Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JULIANE KOKOTT
31 päivänä toukokuuta 2018(1)
Asia C-245/17
Pedro Viejobueno Ibánez ja
Emilia de la Vara González
vastaan
Consejería de Educación de Castilla la Mancha
(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Kastilia-La Manchan ylin tuomioistuin, Espanja))
Ennakkoratkaisupyyntö – Sosiaalipolitiikka – Määräaikainen työ – EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemä määräaikaista työtä koskeva puitesopimus – Syrjintäkiellon periaate – Espanjan lainsäädännössä tarkoitetut väliaikaiset ja vakinaiset virkamiehet – Väliaikaisina virkamiehinä työskentelevät opettajat – Palvelussuhteen ennenaikainen päättäminen lukuvuoden päättyessä – Erilainen kohtelu vastaaviin vakituisiin työntekijöihin nähden – Asiallinen syy erilaiseen kohteluun
I       Johdanto
1.        Useiden jäsenvaltioiden yhä vaikean taloustilanteen vuoksi myös julkishallinto on pakotettu leikkaamaan kustannuksiaan. Vastatakseen tähän haasteeseen jäsenvaltiot ottavat opettajia enää harvemmin virkaan tai vakituiseen työsuhteeseen ja entistä useammin määräaikaiseen työsuhteeseen. Jotkin jäsenvaltiot ovat tässä yhteydessä jo siirtyneet sellaiseen käytäntöön, ettei osaa opettajista palkata koko lukuvuodeksi vaan yksinomaan lukuvuonna annettavan opetuksen keston ajaksi.(2)
2.        Espanjassa julkisista virkamiehistä annetussa laissa säädetään mahdollisuudesta nimittää tarpeen ja kiireellisyyden perusteella niin kutsuttuja väliaikaisia virkamiehiä(3) vakinaisten virkamiesten sijasta. Espanjan koululaitoksessa on tämän perusteella nimitetty tähän mennessä väliaikaisia virkamiehiä koko lukuvuoden ajaksi, jos opettajista on ollut pulaa.
3.        Tämän perusteella myös Pedro Viejobueno Ibáñez ja Emilia de la Vara González, jotka ovat valittajina pääasian oikeudenkäynnissä, otettiin Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen palvelukseen opettajiksi lukuvuoden 2011/2012 ajaksi. Lukuvuoden lopulla oppituntien päättyessä ja kesäloman alkaessa kouluviranomainen kuitenkin ilmoitti, että nimityksen perusteena ollut perusteltu tarve tai kiireellisyys on poistunut, ja molempien palvelussuhde päätettiin välittömästi.
4.        Tätä taustaa vasten unionin tuomioistuimen ratkaistavana on käsiteltävässä asiassa kysymys siitä, syrjiikö toimivaltainen kouluviranomainen väliaikaisia virkamiehiä vakinaisiin virkamiehiin nähden, jos se päättää ensiksi mainittujen palvelussuhteen ennenaikaisesti lukuvuoden lopulla oppituntien päättyessä. Tässä yhteydessä esille nousee myös kysymys, asetetaanko väliaikaiset virkamiehet epäedullisempaan asemaan siten, että koska heidän palvelussuhteensa päätetään kesäloman alkaessa, he eivät voi pitää heille kertyneitä lomia tosiasiallisina lomapäivinä vaan saavat ainoastaan vastaavasti suhteutetun rahallisen lomakorvauksen.
5.        Espanjan lainsäädännön mukaisten väliaikaisten virkamiesten ryhmä on ollut jo useasti unionin tuomioistuimen ratkaisujen kohteena.(4) Käsiteltävä asia antaa unionin tuomioistuimelle uuden mahdollisuuden havainnollistaa tarkemmin määräaikaisten työntekijöiden syrjintää koskevan kiellon periaatteen vaikutuksia tähän virkamiesryhmään.
II      Asiaa koskevat oikeussäännöt
A       Unionin oikeus
6.        Käsiteltävää asiaa koskevat säännökset sisältyvät Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön (EAY), Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestön (UNICE) ja julkisten yritysten Euroopan keskuksen (CEEP) tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annettuun neuvoston direktiiviin 1999/70/EY(5) (jäljempänä direktiivi 1999/70). Direktiivin tarkoituksena on sen 1 artiklan mukaan panna täytäntöön määräaikaista työtä koskeva puitesopimus (jäljempänä myös puitesopimus), jonka kolme toimialaltaan yleistä työmarkkinakeskusjärjestöä (EAY, UNICE ja CEEP) tekivät 18.3.1999 ja joka on direktiivin liitteenä.
7.        Puitesopimuksen tarkoituksena on muun muassa ”parantaa määräaikaisen työn laatua varmistamalla syrjimättömyyden periaatteen soveltaminen – –”.(6) Puitesopimus perustuu siihen näkemykseen, ”että toistaiseksi voimassa olevat työsopimukset ovat ja tulevat olemaan vallitseva työsuhdemuoto työnantajien ja työntekijöiden välillä”.(7) Samalla puitesopimuksessa kuitenkin myönnetään, että määräaikaiset työsopimukset ”ovat tyypillisiä tietyillä toimialoilla sekä tietyissä ammateissa ja toiminnoissa, ja ne voivat sopia sekä työnantajalle että työntekijöille”.(8)
8.        Puitesopimuksen soveltamisala määritellään sen 2 lausekkeen 1 kohdassa seuraavasti:
”Tätä sopimusta sovelletaan määräaikaisiin työntekijöihin, joilla on työsopimus tai työsuhde, sellaisena kuin se on määritelty jäsenvaltion lainsäädännössä, työehtosopimuksissa tai käytännössä.”
9.        Puitesopimuksen 3 lauseke sisältää seuraavat ”määritelmät”:
”1.       Tässä sopimuksessa ’määräaikaisella työntekijällä’ tarkoitetaan henkilöä, jolla on suoraan työnantajan ja työntekijän välillä tehty työsopimus tai solmittu työsuhde, jonka päättyminen määräytyy perustelluin syin, esimerkiksi tietyn päivämäärän umpeutumisen, tietyn tehtävän loppuun saattamisen tai tietyn tapahtuman ilmaantumisen perusteella.
2.       Tässä sopimuksessa ’vastaavalla vakituisella työntekijällä’ tarkoitetaan työntekijää, jolla on toistaiseksi voimassa oleva työsopimus tai työsuhde ja joka työskentelee samassa työpaikassa ja samassa tai samanlaisessa työssä tai tehtävässä, ottaen huomioon pätevyys ja ammattitaito.– –”
10.      Puitesopimuksen 4 lausekkeen, jonka otsikko on ”Syrjimättömyyden periaate”, 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Määräaikaisiin työntekijöihin ei saa soveltaa epäedullisempia työehtoja kuin vastaaviin vakituisiin työntekijöihin pelkästään siksi, että heillä on määräaikainen työsopimus tai työsuhde, ellei siihen ole asiallisia syitä.”
11.      Lisäksi on viitattava tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista 4.11.2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/88/EY(9) 7 artiklaan, jonka otsikko on ”Vuosiloma” ja jossa säädetään seuraavaa:
”1.      Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jokainen työntekijä saa vähintään neljän viikon palkallisen vuosiloman tällaisen loman saamiselle ja myöntämiselle kansallisessa lainsäädännössä ja/tai käytännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
2.      Palkallisen vuosiloman vähimmäisaikaa ei saa korvata rahalla, paitsi kun työsuhde päättyy.”
B       Kansallinen oikeus
12.      Julkishallinnon palveluksessa oleviin työntekijöihin sovellettavista perussäännöistä 12.4.2007 annetussa laissa 7/2007(10) (jäljempänä EBEP) säädetään julkisten virkamiesten asemasta Espanjan ja sen itsehallintoalueiden valtionhallinnossa.
13.      EBEP:n 8 §:n mukaan on neljä julkishallinnon palveluksessa olevan henkilöstön ryhmää: vakinaiset virkamiehet, väliaikaiset virkamiehet, vakituisessa tai tilapäisessä työsuhteessa oleva työsopimussuhteinen henkilöstö ja ylimääräinen henkilöstö.
