Laikina versija
GENERALINIO ADVOKATO
ANDREA BIONDI IŠVADA,
pateikta 2026 m. kovo 12 d.(1)
Byla C‑845/24 P
Silgan Holdings, Inc.,
Silgan Holdings Austria GmbH,
Silgan International Holdings BV,
Silgan Metal Packaging Distribution GmbH,
Silgan White Cap Manufacturing GmbH
prieš
Europos Komisiją
„ Apeliacinis skundas – Konkurencija – Karteliai – Metalinių pakuočių rinka – Europos Komisijos sprendimas pradėti tyrimo procedūrą nacionalinės konkurencijos institucijos prašymu – Bylos perskyrimo terminas – Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 – Komisijos pranešimas dėl konkurencijos institucijų tinklui priklausančių institucijų bendradarbiavimo – Gero administravimo principas – Pareiga motyvuoti “
I.      Įvadas
1.        Šioje byloje pateiktu apeliaciniu skundu Silgan Holdings, Inc., Silgan Holdings Austria GmbH, Silgan International Holdings BV, Silgan Metal Packaging Distribution GmbH ir Silgan White Cap Manufacturing GmbH, tai pačiai įmonių grupei priklausančios bendrovės (toliau kartu – Silgan), prašo panaikinti 2024 m. spalio 2 d. Bendrojo Teismo sprendimą Silgan Holdings ir kt. / Komisija (T‑589/22, EU:T:2024:662, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo jis atmetė jų ieškinį dėl 2022 m. liepos 12 d. Komisijos sprendimo C(2022) 4761 final(2) (toliau – ginčijamas sprendimas) (3), priimto dėl SESV 101 straipsnio įgyvendinimo procedūros. Trumpai tariant, Komisija, gavusi Bundeskartellamt (Federalinė kartelių tarnyba, Vokietija, toliau – nacionalinė konkurencijos institucija) prašymą, pradėjo tyrimo procedūrą, be kita ko, Silgan atžvilgiu. Nacionalinė konkurencijos institucija prašė Komisijos pradėti šią procedūrą remdamasi tuo, kad dėl spragų tuometinėje Vokietijos teisėje ji negalėjo veiksmingai taikyti sankcijų atitinkamoms įmonėms, nes po bendrovių Silgan įvykdytos restruktūrizacijos nebuvo galima nustatyti visų pažeidimą padariusių įmonių. Užbaigusi procedūrą Komisija nustatė(4), kad Vokietijos metalinių pakuočių rinkoje laikotarpiu nuo 2011 m. kovo 11 d. iki 2014 m. rugsėjo 18 d. buvo padarytas vienas tęstinis SESV 101 straipsnio pažeidimas, ir skyrė Silgan 23 852 000 EUR baudą, kuri, remiantis Pranešimu dėl susitarimo procedūros, buvo sumažinta 10 %(5).
2.        Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas iš esmės atmetė visus pagrindus, kuriais remtasi ieškinyje dėl Komisijos sprendimo.
II.    Teisinis pagrindas
A.      Reglamentas Nr. 1/2003
3.        Nagrinėjant šį apeliacinį skundą reikšmingos Reglamento (EB) Nr. 1/2003(6) dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų [SESV 101 ir 102] straipsniuose, įgyvendinimo 11 straipsnio 3 ir 6 dalių nuostatos.
4.        11 straipsnio „Komisijos ir valstybių narių konkurencijos institucijų bendradarbiavimas“ 3 ir 6 dalyse nurodyta:
„3.      Valstybių narių konkurencijos institucijos, veikdamos pagal [SESV 101 arba 102] straipsnį, raštu informuoja Komisiją prieš pradėdamos įgyvendinti pirmą oficialią tiriamąją priemonę arba iš karto tik pradėjusios. Ši informacija gali būti teikiama ir kitų valstybių narių konkurencijos institucijoms.
