61999CC0126_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
I
Johdanto
1 Ratkaistakseen Pretore circondariale di Torinon (Italia) EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan (josta on tullut EY 234 artikla) nojalla esittämän ennakkoratkaisukysymyksen yhteisöjen tuomioistuimen on tulkittava yhteisön oikeuden säännöksiä, joita sovelletaan yhteisöjen paikallisten toimihenkilöiden palvelussuhteen ehtoihin siinä tapauksessa, että yhteisöjen toimielin kieltäytyy uusimasta työsopimusta sen voimassaoloajan päättyessä.
2 Ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa kantajana on Roberto Vitari (jäljempänä kantaja) ja vastaajana Euroopan koulutussäätiö (jäljempänä koulutussäätiö), Euroopan yhteisöjen elin, jossa Vitari työskenteli ensin ylimääräisenä toimihenkilönä ja sittemmin paikallisena toimihenkilönä. Koulutussäätiö on perustettu neuvoston asetuksella N:o 1360/90(1) EY:n perustamissopimuksen 235 artiklan (josta on tullut EY 308 artikla) nojalla, ja sen tavoitteena on edistää ammatillisen koulutuksen järjestelmien kehittämistä Keski- ja Itä-Euroopan maissa. Koulutussäätiön kotipaikka on Torino.(2)
II
Pääasian tosiseikat ja Italian lainsäädäntö
3 Ennakkoratkaisupyynnössä olevien tietojen mukaan kantaja työskenteli koulutussäätiössä ylimääräisenä toimihenkilönä määräaikaisella sopimuksella 16.10.1995 ja 31.12.1995 välisen ajan. Sopimusta jatkettiin 1.1.1996 ja 29.2.1996 väliseksi ajaksi.
4 Viimeksi mainitun ajanjakson päätyttyä kantaja jäi koulutussäätiön palvelukseen, tällä kertaa paikallisena toimihenkilönä määräaikaisella sopimuksella, joka tehtiin 1.3.1996 ja 31.12.1996 väliseksi ajaksi ja jota jatkettiin sittemmin 30.6.1997 saakka, jolloin koulutussäätiö katsoi kantajan työsuhteen päättyvän.
5 Vitari nosti Pretore circondariale di Torinossa kanteen, koska hänen mielestään koulutussäätiö ei saanut lopettaa työsuhdetta. Hän katsoi, kiistämättä yhteisön lainsäädännön merkityksellisyyttä tässä asiassa, että asiaan on sovellettava Italian lainsäädäntöä ja erityisesti määräaikaisista työsuhteista 18.4.1962 annettua lakia nro 230/62.(3)
6 Lain nro 230/62
1 §:ssä säädetään, että työsopimukset tehdään pääsääntöisesti toistaiseksi voimassa oleviksi ja että sopimus voidaan tehdä määräajaksi vain tietyissä tässä laissa luetelluissa tilanteissa.(4)
Saman lain 2 §:n mukaan määräajaksi tehtyä sopimusta voidaan poikkeuksellisesti ja työntekijän etukäteen antamalla suostumuksella jatkaa kerran ajaksi, joka ei ole pidempi kuin alkuperäisen sopimuksen kesto, jos jatkaminen on tarpeen sellaisten pakottavien olosuhteiden vuoksi, jotka eivät olleet ennakoitavissa, ja jos sopimus koskee samojen tehtävien hoitamista. Jos työsuhde jatkuu pidempään kuin sovitun määräajan, sopimusta pidetään toistaiseksi voimassa olevana siitä päivästä alkaen, jona ensimmäinen määräaikainen sopimus allekirjoitettiin.(5)
7 Kantaja vaatii edellä mainitun Italian lain perusteella, että Pretore circondariale di Torino julistaisi työsuhteen toistaiseksi voimassa olevaksi 1.3.1996 alkaen, jolloin hänet palkattiin ensimmäisen kerran paikalliseksi toimihenkilöksi.(6)
8 Koulutussäätiö puolestaan väittää, että sen toimihenkilöihin on sovellettava asetuksen N:o 259/68,(7) sellaisena kuin se on myöhempine muutoksineen ja lisäyksineen, niitä säännöksiä, joissa määritellään Euroopan yhteisöjen toimielinten virkamiehiä ja muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot. Se siis väittää, että asiaan ei pidä soveltaa sen valtion lainsäädäntöä, jossa työsuhde on solmittu, vaan yksinomaan yhteisön lainsäädäntöä.
