62009CJ0123_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål C‑123/09,
angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, framställd av Finanzgericht München (Tyskland) genom beslut av den 12 mars 2009, som inkom till domstolen den 3 april 2009, i målet
Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG
mot
Hauptzollamt München,
meddelar
DOMSTOLEN (tredje avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden K. Lenaerts samt domarna R. Silva de Lapuerta, G. Arestis (referent), J. Malenovský och D. Šváby,
generaladvokat: V. Trstenjak,
justitiesekreterare: handläggaren N. Nanchev,
efter det skriftliga förfarandet och förhandlingen den 28 januari 2010,
med beaktande av de yttranden som avgetts av:
– Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG, genom H. Kühle och U. Reimer, Steuerberater,
– Europeiska kommissionen, genom B.-R. Killmann och L. Bouyon, båda i egenskap av ombud,
med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1. Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av kombinerade nomenklaturen, som utgör bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987, om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1789/2003 av den 11 september 2003 (EGT L 281, s. 1) (nedan kallad KN).
2. Begäran har framställts i ett mål mellan Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (nedan kallat Roeckl) och Hauptzollamt München (huvudtullkontoret), avseende tullklassificeringen av ridhandskar som tillverkas av trikå och ett plastskikt, där trikån på ena sidan har försetts med en reliefstruktur och denna sida därefter helt har överdragits med en plastvara, närmare bestämt en skumbeläggning av polyuretan.
Tillämpliga bestämmelser
Den internationella lagstiftningen
3. Internationella konventionen om systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallad HS), vilken ingicks i Bryssel den 14 juni 1983, samt ändringsprotokollet därtill av den 24 juni 1986 (nedan kallad HS-konventionen), godkändes i Europeiska ekonomiska gemenskapens namn genom rådets beslut 87/369/EEG av den 7 april 1987 (EGT L 198, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 12, s. 5).
4. Enligt artikel 3.1 i HS-konventionen förbinder sig varje fördragsslutande part att se till att dess tulltaxenomenklatur och statistik överensstämmer med HS, att använda alla nummer och undernummer i HS, utan tillägg eller förändring, och därtill hörande nummerkoder, och att följa den numeriska ordningsföljden i HS. I samma bestämmelse anges att varje fördragsslutande part även förbinder sig att tillämpa de allmänna reglerna för tolkningen av HS och alla anmärkningar till avdelningar, kapitel och undernummer samt att inte ändra omfattningen av desamma.
5. Tullsamarbetsrådet, sedermera Världstullorganisationen, som upprättades genom en konvention undertecknad i Bryssel den 15 december 1950, godkänner, enligt villkoren i artikel 8 i HS-konventionen, de förklarande anmärkningarna och klassificeringsutlåtandena till HS, som HS-kommittén antagit. Denna kommitté har inrättats enligt artikel 6 i HS-konventionen. Enligt artikel 7.1 i HS‑konventionen ska kommittén bland annat ha till uppgift att föreslå ändringar i nämnda konvention och utarbeta kommentarer, klassificeringsutlåtanden samt andra anvisningar till ledning vid tolkningen av HS.
6. I punkt VIII i den förklarande anmärkningen till HS beträffande punkt 3 b i de allmänna reglerna för tolkningen av KN anges följande: ”Den faktor som bestämmer den huvudsakliga karaktären varierar alltefter varuslaget. Denna kan till exempel bestämmas av materialets eller beståndsdelens beskaffenhet, volym, kvantitet, vikt eller värde eller av betydelsen av ett material som ingår i en vara i förhållande till varans användning.”
