VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)
5 päivänä marraskuuta 2008
Asia F-48/06
Eric Avanzata ym.
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Henkilöstö – Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Palkkaluokan määrittäminen ja palkkaus – Luxemburgin oikeuden mukaiset vanhat työntekijät
Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklan nojalla nostettu kanne, jossa Avanzata ja 20 muuta komission sopimussuhteista toimihenkilöä vaatii
niiden Luxemburgin infrastruktuuri- ja logistiikkatoimiston henkilöstöasioiden yksikönpäällikön päätösten kumoamista, joilla
vahvistettiin heidän palvelukseen ottamisensa ehdot ja muun muassa heidän tehtäväryhmänsä, palkkaluokkansa, palkkatasonsa
ja palkkauksensa.
Ratkaisu: Kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Tiivistelmä
1.      Oikeudenkäyntimenettely – Näytön esittämistä koskeva määräaika – Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 42 artikla
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 46 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohta, 48 artiklan
1 kohta ja 66 artiklan 2 kohta; virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 39 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohta,
42 artikla ja 58 artiklan 5 kohta)
2.      Oikeudenkäyntimenettely – Kannekirjelmä – Muotomääräykset – Riidanalaisen toimenpiteen toimittamatta jättäminen
(Yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artikla; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan 3–6
kohta)
3.      Virkamiehet – Kanne – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus – Määräajat
(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 117 artikla)
4.      Virkamiehet – Kanne – Kannetta edeltävä hallinnollinen valitus – Vireillepanopäivämäärä – Päivämäärä, jona hallinto on vastaanottanut
valituksen
(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohta; muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 117 artikla)
5.      Virkamiehet – Muuhun henkilöstöön sovellettavat palvelussuhteen ehdot – Sopimussuhteisia toimihenkilöitä koskevan IV jakson
sovellettavuus, jonka edellytyksenä ei ole, että näiden toimihenkilöiden eri tehtäväryhmien kunkin työtehtävätyypin kattamien
tehtävien ja toimien kuvaus vahvistetaan etukäteen
(Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 80 artiklan 2 ja 3 kohta ja liite IV; neuvoston asetus N:o 723/2004)
6.      Virkamiehet – Sopimussuhteiset toimihenkilöt – Palkkaus – Aikaisemmin kansallisen oikeuden mukaisina työntekijöinä työskennelleille
toimihenkilöille aiheutuneen palkan alennuksen kompensointi
(Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen liitteessä olevan 2 artiklan 2 kohta)
7.      Virkamiehet – Edustus – Henkilöstökomitea
(Henkilöstösääntöjen 9 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta)
1.      Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 46 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan d alakohdan, joka toistetaan
asiasisällön osalta virkamiestuomioistuimen 39 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohdassa, sanamuodon mukaan näyttö
on pääsääntöisesti esitettävä vastineessa. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 1 kohdan tavoin
virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklassa määrätään kuitenkin, että asianosaiset voivat tehdä vielä pyynnön lisänäytön
esittämiseksi suullisen käsittelyn päättymiseen saakka edellyttäen, että se, miksi näyttö esitetään myöhässä, perustellaan
asianmukaisesti.
Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 42 artiklassa määrättyä preklusiivista määräaikaa ei kuitenkaan sovelleta vastanäytön
esittämiseen ja näytön täydentämiseen vastapuolen vastineessaan esittämän vastanäytön vuoksi. Tämä määräys koskee nimittäin
uuden näytön esittämistä, ja sitä on tulkittava yhdessä kyseisen työjärjestyksen 58 artiklan 5 kohdan kanssa, jossa toistetaan
ensimmäisen oikeusasteen työjärjestyksen 66 artiklan 2 kohta, jossa määrätään, että asianosainen voi aina esittää vastanäyttöä
tai täydentää aiemmin esitettyä näyttöä.
Sopimussuhteisten toimihenkilöiden työsopimusten jäljennökset, jotka eroavat sisällöltään vastapuolen esittämien sopimusten
sisällöstä, eivät muodosta uutta näyttöä vaan vastanäyttöä vastapuolen esittämään näyttöön.
(ks. 33–38 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑185/95 P, Baustahlgewebe v. komissio, 17.12.1998 (Kok. 1998, s. I‑8417, 71 ja 72 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑84/92, Nielsen ja Møller v. TSK, 28.9.1993 (Kok. 1993, s. II‑949, 39 kohta);
asia T‑100/00, Campoli v. komissio, 6.3.2001 (Kok. H. 2001, s. I‑A‑71 ja II‑347, 19 kohta); asia T‑303/02, Westfalen Gassen
Nederland v. komissio, 5.12.2006 (Kok. 2006, s. II‑4567, 189 kohta) ja asia T‑449/04, komissio v. Trends, 12.9.2007 (Kok.
