62016CJ0436
EUROOPA KOHTU OTSUS (seitsmes koda)
28. juuni 2017 (
*1
)
„Eelotsusetaotlus — Õigusalane koostöö tsiviilasjades — Kohtualluvus ning kohtuotsuste täitmine tsiviil- ja kaubandusasjades — Määrus (EÜ) nr 44/2001 — Artikkel 23 — Kohtualluvuse kokkulepe — Kohtualluvuse kokkulepe kahe äriühingu vahel sõlmitud lepingus — Kahju hüvitamise hagi — Neist ühe äriühingu esindajate solidaarne vastutus õigusrikkumiste eest — Nimetatud esindajate võimatus sellele kokkuleppele tugineda”
Kohtuasjas C‑436/16,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Areios Pagos’e (kassatsioonikohus, Kreeka) 7. juuli 2016. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 4. augustil 2016, menetluses
Georgios Leventis,
Nikolaos Vafeias
versus
Malcon Navigation Co. ltd.,
Brave Bulk Transport ltd.,
EUROOPA KOHUS (seitsmes koda),
koosseisus: koja president A. Prechal, kohtunikud C. Toader (ettekandja) ja E. Jarašiūnas,
kohtujurist: M. Wathelet,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
—
Kreeka valitsus, esindajad: A. Magrippi ja S. Charitaki,
—
Hispaania valitsus, esindaja: A. Rubio González, hiljem A. Gavela Llopis,
—
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Konstantinidis ja M. Heller,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada asi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
otsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42; edaspidi „Brüsseli I määrus“) artikli 23 lõike 1 tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud prahtimisettevõtja Brave Bulk Transport ltd. esindajate G. Leventise ja N. Vafeiase ning Malcon Navigation Co. Ltd. (edaspidi „Malcon Navigation“) vahelises kohtuvaidluses, mis käsitles kahju hüvitamise nõuet, mille viimane esitas solidaarselt Brave Bulk Transporti ning G. Leventise ja N. Vafeiase vastu ning milles Kreeka kohtute pädevus on vaidlustatud.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Brüsseli I määruse põhjendus 11 näeb ette:
„Kohtualluvuse eeskirjad peavad olema hästi etteaimatavad ning lähtuma põhimõttest, et tavaliselt on kohtualluvus seotud kostja alalise elukohaga ning seepärast peab kohtualluvus alati olemas olema, välja arvatud teatavatel täpselt määratletud juhtudel, kui kohtuvaidluse sisu või osapoolte autonoomia eeldab teistsugust seotust. […]“
4
Määruse II peatüki „Kohtualluvus“ 1. jao „Üldsätted“ artikkel 2 sätestab lõikes 1:
„Käesoleva määruse kohaselt kaevatakse isikud, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, selle liikmesriigi kohtutesse nende kodakondsusest hoolimata.“
5
Sama määruse II peatüki 2. jao „Kohtualluvus erandjuhtudel“ [edaspidi on mõiste „kohtualluvus erandjuhtudel“ asemel kasutatud täpsemat mõistet „valikuline kohtualluvus“] sisalduv artikkel 6 näeb ette:
„Isiku, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, võib kaevata ka:
1)
juhul kui kostjaid on mitu, selle paiga kohtusse, kus on neist ühe alaline elukoht, tingimusel, et nõuded on sedavõrd tihedalt seotud, et eri menetlustest tulenevate vastuoluliste otsuste ohu vältimiseks oleks soovitav neid menetleda ning otsuseid teha üheskoos;
[…]“.
