62024TJ0589
ÜLDKOHTU OTSUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
15. aprill 2026 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Tolliliit – Tolliseadustik – Välistöötlemise protseduur – Luba – Määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 84 lõike 1 punkti b viies taane ja artikkel 85 – Määruse (EL) nr 952/2013 artikli 211 lõike 1 punkt a – Ekspordile suunamine tolliasutuses, mida ei ole loas märgitud ja mis asub muus kui loa väljastanud liikmesriigis – Rikkumisest tulenev tollivõlg – Vabastamine – Määruse nr 952/2013 artikli 86 lõige 6 – Tollivõlg, mis on tekkinud määruse nr 952/2013 artikli 77 lõike 1 punkti a alusel
Kohtuasjas T‑589/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Bundesfinanzhofi (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim maksukohus) 6. augusti 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 30. oktoobril 2024, menetluses
A-GmbH
versus
Hauptzollamt C,
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda),
nõupidamiste ajal koosseisus: koja president S. Papasavvas, kohtunikud T. Pynnä, J. Laitenberger, G. Hesse (ettekandja) ja I. Dimitrakopoulos,
kohtujurist: M. Brkan,
kohtusekretär: ametnik P. Cullen,
arvestades, et Euroopa Kohus edastas 15. novembril 2024 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b kolmanda lõigu alusel eelotsusetaotluse Üldkohtule,
arvestades Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b esimese lõigu punktis c nimetatud valdkonda ja eraldiseisva tõlgendamisküsimuse puudumist põhikirja artikli 50b teise lõigu tähenduses,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades 8. septembri 2025. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
A‑GmbH, esindajad: Rechtsanwalt K. Felderhoff, maksunõustajad P. Witte ja H.‑M. Wolffgang,
–
Belgia valitsus, esindajad: S. Baeyens ja M. Jacobs,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: B. Eggers ja F. Moro,
olles 26. novembri 2025. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT 1992, L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307; edaspidi „ühenduse tolliseadustik“), artikli 84 lõike 1 punkti b viiendat taanet, artiklit 85, artikli 145 lõiget 1 ja artikli 150 lõiget 2 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik (ELT 2013, L 269, lk 1; parandus ELT 2013, L 287, lk 90; edaspidi „liidu tolliseadustik“), artikli 77 lõike 1 punkti a, artikli 86 lõiget 6, artikli 211 lõike 1 punkti a ja artikli 259 lõiget 1.
2
Taotlus on esitatud A‑GmbH ja Hauptzollamt C (peatolliamet C, Saksamaa) vahelises kohtuvaidluses selle üle, et A‑GmbH kasutas välistöötlemise luba, mille andis peatolliamet C Euroopa Liidu kauba välistöötlemise protseduurile suunamiseks Madalmaades asuvas tolliasutuses, mida ei ole selles loas nimetatud.
Õiguslik raamistik
3
Ühenduse tolliseadustik tunnistati kehtetuks ja asendati alates 1. maist 2016 liidu tolliseadustikuga. Võttes aga arvesse põhikohtuasja asjaolude asetleidmise kuupäeva, jääb põhikohtuasja suhtes kohaldatavaks ühenduse tolliseadustik osas, milles need asjaolud puudutavad ajavahemikku 29. juunist 2015 kuni 30. aprillini 2016.
Ühenduse tolliseadustik
4
Ühenduse tolliseadustiku IV jaotise 2. peatüki 3. jao pealkiri oli „Peatamismenetlus ja majandusliku mõjuga tolliprotseduurid“. Selle jao punkt A sisaldas „[m]itmeid protseduure hõlmavaid ühiseid sätteid“. Kõnealuse punkti alla kuulusid selle seadustiku artiklid 84 ja 85.
5
Ühenduse tolliseadustiku artikli 84 lõike 1 viienda taande punktis b oli sätestatud:
„1.   Artiklites 85–90 tähendab:
[…]
b)
majandusliku mõjuga tolliprotseduur järgmisi protseduure:
[…]
–
välistöötlemine.“
6
Ühenduse tolliseadustiku artiklis 85 oli ette nähtud:
„Majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kohaldamiseks peab olema tolli luba.“
7
Ühenduse tolliseadustiku artikli 114 lõike 2 punkti c teises taandes oli sätestatud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
c)
töötlemistoimingud:
– […]
–
kauba töötlemine“.
8
Ühenduse tolliseadustiku artikkel 145 oli sõnastatud järgmiselt:
„1.   Ilma et see piiraks artiklites 154–159 ettenähtud standardvahetussüsteemiga seotud konkreetseid valdkondi reguleerivate sätete või artikli 123 kohaldamist, võimaldab välistöötlemise protseduur ühenduse kaupa ühenduse tolliterritooriumilt ajutise töötlemise eesmärgil eksportida ja töötlemisel saadud tooteid täieliku või osalise imporditollimaksust vabastamisega vabasse ringlusse lubada.
[…]
3.   Kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
ajutiselt eksporditud kaup – välistöötlemise protseduurile suunatud kaup;
b)
töötlemistoimingud – artikli 114 lõike 2 punkti c esimeses, teises ja kolmandas alapunktis nimetatud toimingud;
c)
kompensatsioonitooted – töötlemistoimingute tulemusel saadud tooted;
[…]“.
9
Ühenduse tolliseadustiku artiklis 148 oli ette nähtud:
„Luba antakse ainult:
[…]
b)
kui on võimalik kindlaks teha, et kompensatsioonitooted on saadud ajutiselt eksporditud kauba töötlemisel.
