61994CJ0293_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-293/94,
angaaende en anmodning, som Rechtbank van eerste aanleg, Turnhout (Belgien), i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende straffesag mod
Jacqueline Brandsma
at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af EF-traktatens artikel 30 og 36,
har
DOMSTOLEN (Foerste Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward, og dommerne L. Sevón (refererende dommer) og M. Wathelet,
generaladvokat: N. Fennelly
justitssekretaer: ekspeditionssekretaer D. Louterman-Hubeau,
efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:
° Jacqueline Brandsma ved advokat J.M. van Hille, Gand
° den nederlandske regering ved plaatsvervangend juridisch adviseur J.G. Lammers, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtiget
° den oestrigske regering ved ambassadoer F. Cede, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtiget
° den svenske regering ved raettschef L. Nordling, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtiget
° Det Forenede Kongeriges regering ved S. Braviner, Treasury Solicitor' s Departement, som befuldmaegtiget, bistaaet af Barrister D. Lloyd Jones
° Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved juridisk konsulent H. van Lier, som befuldmaegtiget,
paa grundlag af retsmoederapporten,
efter at der i retsmoedet den 1. februar 1996 er afgivet mundtlige indlaeg af Jacqueline Brandsma ved advokat M. Ryckman, Gand, af den svenske regering ved L. Nordling og departementsraad E. Brattgaard, Udenrigsministeriet, som befuldmaegtiget, samt af Kommissionen ved H. van Lier,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 29. februar 1996,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 20. oktober 1994, indgaaet til Domstolen den 28. oktober 1994, har Rechtbank van eerste aanleg, Turnhout, i henhold til EF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af samme traktats artikel 30 og 36.
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en straffesag mod Jacqueline Brandsma, der som ansvarlig for forretningen HEMA i Turnhout er tiltalt for at have overtraadt artikel 8 i kongelig anordning af 5. juni 1975 om opbevaring, salg og anvendelse af midler mod ukrudt og skadedyr og plantevaernsprodukter. Brandsma er tiltalt for at have solgt et produkt benaevnt "HEMA Tegelreiniger" til bekaempelse af algebelaegninger paa mure og fliser. I Belgien er der ikke indgivet ansoegning om godkendelse af produktet til Ministerie van Volksgezondheid (Sundhedsministeriet), men paa produktet er der anfoert et tilladelsesnummer i Nederlandene, hvor det saelges i HEMA-gruppens forskellige supermarkeder.
3 Den forelaeggende ret har fundet, at der i sagen foreligger et spoergsmaal om fortolkning af faellesskabsretten, hvorfor den har udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"1) Skal en bestemmelse i en medlemsstats lovgivning, hvorefter det er forbudt at bringe i omsaetning, erhverve, tilbyde, fremvise eller saette til salg, have i sin besiddelse, fremstille, transportere, saelge, afhaende mod vederlag eller vederlagsfrit, indfoere eller anvende midler til bekaempelse af ukrudt og skadedyr uden for landbruget, som ikke forudgaaende er godkendt af den minister, til hvis kompetenceomraade sundhedsspoergsmaal hoerer, anses for en kvantitativ indfoerselsrestriktion eller en foranstaltning med tilsvarende virkning, jf. EOEF-traktatens artikel 30, idet den nationale foranstaltning indebaerer, at et ukrudt- og skadedyrsbekaempelsesmiddel til anvendelse uden for landbruget, der lovligt er bragt i omsaetning i en anden medlemsstat, ved indfoersel til den foerste medlemsstat ikke maa saelges, saa laenge der ikke foreligger en tilladelse hertil fra den minister, til hvis kompetenceomraade sundhedsspoergsmaal hoerer?
2) Saafremt det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, og en saadan bestemmelse saaledes er i strid med EOEF-traktatens artikel 30, kan da den foerste medlemsstat under de anfoerte omstaendigheder lovligt paaberaabe sig den i EOEF-traktatens artikel 36 omhandlede undtagelse og den deri naevnte beskyttelse af menneskers sundhed som grundlag for at haandhaeve bestemmelsen og tilsidesaette det i EOEF-traktatens artikel 30 indeholdte forbud?"