<...>
6.      Komisijai pradėjus sprendimo priėmimo pagal III skyriaus nuostatas procedūras, valstybių narių konkurencijos institucijos netenka kompetencijos taikyti [SESV 101 ir 102] straipsnius. Jei valstybės narės konkurencijos institucija jau nagrinėja bylą, Komisija inicijuoja procesą tik pasitarusi su ta konkurencijos institucija.“
B.      Komisijos pranešimas dėl konkurencijos institucijų tinklui priklausančių institucijų bendradarbiavimo
5.        Reglamento Nr. 1/2003 veikimas išsamiai aprašytas Pranešime dėl konkurencijos institucijų tinklui priklausančių institucijų bendradarbiavimo(7) (toliau – Pranešimas dėl bendradarbiavimo). Konkrečiai šiame apeliaciniame procese nagrinėjamu klausimu Pranešimo dėl bendradarbiavimo 18 punkte nustatyta:
„Bylos perskyrimo klausimai turėtų būti išsprendžiami greitai, paprastai per du mėnesius nuo dienos, kurią tinklui išsiunčiama pirmoji informacija pagal [Reglamento Nr. 1/2003] 11 straipsnį. Per šį laikotarpį konkurencijos institucijos siekia susitarti dėl galimo bylos perskyrimo ir prireikus dėl lygiagrečių veiksmų derinimo.“
6.        Minėto pranešimo 19 punkte numatyta:
„Pagal bendrą taisyklę ta konkurencijos institucija arba institucijos, kuri (‑ios) nagrinėja bylą pasibaigus bylos perskyrimo laikotarpiui, turėtų ją toliau nagrinėti tol, kol nagrinėjimas bus baigtas. Praėjus dviejų mėnesių pirminiam bylos skyrimo laikotarpiui byla gali būti perskirta kitai institucijai tik tuo atveju, jeigu vykstant bylos nagrinėjimui iš esmės pasikeitė bylos faktinės aplinkybės.“
7.        To paties pranešimo 3.2 skirsnyje „Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 6 dalyje numatytos procedūros inicijavimas Komisijoje“ aprašytas [sprendimo priėmimo] procedūros inicijavimas. Šiame skirsnyje konkrečiai nurodoma, kad galimos dvi situacijos, kai viena ar daugiau nacionalinių konkurencijos institucijų informuoja tinklą, jog pradėjo konkrečios bylos tyrimą. Antrasis atvejis, kuris yra svarbus nagrinėjant šį apeliacinį skundą, reglamentuojamas [Pranešimo dėl EKIT] 54 punktu. Šiame punkte konkrečiai nustatyta:
„Antroji situacija susiklosto po to, kai viena ar daugiau nacionalinių konkurencijos institucijų pagal [Reglamento Nr. 1/2003] 11 straipsnio 3 dalį informuoja tinklą, kad pradėjo konkrečios bylos tyrimą. Pirminiu bylos skyrimo laikotarpiu (pirminiu dviejų mėnesių laikotarpiu, žr. 18 punktą) Komisija gali, pasikonsultavusi su atitinkamomis institucijomis, pradėti sprendimo priėmimo procedūrą pagal [Reglamento Nr. 1/2003] 11 straipsnio 6 dalį. Pasibaigus bylos skyrimo laikotarpiui, Komisija iš principo gali taikyti [Reglamento Nr. 1/2003] 11 straipsnio 6 dalį tik susiklosčius vienai iš toliau nurodytų situacijų:
<...>
d)      kai Komisijos sprendimas yra reikalingas Sąjungos konkurencijos politikai formuoti – visų pirma tais atvejais, kai panaši konkurencijos problema iškyla keliose valstybėse narėse, arba veiksmingam jos vykdymui užtikrinti;
<...>“
III. Dėl apeliacinio skundo
8.        Pagrindinis šio apeliacinio skundo dalykas yra Komisijos ir valstybių narių konkurencijos institucijų bendradarbiavimo sistemos veikimas, apibrėžtas Pranešime dėl bendradarbiavimo, susiklosčius konkrečiai aplinkybei, kai prašymas dėl bylos perskyrimo pateikiamas pasibaigus pirminiam bylos skyrimo etapui. Šis klausimas konkrečiai susijęs su Komisijos kompetencija ir terminu pradėti procedūrą po to, kai nacionalinė konkurencijos institucija jau buvo pradėjusi tyrimą, per kurį paaiškėjo, jog dėl tuo metu galiojusioje nacionalinėje teisėje buvusių spragų nebuvo galima veiksmingai taikyti sankcijų atitinkamoms įmonėms.
9.        Silgan, be kita ko, prašo Teisingumo Teismo panaikinti skundžiamą sprendimą, panaikinti ginčijamą sprendimą ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.
10.      Komisija ir Vokietijos Federacinė Respublika, įstojusi į bylą pirmojoje instancijoje, prašo Teisingumo Teismo atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš Silgan bylinėjimosi išlaidas. Europos Sąjungos Taryba, taip pat įstojusi į bylą pirmojoje instancijoje, prašo Teisingumo Teismo atmesti apeliacinį skundą tiek, kiek jame ginčijamas Bendrojo Teismo atliktas Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 6 dalies teisėtumo vertinimas.
11.      Grįsdama savo apeliacinį skundą Silgan remiasi penkiais pagrindais, kuriuos visus ginčija Komisija. Apeliacinio skundo pirmasis pagrindas grindžiamas klaidingu subsidiarumo principo aiškinimu ir taikymu. Antrasis pagrindas grindžiamas klaidingu
draudimo piktnaudžiauti įgaliojimais aiškinimu ir taikymu. Trečiasis pagrindas grindžiamas klaidingu proporcingumo principo aiškinimu ir taikymu. Ketvirtuoju pagrindu Silgan priekaištauja
Bendrajam Teismui klaidingai aiškinus ir taikius principą, pagal kurį administracija yra saistoma savo pačios sprendimų. Penktasis pagrindas grindžiamas klaidingu Komisijos pareigos motyvuoti aiškinimu ir taikymu. Teisingumo Teismo prašymu šioje išvadoje daugiausia dėmesio bus skiriama ketvirtajam pagrindui.
12.      Ketvirtajame pagrinde išdėstytus Silgan argumentus sudaro keturios dalys.
13.      Pirma dalis susijusi su klaidingu principo, pagal kurį administracija yra saistoma savo sprendimų, aiškinimu. Antra dalis susijusi su klaidingu Komisijos pranešimo privalomojo pobūdžio aiškinimu. Trečia dalis susijusi su teisės klaida, padaryta aiškinant Komisijos pranešimo 19 ir 54 punktus. Ketvirta dalis susijusi su teisės klaida, padaryta aiškinant Komisijos pareigą motyvuoti.
