61997CJ0417_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-417/97,
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av juridiske rådgivaren Christina Tufvesson, i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,
sökande,
mot
Storhertigdömet Luxemburg, företrätt av Nicolas Schmit, conseiller d'État, directeur des relations économiques internationales et de la coopération, utrikesministeriet, i egenskap av ombud, delgivningsadress: utrikesministeriet, 5, rue Notre-Dame, Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 31 i rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet (EGT L 141, s. 27; svensk specialutgåva, område 6, volym 4, s. 83), genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar, inklusive eventuella bestämmelser om påföljder, som är nödvändiga för att följa direktivet,
meddelar
DOMSTOLEN
(fjärde avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden P.J.G. Kapteyn samt domarna J.L. Murray (referent) och H. Ragnemalm,
generaladvokat: A. Saggio,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 28 januari 1999 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 9 december 1997, med stöd av artikel 169 i EG-fördraget (nu artikel 226 EG) väckt talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 31 i rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet (EGT L 141, s. 27, svensk specialutgåva, område 6, volym 4, s. 83, nedan kallat direktivet) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar, inklusive eventuella bestämmelser om påföljder, som är nödvändiga för att följa direktivet.
2 Enligt artikel 31 i direktivet skulle medlemsstaterna före den 1 juli 1995 sätta i kraft de lagar och andra författningar som var nödvändiga för att följa detta direktiv. Vidare skulle dessa bestämmelser träda i kraft senast den 31 december 1995. Medlemsstaterna skulle omedelbart underrätta kommissionen om detta.
3 Eftersom kommissionen inte hade fått något meddelande om åtgärder för införlivande av direktivet och för övrigt inte förfogade över några andra uppgifter som gjorde det möjligt att dra slutsatsen att Storhertigdömet Luxemburg hade uppfyllt sina skyldigheter, sände kommissionen den 27 oktober 1995 en formell underrättelse till den luxemburgska regeringen och uppmanade den att inkomma med ett yttrande inom två månader.
4 Genom skrivelse av den 8 januari 1996 svarade de luxemburgska myndigheterna att deputeradekammaren redan hade inlett behandlingen av ett lagförslag om införlivande av direktivet och att beredningen av ett andra lagförslag skulle slutföras inom kort. Den 19 augusti 1996 underrättade den luxemburgska regeringen kommissionen om att det nämnda lagförslaget hade framlagts för deputeradekammaren. Den 8 februari 1996 meddelade den luxemburgska regeringen kommissionen att artikel 21 i direktivet hade införlivats genom en förordning av den 27 december 1995.
5 Eftersom kommissionen inte hade fått något meddelande om någon annan åtgärd för införlivande av direktivet med luxemburgsk rätt, sände denna den 5 mars 1997 ett motiverat yttrande till den luxemburgska regeringen och uppmanade den att inom två månader från delgivningen av det motiverade yttrandet vidta de nödvändiga åtgärderna för att följa detta yttrande.
6 De luxemburgska myndigheterna underrättade genom skrivelse av den 22 april 1997 kommissionen dels om att det hade utarbetats två olika kompletterande lagförslag för att säkerställa ett fullständigt införlivande av direktivet, eftersom det var fråga om ett område som omfattades av två olika övervakningsmyndigheters kompetensområden, nämligen Commissariat aux bourses (börsmyndigheten) och Institut monétaire luxembourgeois (det luxemburgska monetära institutet), dels om att ett antal villkor som föreskrivs i direktivet förekommer i lagen av den 5 april 1993 om finansbranschen, och att en del av direktivet således redan hade införlivats med inhemsk luxemburgsk rätt.
7 Med beaktande av de upplysningar som de luxemburgska myndigheterna således har inkommit med har kommissionen, som inte har erhållit någon annan information enligt vilken förfarandet för införlivande skulle ha avslutats, beslutat att väcka förevarande talan.
8 Kommissionen hävdar att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet senast den 1 juli 1995, att sätta dessa i kraft senast den 31 december 1995 och att genast underrätta kommissionen om detta. Kommissionen medger att de luxemburgska myndigheterna har inkommit med ett meddelande om vissa bestämmelser i inhemsk rätt genom vilka direktivet delvis har införlivats. Kommissionen anför dock att det framgår av detta meddelande att Storhertigdömet Luxemburg åtminstone underförstått medger att det inte har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att fullständigt införliva direktivet, bland annat vad beträffar de bestämmelser som inte nämns i de skrivelser som den luxemburgska regeringen har sänt kommissionen.
9 Storhertigdömet Luxemburg har medgett att det inte fullständigt har uppfyllt skyldigheten att införliva direktivet med inhemsk rätt. Storhertigdömet Luxemburg har anfört att ett lagförslag om övervakning av finansmarknaderna har framlagts för deputeradekammaren, som mycket snart skall fatta lagstiftningsbeslut.
10 Utan att det är nödvändigt att behandla detta lagförslag, skall det anmärkas att det framgår av det ovan anförda att de nödvändiga åtgärderna för att säkerställa ett korrekt införlivande av direktivet varken har vidtagits eller meddelats kommissionen inom den föreskrivna fristen.
11 Storhertigdömet Luxemburg har således underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 31 i direktivet, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar, inklusive eventuella bestämmelser om påföljder, som är nödvändiga för att följa direktivet.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
12 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Storhertigdömet Luxemburg skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Storhertigdömet Luxemburg har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(fjärde avdelningen)
följande dom:
13 Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 31 i rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar, inklusive eventuella bestämmelser om påföljder, som är nödvändiga för att följa direktivet.
14 Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.