, Musique Diffusion française a i./Komisia (100/80 až 103/80, EU:C:1983:158, bod 129), a z 8. júla 1999, Komisia/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356, bod 90). Podľa týchto rozsudkov je Komisia povinná pri určovaní násobiteľa závažnosti zohľadniť dĺžku trvania sporného porušenia, správanie – prípadne menej závažné – dotknutých podnikov, ich úlohu pri iniciovaní tohto porušenia, zisk, ktorý dosiahli, a ich veľkosť.
954
Crédit agricole sa však na porušení zúčastňovala kratšie obdobie ako ostatné banky a nepatrila k jeho iniciátorom. Okrem toho bol jej obchodník menej aktívny ako obchodníci ostatných bánk. Napokon je Crédit agricole len „veľmi malým hráčom“ na trhu dlhopisov SSA, na ktorý táto banka vstúpila až v roku 2012/2013.
955
V tejto súvislosti treba na úvod uviesť, že Crédit agricole sa nemôže užitočne odvolávať na rozsudky zo 7. júna 1983, Musique Diffusion française a i./Komisia (100/80 až 103/80, EU:C:1983:158, bod 129), a z 8. júla 1999, Komisia/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356, bod 90), keďže neboli vydané v rámci konaní o žalobách podaných proti rozhodnutiam prijatým v čase, keď sa výpočet pokút uložených na základe článku 101 ZFEÚ riadil usmerneniami, ktorými sa Komisia sama obmedzila pri výkone svojej voľnej úvahy.
956
Ako totiž výslovne vyplýva z rozsudkov zo 7. júna 1983, Musique Diffusion française a i./Komisia (100/80 až 103/80, EU:C:1983:158), a z 8. júla 1999, Komisia/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356), výpočet pokút sa vykonáva na základe článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17: Prvé nariadenie implementujúce články [101] a [102 ZFEÚ] (Ú. v. ES 13, 1962, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3) – ktorý bol v podstate prevzatý do článku 23 nariadenia č. 1/2003 –, a nie na základe usmernení, najmä ich bodov 20 až 23 (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. júna 2011, Team Relocations a i./Komisia, T‑204/08 a T‑212/08, EU:T:2011:286, bod 87).
957
Z toho vyplýva, že rozsudky zo 7. júna 1983, Musique Diffusion française a i./Komisia (100/80 až 103/80, EU:C:1983:158), a z 8. júla 1999, Komisia/Anic Partecipazioni (C‑49/92 P, EU:C:1999:356), nemôžu pre Komisiu znamenať povinnosť, aby v štádiu stanovovania násobiteľa závažnosti (body 20 až 23 usmernení) zohľadnila iné faktory ako vnútornú závažnosť predmetného porušenia, ktoré v každom prípade a v súlade s judikatúrou (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. júna 2011, Team Relocations a i./Komisia, T‑204/08 a T‑212/08, EU:T:2011:286, bod 87) Komisia riadne zohľadnila v iných štádiách výpočtu pokuty uloženej tejto banke.
958
Navyše treba pripomenúť, že hoci sa Komisia v rámci výpočtu pokút uložených na základe článku 101 ZFEÚ nemôže odchýliť od dodržiavania zásady rovnosti zaobchádzania (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. mája 1998, BPB de Eendracht/Komisia, T‑311/94, EU:T:1998:93, bod 309), z bodu 22 usmernení, ako aj z judikatúry, ktorá sa ho týka, vyplýva, že násobiteľ závažnosti v zásade odráža závažnosť predmetného porušenia, a nie relatívnu závažnosť účasti každého z dotknutých podnikov na tomto porušení <pozri v tomto zmysle podľa usmernení k metóde stanovovania pokút uložených podľa článku 15 ods. 2 nariadenia č. 17 a článku 65 ods. 5 [UO] (Ú. v. ES C 9, 1998, s. 3; Mim. vyd. 08/001, s. 171) rozsudok z 12. novembra 2009, Carbone‑Lorraine/Komisia, C‑554/08 P, neuverejnený, EU:C:2009:702, body 27 a 29; podľa usmernení rozsudky z 12. decembra 2012, Novácke chemické závody/Komisia, T‑352/09, EU:T:2012:673, bod 58, a zo 14. mája 2014, Reagens/Komisia, T‑30/10, neuverejnený, EU:T:2014:253, bod 240>.
959
Posúdenie individuálnych okolností sa teda v zásade nevykonáva v rámci posúdenia závažnosti porušenia, t. j. pri stanovení základnej sumy pokuty, ale v rámci úpravy základnej sumy pokuty na základe poľahčujúcich a priťažujúcich okolností (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. júla 2013, Team Relocations a i./Komisia, C‑444/11 P, neuverejnený, EU:C:2013:464, bod 103).