14.      Vis dėlto manau, kad atliekant analizę šioje išvadoje tikslinga šias keturias dalis pertvarkyti pagal jų svarbą ir pirmiausia išnagrinėti trečią dalį. Paskui kartu išnagrinėsiu pirmą, antrą ir ketvirtą dalis. Tokio nagrinėjimo priežastis yra ta, kad ketvirtojo pagrindo trečia dalis susijusi būtent su pagrindiniu šio apeliacinio skundo klausimu, t. y. su Komisijos įgaliojimais pradėti procedūrą nacionalinės konkurencijos institucijos prašymu.
A.      Pirminės pastabos
15.      Pirmiausia reikia apibrėžti šios bylos aplinkybes. Kaip žinoma, Reglamentu Nr. 1/2003 įdiegta lygiagrečių įgaliojimų sistema, pagal kurią Komisija ir valstybių narių konkurencijos institucijos gali taikyti SESV 101 ir 102 straipsnius. Kartu jos sudaro vadinamąjį Europos konkurencijos tinklą (EKT), grindžiamą glaudžiu bendradarbiavimu Sąjungos konkurencijos teisės taikymo ir priežiūros srityse. Šis tinklas turi užtikrinti veiksmingą ir vienodą konkurencijos teisės taikymą.
16.      Šiame bendradarbiavimo tinkle konkurencijos teisės taikymas grindžiamas Komisijos ir nacionalinių konkurencijos institucijų lygiagrečių įgaliojimų sistema(8). Kartu laikytasi taisyklės, pagal kurią, Komisijai pradėjus procedūrą, valstybių narių nacionalinės konkurencijos institucijos netenka kompetencijos. Taip siekiama užtikrinti veiksmingą Sąjungos konkurencijos teisės taikymą ir optimalų tinklo valdymą(9). Taigi, Komisija ir toliau atlieka vienodo Sąjungos konkurencijos teisės taikymo garanto vaidmenį.
17.      Šiomis aplinkybėmis Pranešime dėl bendradarbiavimo, privalomos teisinės galios neturinčiame teisės akte, išsamiai apibrėžiamas Reglamentu 1/2003 nustatytos sistemos veikimas.
18.      Taigi, Pranešimas dėl bendradarbiavimo yra tarsi gairės, kuriomis vadovaujamasi derinant Komisijos ir valstybių narių konkurencijos institucijų bendradarbiavimą bei bylų skyrimą.
19.      Tokiomis aplinkybėmis suformuluotas pagrindinis klausimas, dėl kurio kilo šis ginčas, susijęs su bylų paskirstymo Komisijai ir nacionalinėms konkurencijos institucijoms būdu. Konkrečiai kalbant, siekdamas priimti sprendimą dėl šio apeliacinio skundo Teisingumo Teismas turės tiksliau nurodyti, kokiomis sąlygomis Komisija gali pradėti procedūrą nacionalinės konkurencijos institucijos prašymu, kaip tai suprantama pagal Pranešimą dėl bendradarbiavimo.
1.      Dėl apeliacinio skundo ketvirtojo pagrindo trečios dalies
20.      Silgan ginčija skundžiamo sprendimo 105 punktą, kuriame Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad Silgan neįrodė, jog Komisija nukrypo nuo Pranešimo dėl bendradarbiavimo. Silgan pateikė du prieštaravimus šiuo klausimu.
21.      Pirmuoju prieštaravimu Silgan ginčija skundžiamo sprendimo 59 ir 60 punktus, kuriuose Bendrasis Teismas nurodė, kad Pranešimo dėl bendradarbiavimo 54 punkto d papunkčio antros dalies sąlygos įvykdytos.
22.      Antruoju prieštaravimu Silgan priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, kad jis nesilaikė Pranešime dėl bendradarbiavimo numatyto dviejų mėnesių termino, ir teigia, kad jis turėjo padaryti išvadą, jog Komisija šio termino nesilaikė.
a)      „Silgan“ argumentai dėl pirmojo prieštaravimo, grindžiamo pavėluoto bylos perskyrimo sąlygų nesilaikymu
23.      Pirmajame prieštaravime, grindžiamame pavėluoto bylos perskyrimo sąlygų nesilaikymu, Silgan teigia, kad Pranešimo dėl bendradarbiavimo 19 punkte minimas esminis faktinių aplinkybių pasikeitimas reiškia, jog yra naujų duomenų, susijusių su aplinkybėmis, kuriomis remdamasi Komisija padarė išvadą, jog buvo pažeista teisė. Silgan teigimu, įmonių restruktūrizavimas nėra esminis faktinių aplinkybių pasikeitimas, nes restruktūrizavimas įvyko nutraukus pažeidimą.
24.      Ji taip pat ginčija skundžiamo sprendimo 72 punktą, kuriame Bendrasis Teismas tik nurodė, kad nacionalinė konkurencijos institucija galėjo nesugebėti užtikrinti, jog bus taikytos sankcijos už visus galimus pažeidimus, vadinasi, Silgan teigimu, paliko atvirą klausimą, ar taip iš tikrųjų buvo.
25.      Taigi, Bendrasis Teismas turėjo padaryti išvadą, kad nebuvo įrodyta, jog tam, kad būtų užtikrintas veiksmingas Sąjungos konkurencijos teisės taikymas, buvo būtina, kad tyrimą perimtų Komisija.
