62020CO0541(01)
TEISINGUMO TEISMO (didžioji kolegija) NUTARTIS
2024 m. gruodžio 19 d. (
*1
)
„Sprendimo klaidų ištaisymas“
Sujungtose bylose C‑541/20 REC–C‑555/20 REC
dėl 2020 m. spalio 23 d. (bylos C‑541/20–C‑550/20 ir C‑552/20) ir 2020 m. spalio 26 d. (bylos C‑551/20 ir C‑553/20–C‑555/20) pagal SESV 263 straipsnį pareikštų ieškinių dėl panaikinimo
Lietuvos Respublika, atstovaujama K. Dieninio, R. Dzikovič ir V. Kazlauskaitės-Švenčionienės, padedamų advokato R. Petravičiaus, A. Kisieliauskaitės ir G. Taluntytės (C‑541/20 ir C‑542/20),
Bulgarijos Respublika, iš pradžių atstovaujama M. Georgieva, T. Mitova ir L. Zaharieva, vėliau T. Mitova ir L. Zaharieva (C‑543/20–C‑545/20),
Rumunija, atstovaujama R. Antonie, L.‑E. Baţagoi, M. Chicu, E. Gane, R.‑I. Haţieganu, L. Liţu ir A. Rotăreanu (C‑546/20–C‑548/20),
Kipro Respublika, atstovaujama I. Neophytou (C‑549/20 ir C‑550/20),
Vengrija, atstovaujama M. Z. Fehér ir K. Szíjjártó (C‑551/20),
Maltos Respublika, atstovaujama A. Buhagiar, padedamos abogados D. Sarmiento Ramírez-Escudero ir J. Sedano Lorenzo (C‑552/20),
Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna, M. Horoszko, D. Krawczyk ir D. Lutostańska (C‑553/20–C‑555/20),
ieškovės,
palaikomos
Belgijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos S. Baeyens, P. Cottin, L. Delmotte ir J.‑C. Halleux, C. Pochet ir B. Van Hyfte, vėliau S. Baeyens, P. Cottin, L. Delmotte, C. Pochet ir B. Van Hyfte (C‑552/20),
Estijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos N. Grünberg ir M. Kriisa, vėliau M. Kriisa (C‑541/20, C‑542/20, C‑544/20, C‑545/20, C‑547/20–C‑552/20, C‑554/20 ir C‑555/20),
Latvijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos K. Pommere, I. Romanovska ir V. Soņeca, vėliau J. Davidoviča, K. Pommere ir I. Romanovska (C‑541/20–C‑555/20),
Lietuvos Respublikos, atstovaujamos K. Dieninio, R. Dzikovič ir V. Kazlauskaitės-Švenčionienės, padedamų advokato R. Petravičiaus, A Kisieliauskaitės ir G. Taluntytės (C‑545/20, C‑547/20, C‑549/20, C‑551/20, C‑552/20 ir C‑554/20),
Rumunijos, atstovaujamos R. Antonie, L.‑E. Baţagoi, M. Chicu E. Gane, R.‑I. Haţieganu, L. Liţu ir A. Rotăreanu (C‑541/20–C‑545/20 ir C‑549/20–C‑555/20),
įstojusių į bylą šalių,
prieš
Europos Parlamentą, iš pradžių atstovaujamą I. Anagnostopoulou, O. Denkov, C. Ionescu-Dima, A. Tamás ir S. Toliušio, vėliau I. Anagnostopoulou, O. Denkov, C. Ionescu-Dima, W. D. Kuzmienko, B. D. Simon, S. Toliušio ir R. van de Westelaken,
atsakovą,
palaikomą
Danijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos J. Nymann-Lindegren, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, vėliau V. Pasternak Jørgensen, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, dar vėliau V. Pasternak Jørgensen ir M. Søndahl Wolff ir galiausiai C. Maertens ir M. Søndahl Wolff (C‑541/20–C‑555/20),
Vokietijos Federacinės Respublikos, iš pradžių atstovaujamos J. Möller ir D. Klebs, vėliau J. Möller (C‑541/20–C‑555/20),
Graikijos Respublikos (C‑542/20, C‑543/20, C‑545/20–C‑547/20 ir C‑551/20),
Prancūzijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos A.‑L. Desjonquères, A. Ferrand ir N. Vincent, vėliau A.‑L. Desjonquères ir N. Vincent, dar vėliau R. Bénard, J.‑L. Carré, V. Depenne, A.‑L. Desjonquères ir B. Herbaut, galiausiai R. Bénard, M. Guiresse, B. Herbaut ir B. Travard (C‑541/20–C‑555/20),
Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, iš pradžių atstovaujamos A. Germeaux ir T. Uri, vėliau A. Germeaux (C‑541/20–C‑555/20),
Nyderlandų Karalystės, atstovaujamos M. K. Bulterman ir J. Langer (C‑541/20–C‑555/20),
Austrijos Respublikos, atstovaujamos A. Posch ir J. Schmoll (C‑541/20–C‑555/200),
Švedijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos H. Eklinder, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson, vėliau H. Eklinder, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson (C‑541/20–C‑555/20),
įstojusių į bylą šalių,
ir
Europos Sąjungos Tarybą, atstovaujamą M. Bencze, I. Gurov, A. Norberg, K. Pavlaki, V. Sanda, A. Sikora-Kalėda, A. Vârnav ir L. Vétillard,
atsakovę,
palaikomą
Danijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos J. Nymann-Lindegren, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, vėliau V. Pasternak Jørgensen, M. Søndahl Wolff ir L. Teilgård, dar vėliau V. Pasternak Jørgensen ir M. Søndahl Wolff, galiausiai C. Maertens ir M. Søndahl Wolff (C‑541/20–C‑555/20),
Vokietijos Federacinės Respublikos, iš pradžių atstovaujamos J. Möller ir D. Klebs, vėliau J. Möller (C‑541/20–C‑555/20),
Graikijos Respublikos (C‑542/20, C‑543/20, C‑545/20–C‑547/20 ir C‑551/20),
Prancūzijos Respublikos, iš pradžių atstovaujamos A.‑L. Desjonquères, A. Ferrand ir N. Vincent, vėliau A.‑L. Desjonquères ir N. Vincent, dar vėliau R. Bénard, J.‑L. Carré, V. Depenne, A.‑L. Desjonquères ir B. Herbaut, galiausiai R. Bénard, M. Guiresse, B. Herbaut ir B. Travard (C‑541/20–C‑555/20),
Italijos Respublikos, atstovaujamos G. Palmieri, vėliau S. Fiorentino, padedamų avvocati dello Stato A. Lipari ir G. Santini (C‑541/20–C‑555/20),
Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, iš pradžių atstovaujamos A. Germeaux ir T. Uri, vėliau A. Germeaux (C‑541/20–C‑555/20),
Nyderlandų Karalystės, atstovaujamos M. K. Bulterman ir J. Langer (C‑541/20–C‑555/20),
Austrijos Respublikos, atstovaujamos A. Posch ir J. Schmoll (C‑541/20–C‑555/20),
Švedijos Karalystės, iš pradžių atstovaujamos H. Eklinder, J. Lundberg, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson, vėliau H. Eklinder, C. Meyer-Seitz, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, R. Shahsavan Eriksson, H. Shev ir O. Simonsson (C‑541/20–C‑555/20),
įstojusių į bylą šalių,
TEISINGUMO TEISMAS (didžioji kolegija),
kurį sudaro pirmininkas K. Lenaerts, pirmininko pavaduotojas T. von Danwitz, kolegijų pirmininkai F. Biltgen, M. L. Arastey Sahún, S. Rodin, A. Kumin, D. Gratsias ir M. Gavalec, teisėjai E. Regan (pranešėjas), I. Ziemele ir J. Passer,
generalinis advokatas A. Biondi,
kancleris A. Calot Escobar,
išklausęs generalinį advokatą,
priima šią
Nutartį
1
2024 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) priėmė Sprendimą Lietuva ir kt. / Parlamentas ir Taryba (Judumo paketas) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818).
