62021CC0770
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
DOMNUL JEAN RICHARD DE LA TOUR
prezentate la 20 aprilie 2023 (
1
)
Cauza C‑770/21
„OGL‑Food Trade Lebensmittelvertrieb” GmbH
împotriva
Direktor na Teritorialna direktsia „Mitnitsa Plovdiv” pri Agentsia „Mitnitsi”
[cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad Sofia‑grad (Tribunalul Administrativ al Orașului Sofia, Bulgaria)]
„Trimitere preliminară – Codul vamal al Uniunii – Determinarea valorii în vamă a fructelor și legumelor cărora li se aplică un preț de intrare – Valoare de tranzacție declarată superioară valorii forfetare la import – Comercializarea produselor în condiții care confirmă corectitudinea valorii de tranzacție – Vânzare în pierdere – Controlul jurisdicțional al deciziei de stabilire a datoriei vamale – Lipsa unui contract comercial referitor la import – Noțiunea de «persoane care au calitatea juridică de asociați»”
I. Introducere
1.
Cererea de decizie preliminară privește interpretarea:
–
articolelor 22, 44, 70 și 74 din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii (
2
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2016/2339 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 decembrie 2016 (
3
);
–
a articolelor 127 și 142 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii (
4
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/604 al Comisiei din 18 aprilie 2018 (
5
), precum și
–
a articolului 75 din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 al Comisiei din 13 martie 2017 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate, de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sancțiunile care trebuie aplicate în sectoarele menționate și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei (
6
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul delegat (UE) 2018/1145 al Comisiei din 7 iunie 2018 (
7
).
2.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între societatea OGL‑Food Trade Lebensmittelvertrieb GmbH (denumită în continuare „OGL‑Food”), pe de o parte, și Direktor na Teritorialna direktsia „Mitnitsa Plovdiv” pri Agentsia „Mitnitsi” (directorul Direcției regionale „Vama Plovdiv” din cadrul Autorității Vamale Centrale, Bulgaria, denumit în continuare „directorul vămii”), pe de altă parte, în legătură cu valoarea de tranzacție declarată pentru importul de dovlecei proaspeți proveniți din Turcia.
3.
Această cauză oferă Curții ocazia de a preciza condițiile în care o decizie a serviciilor vamale prin care se refuză o valoare de tranzacție poate fi contestată în fața instanței și în special dacă, în etapa contestării în justiție a acestei decizii, motivele deciziei respective pot fi modificate.
4.
În prezentele concluzii, limitate la examinarea primei și a celei de a doua întrebări preliminare, la cererea Curții, vom propune să se răspundă că, pe de o parte, motivele deciziei vamale nu pot fi modificate în stadiul procedurii jurisdicționale de contestare, precum și, pe de altă parte, cu titlu subsidiar, aprecierea calității juridice de asociat intră sub incidența dreptului național și, în consecință, elementele de apreciere propuse de instanța de trimitere sunt relevante numai dacă permit în dreptul național să se stabilească această calitate juridică de asociat.
II. Cadrul juridic
A.
Legislația vamală
1. Codul vamal al Uniunii
5.
Articolul 1 alineatul (1) din Codul vamal al Uniunii are următorul cuprins:
„Prezentul regulament instituie Codul vamal al Uniunii […] care stabilește normele și procedurile generale aplicabile mărfurilor introduse sau scoase de pe teritoriul vamal al Uniunii [Europene].
Fără a aduce atingere convențiilor și legislației internaționale, respectiv legislației Uniunii în alte domenii, codul se aplică uniform la nivelul întregului teritoriu vamal al Uniunii.”
6.
Articolul 5 punctele 1 și 3 din Codul vamal al Uniunii prevede:
„În sensul [Codului vamal al Uniunii], se aplică următoarele definiții:
1.
«autorități vamale» înseamnă administrațiile vamale ale statelor membre responsabile de aplicarea legislației vamale și orice alte autorități abilitate, prin legislația națională, să aplice anumite dispoziții vamale;
[…]
3.
«controale vamale» înseamnă acte specifice îndeplinite de autoritățile vamale în scopul asigurării respectării legislației vamale sau a altor dispoziții care reglementează intrarea, ieșirea, tranzitul, circulația, depozitarea și destinația finală a mărfurilor care circulă între teritoriul vamal al Uniunii și țările sau teritoriile din afara acestui teritoriu, precum și staționarea și circulația pe teritoriul vamal al Uniunii ale mărfurilor neunionale și ale mărfurilor plasate sub regimul de destinație finală.”
7.
Articolul 22 din acest cod, intitulat „Decizii luate în urma depunerii unei cereri”, prevede la alineatele (6) și (7):
„(6)   Înainte de luarea unei decizii care ar avea consecințe nefavorabile pentru solicitant, autoritățile vamale comunică solicitantului motivele pe baza cărora intenționează să ia decizia. Solicitantului i se acordă posibilitatea să își exprime punctul de vedere într‑un termen determinat de la data la care primește aceste informații sau la care se consideră că le‑a primit. La expirarea termenului respectiv, solicitantul este informat, într‑o formă corespunzătoare, cu privire la decizie.
[…]
(7)   În orice decizie care are consecințe nefavorabile pentru solicitant se specifică motivele pe care se întemeiază aceasta și se menționează calea de atac prevăzută la articolul 44.”
8.
Potrivit articolului 29 din codul menționat, intitulat „Decizii luate fără o cerere prealabilă”:
„Cu excepția cazului în care o autoritate vamală acționează în calitate de autoritate judiciară, articolul 22 alineatele (4), (5), (6) și (7) […] se aplică și deciziilor luate de autoritățile vamale fără depunerea unei cereri prealabile de către persoana interesată.”
9.
Articolul 44 din același cod, intitulat „Dreptul la o cale de atac”, prevede:
„(1)   Orice persoană are dreptul de a exercita o cale de atac împotriva deciziilor privind aplicarea legislației vamale, luate de autoritățile vamale și care o privesc direct și individual.
[…]
(2)   Dreptul la o cale de atac poate fi exercitat în cel puțin două etape:
(a)
în prima etapă, în fața autorităților vamale sau a unei autorități judiciare sau a unui alt organism desemnat în acest scop de către statele membre;
(b)
în etapa următoare, în fața unei instanțe superioare independente care poate fi o autoritate judiciară sau un organism specializat echivalent, conform dispozițiilor în vigoare în statele membre.
[…]
(4)   Statele membre asigură faptul că procedura de atac permite confirmarea sau rectificarea rapidă a deciziilor luate de către autoritățile vamale.”
10.
Articolul 70 din Codul vamal al Uniunii, intitulat „Metoda de determinare a valorii în vamă bazată pe valoarea de tranzacționare”, are următorul cuprins:
„(1)   Baza inițială pentru valoarea în vamă a mărfurilor este valoarea de tranzacție, adică prețul efectiv plătit sau de plătit pentru mărfuri atunci când sunt vândute pentru export către teritoriul vamal al Uniunii, ajustat, dacă este cazul.
(2)   Prețul efectiv plătit sau de plătit este plata totală efectuată sau de efectuat de către cumpărător vânzătorului sau de către cumpărător unui terț în beneficiul vânzătorului pentru mărfurile importate și cuprinde toate plățile efectuate sau de efectuat drept condiție a vânzării mărfurilor importate.
(3)   Valoarea de tranzacție se aplică numai atunci când sunt îndeplinite toate condițiile următoare:
[…]
(d)
nu există nicio legătură între cumpărător și vânzător sau relația existentă între ei nu influențează prețul.”
11.
Articolul 74 din acest cod, intitulat „Metode secundare de determinare a valorii în vamă”, prevede la alineatele (1) și (2):
„(1)   În cazul în care valoarea în vamă a mărfurilor nu poate fi determinată prin aplicarea articolului 70, se trece în mod succesiv de la litera (a) la litera (d) din alineatul (2), până la prima dintre literele respective care permite determinarea acesteia.
[…]
(2)   Valoarea în vamă determinată prin aplicarea alineatului (1) este:
[…]
(c)
valoarea bazată pe prețul unitar la care mărfurile importate sau mărfuri identice sau similare cu cele importate sunt vândute pe teritoriul vamal al Uniunii, totalizând cantitatea cea mai mare, către persoane care nu au legătură cu vânzătorii […]
[…]”
2. Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii
12.
În cadrul capitolului 3 din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii, intitulat „Valoarea în vamă a mărfurilor”, introdus în titlul II, privind „[f]actorii pe baza cărora se aplică taxele la import sau la export și alte măsuri cu privire la schimbul de mărfuri”, articolul 127 are următorul cuprins:
„[Articolul 70 alineatul (3) litera (d) din [Codul vamal al Uniunii]]
(1)   În scopul prezentului capitol, două persoane sunt considerate a fi afiliate dacă este îndeplinită una dintre următoarele condiții:
[…]
(b)
au calitatea juridică de asociați;
[…]
(e)
una dintre ele o controlează pe cealaltă în mod direct sau indirect;
(f)
ambele sunt controlate în mod direct sau indirect de către o terță persoană;
(g)
împreună, acestea controlează direct sau indirect o terță persoană;
[…]”
13.