26.      Be to, Silgan priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, kad šis skundžiamo sprendimo 105 punkte padarė klaidą vertindamas įrodinėjimo naštos paskirstymą. Komisija turėjo pateikti įrodymų savo kompetencijai pagrįsti ir įrodyti, kad bylos perskyrimo sąlygos buvo įvykdytos.
b)      Teisinis vertinimas
27.      Pirmiausia reikia paminėti Pranešimo dėl bendradarbiavimo 18 ir 19 punktus. Viena vertus, 18 punktas, kuriame daroma nuoroda į dviejų mėnesių terminą, skaičiuojamą nuo pirmosios informacijos pateikimo tinklui dienos, susijęs su pirminiu bylos skyrimo laikotarpiu iki procedūros pradžios(10). Kitaip tariant, pirminis skyrimo laikotarpis sutampa su laikotarpiu, per kurį nustatoma institucija, pagal padėtį tinkama bylai nagrinėti(11). Kita vertus, 19 punktas susijęs su atveju, kai, praėjus dviejų mėnesių laikotarpiui, konkurencijos institucija turėtų toliau nagrinėti bylą iki procedūros pabaigos. 19 punkte aptariamas atvejis, kai išimties tvarka, pasibaigus pirminiam dviejų mėnesių laikotarpiui, bylos perskyrimas leidžiamas tik tuo atveju, kai vykstant procedūrai iš esmės pasikeičia faktinės aplinkybės, apie kurias jau žinota.
28.      Atsižvelgiant į tai, reikia pažymėti, kad skundžiamo sprendimo 60 punkte Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, jog Komisija labiau nei nacionalinė institucija galėjo užtikrinti veiksmingą konkurencijos teisės taikymą. Šiuo klausimu manau, kad skundžiamo sprendimo 56–59 punktuose išdėstytuose Bendrojo Teismo motyvuose nėra teisės klaidų.
29.      Konkrečiai kalbant, skundžiamo sprendimo 56–58 punktuose Bendrasis Teismas atkreipė dėmesį į laikotarpį tarp pažeidimo konstatavimo momento ir restruktūrizavimo momento(12) ir pabrėžė, kad tuometinės Vokietijos teisės spragos sutrukdė taikyti veiksmingas sankcijas atitinkamoms įmonėms(13). Dėl tokių aplinkybių ir šių laiko skirtumų Bendrasis Teismas galėjo nuspręsti, kad galėjo kilti pavojus, jog pagal tuo metu galiojusią Vokietijos teisę už pažeidimą, bent jau iš dalies, nebus taikomos
sankcijos, nes negalima užtikrinti veiksmingo Sąjungos konkurencijos teisės taikymo.
30.      Skundžiamo sprendimo 59 punkte Bendrasis Teismas priminė, kad Reglamentu Nr. 1/2003 siekiama užtikrinti veiksmingą Sąjungos konkurencijos taisyklių taikymą, suteikiant valstybių narių konkurencijos institucijoms įgaliojimus taikyti šią teisę kartu su Komisija.
31.      Bendrasis Teismas tik pabrėžė, kad šis tikslas taip pat primintas Pranešimo dėl bendradarbiavimo 54 punkto d papunkčio antroje dalyje. Remdamasis šiomis prielaidomis Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, kad Komisija, o ne nacionalinė institucija galėjo geriau užtikrinti veiksmingą konkurencijos teisės taikymą.
32.      Be to, kaip nurodyta Pranešimo dėl bendradarbiavimo 2 punkte, „valstybės narės privalo sukurti sistemą, kurioje būtų numatytos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios sankcijos už Sąjungos teisės pažeidimus“. Kitaip tariant, jei valstybė narė negali užtikrinti tokios sankcijų sistemos, negalima užtikrinti veiksmingo ir vienodo konkurencijos teisės taikymo(14). Manyti, kad nacionalinė konkurencijos institucija negali prašyti Komisijos prisiskirti bylą sau, reikštų nepaisyti tinklui būdingos bendradarbiavimo dvasios ir Reglamentu Nr. 1/2003 siekiamo tikslo(15).
33.      Be to, Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 6 dalyje, grindžiamoje glaudžiu valstybių narių nacionalinių konkurencijos institucijų ir Komisijos bendradarbiavimu(16), numatoma ne tik tai, kad Komisijai pradėjus procedūrą nacionalinės konkurencijos institucijos netenka savo kompetencijos, bet ir tai, kad, jei nacionalinė institucija jau nagrinėja tam tikrą bylą, Komisija procedūrą inicijuoja tik pasikonsultavusi su ta nacionaline institucija(17). Šiuo klausimu reikia pasakyti, kad, kaip pabrėžė ir Teisingumo Teismas, 11 straipsnio 6 dalis yra įtraukta į Reglamento Nr. 1/2003 IV skyrių, kuriuo reglamentuojamas Komisijos ir valstybių narių konkurencijos institucijų bendradarbiavimas(18).
34.      Taigi, Silgan argumentas, kad Bendrasis Teismas nusprendė, jog Pranešimo dėl bendradarbiavimo 54 punkto d papunkčio antroje dalyje nurodytos sąlygos buvo įvykdytos, yra nepagrįstas. Skundžiamo sprendimo 59–60 punktuose šiuo klausimu nieko nepasakyta.