14.      EBEP:n 10 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.      Väliaikaisia virkamiehiä ovat henkilöt, jotka nimenomaisesti perustellun tarpeen tai kiireellisyyden vuoksi on nimitetty väliaikaisiksi virkamiehiksi hoitamaan vakinaisille virkamiehille kuuluvia tehtäviä joissakin seuraavista tapauksista:
a)      vapaita virkoja ei voida täyttää vakinaisilla virkamiehillä
b)      vakinaisten virkamiesten väliaikainen korvaaminen
c)      luonteeltaan väliaikaisten hankkeiden toteuttaminen
d)      työtehtävien liian suuri määrä tai kasautuminen enintään 6 kuukauden ajan 12 kuukauden ajanjaksolla.
– –
3.      Väliaikaisten virkamiesten palvelussuhde päättyy 63 §:ssä mainittujen syiden lisäksi, jos peruste heidän nimittämiseensä poistuu.
– –
5.      Väliaikaisiin virkamiehiin sovelletaan, sikäli kuin se sopii heidän asemansa luonteeseen, vakinaisiin virkamiehiin sovellettavia yleissääntöjä.”
15.      EBEP:n 63 §:ssä säädetään perusteista virkamiesaseman menettämiselle.
16.      Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen julkishallinnon palvelussuhteista 10.3.2011 annetussa laissa 4/2011(11) (jäljempänä laki 4/2011) toistetaan olennaisin osin EBEP:n 10 §:n 1 momenttiin sisältyvä ”väliaikaisen virkamiehen” määritelmä sillä nimenomaisella lisäyksellä, että tämä hoitaa vakinaisen virkamiehen tehtäviä ”väliaikaisesti”.
17.      Lain 4/2011 9 §:n 1 momentin b kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.      Väliaikaisten virkamiesten palvelussuhde päättyy seuraavista syistä:
– –
b)      nimityksen perusteena olleiden perustellun tarpeen ja kiireellisyyden poistuminen.
– –”
18.      Espanjan opetus- ja tutkimusministeriön henkilöstöosaston ja ANPE-ammattijärjestön 10.3.1994 tekemässä sopimuksessa,(12) jota sovelletaan myös Kastilia-La Manchan itsehallintoalueella, määrätään, että väliaikaiset virkamiehet, jotka 30.6. mennessä ovat työskennelleet kyseisenä lukuvuonna vähintään viisi ja puoli kuukautta, hoitavat tehtäviään seuraavan lukuvuoden alkamispäivään asti ja saavat siten edelleen palkkaa kesäkuukausilta.
19.      Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen vuoden 2012 talousarviosta 12.7.2012 annetun lain 5/2012(13) (jäljempänä laki 5/2012) 13. lisäsäännöksessä säädetään, että väliaikaiset virkamiehet saavat palvelussuhteen päättymisen yhteydessä korvauksen 22:lta pitämättä jääneeltä lomapäivältä, jos he ovat palvelussuhteen päättymisajankohtana työskennelleet jo 12 kuukautta. Jos nimitys on tehty lukuvuoden alkaessa syyskuussa ja palvelussuhde on päättynyt oppituntien päättyessä kesäkuussa, lomapäivistä maksetaan vastaava osittainen korvaus.
20.      EBEP:n 50 §:n 1 momentin mukaan vakinaisten virkamiesten oikeus palkalliseen vuosilomaan käsittää 22 työpäivää.
III    Tosiseikat, pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
21.      Pääasian valittajat, Pedro Viejobueno Ibáñez ja Emilia de la Vara González, työskentelivät opettajina Kastilia-La Manchan itsehallintoalueella niin sanottuina väliaikaisina virkamiehinä.
22.      Consejería de Educación, Cultura y Deportes, Dirección General de Recursos Humanos y Programación Educativa (Opetus-, kulttuuri- ja urheiluministeriön henkilöstö- ja koulutussuunnitteluosasto, jäljempänä Consejería) nimitti 13.9.2011 tekemällään päätöksellä valittajat lukuvuodeksi 2011/2012 Toledon ja Cuencan maakunnassa ylemmän perusasteen pakollista opetusta antavassa koulussa avoinna olleeseen opettajan ja aikuiskoulutuksessa avoinna olleeseen tekniikan ammattiaineiden opettajan virkoihin. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan lukuvuosi 2011/2012 alkoi 15.9.2011 ja päättyi 14.9.2012.
23.      Coordinadores provinciales de Educación de Toledo y Cuenca (Toledon ja Cuencan maakunnalliset opetustoimen koordinoijat) tekivät 29.6.2012 eli toisen lukukauden päättymispäivänä ennen kesälomaa päätökset, joilla valittajien palvelussuhteet päätettiin kyseisestä päivämäärästä lukien.
24.      Valittajat tekivät näistä päätöksistä aluksi oikaisuvaatimukset ja nostivat sen jälkeen kanteen, jossa vaadittiin muun muassa kumoamaan päätökset ja toteamaan, että valittajilla oli oikeus pysyä heille osoitetuissa viroissa 14.9.2012 asti.
25.      Kanne hylättiin ensimmäisessä oikeusasteessa. Juzgado de lo Contencioso-administrativo n° 2 Toledo(14) totesi perusteluissaan, että oppituntien päättyessä lukuvuoden lopulla perusteltu tarve ja kiireellisyys, jotka olivat väliaikaisiksi virkamiehiksi nimittämisen perusteina, olivat poistuneet EBEP:n 10 §:n 3 momentissa ja lain 4/2011 9 §:ssä tarkoitetulla tavalla. Espanjalaisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan väliaikaisilla virkamiehillä ei toimensa luonteen vuoksi ole oikeutta pysyä tiettyyn määräpäivään asti kyseisessä virassa. Näin on siinäkin tapauksessa, että palvelussuhteen päättymispäivä on merkitty hänen nimityskirjaansa. Valittajien tapauksessa nimityskirjaan ei kuitenkaan ollut merkitty tiettyä päivämäärää vaan ainoastaan lukuvuosi 2011/2012.
26.      Valittajat tekivät tästä tuomiosta valituksen Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Manchaan (Kastilia-La Manchan ylin tuomioistuin, Espanja). He väittävät erityisesti, että heidän palvelussuhteensa päättäminen lukuvuoden lopulla oppituntien päättyessä rikkoo puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa, koska erilaiselle kohtelulle vakinaisina virkamiehinä työskenteleviin opettajiin nähden ei ole asiallisia syitä. Erilaista kohtelua on myös se, että palvelussuhteen päättämisen myötä heillä ei ole tosiasiallisesti mahdollisuutta pitää vuosilomaansa, joka sen sijaan korvataan heille rahallisesti. Lomapäivien korvaaminen rahalla on kuitenkin direktiivin 2003/88 mukaan poikkeus.
27.      Tätä taustaa vasten Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha on keskeyttänyt asian käsittelyn ja esittänyt 19.4.2017 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 11.5.2017, SEUT 267 artiklan nojalla unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)       Voidaanko lukuvuoden toisen lukukauden päättymistä pitää asiallisena syynä, jolla voidaan oikeuttaa väliaikaisina virkamiehinä työskentelevien opettajien erilainen kohtelu verrattuna vakinaisina virkamiehinä työskenteleviin opettajiin?
2)       Voidaanko määräaikaisia työntekijöitä koskevan syrjintäkiellon periaatteen mukaisena pitää sitä, että väliaikaisina virkamiehinä työskentelevät opettajat, joiden palvelussuhde päätetään lukukauden päättyessä, eivät voi pitää heille kertyneitä lomia tosiasiallisina lomapäivinä vaan ne korvataan maksamalla heille vastaava lomakorvaus?
