62019TO0136(04)
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (четвърти разширен състав)
14 март 2022 година (
*1
)
„Действие по събиране на доказателства — Член 103, параграф 3 от Процедурния правилник — Представяне на неповерителни варианти на документи“
По дело T‑136/19
Български енергиен холдинг ЕАД, установено в София (България),
Булгартрансгаз ЕАД, установено в София,
Булгаргаз ЕАД, установено в София,
представлявани от M. Powell и K. Struckmann, адвокати,
жалбоподатели,
подпомагани от
Република България, представлявана от E. Петранова, Л. Захариева и Т. Митова,
встъпила страна,
срещу
Европейска комисия, представлявана от H. Van Vliet, G. Meessen, J. Szczodrowski и Цв. Георгиева,
ответник,
подпомагана от
Овергаз Инк., установено в София, представлявано от S. Cappellari и S. Gröss, адвокати,
встъпила страна,
с предмет жалба на основание членове 261 ДФЕС и 263 ДФЕС с главно искане за отмяна на Решение C(2018) 8806 final на Комисията от 17 декември 2018 г. относно производство по член 102 ДФЕС (дело AT.39849 — BEH Gas) и с направено при условията на евентуалност искане за намаляване на размера на глобата, наложена на жалбоподателите с посоченото решение,
ОБЩИЯТ СЪД (четвърти разширен състав),
състоящ се от: S. Gervasoni, председател, L. Madise, P. Nihoul, R. Frendo (докладчик) и J. Martín y Pérez de Nanclares, съдии,
секретар: E. Coulon,
постанови настоящото
Определение
1
На 1 март 2019 г., жалбоподателите, Български енергиен холдинг ЕАД, Булгартрансгаз ЕАД и Булгаргаз ЕАД, подават жалба в секретариата на Общия съд с главно искане за отмяна и с направено при условията на евентуалност искане за изменение на Решение C (2018) 8806 final на Комисията от 17 декември 2018 г. относно производство по член 102 ДФЕС (дело AT.39849 — BEH Gas), с което се констатира, че те са злоупотребили с господстващото си положение на няколко пазара и съответно им се налага глоба (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
2
Жалбоподателите изтъкват седем основания в подкрепа на жалбата си. В първото си основание те твърдят, че в рамките на административното производство, довело до приемане на обжалваното решение, Европейската комисия е нарушила в няколко отношения принципа на добра администрация и правото им на защита. По същество те твърдят, че не са имали или не са имали достатъчен достъп до документи, които според тях съдържат оневиняващи доказателства.
3
В отговор на формулирано в жалбата искане, с определение от 26 май 2021 г. Общият съд (четвърти състав) разпорежда на Комисията — на основание член 91, буква б) от своя процедурен правилник и с оглед на предвидените в член 103, параграф 1 от този правилник гаранции — да предостави подробните протоколи от осемте срещи между Комисията и Овергаз (наричани по-нататък „подробните протоколи“), исканията на Овергаз за поверително третиране на тези протоколи, поверителните варианти на становищата, представени от Овергаз след тези осем срещи (наричани по-нататък „последващите становища“) и поверителния вариант на доклада, изготвен от представителите на жалбоподателите в рамките на така наречената процедура „зала за данни“ на 28 юни 2018 г. (наричан по-нататък „информационният доклад“). Комисията изпълнява това искане на 17 юни 2021 г., като депозира към материалите по делото приложения X.1—X.16.
4
Съгласно член 103, параграфи 1 и 2 от Процедурния правилник, когато въз основа на посочените от някоя от главните страни правни и фактически обстоятелства Общият съд трябва да провери дали са поверителни по отношение на другата главна страна някои сведения или доказателства, които са му представени в изпълнение на действие по събиране на доказателства по член 91, буква б) от Правилника, той трябва да провери дали тези сведения или доказателства имат значение за решаването на спора и дали са поверителни.
5
По-нататък, съгласно член 103, параграф 2 от Процедурния правилник, когато при проверката по член 103, параграф 1 Общият съд стигне до извода, че някои от представените пред него сведения или доказателства имат значение за решаването на спора и са поверителни по отношение на другата главна страна, той претегля поверителността и изискванията, свързани с правото на ефективна съдебна защита, и в частност със спазването на принципа на състезателност.
6
В случая в рамките на производството по член 102 ДФЕС на жалбоподателите е отказан достъп до сведения или доказателства, представени от Овергаз на Комисията, тъй като са поверителни. Именно поради това жалбоподателите смятат, че е нарушено правото им на защита, както бе посочено в точка 2 по-горе. Въпросните доказателства са известни както на Комисията — главна страна в настоящото производство, така и на встъпилата в нейна подкрепа страна — Овергаз. На жалбоподателите, които са увредени от обжалваното решение, обаче се налага да защитават интересите си срещу Комисията и Овергаз, без да разполагат с тези сведения и доказателства от административната преписка, въпреки че имат качество на главни страни в производството пред Общия съд.