2007, s. II‑106*, 59 kohta)
2.      Vaikka yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 44 artiklan
4 kohdan mukaisesti kanteeseen on liitettävä tarvittaessa toimenpide, jonka kumoamista vaaditaan, kyseisessä perussäännössä
tai kyseisessä työjärjestyksessä ei määrätä, että tämän toimenpiteen liittämättä jättämisestä seuraa automaattisesti, ettei
kannetta voida ottaa tutkittavaksi. Kyseisen työjärjestyksen 44 artiklan 6 kohdan mukaisesti nimittäin on niin, että jollei
kanne ole saman työjärjestyksen 44 artiklan 3–5 kohdassa määrättyjen velvollisuuksien mukainen, kirjaajan on asetettava kantajalle
kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa tämän on täydennettävä kannettaan tai toimitettava kyseisissä määräyksissä mainitut
asiakirjat. Jos kannetta ei täydennetä tai jos puuttuvia asiakirjoja ei toimiteta, virkamiestuomioistuin päättää, aiheuttavatko
puutteet kanteen jättämisen tutkimatta muotovaatimusten laiminlyönnin perusteella.
Jos kirjaaja ei kuitenkaan ole vaatinut kantajaa täydentämään kannettaan tai toimittamaan puuttuvia asiakirjoja, on todettava,
ettei yhdessäkään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen määräyksessä estetä virkamiestuomioistuinta toteuttamasta
prosessinjohtotoimia saadakseen kyseessä olevan asiakirjan. Kyseisen työjärjestyksen 44 artiklan 6 kohdan määräyksistä ei
myöskään seuraa, että kanne on jätettävä tutkimatta vain siitä syystä, ettei sillä noudateta saman työjärjestyksen 44 artiklan
4 kohdan edellytyksiä, kun kantajaa ei ole kehotettu täydentämään kannettaan.
(ks. 48–50 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑158/03 R, Industrias Químicas del Vallés v. komissio, 5.8.2003 (Kok. 2003, s. II‑3041,
44 kohta)
3.      Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 2 kohdan, jota muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 117 artiklan mukaisesti
sovelletaan vastaavasti sopimussuhteisiin toimihenkilöihin, sanamuodon mukaan virkamiehelle vastaisesta toimenpiteestä tehty
valitus on tehtävä kolmen kuukauden määräajassa, joka alkaa päivästä, jona päätös on annettu tiedoksi sille, jolle se on osoitettu,
ja joka tapauksessa viimeistään siitä päivästä, jolloin hän on saanut tiedon päätöksestä, jos on kyse tiettyä henkilöä koskevasta
toimenpiteestä. Jotta päätös on annettu asianmukaisesti tiedoksi kyseisen 90 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, se
on paitsi pitänyt antaa tiedoksi sille, jolle se on osoitettu, mutta jälkimmäisellä on myös pitänyt olla mahdollisuus saada
tehokkaasti tieto sen sisällöstä.
Se, että sopimussuhteinen toimihenkilö saa tiedon työsopimuksensa sisällöstä, ei kuitenkaan riitä aloittamaan kolmen kuukauden
määräaikaa, jonka kuluessa valitus on tehtävä. Toimihenkilön ja toimielimen välisen sopimuksen vaikutukset ja täten mahdollisuus,
että sopimus on toimihenkilölle vastainen, alkavat sen allekirjoittamisen ajankohtana edellyttäen, että kaikki sopimuksen
osatekijät on vahvistettu.
(ks. 59–62 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 5/76, Jänsch v. komissio, 15.6.1976 (Kok. 1976, s. 1027, 10 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: yhdistetyt asiat T‑137/99 ja T‑18/00, Martínez Páramo ym. v. komissio, 11.7.2002 (Kok.
H. 2002, s. I‑A‑119 ja II‑639, 56 kohta); asia T‑406/03, Ravailhe v. alueiden komitea, 14.2.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑19
ja II‑79, 57 kohta) ja asia T‑311/04, Buendía Sierra v. komissio, 19.10.2006 (Kok. 2006, s. II‑4137, 121 kohta)
Virkamiestuomioistuin: asia F‑60/05, Vande Velde v. komissio, 21.2.2008 (25 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja
asia F‑141/04, Maniscalco v. komissio, 10.7.2008 (Kok. H. 2008, s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 25 kohta)
4.      Vaikka määriteltäessä päivämäärää, jona virkamiehelle vastaisesta toimesta esitetty valitus on tehty henkilöstösääntöjen 90
artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla, onkin totta, että sen seikan perusteella, että hallintoviranomainen lyö sille lähetettyyn
asiakirjaan saapumisleiman, ei voida varmasti vahvistaa, että tämä asiakirja on esitetty tiettynä päivänä, se on kuitenkin
hyvän hallintotavan mukainen keino, jonka perusteella voidaan olettaa, kunnes toisin osoitetaan, että kyseinen asiakirja saapui
hallintoviranomaiselle ilmoitettuna päivänä. Kiistatapauksissa virkamiehen on esitettävä mikä hyvänsä todiste, joka voi kumota
tämän saapumisleimaan liittyvän olettaman, ja osoittaa täten, että valitus tehtiin tosiasiallisesti muuna päivänä.
