62023TJ0295_RES
Sagerne T-295/23 og T-1176/23
WUmodDen Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde
Rettens dom (Niende Afdeling) af 15. oktober 2025 (uddrag)
»Personalesag – midlertidigt ansatte – administrativ undersøgelse – vedtægtens artikel 12a – psykisk chikane – anmodning om bistand – afslag på anmodningen – vedtægtens artikel 24 – pligt til at udvise fornøden omhu – ansvar«
Tjenestemænd – administrationens bistandspligt – rækkevidde – administrationens forpligtelse til at undersøge klager om chikane – krav om omsorg og hurtighed – pligt til at underrette den, der har anmodet om bistand, om resultatet af vedkommendes anmodning
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a og 24)
(jf. præmis 37-42)
Tjenestemænd – psykisk chikane – begreb – samlet undersøgelse af flere forhold
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a)
(jf. præmis 44)
Tjenestemænd – administrationens bistandspligt – rækkevidde – administrationens forpligtelse til at undersøge klager om chikane – krav om omsorg og hurtighed – udpegelse af eksterne undersøgere uden beslutningsbeføjelser til at afgive udtalelse om den angivelige chikanørs ansvar – ikke tilladt
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a og 24)
(jf. præmis 47)
Tjenestemænd – administrationens bistandspligt – rækkevidde – administrationens forpligtelse til at undersøge klager om chikane – krav om omsorg og hurtighed – opdeling af klagen i dele, som hver især er overdraget til forskellige myndigheder med henblik på undersøgelse af klagepunkterne – undladelse af at foretage en samlet vurdering af de påtalte faktiske omstændigheder – ikke tilladt – konsekvenser – annullation
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a og 24)
(jf. præmis 48-54)
Tjenestemænd – institutionernes ansvar uden for kontrakt – betingelser – ulovlighed – begreb – anvendelse i personalesager – kriterier
(Art. 268 TEUF, 270 TEUF og 340, stk. 2, TEUF; tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
(jf. præmis 60-63)
Tjenestemænd – institutionernes ansvar uden for kontrakt – betingelser – ulovlighed – omstændigheder, der tages i betragtning – omfanget af administrationens skønsbeføjelse
(Art. 270 TEUF)
(jf. præmis 64)
Tjenestemænd – administrationens bistandspligt – rækkevidde – administrationens forpligtelse til at undersøge klager om chikane – overholdelse af en rimelig frist – rækkevidde
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a og 24)
(jf. præmis 70-77)
Tjenestemænd – administrationens bistandspligt – rækkevidde – administrationens forpligtelse til at undersøge klager om chikane – fortrolighedsforpligtelse – rækkevidde
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a og 24)
(jf. præmis 82, 85, 86 og 88)
Resumé
Retten gav en midlertidigt ansat ved Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) medhold i de søgsmål, der var anlagt af den ansatte til prøvelse af to afgørelser om afslag på vedkommendes anmodning om bistand, og præciserede indholdet af den forpligtelse til at udvise omhu, der påhviler administrationen, når den gennemfører sin bistandspligt i henhold til artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«).
I maj 2021 havde sagsøgeren indgivet en anmodning om bistand på grundlag af vedtægtens artikel 24, idet han hævdede at have været offer for gentagne tilfælde af psykisk chikane, som ti ansatte i Eurojust havde udvist, men som alle udsprang af den adfærd, som dette agenturs administrerende direktør havde udvist. Direktøren udøver i forhold til Eurojusts personale de beføjelser, som er overdraget til ansættelsesmyndigheden og til kontraktindgåelsesmyndigheden. På sagsøgerens anmodning erklærede den administrerende direktør sig inhabil i forbindelse med proceduren for behandling af anmodningen om bistand.
Som følge af denne inhabilitet opdelte Eurojust behandlingen af anmodningen om bistand i to ved at overdrage kontraktindgåelsesmyndighedens beføjelser til to forskellige organer. Eurojusts kollegium, der blev udpeget til at behandle klagepunkterne mod den administrerende direktør (herefter »del 1«), uddelegerede sine beføjelser som kontraktindgåelsesmyndighed til tre af de nationale medlemmer, som kollegiet bestod af. Eurojusts bestyrelse blev udpeget til at behandle klagepunkterne mod de ni øvrige ansatte (herefter »del 2«).
I juni 2021 indledte de nationale medlemmer med delegerede opgaver og bestyrelsen en administrativ undersøgelse vedrørende ovennævnte del 1 og 2, som de overdrog ansvaret for til eksterne undersøgere. På grundlag af den undersøgelsesrapport, som sidstnævnte udarbejdede, besluttede kollegiet og bestyrelsen at henlægge undersøgelsen for deres respektive dele. Efterfølgende afslog disse de to klager, som sagsøgeren havde indgivet over disse afgørelser.
Med de to søgsmål for Retten nedlagde sagsøgeren påstand om annullation af afgørelserne om afslag på klagerne og om erstatning for det tab, som angiveligt var lidt.
