62023TJ0018_INF
Rettens dom (Niende Afdeling) af 10. september 2025 –Grækenland mod Kommissionen
(Sag T-18/23)
»EGFL og ELFUL – bortfald af støtte – interventioner, der henhører under EUGFL’s udviklingssektion –retsgrundlag – forordning (EU) nr. 1306/2013 – anvendelse ratione temporis – anvendelse ratione materiae– åbenbart urigtigt skøn – overgangsbestemmelser«
1.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – afgørelse om afslutning af regnskaber over de udgifter, som er afholdt af EUGFL, EGFL og ELFUL– henvisning til hjemmelen for en retsakt – bedømmelse af begrundelsespligten på grundlag af sagens omstændigheder
[Art. 296 TEUF, Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, artikel 41, stk. 2, litra c) Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 52, stk. 1, og art. 54, stk. 5, Rådets forordning nr. 4253/88, art. 23, stk. 1, tredje led, Kommissionens forordning nr. 1681/94, art. 5, stk. 1 og 2]
(jf. præmis 30-36)
2.
Landbrug – finansiering over EUGFL, EGFL og ELFUL – afslutning af regnskaber – principper – medlemsstaternes pligt til at udvise omhu – Kommissionens forpligtelse til at indrømme medlemsstaterne en frist til at afhjælpe uregelmæssigheder, inden udgifter afvises
(Art. 4, stk. 3, TEU)
(jf. præmis 39-41)
3.
Landbrug – finansiering over EUGFL, EGFL og ELFUL – afslutning af regnskaber – inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb – forordning nr. 1306/2013 – materielt anvendelsesområde – tidligere udgifter for EUGFL-U – omfattet
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 4, stk.1, art. 5, art. 52, stk. 1, art. 54, stk. 5; og art. 19, Rådets forordning nr. 1258/1999, art. 1, stk. 3, og nr. 1290/2005, art. 4, 31, art. 32, stk. 8, og art. 47, stk. 2)
(jf. præmis 50-58)
4.
Landbrug – finansiering over EUGFL, EGFL og ELFUL – afslutning af regnskaber – inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb – afgørelse, der pålægger medlemsstaterne at tilbagesøge beløb, der er udbetalt i henhold til EUGFL-U, som følge af en uregelmæssighed – anvendelse af en materiel regel, der var i kraft på tidspunktet for de faktiske omstændigheder – nødvendigheden af at anvende en materiel regel, der var gældende på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede afgørelse – foreligger ikke
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1303/2013, art. 122, stk. 2; Rådets forordning nr. 2052/88, art. 2 og nr. 4253/88, art.23)
(jf. præmis 59-68)
5.
Annullationssøgsmål – søgsmål anlagt til prøvelse af en afgørelse fra Kommissionen om udelukkelse fra EU-finansiering i tilfælde af uregelmæssigheder – materiel regel, der ikke finder anvendelse på de uregelmæssigheder, som er omhandlet i den anfægtede afgørelse – urigtigt retsgrundlag uden indflydelse på Kommissionens materielle vurdering
(Rådets forordning nr. 4253/1988, art. 23; Kommissionens forordning nr. 1681/1994, art. 1, stk. 1, art. 5 og 13)
(jf. præmis 80-92)
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
Hver part bærer sine egne omkostninger.