62004CJ0122_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑122/04. sz. ügyben,
az EK 230. cikk alapján megsemmisítés iránt
az Európai Közösségek Bizottsága
(képviselik: C.‑F. Durand és M. van Beek, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)
felperesnek
az Európai Parlament
(képviselik: K. Bradley és M. Gómez‑Leal, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg),
az Európai Unió Tanácsa
(képviselik: I. Díez Parra és M. Balta, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)
alperesek ellen,
támogatják őket:
a Spanyol Királyság
(képviseli: M. Muñoz Pérez, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg),
a Finn Köztársaság
(képviseli: T. Pynnä, meghatalmazotti minőségben, kézbesítési cím: Luxembourg)
beavatkozók,
2004. március 5‑én benyújtott keresete tárgyában,
A BÍRÓSÁG (első tanács),
tagjai: P. Jann tanácselnök, N. Colneric (előadó), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič és E. Levits bírák,
főtanácsnok: L. A. Geelhoed,
hivatalvezető: M. Ferreira főtanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2005. június 30‑i tárgyalásra,
a főtanácsnok indítványának a 2005. szeptember 15‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
Az ítélet indoklása
1. Keresetében az Európai Közösségek Bizottsága azt kéri, hogy a Bíróság semmisítse meg a Közösségen belüli erdők és környezeti kölcsönhatások megfigyeléséről (Forest Focus) szóló, 2003. november 17‑i 2152/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 324., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 41. kötet, 285. o., a továbbiakban: Forest Focus rendelet) 17. cikke (2) bekezdésének a Forest Focus program végrehajtására irányuló intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28‑i 1999/468/EK tanácsi határozat (HL L 184., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 124. o., a továbbiakban: második komitológiai határozat) 5. cikkében előírt szabályozási bizottsági eljárásban elfogadni rendelő részét, és tartsa hatályban a fenti rendeletet annak a Bíróság ítéletét követő lehető legrövidebb időn belül elfogadandó módosításáig.
2. A Bíróság elnöke 2004. július 15‑i végzésével engedélyezte a Spanyol Királyság és a Finn Köztársaság számára az Európai Unió Tanácsa és az Európai Parlament pernyertességének előmozdítására irányuló beavatkozást.
Jogi háttér
Az EK‑Szerződés
3. Az EK 202. cikk harmadik franciabekezdése értelmében:
„Az e szerződésben foglalt célkitűzések elérése érdekében és az abban megállapított rendelkezéseknek megfelelően a Tanács
[...]
– az általa elfogadott jogi aktusokban hatáskörrel ruházza fel a Bizottságot az általa megállapított szabályok végrehajtására. A Tanács meghatározhatja e hatáskör gyakorlásának egyes feltételeit. A Tanács fenntarthatja a jogot, hogy meghatározott esetekben közvetlenül maga gyakorolja a végrehajtási hatáskört. A fent említett feltételeknek összhangban kell lenniük azokkal az elvekkel és szabályokkal, amelyeket a Tanács előzetesen, a Bizottság javaslata alapján és az Európai Parlament véleményének kikérését követően, egyhangúlag meghatározott.”
A második komitológiai határozat
4. A második komitológiai határozatot az EK 202. cikk harmadik franciabekezdése alapján fogadták el.
5. E határozat váltotta fel a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1987. július 13‑i 87/373/EGK tanácsi határozatot (HL L 197., 33. o.).
6. A második komitológiai határozat 2. cikke értelmében:
A végrehajtási intézkedések meghozatalára irányuló eljárási szabályok kiválasztására az alábbi kritériumok vonatkoznak:
a) a közös agrárpolitika és a közös halászati politika alkalmazásával, illetve a jelentős költségvetési vonzatú programok végrehajtásával kapcsolatos irányítási intézkedéseket az irányítóbizottsági eljárás szerint kell meghozni;
b) az alap-jogiaktusok alapvető fontosságú rendelkezéseinek alkalmazására szolgáló általános hatályú intézkedéseket, beleértve az emberek, állatok, illetve növények egészségének és biztonságának védelmére vonatkozó intézkedéseket, a szabályozási bizottsági eljárás szerint kell meghozni.
