62003CO0206_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-206/03,
jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division (Yhdistynyt kuningaskunta) on esittänyt 7.12.2000 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 14.5.2003, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Commissioners of Customs and Excise
vastaan
SmithKline Beecham plc,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann (esittelevä tuomari) sekä tuomarit N. Colneric, K. Schiemann, E. Juhász ja E. Levits,
julkisasiamies: A. Tizzano,
kirjaaja: R. Grass,
ilmoitettuaan ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle aikovansa ratkaista asian perustellulla määräyksellä työjärjestyksensä 104 artiklan 3 kohdan nojalla,
pyydettyään yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 23 artiklassa tarkoitettuja osapuolia esittämään tätä koskevat mahdolliset huomautuksensa,
kuultuaan julkisasiamiestä,
on antanut seuraavan
määräyksen
Tuomion perustelut
1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 4.11.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97 (EYVL L 312, s. 1), liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön ja yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (EYVL L 302, p. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97 (EYVL 1997, L 17, s. 1; jäljempänä tullikoodeksi), 12 artiklan 5 kohdan tulkintaan liittyvää kahta kysymystä.
2. Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Commissioners of Customs and Excise ja SmithKline Beecham plc (jäljempänä SmithKline) ja joka koskee sellaisten nikotiinilaastareiden, jotka on tarkoitettu auttamaan niiden käyttäjiä lopettamaan tupakointi, tariffiin luokittelua.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Kansainväliset sopimukset
3. Brysselissä 14.6.1983 tehdyllä kansainvälisellä yleissopimuksella perustettiin tulliyhteistyöneuvostoa varten, josta on tullut Maailman tullijärjestö (jäljempänä WCO), harmonoitu tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmä (jäljempänä WCO:n harmonoitu järjestelmä).
4. Yhteisö hyväksyi kyseisen yleissopimuksen ja sen 24.6.1986 tehdyn muutospöytäkirjan 7.4.1987 tehdyllä neuvoston päätöksellä 87/369/ETY (EYVL L 198, p. 1).
5. WCO:n harmonoitu järjestelmä oli perustana yhteisön lainsäätäjän perustamalle yhdistetylle nimikkeistölle. Siitä on otettu yhdistettyyn nimikkeistöön kuusinumeroiset nimikkeet ja alanimikkeet, kun taas seitsemäs ja kahdeksas numero muodostavat yhdistetyn nimikkeistön omat alajaot.
Yhteisön lainsäädäntö
Aineelliset säännökset
6. Yhdistetty nimikkeistö on jaettu osastoihin, jaksoihin ja ryhmiin.
7. Yhdistetyn nimikkeistön I osastossa ovat sen yleiset tulkintasäännöt.
8. Ensimmäisen yleisen tulkintasäännön mukaan ”– – luokittelu määräytyy nimikkeiden sekä asianomaisten jaksojen tai ryhmien huomautusten sanamuodon mukaisesti ja, jollei näistä nimikkeistä ja huomautuksista muuta johdu, seuraavien sääntöjen mukaisesti”.
9. Kolmannen yleisen tulkintasäännön a alakohdassa säädetään, että jos tavarat olisi luokiteltava kahteen tai useampaan nimikkeeseen, ”tavaran kuvaukseltaan yksityiskohtaisinta nimikettä on sovellettava ennen yleisempiä nimikkeitä”.
10. Yhdistetyn nimikkeistön II osaston VI jakson 30 ryhmään kuuluvat ”farmaseuttiset tuotteet” ja 38 ryhmään ”erinäiset kemialliset tuotteet”.
11. Yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmän nimike 3004 kattaa ”lääkkeet (ei kuitenkaan nimikkeen 3002, 3005 tai 3006 tuotteet), joissa on sekoitettuja tai sekoittamattomia tuotteita terapeuttista tai ennalta ehkäisevää käyttöä varten, annostettuina tai vähittäismyyntimuodoissa tai -pakkauksissa olevat”.
