62023CJ0344
TIESAS SPRIEDUMS (sestā palāta)
2024. gada 5. septembrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Muitas savienība – Kopējais muitas tarifs – Regula (EK) Nr. 1186/2009 – Atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem – 46. pants – Zīmītes zivju marķēšanai – Jēdziens “zinātnisks instruments vai ierīce” – Tarifu klasifikācija – Kombinētā nomenklatūra – Apakšpozīcijas 39269092 un 39269097
Lietā C‑344/23
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Augstākā tiesa (Senāts) (Latvija) iesniegusi ar 2023. gada 30. maijā lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2023. gada 31. maijā, tiesvedībā
Pārtikas drošības, dzīvnieku veselības un vides zinātniskais institūts “BIOR”
pret
Valsts ieņēmumu dienestu,
TIESA (sestā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs T. fon Danvics [T. von Danwitz], tiesneši P. Dž. Švīrebs [P. G. Xuereb] un A. Kumins [A. Kumin] (referents),
ģenerāladvokāts: N. Emiliu [N. Emiliou],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Valsts ieņēmumu dienesta vārdā – I. Jaunzeme, ģenerāldirektore,
–
Eiropas Komisijas vārdā – M. Salyková un A. Sauka, pārstāvji,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt, pirmkārt, Padomes Regulas (EK) Nr. 1186/2009 (2009. gada 16. novembris), ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (OV 2009, L 324, 23. lpp.), 46. panta a) punktu un, otrkārt, Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV 1987, L 256, 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2000. gada 31. janvāra Regulu (EK) Nr. 254/2000 (OV 2000, L 28, 16. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2658/87”), redakcijā, kas izriet no Komisijas 2017. gada 12. oktobra Īstenošanas regulas (ES) 2017/1925 (OV 2017, L 282, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “KN”), I pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras tarifu apakšpozīcijas 39269092 un 39269097.
2
Šis lūgums iesniegts saistībā ar tiesvedību starp Pārtikas drošības, dzīvnieku veselības un vides zinātnisko institūtu “BIOR” (Latvija) (turpmāk tekstā – “BIOR”) un Valsts ieņēmumu dienestu (Latvija) par tarifu klasifikāciju un tādējādi par ievedmuitas nodokļiem, kas BIOR jāmaksā par zīmītēm, kuras paredzētas zivju iezīmēšanai.
Atbilstošās tiesību normas
HS
3
Preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu (turpmāk tekstā – “HS”) izstrādājusi Pasaules Muitas organizācija (PMO), un tā ieviesta ar starptautisko konvenciju par preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu, kura noslēgta 1983. gada 14. jūnijā Briselē un kopā ar tās 1986. gada 24. jūnija grozījumu protokolu Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā apstiprināta ar Padomes 1987. gada 7. aprīļa Lēmumu 87/369/EEK (OV 1987, L 198, 1. lpp.). HS skaidrojumus izstrādā PMO saskaņā ar šīs konvencijas noteikumiem.
4
Atbilstoši minētās konvencijas 3. panta 1. punkta a) apakšpunktam katra līgumslēdzēja puse apņemas nodrošināt, lai tās muitas tarifu nomenklatūra un statistika atbilstu HS, pirmkārt, izmantojot visas HS pozīcijas un apakšpozīcijas, tās nepapildinot un negrozot, un atbilstošos ciparu kodus, otrkārt, piemērojot vispārīgos HS interpretācijas noteikumus un visas iedaļu, nodaļu un apakšpozīciju piezīmes, negrozot to tvērumu, un, treškārt, ievērojot HS numerācijas secību.
5
Vispārīgo HS interpretācijas noteikumu 3. noteikumā paredzēts:
“Ja, piemērojot 2. noteikuma b) punktu vai cita iemesla dēļ, preces pēc pirmā acu uzmetiena var klasificēt divās vai vairākās pozīcijās, klasifikāciju izdara šādi:
a)
priekšroku dod pozīcijai, kurā ir konkrētāks preces apraksts, nevis pozīcijām, kurās preces apraksts ir vispārīgāks. Ja tomēr katra no divām vai vairākām pozīcijām attiecas tikai uz daļu materiālu vai vielu, kas ietilpst jauktās vai saliktās precēs, vai arī tikai uz atsevišķām sastāvdaļām mazumtirdzniecības komplektos, tad šādas pozīcijas uzskata par vienlīdz konkrētām pat tad, ja kādā no tām preču apraksts ir pilnīgāks vai precīzāks;
b)
ja sajaukumus, saliktas preces, kas izgatavotas no dažādiem materiāliem vai sastāv no dažādiem komponentiem, kā arī preces, kuras iesaiņotas komplektos mazumtirdzniecībai, nevar klasificēt atbilstīgi šā noteikuma a) punktam, tās klasificē pēc materiāliem vai sastāvdaļām, kas nosaka preces pamatīpašības, ja vien šo principu iespējams piemērot;
c)
ja preces nevar klasificēt atbilstīgi šā noteikuma 3. a) vai 3. b) punktam, tās klasificē pozīcijā ar lielāko kārtas numuru no vienlīdz pieļaujamām pozīcijām.” [Neoficiāls tulkojums.]
6
Vispārīgo HS interpretācijas noteikumu 3. noteikuma b) punkta skaidrojumā noteikts:
“VI)
Otrā klasifikācijas metode attiecas vienīgi uz:
1)
saliktām precēm;
2)
saliktām precēm, kas izgatavotas no dažādiem materiāliem;
3)
precēm, kas sastāv no dažādiem komponentiem;
[..]
VIII)
Faktors, kas nosaka pamatīpašību, dažādām precēm ir atšķirīgs. Tas var, piemēram, izrietēt no preces materiāla vai sastāvdaļu būtības, tās apjoma, daudzuma, svara vai vērtības, vai materiāla nozīmes preces pielietojuma ziņā.
[..]” [Neoficiāls tulkojums.]
7
HS skaidrojošās piezīmes attiecībā uz 392690 pozīciju formulētas šādi:
“Šajā pozīcijā ietilpst citur neminētas vai neiekļautas preces no plastmasas (kā definēts šīs nodaļas 1. piezīmē) vai no citiem 39.01.–39.14. pozīcijā minētajiem materiāliem [..].” [Neoficiāls tulkojums.]
KN
8
Kā izriet no Regulas Nr. 2658/87 1. panta 1. punkta, Eiropas Komisijas izveidotā KN reglamentē Eiropas Savienībā importēto preču tarifu klasifikāciju. Šajā nomenklatūrā ir pārņemtas HS pozīcijas un sešciparu apakšpozīcijas, un tikai septītais un astotais cipars norāda uz pašas KN apakšpozīciju.