3)       Voidaanko määräaikaisia työntekijöitä, joiksi nämä virkamiehet määritellään, koskevan syrjintäkiellon periaatteen mukaisena pitää alueelliseen lainsäädäntöön sisältyvän [lain 5/2012] 13. lisäsäännöksen kaltaista abstraktia oikeussääntöä, jolla talousarviosäästöihin ja julkisen talouden alijäämätavoitteisiin liittyvistä syistä muun muassa lykättiin opetus- ja tutkimusministeriön ja ammattijärjestön ANPE tekemän sopimuksen soveltamista siltä osin kuin on kyse heinä- ja elokuun lomakorvausten maksamisesta yli viiden ja puolen kuukauden viransijaisuuksia hoitaville ja viran täyttämisen ajaksi nimitetyille virkamiehille ja jossa velvoitetaan maksamaan muiden oppilaitosten kuin yliopistojen väliaikaiselle opetushenkilöstölle 22:ta työpäivää, jos nimitys väliaikaiseksi virkamieheksi on tehty koko lukuvuodeksi, tai työskentelykautta suhteellisesti vastaavaa määrää päiviä, jos työskentelykausi oli lukuvuotta lyhyempi, vastaava lomakorvaus?”
28.      Unionin tuomioistuimessa kirjallisia huomautuksia esittivät Kastilia-La Manchan Consejería, Espanjan hallitus ja Euroopan komissio. Samat osapuolet, kuten myös Viejobueno Ibáñez, olivat edustettuina 11.4.2018 pidetyssä istunnossa.
IV      Oikeudellinen arviointi
29.      Kaikki kolme ennakkoratkaisukysymystä koskevat sitä oikeudellista kysymystä, miten määräaikaisten työntekijöiden syrjintää koskevan kiellon periaate vaikuttaa niin sanottuina väliaikaisina virkamiehinä Espanjassa työskenteleviin opettajiin, jotka on nimitetty virkaan koko lukuvuoden ajaksi mutta joiden palvelussuhde on sitten päätetty lukuvuoden lopulla oppituntien päättyessä kesäkuun lopussa.
30.      Ensimmäinen kysymys koskee oppituntien päättyessä lukuvuonna tapahtuvan palvelussuhteen ennenaikaisen päättämisen perusteltavuutta sinänsä, kun taas toisessa ja kolmannessa kysymyksessä tarkastellaan sen seurauksia väliaikaisten virkamiesten lomaoikeudelle. Tästä syystä käsittelen ensimmäistä kysymystä erillään toisesta ja kolmannesta kysymyksestä.
A       Oppituntien päättyessä lukuvuonna tehtävän palvelussuhteen päättämisen lainmukaisuus (ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys)
31.      Ensimmäisellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, onko puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan mukainen sellainen Espanjan käytäntö, jossa väliaikaisten virkamiesten, jotka nimitettiin virkaan perustellun tarpeen ja kiireellisyyden perusteella koko lukuvuodeksi, palvelussuhde päätetään ennenaikaisesti oppituntien päättyessä. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on tässä yhteydessä epävarma siitä, voiko oppituntien päättyminen olla asiallinen syy väliaikaisina virkamiehinä työskentelevien opettajien erilaiseen kohteluun vakinaisina virkamiehinä työskenteleviin opettajiin nähden.
1       Ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottaminen
32.      Espanjan kuningaskunta katsoo, ettei ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä voida ottaa tutkittavaksi, koska ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee sillä lähinnä, voidaanko oppituntien päättymistä pitää EBEP:n 10 §:n 3 momentissa tarkoitettuna väliaikaisen virkamiehen nimitysperusteen poistumisena. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin vaatii siten tulkitsemaan kansallista oikeutta, mikä ei kuulu unionin tuomioistuimen toimivaltaan.
33.      Espanjan hallitus perustelee väitettään sillä, ettei unionin oikeudessa lähtökohtaisesti kyseenalaisteta mahdollisuutta irtisanoa myös määräaikaisia työsopimuksia ennen niissä määrättyä päättymisajankohtaa. Unionin oikeudessa ei myöskään kyseenalaisteta sitä, että nimitysperusteina olleiden perustellun tarpeen ja kiireellisyyden poistuminen voi olla peruste palvelussuhteen ennenaikaiselle päättämiselle. Kysymyksellä pyritään siten Espanjan hallituksen mukaan yksinomaan selvittämään, voidaanko oppituntien päättymistä kansallisen oikeuden mukaan pitää perustellun tarpeen ja kiireellisyyden poistumisena.
34.      Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan se ei voi lausua ennakkoratkaisumenettelyssä kansallisen oikeuden tulkinnasta.(15) Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kysymys koskee kuitenkin nimenomaisesti puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan tulkintaa. Vaikka määräaikaisten työsopimusten ennenaikainen irtisanominen ei ole unionin oikeudessa sinänsä pois suljettua, kaikenlainen määräaikaisten työntekijöiden erilainen kohtelu vakituisiin työntekijöihin nähden on kuitenkin tässä suhteessa oikeutettava asiallisilla syillä.(16) Kansallista oikeutta on tulkittava tämä edellytys huomioon ottaen. Unionin tuomioistuin voi ja sen tulisi antaa tätä varten hyödyllisiä ohjeita tässä ennakkoratkaisumenettelyssä.(17)
35.      Tästä seuraa, että ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys voidaan ottaa tutkittavaksi.
2       Ennakkoratkaisukysymykseen vastaaminen
36.      Aluksi on syytä huomauttaa, että puitesopimusta voidaan soveltaa myös määräaikaisiin työsopimuksiin ja -suhteisiin, jotka tehdään ja perustetaan viranomaisten tai muiden julkisen sektorin tahojen kanssa.(18) Siten myös Espanjan lainsäädännön mukaisia väliaikaisia virkamiehiä on pidettävä puitesopimuksen 3 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuina työntekijöinä.
37.      Pääasian valittajien työ oli määräaikaista. Istunnossa tosin selvennettiin, ettei heidän nimityskirjoihinsa ollut merkitty mitään tiettyä päättymisajankohtaa. Kaikki osapuolet vaikuttivat kuitenkin olevan sitä mieltä, että väliaikaisten virkamiesten työskentelyn oli määrä päättyä viimeistään 14.9.2012. Tämä päivämäärä mainitaan myös ennakkoratkaisupyynnössä lukuvuoden 2011/2012 päättymisajankohtana.(19)
a)      Syrjintäkiellon soveltamisala
38.      Puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan mukaan määräaikaisiin työntekijöihin ei saa soveltaa epäedullisempia työehtoja kuin vastaaviin vakituisiin työntekijöihin pelkästään siksi, että heillä on määräaikainen työsopimus. Tämä määräys on unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sisällöltään ehdoton ja riittävän täsmällinen, jotta yksityiset oikeussubjektit voivat vedota siihen kansallisessa tuomioistuimessa.(20)
39.      Espanjan hallitus epäilee kuitenkin sitä, että käsiteltävässä asiassa on kyseessä erilainen kohtelu ”työehtojen” osalta. Erilainen kohtelu muodostuu sen mukaan pikemminkin pelkästään siitä, että väliaikaisten virkamiesten sopimukset ovat määräaikaisia, kun taas vakinaisten virkamiesten sopimukset ovat voimassa toistaiseksi. Määräaikaisen työsopimuksen ennalta määrätty päättyminen ei kuitenkaan voi sinänsä edellyttää oikeuttamisperustetta. Puitesopimuksessa ei nimittäin nimenomaisesti suljeta pois määräaikaisten työsopimusten käyttöä sinänsä. Tästä syystä syrjintäkieltoa ei Espanjan hallituksen mukaan voida alun alkaenkaan soveltaa käsiteltävässä asiassa.
40.      Espanjan hallitus ja Consejería ovat perustelleet tätä väitettä istunnossa lähinnä sillä, että työn oli määrä jatkua (joka tapauksessa myös) oppituntien loppuun eli kesäkuun 2012 loppuun asti: Joko nimityskirjaan sisältyvä viittaus ”lukuvuoteen 2011/2012” on ymmärrettävä siten, että sillä tarkoitettiin alun pitäenkin ainoastaan ajanjaksoa oppituntien päättymiseen asti. Tai työ oli todellisuudessa määräaikaista nimityksen perusteena olleiden perustellun tarpeen ja kiireellisyyden poistumiseen saakka, mikä tapahtui oppituntien päättyessä, ja sen oli tarkoitus jatkua enintään uuden lukuvuoden alkuun saakka.