12. Yhdistetyn nimikkeistön 38 ryhmän nimikkeeseen 3824 kuuluvat ”valmistetut sitomisaineet valumuotteja ja -sydämiä varten; kemialliset tuotteet ja kemian- tai siihen liittyvän teollisuuden valmisteet (myös jos ne ovat luonnontuotteiden seoksia), muualle kuulumattomat; kemian- tai siihen liittyvän teollisuuden jätetuotteet, muualle kuulumattomat”.
13. Yhdistetyn nimikkeistön 38 ryhmän 1 huomautuksen mukaan ”tähän ryhmään eivät kuulu – – lääkkeet”.
Menettelysäännöt
14. Tullikoodeksin 12 artiklan 1 kohdan mukaan ”tulliviranomaisten on kirjallisesta hakemuksesta ja komiteamenettelyä noudattaen määritettyjen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti annettava sitovia tariffitietoja – – ”.
15. Kyseisen artiklan 5 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Sitova tieto lakkaa olemasta voimassa:
a) tariffien osalta:
i) jos annetaan asetus eikä tieto enää ole kyseisellä asetuksella säädetyn oikeuden mukainen,
ii) jos se tulee ristiriitaiseksi jonkin 20 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun nimikkeistön tulkinnan kanssa:
– yhteisön tasolla yhdistetyn nimikkeistön selityksiin tehdyn muutoksen tai Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion takia,
– kansainvälisellä tasolla vuonna 1952 ”tulliyhteistyöneuvoston” nimellä perustetun [WCO:n] antaman tariffiin luokittelua koskevan lausunnon tai harmonoidun järjestelmän nimikkeistön selityksiin tekemän muutoksen vuoksi,
iii) jos se kumotaan tai sitä muutetaan 9 artiklan mukaisesti ja jos sitovan tiedon saajalle ilmoitetaan sen kumoamisesta tai muuttamisesta.
Sitova tariffitieto lakkaa i ja ii alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa olemasta voimassa sinä ajankohtana, jona mainitut toimenpiteet julkaistaan, tai kansainvälisten toimenpiteiden osalta ajankohtana, jona komission tiedonanto julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa.
– – ”
16. Tullikoodeksin 243 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1. Henkilöllä on oikeus hakea muutosta itseään suoraan ja henkilökohtaisesti koskevaan tullilainsäädännön soveltamiseen liittyvään tulliviranomaisten päätökseen.
– –
2. Muutosta voi hakea:
a) ensimmäisessä vaiheessa jäsenvaltioiden tähän tarkoitukseen nimeämiltä tulliviranomaisilta;
b) toisessa vaiheessa riippumattomalta elimeltä, joka voi olla lainkäyttöviranomainen tai vastaava erikoistunut elin, jäsenvaltioissa voimassa olevien säännösten mukaisesti.”
Pääasian oikeudenkäynti ja ennakkoratkaisukysymykset
17. SmithKline maahantuo nikotiinilaastareita, jotka on saatettu markkinoille nimellä ”Niquitin CQ” (jäljempänä pääasiassa kysymyksessä oleva tuote) ja jotka on tarkoitettu painettavaksi keholle nikotiinin luovuttamiseksi säännöstellyssä tahdissa ihon kautta kehoon. Ne on pakattu pieniin yksittäisiin foliopusseihin, joita myydään viikon annoksen sisältävissä pakkauksissa käyttöohjeineen. Kyseisiä nikotiinilaastareita käytetään korvaushoidossa, jonka tarkoituksena on vieroitusoireita vähentämällä auttaa asianomaisia henkilöitä lopettamaan tupakointi.
18. SmithKline pyysi 8.10.1998 Commissioners of Customs and Exciseltä sitovan tariffitiedon pääasiassa kysymyksessä olevasta tuotteesta.
19. Commissioners of Customs and Excise antoi 11.10.1998 sitovan tariffitiedon, jossa kyseinen tuote luokiteltiin yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3824 (jäljempänä riidanalainen päätös).
20. Koska SmithKline katsoi, että luokitus oli virheellinen sen vuoksi, että sen mukaan nikotiinilaastarit olisi pitänyt luokitella yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004, se riitautti riidanalaisen päätöksen VAT and Duties Tribunalissa (Yhdistynyt kuningaskunta), joka kumosi kyseisen päätöksen. Koska Commissioners for Customs and Excise oli sitä mieltä, että sen päätöksessä laadittu luokitus oli oikea, se valitti VAT and Duties Tribunalin päätöksestä High Court of Justice (England and Wales) Chancery Divisioniin.
