62001CJ0485_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-485/01,
angående en anmodning, som Tribunale civile e penale di Trento (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
Francesca Caprini
mod
Conservatore Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura (CCIAA),
at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter (EFT L 382, s. 17),
har
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne D.A.O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (refererende dommer) og S. von Bahr,
generaladvokat: F.G. Jacobs
justitssekretær: R. Grass,
efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
- Francesca Caprini ved avvocati A. Amadesi og G. Vialli
- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Patakia og A. Aresu, som befuldmægtigede,
på grundlag af den refererende dommers rapport,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 21. november 2002,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 6. december 2001, indgået til Domstolen den 14. december 2001, har Tribunale civile e penale di Trento i medfør af artikel 234 EF forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter (EFT L 382, s. 17, herefter »direktivet«).
2 Spørgsmålet er blevet rejst under en sag anlagt af Francesca Caprini mod Conservatore del registro delle imprese di Trento (styrelsen for Trentos selskabsregister (Italien)) vedrørende handelsagenters forpligtelse til at lade sig optage i dette register.
De relevante retsforskrifter
3 I henhold til direktivets artikel 1, stk. 1, fastlægger dette harmoniseringsforanstaltninger, der finder anvendelse på medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forholdet mellem handelsagenter og disses agenturgivere.
4 Som det fremgår af anden og tredje betragtning til direktivet, har dette til formål at sikre handelsagenters retsbeskyttelse i forhold til deres agenturgivere, at fremme retssikkerheden i handelssamkvemmet og at lette samhandelen mellem medlemsstaterne ved at tilnærme deres retssystemer på området for handelsagenturer. Med henblik herpå opstiller direktivet bl.a. regler om parternes rettigheder og pligter (artikel 3-5), om handelsagenters vederlag (artikel 6-12) og om agenturkontraktens indgåelse og ophør (artikel 13-20).
5 Efter den italienske lov nr. 204 af 3. maj 1985 (GURI nr. 119 af 22.5.1985, s. 3623) indføres et register over handelsagenter og handelsrejsende, hvori optagelse af alle personer, der ønsker at udøve sådan profession, er obligatorisk under straf af bødepålæg. Adspurgt af en italiensk ret om, hvorvidt direktivet var til hinder for de bestemmelser i loven, hvorefter en agenturkontrakts gyldighed er betinget af, at handelsagenten er optaget i et register for handelsagenter, har Domstolen udtalt i præmis 14 i dom af 30. april 1998, Bellone (sag C-215/97, Sml. I, s. 2191), at det følger af direktivets artikel 13, stk. 2 - som giver medlemsstaterne mulighed for at »foreskrive, at en agenturkontrakt kun er gyldig, hvis den er indgået skriftligt« - at direktivet går ud fra det princip, at der ikke gælder nogle formforskrifter for kontrakten, idet der dog gives medlemsstaterne mulighed for at kræve skriftlighed, og at fællesskabslovgiver har foretaget en udtømmende regulering i bestemmelsen ved kun at nævne kravet om en skriftlig kontrakt som betingelse for gyldigheden. Ud over en skriftlig kontrakt kan medlemsstaterne derfor ikke kræve andre betingelser opfyldt. Heraf har Domstolen udledt i præmis 15 i samme dom, at handelsagentens optagelse i et register ikke kan være en betingelse for kontraktens gyldighed.
6 Artikel 2188 i den italienske codice civile (herefter »codice civile«) bestemmer, at der indføres et selskabsregister. Visse former for virksomheder skal være optaget i registeret, mens det i henhold til codice civiles artikel 2083 er fakultativt for andre former for virksomheder, herunder for handelsagenter og handelsrejsende, om de vil optages. Det fremgår af akterne i hovedsagen, at de sidstnævnte især af dokumentations- og reklamebehov lader sig optage i registeret. Codice civiles artikel 2084 bestemmer, at vilkårene for udøvelse af de forskellige virksomhedskategoriers aktiviteter skal fastsættes ved lov. Ifølge codice civiles artikel 2089 skal registerstyrelsen kontrollere, at »de lovbestemte betingelser for optagelse er overholdt«.
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
7 Det fremgår af hovedsagens akter, at Francesca Caprini den 10. april 2001 ansøgte Trentos selskabsregister om optagelse som handelsagent for salg af reklameplads i kategorien »mindre virksomheder«. På daværende tidspunkt var Francesca Caprini ikke optaget i registeret for handelsagenter og handelsrejsende.
8 Ved afgørelse af 18. oktober 2001 afslog styrelsen for Trentos selskabsregister Francesca Caprinis ansøgning om optagelse under henvisning til, at hun ikke var optaget i registeret for handelsagenter og handelsrejsende. Da optagelse i dette register, ifølge styrelsen, er en betingelse for at udøve virksomhed i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i codice civiles artikel 2084, burde optagelse i registeret også anses for en lovbestemt betingelse for optagelse i selskabsregisteret i codice civiles artikel 2189's forstand, hvis overholdelse styrelsen skal kontrollere, før den kan meddele optagelse.
9 Giudice del registro (registernævnet) afviste ved afgørelse af 2. november 2001 den af Francesca Caprini indgivne klage. Herefter anlagde Francesca Caprini sag til prøvelse af registernævnets afgørelse ved Tribunale civile e penale di Trento.
10 Denne ret er i tvivl om, hvorvidt Bellone-dommen eventuelt har en indirekte virkning for adgangen til optagelse i selskabsregisteret. Den nationale ret har nærmere anført, at Domstolen i Bellone-dommen har fastslået, at bestemmelserne i lov nr. 204 er uforenelige med direktivet, fordi overtrædelse af en præceptiv bestemmelse i den pågældende lov medfører, at agenturkontrakten er ugyldig. I tvisten for den forelæggende ret er det nødvendigt at få afgjort, om der tilsvarende er en uforenelighed mellem direktivet og de samme nationale bestemmelser, fordi de nationale bestemmelser forpligter enhver, som udøver eller ønsker at udøve virksomhed som handelsagent, til at lade sig optage i registeret for handelsagenter og handelsrejsende, hvorved de indirekte gør dette til en betingelse for optagelse i selskabsregisteret.
11 Under disse omstændigheder har Tribunale civile e penale besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Er Rådets direktiv 86/653/EØF om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter til hinder for en national ordning, hvorefter optagelse af handelsagenter i selskabsregisteret er betinget af, at de er optaget i et særligt register for handelsagenter?«
Det præjudicielle spørgsmål
Parternes argumenter
12 Ifølge Francesca Caprini skal spørgsmålet besvares bekræftende. Hun har gjort gældende, at såfremt der ikke er sket optagelse i selskabsregisteret, udsteder handelskammeret ikke det certifikat, som er nødvendigt for overholdelsen af de skatte- og arbejdsmarkedsmæssige bestemmelser, hvorefter certifikatet skal fremvises, for at handelsagenten på korrekt vis kan påbegynde samt drive sin virksomhed. En handelsagent vil således ikke inden for rammerne af sin virksomhed gyldigt kunne opfylde den kontrakt, som er indgået med agenturgiveren, hvis han ikke er i besiddelse af det pågældende certifikat, hvorfor de nationale bestemmelser vedrørende selskabsregisteret er i strid med direktivet.
13 Henset til at optagelse i selskabsregisteret kun har en bekræftende karakter, bør registerstyrelsen være forpligtet til at erklære over for tredjemand, at en person har status som selvstændig handelsagent under forudsætning af, at vedkommende kan bevise, at han udøver virksomhed som handelsagent på grundlag af en skriftlig kontrakt. I hovedsagen er der fuldt ud ført bevis herfor gennem fremsendelse af agenturkontrakten, hvorfor registerstyrelsen ikke burde have afvist ansøgningen om optagelse.
14 Ifølge Kommissionen strider de nationale bestemmelser, som hovedsagen drejer sig om, ikke mod direktivet, da den omstændighed, at fakultativ optagelse af en handelsagent i selskabsregisteret er betinget af, at handelsagenten er optaget i registeret for handelsagenter og handelsrejsende, ikke bringer agenturkontrakters gyldighed i fare og ikke indskrænker den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i medfør af direktivet.
15 Kommissionen mener, at det præjudicielle spørgsmål vedrører et problem, som ikke har nogen direkte sammenhæng med gyldigheden af de retshandlinger, som handelsagenter foretager. Eftersom det er fakultativt for handelsagenter, om de vil optages i selskabsregisteret, kan de gyldigt indgå agenturkontrakter uden at være indskrevet i selskabsregisteret. Den eneste ufravigelige betingelse i direktivet er, at det sikres, at en national bestemmelse ikke bringer agenturkontrakters gyldighed i fare, og at den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i henhold til direktivet, ikke generelt indskrænkes.
Domstolens bemærkninger
16 Det er korrekt, at Domstolen har fastslået i præmis 14-18 i Bellone-dommen, at henset til den i direktivet tildelte retsbeskyttelse, som er beskrevet i direktivets anden og tredje betragtning, må handelsagentens optagelse i et særligt register ikke være en betingelse for gyldigheden af den kontrakt, som agenten har indgået med sin agenturgiver.
17 Domstolen dog bemærket i præmis 11 i Bellone-dommen, at direktivet ikke direkte behandler spørgsmålet om handelsagenters optagelse i et register, men at medlemsstaterne, hvis de finder det hensigtsmæssigt, kan foreskrive optagelse i et register, eventuelt af administrative grunde.
18 Direktivet er således principielt ikke til hinder for, at medlemsstaterne fører registre, hvor handelsagenter skal eller kan lade sig optage, herunder selskabsregistre svarende til det register, som hovedsagen vedrører.
19 Direktivet får således kun betydning i de tilfælde, hvor manglende optagelse i et register har konsekvenser, der indskrænker den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i forhold til deres agenturgivere i medfør af direktivet. Nationale bestemmelser, som de i hovedsagen omhandlede, og som fastsætter, at en handelsagent, der ikke er optaget i registeret for handelsagenter og handelsrejsende, ikke kan blive optaget i selskabsregisteret, synes ifølge den forelæggende rets oplysninger ikke at påvirke agenturkontraktens gyldighed eller forholdet mellem kontraktparterne. Det må overlades til den forelæggende ret at afgøre, om dette er tilfældet henset til omstændighederne i hovedsagen.
20 Det forelagte spørgsmål må herefter besvares med, at direktivet skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter optagelse af handelsagenter i selskabsregisteret er betinget af, at de er optaget i et særligt register for handelsagenter, såfremt manglende optagelse i førstnævnte register ikke har betydning for gyldigheden af agenturkontrakten mellem agent og agenturgiver, eller såfremt manglende optagelse ikke på anden måde har konsekvenser, der indskrænker den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i forhold til deres agenturgivere i medfør af dette direktiv.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
vedrørende det spørgsmål, der er forelagt af Tribunale civile e penale di Trento ved kendelse af 6. december 2001, for ret:
Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter optagelse af handelsagenter i selskabsregisteret er betinget af, at de er optaget i et særligt register for handelsagenter, såfremt manglende optagelse i førstnævnte register ikke har betydning for gyldigheden af agenturkontrakten mellem agent og agenturgiver, eller såfremt manglende optagelse ikke på anden måde har konsekvenser, der indskrænker den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i forhold til deres agenturgivere i medfør af dette direktiv.