41.      Ratkaisevaa on näin ollen se, perustuiko väliaikaisten virkamiesten työ pääasiassa tällaiseen lukuvuoden päättymiseen saakka jatkuvaan määräaikaisuuteen ja jos perustui, niin missä määrin.
42.      Puitesopimuksen 3 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettua määräaikaisuuden käsitettä on tulkittava unionin oikeuden itsenäisenä käsitteenä.(21) Kyseisen määräyksen sanamuodon mukaan merkityksellistä on se, määräytyykö työsuhteen päättyminen perustelluin syin, esimerkiksi tietyn päivämäärän umpeutumisen tai tietyn tapahtuman ilmaantumisen perusteella.
43.      Kun otetaan huomioon, että käsiteltävässä asiassa on vaikea määrittää yksiselitteisesti, milloin ”perusteltu tarve ja kiireellisyys” poistuvat, tässä määräaikaisuuden muodossa olisi jo kyseenalaista se, määräytyykö työsuhteen päättyminen ylipäätään perustellusta syystä ja tietyn tapahtuman ilmaantumisen perusteella. Consejerían edustaja on nimittäin vahvistanut istunnossa, ettei etukäteen ole nimenomaisesti mahdollista määrittää tapahtumaa, joka konkreettisessa yksittäistapauksessa johtaa työsuhteen päättymiseen. Nimitysperusteen poistumiseen voivat pikemminkin johtaa erilaiset seikat.
44.      Määräaikaisuudelle on kuitenkin ominaista, että työsuhde päättyy aina automaattisesti tiettyyn tapahtumaan.(22) Koska seikkoja, jotka voivat johtaa perustellun tarpeen ja kiireellisyyden poistumiseen, on lukuisia, kuten edellä todettiin, kouluviranomaisen on tehtävä aina yksittäispäätös työsuhteen irtisanomisesta. ”Perustellun tarpeen ja kiireellisyyden” poistuminen on siten ainoastaan erityinen irtisanomisperuste muttei puitesopimuksen 3 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettu työsuhteen päättävä tapahtuma.
45.      Kun tarkastellaan työsuhteen mahdollista määräaikaisuutta oppituntien loppuun asti sen perusteella, että nimityskirjassa viitataan pelkästään ” lukuvuoteen 2011/2012”, on yksinomaan ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asia tutkia, tarkoitettiinko tällä tosiasiallisesti ainoastaan oppituntien kestoa. Siinä tapauksessa, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan työsuhteen oli alun alkaenkin tarkoitus päättyä 30.6.2012, kyseessä on samankaltainen tilanne kuin asioissa Grupo Norte Facility ja Montero Mateos. Kuten olen jo todennut molemmissa asioissa esittämissäni ratkaisuehdotuksissa, määräaikaisen työsuhteen ennakoitavissa oleva päättyminen sinänsä ei merkitse puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettua syrjintää.(23)
46.      Ennakkoratkaisupyynnössä, joka on unionin tuomioistuimen ratkaisun ainoa perusta,(24) mainitaan kuitenkin lukuvuoden 2011/2012 alkaneen 15.9.2011 ja päättyneen 14.9.2012. Kuten kaikki osapuolet vahvistivat istunnossa, väliaikaiset virkamiehet nimitettiin tähänastisen käytännön mukaan myös aina täksi ajanjaksoksi.
47.      Kun otetaan perustaksi nämä tosiseikat, kyse on siis ennenaikaisesta eikä muutenkin ennakoitavissa olevasta määräaikaisen työsuhteen irtisanomisesta.(25) Työsuhteen ennenaikainen irtisanominen ei ole puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan mukaan lähtökohtaisesti pois suljettua, mutta se on tehtävä syrjimättömästi.(26)
48.      Tästä syystä unionin tuomioistuin on jo täsmentänyt, että puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan sellaisella tulkinnalla, jolla nämä irtisanomisehdot jätetään kyseisessä määräyksessä tarkoitetun työehtojen käsitteen määritelmän ulkopuolelle, rajoitettaisiin kyseisessä määräyksessä mainitun tavoitteen vastaisesti määräaikaisille työntekijöille syrjintää vastaan annettavan suojan alaa.(27) Unionin tuomioistuin on etenkin katsonut, että työehtojen käsitteeseen kuuluu määräaikaisten työsopimusten irtisanomisaika.(28) Saman on näin ollen pädettävä asian kannalta merkityksellisiin palvelussuhteen päättämisperusteisiin.
49.      Syrjintäkieltoa voidaan siten soveltaa käsiteltävässä asiassa.
b)      Väliaikaisten ja vakinaisten virkamiesten rinnastettavuus
50.      Keskeinen kysymys, jota on vielä tarkasteltava, on näin ollen se, voidaanko vakinaisina virkamiehinä työskenteleviä opettajia pitää puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettuina vastaavina vakituisina työntekijöinä. Kuten jo kyseisen määräyksen sanamuodosta nimittäin ilmenee, unionin oikeudessa pelkästään kielletään soveltamasta määräaikaisiin työntekijöihin epäedullisempia työehtoja kuin vastaaviin vakituisiin työntekijöihin, mutta siinä ei säädetä mitenkään, että sellaisia määräaikaisia työntekijöitä ja vakituisia työntekijöitä, joiden tilanteet eivät vastaa toisiaan, olisi kohdeltava samalla tavalla. Ainoastaan silloin, jos tilanteet ovat rinnastettavissa toisiinsa, oppituntien päättyessä tehtävä palvelussuhteen päättäminen voi siis merkitä määräaikaisten työntekijöiden syrjintää.
51.      Sitä vastoin merkityksetöntä on – kuten myös istunnossa korostettiin – tiettyjen määräaikaisten henkilöstöryhmien mahdollinen erilainen kohtelu.(29) Tutkinnan kohteena ei siten voi olla kysymys siitä, kohdellaanko väliaikaisia virkamiehiä vuonna 2012 muuttuneen käytännön vuoksi eri tavalla kuin väliaikaisia virkamiehiä, jotka työskentelivät opettajina ennen lukuvuotta 2011/2012 ja hoitivat virkaansa tavallisesti siihen saakka, kunnes lukuvuosi päättyi syyskuussa.
52.      Pääasian valittajat vetoavat kuitenkin juuri siihen, että heitä on kohdeltu eri tavalla kuin vakinaisia virkamiehiä, koska viimeksi mainittujen palvelussuhde ei pääty lukuvuoden päättyessä eikä keskeydy kesäloman ajaksi, kun taas väliaikaisten virkamiesten palvelussuhde päätetään kesäloman alkaessa.Ratkaisevaa on siten se, ovatko väliaikaiset ja vakinaiset virkamiehet toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa.
53.      Määräaikaisten ja vakituisten työntekijöiden rinnastettavuutta koskevien arvioiden, jotka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tehtävä,(30) lähtökohtana on puitesopimuksen 3 lausekkeen 2 kohdan käsitteen ”vastaava vakituinen työntekijä” määritelmä. Oikeuskäytännön mukaan on niin, että ottamalla huomioon kaikki tekijät, kuten työn luonne, koulutusta koskevat edellytykset ja työolot, on selvitettävä, ovatko työntekijät samassa tai samanlaisessa työssä tai tehtävässä.(31)
54.      Ennakkoratkaisupyyntöön sisältyvien tietojen perusteella monet seikat puoltavat käsiteltävässä asiassa sitä, että määräaikaisesti työskentelevät opettajat ovat konkreettisesti harjoitettavan toiminnan – etenkin työn luonteen, koulutusta koskevien edellytysten ja työolojen – kannalta samassa tilanteessa kuin vakinaisina virkamiehinä työskentelevät opettajat. Kansallisen lainsäädännön mukaan väliaikaiset virkamiehet nimitetään juuri sellaisiin virkoihin, joita ei voida väliaikaisesti täyttää vakinaisilla virkamiehillä. Väliaikaiset virkamiehet näyttävät siten tekevän saman luonteista työtä samoissa työoloissa, koska he korvaavat vakinaisia virkamiehiä. Lisäksi edellytetään samaa koulutusta opettajan ammatin harjoittamiseksi ja valintamenettelyä.
