62006CJ0157
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (második tanács)
2008. október 2. (
*1
)
„Tagállami kötelezettségszegés — Árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések — 93/36/EGK irányelv — Közbeszerzési szerződések hirdetmény előzetes közzététele nélkül történő odaítélése — Könnyű helikopterek a rendőrség és a tűzoltóság számára”
A C-157/06. sz. ügyben,
az EK 226. cikk alapján kötelezettségszegés megállapítása iránt a Bírósághoz 2006. március 23-án
az Európai Közösségek Bizottsága (képviselik: X. Lewis és D. Recchia, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)
felperesnek
az Olasz Köztársaság (képviseli: I. M. Braguglia, meghatalmazotti minőségben, segítője: G. Fiengo avvocato dello Stato, kézbesítési cím: Luxembourg)
alperes ellen
benyújtott keresete tárgyában,
A BÍRÓSÁG (második tanács),
tagjai: L. Bay Larsen, a hatodik tanács elnöke, a második tanács elnökeként eljárva, K. Schiemann, J. Makarczyk (előadó), J.-C. Bonichot és C. Toader bírák,
főtanácsnok: M. Poiares Maduro,
hivatalvezető: Fülöp B. tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2008. május 15-i tárgyalásra,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Keresetével az Európai Közösségek Bizottsága annak megállapítását kéri a Bíróságtól, hogy az Olasz Köztársaság – mivel elfogadta a 2003. július 11-i 558/A/04/03/RR. sz. belügyminiszteri rendeletet (a továbbiakban: miniszteri rendelet), amely a könnyű helikoptereknek a rendőrség és a tűzoltóság szükségleteinek kielégítése céljából történő megvásárlása tekintetében anélkül teszi lehetővé az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések területén meglévő közösségi szabályzástól való eltérést, hogy bármilyen, ezen eltérést igazoló feltétel teljesülne – nem teljesítette az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/36/EGK tanácsi irányelvből (HL L 199., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 110. o.), különösen ennek 2. cikke (1) bekezdése b) pontjából, valamint 6. és 9. cikkéből eredő kötelezettségeit.
Jogi háttér
A közösségi szabályozás
2
A 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében:
„(1)   Ez az irányelv nem alkalmazható:
[…]
b)
azokra az árubeszerzésre irányuló szerződésekre, amelyeket titkosnak nyilvánítottak, sem azokra, amelyeket az érintett tagállamokban hatályos törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezésekkel összhangban lévő különleges biztonsági intézkedések mellett kell teljesíteni, sem azokra, amelyek esetében a tagállam alapvető biztonsági érdekeinek védelme azt indokolja.”
3
Ugyanezen irányelv 3. cikke előírja:
„A 2. és a 4. cikk, valamint az 5. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül ez az irányelv minden olyan termékre kiterjed, amelyre az 1. cikk a) pontja vonatkozik, beleértve az ajánlatkérők által a védelem terén odaítélt szerződésekben foglalt termékeket is, kivéve azokat a termékeket, amelyekre az [EK 296]. cikk (1) bekezdésének b) pontjában foglaltakat kell alkalmazni.”
4
Ezen irányelv 6. cikke így rendelkezik:
„(1)   Az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésekor az ajánlatkérő az 1. cikk d), e) és f) pontjában meghatározott eljárásokat alkalmazza a következő esetekben.
(2)   Az ajánlatkérő árubeszerzésre irányuló szerződéseit tárgyalásos eljárás útján ítélheti oda a nyílt vagy meghívásos eljárásra beadott érvénytelen ajánlatok esetében, illetve a IV. címben foglaltakkal összhangban lévő nemzeti rendelkezések szerint elfogadhatatlan ajánlatok esetében, annyiban, amennyiben a szerződés eredeti feltételei lényegesen nem változnak meg. Az ajánlatkérő az említett esetekben hirdetményt tesz közzé, kivéve, ha az említett tárgyalásos eljárásba mindazokat a vállalkozásokat bevonja, amelyek teljesítik a 20–24. cikk feltételeit, és amelyek az előző nyílt vagy meghívásos eljárás során az ajánlattételi eljárás alaki követelményeinek megfelelően nyújtottak be ajánlatot.
