62019CJ0201_RES
Vec C‑201/19 P
Servier SAS a i.
proti
Európskej komisii
Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 27. júna 2024
„Odvolanie – Hospodárska súťaž – Farmaceutické výrobky – Trh s perindoprilom – Článok 101 ZFEÚ – Kartely – Potenciálna hospodárska súťaž – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Stratégia, ktorej cieľom je oddialiť vstup generických verzií perindoprilu na trh – Dohoda o urovnaní patentového sporu – Dĺžka trvania porušenia – Pojem jediné porušenie – Zrušenie alebo zníženie pokuty“
Odvolanie – Dôvody – Nesprávne posúdenie skutkového stavu a dôkazných prostriedkov – Neprípustnosť – Preskúmanie posúdenia skutkového stavu a dôkazných prostriedkov Súdnym dvorom – Vylúčenie okrem prípadov skreslenia – Preskúmanie právnej kvalifikácie skutkového stavu Súdnym dvorom – Prípustnosť
(Článok 256 ods. 1 ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek)
(pozri body 58 – 61, 189, 269, 322, 326, 335)
Odvolanie – Dôvody – Jednoduché zopakovanie dôvodov a tvrdení predložených Všeobecnému súdu – Neprípustnosť – Napadnutie výkladu alebo uplatnenia práva Únie Všeobecným súdom – Prípustnosť
[Článok 256 ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 58 prvý odsek; Rokovací poriadok Súdneho dvora, článok 168 ods. 1 písm. d) a článok 169 ods. 2]
(pozri body 62, 63)
Kartely – Narušenie hospodárskej súťaže – Kritériá posúdenia – Kvalifikácia podniku ako potenciálneho konkurenta – Skutočné a konkrétne možnosti vstúpiť na trh – Kritériá – Pevné odhodlanie a vlastná schopnosť podniku vstúpiť na relevantný trh – Neexistencia neprekonateľných prekážok – Posúdenie – Dôkazné bremeno – Existencia patentov chrániacich originálny liek alebo jeden z postupov jeho výroby – Kvalifikácia výrobcu generických liekov ako potenciálneho konkurenta výrobcu originálnych liekov, ktorý je majiteľom patentov
(Článok 101 ZFEÚ)
(pozri body 69 – 71, 79 – 82, 98 – 126, 191 – 195, 200 – 204, 262 – 267)
Kartely – Narušenie hospodárskej súťaže – Dohody o urovnaní patentových sporov – Dohoda uzavretá medzi výrobcom originálnych liekov a výrobcom generických liekov – Dohoda obsahujúca ustanovenia o nenapadnutí patentov a o neuvádzaní výrobkov na trh výrobcom generických liekov – Protihodnota spočívajúca v prevode hodnôt – Kvalifikácia obmedzenia z hľadiska cieľa – Kritériá – Stupeň škodlivosti dohôd pre hospodársku súťaž na dotknutom trhu – Posúdenie stimulujúceho účinku prevodov hodnôt na vzdanie sa výrobcu generických liekov vstupu na trh – Potreba preskúmať následky protisúťažného správania na hospodársku súťaž – Neexistencia – Zúčastnené podniky, ktoré konali bez úmyslu vylúčiť, obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž – Okolnosť, ktorá nie je rozhodujúca
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 72 – 77, 83 – 88, 143 – 146, 152 – 157, 163 – 168, 222 – 228, 272, 277, 282, 291 – 296, 307 – 310,332 – 334, 344 – 352)
Kartely – Narušenie hospodárskej súťaže – Pridružené obmedzenie – Pojem – Obmedzenie nevyhnutné na uskutočnenie hlavnej operácie, ktorá nemá protisúťažnú povahu – Hlavná operácia predstavujúca obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Neuplatniteľnosť teórie pridružených obmedzení
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 147 – 151, 278)
Kartely – Zákaz – Porušenia – Dohody a zosúladené postupy predstavujúce jediné porušenie – Pripísanie zodpovednosti podniku za celé porušenie – Podmienky – Protiprávne postupy a konania, ktoré sú súčasťou celkového plánu – Posúdenie – Kritériá – Spoločný cieľ sledovaný všetkými účastníkmi – Potreba vzťahu komplementárnosti medzi vytýkanými postupmi – Neexistencia
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 240 – 250)