960
Práve v tomto zmysle body 19 až 22 usmernení stanovujú určenie násobiteľa závažnosti pre dotknuté porušenie, a nie pre každý podnik, ktorý sa na ňom zúčastnil.
961
V prejednávanej veci násobiteľ závažnosti vo výške 16 % pre porušenie, akým je porušenie konštatované v napadnutom rozhodnutí, nemožno považovať za nevhodný alebo neprimeraný.
962
Ako totiž Komisia správne uviedla v odôvodneniach 939 až 941 napadnutého rozhodnutia, sporné porušenie sa týkalo celého EHP a malo formu dohôd o stanovení cien, kolúznych výmen informácií, rozdelenia trhov a rozdelenia zákazníkov, čo sú správania, ktoré patria medzi najzávažnejšie obmedzenia hospodárskej súťaže.
963
Okrem toho násobiteľ závažnosti vo výške 16 % je výrazne nižší ako horná hranica rozpätia uvedeného v bodoch 21 a 23 usmernení pre obmedzenia hospodárskej súťaže v takejto forme.
964
Komisia totiž v bodoch 21 a 23 usmernení uviedla, že vo všeobecnosti uplatní podiel až do výšky 30 % hodnoty predaja, ale že v prípade porušení, akými sú horizontálne dohody o stanovení cien a o rozdelení trhov – čo je klasifikácia použitá v napadnutom rozhodnutí –, bude uplatnený podiel väčšinou „v hornej časti stupnice“.
965
Okrem toho a na rozdiel od toho, čo tvrdí Crédit agricole, násobiteľ závažnosti, ktorý sa na ňu uplatnil, neodhaľuje nijaké porušenie zásady rovnosti zaobchádzania.
966
Osobitosti tejto banky a relevantné charakteristiky jej účasti na spornom porušení totiž boli náležite zohľadnené v iných štádiách výpočtu pokuty v súlade s povinnosťou Komisie zohľadniť individuálne správanie dotknutého podniku (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. júla 2013, Team Relocations a i./Komisia, C‑444/11 P, neuverejnený, EU:C:2013:464, body 99, 100, 105 a 106).
967
Kratšia dĺžka trvania účasti Crédit agricole na predmetnom porušení a skutočnosť, že sa nepodieľala na jeho zavedení – čo je okolnosť, ktorá úzko súvisí s dĺžkou trvania jej účasti na tomto porušení –, tak viedli Komisiu k tomu, aby na ňu uplatnila násobiteľ trvania 2,20 roka, zatiaľ čo v prípade BofA bol tento násobiteľ 3,28 roka, v prípade Credit Suisse 4,75 roka a v prípade Deutsche Bank 4,18 roka, ako vyplýva z odôvodnenia 951 napadnutého rozhodnutia.
968
Rovnako bola menšia veľkosť tejto banky zohľadnená v prípade referenčnej hodnoty, ktorá sa z dôvodu nižšieho objemu pomyselných súm zobchodovaných touto bankou ukázala byť oveľa nižšia ako referenčná hodnota ostatných bánk, ako vyplýva z odôvodnenia 905 napadnutého rozhodnutia.
969
Napokon skutočnosť, že počas sporného porušenia bol obchodník Crédit agricole menej aktívny ako obchodníci ostatných bánk, Komisia v prejednávanej veci nemusela zohľadniť.
970
Okrem toho, že Crédit agricole netvrdí a už vôbec nepreukazuje, že splnila podmienky stanovené v bode 29 tretej zarážke usmernení, z ustálenej judikatúry vyplýva, že pasívne spôsoby účasti na porušení, akým je účasť podniku na stretnutiach, počas ktorých boli uzavreté dohody protisúťažnej povahy, bez toho, aby proti nim zjavne namietal, poukazujú na spoluúčasť, ktorá môže viesť k vzniku jeho zodpovednosti v rámci článku 101 ZFEÚ, lebo schválenie nezákonnej iniciatívy konkludentne bez verejného dištancovania sa od jej obsahu alebo bez jej oznámenia správnym orgánom vedie k podpore porušovania a sťažuje jeho odhalenie (pozri rozsudok z 21. januára 2016, Eturas a i., C‑74/14, EU:C:2016:42, bod 28 a citovanú judikatúru).
971
Komisia sa preto nedopustila nesprávneho posúdenia, keď uplatnila konkrétne voči Crédit agricole násobiteľ závažnosti vo výške 16 %.