(3)   Az ajánlatkérő a következő esetekben tárgyalásos eljárással, hirdetmény előzetes közzététele nélkül ítélheti oda árubeszerzésre irányuló szerződéseit:
a)
ha nem érkeznek be ajánlatok vagy megfelelő ajánlatok egy nyílt vagy meghívásos eljárásra, amennyiben a szerződés eredeti feltételei lényegesen nem változnak meg, és feltéve, hogy erről a Bizottságot jelentésben tájékoztatja;
b)
ha az adott termékeket kizárólag kutatási, kísérleti, tanulmányi vagy fejlesztési célból állítják elő, ez a rendelkezés azonban nem terjed ki a termék piacképességét megalapozó, valamint a kutatási és fejlesztési költségek fedezését szolgáló előállításra;
c)
ha az árubeszerzés tárgyát képező termékeket műszaki vagy művészi jellegük következtében [helyesen: sajátosságaik miatt], vagy a kizárólagos jogok védelmével kapcsolatos okból csak egy meghatározott szállító gyárthatja vagy szállíthatja le;
d)
amennyiben feltétlenül szükséges, akkor, ha az érintett ajánlatkérő által előre nem látható események által előidézett rendkívüli sürgősségi okból a 2. cikkben említett nyílt, meghívásos vagy tárgyalásos eljárásra megállapított határidőt nem lehet betartani. A rendkívüli sürgősséget indokoló körülményeket nem idézheti elő az ajánlatkérő;
e)
a korábbi nyertes ajánlattevő általi olyan kiegészítő szállítások esetén, amelyeknek célja vagy a szokásosan beszerzett áruk vagy felszerelések [helyesen: berendezések] részleges cseréje, vagy pedig a meglévő beszerzett áruk vagy felszerelések [helyesen: berendezések] bővítése, amennyiben az ajánlattevő személyének megváltozása miatt az ajánlatkérő arra kényszerülne, hogy olyan, eltérő műszaki tulajdonságokkal rendelkező anyagot [helyesen: felszerelést] szerezzen be, amely a működésben és a fenntartásban összeférhetetlenséget vagy aránytalan műszaki nehézségeket okozna. Az ilyen szerződések, illetve a megújítható szerződések tartama főszabályként nem haladhatja meg a három évet.
(4)   Minden egyéb esetben az ajánlatkérő az árubeszerzésre irányuló szerződéseit nyílt vagy meghívásos eljárás keretében ítéli oda.”
5
A szóban forgó irányelv 9. cikke előírja:
„(1)   Az ajánlatkérő a költségvetési éve kezdetét követően a lehető legkorábban előzetes hirdetményben ismerteti az elkövetkező 12 hónapra előirányzott közbeszerzései termékcsoportonkénti összmennyiségét, amelynek becsült összértéke, az 5. cikk rendelkezéseit figyelembe véve, legalább 750000 [euró].
Az ajánlatkérő a termékcsoportot a CPA-nómenklatúrára (Classification of Products According to Activities – »Tevékenységek szerinti termékosztályozási nómenklatúra«) történő hivatkozással határozza meg. A Bizottság a 32. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően meghatározza, melyek a feltételei a hirdetményben a nómenklatúra konkrét pontjaira történő hivatkozásnak.
(2)   Az az ajánlatkérő, amely egy árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződést nyílt, meghívásos vagy a 6. cikk (2) bekezdésében említett esetekben tárgyalásos eljárás útján kíván odaítélni, ezt a szándékát hirdetményben közli.
(3)   Az az ajánlatkérő, amely szerződést ítélt oda, ennek eredményét hirdetményben ismerteti. Egyes, a szerződés odaítélésére vonatkozó adatokat azonban nem lehet közzétenni, amennyiben ezeknek az adatoknak a közzététele akadályozná a jogalkalmazást, egyéb módon ellentétes lenne a közérdekkel, sértené egyes magán- vagy közvállalkozások jogos üzleti érdekeit vagy sérthetné az ajánlattevők közötti tisztességes versenyt.
(4)   A hirdetményt a IV. mellékletben foglalt minták szerint kell elkészíteni úgy, hogy az tartalmazza az említett mintákban kért adatokat. Az ajánlatkérő, amikor a kiválasztás céljából az ajánlattevőktől az általa megkövetelt gazdasági és műszaki feltételekre vonatkozó adatokat kér, nem követelhet a 22. és a 23. cikkben meghatározottakon kívül egyéb feltételt (IV. B. melléklet 11. pontja, IV. C. melléklet 9. pontja és IV. D. melléklet 8. pontja).