Erandid käesolevast punktist ja nende kohaldamise tingimused määratakse kooskõlas [tolliseadustiku] komiteemenetlusega;
c)
kui loa andmine välistöötlemise protseduuriks ei kahjusta märkimisväärselt ühenduse tootjate olulisi huve (majanduslikud tingimused).“
10
Ühenduse tolliseadustiku artikli 150 lõikes 2 oli sätestatud:
„Artiklis 151 ettenähtud täielikku või osalist imporditollimaksudest vabastamist ei anta, kui üks välistöötlemise protseduuriga seotud tingimustest või kohustustest on täitmata, välja arvatud juhul, kui nende täitmata jätmine ei mõjuta oluliselt nimetatud protseduuri läbiviimist.“
Rakendusmäärus
11
Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT 1993, L 253, lk 1; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3), mida on muudetud komisjoni 17. novembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1192/2008 (ELT 2008, L 329, lk 1), (edaspidi „rakendusmäärus“), artiklis 1 oli sätestatud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
13.
ühtne luba – luba, mille puhul ühesse järgmistest protseduuridest on kaasatud rohkem kui ühe liikmesriigi tolliametid:
– […]
–
[ühenduse tolli]seadustiku artikli 84 lõike 1 punktile b vastav majandusliku mõjuga tolliprotseduur […]
[…]“.
12
Rakendusmääruse artikli 496 punktis f on „protseduurile suunav tolliasutus“ määratletud kui „loas nimetatud tolliasutus või -asutused, kes on volitatud kauba protseduurile suunamise deklaratsioone aktsepteerima“.
13
Rakendusmääruse artiklis 500 on sätestatud:
„1.   Kui taotletakse ühtset luba, on vajalik asjaomaste asutuste eelnev nõusolek vastavalt lõigetes 2 ja 3 sätestatud korrale.
2.   Ajutise impordi puhul esitatakse taotlus tolliasutusele, kes on pädev kohas, kus kaupa esimest korda kasutatakse, ilma et see piiraks artikli 580 lõike 2 teise lõigu kohaldamist.
Muudel juhtudel esitatakse see tolliasutusele, kes on pädev kohas, kus on taotleja keskne raamatupidamine, hõlbustades seega protseduuri auditipõhist kontrolli, ja kus toimub vähemalt osa loas hõlmatavast ladustamisest, töötlemisest või ajutise ekspordi toimingutest.
[…]
3.   Lõike 2 kohaselt määratud tolliasutused edastavad taotluse ja loa projekti teistele asjaomastele tolliasutustele, kes teatavad nende laekumise kuupäeva 15 päeva jooksul.
Teised asjaomased tolliasutused esitavad oma võimalikud vastuväited 30 päeva jooksul alates loa projekti saabumise kuupäevast. Kui kõnealuse tähtaja jooksul on esitatud vastuväiteid, kuid kokkuleppele ei jõuta, lükatakse taotlus tagasi nende punktide osas, mille kohta vastuväited esitati.
4.   Tolliasutused võivad loa välja anda, kui nad ei ole 30 päeva jooksul loa projekti suhtes vastuväiteid saanud.
Nad saadavad kooskõlastatud loa koopia kõikidele asjaomastele tolliasutustele.“
Liidu tolliseadustik
14
Liidu tolliseadustiku artiklis 26 „Otsuste kehtivus kogu liidu piires“ on sätestatud:
„Kui otsuse mõju ei ole piiratud ühe või mitme liikmesriigiga, kehtivad tollialaste õigusaktide kohaldamisega seotud otsused kogu liidu tolliterritooriumil.“
15
Liidu tolliseadustiku artikkel 77 „Vabasse ringlusse lubamine ja ajutine import“ on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Tollivõlg impordil tekib, kui liiduväline kaup, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, suunatakse ühele järgmistest tolliprotseduuridest:
a)
vabasse ringlusse lubamine, sealhulgas lõppkasutust käsitlevate sätete alusel;
[…]“.
16
Tolliseadustiku artikli 79 lõikes 1 on ette nähtud:
„Kauba puhul, mille eest tuleb tasuda imporditollimaksu, tekib tollivõlg impordil mis tahes järgmisel juhul:
a)
jäetakse täitmata mõni tollialastes õigusaktides sätestatud kohustus, mis käsitleb liiduvälise kauba toomist liidu tolliterritooriumile, selle tollijärelevalve alt väljaviimist või sellise kauba liikumist, töötlemist, ladustamist, ajutist ladustamist, ajutist importi või käsutamist kõnealusel territooriumil;
b)
jäetakse täitmata mõni tollialastes õigusaktides sätestatud kohustus, mis käsitleb kauba lõppkasutust liidu tolliterritooriumil;
c)
jäetakse täitmata mõni tingimus, mis on seotud liiduvälise kauba suunamisega tolliprotseduurile või kaubale maksuvabastuse või vähendatud imporditollimaksu määra kohaldamisega kauba lõppkasutuse tõttu.“
17
Liidu tolliseadustiku artikli 82 lõikes 1 on ette nähtud:
„Kauba puhul, mille eest tuleb tasuda eksporditollimaksu, tekib tollivõlg ekspordil ühel järgmistest juhtudest:
a)
jäetakse täitmata mõni tollialastes õigusaktides sätestatud kohustus, mis käsitleb kauba väljaviimist;
b)
jäetakse täitmata tingimused, mille kohaselt kaupa lubati liidu tolliterritooriumilt välja viia täieliku või osalise eksporditollimaksust vabastamisega.“
18
Liidu tolliseadustiku artikli 86 „Erieeskirjad imporditollimaksu summa arvutamiseks“ lõikes 6 on sätestatud:
„Kui tollialastes õigusaktides sätestatakse kauba tariifne sooduskohtlemine või impordi- või eksporditollimaksust osaliselt või täielikult vabastamine vastavalt käesoleva määruse artikli 56 lõike 2 punktidele d–g ning artiklitele 203, 204, 205 ja 208 või käesoleva määruse artiklitele 259–262 või vastavalt nõukogu 16. novembri 2009. aasta määrusele (EÜ) nr 1186/2009, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, kohaldatakse asjaomast tariifset sooduskohtlemist või tollimaksust vabastamist ka juhtudel, kui tollivõlg on tekkinud vastavalt käesoleva määruse artiklitele 79 või 82, tingimusel et kohustuse täitmata jätmine, mille tõttu tekkis tollivõlg, ei kujutanud endast pettusekatset.“
19
Liidu tolliseadustiku artiklis 173 on sätestatud:
„1.   Taotluse alusel on deklarandil lubatud tollideklaratsiooni ühte või mitut kannet muuta pärast seda, kui toll on kõnealuse tollideklaratsiooni aktsepteerinud. Muutmise tulemusena ei või tollideklaratsioon hõlmata muid kaupu peale nende, mille kohta see algselt esitati.
