Mål C‑201/13
Johan Deckmyn
ochVrijheidsfonds VZW
mot
Helena Vandersteen m.fl.
(begäran om förhandsavgörande från Hof van beroep te Brussel)
”Begäran om förhandsavgörande – Direktiv 2001/29/EG – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Rätt till mångfaldigande – Undantag och begränsningar – Begreppet parodi – Självständigt unionsrättsligt begrepp”
Sammanfattning – Domstolens dom (stora avdelningen) av den 3 september 2014
1.        Tillnärmning av lagstiftning – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Direktiv 2001/29 – Harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället – Rätt till mångfaldigande, rätt till överföring av verk till allmänheten och rätt att göra andra skyddade alster tillgängliga för allmänheten – Undantag och inskränkningar – Användning i parodisyfte – Parodi – Självständigt unionsrättsligt begrepp
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29, artikel 5.3 k)
2.        Tillnärmning av lagstiftning – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Direktiv 2001/29 – Harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället – Rätt till mångfaldigande, rätt till överföring av verk till allmänheten och rätt att göra andra skyddade alster tillgängliga för allmänheten – Undantag och inskränkningar – Användning i parodisyfte – Begreppet parodi – Tillämpningen av detta undantag ska iaktta en skälig avvägning mellan de berörda intressena och rättigheterna – Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma om så är fallet
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29, artiklarna 2, 3 och 5.3 k)
1.        Artikel 5.3 k i direktiv 2001/29 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället ska tolkas på så sätt att begreppet parodi i den bestämmelsen utgör ett självständigt unionsrättsligt begrepp.
(se punkt 17 i domskälen samt punkt 1 i domslutet)
2.        Artikel 5.3 k i direktiv 2001/29 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället ska tolkas så, att en parodis väsentliga kännetecken är dels att den erinrar om ett existerande verk, samtidigt som den märkbart skiljer sig från det verket, dels att den har ett humoristiskt eller förlöjligande syfte. Begreppet parodi i den mening som avses i den bestämmelsen förutsätter dock inte att parodin måste uppvisa egen originalitet förutom att märkbart skilja sig från originalverket som parodieras, rimligen måste kunna tillskrivas någon annan än upphovsmannen till originalverket, måste avse originalverket eller måste nämna källan till det parodierade verket.
Tillämpningen av undantaget för parodier enligt artikel 5.3 k i direktivet 2001/29 i det konkreta fallet ska iaktta en skälig avvägning mellan å ena sidan intressena och rättigheterna för de personer som avses i artiklarna 2 och 3 i direktivet och å andra sidan yttrandefriheten för en användare av ett skyddat verk som stöder sig på parodiundantaget i nämnda artikel 5.3 k.
Det ankommer på den hänskjutande domstolen att, med hänsyn tagen till samtliga omständigheter i målet, bedöma huruvida parodiundantaget enligt artikel 5.3 k i direktiv 2001/29 tillämpas på ett sätt som respekterar denna skäliga avvägning, för det fall att den omtvistade teckningen uppvisar ovannämnda väsentliga kännetecken för en parodi.
(se punkterna 33–35 i domskälen samt punkt 2 i domslutet)