62019CC0379
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
MICHAL BOBEK
esitatud 4. märtsil 2021 (
1
)
Kohtuasi C‑379/19
DNA- Serviciul Teritorial Oradea
versus
KI,
LJ,
IG,
JH
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunalul Bihor (Bihori apellatsioonikohus, Rumeenia))
(Eelotsusetaotlus – Komisjoni otsus 2006/928/EÜ, millega nähakse ette kord, mille abil teha koostööd ja jälgida edusamme (koostöö- ja jälgimiskord) – Koostöö- ja jälgimiskorra ning selle alusel komisjoni vastu võetud aruannete õiguslikud tagajärjed – Kriminaalmenetlus, mis puudutab korruptsiooni – Konstitutsioonikohtu otsused, millega tehakse otsus jätta tõendikogumist välja tõendid, mis on saadud luureteenistuselt või tema abil – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Kohtute sõltumatus – ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik – Liidu õiguse esimus – Distsiplinaarmenetlus kohtunike suhtes)
I. Sissejuhatus
1.
Kas liidu õigusega on kooskõlas liikmesriigi konstitutsioonikohtu otsused, millega tunnistatakse põhiseadusvastaseks riigisisese luureteenistuse osalemine tehniliste jälitustoimingute teostamisel kriminaaluurimise toimingute tarbeks ja nõutakse selliste tõendite kriminaalmenetlusest välja jätmist?
2.
See on sisuliselt käesolevas kohtuasjas tekkinud küsimus. Sellegipoolest tekib käesolevas asjas ka mitu muud küsimust, mida mul on olnud eesõigus analüüsida oma varasemates ettepanekutes, eelkõige kohtuasjas Asociaţia Forumul Judecătorilor din România jt (
2
), nagu ka käesolevaga paralleelsetes ettepanekutes, eelkõige kohtuasjas Euro Box Promotion jt. (
3
) Seega toetun käesolevas asjas analüüsile, mille olen nimetatud kohtuasjades juba läbi viinud.
II. Õiguslik raamistik
A.
Liidu õigusnormid
1. Esmane õigus
3.
Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia Euroopa Liiduga ühinemise lepingu (edaspidi „ühinemisleping“) (
4
) ja akti Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste kohta (edaspidi „ühinemisakt“) (
5
) asjakohased õigusnormid on ära toodud AFJR ettepaneku punktides 5–8.
2. Teisene õigus
4.
Komisjoni 13. detsembri 2006. aasta otsus 2006/928/EÜ, millega nähakse ette kord, mille abil teha Rumeeniaga koostööd ja jälgida tema edusamme konkreetsete eesmärkide täitmisel kohtureformi alal ning korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastases võitluses (edaspidi „koostöö- ja jälgimiskorra otsus“ (
6
)) võeti selle põhjenduse 5 kohaselt vastu ühinemisakti artiklite 37 ja 38 alusel.
5.
Koostöö- ja jälgimiskorra otsuse põhjenduses 6 märgitakse, et „[k]una kohtusüsteemi ja õiguskaitseorganite usaldusväärsuse ja tõhususega on seotud veel lahendamata küsimusi, tuleks luua kord, mille abil teha Rumeeniaga koostööd ja jälgida tema edusamme konkreetsete eesmärkide saavutamisel kohtureformi alal ning korruptsioonivastases võitluses“.
6.
Koostöö- ja jälgimiskorra otsuse artiklis 1 on sätestatud, et Rumeenia esitab igal aastal komisjonile aruande edusammude kohta, mis on tehtud iga nimetatud otsuse lisas nimetatud eesmärgi täitmiseks. Artikli 2 kohaselt edastab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule oma märkused ja tähelepanekud Rumeenia aruande kohta esimest korda 2007. aasta juunis ja seejärel uue aruande vajaduse korral, kuid vähemalt iga kuue kuu järel. Artiklis 3 on sätestatud, et koostöö- ja jälgimiskorra otsus „jõustub vaid ühinemislepingu jõustumise korral ja selle jõustumise kuupäeval“. Artikli 4 kohaselt on koostöö- ja jälgimiskorra otsus adresseeritud kõikidele liikmesriikidele.
7.
Koostöö- ja jälgimiskorra otsuse lisas sisalduvad „artiklis 1 osutatud eesmärgid, mille Rumeenia peab täitma“. Esimene, kolmas ja neljas eesmärk on seal vastavalt järgmised: „edendada kohtunike ülemkogu suutlikkust ja usaldusväärsust, et tagada kohtumenetluste suurem läbipaistvus ja tõhusus. […]“; „jätkata saavutatud edule toetudes kõrgemal tasemel esinevate korruptsioonijuhtumite professionaalset ja erapooletut uurimist“ ja „võtta täiendavaid meetmeid, et ennetada korruptsiooni ja võidelda selle vastu eelkõige kohalikes omavalitsustes“.
B.
Rumeenia õigus
1. Kriminaalmenetluse seadustik
8.
Seaduse nr 135/2010, millega kehtestatakse kriminaalmenetluse seadustik (Legea nr. 135/2010 privind Codul de procedură penală, edaspidi „kriminaalmenetluse seadustik“), artikli 102 lõike 2 kohaselt „ei saa ebaseaduslikult kogutud tõendeid kriminaalmenetluses kasutada.“ Sama sätte lõike 3 kohaselt „kui tegu, millega anti tõendite kogumise korraldus või kiideti see heaks või millega tõendeid koguti, on tühine, kaasneb sellega nimetatud tõendite väljajätmine“.
9.
Kriminaalmenetluse seadustiku artikli 142 „Tehnilise jälitustegevuse loa täitmine“ lõikes 1 oli enne Curtea Constituțională (Rumeenia konstitutsioonikohus, edaspidi „konstitutsioonikohus“) 16. veebruari 2016. aasta otsust nr 51 (edaspidi „otsus nr 51/2016“) kehtinud redaktsioonis sätestatud, et „prokuratuur teostab tehnilisi jälitustoiminguid või annab korralduse nende teostamiseks kriminaaluurimise organile, politsei eripersonalile või riigi muudele eriorganitele“.
10.
Kriminaalmenetluse seadustiku artikli 142 lõikes 1 oli pärast konstitutsioonikohtu otsust nr 51/2016 kehtinud ja erakorralise määrusega nr 6/2016 muudetud redaktsioonis sätestatud, et „prokuratuur teostab tehnilisi jälitustoiminguid või annab korralduse nende teostamiseks kriminaaluurimise organile või politsei eripersonalile“.
11.
Kriminaalmenetluse seadustiku artiklis 281 „Täielik tühisus“ on sätestatud:
„1.   Selliste õigusnormide rikkumine, mis puudutab järgmist, toob endaga alati kaasa tühisuse:
[…]
(b)
kohtute esemeline ja isikuline pädevus, kui pädeva kohtu asemel on kohtuotsuse teinud madalama astme kohus;
[…]
2.   Täielik tühisus tuvastatakse kas ex officio või taotluse alusel.
3.   Lõike 1 punktides a–d sätestatud õigusnormide rikkumisele saab tugineda menetluse igas staadiumis.
[…]“.
2. Seadus nr 303/2004
12.
Seaduse nr 303/2004 kohtunike ja prokuröride staatuse kohta (Legea nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor, edaspidi „seadus nr 303/2004“) (
7
) artikli 99 punkti ș kohaselt kujutab [konstitutsioonikohtu] otsuste järgimata jätmine endast distsiplinaarsüütegu.
III. Faktilised asjaolud, menetlus liikmesriigis ja eelotsuse küsimused
13.
Direcția Națională Anticorupție – Serviciul Teritorial Oradea (Rumeenia riikliku korruptsioonivastase võitluse ameti Oradea territoriaalne üksus, edaspidi „prokuratuur“) alustas 22. augustil 2016 kriminaalmenetlust nelja isiku suhtes, kes on põhikohtuasja süüdistatavad. Süüdistatavatele esitati süüdistus korruptsioonikuritegudes.
14.
Eelistungi etapis palusid esimene ja teine süüdistatav eelistungikohtunikult muu hulgas jätta konstitutsioonikohtu otsuse nr 51/2016 alusel tõendikogumist välja telefonikõnede pealtkuulamise salvestistest saadud tõendid, sest need tõendid olid nende hinnangul ebaseaduslikud.
15.
Tribunalul Bihori (Bihori esimese astme kohus, Rumeenia) eelistungikohtunik jättis 27. jaanuari 2017. aasta määrusega selle taotluse rahuldamata. Kohtunik leidis, et tõendid on saadud seaduslikult. Ta määras, et alustatakse kohtulikku arutamist. Ta leidis, et kohtuotsus nr 51/2016 ei ole käsitletaval juhul kohaldatav, sest see avaldab toimet ainult tulevikus.