(5)   Az ajánlatkérő a hirdetményt a lehető leggyorsabban és a legmegfelelőbb módon küldi meg az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványai Hivatalának. A 12. cikkben említett gyorsított eljárás esetében a hirdetményt telexen, táviratban vagy telefaxon kell megküldeni.
Az (1) bekezdésben említett hirdetményt a mindenkori költségvetési év kezdetét követő lehető legrövidebb időn belül kell megküldeni.
A (3) bekezdésben említett hirdetményt legkésőbb az adott szerződés odaítélésétől számított 48 napon belül kell megküldeni.
(6)   Az (1)-(3) bekezdésben említett hirdetményeket a Közösség hivatalos nyelvein teljes terjedelmükben közzé kell tenni az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában és a TED-adatbankban (Tenders electronic daily – Ajánlati felhívások elektronikus napilapja), azzal, hogy egyedül az eredeti nyelven készült szöveg hiteles.
(7)   A (2) bekezdésben említett hirdetményt az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában és a TED-adatbankban eredeti nyelven és teljes terjedelemben közzé kell tenni. Az egyes hirdetmények fontos elemeinek összefoglalását a Közösség hivatalos nyelvein is közzé kell tenni azzal, hogy egyedül az eredeti nyelven készült szöveg hiteles.
(8)   Az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványai Hivatala a hirdetményeket feladásuk után legkésőbb 12 nappal közzéteszi. A 12. cikkben említett gyorsított eljárás esetében ez az időszak öt napra csökken.
(9)   A hirdetményt nem lehet az ajánlatkérő székhelye szerinti ország hivatalos közlönyében vagy sajtójában az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványai Hivatala részére történő feladása előtt közzétenni, a feladás időpontját pedig a hirdetményben közölni kell. A közzétett hirdetmény nem tartalmazhat más adatokat, mint amelyek az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában megjelentek.
(10)   Az ajánlatkérőnek igazolnia kell a feladás időpontját.
(11)   A hirdetményeknek az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való közzététele költségeit a Közösség viseli. A hirdetmény terjedelme nem lehet több a Hivatalos Lap egy oldalánál, illetve körülbelül 650 szónál. A Hivatalos Lap minden olyan számának, amely egy vagy több hirdetményt tartalmaz, tartalmaznia kell azt a hirdetménymintát vagy hirdetménymintákat, amely(ek) alapján a közzétett hirdetmény(ek) készült(ek).”
A nemzeti szabályozás
6
A miniszteri rendelet értelmében:
„1.
A rendőrség és a tűzoltóság szükségleteinek kielégítése céljából történő könnyűhelikopter-beszerzések különleges biztonsági intézkedések mellett történnek, amelyeket a rendelkező részben hivatkozott műszaki értékelési csoport és tárcaközi bizottság aktusaira is alkalmazni kell.
2.
A szóban forgó beszerzések odaítélése tekintetében el lehet térni az [1998. október 20-i] 402. sz. törvényerejű rendelettel módosított [1992. július 24-i] 358. sz. törvényerejű rendelet [a továbbiakban: a 358/1992. sz. törvényerejű rendelet] rendelkezéseitől, mivel fennállnak az e rendelet 4. cikkének c) [pontjában] előírt feltételek.”
7
A miniszteri rendeletben hivatkozott 358/1992. sz. törvényerejű rendelet az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések közösségi szabályozását ülteti át a nemzeti jogba.
8
A 358/1992. sz. törvényerejű rendelet 4. cikkének c) pontja megismétli a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának rendelkezéseit.
A pert megelőző eljárás
9
A Bizottság, miután értesült a miniszteri rendeletről, és mivel úgy ítélte meg, hogy az nem egyeztethető össze a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjával, valamint 6. és 9. cikkével, 2004. április 1-jén felszólító levelet küldött, amelyre az Olasz Köztársaság 2004. július 30-án válaszolt.
