62024TJ0425_EXT
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)
2025. gada 10. septembrī (
*1
)
Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “pastaZARA Sublime” reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “ZARA” – Relatīvs atteikuma pamats – Kaitējuma reputācijai neesība – Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 5. punkts – Saiknes starp apzīmējumiem neesība – Iespējas netaisnīgi gūt labumu no preču zīmes ar reputāciju neesība – Pamatota iemesla, lai izmantotu reģistrācijai pieteikto preču zīmi, esība
Lietā T‑425/24
Ffauf Italia SpA
, Riese Pio X (Itālija), ko pārstāv P. Creta, A. Lanzarini, B. Costa un V. Basilavecchia, advokāti,
prasītāja,
pret
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju
(EUIPO), ko pārstāv M. Chylińska un D. Gája, pārstāvji,
atbildētājs,
otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā –
Industria de Diseño Textil, SA
, Arteišo [Arteixo] (Spānija), ko pārstāv G. Marín Raigal, E. Armero Lavie un J. Oria Sousa‑Montes, advokāti,
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētāja A. Markulli [A. Marcoulli], tiesneses V. Tomljenoviča [V. Tomljenović] (referente) un L. Spangsberga Grenfelde [L. Spangsberg Grønfeldt],
sekretārs: G. Mitrevs [G. Mitrev], administrators,
ņemot vērā tiesvedības rakstveida daļu,
pēc 2025. gada 8. maija tiesas sēdes
pasludina šo spriedumu.
Spriedums (
1
)
1
Ar prasību, kas pamatota ar LESD 263. punktu, prasītāja Ffauf Italia SpA lūdz atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2024. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 1576/2023‑5 (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”).
[..]
Lietas dalībnieku prasījumi
12
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
atcelt apstrīdēto lēmumu;
–
piespriest EUIPO un personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.
13
EUIPO prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
noraidīt prasību;
–
tiesas sēdes rīkošanas gadījumā piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
14
Personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Vispārējai tiesai būtībā ir šādi:
–
noraidīt prasību;
–
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
[..]
Par vienīgo pamatu – Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpumu
[..]
Par pamatota iemesla esību reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai
95
Būtībā prasītāja norāda, ka tā vairākus gadus ir izmantojusi apzīmējumus, kas ietver vārdisko elementu “pastazara”, un tas ir pamatots iemesls reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai.
96
Šajā ziņā jānorāda, ka pamatota iemesla esība, kas pieļauj tādas preču zīmes izmantošanu, kura kaitētu preču zīmei ar reputāciju, jāinterpretē šauri (spriedums, 2016. gada 16. marts, The Body Shop International/ITSB – Spa Monopole (SPA WISDOM), T‑201/14, nav publicēts, EU:T:2016:148, 65. punkts).
97
Turklāt jēdziens “pamatots iemesls” ietver tikai objektīvi primārus iemeslus, bet var būt saistīts arī ar trešo personu, kuras izmanto preču zīmei ar reputāciju identisku vai līdzīgu apzīmējumu, subjektīvām interesēm (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2014. gada 6. februāris, Leidseplein Beheer un de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, 45. punkts).
98
Tādējādi, kā izriet no Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) 8. panta 5. punkta, preču zīmei ar reputāciju līdzīga apzīmējuma izmantotājs var atsaukties uz “pamatotu iemeslu” šī apzīmējuma izmantošanai – tā izpaužas minētās regulas vispārējais mērķis līdzsvarot preču zīmes īpašnieka intereses saglabāt preču zīmes pamatfunkciju, no vienas puses, un trešās personas intereses izmantot komercdarbībā šādu apzīmējumu, lai apzīmētu tās tirgojamas preces un pakalpojumus, no otras puses (skat. spriedumu, 2018. gada 30. maijs, Tsujimoto/EUIPO, C‑85/16 P un C‑86/16 P, EU:C:2018:349, 90. punkts un tajā minētā judikatūra).
99
Turklāt no judikatūras izriet, ka preču zīmei ar reputāciju līdzīga apzīmējuma izmantošanu, ko veic trešā persona, var kvalificēt kā pamatotu iemeslu Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē, ja konstatējams, pirmkārt, ka šis apzīmējums ir ticis izmantots pirms minētās preču zīmes ar reputāciju reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas un, otrkārt, ka šāda izmantošana ir labticīga un ka minētais apzīmējums tiek novērtēts, ņemot vērā it īpaši tā izplatību un reputāciju konkrētās sabiedrības daļas uztverē, attiecīgo preču un pakalpojumu tuvuma pakāpi un apzīmējuma izmantošanas attiecībā uz konkrētajām precēm ekonomisko un komerciālo nozīmīgumu (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2014. gada 6. februāris, Leidseplein Beheer un de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, 60. punkts).