16.
Süüdistatavad esitasid 27. jaanuari 2017. aasta määruse peale määruskaebuse, mille Curtea de Apel Oradea (Oradea apellatsioonikohus, Rumeenia) jättis 10. mail 2017 rahuldamata. Nimetatud kohus leidis, et kohtuotsus nr 51/2016 ei ole kohaldatav tehniliste jälitustoimingute suhtes, mis on määratud käesolevas menetluses, sest see kohtuotsus avaldati Monitorul Oficial’is (Rumeenia ametlik väljaanne) pärast tõendite kogumist kriminaaluurimise etapis. Nimetatud kohus märkis, et põhiseaduse artikli 147 lõike 4 kohaselt on konstitutsioonikohtu otsused siduvad alates nende avaldamisest ja neil on õiguslik toime ainult tulevikus. Eelistungi etapis tehtud otsus on seega jõustunud, ilma et ühtegi kriminaaluurimise käigus kogutud tõendit oleks tõendikogumist välja jäetud.
17.
Kohtumenetluse ajal palus mitu süüdistatavat kohtul kontrollida, kas prokuratuur tegi Serviciul Român de Informațiiga (Rumeenia teabeamet (edaspidi „SRI“)) kriminaaluurimise etapis koostööd protokollide põhjal, mille on sõlminud Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumeenia kassatsioonikohtu juures tegutsev prokuratuur) ja SRI. Mitu süüdistatavat palus konstitutsioonikohtu 4. mai 2017. aasta otsusele nr 302 (edaspidi „otsus nr 302/2017) tuginedes, et jälitustegevuse loa alusel tehtud toimingud tunnistataks täielikult tühiseks ja et tõendikogumist jäetaks välja kõik nimetatud jälitustegevuse tulemuste salvestiste protokollid.
18.
Samuti tuginesid süüdistatavad konstitutsioonikohtu 16. jaanuari 2019. aasta otsusele nr 26 (edaspidi „otsus nr 26/2019“), milles leiti, et Rumeenia kassatsioonikohtu juures tegutseva prokuratuuri ja SRI vahel sõlmitud protokollide tõttu esineb põhiseaduslikku laadi õiguslik vastuolu ühelt poolt kassatsioonikohtu juures tegutseva prokuratuuri ja Rumeenia parlamendi ning teiselt poolt Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumeenia kassatsioonikohus) ja teiste kohtute vahel.
19.
Asja menetleva kohtu taotlusel avaldas prokuratuur, et asjasse puutuvas menetluses oli SRI tehnilise toega täidetud üheksa tehnilise jälitustegevuse luba. Pärast otsuse nr 51/2016 avaldamist täideti ilma SRI osaluseta veel kaks luba.
20.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et enne menetluse jätkamist peab ta kõigepealt tegema otsuse taotluse kohta jätta tõendikogumist välja kriminaaluurimise etapis kogutud tõendid. See on oluline, et vältida olukorda, milles tõendid, mis võivad olla saadud ebaseaduslikult, muudavad ebaseaduslikuks kogu kriminaalmenetluse.
21.
Neil asjaoludel otsustas Tribunalul Bihor (Bihori esimese astme kohus, Rumeenia) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1)
Kas [koostöö- ja jälgimiskorra otsusega] kehtestatud koostöö- ja jälgimiskord ja selle korra raames koostatud aruannetes esitatud nõuded on Rumeenia jaoks siduvad?
2)
Kas [ELL] artiklit 2 koostoimes ELL artikli 4 lõikega 3 tuleb tõlgendada nii, et Rumeenia kohustus järgida [koostöö- ja jälgimiskorra otsusega] kehtestatud koostöö- ja jälgimiskorra raames koostatud aruannetes kehtestatud nõudeid kuulub liikmesriigi kohustusesse austada õigusriigi põhimõtteid ka osas, mis puudutab seda, et niisugune poliitilist laadi kohus nagu konstitutsioonikohus hoidub sekkumast seaduse tõlgendamiseks ning selle konkreetse ja kohustusliku korra kindlaks määramiseks, mida on pädev tegema ainult kohtuvõim, ning uute õigusnormide kehtestamiseks, mis on seadusandliku võimu ainupädevuses. Kas liidu õigus kohustab kõrvaldama konstitutsioonikohtu niisuguse otsuse tagajärjed? Kas liidu õigusega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mis reguleerib niisuguse kohtuametniku distsiplinaarvastutust, kes jätab [konstitutsioonikohtu] otsuse tõstatatud küsimuse kontekstis kohaldamata?
3.
Kas ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja [Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“)] artiklis 47 sätestatud kohtute sõltumatuse põhimõttega niisugusena, nagu seda on tõlgendatud Euroopa Liidu Kohtu praktikas (suurkoja 27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117), on vastuolus see, kui kohtute pädevus asendatakse [konstitutsioonikohutu] otsustega ([otsus nr 51/2016, otsus nr 302/2017 ja otsus nr 26/2019]), mille tagajärg on niisugune, et kriminaalmenetlus muutub ennustamatuks (tagasiulatuv kohaldamine) ning seadust ei ole võimalik konkreetsel juhul tõlgendada ja kohaldada? Kas liidu õigusega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mis reguleerib niisuguse kohtuametniku distsiplinaarvastutust, kes jätab [konstitutsioonikohtu] otsuse tõstatatud küsimuse kontekstis kohaldamata?
IV. Menetlus Euroopa Kohtus
22.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus taotleb Euroopa Kohtu kodukorra artikli 107 kohaselt eelotsuse kiirmenetluse ja teise võimalusena kodukorra artikli 105 lõike 1 kohaselt kiirendatud menetluse kohaldamist. Eelotsuse kiirmenetluse taotlus jäeti Euroopa Kohtu 13. juuni 2019. aasta otsusega rahuldamata. Kiirendatud menetluse taotlus jäeti Euroopa Kohtu presidendi 17. juuni 2019. aasta otsusega rahuldamata.
23.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus teavitas 27. juuni 2019. aasta kirjaga Euroopa Kohut, et 18. juuni 2019. aasta otsusega rahuldas Curtea de Apel Oradea (Oradea apellatsioonikohus, Rumeenia) prokuratuuri apellatsiooni põhikohtuasja menetluse peatamise suhtes, mis otsustati 7. mai 2019. aasta määrusega ja mille Tribunalul Bihor (Bihori esimese astme kohus) võttis vastu selleks, et esitada käesolevad eelotsuse küsimused. Curtea de Apel Oradea (Oradea apellatsioonikohus, Rumeenia) otsusega anti korraldus menetluse jätkamiseks osas, mis ei puuduta Euroopa Kohtule esitatud eelotsusetaotluses käsitletud küsimusi.
24.
Tribunalul Bihor (Bihori esimese astme kohus, Rumeenia) vastas Euroopa Kohtu küsimusele 26. juuli 2019. aasta kirjaga, et soovis jääda esitatud eelotsuse küsimuste juurde. Eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitas, et isegi kui põhikohtuasja menetlus ei ole enam peatatud, ei saa ta riigisiseste õigusnormide kohaselt teha otsust käesoleva eelotsusetaotluse esemeks olevate tõendite kohta, kuni Euroopa Kohus on andnud eelotsuse küsimustele vastuse.
25.
Samas kirjas teavitas eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohut ka sellest, et Inspecția Judiciară (Rumeenia kohtuinspektsioon) on alustanud distsiplinaarjuurdlust eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku suhtes, tuginedes seaduse nr 303/2004 artikli 99 punktile ș, mille kohaselt on konstitutsioonikohtu otsuste täitmata jätmise puhul tegemist distsiplinaarsüüteoga.
26.
Euroopa Kohtu president otsustas 18. septembri 2019. aasta otsusega menetleda asja eelisjärjekorras.
27.
Kirjalikke seisukohti on esitanud esimene ja teine süüdistatav, Poola valitsus ja Euroopa Komisjon.
28.
Esimene ja teine süüdistatav, prokuratuur, Rumeenia valitsus ning komisjon vastasid ka Euroopa Kohtu kirjalikult vastatavatele küsimustele.
V. Analüüs
29.
Käesolev ettepanek on liigendatud järgmiselt. Esiteks käsitlen vastuväiteid, mida huvitatud pooled on esitanud seoses eelotsuse küsimuste vastuvõetavusega (A). Teiseks toon lühidalt välja käesolevas kohtuasjas kohaldatavad liidu õiguse normid (B). Kolmandaks analüüsin Euroopa Kohtule esitatud eelotsuse küsimusi sisuliselt (C).
