62005CC0011_ET
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Gerechtshof te Amsterdam (Madalmaad) esitab Euroopa Kohtule küsimuse nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik(2), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 2700/2000(3) (edaspidi „tolliseadustik”) artiklites 130–136 sätestatud tollikontrolli all töötlemise protseduuri toimimise kohta. Äriühing Friesland Coberco Dairy Foods BV (edaspidi „Coberco Dairy Foods”) vaidlustab tollikontrolli all töötlemise loa taotluse rahuldamata jätmise otsuse, mille tegi talle inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/Kantoor Groningen (maksuinspektor/põhja tolliasutus/Groningeni büroo). Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult eelkõige tolliseadustiku komitee (edaspidi „komitee”) otsuse siduvuse ja kehtivuse kohta, sest antud juhul põhjendas tolliasutus taotluse rahuldamata jätmist selle otsusega.
I. Asjaolud, õiguslik raamistik ja eelotsuse küsimused
2. Coberco Dairy Foods toodab puuviljamahlu. Jookide valmistamiseks kasutab Coberco Dairy Foods toorainena puuviljamahlakontsentraate, suhkrut, lõhna- ja mineraalaineid ning vitamiine, mida ta ostab äriühingutelt, kellest osa asub liikmesriikides ja teised kolmandates riikides. Tootmine koosneb peamiselt puuviljamahlade segamisest vee ja suhkruga, toote pastöriseerimisest ja seejärel pakendamisest.
3. Coberco Dairy Foods esitas tolliseadustiku artikli 132 alusel(4) 23. juulil 2002 tollikontrolli all töötlemise loa taotluse, mis puudutas kolme toodet: õunamahla, millele on lisatud suhkrut (650 000 kg aastas väärtuses 650 000 eurot aastas), apelsinimahla, millele on lisatud suhkrut (350 000 kg aastas väärtuses 350 000 eurot aastas), ning valget suhkrut, mis ei ole roosuhkur (10 000 000 kg aastas väärtuses 3 000 000 eurot aastas). Taotluses märgiti kaks töödeldud toodet: suhkrulisandiga õunamahl ja suhkrulisandiga apelsinimahl.
4. Coberco Dairy Foodsi taotletava tollikontrolli all töötlemise protseduuri eesmärki kirjeldatakse tolliseadustiku artiklis 130:
5. „Tollikontrolli all töötlemise protseduur võimaldab kasutada ühendusevälist kaupa ühenduse tolliterritooriumil toimingutes, mis muudavad kauba laadi või kuju, ilma et selle suhtes kohaldataks imporditollimakse või kaubanduspoliitilisi meetmeid, ning samuti lubada selliste toimingute käigus saadud tooteid vabasse ringlusse asjakohase imporditollimaksu summa tasumisel. Selliseid tooteid nimetatakse töödeldud toodeteks”.
6. Kolmandast riigist ostetud suhkru jaoks imporditollimaksuvabastuse saamiseks, mille ta saaks taotletud loa alusel, väidab Coberco Dairy Foods, et nii oleks tal võimalik jätkata töötlemistegevust ühenduses.
7. Kõik selle loa saamiseks vajalikud tingimused on esitatud tolliseadustiku artiklis 133. Majanduslike tingimuste kohta on artikli 133 punktis e ette nähtud, et luba väljastatakse ainult juhul, „kui on täidetud vajalikud tingimused selleks, et seestöötlemise protseduur aitaks ühenduses luua või säilitada töötlemistegevust, kahjustamata sealjuures sarnast kaupa valmistavate ühenduse tootjate olulisi huve (majanduslikud tingimused). Juhud, kus majanduslikud tingimused loetakse täidetuks, võib määrata kooskõlas komiteemenetlusega”.
8. Suhkru tootmist ja hinda reguleerib ühenduses nõukogu 19. juuni 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1260/2001 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta.(5) Samas tuleb komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92(6), muudetud komisjoni 11. märtsi 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 444/2002(7), artikli 552 lõike 1 ja lisa 76 kohaldamisel kõikide põllumajanduspoliitika meetmete alla kuuluvate kaupade puhul „majanduslikke tingimusi kontrollida”. Sama artikli lõike 2 kohaselt „kontrollib [nende kaupade puhul] majanduslikke tingimusi komitee”. Viidatakse nimelt tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõikele 4, mille kohaselt „[võtavad] asjaomased tolliasutused ja teised samalaadsete lubade või taotlustega tegelevad tolliasutused […] komitee otsust arvesse”. Majandustingimuste kontroll peab otsustama, nagu on sätestatud sama määruse artikli 502 lõikes 3, „kas ühenduseväliste ressursside kasutamine võimaldab töötlemistoimingute alustamist või jätkamist”.