972
Tento záver platí aj pre Credit Suisse a nie je spochybnený tvrdením tejto banky, v ktorom sa obmedzuje na to, že v jedinom bode svojej žaloby uvádza, že „pokuta, ktorá jej bola uložená… značne nadhodnocuje závažnosť porušenia [z dôvodu, že] Komisia nepreukázala, že komunikácia týkajúca sa určovania cien je protisúťažná z hľadiska cieľa (druhá časť prvého žalobného dôvodu)“, že „pred februárom 2013 a po februári 2013 neexistoval spoločný zámer sledujúci rovnaký spoločný cieľ (prvá časť druhého žalobného dôvodu)“, že „nevedela – a nemohla rozumne predpokladať –, že existuje údajne protisúťažná dvojstranná komunikácia medzi inými bankami po februári 2013 (druhá časť druhého žalobného dôvodu)“, a že „Komisia z právneho hľadiska dostatočne nepreukázala, že správanie bolo po februári 2013 pokračujúce (tretia časť druhého žalobného dôvodu)“.
973
Tieto štyri výhrady totiž presne zodpovedajú výhradám Credit Suisse, ktoré Všeobecný súd zamietol v rámci druhej časti prvého žalobného dôvodu, ako aj prvej, druhej a tretej časti jej druhého žalobného dôvodu, na ktoré táto banka napokon výslovne odkazuje.
974
Z toho vyplýva, že štvrtú časť štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a tretiu časť tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse treba zamietnuť ako nedôvodné.
4) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa trvania (bod 24 usmernení)
975
V odôvodneniach 950 a 951 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že vypočítala násobiteľ trvania stanovený v bode 24 usmernení na základe počtu dní účasti každej dotknutej banky na predmetnom porušení, ako je stanovený v odôvodnení 842 tohto rozhodnutia.
976
Komisia tak uplatnila násobiteľ trvania vo výške 2,20 roka pre Crédit agricole z dôvodu jej účasti na predmetnom porušení v dĺžke 804 dní a násobiteľ trvania vo výške 4,75 roka pre Credit Suisse z dôvodu jej účasti na predmetnom porušení v trvaní 1738 dní.
977
V rámci piatej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole a v rámci štvrtej časti tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse žalobkyne spochybňujú násobiteľ trvania, ktorý bol voči nim uplatnený.
i) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa trvania vo výške 2,20 roka uplatneného voči spoločnosti Crédit agricole
978
V piatej časti svojho štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole vytýka Komisii, že uplatnila násobiteľ trvania 2,20 roka z dôvodu, že sa táto banka zúčastnila na predmetnom porušení od 10. januára 2013 do 24. marca 2015.
979
Ako však preukázala v rámci svojho prvého a druhého žalobného dôvodu, jej účasť na spornom porušení po skončení roka 2013 alebo najneskôr po začiatku roka 2014 nie je preukázaná.
980
Komisia totiž nezohľadnila alebo podcenila niekoľko rozhodujúcich faktorov týkajúcich sa dĺžky trvania porušenia. Po prvé pokles počtu dostupných dôkazov od konca októbra 2013 preukazuje, že predmetné porušenie sa skončilo dlho pred dátumom stanoveným Komisiou, čo potvrdzuje neexistencia diskusií medzi obchodníkom Crédit agricole a obchodníkom BofA po prechode obchodníka BofA z Deutsche Bank do BofA v prvom polroku 2014. Po druhé vytýkané správanie – alebo prinajmenšom výmena informácií – nemalo protisúťažný cieľ a bolo od seba časovo príliš vzdialené počas roku 2013 a začiatkom roka 2014.
981
V tejto súvislosti treba na úvod uviesť, že násobiteľ trvania použitý na určenie výšky pokuty uloženej podľa článku 101 ZFEÚ nemá nijakú súvislosť so závažnosťou, a teda s protisúťažnou povahou porušenia z hľadiska cieľa alebo následku, ktorá odôvodňuje uloženie tejto pokuty.
982
Preto treba zamietnuť tvrdenie Crédit agricole založené na tom, že sporné správanie nemá protisúťažný cieľ, ktoré je navyše zamietnuté vyššie.
983
Vo zvyšnej časti treba konštatovať, že tvrdenia Crédit agricole založené na tom, že predmetné porušenie nebolo pokračujúce a že Komisia sa dopustila nesprávneho posúdenia, pokiaľ ide o dátum ukončenia účasti tejto banky na porušení, už boli zamietnuté v rámci odpovede na jej druhý žalobný dôvod.
984
V bode 145 vyššie však bolo konštatované, že Komisia sa nemôže platne odvolávať na diskusiu z 10. januára 2013 a že z tohto dôvodu treba začiatok účasti Crédit agricole na spornom porušení posunúť na 11. január 2013.
985
Vzhľadom na skutočnosť, že výpočet násobiteľa trvania, ktorý vykonala Komisia, viedol k zaokrúhleniu nadol na druhé desatinné miesto (najmä v prípade Credit Suisse a Deutsche Bank), a že skrátenie dĺžky trvania účasti Crédit agricole na predmetnom porušení o jeden deň – z 804 na 803 dní – znamená zníženie násobiteľa z 2,20 na 2,19, treba konštatovať, že pri výpočte násobiteľa trvania uplatneného na túto banku došlo k chybe.
