62020CJ0275_RES
C‑275/20. sz. ügy
Európai Bizottság
kontra
az Európai Unió Tanácsa
A Bíróság (nagytanács) 2022. március 1‑jei ítélete
„Megsemmisítés iránti kereset – (EU) 2020/470 határozat – Az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Koreai Köztársaság között létrejött szabadkereskedelmi megállapodás kulturális együttműködésről szóló jegyzőkönyvének 5. cikke szerinti, az audiovizuális koprodukciók kedvezményezetti jogosultsági időszakának meghosszabbítása – Eljárási jogalap – Az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdése – Alkalmazandó eljárás és szavazási szabályok”
Intézmények jogi aktusai – Előkészítő eljárás – A Szerződések szabályai – Kötelező jelleg – Valamely intézmény arra vonatkozó lehetősége, hogy másodlagos jogalapokat állapítson meg – Hiány
(lásd: 32. pont)
Nemzetközi megállapodások – Az Unió megállapodásai – Módosítások – Eljárási jogalap – Az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdése – Szabadkereskedelmi megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyvvel bevezetett egyszerűsített eljárás – A Tanácsnak a Bizottságot e megállapodás módosítására felhatalmazó és megerősített szavazási szabályokat bevezető határozata – Az EUMSZ 218. cikk megsértése – Az alkalmazandó eljárás és szavazási szabályok meghatározása
(EUMSZ 218. cikk, (7) bekezdés, és (8) bekezdés, első franciabekezdés; 2015/2169 tanácsi határozat, 3. cikk, (1) bekezdés, és 2020/470 tanácsi határozat)
(lásd: 33., 37–49., 51. pont)
Megsemmisítés iránti kereset – Megsemmisítést kimondó ítélet – Joghatások – A Bíróság általi korlátozás – A megtámadott jogi aktus joghatásainak fenntartása – Jogbiztonsági indokokra alapított igazolás
(EUMSZ 264. cikk, 2d. bekezdés)
(lásd: 54–56. pont)
Összefoglalás
A 2020/470 tanácsi határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) (
1
) meghosszabbította az audiovizuális koprodukciók részére adott azon jogosultság alkalmazási időszakát, (
2
) az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Koreai Köztársaság között létrejött szabadkereskedelmi megállapodáshoz csatolt, a kulturális együttműködésről szóló jegyzőkönyv alapján. (
3
)
E jegyzőkönyv rendelkezik az e koprodukciók számára adott azon jogosultságról, hogy a helyi/regionális tartalom elősegítését szolgáló támogatási rendszer kedvezményezettjei legyenek (a továbbiakban: szóban forgó jogosultság), amely az eredeti hároméves időszakot követően hároméves időszakra megújításra kerül, azután pedig automatikusan további egymás követő és azonos hosszúságú időszakokra, hacsak valamelyik fél vissza nem vonja a jogosultságot, írásos értesítést küldve legalább három hónappal az eredeti, vagy az azt követő bármely időszak lejárta előtt. (
4
)
A megtámadott határozatot az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Koreai Köztársaság közötti szabadkereskedelmi megállapodás megkötéséről szóló, 2015/2169 határozat (
5
) 3. cikkének (1) bekezdésére tekintettel fogadták el. E rendelkezés értelmében az Európai Bizottság értesíti a Koreai Köztársaságot az Unió azon szándékáról, hogy az nem kívánja meghosszabbítani a szóban forgó jogosultság alkalmazásának időszakát, kivéve, ha – a Bizottság javaslatára, négy hónappal az említett alkalmazási időszak lejárta előtt – az Európai Unió Tanácsa úgy dönt, hogy mégis meghosszabbítja e jogosultság alkalmazását.
A Bizottság keresetet indított a megtámadott határozat megsemmisítése iránt. Egyetlen jogalapra hivatkozott, amelyet arra alapított, hogy a Tanács azzal, hogy megtámadott határozatot a 2015/2169 határozat 3. cikkének (1) bekezdésére alapította, egy „másodlagos jogalapot” alkalmazott, ami jogellenes.