9
Saskaņā ar Regulas Nr. 2658/87 12. panta 1. punktu Komisija katru gadu ar regulu apstiprina KN galīgajā redakcijā un atbilstoši šīs regulas 1. pantam – muitas tarifa nodokļa likmes, kurās ņemti vērā Eiropas Savienības Padomes vai Komisijas noteiktie pasākumi. Minētā regula publicējama Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, vēlākais, līdz 31. oktobrim un piemērojama no nākamā gada 1. janvāra.
10
Atbilstoši vispārīgajiem KN interpretācijas noteikumiem, kas ietverti KN pirmās daļas I sadaļas A iedaļā:
“[KN] preces klasificē pēc šādiem principiem.
1.
Sadaļu, nodaļu un apakšnodaļu virsraksti doti tikai ērtības labad; juridiski klasifikāciju nosaka pozīciju ieraksti un sadaļu un nodaļu piezīmes, kā arī tālāk izklāstītie noteikumi, ja vien pozīcijās un piezīmēs nav noteikts citādi.
2.
a)
Jebkura norāde uz kādu preci pozīcijas ierakstā attiecas arī uz negatavām vai nepabeigtām precēm, ja uzrādāmajām precēm piemīt gatavas vai pabeigtas preces pamatīpašības. Tāda atsauce attiecas arī uz gatavām vai pabeigtām precēm (vai precēm, kas saskaņā ar šo noteikumu klasificējamas kā gatavas vai pabeigtas), ja tās uzrāda nesaliktas vai izjauktas;
b)
jebkura atsauce uz kādu materiālu vai vielu pozīcijā attiecas arī uz [šo materiālu tīrā veidā], šā materiāla vai vielas sajaukumu vai apvienojumu ar citiem materiāliem vai vielām. Jebkura atsauce uz precēm no noteikta materiāla vai vielas attiecas uz precēm, kas no šā materiāla vai vielas izgatavotas pilnīgi vai daļēji. Preces, kas izgatavotas no vairākiem materiāliem vai vielām, klasificē atbilstīgi 3. noteikumam.
3.
Ja, piemērojot 2. noteikuma b) punktu, vai cita iemesla dēļ preces pēc pirmā acu uzmetiena var klasificēt divās vai vairākās pozīcijās, klasifikāciju izdara šādi:
a)
priekšroku dod pozīcijai, kurā ir konkrētāks preces apraksts, nevis pozīcijām, kurās preces apraksts ir vispārīgāks. Ja tomēr katra no divām vai vairākām pozīcijām attiecas tikai uz daļu materiālu vai vielu, kas ietilpst jauktās vai saliktās precēs, vai arī tikai uz atsevišķām sastāvdaļām mazumtirdzniecības komplektos, tad šādas pozīcijas uzskata par vienlīdz konkrētām pat tad, ja kādā no tām preču apraksts ir pilnīgāks vai precīzāks;
b)
ja sajaukumus, saliktas preces, kas izgatavotas no dažādiem materiāliem vai sastāv no dažādiem komponentiem, kā arī preces, kas iesaiņotas komplektos mazumtirdzniecībai, nevar klasificēt atbilstīgi šā noteikuma [3.]a) punktam, tās klasificē pēc materiāliem vai sastāvdaļām, kas nosaka preces pamatīpašības, ja vien šo principu iespējams piemērot;
c)
ja preces nevar klasificēt atbilstīgi šā noteikuma [3.]a) vai [3.]b) punktam, tās klasificē pozīcijā ar lielāko kārtas numuru no vienlīdz pieļaujamām pozīcijām.
[..]
6.
Juridiski preču klasifikāciju pozīciju apakšpozīcijās nosaka apakšpozīciju ieraksti un piezīmes, kā arī iepriekš minētie noteikumi pēc analoģijas, ievērojot, ka salīdzināmas ir tikai viena līmeņa apakšpozīcijas. Piemērojot šo noteikumu, ņem vērā arī atbilstīgo sadaļu un nodaļu piezīmes, ja vien konteksts nenosaka citādi.”
11
KN otrajā daļā “Muitas nodokļu saraksts” ir ietverta VII sadaļa “Plastmasas un to izstrādājumi; kaučuks un tā izstrādājumi”. Šīs sadaļas 39. nodaļas nosaukums ir “Plastmasas un to izstrādājumi”.
12
39. nodaļas 1. piezīme formulēta šādi:
“Visā [KN] “plastmasas” ir pozīcijās 3901–3914 ietvertie materiāli, kas polimerizācijas procesā vai kādā turpmākajā stadijā ir ieguvuši vai spēj iegūt noteiktu formu ārējas ietekmes rezultātā (karsējot vai presējot, vajadzības gadījumā ar šķīdinātāju vai plastifikatoru), lejot, ekstrudējot, valcējot vai citā procesā, un nezaudē to pēc ārējās ietekmes izbeigšanās.
Visā [KN] atsauces uz “plastmasām” attiecas arī uz vulkanizētu šķiedru. Šis jēdziens tomēr neietver tekstilmateriālus, kas minēti XI sadaļā.”
13
Minētajā 39. nodaļā ietilpst šādas KN pozīcijas un apakšpozīcijas:
KN kods
Apraksts
Līgtā nodokļu likme (%)
Papildu mērvienība
[..]
3926
Citādi plastmasas izstrādājumi un izstrādājumi no citiem materiāliem, kas minēti pozīcijās 3901–3914:
[..]
3926 90
– citādi
[..]
– – citādi
3926 90 92
– – – izgatavoti no lokšņu materiāla
6,5
—
3926 90 97
– – – citādi
6,5 [..]
—
Regula Nr. 1798/75
14
Padomes Regulas (EEK) Nr. 1798/75 (1975. gada 10. jūlijs) par materiālu, kas saistīti ar izglītību, zinātni un kultūru, ievešanu ar atbrīvojumu no kopīgā muitas tarifa nodokļiem (OV 1975, L 184, 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 1979. gada 8. maija Regulu (EEK) Nr. 1027/79 (OV 1979, L 134, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1798/75”), 3. pantā bija paredzēts:
“1.   zinātniskos instrumentus un aparātus, kas nav ietverti 2. pantā, atbrīvo no kopīgiem muitas tarifa nodokļiem, ja tos ieved vienīgi nekomerciāliem mērķiem, ar nosacījumu, ka:
a)
tie ir paredzēti:
–
vai nu publiskām iestādēm, kas galvenokārt saistītas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību, un tām publisko iestāžu nodaļām, kas galvenokārt saistītas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību,
–
vai privātām iestādēm, kas galvenokārt saistītas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību un kam dalībvalstu kompetentās iestādes ir atļāvušas šādas preces saņemt, nemaksājot nodokļus,
un ka
b)
Kopienā šobrīd neražo līdzvērtīgas zinātniskās vērtības instrumentus vai aparātus.
[..]