A.
Eelotsuse küsimuste vastuvõetavus
30.
Esimene ja teine süüdistatav ning Poola valitsus väidavad, et käesolevas kohtuasjas on eelotsuse küsimused vastuvõetamatud.
31.
Esimene ja teine süüdistatav väidavad viidates kohtuotsusele Cilfit (
8
), et esimene eelotsuse küsimus on vastuvõetamatu, sest selle küsimuse vastus on ilmselge. Lisaks sellele väidavad nad, et on selge, et Euroopa Kohtult palutud tõlgendus ei ole põhikohtuasja esemega mingil viisil seotud. Nende hinnangul soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus tegelikult, et Euroopa Kohus otsustaks asjasse puutuvate konstitutsioonikohtu otsuste õiguspärasuse üle, et vabaneda nende otsuste kohaldamise kohustusest. Seoses kolmanda eelotsuse küsimusega väidavad esimene ja teine süüdistatav, et esitatud küsimused ei ole põhikohtuasjas tehtava otsusega seotud. Nende hinnangul soovitakse sellega tegelikult saada eelotsusetaotluse esitanud kohtunikule puutumatust riigisiseses distsiplinaarmenetluses.
32.
Poola valitsus, kes on esitanud seisukohti üksnes kolmanda eelotsuse küsimuse suhtes, leiab, et see küsimus on vastuvõetamatu, sest esiteks ei ole liidul kohtusüsteemi korralduse valdkonnas pädevust ja teiseks on põhikohtuasjas asjasse puutuv kriminaalmenetlus puhtalt riigisisese olemusega.
33.
Minu arvates ei ole ükski neist vastuvõetamatuse vastuväidetest põhjendatud.
34.
Esiteks võib asjaolu, et liidu õiguse õige kohaldamine võib põhikohtuasja kontekstis olla ilmne, tõepoolest mõjutada viimase astme kohtute kohustust esitada küsimus Euroopa Kohtule (
9
) või teise võimalusena viisi, kuidas Euroopa Kohus selle küsimusega tegeleb. (
10
) Liidu kehtiva õiguse kohaselt ei mõjuta see aga eelotsuse küsimuse vastuvõetavust.
35.
Teiseks, mis puudutab eelotsusetaotluse esitanud kohtu taotletud liidu õiguse tõlgenduse ja põhikohtuasja eseme vahelist seost, on eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitanud, miks ta leiab, et Euroopa Kohtu otsus on „vajalik“. Tõepoolest on eelotsusetaotluse esitanud kohus rõhutanud, et enne sisulise otsuse langetamist peab ta tegema otsuse taotluse kohta jätta tõendikogumist välja kriminaaluurimise etapis kogutud tõendid. Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et sel põhjusel on vaja kindlaks teha, kas konstitutsioonikohtu otsused, mis kohustavad selliseid tõendeid välja jätma, on kooskõlas liidu õiguse sätetega, mille tõlgendamist esitatud eelotsuse küsimustega taotletakse.
36.
Kolmas, esimene ja teine süüdistatav väidavad samuti, et tegelikult soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus saada puutumatust distsiplinaarmenetluses. Seda väidet võib mõista kui teise eelotsuse küsimuse kolmanda osa ja kolmanda eelotsuse küsimuse teise osa vastuvõetavuse kaudset vaidlustamist. Tõepoolest soovitakse mõlema küsimusega teada, kas Euroopa Kohtule esitatud eelotsusetaotluse konkreetses kontekstis on liidu õigusega vastuolus liikmesriigi õigusnorm, mille kohaselt toob konstitutsioonikohtu otsustega arvestamata jätmine kaasa eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku distsiplinaarvastutuse.
37.
Kohtuasjas Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny leidis Euroopa Kohus, et pelk asjaolu, et eelotsusetaotluse esitanud kohtunike suhtes toimub nende eelotsusetaotluste tulemusel distsiplinaarmenetlusele eelnev uurimine, ei puutu seoses vastuvõetavusega asjasse. Põhikohtuasjades, mille kontekstis on Euroopa Kohtu poole eelotsuse taotlustega pöördutud, sellist asjaolu ei käsitleta. (
11
)
38.
Need järeldused tehti aga sellise eelotsusetaotluse kontekstis, mille ainus ese oli teha kindlaks distsiplinaarmenetlust reguleerivate õigusnormide kooskõla liidu õigusega, samas kui põhikohtuasi ei olnud ühelgi muul viisil seotud liidu õigusega. Just selles konkreetses kontekstis leidis Euroopa Kohus, et sellistel asjaoludel esitatud eelotsuse küsimust ei saa pidada liikmesriigi kohtu menetluses olevates asjades otsuse tegemiseks vajalikuks. (
12
)
39.
Käesolev kohtuasi on aga teistsugune. Käesolevas eelotsusetaotluses on esitatud mitu eelotsuse küsimust, millega soovitakse mitme selgelt viidatud liidu õiguse allika tõlgendamist, ja mis on seega juba iseenesest vastuvõetavad. Seega isegi kui eelotsusetaotluse esitanud kohus ei tee ilmselgelt kohtuotsust iseenda distsiplinaarvastutuse suhtes, on sellega seoses esitatud küsimused minu hinnangul sellegipoolest olulised.
40.
Küsimus potentsiaalse distsiplinaarvastutuse kohta – tekkigu see siis enne või pärast eelotsusetaotluse esitamist – pelgalt seetõttu, et esitati selline taotlus, millega potentsiaalselt kaudselt vaidlustati teise riigisisese toimija, eelkõige kõrgema astme kohtu õiguslik arvamus, on selle eelotsusetaotluse sisuga tihedalt seotud. Sellises olukorras on eelotsusetaotluse esitanud kohtunike distsiplinaarvastutust puudutavad küsimused minu hinnangul põhikohtuasjas otsuse tegemiseks „vajalikud“ ühel lihtsal põhjusel: kui Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuste esitamine tingib liikmesriigi kohtunike distsiplinaarvastutuse, (
13
) siis on tõenäoline, et esitatakse väga vähe küsimusi. Seega võib Euroopa Kohtu antud vastus olla määrav seoses kohtuniku lõpliku otsusega jääda eelotsusetaotluse juurde või see tagasi võtta ja mis veelgi olulisem, ka Euroopa Kohtu antud vastuste pärastise kohaldamisega põhikohtuasjas. (
14
)
41.
Lisaks sellele ei ole distsiplinaarmenetluse alustamine mitte üksnes teoreetiline võimalus, vaid see on käesoleval juhul eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku suhtes ka tegelikult teoks saanud, kuivõrd kohtuinspektsioon on alustanud distsiplinaarmenetlusele eelnevat juurdlust, mis on otseselt seotud käesoleva eelotsusetaotlusega. (
15
)
42.
Eeltoodud kaalutlused näitavad, et Euroopa Kohtu ülesanne ei ole otsustada distsiplinaarmenetluste üksikjuhtumite üle, samamoodi nagu tema ülesanne ei ole üldjuhul kohaldada liidu õigust üksikjuhtumitele. Küll aga on Euroopa Kohtu ülesanne teha otsus liikmesriigi õiguse struktuursete, süsteemsete probleemide suhtes, millel on selge mõju ja tagajärg riigisiseste kohtunike soovile kasutada neile ELTL artikliga 267 antud õigust.
43.
Neljandaks: seoses Poola valitsuse esitatud väitega, mille kohaselt ei ole Euroopa Liidul pädevust kohtusüsteemi korralduse valdkonnas, tuleb meelde tuletada, et liikmesriikidel on kohustus täita ELL artikli 2 ja ELL artikli 19 lõike 1 nõudeid, nagu ka muid kohaldatavaid liidu õiguse allikaid, sh käesoleval juhul koostöö- ja jälgimiskorra otsust. Seega piisab sellest, kui märkida, et eelotsusetaotlus käsitleb just liidu õiguse, eelkõige ELL artikli 2 ja artikli 19 lõike 1 ning koostöö- ja jälgimiskorra otsuse tõlgendamist, mistõttu Euroopa Kohtul on pädevus teha otsus selle taotluse kui terviku suhtes. (
16
)
44.
Seega minu hinnangul ei tekita ükski esitatud väidetest mingeid kahtlusi Euroopa Kohtu pädevuse või käesolevas asjas esitatud eelotsuse küsimuste vastuvõetavuse suhtes.
B.