A nagytanácsban eljáró Bíróság első alkalommal hoz döntést valamely, az Unió által kötött megállapodásnak az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdése értelmében vett módosítására tekintettel szükséges eljárásról és az egyszerűsített eljárásra alkalmazandó szavazási szabályról. (
6
) A Bíróság megsemmisíti a megtámadott határozatot, és megállapítja, hogy a 2015/2169 határozat 3. cikkének (1) bekezdésében – amely rendelkezést a megtámadott határozat hajt végre – bevezetett eljárás nem felel meg az EUMSZ 218. cikknek, annyiban, hogy egyhangú szavazást követel meg a Tanácson belül, miközben az e határozat alkalmazási körébe tartozó belső szabályok elfogadásához a minősített többségre vonatkozó szavazási szabályt kellene alkalmazni.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság elöljáróban megjegyzi, hogy a 2015/2169 határozat (6) preambulumbekezdéséből (
7
) kitűnik, hogy az e határozat 3. cikkének (1) bekezdésében előírt döntéshozatali eljárás jogalapja az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdése. Ezt követően a Bíróság azt a kérdést vizsgálja meg, hogy ez a megtámadott határozattal végrehajtott döntéshozatali eljárás az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdésének hatálya alá tartozik‑e, és összeegyeztethető‑e az EUMSZ 218. cikkel.
Először is a Bíróság megállapítja egyrészt, hogy a jegyzőkönyv 5. cikke (8) bekezdésének a) és b) pontjából kiderül, hogy a megállapodásban – illetve tágabb értelemben a jegyzőkönyvben – részes feleknek, a kulturális együttműködéssel foglalkozó bizottság által végzett értékelést követően, háromévente értékelniük kell, hogy meg szeretnék‑e hosszabbítani a szóban forgó jogosultságot egy újabb hároméves időszakra, vagy sem. A 2015/2169 határozat 3. cikkének (1) bekezdése e tekintetben egy belső uniós eljárást ír elő, annyiban, hogy felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy minden egyes hároméves időszak végén eldöntse, hogy megszünteti‑e a szóban forgó jogosultságot, vagy ha úgy ítéli meg, hogy azt meg kell hosszabbítani, akkor az egyes időszakok lejárta előtt ilyen értelmű javaslatot tegyen a Tanácsnak. Márpedig az említett jogosultság meghosszabbításának elmaradása a jegyzőkönyv által bevezetett azon jogosultság megszüntetésével egyenértékű, amely főszabály szerint háromévente hallgatólagosan és automatikusan meghosszabbodik. Ez az eljárás tehát felhatalmazza a Bizottságot az e jegyzőkönyv módosítására vonatkozó döntések meghozatalára. Következésképpen a 2015/2169 határozat 3. cikkének (1) bekezdése egy olyan felhatalmazásnak minősül, amelyet a Tanács adott a Bizottságnak a megállapodás – illetve tágabb értelemben a jegyzőkönyv – aláírásakor arra, hogy az Unió nevében jóváhagyja a „megállapodás módosításait”, az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdése értelmében véve.
Másrészt a jegyzőkönyv 5. cikke (8) bekezdésének a) és b) pontja egy egyszerűsített eljárásról rendelkezik, legalábbis abban az értelemben, hogy a szóban forgó jogosultság megszüntetéséhez elegendő, ha a megállapodásban részes valamelyik fél az adott időszak lejárta előtt három hónappal küldött írásbeli értesítéssel közli ezen szándékát, ennek hiányában pedig az említett jogosultság automatikusan meghosszabbodik.
Egyébiránt a 2015/2169 határozat 3. cikkének (1) bekezdésében említett szabályok úgy tekinthetők, mint amelyek a Tanácsnak az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdésében írt azon lehetőségét alkalmazó szabályok, hogy a Bizottságnak adott felhatalmazáshoz meghatározott feltételeket kössön, mivel a 2015/2169 határozat ezen rendelkezése kötelezi a Bizottságot arra, hogy amennyiben úgy ítéli meg, hogy a szóban forgó jogosultságot további három évre meg kell hosszabbítani, négy hónappal az aktuális időszak lejárta előtt erre irányuló javaslatot tegyen a Tanácsnak.
Ebből következik, hogy a megtámadott határozattal végrehajtott 2015/2169 határozat 3. cikkének (1) bekezdésével bevezetett eljárás az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdésének hatálya alá tartozik, és így e határozatot nem az EUMSZ 218. cikk (6) bekezdésének a) pontjában előírt eljárást követve kellett elfogadni.