7. I de allmänna anvisningarna i kapitel 39, med rubriken ”Plaster och plastvaror”, i de förklarande anmärkningarna till HS anges kapitlets tillämpningsområde. Bland de varor som omfattas av nämnda kapitel ingår kombinationer av plast och textilvara. De allmänna anvisningarna för dessa varor har följande lydelse:
”Den vägg- eller takbeklädnad som uppfyller villkoren i anmärkning 9 i förevarande kapitel omfattas av nr 3918. ... Klassificeringen av kombinationer av plast och textilvara regleras huvudsakligen av anmärkning 1 h till elfte avdelningen, anmärkning 3 till 56 kapitlet och anmärkning 2 till 59 kapitlet. Följande produkter omfattas också:
a) [F]ilt som är impregnerad, överdragen, belagd eller laminerad med plast men som innehåller högst 50 viktprocent textilmaterial samt filt som är helt inbäddad i plast.
b)[V]ävnad och bondad duk som är antingen helt inbäddad i plast eller helt överdragen eller belagd på båda sidor med detta material, under förutsättning att ett sådant överdrag eller en sådan beläggning kan ses med blotta ögat, varvid hänsyn inte skall tas till eventuellt uppkommen färgförändring.
c) [V]ävnad som är impregnerad, överdragen, belagd eller laminerad med plast som inte utan att brytas kan böjas för hand runt en cylinder med en diameter av 7 mm vid en temperatur mellan 15°C och 30°C.
d) [P]lattor, duk och remsor av porös plast i förening med vävnad (enligt definition i anmärkning 1 till kapitel 59), filt eller bondad duk, i vilka textilvaran utgör enbart förstärkning.
I detta avseende anses omönstrade, oblekta, blekta eller enfärgade textilvaror utgöra förstärkning när de endast anbringats på ena sidan av dessa plattor, dukar eller	remsor. Mönstrade, tryckta eller särskilt utformade textilvaror (till exempel reliefstruktur) eller speciella textilvaror, såsom sammet, tyll, spetsar och textilvaror enligt nr 58.11, anses däremot ha en funktion utöver enbart förstärkning.
…”
Gemenskapsrätten
8. KN bygger på HS. I KN återges nummer och undernummer med sex siffror från HS. Sjunde och åttonde siffrorna bildar undergrupper som uteslutande förekommer i KN.
9. Del 1 i KN innehåller ett antal inledande bestämmelser. Avsnitt I i denna del, med allmänna bestämmelser, innehåller en avdelning A som har rubriken ”Allmänna bestämmelser för tolkning av kombinerade nomenklaturen” (nedan kallade de allmänna bestämmelserna). I denna avdelning föreskrivs följande:
”Vid klassificering av varor enligt [KN] skall följande gälla:
1. Benämningarna på avdelningar, kapitel och underavdelningar av kapitel är endast vägledande. Klassificeringen skall bestämmas med ledning av lydelsen av numren, av anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen och, om inte annat föreskrivs i numren eller i anmärkningarna, med ledning av följande bestämmelser.
2. …
b) Anges ett visst material eller ämne i ett tulltaxenummer skall materialet eller ämnet klassificeras enligt detta tulltaxenummer även i blandning eller förening med andra material eller ämnen. Anges varor av ett visst material eller ämne i ett tulltaxenummer skall varor som helt eller delvis består av detta material eller ämne klassificeras enligt detta tulltaxenummer. Klassificeringen av varor som består av mer än ett material eller ämne regleras närmare av regel 3.
3. När vid tillämpning av regel 2 b, eller i annat fall, två eller flera tulltaxenummer kan komma i fråga för en vara gäller följande:
…
b) Blandningar, varor som består av olika material eller är sammansatta av olika beståndsdelar samt varor i satser för försäljning i detaljhandeln vilka inte kan klassificeras med ledning av regel 3 a, skall såvitt möjligt klassificeras som om de bestod av det material eller den beståndsdel som ger blandningen, varan eller satsen dess huvudsakliga karaktär.
c) När en vara inte kan klassificeras med ledning av 3 a eller 3 b, skall det tulltaxenummer tillämpas som står sist av de tulltaxenummer som skäligen kan komma i fråga.
…”
10. Del 2 i KN innehåller en avdelning VII, som avser ”Plaster och plastvaror; gummi och gummivaror”. Denna avdelning innehåller kapitlet 39, med rubriken ”Plaster och plastvaror”.
