VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
28 päivänä huhtikuuta 2009
Asia F-72/06
Luc Verheyden
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Henkilöstö – Virkamiehet – OLAF:n sisäiset tutkimukset – OLAF:n päätös tietojen toimittamisesta kansallisille oikeusviranomaisille – Tutkittavaksi ottaminen
Aihe: EY 236 ja EA 152 artiklaan perustuva kanne, jossa Luc Verheyden vaatii erityisesti, että Euroopan petostentorjuntaviraston
(OLAF) päätös toimittaa häntä koskevia tietoja Italian oikeusviranomaisille kumotaan ja että komissio velvoitetaan maksamaan
hänelle vahingonkorvausta.
Ratkaisu: Kantajan kanne hylätään. Asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Tiivistelmä
1.      Virkamiehet – Kanne – Virkamiehelle vastainen toimi – Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) päätös tietojen toimittamisesta
kansallisille oikeusviranomaisille – Kuuluminen virkamiehelle vastaisiin toimiin
(Henkilöstösääntöjen 90 a artikla; parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 1073/1999 10 artiklan 2 kohta)
2.      Virkamiehet – Kanne – Euroopan petostentorjuntavirastoa (OLAF) vastaan nostettu kanne
(Henkilöstösääntöjen 90 artiklan 1 kohta ja 90 a artikla)
3.      Virkamiehet – Kanne – Edeltävä hallinnollinen menettely
(Henkilöstösääntöjen 90 artikla)
1.      Päätökset, joilla Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) toimittaa OLAF:n tutkimuksista annetun asetuksen N:o 1073/1999 10
artiklan 2 kohdan nojalla tietoja kansallisille oikeusviranomaisille, ovat henkilöstösääntöjen 90 a artiklassa tarkoitettuja
virkamiehelle vastaisia toimia, kun otetaan huomioon niihin mahdollisesti liittyvät seuraukset ja tarve varmistaa henkilöstösäännöissä
tarkoitettujen henkilöiden tehokas oikeussuoja.
(ks. 38 kohta)
Viittaukset:
Virkamiestuomioistuin: yhdistetyt asiat F‑5/05 ja F‑7/05, Violetti ym. v. komissio, 28.4.2009 (Kok. H., s. I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000,
69–97 kohta)
2.      Henkilöstösääntöjen 90 artiklalla käyttöön otetussa oikeussuojajärjestelmässä vahingonkorvauskanne, jolla vaaditaan korvausta
Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) aiheuttamista vahingoista, voidaan ottaa tutkittavaksi vain, jos sitä edeltää henkilöstösääntöjen
mukainen oikeudenkäyntiä edeltävä menettely. Tämä menettely on erilainen sen mukaan, perustuuko korvausvaatimuksen kohteena
oleva vahinko henkilöstösääntöjen 90 a artiklassa tarkoitettuun virkamiehelle vastaiseen toimeen vai OLAF:n toimintaan, johon
ei liity päätöksentekoa. Ensin mainitussa tapauksessa asianomaisen on esitettävä säädetyssä määräajassa OLAF:n johtajalle
valitus kyseisestä toimesta. Jälkimmäisessä tapauksessa hallinnollinen menettely alkaa sen sijaan esittämällä henkilöstösääntöjen
90 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vaatimus korvauksen maksamisesta ja sen jälkeen tarvittaessa valitus tämän vaatimuksen
hylkäyspäätöksestä. Kun kumoamiskanteen ja vahingonkorvausvaatimuksen välillä on välitön yhteys, jälkimmäinen voidaan kuitenkin
ottaa tutkittavaksi kumoamiskanteen liitännäisenä vaatimuksena ilman, että sitä ennen on välttämättä täytynyt esittää hallinnolle
vaatimusta aiheutuneen vahingon korvaamisesta ja valitusta vaatimuksen implisiittisestä tai nimenomaisesta hylkäyspäätöksestä.
(ks. 53 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑500/93, Y v. yhteisöjen tuomioistuin, 28.6.1996 (Kok. H., s. I‑A‑335 ja II‑977,
64 ja 66 kohta)
3.      Se, että hallinto ei ole noudattanut henkilöstösääntöjen 90 artiklassa säädettyjä määräaikoja, voi aiheuttaa kyseessä olevalle
toimielimelle vastuun asianomaisille mahdollisesti aiheutuneesta vahingosta, kuitenkin sillä edellytyksellä, että nämä ovat
korvauksen saamiseksi väitetyistä vahingoista noudattaneet oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn kahta vaihetta eli tehneet
vaatimuksen ja sen jälkeen valituksen.
(ks. 60 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑267/03, Roccato v. komissio, 26.1.2005 (Kok. H., s. I‑A‑1 ja II‑1, 84 kohta)