21. Näissä olosuhteissa High Court päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1) Onko [yhdistetyn nimikkeistön] nimikettä 3004 tulkittava siten, että se sisältää nikotiinilaastarin muodossa olevan tuotteen, jota on tarkoitus käyttää apuna yritettäessä lopettaa tupakointi ja joka muodostuu kiinnelaastarista, joka on kyllästetty ihon läpi imeytyvällä nikotiinilla ja jota myydään foliopakkauksessa?
2) Onko tilanteessa, jossa
a) jäsenvaltion tulliviranomainen on antanut [tullikoodeksin] 12 artiklan mukaisesti sitovan tariffitiedon tuotteesta,
b) kyseessä oleva sitova tariffitieto on WCO:n aikaisemmin julkaiseman ja tullikoodeksin 12 artiklan 5 kohdan mukaisesti annetussa komission tiedonannossa viitatun tariffiin luokittelua koskevan lausunnon mukainen,
c) maahantuoja valittaa kansalliseen tuomioistuimeen koodeksin 243 artiklan mukaisesti ja
d) tuomioistuin on eri mieltä tariffiin luokittelua koskevan lausunnon kanssa,
tullikoodeksin 12 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, että siinä edellytetään tai sallitaan, että tuomioistuin kumoaa tulliviranomaisen päätöksen siten, että se ei korvaa sitovaa tariffitietoa [WCO:n] tariffiin luokittelua koskevan lausunnon kanssa ristiriitaisella sitovalla tariffitiedolla, mutta toteaa, että tuote on asianmukaisesti luokiteltavissa muulla tavoin kuin kyseisen lausunnon mukaisesti?”
Ennakkoratkaisukysymykset
22. Koska yhteisöjen tuomioistuin katsoo, että kansallisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin annettava vastaus yhtäältä on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä ja toisaalta että ei ole vähäisintäkään perusteltua epäilystä siitä, miten kysymykseen on vastattava, yhteisöjen tuomioistuin on sen työjärjestyksen 104 artiklan 3 kohdan mukaisesti päättänyt ratkaista asian perustellulla määräyksellä.
23. Ennen vastaamista ensimmäiseen esitettyyn kysymykseen on kuitenkin syytä käsitellä sen taustalla oleva kysymys, nimittäin kysymys siitä oikeudellisesta merkityksestä, joka tunnustetaan WCO:n lausunnolle, joka koskee kyseisen tavaran luokittelua WCO:n harmonoidussa järjestelmässä luokiteltaessa tavaraa yhdistettyyn nimikkeistöön. Mikäli tällainen WCO:n lausunto olisi nimittäin oikeudellisesti sitova, pääasiassa kysymyksessä oleva tuote pitäisi automaattisesti luokitella kyseisen lausunnon mukaisesti.
Tariffiin luokittelua koskevan WCO:n lausunnon oikeudellinen merkitys luokiteltaessa tavaraa yhdistettyyn nimikkeistöön
24. On syytä todeta, että tariffiin luokittelua koskevat WCO:n lausunnot eivät sido sopimuspuolia, mutta ne ovat tärkeä osa tulkinnassa huomioon otettavista seikoista (ks. vastaavasti asia 38/75, Nederlandse Spoorwegen, tuomio 19.11.1975, Kok. 1975, s. 1439, 24 kohta). Ne on sivuutettava, jos niiden mukainen tulkinta näyttää olevan ristiriidassa yhdistetyn nimikkeistön kyseisen nimikkeen sanamuodon kanssa tai jos niissä selvästi ylitetään WCO:lle myönnetty harkintavalta (ks. vastaavasti em. asia Nederlandse Spoorwegen, tuomion 25 kohta).