4 Hvad angaar det foerste spoergsmaal er sagens parter enige om, at den belgiske lov skal anses for en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, som omhandlet i traktatens artikel 30.
5 I den forbindelse bemaerkes, at ifoelge fast retspraksis skal en lovgivning som den, denne sag drejer sig om, anses for en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, som omhandlet i traktatens artikel 30, naar den direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, kan hindre samhandelen inden for Faellesskabet (jf. navnlig dom af 11.7.1974, sag 8/74, Dassonville, Sml. s. 837).
6 Paa denne baggrund maa det foerste spoergsmaal saaledes besvares med, at der foreligger en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion, som omhandlet i traktatens artikel 30, saafremt det ifoelge en medlemsstats lovgivning er forbudt at markedsfoere, erhverve, tilbyde, fremvise eller saette til salg, have i sin besiddelse, fremstille, transportere, saelge, afhaende mod vederlag eller vederlagsfrit, indfoere eller anvende midler til bekaempelse af ukrudt og skadedyr uden for landbruget, som ikke forudgaaende er godkendt.
7 Hvad angaar det andet spoergsmaal har Jacqueline Brandsma oplyst, at det produkt, hun saelger, er godkendt i Nederlandene og opfylder samtlige de krav, der fremgaar af de anvendelige direktiver. Hun har i denne sammenhaeng henvist til Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27. juni 1967 om tilnaermelse af lovgivningen om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 1967, s. 211), Raadets direktiv 76/769/EOEF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begraensning af markedsfoering og anvendelse af visse farlige stoffer og praeparater (EFT L 262, s. 201) og Raadets direktiv 78/631/EOEF af 26. juni 1978 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning vedroerende klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater (pesticider) (EFT L 206, s. 13). Artikel 36 kan derfor ikke komme i betragtning, medmindre kravet om en ny godkendelse gaar ud over det, der er fastsat i disse direktiver. Det vil i oevrigt ikke vaere retmaessigt paa grundlag af traktatens artikel 36 at kraeve, at produktet skal gennemgaa en ny tilladelsesprocedure i Belgien, idet den offentlige sundhed i denne stat er tilstraekkelig beskyttet ved den i Nederlandene udstedte tilladelse. Jacqueline Brandsma' s advokat har under retsmoedet i oevrigt praeciseret, at hverken HEMA eller Brandsma har indgivet ansoegning om godkendelse i Belgien. Endelig er det anfoert, at det under alle omstaendigheder paahviler anklagemyndigheden at godtgoere, at den belgiske formforskrift er vaesentlig for den offentlige sundhed, og at den nederlandske godkendelse er utilstraekkelig i denne sammenhaeng.
8 Den nederlandske, oestrigske og svenske regering samt Det Forenede Kongeriges regering og Kommissionen har anfoert, at produktet indgaar i den gruppe biocider, for hvilke der for tiden ikke findes et harmoniseringsdirektiv, men alene et forslag til direktiv, som indebaerer en national godkendelsesprocedure (EFT 1995 C 261, s. 5).
9 De er af den opfattelse, at denne sag ganske svarer til den sag, Domstolen tog stilling til i dommen af 17. december 1981 (sag 272/80, Frans-Nederlandse Maatschappij voor Biologische Producten, Sml. s. 3277) og har anfoert, at en national foranstaltning med krav om forudgaaende tilladelse til at bringe et produkt i omsaetning er begrundet i hensynet til beskyttelsen af den offentlige sundhed, som omhandlet i traktatens artikel 36. Det Forenede Kongeriges regering og den svenske regering har ligeledes fremfoert miljoebeskyttelsen som begrundelse.