III
Ennakkoratkaisukysymys
9 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että on kiistatonta, että nyt esillä olevaan asiaan on sovellettava asetukseen N:o 259/68, sellaisena kuin se on myöhempine muutoksineen ja lisäyksineen, sisältyvää yleisluonteista yhteisön lainsäädäntöä, koska koulutussäätiöllä on yhteisöjen elimenä ylikansallinen luonne.
10 Kansallinen tuomioistuin kuitenkin huomauttaa, että asiaan sovellettavat yhteisön säännökset ja laki nro 230/62 ovat kantajan mukaan ristiriidassa keskenään, sillä kyseisessä laissa säädetään niistä konkreettisista tilanteista, joissa sopimus voidaan tehdä määräajaksi, sekä määrätään kyseisen lainsäädännön noudattamatta jättämisestä tai kiertämisestä erityisiä seuraamuksia, joista huomattavin on määräaikaisen työsuhteen muuttaminen taannehtivasti toistaiseksi voimassa olevaksi. Tämän vuoksi se on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
"Onko asetuksen N:o 259/68, sellaisena kuin se on myöhempine muutoksineen, 79 artiklaa tulkittava siten, että Euroopan yhteisöjen toimielin voi päättää olla soveltamatta kansallista lainsäädäntöä ja soveltaa ainoastaan yhteisön säännöksiä, vai onko kansallista lainsäädäntöä joka tapauksessa noudatettava, erityisesti jos se on luonteeltaan ehdoton ja pakottava?"
IV
Yhteisön lainsäädäntö
11 Yhteisöjen toimielinten paikallisia toimihenkilöitä koskeva lainsäädäntö sisältyy muuhun henkilöstöön sovellettaviin palvelussuhteen ehtoihin.(8)
12 Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 1 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Palvelussuhteen ehtoja sovelletaan kaikkiin yhteisöjen palkkaamiin toimihenkilöihin.
Toimihenkilöllä tarkoitetaan
- tilapäistä toimihenkilöä,
- ylimääräistä toimihenkilöä,
- paikallista toimihenkilöä."(9)
13 Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Paikallisella toimihenkilöllä tarkoitetaan näissä palvelussuhteen ehdoissa toimihenkilöä, joka on palkattu paikallisen käytännön mukaisesti tekemään ruumiillista työtä tai suorittamaan palvelutehtäviä toimessa, joka ei kuulu - - henkilöstötaulukkoon ja jonka palkka maksetaan talousarviossa tätä varten varatusta kokonaismäärärahasta - - ."
14 Paikallisia toimihenkilöitä koskevat säännökset ovat muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen IV osastossa (79-81 artikla).
15 Palvelussuhteen ehtojen 79 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Jollei tässä osastossa toisin säädetä, paikallisten toimihenkilöiden palvelussuhdetta, muun muassa
a) palvelukseen ottamista ja työsopimuksen irtisanomista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä,
b) lomia ja virkavapautta,
c) palkkaa,
koskevat edellytykset vahvistetaan kussakin toimielimessä niiden määräysten ja käytäntöjen mukaisesti, jotka ovat voimassa siinä paikassa, missä toimihenkilö hoitaa tehtäviään."
16 Palvelussuhteen ehtojen 80 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Toimielin vastaa työnantajan sosiaaliturvamaksuista siinä paikassa voimassa olevan lainsäädännön mukaan, missä toimihenkilö hoitaa tehtäviään."
17 Palvelussuhteen ehtojen 81 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
"Toimielimen ja jossakin jäsenvaltiossa toimessa olevan paikallisen toimihenkilön väliset riidat ratkaisee siinä paikassa voimassa olevan lainsäädännön mukaan toimivaltainen tuomioistuin, missä toimihenkilö hoitaa tehtäviään."(10)
18 Koulutussäätiön toimihenkilöiden osalta edellä mainitun asetuksen N:o 1360/90, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella N:o 2063/94,(11) 14 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Henkilöstösäännöt
Säätiön henkilöstöön kuuluvat ovat Euroopan yhteisöjen virkamiehiä ja muuta henkilöstöä koskevien asetusten ja säännösten alaisia.