986
Piatej časti štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole preto treba vyhovieť.
ii) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa trvania vo výške 4,75 roka uplatneného voči spoločnosti Credit Suisse
987
Vo štvrtej časti svojho tretieho žalobného dôvodu Credit Suisse vytýka Komisii, že uplatnila násobiteľ trvania vo výške 4,75 roka z dôvodu, že sa táto banka zúčastnila na predmetnom porušení od 21. júna 2010 do 24. marca 2015. Ako však preukázala v rámci štvrtej časti svojho druhého žalobného dôvodu, jej účasť na porušení po auguste 2014 nie je preukázaná.
988
Keďže štvrtá časť druhého žalobného dôvodu Credit Suisse bola zamietnutá, to isté musí platiť aj pre štvrtú časť jej tretieho žalobného dôvodu.
b)
O výhradách týkajúcich sa úpravy základnej sumy pokuty uloženej spoločnosti Crédit agricole
989
Pokiaľ ide o úpravu základnej sumy pokuty Crédit agricole, ktorú vykonala Komisia podľa oddielu 2 usmernení, táto banka vytýka Komisii v rámci určitej časti štvrtej časti štvrtého žalobného dôvodu a druhej časti štvrtého žalobného dôvodu, že sa na jednej strane dopustila nesprávneho posúdenia pri preskúmaní poľahčujúcich okolností a na druhej strane porušila zásadu rovnosti zaobchádzania tým, že určila osobitný odradzujúci koeficient, ktorý voči nej uplatnila (bod 30 usmernení).
990
Treba však konštatovať, že v rámci štvrtej časti svojho štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole neuvádza nijaké tvrdenie na podporu tvrdenia o nesprávnom posúdení pri preskúmaní poľahčujúcich okolností a obmedzuje sa na výhradu voči posúdeniu násobiteľa závažnosti predmetného porušenia zo strany Komisie, určeného v odôvodnení 941 tohto rozhodnutia.
991
V súlade s článkom 76 písm. d) rokovacieho poriadku preto treba toto tvrdenie založené na nesprávnom posúdení pri skúmaní poľahčujúcich okolností, uvedené vo štvrtej časti štvrtého žalobného dôvodu, zamietnuť ako neprípustné.
992
V dôsledku toho budú v rámci spochybnenia úprav základnej sumy pokuty preskúmané len výhrady Crédit agricole týkajúce sa úpravy v súvislosti s osobitným odradzujúcim koeficientom (bod 30 usmernení), založené na porušení zásady rovnosti zaobchádzania.
993
Na podporu svojho tvrdenia Crédit agricole uvádza, že Komisia v odôvodnení 964 napadnutého rozhodnutia nemohla bez porušenia zásady rovnosti zaobchádzania uplatniť na ňu a na BofA osobitný odradzujúci koeficient – vo výške 1,2 a 1,3 – podľa bodu 30 usmernení z dôvodu veľkosti ich obratu vo výške približne 55 a 73 miliárd eur v roku 2020, ktorý však neuplatnila na Credit Suisse, hoci v tom istom roku dosiahla významný obrat okolo 21 miliárd eur.
994
V tejto súvislosti už Súdny dvor rozhodol, že ako vyplýva z bodu 30 usmernení, ktorého protiprávnosť napokon Crédit agricole nenamieta, skutočnosť, že obrat podniku je obzvlášť vysoký v porovnaní s obratom iných podnikov, ktoré sa zúčastnili na karteli, odôvodňuje na účely zabezpečenia odradzujúceho účinku pokuty zvýšenie pokuty v závislosti od hospodárskej sily dotknutého podniku (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 17. júna 2010, Lafarge/Komisia, C‑413/08 P, EU:C:2010:346, bod 102, a uznesenie z 2. februára 2012, Elf Aquitaine/Komisia, C‑404/11 P, neuverejnené, EU:C:2012:56, bod 86 a citovanú judikatúru).
995
Okrem toho, hoci Komisia v danom rozhodnutí nemôže porušiť zásadu rovnosti zaobchádzania pri určovaní osobitných odradzujúcich koeficientov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. decembra 2012, Versalis et Eni/Komisia, T‑103/08, neuverejnený, EU:T:2012:686, bod 324), dotknuté podniky napriek tomu nemôžu napadnúť určenie týchto koeficientov z dôvodu, že nie sú presne úmerné obratu jednotlivých dotknutých podnikov (pozri v tomto zmysle rozsudky z 18. júla 2013, Dow Chemical a i./Komisia, C‑499/11 P, EU:C:2013:482, body 88 a 91, a z 19. decembra 2013, Siemens a i./Komisia, C‑239/11 P, C‑489/11 P a C‑498/11 P, neuverejnený, EU:C:2013:866, body 302 a 303).