Másodszor, a Bíróság megállapítja, hogy mivel az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdése semmilyen szavazási szabályt nem ír elő ahhoz, hogy a Tanács olyan határozatokat fogadjon el, amelyek tekintetében az általa a Bizottság részére e rendelkezés alapján adott felhatalmazás keretében fenntartotta a hatáskörét, az alkalmazandó szavazási szabályt minden egyes esetben az EUMSZ 218. cikk (8) bekezdésére (
8
) való hivatkozással kell meghatározni. E rendelkezésből következik, hogy a Tanács főszabály szerint minősített többséggel jár el, és kizárólag az e második albekezdésében meghatározott esetekben határoz egyhangúsággal. Az első eset, amely a jelen ügyben az egyedül releváns eset, és amelyben az EUMSZ 218. cikk (8) bekezdésének második albekezdése megköveteli, hogy a Tanács egyhangúlag járjon el, azt a lehetőséget érinti, amikor a megállapodás olyan területre vonatkozik, ahol az uniós jogi aktusok elfogadásához egyhangúságra van szükség. Mivel a szóban forgó jogosultság nem ilyen területre tartozik, a 2015/2169 határozat 3. cikkének (1) bekezdésében bevezetett eljárás nem felel meg az EUMSZ 218. cikknek, annyiban, hogy egyhangú szavazást követel meg. Az olyan határozatok elfogadására alkalmazandó szavazási szabálynak ugyanis, mint amilyen a megtámadott határozat is, az EUMSZ 218. cikk (8) bekezdésének első albekezdésében előírtnak kell lennie, azaz a Tanácson belüli minősített többséggel történő szavazásnak.
Ennélfogva a Bíróság a megtámadott határozatot megsemmisíti. Mindazonáltal a Bíróság úgy határoz, hogy annak joghatásait jogbiztonsági okokra tekintettel mindaddig fenn kell tartani, amíg a megállapított megsemmisítési okokat nem orvosolják.
(
1
)	Az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Koreai Köztársaság között létrejött szabadkereskedelmi megállapodás kulturális együttműködésről szóló jegyzőkönyvének 5. cikke szerinti, az audiovizuális koprodukciók kedvezményezetti jogosultsági időszakának meghosszabbításáról szóló, 2020. március 25‑i (EU) 2020/470 tanácsi határozat (HL 2020. L 101., 1. o.).
(
2
)	A kulturális együttműködésről szóló jegyzőkönyv (HL 2011. L 127., 1418. o.; a továbbiakban: jegyzőkönyv) 5. cikke alapján.
(
3
)	Az egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Koreai Köztársaság között létrejött szabadkereskedelmi megállapodás (HL 2011. L 127., 6. o.; a továbbiakban: megállapodás).
(
4
)	A jegyzőkönyv 5. cikke (8) bekezdésének a) és b) pontja.
(
5
)	A 2015. október 1‑jei (EU) 2015/2169 tanácsi határozat (HL 2015. L 307., 2. o.).
(
6
)	Az EUMSZ 218. cikk (7) bekezdése úgy rendelkezik, hogy valamely megállapodás megkötésekor a Tanács – az (5), (6), illetve (9) bekezdéstől eltérve – felhatalmazhatja a főtárgyalót arra, hogy az Unió nevében módosításokat hagyjon jóvá, ha a megállapodás rendelkezése szerint e módosításokat egyszerűsített eljárással kell elfogadni, vagy azokat a megállapodás által létrehozott szervnek kell elfogadnia. A Tanács e felhatalmazást meghatározott feltételekhez kötheti.
(
7
)	A 2015/2169 határozat (6) preambulumbekezdése, az EUMSZ 218. cikkének (7) bekezdésének megfelelően, jelzi, hogy a Tanács felhatalmazhatja a Bizottságot arra, hogy a megállapodás bizonyos korlátozott módosításait jóváhagyja, és hogy a Bizottság számára engedélyezni kell, hogy nyilatkozhasson a szóban forgó jogosultság lejártáról, kivéve ha úgy dönt, hogy meghosszabbítja e jogosultság alkalmazását, és ezt a Tanács egy külön eljárásnak megfelelően jóváhagyja, figyelemmel a megállapodás ezen elemének érzékeny jellegére és arra a tényre, hogy azt az Unió és annak tagállamai kötik meg.
(
8
)	Az EUMSZ 218. cikk (8) bekezdése az első albekezdésében a következőképpen rendelkezik: „A Tanács az eljárás egésze során minősített többséggel jár el.” A második albekezdés a következőképpen rendelkezik: „Mindazonáltal a Tanács egyhangúlag jár el, ha a megállapodás olyan területre vonatkozik, ahol az uniós jogi aktusok elfogadásához egyhangúságra van szükség, valamint a társulási megállapodások és a 212. cikkben említett, a tagjelölt országokkal kötendő megállapodások esetén. […]”.