Byla C‑562/24 (Munik)(i)
S. H. d.o.o.
ir
M. A. d.o.o
(Okrožno sodišče v Kopru prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2026 m. sausio 29 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas
„ Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Nutarimų konfiskuoti tarpusavio pripažinimas – Pamatinis sprendimas 2006/783/TVR – 8 straipsnio 2 dalies d punktas – Nepripažinimo ir nevykdymo pagrindas – Suinteresuotųjų šalių teisės – Sąžiningi tretieji asmenys – Hipotekos kreditorius – Nekilnojamasis turtas, kuris yra nusikalstamos veikos pajamos – Nutarimo konfiskuoti pripažinimo ir vykdymo procedūra – Teismo hipotekos įregistravimas prieš priimant šį nutarimą “
Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Tarpusavio pripažinimo principo taikymas nutarimams konfiskuoti – Pamatinis sprendimas 2006/783 – Nepripažinimo ir nevykdymo pagrindai – Apimtis – Pagrindinės teisės – Nuosavybės teisė – Vykdančiosios valstybės narės teisminės institucijos atsisakymas pripažinti ar vykdyti kitoje valstybėje narėje priimtą nutarimą konfiskuoti nekilnojamąjį turtą, kuris yra nusikalstamos veikos pajamos – Leistinumas – Sąlyga – Hipotekos kreditoriaus, kaip sąžiningo trečiojo asmens, teisės, dėl kurių tampa neįmanoma vykdyti šio nutarimo – Kreditoriaus iki nutarimo konfiskuoti pripažinimo ir vykdymo procedūros pradžios įregistruota teisminė hipoteka dėl šio turto – Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo atliekamas sąžiningo trečiojo asmens statuso patikrinimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/42 24 ir 33 konstatuojamosios dalys, 2 straipsnio 1 ir 2 punktai ir 6 straipsnis; Tarybos pamatinio sprendimo 2005/212 3 konstatuojamoji dalis ir Tarybos pamatinio sprendimo 2006/783 1 ir 8 konstatuojamosios dalys, 1, 7 straipsniai, 8 straipsnio 2 dalies d punktas ir 9 straipsnio 1 dalis)
(žr. 31–51, 55 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Gavęs Okrožno sodišče v Kopru (Koperio apygardos teismas, Slovėnija) prašymą priimti prejudicinį sprendimą, Teisingumo Teismas patikslino Pamatinio sprendimo 2006/783(1) 8 straipsnio 2 dalies d punkte įtvirtintą pagrindą, kuriuo remdamasi vykdančiosios valstybės narės kompetentinga teisminė institucija gali atsisakyti pripažinti ar vykdyti nutarimą konfiskuoti, jeigu „bet kurios suinteresuotos šalies, įskaitant bona fide trečiąsias šalis, teis[ės]“ pagal šios valstybės narės teisę neleidžia vykdyti šio nutarimo.
S. H., pagal Kroatijos teisę įsteigta bendrovė, ir du fiziniai asmenys, Italijos piliečiai, Italijoje buvo galutiniu nuosprendžiu nuteisti už dalyvavimą nusikalstamo susivienijimo veikloje, sukčiavimą sunkinančiomis aplinkybėmis ir pinigų plovimą dėl to, kad nukentėjusiems asmenims žadėjo, kad jų pinigai bus investuoti į Forex platformą, tačiau iš tikrųjų jie buvo panaudoti asmeniniams tikslams, įskaitant nekilnojamojo turto Italijoje, Slovėnijoje ir Kroatijoje įsigijimą.
2018 m. spalio mėn. ir 2019 m. vasario mėn. bendrovė M. A. per priverstinio vykdymo procedūrą Slovėnijos Respublikoje prieš S. H. įregistravo dvi teismo hipotekas S. H. nekilnojamajam turtui, esančiam Plavje (Slovėnija), siekdama užtikrinti dvi reikalavimo teises. 2019 m. kovo mėn. priimtu nuosprendžiu (toliau – nutarimas konfiskuoti) Italijos teismas nurodė konfiskuoti nekilnojamąjį turtą, kuris yra nusikalstamų veikų, už kurias buvo nuteista S. H., pajamos, įskaitant nekilnojamąjį turtą, esantį Koperyje (Slovėnija) ir Plavje. Nutarimas konfiskuoti buvo perduotas kompetentingoms Slovėnijos institucijoms, kad būtų pripažintas ir įvykdytas. Pagal šį nutarimą Slovėnijos Respublikos nekilnojamojo turto registre tos valstybės narės naudai buvo įregistruotas turto arešto sprendimas, kartu nustatant draudimą perleisti turtą ir jam taikyti naujus suvaržymus, kol Italijoje buvo nagrinėjama baudžiamoji byla.