3.   Piemērojot šo pantu:
–
“zinātnisks instruments vai aparāts” ir instruments vai aparāts, kas savu objektīvo tehnisko īpašību dēļ un rezultātu dēļ, kurus ar to ir iespējams iegūt, ir galvenokārt vai vienīgi piemērots zinātniskam darbam;
[..].” [Neoficiāls tulkojums.]
Regula Nr. 1186/2009
15
Regulas Nr. 1186/2009 2. un 3. apsvērumā noteikts:
“(2)
Ja saskaņā ar Līguma noteikumiem nav noteikti īpaši izņēmumi, tad visām Kopienā ievestajām precēm piemēro kopīgus muitas tarifa nodokļus. [..]
(3)
Tomēr dažos skaidri noteiktos gadījumos, kad preču ievešanas īpašo apstākļu dēļ nav jāpiemēro parastie ekonomikas aizsardzības līdzekļi, šāda nodokļu uzlikšana nav pamatota.”
16
Saskaņā ar šīs regulas 1. pantu:
“Ar šo regulu tiek norādīti gadījumi, kad īpašu apstākļu dēļ tiek piešķirts atbrīvojums no ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļiem un pasākumiem, kuri pieņemti, pamatojoties uz Līguma 133. pantu, ja preces laiž brīvā apgrozībā vai eksportē no Kopienas muitas teritorijas.”
17
Minētās regulas XI nodaļā “Materiāli, kas saistīti ar izglītību, zinātni vai kultūru; zinātniski instrumenti un aparāti” ietverts tās 42.–52. pants.
18
Šīs pašas regulas 43. pants formulēts šādi:
“Šīs regulas II pielikumā uzskaitītos materiālus, kas saistīti ar izglītību, zinātni un kultūru, atbrīvo no ievedmuitas nodokļiem, ja tie ir paredzēti:
a)
vai nu publisko tiesību iestādēm, kas darbojas sabiedrības labā izglītības, zinātnes vai kultūras jomā;
b)
vai arī attiecīgām iestādēm vai organizācijām, kas katram priekšmetam norādītas II pielikuma 3. slejā, ar nosacījumu, ka dalībvalstu kompetentās iestādes tām atļāvušas šādus priekšmetus saņemt ar atbrīvojumu no muitas nodokļiem.”
19
Regulas Nr. 1186/2009 44. pantā paredzēts:
“1.   Saskaņā ar 45. līdz 49. pantu zinātniskos instrumentus un aparātus, kas nav ietverti 43. pantā, atbrīvo no ievedmuitas nodokļiem, ja tos ieved vienīgi nekomerciāliem mērķiem.
2.   Šā panta 1. punktā minēto atbrīvojumu piešķir tikai attiecībā uz zinātniskiem instrumentiem un aparātiem, kas paredzēti:
a)
vai nu publiskām iestādēm, kas galvenokārt saistītas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību, un tām publisko iestāžu nodaļām, kas galvenokārt saistītas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību,
b)
vai privātām iestādēm, kas galvenokārt saistītas ar izglītību vai zinātnisko pētniecību un kam dalībvalstu kompetentās iestādes ir atļāvušas šādas preces saņemt, nemaksājot nodokļus.”
20
Saskaņā ar šīs regulas 46. panta a) punktu:
“Šīs regulas 44. un 45. pantā:
a)
“zinātnisks instruments vai aparāts” ir instruments vai aparāts, kas savu objektīvo tehnisko īpašību dēļ un rezultātu dēļ, kurus ar to ir iespējams iegūt, ir galvenokārt vai vienīgi piemērots zinātniskam darbam;
[..].”
Īstenošanas regula (ES) Nr. 1225/2011
21
Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1225/2011 (2011. gada 28. novembris) [Regulai Nr. 1186/2009], ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, 42. līdz 52., 57. un 58. pantam (OV 2011, L 314, 20. lpp.), 5. pants ir ietverts šīs īstenošanas regulas IV nodaļā “Īpaši noteikumi attiecībā uz zinātnisku instrumentu un aparātu ievešanu bez ievedmuitas nodokļiem atbilstīgi [Regulas Nr. 1186/2009] 44. un 46. pantam”. Šajā pantā paredzēts:
“[Regulas Nr. 1186/2009] 46. panta a) punktā zinātniska instrumenta vai aparāta objektīvi tehniski parametri ir parametri, kas raksturo šā instrumenta vai aparāta konstrukcijas īpašības vai tā pielāgojumus, salīdzinot ar standarta instrumentu vai aparātu, kuri ļauj panākt augsta līmeņa rezultātus, kas nav vajadzīgi rūpnieciska vai komerciāla uzņēmuma darbu veikšanai.
Ja, pamatojoties uz šiem objektīvajiem tehniskajiem parametriem, nav iespējams skaidri noteikt, vai instruments vai aparāts uzskatāms par zinātnisku instrumentu vai aparātu, tiek veikta pārbaude, lai noskaidrotu, kādiem nolūkiem Kopienā parasti izmanto šāda tipa instrumentu vai aparātu, attiecībā uz kuru lūdz ievešanu bez ievedmuitas nodokļiem. Ja šajā pārbaudē tiek konstatēts, ka attiecīgo instrumentu vai aparātu galvenokārt izmanto zinātniskiem nolūkiem, to uzskata par zinātnisku instrumentu vai aparātu.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
22
BIOR, prasītājs pamatlietā, importēja “T‑bar tag”, “streamer tag”, “Standard anchor t‑bar tag” un “tagging applicators” tipa zīmītes, proti, zīmītes, kas pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un paredzētas piestiprināšanai dzīvām zivīm, lai zinātniskos pētījumos novērotu to migrāciju un augšanu (turpmāk tekstā – “attiecīgās zīmītes”).
23
2018. gada jūnijā BIOR paziņoja, ka attiecīgās zīmītes ietilpst KN apakšpozīcijā 39269092 kā “citādi plastmasas izstrādājumi un izstrādājumi no citiem materiāliem, kas minēti pozīcijās 3901–3914” un kas “izgatavoti no lokšņu materiāla”. BIOR apgalvoja, ka šīs zīmītes ir zinātniski instrumenti vai aparāti, kas tiek ievesti vienīgi nekomerciāliem mērķiem. Ņemot vērā šo klasifikāciju, minētās zīmītes tika atbrīvotas no muitas nodokļa.
24
Ar 2018. gada 20. novembra lēmumu Valsts ieņēmumu dienests attiecīgās zīmītes klasificēja KN apakšpozīcijā 39269097 kā “citādus plastmasas izstrādājumus un izstrādājumus no citiem materiāliem, kas minēti pozīcijās 3901–3914”, kuri nav “izgatavoti no lokšņu materiāla” un kuriem piemēro 6,5 % muitas nodokļa likmi, pamatojoties uz to, ka šīs zīmītes nevar tikt uzskatītas par “zinātniskiem instrumentiem vai aparātiem” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta izpratnē, jo minētās zīmītes ir paredzētas zinātniskā pētījuma priekšmeta marķēšanai, kas ļauj ievākt pētniecībai nepieciešamo informāciju, bet neļauj veikt konkrētas darbības, kuras parasti veic ar instrumentiem. Tādējādi ar šo lēmumu Valsts ieņēmumu dienests uzlika BIOR pienākumu samaksāt ievedmuitas nodokli 612,20 EUR un pievienotās vērtības nodokli (PVN) 128,56 EUR, kā arī nokavējuma naudu.