Articolul 134 din acest regulament de punere în aplicare, intitulat „Tranzacțiile între persoane afiliate”, prevede:
„[Articolul 70 alineatul (3) litera (d) din [Codul vamal al Uniunii]]
(1)   În cazul în care cumpărătorul și vânzătorul sunt afiliați și pentru a stabili dacă această afiliere nu influențează prețul, se examinează circumstanțele vânzării, după cum este necesar, iar declarantului i se oferă posibilitatea de a furniza informații suplimentare detaliate care ar putea fi necesare cu privire la aceste circumstanțe.
(2)   Totuși, mărfurile se evaluează în conformitate cu articolul 70 alineatul (1) din [Codul vamal al Uniunii] dacă declarantul demonstrează că valoarea de tranzacție declarată este foarte apropiată de una dintre următoarele valori de referință determinate la aceeași dată sau în jurul aceleiași date:
[…]
(b)
valoarea în vamă a mărfurilor identice sau similare, determinată în conformitate cu articolul 74 alineatul (2) litera (c) din [Codul vamal al Uniunii];
[…]”
14.
Articolul 142 din regulamentul de punere în aplicare menționat, intitulat „Metoda deductivă”, prevede:
„[Articolul 74 alineatul (2) litera (c) din [Codul vamal al Uniunii]]
(1)   Prețul unitar utilizat pentru a determina valoarea în vamă în temeiul articolului 74 alineatul (2) litera (c) din [Codul vamal al Uniunii] este prețul la care mărfurile importate sau mărfurile identice sau similare importate sunt vândute în Uniune, în starea în care sunt importate, în același moment sau aproximativ în același moment cu importul mărfurilor care se evaluează.
[…]
(4)   Vânzările următoare nu se iau în considerare în scopul determinării valorii în vamă în conformitate cu articolul 74 alineatul (2) litera (c) din [Codul vamal al Uniunii]:
[…]
(b)
vânzările către persoane afiliate;
[…]
(5)   La determinarea valorii în vamă, din prețul unitar determinat în conformitate cu alineatele (1)-(4) se deduc următoarele elemente:
[…]
(c)
taxele la import și alte taxe de plătit pe teritoriul vamal al Uniunii pentru importul sau vânzarea mărfurilor.
[…]”
B.
Legislația privind importul de fructe și legume cărora li se aplică un preț de intrare
1. Regulamentul (UE) nr. 1308/2013
15.
Considerentul (147) al Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului (
8
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2017/2393 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 decembrie 2017 (
9
), enunță:
„Sistemul prețurilor de intrare ar trebui menținut pentru anumite produse. Pentru a asigura eficiența sistemului prețurilor de intrare, Comisia [Europeană] ar trebui să fie împuternicită să adopte anumite acte delegate în ceea ce privește verificarea veridicității prețului declarat al unui transport cu ajutorul unei valori forfetare la import și precizarea condițiilor în care este necesară constituirea unei garanții.”
16.
Articolul 181 din Regulamentul nr. 1308/2013, intitulat „Sistemul prețului de intrare pentru anumite produse din sectorul fructelor și legumelor, al fructelor și legumelor procesate și din cel vitivinicol”, prevede:
„(1)   În scopul aplicării nivelului taxei din Tariful vamal comun pentru produse din sectorul fructelor și legumelor și cel al fructelor și legumelor procesate, precum și pentru sucul și mustul de struguri, prețul de intrare al unui transport este egal cu valoarea în vamă calculată în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2913/92[ (
10
)] și cu Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei[ (
11
)].
(2)   Pentru a asigura eficiența sistemului, Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 227, acte delegate prin care se impune verificarea veridicității prețului de intrare declarat al unui transport cu ajutorul unei valori forfetare la import, precum și condițiile în care este necesară constituirea unei garanții.
(3)   Comisia adoptă acte de punere în aplicare prin care se stabilesc norme privind calcularea valorii forfetare la import menționate la alineatul (2). Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 229 alineatul (2).”
2. Regulamentul delegat 2017/891
17.
Titlul III din Regulamentul delegat 2017/891, intitulat „Schimburile comerciale cu țări terțe – Sistemul prețului de intrare”, conține articolele 73-75.
18.
Articolul 74 din acest regulament delegat, intitulat „Notificarea prețurilor și a cantităților produselor importate”, prevede la alineatul (1):
„Pentru fiecare produs și pentru perioadele stabilite în anexa VII partea A, pentru fiecare zi de comercializare și pentru fiecare origine, statele membre notifică Comisiei, până la ora 12.00 (ora Bruxelles‑ului) a următoarei zile lucrătoare:
(a)
prețurile reprezentative medii ale produselor importate din țări terțe și vândute pe piețele de import ale statelor membre și
(b)
cantitățile totale corespunzătoare prețurilor menționate la litera (a).
În scopul primului paragraf litera (a), statele membre notifică Comisiei piețele de import pe care le consideră reprezentative și care includ Londra, Milano, Perpignan și Rungis.
În cazul în care cantitățile totale menționate la primul paragraf litera (b) sunt mai mici de zece tone, prețurile corespunzătoare acestora nu se notifică Comisiei.”
19.
Potrivit articolului 75 din regulamentul delegat menționat, intitulat „Baza prețului de intrare”:
„(1)   În scopul articolului 181 alineatul (1) din Regulamentul [nr. 1308/2013], produsele din sectorul fructelor și legumelor și cele din sectorul fructelor și legumelor prelucrate menționate la articolul respectiv sunt cele enumerate în anexa VII la prezentul regulament.
(2)   Când valoarea în vamă a produselor enumerate în anexa VII partea A este stabilită în conformitate cu valoarea de tranzacție menționată la articolul 70 din [Codul vamal al Uniunii], iar respectiva valoare în vamă este mai mare cu peste 8 % decât rata forfetară calculată de Comisie ca valoare forfetară de import la momentul întocmirii declarației de punere a produselor în liberă circulație, importatorul trebuie să furnizeze o garanție ca cea menționată la articolul 148 din Regulamentul de punere în aplicare [a Codului vamal al Uniunii]. În acest scop, cuantumul taxelor la import de care sunt pasibile produsele enumerate în anexa VII partea A la prezentul regulament este cuantumul taxelor datorate dacă produsul în cauză ar fi fost clasificat pe baza valorii forfetare de import în cauză.
[…]
(3)   Când valoarea în vamă a produselor enumerate în anexa VII partea A se calculează în conformitate cu articolul 74 alineatul (2) litera (c) din [Codul vamal al Uniunii], taxele se deduc în conformitate cu articolul 38 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2017/892[ (
12
)]. În acel caz, importatorul furnizează o garanție egală cu cuantumul taxei pe care ar fi plătit‑o dacă clasificarea produselor ar fi fost bazată pe valoarea forfetară de import aplicabilă.
(4)   Valoarea în vamă a mărfurilor importate în regimul comercial al vânzării în consignație se stabilește în mod direct în conformitate cu articolul 74 alineatul (2) litera (c) din [Codul vamal al Uniunii] și, în acest scop, pe parcursul perioadelor în vigoare se aplică valoarea forfetară de import calculată în conformitate cu articolul 38 din Regulamentul de punere în aplicare [2017/892].
(5)   Importatorul dispune de un termen de o lună de la vânzarea produselor în cauză, în limita unui termen de patru luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație, pentru a dovedi că lotul a fost comercializat în condiții care să confirme corectitudinea prețurilor menționate la articolul 70 din [Codul vamal al Uniunii] sau pentru a determina valoarea în vamă menționată la articolul 74 alineatul (2) litera (c) din [acest cod].
Fără a aduce atingere aplicării alineatului (6), nerespectarea unuia dintre aceste termene‑limită duce la pierderea garanției furnizate.
Garanția furnizată se eliberează în măsura în care se face dovada, satisfăcătoare pentru autoritățile vamale, a condițiilor de comercializare. În caz contrar, garanția se reține cu titlu de plată a taxelor la import.
Pentru a dovedi că lotul a fost comercializat în condițiile prevăzute la primul alineat, importatorul trebuie să pună la dispoziție, pe lângă factură, toate documentele necesare pentru desfășurarea controalelor vamale relevante în ceea ce privește vânzarea și livrarea fiecărui produs din lotul în cauză, inclusiv documentele referitoare la transportul, asigurarea, manipularea și depozitarea lotului.
[…]
(6)   Termenul‑limită de patru luni menționat la alineatul (5) primul paragraf poate fi prelungit de autoritățile competente din statul membru cu maximum trei luni, la solicitarea importatorului, solicitare care trebuie justificată în mod corespunzător.
[…]”
20.
Anexa VII partea A din Regulamentul delegat 2017/891 conține printre altele următoarea intrare:
Cod NC
Descriere
Perioadă de aplicare
0709 90 70
Dovlecei
De la 1 ianuarie până la 31 decembrie
3. Regulamentul de punere în aplicare 2017/892
21.
Articolul 38 din Regulamentul de punere în aplicare 2017/892, intitulat „Valorile forfetare de import”, prevede la alineatele (1) și (2):
„(1)   Pentru fiecare produs și pentru perioadele de aplicare stabilite în partea A anexei VII la Regulamentul delegat [2017/891], Comisia stabilește, în fiecare zi lucrătoare și pentru fiecare origine, o valoare forfetară de import egală cu media ponderată a prețurilor reprezentative menționate la articolul 74 din [acest] regulament[…], minus suma forfetară de 5 EUR/100 kg și taxele vamale ad valorem.
(2)   Atunci când se stabilește o valoare forfetară de import pentru produsele și pentru perioadele de aplicare prevăzute în partea A anexei VII la Regulamentul delegat [2017/891], în conformitate cu articolele 74 și 75 din [acest] regulament[…] și cu prezentul articol, nu se aplică prețul unitar menționat la articolul 142 din Regulamentul de punere în aplicare [a Codului vamal al Uniunii]. Respectivul preț unitar se înlocuiește cu valoarea forfetară de import menționată la alineatul (1).”
4. Regulamentul (CEE) nr. 2658/87
22.
Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (
13
), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1602 al Comisiei din 11 octombrie 2018 (
14
), conține în anexa I partea III secțiunea I anexa 2, intitulată „Produse cărora li se aplică un preț de intrare”, printre altele următoarea intrare:
Cod NC
Denumirea mărfurilor
Rata dreptului convențional (%)
0709 93 10
Dovlecei
[…]
[…]
[…]
De la 1 aprilie la 31 mai
Cu un preț de intrare pentru 100 kg greutate netă
De minimum 69,2 €
12,8
De minimum 67,8 €, dar sub 69,2 €
12,8 + 1,4 €/100 kg/net
De minimum 66,4 €, dar sub 67,8 €
12,8 + 2,8 €/100 kg/net
De minimum 65 €, dar sub 66,4 €
12,8 + 4,2 €/100 kg/net
De minimum 63,7 €, dar sub 65 €
12,8 + 5,5 €/100 kg/net
Sub 63,7 €
12,8 + 15,2 €/100 kg/net
[…]
[…]
[…]
III. Situația de fapt din litigiul principal și întrebările preliminare
23.
La 23 aprilie 2019, OGL‑Food a depus la autoritatea vamală din Svilengrad (Bulgaria), în calitate de importator, o declarație vamală prin care a declarat, în vederea punerii în liberă circulație pentru consumatorii finali, „dovlecei proaspeți” care se încadrau la subpoziția 07099310 din nomenclatura mărfurilor, cu o greutate de 4800 de kg, originari din Turcia (denumit în continuare „lotul în litigiu”), pentru o valoare în vamă, convertită în euro, de 90,81 euro pentru 100 de kg Exportatorul era o societate cu sediul în Antalya (Turcia).
24.
Pentru 23 aprilie 2019, Comisia a stabilit valoarea forfetară la import pentru dovleceii de orice proveniență la 53,80 euro pentru 100 de kg Întrucât valoarea de tranzacție declarată pentru lotul în litigiu a depășit cu mai mult de 8 % această valoare forfetară la import, OGL‑Food a furnizat o garanție în cuantum de 982,17 leva bulgărești (BGN) (aproximativ 502 euro), în conformitate cu articolul 75 alineatul (2) din Regulamentul delegat 2017/891.
25.
Prin scrisoarea din 24 aprilie 2019, autoritatea vamală, care a stabilit prețul total plătit pentru cumpărarea lotului în litigiu la 109,6 euro pentru 100 de kg, ținând seama de diversele cheltuieli efectuate de OGL‑Food, a informat‑o pe aceasta că, în conformitate cu articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891, era obligată să dovedească faptul că lotul în litigiu fusese comercializat pe piață în condiții care să confirme corectitudinea valorii în vamă declarate.
26.
La 23 mai 2019, OGL‑Food a furnizat autorității vamale o serie de documente referitoare printre altele la cumpărarea și vânzarea lotului în litigiu și a solicitat, pe baza elementelor de probă prezentate, eliberarea garanției furnizate.
27.
Potrivit decontului privind prețul de vânzare, OGL‑Food a vândut lotul în litigiu la prețul de 106 euro/100 de kg Întrucât acest preț este mai mic decât prețul de achiziție total de 109,6 euro/100 kg pe care OGL‑Food îl plătise pentru a cumpăra lotul în litigiu, autoritatea vamală a considerat că aceasta din urmă nu a făcut dovada comercializării lotului respectiv în condiții care să confirme corectitudinea valorii de tranzacție declarate. În aceste condiții, în conformitate cu articolul 75 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul delegat 2017/891, garanția trebuia reținută cu titlu de plată a taxelor la import.
28.
În temeiul articolului 22 alineatul (6) din Codul vamal al Uniunii, OGL‑Food a fost informată cu privire la motivele pe baza cărora directorul vămii intenționa să ia decizia și a fost invitată să își exprime punctul de vedere în termen de 30 de zile.
29.
În observațiile sale, OGL‑Food a susținut, mai întâi, că articolul 75 din Regulamentul delegat 2017/891 nu impune o revânzare în favoarea sa pentru a dovedi corectitudinea valorii de tranzacție declarate ca valoare în vamă. În continuare, ea a subliniat că această vânzare se înscria într‑o relație de afaceri de lungă durată cu lanțul internațional de magazine Lidl și că examinarea unei perioade mai lungi ar fi permis observarea realizării de profituri. În sfârșit, OGL‑Food a observat că prețul la care a vândut lotul în litigiu este semnificativ mai mare decât valoarea forfetară la import stabilită de Comisie pentru aceste produse la 23 aprilie 2019.
30.
Prin decizia din 30 octombrie 2020 (
15
), directorul vămii a decis printre altele că garanția furnizată trebuia reținută cu titlu de plată a taxelor la import, stabilite la 982,17 BGN. Această decizie se întemeiază, în primul rând, pe faptul că OGL‑Food nu a furnizat elemente susceptibile să explice diferența semnificativă dintre valoarea de tranzacție declarată de 90,81 euro pentru 100 de kg și valoarea forfetară la import de 53,80 euro pentru 100 de kg, precum calitatea excepțională sau proveniența bio a lotului în litigiu, descris pur și simplu ca fiind „de clasa 1”. În al doilea rând, directorul vămii a ținut seama de pierderea realizată cu ocazia vânzării lotului în litigiu pentru a considera că OGL‑Food nu dovedise comercializarea acestuia în condiții care să confirme corectitudinea valorii de tranzacție declarate în sensul articolului 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891.
31.
În susținerea acțiunii sale în anularea deciziei din 30 octombrie 2020, introdusă la Administrativen sad Sofia‑grad (Tribunalul Administrativ al Orașului Sofia, Bulgaria), OGL‑Food arată că elementele, necontestate, prezentate autorității vamale confirmă că valoarea de tranzacție declarată îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 70 din Codul vamal al Uniunii. În acest context, OGL‑Food precizează, pe de o parte, că existența unui profit din vânzarea de mărfuri comparabile către un anumit client trebuie calculată pe o bază lunară, iar nu la nivelul fiecărei operațiuni individuale. Pe de altă parte, prețul de vânzare a lotului în litigiu pe piața Uniunii, calculat în conformitate cu articolul 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii, ar confirma corectitudinea valorii de tranzacție declarate. OGL‑Food adaugă, de altfel, că ea și Lidl nu au calitatea de asociați, în sensul articolului 127 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
32.
Directorul vămii subliniază, la rândul său, în primul rând, că OGL‑Food nu a furnizat elemente care să permită justificarea nivelului ridicat al valorii de tranzacție declarate în raport cu valoarea forfetară la import, precum calitatea excepțională a produselor în cauză sau proveniența lor din agricultura ecologică. În al doilea rând, faptul că OGL‑Food vinde lotul în litigiu în pierdere nu ar fi conform cu logica pieței, care ar impune urmărirea unui profit comercial. În al treilea rând, Codul vamal al Uniunii s‑ar aplica fără a aduce atingere Regulamentului delegat 2017/891. Or, acesta din urmă ar exclude posibilitatea de a ține seama de alte operațiuni de import pentru a aprecia corectitudinea valorii de tranzacție declarate în vederea importului lotului în litigiu. În plus, în al patrulea rând, metoda secundară de determinare a valorii în vamă prevăzută la articolul 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii nu ar fi aplicabilă în speță.
33.
Instanța de trimitere pare să considere că analiza cuprinsă în decizia din 30 octombrie 2020, în defavoarea OGL‑Food, nu este conformă cu jurisprudența instanțelor naționale în legătură cu interpretarea articolului 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891. În aceste condiții, instanța menționată apreciază de asemenea că argumentele invocate de OGL‑Food nu sunt întemeiate. În special, potrivit instanței menționate, trebuie analizat dacă OGL‑Food are cu exportatorul și cu clientul său din Uniune, Lidl, relații care să permită calificarea acestora drept persoane afiliate în sensul articolului 70 alineatul (3) litera (d) și al articolului 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii.
34.
Astfel, pe de o parte, ar fi necesar să se aprecieze dacă, în lipsa unui contract comercial sau a unui alt raport juridic între părți, relațiile durabile, periodice și recurente de aprovizionare în discuție în litigiul principal, astfel cum sunt reflectate în facturile și în înregistrările contabile care se raportează la acestea, sunt suficiente pentru a califica exportatorul și OGL‑Food drept persoane care au „calitatea juridică de asociați”, în sensul articolului 127 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii, și, prin urmare, drept persoane afiliate, în sensul articolului 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal al Uniunii, ceea ce ar impune să se verifice dacă această legătură a influențat valoarea de tranzacție declarată a lotului.
35.
Pe de altă parte, în fața instanței de trimitere, OGL‑Food a arătat că valoarea de tranzacție declarată ar fi trebuit să fie acceptată de autoritatea vamală pentru motivul că era apropiată de valoarea în vamă a unor mărfuri identice sau similare, determinată în conformitate cu articolul 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii, astfel cum a calculat expertul judiciar la cererea sa. Această instanță consideră că, pentru a aprecia pertinența acestui argument întemeiat pe articolul 134 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii, este necesar să se aprecieze dacă OGL‑Food și cumpărătorul său din prima etapă de comercializare, Lidl, sunt persoane afiliate, în sensul articolului 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii și al articolului 142 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii, care stabilește normele pentru punerea în aplicare a codului menționat. În această privință, instanța respectivă consideră că noțiunea de „persoane afiliate” are aceeași semnificație în cadrul articolului 70 alineatul (3) litera (d) și al articolului 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii ca în cadrul articolului 127 alineatul (1) și al articolului 142 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
36.
Cu toate acestea, instanța de trimitere ridică problema dacă un importator se poate prevala de metoda deductivă prevăzută la articolul 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii (
16
) pentru prima dată la momentul introducerii unei acțiuni împotriva deciziei de stabilire a datoriei vamale, și anume după expirarea termenelor prevăzute la articolul 75 alineatele (5) și (6) din Regulamentul delegat 2017/891, determinând pierderea garanției. În cazul unui răspuns negativ, această instanță are îndoieli cu privire la respectarea dreptului la apărare al importatorului și la aspectul dacă aceasta poate constata că importatorul este o persoană care are legătură cu exportatorul sau cu clientul său din Uniune în sensul acestor din urmă dispoziții, în condițiile în care decizia de stabilire a datoriei vamale nu a respins valoarea de tranzacție pentru motivul amintit.
37.
Instanța de trimitere ridică de asemenea problema dacă articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 trebuie interpretat în sensul că importatorul trebuie să prezinte un contract de cumpărare sau un alt document echivalent, dacă autoritatea vamală poate ține seama de faptul că lotul în litigiu a fost vândut în pierdere pe piața Uniunii și dacă circumstanțele acestei vânzări în pierdere sunt relevante pentru aplicarea dispoziției menționate.
38.
Instanța de trimitere se întreabă, în sfârșit, dacă articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 trebuie interpretat în sensul că autoritatea vamală poate stabili valoarea în vamă la nivelul valorii forfetare la import atunci când valoarea de tranzacție declarată este anormal de ridicată, fără a contesta autenticitatea facturii emise de exportator și a dovezii de plată către acesta, în lipsa unor dovezi suplimentare prezentate de importator pentru a demonstra corectitudinea valorii de tranzacție declarate.
39.
În aceste condiții, Administrativen sad Sofia‑grad (Tribunalul Administrativ al Orașului Sofia) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Având în vedere articolul 70 alineatul (1) din [Codul vamal al Uniunii] coroborat cu articolul 75 alineatul (5) primul paragraf și alineatul (6) din Regulamentul delegat [2017/891], trebuie să se considere că, pentru evaluarea condiției prevăzute la articolul 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal [al Uniunii], potrivit căreia «nu există nicio legătură între cumpărător și vânzător», este necesar să se considere relevante în vederea aplicării valorii de tranzacție a mărfurilor în scopuri vamale în contextul unei declarații vamale concrete referitoare la importul de legume:
–
informațiile privind raporturile juridice dintre părțile implicate în importul de mărfuri și vânzarea acelorași mărfuri în prima etapă de comercializare în Uniune, și anume prin livrări pe termen lung și recurente de mărfuri de același tip, în cantități semnificative și cu o valoare semnificativă, ceea ce exclude concluzia că relația a fost întâmplătoare în cazul importului specific care face obiectul evaluării;
–
informațiile privind facturile emise pentru livrări, plata prețului, înregistrarea facturilor în contabilitate și în registrele privind [taxa pe valoarea adăugată (TVA)] ale importatorului, respectiv dreptul de deducere exercitat pentru un anumit import;
–
că valoarea de tranzacție declarată a importului concret care urmează să fie evaluat este semnificativ mai mare decât valoarea forfetară la import stabilită de Comisie pentru aceeași marfă în scopul aplicării taxelor la import în sectorul legumelor, în timp ce aceeași marfă este vândută în pierdere în Uniune;
–
că importatorul nu a prezentat nici un contract comercial cerut de autoritățile vamale în legătură cu importul respectiv, nici un document privind un alt raport juridic între părțile contractante?
În cazul în care împrejurările menționate sunt relevante, permit ele calificarea comerciantului importator și a comerciantului exportator, respectiv a importatorului și a cumpărătorului în prima etapă de comercializare în Uniune drept «persoane care au calitatea juridică de asociați» sau drept persoane afiliate în sensul articolului 127 alineatul (1) litera (b) și al articolului 142 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare [a Codului vamal al Uniunii]?
În cazul în care împrejurările menționate sunt într‑adevăr relevante, dar nu suficiente pentru a considera comercianții drept persoane asociate, este necesar să se evalueze, în scopul verificării prevăzute la articolul 75 alineatul (6) din Regulamentul delegat [2017/891], dacă relația dintre comercianți a influențat stabilirea prețului mai mare al mărfurilor de import concrete, astfel încât să fie contracarată eludarea taxelor vamale și pierderea de venituri fiscale pentru bugetul Uniunii, ținând seama și de vânzarea ulterioară în pierdere în prima etapă a comerțului în Uniune?
2)
Din articolul 47 primul paragraf și din articolul 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene [denumită în continuare «carta»], interpretate în coroborare cu dreptul importatorului de a exercita o cale de atac în temeiul articolului 44 alineatul (1) din [Codul vamal al Uniunii], din obligația autorităților vamale, prevăzută la articolului 29 coroborat cu articolul 22 alineatul (7) din Codul vamal, de a specifica motivele pe care se întemeiază decizia, precum și din împrejurările speței și ținând seama de faptul că, în cadrul procedurii privind calea de atac exercitată împotriva deciziei, instanța de prim grad de jurisdicție este obligată să examineze din oficiu legalitatea acesteia, inclusiv din perspective care nu au fost invocate în calea de atac și să dispună din oficiu administrarea de probe noi și să numească din oficiu experți, trebuie să se deducă că:
–
condiția prevăzută la articolul 70 alineatul (3) litera (d) din [Codul vamal al Uniunii], potrivit căreia «nu există nicio legătură între cumpărător și vânzător sau relația existentă între ei nu influențează prețul», poate fi stabilită pentru prima dată în procedura în fața instanței sau autoritatea vamală trebuie să aprecieze deja această chestiune în cadrul motivării deciziei atacate?
–
în cazul în care importatorul a avut opțiunea procedurală, dar nu a declarat în mod expres că va stabili valoarea mărfurilor importate prin metoda deductivă potrivit articolului 74 alineatul (2) litera (c) din [Codul vamal al Uniunii], acest lucru ar fi, dat fiind termenul de prescripție explicit prevăzut pentru respectiva stabilire, contrar articolului 75 alineatele (5) și (6) din Regulamentul delegat [2017/891], în cazul în care această valoare ar fi stabilită pentru prima dată în procedura privind calea de atac exercitată împotriva deciziei în fața instanțelor, inclusiv luând în considerare obiecțiile importatorului întemeiate pe faptul că prețul de vânzare a mărfii în Uniune este apropiat de valoarea de tranzacție declarată?
3)
În ceea ce privește dovedirea, în circumstanțele prezentei cauze, a valorii de tranzacție declarate, în temeiul articolului 70 alineatul (1) din Codul vamal al Uniunii, rezultă din articolul 75 alineatul (5) al patrulea paragraf din Regulamentul delegat [2017/891], care prevede că «importatorul trebuie să pună la dispoziție, […] toate documentele necesare pentru desfășurarea controalelor vamale relevante în ceea ce privește vânzarea și livrarea fiecărui produs din lotul în cauză», în lumina interpretării de la punctul 1 din dispozitivul Hotărârii Curții de Justiție din 11 martie 2020, BV, С-160/18, EU:C:2020:190, că:
–
autoritățile vamale și, în cadrul procedurii privind calea de atac, instanța judecătorească sunt obligate să ia în considerare faptul că mărfurile importate, legumele, sunt vândute în pierdere în Uniune, ca fiind un indiciu serios că prețul declarat la import a fost în mod artificial majorat excesiv, inclusiv având în vedere aprecierea legăturii dintre persoane care a avut o influență asupra valorii de tranzacție declarate, pentru ca printre altele să contracareze eludarea taxelor vamale și evaziunea fiscală?
–
importatorul este obligat să prezinte un contract sau un alt document echivalent ca dovadă privind prețul care urmează să fie plătit pentru mărfuri în cazul vânzării la export pe teritoriul vamal al Uniunii sau este suficientă dovada plății valorii declarate a mărfurilor la import? sau
–
importatorul este obligat să prezinte doar documentele menționate în mod expres la articolul 75 alineatul (5) al patrulea paragraf din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 ca dovadă a valorii de tranzacție declarate la importul de legume, astfel încât împrejurările referitoare la vânzarea în pierdere a acelorași mărfuri în Uniune sunt irelevante pentru aprecierea, prevăzută la articolul 75 alineatul (6) din regulamentul menționat, în ceea ce privește nerecunoașterea valorii de tranzacție și stabilirea taxei la import?
4)
În împrejurările din procedura principală, rezultă din articolul 75 alineatele (5) și (6) din Regulamentul delegat [2017/891], precum și din interpretarea din Hotărârea din 16 iunie 2016, EURO 2004. Hungary, С-291/15, EU:C:2016:455, că valoarea în vamă la importul de legume din țări terțe nu trebuie stabilită în funcție de valoarea de tranzacție declarată atunci când:
–
valoarea de tranzacție declarată este semnificativ mai mare decât valoarea forfetară la import stabilită de Comisie pentru aceeași marfă în scopul aplicării taxelor vamale la import în sectorul legumelor;
–
autoritatea vamală nu contestă sau nu pune la îndoială în alt mod autenticitatea facturii și a dovezii de plată a prețului mărfurilor prezentate ca dovadă a prețului efectiv plătit la import;
–
în pofida solicitării autorităților vamale, importatorul nu a prezentat: un contract sau un alt document echivalent care să ateste prețul care urmează să fie plătit pentru mărfurile vândute la export pe teritoriul vamal al Uniunii, inclusiv dovezi suplimentare privind elementele de natură economică ale mărfurilor care justifică valoarea mai mare atunci când sunt achiziționate de la exportator, [precum de exemplu] un produs organic sau o calitate specială a lotului de legume concret?”
40.
OGL‑Food, directorul vămii, guvernul bulgar și Comisia au depus observații scrise. Aceste părți au participat de asemenea la ședința care a avut loc la 25 ianuarie 2023, în cadrul căreia au răspuns la întrebările cu solicitare de răspuns oral adresate de Curte.
IV. Analiză
A.
Observații introductive cu privire la cadrul juridic
41.
Amintim că articolul 1 alineatul (1) din Codul vamal al Uniunii prevede că acest cod stabilește normele și procedurile generale aplicabile mărfurilor introduse sau scoase de pe teritoriul vamal al Uniunii. Acesta adaugă că codul menționat se aplică în mod uniform la nivelul întregului teritoriu, „[f]ără a aduce atingere convențiilor […] internaționale, respectiv legislației Uniunii în alte domenii”. Astfel, reglementarea vamală aplicabilă fructelor și legumelor rezultată din Regulamentul nr. 1308/2013 și din Regulamentul delegat 2017/891 constituie o reglementare specială în raport cu Codul vamal al Uniunii.
42.
Articolul 181 din Regulamentul nr. 1308/2013 prevede, pe de o parte, instituirea unui preț de intrare, pentru anumite produse din sectorul fructelor și legumelor, egal cu valoarea în vamă a lotului calculată în conformitate cu Codul vamal al Uniunii și cu regulamentul de punere în aplicare al acestuia. Pe de altă parte, articolul menționat conferă Comisiei competența de a adopta acte delegate pentru a prevedea că veridicitatea prețului de intrare declarat al unui transport trebuie verificată cu ajutorul unei valori forfetare la import și pentru a stabili condițiile în care este necesară constituirea unei garanții.
43.
Pe acest temei, la articolul 74 alineatul (1) din Regulamentul delegat 2017/891, Comisia a prevăzut, pentru anumite fructe și legume, printre care și dovlecei, o notificare zilnică pentru statele membre, pe de o parte, a prețurilor medii ale acestor fructe și legume reprezentative pentru produsele importate din țări terțe și vândute pe piețele de import ale statelor membre și, pe de altă parte, a cantităților totale ale acestor produse în cazul în care acestea depășesc zece tone corespunzătoare prețurilor medii respective.
44.
În ceea ce privește baza prețurilor de intrare pentru aceleași fructe și legume, printre care și dovlecei, articolul 75 din acest regulament delegat prevede trei metode de calculare a valorii în vamă.
45.
În prima metodă de calcul, este vorba despre valoarea de tranzacție determinată în conformitate cu articolul 70 din Codul vamal al Uniunii (
17
). Amintim că acest articol prevede că baza inițială pentru valoarea în vamă a mărfurilor este valoarea de tranzacție, adică prețul efectiv plătit sau de plătit pentru mărfuri atunci când sunt vândute pentru export către teritoriul vamal al Uniunii (
18
). Articolul 70 menționat prevede de asemenea că această valoare de tranzacție se aplică dacă sunt îndeplinite o serie de condiții, printre altele o condiție privind inexistența unor legături între cumpărător și vânzător sau lipsa unei influențe a acestor legături asupra prețului (
19
). Articolul 127 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii prevede că două persoane sunt afiliate atunci când au calitatea de asociați.
46.
În această primă ipoteză, dacă această valoare de tranzacție declarată de importatorul de dovlecei este mai mare cu peste 8 % decât valoarea forfetară la import calculată de Comisie la momentul punerii în liberă circulație, importatorul trebuie să furnizeze o garanție egală cu cuantumul taxelor datorate dacă produsul în cauză ar fi fost clasificat pe baza acestei valori forfetare de import (
20
). Cuantumul taxelor variabile datorate este nul atunci când dovleceii au un preț de intrare egal sau mai mare de 69,2 euro pentru 100 de kg greutate netă, în condițiile în care, sub acest prag, cu cât prețul de intrare este mai scăzut, cu atât cuantumul taxelor variabile datorate crește pentru o etapă (
21
).
47.
În cea de a doua metodă de calcul, poate fi utilizată metoda deductivă (
22
). Amintim că articolul 74 alineatul (2) litera (c) din Codul vamal al Uniunii prevede că, în cazul în care valoarea de tranzacție nu poate fi determinată, valoarea în vamă este bazată pe prețul unitar la care mărfurile importate sau mărfuri identice sau similare cu cele importate sunt vândute pe teritoriul vamal al Uniunii, totalizând cantitatea cea mai mare, către persoane care nu au legătură cu vânzătorii. Articolul 142 din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii precizează mai multe aspecte: mai întâi, vânzările de referință trebuie să aibă loc în același moment sau aproximativ în același moment cu importul mărfurilor care se evaluează (
23
); în continuare, vânzările către persoane afiliate nu se iau în considerare (
24
); în sfârșit, din prețul unitar se deduc printre altele taxele la import (
25
).
48.
Atunci când metoda deductivă este utilizată pentru un lot de dovlecei, articolul 75 alineatul (3) din Regulamentul delegat 2017/891 prevede că taxele se deduc în conformitate cu articolul 38 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare 2017/892 și, în acel caz, importatorul furnizează o garanție egală cu cuantumul taxei pe care ar fi plătit‑o dacă clasificarea produselor ar fi fost bazată pe valoarea forfetară de import aplicabilă. Acest articol 38 alineatul (1) prevede că, și pentru dovlecei, Comisia stabilește, în fiecare zi lucrătoare și pentru fiecare origine, o valoare forfetară de import egală cu media ponderată a prețurilor reprezentative menționate la articolul 74 din Regulamentul delegat 2017/891, minus suma forfetară de 5 euro/100 kg și taxele vamale ad valorem.
49.
Astfel, cuantumul taxelor deduse din prețul unitar pentru un lot de dovlecei în vederea stabilirii valorii în vamă se calculează pe baza valorii forfetare la import din ziua respectivă, în așteptarea dovedirii corectitudinii prețului unitar.
50.
A treia metodă de calcul constă într‑o modalitate simplificată pentru mărfurile importate în regimul comercial al vânzării în consignație. Pentru acestea din urmă, articolul 75 alineatul (4) din Regulamentul delegat 2017/891 prevede în mod direct aplicarea metodei deductive, dar cu următoarea particularitate: se aplică valoarea forfetară de import calculată în conformitate cu articolul 38 din Regulamentul de punere în aplicare 2017/892. Alineatul (1) al acestui articol, astfel cum am indicat la punctul 48 din prezentele concluzii, prevede calcularea zilnică de către Comisie a unei valori forfetare de import. În ceea ce privește alineatul (2) al articolului menționat, acesta prevede că, atunci când se stabilește o valoare forfetară de import, nu se aplică prețul unitar menționat la articolul 142 din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii, iar respectivul preț unitar se înlocuiește cu valoarea forfetară de import menționată la alineatul (1).
51.
Astfel, valoarea în vamă a unui lot de dovlecei importat în regim de consignație va fi stabilită în funcție de valoarea forfetară la importul din ziua respectivă. Întrucât această valoare este cunoscută imediat, nu este necesar să se prevadă o garanție în ipoteza unei determinări ulterioare a valorii în vamă, precum în primele două metode de calcul.
52.
Chestiunea determinării definitive a valorii în vamă este obiectul articolului 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891. Astfel, acest alineat prevede că importatorul dispune de un termen de o lună de la vânzarea produselor în cauză, în limita unui termen de patru luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație, pentru a dovedi că lotul a fost comercializat în condiții care să confirme corectitudinea prețurilor menționate la articolul 70 din Codul vamal al Uniunii sau pentru a determina valoarea în vamă potrivit metodei deductive. Alineatul (5) menționat precizează că nerespectarea unuia dintre aceste termene‑limită duce la pierderea garanției furnizate, iar garanția furnizată se eliberează în măsura în care se face dovada, satisfăcătoare pentru autoritățile vamale, a condițiilor de comercializare. În caz contrar, garanția se reține cu titlu de plată a taxelor la import. Pe de altă parte, pentru a dovedi că lotul a fost comercializat în condițiile prevăzute mai sus, importatorul trebuie să pună la dispoziție, pe lângă factură, toate documentele necesare pentru desfășurarea controalelor vamale relevante în ceea ce privește vânzarea și livrarea fiecărui produs din lotul în cauză, inclusiv documentele referitoare la transportul, asigurarea, manipularea și depozitarea lotului.
53.
Interpretarea articolului 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 se află în centrul întrebărilor preliminare adresate Curții. Vom examina, într‑o primă etapă, a doua întrebare preliminară, referitoare la posibilitatea de a modifica motivele deciziei vamale în stadiul jurisdicțional, și, într‑o a doua etapă, prima întrebare preliminară, referitoare la noțiunea de persoane asociate sau afiliate.
B.
Cu privire la a doua întrebare preliminară
54.
Instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă, la inițiativa instanței sau a importatorului, o modificare a metodei de determinare a valorii în vamă a mărfurilor importate poate interveni în cursul fazei jurisdicționale și, prin urmare, după expirarea termenelor prevăzute la articolul 75 alineatele (5) și (6) din Regulamentul delegat 2017/891 lăsate importatorului pentru a justifica valoarea în vamă declarată, în raport cu dreptul la o cale de atac efectivă și cu obligația de motivare protejate de articolul 47 și, respectiv, de articolul 41 alineatul (2) litera (c) din cartă, precum și de articolul 44 alineatul (1) și de articolul 29 coroborat cu articolul 22 alineatul (7) din Codul vamal al Uniunii. Această instanță ridică de asemenea problema dacă, pe de o parte, condiția prevăzută la articolul 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal al Uniunii, referitoare la persoanele afiliate, poate fi examinată pentru prima dată în cursul procedurii jurisdicționale și, pe de altă parte, metoda deductivă poate fi invocată pentru prima dată în cursul aceleiași proceduri cu titlu principal sau cu titlu de obiecție, întrucât valoarea de tranzacție declarată era foarte apropiată de valoarea calculată potrivit acestei metode deductive.
55.
Astfel, considerăm că întrebarea se împarte în două etape. În primul rând, o modificare a motivelor deciziei vamale poate interveni în stadiul procedurii jurisdicționale, prin substituirea motivelor de către instanță sau la cererea reclamantului cu titlu de obiecție? În al doilea rând, aceste motive noi ale deciziei vamale pot privi problema legăturii dintre părți și a influenței acestei legături asupra prețului într‑o ipoteză precum cea în discuție în litigiul principal?
56.
În primul rând, în ceea ce privește modificarea motivelor deciziei vamale, problema trebuie examinată în raport cu termenele și cu sancționarea nerespectării lor prevăzute la articolul 75 din Regulamentul delegat 2017/891, amintindu‑se că instanța de trimitere arată că este obligată, în temeiul reglementării sale naționale, să examineze din oficiu legalitatea deciziei contestate, inclusiv din perspective care nu au fost invocate în calea de atac, și să dispună din oficiu administrarea de probe noi și să numească din oficiu experți.
57.
În lipsa unei reglementări a Uniunii în materie, revine fiecărui stat membru, în temeiul principiului autonomiei procedurale a statelor membre, atribuția de a stabili modalitățile procedurii administrative și pe cele ale procedurii jurisdicționale destinate să asigure un nivel ridicat de protecție a drepturilor conferite justițiabililor de dreptul Uniunii. Modalitățile de punere în aplicare a căilor de atac prevăzute de dreptul Uniunii nu trebuie să fie mai puțin favorabile decât cele care privesc unele acțiuni similare prevăzute pentru protecția drepturilor întemeiate pe ordinea juridică internă (principiul echivalenței) și nici să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite de ordinea juridică a Uniunii (principiul efectivității) (
26
).
58.
Or, în speță există o reglementare a Uniunii în materie vamală care prevede norme procedurale specifice.
59.
Pe de o parte, Codul vamal al Uniunii prevede că controalele vamale sunt rezervate autorităților vamale (
27
), care pot fi administrațiile vamale sau orice alte autorități abilitate, prin legislația națională, să aplice anumite dispoziții vamale (
28
). Acest cod prevede că, înainte de luarea unei decizii care ar avea consecințe nefavorabile pentru solicitant, autoritățile vamale îi comunică acestuia motivele pe baza cărora intenționează să ia decizia și solicitantului i se acordă posibilitatea să își exprime punctul de vedere într‑un termen determinat (
29
). Codul menționat prevede de asemenea că în orice decizie care are consecințe nefavorabile pentru solicitant se specifică motivele pe care se întemeiază aceasta și se menționează calea de atac prevăzută la articolul 44 din același cod (
30
). Pe de altă parte, Codul vamal al Uniunii prevede că procedura privind căile de atac împotriva deciziei vamale este împărțită în două etape succesive, prima în fața autorităților vamale iar cea de a doua în fața unei instanțe superioare independente care poate fi o autoritate judiciară (
31
). În plus, acest cod prevede că autoritatea vamală poate acționa în calitate de autoritate judiciară (
32
), dar nu prevede contrariul.
60.
Din faza vamală a acțiunii, Codul vamal al Uniunii prevede că importatorul dispune de două drepturi: acela de a obține o motivare a deciziei nefavorabile, precedat de acela de a obține o informare cu privire la motivele avute în vedere. În consecință, o substituire de motive din oficiu de către instanță sau la cererea importatorului în cursul fazei judiciare în temeiul unor dispoziții procedurale naționale poate fi analizată ca un control vamal care, ca atare, trebuie rezervat autorităților vamale ale statului membru potrivit Codului vamal al Uniunii care, în calitate de reglementare specială în raport cu aceste dispoziții procedurale, trebuie să primeze. În această privință, instanța de trimitere nu arată dacă dispune de o împuternicire legislativă sau administrativă pentru a aplica anumite dispoziții vamale.
61.
Astfel, această organizare a acțiunii în două faze (vamală și jurisdicțională), precum și protecția sporită a obligației de informare prealabilă și a obligației de motivare sunt de natură să garanteze dreptul la o cale de atac efectivă și obligația de motivare protejate de articolul 47 și, respectiv, de articolul 41 alineatul (2) litera (c) din cartă.
62.
Pe de altă parte, articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 prevede un termen dublu în care importatorul trebuie fie să dovedească faptul că lotul a fost comercializat în condiții care confirmă corectitudinea prețurilor menționate la articolul 70 din Codul vamal al Uniunii, fie să determine valoarea în vamă potrivit metodei deductive. Expirarea acestor termene (o lună de la vânzarea produselor, în limita unui termen de patru luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație), la fel ca lipsa unei dovezi privind comercializarea mărfurilor în condițiile prevăzute, conduc la pierderea garanției (
33
). Astfel, nerespectarea condițiilor prevăzute la articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 determină o sancțiune unică: pierderea garanției calculate în funcție de valoarea forfetară la import.
63.
Această particularitate a regimului vamal aplicabil anumitor fructe și legume, inclusiv dovleceilor, ilustrează perfect faptul că alegerea metodei de calculare a valorii în vamă trebuie făcută în faza vamală a procedurii căii de atac. Prin urmare, revine importatorului sarcina de a face dovada valorii în vamă în funcție de temeiul reținut, sub sancțiunea pierderii garanției.
64.
Prin urmare, din toate aceste elemente rezultă că temeiul valorii în vamă reținute nu poate fi modificat în faza jurisdicțională a căii de atac împotriva unei decizii vamale, întrucât aceasta ar echivala cu privarea importatorului de dreptul său de informare prealabilă cu privire la motivele unei decizii vamale care ar putea fi nefavorabilă și de motivare a acestei decizii vamale nefavorabile.
65.
În al doilea rând, în ceea ce privește natura motivelor noi invocate în fața instanței, acestea pot privi problema legăturii dintre persoane și a influenței acestei legături asupra prețului într‑o ipoteză precum cea în discuție în litigiul principal?
66.
Astfel, OGL‑Food a precizat în ședință că, în cursul procedurii jurisdicționale, nu solicitase o modificare a metodei de calculare a valorii în vamă în favoarea metodei deductive (
34
), ci, în cadrul justificării modalităților de comercializare a produselor declarate cu o valoare de tranzacție, dorea să i se aplice posibilitatea lăsată de articolul 134 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii de a dovedi că valoarea de tranzacție era foarte apropiată de valoarea în vamă a unor mărfuri identice sau similare, determinată în conformitate cu metoda deductivă.
67.
Trebuie să se observe însă că acest articolul 134 din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii este un articol de punere în aplicare a articolului 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal al Uniunii și se aplică tranzacțiilor între persoane afiliate.
68.
Or, în faza vamală, importatorul nu a invocat legăturile sale cu cumpărătorul din prima etapă de comercializare sau nu a furnizat eventualul contract încheiat cu acesta din urmă, astfel cum a solicitat serviciul vamal, și nici, a fortiori, nu a încercat să demonstreze că legăturile respective nu influențaseră prețul. Astfel, în această fază, el ar fi putut dovedi condițiile de comercializare a produselor importate făcând trimitere la articolul 134 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii, ceea ce implica de asemenea dovada unei legături între el și cumpărătorul din prima etapă de comercializare potrivit normelor precizate la articolul 127 din acest regulament de punere în aplicare (
35
) și lipsa influenței acestei legături asupra prețului.
69.
În plus, motivele reținute de directorul vămii nu privesc calitatea de persoane afiliate, ci se întemeiază pe alte două elemente: prețul ridicat de achiziție la import (care depășește cu 40,75 % valoarea forfetară la import) și revânzarea în pierdere.
70.
În consecință, argumentul referitor la valoarea apropiată a valorii de tranzacție este total nou în raport cu motivele reținute de directorul vămii și a-l susține în faza jurisdicțională echivalează cu a solicita instanței să exercite ea însăși controlul vamal, ceea ce depășește simplele obiecții care pot privi motivele reținute în sine.
71.
În concluzie, propunem să se răspundă la a doua întrebare preliminară că articolul 75 alineatele (2), (5) și (6) și Regulamentul delegat 2017/891 coroborat cu articolul 5 punctele 1 și 3, cu articolul 22 alineatul (6), cu articolul 29, precum și cu articolul 44 alineatul (2) din Codul vamal al Uniunii trebuie interpretat în sensul că termenele și sancționarea nerespectării lor, pe care le prevede, se opun ca motivele deciziei vamale să fie modificate în cursul fazei jurisdicționale de contestare a acestei decizii, inclusiv în ceea ce privește metoda de calculare a valorii în vamă aleasă sau noțiunea de „persoane afiliate”, în sensul articolului 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal al Uniunii.
C.
Cu privire la prima întrebare preliminară
72.
Prin intermediul primei întrebări preliminare, instanța de trimitere solicită Curții să se pronunțe cu privire la informațiile pertinente pentru a dovedi calitatea de asociați sau de persoane afiliate în sensul articolului 127 alineatul (1) litera (b) și al articolului 142 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii. În plus, aceasta ridică problema dacă verificarea în temeiul articolului 75 din Regulamentul delegat 2017/891 impune, pentru a contracara eludarea taxelor vamale, o obligație de a aprecia dacă relația dintre operatori nu a influențat stabilirea unui preț mai ridicat al mărfurilor revândute ulterior în pierdere.
73.
Propunem ca această întrebare să fie examinată cu titlu subsidiar ca urmare a răspunsului dat la a doua întrebare preliminară.
74.
Curtea a statuat recent, în Hotărârea din 9 iunie 2022, Baltic Master (
36
), că articolul 181a din regulamentul de punere în aplicare, introdus în urma modificării acestuia din urmă prin Regulamentul (CE) nr. 3254/94 al Comisiei din 19 decembrie 1994 (
37
), permite autorităților vamale să nu țină seama de valoarea de tranzacție în vederea stabilirii valorii în vamă atunci când aceste autorități consideră că valoarea declarată a mărfurilor importate nu reflectă valoarea reală a acestora, independent de existența unei legături între importator și exportator (
38
). Generalitatea formulei permite extinderea prin analogie la articolul 140 din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii, care a preluat în esență acest articol 181a, privind neacceptarea valorilor de tranzacție declarate. Astfel, articolul 140 menționat prevede că, pe de o parte, „[î]n cazul în care autoritățile vamale au îndoieli întemeiate că valoarea de tranzacție declarată reprezintă cuantumul total plătit sau de plătit astfel cum se menționează la articolul 70 alineatul (1) din [Codul vamal], pot solicita declarantului să furnizeze informații suplimentare” și, pe de altă parte, „[î]n cazul în care îndoielile lor nu sunt eliminate, autoritățile vamale pot decide că valoarea mărfurilor nu se poate determina în conformitate cu articolul 70 alineatul (1) din [acest] cod”.
75.
În aceeași hotărâre, Curtea a statuat de asemenea că, „referitor la legătura dintre persoane pe baza calității lor de asociați, prevăzută la articolul 143 alineatul (1) litera (b) din regulamentul de punere în aplicare[ (
39
)], trebuie subliniat că însuși modul de redactare a acestei dispoziții exclude orice asociere de fapt” (
40
). Curtea a adăugat că „această dispoziție care vizează persoanele care au «calitatea juridică de asociați» necesită, în vederea constatării existenței unei legături, să se demonstreze că sunt îndeplinite condițiile prevăzute de dispozițiile naționale referitoare la calitatea de asociați, excluzând astfel orice asociere care nu ar fi juridică” (
41
).
76.
Rezultă că aprecierea calității juridice de asociat intră sub incidența dreptului național și că elementele menționate de instanța de trimitere (caracter întâmplător al relațiilor comerciale, date referitoare la facturile emise pentru livrări, la plata prețului, la înregistrarea facturilor în contabilitate și în registrele privind TVA‑ul ale importatorului și la dreptul de deducere a taxei, o valoare de tranzacție declarată cu mult superioară valorii forfetare la import asociate unei revânzări în pierdere, lipsa unui contract comercial) nu pot fi pertinente decât dacă justifică în dreptul național calitatea juridică de asociat.
77.
Totuși, a propune un răspuns la această întrebare necesită luarea în considerare a legăturii dintre dispozițiile speciale aplicabile anumitor fructe și legume, printre care și dovleceii, și dispozițiile generale din Codul vamal al Uniunii și din regulamentul de punere în aplicare a acestuia.
78.
Astfel, atunci când importatorul a declarat o valoare de tranzacție, articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 prevede că trebuie să se dovedească, într‑un termen de o lună de la vânzarea produselor în cauză, în limita unui termen de patru luni de la data acceptării declarației de punere în liberă circulație, că lotul a fost comercializat în condiții care să confirme corectitudinea prețurilor menționate la articolul 70 din Codul vamal al Uniunii.
79.
Prin urmare, este suficient ca importatorul să dovedească faptul că la revânzarea mărfurilor importate sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 70 din Codul vamal al Uniunii, în special cea referitoare la persoanele afiliate, sau trebuie doar să dovedească faptul că condițiile de comercializare justifică valoarea de tranzacție declarată?
80.
De acest răspuns depinde admisibilitatea întrebării, întrucât, dacă simpla dovadă a existenței unor legături între importator și cumpărătorul din prima etapă comercială și a influenței acestora asupra prețului ar fi suficientă, nu ar fi necesar să se pună întrebări cu privire la condițiile de comercializare a produselor.
81.
O interpretare literală ar putea sugera că numai această dovadă a revânzării la un preț care justifică valoarea de tranzacție declarată este suficientă. Or, redactarea reținută de legiuitorul Uniunii nu se limitează să solicite dovada corectitudinii valorii de tranzacție, ci evocă condițiile de comercializare a mărfii revândute. Astfel, articolul 75 alineatul (5) al treilea paragraf din Regulamentul delegat 2017/891 precizează că garanția furnizată se eliberează numai în măsura în care se face dovada, satisfăcătoare pentru autoritățile vamale, a condițiilor de comercializare.
82.
Cu toate acestea, dacă se ține seama de finalitatea dispoziției menționate, care este de a împiedica o suprafacturare frauduloasă cu ocazia importului pentru a evita plata taxelor vamale, rezultă că trimiterea la condițiile prevăzute la articolul 70 din Codul vamal al Uniunii trebuie să fie completă. Astfel, dacă coluziunea este posibilă între părți afiliate la facturarea produsului exportat, ea este de asemenea posibilă cu ocazia revânzării acestuia pe teritoriul Uniunii, ceea ce face relevant faptul că revânzarea produselor nu poate fi făcută către persoane afiliate pentru a justifica valoarea de tranzacție sau se stabilește că această legătură nu a avut influență asupra prețului. Or, dreptul Uniunii referitor la evaluarea în vamă urmărește stabilirea unui sistem echitabil, uniform și neutru, care exclude utilizarea de valori în vamă arbitrare sau fictive. Prin urmare, valoarea în vamă trebuie să reflecte valoarea economică reală a unei mărfi importate (
42
).
83.