Kartely – Narušenie hospodárskej súťaže – Dohody o urovnaní patentových sporov – Dohoda uzavretá medzi výrobcom originálnych liekov a výrobcom generických liekov – Dohoda obsahujúca ustanovenia o nenapadnutí patentov a o neuvádzaní výrobkov na trh výrobcom generických liekov – Protihodnota spočívajúca v prevode hodnôt – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie a ukladá sa pokuta – Rozhodnutie postihnuté nesúladom v odôvodnení, pokiaľ ide o dátum ukončenia kartelu na jednotlivých národných trhoch – Všeobecný súd, ktorý zamietol dôvod zrušenia založený na tomto nesúlade v odôvodnení – Nesprávne právne posúdenie
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 368 – 379)
Základné práva – Charta základných práv – Zásada zákonnosti trestných činov a trestov – Rozsah – Predvídateľnosť protiprávnej povahy sankcionovaného správania – Dohoda o urovnaní v oblasti patentov uzavretá medzi laboratóriom vyrábajúcim originálne lieky a podnikom vyrábajúcim generické lieky – Dohoda v rozpore s právom hospodárskej súťaže – Spoločnosť vyrábajúca originálne lieky, ktorá nemôže nevedieť o protisúťažnej povahe svojho správania
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie článok 49 ods. 1)
(pozri body 386 – 390)
Odvolanie – Právomoc Súdneho dvora – Spochybnenie posúdenia Všeobecného súdu týkajúceho sa sumy pokút uložených podnikom, ktoré porušili pravidlá hospodárskej súťaže stanovené v Zmluve, z dôvodu spravodlivého zaobchádzania – Vylúčenie
(Články 256 a 261 ZFEÚ; Štatút Súdneho dvora, článok 58; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 31)
(pozri bod 404)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Súdne preskúmanie – Neobmedzená právomoc súdu Únie – Rozsah – Určenie sumy uloženej pokuty – Kritériá posúdenia
(Článok 101 ods. 1 a článok 261 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 3 a článok 31)
(pozri body 412 – 417)
Zhrnutie
Siedmimi rozsudkami Súdny dvor v podstatnej časti zamietol odvolania podané viacerými výrobcami liekov proti rozsudkom Všeobecného súdu (
1
) čiastočne zamietajúcim ich žaloby o neplatnosť rozhodnutia, ktorým im Európska komisia uložila pokuty za to, že sa zúčastnili na karteloch na trhu s farmaceutickým výrobkom perindoprilom a jednému z nich za to, že sa dopustil zneužitia dominantného postavenia na tomto trhu (
2
). Súdny dvor týmto spresnil hranicu medzi legitímnymi krokmi výrobcov liekov spočívajúcimi v urovnaní skutočných patentových sporov vo farmaceutickom odvetví na jednej strane a dohodami, ktoré protiprávne odďaľujú vstup výrobcov generických liekov na trh s farmaceutickým výrobkom pod zámienkou urovnania patentových sporov.
Farmaceutická skupina Servier, ktorej materská spoločnosť, Servier SAS, je usadená vo Francúzsku (ďalej jednotlivo alebo spoločne len „Servier“), vyvinula perindopril, liek zaradený do triedy inhibítorov konvertujúceho enzýmu (ACE), podávaný v kardiovaskulárnej medicíne a určený predovšetkým na boj proti vysokému krvnému tlaku a srdcovému zlyhávaniu. Platnosť patentu na molekulu perindoprilu, prihláseného na Európskom patentovom úrade (EPÚ) v roku 1981, uplynula počas prvej dekády 21. storočia.
Účinná farmaceutická zložka perindoprilu má formu soli, erbumínu. V roku 1988 Servier podala na EPÚ viaceré patentové prihlášky na postupy výroby uvedenej účinnej zložky, ktorých platnosť uplynula 16. septembra 2008.
V roku 2001 podala Servier na EPÚ dve nové prihlášky patentov na perindopril a postup jeho výroby a tieto patenty boli udelené v roku 2004 (ďalej len „patenty 947 a 948“). Servier navyše získala národné patenty zodpovedajúce patentu 947 vo viacerých členských štátoch predtým, ako sa tieto štáty stali zmluvnými stranami Dohovoru o udeľovaní európskych patentov.