996
V prejednávanej veci z odôvodnenia 964 napadnutého rozhodnutia výslovne vyplýva, že osobitné odradzujúce koeficienty, ktoré Komisia použila vo vzťahu k spoločnostiam BofA a Crédit agricole, boli určené na základe pomerného významu obratu týchto podnikov.
997
Okrem toho Crédit agricole nespochybňuje, že v roku 2020 bol obrat Credit Suisse, ktorý síce nie je uvedený v odôvodnení 964, ale ktorý Crédit agricole oznámila vo svojej žalobe, výrazne nižší ako jej obrat a obrat BofA.
998
Obrat Credit Suisse bol totiž 3,38‑krát nižší ako obrat BofA a 2,62‑krát nižší ako obrat Crédit agricole, čo znamená, že spomedzi bánk, ktoré sa zúčastnili na spornom porušení, mala Credit Suisse výrazne nižšiu hospodársku silu.
999
Z toho vyplýva, že s cieľom zabezpečiť odradzujúci účinok pokuty voči BofA a Crédit agricole Komisia bola oprávnená uplatniť na ne osobitný odradzujúci koeficient a bez porušenia zásady rovnosti zaobchádzania neuplatniť takýto koeficient na Credit Suisse.
1000
Druhú časť štvrtého žalobného dôvodu Crédit agricole preto treba zamietnuť ako nedôvodnú.
1001
Vzhľadom na vyššie uvedené sa štvrtý žalobný dôvod Crédit agricole a tretí žalobný dôvod Credit Suisse zamietajú ako čiastočne neprípustné a čiastočne nedôvodné.
5.
Záver o žalobných dôvodoch smerujúcich k zrušeniu napadnutého rozhodnutia
1002
Zo všetkých predchádzajúcich úvah vyplýva, že prvý žalobný dôvod smerujúci k zrušeniu, ktorý uviedla Crédit agricole vo veci T‑386/21, ako aj všetky žalobné dôvody smerujúce k zrušeniu, ktoré uviedla Credit Suisse vo veci T‑406/21, sa zamietajú.
1003
Vo veci T‑406/21 preto treba zamietnuť prvý a druhý žalobný návrh spoločnosti Credit Suisse, ktoré v podstate smerujú k úplnému alebo čiastočnému zrušeniu článku 1 písm. d) napadnutého rozhodnutia, ako aj k úplnému alebo subsidiárne čiastočnému zrušeniu pokuty, ktorá jej bola uložená v článku 2 písm. d) tohto rozhodnutia.
1004
Keďže Credit Suisse nenavrhuje, aby Všeobecný súd vykonal svoju neobmedzenú súdnu právomoc podľa článku 261 ZFEÚ a článku 31 nariadenia č. 1/2003 (pozri body 46 a 67 až 69 vyššie), žalobu podanú touto bankou vo veci T‑406/21 treba zamietnuť v celom rozsahu.
1005
Naopak, z preskúmania druhého a tretieho žalobného dôvodu Crédit agricole vyplýva, že jej účasť na jedinom a pokračujúcom porušení konštatovanom v napadnutom rozhodnutí je preukázaná len od 11. januára 2013 a že Komisia sa preto dopustila nesprávneho posúdenia, keď v článku 1 písm. c) tohto rozhodnutia konštatovala, že tento podnik sa zúčastnil na jedinom a pokračujúcom porušení od 10. januára 2013.
1006
V dôsledku toho a ako vyplýva z preskúmania štvrtého žalobného dôvodu, Komisia porušila článok 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003, keď na účely výpočtu výšky pokuty uloženej v článku 2 písm. c) napadnutého rozhodnutia konštatovala, že porušenie, ktorého sa dopustila Crédit agricole, trvalo 2,20 roka.
1007
Z toho vyplýva, že prvému a druhému žalobnému návrhu Crédit agricole treba čiastočne vyhovieť a na jednej strane treba zrušiť článok 1 písm. c) napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom Komisia v tomto ustanovení konštatuje, že Crédit agricole sa zúčastnila na jedinom a pokračujúcom porušení od 10. januára 2013, a na druhej strane treba zrušiť článok 2 písm. c) tohto rozhodnutia v rozsahu, v akom stanovuje výšku pokuty uloženej spoločnosti Crédit agricole na 3993000 eur.
1008
Keďže protiprávnosti konštatované vo veci T‑386/21 majú vplyv na určenie výšky pokuty a Crédit agricole sa v rámci svojho druhého žalobného návrhu domáha zníženia výšky pokuty, ktorá jej bola uložená, Všeobecný súd musí preskúmať dôsledky, ktoré treba z týchto protiprávností vyvodiť, v rámci výkonu svojej neobmedzenej súdnej právomoci.
F. O návrhoch spoločnosti Crédit agricole týkajúcich sa neobmedzenej súdnej právomoci
1009
Vo svojom druhom žalobnom návrhu predloženom subsidiárne Crédit agricole navrhuje, aby Všeobecný súd vykonal svoju neobmedzenú súdnu právomoc a znížil výšku pokuty, ktorá jej bola uložená.