Säätiö käyttää nimittävälle viranomaiselle annettuja valtuuksia henkilöstönsä osalta.
Hallitus antaa yhteisymmärryksessä komission kanssa aiheelliset yksityiskohtaiset soveltamissäännöt."
19 Kuten ennakkoratkaisupyynnössä todetaan, koulutussäätiö ei ole antanut paikallisia toimihenkilöitä koskevia erityismääräyksiä, vaan se soveltaa täysimääräisesti Euroopan komission edustustossa Roomassa ja Milanossa työskenteleviin paikallisiin toimihenkilöihin sovellettavia palvelussuhteen ehtoja koskevia määräyksiä (jäljempänä komission määräykset).
20 Komission määräysten 3 artiklassa määrätään, että työsopimus voidaan tehdä joko toistaiseksi tai määräajaksi mutta että sopimus voidaan tehdä määräajaksi vain, jos työhön liittyvät olosuhteet tai työn luonne edellyttävät määräaikaisuutta.
21 Komission määräyksissä määrätään myös muun muassa paikallisten toimihenkilöiden luokittelusta, heidän oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan, palvelussuhteen ehdoista, palkasta, siirtymisestä ura-alueelta toiselle, sosiaalietuuksista, seuraamuksista, muutoksenhakukeinoista ja komission määräysten 26 artiklassa sopimuksen päättymisestä. Kyseisen artiklan 1 kohdan mukaan määräaikainen sopimus päättyy sovitun määräajan päättyessä.
V
Asian käsittelyn vaiheet yhteisöjen tuomioistuimessa
22 Pääasian kantaja, koulutussäätiö ja komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 20 artiklan mukaisessa määräajassa.
VI
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
23 Kuten jo totesin, kansallisen tuomioistuimen mukaan ennakkoratkaisukysymys on esitetty siksi, että kantajan mukaan komission määräysten 3 artikla ja Italian laki nro 230/62 ovat ristiriidassa keskenään. Sekä kantaja että koulutussäätiö ovat yhteisöjen tuomioistuimelle esittämissään huomautuksissa kuitenkin kiistäneet tällaisen ristiriidan olemassaolon.(12)
24 Kantajan mielestä komission määräysten 3 artiklassa ja lain nro 230/62
1 §:ssä tarkoitetaan samaa, kun niissä rajoitetaan tilanteita, joissa määräaikaisia työsopimuksia voidaan tehdä. Näin ollen tässä asiassa kyse ei ole yhteisön oikeuden asettamisesta kansallisen oikeuden edelle tai päinvastoin vaan niiden soveltamisesta toisiaan täydentävästi, kuten muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 79 artiklassa säädetään.
25 Koulutussäätiö puolestaan väittää, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämä kysymys ei ole aiheellinen. Sen mielestä nyt esillä olevassa asiassa ei ole järkevää kysyä, voivatko yhteisöjen toimielimet muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 79 artiklan nojalla poiketa kansallisesta lainsäädännöstä, koska Italiassa työskenteleviin paikallisiin toimihenkilöihin sovellettavat määräykset ovat määräaikaisia työsopimuksia koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisia. Se itse asiassa katsoo, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin erehtyy rajoittaessaan tarkastelunsa lakiin nro 230/62 ja jättäessään huomioimatta Italian oikeuden myöhemmän kehityksen, sillä siinä on «vapautettu» määräaikaisten sopimusten käyttöä jopa siinä määrin, että yhteisön oikeussäännöissä asetetaan tällaisten sopimusten tekemiselle nykyisin tiukempia rajoituksia kuin kansallisissa oikeussäännöissä.
26 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 177 artiklalla luodussa tuomioistuinten yhteistyömenettelyssä yhteisöjen tuomioistuimen tehtävänä on antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin voi ratkaista siinä vireillä olevan riidan.(13)
27 Nyt esillä olevassa asiassa on mielestäni selvää, että niin komission määräysten 3 artikla kuin myös laki nro 230/62 edustavat samaa lainsäädännöllistä vaihtoehtoa, jossa suositaan toistaiseksi voimassa olevia sopimuksia ja rajoitetaan tilanteita, joissa voidaan tehdä määräaikaisia sopimuksia.