Rettens bemærkninger
Retten bemærkede indledningsvis, at vedtægtens artikel 24 pålægger Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer en bistandspligt med henblik på at beskytte Unionens tjenestemænd mod angreb og mishandling, der ikke alene hidrører fra tredjemand, men også fra andre tjenestemænd eller øvrige ansatte i Unionen, uafhængigt af deres hierarkiske stilling, eller fra medlemmer af en institution. Når der fremsættes en beskyldning om psykisk chikane, indebærer bistandspligten bl.a., at administrationen er forpligtet til grundigt, hurtigt og fortroligt at undersøge den anmodning om bistand, hvori der fremsættes en beskyldning om psykisk chikane, og meddele den, der har anmodet om bistanden, resultatet af undersøgelsen.
Retten til god forvaltning, der er fastsat i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, indebærer desuden en forpligtelse til at udvise omhu for EU-administrationen, der skal handle med omhyggelighed og omtanke.
Retten bemærkede i denne forbindelse, at eftersom psykisk chikane er en løbende proces over tid, kan den pr. definition være resultatet af en række forskellige former for adfærd, som isoleret set ikke nødvendigvis i sig selv udgør psykisk chikane, men som vurderet ud fra helheden og sammenhængen, herunder henset til deres voksende omfang, kan udgøre psykisk chikane. Sådanne faktiske omstændigheder skal derfor bedømmes isoleret set og samlet som elementer i et generelt arbejdsmiljø.
I lyset af disse betragtninger konstaterede Retten, at bestyrelsen i den foreliggende sag alene havde anmodet de eksterne undersøgere om at undersøge de faktiske omstændigheder, der henhørte under del 2, og ikke alle de hævdede faktiske omstændigheder i anmodningen om bistand. Det var først senere, at de nationale medlemmer med delegerede opgaver fra kollegiet udvidede den opgave, som oprindeligt var overdraget til de eksterne undersøgere, til at omfatte forhold, der henhørte under del 1.
For det første er eksterne undersøgeres udarbejdelse af en enkelt undersøgelsesrapport, selv hvis det antages, at disse har udvist upartiskhed, ikke tilstrækkelig til at opfylde alle de krav, som påhviler Eurojust i henhold til agenturets bistandspligt. Disse undersøgere var nemlig ikke tillagt ansættelsesmyndighedens eller kontraktindgåelsesmyndighedens beføjelser og havde alene beføjelse til at udarbejde en undersøgelsesrapport og, efter omstændighederne, afgive en udtalelse om ansvaret hos de personer, der var omhandlet i denne undersøgelse.
Eftersom den hævdede psykiske chikane i anmodningen om bistand kunne være begået af flere personer, der udøver funktioner i Eurojust, og som handler koordineret eller i det mindste samtidigt, tilsidesætter den undersøgelse af beskyldningerne, som er foretaget af en kontraktindgåelsesmyndighed vedrørende en del af personerne og af en anden kontraktindgåelsesmyndighed vedrørende den anden del, for det andet administrationens forpligtelse til med omhyggelighed og omtanke at undersøge alle de relevante forhold i den sag, der er indbragt for den. En sådan undersøgelse kan nemlig være til hinder for en samlet og kontekstuel vurdering af alle de faktiske omstændigheder, der er anført til støtte for den påberåbte psykiske chikane, og ved vurderingen af disse omstændigheder se bort fra de interaktioner, der kan være foregået mellem de personer, som disse omstændigheder tilskrives, og mellem de former for adfærd, som de foreholdes.
Retten fandt, at Eurojust i det foreliggende tilfælde ved at opdele anmodningen om bistand i to dele, der blev overdraget til to forskellige kontraktindgåelsesmyndigheder, uden at gøre det muligt for de sidstnævnte at foretage en samlet og kontekstuel vurdering af alle de faktiske omstændigheder, der var påtalt i denne anmodning, ikke opfyldte den pligt til at udvise omhu, der er uløseligt forbundet med princippet om god forvaltningsskik, i lyset af hvilket Eurojust er forpligtet til at opfylde den bistandspligt, der påhviler det i henhold til vedtægtens artikel 24.
Hvad angår konsekvenserne af uregelmæssighederne ved proceduren og den manglende overholdelse af princippet om god forvaltningsskik for lovligheden af de anfægtede afgørelser bemærkede Retten, at forekomsten af interaktioner mellem de forskellige aktører og mellem alle de hævdede faktiske omstændigheder udgjorde et væsentligt element, som anmodningen om bistand hvilede på. Ved at opdele anmodningen i to dele, der blev overdraget til to forskellige kontraktindgåelsesmyndigheder, gav Eurojust imidlertid ikke den kontraktindgåelsesmyndighed, som havde kompetence, mulighed for at undersøge de interaktioner, der kunne forekomme mellem den administrerende direktør og de øvrige personer, der var omhandlet i anmodningen om bistand.
Det kan således ikke udelukkes, at indholdet af den afgørelse, som var blevet vedtaget efter reglerne af den kompetente kontraktindgåelsesmyndighed, uden tilsidesættelsen af pligten til at udvise omhu kunne have været anderledes og kunne have ført til en anerkendelse af, at chikane havde fundet sted. Følgelig annullerede Retten de anfægtede afgørelser og frifandt i øvrigt Eurojust.