6
Nimetatud peatüki 7. jaos „Kokkulepe kohtualluvuse kohta“ sisalduv artikkel 23 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Kui lepinguosalised, kellest ühe või mitme alaline elukoht on liikmesriigis, on kokku leppinud, et konkreetsest õigussuhtest tulenenud või tuleneda võivate vaidluste lahendamiseks on pädev liikmesriigi kohus või kohtud, on see kohus või need kohtud pädevad. Kui lepinguosalised ei ole kokku leppinud teisiti, on kohtul või kohtutel ainupädevus. Selline kokkulepe kohtualluvuse kohta sõlmitakse kas:
a)
kirjalikult, või kui see on sõlmitud suuliselt, siis see kinnitatakse kirjalikult, või
b)
vormis, mis vastab poolte vahel väljakujunenud tavale, või
c)
rahvusvahelise kaubanduse puhul vormis, mis vastab kaubandustavale, millest pooled olid või pidid olema teadlikud ning mis on asjaomase kaubanduse valdkonnas laialt tuntud ning mida selles valdkonnas tegutsevad asjakohast liiki lepingute pooled regulaarselt kasutavad.
[…]“.
7
Määruse II peatüki 9. jakku „Peatamine ja seotud menetlused“ kuuluvad artiklid 27 ja 28. Artikkel 27 sätestab:
„1.   Kui eri liikmesriikide kohtutes algatavad ühe ja sama alusega hagide põhjal menetlusi ühed ja samad asjaosalised, peatab kohus, kellele hagi on esitatud hiljem, oma menetlused omal algatusel seni, kuni on kindlaks tehtud selle kohtu pädevus, kellele hagi esitati esimesena.
2.   Kui on kindlaks tehtud selle kohtu pädevus, kellele hagi esitati esimesena, loobub kohus, kellele hagi esitati hiljem, pädevusest esimese kohtu kasuks.“
8
Brüsseli I määruse artikkel 28 sätestab:
„1.   Kui eri liikmesriikide kohtutes on lahendamisel seotud menetlused, võivad kõik kohtud peale esimesena taotluse saanud kohtu oma menetlused peatada.
2.   Kui nimetatud menetlused on pooleli esimese astme kohtus, võivad kõik kohtud peale esimesena hagi saanud kohtu ühe poole taotlusel pädevusest loobuda, kui esimesena hagi saanud kohus on kõnealustes menetlustes pädev ja kui asjaomase riigi õigusaktid võimaldavad neid menetlusi liita.
3.   Menetlused loetakse seotuks käesoleva artikli tähenduses, kui nad on sedavõrd tihedalt seotud, et eri menetlustest tulenevate vastuoluliste otsuste ohu vältimiseks oleks soovitav neid menetleda ning otsuseid teha üheskoos.“
9
Brüsseli I määruse artiklid 33–37 reguleerivad kohtuotsuste tunnustamist. Artiklis 33 on sätestatud põhimõte, et liikmesriigis tehtud kohtuotsust tunnustatakse teistes liikmesriikides ühegi erimenetluse järgimist nõudmata. Artiklid 34 ja 35 sätestavad põhjused, mil teatavas liikmesriigis tehtud kohtuotsused võib erandlikult jätta muus liikmesriigis tunnustamata.
10
Selles osas on määruse artiklis 34 sätestatud:
„Otsust ei tunnustata:
[…]
3)
kui see on vastuolus kohtuotsusega, mis on tehtud nendesamade asjaosaliste vahelise vaidluse puhul selles liikmesriigis, kus tunnustamist taotletakse;
4)
kui see on vastuolus varem sama hagi põhjal samu asjaosalisi hõlmavas asjas teises liikmesriigis või kolmandas riigis tehtud otsusega, kui varasem kohtuotsus vastab taotluse saanud liikmesriigis tunnustamiseks vajalikele tingimustele.“
Kreeka õigus
11
Tsiviilseadustiku artikkel 71 sätestab:
„Juriidiline isik vastutab teda esindava organi tegude või tegevusetuse eest, kui tegu või tegevusetus on leidnud aset talle pandud ülesannete täitmisel, ning sellega kaasneb hüvitamiskohustus. Lisaks on solidaarselt vastutav kahju põhjustanud isik.“
12
Nimetatud seadustiku peatükki 39 „Deliktid“ kuuluv artikkel 926 „Kahju tekitamine mitme isiku poolt“ sätestab:
„Kui kahju tuleneb mitme isiku poolt koos toime pandud teost või kui mitu isikut on sama kahju eest paralleelselt vastutavad, vastutavad nad kõik solidaarselt. See kehtib juhul, kui mitu isikut on tegutsenud samal ajal või üksteise järel ning ei ole võimalik kindlaks teha, kelle tegevus on kahju põhjustanud.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
13
Euroopa Kohtul olemasoleva teabe põhjal kuulub äriühingule Malcon Navigation, kelle põhikirjajärgne asukoht on Maltal ja kelle tegelik asukoht on Amaroúsios (Kreeka), Malta lipu all sõitev laev Sea Pride, mida haldab äriühing Hellenic Star Shipping Company SA, kelle asukoht on Panamas ja kellel on kontor ka Amaroúsios.
