62022TO0530(02)_RES
Förenade målen T‑530/22–T‑533/22
Magistrats européens pour la démocratie et les libertés (Medel)
International Association of Judges
Association of European Administrative Judges
Stichting Rechters voor Rechters
mot
Europeiska unionens råd
Tribunalens beslut (stora avdelningen) av den 4 juni 2024
”Talan om ogiltigförklaring – Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 – Rådets genomförandebeslut av den 17 juni 2022 om godkännande av bedömningen av Polens återhämtnings- och resiliensplan – Villkoret direkt berörd ej uppfyllt – Rättegångshinder”
Talan om ogiltigförklaring – Fysiska eller juridiska personer – Akter som direkt och personligen berör dem – Talan som väckts av en sammanslutning – Upptagande till prövning – Kriterier
(Artikel 263 fjärde stycket FEUF)
(se punkt 40)
Talan om ogiltigförklaring – Fysiska eller juridiska personer – Akter som direkt och personligen berör dem – Talan väckt av en yrkesorganisation som försvarar och företräder sina medlemmars intressen – Direkt berörd – Kriterier – Sammanslutningar som företräder intressen hos medlemmar som själva har rätt att väcka talan – Avsaknad av direkt samband mellan den angripna rättsakten och dess verkningar för de personer som företräds av de sökande sammanslutningarna – Rättegångshinder
(Artikel 263 fjärde stycket FEUF)
(se punkterna 62–89, 93 och 109)
Talan om ogiltigförklaring – Fysiska eller juridiska personer – Akter som direkt och personligen berör dem – Direkt berörd – Kriterier – Möjlighet att påverka sakprövningsförutsättningarna genom att åberopa rätten till ett effektivt domstolsskydd – Föreligger inte – Möjlighet att mjuka upp villkoren för upptagande till prövning för att snarast möjligt avhjälpa en medlemsstats överträdelser vad gäller rättsstatskrisen – Föreligger inte
(Artiklarna 2 och 19.1 andra stycket FEU; artiklarna 263 fjärde stycket och 266 FEUF; Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 47)
(se punkterna 113–115, 117 och 118)
Resumé
Tribunalen (stora avdelningen) avvisar respektive talan som väckts av fyra domarsammanslutningar (
1
) om ogiltigförklaring av rådets genomförandebeslut om godkännande av bedömningen av Republiken Polens återhämtnings- och resiliensplan. (
2
)
Sökandena är sammanslutningar som företräder domare på internationell nivå och vars medlemmar i allmänhet är nationella yrkessammanslutningar, inbegripet polska domarföreningar.
Den 12 februari 2021 antog Europaparlamentet och Europeiska unionens råd förordning 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (nedan kallad faciliteten). (
3
) Inom ramen för faciliteten kan medlemsstaterna beviljas medel i form av ett ekonomiskt bidrag som består av ett icke återbetalningspliktigt stöd eller ett stöd i form av ett lån.
Genom det angripna beslutet godkände rådet bedömningen av Republiken Polens återhämtnings- och resiliensplan och angav i bilagan till detta beslut vilka delmål och mål som den medlemsstaten måste uppnå för att det ekonomiska bidrag som ställts till dess förfogande i det angripna beslutet ska kunna betalas ut. Den första delen i den bilagan omfattar bland annat de åtgärder avseende reformen av det polska domstolsväsendet som anges i delmålen F1G, F2G och F3G. (
4
) Sökandena har bestridit det angripna beslutet på den grunden att de delmålen strider mot unionsrätten.
Genom sitt beslut bifaller tribunalen rådets invändning om rättegångshinder, med stöd av artikel 130.1 i tribunalens rättegångsregler, och ogillar följaktligen sökandenas talan.
Tribunalens bedömning
Tribunalen påpekar inledningsvis att eftersom det angripna beslutet riktar sig till Republiken Polen, ska frågan huruvida talan kan tas upp till prövning bedömas mot bakgrund av artikel 263 fjärde stycket andra och tredje meningsledet FEUF, där det framgår att villkoret direkt berörd måste vara uppfyllt. (
5
)
Tribunalen börjar med att pröva huruvida sökandenas talan i deras eget namn kan tas upp till prövning.
Tribunalen slår i detta hänseende fast att det inte finns någon lagbestämmelse om faciliteten som ger sökandena en sådan processuell möjlighet. Den omständigheten att de på regelbunden basis agerar som samtalspartner till EU-institutionerna i frågan gällande domstolsväsendet oberoende innebär inte heller att de har talerätt.
Därefter prövar tribunalen huruvida sökandenas talan för deras medlemmars räkning vilkas intressen de försvarar kan tas upp till prövning.
Sökandena har i detta hänseende gjort åtskillnad mellan tre grupper av domare, nämligen de polska domare som berörs av disciplinavdelningens beslut och som är direkt berörda av det prövningsförfarande som avses i delmålen F2G och F3G, alla de polska domare som är direkt berörda av detta prövningsförfarande och av delmål F1G och alla andra europeiska domare som också är direkt berörda av dessa delmål.
Vad gäller domarna i den första gruppen prövar tribunalen, för det första, det angripna beslutets innebörd, bedömt mot bakgrund av dess innehåll och dess sammanhang.
Tribunalen konstaterar att det i det angripna beslutet anges att ett ekonomiskt bidrag utbetalas förutsatt att vissa villkor är uppfyllda, nämligen att den berörda medlemsstaten genomför de planer för återhämtning och resiliens som har bedömts av Europeiska kommissionen och godkänts av rådet, inbegripet uppnår delmål och mål, som är mått på framsteg när det gäller att genomföra en reform. I och med att delmålen F1G, F2G och F3G har karaktären av budgetvillkor, eftersom de måste uppnås för att finansiering inom ramen för faciliteten ska betalas ut, återspeglar de det samband som finns mellan respekten för rättsstaten, å ena sidan, och ett effektivt genomförande av unionsbudgeten, i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning, och skyddet av unionens ekonomiska intressen, å andra sidan.