Od roku 2003 prebiehali viaceré spory medzi skupinou Servier a výrobcami generických liekov, ktorí sa chystali uviesť na trh generickú verziu perindoprilu. Za týchto okolností desať výrobcov generických liekov podalo námietku proti patentu 947 na EPÚ, ktorého technický odvolací senát zrušil napadnutý patent v máji 2009. Viacerí výrobcovia generických liekov napadli platnosť patentu 947 aj na niektorých vnútroštátnych súdoch. Servier zase podala proti dotknutým výrobcom generických liekov žaloby pre porušenie práv, ako aj návrhy na nariadenie predbežných opatrení v podobe zákazu.
Na ukončenie uvedených sporov Servier uzavrela v rokoch 2005 až 2007 dohody o urovnaní s viacerými výrobcami generických liekov, predovšetkým so spoločnosťou Niche Generics Ltd a jej materskou spoločnosťou Unichem Laboratories Ltd (ďalej len „dohoda Niche“), spoločnosťou Matrix Laboratories Ltd (ďalej len „dohoda Matrix“), spoločnosťou Teva UK Ltd (ďalej len „dohoda Teva“), spoločnosťou KRKA, tovarna zdravil, d.d. (ďalej len „dohody Krka“) a spoločnosťou Lupin Ltd (ďalej len „dohoda Lupin“).
V súlade s uvedenými dohodami sa výrobcovia generických liekov zaviazali v závislosti od prípadu predovšetkým obmedziť alebo ukončiť výrobu, dodávanie alebo uvádzanie na trh foriem perindoprilu chránených vyššie uvedenými patentami patriacimi skupine Servier a ďalej nenapádať tieto patenty. Ako protihodnotu za tieto záväzky, ako aj za iné ustanovenia upravené uvedenými dohodami sa Servier zaviazala predovšetkým uhradiť uvedeným podnikom vysoké platby.
Za týchto okolností Biogaran SAS, dcérska spoločnosť skupiny Servier, ktorá sa špecializuje na vývoj generických liekov, navyše uzavrela dohodu o poskytnutí licencie a o dodávkach so spoločnosťou Niche Generics (ďalej len „dohoda Biogaran“).
Komisia rozhodnutím z 9. júla 2014 konštatovala, že dohody Niche, Matrix, Teva, Krka, Lupin a Biogaran predstavujú obmedzenia hospodárskej súťaže zakázané článkom 101 ZFEÚ. Navyše sa domnievala, že Servier sa dopustila zneužitia dominantného postavenia v rozpore s článkom 102 ZFEÚ, keďže tieto dohody boli súčasťou stratégie, ktorej cieľom bolo oddialiť vstup generických verzií perindoprilu na trh s perindoprilom, na ktorom mal tento podnik dominantné postavenie.
Komisia tak uložila skupine Servier pokuty v celkovej výške 289727200 eur za porušenia článku 101 ZFEÚ, ako aj pokutu vo výške 41270000 eur za porušenie článku 102 ZFEÚ. Zúčastneným výrobcom generických liekov boli tiež uložené vysoké pokuty za to, že účasťou na dotknutých dohodách porušili článok 101 ZFEÚ.
Všeobecný súd, na ktorý podala Servier a dotknutí výrobcovia generických liekov žaloby, zrušil rozhodnutie Komisie v rozsahu, v akom konštatovala porušenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ v súvislosti s dohodami Krka, ako aj porušenie článku 102 ZFEÚ, rovnako ako aj pokuty uložené Servier a Krka za tieto porušenia. (
3
) Okrem toho tento súd znížil pokutu uloženú skupine Servier za jej účasť na dohode Matrix. (
4
) Naproti tomu Všeobecný súd potvrdil všetky ostatné uložené pokuty.
Servier a výrobcovia generických liekov, ktorých žaloby boli zamietnuté, podali odvolania proti rozsudkom Všeobecného súdu.
Posúdenie Súdnym dvorom
O pojmoch „potenciálna hospodárska súťaž“ a „obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa“
Súdny dvor v prvom rade preskúmal dôvody zrušenia, podľa ktorých sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že potvrdil existenciu potenciálnej hospodárskej súťaže medzi skupinou Servier a dotknutými výrobcami generických liekov, ako aj tým, že kvalifikoval sporné dohody ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa.