55.      Näistä yleisistä näkökohdista ei kuitenkaan vielä seuraa, että väliaikaiset ja vakinaiset virkamiehet ovat kaiken kaikkiaan joka suhteessa toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa. Ratkaisevaa on pikemminkin se, ovatko nämä kaksi työntekijäryhmää toisiinsa rinnastettavissa tilanteissa myös ja nimenomaan riidanalaisen sääntelyn – tässä tapauksessa siis kesäloman alussa tapahtuvan palvelussuhteen ennenaikaisen päättämisen – kannalta.(32)
56.      Väliaikaiset virkamiehet eivät nimittäin voisi olla juuri tästä syystä rinnastettavissa vakinaisiin virkamiehiin ennen kesälomaa tapahtuvan palvelussuhteen päättämisen osalta, koska ainoastaan heidän asemansa mahdollistaa palvelussuhteen ennenaikaisen päättämisen, kun taas vakinaisten virkamiesten työskentely on lähtökohtaisesti jatkuvaa. Etenkin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on omien sanojensa mukaan aiemmin tukeutunut tähän seikkaan perustellakseen väliaikaisten virkamiesten oppituntien päättyessä tapahtuvan palvelussuhteen päättämisen lainmukaisuutta.
57.      Syrjinnän olemassaoloa ei kuitenkaan voida torjua yksinkertaisesti viittaamalla kansalliseen sääntelyyn, jossa säädetään juuri riidanalaisesta erilaisesta kohtelusta.(33) Lisäksi kyseessä on kehäpäätelmä, jos näiden kahden ryhmän rinnastettavuus tässä tapauksessa torjutaan viittaamalla vakinaisten virkamiesten työskentelyn jatkuvuuteen, kun kyse on juuri määräaikaisesti työskentelevien opettajien palvelussuhteen ennenaikaisen päättämisen lainmukaisuudesta. Muutoin väliaikaisten ja vakinaisten virkamiesten rinnastettavuus palvelussuhteen päättämisen osalta olisi aina pois suljettua eikä kuuluisi puitesopimuksen soveltamisalaan. Tämä olisi kuitenkin ristiriidassa unionin tuomioistuimen, joka soveltaa puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdan syrjintäkieltoa nimenomaisesti irtisanomisehtoihin, oikeuskäytännön kanssa.(34)
58.      Ainoastaan sellaiset haitat, jotka liittyvät kiinteästi määräaikaisuuteen, kuvastavat määräaikaisten ja vakituisten työntekijöiden (sallittua) eroa, eivätkä ne merkitse siksi syrjintää. Tällaisten haittojen osalta määräaikaiset ja vakituiset työntekijät eivät nimittäin ole rinnastettavissa toisiinsa. Määräaikaisuuteen kiinteästi liittyvät haitat on kuitenkin rajattava muista haitoista. Palvelussuhteen ennenaikainen päättyminen lukuvuoden lopussa koskee käsiteltävässä asiassa ainoastaan määräaikaisesti työskenteleviä väliaikaisia virkamiehiä. Tämä palvelussuhteen ennenaikaisen päättämisen mahdollisuus ei suinkaan ole seikka, joka lähtökohtaisesti liittyy kiinteästi työskentelyn määräaikaisuuteen, vaan se merkitsee väliaikaisten virkamiesten asettamista heikompaan asemaan vakinaisiin virkamiehiin nähden Espanjan lainsäädännössä.
59.      Ainakin on niin, ettei määräaikaiseen työskentelyyn nimittäin lähtökohtaisesti liity suurempaa epävarmuutta työn jatkumisesta. Näin ollen jo tästä syystä ei voida sulkea pois sitä, että tällaisten työntekijöiden tilanne on rinnastettavissa vakinaisten virkamiesten tilanteeseen. Pikemminkin on niin – kuten olen jo toisaalla todennut(35) –, ettei määräaikaisen työntekijän työsuhteen olemassaolo ansaitse hänen työsopimuksensa voimassaoloaikana vähempää suojelua kuin vakituisen työntekijän työsuhteen olemassaolo. Käsiteltävässä asiassa kansallisessa lainsäädännössä tosin säädetään, että väliaikaisten virkamiesten palvelussuhde voidaan päättää ennenaikaisesti, jos perusteltu tarve ja kiireellisyys poistuvat. Kun otetaan huomioon, että opetus päättyy vuosittain kesäloman alussa, valittajien ei kuitenkaan täytynyt varautua siihen, että hallinto pitäisi tätä mainittujen perustellun tarpeen ja kiireellisyyden poistumisena. Myös komissio on korostanut erityisesti tätä näkökohtaa istunnossa. Muutoin palvelussuhde olisi voitu alun alkaenkin määrittää päättyväksi oppituntien päättyessä.
60.      Kun tarkastellaan palvelussuhteen jatkumista koko lukuvuoden 2011/2012, väliaikaiset ja vakinaiset virkamiehet ovat näin ollen puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitetussa toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa. Vakinaisten sen enempää kuin väliaikaisten virkamiestenkään ei tarvinnut varautua tavallisessa tilanteessa – etenkin siihenastinen käytäntö huomioon ottaen – siihen, että heidän palvelussuhteensa päätetään ennen lukuvuoden päättymistä. Kuten komissio perustellusti korostaa, myös ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin – joka on yksin toimivaltainen selvittämään tämän – ilmeisesti lähtee siitä, että väliaikaiset ja vakinaiset virkamiehet ovat toisiinsa rinnastettavassa tilanteessa.
61.      Valittajien palvelussuhteen päättäminen oppituntien päättyessä lukuvuoden 2011/2012 lopulla merkitsee näin ollen puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettua erilaista kohtelua, johon on oltava asialliset syyt.
c)      Erilaisen kohtelun oikeuttaminen
62.      Näin ollen on lisäksi tutkittava, voidaanko tämä erilainen kohtelu oikeuttaa asiallisilla syillä.
63.      Viittaamalla asiallisiin syihin, kuten tehdään puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa, Euroopan työmarkkinaosapuolet – ja viime kädessä myös unionin lainsäätäjä – ilmaisevat sen perustavan ajatuksen, etteivät työnantajat saa käyttää määräaikaisia työsuhteita evätäkseen näiltä työntekijöiltä oikeuksia, jotka on myönnetty vastaaville vakituisille työntekijöille.(36)
64.      Yksinkertaistetusti ilmaistuna puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa koskevassa oikeuskäytännössä(37) tunnustetaan määräaikaisten työntekijöiden ja vastaavien vakituisten työntekijöiden erilaisen kohtelun asialliseksi syyksi sekä työntekijöiden tehtävät että kunkin jäsenvaltion perustellut sosiaalipoliittiset päämäärät. Erilainen kohtelu voi olla asiallisten syidenkin olemassa ollessa perusteltua ainoastaan, kun se liittyy täsmällisiin ja konkreettisiin seikkoihin ja kun suhteellisuusperiaatetta noudatetaan.
65.      Näiden perusteiden mukaisesti oppituntien päättyminen ei voi olla asiallinen syy valittajien asettamiseen huonompaan asemaan pääasiassa.
66.      Väliaikaisten virkamiesten palvelussuhteen luonne ei ensinnäkään voi oikeuttaa heidän erilaista kohteluaan vakinaisina virkamiehinä työskenteleviin opettajiin nähden. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan pelkästään palvelussuhteen tilapäisyys ei nimittäin riitä perusteeksi erilaiselle kohtelulle.(38)
67.      Espanjan hallitus ja Consejería korostavat, että väliaikaisten virkamiesten täytyi asemansa vuoksi varautua palvelussuhteen ennenaikaiseen päättämiseen, koska siitä on säädetty siinä tapauksessa, että nimitysperuste poistuu. Ei kuitenkaan ollut konkreettisesti ennakoitavissa, että oppituntien päättymistä pidettäisiin tällaisena nimitysperusteen poistumisena. Lukuvuoden kululle on nimittäin tunnusomaista opetuksen ja loma-aikojen vaihtelu: oppituntien päättyminen kesäkuussa oli alun alkaenkin varmaa, ja sille oli myös määritetty tietty päivämäärä. Vaikuttaa ristiriitaiselta luonnehtia tätä tavanomaista ja täysin ennakoitavaa lukuvuoden kulkua nimitysperusteen poistumiseksi, ellei asiaan liity muita olosuhteita. Siinä tapauksessa palvelussuhde olisi pitänyt alun pitäenkin määrittää päättyväksi kesäloman alkaessa, koska tällöin ajanjaksolle, jona opetusta ei ole, ei johdonmukaisesti olisi alun alkaenkaan ollut nimitysperustetta.