2.   Sellist muudatust ei lubata teha, kui selle kohta esitatakse taotlus pärast seda, kui:
[…]
c) toll on kauba vabastanud.
3.   Deklarandi taotluse alusel kolme aasta jooksul alates tollideklaratsiooni aktsepteerimise kuupäevast võib lubada tollideklaratsiooni muuta pärast kauba vabastamist, et deklarant saaks täita oma kohustused seoses kauba suunamisega asjakohasele tolliprotseduurile.“
20
Liidu tolliseadustiku artiklis 211 on ette nähtud:
„1.   Tolli luba nõutakse:
a)
sees- või välistöötlemisprotseduuri, ajutise impordi protseduuri või lõppkasutusprotseduuri kasutamiseks;
[…]“.
21
Liidu tolliseadustiku artiklis 259 on ette nähtud:
„1.   Välistöötlemisprotseduuri käigus võib liidu kaupa töötlemistoiminguteks ajutiselt liidu tolliterritooriumilt välja viia. Sellest kaubast saadud töödeldud tooted võib täieliku või osalise imporditollimaksust vabastamisega lubada vabasse ringlusse loa omaniku või muu liidu tolliterritooriumil asutatud isiku taotluse alusel, tingimusel et see isik on saanud loa omanikult nõusoleku ja loa andmise tingimused on täidetud.
[…]
3.   Toll määrab ajavahemiku, mille jooksul tuleb ajutiselt eksporditud kaup töödeldud tootena liidu tolliterritooriumile reimportida ning vabasse ringlusse lubada, et seda saaks täielikult või osaliselt imporditollimaksust vabastada. Loaomaniku põhjendatud taotluse alusel võib toll kõnealust ajavahemikku mõistliku ajavahemiku võrra pikendada.“
Delegeeritud määrus
22
Komisjoni 28. juuli 2015. aasta delegeeritud määruse (EL) 2015/2446, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 952/2013 seoses liidu tolliseadustiku teatavaid sätteid täpsustavate üksikasjalike eeskirjadega (ELT 2015, L 343, lk 1; edaspidi „delegeeritud määrus“), artikli 2 lõikes 1 on sätestatud:
„Taotluste ja otsuste jaoks vajaliku teabe vahetamise ja säilitamise suhtes kohaldatakse A lisas sätestatud andmenõudeid.“
23
Delegeeritud määruse A lisa I jaotise 1. peatükk sisaldab tabelit „Andmenõuete tabel“. Selle tabeli tulp 8b („Välistöötlemisprotseduuri kasutamise taotlus ja luba“) sisaldab andmeelemendi 4/10 „Protseduurile suunav(ad) tolliasutus(ed)“ real sümbolit „A“, mis tähistab kohustuslikku andmeelementi, st „kõikide liikmesriikide poolt nõutavaid andmeid“.
Rakendusmäärus
24
Komisjoni 24. novembri 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/2447, millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 952/2013 teatavate sätete üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT 2015, L 343, lk 558; edaspidi „rakendusmäärus“), artiklis 261 on ette nähtud:
„1.   Järgmistel juhtudel teeb pädev tolliasutus taotluse kohta otsuse ilma muude asjaomaste tolliasutustega käesoleva määruse artikli 260 kohaselt konsulteerimata:
[…]
c)
ainus muud liikmesriiki hõlmav tegevus on toiming, mille puhul protseduurile suunamise tolliasutus ja protseduuri lõpetav tolliasutus ei ole sama;
[…]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
25
Peatolliamet C andis 1. detsembril 2014 põhikohtuasja kaebajale A‑GmbH välistöötlemise loa, et toota Šveitsis asutatud äriühingus töötlemistoimingute tulemusel saadud töödeldud maapähkliõli (edaspidi „välistöötlemise protseduurile suunamise luba“).
26
Välistöötlemise protseduurile suunamise loas määrati protseduurile suunavateks tolliasutusteks kaks tolliasutust Saksamaal (tolliasutus W ja tolliasutus Z), kes olid sellest tulenevalt volitatud ajutiselt eksporditud kauba sellele protseduurile suunamise deklaratsioone aktsepteerima.
27
Kaebaja ostis 2015. aasta juunist kuni 2017. aasta septembrini Madalmaades vabasse ringlusse lastud maapähklitoorõli. See liidu kaup deklareeriti Madalmaade tolliasutuses otseseks ekspordiks Šveitsi tolliprotseduuri koodi 1000 (lõplik eksport ilma eelneva protseduurita) all. Pärast töötlemist Šveitsis suunas põhikohtuasja kaebaja töödeldud toote Šveitsis liidus vabasse ringlusse lubamise protseduurile tolliprotseduuri koodi 4000 (kauba üheaegne kodumaisesse kasutusse ja vabasse ringlusse lubamine ilma eelneva protseduurita) all. Tolliväärtuseks oli põhikohtuasja kaebaja märkinud Šveitsis teostatud töötlemistoimingute kulud, mitte imporditud töödeldud maapähkliõli väärtuse.