9. Seda menetlust kohaldades esitas Euroopa Ühenduste Komisjon 22. augustil 2003 komiteele töödokumendi, millest nähtub, et „kõnealune ettevõtja esitas oma loataotluse Kesk- ja Ida-Euroopa tootjate tugeva konkurentsi tõttu”. Selles dokumendis, millest väljavõtte esitas komisjon oma kirjalikes märkustes, on märgitud ka, et „[a]rvestades nende tootjate valmistatud sarnaste toodete hinnataset ja Poola õunamahlakontsentraadi 0‑protsendilist soodusmäära, on ühenduse turule toodud tooted, mis konkureerivad tihedalt asjaomase ettevõtja toodetega”. Samas dokumendis on veel märgitud, et „kui seda protseduuri ei saa kohaldada, otsustatakse tõenäoliselt tooteid töödelda pigem Kesk- või Ida-Euroopas kui Madalmaades”. Coberco Dairy Foods kavandab algselt investeerida 750 000 eurot tehasesse, millega seoses luuakse umbes kaks töökohta.
10. Komitee kuulas oma 18. septembri 2003. aasta istungil ära komisjoni põllumajanduse peadirektoraadi esindaja, kes istungi protokolli kohaselt rõhutas, et „ühenduse suhkrutootjad on […] surve all. „Tollivaba” import tollikontrolli all töötlemise protseduuri raames suurendab seda survet”. Istungi tulemusel otsustas komitee, et tolliseadustiku artikli 133 punktis e nimetatud majanduslikud tingimused ei ole täidetud.
11. Madalmaade maksuhaldur tugines 27. oktoobri 2003. aasta otsuses Coberco Dairy Foodsi taotluse rahuldamata jätmisel sellele komitee otsusele. Maksuamet jättis hagejaks oleva ettevõtja poolt selle otsuse peale 27. oktoobril 2003 esitatud vaide 2. aprillil 2004 rahuldamata, mispeale Coberco Dairy Foods esitas 10. mail 2004 Gerechtshof te Amsterdamile hagi otsuse tühistamiseks.
12. Coberco Dairy Foods väidab sellele kohtule esitatud argumentides, et inspektor oleks pidanud kasutama oma kaalutlusõigust ja lükkama kõrvale komitee otsuse, milles tuginetakse ühenduse suhkrutootjate huvidele, samal ajal kui tolliseadustiku artikli 133 punktis e ja tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 502 lõikes 3 osutatud majanduslikud tingimused on täidetud. Inspektor oleks pidanud ühenduses asuvate suhkrutooraine tootjate majanduslike huvidega arvestamise asemel pigem lähtuma asjaolust, et ühenduses on olemas töötlev tööstus.
13. Tolliinspektor asub vastupidisele seisukohale ja väidab, et komiteel oli õigus otsustada, et ühenduse töötlevas tööstuses töökohtade loomine ei korva suhkrutööstusele tekitatud kahju. Inspektor tõlgendab tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõiget 4 nii, et siseriiklikul tolliasutusel ei olnud valikuvabadust komitee peaaegu ühehäälselt vastu võetud otsusest kõrvale kalduda.
14. Sellega seoses esitab kohtuasja arutav Gerechtshof te Amsterdam Euroopa Kohtule järgmised küsimused:
„1. Kuidas tuleb tõlgendada [tolliseadustiku] artikli 133 punktis e sisalduvat fraasi „kahjustamata sealjuures sarnast kaupa valmistavate ühenduse tootjate olulisi huve”? Kas arvesse tuleb võtta üksnes valmistoote turgu või peab samuti uurima majanduslikku olukorda seoses tollikontrolli all töötlemiseks mõeldud toorainega?
2. Kas [tolliseadustiku rakendusmääruse] artikli 502 lõikes 3 sisalduva väljendi „töötlemistoimingute alustami[ne] või jätkami[ne]” hindamisel tuleb arvesse võtta kindlat arvu töökohti, mida need kavandatavad toimingud vähemalt peavad looma? Milliseid kriteeriume veel määruse eespool viidatud teksti tõlgendamisel tuleb kohaldada?
3. Kas esimesele ja teisele küsimusele antud vastuseid arvestades on Euroopa Kohus pädev eelotsusemenetluses otsustama tolliseadustiku komitee otsuse kehtivuse üle?
4. Kui vastus on jaatav, siis kas käesoleval juhul tehtud otsus on kehtiv, arvestades nii selle põhjendusi kui ka esitatud majanduslikke argumente?
5. Kui Euroopa Kohtul puudub pädevus hinnata komitee otsuse kehtivust, siis kuidas tuleb tõlgendada [tolliseadustiku rakendusmääruse] artikli 504 lõikes 4 sisalduvat sõnastust „[a]sjaomased tolliasutused võtavad komitee otsust arvesse”, kui – esimeses astmes – tolliasutused ja/või – apellatsiooniastmes – siseriiklikud kohtud leiavad, et komitee otsus ei õigusta tollikontrolli all töötlemise loa taotluse tagasilükkamist?”