7
При тези обстоятелства принципите на състезателност и на равни процесуални възможности, които са гарантирани в член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз и за чието спазване следи съдът на Съюза, изискват при упражняването на съдебен контрол върху обжалван акт жалбоподателите да получат възможно най-широк достъп до преписката, за да могат да изтъкнат всички налични и релевантни доводи в подкрепа на жалбата си.
8
От тези обстоятелства следва също, че при извършване на предвидената в член 103, параграфи 1 и 2 от Процедурния правилник проверка най-напред трябва да се установи дали сведенията или доказателствата, които са били представени пред Общия съд в резултат на действие по събиране на доказателства, са поверителни, и ако не са, да се съобщят на жалбоподателите. Ако обаче тези сведения или доказателства са поверителни, Общият съд трябва извърши двойна проверка, като разгледа и въпроса дали те имат значение за решаването на спора.
9
В това отношение следва да се припомни, че не е оправдано дадено сведение или доказателство от преписката да се третира като поверително, например когато става дума за информация, която вече е публично достъпна или до която широката общественост или определени специализирани среди могат да имат достъп, информация, която се съдържа и в други части или документи от преписката, за които страната, желаеща да запази поверителността на съответната информация, не е направила искане за поверително третиране, информация, която не е достатъчно конкретна или точна, за да разкрие поверителни данни, или пък информация, която в голяма степен се съдържа във или може да се изведе от друга информация, до която заинтересованите лица имат законен достъп (вж. определение от 11 април 2019 г., Google и Alphabet/Комисия, T‑612/17, непубликувано, EU:T:2019:250, т. 20 и цитираната съдебна практика).
10
Освен това на този етап следва да се припомни постоянната съдебна практика, съгласно която сведенията, които са били поверителни, но датират отпреди пет или повече години, трябва на това основание да се считат за исторически и да бъдат съобщени на другите страни, освен в изключителни случаи, когато въпреки изтеклото време тези сведения все още представляват съществена, например производствена или търговска тайна, чието разкриване би нанесло вреда на страна или на трето лице (в този смисъл вж. определение от 11 април 2019 г., Google и Alphabet/Комисия, T‑612/17, непубликувано, EU:T:2019:250, т. 19 и цитираната съдебна практика).
11
Накрая, следва да се припомни, че съгласно член 103, параграф 3 от Процедурния правилник, след като претегли сведенията и доказателствата, посочени в член 103, параграф 2 от този правилник, както бе посочено в точка 5 по-горе, Общият съд може да реши да запознае другата главна страна с поверителните сведения или доказателства, като обуслови, при необходимост, оповестяването им от поемането на конкретни задължения, или да реши да не ги предоставя, като уточни с мотивирано определение условията, позволяващи в най-голяма степен на другата главна страна да изрази становище, включително като постанови да се представи неповерителен вариант или неповерително резюме на сведенията или доказателствата.
По исканията на Овергаз за поверително третиране на подробните протоколи
12
На 18 януари 2018 г. Овергаз уведомява Комисията с електронно писмо, че според него подробните протоколи трябва да се третират поверително. На 20 февруари 2018 г. Овергаз доразвива и отново отправя искането за поверително третиране.
13
От писмото на Овергаз до Комисията от 20 февруари 2018 г. е видно, че Овергаз по същество се опасява от това, че оповестяването на някои сведения, които се съдържат в подробните протоколи, може да доведе до значителни отрицателни икономически, административни или съдебни последици.
14
Следователно в особения контекст на делото мотивите на Овергаз за поверително третиране на подробните протоколи сами по себе си са чувствителни и следователно трябва да се считат за поверителни.
15
Същевременно обаче мотивите на Овергаз в подкрепа на искането му до Комисията за поверително третиране са от значение за решаването на спора. Всъщност в частта от първото основание, която се отнася до отказа на Комисията да им предостави достъп до подробните протоколи, жалбоподателите изтъкват по-специално че не са запознати с мотивите, които Овергаз изтъква в подкрепа на поверителността на посочените протоколи, поради което възниква въпросът дали Комисията е имала основание да уважи исканията на Овергаз за поверително третиране, без да наруши правото на защита на жалбоподателите.
16
Така в съответствие с член 103, параграф 2 от Процедурния правилник Общият съд е длъжен да претегли поверителността на въпросните искания и изискванията, свързани с правото на ефективна съдебна защита, и в частност със спазването на принципа на състезателност.