Amennyiben valamely alap-jogiaktus azt írja elő, hogy a jogi aktus egyes nem alapvető fontosságú rendelkezéseit végrehajtási eljárások révén lehet módosítani, illetve frissíteni [helyesen: kiigazítani, illetve naprakésszé tenni], akkor ezeket az intézkedéseket a szabályozási bizottsági eljárás szerint kell meghozni;
c) az a) és b) pont sérelme nélkül a tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni minden olyan esetben, amikor ezt tekintik a legmegfelelőbbnek.”
7. E határozat 3–6. cikke négy eljárást határoz meg, ezek: a „tanácsadó bizottsági eljárás” (3. cikk), az „irányítóbizottsági eljárás” (4. cikk), a „szabályozási bizottsági eljárás” (5. cikk) és a „védintézkedési eljárás” (6. cikk).
8. Ugyanezen határozat 4. cikkének (1) bekezdése és 5. cikkének (1) bekezdése szerint a Bizottságot irányítóbizottság, illetve szabályozási bizottság segíti, amely a tagállamok képviselőiből áll, és elnöke a Bizottság képviselője.
9. A második komitológiai határozat 4. cikkének (3) és (4) bekezdése ekként rendelkezik:
„(3) A Bizottság, a 8. cikk sérelme nélkül, elfogadja az azonnal alkalmazandó intézkedéseket. Ha azonban ezek nincsenek összhangban a bizottság véleményével, a Bizottság ezeket az intézkedéseket haladéktalanul közli a Tanáccsal. Ebben az esetben a Bizottság azoknak az intézkedéseknek az alkalmazását, amelyekről határozott, az egyes alap-jogiaktusokban meghatározott ideig elhalaszthatja, amely határidő azonban az említett közléstől számított három hónapot semmiképpen nem haladhatja meg.
(4) A Tanács a (3) bekezdés szerinti időtartamon belül minősített többséggel eltérő határozatot hozhat.”
10. E határozat 5. cikkének (3)–(6) bekezdése ekként rendelkezik:
„(3) A Bizottság, a 8. cikk sérelme nélkül, a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.
(4) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé, és erről tájékoztatja az Európai Parlamentet.
(5) Ha az Európai Parlament úgy ítéli meg, hogy a Bizottság által a Szerződés 251. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően elfogadott alap-jogiaktus alapján előterjesztett javaslat túllépi az említett alap-jogiaktusban megállapított végrehajtási hatásköröket, álláspontjáról tájékoztatja a Tanácsot.
(6) A Tanács – adott esetben egy esetleges ilyen álláspont fényében – az egyes alap-jogiaktusokban megállapított határidőn belül minősített többséggel határozhat a javaslatról, amely határidő azonban a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapot semmiképpen nem haladhatja meg.
Ha e határidőn belül a Tanács minősített többséggel jelzi, hogy ellenzi a javaslatot, a Bizottságnak azt újra meg kell vizsgálnia. A Bizottság a Tanácsnak módosított javaslatot nyújthat be, eredeti javaslatát ismételten előterjesztheti, vagy a Szerződés alapján jogalkotási javaslatot terjeszthet elő.
Ha az említett határidőn belül a Tanács a javasolt végrehajtási jogi aktusokat nem fogadta el, vagy nem jelezte, hogy a végrehajtási intézkedésekre vonatkozó javaslatot ellenzi, a javasolt végrehajtási jogi aktust a Bizottság fogadja el.”
11. A második komitológiai határozat 7. cikke a bizottságokról szól.
12. E határozat 8. cikke arra az esetre vonatkozik, ha a tervezett végrehajtási intézkedések túllépnék az alap-jogiaktusban meghatározott végrehajtási hatásköröket.