28
Peatolliamet C muutis alates 16. märtsist 2018 välistöötlemise protseduurile suunamise luba, lisades nimetatud Madalmaade tolliasutuse ajutiselt eksporditud kauba välistöötlemise protseduurile suunava tolliasutusena.
29
Peatolliamet C nõudis 25. juuli 2018. aasta maksuotsusega tollivormistusjärgselt sisse tollimaksu põhjendusel, et põhikohtuasja kaebaja ei saa välistöötlemise protseduuri kasutada, kuna ta ei olnud deklareerinud liidu kaupa tolliprotseduuri koodi 2100 (ajutine eksport välistöötlemise protseduuri raames ilma eelneva protseduurita) all ühes kahest välistöötlemise protseduurile suunamise loas nimetatud Saksa tolliasutusest.
30
Põhikohtuasja kaebaja esitas peatolliameti C poolt selle tollimaksude sissenõudmise peale vaide. Lisaks lasi ta Madalmaade tolliasutusel muuta maapähklitoorõli ekspordi tollideklaratsioone, et lisada deklaratsioonidesse välistöötlemise protseduuri kood (kood 2100 lahtris 37) ja viide välistöötlemise protseduurile suunamise loale (lahter 44). Peatolliamet C vähendas 5. detsembri 2018. aasta maksuotsusega tollivormistusjärgselt sissenõutava tollimaksu summat ja jättis vaide ülejäänud osas rahuldamata.
31
Põhikohtuasja kaebaja esitas kaebuse Finanzgerichtile (maksukohus, Saksamaa), kes otsustas, et kaebaja ei saanud importida töödeldud maapähkliõli osalise imporditollimaksu vabastusega ühenduse tolliseadustiku artikli 145 alusel, kuna ta ei olnud kasutanud välistöötlemise protseduurile suunamise luba ega suunanud ajutiselt eksporditud kaupa sellele protseduurile.
32
Ühelt poolt leidis see kohus, et kuigi Madalmaade tolli otsused on peatolliametile C põhimõtteliselt siduvad, ei olnud põhikohtuasja kaebajal osalise maksuvabastuse saamiseks vajalikke lube. Teiselt poolt tuvastas ta, et lubade puudumisel olid tegelikud tagajärjed välistöötlemise protseduuri nõuetekohasele läbiviimisele, eelkõige seetõttu, et kõnealuse kauba identifitseerimist ei olnud võimalik tagada. Lisaks leidis Finanzgericht (maksukohus), et põhikohtuasja kaebaja ei saa tugineda osalisele maksuvabastusele ka ühenduse tolliseadustiku artikli 212a alusel, mille asendas liidu tolliseadustiku artikli 86 lõige 6, kuna ta oli olnud ilmselgelt hooletu.
33
Eelotsusetaotluse esitanud kohtule Bundesfinanzhof (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim maksukohus) esitatud kassatsioonkaebuses väidab põhikohtuasja kaebaja sisuliselt, et asjaolu, et ekspordideklaratsioonid esitati tolliasutusele, mis ei ole Saksamaal pädev, ei mõjuta kuidagi välistöötlemise protseduuri kohaldamist ning veelgi enam, peatolliametil C on muid vahendeid, et tagada asjaomase kauba identifitseerimise tingimuste täitmine.
34
Eelotsusetaotluse esitanud kohus on sellega seoses pigem seisukohal, et Madalmaade tolliasutuse otsused ekspordideklaratsioonide muutmise kohta kehtivad kogu liidu tolliterritooriumil ning et asjaolu, et välistöötlemise protseduurile suunamise loas ei ole märgitud Madalmaade tolliasutust, puudutab üksnes vorminõuet. Ta rõhutab lisaks, et miski ei viita sellele, et põhikohtuasja kaebaja tegutses pahauskselt.
35
Eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtleb siiski, kas välistöötlemise toimingute tulemusel saadud töödeldud kauba vabasse ringlusse lubamisel on võimalik saada osalist imporditollimaksu vabastust juhul, kui tollideklaratsioonid ajutiselt eksporditud kauba välistöötlemise tolliprotseduurile suunamiseks esitati tolliasutusele, mida ei ole välistöötlemise loas märgitud.
36
Lõpuks soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas sellistel asjaoludel nagu põhikohtuasjas on võimalik kohaldada ühenduse tolliseadustiku artikli 150 lõiget 2, mis käsitleb rikkumisi, mis ei mõjuta oluliselt välistöötlemise protseduuri läbiviimist, või analoogia alusel liidu tolliseadustiku artikli 86 lõiget 6, mis võimaldab kustutada rikkumise tõttu tekkinud tollivõla.
37
Neil asjaoludel otsustas Bundesfinanzhof (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim maksukohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas imporditollimaksudest osaline vabastamine pärast välistöötlemisprotseduuri läbiviimist vastavalt ühenduse tolliseadustiku artikli 145 lõikele 1 ja/või vastavalt liidu tolliseadustiku artikli 259 lõikele 1 ei tule kõne alla, kui ajutiselt eksporditud kauba kohta esitatud tollideklaratsiooni on aktsepteerinud tolliasutus, mis ei ole ühenduse tolliseadustiku artiklis 85 koostoimes artikli 84 lõike 1 punkti b viienda taandega ja/või liidu tolliseadustiku artikli 211 lõike 1 punktis a viidatud välistöötlemise protseduuri loas märgitud tolliasutusena, kes on volitatud suunama kauba tolliprotseduurile?