17
В това отношение, като се имат предвид, от една страна, залогът на делото, и от друга страна, фактът, че не е изключено оповестяването на мотивите за поверителното третиране на подробните протоколи и на някои съдържащи се в тях сведения да доведе до значителни икономически, административни или съдебни последици, в приложение на член 103, параграф 3 от Процедурния правилник, който позволява да се съвместят противоречивите интереси на страните, по-специално чрез представянето на неповерителен вариант на основното съдържание на сведенията или доказателствата, трябва да се разпореди на Комисията да предостави искането от 18 януари 2018 г., приложение X.9(1), като се заличи пасажът между думите „други последици“ и думите „в случай че неповерителното съдържание“.
По поверителния вариант на информационния доклад
18
Най-напред следва да се посочи, че по време на административната процедура Комисията организира общо осем срещи с Овергаз. Тези срещи се провеждат на 13 октомври 2010 г., 13 януари, 17 март и 15 декември 2011 г., 17 юни 2013 г., 13 октомври 2015 г., 17 март и 20 октомври 2016 г.
19
Освен това от преписката е видно, че за всяка от срещите с Овергаз Комисията изготвя, от една страна, подробни протоколи, а от друга — кратки бележки.
20
Трябва да се посочи също, че жалбоподателите са получили кратките бележки от осемте срещи и че на 28 юни 2018 г. външните представители на жалбоподателите са получили достъп до подробните протоколи в рамките на т.нар. процедура „зала за данни“. Съгласно тази процедура, предвидена в точка 98 от Известието на Комисия относно най-добрите практики за водене на производства, свързани с членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС (ОВ C 308, 2011 г., стр. 6), външните представители на дадена страна могат да получат достъп до поверителните документи под надзора на длъжностно лице на Комисията в зала в сградата на Комисията. Представителите могат да използват предоставената им в залата за данни информация, за да защитят своя клиент, но не могат да разкриват никаква поверителна информация пред него.
21
В рамките на процедурата „зала за данни“ външните представители на жалбоподателите изготвят поверителен вариант на информационния доклад, в който изразяват становището си относно сведенията в подробните протоколи. Този доклад е приложение номер X.16.
22
Външните представители на жалбоподателите изготвят и неповерителен вариант на посочения доклад с одобрението на Комисията и го предоставят на жалбоподателите.
23
Жалбоподателите обаче считат, че този неповерителен вариант не е от полза за тяхната защита, а подробните протоколи, разгледани в залата за данни, съдържат не само неповерителна информация, но и оневиняващи доказателства.
24
Затова в първото си основание жалбоподателите считат, че Комисията не може да им попречи чрез процедурата „зала за данни“ да се запознаят лично с подробните протоколи и че следователно правото им на защита е нарушено.
25
В съответствие с точка 8 по-горе трябва да се провери дали информационният доклад съдържа сведения, за които действително може да се счете, че са поверителни.
26
В това отношение най-напред трябва да се отбележи, че това, което външните представители на жалбоподателите посочват на страници 396—398 и 400—403 от последователната номерация относно доказателствата, които според тях са оневиняващи, само по себе си не съдържа поверителна информация, заради която да не може да бъде оповестено.