Kohaldatav liidu õigus
45.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus on sõnastanud oma küsimused, viidates koostöö- ja jälgimiskorra otsusele, ELL artiklile 2 ja artikli 19 lõikele 1 ning harta artiklile 47. Minu hinnangul ning kooskõlas varasemates ja paralleelsetes kohtuasjades (
17
) võetud lähenemisega leian, et käesoleval juhul on asjasse puutuv liidu õiguse allikas koostöö- ja jälgimiskorra otsus, mis tingib harta, eelkõige selle artikli 47 kohaldamise.
46.
ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik on kohaldatav siis, kui liikmesriigi organ võib kohtuna lahendada küsimusi, mis on seotud liidu õiguse kohaldamise või tõlgendamisega. (
18
) Selle sätte puhul on liikmesriigi organ, kes võib kohtuna lahendada küsimusi, mis on seotud liidu õiguse kohaldamise või tõlgendamisega, eelotsusetaotluse esitanud kohus, kelle sõltumatust võivad konstitutsioonikohtu asjasse puutuvad otsused mõjutada.
47.
ELL artikli 2 eraldi analüüsimine ei näi käesolevas asjas olevat vajalik. Õigusriik kui üks väärtustest, millel liit rajaneb, on tagatud õigusega tõhusale kohtulikule kaitsele ja põhiõigusega õiglasele kohtulikule arutamisele, mille üheks oluliseks koostisosaks on omakorda kohtunike sõltumatuse põhimõte. Harta artikkel 7, nagu ka ELL artikli 19 lõike 1 teine lõik väljendavad seda ELL artiklis 2 sätestatud õigusriigi väärtuse mõõdet täpsemalt. (
19
)
48.
Komisjon, Rumeenia valitsus ja prokuratuur on kohtu esitatud küsimustele antud vastustes väitnud, et nende hinnangul on koostöö- ja jälgimiskorra otsus põhikohtuasjas kohaldatav.
49.
Olen nõus.
50.
Koostöö- ja jälgimiskorra otsus on käesolevas menetluses asjakohane, arvestades: i) selle lisas sisalduvate eesmärkide laia kohaldamisala ja ii) põhikohtuasjas asjasse puutuvate konstitutsioonikohtu otsuste kohaldamisala ja süsteemset mõju kohtusüsteemi tõhususele ja üldisemalt korruptsioonivastasele võitlusele. Tõepoolest sisalduvad koostöö- ja jälgimiskorra otsuse lisas „artiklis 1 osutatud eesmärgid, mille Rumeenia peab täitma“. Esimene, kolmas ja neljas eesmärk on seal vastavalt järgmised: „tagada kohtumenetluste suurem läbipaistvus ja tõhusus. […]“; „jätkata saavutatud edule toetudes kõrgemal tasemel esinevate korruptsioonijuhtumite professionaalset ja erapooletut uurimist“ ja „võtta täiendavaid meetmeid, et ennetada korruptsiooni ja võidelda selle vastu eelkõige kohalikes omavalitsustes“.
51.
Käesolev kohtuasi puudutab mõju, mis võib olla mitmel konstitutsioonikohtu otsusel, mis seeläbi, et nendega jäetakse tõendikogumist välja teatud tõendid, võivad mõjutada kohtumenetluste tõhusust (esimene eesmärk). Lisaks sellele puudutab põhikohtuasi just nimelt korruptsioonisüütegusid, mis ilmestab seda, et selle kohtu otsused võivad mõjutada ka korruptsioonivastast võitlust, mida hõlmavad koostöö- ja jälgimiskorra kolmas ja neljas eesmärk. Seega on käesoleva kohtuasja eseme ning koostöö- ja jälgimiskorra otsuse vahel külluslik sisuline seos.
52.
Asjaolu, et käesolev kohtuasi puudutab konstitutsioonikohtu otsuseid ja mitte seadusandliku või täidesaatva võimu vastu võetud akte, ei ole oluline. Üldise väärtusega ja regulatiivset keskkonda muutvate, selgelt määratletud üldreegleid kehtestavate konstitutsioonikohtu otsuste süsteemse olemuse tõttu ei ole need otsused nende toime seisukohalt eristatavad seadusandja või mõne muu õigusloome pädevusega poliitilise toimija tegevusest.
53.
Enamgi veel: asjaolu, et käesolevas ettepanekus asjasse puutuvad konstitutsioonikohtu otsused kuuluvad koostöö- ja jälgimiskorra meetmete kohaldamisalasse, tähendab ühtlasi, et nende puhul on tegemist koostöö- ja jälgimiskorra otsuse ja seega liidu õiguse „rakendamise“ näitega harta artikli 51 lõike 1 tähenduses. Käesolevas kohtuasjas on harta artikkel 47 kõige konkreetsem säte, mis tagab, et Euroopa Kohus võib anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarviliku vastuse.
C.
Hinnang
54.
Selleks, et analüüsida käesolevas kohtuasjas esitatud eelotsuse küsimusi, toon kõigepealt lühidalt esile riigisisese õigusliku raamistiku (1). Teiseks analüüsin esimest ja teist eelotsuse küsimust, mis puudutavad koostöö- ja jälgimiskorra otsuse ja aruannete õiguslikke tagajärgi (2). Kolmandaks analüüsin kolmandat eelotsuse küsimust, mis käsitleb kohtute sõltumatuse põhimõtet (3). Neljandaks ja viimasena lõpetan mõne tähelepanekuga selle kohta, kuidas mõjutab liidu õiguse esimuse põhimõte kohtunikele konstitutsioonikohtu otsustega arvestamata jätmise eest distsiplinaarkaristuste kohaldamist (4).
1. Riigisisene õiguslik raamistik
55.
Rumeenia kassatsioonikohtu juures tegutsev prokuratuur ja Rumeenia riigisisene luureteenistus SRI allkirjastasid 4. veebruaril 2009 ja 8. detsembril 2016 kaks protokolli, millega anti SRI‑le ülesanne teostada tehnilisi jälitustoiminguid, näiteks sideseansside pealtkuulamist, tuginedes kriminaalmenetluse seadustiku artiklile 142.
56.
Konstitutsioonikohus tunnistas otsusega nr 51/2016 põhiseadusvastasuse kohta kriminaalmenetluse seadustiku artikli 142 fraasi „või riigi muudele eriorganitele“ põhiseadusvastaseks. Nimetatud kohus leidis muu hulgas, et see fraas ei olnud selge, täpne ega etteaimatav. See ei võimaldanud teha kindlaks organeid, kellele on antud õigus võtta meetmeid, millega kaasneb oluline sekkumine inimeste eraellu.
57.
Lisaks sellele leidis konstitutsioonikohus Rumeenia põhiseaduse artikli 147 lõike 4 alusel, et otsus nr 51/2016 ei ole kohaldatav nende kohtuotsuste suhtes, mis on tema avaldamise kuupäevaks jõustunud, kuid on kohaldatav kohtuasjades, milles on menetlus pooleli.
58.
Pärast seda otsust muudeti erakorralise määrusega nr 6/2016 kriminaalmenetluse seadustiku artikli 142 lõiget 1. Selle sätte uues sõnastuses on täpsustatud, et prokuratuuril on õigus teostada tehnilisi jälitustoiminguid või ta võib anda korralduse selliste jälitustoimingute läbiviimiseks organile, kes vastutab kriminaaluurimise eest või politsei eripersonalile, jättes välja fraasi „või riigi muudele eriorganitele“.
59.
Konstitutsioonikohus leidis otsusega nr 302/2017 põhiseadusvastasuse kohta, et kriminaalmenetluse seadustiku artikli 281 lõige 1 punkt b on põhiseadusega vastuolus, kuivõrd selle sätte alusel ei ole juhtumite hulgas, mil menetlustoimingud on täielikult tühised, nimetatud juhtumit, mil kriminaalmenetluses osaleval organil puudub esemeline ja isikuline pädevus.
60.
Konstitutsioonikohus leidis otsusega nr 26/2019, et esineb põhiseaduslikku laadi õiguslik vastuolu ühelt poolt kassatsioonikohtu juures tegutseva prokuratuuri ja Rumeenia parlamendi ning teiselt poolt Rumeenia kassatsioonikohtu ja teiste kohtute vahel. See vastuolu tekkis konstitutsioonikohtu juures tegutseva prokuratuuri ja SRI vahel 4. veebruaril 2009 ning8. detsembril 2016 sõlmitud protokollide tulemusel, samuti seetõttu, et SRI tegevuste üle tehti nõuetele mittevastavat parlamentaarset kontrolli. Nimetatud kohus leidis muu hulgas, et protokollide sätted rikkusid Rumeenia põhiseaduses sätestatud õigust õiglasele kohtulikule arutamisele ning õigust era- ja perekonnaelule. Otsus nr 26/2019 kohustas kohtuorganeid kohaldama otsust nr 51/2016 ja nr 302/2017 ning kontrollima pooleliolevates kohtumenetlustes, kas on rikutud kriminaaluurimise eest vastutava organi isikulise ja esemelise pädevuse reegleid.