Be šių bylų, 2020 m. gruodžio mėn. Kroatijos teismas paskelbė S. H. bankrotą. Be to, 2019 m. balandžio mėn. M. A. prašymu Koperio apygardos teisme, kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, Slovėnijos Respublikoje buvo pradėta antra S. H. bankroto procedūra. M. A. manė, kad nekilnojamasis turtas, kuris nekilnojamojo turto registre buvo įregistruotas kaip S. H. nuosavybė, turi būti įtrauktas į bankrutuojančios įmonės turtą. Šiomis aplinkybėmis ji pareiškė, kad turi pirmumo teisę, o Slovėnijos Respublika savo ruožtu nepareiškė savo reikalavimo dėl nekilnojamojo turto registre įregistruoto turto arešto sprendimo.
2022 m. lapkričio mėn. Koperio ikiteisminio tyrimo teisėjas nurodė pripažinti ir vykdyti nutarimą konfiskuoti, todėl Koperyje ir Plavje esantis nekilnojamasis turtas buvo įrašytas nekilnojamojo turto registre Slovėnijos Respublikos naudai. Tiek S. H. likvidatorius, tiek M. A. apskundė šį sprendimą apeliacine tvarka prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
Šis teismas atmetė šiuos skundus, manydamas, kad aplinkybė, jog M. A. įregistravo teismines hipotekas dėl nekilnojamojo turto, esančio Plavje, kurio savininkė yra S. H., prieš nekilnojamojo turto registre įregistruojant Slovėnijos Respublikai draudimą perleisti šį turtą ir įregistruoti naujus suvaržymus, neturėjo įtakos nutarimo konfiskuoti pripažinimo ir vykdymo teisėtumui. Priėmus šį sprendimą, Ustavno sodišče (Konstitucinis Teismas, Slovėnija), kuriam M. A. pateikė konstitucinį skundą, panaikino sprendimą ir grąžino bylą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, manydamas, kad Teisingumo Teismas dar nebuvo patikslinęs aplinkybių, kuriomis hipoteka užtikrintus kreditorius galima laikyti „sąžiningais trečiaisiais asmenimis“.
Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekė išsiaiškinti, ar Pamatinio sprendimo 2006/783 8 straipsnio 2 dalies d punktas, siejamas su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 17 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamas taip, kad vykdančiosios valstybės narės kompetentinga teisminė institucija gali atsisakyti pripažinti ar vykdyti kitoje valstybėje narėje priimtą nutarimą konfiskuoti nekilnojamąjį turtą, kuris yra „pajamos“ iš nusikalstamos veikos, kaip ji apibrėžta šio pamatinio sprendimo 2 straipsnio e punkte, tuo pagrindu, kad dėl hipotekos kreditoriaus teisių į jį šio nutarimo neįmanoma įvykdyti dėl to kreditoriaus, kaip „sąžiningo trečiojo asmens“, kaip jis suprantamas pagal šio 8 straipsnio 2 dalies d punktą, statuso, jeigu minėtas kreditorius įregistravo šio nekilnojamojo turto hipoteką vykdymo valstybėje narėje prieš pradedant minėto nutarimo pripažinimo ir vykdymo procedūrą toje pačioje valstybėje narėje.
Teisingumo Teismo vertinimas
Siekdamas atsakyti į prejudicinį klausimą Teisingumo Teismas nurodė, kad reikia nustatyti Pamatinio sprendimo 2006/783 8 straipsnio 2 dalies d punkte vartojamos sąvokos „sąžiningas trečiasis asmuo“ apimtį. Pirma, šiuo klausimu jis patikslina, kad iš šio straipsnio, siejamo su Pamatinio sprendimo 2006/783 9 straipsnio 1 dalimi, formuluotės matyti, kad asmenys, kurių teisės gali trukdyti pripažinti ir vykdyti nutarimą konfiskuoti, kaip tai suprantama pagal pirmąją iš minėtų nuostatų, atitinka asmenis, kuriems turi būti suteikta veiksminga teisių gynimo priemonė, kad užginčytų tokį sprendimą, pagal antrąją iš tų pačių nuostatų. Pagal suformuotą jurisprudenciją šie asmenys, be asmenų, nuteistų už nusikalstamas veikas, apima ir trečiuosius asmenis, kurių turtas yra konfiskuojamas arba kuriems daro poveikį nutarimas konfiskuoti turtą.