1010
Súd Únie, ktorý vykonáva neobmedzenú súdnu právomoc stanovenú v článku 261 ZFEÚ a článku 31 nariadenia č. 1/2003, je oprávnený, aby nad rámec samotného preskúmania zákonnosti sankcie nahradil posúdenie Komisiou, teda autora aktu, v ktorom bola táto suma pôvodne stanovená, svojím posúdením na účely stanovenia výšky sankcie (pozri rozsudok z 21. januára 2016, Galp Energía España a i./Komisia, C‑603/13 P, EU:C:2016:38, bod 75 a citovanú judikatúru) a v dôsledku toho zrušil, znížil alebo zvýšil sumu uloženej pokuty.
1011
Na účely určenia výšky pokuty uloženej podniku na základe neobmedzenej súdnej právomoci súdu Únie prináleží, aby sám posudzoval okolnosti veci a dotknutý druh porušenia. Podľa článku 23 ods. 3 nariadenia č. 1/2003 tento postup predpokladá, že pre každý sankcionovaný podnik bude zohľadnená závažnosť predmetného porušenia, ako aj jeho dĺžka trvania, pričom je potrebné dodržať najmä zásady odôvodnenia, proporcionality, individualizácie sankcií a rovnosti zaobchádzania, pričom súd Únie nie je viazaný orientačnými pravidlami, ktoré Komisia stanovila vo svojich usmerneniach, hoci usmerniť ho môžu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. januára 2016, Galp Energía España a i./Komisia, C‑603/13 P, EU:C:2016:38, body 89 a 90).
1012
Na tento účel treba uviesť, že Všeobecný súd v bodoch 145, 551, 984 a 1005 vyššie konštatoval, že Komisia nesprávne určila 10. január 2013 ako dátum začiatku účasti Crédit agricole na predmetnom porušení, čo znamená, že tento dátum treba posunúť na 11. január 2013. S výhradou dôsledkov tohto konštatovania na dĺžku trvania účasti tejto banky na spornom porušení a na násobiteľ trvania, ktorý sa na ňu uplatnil, však zamietol ako nedôvodné výhrady uvedené touto bankou a smerujúce proti ostatným skutočnostiam týkajúcim sa určenia výšky pokuty, ktorá jej bola uložená, najmä tie, ktoré sa týkajú závažnosti porušenia.
1013
V tejto súvislosti sa Všeobecný súd domnieva, že pri výkone svojej neobmedzenej súdnej právomoci môže prijať právne podložené posúdenia Komisie uvedené v odôvodneniach 868 až 949 a 952 až 971 napadnutého rozhodnutia.
1014
Musí však určiť, či vzhľadom na metodiku výpočtu referenčnej hodnoty si skrátenie trvania Crédit agricole na predmetnom porušení z 574 pracovných dní na 573 pracovných dní vyžaduje zmenu výšky pokuty uloženej tejto banke.
1015
Toto zníženie totiž znamená nielen zníženie anualizovaných pomyselných súm, ktoré použila Komisia, ale aj posúdenie dôsledkov odstránenia údajov týkajúcich sa 10. januára 2013 z výpočtu konečného kúpno‑predajného rozpätia tejto banky, od ktorého priamo závisí koeficient úpravy uplatnený voči nej.
1016
Všeobecnému súdu tiež prináleží preskúmať, či si násobiteľ trvania uplatnený na Crédit agricole, ktorý je uvedený v bode 985 vyššie, vyžaduje zmenu sumy pokuty uloženej tejto banke.
1017
Predovšetkým vzhľadom na pravidlo zaokrúhľovania nadol na tretie desatinné miesto, ktoré Komisia prijala na účely výpočtu koeficientu úpravy (pozri bod 759 vyššie), ale aj na trvanie – hoci mierne skrátené – účasti Crédit agricole na spornom porušení a na závažnosť tohto porušenia sa však Všeobecný súd domnieva, že nie je potrebné meniť výšku pokuty uloženej tejto banke za jediné a pokračujúce porušenie uvedené v článku 1 tohto rozhodnutia za obdobie od 11. januára 2013 do 24. marca 2015.
1018
Výšku pokuty uloženej spoločnosti Crédit agricole je preto potrebné stanoviť na 3993000 eur.
IV. O trovách
1019
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
1020
Keďže Crédit agricole nemala úspech takmer vo všetkých svojich návrhoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania vo veci T‑386/21 v súlade s návrhmi Komisie.
1021
Keďže Credit Suisse nemala vo veci úspech v celom rozsahu, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania vo veci T‑406/21 v súlade s návrhom Komisie.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (piata rozšírená komora)
rozhodol takto:
1.
Veci T‑386/21 a T‑406/21 sa spájajú na účely rozsudku.
2.