10 Det bemaerkes, at der paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin endnu ikke er indfoert bestemmelser om markedsfoering af biocideprodukter. Af de grunde, generaladvokaten har anfoert i punkt 16-18 i forslaget til afgoerelse, er de direktiver, som tiltalte har paaberaabt sig, ikke relevante, naar der er tale om at markedsfoere et produkt som HEMA Tegelreiniger. Det er saaledes undtagelserne i traktatens artikel 36, der er grundlaget for en vurdering af, om en national bestemmelse, som den, der finder anvendelse i hovedsagen, kan vaere berettiget.
11 Naar biocider anvendes til bekaempelse dels af organismer, der er skadelige for menneskers eller dyrs sundhed, dels af organismer, som kan beskadige naturlige eller fremstillede produkter, indeholder de noedvendigvis farlige stoffer. Den nederlandske, oestrigske og svenske regering samt Det Forenede Kongeriges regering og Kommissionen har med rette anfoert, at medlemsstaterne, naar bestemmelserne ikke er harmoniseret, frit kan fastlaegge det omfang, i hvilket de oensker at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed og liv og dermed kraeve en forudgaaende tilladelse til at markedsfoere saadanne produkter.
12 Som Domstolen allerede fastslog i ovennaevnte dom i sagen Frans-Nederlandse Maatschappij voor Biologische Producten, praemis 14, er medlemsstaternes myndigheder ° selv om en medlemsstat frit kan underkaste et produkt af den i sagen foreliggende art en ny undersoegelses- og godkendelsesprocedure, om end produktet allerede er godkendt i en anden medlemsstat ° ikke desto mindre forpligtet til at bidrage til en lempelse af kontrolforanstaltningerne i samhandelen inden for Faellesskabet og til at tage de tekniske eller kemiske analyser eller laboratorieforsoeg, der er allerede er udfoert i en anden medlemsstat, i betragtning.
13 Det andet spoergsmaal maa derfor besvares med, at traktatens artikel 36 begrunder en national lovgivning, som indeholder et forbud mod at markedsfoere et biocideprodukt, der indeholder farlige stoffer, saasom det produkt, denne sag handler om, uden forudgaaende tilladelse fra de kompetente myndigheder, uanset at produktet allerede er blevet godkendt til salg i en anden medlemsstat. De kompetente myndigheder kan imidlertid ikke, medmindre det er noedvendigt, kraeve udfoert tekniske eller kemiske analyser eller laboratorieforsoeg, som i forvejen er foretaget i en anden medlemsstat, naar myndighederne har adgang til resultaterne heraf, eller paa begaering kan faa stillet dem til raadighed.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
14 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske, oestrigske og svenske regering samt af Det Forenede Kongeriges regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Foerste Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Rechtbank van eerste aanleg, Turnhout, ved kendelse af 20. oktober 1994, for ret:
1) Der foreligger en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indfoerselsrestriktion, som omhandlet i traktatens artikel 30, saafremt det ifoelge en medlemsstats lovgivning er forbudt at markedsfoere, erhverve, tilbyde, fremvise eller saette til salg, have i sin besiddelse, fremstille, transportere, saelge, afhaende mod vederlag eller vederlagsfrit, indfoere eller anvende midler til bekaempelse af ukrudt og skadedyr uden for landbruget, som ikke forudgaaende er godkendt.
2) Traktatens artikel 36 begrunder en national lovgivning, som indeholder et forbud mod markedsfoere et biocideprodukt, der indeholder farlige stoffer, saasom det produkt, denne sag handler om, uden forudgaaende tilladelse fra de kompetente myndigheder, uanset at produktet allerede er blevet godkendt til salg i en anden medlemsstat. De kompetente myndigheder kan imidlertid ikke, medmindre det er noedvendigt, kraeve udfoert tekniske eller kemiske analyser eller laboratorieforsoeg, som i forvejen er foretaget i en anden medlemsstat, naar myndighederne har adgang til resultaterne heraf, eller paa begaering kan faa stillet dem til raadighed.