2
Šio sprendimo versijose proceso kalbomis yra klaidų, kurias ex officio arba Rumunijos prašymu reikia ištaisyti pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 103 straipsnio 1 dalį.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nutaria:
1.
2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Lietuva ir kt. / Parlamentas ir Taryba (Judumo paketas) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818) įvadinėje dalyje nuoroda į ieškinių dalyką taisoma taip:
„dėl 2020 m. spalio 23 d. (bylos C‑541/20-C‑550/20 ir C‑552/20) ir 2020 m. spalio 26 d. (bylos C‑551/20 ir C‑553/20-C‑555/20) pagal SESV 263 straipsnį pareikštų ieškinių dėl panaikinimo,“
2.
Sprendimo versijos anglų kalba 174 punktas taisomas taip:
„It must be borne in mind that, since the worker must be regarded as the weaker party in the employment relationship, it is necessary to prevent the employer from being in a position to impose on him or her a restriction of his or her rights or from dissuading the worker from explicitly claiming his or her rights vis-à-vis his or her employer (see, to that effect, judgment of 14 May 2019, CCOO, C‑55/18, EU:C:2019:402, paragraphs 44 and 45 and the case-law cited).“
3.
Šio sprendimo 544 punktas taisomas taip:
„Šiuo klausimu Rumunija priduria, jog Sąjungos teisės aktų leidėjo veiksmai yra juo labiau neproporcingi dėl to, kad valstybės narės skirtingai plėtoja stovėjimo ir apgyvendinimo objektų infrastruktūrą, be to, skiriasi atsižvelgiant į tai, ar jos yra Sąjungos pakraščiuose, ar netoli Sąjungos kelių transporto centro. Kadangi stovėjimo aikštelių tinklas tranzitinėse valstybėse narėse nepakankamai išplėtotas, Reglamento 2020/1054 1 straipsnio 6 punkto c papunktyje numatyta pareiga iš esmės taikytina transporto įmonėms, įsisteigusioms Sąjungos pakraščiuose esančiose valstybėse narėse.“
4.
To paties sprendimo 1204 punktas taisomas taip:
„Vis dėlto, kiek Rumunija remiasi Direktyvos 2020/1057 1 straipsnio 5 dalies panaikinimu, konstatuotina, kad ši valstybė narė tik bendrai teigia, jog „Sąjungos pakraščiuose“ esančios valstybės narės patiria netiesioginę diskriminaciją dėl ginčijamų 1 straipsnio nuostatų, tačiau nepaaiškina, kaip dėl šio straipsnio 5 dalies šios valstybės narės galėtų patirti nepatogumų, nors pagal šią nuostatą vežėjui, vykdančiam operaciją tranzitu valstybės narės teritorijoje, taikoma komandiravimo taisyklių išimtis, kai tenkinamos joje numatytos sąlygos. Tokia išimtis riboja didesnio ar mažesnio atstumo tarp valstybės narės, kur įsisteigęs vežėjas, ir kitos valstybės narės, kur pakraunamos ar iškraunamos prekės arba įlaipinami ar išlaipinami keleiviai, įtaką klausimui, ar aptariamai kelių transporto operacijai taikomos Direktyvoje 96/71 numatytos darbuotojų komandiravimo taisyklės.“
5.
Šios nutarties originalas pridedamas prie ištaisyto sprendimo originalo. Ištaisyto sprendimo originalo paraštėje įrašoma pastaba apie šią nutartį.
Priimta 2024 m. gruodžio 19 d. Liuksemburge.
Kancleris
A. Calot Escobar
Pirmininkas
K. Lenaerts
(
*1
)	Proceso kalbos: bulgarų, graikų, anglų, lietuvių, vengrų, lenkų ir rumunų.