62018TO0334
TRIBUNALENS BESLUT (femte avdelningen)
den 21 juli 2020 (
*1
)
”Förfarande – Fastställande av rättegångskostnader – Avvisning”
I mål T‑334/18 DEP,
Bodegas Altún, SL, Baños de Ebro (Spanien), företrätt av advokaterna I. Temiño Ceniceros och J. Oria Sousa-Montes,
klagande,
mot
Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO), företrädd av S. Palmero Cabezas och H. O’Neill, båda i egenskap av ombud,
motpart,
varvid motparten i förfarandet vid EUIPO:s överklagandenämnd, som intervenerat vid tribunalen, var
Codorníu, SA, Esplugues de Llobregat, Spanien) företrätt av advokaterna M. Ceballos Rodríguez och E. Stoyanov Edissonov,
angående en ansökan om fastställande av de rättegångskostnader som intervenienten ska ersätta klaganden för med anledning av domen av den 27 juni 2019, Bodegas Altún/EUIPO – Codorníu (ANA DE ALTUN) (T‑334/18, ej publicerad, EU:T:2019:451),
meddelar
TRIBUNALEN (femte avdelningen),
sammansatt av ordföranden D. Spielmann (referent) samt domarna U. Öberg och R. Mastroianni,
justitiesekreterare: E. Coulon,
följande
Beslut
Bakgrunden, förfarandet och parternas yrkanden
1
Klaganden, Bodegas Altún, SL, ingav den 31 maj 2013 en ansökan om registrering av EU-varumärke till Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) i enlighet med rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om EU-varumärken (EUT L 78, 2009, s. 1), i dess ändrade lydelse (ersatt av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (EUT L 154, 2017, s. 1)). Den 1 oktober 2013 framställde intervenienten, Codorníu, SA, med stöd av artikel 41 i förordning nr 207/2009 (nu artikel 46 i förordning nr 2017/1001), en invändning mot registrering av det sökta varumärket. Invändningsenheten fann den 28 november 2014 att det fanns en risk för förväxling mellan det sökta varumärket och det äldre varumärket. Den 22 januari 2015 överklagade klaganden invändningsenhetens beslut till EUIPO med stöd av artiklarna 58–64 i förordning nr 207/2009 (nu artiklarna 66–71 i förordning 2017/1001). Genom beslut av den 9 december 2015 upphävde EUIPO:s andra överklagandenämnd invändningsenhetens beslut.
2
Intervenienten överklagade det beslut som meddelades av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 9 december 2015 till tribunalen. Genom dom av den 18 september 2017, Codorníu/EUIPO – Bodegas Altún (ANA DE ALTUN) (T‑86/16, ej publicerad, EU:T:2017:627), biföll tribunalen överklagandet, ogiltigförklarade överklagandenämndens beslut och förpliktade EUIPO och klaganden att bära sina rättegångskostnader och ersätta hälften av intervenientens rättegångskostnader.
3
Till följd av domen av den 18 september 2017, ANA DE ALTUN (T‑86/16, ej publicerad, EU:T:2017:627), återförvisades invändningen till EUIPO:s första överklagandenämnd som genom beslut av den 14 mars 2018 fann att invändningen av processekonomiska skäl skulle prövas mot bakgrund av artikel 8.5 i förordning 2017/1001 och avslog klagandens överklagande.
4
Klaganden överklagade genom det överklagande som inkom till tribunalens kansli den 31 maj 2018 och yrkade att det beslut som meddelades av EUIPO:s första överklagandenämnd den 14 mars 2018 skulle ogiltigförklaras.
5
Genom dom av den 27 juni 2019, Bodegas Altún/EUIPO – Codorníu (ANA DE ALTUN) (T‑334/18, ej publicerad, EU:T:2019:451), ogiltigförklarade tribunalen det beslut som meddelades av EUIPO:s första överklagandenämnd den 14 mars 2018 och förpliktade EUIPO och intervenienten att bära sina rättegångskostnader och ersätta hälften av klagandens rättegångskostnader.