35.      Kalbant apie Silgan
prieštaravimą, susijusį su esminiu žinomų bylos faktinių aplinkybių pasikeitimu, numatytu Pranešimo dėl bendradarbiavimo 19 punkte, visų pirma reikia pažymėti, kad kritikuojamuose skundžiamo sprendimo punktuose nėra jokios informacijos šiuo klausimu. Kaip nurodyta pirma, Bendrojo Teismo išvada, kad Komisija galėjo naudotis savo kompetencija, grindžiama tik būtinybe užtikrinti Reglamento 1/2003 tikslo, t. y. veiksmingo konkurencijos teisės taikymo, siekimą.
36.      Net jei darytume prielaidą, kad ši byla susijusi su Pranešimo dėl bendradarbiavimo 19 punktu, abejoju, ar įmonių restruktūrizavimas patektų į sąvokos „esminis bylos faktinių aplinkybių pasikeitimas“ apibrėžties taikymo sritį. Nors pats restruktūrizavimas gali būti savaime nesusijęs su pažeidimu, laikausi nuomonės, kad apskritai įvairių formų restruktūrizavimas turi būti laikomas prieinamu būdu pagerinti bet kurios įmonės komercinę ir strateginę padėtį rinkoje ir bet kuriuo atveju lemia pažeidimus padariusių įmonių esminius pasikeitimus, kurie gali patekti į esminio faktinių aplinkybių pasikeitimo apibrėžties taikymo sritį.
37.      Kiek tai susiję su įrodinėjimo naštos paskirstymu, abejoju, ar Silgan prieštaravimas, pagal kurį Komisija turėjo įrodyti savo kompetenciją, yra priimtinas. Šiuo klausimu reikia priminti, kad ieškovas, pareikšdamas ieškinį teisme, turi pateikti įrodymų, kuriuos gali sudaryti svarūs duomenys, kad jo prieštaravimai yra pagrįsti(19). Nagrinėjamu atveju Bendrasis Teismas nepadarė vertinimo klaidos, nes tik konstatavo, kad Silgan neįrodė, jog Komisija nukrypo nuo Pranešimo dėl bendradarbiavimo nuostatų. Be to, iš skundžiamo sprendimo 105 punkto matyti, kad Bendrasis Teismas turėjo abejonių dėl Silgan argumento, kad administracija negali nukrypti nuo savo pačios priimtų vidaus priemonių, priimtinumo, nes jis buvo pateiktas tik dublike.
38.      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad ketvirtojo pagrindo trečios dalies pirmas prieštaravimas turi būti atmestas.
c)      „Silgan“ argumentai dėl antrojo prieštaravimo, grindžiamo tuo, kad perskyrimas „a posteriori“ buvo atliktas per vėlai
39.      Dėl trečios dalies antrojo prieštaravimo, susijusio su per vėlai atliktu perskyrimu a posteriori, Silgan Bendrajam Teismui priekaištauja dėl to, kad jis neatsižvelgė į Pranešime dėl bendradarbiavimo nustatytus reikalavimus dėl termino perskyrimo a posteriori atveju ir kad skundžiamo sprendimo 105 punkte Bendrasis Teismas turėjo padaryti išvadą, jog nuo tokių reikalavimų buvo nukrypta.
40.      Silgan taip pat teigia, kad, priešingai, nei skundžiamo sprendimo 88 punkte tvirtina Bendrasis Teismas, iš Pranešimo dėl bendradarbiavimo 18 punkte vartojamo žodžio „paprastai“ nematyti, kad dviejų mėnesių laikotarpis, skaičiuojamas nuo pirmosios tinklui išsiųstos informacijos pateikimo dienos, nėra privalomas. Ji nurodo, kad Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 88 ir 89 punktuose padarė teisės klaidą nuspręsdamas, jog Pranešimo dėl bendradarbiavimo 18 punktas šioje byloje netaikomas ir kad Komisija nėra saistoma jokio termino.
41.      Silgan teigia, kad perskyrimas a posteriori turėtų būti atliktas nedelsiant, kai tik Komisija sužino apie jį pateisinančias aplinkybes.
d)      Teisinis vertinimas
42.      Visų pirma pažymiu, kad skundžiamo sprendimo 88 punkte Bendrasis Teismas nurodė, jog Pranešimo dėl bendradarbiavimo 18 punktas neturi reikšmės šioje byloje, nes 18 punktu reglamentuojamas atvejis, kai nacionalinė konkurencijos institucija ir Komisija turėjo susitarti dėl galimo bylos skyrimo.
43.      Šiuo klausimu reikia paminėti, kad, kaip nurodyta šios išvados 27 punkte, [Pranešimo dėl EKT] 18 punkte aiškiai daroma nuoroda į atvejį, kai pirminiame bylos skyrimo etape kyla problemų dėl jos perskyrimo, kurias reikia išspręsti laiku, paprastai per du mėnesius. Vis dėlto iš bylos medžiagos matyti, kad Komisija ėmėsi veiksmų nacionalinės konkurencijos institucijos prašymu, nes ši institucija nuogąstavo, jog dėl Vokietijos teisės spragų pažeidimą padariusioms bendrovėms gali būti netaikomos sankcijos. Be to, šioje byloje neginčijama, kad nacionalinė konkurencijos institucija paprašė Komisijos ištirti atvejį po to, kai jau buvo pati inicijavusi procedūrą(20). Iš to matyti, kad Komisija ėmėsi veiksmų pasibaigus pirminiam bylos skyrimo laikotarpiui. Taigi manau, kad Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, jog Pranešimo dėl bendradarbiavimo 18 punktas šioje byloje neturi reikšmės.