11. I den kompletterande anmärkningen till nämnda kapitel 39 anges följande:
”I de fall där vävnader, dukvaror av trikå, filt eller bondad duk endast utgör förstärkning [anmärkning 3 c till kapitel 56 och anmärkning 2 a 5 till kapitel 59] omfattar kapitel 39 handskar, halvhandskar och vantar som är impregnerade, överdragna eller belagda med porös plast, oavsett
– om de är konfektionerade av vävnader (andra än sådana enligt nr 5903), dukvaror av trikå, filt eller bondad duk som är impregnerade, överdragna eller belagda med porös plast, eller
– om de är konfektionerade av vävnader, dukvaror av trikå, filt eller bondad duk som inte är impregnerade, överdragna eller belagda och som därefter impregnerats, överdragits eller belagts med porös plast.”
12. Nummer 3926 i KN innehåller undernummer 3926 20 00 och har följande lydelse:
>lt>3
13. Avdelning XI i KN som avser ”Textilier och textilvaror” innehåller ett kapitel 56 med rubriken ”Vadd, filt och bondad duk; specialgarner; surrningsgarn och tågvirke samt varor av sådana produkter”, ett kapitel 59 med rubriken ”Impregnerade, överdragna, belagda eller laminerade textilvävnader; textilvaror för tekniskt bruk” och ett kapitel 61 med rubriken ”Kläder och tillbehör till kläder, av trikå”.
14. I anmärkningarna till nämnda avdelning XI anges följande:
”1. Denna avdelning omfattar inte
…
h) vävnader, dukvaror av trikå, filt och bondad duk som är impregnerade, överdragna, belagda eller laminerade med plast samt varor av sådana produkter, enligt kapitel 39,
…”
15. I punkt 3 i anmärkningarna till kapitel 56 i avdelning XI i KN anges följande:
”Nr 5602 och 5603 omfattar filt respektive bondad duk som är impregnerade, överdragna, belagda eller laminerade med plast eller gummi oavsett beskaffenheten av dessa material (kompakta eller porösa).
Nr 5603 omfattar också bondad duk i vilken plast eller gummi tjänstgör som bindemedel.
Nr 5602 och 5603 omfattar dock inte
…
c) plattor, duk och remsor av porös plast eller poröst gummi i förening med filt eller bondad duk, i vilka textilvaran utgör enbart förstärkning (kapit[el] 39 eller 40).
…”
16. I punkt 2 a i anmärkningarna till kapitel 59 i avdelning XI i KN anges följande:
”Nr 5903 skall tillämpas för
a) textilvävnader som är impregnerade, överdragna, belagda eller laminerade med plast, oavsett vikten per m2 och oavsett plastens beskaffenhet (kompakt eller porös), med undantag av
…
5) plattor, duk och remsor av porös plast i förening med textilvävnad, i vilka vävnaden utgör enbart förstärkning (kapitel 39),
…”
17. I de kompletterande anmärkningarna till kapitel 61 i nämnda avdelning XI anges följande:
”…
3. Nr 6111 [eller undernummer] nr 6116 10 20 och 6116 10 80 omfattar
handskar, halvhandskar och vantar som är impregnerade, överdragna eller belagda med plast eller gummi, oavsett
– om de är tillverkade av trikå som är impregnerad, överdragen eller belagd med plast eller gummi och som klassificeras enligt nr 5903 eller 5906, eller
– om de är tillverkade av trikå som inte är impregnerad, överdragen eller belagd med plast eller gummi och som därefter impregnerats, överdragits eller belagts med plast eller gummi.
I de fall där trikån enbart utgör förstärkning skall handskar, halvhandskar och vantar som är impregnerade, överdragna eller belagda med porös plast eller poröst gummi, hänföras till kapitel 39 eller 40, även om de tillverkats av trikå som inte är impregnerad, överdragen eller belagd med plast eller gummi och som därefter impregnerats, överdragits eller belagts med plast eller gummi (anmärkning 2 a 5) och anmärkning 4 sista stycket till kapitel 59).”