A Forest Focus rendelet
13. A Forest Focus rendeletet többek között az EK 175. cikk alapján fogadták el.
14. E rendelet 1. cikke szerint „[l]étrejön az erdők állapotának széles körű, összehangolt és átfogó, hosszú távú megfigyelését célzó közösségi rendszer (a továbbiakban: rendszer), amelynek céljai:
a) az alábbiak folytatása és továbbfejlesztése:
– a légszennyezés és a légszennyezés hatásainak, valamint az erdőket befolyásoló egyéb okok és tényezők, köztük biotikus és abiotikus, valamint emberi eredetű tényezők megfigyelése,
– az erdőtüzek és azok okainak és hatásainak megfigyelése,
– az erdőtüzek megelőzése;
b) a talajra, a szénmegkötésre, az éghajlatváltozás hatásaira, a biológiai sokféleségre, valamint az erdők védelmi funkciójára vonatkozó követelmények értékelése és a megfigyelés javítása [helyesen: a talajnak, a szénmegkötésnek, az éghajlatváltozás hatásainak, a biológiai sokféleségnek, valamint az erdők védelmi funkciójának a megfigyelésére vonatkozó követelmények meghatározása és e megfigyelés fejlesztése];
c) az erdők állapotának felmérésében a megfigyelési tevékenységek eredményességének és a megfigyelési tevékenység továbbfejlesztésének folyamatos értékelése.
[…]”
15. E rendelet 2. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„A rendszer az alábbiakat célzó intézkedéseket írja elő:
a) az összehangolt adatgyűjtés, -kezelés és -kiértékelés előmozdítása;
b) az adatkiértékelés javítása és a közösségi szintű integrált adatkiértékelés előmozdítása;
c) a rendszer keretében összegyűjtött adatok és információk minőségének javítása;
d) a rendszer megfigyelési tevékenységének továbbfejlesztése;
e) az erdők és különösen a természetes és emberi eredetű megpróbáltatási tényezők által okozott hatások megértésének javítása;
f) az erdőtüzek dinamikájának, okainak és az erdőkre gyakorolt hatásainak tanulmányozása;
g) kockázatértékelési mutatók és módszertan kidolgozása az erdőket időben és térben érő többszörös megpróbáltatási tényezőkre vonatkozóan.”
16. A Forest Focus rendelet „Megfigyelés és a rendszert javító és fejlesztő eszközök” című 2. szakasza tartalmazza a 4–7. cikket, a „Nemzeti programok, koordináció és együttműködés” című 3. szakasza pedig a 8–11. cikket.
17. A Forest Focus rendelet 12. cikke értelmében a rendszer négy évig tart: 2003. január 1‑jétől 2006. december 31‑ig.
18. E rendelet 13. cikke akként rendelkezik, hogy a 2003‑tól 2006‑ig tartó rendszer végrehajtásának pénzügyi kerete 61 millió EUR, amelyből 9 millió EUR tűzmegelőzési intézkedésekre használható.
19. Ugyanezen rendelet tizennyolcadik preambulumbekezdése értelmében:
„Ez a rendelet a rendszer teljes időtartamára meghatározza a pénzügyi kereteket, amelyek a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között 1999. május 6‑án létrejött intézményközi megállapodás 33. pontja értelmében az éves költségvetési eljárás során a költségvetési hatóság fő hivatkozási pontjaként szolgálnak.”
20. A Forest Focus rendelet huszonnegyedik preambulumbekezdése kimondja:
„Az e rendelet végrehajtásához szükséges általános alkalmazási körű intézkedéseket a [második komitológiai határozattal] összhangban kell elfogadni.”
21. E rendelet 17. cikkének (2) bekezdése ekként rendelkezik:
Amennyiben erre a bekezdésre hivatkozás történik [a második komitológiai határozat] 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel az említett határozat 8. cikkének rendelkezéseire.
[…]”
22. E bekezdés hatálya alá a Forest Focus rendelet következő rendelkezései tartoznak:
„ 4. cikk
(1) A [Közösség erdőinek a légköri szennyezés elleni védelméről szóló, 1986. november 17‑i] 3528/86/EGK [tanácsi] rendelet [HL L 326., 2. o.] által elért eredményekre építve a rendszer:
a) folytatja és továbbfejleszti az erdők állapotával kapcsolatos reprezentatív információk összegyűjtését célzó időszaki felmérések alapjául szolgáló mintaterületek szisztematikus hálózatát;
b) folytatja és továbbfejleszti az azon mintaterületekből álló hálózatot, amelyeken az erdők intenzív és folyamatos megfigyelése történik.
(2) Az (1) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell m egállapítani.