2. Koostöö- ja jälgimiskorra otsus ja aruanded
61.
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas koostöö- ja jälgimiskorra otsus ja selle alusel vastu võetud komisjoni aruannetes kehtestatud nõudmised on Rumeeniale siduvad. Teise küsimuse esimese ja teise osaga soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas ELL artikkel 2 tõlgendatuna koos ELL artikli 4 lõikega 3 kohustab Rumeeniat täitma koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes kehtestatud nõudeid ja kas sellest kohustusest tulenevalt peab konstitutsioonikohus hoiduma selliste kohtuotsuste tegemisest, millega tõlgendatakse riigisisest õigust ja kehtestatakse kohtuorganitele õiguse kohaldamisel kohustuslikke reegleid. Lisaks sellele soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas sellisel juhul peab ta jätma konstitutsioonikohtu otsused kohaldamata.
62.
Neid küsimusi tuleks analüüsida koos. Neil on kaks kihti. Esiteks uuritakse nende instrumentide olemuse ja õiguslike tagajärgede kohta. Teiseks soovitakse nendega teada, kas käesolevas asjas asjasse puutuvad konstitutsioonikohtu otsused on nende instrumentidega tegelikult kooskõlas.
63.
Esiteks olen ma koostöö- ja jälgimiskorra ning selle alusel vastu võetud aruannete olemuse ja õiguslike tagajärgede küsimust üksikasjalikult analüüsinud oma AFJR ettepanekus. (
20
) Väitsin, et koostöö- ja jälgimiskorra otsus on Rumeeniale õiguslikult siduv. Samuti väitsin, et koostöö- ja jälgimiskorra otsus tingib harta kohaldatavuse: koostöö- ja jälgimiskorra raames vastu võetud ja kohaldatavad riigisisesed õigusnormid kuuluvad ühtlasi ka harta artikli 51 lõike 1 kohaldamisalasse. (
21
)
64.
Küll aga ei ole neis sisalduvad koostöö- ja jälgimiskorra aruanded ja soovitused Rumeeniale õiguslikult siduvad. Sellegipoolest peab Rumeenia neid aruandeid nõuetekohaselt arvesse võtma, kui ta teeb jõupingutusi, et täita oma kohustust saavutada koostöö- ja jälgimiskorra otsuse lisas loetletud eesmärgid, võttes kohaselt arvesse ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõtet. (
22
)
65.
Viimati nimetatuga kaasneb veel üks oluline tagajärg, mis on samavõrd asjasse puutuv ka käesolevas asjas: kuivõrd koostöö- ja jälgimiskorra aruanded ei sisalda siduvaid õiguslikke kohustusi, ei saa neid riigisisestes kohtutes iseseisvalt jõustada. Seega ei saa liikmesriigi kohtunikud liidu õiguse kohaselt tugineda neis aruannetes sisalduvatele soovitustele, et jätta kohaldamata riigisisesed õigusnormid, mida nad peavad nende soovitustega vastuolus olevaks. (
23
)
66.
Teiseks, kui pöörduda sisulise küsimuse poole, siis kas asjasse puutuvate konstitutsioonikohtu otsuste vastuvõtmine on koostöö- ja jälgimiskorra otsusega vastuolus? Sellega seoses on esitatud kaks põhilist arutluskäiku.
67.
Esiteks on teise eelotsuse küsimuse sõnastuses öeldud, et konstitutsioonikohus on tõlgendanud seadust ning määranud kindlaks selle konkreetse ja kohustusliku korra, mida on pädev tegema ainult kohtuvõim. Samuti on selles küsimuses öeldud, et nimetatud kohus on oma tegevusega kehtestanud uusi õigusnorme, mis on seadusandliku võimu ainupädevuses. Sisuliselt väidetakse sellega, et konstitutsioonikohus ei ole austanud võimude lahusust ja tema otsused riivavad teiste riigivõimu harude, eelkõige kohtuvõimu õigusi.
68.
Teiseks on prokuratuur Euroopa Kohtu esitatud küsimustele antud vastustes väitnud, et kuivõrd põhikohtuasjas asjasse puutuvate konstitutsioonikohtu otsuste tulemusel on tõendite kogumist välja jäetud kõik tõendid, mis on saadud SRI tehnilisel toel, mõjutab see negatiivselt ja oluliselt võitlust kõrgema taseme korruptsiooni vastu. See võtab tavakohtutelt võimaluse igal korral otsustada, kas SRI osalusega on kaasnenud põhiõiguste rikkumine.
69.
Esimene ja teine süüdistatav väidavad Euroopa Kohtu küsimustele antud vastustes, et ei ole esitatud ühtegi tõendit, mis viitaks sellele, et sellised konstitutsioonikohtu otsused on vastuolus koostöö- ja jälgimiskorra lisas sisalduvate eesmärkidega.
70.
Väited, millega viidatakse sellele, et asjasse puutuvad konstitutsioonikohtu otsused kujutavad endast Rumeeniale koostöö- ja jälgimiskorrast tulenevate kohustuste rikkumist, on minu hinnangul täiesti põhjendamatud.
71.
Tuleb rõhutada, et isegi kui liikmesriigi suhtes kohaldatakse koostöö- ja jälgimiskorra otsuse erirežiimi, jääb talle sellegipoolest alles oma riigisiseste institutsioonide ning menetluste valimise ja kujundamise vaikimisi kehtiv institutsionaalne autonoomia. See autonoomia hõlmab ka nende organite valimist, millel on riigisisese õiguse kohaselt õigus teostada tehnilisi jälitustoiminguid, mille tulemusi saab kriminaalmenetluses tõenditena kasutada. Mõistagi hõlmab see ka riigisisese luureteenistuse korraldust ja pädevust.
72.
Järgmiseks ei hõlma koostöö- ja jälgimiskorra otsus ning hartast tulenevad kohustused, mis selle otsusega kaasnevad, mitte üksnes kohustust taotleda koostöö- ja jälgimiskorra otsuse lisas sätestatud eesmärkide (mõnevõrra mehaanilist) täitmist. Samavõrd sisaldavad need suurenenud vajadust austada hartaga tagatud põhiõigusi, seaduslikkuse ja õigusriigi põhimõtet. Ilmselt on kohane eeldada, et liikmesriigi suhtes ei oleks koostöö- ja jälgimiskorra erirežiimi kohaldatud, kui kõik oleks juba olnud täiuslik.
73.
Kokkuvõttes on koostöö- ja jälgimiskorra eesmärk tõepoolest edendada (kohtusüsteemi) tõhusust ja korruptsioonivastast võitlust, kuid need eesmärgid tuleb saavutada (üle kõige) sellise funktsionaalse süsteemi raames, milles austatakse oma õiguslikku raamistikku ja asjasse puutuvate inimeste põhiõigusi. On väär (ja väga ohtlik) arvata, et koostöö- ja jälgimiskorra otsuse eesmärk on lihtsalt maksimaalselt tugevdada ühte väärtust (tõhusust, mida mõõdetakse lõplike süüditunnistamiste arvu abil (
24
)), tehes seda teiste samavõrd oluliste väärtuste arvelt. (
25
)
74.
Kui sellest tulenevalt saab asjasse puutuvate konstitutsioonikohtu otsuste kohta üldse midagi öelda, siis pigem seda, et tegelikult rakendavad need koostöö- ja jälgimiskorra lisas sätestatud eesmärke, ja kindlasti mitte seda, et need neid rikuvad. Lihtsalt öelduna ei näe ma midagi probleemset liikmesriigi konstitutsioonikohtu otsuses, milles liikmesriigi konstitutsiooniõiguse ja tagatiste kontekstis leitakse, et riigi luureteenistus ei tohi kriminaaluurimises osaleda.
75.
Lähtudes komisjoni sellekohastest varasematest tähelepanekutest, peaks hoopis rohkem muret tundma siis, kui riigi luureteenistus osaleks korrapäraselt kriminaaluurimises. Komisjoni 2018. aasta koostöö- ja jälgimiskorra aruanne osutas SRIga sõlmitud protokollidega seotud probleemidele. (
26
) Lisaks sellele viitas komisjoni 2019. aasta koostöö- ja jälgimiskorra aruanne asjasse puutuvatele konstitutsioonikohtu otsustele, rõhutades, et „eesmärgiks on raamistik, kus luureteenistus allub nõuetekohasele demokraatlikule järelevalvele, kus kuritegusid on võimalik tõhusalt uurida ja karistada, austades täiel määral põhiõigusi, ja kus avalikkus võib olla kindel selles, et kohtute sõltumatus on tagatud“. (
27
)
76.