100
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, jāpārbauda, vai, pat pieņemot, ka būtu pierādīts, ka konkrētā sabiedrības daļa konfliktējošos apzīmējumus sasaistītu un ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme netaisnīgi gūtu labumu no agrākās preču zīmes reputācijas, Apelācijas padome varēja pareizi secināt, ka nepastāv pamatots iemesls, lai izmantotu reģistrācijai pieteikto preču zīmi, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”.
101
Pirmām kārtām, ciktāl prasītāja pārmet Apelācijas padomei, ka tā nav ņēmusi vērā pierādījumus, kas attiecas uz tās iesniegtajiem izrakstiem no komercreģistra un preču zīmju reģistrācijām, jānorāda, ka no apstrīdētā lēmuma 99.–106. punkta izriet, ka Apelācijas padome ir ņēmusi vērā dažādus prasītājas sabiedrības nosaukumus, tādus kā “PASTAZARA Sas di Dalla Costa Roberto & C.” kopš 1978. gada un “PASTAZARA SpA” – kopš 1988. gada. Turklāt tā ir ņēmusi vērā preču zīmju “ZARA” un “pastaZARA” reģistrācijas, ko prasītāja bija pieteikusi kopš pagājušā gadsimta sešdesmitajiem gadiem, kā piemēru minot grafiskās preču zīmes “pastaZARA”, kuras reģistrācijas pieteikums iesniegts 1968. gadā, reģistrāciju Itālijā.
102
Bez tam jānorāda, ka visas īpašniecei piederošās preču zīmes, ko Apelācijas padome izvērtējusi apstrīdētā lēmuma 101.–103. punktā, ietver vārdisko elementu “pastazara”, kurš ir identisks vai ļoti līdzīgs reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē esošajam un uz kuru Apelācijas padome ir balstījusi secinājumu par konfliktējošo apzīmējumu līdzību. Turklāt nozīmīga Apelācijas padomes norādīto grafisko preču zīmju daļa ietver grafisku elementu, kas attēlo sievieti, kura nes kviešus, un lauku ainavu fonā – tas esot [attēlots] arī reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē.
103
Tātad jākonstatē, ka apzīmējumus, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”, prasītāja ir izmantojusi savu preču tirdzniecībā pirms agrākās preču zīmes “ZARA” reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas, proti, pirms 2001. gada 3. jūlija, un pat pirms minētās preču zīmes ekspansijas 1980. un 1990. gados – tādā veidā, kā norādīts šī sprieduma 36. punktā –, kad tika iegūta tās reputācija.
104
Šie apstākļi ievērojami atšķiras no apstākļiem, kuriem bija nozīme lietā, kurā taisīts 2012. gada 6. jūlija spriedums Jackson International/ITSB – Royal Shakespeare (ROYAL SHAKESPEARE) (T‑60/10, nav publicēts, EU:T:2012:348), uz ko Apelācijas padome atsaukusies apstrīdētā lēmuma 104. punktā. Proti, pretēji tam, ko kļūdaini secinājusi Apelācijas padome, izskatāmajā lietā, lai apgalvotu, ka pastāv pamatots iemesls reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanai, prasītāja ir iesniegusi pierādījumus nevis par reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanu pagātnē, bet gan, pirmkārt, par to, ka šāda preču zīme ir balstīta uz citām īpašniecei piederošām preču zīmēm, tādām kā grafiskās preču zīmes “pastaZARA” un nosaukums “Zara”, jo tās esot saistītas ar tās identitāti un vēsturi, un, otrkārt, par tās preču tirdzniecību ar minētajām grafiskajām preču zīmēm jau desmitiem gadu garumā.
105
Otrām kārtām, no apstrīdētā lēmuma 106. punkta izriet, ka Apelācijas padome ir ņēmusi vērā pierādījumus, ko prasītāja iesniegusi, lai pierādītu vārdisko elementu “pastazara” ietverošu apzīmējumu labticīgu izmantošanu, pamatojoties tostarp uz tās vēsturi, dažādām valsts un starptautiskajām preču zīmju, kas ietver minēto vārdisko elementu “pastazara”, reģistrācijām, kā arī prasītājas rēķiniem, iepakojumiem, katalogiem un bukletiem, kuros attēloti grafiskās preču zīmes “pastaZARA” varianti. Tādējādi Apelācijas padome secināja, ka šie pierādījumi pierāda, ka prasītājas veiktā nosaukuma “Zara” izmantošana bija saistīta ar tās uzņēmējdarbības sākotni Dalmācijas pilsētā Zara, tagad Zadar (Horvātija), 1930. gados un līdz 1943. gadam, un ka jau pirms agrākās preču zīmes reģistrācijas dienas 2001. gadā un pat pirms tam, kad persona, kas iestājusies lietā, 1975. gadā pirmo reizi izmantoja preču zīmi “ZARA”, prasītāja bija izmantojusi apzīmējumus, kas satur nosaukumu “Zara”, lai apzīmētu makaronu izstrādājumus vai līdzīgas preces, it īpaši Eiropā. Šis vērtējums, kas turklāt nav apstrīdēts, nav jāapšauba.