5. cikk
(1) A [Közösség erdőinek tűz elleni védelméről szóló, 1992. július 23‑i] 2158/92/EGK [tanácsi] rendelet [HL L 217., 3. o.] eredményei alapján a rendszer folytatja és továbbfejleszti az információs rendszert, hogy közösségi szinten összehasonlítható információkat gyűjtsön az erdőtüzekről.
(2) A rendszer lehetővé teszi a tagállamoknak, hogy tanulmányozzák az erdőtüzek okait és dinamikáját, valamint az erdőkre gyakorolt hatását. Ezek a vizsgálatok kiegészítik a [polgári védelem területén közösségi cselekvési program létrehozásáról szóló, 1999. december 9‑i] 1999/847/EK [tanácsi] határozattal [HL L 327., 53. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 4. kötet, 371. o.], az [Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló, 1999. május 17‑i] 1257/1999/EK [tanácsi] rendelettel [HL L 160., 8. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 391. o.] és az [Európai Erdészeti Információs és Kommunikációs Rendszer (Efics) létrehozásáról szóló, 1989. május 29‑i] 1615/89/EGK [tanácsi] rendelettel [HL L 165., 12. o.] összhangban az erdőtüzekkel kapcsolatban vállalt tevékenységeket és intézkedéseket.
Továbbá 2005. december 31‑ig a környezettudatosságot erősítő kampányokat és az erdőtüzek megakadályozásában résztvevők különleges képzését külön kell finanszírozni a 13. cikk (1) bekezdéssel összhangban, kivéve, ha ezek az intézkedések a vidékfejlesztési programok részét képezik.
[…]
(5) Az (1) és a (2) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.
6. cikk
(1) Az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott célkitűzések megvalósítása érdekében a rendszert tanulmányok, kísérletek, demonstrációs projektek, kísérleti tesztelés és új megfigyelési tevékenységek kialakítása segítségével fejlesztik. A Bizottság a tagállamokkal együttműködve fejleszti a rendszert, különösen az alábbi célokkal:
a) az erdők és egyéb fás területek állapotára, illetve az állapotuk, valamint a természetes és az emberi eredetű megpróbáltatási tényezők közötti kapcsolatra vonatkozó ismeretek bővítése;
b) az éghajlatváltozás erdőkre és egyéb fás területekre gyakorolt hatásainak értékelése, beleértve az erdők biológiai sokféleségére gyakorolt hatásokat és azok kapcsolatát a szénmegkötéssel és a talajjal;
c) a meglévő vonatkozó mutatókra figyelemmel, az ökoszisztémák azon kulcsfontosságú strukturális és funkcionális elemeinek azonosítása, amelyek mutatóként szolgálhatnak az erdők biológiai sokfélesége és védelmi szerepe állapotának, illetve fejlődésének értékelésére.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedésekkel párhuzamosan a tagállamok a Bizottság kérésére vagy saját kezdeményezésre tanulmányokat, kísérleteket, demonstrációs projekteket vagy tesztfázisban lévő megfigyelést végezhetnek.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben előírt intézkedések a rendszer alapján segítenek azonosítani az új megfigyelési tevékenységek megvalósításának lehetőségeit, aminek jelentősen hozzá kell járulnia az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában felsorolt területeken belüli tájékoztatási és megfigyelési igényekhez. E tevékenységek végrehajtását a 18. cikkben említett felülvizsgálat részének kell tekinteni. A rendszer kidolgozásakor a Bizottság figyelembe veszi a tudományos és pénzügyi igényeket és korlátokat.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait – beleértve az új megfigyelési tevékenységek végrehajtására vonatkozó döntéseket – a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.
7. cikk
(1) Az 1. cikk (1) bekezdésének c) pontjában kifejtett célkitűzések megvalósítása érdekében és a 6. cikkben említett tevékenységek mellett a Bizottság a tagállamokkal szorosan együttműködve tanulmányokat, kísérleteket és demonstrációs projekteket végez az alábbiak érdekében:
a) az összehangolt közösségi szintű adatgyűjtés, -kezelés és -kiértékelés előmozdítása;
b) az adatok közösségi szintű kiértékelésének javítása;
c) a rendszer keretében összegyűjtött adatok és információk minőségének javítása.