44.      Kalbant apie skundžiamo sprendimo 89 punktą, kuriame Bendrasis Teismas padarė išvadą, jog iš Pranešimo dėl bendradarbiavimo 54 punkto nematyti, kad Komisija yra saistoma kokio nors konkretaus termino, reikia tiksliau apibrėžti Pranešimo dėl bendradarbiavimo 54 punkto taikymo sritį.
45.      54 punktu reglamentuojami du atvejai: pirmasis siejamas su pirminiu bylos skyrimo laikotarpiu, kuriuo laikomas 18 punkte nurodytas dviejų mėnesių terminas. Kaip numatyta 54 punkte, per šį pirminį laikotarpį Komisija, pasikonsultavusi su atitinkama konkurencijos institucija, gali pradėti procedūrą pagal Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 6 dalį. Antrasis atvejis siejamas su momentu, kai, pasibaigus bylos skyrimo etapui, Komisija iš principo gali Reglamento Nr. 1/2003 11 straipsnio 6 dalį taikyti tik susiklosčius konkrečioms tame pačiame 54 punkte išvardytoms situacijoms. 54 punkte nenurodyta jokio antruoju atveju taikytino termino. Viena iš tame
punkte išvardytų situacijų susijusi su aplinkybe, kai Komisijos sprendimo priėmimas yra būtinas siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos konkurencijos teisės taikymą.
46.      Mano nuomone, darytina išvada, kad Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, jog iš 54 punkto matyti, kad Komisija nėra saistoma jokio termino.
47.      Vis dėlto reikia pažymėti, kad rašytiniuose dokumentuose Komisija paaiškino, jog procedūra negalėjo būti pradėta iki patikrinimų, kuriuos reikėjo atlikti, datos. Ji taip pat nurodė priežastį, dėl kurios nuo nacionalinės konkurencijos institucijos prašymo pateikimo datos iki Komisijos procedūros pradžios datos praėjo dešimt mėnesių: tiek laiko užtruko siekiant paprašyti pateikti daugybę dokumentų ir juos išnagrinėti, nuspręsti, ar tęsti procedūrą, ir surengti patikrinimus.
48.      Šiuo klausimu pažymiu, kad Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 91–93 punktuose teisingai priminė jurisprudenciją, kurioje nurodyta, jog pagal Sąjungos teisę institucijos turi pareigą per protingą terminą išnagrinėti klausimus, kylančius per jų pačių vykdomas administracines procedūras, o termino protingumas vertinamas atsižvelgiant į kiekvienos konkrečios bylos aplinkybes, visų pirma – į nagrinėjamos bylos sudėtingumą(21).
49.      Konkrečiai pažymiu, kad Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad nagrinėjant bylas, susijusias su konkurencijos teise, paprastai reikia atlikti sudėtingą faktinę ir ekonominę analizę ir kad daugeliu atvejų konkurencijos institucijoms gali prireikti imtis veiksmų ir tyrimo priemonių, dėl kurių neišvengiamai prailginama pažeidimo nagrinėjimo procedūros trukmė(22).
50.      Nagrinėjamu atveju laikausi nuomonės, kad Bendrasis Teismas, remdamasis skundžiamo sprendimo 94–100 punktuose nurodytais argumentais, teisingai nusprendė, kad dešimties mėnesių terminas procedūrai atlikti neatrodo nepagrįstai ilgas. Be to, kaip Bendrasis Teismas teisingai priminė skundžiamo sprendimo 101 punkte, pagal analogiją reikia pažymėti, kad, remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, protingo termino laikymosi principo pažeidimas sprendimo, priimto pasibaigus SESV 101 ir 102 straipsniais grindžiamai procedūrai, panaikinimą gali lemti tik tuo atveju, jei dėl to taip pat pažeidžiama atitinkamos įmonės teisė į gynybą(23). Vis dėlto Silgan nei Bendrajame Teisme(24), nei Teisingumo Teisme nenurodė, kad buvo pažeistos jos teisės į gynybą.
51.      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad ketvirtojo pagrindo trečios dalies antrasis prieštaravimas irgi turi būti atmestas.
2.      Dėl apeliacinio skundo ketvirtojo pagrindo pirmos, antros ir ketvirtos dalių
52.      Apeliacinio skundo ketvirtajame pagrinde Silgan pateikia dar tris prieštaravimus dėl skundžiamo sprendimo 105 ir 106 punktų.
53.      Pirma, Silgan remiasi principu, kad Komisija privalo laikytis savo pačios priimtų aktų, nuo kurių gali nukrypti tik dėl priežasčių, atitinkančių vienodo požiūrio principą.
54.      Antra, Silgan tvirtina, kad šis principas taikomas ir Pranešimui dėl bendradarbiavimo. Šiuo klausimu Silgan nurodo 2022 m. vasario 9 d. Sprendimą Sped-Pro / Komisija (T‑791/19, EU:T:2022:67), kuriame Bendrasis Teismas nusprendė, kad, kaip ir kituose teisiškai neprivalomuose dokumentuose, taip pat ir Pranešime dėl bendradarbiavimo Komisija apribojo savo diskrecijos įgaliojimus ir negali nuo jų nukrypti nerizikuodama gauti sankcijos už galimą bendrųjų teisės principų, tokių kaip vienodas požiūris ar teisėtų lūkesčių apsauga, pažeidimą(25).