25. Samoin vakiintuneesta oikeuskäytännöstä käy ilmi, että WCO:n laatimat selitykset osaltaan auttavat huomattavasti eri tullinimikkeiden sisällön tulkinnassa, vaikka ne eivät olekaan oikeudellisesti sitovia (ks. erityisesti asia C-201/96, LTM, tuomio 6.11.1997, Kok. 1997, s. I-6147, 17 kohta; asia C-270/96, Laboratoires Sarget, tuomio 12.3.1998, Kok. 1998, s. I-1121, 16 kohta; asia C-328/97, Glob-Sped, tuomio 10.12.1998, Kok. 1998, s. I-8357, 26 kohta; asia C-280/97, ROSE Elektrotechnik, tuomio 9.2.1999, Kok. 1999, s. I-689, 16 kohta ja asia C-405/97, Mövenpick Deutschland, tuomio 28.4.1999, Kok. 1999, s. I-2397, 18 kohta).
26. Kun otetaan huomioon, että oikeuskäytännössä ei ole tehty eroa tariffiin luokittelua koskevien WCO:n lausuntojen tulkinnallisen arvon ja tältä samalta järjestöltä peräisin olevien selitysten arvon välillä (ks. erityisesti asia 14/70, Bakels, tuomio 8.12.1970, Kok. 1970, s. 1001, 11 kohta; asia 12/71, Henck, tuomio 14.7.1971, Kok. 1971, s. 743, 7 kohta; asia 13/71, Henck, tuomio 14.7.1971, Kok. 1971, s. 767, 7 kohta; asia 14/71, Henck, tuomio 14.7.1971, Kok. 1971, s. 779, 3 kohta; asia 77/71, Gervais-Danone, tuomio 15.12.1971, Kok. 1971, s. 1127, 5 kohta ja asia 35/75, Matisa, tuomio 23.10.1975, Kok. 1975, s. 1205, 2 kohta), on syytä todeta, että samoin kuin selittävät huomautukset, WCO:n lausunnot, joissa tavara luokitellaan sen harmonoidussa järjestelmässä, muodostavat tuotteen luokittelussa yhdistettyyn nimikkeistöön viitteitä, jotka osaltaan auttavat huomattavasti yhdistetyn nimikkeistön eri nimikkeiden sisällön tulkinnassa mutta jotka eivät ole oikeudellisesti sitovia.
27. Lisäksi vastoin sitä, mitä Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus väittää, tullikoodeksin 12 artiklan 5 kohdan a alakohdan ii alakohdan toisessa luetelmakohdassa ei todeta, että tariffiin luokittelua koskevat lausunnot olisivat oikeudellisesti sitovia tavaran luokittelussa yhdistettyyn nimikkeistöön. Tässä säännöksessä säädetään ainoastaan WCO:n hyväksymän uuden luokittelua koskevan lausunnon erityisistä vaikutuksista olemassa olevaan sitovaan tariffitietoon.
28. Näin ollen pääasiassa kysymyksessä o levan tuotteen luokittelussa yhdistettyyn nimikkeistöön WCO:n lausunto, joka koskee tämän tuotteen luokittelua WCO:n harmonoidussa järjestelmässä, ei ole oikeudellisesti sitova, ja se muodostaa ainoastaan yhden viitteen, joka osaltaan toimii apuna yhdistetyn nimikkeistön eri tullinimikkeiden sisällön tulkinnassa. Mikäli tällainen tariffiin luokittelua koskeva lausunto on ristiriidassa yhdistetyn nimikkeistön nimikkeen nimiketekstin kanssa, se on siis sivuutettava.
Ensimmäinen kysymys: tariffiluokitus
29. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy ensimmäisellä kysymyksellään, kuuluvatko pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiset nikotiinilaastarit yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004 vai nimikkeeseen 3824.
30. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan oikeusvarmuus ja valvonnan helppous edellyttävät, että tavaroiden tariffiluokittelun ratkaisevana luokitteluperusteena on yleensä oltava tavaroiden objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet, sellaisina kuin ne on määritelty yhdistetyn nimikkeistön nimiketekstissä (ks. asia 175/82, Dinter, tuomio 17.3.1983, Kok. 1983, s. 969, 10 kohta; asia C-459/93, Thyssen Haniel Logistic, tuomio 1.6.1995, Kok. 1995, s. I-1381, 8 kohta; yhdistetyt asiat C-106/94 ja C-139/94, Colin ja Dupré, tuomio 14.12.1995, Kok. 1995, s. I-4759, 22 kohta ja em. asia LTM, tuomion 17 kohta).