Vid fastställandet av nämnda delmål försökte rådet emellertid inte att ersätta bestämmelserna om rättsstaten eller om ett effektivt domstolsskydd, såsom dessa har klargjorts i EU‑domstolens praxis. Härav följer att rådet, genom fastställandet av dessa, inte hade för avsikt att ge Republiken Polen rätt att inte följa de domar där EU-domstolen har slagit fast att Republiken Polen har underlåtit att iaktta rättsstatsprincipen eller principen om ett effektivt domstolsskydd.
Mot bakgrund av dessa bedömningar prövar tribunalen, för det andra, huruvida domarna i den första gruppen är direkt berörda av det angripna beslutet, mot bakgrund av delmål F2G. Tribunalen påpekar att för att de domare som berörs av disciplinavdelningens beslut ska anses vara direkt berörda, måste det finnas ett direkt samband mellan det angripna beslutet och dess verkningar för de domarna.
I det hänseendet uppställs i delmål F2G endast ett villkor som Republiken Polen måste uppfylla för att kunna erhålla finansiering. Det angripna beslutet har inte medfört att de domare som berörs av disciplinavdelningens beslut har blivit underkastade de villkor som har fastställts i det eller att någon särskild bestämmelse har blivit direkt tillämplig på dem. Genom föreskrivandet av delmål F2G har det angripna beslutet således inte på ett slutgiltigt sätt ålagt Republiken Polen några särskilda skyldigheter i sina förbindelser med de domare som berörs av disciplinavdelningens beslut, och ett direkt samband föreligger inte.
Följaktligen regleras situationen för de domare som berörs av disciplinavdelningens beslut, även efter antagandet av det angripna beslutet, fortfarande av de relevanta bestämmelser i polsk rätt som är tillämpliga på nämnda situation samt av bestämmelserna i unionsrätten och EU-domstolens domar, utan att delmål F2G, som anges i det beslutet, direkt förändrar dessa domares rättsliga ställning, på det sätt som krävs enligt artikel 263 fjärde stycket FEUF.
Vad gäller domarna i den andra gruppen påpekar tribunalen att sökandena inte har visat att det finns ett tillräckligt nära samband mellan situationen för alla polska domare och delmål F1G. Tribunalen underkänner även sökandenas argument, vad gäller domarna i den tredje gruppen, nämligen att alla andra europeiska domare är direkt berörda av delmålen F1G, F2G och F3G.
Eftersom de domare vars intressen sökandena försvarar inte själva har rätt att väcka talan, uppfyller sökandena således inte heller villkoren för att deras talan ska tas upp till prövning.
Slutligen underkänner tribunalen sökandenas argument att villkoren för upptagande till prövning bör mjukas upp. En sådan mildring skulle nämligen strida mot såväl artikel 263 fjärde stycket FEUF som EU-domstolens praxis. De systemfel i det polska domstolsväsendet som sökandena har gjort gällande kan inte under några som helst omständigheter motivera att tribunalen kringgår villkoret direkt berörd som är tillämpligt på en talan som väcks av fysiska eller juridiska personer.
Tribunalen understryker att detta konstaterande inte påverkar Republiken Polens skyldighet, enligt artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 266 FEUF, att snarast möjligt avhjälpa de överträdelser som EU-domstolen har konstaterat föreligga vad gäller rättsstatskrisen. Detta beslut påverkar inte heller medlemsstaternas och EU-institutionernas möjlighet att väcka talan mot alla bestämmelser som antas av unionens institutioner, organ och byråer och som är avsedda att medföra bindande rättsverkningar eller de åtgärder som kommissionen vidtar för att bidra till att säkerställa att de krav som följer av unionens bestämmelser på rättsstatsområdet iakttas.
(
1
)	Magistrats européens pour la démocratie et les libertés (Medel) i mål T‑530/22, International Association of Judges (IAJ) i mål T‑531/22, Association of European Administrative Judges (AEAJ) i mål T‑532/22 och Stichting Rechters voor Rechters i mål T‑533/22.
(
2
)	Rådets genomförandebeslut av den 17 juni 2022 om godkännande av bedömningen av Republiken Polens återhämtnings- och resiliensplan, ändrat genom rådets genomförandebeslut av den 8 december 2023 (nedan kallat det angripna beslutet).
(
3
)	Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/241 av den 12 februari 2021 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens (EUT L 57, 2021, s. 17).
(
4
)	De angivna delmålen, som är mått på framsteg när det gäller att genomföra en reform, består i att stärka de polska domstolarnas oberoende och opartiskhet (delmål F1G), säkerställa att de domare som berörs av besluten från Izba Dyscyplinarna (avdelningen för disciplinmål) vid Sąd Najwyższy (Högsta domstolen, Polen) (nedan kallad disciplinavdelningen) har tillgång till ett förfarande för prövning av sådana beslut från nämnda avdelning som berör dem (delmål F2G) och se till att sådana prövningsförfaranden som anges i delmål F2G i princip skulle vara avslutade under fjärde kvartalet 2023, enligt den preliminära tidsplanen (delmål F3G).
(
5
)	I artikel 263 fjärde stycket FEUF föreskrivs att alla fysiska eller juridiska personer får på de villkor som anges i första och andra styckena väcka talan mot en akt som är riktad till dem eller som direkt och personligen berör dem samt mot en regleringsakt som direkt berör dem och som inte medför genomförandeåtgärder.