27
По-нататък, при всички положения сведенията, които не са поверителни или вече не са поверителни и следователно могат да бъдат оповестени, са следните:
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Среща между Овергаз и генерална дирекция (ГД) „Конкуренция“ от 13 октомври 2010 г.“, сведенията, които са заличени в информационния доклад на страници 395 и 396 от последователната номерация, се съдържат по-специално в точка 31, подточка 1, точка 77, точка 80 и сл., точка 207, точка 208 и точка 215 и сл. от изложението на възраженията на Комисията, в бележка под линия 84, в съображение 45, буква а) и съображения 100—103 от неповерителния вариант на обжалваното решение, в точка 3 и точки 6—8 от писменото становище при встъпване на Овергаз, в точка 336 от неповерителния вариант на жалбата за Овергаз, и в точка 404 от неповерителния вариант на общата писмена защита,
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Среща с Овергаз от 13 януари 2011 г.“, следва да се констатира, че заличените сведения на страница 397 от последователната номерация се съдържат по-специално в точки 77, 90 и 215 от изложението на възраженията, в съображение 101, буква в) и съображение 296 от неповерителния вариант на обжалваното решение, както и в точки 6, 7 и 11 от писменото становище при встъпване на Овергаз; от друга страна, заличеното сведение относно българската преносна мрежа, няма как да не е известно на жалбоподателите и освен това е взето от публичен източник,
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Среща с Овергаз от 17 март 2011 г.“ и до сведенията на страници 397 и 398 от последователната номерация, трябва да се посочи следното:
–
първо, действията на Овергаз пред българския регулатор са посочени по-специално в точки 111, 112 и 118 от отговора на Булгартрансгаз от 17 юли 2015 г. на изложението на възраженията, в точка 2, буква а) от отговора на Булгаргаз на посоченото изложение и в съображения 104, 121 и 129 от неповерителния вариант на обжалваното решение,
–
второ, останалите заличени сведения са оповестени и конкретизирани по-специално в точки 77 и 90 и точка 215 и сл. от изложението на възраженията и в съображение 99 от неповерителния вариант на обжалваното решение; освен това наименованието на предприятието, посочено във втора и пета алинея от страница 398 от последователната номерация, няма как да не е известно на жалбоподателите, тъй като именно Булгартрансгаз му е предоставил достъп до своята газопреносна мрежа,
–
трето, желанието на Овергаз да се конкурира с Булгаргаз е в основата на жалбата му до Комисията,
–
четвърто, намерението на Овергаз да промени пазарната среда в България личи изрично от точка 11 от писменото му становище при встъпване;
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „COMP/B1/39.849 — BEH Gas, Среща с Овергаз от 15 декември 2011 г., протокол от срещата (вписан в преписката на Комисията на 21 декември 2011 г.)“ и до сведенията на страници 399 и 400 от последователната номерация, трябва да се посочи следното:
–
първо, съдържанието на първите два параграфа от страница 399 от последователната номерация е известно на жалбоподателите, за което свидетелства точка 35 от неповерителния вариант на жалбата за Овергаз, и освен това е засегнато в точки 23, 24 и 29 от писменото му становище при встъпване; освен това едно от тези сведения се съдържа и в съображение 14 от неповерителния вариант на обжалваното решение,
–
второ, останалите сведения, заличени на страници 399 и 400 от последователната номерация, се съдържат по-специално в точки 37, 38, 176 и 177 от изложението на възраженията, в точки 88—90 от отговора на Булгартрансгаз на това известие, както и в съображение 59, съображение 101, букви д) и ж) и съображения 104, 121, 129 и 648—652 от неповерителния вариант на обжалваното решение,
–
трето, жалбоподателите няма как да не са запознати с данните относно българската вътрешна мрежа, нейните входни и изходни точки, както и с посочените на тези страници цифрови данни;
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Протокол от срещата с Overgas“ от 17 юни 2013 г., който се съдържа на страници 400 и 401 от последователната номерация, следва да се констатира, че заличените сведения няма как да не са известни на жалбоподателите, тъй като се отнасят до обсъжданията, проведени между тях и Овергаз, и до договора, сключен между Овергаз и Булгаргаз на 31 януари 2013 г.; освен това тези сведения се съдържат по-специално в точки 135 и 139 и в бележка под линия 21 от отговора на Булгаргаз на изложението на възраженията и в съображения 101, 110 съображение 214 и сл., съображения 312 и 313 в неповерителния вариант на обжалваното решение;
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Протокол от срещата с Овергаз“ от 13 октомври 2015 г., който се съдържа на страници 401 и 402 от последователната номерация, следва да се отбележи, че заличените сведения, които се отнасят до предложения на Овергаз за решаване на делото с поемане на ангажименти, не са поверителни, тъй като Общият съд не вижда връзка между тях и тежките последици, до които би могло да доведе оповестяването на подробните протоколи (вж. т. 13 по-горе), чието съдържание е преразказано от информационния доклад; освен това, доколкото въпросните сведения би следвало a priori да се квалифицират като чувствителни от търговска гледна точка, трябва да се посочи, че те вече имат само историческа стойност по смисъла на цитираната в точка 10 по-горе съдебна практика,
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Протокол от срещата с Овергаз“ от 17 март 2016 г., който се съдържа на страница 402 от последователната номерация, следва да се отбележи, че новите предложения на Овергаз за решаване на делото с поемане на ангажименти, изглежда, също не трябва да останат поверителни поради изложените в предходното тире съображения,
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Протокол от срещата с Овергаз“ от 20 октомври 2016 г., който се съдържа на страница 403 от последователната номерация, следва да се отбележи, че жалбоподателите са запознати с факта, че през 2009 г. Овергаз е подало жалба до Комисията срещу Български енергиен холдинг; освен това този факт се споменава по-специално в точка 3 от писменото становище при встъпване на Овергаз.