18. Nummer 6116 i KN omfattar undernummer 6116 10 80 och har följande lydelse:
>lt>4
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
19. Roeckl är ett bolag som säljer handskar, däribland de båda modeller av ridhandskar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, vilka har varunumren 3301-208 och 3301-233. Nämnda handskmodeller tillverkas av ett material som utgörs av en trikå i förening med ett plastskikt. För framställningen av materialet förses bärarskiktet av trikå på ena sidan med en reliefstruktur och denna sida överdras därefter helt med en skumbeläggning av polyuretan. Den sida av trikån som är vänd mot handskbärarens hud förses inte med någon reliefstruktur.
20. Den 3 augusti 2000 gav Oberfinanzdirektion Koblenz – Zolltechnische Prüfungs – und Lehranstalt (Centrala finansmyndigheten i Koblenz – tulltekniska prövnings- och utbildningsanstalten) klaganden i målet vid den nationella domstolen ett bindande klassificeringsbesked DE F/2113/00-1 för handskmodellen 3301 208 och klassificerade den enligt undernummer 6116 10 80 i KN.
21. Roeckl överklagade detta beslut till Finanzgericht Rheinland-Pfalz, som ogillade överklagandet den 14 augusti 2003, varvid avgörandet huvudsakligen grundade sig på domstolens övertygelse om att den trikå som används för tillverkningen av handskarna inte endast tjänar som förstärkning av plastskiktet, eftersom det är fråga om en textilvara som genom ytterligare bearbetning har försetts med en reliefstruktur.
22. Den 10 januari 2005 ingav Roeckl en kompletterande deklaration för redovisningsperioden december 2004 avseende övergång till fri omsättning av olika handskar, däribland de ridhandskar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, varvid bolaget klassificerade handskarna enligt undernummer 6116 10 80 i KN. På grundval av denna deklaration fattade Hauptzollamt München den 10 januari 2005 ett beslut vari en importtull på 58 753,24 euro fastställdes för Roeckl. Roeckl begärde omprövning av detta beslut vid Hauptzollamt München, som avslog begäran i beslut av den 11 januari 2006.
23. Roeckl överklagade därefter omprövningsbeslutet till den hänskjutande domstolen. Bolaget anförde att reliefstrukturen på textiltrikån uteslutande är till för att förbättra vidhäftningsförmågan mellan plastbeläggningen och trikån. Reliefstrukturen ska därför anses göra det möjligt för trikån att förstärka plastskiktet. De handskar som är föremål för tvisten ska följaktligen hänföras till undernummer 3926 20 00 i KN.
24. Med beaktande av dessa omständigheter frågar sig den hänskjutande domstolen huruvida reliefstrukturen automatiskt ger textilvaran en vidare funktion än den som ren förstärkning. Enligt nämnda domstol är detta emellertid tveksamt, eftersom reliefstrukturen uteslutande syftar till att plasten ska fästa bättre på textilmaterialet.
25. Mot denna bakgrund beslutade Finanzgericht München att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfråga till domstolen:
”Ska undernummer 3926 20 00 i KN tolkas så, att detta undernummer även omfattar sådana textilvaror som på ena sidan har försetts med en reliefstruktur och överdragits med ett plastskikt, men som endast fungerar som en förstärkning, där syftet med reliefstrukturen uteslutande är att plastskiktet ska få bättre fäste och där reliefstrukturen efter att varan färdigställts inte längre kan uppfattas av konsumenten (se även förklarande anmärkning 56.6 till HS beträffande kapitel 39 i KN)?”
Prövning av tolkningsfrågan
26. Den hänskjutande domstolen har ställt tolkningsfrågan för att få klarhet i huruvida sådana ridhandskar som dem som är aktuella i målet vid den nationella domstolen ska hänföras till undernummer 3926 20 00 i KN, i egenskap av plastvara, eller till undernummer 6116 10 80 i KN, i egenskap av textilvara.