68.      Tilanne olisi kaiketi toinen, jos ilmenee tapahtuma, jota ei voida ennakoida, kuten yksityiskoulun avaaminen kyseisen koulun vaikutusalueella, mistä aiheutuneen koululaisten siirtymisen seurauksena opetushenkilöstön tarve vähenee, tai myös pitkään sairauslomalla olleen kollegan yllättävä paraneminen.
69.      Toiseksi oppituntien päättyessä pienentynyt tai poistunut opetustoiminnan tarve koskee samalla tavalla vakinaisia ja väliaikaisia virkamiehiä. Kun tarkastellaan opetustoimintaa sinänsä, väliaikaisten virkamiesten hoitamat tehtävät vastaavat vakinaisten virkamiesten tehtäviä.(39) Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan myöskään vakinaisilla virkamiehillä ei ole loma-aikana läsnäolovelvoitetta, eikä heidän tarvitse olla jollain muulla tavalla konkreettisesti kouluviranomaisen käytettävissä.
70.      Vakinaisten virkamiesten on mahdollisesti valmisteltava kesälomalla seuraavaa lukuvuotta, mikä kuuluu väliaikaisille virkamiehille vain, jos heidät nimitetään seuraavaksi lukuvuodeksi. Molempien opettajaryhmien on kuitenkin käytettävä kesäkuukaudet osaamisensa kehittämiseen. Väliaikaisia virkamiehiä voitaisiin käyttää uusintakokeiden pitämiseen yhtä mielekkäästi kuin vakinaisia virkamiehiäkin. Istunnossa vahvistettiin tässä yhteydessä, ettei kokeiden tarkastamista ole suinkaan varattu vakinaisille virkamiehille, vaan myös väliaikaiset virkamiehet voivat aivan hyvin tarkastaa kokeita – etenkin lukuvuoden aikana olevina lyhyempinä loma-aikoina. Erilainen kohtelu ei siten ole oikeutettua epäedullisessa asemassa oleville työntekijöille osoitettujen tehtävien luonteen perusteella.
71.      Kolmanneksi määräaikaisesti työskentelevien opettajien palvelussuhteen päättämistä oppituntien päättyessä ei voida oikeuttaa pelkästään sillä, että heidän palvelussuhteensa ennakoitu jatkuminen kesän ajan rasittaisi voimakkaasti julkistaloutta.
72.      Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että lukuvuoteen 2011/2012 asti väliaikaiset virkamiehet, jotka oli nimitetty koko lukuvuoden ajaksi, jatkoivat virassaan myös kesäloman ajan. Tätä käytäntöä kuitenkin muutettiin vuoden 2012 alussa, minkä tavoitteena oli talousarviovarojen säästäminen, ja tätä tarkoitusta varten annettiin laki 5/2012, jossa säädetään väliaikaisten virkamiesten palvelussuhteen päättämisestä oppituntien päättyessä ja osittaisen korvauksen maksamisesta pitämättä jääneistä lomapäivistä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen näkemyksen mukaan talousarviosäästöt ovat siten muutetun käytännön varsinainen tarkoitus. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan pelkillä valtion talousarvioon liittyvillä näkökohdilla itsessään ei kuitenkaan voida oikeuttaa syrjintää.(40)
73.      Ei myöskään ole nähtävissä, miksi juuri väliaikaisten virkamiesten pitäisi edistää säästötavoitteen toteutumista siten, että heidän palvelussuhteensa päätetään ennenaikaisesti. Talousarviovarojen käytöstä päättäminen kuuluu jäsenvaltioille, mutta siitä on päätettävä syrjimättömästi.(41)
74.      Neljänneksi siinäkin tapauksessa, että talousarviopolitiikan edellyttämiä säästöjä pidettäisiin joissain olosuhteissa oikeutettuna tavoitteena, tähän tavoitteeseen pyrkiminen olisi nyt tarkasteltavassa tapauksessa joka tapauksessa suhteetonta.
75.      Etenkin puitesopimukseen sisältyvän syrjintäkiellon soveltamisalalla oikeuskäytännössä edellytetään oikeasuhteisuuden tutkinnan yhteydessä nimittäin sitä, että erilainen kohtelu voidaan oikeuttaa objektiivisten ja läpinäkyvien arviointiperusteiden perusteella.(42)
76.      Espanjan käytäntö on kuitenkin läpinäkymätön kahdessa suhteessa: Yhtäältä väliaikaisten virkamiesten palvelussuhteen päättäminen kesäloman alkaessa on ristiriidassa vuoden 1994 kollektiivisen sopimuksen kanssa, jonka pätevyyteen asianomaiset virkamiehet saattoivat luottaa. Kyseisessä sopimuksessa määrätään, että väliaikaiset virkamiehet, jotka 30.6. mennessä ovat työskennelleet kyseisenä lukuvuonna vähintään viisi ja puoli kuukautta, hoitavat tehtäviään seuraavan lukuvuoden alkamispäivään asti. Lailla 5/2012 pyritään sitä vastoin kiertämään kollektiivista sopimusta siten, että väliaikaisille virkamiehille korvataan palvelussuhteen päättämisen yhteydessä ainoastaan osa enintään 22 lomapäivästä, sen sijaan, että he saisivat edelleen palkkaa loma-ajalta.
77.      Toisaalta käytäntöä, jossa palvelussuhde päätetään oppituntien päättyessä, ei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan noudateta yhdenmukaisesti. Kaikkien väliaikaisten virkamiesten palvelussuhdetta ei päätetä oppituntien päättyessä. Objektiivisten ja läpinäkyvien arviointiperusteiden käyttämisen sijasta kouluviranomainen voi yksittäistapauksessa siten päättää tavallaan mielivaltaisesti, päätetäänkö väliaikaisen virkamiehen palvelussuhde.
78.      Kaikista näistä syistä pääasian valittajien kaltaisten väliaikaisten virkamiesten ja vakinaisten virkamiesten erilaista kohtelua tietyn lukuvuoden kestävän palvelussuhteen jatkumisessa kesäloman aikana ei voida oikeuttaa.
79.      Vastauksena ensimmäiseen kysymykseen puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on näin ollen tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa riidanalaisen kaltaiselle kansalliselle käytännölle, jonka mukaan Espanjan lainsäädännössä tarkoitettuina väliaikaisina virkamiehinä koko lukuvuoden ajaksi nimitettyjen opettajien palvelussuhde päätetään jo oppituntien päättyessä, kun taas tältä osin vastaavien vakituisten työntekijöiden (vakinaisten virkamiesten) palvelussuhde jatkuu oppituntien päättymisen jälkeenkin eikä sitä myöskään keskeytetä.
B       Lomakorvaus (toinen ja kolmas ennakkoratkaisukysymys)
80.      Koska ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on nähdäkseni vastattava kieltävästi, toiseen ja kolmanteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
81.      Huomautan siksi ainoastaan toissijaisesti toisesta kysymyksestä seuraavaa: Se, etteivät väliaikaiset virkamiehet voi myöskään pitää kesäloman aikaan sijoittuvaa lomaansa, koska heidän palvelussuhteensa päätetään ennen kesälomaa, on vain väistämätön seuraus – mielestäni – lainvastaisesta palvelussuhteen päättämisestä. Se ei kuitenkaan merkitse itsenäistä syrjintää. Jos vakinaisen virkamiehen palvelussuhde päätetään oppituntien päättyessä esimerkiksi jostakin EBEP:n 63 §:ssä virkamiesaseman menettämiselle säädetystä syystä, hän ei samoin voisi pitää enää lomaa kesäkuukausina, vaan hänelle korvattaisiin rahallisesti EBEP:n 50 §:n 1 momentissa säädetty lomaoikeus. Kyse ei siten ole väliaikaisten virkamiesten asettamisesta huonompaan asemaan.
