Väliaikainen versio
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS (uudelleenkäsittelyjaosto)
12 päivänä maaliskuuta 2026 (*)
Uudelleenkäsittely
Asiassa C‑108/26 RX,
jossa on kyse ensimmäisen julkisasiamiehen 20.2.2026 tekemästä Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 62 artiklaan perustuvasta uudelleenkäsittelyä koskevasta ehdotuksesta,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (uudelleenkäsittelyjaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Jürimäe (esittelevä tuomari), presidentti K. Lenaerts, joka hoitaa uudelleenkäsittelyjaoston tuomarin tehtäviä, sekä tuomarit F. Schalin, M. Gavalec ja Z. Csehi,
on antanut seuraavan
päätöksen
1        Ensimmäisen julkisasiamiehen tekemä uudelleenkäsittelyä koskeva ehdotus koskee unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2026 antamaa tuomiota D (Ilmaliikenteen hallintaa koskeva päätös) (T‑134/25, EU:T:2026:35), jossa unionin yleinen tuomioistuin ratkaisi Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawien (Varsovan kaupungin piirioikeus, Puola) esittämän ennakkoratkaisupyynnön, ja kyseinen ehdotus koskee ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämiin ensimmäiseen ja toiseen kysymykseen annettua vastausta.
2        Unionin yleinen tuomioistuin totesi kyseisessä tuomiossa vastauksena mainittuihin kysymyksiin muun muassa, että ”matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 [(EUVL 2004, L 46, s. 1)] 5 artiklan 3 kohtaa on tulkittava siten, että ilmaliikenteen hallintaa koskeva päätös voi muodostaa sen aiheuttaman viivästyksen kestosta ja sen perusteesta riippumatta mainitussa säännöksessä tarkoitetut poikkeukselliset olosuhteet, jos osoitetaan, että kyseinen päätös ei ollut asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan tosiasiallisesti hallittavissa, erityisesti kun voidaan sulkea pois se, että kyseinen lentoliikenteen harjoittaja on vaikuttanut päätöksen tekemiseen, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.”
3        SEUT 256 artiklan 3 kohdan kolmannesta alakohdasta ilmenee, että unionin yleisen tuomioistuimen ennakkoratkaisukysymyksissä tekemät päätökset voidaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä määrätyin edellytyksin ja rajoituksin poikkeuksellisesti käsitellä uudelleen unionin tuomioistuimessa, jos asia voi vakavasti vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta.
4        Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 62 artiklan nojalla ensimmäinen julkisasiamies voi ehdottaa, että unionin tuomioistuin käsittelee uudelleen unionin yleisen tuomioistuimen päätöksen, jos hän katsoo, että päätös voi vakavasti vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta.
5        Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 194 artiklan 5 kohdasta ilmenee tältä osin, että uudelleenkäsittelyjaosto päättää tällaisen uudelleenkäsittelyehdotuksen saatuaan, onko unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu käsiteltävä uudelleen. Päätöksessä, jonka mukaan unionin yleisen tuomioistuimen ratkaisu käsitellään uudelleen, ilmoitetaan vain uudelleen käsiteltävät kysymykset.
6        Käsiteltävässä asiassa uudelleenkäsittelyjaosto katsoo, että unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2026 antama tuomio D (Ilmaliikenteen hallintaa koskeva päätös) (T‑134/25, EU:T:2026:35) on käsiteltävä uudelleen.
7        Kysymys, jota mainittu uudelleenkäsittely koskee, käy ilmi tämän päätöksen päätösosan 2 kohdasta.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (uudelleenkäsittelyjaosto) on päättänyt seuraavaa:
1)      Unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2026 antama tuomio D (Ilmaliikenteen hallintaa koskeva päätös) (T‑134/25, EU:T:2026:35) on käsiteltävä uudelleen.
2)      Uudelleenkäsittely koskee sitä, vahingoittaako – kun otetaan huomioon muun muassa unionin tuomioistuimen 31.1.2013 antama tuomio McDonagh (C‑12/11, EU:C:2013:43) ja sen 23.3.2021 antama tuomio Airhelp (C‑28/20, EU:C:2021:226) – unionin yleisen tuomioistuimen 21.1.2026 antama tuomio D (Ilmaliikenteen hallintaa koskeva päätös) (T‑134/25, EU:T:2026:35) unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta siltä osin kuin unionin yleinen tuomioistuin totesi,
–        että ilmaliikenteen hallintaa koskeva päätös ei liity luonteensa tai alkuperänsä vuoksi asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan toiminnan tavanomaiseen harjoittamiseen, koska tällainen päätös ei kuulu kyseisen lentoliikenteen harjoittajan toimintaan vaan ilmaliikenteen hallintapalvelujen toiminnan ja toimivallan alaan
–        että tällainen päätös ei ole sen perusteesta riippumatta kyseisen lentoliikenteen harjoittajan tosiasiallisesti hallittavissa edellyttäen, että mainittu lentoliikenteen harjoittaja ei ole vaikuttanut kyseisen päätöksen tekemiseen
–        että matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 5 artiklan 3 kohtaa on näin ollen tulkittava siten, että tällainen päätös voi muodostaa sen aiheuttaman viivästyksen kestosta ja sen perusteesta riippumatta mainitussa säännöksessä tarkoitetut poikkeukselliset olosuhteet, jos osoitetaan, että kyseinen päätös ei ollut asianomaisen lentoliikenteen harjoittajan tosiasiallisesti hallittavissa, erityisesti kun voidaan sulkea pois se, että kyseinen lentoliikenteen harjoittaja on vaikuttanut päätöksen tekemiseen.
3)      Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 23 artiklassa tarkoitettuja osapuolia kehotetaan jättämään unionin tuomioistuimelle kirjalliset huomautuksensa edellä mainitusta kysymyksestä yhden kuukauden määräajassa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta.
Allekirjoitukset
*      Oikeudenkäyntikieli: puola.