31. Yhdistetyn nimikkeistön nimikkeen 3004 osalta yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että kyseisessä nimikkeessä tarkoitettuja ”lääkkeitä” ovat tuotteet, joilla on selvästi määritelty terapeuttinen tai ennalta ehkäisevä tehtävä ja joiden vaikutus kohdistuu tiettyihin ihmiskehon toimintoihin (ks. vastaavasti asia C-177/91, Bioforce, tuomio 14.1.1993, Kok. 1993, s. I-45, 12 kohta; asia C-405/95, Bioforce, tuomio 15.5.1997, Kok. 1997, s. I-2581, 18 kohta; em. asia Laboratoires Sarget, tuomion 28 kohta ja em. asia Glob-Sped, tuomion 29 ja 30 kohta).
32. Vaikka tässä yhteydessä se seikka, että tällaisilla tuotteilla on niissä jäsenvaltioissa, joissa kyseisiä tuotteita myydään, markkinoille saattamista koskeva lupa lääkkeinä, ei ole, kuten käy ilmi muun muassa ”Selittävät huomautukset Euroopan yhteisöjen yhdistettyyn nimikkeistöön” -nimisen komission tiedonannon, joka on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 15.9.1998 (EYVL C 287, s. 1), 30 ryhmän osalta esitetyistä yleisohjeista, ratkaiseva niiden luokittelemiseksi kyseiseen ryhmään, tämä seikka tuo kuitenkin lisätukea sille, että kyseisillä tuotteilla on yhteisen tullitariffin nimikkeessä 3004 määritellyt objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet (ks. vastaavasti em. asia C-405/95, Bioforce, tuomion 16 kohta ja em. asia LTM, tuomion 23–26 kohta).
33. Sen seikan osalta, että tällaiset tuotteet esitellään lääkkeinä tai että niitä jälleenmyydään ainoastaan apteekeissa, on syytä muistuttaa, ettei nimikkeen 3004 nimiketekstissä eikä yhdistetyn nimikkeistön 30 ryhmän alussa olevissa, tavaroiden luokittelua tähän ryhmään koskevissa huomautuksissa viitata näiden tuotteiden ulkoasuun eikä myyntipaikkoihin. Vaikka näillä seikoilla voitaisiin katsoa olevan merkitystä asiassa, niitä ei näin ollen kuitenkaan olisi pidettävä ratkaisevana luokiteltaessa tavaroita yhdistettyyn nimikkeistöön (ks. vastaavasti em. asia LTM, tuomion 28 kohta).
34. Sitä vastoin se seikka, että tällaiset tuotteet ovat annostettuina tai vähittäismyyntimuodoissa tai -pakkauksissa olevia, kuten on ilmaistu saman nimikkeen 3004 nimiketekstissä, on edellytys kyseisen säännöksen soveltamiselle.
35. Kun otetaan huomioon edellä esitetty, on syytä todeta, että yhteisöjen tuomioistuimen käytettävissä olevien tietojen mukaan luokiteltaessa pääasiassa kysymyksessä olevien kaltaiset nikotiinilaastarit yhdistettyyn nimikkeistöön ne on katsottava nimikkeessä 3004 tarkoitetuiksi ”lääkkeiksi”.
36. Asiakirjoista ja erityisesti niistä tieteellisistä selvityksistä ja asiantuntijalausunnoista, joihin SmithKline on vedonnut, käy nimittäin ilmi, että nämä laastarit ovat tehtävältään selvän terapeuttisia ja ennalta ehkäiseviksi määriteltyjä tuotteita, joiden vaikutus kohdistuu tiettyihin ihmiskehon toimintoihin.
37. Yhtäältä ne ovat tunnustettu hoitomuoto nikotiinin (tai tupakan) aiheuttamaan riippuvuuteen ja tähän riippuvuuteen liittyviin vieroitusoireisiin.