Seega võib lihtsalt korrata, et liidu õigus, sh tõepoolest üsna kaugeleulatuv koostöö- ja jälgimiskorra mehhanism, ei reguleeri mingil kombel viisi, kuidas teostada tehnilisi jälitustoiminguid kriminaalmenetluse raames, või riigi luureteenistuse rolli ja pädevust. Selles raamistikus on riigi konstitutsioonikohtul loomulikult võimalik teatud osalised või organid tehniliste jälitustoimingute teostamise õigusest välja jätta.
77.
Asjaolu, et sellisel konstitutsioonikohtu otsusel võivad olla menetluslikud tagajärjed pooleliolevatele ja tulevastele korruptsiooniga seotud kriminaalmenetlustele, on selle vajalik ja loogiline tagajärg. Kohtuotsuses Dzivev on Euroopa Kohus tunnistanud, et selline tagajärg ebaseaduslikult saadud tõendite „väljajätmisreegli“ vormis on vajalik isegi nende kohtuasjade puhul, mis kuuluvad ELTL artikli 325 lõike 1 kohaldamisalasse. (
28
) Seega peab seesama tingimata a fortiori tõele vastama ka koostöö- ja jälgimiskorra otsuse palju hägusama režiimi puhul.
78.
Nendest kaalutlustest tulenevalt teen ettepaneku, et Euroopa Kohus vastaks esimesele eelotsuse küsimusele ning teise eelotsuse küsimuse esimesele ja teisele osale järgmiselt:
–
Otsus 2006/928 on õiguslikult siduv. Komisjoni poolt koostöö- ja jälgimiskorra raames vastu võetud aruanded ei ole Rumeeniale õiguslikult siduvad. Ent võttes kohaselt arvesse ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõtet, peab kõnealune liikmesriik neid aruandeid nõuetekohaselt arvesse võtma, kui ta teeb jõupingutusi, et täita oma kohustust saavutada otsuse koostöö- ja jälgimiskorra lisas loetletud eesmärgid.
–
Rumeenia kohustusega saavutada koostöö- ja jälgimiskorra otsuses kehtestatud eesmärgid ei ole vastuolus liikmesriigi konstitutsioonikohtu otsused, millega tunnistatakse põhiseadusvastaseks riigi luureteenistuse teostatavad tehnilised jälitustoimingud kriminaalmenetluses ning nõutakse selliselt saadud tõendite väljajätmist kriminaalmenetlusest.
3. Kohtute sõltumatuse põhimõte
79.
Kolmanda küsimuse esimese osaga soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja harta artikli 47 teises lõikes ette nähtud kohtute sõltumatuse põhimõtet tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus konstitutsioonikohtu otsused nr 51/2016, 302/2017 ja 26/2019.
80.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et nimetatud kohtu otsuste nr 51/2016, 302/2017 ja 26/2019 kombineeritud mõju piirab tavakohtute pädevust. Nende tulemuseks on tõendite väljajätmine kohtuasjades, mille puhul SRI osales jälitustegevuse loa täitmisel, mis võtab tavakohtutelt võimaluse anda a concreto hinnang, lähtudes iga kohtuasja konkreetsetest asjaoludest. Samuti leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et kuivõrd eespool nimetatud konstitutsioonikohtu otsused näevad ette selle kohtupraktika kohaldamise menetluses olevatele kohtuasjadele, on neil tagasiulatuv mõju, mis muudab kriminaalmenetluse tulemused ennustamatuks. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul võib see kahjustada tema sõltumatust.
81.
Komisjon on väitnud, et asjaolu, et eelotsusetaotluse esitanud kohus on konstitutsioonikohtu otsustega seotud, ei ohusta iseenesest tema sõltumatust, kuniks konstitutsioonikohus ise täidab kohtute sõltumatuse nõudeid. Komisjoni hinnangul ei viita miski sellele, et konstitutsioonikohus ja eelkõige asjasse puutuvad konstitutsioonikohtu otsused ei täida ELTL artikli 19 lõikest 1 ja harta artiklist 47 tulenevaid kohtute sõltumatuse ja erapooletuse nõudeid.
82.
Olen viimati nimetatud seisukohaga nõus.
83.
Esiteks ei ole miski ei selles ega ka paralleelsetes kohtuasjades paljastanud ühtegi struktuurilist põhjust, miks ei peaks riigi konstitutsioonikohut pidama sõltumatuks. Euro Box Promotion ettepanekus, millele tuleb ka käesoleva kohtuasja kontekstis viidata, panin ma ette, et mitte miski konstitutsioonikohtu koosseisus, seisundis ega pädevuses ei tekita kahtlusi selle kohtu sõltumatuse ja erapooletuse suhtes. (
29
) Lisaks sellele ei ole esitatud faktilisi asjaolusid või väiteid, mis oleksid paljastanud liikmesriigi õigusaktidega sätestatud tavapärase menetlusega manipuleerimist, sellest kõrvalehiilimist või selle kuritarvitamist. (
30
)
84.
Need kaalutlused kehtivad ka praegusel juhul. Käesolevas eelotsusetaotluses ei ole ühtegi täiendavat tegurit, mis sunniks seda järeldust põhikohtuasjas asjasse puutuvate konstitutsioonikohtu otsuste konkreetses raamistikus ümber vaatama.
85.
Teiseks: eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõstatatud konkreetsed kahtlused, millega viidatakse sellele, et konstitutsioonikohus on sekkunud kohtute pädevusse, sest tema otsused kujutavad endast ohtu tavakohtute sõltumatusele, ei näi olevat põhjendatud. Miski ei viita sellele, et kui konstitutsioonikohus tunnistas otsustes nr 51/2016 ja nr 302/2017 kriminaalmenetluse seadustiku teatud sätete konkreetsed tahud põhiseadusvastaseks või kui ta tuvastas otsuses nr 26/2019 põhiseaduslikku laadi õigusliku vastuolu, tegutses ta väljaspool oma pädevust või ohustas muul viisil tavakohtute sõltumatust.
86.
Kolmandaks ei ilmne ka, et asjasse puutuvate konstitutsioonikohtu otsuste kohaldamise puhul pooleliolevatele kohtuasjadele, kuigi varem põhiseaduspäraseks peetud sätete alusel olid jälitustoimingud juba teostatud, oleks tegemist kohtupraktika tagasiulatuva kohaldamisega, mis rikub seaduslikkuse põhimõtet. Nagu komisjon õigesti märgib, ei mõjuta nende jälitustoimingute lubade alusel kogutud tõendite väljajätmine üksikisiku õigusi negatiivselt. Lisaks sellele on asjaolu, et kõrgeima või konstitutsioonikohtu antud õiguse uus tõlgendus on – välja arvatud juhul, kui on sõnaselgelt öeldud teisiti – kohaldatav kõigile tulevastele ja pooleliolevatele kohtuasjadele, võrdlemisi levinud. (
31
)
87.
Seega kokkuvõttes näib eelotsusetaotluse esitanud kohtu esitatud küsimuste keskmes olevat see, et ta ei nõustu riigi konstitutsioonikohtu omaks võetud konkreetse õigusliku lähenemisega, millest tulenevad eelotsusetaotluse esitanud kohtu jaoks teatud piirangud. Küll aga ei saa seda iseenesest tõlgendada kui struktuurset ohtu selle kohtu sõltumatusele. „Kohtute sõltumatust“ ei tohiks segamini ajada kohtute isoleeritusega või kohtutega, mida ei kontrollita. Kohtunikele on tõepoolest antud sõltumatuse eesõigus, et nad saaksid olla erapooletud, kuid seda seaduse piires ja nii, et teised riigivõimu harud teostavad põhiseaduslikke tasakaalu- ja kontrollimehhanisme.
88.
Küll aga vastab tõele, et eespool nimetatu kehtib üksnes neile liikmesriigi struktuuridele ja institutsioonidele, kes omakorda tegutsevad „õigusriigi põhimõtte mängureeglite“ raamides. Möönan, et on võimatu järgida selliseid (tavapäraseid) eeskirju (ebatavalistel) aegadel selliste riigisiseste süsteemide puhul, kus teised institutsioonid enam neid mängureegleid ei järgi. Seega saab teise (kohtu)institutsiooni formaalset institutsioonilist mõjuvõimu austada üksnes nii kaua, kui see institutsioon ise järgib sõltumatuse ja erapooletuse struktuurilisi tagatisi. (
32
)
89.