25
BIOR iesniedza pieteikumu par šī lēmuma atcelšanu, lai saistībā ar šīm zīmītēm panāktu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļa. Ar 2020. gada 18. septembra spriedumu Administratīvā apgabaltiesa (Latvija), izskatot apelācijas sūdzību, atcēla minēto lēmumu un apstiprināja šo atbrīvojumu. Tā secināja, ka šīs zīmītes var tikt uzskatītas par “zinātniskiem instrumentiem” Regulas Nr. 1186/2009 44. panta un 46. panta a) punkta izpratnē, jo tās tiek izmantotas vienīgi zinātniskiem un nekomerciāliem mērķiem.
26
Valsts ieņēmumu dienests par šo spriedumu iesniedza kasācijas sūdzību Augstākajā tiesā (Senāts) (Latvija), kas ir iesniedzējtiesa, norādot, ka Administratīvā apgabaltiesa esot kļūdaini interpretējusi atbrīvojuma no ievedmuitas nodokļa apjomu atbilstoši Regulas Nr. 1186/2009 44. pantam, lasot to kopsakarā ar tās 46. panta a) punktu, jo attiecīgajām zīmītēm esot vienīgi informatīvs raksturs un tās nevarot tikt kvalificētas par “instrumentu” šo tiesību normu izpratnē. Turklāt saskaņā ar Tiesas judikatūru šis atbrīvojums būtu jāinterpretē šauri.
27
BIOR apgalvo, ka bez zivju iezīmēšanas zinātniekiem nebūtu iespējams ne pētīt šo dzīvnieku migrācijas tendences, ne arī noteikt to izdzīvotību, kā arī pētīt to augšanu, līdz ar to attiecīgās zīmītes jāuzskata par “instrumentiem”, kas paredzēti tādu zinātniskās izpētes objektu marķēšanai, kuri, ņemot vērā to objektīvās tehniskās īpašības un to iegūtos rezultātus, ir vienīgi vai galvenokārt piemēroti zinātniskajam darbam. Turklāt BIOR apgalvo, ka šīs zīmītes tika ievestas tikai un vienīgi nekomerciāliem mērķiem, un Valsts ieņēmumu dienests to neapstrīd.
28
Iesniedzējtiesa norāda, ka BIOR un Valsts ieņēmumu dienests nav vienisprātis par to, vai attiecīgās zīmītes jāklasificē KN apakšpozīcijā 39269092 vai 39269097. Tomēr šī tiesa precizē, ka, ņemot vērā, ka abām apakšpozīcijām piemērojama viena un tā pati muitas nodokļa likme, šim jautājumam ir otršķirīga nozīme. Izšķirošais faktors esot tas, vai šīs zīmītes ietilpst jēdzienā “zinātnisks instruments vai aparāts” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta izpratnē; šo jēdzienu Tiesa vēl nav interpretējusi.
29
Ņemot to vērā, iesniedzējtiesa norāda, ka Tiesa ir interpretējusi šo jēdzienu Regulas Nr. 1798/75 kontekstā, kurā atšķirībā no Regulas Nr. 1186/2009 44. panta bija paredzēts papildu nosacījums atbrīvojumam no ievedmuitas nodokļa, proti, tas, ka Kopienā netiek ražoti zinātniski līdzvērtīgi instrumenti un aparāti.
30
Vispirms iesniedzējtiesa norāda, ka no judikatūras, kas izsecināma 1986. gada 26. jūnija sprieduma Nicolet Instrument (203/85, EU:C:1986:269, 21. punkts), izriet, ka par “objektīvām tehniskām īpašībām” ir uzskatāmas instrumenta īpašības, kas raksturīgas šī instrumenta uzbūvei vai tā pielāgojumiem salīdzinājumā ar parasta tipa instrumentu, kurš ļauj iegūt augsta līmeņa veiktspēju, kas pārsniedz to, kāda parasti nepieciešama rūpnieciskai vai komerciālai lietošanai.
31
Turklāt no judikatūras, kas izsecināma no 1978. gada 2. februāra sprieduma Universiteitskliniek (72/77, EU:C:1978:21, 15. punkts), 1985. gada 29. janvāra sprieduma Gesamthochschule Duisburg (234/83, EU:C:1985:30, 27. punkts) un 1987. gada 21. janvāra sprieduma Control Data Belgium/Komisija (13/84, EU:C:1987:16, 16. punkts), izrietot, ka kritērijs, saskaņā ar kuru, lai attiecīgais instruments vai aparāts varētu tikt uzskatīts par “zinātnisku instrumentu vai ierīci”, tam, ņemot vērā tā objektīvās tehniskās īpašības un rezultātus, ko tas ļauj iegūt, jābūt “vienīgi vai galvenokārt piemērotam” zinātniskai darbībai, kas prasot tikai to, lai šis instruments vispirmām kārtām būtu piemērots zinātniskai darbībai, bet neizslēdz iespēju, ka instruments vai aparāts, pat ja tas ir tikai pakārtoti, varētu būt piemērots citiem mērķiem, piemēram, rūpnieciskai izmantošanai.
32
Visbeidzot – no judikatūras, kas izsecināma no 1983. gada 10. novembra sprieduma Gesamthochschule Essen (300/82, EU:C:1983:324, 15. punkts) un 1984. gada 26. janvāra sprieduma Ludwig‑Maximilians‑Universität München (45/83, EU:C:1984:31, 11., 12. un 14. punkts), izrietot, ka prece, kas pēc savas būtības nav mācību līdzeklis, bet rīks zinātniskās pētniecības veikšanai, nevar ietilpt jēdzienā “zinātnisks instruments vai aparāts”, turpretī priekšmeti, kuri to īpašās tehniskās struktūras un funkcionēšanas dēļ paši par sevi tieši kalpo kā zinātniskās pētniecības līdzeklis, var ietilpt šajā jēdzienā.
33
Tomēr rodoties jautājums, vai šī sprieduma 30.–32. punktā minētā judikatūra šajā gadījumā ir piemērojama. Šajā ziņā iesniedzējtiesa atgādina, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru vienā no Savienības tiesību normas valodu versijām lietotais formulējums nevar būt vienīgais pamats šīs tiesību normas interpretācijai vai arī tam nevar piešķirt prioritāru nozīmi salīdzinājumā ar pārējo valodu versijām, jo šīs tiesību normas ir interpretējamas un piemērojamas vienveidīgi, ņemot vērā visu Savienības oficiālo valodu versijas.