55.      Trečia, ji priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, kad šis nenusprendė, jog Komisija nepakankamai motyvavo nukrypimą nuo Pranešimo dėl bendradarbiavimo.
56.      Dėl dviejų pirmųjų prieštaravimų Silgan tik cituoja principą, pagal kurį administracija yra saistoma jos pačios sprendimų, ir visiškai neginčija Bendrojo Teismo argumentų. Taigi, abejoju, ar šie du prieštaravimai yra priimtini.
57.      Dėl esmės pažymėtina, kad, kaip nurodyta šios išvados 28–31 punktuose, jei Komisija nacionalinės konkurencijos institucijos prašymu nuspręstų pradėti procedūrą dėl to, kad tai būtina veiksmingam Sąjungos konkurencijos teisės taikymui užtikrinti, tai nebūtų nukrypimas nuo Pranešimo dėl bendradarbiavimo. Dėl šios priežasties tokie pasvarstymai neprieštarauja Sprendimui Sped-Pro / Komisija, kaip nurodyta šios išvados 54 punkte.
58.      Dėl šios išvados 55 punkte paminėto trečiojo prieštaravimo Silgan remiasi tuo, kas nurodyta jos pačios apeliacinio skundo penktajame pagrinde. Silgan visų pirma ginčija skundžiamo sprendimo 62 punktą, kuriame Bendrasis Teismas nusprendė, kad iš pagrindų, išdėstytų atitinkamai 2018 m. balandžio 27 d.(26) nacionalinės konkurencijos institucijos ir 2022 m. liepos 12 d.(27) Komisijos pranešimuose spaudai,
Silgan galėjo suprasti aplinkybes, paskatinusias tą instituciją pateikti prašymą, o Komisiją – inicijuoti procedūrą. Šiuo klausimu Silgan nurodo, kad pranešimais spaudai negalima pakeisti Komisijos sprendimo motyvų, ypač kai pranešimas spaudai buvo paskelbtas po šio sprendimo priėmimo.
59.      Dėl pastarojo prieštaravimo pažymiu, jog tiesa, kad ginčijamame sprendime Komisija tik paminėjo, jog procedūrą pradėjo nacionalinės konkurencijos institucijos prašymu, nors pranešime spaudai ji nurodė, kad nacionalinė konkurencijos institucija nusprendė bylą perduoti Komisijai dėl tuo metu galiojusios Vokietijos teisės spragų, dėl kurių Silgan patronuojamosioms bendrovėms negalėjo būti taikomos sankcijos(28). Bet kuriuo atveju iš bylos medžiagos matyti, jog tokie sunkumai, kylantys dėl teisės aktų spragų, taip pat buvo nurodyti 2018 m. balandžio 27 d.
nacionalinės konkurencijos institucijos pranešime spaudai, t. y. gerokai anksčiau nei 2022 m. liepos 12 d. Komisijos pranešimas spaudai.
60.      Remiantis Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, motyvuose nebūtina nurodyti visų susijusių faktinių ir teisinių aplinkybių, nes pareigos motyvuoti laikymasis turi būti vertinamas atsižvelgiant ne tik į akto formuluotę, bet ir į jo kontekstą bei visas atitinkamą sritį reglamentuojančias teisės normas(29).
61.      Be to, nors tokia patikra tikrai gali būti atliekama tik remiantis oficialiai priimtu sprendimu, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad iš tokių elementų kaip pranešimas spaudai, galima sužinoti nagrinėjamu atveju reikšmingiausias aplinkybes(30).
62.      Nagrinėjamu atveju pažymėtina, kad, remiantis tuo, kas matyti iš skundžiamo sprendimo, iš Komisijos ir nacionalinės konkurencijos institucijos pranešimų spaudai Silgan galėjo suprasti priežastis, paskatinusias nacionalinę konkurencijos instituciją kreiptis į Komisiją, o pastarąją – inicijuoti procedūrą.
63.      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad apeliacinio skundo ketvirtojo pagrindo pirma, antra ir ketvirta dalys taip pat turi būti atmestos.
64.      Taigi, mano nuomone, reikia atmesti visą apeliacinio skundo ketvirtąjį pagrindą.
IV.    Išvada
65.      Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui atmesti visą apeliacinio skundo ketvirtąjį pagrindą.
1      Originalo kalba: italų.
2      Su 2022 m. liepos 12 d Komisijos sprendimu C(2022) 4761 final byloje AT.40522 galima susipažinti adresu https://ec.europa.eu/competition/antitrust/cases1/202307/AT_40522_8986595_2868_7.pdf.
3      Dėl išsamesnio šios bylos faktinių aplinkybių išdėstymo žr. skundžiamo sprendimo 2–14 punktus.
4      Tame pačiame sprendime Komisija konstatavo, kad šį pažeidimą taip pat padarė Crown Holdings, Inc. ir Crown Cork & Seal Deutschland Holdings GmbH (toliau kartu – Crown), ir taip pat skyrė baudą šioms bendrovėms. Kaip matyti iš Vokietijos Federacinės Respublikos rašytinių pastabų, bendrovės Crown taip pat buvo restruktūrizuotos. Crown taip pat Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl Komisijos sprendimo panaikinimo, bet jis buvo atmestas 2024 m. spalio 2 d. Sprendimu Crown Holdings ir Crown Cork & Seal Deutschland / Komisija (T‑587/22, EU:T:2024:661). Šiuo metu Teisingumo Teisme nagrinėjamas Crown apeliacinis skundas, kuriuo prašoma panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje C‑855/24 P. Šioje išvadoje nagrinėsiu tik Silgan pateiktus argumentus.