10
Mivel a Bizottság nem volt elégedett e válasszal, 2004. december 14-én indokolással ellátott véleményt küldött az Olasz Köztársaságnak, amelyben felszólította, hogy az e vélemény átvételétől számított két hónapos határidőn belül tegye meg a véleményben foglaltaknak való megfeleléshez szükséges intézkedéseket.
11
2005. március 22-i levelében az Olasz Köztársaság tájékoztatta a Bizottságot, hogy részletesen még nem válaszolt a hivatkozott indokolással ellátott véleményre, de „megkezdte a tárgy elmélyült tanulmányozását”, aminek első eredményei „arra engednek következtetni, hogy a szóban forgó rendelet olvasata alkalmas arra, hogy némi bizonytalanságot keltsen az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásai közösségi szintű szabályozásának való megfelelése vonatkozásában”. E levélben a Bizottság szervezeti egységeivel való technikai párbeszéd megkezdésének szándéka is szerepelt, amely párbeszéd „a szóban forgó tanulmányozás segítésére hivatott, és a hivatkozott rendelet olyan felülvizsgálatához is vezethet, amely ugyanakkor kellő figyelmet fordít a jogterület eltérést nem engedő szabályaira”.
12
A Bizottság 2005. április 14-i és május 26-i levelei ellenére, amelyekben közölte az Olasz Köztársasággal, hogy hajlandó az érintett minisztériumi szervezeti egységekkel való párbeszédre, e technikai párbeszéd soha nem valósult meg. E körülményekre figyelemmel a Bizottság a jelen kereset benyújtása mellett döntött.
A keresetről
A felek érvei
13
A Bizottság azt rója fel az Olasz Köztársaságnak, hogy a miniszteri rendelet által jogellenesen vonta ki a 93/36 irányelv hatálya alól a könnyű helikoptereknek a rendőrség és a tűzoltóság szükségletei kielégítése céljából történő beszerzését, mivel az ezen irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt egyik feltételt sem tartotta tiszteletben.
14
E tekintetben a Bizottság hangsúlyozza, hogy a szóban forgó helikoptereket a rendőrségnek és a tűzoltóságnak szánják, tehát polgári szervezeteknek, amelyek rendes körülmények között nem vesznek részt katonai műveletekben. Továbbá az a körülmény, hogy a könnyűfegyverzet felszerelése csak mint egyszerű lehetőség került előírásra, megerősíti a tényt, hogy a szóban forgó helikoptereket lényegében polgári használatra szánják. Végül az a tény, hogy e helikoptereknek rendelkezniük kell bizonyos, a katonai helikopterekéhez hasonló jellemzőkkel, nem elegendő ahhoz, hogy ezen árubeszerzéseket katonai jellegűeknek lehessen tekinteni. A Bizottság szerint legfeljebb esetlegesen kettős célra használható légi járművekről van szó.
15
A Bizottság továbbá azt állítja, hogy még ha katonai árubeszerzésekről lenne is szó, a 93/36 irányelvet akkor is alkalmazni kell, és a 2. cikk (1) bekezdésének b) pontjában előírt eltérést igazoló körülmények fennállását azon tagállamnak kell bizonyítania, amely ezen eltérésre hivatkozik. Márpedig a Bizottság azt állítja, hogy a jelen ügyben az Olasz Köztársaság nem bizonyította, hogy jogszerűen alkalmazta a hivatkozott rendelkezésben előírt eltérést.
16
Az Olasz Köztársaság azt állítja, hogy a jelenlegi nemzetközi körülmények között a háború és a hadianyagok fogalmai eredeti jelentésükhöz viszonyítva jelentősen módosultak, akárcsak a nemzetbiztonság alapvető érdekei védelmének fogalma. A miniszteri rendeletben előírt beszerzések tárgyát képező helikopterek katonai jellege nem vitatható, mivel e helikopterek alkalmasak arra, hogy nemzetbiztonsági feladatok ellátására alkalmazzák ezeket. Az e célból létrehozott tárcaközi bizottság által előírtaknak megfelelően ugyanis e helikoptereknek rendelkezniük kell bizonyos olyan műszaki jellemzőkkel, amelyek lehetővé teszik, hogy esetleg fegyveres és védelmi rendszerekként alkalmazzák őket, ily módon a helikopterekhez a védelmi minisztérium engedélye szükséges.