28
За разлика от изброените, следните сведения са поверителни и следователно, както бе посочено в точка 8 по-горе, трябва да се провери също дали те са от значение за решаването на спора:
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Среща между Овергаз и генерална дирекция (ГД) Конкуренция от 13 октомври 2010 г.“, на страница 396 от последователната номерация, изречението след думите „в опит да се получи газ за Булгаргаз“, съдържа поверителна информация, тъй като може да разкрие опасенията на Овергаз относно сериозните последици, до които може да доведе оповестяването на подробните доклади (вж. т. 13 по-горе); тази информация обаче няма значение за решаването на спора, тъй като в заличеното изречение се посочва само откъде Овергаз е извлякло част от информацията, с която разполага,
–
що се отнася до описанието на документа, озаглавен „Протокол от срещата с Овергаз“ от 17 март 2016 г., който се съдържа на страница 402 от последователната номерация, следва да се отбележи, че заличените сведения във втора алинея и в първото изречение от трета алинея се отнасят до деловите отношения между Овергаз и трето предприятие, както и до друго дело, което Комисията разглежда по същото време; следователно тези сведения са поверителни на това основание, но въпреки това нямат значение за решаването на спора, тъй като външните представители на жалбоподателите не са ги посочили като оневиняващи доказателства в информационния доклад.
29
С оглед на изложеното и за да се даде на самите жалбоподатели максимална възможност да изразят своето становище, следва да се разпореди на Комисията да представи нов вариант на информационния доклад (приложение X.16), като се заличат:
–
на страница 396 от последователната номерация изречението след думите „в опит да се получи газ за Булгаргаз“,
–
на стр. 402 от последователната номерация краят на изречението след думите „дело AT.40368 и“, както и първото изречение от следващия параграф.
По подробните протоколи
30
Както вече бе посочено в точки 23 и 24 по-горе, в първото си основание жалбоподателите посочват, че в подробните протоколи се съдържат не само неповерителни сведения, но и оневиняващи доказателства.
31
Същевременно обаче от точки 13—17 по-горе става ясно, че Овергаз с основание твърди, че оповестяването на някои сведения, които се съдържат в подробните протоколи, може да доведе до сериозни последици. Поради това като цяло тези протоколи по принцип трябва да се считат за поверителни.
32
Освен това в точка 29 по-горе бе направен изводът, че жалбоподателите трябва да получат достъп до информационния доклад, с изключение на две кратки сведения, които нямат значение за решаването на спора. Ето защо трябва да се припомни, че в този доклад външните представители на жалбоподателите са описали съдържанието на подробните протоколи и са посочили доказателствата, които според тях са оневиняващи.
33
Следователно, като се има предвид, че член 103, параграф 3 от Процедурния правилник изрично предвижда представянето на неповерително резюме на въпросните сведения и доказателства и че информационният доклад представлява такова резюме, дори с изброените в точка 29 по-горе заличавания, съществуващите интереси ще бъдат справедливо балансирани, ако се приеме, че на жалбоподателите не следва да се предоставя достъп до самите подробни протоколи, съответстващи на приложения X.1—X.8.
По последващите становища
34
Овергаз изготвя и представя последващи становища, в които доразвива доводите си, изтъкнати по време на срещите му с Комисията.
35
Жалбоподателите получават достъп само до неповерителните варианти на повечето последващи становища.
36
Ето защо в съответствие с точка 8 по-горе най-напред следва да се провери дали последващите становища действително съдържат поверителни сведения, след това да се провери дали тези сведения имат значение за решаването на спора и накрая да се претеглят мотивите за поверителността на сведенията и изискванията, свързани с правото на ефективна съдебна защита, и в частност с принципа на състезателност, в съответствие с точка 11 по-горе.
По становището след срещата от 13 октомври 2010 г.
37
Що се отнася до становището след срещата от 13 октомври 2010 г. (приложение X.10), следва да се отбележи, че не са поверителни или при всички положения вече не са поверителни следните сведения:
–
на страница 74 от последователната номерация заличеният пасаж представлява уточнение относно участието в управителните органи на Овергаз; тази информация обаче вече е историческа по смисъла на цитираната в точка 10 по-горе съдебна практика и изглежда няма никакво друго изключително обстоятелство, което да обосновава поверителния ѝ характер,
–
на страница 76 от последователната номерация заличените сведения се отнасят до разпределянето на вноса на газ в България и поради това няма как да не са известни на жалбоподателите,
–
на страници 77 и 89 от последователната номерация и в съответствие с бележка под линия 18 (вж. т. 38 по-долу) заличените данни са търговски данни за отношенията на Оврегаз с трети лица; изглежда, че понастоящем те също се исторически данни, които нямат поверителен характер,
–
в заличения пасаж в бележка под линия 41 на страница 99 от последователната номерация се говори за подаването на жалба от един от жалбоподателите пред български прокурор и следователно се описва факт, който им е известен,
–
на страница 102 от последователната номерация заличените данни, които се отнасят до отношенията на Овергаз с трети лица, също са исторически данни, които нямат поверителен характер,
–
на страница 104 от последователната номерация параграфът, който започва с думите „в края на септември 2010 г.“, съдържа сведения, които са видни по-специално от точка 2, буква а) от отговора на Булгаргаз на изложението на възраженията, както и от съображение 296 от неповерителния вариант на обжалваното решение и от точка 58 от писменото становище при встъпване на Овергаз,
–
на страница 109 от последователната номерация под заглавие „V. Монополизиране на вътрешното производство на природен газ“, информацията от първия параграф е възпроизведена по-специално в точки 33 и 264 от изложението на възраженията.