34
Šajā ziņā iesniedzējtiesa norāda, ka saskaņā ar to ierasto nozīmi ikdienas valodā vārdiem “aparāts” un “instruments” ir dažādas nozīmes vācu, angļu, franču un latviešu valodā. Tādējādi, pirmkārt, attiecībā uz vārdu “aparāts” rodoties jautājums, vai tas jādefinē kā tehniska ierīce, rīks vai aprīkojums, kas pilda kādu funkciju, vai drīzāk kā tādu tehnisku elementu, rīku vai ekipējuma daļu kopums, kas pilda šādu funkciju. Otrkārt, vārdu “instruments” varētu interpretēt vai nu plaši kā rīku vai līdzekli, ko var izmantot, lai veiktu konkrētu darbu vai uzdevumu, vai arī šauri, nosakot papildu prasību, ka šim rīkam vai līdzeklim ir jākalpo konkrētu darbību veikšanai, kas parasti tiek veiktas ar instrumentiem.
35
Šādos apstākļos Augstākā tiesa (Senāts) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
vai [Regulas Nr. 1186/2009] 46. panta “a” apakšpunktā norādītais termins “zinātnisks instruments vai aparāts” interpretējams tādējādi, ka var ietvert priekšmetus, kuri to īpašās tehniskās struktūras un funkcionēšanas dēļ paši par sevi tieši kalpo kā zinātniskās pētniecības līdzeklis[?]
2)
vai [KN] ir interpretējama tādējādi, ka [KN] apakšpozīcija [39269092] var ietvert plastmasas zivju zīmītes[?]”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
36
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkts jāinterpretē tādējādi, ka zīmītes, kuras pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un kuras to īpašās tehniskās struktūras un funkcionēšanas dēļ pašas par sevi tieši kalpo kā zinātniskās pētniecības līdzeklis, ja tās ir piestiprinātas dzīvām zivīm, lai novērotu to migrāciju un augšanu, ietilpst jēdzienā “instrumenti” vai “aparāti”, kas var tikt kvalificēti kā “zinātniski” šīs tiesību normas izpratnē.
37
Atbilstoši Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punktam “zinātnisks instruments vai aparāts” var tikt kvalificēts kā “zinātnisks”, ja “savu objektīvo tehnisko īpašību dēļ un rezultātu dēļ, kurus ar to ir iespējams iegūt”, tas ir “galvenokārt vai vienīgi piemērots zinātniskam darbam”.
38
Pirmām kārtām, jāpārbauda, vai attiecīgās zīmītes var tikt kvalificētas kā “instruments” vai “aparāts” šīs tiesību normas izpratnē.
39
Šajā ziņā jākonstatē, ka ne Regulā Nr. 1186/2009, ne Īstenošanas regulā Nr. 1225/2011 nav sniegta jēdziena “instruments” vai “aparāta” definīcija, ne arī attiecībā uz to veikta atsauce uz valsts tiesībām.
40
Kā izriet no pastāvīgās judikatūras, tādu vārdu nozīme un tvērums, kuriem Savienības tiesības nesniedz nekādu definīciju un neizdara atsauces uz dalībvalstu tiesībām, jānoskaidro saskaņā ar to ierasto nozīmi ikdienas valodā, ņemot vērā kontekstu, kādā tie tiek lietoti, un tā tiesiskā regulējuma mērķus, kura daļu tie veido (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2022. gada 5. maijs, DSR – Montagem e Manutenção de Ascensores e Escadas Rolantes, C‑218/21, EU:C:2022:355, 29. punkts, un 2024. gada 22. februāris, Randstad Empleo u.c., C‑649/22, EU:C:2024:156, 41. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
41
Šajā gadījumā, pirmkārt, atbilstoši tā ierastajai nozīmei ikdienas valodā vārds “aparāts” tiek saprasts kā detaļu kopums, kas paredzēts kopīgai darbībai, vai kā tehnisko elementu kopums, kas sakārtots pilnīgākā veselumā nekā rīks un kam ir kāda funkcija. Ņemot vērā to, kas izriet no iesniedzējtiesas nolēmuma, nevar uzskatīt, ka attiecīgās zīmītes ir šāds detaļu kopums vai šāds tehnisko elementu kopums, tāpēc tās nevar ietilpt šajā jēdzienā.
42
Otrkārt, jēdziens “instruments” atbilstoši tā ierastajai nozīmei ikdienas valodā nozīmē izgatavotu rīku vai priekšmetu, kas ļauj veikt darbību vai darbu. Tādējādi šis jēdziens ir pietiekami plašs, lai varētu ietvert attiecīgās zīmītes, kas saskaņā ar iesniedzējtiesas sniegto informāciju ir ražoti rīki vai priekšmeti, lai iezīmētu dzīvas zivis.
43
Attiecībā uz kontekstu, kādā jēdziens “instruments” ietilpst tiesību aktos, kuru daļu tas veido, jānorāda, ka ar Regulas Nr. 1186/2009 44. panta 1. punktu no ievedmuitas nodokļa ir atbrīvoti “zinātniskie instrumenti”, kas tiek importēti vienīgi nekomerciāliem mērķiem.
44
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru PVN jomā, kas tāpat ir piemērojama muitas tiesību jomā, jēdzieni, kuri izmantoti, lai apzīmētu atbrīvojumus, ņemot vērā, ka šie atbrīvojumi ir atkāpes no vispārējā principa, ka PVN tiek iekasēts par katru preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, ko par atlīdzību veicis nodokļu maksātājs, ir interpretējami šauri (spriedums, 2012. gada 19. jūlijs, Lietuvos geležinkeliai, C‑250/11, EU:C:2012:496, 35. punkts un tajā minētā judikatūra).
45
Šajā ziņā – pretēji tam, ko savos rakstveida apsvērumos apgalvo Komisija, – tas, ka vārds “any” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta angļu valodas versijā ir lietots pirms vārda “instrument”, nevar apstiprināt jēdziena “instruments” plašu interpretāciju. Proti, citās šīs tiesību normas valodu versijās, tostarp vācu un franču valodas versijās, kurās attiecīgi ir atsauce uz “diejenigen Instrumente” un “un instrument”, nav ietverts vārdam “any” līdzvērtīgs vārds. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Savienības tiesību normas interpretāciju nevar balstīt tikai uz tās formulējumu, kas izmantots vienā valodas versijā, un tas nevar būt prioritārs salīdzinājumā ar pārējām valodu versijām. Proti, Savienības tiesību normas ir jāinterpretē un jāpiemēro vienveidīgi, ņemot vērā to versijas visās Savienības valodās. Gadījumā, ja Savienības tiesību akta teksts dažādu valodu versijās atšķiras, attiecīgā tiesību norma ir jāinterpretē atkarībā no tā tiesiskā regulējuma vispārējās sistēmas un mērķa, kurā šī tiesību norma ietilpst (spriedums, 2024. gada 21. marts, Cobult, C‑76/23, EU:C:2024:253, 25. punkts un tajā minētā judikatūra).
