62024TJ0530_RES
Byla T‑530/24
FUpriešEuropos Parlamentą
2025 m. spalio 29 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Socialinė apsauga – Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis – Nelaimingas atsitikimas – Pranešimo apie nelaimingą atsitikimą atmetimas – Pavėluotai pateiktas pranešimas – Dešimties darbo dienų nuo nelaimingo atsitikimo datos termino viršijimas – Sąvoka „teisės aktuose numatyta priežastis““
Pareigūnai – Socialinė apsauga – Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų – Nelaimingas atsitikimas – Pavėluotai pateiktas pranešimas – Atmetimas – Išimtis – „Force majeure“ arba teisės aktuose numatyta priežastis – Sąvoka – Pavėluotai pateikto pranešimo, nesant „force majeure“ arba teisės aktuose numatytos priežasties, atmetimas – Gero administravimo principo ir rūpestingumo pareigos pažeidimas – Nebuvimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnio 1 dalis; Draudimo nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų taisyklių 2 straipsnio 1 dalis, 15 straipsnio 1 ir 2 dalys)
(žr. 38–40, 42–45, 48 punktus)
Pareigūnai – Socialinė apsauga – Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų – Nelaimingas atsitikimas – Pavėluotai pateiktas pranešimas – Atmetimas – Pareiga motyvuoti – Apimtis
(SESV 296 straipsnis; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punktas; Draudimo nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų taisyklių 15 straipsnio 2 dalis)
(žr. 41 punktą)
Pareigūnai – Socialinė apsauga – Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų – Nelaimingas atsitikimas – Draudimo taikymo tvarka – Sąsaja su laiko sąlygos pateikti pranešimus laikymusi – Nesuderinamumas su Pareigūnų tarnybos nuostatais – Nebuvimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnio 1 dalis; Draudimo nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų taisyklių 15 straipsnio 2 dalis)
(žr. 57–61 punktus)
Santrauka
Savo sprendime Bendrasis Teismas atmetė Europos Parlamento pareigūnės FU pareikštą ieškinį, kuriuo ji prašė panaikinti Parlamento sprendimą atmesti jos pranešimą apie nelaimingą atsitikimą (toliau – ginčijamas sprendimas), ir apibrėžė sąvoką „teisės aktuose numatyta priežastis“, leidžianti apdraustajam pranešti apie nelaimingą atsitikimą pasibaigus draudimo taisyklėse (
1
) numatytam terminui.
Keliaudama Graikijoje, 2023 m. rugpjūčio mėn. ieškovė nušokusi pajuto dešiniojo kelio skausmą. Ji kreipėsi į gydytoją, jis jai patarė atlikti magnetinio rezonanso tomografijos (MRT) tyrimą, kai atslūgs kelio patinimas.
Kadangi grįžusi iš kelionės ieškovė vis dar jautė kelio skausmą, 2023 m. rugsėjo mėn. ieškovė kreipėsi į savo gydantį gydytoją, kuris jai nurodė atlikti medicininius tyrimus. Remdamasis MRT rezultatais, gydytojas ortopedas rekomendavo ieškovei kreiptis į chirurgą dėl antros nuomonės ir prireikus apsvarstyti galimybę atlikti operaciją. Vėliau chirurgas ir kitas specialistas patvirtino, kad būtina atlikti operaciją.
2023 m. lapkričio mėn. ieškovė pranešė Parlamentui apie nelaimingą atsitikimą. Po kelių dienų ginčijamu sprendimu institucija informavo ieškovę, kad jos pranešimas apie nelaimingą atsitikimą atmestas, nes pripažintas pateiktu pavėluotai.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirmiausia Bendrasis Teismas priminė, kad Draudimo taisyklėse numatyta, jog pareigūnas, nukentėjęs dėl nelaimingo atsitikimo, ar jo teisių perėmėjai privalo pranešti apie nelaimingą atsitikimą institucijos, kurioje apdraustasis dirba, administracijai. Dešimties darbo dienų terminas, per kurį turi būti pateiktas pranešimas, pradedamas skaičiuoti nuo nelaimingo atsitikimo dienos. Tačiau force majeure atvejais ar dėl kitų teisės aktuose numatytų priežasčių, su sąlyga, kad apdraustasis pateikia nelaimingo atsitikimo įrodymų bei atskleidžia priežastinį nelaimingo atsitikimo ir fizinės ar psichinės sveikatos pablogėjimo ryšį, šis laikotarpis gali būti pratęstas.
Šiomis aplinkybėmis sąvoka „teisės aktuose numatyta priežastis“ turi būti taikoma griežtai, nes, pirma, ji yra pareigos pateikti pranešimą apie nelaimingą atsitikimą per dešimt darbo dienų išimtis ir, antra, ši sąvoka susijusi su Sąjungos teisės nuostatomis, pagal kurias suteikiama teisė į pinigines išmokas.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad sąvoką „teisės aktuose numatyta priežastis“ reikia aiškinti taip, kad apdraustasis turi įrodyti, jog susidūrė su išskirtine situacija, susidariusia dėl nuo jo nepriklausančių priežasčių, dėl kurių negalėjo pateikti pranešimo apie nelaimingą atsitikimą per dešimt darbo dienų nuo šio atsitikimo.
Be to, nepakanka tiesiog pateikti nelaimingo atsitikimo įrodymų, kad būtų pateisintas vėlavimas pateikti pranešimą apie nelaimingą atsitikimą. Vis dėlto, net jei apdraustasis negali pasinaudoti papildomu draudimu nuo nelaimingų atsitikimų, nes neįrodė force majeure ar kitos teisės aktuose numatytos priežasties buvimo, jis ir toliau turi teisę į gydymo išlaidų kompensavimą pagal bendrąją sveikatos draudimo sistemą.
Nagrinėjamu atveju, atsižvelgiant į tai, kad ieškovė savo pranešime apie nelaimingą atsitikimą apibūdino simptomus, kuriuos pajuto jau kitą dieną po nelaimingo atsitikimo, kad gydytojas, į kurį ji kreipėsi tą pačią dieną, patarė jai atlikti MRT grįžus iš kelionės, ir į tai, kad grįžusi ji vis dar jautė skausmą, ji negalėjo nežinoti, kad patyrė nelaimingą atsitikimą, kaip jis suprantamas pagal Draudimo taisykles, prieš baigiantis dešimties darbo dienų terminui, skaičiuojamam nuo nelaimingo atsitikimo dienos. Taigi ji negali teigti, kad tik vėliau suprato savo sužalojimų rimtumą, siekdama įrodyti, kad vėlavimas pranešti apie nelaimingą atsitikimą buvo pateisinamas teisės aktuose numatyta priežastimi.
Be to, pranešimo apie nelaimingą atsitikimą formoje nurodyta, kad prie jos turi būti pridėta medicininė pažyma. Vis dėlto tam, kad būtų galima pranešti apie nelaimingą atsitikimą, visiškai nereikalaujama išsamios diagnozės. Draudimo taisyklėse reikalaujama tik pateikti medicininę pažymą, kurioje būtų nurodytas sužeidimų pobūdis ir galimos nelaimingo atsitikimo pasekmės.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Bendrasis Teismas konstatavo, kad ieškovė neįrodė, jog egzistavo force majeure aplinkybės arba teisės aktuose numatyta priežastis, dėl kurių ji negalėjo laikytis Draudimo taisyklėse nustatyto dešimties darbo dienų termino.
(
1
)	2005 m. gruodžio 13 d. Sąjungos institucijų pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnį priimtos Bendrosios taisyklės dėl Europos Bendrijų pareigūnų draudimo nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų (toliau – Draudimo taisyklės).