[…]
(3) Az (1) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.
8. cikk
(1) A 4. és az 5. cikkben, a 6. cikk (2) és (3) bekezdésében és a 7. cikk (2) bekezdésében előírt tevékenységeket a tagállamok által kétéves időszakokra kidolgozott nemzeti programok keretében hajtják végre.
(2) A nemzeti programokat az e rendelet hatálybalépését követő 60 napon belül, és azt követően az egyes hároméves időszakok kezdetét megelőző év november 1. előtt kell benyújtani a Bizottságnak.
(3) A tagállamok a Bizottság jóváhagyásával kiigazítják nemzeti programjaikat, különösen annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a 6. cikkel összhangban kidolgozott megfigyelési tevékenység bővítését.
(4) A nemzeti programokat előzetes értékeléssel együtt nyújtják be a Bizottsághoz. A tagállamok a 12. cikkben említett időszak harmadik évének végén közbenső, az időszak végén utólagos értékelést végeznek.
(5) Az előterjesztett nemzeti programok vagy e nemzeti programok jóváhagyott kiigazításai alapján a Bizottság határoz a támogatható költségekhez való pénzügyi hozzájárulásról.
(6) Az (1)–(5) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani, figyelembe véve a nemzeti, az európai és a nemzetközi megfigyelési mechanizmusokat a további igazgatási teher elkerülése érdekében.
9. cikk
[…]
(3) A Bizottság létrehoz egy tudományos tanácsadó csoportot, amely segíti az Erdészeti Állandó Bizottságot munkája előkészítésében, különösen a 6. cikkben említett rendszer kidolgozásában.
[…]
(6) A (3) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.
10. cikk
(1) A 4. és az 5. cikkben, valamint a 6. cikk (3) bekezdésében említett tevékenységek összehangolása, továbbá az adatok összehasonlíthatósága érdekében kézikönyvekben határozzák meg a kötelező és a választható paramétereket és állapítják meg a megfigyelés módszereit és az adatátvitelnél használt adatformátumot. Adott esetben a kézikönyveknek a meglévő rendszereken kell alapulniuk.
(2) Az (1) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.
[…]
14. cikk
(1) A tagállamok – azok pénzügyi és működési kapacitása alapján – kijelölik a jóváhagyott nemzeti programokban foglalt tevékenységek igazgatásában hatáskörrel rendelkező szerveket. E szervek lehetnek nemzeti közigazgatási szervek vagy más olyan intézmények – a Bizottság jóváhagyásával közfeladatot ellátó magánintézmények is –, amelyek megfelelő pénzügyi biztosítékot nyújtanak és megfelelnek az e bekezdés végrehajtására vonatkozó részletes szabályokban előírt feltételeknek.
(2) A meglévő, hatáskörrel rendelkező hatóságok sérelme nélkül, a tagállamok kijelölik az e rendelettel összhangban elfogadott intézkedések végrehajtására felhatalmazott hatóságokat és szerveket.
(3) A tagállamok felelősek a közösségi hozzájárulás megfelelő és hatékony igazgatásáért. E célból elfogadják a következőkhöz szükséges rendelkezéseket:
a) annak biztosítása, hogy a Közösség által finanszírozott tevékenységeket ténylegesen és megfelelő módon végrehajtják, biztosítva a közösségi hozzájárulás átláthatóságát;
b) bármely szabálytalanság megelőzése;
c) a szabálytalanság vagy gondatlanság következtében elveszett kifizetések visszaszerzése;
d) annak biztosítása, hogy az (1) bekezdésben említett szervek megfelelő belső irányítási és ellenőrzési rendszerrel rendelkeznek;
e) annak biztosítása, hogy ha az (1) bekezdésben említett szervek nem állami szervek, a tagállamok garanciát vállalnak értük.
(4) A tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsátják az összes szükséges információt és megtesznek minden olyan intézkedést, amely megkönnyíti az ellenőrzést, beleértve a Bizottság vagy az Európai Számvevőszék által végzett olyan helyszíni vizsgálatokat, amelyet a Bizottság a közösségi finanszírozás igazgatása érdekében indokoltnak tart. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az e célból hozott minden intézkedésről.