Seega teen ettepaneku, et Euroopa Kohus vastaks kolmanda küsimuse esimesele osale järgmiselt: harta artikli 47 teises lõigus ja ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ette nähtud kohtute sõltumatuse liidu põhimõttega ei ole vastuolus liikmesriigi konstitutsioonikohtu otsused, millega tunnistatakse põhiseadusvastaseks riigi luureteenistuse teostatavad tehnilised jälitustoimingud kriminaalmenetluses ning nõutakse selliselt saadud tõendite väljajätmist kriminaalmenetlusest.
4. Distsiplinaarkaristused konstitutsioonikohtu otsustega arvestamata jätmise eest
90.
Oma teise ja kolmanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas liidu õigusega on vastuolus riigisisese õiguse säte, millega reguleeritakse sellise kohtuniku distsiplinaarvastutust, kes jättis kohaldamata konstitutsioonikohtu otsuse kohtuasjas, milles on esitatud eelotsusetaotlus Euroopa Liidu Kohtule.
91.
See küsimus on ajendatud asjaolust, et seaduse nr 303/2004 artikli 99 punkti ș kohaselt on distsiplinaarsüütegu see, kui kohtunik jätab konstitutsioonikohtu otsusega arvestamata. Erinevalt aga ettepanekust kohtuasjas Euro Box Promotion, milles eelotsusetaotluse esitanud kohus oli sarnase küsimuse esitanud, eeldades, et hilisemas etapis on võimalik jätta liidu õigusega potentsiaalselt vastuolus oleva liikmesriigi konstitutsioonikohtu praktikaga arvestamata (ja et tema suhtes ei viida sel põhjusel läbi distsiplinaarmenetlust) (
33
), on käesoleva olukorra puhul tegemist hilisema etapiga.
92.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus teavitas 26. juuli 2019. aasta kirjas Euroopa Kohut, et kohtuinspektsioon on seaduse nr 303/2004 artikli 99 punkti ș alusel alustanud eelotsusetaotluse esitanud kohtuniku suhtes distsiplinaarmenetlusele eelnevat juurdlust. Sellise juurdluse alustamine näib olevat olnud ajendatud käesoleva kohtuasja eelotsusetaotluse sisust, milles eelotsusetaotluse esitanud kohtunik läheneb konstitutsioonikohtu praktikale kriitiliselt ning seab kahtluse alla tema pädevuse ja tema otsuste siduva iseloomu. (
34
)
93.
Oma ettepanekus kohtuasjas Euro Box Promotion püüdsin asetada Euroopa Kohtu praktikat „kohtu sõnakuulmatuse“ lubatavate piiride kohta selle õigesse konteksti. Sisuliselt panin ette, et liidu õigus annab igale liikmesriigi kohtule (formaalsest kohtuhierarhiast olenemata) liidu õiguse õige tõlgendamise suhtes ratsionaalse õigusliku arutelu võimaluse. Ühelt poolt tähendab see seda, et igal liikmesriigi kohtul peab olema lubatud liidu õigust kohaldada ja vajaduse korral esitada ELTL artikli 267 alusel eelotsusetaotlus Euroopa Liidu Kohtule. Teiselt poolt aga, juhul kui miinimumstandardid on täidetud, ei tähenda liidu õiguse kohaldamine seda, et liikmesriigi kohtunik vabaneb täielikult mis tahes piirangutest, mida liikmesriigi õigusemõistmisele tavapäraselt kohaldatakse, sh liikmesriigi kohtuhierarhiast ja distsipliinist. (
35
)
94.
Kui aga vastab tõele see, et liikmesriigi kohtunik seisab distsiplinaarmenetlusega silmitsi üksnes seetõttu, et ta on esitanud eelotsusetaotluse, milles ta seadis kahtluse alla liikmesriigi konstitutsioonikohtu õigusliku arvamuse, siis saab minu arvates läbi ka igasugune arutelu liikmesriigi õiguse süsteemsete nõuete ja liidu õiguse kohase tasakaalu üle. Liidu õigusega on kategooriliselt vastuolus see, et kohtunike suhtes alustatakse distsiplinaarmenetlust üksnes seetõttu, et nad on kasutanud neile ELTL artikliga 267 antud õigust. (
36
)
95.
Tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt on liidu õigusega vastuolus sellised riigisisese õiguse normid, millest tulenevalt alustatakse kriminaalmenetlust liikmesriigi kohtunike suhtes seetõttu, et nad on esitanud Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse. (
37
) See tähendab, et pelk võimalus, et kohtunik võib muutuda distsiplinaarmenetluse aluseks isikuks, kuna ta esitas sellise eelotsusetaotluse või tegi otsuse jääda pärast taotluse esitamist vastava taotluse juurde, võib kahjustada liikmesriigi kohtute õiguse tõhusat kasutamist ja ülesannete tõhusat täitmist asjaomase riigisisese kohtuniku poolt ELTL artikli 267 raamistikus. (
38
) Asjaolu, et sel põhjusel ei alustata kohtuniku suhtes distsiplinaarmenetlust või talle ei määrata distsiplinaarkaristusi, kujutab endast ka kohtuniku sõltumatusele omast tagatist. (
39
)
96.
Nendest kaalutlustest tulenevalt teen ettepaneku, et Euroopa Kohus vastaks teise eelotsuse küsimuse kolmandale osale ja kolmanda eelotsuse küsimuse teisele osale järgmiselt: ELTL artikliga 267 ning ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja harta artiklis 47 ette nähtud kohtute sõltumatuse põhimõttega on vastuolus see, et kohtuniku suhtes alustatakse distsiplinaarmenetlust üksnes seetõttu, et ta on esitanud Euroopa Kohtusse eelotsusetaotluse, milles seab kahtluse alla liikmesriigi konstitutsioonikohtu praktika ja kaalub võimalust jätta see kohtupraktika kohaldamata.
VI. Ettepanek
97.
Teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunalul Bihor (Bihori esimese astme kohus, Rumeenia) küsimustele järgmiselt:
–
Esimesele küsimusele ning teise küsimuse esimesele ja teisele osale tuleks vastata järgmiselt:
–
Komisjoni 13. detsembri 2006. aasta otsus 2006/928/EÜ, millega nähakse ette kord, mille abil teha Rumeeniaga koostööd ja jälgida tema edusamme konkreetsete eesmärkide täitmisel kohtureformi alal ning korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastases võitluses, on õiguslikult siduv. Euroopa Komisjoni poolt koostöö- ja jälgimiskorra raames vastu võetud aruanded ei ole Rumeeniale õiguslikult siduvad. Võttes aga kohaselt arvesse ELL artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõtet, peab kõnealune liikmesriik neid aruandeid nõuetekohaselt arvesse võtma, kui ta teeb jõupingutusi, et täita oma kohustust saavutada otsuse 2006/928 lisas loetletud eesmärgid.
–
Rumeenia kohustusega saavutada otsuses 2006/928 kehtestatud eesmärgid ei ole vastuolus liikmesriigi konstitutsioonikohtu otsused, millega tunnistatakse põhiseadusvastaseks riigi luureteenistuse poolt teostatavad tehnilised jälitustoimingud kriminaalmenetluses ning nõutakse selliselt saadud tõendite väljajätmist kriminaalmenetlusest.
–
Kolmanda küsimuse esimesele osale tuleb vastata järgmiselt: Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teises lõigus ja ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ette nähtud kohtute sõltumatuse liidu põhimõttega ei ole vastuolus liikmesriigi konstitutsioonikohtu otsused, millega tunnistatakse põhiseadusvastaseks riigi luureteenistuse teostatavad tehnilised jälitustoimingud kriminaalmenetluses ning nõutakse selliselt saadud tõendite väljajätmist kriminaalmenetlusest.
–
Teise eelotsuse küsimuse kolmandale osale ja kolmanda eelotsuse küsimuse teisele osale tuleb vastata järgmiselt: ELTL artikliga 267 ning ELL artikli 19 lõike 1 teises lõigus ja põhiõiguste harta artiklis 47 ette nähtud kohtute sõltumatuse põhimõttega on vastuolus see, et kohtuniku suhtes alustatakse distsiplinaarmenetlust üksnes seetõttu, et ta on esitanud Euroopa Kohtusse eelotsusetaotluse, milles seab kahtluse alla liikmesriigi konstitutsioonikohtu praktika ja kaalub võimalust jätta see kohtupraktika kohaldamata.
(
1
)	Algkeel: inglise.
(
2
)	C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19 ja C‑355/19, EU:C:2020:746, viitamiseks lühendatult kui „AFJR ettepanek“. Vt ka minu samal päeval avaldatud ettepanek kohtuasjas Statul Român – Ministerul Finanțelor Publice (C‑397/19, EU:C:2020:747).
