Unionin tuomioistuimen määräys (seitsemäs jaosto) 4.2.2021 – CDT
(asia C-321/20) (1)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Kuluttajansuoja – Tuomion ajalliset vaikutukset – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Kansallisen tuomioistuimen toimivalta, kun kyse on kohtuuttomaksi todetusta ehdosta – Ennenaikaista erääntymistä koskeva sopimusehto – Kohtuuttoman sopimusehdon sisällön osittainen poistaminen – Oikeusvarmuuden periaate – Velvollisuus tulkita sen mukaisesti
1.      Ennakkoratkaisukysymykset – Vastaus, joka on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä – Työjärjestyksen 99 artiklan soveltaminen
(Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla)
(ks. 21 kohta)
2.      Ennakkoratkaisukysymykset – Tulkinta – Tulkintatuomioiden ajalliset vaikutukset – Taannehtiva vaikutus
(SEUT 267 artikla)
(ks. 24 kohta)
3.      Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Direktiivit – Täytäntöönpano jäsenvaltioissa – Direktiivien tehokkuuden varmistamisen välttämättömyys – Kansallisten tuomioistuinten velvollisuudet – Velvollisuus tulkita direktiivin mukaisesti ei ulotu kansallisen oikeuden tulkitsemiseen contra legem
(SEU 4 artiklan 3 kohta; SEUT 288 artikla)
(ks. 27–29 kohta)
4.      Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Sopimusehdon kohtuuttomuuden toteaminen – Kansallinen lainsäädäntö, jossa sallitaan se, että kansallinen tuomioistuin, joka toteaa kohtuuttoman ehdon mitättömäksi, muuttaa tämän ehdon sisältöä – Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa kyseinen lainsäädäntö todetaan direktiivin 93/13 vastaiseksi – Lainsäädäntö, jota ei ollut muutettu vielä sopimuksen tekemisen ajankohtana – Kyseisen säännöksen soveltamatta jättäminen kansallisessa tuomioistuimessa – Hyväksyttävyys – Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen – Ei ole – Kansallisen tuomioistuimen velvollisuus varmistaa tulkinnan yhteensopivuus unionin oikeuden kanssa
(Neuvoston direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohta)
(ks. 30–33 kohta ja määräysosan 1 kohta)
5.      Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Sopimusehdon kohtuuttomuuden toteaminen – Ulottuvuus – Kansallista lainsäädäntöä, jossa sallitaan se, että kansallinen tuomioistuin, joka toteaa kohtuuttoman ehdon mitättömäksi, muuttaa tämän ehdon sisältöä, ei voida hyväksyä
(Neuvoston direktiivin 93/13 6 artiklan 1 kohta)
(ks. 36, 40 ja 41 kohta)
6.      Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Ehdon toteaminen osittain kohtuuttomaksi – Ulottuvuus – Sopimusehdon asiasisällön muuttumista, kun ehdon se osa, joka ei ole kohtuuton, pidetään voimassa, ei voida hyväksyä – Kansallinen tuomioistuin korvaa kohtuuttoman ehdon kansallisella oikeussäännöllä – Hyväksyttävyys – Edellytykset
(Neuvoston direktiivin 93/13 6 ja 7 artikla)
(ks. 42–46 kohta ja määräysosan 2 kohta)
Ratkaisu
1)
Unionin oikeutta ja erityisesti oikeusvarmuuden periaatetta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sille, että kansallinen tuomioistuin jättää soveltamatta kansallisen oikeuden säännöstä, jonka mukaan sillä on oikeus muuttaa elinkeinonharjoittajan ja kuluttajan välillä tehdyn sopimuksen kohtuutonta ehtoa tilanteessa, jossa kyseistä säännöstä, joka oli 14.6.2012 annetulla tuomiolla Banco Español de Crédito (C‑618/10, EU:C:2012:349) todettu kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 6 artiklan 1 kohdan vastaiseksi, ei kyseessä olevan sopimuksen tekemisen ajankohtana vielä ollut muutettu lailla kyseisen tuomion mukaisesti.
2)
Oikeusvarmuuden periaatetta on tulkittava siten, että se ei anna kansalliselle tuomioistuimelle, joka on todennut sopimusehdon olevan direktiivin 93/13 3 artiklassa tarkoitetulla tavalla kohtuuton, mahdollisuutta muuttaa sopimusehdon sisältöä, joten kyseisen tuomioistuimen on jätettävä soveltamatta sitä. Kyseisen direktiivin 6 ja 7 artikla eivät kuitenkaan ole esteenä sille, että kyseinen tuomioistuin korvaa tällaisen sopimusehdon kansallisen oikeuden dispositiivisella säännöksellä, mikäli kyseessä oleva luottosopimus ei voi olla olemassa, jos kohtuuton ehto poistetaan, ja jos kuluttajalle aiheutuisi koko sopimuksen pätemättömäksi toteamisesta erityisen haitallisia seurauksia, ja tämän seikan tarkistaminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.
1 EUVL C 359, 26.10.2020.