Vo veci T‑386/21:
–
článok 1 písm. c) rozhodnutia Komisie C(2021) 2871 final z 28. apríla 2021 týkajúceho sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40346 – Dlhopisy SSA) sa zrušuje v rozsahu, v akom konštatuje, že Crédit agricole SA a Crédit agricole Corporate and Investment Bank sa zúčastnili na porušení od 10. januára 2013 do 24. marca 2015, a nie od 11. januára 2013 do 24. marca 2015,
–
článok 2 písm. c) rozhodnutia C(2021) 2871 final sa zrušuje v rozsahu, v akom stanovuje výšku pokuty, ktorú sú Crédit agricole Corporate and Investment Bank a Crédit agricole povinné spoločne a nerozdielne zaplatiť, na 3993000 eur,
–
výška pokuty uloženej spoločnostiam Crédit agricole Corporate and Investment Bank a Crédit agricole v článku 2 písm. c) rozhodnutia C(2021) 2871 final sa stanovuje na 3993000 eur,
–
v zostávajúcej časti sa žaloba zamieta,
–
Crédit agricole a Crédit agricole Corporate and Investment Bank sú povinné nahradiť trovy konania.
3.
Vo veci T‑406/21:
–
žaloba sa zamieta,
–
UBS Group AG a Credit Suisse Securities (Europe) Ltd sú povinné nahradiť trovy konania.
Svenningsen
Tomljenović
Mac Eochaidh
Martín y Pérez de Nanclares
Stancu
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 6. novembra 2024.
Podpisy
Obsah
I. Okolnosti predchádzajúce sporu
A. O odvetví dlhopisov SSA
1. Cena dlhopisu SSA na sekundárnom trhu
a) Cenotvorba na sekundárnom trhu
b) Obojsmerné ceny ponúkané tvorcami trhu
2. Obchodné pozície a obchodné riziko
3. Obchodovanie medzi bankami prostredníctvom maklérov
B. O konaní, ktoré viedlo k napadnutému rozhodnutiu
C. O napadnutom rozhodnutí
1. O konštatovaní sporného porušenia
2. O uložení pokút
3. O výroku
II. Návrhy účastníkov konania
III. Právne posúdenie
A. O návrhoch na vynechanie určitých údajov vo vzťahu k verejnosti
B. O predmete žalôb spoločností Crédit agricole a Credit Suisse
1. O žalobe spoločnosti Crédit agricole
2. O žalobe spoločnosti Credit Suisse
C. O cieli porušenia konštatovaného v napadnutom rozhodnutí
D. O prípustnosti výhrad smerujúcich proti výkladu diskusií analyzovaných v napadnutom rozhodnutí
1. O námietkach neprípustnosti výhrad spoločnosti Crédit agricole
2. O námietkach neprípustnosti výhrad spoločnosti Credit Suisse
E. O návrhoch spoločností Crédit agricole a Credit Suisse na zrušenie
1. O treťom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole založenom na porušení zásady prezumpcie neviny
2. O druhom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a druhom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse, ktoré sú založené na nesprávnej kvalifikácii sporného správania ako jediného a pokračujúceho porušenia
a) Úvodné pripomienky
b) O existencii dohôd a/alebo zosúladených postupov protisúťažnej povahy
1) O diskusiách, ktorých protisúťažná povaha je preukázaná
2) O protisúťažnej povahe diskusií, ktoré sú Crédit agricole a Credit Suisse oprávnené napadnúť
i) O diskusiách, ktoré je Crédit agricole oprávnená napadnúť
– O diskusii z 18. januára 2013
– O diskusii z 31. januára 2013
– O diskusii z 15. februára 2013
– O diskusii z 19. marca 2013
– O diskusii z 21. marca 2013
– O diskusii z 24. mája 2013
– O diskusii z 3. júna 2013
– O diskusii z 10. júla 2013
– O diskusii z 25. júla 2013
– O diskusii zo 6. augusta 2014
– O diskusii z 12. marca 2015
ii) O diskusiách, ktoré je Crédit Suisse oprávnená napadnúť
– O diskusii z 28. septembra 2010
– O diskusii z 8. februára 2012
– O diskusii z 10. januára 2013
– O diskusii z 12. marca 2015
– O e‑maile z 24. marca 2015
3) Záver k diskusiám analyzovaným v napadnutom rozhodnutí
c) O existencii jediného a pokračujúceho porušenia
1) O jednotnej povahe konštatovaného porušenia
i) O existencii spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ pred februárom 2013 a počas neho
ii) O pokračovaní spoločného zámeru sledujúceho jediný protisúťažný cieľ po februári 2013
2) O pokračujúcej povahe konštatovaného porušenia
i) O tretej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse založenej na neexistencii dôkazu o pokračujúcej povahe sporného porušenia po februári 2013
ii) O druhej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole v rozsahu, v akom smeruje k preukázaniu neexistencie pokračujúcej povahy konštatovaného porušenia
d) O účasti Crédit agricole a Credit Suisse na konštatovanom jedinom a pokračujúcom porušení
1) O prvej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole formálne založenej na tom, že neprispela k spoločnému zámeru
i) O úmyselnom príspevku spoločnosti Crédit agricole k spoločnému zámeru