38. Toisaalta auttaessaan asianomaisia henkilöitä lopettamaan tupakoinnin näiden laastareiden käyttö osaltaan ennaltaehkäisee tupakointiin liittyviä riskejä ja sairauksia, kuten komissio on kirjallisissa huomautuksissaan ja yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 54 a artiklan nojalla esitettyyn kysymykseen antamassaan vastauksessa erityisesti korostanut.
39. Lisäksi ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä tehdystä päätöksestä käy ilmi, että pääasiassa kysymyksessä olevat nikotiinilaastarit on pakattu pieniin yksittäisiin foliopusseihin, joita myydään viikon annoksen sisältävissä pakkauksissa käyttöohjeineen.
40. Näihin seikkoihin nähden Yhdistyneen kuningaskunnan esittämää väitettä siitä, että pääasiassa kysymyksessä olevaa tuotetta ei olisi luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön nimikkeessä 3004 tarkoitetuksi ”lääkkeeksi”, ei voida hyväksyä.
41. Sen väitteen osalta, jonka mukaan nikotiinilaastarit eivät ole tehtävältään selvän terapeuttisia ja ennalta ehkäiseviksi määriteltyjä tuotteita, koska niistä saadaan samaa ainetta, nimittäin nikotiinia, joka aiheuttaa riippuvuutta, on syytä todeta, että pelkästään tämä seikka ei voi estää pääasiassa kysymyksessä olevan tuotteen luokittelua yhdistetyn nimikkeistön nimikkeessä 3004 tarkoitetuksi lääkkeeksi.
42. Asiakirjoista käy nimittäin ilmi, että nikotiini, jota korvaushoidossa annetaan laastareiden välityksellä, vaikuttaa eri tavalla kuin tupakoinnissa imeytyvä nikotiini. Kun otetaan huomioon, että nikotiinin vaikutukset riippuvat siitä nopeudesta, jolla nikotiinia saadaan kehoon, ja että tämä nopeus on paljon suurempi silloin, kun nikotiinia hengitetään sisään ja se imeytyy keuhkojen kautta, kuin silloin, kun sitä luovutetaan ihon kautta kehoon, tällaiset laastarit voivat tehokkaasti vähentää riippuvuutta tupakkaan.
43. Lisäksi voidaan muistuttaa, kuten SmithKline on korostanut, että myös rokottamisen periaate perustuu sitä tautia aiheuttavan saman mikro-organismin antamiseen lievennettynä annoksena, jota rokotteella on tarkoitus ehkäistä.
44. Sen väitteen osalta, jonka mukaan riippuvuutta nikotiinista (tai tupakasta) ei voida katsoa sairaudeksi, koska asiassa merkityksellisten seikkojen tapahtumahetkellä tämän riippuvuuden vahingollisuutta ei ollut yhteisön oikeudessa sellaiseksi tunnustettu, on syytä todeta, että tuotteen luokittelemiseksi yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004 sairauden tunnustamisella tai tunnustamatta jättämisellä muissa yhteisön säädösteksteissä kuin niissä, jotka viittaavat yhdistettyyn nimikkeistöön liittyvään luokitukseen, ei ole ratkaisevaa merkitystä.
45. Sen väitteen osalta, jonka mukaan tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön 16 päivänä marraskuuta 1988 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 3565/88 (EYVL L 311, s. 25) ei luokitella nikotiinipurukumia nimikkeeseen 3004 vaan nimikkeeseen 2106, on syytä todeta, että tällä luokituksella ei voi olla mitään vaikutusta nikotiinilaastarin kaltaisen erilaisen tuotteen luokitteluun.
46. Sen väitteen osalta, joka koskee sitä, että WCO päätti luokitella nikotiinilaastarit sen harmonoidun järjestelmän nimikkeeseen 3824, on tämän määräyksen 28 kohdassa todettu, että luokiteltaessa tuote yhdistettyyn nimikkeistöön WCO:n tariffiin luokittelua koskeva lausunto ei ole oikeudellisesti sitova.
47. Kun otetaan huomioon kaikki edellä esitetty ja koska yhtäältä yhdistetyn nimikkeistön nimike 3004 suhteessa yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3824 on erityisempi nimike ja koska toisaalta 38 ryhmän huomautuksista käy ilmi, että tähän ryhmään eivät kuulu lääkkeet, nikotiinilaastareiden luokittelu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004 on asetettava etusijalle.