2.
Kas ühenduse tolliseadustiku artikli 150 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et viidatud säte hõlmab üksnes kohustusi, mis tuleb täita pärast ajutiselt eksporditud kauba suunamist välistöötlemise protseduurile, või on ühenduse tolliseadustiku artikli 150 lõige 2 kohaldatav juba nende kohustuste suhtes, mis tuleb täita seoses tollideklaratsiooniga ajutiselt eksporditud kauba välistöötlemise protseduurile suunamise kohta?
3.
Kas liidu tolliseadustiku artikli 86 lõige 6 on kohaldatav analoogia alusel, kui tollivõlg tekkis vastavalt liidu tolliseadustiku artikli 77 lõike 1 punktile a töödeldud kauba vabasse ringlusse lubamise või laskmisega?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
38
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas olukorras, kus isik, kellele liikmesriik on väljastanud välistöötlemise protseduurile suunamise loa, suunab kolmandas riigis töötlemiseks mõeldud liidu kauba ekspordiprotseduurile teises liikmesriigis – kes ei ole andnud välistöötlemise loale eelnevat nõusolekut – asuvas tolliasutuses, mida ei ole välistöötlemise loas märgitud protseduurile suunamise tolliasutusena, tuleb ühenduse tolliseadustiku artiklit 85 koostoimes selle seadustiku artikli 84 lõike 1 punkti b viienda taandega ning liidu tolliseadustiku artikli 211 lõike 1 punkti a tõlgendada nii, et nendega on vastuolus ühenduse tolliseadustiku artikli 145 lõikes 1 ja liidu tolliseadustiku artikli 259 lõikes 1 ette nähtud osaline imporditollimaksu vabastus välistöötlemise korral.
39
Sellega seoses tuleb meenutada, et välistöötlemise protseduur võimaldab kaupa liidu tolliterritooriumilt töötlemistoimingute tegemise eesmärgil ajutiselt eksportida ja lubada töötlemise tulemusel saadud tooteid ehk „kompensatsioonitooteid“ täieliku või osalise imporditollimaksust vabastusega vabasse ringlusse.
40
Esimene küsimus käsitleb nii ajavahemikku 29. juunist 2015 kuni 30. aprillini 2016 puudutavate põhikohtuasja faktiliste asjaolude suhtes kohaldatava ühenduse tolliseadustiku sätteid kui ka ajavahemikku 1. maist 2016 kuni 11. septembrini 2017 puudutavate põhikohtuasja faktiliste asjaolude suhtes kohaldatava liidu tolliseadustiku sätteid. Selle küsimuse ühenduse tolliseadustikku käsitlevat osa tuleb analüüsida eraldi selle küsimuse liidu tolliseadustikku käsitlevast osast.
Esimene küsimus osas, milles see puudutab ühenduse tolliseadustikku
41
Ühenduse tolliseadustiku artiklis 85 on sätestatud, et majandusliku mõjuga tolliprotseduuri kohaldamiseks peab olema tolli luba.
42
Täpsemalt nähtub ühenduse tolliseadustiku artikli 85 sõnastusest koostoimes selle seadustiku artikli 84 lõike 1 punkti b viienda taandega, et välistöötlemise protseduurile suunamiseks on vajalik eelnev luba. Sellise eelneva loa taotlemise kohustuse põhjendus seisneb eelkõige vajaduses kontrollida erijärelevalve raames, kas kompensatsioonitooted on ajutiselt eksporditud kauba töötlemise tulemus.
43
Lisaks näeb ühenduse tolliseadustiku artikli 148 punkt b ette, et välistöötlemise protseduurile suunamise luba antakse põhimõtteliselt üksnes juhul, kui on võimalik tuvastada, et kompensatsioonitooted on saadud ajutiselt eksporditud kauba töötlemisel.
44
Lõpetuseks nähtub rakendusmääruse artikli 496 punktist f, et välistöötlemise protseduurile suunamise loas nimetatud tolliasutused on need, kes on volitatud kauba välistöötlemise protseduurile suunamise deklaratsioone aktsepteerima.
45
Nimelt tuleb meenutada, et see, kui eelnevalt määratakse kindlaks tolliasutused, kus ajutiselt eksporditud kauba võib suunata välistöötlemise protseduurile, eelkõige sellises olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kus ekspordi eest vastutav tolliasutus asub muus liikmesriigis kui märgitud protseduuri lõpetav tolliasutus, tagab, et välistöötlemise loa tingimusi kontrollitakse ja vajaduse korral võetakse pärast töötlemistoiminguid asjakohased meetmed kauba identifitseerimise tagamiseks impordi ajal. Protseduurile suunava tolliasutuse määramisel on seega välistöötlemise protseduuri nõuetekohase läbiviimise seisukohast oluline kontrollifunktsioon.
46
Sellega seoses tuleb märkida, et välistöötlemise protseduur, st protseduur, mis toob kaasa täieliku või osalise tollimaksuvabastuse, on erakorraline meede, mille eesmärk on hõlbustada teatud majandustegevust. Kuna selle protseduuriga kaasneb ilmselge oht tollieeskirjade nõuetekohase kohaldamise ja tollimaksude kogumise seisukohast, on asjaomased isikud kohustatud rangelt järgima protseduuriga seonduvaid kohustusi. Samamoodi tuleb rangelt tõlgendada asjaomastele isikutele oma kohustuste rikkumisest tulenevaid tagajärgi (vt analoogia alusel 14. jaanuari 2010. aasta kohtuotsus Terex Equipment jt, C‑430/08 ja C‑431/08, EU:C:2010:15, punkt 42).