Na úvod Súdny dvor zdôraznil, že na účely preskúmania takých zosúladených postupov vo forme dohôd o horizontálnej spolupráci medzi podnikmi, akými sú dotknuté dohody, z hľadiska článku 101 ods. 1 ZFEÚ treba v prvom štádiu určiť, či tieto postupy možno kvalifikovať ako obmedzenie hospodárskej súťaže zo strany podnikov, ktoré sa nachádzajú v situácii hospodárskej súťaže, hoci aj len potenciálnej.
Ak to tak je, v druhom štádiu treba overiť, či sa na uvedené postupy vzhľadom na ich ekonomické charakteristické vlastnosti vzťahuje kvalifikácia ako obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. Ak existuje obmedzenie z hľadiska cieľa, nie je potrebné skúmať, a a fortiori ani preukázať, následky na hospodársku súťaž. Naproti tomu, keď nie je preukázaný protisúťažný cieľ dohody podnikov alebo zosúladeného postupu, treba preskúmať ich následky.
S prihliadnutím na tieto úvahy Súdny dvor zamietol po prvé výhrady, podľa ktorých Všeobecný súd uplatnil extenzívne chápanie pojmu potenciálnej hospodárskej súťaže a obrátil dôkazné bremeno, ktoré nesie Komisia.
Súdny dvor začal tým, že pripomenul, že v osobitnom kontexte otvorenia trhu s liekom výrobcom generických liekov už rozhodol, že na účely posúdenia, či sa niektorý z týchto výrobcov napriek tomu, že na trhu nie je prítomný, nachádza v potenciálnom konkurenčnom vzťahu s výrobcom originálnych liekov prítomným na tomto trhu, je potrebné určiť, či existujú skutočné a konkrétne možnosti, aby sa prvý uvedený výrobca začlenil do uvedeného trhu a konkuroval druhému uvedenému výrobcovi. Na tento účel treba posúdiť, či výrobca generických liekov uskutočnil prípravné kroky dostatočné na to, aby vytvoril konkurenčný tlak na výrobcu originálnych liekov. Okrem toho treba overiť, či vstup výrobcu generických liekov na trh nenaráža na neprekonateľné prekážky.
V tomto poslednom ohľade Súdny dvor spresnil, že hoci existencia patentov chrániacich originálny liek alebo jeden z jeho výrobných postupov je nesporne súčasťou hospodárskeho a právneho kontextu, ktorý charakterizuje konkurenčné vzťahy medzi majiteľmi týchto patentov a výrobcami generických liekov, zároveň platí, že existenciu patentu chrániaceho výrobný postup účinnej zložky, ktorý sa stal voľným, nemožno ako takú považovať za neprekonateľnú prekážku vstupu výrobcu generických liekov na trh. Z toho vyplýva, že existencia takého patentu nebráni tomu, aby sa za potenciálneho konkurenta dotknutého výrobcu originálneho lieku považoval výrobca generických liekov, ktorý má v skutočnosti pevné odhodlanie, ako aj vlastnú schopnosť vstúpiť na trh a ktorý svojimi krokmi ukazuje, že je pripravený spochybniť platnosť tohto patentu a prevziať riziko, že pri svojom vstupe na trh bude čeliť žalobe pre porušenie práv z patentu podanej majiteľom tohto patentu.
Okrem toho, hoci vnímanie sily patentu výrobcom generických liekov predstavuje jeden z viacerých relevantných faktorov, akým sú napríklad prípravné kroky podniknuté s cieľom vstupu na trh, na účely posúdenia zámerov tohto výrobcu, a teda jeho prípadného pevného odhodlania uskutočniť takýto vstup, toto vnímanie nie je v zásade relevantné na účely posúdenia vlastnej schopnosti takéhoto výrobcu skutočne vstúpiť na trh, a napokon ani objektívnej existencie neprekonateľných prekážok takéhoto vstupu.
V rozpore s tvrdeniami niektorých žalobcov Všeobecný súd v tejto súvislosti neobrátil dôkazné bremeno, keď sa domnieval, že Komisia na základe súboru zhodujúcich sa nepriamych dôkazov preukázala existenciu potenciálnej hospodárskej súťaže medzi skupinou Servier a dotknutými výrobcami generických liekov, ktorým prináležalo, aby vyvrátili jej existenciu predložením dôkazu opaku. Okrem toho takéto dôkazné bremeno nepredstavuje probatio diabolica, pretože stačí, aby dotknuté podniky preukázali pozitívnu skutočnosť, to znamená existenciu technických, regulačných, obchodných alebo finančných ťažkostí predstavujúcich neprekonateľné prekážky vstupu niektorého z nich na trh.