Astfel, valoarea de tranzacție nu poate fi utilizată dacă existența unor legături între persoane afiliate la momentul cumpărării produselor la export și al revânzării lor pe teritoriul vamal al Uniunii a avut o influență asupra prețului. În această ipoteză, Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii prevede că utilizarea valorii de tranzacție rămâne posibilă, chiar și în cazul unor legături între părți, atunci când aceasta este foarte apropiată de valoarea în vamă a unor mărfuri identice sau similare, determinată potrivit metodei deductive (
43
), cu excepția comparației cu valoarea în vamă a mărfurilor importate.
84.
Totuși, acest obiectiv de a se asigura de realitatea economică a cumpărării și a revânzării și, prin urmare, de cuantumul corespunzător al taxelor vamale poate fi atins și prin recurgerea la dovada condițiilor de comercializare, întrucât condițiile anormale de comercializare pot fi manifestarea unei coluziuni între persoane afiliate care au o influență asupra prețului. Astfel, această obligație de dovadă a condițiilor de comercializare ar putea fi considerată o dovadă simplificată a lipsei unei influențe asupra prețului a eventualelor legături dintre părți. Această interpretare ar fi conformă obiectivului reglementării specifice fructelor și legumelor perisabile care este de a facilita stabilirea valorii lor pentru calcularea prețului de intrare, dat fiind că cele mai multe dintre fructele și legumele perisabile sunt livrate în regimul comercial al vânzării în consignație, ceea ce face ca prețul lor să fie dificil de stabilit (
44
). Interpretarea respectivă poate fi de asemenea justificată de faptul că, în cazul lipsei unei dovezi privind elementele impuse de articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 în termenul indicat, garanția calculată pe baza valorii forfetare la import se reține de către serviciul vamal.
85.
Rezultă din toate aceste considerații că, chiar dacă instanța de trimitere ar ajunge la concluzia că există o legătură între operatori – ceea ce nu este cazul –, această constatare ar fi insuficientă pentru a stabili că sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 75 alineatul (5) din Regulamentul delegat 2017/891 și printre altele că produsele au fost comercializate în condiții care să confirme corectitudinea prețurilor. Prin urmare, răspunsul la această întrebare nu pare util pentru soluționarea litigiului și pare, așadar, inadmisibil.
86.
Cu titlu subsidiar, propunem să se răspundă la aceasta după cum urmează: articolul 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal al Uniunii și articolul 127 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii trebuie interpretate în sensul că nu se poate considera că cumpărătorul și vânzătorul au calitatea juridică de asociați dacă nu demonstrează că sunt îndeplinite condițiile prevăzute de dispozițiile naționale referitoare la calitatea de asociați, ceea ce exclude o asociere care nu ar fi juridică.
V. Concluzie
87.
Având în vedere toate considerațiile care precedă, propunem Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate de Administrativen sad Sofia‑grad (Tribunalul Administrativ al Orașului Sofia, Bulgaria) după cum urmează:
1)
Articolul 75 alineatele (2), (5) și (6) din Regulamentul delegat (UE) 2017/891 al Comisiei din 13 martie 2017 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate, de completare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sancțiunile care trebuie aplicate în sectoarele menționate și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul delegat (UE) 2018/1145 al Comisiei din 7 iunie 2018 coroborat cu articolul 5 punctele 1 și 3, cu articolul 22 alineatul (6), cu articolul 29, precum și cu articolul 44 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 octombrie 2013 de stabilire a Codului vamal al Uniunii, așa cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2016/2339 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 decembrie 2016,
trebuie interpretat în sensul că
termenele și sancționarea nerespectării lor, pe care o prevede, se opun ca motivele deciziei vamale să fie modificate în faza jurisdicțională a contestației, inclusiv în ceea ce privește metoda de calculare a valorii în vamă aleasă sau noțiunea de „persoane afiliate”, în sensul articolului 70 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul nr. 952/2013, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul 2016/2339.
2)
Prima întrebare preliminară este inadmisibilă, dar, cu titlu subsidiar, trebuie să se răspundă la aceasta după cum urmează:
articolul 70 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul nr. 952/2013, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul 2016/2339, și articolul 127 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/2447 al Comisiei din 24 noiembrie 2015 de stabilire a unor norme pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (UE) nr. 952/2013 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a Codului vamal al Uniunii, așa cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/604 al Comisiei din 18 aprilie 2018,
trebuie interpretate în sensul că
nu se poate considera că cumpărătorul și vânzătorul au calitatea juridică de asociați dacă nu demonstrează că sunt îndeplinite condițiile prevăzute de dispozițiile naționale referitoare la calitatea de asociați, ceea ce exclude o asociere care nu ar fi juridică.
(
1
)	Limba originală: franceza.
(
2
)	JO 2013, L 269, p. 1.
(
3
)	JO 2016, L 354, p. 32, denumit în continuare „Codul vamal al Uniunii”.
(
4
)	JO 2015, L 343, p. 558.
(
5
)	JO 2018, L 101, p. 22, denumit în continuare „Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii”.
(
6
)	JO 2017, L 138, p. 4.
(
7
)	JO 2018, L 208, p. 1, denumit în continuare „Regulamentul delegat 2017/891”.
(
8
)	JO 2013, L 347, p. 671.
(
9
)	JO 2017, L 350, p. 15, denumit în continuare „Regulamentul nr. 1308/2013”.
(
10
)	Regulamentul Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (JO 1992, L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58). Acest regulament a fost abrogat prin Regulamentul (CE) nr. 450/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2008 de stabilire a Codului vamal comunitar (Codul vamal modernizat) (JO 2008, L 145, p. 1), el însuși abrogat prin Codul vamal al Uniunii.
(
11
)	Regulamentul din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (JO 1993, L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 46/1999 al Comisiei din 8 ianuarie 1999 (JO 1999, L 10, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 11, p. 49) (denumit în continuare „regulamentul de punere în aplicare”), abrogat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/481 al Comisiei din 1 aprilie 2016 (JO 2016, L 87, p. 24), în urma intrării în vigoare a Regulamentului de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
(
12
)	Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 13 martie 2017 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (JO 2017, L 138, p. 57).
(
13
)	JO 1987, L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.
(
14
)	JO 2018, L 273, p. 1, denumit în continuare „Regulamentul nr. 2658/87”.
(
15
)	Denumită în continuare „decizia din 30 octombrie 2020”.
(
16
)	Denumită în continuare „metoda deductivă”.
(
17
)	Articolul 75 alineatul (2) din Regulamentul delegat 2017/891.
(
18
)	Articolul 70 alineatul (1) din Codul vamal al Uniunii.
(
19
)	Articolul 70 alineatul (3) litera (d) din Codul vamal al Uniunii.
(
20
)	Articolul 75 alineatul (2) din Regulamentul delegat 2017/891.
(
21
)	A se vedea punctul 22 din prezentele concluzii.
(
22
)	Articolul 75 alineatul (3) din Regulamentul delegat 2017/891.
(
23
)	Articolul 142 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
(
24
)	Articolul 142 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
(
25
)	Articolul 142 alineatul (5) litera (c) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
(
26
)	A se vedea Hotărârea din 12 ianuarie 2023, Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság (C‑132/21, EU:C:2023:2, punctele 45 și 48, precum și jurisprudența citată).
(
27
)	Articolul 5 punctul 3 din Codul vamal al Uniunii.
(
28
)	Articolul 5 punctul 1 din Codul vamal al Uniunii.
(
29
)	Articolul 22 alineatul (6) din Codul vamal al Uniunii.
(
30
)	Articolul 22 alineatul (7) din Codul vamal al Uniunii.
(
31
)	Articolul 44 alineatul (2) din Codul vamal al Uniunii.
(
32
)	Articolul 29 din Codul vamal al Uniunii.
(
33
)	A se vedea punctul 52 din prezentele concluzii.
(
34
)	A doua metodă de calcul, a se vedea punctul 47 din prezentele concluzii.
(
35
)	Participarea la conducerea sau la consiliul de administrație al celeilalte părți, calitatea juridică de asociați, faptul că același terț posedă, controlează sau deține direct sau indirect cel puțin 5 % din acțiunile sau părțile lor emise cu drept de vot, raportul de muncă, controlul direct sau indirect, controlul ascendent sau descendent comun, legătura de rudenie.
(
36
)	C‑599/20, EU:C:2022:457.
(
37
)	JO 1994, L 346, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 6, p. 233.
(
38
)	A se vedea Hotărârea din 9 iunie 2022, Baltic Master (C‑599/20, EU:C:2022:457, punctul 34 și jurisprudența citată).
(
39
)	Identic la articolul 127 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
(
40
)	Hotărârea din 9 iunie 2022, Baltic Master (C‑599/20, EU:C:2022:457, punctul 35).
(
41
)	Hotărârea din 9 iunie 2022, Baltic Master (C‑599/20, EU:C:2022:457, punctul 36).
(
42
)	A se vedea Hotărârea din 9 iunie 2022, Baltic Master (C‑599/20, EU:C:2022:457, punctul 24).
(
43
)	Articolul 134 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul de punere în aplicare a Codului vamal al Uniunii.
(
44
)	Considerentul (31) al Regulamentului delegat 2017/891.