17
Az Olasz Köztársaság azt állítja, hogy a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételek teljesültek. Állítását elsősorban arra az érvelésre alapozza, miszerint a szóban forgó árubeszerzéseket igen bizalmasan kell kezelni, tekintettel a helikopterek fegyverrendszerként való alkalmazhatóságára és egyéb katonai eszközökkel való interoperabilitásukra. Ez az oka annak, hogy a titkosság nem biztosítható a nyílt közbeszerzési eljárás keretében.
18
Az Olasz Köztársaság ezenkívül azt állítja, hogy tekintettel arra, hogy a szóban forgó légi járművek korlátozás nélkül katonai eszköznek minősíthetők, még abban az esetben is, ha azt kellene megállapítani, hogy a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételek a jelen ügyben nem alkalmazhatók, a szóban forgó árubeszerzések az EK 296. cikkben előírt eltérés hatálya alá tartoznak, tehát ezeket ki kell vonni a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó közösségi szabályozás alól.
19
Végül, az Olasz Köztársaság arra hivatkozik, hogy a jelen kereset elfogadhatatlan, mivel sérti a ne bis in idem elvét. Azt állítja ugyanis, hogy a jogvita tárgyát alkotó kérdést a Bíróság már megvizsgálta és értékelte a C-337/05. sz., Bizottság kontra Olaszország ügyben 2008. április 8-án hozott ítéletében (EBHT 2008., I-2173. o.).
A Bíróság álláspontja
Az elfogadhatóságról
20
E tekintetben elegendő arra emlékeztetni, hogy lényeges különbség van a jelen ügy és az azon, Bizottság kontra Olaszország ügy között, amelyben a fent hivatkozott ítélet született. A jelen ügyben az Olasz Köztársaság belügyminiszteri rendelet értelmében járt el, míg a fent hivatkozott ítélet alapjául szolgáló ügy az olasz hatóságok által követett gyakorlat jogszerűségére vonatkozott. E megállapítás elegendő annak kijelentéséhez, hogy a jelen ügyben semmiképp nem lehet érvényesen hivatkozni a ne bis in idem elvére.
21
Következésképpen az Olasz Köztársaság elfogadhatatlansági kifogását el kell utasítani.
Az ügy érdeméről
22
Előzetesen meg kell állapítani, hogy a felek egyetértenek abban, hogy a miniszteri rendeletben szereplő közbeszerzési szerződések értéke meghaladja a 93/36 irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjában rögzített küszöbértéket, tehát e szerződések alkalmasak arra, hogy az irányelv hatálya alá tartozzanak.
23
Arra is emlékeztetni kell, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a közbeszerzési szerződések területén az EK-Szerződés által biztosított jogok érvényesülését biztosító szabályoktól való eltéréseket szigorúan kell értelmezni (lásd ebben az értelemben a C-71/92. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 1993. november 17-én hozott ítélet [EBHT 1993., I-5923. o.] 36. pontját), és valamely eltérés alkalmazását megalapozó különleges körülmények tényleges fennállásának bizonyítása azt terheli, aki ezen eltérésre hivatkozik (lásd ebben az értelemben a C-328/92. sz., Bizottság kontra Spanyolország ügyben 1994. május 3-án hozott ítélet [EBHT 1994., I-1569. o.] 15. és 16. pontját, valamint a fent hivatkozott Bizottság kontra Olaszország ügyben hozott ítélet 57. és 58. pontját).
24
A jelen ügyben az Olasz Köztársaság arra hivatkozik, hogy a miniszteri rendelet megfelel az EK 296. cikk és a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt feltételeknek, elsősorban azon indokból, hogy az e rendeletben szereplő helikopterek kettős, tehát mind polgári, mind katonai célra használható áruk.
25
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EK 296. cikk (1) bekezdésének b) pontja értelmében a tagállamok megtehetik az alapvető biztonsági érdekeik védelme érdekében általuk szükségesnek tartott, fegyverek, lőszerek és hadianyagok előállításával vagy kereskedelmével kapcsolatos intézkedéseket; azzal a feltétellel azonban, hogy ezek az intézkedések nem befolyásolják hátrányosan a közös piacon belüli versenyfeltételeket a nem kifejezetten katonai célokra szánt termékek tekintetében (lásd a fent hivatkozott Bizottság kontra Olaszország ügyben hozott ítélet 46. pontját).