Po druhé Súdny dvor zamietol odvolacie dôvody, podľa ktorých Všeobecný súd kvalifikoval sporné dohody ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa na základe nesprávnych kritérií.
Po tom, čo Súdny dvor zdôraznil, že túto kvalifikáciu ako obmedzení hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa nemožno vylúčiť z dôvodu neexistencie predchádzajúcej rozhodovacej praxe Komisie v tejto oblasti, zamietol výhrady napádajúce to, že Všeobecný súd nezohľadnil údajné pozitívne následky sporných dohôd na hospodársku súťaž, keďže preskúmanie následkov týchto dohôd nebolo nevyhnutné, ba ani relevantné na účely určenia, či ich možno kvalifikovať ako obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa.
Všeobecný súd sa nedopustil pochybenia ani tým, že vylúčil uplatnenie judikatúry, podľa ktorej sa na obmedzenie, ktoré je pridružené k legitímnej dohode, nevzťahuje zásada zákazu upravená v článku 101 ods. 1 ZFEÚ, ak je toto obmedzenie objektívne nevyhnutné na vykonanie legitímnej dohody a je primerané jej cieľom. Táto judikatúra totiž vyžaduje, aby hlavná dohoda nemala protisúťažnú povahu, čo nie je prípad sporných dohôd.
V reakcii na výhrady, podľa ktorých Všeobecný súd odmietol zohľadniť úmysel žalobcov ukončiť patentové spory, Súdny dvor pripomenul, že hoci sú objektívne ciele dohody vo vzťahu k hospodárskej súťaži relevantné na účely posúdenia jej prípadného protisúťažného cieľa, okolnosť, že zúčastnené podniky konali bez úmyslu obmedziť hospodársku súťaž, a skutočnosť, že sledovali určité legitímne ciele, nie sú rozhodujúce na účely uplatnenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ. Skutočnosť, že rokovanie o sporných dohodách prípadne odráža stratégiu, ktorá je z pohľadu žalobcov ekonomicky racionálna, teda nijako nepreukazuje, že sledovanie tejto stratégie je odôvodnené z hľadiska práva hospodárskej súťaže.
Súdny dvor napokon zamietol tvrdenia týkajúce sa významu, ktorý treba prikladať reverzným platbám upraveným spornými dohodami, teda platbám, ktoré vykonáva Servier v prospech výrobcov generických liekov, na účely kvalifikácie týchto dohôd ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa.
V tejto súvislosti Súdny dvor pripomenul, že hoci dohodu o urovnaní patentového sporu možno za určitých podmienok uzavrieť úplne legálne na základe toho, že strany uznajú platnosť uvedeného patentu, kvalifikácia takejto dohody ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa závisí aj od iných charakteristických znakov dohody a od okolností, za ktorých bola uzavretá, umožňujúcich prípadne sa domnievať, že táto dohoda má dostatočný stupeň škodlivosti pre hospodársku súťaž.
Existencia ustanovení o nenapadnutí patentov a o neuvádzaní výrobkov na trh v dohode o urovnaní tak môže viesť ku kvalifikácii ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa, keď sa zdá, že podriadenie sa výrobcu generických liekov týmto ustanoveniam sa nezakladá na jeho uznaní platnosti patentu, ktorého majiteľom je výrobca originálnych liekov, ale na platbe, ktorú tento výrobca uhrádza v jeho prospech.
V dôsledku toho, keď je dohoda o urovnaní patentového sporu obsahujúca ustanovenia o nenapadnutí patentov a o neuvádzaní výrobkov na trh sprevádzaná prevodmi hodnoty z výrobcu originálnych liekov v prospech výrobcu generických liekov, treba v prvom rade overiť, či čistý kladný zostatok týchto prevodov možno v celom rozsahu odôvodniť potrebou kompenzovať náklady alebo nepríjemnosti spojené so sporom, na ktorý sa vzťahuje dohoda, alebo potrebou zaplatiť odmenu za skutočné a preukázané dodanie tovarov alebo služieb výrobcom generických liekov výrobcovi originálnych liekov. Ak to tak nie je, treba v druhom rade overiť, či tieto prevody možno vysvetliť výlučne obchodným záujmom týchto výrobcov liekov nekonkurovať si na základe zásluh. Na účely tohto preskúmania treba posúdiť, či čistý kladný zostatok prevodov hodnoty bol dostatočne vysoký na to, aby skutočne motivoval výrobcu generických liekov k tomu, aby sa vzdal vstupu na dotknutý trh, pričom sa nevyžaduje, aby bol tento čistý kladný zostatok nevyhnutne vyšší ako zisk, ktorý by dosiahol, ak by mal úspech v patentovom konaní.