27. Enligt fast rättspraxis ska, av hänsyn till rättssäkerheten och i syfte att underlätta kontroll, det avgörande kriteriet för klassificering av varor allmänt vara varornas objektiva kännetecken och egenskaper, såsom de definieras i tulltaxenumren i KN och i anmärkningarna till avdelningen eller kapitlet (se, bland annat, dom av den 18 juli 2007 i mål C‑142/06, Olicom, REG 2007, s. I‑6675, punkt 16, och av den 11 december 2008 i de förenade målen C‑362/07 och C‑363/07, Kip Europe m.fl., REG 2008, s. I‑9489, punkt 26).
28. Produktens ändamål kan även utgöra ett objektivt kriterium för klassificering. Detta förutsätter att produkten endast kan användas för detta bestämda ändamål, vilket skall kunna konstateras med ledning av produktens objektiva kännetecken och egenskaper (se dom av den 15 februari 2007 i mål C‑183/06, RUMA, REG 2007, s. I‑1559, punkt 36, och domen i det ovannämnda målet Olicom, punkt 18).
29. Slutligen ska det erinras om att de anmärkningar som föregår de olika kapitlen i Gemensamma tulltaxan, i likhet med de förklarande anmärkningarna till HS, utgör viktiga hjälpmedel för att säkerställa en enhetlig tillämpning av tulltaxan och i denna egenskap kan betraktas som giltiga tolkningsdata för densamma (se dom av den 19 maj 1994 i mål C‑11/93, Siemens Nixdorf, REG 1994, s. I‑1945, punkt 12, den 18 december 1997 i mål C‑382/95, Techex, REG 1997, s. I‑7363, punkt 12, och den 19 oktober 2000 i mål C‑339/98, Peacock, REG 2000, s. I‑8947, punkt 10, samt domen i det ovannämnda målet Olicom, punkt 17).
30. I målet vid den nationella domstolen omfattas de aktuella ridhandskarna, som utgörs av en trikå i förening med ett plastskikt, inte uttryckligen av lydelsen av numren i KN eller av anmärkningarna till avdelningen eller kapitlen i KN.
31. Nummer 3926 i KN, till vilket de aktuella ridhandskarna ska hänföras enligt Roeckl, omfattar framför allt ”andra plastvaror samt varor av andra material enligt nr 3901–3914”, medan nummer 6116 i KN framför allt avser ”handskar, halvhandskar och vantar av trikå”. Till undernummer 3926 20 00 i KN ska framför allt ”kläder och tillbehör till kläder (inbegripet handskar, halvhandskar och vantar)” hänföras, medan undernummer 6116 10 80 i KN, vilken ingår i kategorin handskar, halvhandskar och vantar av trikå, impregnerade, överdragna eller belagda med plast eller gummi, definieras negativt, genom tillämpning av den allmänna kommentaren ”andra slag”, i förhållande till undernummer 6116 10 20 i KN, som omfattar ”handskar, impregnerade, överdragna eller belagda med gummi”.
32. Eftersom de ridhandskar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen består av olika material och det inte finns något specifikt tulltaxenummer för dem kan de endast klassificeras med hjälp av den allmänna regeln 3 b (se, för ett liknande resonemang, dom av den 21 juni 1988 i mål 253/87, Sportex, REG 1988, s. 3351, punkt 7, och av den 26 oktober 2006 i mål C‑250/05, Turbon International, REG 2006, s. I‑10531, punkt 20).
33. Det ska nämligen erinras om att det i punkt 3 b i de allmänna reglerna, vilken just täcker den situation i vilken det tycks vara nödvändigt att hänföra varor till två eller flera nummer, anges att blandningar som inte kan klassificeras med tillämpning av punkt 3 a i dessa regler såvitt möjligt ska klassificeras som om de bestod av det material eller den beståndsdel som ger blandningen dess huvudsakliga karaktär. Är detta inte möjligt, ska varorna med tillämpning av regel 3 c i de allmänna bestämmelserna klassificeras enligt det nummer som står sist av de nummer som skäligen kan komma i fråga (se domen i det ovannämnda målet Kip Europe m.fl., punkt 49).