48. Näin ollen ensimmäiseen kysymykseen on syytä vastata, että pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiset nikotiinilaastarit on luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004.
Toinen kysymys: velvollisuus korjata yhteisön oikeuden vastaisuus (EY 10 artikla)
49. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään sen kansallisilla tuomioistuimilla olevan velvollisuuden laajuutta, jonka mukaan niiden on korjattava yhteisön oikeuden vastaisuus.
50. Se pohtii erityisesti, edellytetäänkö tai sallitaanko yhteisön oikeudessa, että kansallinen tuomioistuin kumoaa toimivaltaisen tulliviranomaisen tekemän päätöksen ilman, että se korvaa sen sellaisella sitovalla tariffitiedolla, joka on ristiriidassa WCO:n tariffiin luokittelua koskevan lausunnon kanssa, mutta toteaa kuitenkin, että tuote on asianmukaisesti luokiteltavissa muulla tavoin kuin kyseisen lausunnon mukaisesti.
51. On syytä todeta, että vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa, että EY 10 artiklassa määrätyn lojaalin yhteistyön periaatteen nojalla jäsenvaltioiden on poistettava lainvastaiset seuraukset, jotka aiheutuvat yhteisön oikeuden rikkomisesta (ks. erityisesti asia 6/60, Humblet, tuomio 16.12.1960, Kok. 1960, s. 1125, 1146, Kok. Ep. I, s. 47 ja yhdistetyt asiat C-6/90 ja C-9/90, Francovich ym., tuomio 19.11.1991, Kok. 1991, s. I-5357, Kok. Ep. XI, s. I-467, 36 kohta). Tällainen velvollisuus lankeaa niille kuuluvan toimivallan rajoissa jokaiselle jäsenvaltion toimielimelle (ks. vastaavasti asia C-8/88, Saksa v. komissio, tuomio 12.6.1990, Kok. 1990, s. I-2321, 13 kohta).
52. Siten jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten ja tuomioistuinten tehtävänä on niille kuuluvan toimivallan rajoissa toteuttaa kaikki tarpeelliset yleis- ja erityistoimenpiteet, virheellisen sitovan tariffitiedon yhteisön oikeuden vastaisuuden korjaamiseksi. Kysymys on muun muassa sellaisista erityisistä toimenpiteistä kuin virheellisen sitovan tariffitiedon kumoaminen ja yhteisön oikeuden kanssa yhteensopivan uuden tariffitiedon antaminen.
53. Tässä yhteydessä sovellettavat menettelysäännöt kuuluvat tullikoodeksin 243–246 artiklaan ja toissijaisesti kyseisen koodeksin 245 artiklan ja jäsenvaltioiden menettelyllisen autonomian periaatteen nojalla kunkin jäsenvaltion sisäiseen oikeusjärjestykseen, kuitenkin sillä edellytyksellä, että nämä säännöt eivät saa olla epäedullisempia kuin ne säännöt, joilla säännellään samankaltaisia jäsenvaltion kansalliseen oikeuteen perustuvia vaatimuksia (vastaavuusperiaate), eikä niillä saa tehdä yhteisön oikeusjärjestyksessä tunnustettujen oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi (tehokkuusperiaate) (ks. vastaavasti erityisesti asia C-312/93, Peterbroeck, tuomio 14.12.1995, Kok. 1995, s. I-4599, 12 kohta ja asia C-78/98, Preston ym., tuomio 16.5.2000, Kok. 2000, s. I-3201, 31 kohta).
54. Nyt esillä olevan asian osalta on todettava, että, mikäli toimivaltainen viranomainen on antanut virheellisen sitovan tariffitiedon, kansallisen tuomioistuimen on toimivaltansa rajoissa toteutettava kaikki tarpeelliset yleis- ja erityistoimenpiteet kyseisen tiedon kumoamiseksi ja uuden, yhteisön oikeuden kanssa yhteensopivan sitovan tariffitiedon antamiseksi.