106
Trešām kārtām, no šī sprieduma 102. punktā norādītajiem pierādījumiem izriet, ka prasītāja bija tādu preču zīmju starptautisko reģistrāciju īpašniece, kuras ietver vārdisku elementu “pastazara” un aptver ievērojamu Savienības valstu teritoriju daļu, proti, Austriju, Vāciju, Beniluksa valstis, Bulgāriju, Horvātiju, Čehijas Republiku, Franciju, Ungāriju, Portugāli, Rumāniju, Slovākiju un Slovēniju. Turklāt prasītājas iesniegtie rēķini, iepakojumi, katalogi un bukleti, uz kuriem Apelācijas padome atsaukusies apstrīdētā lēmuma 103. punktā, liecina par makaronu izstrādājumu tirdzniecību ar apzīmējumiem, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”, vairāku šo valstu teritorijā, kā arī Dānijā, Igaunijā, Grieķijā, Īrijā, Itālijā, Lietuvā, Latvijā, Polijā un Zviedrijā. Šie pierādījumi liecina par apzīmējumu, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”, augstu izplatības pakāpi būtiskā Savienības daļā šī sprieduma 99. punktā minētās judikatūras izpratnē.
107
Ceturtām kārtām, tas, ka prasītāja izmanto nosaukumu “Zara” saistībā ar tās identitāti un vēsturi, kā arī dažādas apstrīdētā lēmuma 103. un 106. punktā norādītās preču zīmes, kuras ietver vārdisku elementu “pastazara” un kuras tā reģistrējusi un izmantojusi savu preču tirdzniecībā, liecina par apzīmējumu, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”, izmantošanas ekonomisko un komerciālo nozīmīgumu attiecībā uz prasītāju šī sprieduma 99. punktā minētās judikatūras izpratnē.
108
Piektām kārtām, attiecībā uz attiecīgo preču tuvuma pakāpi jāatgādina, kā norādīts šī sprieduma 82. punktā, ka Apelācijas padome ir atzinusi, ka modes precēm, ko aptver preču zīme ar reputāciju, un makaronu izstrādājumiem, kuri aptverti ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, nav nekā kopīga, jo tie nav nedz papildinoši, nedz konkurējoši, un tos parasti piedāvā atšķirīgi uzņēmumi, kas darbojas atšķirīgās nozarēs.
109
Sestām kārtām, Apelācijas padome apstrīdētā lēmuma 107. punktā uzskatīja, ka izskatāmajā lietā nav pamatota iemesla izmantot reģistrācijai pieteikto preču zīmi, jo prasītāja nav pierādījusi, ka vārda “zara” izmantošana ir nepieciešama ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptverto preču tirdzniecībai, ka ar personu, kas iestājusies lietā, nav iepriekšējas vienošanās, ar kuru būtu atļauta minētās preču zīmes izmantošana, un ka nav pierādījumu par ieguldījumu vērtību minētās preču zīmes popularizēšanā un reklāmā un par to, ka konkrētā sabiedrības daļa to būtu akceptējusi.
110
Šajā ziņā vispirms, kā to būtībā norāda prasītāja, no judikatūras neizriet, ka jēdziens “pamatots iemesls” būtu atkarīgs no apstākļa, ka apzīmējuma izmantošana ir nepieciešama attiecīgo preču tirdzniecībai. Lietā, kurā pasludināts 2016. gada 16. marta spriedums SPA WISDOM (T‑201/14, nav publicēts, EU:T:2016:148, 66. punkts), atbildot uz argumentu, ka vārds “spa” attiecīgajā apzīmējumā bija kļuvis aprakstošs vai pārtapis par sugas vārdu, lai identificētu kosmētikas līdzekļus, Vispārējā tiesa uzskatīja, ka nav pierādīts, ka vārda “spa” izmantošana ir kļuvusi nepieciešama minēto preču tirdzniecībai. Tomēr minētie apstākļi atšķiras no apstākļiem, kuriem ir nozīme šajā lietā, jo runa ir nevis par vārda, kas, iespējams, kļuvis par sugas vārdu, izmantošanu, bet gan par tāda nosaukuma izmantošanu, kas ir cieši saistīts ar prasītājas vēsturi un tās preču tirdzniecību.