82.      Direktiivin 2003/88/EY 7 artiklan 2 kohdassa säädetään lisäksi nimenomaisesti, että palkallisen vuosiloman vähimmäisaika on korvattava rahalla työsuhteen päättyessä.
83.      Kun tarkastellaan kolmatta kysymystä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee sillä lähinnä, onko puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa vahvistettu syrjintäkiellon periaate esteenä kansalliselle säännökselle, jolla lykätään sellaisen aiemmin tehdyn kollektiivisen sopimuksen soveltamista, jonka mukaan väliaikaiset virkamiehet, jotka 30.6. mennessä ovat työskennelleet opettajana kyseisenä lukuvuonna vähintään viisi ja puoli kuukautta, hoitavat tehtäviään seuraavan lukuvuoden alkamispäivään (syyskuussa) asti – ja saavat siten edelleen palkkaa heinä- ja elokuulta.
84.      Laissa 5/2012 sen sijaan säädetään, että opettajille, joiden palvelussuhde on päätetty oppituntien päättyessä, on maksettava pro rata temporis -periaatteen mukainen korvaus palvelussuhteen päättämisen myötä ”menetetystä” lomaoikeudesta. Lomaoikeuden kokonaismäärä on – EBEP:n 50 §:n 1 momenttiin sisältyvän, myös vakinaisiin virkamiehiin sovellettavan sääntelyn mukaisesti – ainoastaan 22 päivää.(43) Valittajat pitävät ilmeisesti syrjintänä sitä, että vakinaisille virkamiehille korvataan rahallisesti heinä- ja elokuussa tosiasiallisesti enemmän lomapäiviä, nimittäin noin kaksinkertainen määrä. Väliaikaiset virkamiehet menettävät näin suuren osan heille heinä- ja elokuussa kuuluvasta palkallisesta lomasta.
85.      Todellisuudessa myös tässä on kuitenkin kyse ainoastaan sen väistämättömästä seurauksesta, että väliaikaisten virkamiesten palvelussuhde päätetään oppituntien päättyessä. Jos kyseisten työntekijöiden palvelussuhteen päättäminen on unionin oikeuden näkökulmasta lainvastainen, ei myöskään tule enää esille kysymys siitä, voidaanko heille maksaa korvausta 22:lta pitämättä jääneeltä lomapäivältä sen sijaan, että heille maksettaisiin palkkaa syyskuuhun asti.
86.      Siinä tapauksessa, ettei unionin tuomioistuin pidä kyseisten opettajien palvelussuhteen päättämistä oppituntien lopussa syrjivänä, on huomautettava, että vakinaisilla virkamiehillä, joiden palvelussuhde päätetään oppituntien lopussa, olisi EBEP:n 50 §:n 1 momentin mukaan samoin oikeus korvaukseen ainoastaan 22 lomapäivältä. Väliaikaisia virkamiehiä ei siten aseteta epäedullisempaan asemaan myöskään tässä suhteessa. Se, että tilanne on mahdollisesti edullisempi, jos opettajalle maksetaan yksinkertaisesti edelleen palkkaa kesäkuukausilta, johtuu opetustyön, jolla on ominaista opetus- ja loma-aikojen vaihtelu, erityispiirteistä. Lukuvuoteen sijoittuvia loma-aikoja, jolloin ei ole opetusta, ei kuitenkaan voida ilman muuta rinnastaa kokonaisuudessaan lomapäiviin.(44)
V       Ratkaisuehdotus
87.      Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Manchan esittämään ennakkoratkaisupyyntöön seuraavasti:
Direktiivin 1999/70/EY liitteenä olevan määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa riidanalaisen kaltaiselle kansalliselle käytännölle, jonka mukaan Espanjan lainsäädännössä tarkoitettuina väliaikaisina virkamiehinä koko lukuvuoden ajaksi nimitettyjen opettajien palvelussuhde päätetään jo oppituntien päättyessä, kun taas tältä osin vastaavien vakituisten työntekijöiden (vakinaisten virkamiesten) palvelussuhde jatkuu oppituntien päättymisen jälkeenkin eikä sitä myöskään keskeytetä.
1      Alkuperäinen kieli: saksa.
2      Näin esimerkiksi muutamissa Saksan osavaltioissa, Belgiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
3      Espanjaksi: funcionarios interinos.
4      Tuomio 22.12.2010, Gavieiro Gavieiro ja Iglesias Torres (C-444/09 ja C-456/09, EU:C:2010:819); tuomio 8.9.2011, Rosado Santana (C-177/10, EU:C:2011:557); tuomio 9.7.2015, Regojo Dans (C-177/14, EU:C:2015:450) ja tuomio 20.12.2017, Vega González (C-158/16, EU:C:2017:1014) sekä määräys 9.2.2012, Lorenzo Martínez (C-556/11, ei julkaistu, EU:C:2012:67) ja määräys 21.9.2016, Álvarez Santirso (C-631/15, EU:C:2016:725).
5      EYVL 1999, L 175, s. 43.
6      Direktiivin 1999/70 johdanto-osan 14. perustelukappale.
7      Puitesopimuksen johdanto-osan toinen perustelukappale; ks. myös yleisten huomioiden 6 kohta.
8      Puitesopimuksen yleisten huomioiden 8 kohta; ks. myös johdanto-osan toinen perustelukappale.
9      EUVL 2003, L 299, s. 9.
10      Ley 7/2007 del Estatuto básico del empleado público, EBEP, BOE nro 89, 13.4.2007.
11      Ley 4/2011, de 10 de marzo, del Empleo Público de Castilla-La Mancha, BOE nro 104, 2.5.2011.
12      Ks. opetus- ja tutkimusministeriön henkilöstöosaston 15.3.1994 tekemä päätös, BOMEC, 28.3.1994.
13      Ley 5/2012, de 12 de julio, de Presupuestos Generales de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha para 2012, BOE nro 273, 13.11.2012.
14      Toledon hallintotuomioistuin nro 2.
15      Ks. mm. tuomio 11.3.2010, Attanasio Group (C-384/08, EU:C:2010:133, 16 kohta) ja tuomio 26.11.2014, Mascolo ym. (C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13, EU:C:2014:2401, 81 kohta).
16      Esimerkiksi asiassa Nierodzik unionin tuomioistuin on todennut, ettei määräaikaisen työsopimuksen ennenaikainen irtisanominen sinänsä merkinnyt määräaikaisen työntekijän syrjintää, vaan syrjintää oli ainoastaan vakituisiin työntekijöihin verrattuna perusteetta lyhennetty irtisanomisaika, ks. tuomio 13.3.2014, Nierodzik (C-38/13, EU:C:2014:152, 35 kohta).
17      Unionin tuomioistuimen pyrkimys antaa kansallisille tuomioistuimille hyödyllisiä ohjeita unionin oikeuden tulkintaan ja soveltamiseen vastaa vakiintunutta oikeuskäytäntöä; ks. mm. tuomio 31.1.2008, Centro Europa 7 (C-380/05, EU:C:2008:59, 49–51 kohta); tuomio 11.3.2010, Attanasio Group (C-384/08, EU:C:2010:133, 17 ja 19 kohta); tuomio 13.7.2017, Kleinsteuber (C-354/16, EU:C:2017:539, 61 kohta) ja tuomio 26.7.2017, Europa Way ja Persidera (C-560/15, EU:C:2017:593, 35 ja 36 kohta).
18      Tuomio 4.7.2006, Adeneler ym. (C-212/04, EU:C:2006:443, 54–57 kohta); tuomio 13.9.2007, Del Cerro Alonso (C-307/05, EU:C:2007:509, 25 kohta); tuomio 22.12.2010, Gavieiro Gavieiro ja Iglesias Torres (C-444/09 ja C-456/09, EU:C:2010:819, 38–40 kohta) ja tuomio 26.11.2014, Mascolo ym. (C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13, EU:C:2014:2401, 67 kohta).