38
За разлика от изброените сведения, след извършване на посочената в точка 8 по-горе проверка става ясно, че макар да са поверителни, следните сведения от приложение X.10 нямат значение за решаването на спора:
–
на страница 89 от последователната номерация, в бележка под линия 18 се изброяват имената на отраслите — потребители на газ, които са искали да сключат договор с Овергаз през 2010 г. и 2011 г; въпреки изминалото време, това изброяване може все още да има чувствителен характер и да представлява търговска тайна; то обаче няма значение за решаването на спора,
–
на страница 103 от последователната номерация, в бележка под линия 42 се прави уточнение относно редакционната независимост на медията, в която членът на Комисията, отговарящ за конкуренцията, е направил изявлението, отразено в последващите становища; дори да се предположи, че тази информация може да се счете за поверителна, тя няма значение решаването на спора, тъй като се отнася до предприятие, което не извършва дейност в газовия сектор,
–
що се отнася до поясненията на страници 104 и 105 от последователната номерация, изложени под заглавието „Политически декларации и имиджова кампания от 2009 г. нататък“, не може да се изключи, че те са част от опасенията, поради които Овергаз е поискало поверително третиране на подробните протоколи и които са доразвити в разглежданите последващи становища; те обаче не се отнасят до поведението на жалбоподателите, а до политическото положение в България, и следователно нямат значение за решаването на спора,
–
що се отнася до страници 105—108 от последователната номерация, поясненията на Овергаз под заглавие „III. Монополизирането на газа, внасян от Русия“ могат да се считат за поверителни, тъй като също изглеждат свързани с опасенията на Овергаз от сериозните последици, до които може да доведе оповестяването на подробните протоколи от срещите между него и Комисията, които опасения, както бе посочено по-горе, са доразвити в разглежданите последващи становища; тези пояснения обаче нямат значение за решаването на спора, тъй като се отнасят до отношенията на Булгаргаз с трети лица, които са резултат от политически решения и на които не се основава обжалваното решение; освен това въпреки заглавието на тази част доводите на Овергаз по този въпрос се отнасят главно до член 101 ДФЕС, който не е основанието на обжалваното решение,
–
що се отнася до последните два параграфа от страница 109 от последователната номерация и до началото на страница 110 от посочената номерация, става дума за сведения, които се отнасят до трето предприятие и до отношенията на Овергаз с това предприятие и които биха могли да разкрият опасенията на Овергаз относно сериозните последици, до които може да доведе оповестяването на подробните протоколи от срещите му с Комисията; тези поверителни сведения също нямат значение за решаването на спора, по-специално защото се отнасят до трето предприятие и до отношенията на Овергаз с това предприятие; освен това тези сведения се отнасят само до вътрешното производство на газ, което не е предмет на разглеждане в настоящия случай.
39
С оглед на изложеното и за да се даде на самите жалбоподатели максимална възможност да изразят своето становище, следва да се разпореди на Комисията да представи нов вариант на становището след срещата от 13 октомври 2010 г. (приложение X.10), като се запазят заличените части:
–
в бележка под линия 18 на страница 89 от последователната номерация,
–
в бележка под линия 42 на страница 103 от последователната номерация,
–
в поясненията, изложени под заглавието „Политически декларации и имиджова кампания от 2009 г. нататък“ на страници 104 и 105 от последователната номерация,
–
в поясненията, изложени под заглавието „III. Монополизиране на газа, внасян от Русия“ от страница 105 до страница 108 от последователната номерация,
–
в последните два параграфа от страница 109 от последователната номерация и в началото на страница 110 от тази номерация.
По становището след срещата от 13 януари 2011 г.