26
Az említett rendelkezés szövegéből megállapítható, hogy a szóban forgó termékeknek kifejezetten katonai célokat kell szolgálniuk. Ebből következik, hogy az olyan felszerelések vásárlása során, amelyek katonai célú felhasználása bizonytalan, szükségképpen be kell tartani a közbeszerzési szerződések odaítélésének szabályait (lásd a fent hivatkozott Bizottság kontra Olaszország ügyben hozott ítélet 47. pontját).
27
Márpedig megállapítható, hogy a miniszteri rendelet – amint azt az Olasz Köztársaság is elismeri – olyan helikopterekre vonatkozik, amelyek polgári rendeltetése bizonyos, míg katonai alkalmazásuk csak esetleges.
28
Következésképpen, az EK 296. cikk (1) bekezdésének b) pontjára, amelyre a 93/36 irányelv 36. cikke utal, az Olasz Köztársaság nem hivatkozhat érvényesen egy olyan nemzeti szabályozás igazolása céljából, amely a szóban forgó helikopterek vásárlása tekintetében lehetővé teszi a tárgyalásos eljárást.
29
Az említett tagállam továbbá a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjára hivatkozik.
30
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a titoktartási kötelezettség előírásának szükségessége egyáltalán nem zárja ki valamely versenyeztetési eljárás alkalmazását a szerződés odaítélése vonatkozásában (lásd a fent hivatkozott Bizottság kontra Olaszország ügyben hozott ítélet 52. pontját).
31
Ennélfogva a szóban forgó helikopterek tárgyalásos eljárás útján történő megvásárlását lehetővé tévő nemzeti szabályozás igazolására a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjára történő hivatkozás aránytalannak tűnik az ezek előállításához kapcsolódó bizalmas információk kiszivárgásának megakadályozására irányuló célhoz képest. Az Olasz Köztársaság ugyanis nem bizonyította, hogy e cél nem lett volna elérhető az ugyanezen irányelv által előírt versenyeztetési eljárás keretében (lásd a fent hivatkozott Bizottság kontra Olaszország ügyben hozott ítélet 53. pontját).
32
Ebből következik, hogy a jelen ügyben annak puszta kijelentése, hogy a szóban forgó árubeszerzéseket titkosnak minősítették, és ezeket speciális biztonsági intézkedések kísérik, illetve, hogy ezeket alapvető állambiztonsági érdekekből ki kell vonni a közösségi szabályozás alól, nem elegendő annak megállapítására, hogy a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt eltéréseket igazoló különleges körülmények ténylegesen fennállnak.
33
Következésképpen, az Olasz Köztársaság a szóban forgó helikopterek tárgyalásos eljárás útján történő megvásárlását lehetővé tévő nemzeti szabályozás igazolása céljából nem hivatkozhat érvényesen a 93/36 irányelv 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjára.
34
A fenti megállapítások összességére figyelemmel meg kell állapítani, hogy az Olasz Köztársaság – mivel elfogadta azt a miniszteri rendeletet, amely a könnyű helikoptereknek a rendőrség és a tűzoltóság szükségleteinek kielégítése céljából történő megvásárlása tekintetében anélkül teszi lehetővé az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések területén meglévő közösségi szabályzástól való eltérést, hogy bármilyen, ezen eltérést igazoló feltétel teljesülne – nem teljesítette a 93/36 irányelvből, különösen ennek 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjából, valamint 6. és 9. cikkéből eredő kötelezettségeit.
A költségekről
35
Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §-a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. Az Olasz Köztársaságot, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:
1)
Az Olasz Köztársaság – mivel elfogadta a 2003. július 11-i 558/A/04/03/RR. sz. belügyminiszteri rendeletet, amely a könnyű helikoptereknek a rendőrség és a tűzoltóság szükségleteinek kielégítése céljából történő megvásárlása tekintetében anélkül teszi lehetővé az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések területén meglévő közösségi szabályzástól való eltérést, hogy bármilyen, ezen eltérést igazoló feltétel teljesülne – nem teljesítette az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/36/EGK tanácsi irányelvből, különösen ennek 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjából, valamint 6. és 9. cikkéből eredő kötelezettségeit.
2)
Az Olasz Köztársaságot kötelezi a költségek viselésére.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.