15. Eelotsusetaotluse esitanud kohus palus 19. jaanuari 2005. aasta kirjaga Euroopa Kohtul käsitleda eelotsusetaotlust kodukorra artikli 104a esimese lõigu kohaselt kiirendatud menetluses. Euroopa Kohus jättis selle taotluse 18. märtsi 2005. aasta määrusega rahuldamata.
16. 8. detsembril 2005 toimus kohtuistung, kus esitasid oma seisukohti Coberco Dairy Foods, Kreeka ja Madalmaade valitsus ja komisjon. Kirjalikult astus menetlusse ka Itaalia valitsus.
II. Õiguslik analüüs
17. Käsitlen kõigepealt Gerechtshofi küsimusi komitee rolli, tema otsuste laadi ja tagajärgede kohta riikide tolliasutustele (kolmas kuni viies küsimus), seejärel tõlgendan tolliseadustiku artikli 133 punkti e ja tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 502 lõiget 3, mille suhtes siseriiklik kohus kahtlust avaldas (esimene ja teine küsimus).
A. Ulatus, milles tolliasutused peavad tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõikes 4 ette nähtud komitee otsuseid arvesse võtma (viies küsimus)
18. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu viies küsimus puudutab tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõikes 4 sisalduva fraasi „[a]sjaomased tolliasutused ja teised samalaadsete lubade või taotlustega tegelevad tolliasutused võtavad komitee otsust arvesse” tõlgendamist. Kreeka ja Madalmaade valitsus on seisukohal, et komitee otsused on siseriiklikele ametiasutustele siduvad.
19. Kõnealuse artikli sõnastusest ei tule siiski välja, et need otsused on olemuselt siduvad. Vastupidi, kui see oleks nii, oleks määruses ette nähtud, et komitee otsused on riikide tolliasutustele siduvad. Tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõike 4 sõnastus ei takista seega riigi tolliasutust komitee otsuses soovitatust kõrvale kaldumast.
20. Komitee otsuste ulatust ei ole täpsemini määratletud. Nagu nähtub nimetatud seadustiku põhjendusest 7, on selle komitee asutamise eesmärk „tagada liikmesriikide ja komisjoni tihe ja tõhus koostöö tolliseadustikus käsitletud valdkonnas”. Sellist koostööd ei või segi ajada ühenduse otsusemehhanismiga, milles komitee otsused oleksid liikmesriikidele siduvad.(8)
21. Selleks et arvessevõtmise tingimus oleks täidetud, tuleb siseriiklikul pädeval ametiasutusel, kui ta soovib komitee otsusest kõrvale kalduda, siiski oma otsust selles osas põhjendada. Kuigi siseriiklik ametiasutus peab komitee otsust arvesse võtma, ei vabane ta sellepärast majanduslike tingimuste hindamise kohustusest tolliseadustiku artikli 133 punkti e tähenduses. Tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõige 4 ei kohusta kuidagi siseriiklikke ametiasutusi komitee otsust automaatselt järgima. Neile jääb, vastupidi, oma kaalutlusõiguse raames õigus teha tollikontrolli all töötlemise loa andmise või sellest keeldumise suhtes lõplik otsus. Madalmaade ametiasutuste praktika, mis seisneb komitee negatiivse otsuse automaatselt järgimises, ei tulene seega tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõike 4 tõlgendamisest.
22. Esitatud põhjendustest lähtudes soovitan seega Euroopa Kohtul vastata liikmesriigi kohtu viiendale küsimusele, et tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõikes 4 sisalduv fraas „[a]sjaomased tolliasutused võtavad komitee otsust arvesse” ei tähenda, et nimetatud otsus on siseriiklikule ametiasutusele tollikontrolli all töötlemise protseduuri loa taotluse üle otsustamisel siduv.
B. Komitee otsuse võimalik hindamine eelotsusetaotluse raames (kolmas ja neljas küsimus)
23. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib ka komitee otsuse õigusliku laadi kohta. Tema kolmas küsimus puudutab võimalust lasta otsuste kehtivust Euroopa Kohtus eelotsusetaotluse raames kontrollida. Kui need on õiguslikult siduvad, on Euroopa Kohus EÜ artikli 234 alusel pädev otsustama nende kehtivuse üle. Vastupidisel juhul piirdub Euroopa Kohtu roll nende tõlgendamisega.
24. EÜ artikli 234 punktis b on sätestatud, et Euroopa Kohus on pädev tegema eelotsuseid, mis käsitlevad „EÜ asutamislepingu tõlgendamist ning ühenduse institutsioonide ja Euroopa Keskpanga õigusaktide kehtivust ja tõlgendamist”. Kohtuotsuses Grimaldi(9) kinnitas Euroopa Kohus, et „[EÜ asutamislepingu] artikkel 177 [(nüüd EÜ artikkel 234)] annab Euroopa Kohtule ilma igasuguse erandita pädevuse teha eelotsus ühenduse institutsioonide õigusaktide kehtivuse ja tõlgendamise kohta”. Ilma et oleks vaja arutada, kas komitee akt on või ei ole omistatav ühenduse institutsioonile, on selge, et see ei ole siduv ning seega ei saa selle kehtivust EÜ artikli 234 alusel tõlgendada.