6
Klaganden har angett att det försökte erhålla ersättning för de rättegångskostnader som var hänförliga till det mål som avgjordes genom domen av den 27 juni 2019, ANA DE ALTUN (T‑334/18, ej publicerad, EU:T:2019:451) från intervenienten i godo, utan att kunna nå en uppgörelse.
7
Klaganden har, genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 20 december 2019, med stöd av artikel 170.1 i tribunalens rättegångsregler framställt en ansökan om fastställande av rättegångskostnader och yrkat att tribunalen ska fastställa att ansökan kan tas upp till prövning och att den ska fastställa de ersättningsgilla kostnader som ska betalas av de rättegångsdeltagare som tappat det mål som avgjordes genom domen av den 27 juni 2019, ANA DE ALTUN (T‑334/18, ej publicerad, EU:T:2019:451).
8
EUIPO inkom med sitt yttrande över klagandens ansökan om fastställande av rättegångskostnader den 18 februari 2020. EUIPO har bestritt att den kontaktades av klaganden vad gäller ersättning av rättegångskostnader och har i sak yrkat att tribunalen ska fastställa det totala beloppet för de ersättningsgilla kostnader som den ska ersätta i lika delar tillsammans med intervenienten till 6000 euro.
9
Intervenienten inkom med sitt yttrande den 20 februari 2020. Intervenienten har bestritt att ansökan om fastställande av rättegångskostnader kan tas upp till prövning på grund av att det inte föreligger någon tvist i den mening som avses i artikel 170 i rättegångsreglerna. Intervenienten har hävdat att tvisten mellan rättegångsdeltagarna under alla omständigheter fortfarande pågår och att det inte är lämpligt att delvis fastställa rättegångskostnaderna. Intervenienten har i första hand yrkat att tribunalen ska avslå ansökan om fastställande av rättegångskostnader och förplikta klaganden att ersätta rättegångskostnaderna i förevarande förfarande. Intervenienten har i andra hand yrkat att tribunalen även ska fastställa de rättegångskostnader som den har haft med anledning av det mål som avgjordes genom domen av den 18 september 2017, ANA DE ALTUN (T‑86/16, ej publicerad, EU:T:2017:627).
10
Den 6 mars 2020 inkom klaganden med sitt yttrande över EUIPO:s och intervenientens yttranden, vilket tribunalen beslutade att inte lägga till handlingarna i målet.
Rättslig bedömning
11
Det följer av artikel 170 i rättegångsreglerna att tribunalen, i händelse av tvist om de kostnader som är ersättningsgilla, på ansökan av den berörda rättegångsdeltagaren, efter att ha gett den rättegångsdeltagare som berörs av ansökan tillfälle att yttra sig, ska avgöra frågan genom ett särskilt uppsatt beslut som inte kan överklagas.
12
Det följer av denna bestämmelse att det i förevarande fall är nödvändigt att pröva huruvida det förelåg en tvist om de ersättningsgilla rättegångskostnaderna innan ansökan om fastställande av rättegångskostnader lämnades in (beslut av den 24 januari 2017, Natorski och Pokrywa/EUIPO – PIS Opakowania (del av en dörr), T‑251/14 DEP, ej publicerat, EU:T:2017:39, punkt 13).
13
För det första framgår det inte av handlingarna i målet, såsom EUIPO har påpekat, att klaganden kontaktade EUIPO för att få ersättning för rättegångskostnaderna och att EUIPO således har bestritt de ersättningsgilla kostnaderna.
14
Det räcker således att konstatera att klagandens ansökan inte kan tas upp till prövning vad gäller EUIPO, eftersom det inte finns någon tvist mellan klaganden och EUIPO avseende beloppet på de ersättningsgilla kostnaderna eller utbetalningen av dessa.
15
För det andra har klaganden hävdat att den, utan framgång, försökte erhålla ersättning för de aktuella rättegångskostnaderna från intervenientens ombud genom en uppgörelse i godo.