V tomto rámci Súdny dvor navyše spresnil, že Všeobecný súd sa nedopustil žiadneho nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že niektoré náklady, ktoré Servier nahradila, ako sú napríklad náhrady škody, ktoré by výrobcovia generických liekov prípadne mohli byť povinní zaplatiť tretím osobám, nemožno považovať za inherentne spojené s urovnaním sporu. V tejto súvislosti Všeobecný súd ani neobrátil dôkazné bremeno, keď vyžadoval, aby strany sporných dohôd preukázali, že tieto náklady boli inherentne spojené s dotknutým urovnaním.
O uplatnení článku 101 ods. 1 ZFEÚ na sporné dohody
Súdny dvor, ktorý takto potvrdil výklad pojmov potenciálnej hospodárskej súťaže a obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa zohľadnený Všeobecným súdom, v druhom rade podrobne preskúmal sporné dohody s prihliadnutím na tieto poznatky.
A. Dohody Niche a Matrix
Pokiaľ ide o dohody Niche a Matrix, Súdny dvor pripomenul, že Niche Generics (ďalej len „Niche“), jej materská spoločnosť Unichem Laboratories (ďalej len „Unichem“) a Matrix Laboratories (ďalej len „Matrix“) mali spoločnú stratégiu vývoja generickej verzie perindoprilu a jej uvedenia na trh na území Únie. V tomto rámci bola Matrix poverená výrobou účinnej zložky, zatiaľ čo Unichem zabezpečovala výrobu tabliet generickej verzie perindoprilu z tejto účinnej zložky. Uvedenie tohto lieku na trh, vrátane jeho regulačných aspektov, boli zverené spoločnosti Niche.
Pokiaľ ide o spoločnosť Matrix, Súdny dvor navyše spresnil, že spoločnosť Mylan Inc zvýšila svoj podiel na základom imaní spoločnosti Matrix na 71,5 % v januári 2007 a na viac ako 97 % v roku 2011. Od 5. októbra 2011 sa Matrix premenovala na Mylan Laboratories.
So zreteľom na uvedené Súdny dvor uviedol, že Všeobecný súd sa nedopustil žiadneho nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že prevody hodnoty, ktoré vykonala Servier pri plnení dohôd Niche a Matrix, mali motivovať spoločnosti Niche, Unichem a Matrix, aby sa vzdali vstupu na trhu s perindoprilom v Únii. Navyše, keďže patentové prekážky vstupu uvedených výrobcov generických liekov na trh s perindoprilom neboli neprekonateľné, tieto prekážky nemôžu spochybniť stimulujúcu povahu zistených prevodov hodnoty. Okrem toho údajná neexistencia protisúťažného úmyslu strán dohôd Niche a Matrix nie je rozhodujúca na účely uplatnenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
Súdny dvor zamietol aj výhrady, podľa ktorých sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdil, že Niche a Matrix sa nezúčastnili na jedinom porušení, ale na dvoch samostatných porušeniach, za ktoré mohla Komisia uložiť individuálne pokuty. Keďže totiž kvalifikácia ako jediného porušenia si vyžaduje, aby každé z dotknutých protisúťažných správaní bolo súčasťou toho istého celkového plánu, a to z dôvodu ich zhodného protisúťažného cieľa, Všeobecný súd správne uplatnil toto kritérium, keď sa domnieval, že vzhľadom na neexistenciu spoločného plánu medzi spoločnosťami Niche a Matrix dohody Niche a Matrix predstavovali dve samostatné porušenia.
Pokiaľ ide o zodpovednosť spoločnosti Mylan za porušenie vyplývajúce z dohody Matrix a zodpovednosť spoločnosti Unichem za porušenie vyplývajúce z dohody Niche, podľa Súdneho dvora sa Všeobecný súd správne domnieval, že zodpovednosť za správanie spoločnosti Matrix, resp. spoločnosti Niche bolo možné pripísať spoločnosti Mylan, resp. spoločnosti Unichem ako ich materským spoločnostiam, keďže Matrix a Niche neurčovali samostatne svoje správanie na trhu, ale v podstate plnili pokyny, ktoré im dali ich materské spoločnosti, predovšetkým so zreteľom na hospodárske, organizačné a právne väzby, ktoré ich spájali.