25. Ainult siduvate õiguslike tagajärgedega sätete seaduslikkust saab kontrollida.(10) Seega tuleb siseriikliku kohtu küsimusele vastamiseks kindlaks teha komitee otsuse õiguslik laad. Euroopa Kohtule esitatud märkused on selles osas lahknevad. Kui komisjon ja Itaalia valitsus järeldavad komiteega konsulteerimise vabatahtlikkusest, et tema otsused ei ole siduvad, siis Madalmaade valitsus on vastupidisel seisukohal.
26. Komisjon leiab, et komitee otsus ei ole siinkohal siduv tulenevalt sellest, et komitee poole pöördumine on tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 503 kohaldamisel vabatahtlik. See artikkel sätestab nimelt:
„Komisjon võib majanduslike tingimuste kontrollis osaleda:
a) kui asjaomased tolliasutused soovivad enne või pärast loa väljaandmist nõu pidada;
b) kui mõni teine tolliasutus on väljaantud loa vastu;
c) omal algatusel”.
27. Tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 552 l õige 2 aga koostoimes lisaga 76,(11) mis on antud juhul kohaldatav, märgib, et komiteega konsulteerimine on kõikide kaupade puhul, mille suhtes kohaldatakse põllumajandusmeetmeid, kohustuslik. See artikkel on erinorm, millega tehakse erand kõnealuse määruse artiklis 503 sätestatud üldnormist, millele komisjon tugineb. Seega vastupidi komisjoni ja Itaalia valitsuse kirjalikes märkustes esitatud seisukohtadele ei saa ainult artiklist 503 järeldada, et tollikomiteega konsulteerimine on alati vabatahtlik. Vastupidi, artikli 552 lõikes 2 koostoimes lisaga 76 on määratletud erand sellest üldreeglist. Sellest, et komiteega konsulteerimine on üldiselt vabatahtlik, ei saa järeldada, et komitee otsus ei ole siduv. Järelikult ei saa üksnes selle argumendiga tõendada, et Euroopa Kohus ei ole pädev nende otsuste kehtivust hindama.
28. Euroopa Kohus on juba avaldanud seisukohta erinevate komiteede otsuste õigusliku olemuse kohta. Kohtuotsuses Dittmeyer(12) otsustas ta, et kuigi tollitariifistiku nomenklatuuri komitee arvamused „kujutavad endast olulist meedet tolliseadustiku ühtse kohaldamise tagamiseks liikmesriikide tolliasutuste poolt ning neid saab seega lugeda kehtivaks abivahendiks nimetatud seadustiku tõlgendamisel, ei ole need õiguslikult siduvad”, „nii et tuleb vajadusel kontrollida, kas need on sisu poolest ühise tollitariifistiku sätetega kooskõlas ega muuda nende ulatust”. Seda kohtupraktikat kinnitati Tollikoostöö Nõukogu selgitavate märkuste puhul kohtuotsustes Chem-Tec(13) ja Develop Dr. Eisbein(14) ning kombineeritud nomenklatuuri täiendavate märkuste puhul eelkõige kohtuotsuses Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht(15) .
29. Kohtuotsuses Wagner(16) järgis Euroopa Kohus analoogset arutluskäiku, kui Tribunal administratif de Paris (Pariisi halduskohus) küsis komisjoni 11. märtsi 1981. aasta teate põllumajandustoodete impordi-, ekspordi- ja eelkinnitussertifikaatide kohta (EÜT C 52, lk 2) I lisa märkuse 2 kehtivuse kohta. Euroopa Kohus keeldus otsustamast selle märkuse kehtivuse üle, millel ei ole siduvat õigusjõudu, kuna see on olemuselt selgitav, ning kontrollis, kas märkuses tõlgendatakse kehtivat ühenduse õigust õigesti.(17)
30. Komiteede aktid ei ole siduvad tulenevalt nende funktsioonist. Selleks et kindlaks teha, kas eespool viidatud kohtupraktikat saab analoogia alusel kohaldada komitee otsustele, nagu väidab komisjon oma märkustes, tuleb välja tuua sellele tolliseadustikus omistatud roll. Selle seadustiku põhjendus 7 sedastab, et „tuleks asutada tolliseadustiku komitee, et tagada selles valdkonnas liikmesriikide ja komisjoni tihe ja tõhus koostöö”. Tolliseadustiku artikli 4 punktis 24 määratletakse komiteemenetlus, nagu on osutatud seadustiku artiklites 247 ja 247a ning artiklites 248 ja 248a. Artiklis 249 määratletud komitee pädevusse kuuluvad kõik tollialaste õigusaktidega seotud küsimused. Üldisemalt võib tolliseadustikku põgusalt läbi vaadates täheldada, et komitee sekkub teatavate tolliprotseduuride toimimise täpsustamiseks,(18) teatavate sätete kohaldamise erijuhtude ja eritingimuste sätestamiseks,(19) ning teatavate erandite ja kõrvalekallete kohaldamisala määratlemiseks.(20) Komiteemenetluses võidakse ette näha ka seadustikus käsitlemata juhud,(21) tähtajad,(22) maksumäärad või piirmäärad.(23) Lõpuks võib komitee hinnata teatavate tolliprotseduuride kasutamise loa saamiseks vajalikke majanduslikke tingimusi vastavalt artikli 117 punktile c seestöötlemise korra puhul ja artikli 133 punktile e tollikontrolli all töötlemise puhul. Komitee võib sekkuda mitmel juhul haldus-, regulatiivmenetluste või nõuandemenetluse raames.(24) Käesoleval juhul puudutab eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimus tollikontrolli all töötlemise erilise tolliprotseduuri lubamise konkreetse otsuse tegemiseks ette nähtud komitee sekkumist.