40
Що се отнася до становището след срещата от 13 януари 2011 г. (приложение X.11), не са поверителни, или при всички положения вече не са поверителни следните сведения:
–
заличеният пасаж на страница 112 от последователната номерация съдържа сведения, които са известни на жалбоподателите, тъй като, от една страна, този пасаж представлява кратко резюме на писмата между Transgaz Romania и Овергаз, до които жалбоподателите са имали достъп по време на административното производство, и от друга страна, информация, която се съдържа по-специално в точки 196 и 210 от изложението на възраженията на Комисията,
–
заличените страници 119—155 от последователната номерация също са известни на жалбоподателите, тъй като всъщност това са или посочените по-горе писма между Transgaz Romania и Овергаз, които жалбоподателите са получили по време на административното производство, или писма от или до „Булгартрансгаз“,
–
заличените страници 157 и 158 от последователната номерация представляват писмо от Овергаз до българския регулатор от 11 октомври 2010 г.; съдържанието му е изложено в жалбата на това дружество до този орган от 20 януари 2011 г., с която жалбоподателите са се запознали, както е видно от преписката (вж. по-долу последното тире на настоящата точка); впрочем става дума за исторически данни по смисъла на цитираната в точка 10 по-горе съдебна практика,
–
на страници 170 и 171 от последователната номерация заличеният пасаж в тирето, започващо с думите „нашата жалба от 20 януари 2011 г.“, съдържа сведения, които се появяват по-специално в съображения 109, 131, 260, 275 и 276 от неповерителния вариант на обжалваното решение,
–
на страница 171 от последователната номерация съдържанието на заличения пасаж в тирето, което започва с думите „на 20 януари 2011 г.“, се съдържа в съображения 104, 121, 129, 221 и 233 от неповерителния вариант на обжалваното решение,
–
на страница 172 от последователната номерация заличените сведения в параграфа, който започва с думите „добър пример“, са спекулации, които дори не са достатъчно конкретни или точни (вж. т. 9 по-горе), относно развитието на ситуацията и посоката на евентуалните преговори през 2011 г. относно доставките на газ в България по това време,
–
заличените страници 178—184 от последователната номерация съответстват на жалбата на Овергаз до българския регулатор от 20 януари 2011 г.; от съображения 105, 121, 221 и 508 от неповерителния вариант на обжалваното решение обаче личи, че жалбоподателите са били запознати с тази жалба.
41
За разлика от изброените сведения, посочената в точка 8 по-горе проверка показва, че заличените пасажи на страница 171 от последователната номерация в тирето, което започва с думите „наскоро Овергаз също изпрати писмо“, и заличеният пасаж в параграфа на страница 172 от посочената номерация, който започва с думите „още по време на срещата ни от 13 януари 2011 г.“, са поверителни, тъй като могат да бъдат свързани със сериозните последици, от които се опасява Овергаз в случай на оповестяване на подробните протоколи, които са допълнени от последващите становища. Съдържанието на тези пасажи обаче няма значение за решаването на спора, тъй като не съдържа оценка на поведението на жалбоподателите.
42
С оглед на изложеното трябва да се разпореди на Комисията да представи нов вариант на становището след срещата от 13 януари 2011 г. (приложение X.11), като се запази поверителността на страница 171 от последователната номерация на заличените пасажи в тирето, което започва с думите „наскоро Овергаз също изпрати писмо“, и на страница 172 от посочената номерация — на заличените пасажи в параграфа, който започва с думите „още по време на срещата ни от 13 януари 2011 г.“.
По становището след срещата от 17 март 2011 г.
43
Що се отнася до становището след срещата от 17 март 2011 г. (приложение X.12), следва да се констатира, че не са поверителни следните сведения:
–
заличените пасажи на страници 192—197 от последователната номерация се отнасят, от една страна, до предимствата, които според Овергаз биха получили крайните клиенти, ако то получи достъп до газовата инфраструктура, и от друга страна, до причините, поради които навлизането на Овергаз на пазара не би довело до замяната на едно монополно предприятие с друго; с други думи, във въпросните пасажи Овергаз е прогнозирало най-общо редица предимства, до които би довела намесата на Комисията, за да я убеди да предприеме действия; следователно тези пасажи не представляват същински сведения и при всички положения не са достатъчно конкретни или точни, за да разкрият поверителни данни (вж. т. 9 по-горе),
–
заличеният пасаж на страница 198 от последователната номерацията се отнася до стъпка, която Овергаз е предприело пред генерална дирекция (ГД) „Енергетика“ на Комисията, успоредно със срещите му с ГД „Конкуренция“; контактите на Овергаз с тази генерална дирекция личат от бележки под линия 42, 44 и 77 от неповерителния вариант на обжалваното решение и в тяхното споменаване не се съдържа търговска тайна или друга поверителна информация.