(5) Az (1)–(4) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.
15. cikk
(1) A tagállamok a kijelölt hatóságokon és szerveken keresztül évente továbbítják a Bizottságnak a rendszer keretében összegyűjtött adatokat az azokra vonatkozó jelentéssel együtt.
Az adatok georeferencia-adatok, amelyeket számítógépes távközlés és/vagy elektronikus technológia útján továbbítanak a Bizottságnak. A Bizottság a tagállamokkal való szoros együttműködésben állapítja meg ezen adatátvitel formátumát és részleteit.
[…]
(4) Az (1) bekezdés végrehajtásának részletes szabályait a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.
16. cikk
[…]
(3) Minden tagállam jelentést készít a 6. cikk (3) bekezdésében említett megfigyelési tevékenységek által érintett ügyekkel kapcsolatos nemzeti helyzetről, amint azok megkezdődtek.
A jelentésekre vonatkozó iránymutatásokat és azok benyújtásának határidejét a 17. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani.”
23. A Forest Focus rendelet elfogadásakor a Bizottság többek között a következő szövegű nyilatkozatot tette:
„Mivel a javaslatban szereplő intézkedések jelentős költségvetési vonzatú programok végrehajtására vonatkoznak, azokat a Bizottság álláspontja szerint az irányítóbizottsági eljárás alkalmazásával kellene elfogadni.” [nem hivatalos fordítás]
A keresetről
24. Keresetében a Bizottság egyetlen jogalapra hivatkozik, miszerint a Parlament és a Tanács megszegték az indokolási kötelezettséget.
A Bizottság érvelése
25. A Bizottság úgy véli, hogy a második komitológiai határozat 2. cikkében írt kritériumokat nem tartották be.
26. A Bizottság álláspontja szerint a Forest Focus rendelet alapján meghozandó végrehajtási intézkedések egy cselekvési rendszerre vonatkozó irányító intézkedések. Márpedig közösségi programok végrehajtására egyedül az irányítóbizottsági eljárás vagy esetleg a tanácsadó bizottsági eljárás alkalmazható.
27. A Bizottság azt állítja, hogy mivel egy program végrehajtásáról van szó, a végrehajtási intézkedések, még ha általánosságban vannak is megfogalmazva, illetve még ha e program irányításához és végrehajtásához szorosan kötődnek is, a második komitológiai határozat 2. cikke a) pontjának hatálya alá tartoznak.
28. A Bizottság úgy véli, hogy a szabályozási bizottság által e határozat 2. cikkének b) pontja alapján elfogadandó rendelkezések nem csupán a növények biztonságának védelmét, hanem leginkább a fogyasztók biztonságának biztosítását szolgálják, történjék a növények fogyasztása akár közvetlenül, akár közvetetten, állatok útján. A Parlament olyan jogi aktusának a végrehajtási intézkedései, amelynek fő tárgya a környezetvédelem, nem pedig a mezőgazdaság, nem tekinthetők a növények biztonságának védelmét szolgáló intézkedésnek. Annál is inkább ez a helyzet, mivel a Forest Focus rendelet alapján elfogadandó végrehajtási intézkedések nem magukra az erdőkre vonatkoznak, hanem a közösségi költségvetésből finanszírozható tevékenységek végzésének részletes szabályaira.
29. A Bizottság hozzáteszi, hogy a Forest Focus rendeletben írt intézkedések pontosan ugyanolyan jellegűek, mint a C‑378/00. sz., Bizottság kontra Parlament és Tanács ügyben 2003. január 21‑én hozott, úgynevezett „LIFE”-ítélet (EBHT 2003., I‑937. o.) tárgyát képező, a környezetvédelmi célú pénzügyi eszközről (LIFE) szóló, 2000. július 17‑i 1655/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (HL L 192., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 5. kötet, 121. o.; a továbbiakban: LIFE rendelet) írtak.
30. A fent hivatkozott LIFE-ítélet 53. és 54. pontjára utalva a Bizottság előadja, hogy a bizottságtípus megválasztásának következetesebbé és kiszámíthatóbbá tételét veszélyeztetné, ha a közösségi jogalkotó a Bizottságra végrehajtási hatásköröket ruházó alap-jogiaktus elfogadásakor anélkül térhetne el a második komitológiai határozatban szereplő kritériumoktól, hogy ennek okait kifejtené.