Antra, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Pamatinis sprendimas 2006/783 yra glaudžiai susijęs su bendromis minimaliomis nutarimų konfiskuoti taisyklėmis, įtvirtintomis, be kita ko, Direktyvoje 2014/42(2). Iš tiesų, iš šios direktyvos nuostatų matyti, kad pajamų iš nusikalstamos veikos, kurios buvo perduotos trečiajam asmeniui arba kurias toks trečiasis asmuo įsigijo, konfiskavimui gali būti kliudoma tik tuo atveju, jei nustatyta, kad šis trečiasis asmuo nežinojo, kad šio perdavimo ar įsigijimo tikslas buvo įtariamojo arba kaltinamojo siekis išvengti konfiskavimo. Taigi hipotekos kreditorius gali būti laikomas „suinteresuotąja šalimi“, turinčia „sąžiningo trečiojo asmens“ statusą, kaip tai suprantama pagal Pamatinio sprendimo 2006/783 8 straipsnio 2 dalies d punktą, kurio teisėms gali turėti poveikį nutarimas konfiskuoti nekilnojamąjį turtą kaip nusikalstamos veikos pajamas, jeigu šis kreditorius įregistravo šio turto hipoteką prieš priimant šį nutarimą, taigi, prieš pradedant šio nutarimo pripažinimo procedūrą. Teisingumo Teismas pridūrė, kad turi būti įrodyta, kad šis trečiasis asmuo nežinojo ar negalėjo žinoti, kad šia hipoteka įtariamasis ar kaltinamasis siekė išvengti konfiskavimo perduodamas daiktinę teisę į šį turtą minėtam trečiajam asmeniui.
Galiausiai Teisingumo Teismas pabrėžė, kad toks aiškinimas visiškai atitinka Pamatiniu sprendimu 2006/783 siekiamus tikslus, visų pirma tarpusavio pripažinimo principą. Šiuo klausimu jis priminė, kad šis principas turi būti suderintas su pagarba pagrindinėms teisėms. Šiomis aplinkybėmis, siekiant nustatyti teisingą pusiausvyrą tarp tarpusavio pripažinimo principo ir Chartijos 17 straipsnyje įtvirtintos teisės į nuosavybę laikymosi, Pamatinio sprendimo 2006/783 8 straipsnio 2 dalies d punktu siekiama užtikrinti sąžiningų suinteresuotųjų trečiųjų asmenų teisių apsaugą.
Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad pagal Pamatinio sprendimo 2006/783 8 straipsnio 2 dalies d punktą, siejamą su Chartijos 17 straipsnio 1 dalimi, vykdančiosios valstybės narės kompetentinga teisminė institucija gali atsisakyti pripažinti ar vykdyti kitoje valstybėje narėje priimtą nutarimą konfiskuoti nekilnojamąjį turtą, kuris yra „pajamos“ iš nusikalstamos veikos, kaip jos apibrėžtos šio pamatinio sprendimo 2 straipsnio e punkte, tuo pagrindu, kad dėl hipotekos kreditoriaus teisių į jį šio nutarimo neįmanoma įvykdyti dėl to kreditoriaus, kaip „sąžiningo trečiojo asmens“, kaip jis suprantamas pagal šio 8 straipsnio 2 dalies d punktą, statuso, jeigu minėtas kreditorius įregistravo šio nekilnojamojo turto hipoteką vykdymo valstybėje narėje prieš pradedant minėto nutarimo pripažinimo ir vykdymo procedūrą toje pačioje valstybėje narėje, atsižvelgiant į tai, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar minėtas kreditorius gali būti laikomas „sąžiningu“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, atsižvelgdamas į visas aplinkybes, susiklosčiusias vykdymo valstybėje narėje išduodant vykdomąjį dokumentą, kuriuo grindžiamas hipoteka užtikrintas skolinis reikalavimas.
i      Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.
1      2006 m. spalio 6 d. Tarybos pamatinis sprendimas 2006/783/TVR dėl tarpusavio pripažinimo principo taikymo nutarimams konfiskuoti (OL L 328, 2006, p. 59).
2      2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/42/ES dėl nusikaltimų priemonių ir pajamų iš nusikaltimų įšaldymo ir konfiskavimo Europos Sąjungoje (OL L 127, 2014, p. 39).