28 Katson näin ollen, että yleinen vastaus ennakkoratkaisukysymykseen, sellaisena kuin se on esitetty, ei olisi hyödyllinen nyt esillä olevan asian ratkaisemisen kannalta.(14) On siis välttämätöntä muotoilla ennakkoratkaisukysymys uudelleen ja täsmentää ne yhteisön oikeuden osat, jotka kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon antaessaan tuomion asiassa.
29 Kansallinen tuomioistuin haluaa ennakkoratkaisukysymyksellään selvittää ensiksi, mitkä säännökset sen on otettava huomioon tutkiessaan työntekijän kanssa määräajaksi tehdyn, paikalliseksi toimihenkilöksi palkkaamista koskevan sopimuksen pätevyyttä, ja toiseksi, mikäli kyseinen sopimus on katsottava pätemättömäksi, onko yhteisön oikeuden vastaisena pidettävä sitä, että seuraamuksena on toistaiseksi voimassa olevan työsuhteen syntyminen osapuolten välille.
30 Ennakkoratkaisupyynnössä mainituista säännöksistä ilmenee, että sopimus voitaisiin katsoa pätemättömäksi kahdessa tilanteessa. Ensimmäinen tilanne, joka mainitaan sekä komission määräysten 3 artiklassa että lain nro 230/62 1 §:ssä, aiheutuisi siitä, että olisi katsottava, ettei koulutussäätiö voinut tehdä määräaikaista sopimusta osapuolten väliseen työsuhteeseen johtaneiden olosuhteiden takia.
31 Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kyseistä seikkaa arvioidessaan tarkasteltava komission määräysten 3 artiklaa, jonka mukaan Italiassa työskentelevien paikallisten toimihenkilöiden sopimusten katsotaan olevan voimassa toistaiseksi, paitsi jos työhön liittyvät olosuhteet tai työn luonne edellyttävät määräaikaisuutta.
32 Kansallisen tuomioistuimen, eikä siis yhteisöjen tuomioistuimen, on päätettävä, oikeuttivatko kantajan työhön liittyvät olosuhteet tai työn luonne määräaikaisen sopimuksen tekemisen, sillä muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 81 artiklan mukaan toimielimen ja jossakin jäsenvaltiossa toimessa olevan paikallisen toimihenkilön väliset riidat ratkaisee siinä paikassa voimassa olevan lainsäädännön mukaan toimivaltainen tuomioistuin, missä toimihenkilö hoitaa tehtäviään. Ennakkoratkaisupyyntö ei missään tapauksessa sisällä tietoja, joiden perusteella yhteisöjen tuomioistuin voisi arvioida, täyttyvätkö komission määräysten edellä mainitussa artiklassa vahvistetut edellytykset.
33 Toinen tilanne, jossa sopimus voitaisiin katsoa pätemättömäksi lain nro 230/62
2 §:n mukaan, aiheutuisi siitä, että työsuhde on jatkunut alkuperäisen sopimuksen tai sen ensimmäistä jatkamista koskevan määräajan päätyttyä.
34 Kuten olen jo todennut, kantaja oli koulutussäätiön palveluksessa ensin ylimääräisenä toimihenkilönä kerran jatketun määräaikaisen sopimuksen perusteella ja sitten paikallisena toimihenkilönä niin ikään kerran jatketun määräaikaisen sopimuksen perusteella.
35 On syytä korostaa, että muuhun henkilöstöön sovellettavissa palvelussuhteen ehdoissa tehdään selkeä ero ylimääräisen toimihenkilön ja paikallisen toimihenkilön palkkaamista koskevien sopimusten välillä. Ylimääräisen toimihenkilön palkkaamista koskevia sopimuksia säädellään yksinomaan yhteisön lainsäädännöllä,(15) ja kyseisten toimihenkilöiden ja heidät palkanneiden toimielinten väliset riidat kuuluvat yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaan, kuten säädetään muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 73 artiklassa, jossa viitataan tältä osin virkamiesten henkilöstösääntöjen VII osastoon. Kaikki edeltävään ylimääräisen toimihenkilön palkkaamista koskevaan sopimukseen liittyvät mahdolliset erimielisyydet pääasian asianosaisten välillä on ratkaistava yhteisöjen tuomioistuimessa.