31. A Bizottság úgy véli, hogy a Forest Focus rendelet huszonnegyedik preambulumbekezdésében az „általános alkalmazási körű” szövegrész szerepeltetése semmiféle újabb indokolási elemet nem jelent a komitológiát alkalmazni rendelő jogi aktusok szokásos preambulumbekezdéseihez képest. Így a Parlament és a Tanács második komitológiai határozat 2. cikkében szereplő kritériumoktól eltérő választásához fűződő indokolási kötelezettség sérelmet szenved.
A Bíróság álláspontja
32. A fent hivatkozott LIFE-ítélet 49. és 56. pontjából kitűnik, hogy a második komitológiai határozat 2. cikkében meghatározott kritériumok ugyan nem kötelező jellegűek, viszont a közösségi jogalkotónak, ha a bizottsági eljárás megválasztásában e kritériumoktól eltér, indokolnia kell választását.
33. Így először is azt kell megvizsgálni, hogy a jelen ügyben megfelel‑e a közösségi jogalkotó választása az e határozat 2. cikkének b) pontjában írt kritériumoknak.
34. E rendelkezés első bekezdése szerint az alap-jogiaktusok alapvető fontosságú rendelkezéseinek alkalmazására szolgáló általános hatályú intézkedéseket a szabályozási bizottsági eljárás szerint kell meghozni.
35. E fogalommal szembe kell állítani a második komitológiai határozat 2. cikkének a) pontja értelmében vett „irányítási intézkedéseket”. Ezek közé tartoznak többek között a jelentős költségvetési vonzatú programok végrehajtási intézkedései.
36. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a második komitológiai határozatot az EK 202. cikk harmadik franciabekezdése alapján fogadták el.
37. A végrehajtás e cikk szerinti fogalma egyszerre foglalja magában az alkalmazási szabályok kidolgozását és a szabályok egyedi esetekre, egyedi aktusok révén történő alkalmazását (lásd a 16/88. sz., Bizottság kontra Tanács ügyben 1989. október 24‑én hozott ítélet [EBHT 1989., 3457. o.] 11. pontját).
38. Az egyedi intézkedések kizárólag a második komitológiai határozat 2. cikke a) pontjának hatálya alá tartozhatnak, az általános hatályú intézkedések viszont e cikk két fordulata közül bármelyik hatálya alá.
39. A fent hivatkozott LIFE-ítélet 61. pontjában a Bíróság csatlakozott a főtanácsnoki indítványhoz, miszerint a projektek kérdéses program alapján való finanszírozhatóságának feltételeit megállapító iránymutatások szorosan kötődnek e program végrehajtásához, és nem a második komitológiai határozat 2. cikkének b) pontja értelmében vett, „alap-jogiaktusok alapvető fontosságú rendelkezéseinek alkalmazására szolgáló általános hatályú intézkedéseknek” minősülnek. Ezen iránymutatásokat a Bíróság e határozat 2. cikkének a) pontja értelmében vett, program végrehajtásával kapcsolatos irányítási intézkedéseknek minősítette.
40. E cikk első két fordulatának tárgyi hatályát elhatárolandó, emlékeztetni kell az ezekben szabályozott két eljárás jellemzőire. Az irányítóbizottsági eljáráshoz képest a szabályozási bizottsági eljárás erősebb szerepet biztosít a Tanácsnak. Ezenkívül az elsőtől eltérően a második – bizonyos feltételek esetén – a Parlament beavatkozását is előírja.
41. E különbségekre figyelemmel a második komitológiai határozat 2. cikkének b) pontja értelmében vett, „programok végrehajtásával kapcsolatos irányítási intézkedéseknek” kell minősíteni egyrészt az e célból elfogadott egyedi intézkedéseket (lásd ebben az értelemben a fent hivatkozott Bizottság kontra Tanács ügyben hozott ítélet 15. és 18. pontját), másrészt pedig a hozzájuk szorosan kötődő olyan általános hatályú intézkedéseket, amelyek az alap-jogiaktus kellő részletességgel kibontakoztatott keretébe illeszkednek.