(
3
)	Vt minu ettepanek kohtuasjas Euro Box Promotion jt (liidetud kohtuasjad C‑357/19 ja C‑547/19), edaspidi viitamiseks lühendatult kui „Euro Box Promotion ettepanek“. Vt ka minu samal päeval avaldatud ettepanek kohtuasjas FQ jt (liidetud kohtuasjad C‑811/19 ja C‑840/19).
(
4
)	ELT 2005, L 157, lk 11.
(
5
)	ELT 2005, L 157, lk 203.
(
6
)	ELT 2006, L 354, lk 56.
(
7
)	Monitorul Oficial al României, I osa, nr 826, 13.09.2005.
(
8
)	6. oktoobri 1982. aasta kohtuotsus Cilfit jt (283/81, EU:C:1982:335, punkt 16).
(
9
)	Mis toob potentsiaalselt kaasa selle, et viimase astme kohtute eelotsusetaotluse esitamise kohustuse suhtes kohaldatakse erandit, sest taotletavas liidu õiguse tõlgenduses ei ole põhjust kahelda – vt 6. oktoobri 1982. aasta kohtuotsus Cilfit jt (283/81, EU:C:1982:335, punktid 16–20).
(
10
)	Vt kodukorra artikkel 99.
(
11
)	26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 54).
(
12
)	26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punktid 45–53).
(
13
)	Loomulikult tunnistan ma, et rangelt võttes ei ole (eespool käesoleva ettepaneku punktis 12 viidatud) seaduse nr 303/2004 artikli 99 punktis ș sätestatud distsiplinaarsüüteo actus reus või „objektiivne element“ mitte „eelotsusetaotluse esitamine Euroopa Kohtule“, vaid „konstitutsioonikohtu otsuste järgimata jätmine“. Need kaks aga saavad üheks, kui Euroopa Kohtule esitatakse eelotsusetaotlus, selleks
et kontrollida konstitutsioonikohtu otsuses sisalduva õigusliku arvamuse põhjendatust.
(
14
)	Vt seoses distsiplinaarkaristuste mõjuga ELTL artikliga 267 riigisisestele kohtutele antud volitustele 5. juuli 2016. aasta kohtuotsus Ognyanov (C‑614/14, EU:C:2016:514, punktid 24–25).
(
15
)	Vt vastupidi 16. juuli 2020. aasta kohtuotsus Governo della Repubblica italiana (Itaalia kohtunike staatus) (C‑658/18, EU:C:2020:572, punktid 73–75).
(
16
)	Vt selle kohta 19. novembri 2019. aasta kohtuotsus A. K. jt (kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi sõltumatus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, punkt 74) või 9. juuli 2020. aasta kohtuotsus Land Hessen (C‑272/19, EU:C:2020:535, punktid 40–41).
(
17
)	Vt AFJR ettepaneku punktid 173–224 ja Euro Box Promotion ettepaneku punktid 79–85.
(
18
)	27. veebruari 2018. aasta kohtuotsus Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C‑64/16, EU:C:2018:117, punkt 40); 24. juuni 2019. aasta kohtuotsus komisjon vs. Poola (kõrgeima kohtu sõltumatus) (C‑619/18, EU:C:2019:531, punkt 51); 19. novembri 2019. aasta kohtuotsus A. K. jt (kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi sõltumatus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, punkt 83) ja 26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 34). Kohtujuristi kursiiv.
(
19
)	Vt selle kohta 24. juuni 2019. aasta kohtuotsus komisjon vs. Poola (kõrgeima kohtu sõltumatus) (C‑619/18, EU:C:2019:531, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika) ja 19. novembri 2019. aasta kohtuotsus A. K. jt (kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi sõltumatus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, punkt 167).
(
20
)	Vt AFJR ettepaneku punktid 145–172.
(
21
)	Vt AFJR ettepaneku punktid 186–202 ja Euro Box Promotion ettepaneku punkt 85.
(
22
)	Vt AFJR ettepaneku punktid 160–167.
(
23
)	AFJR ettepaneku punkt 168.
(
24
)	Selles kontekstis võib rõhutada, et minu hinnangul on Euroopa Kohtu praktika eesmärk „struktuuriline tõhusus“ (mille eesmärk on asjasse puutuva mehhanismi sujuv toimimine), kuid mitte tingimata „individuaalne tõhusus“ (mis tähendab, et igal üksikjuhul peab iga hinna eest toimuma süüdimõistmine) – vt lisaks minu ettepanek kohtuasjas X (Euroopa vahistamismäärus laulja suhtes) (C‑717/18, EU:C:2019:1011, punkt 86).
(
25
)	Loomulikult ei piirdu see teema üksnes koostöö- ja jälgimiskorra otsusega, vaid on olulisel määral esindatud ka teistes liidu õiguse valdkondades, nagu ELTL artikli 325 lõikes 1 – vt sarnaseid kaalutlusi nimetatud sätte tasakaalustatud tõlgendamise kontekstis paralleelse Euro Box Promotion ettepaneku punktides 173–176.
(
26
)	Komisjoni 13. novembri 2018. aasta aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule Rumeenias koostöö- ja jälgimiskorra raames saavutatud edusammude kohta (COM(2018) 851 final, lk 2).
(
27
)	Komisjoni 22. oktoobri 2019. aasta aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule Rumeenias koostöö- ja jälgimiskorra raames saavutatud edusammude kohta (COM(2019) 499 final, lk 3). Vt ka sellele lisatud tehniline aruanne (SWD(2019) 393 final, lk 12).
(
28
)	17. jaanuari 2019. aasta kohtuotsus Dzivev jt (C‑310/16, EU:C:2019:30, punktid 33–41).
(
29
)	Vt Euro Box Promotion ettepaneku punktid 215–222.
(
30
)	Vt Euro Box Promotion ettepaneku punktid 225–229. Vt üldisemalt ka AFJR ettepaneku punktid 242–248.
(
31
)	Euroopas on nii tsiviil- kui üldise õiguse süsteemis tegelikult reegliks kaasnev tagasiulatuvus, mis tuleneb asjaolust, et õigusliku tõlgendusega kaasnevad tagajärjed ex tunc, samas kui edasiulatuv mõju on erand, mis tuleb sõnaselgelt välja tuua, piirates sellise otsuse ajalist kohaldatavust – vt nt peatükki edasiulatuva mõju kohta teoses Arden, M., Human Rights and European Law: Building New Legal Orders, Oxford University Press, 2015, lk‑d 267–272. Tegelikult on asjad samamoodi ka Euroopa Kohtu menetluse puhul, kus kohtuotsuse ajalise mõju piiramist (ja seega Euroopa Kohtu otsuste kohaldatavuse piiramist üksnes tulevastele kohtuasjadele) tuleb konkreetselt taotleda (ja seda võimaldatakse harva) – vt nt Barents, R., Remedies and Procedures before the EU Courts, Wolters Kluwer, 2016, lk‑d 454–458.
(
32
)	Vt näitena selle kohta, kui selliseid tagatisi enam ei järgita, 19. novembri 2019. aasta kohtuotsus A. K. jt (kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi sõltumatus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982, punktid 142–152).
(
33
)	Vt Euro Box Promotion ettepaneku punkt 233.
(
34
)	Vt selle kohta eespool käesoleva ettepaneku punktid 25 ja 41.
(
35
)	Vt Euro Box Promotion ettepaneku punktid 235–243.
(
36
)	Nagu juba eespool käesoleva ettepaneku punktides 36–42 on märgitud, ei ole Euroopa Kohtu ülesanne teha otsuseid kohtusüsteemi distsipliini üksikjuhtumite kohta. Seega, kuigi liidu õigusega on vastuolus see, kui liikmesriigi distsiplinaarmenetlusi kasutatakse üldiselt teatud viisil, ei kehti see väide loomulikult kõigi selliste lõputult mitmekesiste üksikjuhtumite puhul, milles eelotsusetaotluse on esitanud liikmesriigi kohtunik, mille korral võib tekkida muid põhjusi distsiplinaarjuurdluse läbiviimiseks. Siin on sihiteadlikult rõhutatud sõnapaari üksnes seetõttu. Vt ka Euro Box Promotion ettepaneku punktid 244 ja 245.
(
37
)	Vt 26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 58).
(
38
)	Ibidem, punktid 57–58.
(
39
)	26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny (C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 59). Vt selle kohta 5. juuli 2016. aasta kohtuotsus Ognyanov (C‑614/14, EU:C:2016:514, punkt 25) ja 12. veebruari 2019. aasta kohtumäärus RH (C‑8/19 PPU, EU:C:2019:110, punkt 47).