5      Komisijos pranešimas dėl susitarimo procedūros tvarkos siekiant priimti sprendimus pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 7 ir 23 straipsnius kartelių bylose (OL C 167, 2008, p. 1).
6      2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205) su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentu Nr. 487/2009 (OL L 148, 2009, p. 1).
7      Žr. Komisijos pranešimo dėl konkurencijos institucijų tinklui priklausančių institucijų bendradarbiavimo (OL C 101, 2004, p. 43) 3 punktą.
8      Žr. 2017 m. lapkričio 23 d. Sprendimą Gasorba ir kt. (C‑547/16, EU:C:2017:891, 23 punktas).
9      Žr. Reglamento Nr. 1/2003 17 konstatuojamąją dalį.
10      Šiuo klausimu rašytinėse pastabose Komisija pažymėjo, kad pirminis bylos skyrimo laikotarpis įvyksta prieš pradedant procedūrą.
11      Žr. Pranešimo dėl bendradarbiavimo 5–9 punktus.
12      Kaip Komisija pažymėjo savo sprendime (žr. šios išvados 2 išnašą), pažeidimas truko nuo 2011 m. kovo 11 d. iki 2014 m. rugsėjo 18 d. Kaip nurodyta skundžiamo sprendimo 56 punkte, nuo 2016 m. gruodžio mėn. buvo restruktūrizuotos kelios Silgan bendrovės.
13      Vėliau Vokietijos teisės aktų leidėjas panaikino spragą, devintuoju pakeitimu 2017 m. birželio 8 d. įterpdamas į Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen (Kovos su konkurencijos ribojimu įstatymas), Bundesgesetzblatt Jahgang 2017 Teil | Nr. 33, ausgegeben zu Bonn, 81 straipsnį.
14      Šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 30 d. Sprendimą Caronte & Tourist (C‑511/23, EU:C:2025:42);
jame Teisingumo Teismas priminė, kad „naudodamasi procesine autonomija valstybė narė turi ne tik užtikrinti visišką Sąjungos konkurencijos teisės veiksmingumą, taip pat baudžiamąjį persekiojimą ir baudimą už jos pažeidimus, bet ir paisyti pagrindinių teisių, be kita ko, įmonių, dėl kurių pradėta pažeidimo nagrinėjimo procedūra, teisės į gynybą“ (62 punktas; išskirta mano).
15      Taip yra net ir tuo atveju, kai konkurencijos institucija konstatuoja, kad nebegali užbaigti procedūros ir taikyti sankcijų, nes pagal galiojančią teisės aktų sistemą nebūtų buvę galima persekioti už konkurencijos taisyklių pažeidimus.
16      Žr. 2007 m. kovo 8 d. Sprendimą France Télécom / Komisija (T‑339/04 P, EU:C:2007:80, 79 punktas).
17      2021 m. vasario 25 d. Sprendimas Slovak Telekom (C‑857/19, EU:C:2021:139, 31 punktas).
18      Ten pat.
19      Žr. 2017 m. sausio 26 d. Sprendimą Duravit ir kt. / Komisija (C‑609/13 P, EU:C:2017:46, 58 punktas).
20      Kaip matyti iš skundžiamo sprendimo 3 ir 4 punktų, 2015 m. gegužės 21 d. nacionalinė konkurencijos institucija atliko kratas įvairių Silgan grupės bendrovių patalpose, o 2017 m. birželio 14 d. pati institucija paprašė Komisijos ištirti šį atvejį.
21      Žr. 2002 m. spalio 15 d. Sprendimą Limburgse Vinyl Maatschappij ir kt. / Komisija (C‑238/99 P,
C‑244/99 P,
C‑245/99 P,
C‑247/99 P,
C‑250/99 P–C‑252/99 P ir C‑254/99 P, EU:C:2002:582, 187 punktas).
22      Pagal analogiją žr. 2026 m. sausio 15 d. Sprendimą Imballaggi Piemontesi (C‑588/24, EU:C:2026:14, 58 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
23      Pagal analogiją žr. 2024 m. spalio 4 d. Sprendimą Ferriere Nord / Komisija (C‑31/23 P, EU:C:2024:851, 150 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
24      Žr. skundžiamo sprendimo 76 punktą.
25      40 punktas.
26      Nacionalinės konkurencijos institucijos pranešimas spaudai nėra pridėtas prie šalių dokumentų. Jis buvo vienas iš Bendrajam Teismui pateiktų dokumentų ir yra skelbiamas viešai.
27      Su Komisijos pranešimu spaudai galima susipažinti internete adresu https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/ip_22_4483.
28      Komisijos pranešime spaudai taip pat minimos Crown patronuojamosios bendrovės.
29      Žr., inter alia, 2023 m. gruodžio 14 d. Sprendimą EDP España / Naturgy Energy Group ir Komisija (C‑693/21 P ir C‑698/21 P, EU:C:2023:989, 61 punktas).
30      Šiuo klausimu žr. 2015 m. birželio 16 d. Sprendimą Gauweiler ir kt. (C‑62/14, EU:C:2015:400, 71 punktas).