42. Igaz ugyan, hogy a Forest Focus rendelettel létesített rendszer, mint az e rendelet tizennyolcadik preambulumbekezdéséből kitűnik, közösségi program.
43. Azonban a Tanács alappal véli úgy, hogy a Forest Focus rendelet nem bontakoztatja ki a Forest Focus rendszer lényeges elemeit kellő részletességgel ahhoz, hogy általános hatályú intézkedések, mint programok végrehajtásával kapcsolatos irányítási intézkedések tárgyát képezhessék a következők:
– a megfigyelés és a rendszer javításának, illetve fejlesztésének eszközei a Forest Focus rendelet 4. cikkének (2) bekezdése, 5. cikkének (5) bekezdése, 6. cikkének (4) bekezdése és 7. cikkének (3) bekezdése alapján;
– a nemzeti programokra vonatkozó rendelkezések, amelyek végrehajtásának részletes szabályait e rendelet 8. cikkének (6) bekezdése alapján a nemzeti, az európai és a nemzetközi megfigyelési mechanizmusokat figyelembe véve kell megállapítani, a további igazgatási teher elkerülése érdekében;
– a tudományos tanácsadó csoport ugyanezen rendelet 9. cikkének (6) bekezdése alapján;
– a többek között a megfigyelés módszereit meghatározó kézikönyvek e rendelet 10. cikkének (2) bekezdése alapján;
– a tagállamok által magánintézményeknek a jóváhagyott nemzeti programokban foglalt tevékenységek igazgatásában hatáskörrel rendelkező szervként történő kijelölése jóváhagyásának feltételei, amelyeket a Forest Focus rendelet 14. cikke (5) bekezdésének alkalmazásával elfogadandó részletes szabályoknak tartalmazniuk kell;
– a rendszer általános ellenőrzése, így különösen a közösségi hozzájárulás igazgatása ugyanezen rendelkezés alapján;
– a tagállamokat e rendelet 15. cikkének (1) bekezdése és 16. cikkének (3) bekezdése alapján terhelő tájékoztatási kötelezettség, melynek célja többek között a közösségi szintű integrált adatkiértékelés előmozdítása és a rendszer hatékonyságának ellenőrzése, mely kötelezettség tartalmát e rendelet 15. cikkének (4) bekezdése alapján alkalmazási intézkedésekben, és ugyanezen rendelet 16. cikkének (3) bekezdése alapján iránymutatásokban kell pontosabban meghatározni.
44. A Bizottság állításával ellentétben a fent hivatkozott LIFE-ítéletből nem vonható le az a következtetés, hogy a jelen ügyben vitás valamennyi intézkedés programok végrehajtásával kapcsolatos irányítási intézkedés. Noha igaz ugyan, hogy a LIFE-rendeletben a közösségi jogalkotó nagy pontossággal meghatározta azokat az elveket, amelyek alapján a Bizottság a tagállamok javaslatára jóváhagyhatta a támogatásra jogosult projekteket, a Forest Focus rendelet elfogadásával viszont csupán széles és általános cselekvési keretet alkotott. Mint ez az előző pontból kitűnik, inkább a különös rendszer kidolgozásáról, nem pedig a már világosan körülírt szempontok végrehajtásáról van szó.
45. Az eddigi megfontolások összességéből kitűnik, hogy a jelen ügyben a közösségi jogalkotó nem tért el a második komitológiai határozat 2. cikkében írt kritériumoktól. Így nem volt köteles a bizottsági eljárásnak a Forest Focus rendelet 17. cikkének (2) bekezdése szerinti megválasztását indokolni.
46. Következésképpen a Bizottság keresetét el kell utasítani.
A költségekről
47. Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte. A Bizottságot, mivel pervesztes lett, a Parlament és a Tanács kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére. Az eljárási szabályzat ugyanezen cikke 4. §‑ával összhangban a Spanyol Királyság és a Finn Köztársaság – mint beavatkozók – maguk viselik saját költségeiket.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján, a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
1) A Bíróság a keresetet elutasítja.
2) A Bíróság az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.
3) A Spanyol Királyság és a Finn Köztársaság maguk viselik saját költségeiket.