55. Tässä yhteydessä se, millaisia menettelytapoja soveltaen kansallinen tuomioistuin tekee muutoksenhakua koskevat päätöksensä ja mitä vaikutuksia näillä päätöksillä on, on vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen rajoissa kansallisessa oikeudessa säänneltävä kysymys.
56. Tältä osin on syytä panna merkille, että kun otetaan huomioon tullikoodeksin 12 artiklan 5 kohdan a alakohdan ii alakohdan toisen luetelmakohdan hyvin rajallinen soveltamisala, tällä säännöksellä ei ole vaikutusta kansallisten tuomioistuinten velvollisuuteen toteuttaa kaikki tarpeelliset toimenpiteet, jotta virheellinen sitova tariffitieto kumottaisiin ja jotta toimivaltainen tulliviranomainen antaisi uuden tariffitiedon. Nimittäin, kuten on todettu tämän määräyksen 27 kohdassa, kyseisessä säännöksessä säännellään ainoastaan WCO:n hyväksymän uuden luokittelua koskevan lausunnon erityisistä vaikutuksista olemassa olevaan sitovaan tariffitietoon. Näin ollen tullikoodeksin 12 artiklan 5 kohta ei estä sitä, että kansallinen tuomioistuin kumoaa tulliviranomaisen tekemän sellaisen päätöksen, joka on yhteensoveltuva WCO:n tariffiin luokittelua koskevan lausunnon kanssa, ja toteaa, että tuote on luokiteltava muulla tavoin kuin kyseisen lausunnon mukaisesti.
57. Näin ollen toiseen kysymykseen on syytä vastata, että jos toimivaltainen viranomainen on antanut virheellisen sitovan tariffitiedon, kansallisen tuomioistuimen on EY 10 artiklan nojalla toteutettava toimivaltansa rajoissa kaikki tarpeelliset toimenpiteet virheellisen sitovan tariffitiedon kumoamiseksi ja uuden, yhteisön oikeuden kanssa yhteensopivan sitovan tariffitiedon antamiseksi.
Tässä yhteydessä se, millaisia menettelytapoja soveltaen kansallinen tuomioistuin tekee muutoksenhakua koskevat päätöksensä ja mitä vaikutuksia näillä päätöksillä on, on vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen rajoissa kansallisessa oikeudessa säänneltävä kysymys.
Tältä osin tullikoodeksin 12 artiklan 5 kohta ei estä sitä, että kansallinen tuomioistuin kumoaa tulliviranomaisen tekemän sellaisen päätöksen, joka, vaikka se onkin yhteensoveltuva WCO:n luokittelua koskevan lausunnon kanssa, on yhdistetyn nimikkeistön vastainen, ja toteaa, että tuote on luokiteltava muulla tavoin kuin kyseisen tariffiin luokittelua koskevan lausunnon mukaisesti.
Oikeudenkäyntikulut
58. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1) Pääasiassa kysymyksessä olevan kaltaiset nikotiinilaastarit on luokiteltava tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 4.11.1997 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97, liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 3004.
2) Jos toimivaltainen viranomainen on antanut virheellisen sitovan tariffitiedon, kansallisen tuomioistuimen on EY 10 artiklan nojalla toimivaltansa rajoissa toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet virheellisen sitovan tariffitiedon kumoamiseksi ja uuden, yhteisön oikeuden kanssa yhteensopivan sitovan tariffitiedon antamiseksi.
Tässä yhteydessä se, millaisia menettelytapoja soveltaen kansallinen tuomioistuin tekee muutoksenhakua koskevat päätöksensä ja mitä vaikutuksia näillä päätöksillä on, on vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen rajoissa kansallisessa oikeudessa säänneltävä kysymys.
3) Tältä osin yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 19.12.1996 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 82/97, 12 artiklan 5 kohta ei estä sitä, että kansallinen tuomioistuin kumoaa tulliviranomaisen tekemän sellaisen päätöksen, joka, vaikka se onkin yhteensoveltuva WCO:n tariffiin luokittelua koskevan lausunnon kanssa, on asetuksen N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 2086/97, liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön vastainen, ja toteaa, että tuote on luokiteltava muulla tavoin kuin kyseisen tariffiin luokittelua koskevan lausunnon mukaisesti.