14
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib samuti, et Brave Bulk Transporti põhikirjajärgne asukoht on Maltal ja tema tegelik asukoht on Amaroúsios, G. Leventis on selle äriühingu ainus juhatuse liige ja seaduslik esindaja ning N. Vafeias on selle ettevõtja tegevdirektor ja tegelik esindaja. G. Leventise ja N. Vafeiase (edaspidi „Brave Bulk Transporti esindajad“) elukoht on vastavalt Pireuses ja Kifisóses (Kreeka).
15
Malcon Navigation sõlmis 9. juunil 2006 Brave Bulk Transportiga rendilepingu, millega esimene andis laeva Sea Pride teisele rendile. Brave Bulk Transport andis seejärel selle laeva Iraagi kaubandusministeeriumile allrendile nisulaadungi veoks Hamburgist (Saksamaa) Iraaki.
16
Laev tagastati rendilepingus ettenähtud tähtajaga võrreldes viiekuulise hilinemisega.
17
Malcon Navigation algatas 17. veebruaril 2007 Londonis (Ühendkuningriik) Brave Bulk Transporti vastu vahekohtumenetluse, nõudes hüvitist üleseisuraha ja võlgnetava renditasu väärtuses.
18
Brave Bulk Transport omalt poolt esitas kahju hüvitamise hagi Iraagi riigi vastu, kuna viivitus laeva Malcon Navigationile tagastamisel oli tingitud Iraagi riigi poolsest viivitusest laeva tagastamisel.
19
Malcon Navigation ja Brave Bulk Transport allkirjastasid 14. novembril 2007 lihtkirjaliku lepingu. See nägi ette, et pooleliolev vahekohtumenetlus peatatakse kuueks kuuks, Brave Bulk Transport hoiab Malcon Navigationit Iraagi riigi suhtes toimuva menetluse käiguga kursis ning kompromissi sõlmimise korral Iraagi valitsusega on Malcon Navigationil õigus vähemalt 20 protsendile summast, mille Iraagi riik Brave Bulk Transportile maksab. Lepingu artikkel 10 näeb ette, et „lepingut reguleerib Inglise õigus“, „leping kuulub Inglise kohtute alluvusse“ ning „kõikide sellest tulenevate või sellega seotud vaidluste puhul on ainupädev High Court of Justice (England & Wales) [kõrgem kohus (Inglismaa ja Wales)]“.
20
Malcon Navigation sai novembris 2008 teada, et Brave Bulk Transport oli 20. mail 2008 jõudnud Iraagi riigiga kokkuleppele ja saanud kätte sellele kokkuleppele vastava summa. Malcon Navigation jätkas seepeale vahekohtumenetlust ja 29. septembril 2009 tehti vahekohtuotsus, millega mõisteti tema kasuks välja hüvitis.
21
Malcon Navigation heidab Brave Bulk Transporti esindajatele ette seda, et nad on riisunud Brave Bulk Transportilt tema varad, mistõttu Malcon Navigationil on võimatu hüvitist sisse nõuda.
22
Malcon Navigation esitas 22. septembril 2010 Polymeles Protodikeio Peireosele (Pireuse mitmest kohtunikust koosnev esimese astme kohus, Kreeka) Brave Bulk Transporti ja selle esindajate vastu tsiviilseadustiku artiklite 71 ja 926 alusel kahju hüvitamise hagi, et tuvastataks nende solidaarvastutus õigusvastaselt toime pandud tegude eest. Nimetatud kohus jättis 14. novembri 2007. aasta lepingus sisalduva kohtualluvuse kokkuleppe alusel Brave Bulk Transporti vastu esitatud hagi läbi vaatamata. Viimase esindajate osas tunnistas ta aga end pädevaks kohtuks ja rahuldas hagi.
23
Efeteio Peiraios (Pireuse apellatsioonikohus, Kreeka), kellele Brave Bulk Transporti esindajad Polymeles Protodikeio Peiraiose (Pireuse mitmest kohtunikust koosnev esimese astme kohus) kohtuotsuse edasi kaebasid, kinnitas viimase seisukohta seoses kohtualluvusega.
24
Brave Bulk Transporti esindajad esitasid 31. juulil 2014 Areios Pagosele (kassatsioonikohus, Kreeka) kassatsioonkaebuse.
25
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et esimese ja teise astme kohus tunnistasid põhikohtuasjas end Brave Bulk Transporti esindajate suhtes otsust tegema pädevaks kohtuks, kuna nende hinnangul ei olnud esindajatele, kes ei olnud 14. novembri 2007. aasta lepingu pooled, selles sisalduv kohtualluvuse kokkuleppe siduv.
26
Sellega seoses märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus esiteks, et Brüsseli I määruse artiklist 23 ning Euroopa Kohtu praktikast tuleneb, et kohtualluvuse kokkuleppele saab põhimõtteliselt tugineda vaid lepingu pool teise lepingu poole vastu, kuid erandlikult on võimalik sellele tugineda ka kohtumenetluse poole kasuks või vastu, kes oli lepingu sõlmimise ajal kolmas isik.
27
Eelotsusetaotluse esitanud kohus rõhutab teiseks, et juhul kui kostjaid on mitu, võib määruse artikli 6 punkti 1 alusel isiku, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, kaevata ka selle paiga kohtusse, kus on neist ühe alaline elukoht, tingimusel, et nõuded on sedavõrd tihedalt seotud, et eri menetlustest tulenevate vastuoluliste otsuste ohu vältimiseks oleks soovitav neid menetleda ning otsuseid teha üheskoos. Kõnealune kohus on aga arvamusel, et selline oht esineb juhul, kui mitmest kostjast üks on kohtualluvuse kokkuleppega nõustunud.
28
Eeltoodut arvestades kahtleb eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas 14. novembri 2007. aasta lepingus sisalduva kohtualluvuse kokkuleppe ulatuse osas olid asja sisuliselt lahendanud kohtute hinnangud põhjendatud.
29
Neil asjaoludel otsustas Areios Pagos (kassatsioonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas Brüsseli I määruse artikli 23 alusel kahe äriühingu, Malcon Navigationi ja Brave Bulk Transporti vahel sõlmitud kohtualluvuse kokkulepe, mis käsitletaval juhul sisaldub nende vahel 14. novembril 2007 sõlmitud lihtkirjalikus lepingus, mille artikli 10 kohaselt „reguleerib käesolevat lepingut Inglise õigus, see leping kuulub Inglise kohtute alluvusse ning kõikide sellest tulenevate või sellega seotud vaidluste puhul on ainupädev High Court of Justice (England & Wales) [kõrgem kohus (Inglismaa ja Wales)]“, on Brave Bulk Transporti nende organite tegude ja tegevusetuse puhul, mis teda esindavad ja tema nimel Kreeka tsiviilseadustiku artikli 71 tähenduses kohustusi võtavad, kohaldatav ka vastutavatele isikutele, kes täitsid oma ülesandeid ja kes vastutavad sama artikli 71 ja Kreeka tsiviilseadustiku artikli 926 sätete koostoimes solidaarselt äriühingu kui juriidilise isikuga?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
30
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib sisuliselt, kas Brüsseli I määruse artiklit 23 tuleb tõlgendada nii, et kahe äriühingu vahel sõlmitud lepingus sisalduvale kohtualluvuse kokkuleppele saavad neist ühe esindajad tugineda, et vaidlustada teatava kohtu pädevust lahendada kahju hüvitamise hagi, milles palutakse tuvastada nende solidaarvastutus nende ülesannete täitmisel väidetavalt õigusvastaselt toime pandud tegude eest.
31
Kõigepealt tuleb meenutada, et kuna Brüsseli I määrus asendab liikmesriikide vahelistes suhetes 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 1972, L 299, lk 32), mida on muudetud hilisemate konventsioonidega uute liikmesriikide selle konventsiooniga ühinemise kohta, kehtivad Euroopa Kohtu tõlgendused konventsiooni sätete kohta ka määruse sätete suhtes, kui nende õigusinstrumentide sätteid võib pidada samaväärseks, millega on tegemist Brüsseli I määruse artikli 23 puhul, mis asendas konventsiooni artikli 17 esimest lõiku (vt selle kohta kohtuotsus, 7.7.2016, Hőszig, C‑222/15, EU:C:2016:525, punktid 30 ja 31 ning seal viidatud kohtupraktika).
32
Kuna selle liikmesriigi kohtualluvus, kelle territooriumil on kostja alaline elu- või asukoht, kujutab Brüsseli I määruse süsteemis endast üldpõhimõtet, mis on sätestatud selle artikli 2 lõikes 1, siis tuleb kohtualluvuse erandlikke aluseid – nagu määruse artikkel 23 – tõlgendada nii, et see ei läheks kaugemale määruses sõnaselgelt ette nähtud juhtudest (vt selle kohta kohtuotsus, 17.9.2009, Vorarlberger Gebietskrankenkasse, C‑347/08, EU:C:2009:561, punktid 37 ja 39 ning seal viidatud kohtupraktika).
33
Brüsseli I määruse artiklis 23 on selgelt sätestatud, et selle kohaldamisala piirdub juhtudega, kus lepinguosalised on kohtu osas „kokku leppinud“. Nagu nähtub määruse põhjendusest 11, on privaatautonoomia põhimõttest tulenevalt just lepinguosaliste vabatahtliku kokkuleppe tõttu õigustatud see, et primaarseks loetakse muu kohtu valikut kui see, mis oleks olnud antud juhul pädev määruse alusel (kohtuotsused, 21.5.2015, El Majdoub, C‑322/14, EU:C:2015:334, punkt 26 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 20.4.2016, Profit Investment SIM, C‑366/13, EU:C:2016:282, punkt 24 ja seal viidatud kohtupraktika).
34
Euroopa Kohus on märkinud, et kohus, kelle poole on pöördutud, peab in limine litis kontrollima, kas kohtualluvuse kokkulepe on sündinud tegelikult poolte kokkulangeva tahteavalduse alusel, mis peab olema väljendatud selgelt ja täpselt, sest Brüsseli I määruse artikli 23 lõikes 1 sätestatud vorminõuete eesmärk on tagada, et pooltevaheline kokkulepe on tõepoolest olemas (kohtuotsus, 7.7.2016, Hőszig, C‑222/15, EU:C:2016:525, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).
35
Seega saab lepingus sisalduv kohtualluvuse kokkulepe põhimõtteliselt mõjutada üksnes suhteid nende poolte vahel, kes selle lepingu sõlmimisega nõustusid (kohtuotsus, 21.5.2015, CDC Hydrogen Peroxide, C‑352/13, EU:C:2015:335, punkt 64 ja seal viidatud kohtupraktika).
36
Käesoleval juhul tugineb põhikohtuasjas käsitletavale kohtualluvuse kokkuleppele mitte selle lepingu pool, milles kokkulepe sisaldus, vaid kolmas isik.
37
Kuid lisaks sellele, et Brave Bulk Transporti esindajad ei ole väljendanud oma tahet kohtualluvuse kokkulepet sõlmida, ei ole ka Malcon Navigation nõustunud nende isikutega sellist kokkulepet sõlmima.
38
Pealegi ei ole põhikohtuasja pooled ega eelotsusetaotluse esitanud kohus toonud välja asjaolusid ja esitanud tõendeid, mis annaksid alust järeldada, et Brave Bulk Transporti esindajad ja Malcon Navigation on ühel Brüsseli I määruse artikli 23 lõike 1 punktides b ja c ette nähtud kujul sõlminud niisuguse kohtualluvust käsitleva tingimusega kohtualluvuskokkuleppe nagu see, mida käsitletakse põhikohtuasjas.
39
Mis puutub Büsseli I määruse artiklisse 6, mis käsitleb kohtualluvust mitme kostja korral, siis tuleb rõhutada, et Brüsseli I määruse artiklis 23 sätestatud tingimusi tuleb tõlgendada kitsalt, kuna see säte välistab nii määruse artiklis 2 sätestatud üldise põhimõtte, mille kohaselt on pädev kostja elukoha kohus, kui ka määruse artiklites 5–7 sätestatud valikulise kohtualluvuse (kohtuotsus, 21.5.2015, El Majdoub, C‑322/14, EU:C:2015:334, punkt 25 ja seal viidatud kohtupraktika).
40
Täpsemalt, sõlmides kohtualluvuse kokkuleppe vastavalt Brüsseli I määruse artikli 23 lõikele 1, on pooltel võimalus kalduda kõrvale mitte üksnes selle artiklis 2 ette nähtud üldisest kohtualluvusest, vaid ka selle määruse artiklites 5 ja 6 ette nähtud valikulisest kohtualluvusest. Seega võib kohtule, kuhu on pöördutud, olla põhimõtteliselt siduv vastavates artiklites 5 ja 6 ette nähtud kohtualluvustest erinev kohtualluvuse kokkulepe, mille pooled on sõlminud kooskõlas viidatud artikli 23 lõikega 1 (vt selle kohta kohtuotsus, 21.5.2015, CDC Hydrogen Peroxide, C‑352/13, EU:C:2015:335, punktid 59 ja 61).
41
Lõpuks ja vastates eelotsusetaotluse esitanud kohtu kartustele seoses võimalike vastuoluliste otsuste ohuga, tuleb meenutada, et Brüsseli I määruses on nähtud ette erinevad sellise olukorra vältimise mehhanismid.
42
Need on eelkõige ette nähtud määruse artiklites 27 ja 28, mis käsitlevad vastavalt menetluse peatamist ja seotud menetluste lahendamist, võimaldades vältida vastuoluliste otsuste tekkimise olukorda, ning selle määruse artikli 34 punktides 3 ja 4, mis võimaldavad sellise olukorra kõrvaldada.
43
Kõiki eelnimetatud kaalutlusi arvestades tuleb eelotsuse küsimusele vastata, et Brüsseli I määruse artikli 23 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kahe äriühingu vahel sõlmitud lepingus sisalduvale kohtualluvuse kokkuleppele ei saa neist ühe esindajad tugineda, et vaidlustada teatava kohtu pädevust lahendada kahju hüvitamise hagi, milles palutakse tuvastada nende solidaarvastutus nende ülesannete täitmisel väidetavalt õigusvastaselt toime pandud tegude eest.
Kohtukulud
44
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (seitsmes koda) otsustab:
Nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades artikli 23 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kahe äriühingu vahel sõlmitud lepingus sisalduvale kohtualluvuse kokkuleppele ei saa neist ühe esindajad tugineda, et vaidlustada teatava kohtu pädevust lahendada kahju hüvitamise hagi, milles palutakse tuvastada nende solidaarvastutus nende ülesannete täitmisel väidetavalt õigusvastaselt toime pandud tegude eest.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: kreeka.