(ks. 67 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: asia F‑3/05, Schmit v. komissio, 15.5.2006 (Kok. H. 2006, s. I‑A‑1‑9 ja II‑A‑1‑33, 29 ja 30 kohta)
5.      Yhdessäkään muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen säännöksessä tai henkilöstösääntöjen ja muuhun henkilöstöön
sovellettavien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta annetun asetuksen N:o 723/2004 säännöksessä ei säädetä, että kyseisten
palvelussuhteen ehtojen IV osaston säännösten ja muun muassa niiden säännösten, jotka koskevat heidän palvelukseenottoaan,
sovellettavuus ei riipu siitä, onko saatettu voimaan tehtävien ja vastuualueiden kuvaus, josta säädetään kyseisten palvelussuhteen
ehtojen 80 artiklan 3 kohdassa.
Näin ollen ei voida pätevästi väittää, että yhteisöjen toimielin on loukannut hyvän hallintotavan ja hyvän hallinnon periaatetta
jättäessään sisäisissä säännöksissään, jotka koskevat sen sopimussuhteisten toimihenkilöiden palvelukseen ottoon ja työsuhteen
ehtoihin sovellettavia menettelyitä, kuvailematta täsmällisesti tehtäviä ja vastuualueita, joita kuuluu erityyppisiin tehtäviin,
jotka ovat ominaisia kullekin tehtäväryhmälle, joita kuvaillaan muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen
80 artiklan 2 kohdassa.
Siksi, ettei kyseisissä sisäisissä säännöksissä kuvailla tehtäviä ja vastuualueita muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen
ehtojen 80 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, yhteenkään sellaiseen menettelyvirheeseen ei voida vedota, joka seuraa
henkilöstösääntökomitean kuulemisen puutteesta, sellaisena kuin siitä säädetään tämän saman 80 artiklan 3 kohdassa.
(ks. 89–93 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: asia F‑59/05, De Smedt v. komissio, 19.10.2006 (Kok. H. 2006, s. II‑A‑1‑409, 52 kohta), joka on vahvistettu
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T‑415/06 P, De Smedt v. komissio, 9.7.2007 antamalla määräyksellä (Kok. H.
2007, s. I‑A‑2‑0000 ja II‑A‑2‑0000, 40 kohta)
6.      Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen liitteessä olevan 2 artiklan 2 kohdan sanamuodosta ilmenee selvästi,
että palkan lisän maksaminen tapauksessa, jossa aikaisemmin kansallisen oikeuden mukaisen työsopimuksen perusteella toimielimessä
työskennelleen työntekijän palvelukseen ottamisesta sopimussuhteisena toimihenkilönä aiheutuu palkan alennus siihen nähden,
mitä hän sai tämän aikaisemman aseman perusteella, on toimielimelle pelkkä mahdollisuus. Lisäksi kyseisessä 2 artiklan 2 kohdassa
annetaan toimielimelle laaja harkintavalta lisämäärän vahvistamisessa siltä osin kuin sen on otettava huomioon sovelletun
kansallisen vero-, sosiaaliturva- ja eläkelainsäädännön sekä sopimussuhteiseen toimihenkilöön sovellettavien asianomaisten
säännösten väliset erot.
(ks. 101 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: asia F‑24/06, Abarca Montiel ym. v. komissio, 5.7.2007 (Kok. H. 2007, s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000,
92 kohta); asia F‑25/06, Ider ym. v. komissio, 5.7.2007 (Kok. H. 2007, s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 92 kohta) ja asia F‑26/06,
Bertolete ym. v. komissio, 5.7.2007 (Kok. H. 2007, s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, 80 kohta)
7.      Vaikka henkilöstösääntöjen 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että henkilöstökomitea edustaa henkilöstön
etua toimielimessä ja huolehtii jatkuvasta yhteydenpidosta toimielimen ja sen henkilöstön välillä ja vaikuttaa osaltaan yksiköiden
moitteettomaan toimintaan antamalla henkilöstölle mahdollisuuden ilmaista mielipiteensä, tätä säännöstä ei voida tulkita siten,
että siinä asetetaan toimielimelle velvollisuus kuulla henkilöstökomiteaa kaikista toimenpiteistä, joita tämä toimielin toteuttaa
yksiköiden toiminnan yhteydessä.
(ks. 115 ja 116 kohta)