16
Intervenienten har för sin del bestritt att ansökan om fastställande av de ersättningsgilla rättegångskostnaderna kan tas upp till prövning, eftersom klaganden inte har begärt att intervenienten ska ersätta dessa rättegångskostnader.
17
Tribunalen konstaterar att ansökan om fastställande, förutom att den varken innehåller någon uppgift om storleken på det begärda beloppet eller någon uppgift om kostnaderna i fråga, utan endast hänvisar till en bilaga i detta avseende, inte hänvisar till någon begäran om betalning av rättegångskostnaderna som skulle ha skickats till intervenienten.
18
Det framgår visserligen av handlingarna i målet att en uppgörelse i godo som är övergripande för tvisten avseende de aktuella varumärkena, inklusive rättegångskostnaderna, hade planerats mellan klaganden och intervenienten.
19
Såsom tribunalen har erinrat om i punkt 12 ovan ska det emellertid kontrolleras huruvida det vid tidpunkten för ingivandet av ansökan förelåg en tvist om de ersättningsgilla rättegångskostnaderna och särskilt med avseende på beloppet eller utbetalning av dessa (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 9 november 2017, Nestlé Unternehmungen Deutschland/Lotte, C‑586/15 P-DEP, ej publicerat, EU:C:2017:855, punkterna 9 och 10 och där angiven rättspraxis).
20
Även om det inte finns någon bestämmelse i rättegångsreglerna enligt vilken en rättegångsdeltagare är skyldig att dokumentera sina ersättningskrav vid tidpunkten för den kontakt som föregår ingivandet av en ansökan om fastställande av rättegångskostnader (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 20 juni 2013, Marcuccio/kommissionen, T‑16/09 P-DEP, ej publicerat, EU:T:2013:330, punkt 7), ska den rättegångsdeltagare som ska ersätta rättegångskostnaderna ha getts tillfälle att yttra sig över de rättegångskostnader som den andra rättegångsdeltagaren har begärt innan ansökan om fastställande av rättegångskostnader ges in.
21
Även om en övergripande uppgörelse om det aktuella varumärket som skulle ingås i godo hade planerats mellan klaganden och intervenienten, framgår det emellertid inte av handlingarna i målet att frågan om rättegångskostnader hade framförts till intervenienten på ett sätt som kan avskiljas från resten av uppgörelsen, så att intervenienten hade möjlighet att, oberoende av diskussionerna om sakfrågan i målet, med full kännedom om saken, uttala sig i denna fråga.
22
Under dessa omständigheter är den omständigheten att den övergripande uppgörelsen i godo mellan klaganden och intervenienten inte har gett något resultat inte i sig tillräcklig för att det ska kunna slås fast att det föreligger en tvist om beloppet för de ersättningsgilla rättegångskostnaderna eller utbetalningen av dessa i den mening som avses i artikel 170.1 i rättegångsreglerna.
23
Följaktligen kan förevarande ansökan, även i den del den avser intervenienten, inte tas upp till prövning.
24
Härav följer att eftersom det inte förelåg någon tvist om de ersättningsgilla rättegångskostnaderna före förevarande ansökan om fastställande ska denna ansökan avvisas.
Rättegångskostnader
25
Enligt artikel 134.1 i rättegångsreglerna ska tappande rättegångsdeltagare förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
26
Intervenienten har yrkat att klaganden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom klaganden har tappat målet, ska klaganden bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som har uppkommit för intervenienten i förevarande förfarande.
27
Eftersom EUIPO inte har framställt något yrkande om rättegångskostnader i förevarande förfarande, ska EUIPO bära sina rättegångskostnader.
Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (femte avdelningen)
följande:
1)
Ansökan om fastställande av rättegångskostnader avvisas.
2)
Bodegas Altún, SL ska bära sina rättegångskostnader i förevarande förfarande och ersätta de kostnader som har uppkommit för Codorníu, SA.
3)
Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) ska bära sina rättegångskostnader i förevarande förfarande.
Luxemburg den 21 juli 2020.
Justitiesekreterare
E. Coulon
Ordförande
D. Spielmann
(
*1
)	Rättegångsspråk: spanska.