46
Tomēr Tiesa jau ir nospriedusi, ka jēdziens “zinātnisks instruments” Regulas Nr. 1798/75 3. panta 1. punkta izpratnē jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver materiālu, kas kalpo nevis kā priekšmets, bet gan kā zinātniskās pētniecības rīks, proti, ja pētniecība tiek veikta ar šī materiāla palīdzību, kālab minētā materiāla loma pētniecības procesā nav tikai pasīva (šajā nozīmē skat. spriedumus, 1983. gada 10. novembris, Gesamthochschule Essen, 300/82, EU:C:1983:324, 15. punkts, un 1984. gada 26. janvāris, Ludwig‑Maximilians‑Universität München, 45/83, EU:C:1984:31, 11. punkts).
47
Izņemot Regulas Nr. 1798/75 3. panta 1. punktā paredzēto papildu nosacījumu atbrīvojumam, saskaņā ar kuru “Kopienā [..] neražo līdzvērtīgas zinātniskās vērtības instrumentus vai aparātus” un kurš vairs nav ietverts Regulas Nr. 1186/2009 44. panta 1. un 2. punktā, kas ir nosacījums, kurš nav izšķirošs, lai novērtētu jēdzienu “zinātnisks instruments”, pēdējā minētā tiesību norma ir formulēta būtībā identiski 3. panta 1. punktam. Turklāt jākonstatē, ka Regulas Nr. 1798/75 3. panta 3. punktā un Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punktā šis jēdziens ir definēts pilnīgi identiski. Tāpēc jāuzskata, ka iepriekšējā punktā norādītajai judikatūrai par minētā jēdziena interpretāciju Regulas Nr. 1798/75 kontekstā ir nozīme, lai definētu šo pašu jēdzienu Regulas Nr. 1186/2009 izpratnē.
48
Līdz ar to jāuzskata, ka vārds “instruments”, ja tas jākvalificē kā “zinātnisks”, var tikt saprasts tādējādi, ka tas attiecas ne tikai uz rīkiem un priekšmetiem, kas ražoti, lai veiktu konkrētu darbību, bet arī uz materiāliem, kuri atbilstoši to tehniskajai struktūrai un funkcijai ir paredzēti kā zinātniskās pētniecības rīks, kā tas, šķiet, ir attiecīgo zīmīšu, kuras tiek piestiprinātas dzīvām zivīm, lai novērotu to migrāciju un augšanu, gadījumā.
49
Pārējā daļā konteksts, kurā vārds “instruments” iekļaujas Regulā Nr. 1186/2009, Īstenošanas regulā Nr. 1225/2011 un KN, tāpat kā šo tiesisko regulējumu mērķi, nav visai noderīgi, lai noteiktu šī vārda nozīmi.
50
Ņemot vērā iepriekš minēto – neskarot pārbaudes, kas jāveic iesniedzējtiesai –, jākonstatē, ka attiecīgās zīmītes ietilpst jēdzienā “instruments” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta izpratnē.
51
Otrām kārtām, lai šīs zīmītes varētu kvalificēt par “zinātniskiem instrumentiem” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta izpratnē, tām, ņemot vērā to objektīvās tehniskās īpašības un rezultātus, ko tās ļauj iegūt, ir jābūt vienīgi vai galvenokārt piemērotām zinātniskam darbam.
52
Attiecībā uz jautājumu, vai attiecīgajām zīmītēm ir “objektīvas tehniskās īpašības” šīs tiesību normas izpratnē, kas tās padara piemērotas zinātniskam darbībām, jānorāda, ka saskaņā ar Īstenošanas regulas Nr. 1225/2011 5. panta pirmo daļu zinātniskā instrumenta “objektīvi tehniskie parametri” ir definēti kā “parametri, kas raksturo šā instrumenta [..] konstrukcijas īpašības vai tā pielāgojumus, salīdzinot ar standarta instrumentu [..], kuri ļauj panākt augsta līmeņa rezultātus, kas nav vajadzīgi rūpnieciska vai komerciāla uzņēmuma darbu veikšanai”.
53
Šajā gadījumā runa ir par zīmītēm, kas pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un piestiprinātas pie zivīm, lai zinātniskos pētījumos novērotu to migrāciju un augšanu. Lai gan ir taisnība, ka, ņemot vērā to, kas izriet no iesniedzējtiesas nolēmuma, šķiet, ka šādas zīmītes var izmantot zinātniskiem mērķiem, tomēr jākonstatē, ka nešķiet, ka tām piemīt īpašības, kuras izriet no to uzbūves vai to pielāgojumiem, kas tām ļautu panākt augsta līmeņa rezultātus, kuri nav vajadzīgi rūpnieciska vai komerciāla uzņēmuma darbu veikšanai. Proti, kā rakstveida apsvērumos būtībā norādījusi Komisija, tādas zīmītes kā attiecīgās zīmītes, šķiet, var arī rast piemērotu izmantojamību akvakultūrā vai sporta zvejā – rūpnieciskiem vai komerciāliem mērķiem.
54
Lai gan ir tiesa, ka saskaņā ar Īstenošanas regulas Nr. 1225/2011 5. panta otro daļu zinātnes vajadzībām izmantotais instruments ir uzskatāms par zinātnisku, jākonstatē, ka šī prezumpcija ir piemērojama tikai tad, ja, pamatojoties uz tā objektīvajām tehniskajām īpašībām, nav iespējams nepārprotami noteikt, vai attiecīgais instruments jāuzskata par “zinātnisku instrumentu”. Ievērojot no iepriekšējā punkta izrietošo, šajā gadījumā šķiet, ka ir iespējams nepārprotami noteikt, ka attiecīgajām zīmītēm nav šādu “objektīvu tehnisku īpašību”, kas tās padara piemērotas zinātnisku darbību veikšanai.
55
Līdz ar to, neskarot pārbaudes, kas jāveic iesniedzējtiesai, attiecīgajām zīmītēm nav tādu “objektīvu tehnisku īpašību” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta, lasot to kopsakarā ar Īstenošanas regulas Nr. 1225/2011 5. pantu, izpratnē, kas tās padara par piemērotām zinātnisku darbību veikšanai.
