62023TJ0025_RES
Zadeva T‑25/23
Orgatex GmbH & Co. KG
proti
Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino
Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 23. oktobra 2024
„Model Skupnosti – Postopek za ugotovitev ničnosti – Registrirani model Skupnosti, ki predstavlja talne označbe – Člen 3(a) in člen 25(1)(a) Uredbe (ES) št. 6/2002 – Enkratnost videza izdelka – Skladnost pogledov“
Modeli Skupnosti – Zahteve za varstvo – Prikaz, ki ustreza opredelitvi videza izdelka – Merila presoje – Upoštevanje prikaza, vloženega ob prijavi za registracijo
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 3(a))
(Glej točke 34, 41 in 101.)
Modeli Skupnosti – Zahteva za registracijo – Pogoji – Prikaz videza izdelka, primeren za reprodukcijo – Pojem – Vložitev več pogledov istega modela – Dopustitev – Pogoji – Zahteva po enkratnosti – Skladnost pogledov
(Uredba Sveta št. 6/2002, člen 36(1); Uredba Komisije št. 2245/2002, člena 1(1)(c) in 4(2))
(Glej točke od 36 do 40 in 43.)
Modeli Skupnosti – Odpoved in ničnost – Zahteva za ugotovitev ničnosti – Preizkus prijave – Načelo razlage v korist imetnika modela – Neobstoj
(Uredba Sveta št. 6/2002)
(Glej točke od 48 do 52.)
Modeli Skupnosti – Razlogi za ničnost – Prikaz, ki ne ustreza opredelitvi videza izdelka – Prikaz talnih označb
(Uredba Sveta št. 6/2002, člena 3(a) in 25(1)(a))
(Glej točke 63, 69, 70, 80, 83, 115 in 116.)
Povzetek
Splošno sodišče, pri katerem je bila vložena ničnostna tožba, ki jo je zavrnilo, se je izreklo o novem vprašanju skladnosti pogledov z vidika zahteve po enkratnosti videza izdelka. Pojasnilo je tudi neobstoj načela razlage v korist registracije modela Skupnosti v postopku za ugotovitev ničnosti.
Družba Orgatex GmbH & Co. KG., tožeča stranka, je imetnica modela Skupnosti, ki predstavlja talne označbe. L. Longton je pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) vložil zahtevo za ugotovitev ničnosti tega modela, ki jo je oddelek za ničnost zavrnil.
Vendar je odbor za pritožbe odločbo oddelka za ničnost razveljavil in razglasil ničnost izpodbijanega modela, ker je menil, da je bil ta registriran v nasprotju s členom 3(a) Uredbe št. 6/2002, (
1
) saj štirje pogledi niso bili prepričljivi in so predstavljali vsaj dva različna videza izdelka.
Presoja Splošnega sodišča
Na prvem mestu, Splošno sodišče je opozorilo, da je treba preizkus videza izdelka na podlagi člena 3(a) Uredbe št. 6/2002 opraviti na podlagi prikaza, vpisanega v register, ki določa predmet in obseg varstva. Pripombe prijavitelja ali imetnika med postopkom se torej lahko upoštevajo le, če so razvidne iz prikaza videza izdelka. Tako je preučilo, ali pogledi, ki sestavljajo prikaz kot celoto, prikazujejo izgled enkratnega ali enotnega izdelka, to pomeni, ali obstaja enkratnost videza izdelka.
V zvezi s tem je Splošno sodišče navedlo, da zahteva po skladnosti pogledov pomeni, da vsi pogledi prikazujejo izgled enega in istega izdelka, tako da omogočajo jasno opredelitev enega in istega modela. Zaradi neskladnosti ali nasprotij med predloženimi pogledi je mogoče sklepati, da prikaz prikazuje različne izdelke. To še zlasti velja, kadar gre za različne izvedbe ali različice istega koncepta ali kadar uporaba linij za identifikacijo videza izdelka ali izključitev nekaterih značilnosti ni skladna v celoti. Enkratnost videza izdelka namreč ne more obstajati, če so pogledi nerešljivo neskladni ali v nepremostljivem nasprotju, ker ni mogoče določiti izgleda enega samega izdelka in zato na podlagi prikaza ni mogoče jasno identificirati enega samega modela. Nasprotno pa se lahko enkratnost videza izdelka ugotovi kljub manjšim razlikam med pogledi, vendar le, če je te poglede mogoče povezati v smislu enotnega modela. Ob tem je Splošno sodišče navedlo, da organom EUIPO ni treba upoštevati vseh mogočih kombinacij med pogledi, ki jih vlagatelj navede v prijavi za registracijo, ampak le kombinacije, ki se glede na splošne izkušnje zdijo logične in verjetne.
Na drugem mestu, Splošno sodišče je presodilo, da nič v Uredbi št. 6/2002 ne določa načela razlage v korist vlagatelja ali imetnika modela Skupnosti, in iz tega sklepalo, da v okviru postopka za ugotovitev ničnosti tako načelo ne obstaja.
Na tretjem mestu, Splošno sodišče je navedlo, da se zdi predpostavka, da pogleda 1.1 in 1.2 izpodbijanega modela prikazujeta sprednjo stran, pogleda 1.3 in 1.4 pa zadnjo stran, vsak s pogledom od zgoraj in s pogledom iz perspektive, logična in verjetna glede na splošne izkušnje. Vendar pa so ti pogledi nerešljivo neskladni in iz njih ni razviden enoten model, tako da je bil izpodbijani model vpisan v register EUIPO v nasprotju s členom 3(a) Uredbe št. 6/2002.
Nazadnje je Splošno sodišče preučilo predpostavko, ki jo je tožeča stranka izpostavila kot zanjo ugodno in po kateri pogled 1.1 prikazuje sprednjo stran, pogledi 1.2, 1.3 in 1.4 pa zadnjo stran izpodbijanega modela. Na eni strani je pojasnilo, da organom EUIPO take predpostavke ni bilo treba obravnavati. Ta predpostavka namreč glede na splošne izkušnje ni niti logična niti verjetna, saj se razen v posebnih okoliščinah, ki v obravnavanem primeru niso bile dokazane in jih ni, zdi nelogično in malo verjetno prikazati samo en pogled na sprednjo stran in tri poglede na zadnjo stran. Na drugi strani je ugotovilo, da tudi ta predpostavka vodi do nerešljivih nedoslednosti med pogledi, in poudarilo, da teh nedoslednosti ni mogoče odpraviti s primerjavo z domnevno trženimi izdelki. Pri presoji celotnega vtisa se sicer lahko upoštevajo trženi izdelki, ki ustrezajo modelu, vendar v obravnavani zadevi ne gre za presojo, ali nasprotujoča si modela na seznanjenega uporabnika naredita enak celotni vtis, temveč za vprašanje, ali je videz izdelka enkraten na podlagi prikaza, vpisanega v register.
Glede na te preudarke je Splošno sodišče ugotovilo, da tudi če bi se priznala predpostavka, na katero se sklicuje tožeča stranka, med pogledi obstajajo nepremostljiva nasprotja ali nerešljive neskladnosti in da zato ti pogledi ne predstavljajo enotnega modela.
(
1
)	Uredba Sveta (ES) št. 6/2002 z dne 12. decembra 2001 o modelih Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 27, str. 142).