111
Turpinājumā jānorāda, ka no šī sprieduma 99. punktā atgādinātās judikatūras neizriet, ka jēdziens “pamatots iemesls” būtu atkarīgs no tā, vai tiek konstatēts konkrēts attiecīgā apzīmējuma atpazīstamības līmenis, no konkrētā ieguldījumu līmeņa un no veicināšanas pasākumiem vai noteiktas tirgus daļas. Proti, no šīs judikatūras izriet, ka pamatota iemesla esības konstatēšanai jāveic visu nozīmīgo faktoru visaptveroša pārbaude, kuras mērķis ir noteikt, vai attiecīgais apzīmējums ir faktiski izmantots tirgū pirms preču zīmes ar reputāciju reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas un vai šī izmantošana ir notikusi labticīgi (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2014. gada 6. februāris, Leidseplein Beheer un de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, 60. punkts).
112
Tomēr pierādījumi, kurus Apelācijas padome izvērtējusi apstrīdētā lēmuma 99.–106. punktā, kā norādīts šī sprieduma 106. punktā, liecina par makaronu tirdzniecības darbībām, ko prasītāja veikusi būtiskā Savienības daļā ar dažādām preču zīmēm, kuras ietver vārdisku elementu “pastazara”. Turklāt tiesību strīdi, kurus prasītāja ir uzsākusi dažādu valstu tiesās, atsaucoties uz apzīmējumiem, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”, un uz kuriem Apelācijas padome atsaucas apstrīdētā lēmuma 105. punktā, liecina par prasītājas centieniem aizstāvēt šo apzīmējumu izmantošanu.
113
Visbeidzot – Apelācijas padome kļūdaini kā neiedarbīgus ir noraidījusi prasītājas apgalvojumus par tās labticību. Proti, tās personas labticība, kura apgalvo, ka pastāv pamatots iemesls, lai izmantotu preču zīmei ar reputāciju līdzīgu apzīmējumu, ir viens no apstākļiem, kam ir nozīme, veicot visaptverošu pārbaudi, lai izvērtētu šo Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā paredzēto nosacījumu (šajā nozīmē un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2014. gada 6. februāris, Leidseplein Beheer un de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, 56. punkts).
114
Ņemot vērā iepriekš minēto, jānorāda – lai gan Apelācijas padome nav pilnībā ignorējusi pierādījumus par to, ka prasītāja bija izmantojusi apzīmējumus, kas ietver elementu “pastazara”, no kuriem daži ir reģistrēti jau gadu desmitiem attiecībā uz 30. klasē ietilpstošajām pārtikas precēm, un pareizi ir norādījusi, ka prasītājas veiktā nosaukuma “Zara” izmantošana ir saistīta ar tās uzņēmējdarbības patieso izcelsmi, Apelācijas padome, izvērtējot faktorus, kuriem ir nozīme, lai konstatētu pamatota iemesla esību Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē, nav izdarījusi secinājumus no šiem konstatējumiem.
115
Proti, ievērojot, pirmkārt, to, ka prasītāja ir izmantojusi apzīmējumus, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”, pirms preču zīmes ar reputāciju reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas, kā norādīts šī sprieduma 103. punktā, un, otrkārt, elementus, kas var apliecināt šīs agrākās izmantošanas labticību šī sprieduma 99. punktā minētās judikatūras izpratnē – tādus kā apstrīdētā lēmuma 76. punktā minētā attiecīgo preču tuvuma neesība un dažādie apstrīdētā lēmuma 99.–106. punktā norādītie pierādījumi, kas attiecas uz prasītājas uzņēmējdarbības vēsturi un ir saistīti ar pilsētu, kuras agrākais nosaukums bija Zara, preču tirdzniecības apjomu ar apzīmējumiem, kas ietver vārdisku elementu “pastazara”, būtiskā Savienības daļā, prasītājas centieniem aizstāvēt šo izmantošanu, kā arī minēto apzīmējumu izmantošanas ekonomisko un komerciālo nozīmīgumu prasītājas darbībā –, Apelācijas padome ir kļūdaini secinājusi, ka prasītāja nav pierādījusi pamatota iemesla esību vārdiskā elementa “pastazara” izmantošanai reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta izpratnē.
116
Tātad papildus tam, ka tiek apmierināta prasītājas vienīgā pamata trešā daļa, kā konstatēts šī sprieduma 91. punktā, katrā ziņā jāapmierina arī minētā pamata piektā daļa un līdz ar to jāatceļ apstrīdētais lēmums.
[..]
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta)
nospriež:
1)
Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas piektās padomes 2024. gada 3. jūnija lēmumu lietā R 1576/2023‑5.
2)
EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Ffauf Italia SpA tiesāšanās izdevumu.
3)
Industria de Diseño Textil, SA sedz savus, kā arī atlīdzina pusi Ffauf Italia tiesāšanās izdevumu.
Marcoulli
Tomljenović
Spangsberg Grønfeldt
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2025. gada 10. septembrī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.
(
1
)	Ietverti tikai tie šī sprieduma punkti, kuru publicēšanu Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu.