62023TJ0239_RES
Lieta T‑239/23
Comité interprofessionnel du vin de Champagne
un
Institut national de l’origine et de la qualité (INAO)
pret
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju
Vispārējās tiesas (astotā palāta paplašinātā sastāvā) 2025. gada 25. jūnija spriedums
Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “NERO CHAMPAGNE” reģistrācijas pieteikums – Agrākais ACVN “Champagne” – Relatīvs atteikuma pamats – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 6. punkts – Regulas (ES) Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) un c) apakšpunkts – Preču zīme, kas ietver ACVN – Preces, kuras atbilst ACVN specifikācijai – Pienākums norādīt pamatojumu – Regulas 2017/1001 94. pants
Lauksaimniecība – Vienveidīgi tiesību akti – Lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzība – Regula Nr. 1308/2013 – Preču zīme, kas ietver vai ko veido cilmes vietas nosaukums – Šķērslis šādas preču zīmes reģistrācijai – Neesamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1308/2013 102. panta 1. punkts un 103. panta 2. punkts)
(skat. 31.–34. punktu)
Lauksaimniecība – Tirgus kopīgā organizācija – Vīns – Vīnu apraksts un noformējums – Aizsargātie cilmes vietas nosaukumi un aizsargātās ģeogrāfiskās izcelsmes norādes – Aizsargāta cilmes vietas nosaukuma reputācijas ļaunprātīga izmantošana – Preces un ar tām saistītie pakalpojumi, kas atbilst aizsargātā cilmes vietas nosaukuma specifikācijai – Neatspēkojamā prezumpcija, ka šī nosaukuma reputācija nav ļaunprātīgi izmantota – Izslēgšana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)
(skat. 47.–52., 58.–60., 64.–66. un 69. punktu)
Lauksaimniecība – Tirgus kopīgā organizācija – Vīns – Vīnu apraksts un noformējums – Aizsargātie cilmes vietas nosaukumi un aizsargātās ģeogrāfiskās izcelsmes norādes – Aizsargāta cilmes vietas nosaukuma reputācijas ļaunprātīga izmantošana – Jēdziens – Aizsargāta cilmes vietas nosaukuma izmantošana ar mērķi nepamatoti gūt labumu no tā reputācijas
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkts)
(skat. 52. punktu)
Lauksaimniecība – Tirgus kopīgā organizācija – Vīns – Vīnu apraksts un noformējums – Aizsargātie cilmes vietas nosaukumi un aizsargātās ģeogrāfiskās izcelsmes norādes – Aizsardzība pret nepatiesām vai maldinošām norādēm – Apjoms
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta c) apakšpunkts)
(skat. 75. punktu)
Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības preču zīmes definīcija un iegūšana – Relatīvi atteikuma pamati – Nereģistrētas preču zīmes vai cita apzīmējuma, ko izmanto komercdarbībā, īpašnieka iebildumi – Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes un cilmes vietu nosaukumi – Vārdiska preču zīme “NERO CHAMPAGNE” – Cilmes vietas nosaukums “Champagne”
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) un c) apakšpunkts un Regulas 2017/1001 8. panta 6. punkts)
(skat. 80.–84. punktu)
Rezumējums
Šajā spriedumā Vispārējā tiesa lemj, pirmkārt, par Regulas Nr. 1308/2013 (
1
) 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punktu attiecībā uz līdz šim neskatītu jautājumu par to, vai aizsargāta cilmes vietas nosaukuma (ACVN) reputācija var tikt ļaunprātīgi izmantota, ja preču zīmes, kas ietver šo ACVN, reģistrācija attiecas tikai uz precēm, kuras atbilst attiecīgā ACVN specifikācijai, un ar šādām precēm saistītajiem pakalpojumiem, un, otrkārt, par Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta c) apakšpunktu attiecībā uz iespēju, ka preču zīme, kas ietver ACVN, var sniegt nepatiesu vai maldinošu informāciju.
2019. gada 19. februārī Nero Lifestyle Srl Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojam (EUIPO) iesniedza pieteikumu par vārdiskas preču zīmes “NERO CHAMPAGNE” reģistrāciju attiecībā uz vairākām precēm un pakalpojumiem (
2
). Dažus mēnešus vēlāk, 2019. gada 2. augustā, Comité interprofessionnel du vin de Champagne un Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju, pamatojoties uz ACVN “Champagne”, kas Eiropas Savienībā reģistrēts attiecībā uz vīnu kopš 1973. gada 18. septembra.
EUIPO Iebildumu nodaļa daļēji apmierināja iebildumus, pamatojoties uz Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta c) apakšpunktu, attiecībā uz dažiem pakalpojumiem un noraidīja iebildumus attiecībā uz pārējām precēm un pakalpojumiem.
Ar 2023. gada 17. februāra lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”) EUIPO Apelācijas padome, kurā vērsušies prasītāji, daļēji atcēla Iebildumu nodaļas lēmumu, ciktāl ar to bija noraidīti iebildumi attiecībā uz dažiem pakalpojumiem, un līdz ar to apmierināja iebildumus attiecībā uz šiem pakalpojumiem. Tomēr tā noraidīja iebildumus attiecībā uz pārējām precēm un pakalpojumiem saistībā ar produktiem, kas atbilst ACVN “Champagne”.
Tieši šajā kontekstā Vispārējā tiesā tika celta prasība atcelt un grozīt Apelācijas padomes lēmumu, ciktāl ar to noraidīti iebildumi.
Vispārējās tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, Vispārējā tiesa norāda, ka Regulas Nr. 1308/2013 102. panta 1. punktā principā nav aizliegts, ka preču zīme var ietvert vai sastāvēt no ACVN. Šādas preču zīmes reģistrāciju atsaka vai anulē tikai divos gadījumos, proti, ja ACVN neatbilst attiecīgā produkta specifikācijai vai ja uz preču zīmes izmantošanu attiecas šīs pašas regulas 103. panta 2. punkts. Pēdējā minētajā pantā ir paredzēts izsmeļošs to darbību saraksts, pret kurām ACVN ir aizsargāti. Konkrētāk, 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punktā ir paredzēts aizsargāt ACVN pret jebkādu tiešu vai netiešu komerciālu izmantošanu, ciktāl ar šādu izmantošanu tiktu ļaunprātīgi izmantota ACVN reputācija.
Tādējādi no Regulas Nr. 1308/2013 102. panta 1. punkta un 103. panta 2. punkta, lasot tos kopsakarā, izriet, ka šīs tiesību normas neliedz preču zīmes, kas ietver vai ko veido ACVN, reģistrāciju pašu par sevi, izņemot, ja šāda reģistrācija skar kādu no iepriekš minētajiem gadījumiem.
Otrām kārtām, Vispārējā tiesa lemj par apstrīdētajā lēmumā EUIPO Apelācijas padomes piemēroto “ierobežojuma teoriju” (
3
). Saskaņā ar šo teoriju būtībā tiek prezumēts, ka ar preču zīmi, kas ietver ACVN, principā nevar tikt ļaunprātīgi izmantota šī ACVN reputācija, ja šī preču zīme ir reģistrēta tikai attiecībā uz precēm, kas atbilst šī ACVN specifikācijai, kā arī attiecībā uz pakalpojumiem, kas attiecas uz šādām precēm.
Tomēr Vispārējā tiesa uzsver, ka apstrīdētajā lēmumā trūkst skaidrības par šīs “ierobežojuma teorijas” piemērošanu, it īpaši attiecībā uz ACVN reputācijas ļaunprātīgas izmantošanas neesības prezumpcijas raksturu. Tāpēc Vispārējā tiesa savu argumentāciju sadala, analizējot divas iespējas, proti, pirmkārt, ja runa ir par neatspēkojamu prezumpciju, un, otrkārt, ja runa ir par atspēkojamu prezumpciju.
Attiecībā uz pirmo gadījumu Vispārējā tiesa konstatē, ka Apelācijas padome ir norādījusi, ka Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkts nav piemērojams, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme attiecas uz precēm, kas atbilst ACVN specifikācijai, kā arī pakalpojumiem, kas saistīti ar šādām precēm. Tomēr šīs regulas 103. panta 2. punktā uzskaitītie gadījumi neattiecas uz precēm, kas neatbilst specifikācijām. Proti, 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punktā nav precizēts, ka tas attiektos tikai uz attiecīgā ACVN izmantošanu salīdzināmām precēm vai tādām precēm un pakalpojumiem, kas neatbilst šī ACVN specifikācijai. Tātad nekas minētās regulas 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un b)–d) apakšpunkta tekstā nenorāda, ka tajos paredzētie gadījumi nebūtu piemērojami ACVN izmantošanai precēm, kas atbilst tā specifikācijai.
Tāpēc Vispārējā tiesa konstatē, ka uz Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punktu var atsaukties, lai iebilstu pret tādas preču zīmes reģistrāciju, kas ietver vai ko veido ACVN, neraugoties uz to, ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptvertās preces, kā arī ar šādām precēm saistītie pakalpojumi atbilst attiecīgā ACVN specifikācijai. Šajā ziņā Apelācijas padomei ir bijis jāveic analīze, lai novērtētu, vai ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi tiek ļaunprātīgi izmantota ACVN reputācija, proti, vai šī ACVN izmantošanas mērķis ir nepamatoti gūt labumu no tā reputācijas.
Līdz ar to Vispārējā tiesa secina, ka Apelācijas padome, ieviešot neatspēkojamu prezumpciju, ir pieļāvusi tiesību kļūdu Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta interpretācijā.
Attiecībā uz iespēju atspēkot prezumpciju, ka ACVN reputācija nav ļaunprātīgi izmantota, Vispārējā tiesa norāda, ka var prezumēt, ka ar preču zīmi, kas ietver vai ko veido ACVN un kas reģistrēta tikai attiecībā uz precēm, kuras atbilst šī ACVN specifikācijai, vai ar tām saistītiem pakalpojumiem, netiks ļaunprātīgi izmantota šī ACVN reputācija Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkta izpratnē, ņemot vērā, ka to domāts izmantot tirgū tikai precēm, kas atbilst ar šo ACVN saistītajām kvalitātes prasībām, vai pakalpojumiem, kas saistīti ar šādām precēm. Tomēr šo prezumpciju var atspēkot, ja, pamatojoties uz konkrētiem, pamatotiem un saskanīgiem pierādījumiem, var pierādīt, ka ar konkrēto preču zīmi var tikt ļaunprātīgi izmantota ACVN reputācija, pat ja tā apzīmē tikai preces, kas atbilst šī ACVN specifikācijai, vai ar tām saistītos pakalpojumus. Tātad EUIPO instancēm ir jāpārbauda, vai šādi pierādījumi ļauj atspēkot šo prezumpciju.
Tāpēc Vispārējā tiesa norāda – ciktāl apstrīdētais lēmums tiek interpretēts tādējādi, ka ar to ir ieviesta atspēkojama prezumpcija, šajā lēmumā nav pieļauta tiesību kļūda. Tomēr jāpārbauda, vai Apelācijas padome ir juridiski pietiekami izklāstījusi iemeslus, kas tai likuši secināt, ka izskatāmajā lietā šī prezumpcija nav atspēkota.
Vispārējā tiesa norāda, ka administratīvā procesa stadijā tika izvirzīti vairāki elementi, lai pierādītu, ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi varētu tikt ļaunprātīgi izmantota ACVN “Champagne” reputācija. Runa tostarp ir par ACVN “Champagne” augsto reputāciju, par to, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdiska preču zīme, kas tirgū var tikt izmantota daudzos dažādos veidos, tostarp pretēji ACVN mērķiem, vai arī par argumentiem attiecībā uz Nero Lifestyle tirgoto produktu marķēšanu.
Tādējādi Vispārējā tiesa uzskata, ka Apelācijas padome, pietiekami neizklāstot, kādā veidā iesniegtie pierādījumi šajā lietā nevar atspēkot prezumpciju, nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu.
Tāpēc Vispārējā tiesa atceļ Apelācijas padomes lēmumu, ciktāl tā ir noraidījusi tajā iesniegto apelācijas sūdzību.
Visbeidzot Vispārējā tiesa pārbauda, vai reģistrācijai pieteiktā preču zīme, kuras nosaukumā ir ietverts ACVN “Champagne”, var tikt uztverta kā nepatiesas vai maldinošas informācijas sniegšana Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta c) apakšpunkta izpratnē (
4
). Pirmkārt, tā uzsver, ka vārds “nero” tiek izmantots vairāku zināmu Itālijas vīnogu šķirņu nosaukumā, kā arī vairāku vīnogulāju šķirņu nosaukumos. Tātad konkrētā sabiedrības daļa varētu tikt maldināta, uzskatot, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme norāda uz attiecīgajā šampanietī izmantoto vīnogu šķirni.
Otrkārt, itāļu valodā runājošā sabiedrība vārdu “nero” sapratīs kā tādu, kas nozīmē “melns”. Tādējādi konkrētā sabiedrības daļa varētu tikt maldināta attiecībā uz to, kādas krāsas šampanietis tiek pārdots ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, domājot, ka tā ir jauna šampanieša šķirne, proti, “melnais šampanietis”, lai gan saskaņā ar ACVN specifikāciju šampanietis var būt tikai balts vai sārts.
Tāpēc Vispārējā tiesa secina, ka EUIPO Apelācijas padome ir pieļāvusi kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi neattiecas Regulas Nr. 1308/2013 103. panta 2. punkta c) apakšpunkts.
Tādējādi Vispārējā tiesa īsteno savas grozīšanas tiesības un apmierina iebildumus attiecībā uz konkrētajām precēm un pakalpojumiem, tostarp attiecībā uz 33. klasē ietilpstošajām precēm “vīni, kas atbilst [ACVN] “Champagne” specifikācijai”.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula Nr. 1308/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV 2013, L 347, 671. lpp.).
(
2
)	Konkrētāk, reģistrācijas pieteikums attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 33., 35. un 41. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām.
(
3
)	Šīs teorijas pamatā ir EUIPO pamatnostādnes par Eiropas Savienības preču zīmju pārbaudi (C daļas “Iebildumi” 6. iedaļas “Ģeogrāfiskās izcelsmes norādes” 3.1.3. punkts “ĢIN aizsardzības jomas ierobežojumi ar relatīvu pamatojumu”). Saskaņā ar šīm pamatnostādnēm, “ja [preču zīmes reģistrācijas] pieteikuma aprakstā [attiecībā uz precēm], kas ir identiskas [ACVN vai AĢIN] aizsargātajam produktam, [ir iekļautas] tikai preces, kas atbilst attiecīgā [ACVN vai AĢIN specifikācijai], attiecīgā [ACVN vai AĢIN] funkcija attiecībā uz šiem produktiem ir aizsargāta, jo [preču zīmes reģistrācijas] pieteikums attiecas tikai uz produktiem, kuriem ir noteikta ģeogrāfiska izcelsme un īpašas tiem raksturīgas īpašības, kas ir saistītas ar to ģeogrāfisko izcelsmi. Līdz ar to iebildumi pret atbilstoši ierobežotu [preču zīmes reģistrācijas] pieteikumu tiks noraidīti”.
(
4
)	Regulas 1308/2013 103. panta 2. punkta c) apakšpunkta mērķis ir aizsargāt ACVN un aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (AĢIN) pret “jebkuru citu nepareizu vai maldinošu norādi par produkta izcelsmi, cilmes vietu, specifiku [būtību] vai būtiskām kvalitātes īpašībām uz iekšējā vai ārējā iepakojuma, reklāmas materiāla vai attiecīgā vīna produkta dokumentiem, kā arī tāda iepakojuma izmantošanu, kas varētu radīt nepareizu priekšstatu par produkta izcelsmi”.