31. Komiteede otsuste õigusjõudu käsitleva eespool viidatud Euroopa Kohtu praktika seisukohast on küsimus selles, kas komitee poolt välja pakutud ühenduse õiguse tõlgendamist võib pidada pädeva tolliasutuse jaoks siduvaks. Sellega seoses piisab, kui märkida, et tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõike 4 sätetes mainitakse, et tolliasutused peavad komitee otsust lihtsalt „arvesse võtma” ning need sätted ei tähenda seega, et otsused on siseriiklikele ametiasutustele siduvad.
32. Selles suhtes ei ole võimalik järgida kohtuistungil Madalmaade valitsuse poolt välja pakutud arutluskäiku, mille kohaselt on tolliseadustiku rakendusmääruse artiklis 552 sätestatud tollikomiteega konsulteerimise kohustusest tulevalt komitee sellekohased otsused tema arvates siduvad. Nimelt ei saa komiteega konsulteerimise kohustust samastada kohustusega järgida komitee tehtavaid otsuseid.
33. Kuna pädev tolliasutus ei ole kohustatud komitee otsust järgima, ei saa selle otsuse kehtivust vaidlustada eraldivõetuna tolliasutuse lõplikust otsusest, mis on ainsana siduvate õiguslike tagajärgedega lõplik otsus. Nagu komisjon kohtuistungil õigesti märkis, ei ole komitee otsus lõplik otsus. Seega saab enne pädeva ametiasutuse lõpliku otsuse vastuvõtmist tehtud komitee otsuse kehtivust kontrollida vaid kaudselt lõpliku otsuse kontrollimisel siseriiklikus kohtus.(25)
34. Kuivõrd komitee otsus ei ole siduv, ei saa väita, nagu seda tegi Madalmaade valitsus oma kirjalikes märkustes, et puudub nende otsuste seaduslikkuse kontroll. Sellest tulenevalt ei saa esitada eelotsusetaotlust komitee otsuste kehtivuse kohta. On sellegipoolest oluline, et tollikontrolli all töötlemise loa taotluse üle otsustav pädev ametiasutus saaks komitee otsustest kõrvale kalduda ja vajadusel nendes soovitatust erinevat otsust teha, kui ta jõuab kõnealuste asjaolude hindamisel ise teistsugusele järeldusele.
35. Madalmaade ametiasutuste praktika, mis seisneb automaatselt komitee otsuse järgimises, kui otsus on negatiivne, ei ole ühenduse õigusega nõutav. Vastupidi, tolliseadustiku artikli 133 punkti e tuleb tõlgendada nii, et see jätab riikide tolliasutustele kaalutlusõiguse tollikontrolli all töötlemise taotluse üle otsustamiseks. Kaalutlusruum on piiratud vaid sel määral, et nad peavad tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 504 lõike 4 kohaldamisel neid otsuseid arvesse võtma. Kui ühenduse õiguses oleks sätestatud süsteem, kus siseriiklikud tolliasutused on seotud komitee otsusega, milles soovitatakse tollikontrolli all töötlemise taotlus rahuldamata jätta, oleks õigussubjekti jaoks tingimata tulnud ette näha võimalus vaidlustada komitee otsuseid, mis oleksid sel juhul tema suhtes lõplikud otsused. Kui siseriiklikele ametiasutustele piisaks oma otsuste põhjendamiseks komitee otsuse järgimisest ja kui nende otsuste suhtes ei toimuks üldse kohtulikku kontrolli, ei oleks õigussubjektidel kohtulikku kaitset, mis oleks lubamatu. Tolliseadustikus sätestatud süsteemis ei saa see siiski nii olla.
36. Teen seega Euroopa Kohtule ettepaneku vastata kolmandale küsimusele, et tolliseadustiku artikli 133 punkti e alusel tehtud komitee otsuse kehtivust ei saa eelotsusetaotluse raames kontrollida. Neljandale küsimusele ei ole seega vaja vastata.
C. Tolliseadustiku artikli 133 punktis e sisalduva väljendi „kahjustamata sealjuures sarnast kaupa valmistavate ühenduse tootjate olulisi huve” tõlgendamine (esimene küsimus)
37. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib teada, kas tolliseadustiku artikli 133 punkti e kohaldamisel tollikontrolli all töötlemise taotluse võimalikuks rahuldamiseks läbiviidava kontrollimise raames tuleb selle sätte kohaselt arvesse võtta üksnes valmistoote turgu või peab samuti uurima majanduslikku olukorda seoses nimetatud toote valmistamiseks kasutatud toorainega.
38. Komisjon ning Kreeka ja Madalmaade valitsus teevad ettepaneku järeldada, et tolliseadustiku artikli 133 punkt e eeldab, et arvesse võetakse nii töödeldud toodete tootjate kui ka töötlemisprotsessis kasutatud toodetega sarnast kaupa valmistavate tootjate huve. Coberco Dairy Foods leiab vastupidi, et asjassepuutuvad on ainult ühenduse valmistoodete tootjate huvid.
39. Nende kahe tõlgenduse vahel otsustamiseks märgin kõigepealt, et tollikontrolli all töötlemise protseduur on üldisest õigusest kõrvale kalduv protseduur. Selle lubamiseks kehtestatud tingimusi tuleb seega tõlgendada kitsalt.
40. Tolliseadustiku artikli 133 punkti e sõnastus, mis viitab „sarnast kaupa valmistavate ühenduse tootjate olulis[tele] huv[idele]”, ei täpsusta, kas selles on silmas peetud valmistoote tootjaid või kas see hõlmab ka nimetatud toote valmistamiseks kasutatud tooraine tootjaid. Komisjon on prantsus-, itaalia-, hispaania- ja kreekakeelse versiooni põhjal seisukohal, et kasutatud termin „kaup” viitab töödeldava tootega sarnastele kaupadele. See argument ei ole aga veenev, sest miski artikli sõnastuses ei välista, et termin „sarnased kaubad” viitab vastupidi töödeldud tootele. Just selle teksti mitmetähenduslikkuse tõttu taotleski eelotsusetaotluse esitanud kohus tõlgendust Euroopa Kohtult.
41. Tolliseadustiku artikli 133 punkti e ei saa seega tõlgendada üksnes teksti sõnastuse põhjal, vaid seda tuleb teha selle konteksti ja eesmärki arvestades.(26)
42. Coberco Dairy Foods meenutab enda väljapakutud tõlgenduse põhjenduseks tolliseadustiku artikli 133 punkti e konteksti. Sellega seoses võrdleb ta seestöötlemise protseduuri kasutamiseks vajalikke tingimusi seadustiku artikli 117 punktis c, kus viidatakse „ühenduse tootjate olulistele huvidele”, nimetatud majanduslikke tingimusi kõnealuse seadustiku artiklis 148 välistöötlemise protseduuri kohta sätestatud tingimustega, mis näevad ette „ühenduse tootjate oluliste huvidega” arvestamise. Coberco Dairy Foods on seisukohal, et tolliseadustiku artikli 133 punktis e erineva termini kasutamine tähendab, et selles peetakse silmas ainult valmistoodete tootjaid. Ma siiski ei usu, et tolliseadustiku nendes artiklites kasutatud terminite erinevusest saab seda järeldada. See võrdlus näitab vastupidi, et iga artiklit tuleb tõlgendada, arvestades konkreetset tolliprotseduuri, mille suhtes seda kohaldatakse, sest ei artikli 133 punktis e ega artiklis 117 ei täpsustata, milliseid ühenduse tootjaid silmas peetakse.
43. Tollikontrolli all töötlemise protseduuri eesmärk on märgitud selle protseduuri kehtestamist käsitleva nõukogu 26. septembri 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 2763/83 protseduuri kohta, mis võimaldab kaupa enne selle vabasse ringlusse lubamist tollikontrolli all töödelda,(27) põhjendustes. See protseduur on mõeldud teatavate tariifianomaaliate korvamiseks: „teatud erijuhtudel annab kauba tariifistikujärgse kirjelduse või selle importimise hetkeseisu järgi maksustamine tulemuseks kõrgema maksumäära kui on majanduslikult õigustatud ja see võib soosida mõnede majandustegevusalade ühendusest välja suundumist”(28) . Tollikontrolli all töötlemise protseduur kehtestati niisiis selleks, et võidelda töötlemistegevuse ühendusest välja suundumise vastu, mida põhjustab asjaolu, et tooraine importimise kulud olid suuremad kui sellest toorainest toodetud valmistoodete eksportimise kulud.