Pokiaľ ide o Unichem, Súdny dvor navyše zdôraznil, že zo zistení, ktoré urobil Všeobecný súd, vyplýva, že tak Unichem, ako aj jej dcérska spoločnosť Niche, sa priamo zúčastnili na porušení vyplývajúcom z dohody Niche. Keďže Unichem úspešne nenapadla dôkazy preukazujúce túto priamu účasť na Všeobecnom súde, tieto dôkazy v súlade so zásadou osobnej zodpovednosti postačovali na to, aby jej bola pripísaná zodpovednosť za toto porušenie.
Okrem toho skutočnosť, že Unichem sa nachádza v treťom štáte, nie je prekážkou uplatnenia článku 101 ZFEÚ voči nej, keďže tak Servier, ako aj Niche vykonávali dohodu Niche v Únii.
B. Dohody Teva a Lupin
Pokiaľ ide o uplatnenie článku 101 ods. 1 ZFEÚ na dohodu Teva, Súdny dvor potvrdil posúdenie Všeobecného súdu, podľa ktorého čistý kladný zostatok prevodov hodnoty upravených touto dohodou motivoval spoločnosť Teva UK, aby sa vzdala vstupu na trh s perindoprilom, čo odôvodňuje kvalifikáciu uvedenej dohody ako obmedzenia hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa. Okrem toho argumentácia, podľa ktorej bolo legitímnym cieľom dohody Teva umožniť spoločnosti Teva, aby vstúpila na trh v Spojenom kráľovstve tým, že uvedie na trh generickú verziu perindoprilu dodávanú skupinou Servier, nemôže spochybniť túto kvalifikáciu, keďže okolnosť, že tieto podniky konali bez úmyslu vylúčiť, obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž, alebo že sledovali určité legitímne ciele, nie je rozhodujúca na účely uplatnenia článku 101 ods. 1 ZFEÚ.
Pokiaľ ide o dohodu Lupin, Súdny dvor naopak vyhovel výhrade skupiny Servier, podľa ktorej sa Všeobecný súd dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď potvrdil záver Komisie, že porušenie týkajúce sa tejto dohody pokračovalo na belgickom, českom, írskom a maďarskom trhu po tom, čo výrobca liekov Sandoz uviedol na trh generickú verziu perindoprilu, hoci uvedenie tej istej generickej verzie na francúzsky trh zohľadnila Komisia ako vymedzujúce ukončenie porušenia vyplývajúceho z dohody Lupin na tomto národnom trhu.
C. Dohoda Biogaran
Podľa dohody Biogaran sa Niche okrem iného zaviazala, že prevedie na spoločnosť Biogaran dokumentáciu k povoleniam na uvedenie na trh pre tri iné lieky než perindopril, ako aj povolenie na uvedenie na trh získané vo Francúzsku na jeden z týchto troch liekov. Ako protihodnotu mala Biogaran zaplatiť spoločnosti Niche sumu 2,5 milióna libier šterlingov (GBP), ktorá bola nevratná, a to aj v prípade nezískania týchto povolení na uvedenie na trh.
Keďže Komisia sa domnievala, že dohoda Biogaran predstavovala ďalší stimul, ktorý mal presvedčiť spoločnosť Niche, aby sa vzdala vstupu na trh s perindoprilom, a odhaľovala priamu účasť Biogaran na porušení, ktorého sa dopustila Servier, uložila spoločnostiam Servier a Biogaran spoločne a nerozdielne vysokú pokutu za porušenie článku 101 ZFEÚ.
Keďže Všeobecný súd potvrdil túto analýzu, ako aj pokutu uloženú Komisiou, Súdny dvor zdôraznil, že je nevyhnutné preskúmať všetky dotknuté zmluvné ustanovenia ako jeden celok. Najmä vzhľadom na ekonomicky nevysvetliteľné prevody hodnoty, ktoré vyplývajú z dohody Biogaran v prospech spoločnosti Niche, tak Súdny dvor konštatoval, že Všeobecný súd sa nedopustil žiadneho nesprávneho právneho posúdenia, keď sa domnieval, že dohoda Biogaran bola vedľajšou dohodou k dohode Niche, ktorej cieľom bolo uhradiť spoločnosti Niche ďalšiu odmenu a tak ju motivovať k tomu, aby sa vzdala vstupu na trh s perindoprilom prostredníctvom dohody Niche.