56
Katrā ziņā, pat ja tiktu uzskatīts, ka attiecīgajām zīmītēm ir šādas “objektīvas tehniskas īpašības”, nešķiet, ka šīs zīmītes, ņemot vērā šīs īpašības un rezultātus, ko tās ļauj sasniegt, būtu “vienīgi vai galvenokārt piemērotas zinātniskam darbam” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta izpratnē. Proti, jāatgādina, ka šī prasība nozīmē, ka ir jāpārbauda, vai attiecīgais instruments vispirmām kārtām ir piemērots zinātniskām darbībām, proti, zinātnisko atziņu iegūšanai un padziļināšanai, neizslēdzot iespēju, ka tas, lai arī otršķirīgi, būtu piemērots arī citiem mērķiem, piemēram, rūpnieciskai vai komerciālai izmantošanai (pēc analoģijas skat. spriedumus, 1985. gada 29. janvāris, Gesamthochschule Duisburg, 234/83, EU:C:1985:30, 27. punkts, un 1987. gada 21. janvāris, Control Data Belgium/Komisija, 13/84, EU:C:1987:16, 16. punkts).
57
Ņemot vērā no šī sprieduma 53. punkta izrietošo, jāuzskata, ka attiecīgās zīmītes nešķiet piemērotākas zinātnisku darbību veikšanai nekā citiem mērķiem, it īpaši rūpnieciskiem vai komerciāliem mērķiem. Līdz ar to, neskarot pārbaudes, kas jāveic iesniedzējtiesai, šīs zīmītes to objektīvo tehnisko īpašību dēļ – pieņemot, ka tās ir pierādītas, – nav “vienīgi vai galvenokārt piemērotas zinātniskam darbam” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta izpratnē.
58
Tāpēc jāuzskata – tāpat kā to dara Komisija un Valsts ieņēmumu dienests –, ar nosacījumu, ka iesniedzējtiesa to pārbauda, ka attiecīgās zīmītes neietilpst jēdzienā “zinātnisks instruments” Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkta izpratnē.
59
Šo konstatējumu apstiprina gan šī sprieduma 44. punktā minētā judikatūra, atbilstoši kurai jēdzieni, kas izmantoti, lai raksturotu atbrīvojumus no ievedmuitas nodokļiem, ir interpretējami šauri, gan Regulas Nr. 1186/2009 1. pants, lasot to kopsakarā ar tās 2. un 3. apsvērumu, saskaņā ar kuru atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem ir pamatots tikai “dažos skaidri noteiktos gadījumos, kad preču ievešanas īpašo apstākļu dēļ nav jāpiemēro parastie ekonomikas aizsardzības līdzekļi”.
60
No iepriekš minētā izriet, ka uz pirmo jautājumu jāatbild, ka Regulas Nr. 1186/2009 46. panta a) punkts jāinterpretē tādējādi, ka zīmītes, kuras pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un kuras to tehniskās struktūras un funkcionēšanas dēļ pašas par sevi ir zinātniskās pētniecības rīks, ja tās ir piestiprinātas dzīvām zivīm, lai novērotu to migrāciju un augšanu, neietilpst jēdzienā “zinātniskie instrumenti” šīs tiesību normas izpratnē.
Par otro jautājumu
61
Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai KN jāinterpretē tādējādi, ka zīmītes, kas pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un zinātniskās pētniecības nolūkos piestiprinātas dzīvām zivīm, ietilpst KN apakšpozīcijā 39269092 vai arī šādas zīmītes ietilpst šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 39269097.
62
Pirmām kārtām, jākonstatē – tāpat kā to dara iesniedzējtiesa un Komisija –, ka šim jautājumam ir otršķirīga nozīme pamatlietas atrisināšanā, jo precēm, kas ietilpst katrā no šīm divām apakšpozīcijām, piemērojamā muitas nodokļa likme ir identiska, proti, 6,5 %.
63
Tomēr nav izslēgts, ka iesniedzējtiesai ir jāizlemj, vai Valsts ieņēmumu dienests ir veicis pareizu attiecīgo zīmīšu tarifu klasifikāciju, pat ja tas neietekmē piemērojamo muitas nodokļa likmi.
64
Otrām kārtām, jāatgādina – ja Tiesai ir jāsniedz prejudiciāls nolēmums tarifa klasifikācijas jomā, tās uzdevums drīzāk ir izskaidrot valsts tiesai kritērijus, kuru pielietojums tai ļaus attiecīgās preces pareizi klasificēt atbilstoši KN, nevis veikt šo klasifikāciju pašai. Proti, attiecīgo preču kvalificēšana to tarifu klasifikācijas mērķiem izriet no faktu konstatācijas, kas Tiesai prejudiciālā nolēmuma tiesvedībā nav jāveic (spriedums, 2023. gada 27. aprīlis, X un Inspecteur van de Belastingdienst Douane, C‑107/22, EU:C:2023:346, 17. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
65
Turklāt saskaņā ar vispārīgo KN interpretācijas 1. noteikumu preču tarifu klasifikāciju KN nosaka atbilstoši pozīciju ierakstiem un sadaļu vai nodaļu piezīmēm, bet sadaļu, nodaļu un apakšnodaļu virsraksti jāuztver tikai kā orientieris. Tiesiskās drošības un pārbaužu atvieglošanas interesēs izšķirošais kritērijs preču tarifu klasifikācijas ziņā vispārēji ir rodams attiecīgās preces objektīvajās pazīmēs un īpašībās, kas ir definētas minētās nomenklatūras pozīciju un sadaļu vai nodaļu piezīmju formulējumā (spriedums, 2023. gada 27. aprīlis, X un Inspecteur van de Belastingdienst Douane, C‑107/22, EU:C:2023:346, 18. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
66
Tiesa ir arī vairākkārt nospriedusi – lai gan, pirmkārt, HS un, otrkārt, KN skaidrojumi nav saistoši, šie skaidrojumi ir svarīgi līdzekļi, lai nodrošinātu vienveidīgu kopējā muitas tarifa piemērošanu, un paši par sevi sniedz noderīgus elementus tā interpretācijai (spriedums, 2023. gada 27. aprīlis, X un Inspecteur van de Belastingdienst Douane, C‑107/22, EU:C:2023:346, 19. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
67
No KN pozīcijas 3926 formulējuma izriet, ka tā attiecas uz “citādi[em] plastmasas izstrādājumi[em] un izstrādājumi[em] no citiem materiāliem, kas minēti pozīcijās 3901–3914”.
68
Turklāt KN 39. nodaļas 1. piezīmē jēdziens “plastmasas” ir definēts tostarp kā tāds, kas attiecas uz “pozīcijās 3901–3914 ietvertie[m] materiāli[em], kas polimerizācijas procesā vai kādā turpmākajā stadijā ir ieguvuši vai spēj iegūt noteiktu formu ārējas ietekmes rezultātā (karsējot vai presējot, vajadzības gadījumā ar šķīdinātāju vai plastifikatoru), lejot, ekstrudējot, valcējot vai citā procesā, un nezaudē to pēc ārējās ietekmes izbeigšanās”.
69
Taču iesniedzējtiesas nolēmumā nav ietverti elementi, kas radītu šaubas par attiecīgo zīmīšu klasifikācijas KN pozīcijā 3926, kā tā definēta KN 39. nodaļas 1. piezīmē, atbilstību.