47
Lisaks, nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktides 29 ja 30, tuleneb ühtset luba käsitlevatest sätetest ja eelkõige rakendusmääruse artiklitest 500 ja 501, mis kehtisid kuupäeval, mil põhikohtuasjas anti välistöötlemise protseduurile suunamise luba, et liikmesriigi toll, kellele on esitatud välistöötlemise loa taotlus, on kohustatud edastama loa projekti teise sellise liikmesriigi tollile, keda välistöötlemise protseduur puudutab. Viimati nimetatud liikmesriigi tolli eelnev nõusolek sellele loa projektile saadakse rakendusmääruse artikli 500 lõigetes 2 ja 3 ette nähtud konsulteerimismenetluses. Ühtse loa andmine sõltub aga sellest eelnevast nõusolekust, kui asjaomaste tolliasutuste vahel ei ole üldist kokkulepet rakendusmääruse artikli 501 tähenduses. Seega ei ole niisuguse kokkuleppe puudumisel ühe liikmesriigi antud välistöötlemise luba võrdsustatav ühtse loaga ega ole järelikult teiste liikmesriikide territooriumil kohaldatav.
48
Järelikult on olukorras, kus isik, kellele liikmesriik on väljastanud välistöötlemise protseduurile suunamise loa, suunab kolmandas riigis töötlemiseks mõeldud liidu kauba ekspordiprotseduurile teises liikmesriigis – kes ei ole andnud välistöötlemise loale eelnevat nõusolekut – asuvas tolliasutuses, mida ei ole välistöötlemise loas märgitud protseduurile suunamise tolliasutusena, välistöötlemise protseduuri kohaldamine vastuolus ühenduse tolliseadustikuga.
49
Mis puudutab võimalust muuta ekspordideklaratsioone tagantjärele, et suunata kaup tagasiulatuvalt välistöötlemise protseduurile, siis tuleb märkida, et põhikohtuasjas määras peatolliamet C alates 16. märtsist 2018 välistöötlemise protseduurile suunamiseks pädevaks tolliasutuseks Madalmaade tolliasutuse. Seejärel parandas Madalmaade tolliasutus põhikohtuasja kaebaja taotlusel maapähklitoorõli ekspordi tollideklaratsioone, et lisada deklaratsioonidesse välistöötlemise protseduuri kood (kood 2100 lahtris 37) ja viide välistöötlemise protseduurile suunamise loale (lahter 44).
50
Siiski ei saa sellises olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ühe liikmesriigi tolli poolt ekspordideklaratsioonide muutmine selleks, et võtta tagasiulatuvalt arvesse teise liikmesriigi tolli väljastatud välistöötlemise luba, asendada eelnevat nõusolekut rakendusmääruse artikli 500 tähenduses.
51
Ekspordideklaratsioonide selline tagantjärele muutmine ei saa pealegi põhineda ka ühenduse tolliseadustiku artikli 78 lõikel 3.
52
On tõsi, et Euroopa Kohus on sellega seoses juba otsustanud, et teatud juhtudel tuleb lubada ekspordideklaratsioone tolliprotseduuri raames tagantjärele muuta. Eeskätt võimaldab ühenduse tolliseadustiku artikli 78 lõige 3 tollideklaratsiooni pärast kauba vabastamist muuta, kui asjaomast tolliprotseduuri reguleerivaid sätteid kohaldati ebaõige või mittetäieliku teabe alusel. Sellise muutmise tingimus on siiski see, et järgitakse kauba sellele protseduurile suunamist reguleerivaid sätteid. Sellest tulenevalt ei tohi olla ohustatud protseduuri – käesoleval juhul välistöötlemise protseduuri – eesmärgid (vt selle kohta 14. jaanuari 2010. aasta otsus Terex Equipment jt, C‑430/08 ja C‑431/08, EU:C:2010:15, punkt 65).
53
Ent eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud teabe kohaselt ei olnud põhikohtuasjas täidetud välistöötlemise protseduurile suunamise tingimused. Samuti ei ole eelotsusetaotluses välja toodud ühtegi asjaolu, mis näitaks, et põhikohtuasja kaebaja kavatses suunata kõnealuse kauba sellele protseduurile, kui ta esitas selle kauba ekspordideklaratsioonid või kui ta kauba reimportis. Selles kontekstis ei olnud võimalik kauba nimetatud protseduurile suunamise ja kompensatsioonitoodete reimpordi ajal kontrolle teha. Neil tingimustel – välja arvatud juhul, kui vajaliku kontrolli saab teha pärast kauba vabastamist – sattusid just nimelt sellise kontrolli võimatuse tõttu ohtu välistöötlemise protseduuri eesmärgid eespool punktis 52 viidatud kohtupraktika tähenduses.
Esimene küsimus osas, milles see puudutab liidu tolliseadustikku
54
Liidu tolliseadustiku artikli 211 lõike 1 punktis a on ette nähtud, et tolli luba nõutakse sees- või välistöötlemisprotseduuri, ajutise impordi protseduuri või lõppkasutusprotseduuri kasutamiseks. Selle sätte sisu on sarnane ühenduse tolliseadustiku artikli 85 sisuga, kuna enne ajutiselt eksporditud kauba välistöötlemise protseduurile suunamist on vaja luba.
55
Seevastu, nagu märkis eelotsusetaotluse esitanud kohus eelotsusetaotluse punktis 48, ei nõua uue määruse sätted sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, enam ühtset luba koos loataotlusest puudutatud liikmesriikide pädevate tolliasutuste eelneva nõusolekuga. Nimelt on rakendusmääruse artikli 261 lõike 1 punktis c sätestatud, et selle määruse artiklis 260 ette nähtud konsulteerimismenetluse kasutamine loataotlust puudutatud liikmesriikidelt eelneva nõusoleku saamiseks ei ole nõutav, kui mitut liikmesriiki puudutav loataotlus on toiming, mille puhul protseduurile suunamise tolliasutus ja protseduuri lõpetav tolliasutus ei ole sama.
56
Tuleb siiski meenutada, et vastavalt delegeeritud määruse A lisa I jaotise 1. peatükis sisalduvale tabelile tuleb liidu tolliseadustiku artikli 211 lõike 1 punktis a ette nähtud välistöötlemise protseduurile suunamise loas märkida protseduurile suunamise asutus või asutused. Nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktides 54 ja 55, kujutab ajutiselt eksporditud kauba suunamine protseduurile sellises loas nimetatud ainsas tolliasutuses või mitmest tolliasutusest ühes tolliasutuses endast kohustust, mida tuleb välistöötlemise protseduuri raames järgida.
57
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud teabest nähtub aga, et põhikohtuasjas kõne all olev kaup esitati ekspordiks tolliasutusele, mida ei olnud välistöötlemise protseduurile suunamise loas märgitud.
58
Sellega seoses tuleb märkida, et nagu sai juba öeldud eespool punktis 45, tuleb selleks, et välistöötlemise protseduuri nõuetekohast läbiviimist saaks kontrollida, eelnevalt tingimata kindlaks määrata, milline tolliasutus või tolliasutused on pädevad ajutiseks ekspordiks välistöötlemise protseduuri raames.
59
Seoses tollideklaratsiooni muutmise võimalustega tuleb märkida, et liidu tolliseadustiku artikli 173 kehtestamisega neid võimalusi piirati. Liidu tolliseadustiku nimetatud artikli lõikes 3 on ette nähtud, et deklarandi taotluse alusel võib kolme aasta jooksul alates tollideklaratsiooni aktsepteerimise kuupäevast lubada tollideklaratsiooni muuta pärast kauba vabastamist, et deklarant saaks täita oma kohustused seoses kauba suunamisega asjakohasele tolliprotseduurile. Euroopa Kohus on sellega seoses otsustanud, et kuigi see võimalus leevendab tollideklaratsiooni tühistamatuse põhimõtet, on see siiski erand sellest põhimõttest, mida tuleb tõlgendada kitsalt (vt selle kohta 8. juuni 2023. aasta kohtuotsus Zes Zollner Electronic, C‑640/21, EU:C:2023:457, punkt 43).
60
Lõpuks, mis puudutab asjaolu, et tollialaste õigusaktide kohaldamisega seotud otsused kehtivad liidu tolliseadustiku artikli 26 kohaselt kogu liidu tolliterritooriumil, tuleb sarnaselt kohtujuristi ettepaneku punktis 32 märgituga täheldada, et põhikohtuasjas kõne all olev välistöötlemise protseduurile suunamise luba ei ole ühtne luba. Kuna Madalmaade pädevad asutused ei olnud andnud eelnevat nõusolekut, ei olnud see luba aga kohaldatav muude liikmesriikide territooriumil kui see, kes selle andis. Neil asjaoludel on liidu tolliseadustiku artikli 26 sõnastusega vastuolus see, kui ühes liikmesriigis asuval tolliasutusel on võimalik muuta tollideklaratsiooni – see tähendaks teise liikmesriigi tolli antud loa muutmist –, lisades protseduurile suunava tolliasutuse, mida loas ei ole nimetatud. Nimelt välistab kõnealune säte selle, et ühe liikmesriigi pädevate tolliasutuste luba, mis on kohaldatav ainult selle liikmesriigi territooriumil, oleks kohaldatav kogu liidu tolliterritooriumil.
61
On tõsi, et Saksamaa toll muutis alates 16. märtsist 2018 välistöötlemise protseduurile suunamise luba, lisades sinna põhikohtuasja kaebaja turustatava kauba sellele protseduurile suunamiseks pädeva tolliasutusena Madalmaade tolliasutuse. Üldkohtu käsutuses oleva teabe kohaselt oli selle muudatuse eesmärk anda sellele tolliasutusele õigus aktsepteerida välistöötlemise protseduurile suunamise deklaratsioone tulevikus, seega alates 16. märtsist 2018. Nimetatud muudatus ei saa seega anda õigust muuta tollivormistusjärgselt ekspordideklaratsioone, mis koostati enne seda kuupäeva, selleks et suunata kaup välistöötlemise protseduurile.
62
Neil asjaoludel tuleb esimesele eelotsuse küsimusele vastata, et:
–
olukorras, kus isik, kellele liikmesriik on väljastanud välistöötlemise protseduurile suunamise loa, suunab kolmandas riigis töötlemiseks mõeldud liidu kauba ekspordiprotseduurile teises liikmesriigis – kes ei ole andnud välistöötlemise loale eelnevat nõusolekut – asuvas tolliasutuses, mida ei ole välistöötlemise loas märgitud protseduurile suunamise tolliasutusena, tuleb ühenduse tolliseadustiku artiklit 85 koostoimes selle seadustiku artikli 84 lõike 1 punkti b viienda taandega tõlgendada nii, et sellega on vastuolus ühenduse tolliseadustiku artikli 145 lõikes 1 ette nähtud osaline imporditollimaksu vabastus välistöötlemise korral;
–
olukorras, kus kolmandas riigis töötlemiseks mõeldud liidu kaup suunatakse ekspordiprotseduurile tolliasutuses, mida ei ole välistöötlemise loas märgitud protseduurile suunamise tolliasutusena, tuleb liidu tolliseadustiku artikli 211 lõike 1 punkti a tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liidu tolliseadustiku artikli 259 lõikes 1 ette nähtud osaline imporditollimaksu vabastus välistöötlemise korral.