36 Edellä esitetystä seuraa, että kansallisessa tuomioistuimessa vireillä oleva asia koskee ainoastaan sitä ajanjaksoa, jona kantaja oli koulutussäätiön palveluksessa paikallisena toimihenkilönä sellaisen sopimuksen perusteella, jota ei missään tapauksessa voida pitää edeltävän, ylimääräisen toimihenkilön palkkaamista koskevan sopimuksen jatkamisena.
37 Kun on kyse ennakkoratkaisukysymyksen, sellaisena kuin se on uudelleen muotoiltuna, ensimmäisestä osasta, katson näin ollen, että ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle on vastattava, että sen ratkaisemiseksi, onko Euroopan koulutussäätiön tekemä paikallisen toimihenkilön palkkaamista koskeva määräaikainen sopimus pätevä, kansallisen tuomioistuimen, jonka on ratkaistava riita muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 81 artiklan nojalla, on arvioitava Euroopan komission edustustossa Roomassa ja Milanossa työskentelevien paikallisten toimihenkilöiden palvelussuhteen ehtoja koskevien määräysten 3 artiklan mukaisesti, edellyttivätkö työhön liittyvät olosuhteet tai työn luonne sopimuksen määräaikaisuutta.
38 Toinen mainitsemani seikka koskee seuraamusta, joka voidaan määrätä koulutussäätiölle siinä tapauksessa, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo sopimuksen pätemättömäksi.
39 Yhteisön lainsäädännössä ei säädetä minkäänlaisista seuraamuksista näissä tilanteissa. Sen sijaan Italian ainoa oikeussäännös, johon kansallinen tuomioistuin viittaa ennakkoratkaisupyynnössään, on laki nro 230/62, jossa säädetään, että näissä tapauksissa sopimusta pidetään toistaiseksi voimassa olevana sen tekopäivästä alkaen.
40 Tältä osin on välttämätöntä palauttaa mieliin, kuten komissio on aiheellisesti tehnytkin, yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Tordeur ym.(16) antama tuomio.
41 Kyseisessä asiassa Cour du travail de Bruxelles kysyi yhteisöjen tuomioistuimelta, onko yhteisön oikeuden vastaista soveltaa yhteisöjen toimielimiin, jotka tekevät määräaikaisia työsopimuksia tilapäistyöntekijöiden kanssa, sellaisia kansallisia oikeussäännöksiä, joissa säädetään, että työtä koskevien muiden säännösten rikkomisesta seuraa, että työntekijän ja hänen työnantajansa välillä katsotaan olevan toistaiseksi voimassa oleva työsopimus.
42 Yhteisöjen tuomioistuin täsmensi ensiksi, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklan mukaan kukin toimielin nimeää ne viranomaiset, jotka ovat toimivaltaisia tekemään tilapäisen toimihenkilön, ylimääräisen toimihenkilön, paikallisen toimihenkilön ja erityisneuvonantajan palkkaamista koskevia sopimuksia.
43 Yhteisöjen tuomioistuin totesi edelleen, että vaikka tilapäistyöntekijän sosiaalista suojelua ei voida laiminlyödä pelkästään sillä perusteella, että kyseinen työntekijä on yhteisöjen toimielimen palveluksessa, häntä ei voida suojella toimilla, joilla rajoitettaisiin yhteisöjen toimielinten itsemääräämisoikeutta. Näin ollen se, että jokin toimielin tekee toimihenkilösopimuksen, varsinkin jos kyseessä on toistaiseksi voimassa oleva sopimus, ei voi seurata toimivaltaisen viranomaisen päätöksen sijasta siitä seikasta, että tilapäistyöntekijöitä koskevia tiettyjä jäsenvaltion säännöksiä ei ole noudatettu, vaikka kansallinen tuomioistuin olisikin vahvistanut tämän seikan.
44 Yhteisöjen tuomioistuin totesi seuraavaa:
" - - Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklassa kielletään soveltamasta yhteisöjen toimielimiin sellaisia kansallisia säännöksiä, joiden mukaan tilapäistyöntekijöitä koskevien tiettyjen säännösten rikkominen synnyttää tilapäistyöntekijän ja hänen työnantajansa välille toistaiseksi voimassa olevan työsopimuksen".(17)
45 Vaikka asiassa Tordeur ym. oli kyse tilapäistyöntekijän palkkaamista koskevasta määräaikaisesta sopimuksesta eikä paikallisen toimihenkilön palkkaamista koskevasta määräaikaisesta sopimuksesta, josta nyt esillä olevassa asiassa on kyse, yhteisöjen tuomioistuimen käyttämät perustelut ovat mielestäni täysin sovellettavissa esillä olevaan Vitarin ja koulutussäätiön väliseen riita-asiaan.
46 Kansallisella oikeussäännöksellä tai kansallisen tuomioistuimen päätöksellä ei voida määrätä yhteisöjen toimielintä tai elintä tekemään toistaiseksi voimassa olevaa, paikallisen toimihenkilön palkkaamista koskevaa sopimusta. Näin ollen mikäli ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että komission määräysten 3 artiklaa on rikottu ja että siitä on määrättävä seuraamus, koulutussäätiötä ei voida määrätä myöntämään, että määräaikainen sopimus, jonka se oli tehnyt entisen paikallisen toimihenkilön kanssa, on muutettava toistaiseksi voimassa olevaksi.(18)
VII
Ratkaisuehdotus
47 Edellä esitettyjen näkökohtien perusteella ehdotan, että yhteisöjen tuomioistuin vastaa Pretore circondariale di Torinon esittämään ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti:
1) Sen ratkaisemiseksi, onko Euroopan koulutussäätiön tekemä paikallisen toimihenkilön palkkaamista koskeva määräaikainen sopimus pätevä, kansallisen tuomioistuimen, jonka on ratkaistava riita muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 81 artiklan nojalla, on arvioitava Euroopan komission edustustossa Roomassa ja Milanossa työskentelevien paikallisten toimihenkilöiden palvelussuhteen ehtoja koskevien määräysten 3 artiklan mukaisesti, edellyttivätkö työhön liittyvät olosuhteet tai työn luonne sopimuksen määräaikaisuutta.
2) Mikäli kansallinen tuomioistuin katsoo, että Euroopan koulutussäätiö on rikkonut edellä mainittujen komission määräysten 3 artiklaa, se voi määrätä työnantajana olevalle yhteisöjen elimelle seuraamuksen, jonka se katsoo kansallisen oikeuden mukaan asianmukaiseksi. Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklan vastaisena on kuitenkin pidettävä sitä, että seuraamuksena on toistaiseksi voimassa olevan työsuhteen syntyminen paikallisen toimihenkilön ja yhteisöjen elimen välille.
(1) - Euroopan koulutussäätiön perustamisesta 7 päivänä toukokuuta 1990 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1360/90 (EYVL L 131, s. 1).
(2) - Jäsenvaltioiden hallitusten valtion- tai hallitusten päämiesten tasolla kokoontuneiden edustajien yhteisellä sopimuksella 29 päivänä lokakuuta 1993 tehty päätös Euroopan yhteisöjen tiettyjen elinten ja yksikköjen sekä Europolin kotipaikan vahvistamisesta (EYVL C 323, s. 1), 1 artiklan b kohta.
(3) - Gazzetta ufficiale della Repubblica italiana nro 125, 17.5.1962.
(4) - Nämä tilanteet ovat seuraavat:
a) silloin, kun tehtävän kausiluonteisuudesta johtuva erityisluonne sitä edellyttää,
b) silloin, kun henkilö palkataan hoitamaan sellaisten poissa olevien työntekijöiden tehtäviä, joilla on oikeus pitää työpaikkansa, kunhan sopimuksessa mainitaan poissa olevan työntekijän nimi ja poissaolon syy,
c) silloin, kun henkilö palkataan hoitamaan tiettyjä määräaikaisia tehtäviä, jotka ovat luonteeltaan tavanomaisesta poikkeavia tai satunnaisia,
d) silloin, kun henkilö palkataan hoitamaan eri vaiheista koostuvia tehtäviä, joihin tarvitaan erikoistuneita työntekijöitä, kunhan tehtävät rajoittuvat täydentäviin tai osana kokonaisuutta toteutettaviin vaiheisiin, joita varten yrityksessä ei ole pysyvää työvoimaa,
e) silloin, kun henkilö palkataan tuottamaan yksittäisiä esityksiä, radio-ohjelmia tai televisio-ohjelmia (23.5.1977 annettu laki nro 266/77).