O uložení pokút
V poslednom rade Súdny dvor zamietol rôzne výhrady týkajúce sa uloženia a výpočtu pokút s výnimkou výhrad, ktoré vzniesla Servier voči dĺžke trvania porušenia vyplývajúceho z dohody Lupin. Súdny dvor predovšetkým zamietol tvrdenia, podľa ktorých v takejto situácii, ktorá je tak ako v tomto prípade nová, vyznačujúca sa neexistenciou predchádzajúcich rozhodnutí a judikatúry, a zložitá, Komisia nemohla uložiť pokuty bez porušenia zásady zákonnosti trestných činov a trestov.
V tomto poslednom ohľade Súdny dvor pripomenul, že je síce pravda, že zásada zákonnosti trestných činov a trestov vyžaduje, aby zákon jasne vymedzoval porušenia a tresty za ne, ale že nevylučuje postupné objasňovanie pravidiel trestnoprávnej zodpovednosti prostredníctvom súdneho výkladu každého jednotlivého prípadu, pod podmienkou, že výsledok je primerane predvídateľný v čase, keď došlo ku spáchaniu porušenia. Vzhľadom na rozsah zákazu upraveného v článku 101 ods. 1 ZFEÚ však Servier nemohla nevedieť, že tým, že výrobcom generických liekov poskytla odmenu za to, aby nevstúpili na trh s perindoprilom, správala sa spôsobom, ktorý je týmto ustanovením zakázaný. Naopak, výrobcovia generických liekov mohli dôvodne očakávať, že keď súhlasia s tým, aby im Servier zaplatila za to, že zostanú mimo trhu s perindoprilom, vzťahuje sa na ich správanie zákaz stanovený v článku 101 ods. 1 ZFEÚ. Z toho vyplýva, že napriek zložitosti sporných dohôd a ich kontextu zúčastnené podniky nemohli nevedieť o protiprávnosti týchto dohôd.
Záver
Vzhľadom na uvedené Súdny dvor zamietol v celom rozsahu jednotlivé odvolania podané výrobcami liekov, s výnimkou odvolania, ktoré podala Servier, ktoré zamietol iba čiastočne. V prípade tohto posledného odvolania Súdny dvor konkrétnejšie vyhovel výhradám napádajúcim dĺžku trvania porušenia týkajúceho sa dohody Lupin, a preto aj výhradám týkajúcim sa výpočtu pokuty uloženej skupine Servier za jej účasť na uvedenej dohode. Keďže Súdny dvor sa navyše domnieval, že stav konania umožňuje rozhodnúť o týchto výhradách, konštatoval po prvé, že porušenie týkajúce sa dohody Lupin skončilo na belgickom, českom, írskom a maďarskom trhu v čase príchodu generickej verzie perindoprilu vyrábanej spoločnosťou Sandoz na francúzsky trh, a po druhé, stanovil pokutu uloženú skupine Servier za jej účasť na uvedenej dohode na sumu 34745100 eur.
(
1
)	Rozsudky z 12. decembra 2018, Servier a i./Komisia (T‑691/14, EU:T:2018:922), Niche Generics/Komisia (T‑701/14, EU:T:2018:921), Unichem Laboratories/Komisia (T‑705/14, EU:T:2018:915), Teva UK a i./Komisia (T‑679/14, EU:T:2018:919), Lupin/Komisia (T‑680/14, EU:T:2018:908), Mylan Laboratories a Mylan/Komisia (T‑682/14, EU:T:2018:907), Biogaran/Komisia (T‑677/14, EU:T:2018:910).
(
2
)	Rozhodnutie Komisie C(2014) 4955 final z 9. júla 2014 týkajúce sa konania podľa článkov 101 a 102 [ZFEÚ] [vec AT.39612 – Perindopril (Servier)].
(
3
)	Rozsudky z 12. decembra 2018, Krka/Komisia (T‑684/14, EU:T:2018:918), a Servier a i./Komisia (T‑691/14, EU:T:2018:922).
(
4
)	Rozsudok z 12. decembra 2018, Servier a i./Komisia (T‑691/14, EU:T:2018:922).