19      Jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kuitenkin tulee arvioinnissaan siihen tulokseen, että väliaikaisten virkamiesten palvelussuhteen oli tarkoitus olla päätettävissä milloin tahansa eikä päättyä automaattisesti viimeistään 14.9.2012, puitesopimusta ei voitaisi soveltaa. Pelkkä mahdollisuus irtisanoa sopimus milloin tahansa ei nimittäin merkitse puitesopimuksen 3 lausekkeen 1 kohdassa tarkoitettua määräaikaisuutta.
20      Tuomio 15.4.2008, Impact (C-268/06, EU:C:2008:223, 68 kohta) ja tuomio 12.12.2013, Carratù (C-361/12, EU:C:2013:830, 28 kohta).
21      Ks. tästä jo ratkaisuehdotukseni Vernaza Ayovi (C-96/17, EU:C:2018:43, 43 kohta).
22      Ks. tästä jo ratkaisuehdotukseni Vernaza Ayovi (C-96/17, EU:C:2018:43, 43–45 kohta).
23      Ks. ratkaisuehdotukseni Grupo Norte Facility (C-574/16, EU:C:2017:1022, 58 kohta) ja Montero Mateos (C-677/16, EU:C:2017:1021, 53 kohta).
24      Ks. tuomio 14.10.2010, van Delft ym. (C-345/09, EU:C:2010:610, 114 kohta); tuomio 6.10.2015, Târșia (C-69/14, EU:C:2015:662, 13 kohta) ja tuomio 5.12.2017, M.A.S. ja M.B. (C-42/17, EU:C:2017:936, 24 kohta).
25      Tästä erosta ks. myös ratkaisuehdotukseni Grupo Norte Facility (C-574/16, EU:C:2017:1022, 59 kohta) ja Montero Mateos (C-677/16, EU:C:2017:1021, 54 kohta).
26      Ks. tästä jo tämän ratkaisuehdotuksen 34 kohta ja alaviite 16.
27      Tuomio 13.3.2014, Nierodzik (C-38/13, EU:C:2014:152, 27 ja 29 kohta) ja tuomio 14.9.2016, de Diego Porras (C-596/14, EU:C:2016:683, 30 kohta).
28      Tuomio 13.3.2014, Nierodzik (C 38/13, EU:C:2014:152, 29 kohta).
29      Määräys 11.11.2010, Vino (C-20/10, EU:C:2010:677, 57 kohta). Ks. tästä myös ratkaisuehdotukseni Grupo Norte Facility (C-574/16, EU:C:2017:1022, 45 kohta) ja Montero Mateos (C-677/16, EU:C:2017:1021, 40 kohta).
30      Tuomio 18.10.2012, Valenza (C‑302/11–C‑305/11, EU:C:2012:646, 43 kohta); tuomio 13.3.2014, Nierodzik (C‑38/13, EU:C:2014:152, 32 kohta) ja tuomio 14.9.2016, de Diego Porras (C‑596/14, EU:C:2016:683, 42 kohta).
31      Tuomio 8.9.2011, Rosado Santana (C‑177/10, EU:C:2011:557, 66 kohta) ja tuomio 13.3.2014, Nierodzik (C‑38/13, EU:C:2014:152, 31 kohta) sekä määräys 21.9.2016, Álvarez Santirso (C-631/15, EU:C:2016:725, 44 kohta) ja määräys 9.2.2017, Rodrigo Sanz (C‑443/16, EU:C:2017:109, 38 kohta); vastaavasti jo tuomio 31.5.1995, Royal Copenhagen (C‑400/93, EU:C:1995:155, 33 kohta).
32      Vastaavasti myös määräys 9.2.2012, Lorenzo Martínez (C-556/11, EU:C:2012:67, 44 kohta). Ks. tästä jo ratkaisuehdotukseni Montero Mateos (C-677/16, EU:C:2017:1021, 44 kohta), Grupo Norte Facility (C-574/16, EU:C:2017:1022, 49 kohta) ja Vernaza Ayovi (C-96/17, EU:C:2018:43, 71 kohta) sekä yleisesti yhdenvertaisen kohtelun periaatteesta tuomio 16.12.2008, Arcelor Atlantique et Lorraine ym. (C-127/07, EU:C:2008:728, 25 kohta).
33      Tuomio 13.9.2007, Del Cerro Alonso (C-307/05, EU:C:2007:509, 57 kohta); tuomio 22.12.2010, Gavieiro Gavieiro ja Iglesias Torres (C-444/09 ja C-456/09, EU:C:2010:819, 54 kohta) ja tuomio 14.9.2016, de Diego Porras (C-596/14, EU:C:2016:683, 46 kohta).
34      Ks. tästä jo tämän ratkaisuehdotuksen 48 kohta ja alaviite 27.
35      Ks. ratkaisuehdotukseni Vernaza Ayovi (C-96/17, EU:C:2018:43, 73 kohta).
36      Tuomio 13.9.2007, Del Cerro Alonso (C‑307/05, EU:C:2007:509, 37 kohta); tuomio 12.12.2013, Carratù (C‑361/12, EU:C:2013:830, 41 kohta) ja tuomio 13.3.2014, Nierodzik (C‑38/13, EU:C:2014:152, 23 kohta).
37      Tuomio 13.9.2007, Del Cerro Alonso (C‑307/05, EU:C:2007:509, 53 ja 58 kohta); tuomio 22.4.2010, Zentralbetriebsrat der Landeskrankenhäuser Tirols (C‑486/08, EU:C:2010:215, 42 kohta); tuomio 22.12.2010, Gavieiro Gavieiro ja Iglesias Torres (C‑444/09 ja C‑456/09, EU:C:2010:819, 55 kohta); tuomio 18.10.2012, Valenza (C‑302/11–C‑305/11, EU:C:2012:646, 51 kohta) ja tuomio 14.9.2016, de Diego Porras (C‑596/14, EU:C:2016:683, 45 kohta).
38      Tuomio 13.9.2007, Del Cerro Alonso (C-307/05, EU:C:2007:509, 57 kohta); tuomio 22.12.2010, Gavieiro Gavieiro ja Iglesias Torres (C-444/09 ja C-456/09, EU:C:2010:819, 56 kohta) ja tuomio 8.9.2011, Rosado Santana (C‑177/10, EU:C:2011:557, 74 kohta).
39      Ks. tästä jo edellä tämän ratkaisuehdotuksen 54 kohta.
40      Tuomio 24.2.1994, Roks ym. (C-343/92, EU:C:1994:71, 35 kohta sekä täydentävästi 36 ja 37 kohta); tuomio 20.3.2003, Kutz-Bauer (C-187/00, EU:C:2003:168, 59 kohta sekä täydentävästi 60 ja 61 kohta) ja tuomio 26.11.2014, Mascolo ym. (C-22/13, C-61/13–C-63/13 ja C-418/13, EU:C:2014:2401, 110 kohta).
41      Tuomiossaan 27.2.2018, Associação Sindical dos Juízes Portugueses (C-64/16, EU:C:2018:117, 48 kohta) unionin tuomioistuin on vastaavasti katsonut, ettei tuomareiden palkkojen alentaminen ollut unionin oikeuden vastaista, koska se oli osa koko julkishallinnon säästöohjelmaa.
42      Tuomio 13.9.2007, Del Cerro Alonso (C-307/05, EU:C:2007:509, 58 kohta); tuomio 22.12.2010, Gavieiro Gavieiro ja Iglesias Torres (C-444/09 ja C-456/09, EU:C:2010:819, 55 kohta) ja tuomio 8.9.2011, Rosado Santana (C‑177/10, EU:C:2011:557, 77 kohta).
43      Korvauksen koko 22 lomapäivästä saavat kuitenkin ainoastaan väliaikaiset virkamiehet, jotka ovat jo työskennelleet edeltävien 12 kuukauden ajan. Väliaikaiset virkamiehet, jotka nimitettiin vasta lukuvuoden alkaessa, saavat ainoastaan tähän ajanjaksoon suhteutetun korvauksen.
44      Ks. tästä jo edellä tämän ratkaisuehdotuksen 70 kohta.