Lisäksi 25.3.1986 annetulla lailla nro 84/86 säädettiin, että myös lentoyhtiöt tai lentoasemista vastaavat yhtiöt voivat palkata henkilöitä määräajaksi.
(5) - Kyseistä säännöstä täsmennettiin tietyiltä osin 24.6.1997 annetun lain nro 196/97
12 §:ssä. Koska ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei viittaa kyseiseen lakiin, on katsottava, ettei sitä sovelleta pääasiaan.
(6) - Ennakkoratkaisupyynnössä ja yhteisöjen tuomioistuimelle esitetyissä huomautuksissa ei selvitetä, perustaako kantaja väitteensä lain nro 230/62
1 §:n rikkomiseen vai sen 2 §:n soveltamiseen.
(7) - Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen vahvistamisesta sekä yhteisöjen virkamiehiin tilapäisesti sovellettavien erityisten toimenpiteiden laatimisesta 29 päivänä helmikuuta 1968 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (EYVL L 56, s. 1).
(8) - Palvelussuhteen ehdoista säädetään edellä alaviitteessä 7 mainitussa asetuksessa N:o 259/68.
(9) - Sellaisena kuin se on muutettuna asetuksen (EHTY, ETY, Euratom) N:o 259/68 muuttamisesta Euroopan yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen osalta 21 päivänä lokakuuta 1976 annetulla neuvoston asetuksella (EHTY, ETY, Euratom) N:o 2615/76 (EYVL L 299, s. 1).
(10) - Sellaisena kuin se on muutettuna yhteisön virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisön muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 21 päivänä joulukuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 3947/92 (EYVL L 404, s. 1).
(11) - Euroopan koulutussäätiön perustamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 1360/90 muuttamisesta 27 päivänä heinäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2063/94 (EYVL L 216, s. 9).
(12) - Komissio ei käsittele tätä seikkaa huomautuksissaan.
(13) - Ks. esimerkiksi asia C-334/95, Krüger, tuomio 17.7.1997 (Kok. 1997, s. I-4517, 22 kohta).
(14) - Huomautan kuitenkin, että kysymykseen voitaisiin mielestäni vastata myöntävästi yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan ja tarkemmin sanottuna asiassa 232/84, Tordeur ym., 3.10.1985 annetun tuomion (Kok. 1985, s. 3223), johon viittaan tuonnempana, sekä asiassa 50/74, Asmussen ym., 30.9.1975 annetun tuomion (Kok. 1975, s. 1003) mukaan.
Viimeksi mainitussa asiassa ja sen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen entisen 94 artiklan osalta, jonka mukaan neuvoston on vahvistettava laitoksen toimihenkilöiden palkka "paikallisen käytännön perusteella", yhteisöjen tuomioistuin totesi, että "paikallinen käytäntö muodostaa ainoastaan yhden perusteen, toisin sanoen pelkän suuntaviivan, joka ei missään nimessä sulje pois muiden tekijöiden huomioon ottamista" ja että "94 artiklassa annetaan täten toimivaltaisille toimielimille laaja harkintavalta paikallisten toimihenkilöiden ja laitoksen toimihenkilöiden palkan mukauttamiseksi kunkin kyseeseen tulevan laitoksen paikallisiin olosuhteisiin, ottaen huomioon ne vaatimukset, jotka johtuvat sekä laitosten sisäisistä toimintaedellytyksistä että niiden taloudelliseen ja sosiaaliseen toimintaympäristöön liittyvistä tekijöistä" (tuomion 33 ja 34 kohta).
(15) - Muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen III osasto, 51-78 artikla.
(16) - Mainittu edellä alaviitteessä 14.
(17) - Edellä alaviitteessä 14 mainitun tuomion 26-29 kohta.
(18) - Asiassa Tordeur ym. esittämässään ratkaisuehdotuksessa julkisasiamies VerLoren van Themaat totesi jopa, että "kansallinen tuomioistuin voi ainoastaan määrätä yhteisöjen toimielimen maksamaan asianmukaisen korvauksen".