70
Ņemot to vērā, iesniedzējtiesai būs jāpārbauda, vai – kā savos rakstveida apsvērumos norādījusi Komisija – “streamer tag” tipa zīmītēm papildus polietilēna loksnei ir arī nosmailināts metāla gals, kas kalpo šo zīmīšu piestiprināšanai pie zivīm. Ja tas tā ir, šo zīmīšu tarifu klasifikācija būtu jāveic, piemērojot vispārīgo KN interpretācijas 3. noteikumu.
71
Šajā ziņā no vispārīgā KN interpretācijas 3. noteikuma a) punkta izriet, ka priekšroku dod pozīcijai, kurā ir konkrētāks preces apraksts, nevis pozīcijām, kurās preces apraksts ir vispārīgāks. Ja tomēr katra no divām vai vairākām pozīcijām attiecas tikai uz daļu materiālu vai vielu, kas ietilpst jauktās vai saliktās precēs, tad šādas pozīcijas uzskata par vienlīdz konkrētām attiecībā uz šo produktu vai šo izstrādājumu. Saistībā ar zīmītēm, kurās papildus polietilēna loksnei ir arī nosmailināts metāla gals, jākonstatē, ka abas šo zīmīšu daļas sastāv no materiāliem, kas neietilpst vienā un tajā pašā KN pozīcijā, tādējādi šīs pozīcijas jāuzskata par vienlīdz konkrētām un līdz ar to tarifu klasifikācija saskaņā ar šo vispārīgo noteikumu nešķiet iespējama.
72
Ja iesniedzējtiesa secinātu, ka tas tā patiešām ir, “streamer tag” tipa zīmīšu tarifu klasifikācijai būtu jāpiemēro vispārīgā KN interpretācijas 3. noteikuma b) punkts, saskaņā ar kuru, “ja sajaukumus [un] saliktas preces, kas izgatavotas no dažādiem materiāliem vai sastāv no dažādiem komponentiem [..], nevar klasificēt atbilstīgi [vispārīgo KN interpretācijas noteikumu 3.] noteikuma a) punktam, tās klasificē pēc materiāliem vai sastāvdaļām, kas nosaka preces pamatīpašības”.
73
Šo pamatīpašību var noteikt, uzdodot jautājumu, vai prece, ja tajā vairs nebūtu kādas no šīm komponentēm, saglabātu tai raksturīgās īpašības. Kā norādīts HS skaidrojumu par VIII punktā attiecībā uz vispārīgo HS interpretācijas noteikumu 3. noteikuma b) punktu, kas atbilst vispārīgo KN interpretācijas noteikumu 3. noteikuma b) punktam, faktors, kurš nosaka preces pamatīpašību atkarībā no preces veida var, piemēram, izrietēt no preci veidojošā materiāla vai tās komponenta būtības, to apjoma, daudzuma, svara, vērtības vai viena no izmantotajiem materiāliem nozīmes šo preču lietojumā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 22. jūnijs, PR Pet, C‑24/22, EU:C:2023:507, 66. punkts un tajā minētā judikatūra).
74
Šajā gadījumā, ja – kā to apgalvo Komisija – nosmailinātais metāla gals, kāds ir “streamer tag” tipa zīmītēm, ir domāts vienīgi tam, lai tās piestiprinātu zivs ķermenim, jākonstatē, ka polietilēna loksne, no kuras izgatavotas šīs zīmītes, piešķir tām to pamatīpašības un ka tādējādi saskaņā ar vispārīgā KN interpretācijas 3. noteikuma b) punktu minētās zīmītes būtu jāklasificē KN pozīcijā 3926 – tas tomēr ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
75
Ja tas tā ir, iesniedzējtiesai, ņemot vērā to, kas izriet no vispārīgā KN interpretācijas 1. noteikuma un šī sprieduma 64.–66. punktā minētās judikatūras, būtu jāpārbauda, kurā KN pozīcijas 3926 apakšpozīcijā attiecīgās zīmītes var tikt klasificētas pēc to objektīvajām īpašībām un pazīmēm, precizējot, ka lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu nav ietverts neviens elements, kas varētu pamatot šo zīmīšu klasificēšanu citā apakšpozīcijā kā vienīgi KN apakšpozīcijā 39269097 ar nosaukumu “citādi”.
76
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz otro jautājumu jāatbild, ka KN jāinterpretē tādējādi, ka zīmītes, kas pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un piestiprinātas dzīvām zivīm zinātniskās pētniecības nolūkos, ietilpst KN apakšpozīcijā 39269097, tomēr ar nosacījumu, ka šīs zīmītes vai nu sastāv tikai no “plastmasas” KN 39. nodaļas 1. piezīmes izpratnē, vai arī plastmasa tām piešķir pamatīpašību, ja runa ir par sajaukumiem vai saliktām precēm, kas izgatavotas no dažādiem materiāliem vai sastāv no dažādiem komponentiem vispārīgā KN interpretācijas 3. noteikuma b) punkta izpratnē un ko nevar klasificēt, piemērojot šī vispārīgā noteikuma a) punktu.
Par tiesāšanās izdevumiem
77
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (sestā palāta) nospriež:
1)
Padomes Regulas (EK) Nr. 1186/2009 (2009. gada 16. novembris), ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem, 46. panta a) punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
zīmītes, kuras pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un kuras to tehniskās struktūras un funkcionēšanas dēļ pašas par sevi ir zinātniskās pētniecības rīks, ja tās ir piestiprinātas dzīvām zivīm, lai novērotu to migrāciju un augšanu, neietilpst jēdzienā “zinātniskie instrumenti” šīs tiesību normas izpratnē.
2)
Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta I pielikumā Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2000. gada 31. janvāra Regulu (EK) Nr. 254/2000, redakcijā, kas izriet no Komisijas 2017. gada 12. oktobra Īstenošanas regulas (ES) 2017/1925,
jāinterpretē tādējādi, ka
zīmītes, kas pārklātas ar plastmasu vai izgatavotas no polietilēna stieņa un piestiprinātas dzīvām zivīm zinātniskās pētniecības nolūkos, ietilpst šīs kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 39269097, tomēr ar nosacījumu, ka šīs zīmītes vai nu sastāv tikai no “plastmasas” KN 39. nodaļas 1. piezīmes izpratnē, vai arī plastmasa tām piešķir pamatīpašību, ja runa ir par sajaukumiem vai saliktām precēm, kas izgatavotas no dažādiem materiāliem vai sastāv no dažādiem komponentiem vispārīgā šīs pašas kombinētās nomenklatūras interpretācijas 3. noteikuma b) punkta izpratnē un ko nevar klasificēt, piemērojot šī vispārīgā noteikuma a) punktu.
von Danwitz
Xuereb
Kumin
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2024. gada 5. septembrī.
Sekretārs
A. Calot Escobar
Palātas priekšsēdētājs
T. von Danwitz
(
*1
)	Tiesvedības valoda – latviešu.