44. Selle protseduuri põhieesmärk on seega ühenduse valmistoodete tootjate kaitse. Nagu aga märgib komisjon oma märkustes, võib selle erandliku protseduuri liiga vabalt lubamine tekitada ühenduse valmistoodete tootjate ja põhitoodete tootjate vahel huvide konflikti, kus esimestele antakse teistega võrreldes eeliseid. Tollikontrolli all töötlemise protseduur ei ole aga mõeldud sellise tootjate hierarhia loomiseks. Vastupidi, arvestades vajadust ühitada tollimaks ühenduse põllumajanduspoliitikaga,(29) näeb tolliseadustik ühisesse turukorraldusse kuuluvate toodete tollikontrolli all töötlemiseks loa andmiseks ette rangemad tingimused. Nimelt on seda liiki toodete puhul komiteega konsulteerimine kohustuslik vastavalt tolliseadustiku rakendusmääruse artiklile 552. Nagu Kreeka valitsus õigesti rõhutas, võimaldab sellist ühitamist ainult tolliseadustiku artikli 133 punkti e tõlgendamine, mis nõuab tooraine- ja valmistoodete tootjate huvidega arvestamist.
45. Peale selle on tollikontrolli all töötlemise protseduur – nagu märgib Itaalia valitsus oma märkustes – kasulik ühendusevälistele toorainetootjatele, sest see vabastab nende tooted imporditollimaksust. Järelikult on selle protseduuri loa andmiseks loogiline uurida nende ühenduses asuvate kõnealuste kaupade tootjate olukorda. Vastupidi Coberco Dairy Foodsi väitele kohtuistungil on seega asjakohane arvesse võtta ühenduse suhkrutootjate olukorda, kuigi Coberco Dairy Foods ei kavatse oma jookide valmistamisel kasutada ühenduses toodetud suhkrut.
46. Lisan, et ainult ühenduse valmistoodete tootjate huvidega arvestades võidaks tollikontrolli all töötlemise protseduuri eesmärgist kõrvale kalduda. Seetõttu võib tollikontrolli all töötlemise protseduuri nagu ka seestöötlemise korda, mida see täiendab, lubada vaid juhul, kui on kindlaks tehtud, et see ei kahjusta kõikide ühenduse tootjate, see tähendab nii valmiskaupade kui ka põhitoodete tootjate põhihuve.
47. Sellest tulenevalt soovitan vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtule, et tolliseadustiku artikli 133 punkti e tuleb tõlgendada nii, et tollikontrolli all töötlemise loa andmisel tuleb toorainetootjate ja valmistoodete tootjate huve hinnata igast küljest.
D. Tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 502 lõikes 3 sisalduva väljendi „töötlemistoimingute alustami[ne] või jätkami[ne]” tõlgendamine (teine küsimus)
48. Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib Euroopa Kohtult ka tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 502 lõikes 3 kasutatud väljendi „töötlemistoimingute alustami[ne] või jätkami[ne]” tõlgendamise kohta. Täpsemini, kas loodavate töökohtade arv on selles suhtes arvestatav kriteerium.
49. Coberco Dairy Foodsi arvates ei ole loodavate või säilitatavate töökohtade arv tolliseadustiku rakendusmääruse artikli 502 lõike 3 seisukohast asjassepuutuv. Madalmaade ja Kreeka valitsus ning komisjon on seisukohal, et igast küljest tuleb hinnata selliseid asjaolusid nagu riskid asjaomasele sektorile, sektori reguleerituse tase, aga ka investeeringu suurus ja töötlemistegevusega loodavate või säilitatavate töökohtade arv.
50. Töötlemistegevuse alustamist või jätkamist tuleb hinnata konkreetselt ja seejuures tuleb arvesse võtta tegelikke asjaolusid. Kuna selles määruses ei ole täpsustatud konkreetseid kriteeriume loodavate töökohtade kohta, ei ole võimalik järeldada, et selline kriteerium on olemas. Sellegipoolest on vastupidi Coberco Dairy Foodsi väitele töökohtade loomine või säilitamine kindlasti oluline element, mida siseriiklikud tolliasutused peavad arvesse võtma. Neile esitatud taotluse kõikide asjaolude igakülgne hindamine eeldab ka tehtava investeeringu väärtuse, majandustegevuse kestvuse ning samuti kõikide muude töötlemistoimingute alustamise ja jätkamisega seotud asjassepuutuvate elementide hindamist.
III. Ettepanek
51. Esitatud arutluskäigust lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele järgmiselt:
1. Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud komisjoni 11. märtsi 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 444/2002, artikli 504 lõikes 4 sisalduv fraas „tolliasutused võtavad komitee otsust arvesse” ei tähenda, et komitee otsus on siduv siseriiklikele asutustele, kes otsustavad tollikontrolli all töötlemise loa taotluse üle.
2. Kuna tolliseadustiku komitee otsus on vaid nõuandev otsus, ei saa selle kehtivust EÜ artikli 234 alusel eelotsusetaotluse korras kontrollida. Otsuse nõuandvast olemusest tulenevalt võivad siseriiklikud ametiasutused otsusest kõrvale kalduda.
3. Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 2700/2000, artikli 133 punkti e kohaselt tuleb arvesse võtta nii toorainetootjate kui ka valmistoodete tootjate majanduslikku olukorda.
4. Töötlemistegevuse alustamise ja jätkamise hindamisel määruse nr 2454/93 artikli 502 lõike 3 raames tuleb arvesse võtta mitte üksnes loodavate töökohtade arvu, vaid ka kõiki asjaomaseid elemente, nimelt investeeringu suurust ja selle kestvust.
(1) .
(2)  –	EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307.
(3)  –	EÜT L 311, lk 17; ELT eriväljaanne 02/10, lk 239.
(4)  –	See artikkel näeb ette, et „[t]ollikontrolli all töötlemise luba antakse töötlemistoiminguid läbiviiva või nende läbiviimist korraldava isiku taotluse korral”.
(5)  –	EÜT L 178, lk 1; ELT eriväljaanne 03/33, lk 17.
(6)  –	EÜT L 253, lk 1; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3; edaspidi „tolliseadustiku rakendusmäärus”.
(7)  –	EÜT L 68, lk 11; ELT eriväljaanne 02/12, lk 209.
(8)  –	Vt analoogia alusel 21. jaanuari 1999. aasta otsus kohtuasjas C 120/97: Upjohn (EKL 1999, lk I 223, punkt 47) ja kohtujurist P. Léger’ ettepanek selles kohtuasjas (punkt 64). Vt ka 12. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas C 198/03 P: komisjon vs. CEVA ja Pfizer (EKL 2005, lk I 6357, punkt 89) ning kohtujurist F. G. Jacobsi ettepanek selles kohtuasjas (punktid 75 ja 76).
(9)  –	13. detsembri 1989. aasta otsus kohtuasjas C‑322/88 (EKL 1989, lk 4407, punkt 8).
(10)  –	Seoses EÜ artikliga 230 sedastati see 31. märtsi 1971. aasta otsusega kohtuasjas 22/70: komisjon vs . nõukogu, nn AETR kohtuotsus (EKL 1971, lk 263, punkt 42).
(11)  –	Tsiteeritud ettepaneku punktis 7.
(12)  –	15. veebruari 1977. aasta otsus liidetud kohtuasjades 69/76 ja 70/76 (EKL 1977, lk 231, punkt 4).
(13)  –	11. juuli 1980. aasta otsus kohtuasjas 798/79 (EKL 1980, lk 2639, punkt 11).
(14)  –	16. juuni 1994. aasta otsus kohtuasjas C‑35/93 (EKL 1994, lk I‑2655, punkt 21).
(15)  –	12. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑311/04 (EKL 2006, lk I‑609, punktid 27 ja 28).
(16)  –	8. aprilli 1992. aasta otsus kohtuasjas C‑94/91 (EKL 1992, lk I‑2765).
(17)  –	Vt eespool viidatud kohtuotsus Wagner, punkt 17.
(18)  –	Artikli 147 lõige 2 seestöötlemise kohta.
(19)  –	Artikkel 131 tollikontrolli all töötlemise kohta, artikkel 141 kaupade ajutiselt tolliterritooriumile impordi kohta, artikkel 164 sisetransiidi kohta.
(20)  –	Artikli 124 lõige 3, artikli 142 lõige 2, artikli 148 punkt b, artikli 182 lõige 2, artikli 178 lõige 2 ja artikkel 200.
(21)  –	Tollimaksude tagastamise kohta artikli 239 lõige 1 ja tagatisevormide kohta artikkel 197.
(22)  –	Artikli 118 lõige 4, artikli 128 lõige 3 ja artikli 172 lõige 2.
(23)  –	Artikli 214 lõige 3, artikli 217 lõike 1 punkt c ja artikkel 240.
(24)  –	Vt dokument TAXUD/741/2001, millega kehtestatakse tolliseadustiku komitee menetlusnormid, mis võeti vastu 5. detsembril 2001.
(25)  –	10. veebruari 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑263/95: Saksamaa vs . komisjon (EKL 1998, lk I‑441).
(26)  –	Vt näiteks 6. oktoobri 1982. aasta otsus kohtuasjas 283/81: CILFIT (EKL 1982, lk 3415, punkt 20), ja 17. novembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 292/82: Merck (EKL 1983, lk 3781, punkt 12).
(27)  –	Määruse nr 2763/83 põhjendus 1.
(28)  –	Määruse nr 2763/83 põhjendus 1.
(29)  –	Tolliseadustiku põhjendus 4.