34. Vad avser frågan vilka kriterier som är tillämpliga vid klassificeringen i KN av de ridhandskar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, frågar sig den hänskjutande domstolen huruvida textilvarans reliefstruktur, i det mål som har anhängiggjorts vid den, kan anses utgöra ett tillräckligt kriterium för att automatiskt ge textilvaran en vidare funktion än den som ren förstärkning, varmed handskarna skulle hänföras till nummer 6116 i KN, i egenskap av textilvara.
35. Det ska i detta hänseende noteras att den kompletterande anmärkningen 3 sista stycket i kapitel 61 i KN och motsvarande anmärkningar i kapitel 39 i KN avgränsar tillämpningsområdet för nämnda kapitel 39. Det sistnämnda kapitlet omfattar handskar, halvhandskar och vantar som är impregnerade, överdragna eller belagda med porös plast, oavsett om de är tillverkade av trikå som inte är impregnerad, överdragen eller belagd och som därefter impregnerats, överdragits eller belagts med porös plast, i den mån som trikån endast utgör förstärkning. Till nämnda kapitel 39 hör också plattor, duk och remsor av porös plast i förening med vävnad (enligt definition i anmärkning 1 till kapitel 59), filt eller bondad duk, i vilka textilvaran utgör enbart förstärkning.
36. Enligt den förklarande anmärkningen till HS beträffande kapitel 39 i KN anses emellertid omönstrade, oblekta, blekta eller enfärgade textilvaror, filt eller bondad duk utgöra förstärkning när de endast anbringats på ena sidan av dessa plattor, dukar eller remsor. Mönstrade, tryckta eller särskilt utformade textilvaror (till exempel reliefstruktur) eller speciella varor, såsom sammet, tyll, spetsar och textilvaror enligt nr 58.11 anses ha en funktion utöver enbart förstärkning.
37. Det ska erinras om att de förklarande anmärkningarna till HS utgör viktiga tolkningsdata vid bedömningen av vad som inbegrips under olika tulltaxenummer i KN (se dom av den 27 april 2006 i mål C‑15/05, Kawasaki Motors Europe, REG 2006, s. I‑3657, punkt 36), utan att för den skull vara rättsligt bindande (se dom av den 11 januari 2007 i mål C‑400/05, B.A.S. Trucks, REG 2007, s. I‑311, punkt 28).
38. Enligt Europeiska kommissionen ska de kriterier som är avgörande för uttrycket textilvara som utgör förstärkning, med beaktande av den uttryckliga hänvisningen till den förklarande anmärkningen till HS beträffande kapitel 39 i KN, uteslutande tillämpas på varor som är tillverkade av en plastvara med ett trikåskikt. Detta är inte fallet i målet vid den nationella domstolen, i vilket det inte är trikån som har anbringats på plastvaran, utan den senare som har anbringats på trikån, varmed det sistnämnda materialet inte kan anses utgöra enbart förstärkning av plastvaran. Av de material som de här aktuella ridhandskarna består av kan varken trikån eller plastvaran anses ha utslagsgivande betydelse. Handsktrikån är inte heller helt inbäddad i plastvaran. Under dessa omständigheter är de kriterier som anges i såväl KN som HS oanvändbara, till följd av de aktuella handskarnas speciella struktur.
39. Denna uppfattning kan inte godtas. En sådan tolkning skulle nämligen innebära att de tolkningsdata i såväl KN som HS som är relevanta för klassificeringen av sådana varor som de här aktuella skulle berövas sin betydelse, varmed räckvidden av anmärkningarna i KN och de förklarande anmärkningarna i HS skulle begränsas. Det ska nämligen erinras om att såväl kapitel 39 i KN som den förklarande anmärkningen till HS beträffande detta kapitel inkluderar varor som är tillverkade av plast och textil i sina tillämpningsområden och förklarar att sådana varor ska klassificeras som plastvaror när textilvaran enbart utgör förstärkning av plastvaran. Under dessa omständigheter finns det inget som hindrar att dessa kriterier tillämpas på varor som dem som är aktuella i målet vid den nationella domstolen.