Teine küsimus
63
Teise küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas ühenduse tolliseadustiku artikli 150 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et see kohaldub ainult pärast ajutiselt eksporditud kauba suunamist välistöötlemise protseduurile või ka hetkel, mil esitatakse deklaratsioon ajutiselt eksporditud kauba sellele protseduurile suunamise kohta, st enne suunamist.
64
Arvestades esimesele küsimusele antud vastust, ei ole teisele küsimusele vaja vastata. Nimelt tuleneb sellest vastusest, et olukorras, kus 30. aprillini 2016 suunati liidu kaup kolmandas riigis töötlemiseks ekspordiprotseduurile tolliasutuses, mis asub sellises liikmesriigis, kelle toll ei ole andnud eelnevat nõusolekut välistöötlemise protseduurile suunamise ühtse loa andmiseks, tuleb ühenduse tolliseadustiku artiklit 85 koostoimes sama seadustiku artikli 84 lõike 1 punkti b viienda taandega tõlgendada nii, et sellega on vastuolus ühenduse tolliseadustiku artikli 145 lõikes 1 ette nähtud osaline imporditollimaksudest vabastamine välistöötlemise protseduuri alusel.
65
Järelikult, nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktides 38 ja 39, ei ole ühenduse tolliseadustiku artikli 150 lõige 2, mis puudutab ainult välistöötlemise protseduuriga seonduvaid tingimusi ja kohustusi, kohaldatav sellise rikkumise suhtes, nagu on kõne all põhikohtuasjas ja mis seisneb kauba ekspordiprotseduurile suunamises tolliasutuses, mis asub sellise liikmesriigi territooriumil, kus sellele protseduurile suunamise luba ei ole kohaldatav.
Kolmas küsimus
66
Kolmanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas liidu tolliseadustiku artikli 86 lõige 6 on kohaldatav analoogia alusel, kui tollivõlg tekkis vastavalt liidu tolliseadustiku artikli 77 lõike 1 punktile a töödeldud kauba vabasse ringlusse lubamisega.
67
Liidu tolliseadustiku artikli 86 lõige 6 võimaldab teatavatel tingimustel kustutada kauba impordil või ekspordil toimunud rikkumise. Nagu märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, oli põhikohtuasjas kõnealuse kauba import aga seaduslik, mistõttu tekkis vastav tollivõlg seetõttu, et kaup suunati vabasse ringlusse lubamise protseduurile liidu tolliseadustiku artikli 77 lõike 1 punkti a alusel, mistõttu ei ole tegemist olukorraga, mida on silmas peetud tolliseadustiku artikli 86 lõikes 6.
68
Sellega seoses tuleb tõdeda, et miski liidu tolliseadustiku artikli 86 lõike 6 sõnastuses ei viita sellele, et seda sätet võiks analoogia alusel kohaldada sellisele olukorrale, nagu on silmas peetud tolliseadustiku artikli 77 lõike 1 punktis a. Nimelt viitab liidu tolliseadustiku artikli 86 lõige 6 sõnaselgelt seadustiku artiklitele 79 ja 82, kus peetakse silmas olukordi, mis ei seisne seadustiku artikli 77 lõike 1 punktis a ette nähtud vabasse ringlusse lubamises. Seega on selle sätte eesmärk kustutada selliste tingimuste täitmata jätmine, mis on kehtestatud näiteks seoses kauba suunamisega spetsiaalsele tolliprotseduurile. Sellisel juhul peavad sellisele protseduurile suunamise muud tingimused – näiteks deklaratsiooni esitamine välistöötlemise loas nimetatud tolliasutusele – olema juba täidetud.
69
Seega tuleb kolmandale eelotsuse küsimusele vastata, et liidu tolliseadustiku artikli 86 lõiget 6 tuleb tõlgendada nii, et see ei ole analoogia alusel kohaldatav, kui tollivõlg tekkis vastavalt liidu tolliseadustiku artikli 77 lõike 1 punktile a töödeldud kauba vabasse ringlusse lubamisega.
Kohtukulud
70
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Üldkohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
otsustab:
1.
Olukorras, kus isik, kellele liikmesriik on väljastanud välistöötlemise protseduurile suunamise loa, suunab kolmandas riigis töötlemiseks mõeldud liidu kauba ekspordiprotseduurile teises liikmesriigis – kes ei ole andnud välistöötlemise loale eelnevat nõusolekut – asuvas tolliasutuses, mida ei ole välistöötlemise loas märgitud protseduurile suunamise tolliasutusena, tuleb nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, artiklit 85 koostoimes selle seadustiku artikli 84 lõike 1 punkti b viienda taandega tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selle määruse artikli 145 lõikes 1 ette nähtud osaline imporditollimaksu vabastus välistöötlemise korral.
Olukorras, kus kolmandas riigis töötlemiseks mõeldud liidu kaup suunatakse ekspordiprotseduurile tolliasutuses, mida ei ole välistöötlemise loas märgitud protseduurile suunamise tolliasutusena, tuleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, artikli 211 lõike 1 punkti a tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selle määruse artikli 259 lõikes 1 ette nähtud osaline imporditollimaksu vabastus välistöötlemise korral.
2.
Määruse nr 952/2013 artikli 86 lõiget 6
tuleb tõlgendada nii, et
see ei ole analoogia alusel kohaldatav, kui tollivõlg tekkis vastavalt selle määruse artikli 77 lõike 1 punktile a töödeldud kauba vabasse ringlusse lubamisega.
Papasavvas
Pynnä
Laitenberger
Hesse
Dimitrakopoulos
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 15. aprillil 2026 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.