ii) O vedomosti spoločnosti Crédit agricole o všetkých ostatných správaniach uskutočňovaných alebo plánovaných ostatnými dotknutými bankami
2) O druhej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse založenej na nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o jej vedomosti o dvojstranných diskusiách medzi obchodníkmi iných bánk alebo pokiaľ ide o to, že ich mohla rozumne predpokladať
e) O dĺžke trvania účasti spoločností Crédit agricole a Credit Suisse na spornom jedinom a pokračujúcom porušení
1) O druhej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Crédit agricole v rozsahu, v akom smeruje k preukázaniu, že jej účasť na konštatovanom porušení nebola pokračujúca
2) O štvrtej časti druhého žalobného dôvodu spoločnosti Credit Suisse založenej na tom, že Komisia nepreukázala jej účasť na nijakom protiprávnom správaní po auguste 2014
f) Záver o druhom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a druhom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse
3. O prvom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a prvom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse, ktoré sú založené na nesprávnej kvalifikácii sporného správania ako obmedzenia z hľadiska cieľa
a) Úvodné poznámky k predmetu a dôvodnosti výhrad žalobkýň
1) O výhradách spoločnosti Crédit agricole
2) O výhradách spoločnosti Credit Suisse
b) O kvalifikácii sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“
1) Úvodné pripomienky
2) O stupni škodlivosti z hľadiska hospodárskej súťaže požadovanom na to, aby sa správanie kvalifikovalo ako „obmedzenie z hľadiska cieľa“
3) O posúdení sporného správania Komisiou
i) O výhradách týkajúcich sa posúdenia hospodárskeho kontextu sporného správania Komisiou
– O výhrade spoločnosti Crédit agricole založenej na tom, že nebolo vykonané posúdenie hospodárskeho kontextu sporného porušenia
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na nesprávnom posúdení hospodárskeho kontextu sporného porušenia
ii) O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na nedostatočnej škodlivosti predmetného správania pre hospodársku súťaž
iii) O výhradách založených na v podstate „dôvodnej“ povahe sporného správania
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na prosúťažných účinkoch sporného správania
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na „nevyhnutnej“, „legitímnej“, „pozitívnej“ alebo „inherentnej a podstatnej“ povahe sporného správania
4) Záver o kvalifikácii sporného správania ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“
4. O štvrtom žalobnom dôvode spoločnosti Crédit agricole a treťom žalobnom dôvode spoločnosti Credit Suisse, ktoré sú založené na nedostatočnom odôvodnení a nesprávnom určení výšky ich pokút
a) O výhradách týkajúcich sa základnej sumy pokút uložených spoločnostiam Crédit agricole a Credit Suisse
1) O výhradách týkajúcich sa výšky referenčnej hodnoty
i) O výhrade spoločnosti Credit Suisse založenej na nedostatku odôvodnenia výpočtu pokuty
ii) O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na porušení usmernení
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na tom, že Komisia odmietla použiť metodiku výpočtu kúpno‑predajného rozpätia založenú na údajoch z ich vlastných transakcií
– O výhrade spoločnosti Crédit agricole založenej na použití pevných pomerných váh dlhopisov SSA počas celého obdobia porušenia a pre všetky dotknuté banky na účely výpočtu konečného kúpno‑predajného rozpätia každej z týchto bánk
– O výhradách spoločností Crédit agricole a Credit Suisse založených na použití údajov BGN
– O výhrade spoločnosti Credit Suisse založenej na tom, že jej referenčná hodnota bola nadhodnotená, lebo boli voči nej zohľadnené pomyselné sumy iných bánk
2) O výhrade spoločnosti Crédit agricole voči rozhodnutiu Komisie nepoužiť rok 2014 ako referenčné obdobie pre výpočet referenčnej hodnoty
3) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa závažnosti (body 20 až 23 usmernení)
4) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa trvania (bod 24 usmernení)
i) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa trvania vo výške 2,20 roka uplatneného voči spoločnosti Crédit agricole
ii) O výhradách týkajúcich sa násobiteľa trvania vo výške 4,75 roka uplatneného voči spoločnosti Credit Suisse
b) O výhradách týkajúcich sa úpravy základnej sumy pokuty uloženej spoločnosti Crédit agricole
5. Záver o žalobných dôvodoch smerujúcich k zrušeniu napadnutého rozhodnutia
F. O návrhoch spoločnosti Crédit agricole týkajúcich sa neobmedzenej súdnej právomoci
IV. O trovách
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.