40. Uppräkningen i anmärkningen till HS beträffande kapitel 39 av de egenskaper som en textilvara ska ha för att anses utgöra förstärkning av plastvaran ska emellertid inte förstås så, att en enkel sammanslagning av de aktuella ridhandskarnas olika egenskaper i sig är avgörande för klassificeringen av desamma. Såsom domstolen erinrar om i punkt 33 i förevarande dom ska i stället en allmän bedömning göras av ridhandskarnas utseende och samtliga de egenskaper som ger dem deras huvudsakliga karaktär, bland annat med beaktande av den relativa vikt som klassificeringskriterierna ska tillmätas. Den reliefstruktur som har anbringats på textilvaran kan följaktligen inte tillmätas avgörande betydelse vid klassificeringen av de aktuella handskarna.
41. För att kunna klassificera en vara enligt tulltaxan är det, enligt punkt 3 b i de allmänna reglerna, nödvändigt att fastställa vilken av varans beståndsdelar som ger den dess huvudsakliga karaktär, vilket kan ske genom en bedömning av huruvida varan behåller sina karaktäristiska egenskaper om en eller flera av dess beståndsdelar avlägsnas (se dom av den 10 maj 2001 i mål C‑288/99, VauDe Sport, REG 2001, s. I‑3683, punkt 25, domen i det ovannämnda målet Turbon International, punkt 21, och dom av den 7 maj 2009 i mål C‑150/08, Siebrand, REG 2009, s. I‑0000, punkt 31).
42. På samma sätt kan den faktor som bestämmer den huvudsakliga karaktären, såsom anges i punkt VIII i den förklarande anmärkningen till HS beträffande den allmänna regeln 3 b, variera alltefter varuslaget. Denna faktor kan till exempel bestämmas av materialets eller beståndsdelens beskaffenhet, volym, kvantitet, vikt eller värde eller av betydelsen av ett material som ingår i en vara med hänsyn till varans användning.
43. De handskar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen har utformats för ridning. Handskarna ska nämligen framför allt ge ryttaren grepp om tyglarna och kontroll över hästen genom att möjliggöra ett mjukt grepp och genom att främja gripförmågan. Den egenskap hos handskarna som gör det möjligt att uppfylla denna funktion och som särskilt har utformats för detta ändamål är den skumbeläggning av polyuretan som helt täcker handskarnas ytterparti och som kommer i kontakt med tyglarna. Textilvaran inuti handskarna ändrar inte nämnda skumbeläggnings egenskaper i grunden, utan ökar endast dess effektivitet genom att ge bäraren bättre gripförmåga och ökad bekvämlighet. Domstolen konstaterar följaktligen att det inte är textilvaran som ger de aktuella ridhandskarna deras huvudsakliga karaktär, utan skumbeläggningen.
44. Av det ovan anförda följer att tolkningsfrågan ska besvaras på följande sätt. KN ska tolkas så, att sådana ridhandskar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, vilka tillverkas av en textilvara som på endast ena sidan har försetts med en reliefstruktur och överdragits med ett plastskikt, varvid bärarskiktet av textil på ena sidan har försetts med en reliefstruktur och denna sida därefter helt överdragits med en skumbeläggning av polyuretan, vilken har en viktig funktion för användningen av handskarna som ridhandskar, ska hänföras till undernummer 3926 20 00 häri.
Rättegångskostnader
45. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.
Domslut
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (tredje avdelningen) följande:
Kombinerade nomenklaturen, som utgör bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987, om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 1789/2003 av den 11 september 2003, ska tolkas så, att sådana ridhandskar som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, vilka tillverkas av en textilvara som på endast ena sidan har försetts med en reliefstruktur och överdragits med ett plastskikt, varvid bärarskiktet av textil på ena sidan har försetts med en reliefstruktur och denna sida därefter helt överdragits med en skumbeläggning av polyuretan, vilken har en viktig funktion för användningen av handskarna som ridhandskar, ska hänföras till undernummer 3926 20 00 häri.