44
За разлика от изброените, трябва да се считат за поверителни следните сведения:
–
наименованията на дружества — трети лица, посочени на страница 193 от последователната номерация; тези наименования обаче нямат значение за решаването на спора, тъй като става дума за наименования на потенциални финансови партньори на Овергаз, които биха могли да участват в механизми за стабилизиране на цените за собствените си клиенти, и тъй като тези дружества изобщо не са посочени в обжалваното решение,
–
таблиците, съдържащи се на страници 201 и 202 от последователната номерация, озаглавени „Списък на потенциалните клиенти на Овергаз“ през 2011 г. и 2012 г.; в тези таблици се посочват имената на тези клиенти и количеството газ, което те биха искали да закупят от Овергаз; въпреки изминалото време, тези таблици могат все още да имат чувствителен характер и да представляват търговска тайна; те обаче нямат значение за решаването на спора; всъщност, макар в мотивите на обжалваното решение да се говори за тези клиенти, по никакъв начин не се споменава фактът, че те възнамеряват да се снабдяват от Овергаз.
45
С оглед на изложеното следва да се разпореди на Комисията да представи нов вариант на становището след срещата от 17 март 2011 г. (приложение X.12), като се заличат наименованията на третите дружества, посочени на страница 193 от последователната номерация, и таблиците на страници 201 и 202 от тази номерация.
По становището след срещата от 15 декември 2011 г.
46
Що се отнася до становището след срещата от 15 декември 2011 г. (приложение X.13), следва да се посочи, че следните сведения не са поверителни:
–
пасажите относно търговския контекст на искането на Овергаз за достъп до газовата инфраструктура, които са заличени на страници 205 и 206 от последователната номерация, се отнасят до търговските отношения между Овергаз и трето лице доставчик, до перспективите за сключване на договори с крайни потребители и до споразумение с друг партньор. С изключение на посочените в точка 47 по-долу, това са исторически данни по смисъла на цитираната в точка 10 по-горе съдебна практика,
–
първото сведение, заличено на страница 209 от последователната номерация, се отнася до искането на Овергаз за достъп до хранилището в Чирен (България) и е известно на жалбоподателите; във второто се посочва една от причините за това искане, което се отнася до отношенията на това дружество с трето лице, но при всички случаи вече има само историческа стойност,
–
заличените пасажи на страница 211 от последователната номерация се отнасят до контактите между Овергаз и българския регулатор, а именно писмо от 11 октомври 2010 г. и жалбата от 20 януари 2011 г., чието съдържание е известно на жалбоподателите, както вече бе посочено в точка 40 по-горе; освен това тези пасажи вече имат само историческа стойност.
47
За разлика от изброените, трябва да се считат за поверителни следните сведения:
–
наименованията на дружествата — трети лица, посочени на страници 205 и 206 от последователната номерация,
–
във второто тире на страница 205 от последователната номерация думите от първото изречение, които посочват наименованието на съответното дружество и след това го характеризират по начин, който позволява да бъде идентифицирано.
Тези данни обаче нямат значение за решаването на спора, тъй като е достатъчно жалбоподателите да знаят, че става дума за предприятия, извършващи дейност в сектора на газа или за краен потребител, което следва от контекста.
48
Ето защо следва да се разпореди на Комисията да представи нов вариант на становището след срещата от 15 декември 2011 г. (приложение X.13), като се заличат наименованията на третите дружества, посочени на страници 205 и 206 от последователната номерация, както и пасажът, който характеризира едно от тях във второто тире на страница 205 от тази номерация.
По становището след срещата от 17 юни 2013 г.
49
Що се отнася до становището след срещата от 17 юни 2013 г. (приложение X.14), трябва да се констатира, че в предоставения на жалбоподателите в хода на административното производство вариант на това становище, за който се твърди, че не е поверителен, няма заличавания.
50
Поради това, тъй като жалбоподателите вече са имали достъп до самото приложение, искането им за съобщаване на последващото становище е безпредметно, що се отнася до това приложение, и не е необходимо да се разпорежда то да бъде съобщавано отново.
По становището след срещата от 20 октомври 2016 г.
51
Що се отнася до становището след срещата от 20 октомври 2016 г. (приложение X.15), следва да се отбележи, че то не е било съобщено на жалбоподателите, дори в неповерителна форма.
52
Достатъчно е обаче да се констатира, че това становище се отнася до развитието на газовия пазар в България и до твърдяното поведение на Булгаргаз и на Булгартрансгаз към момента на изготвянето на становището на 16 ноември 2016 г., тоест след края на периода на нарушението — 1 януари 2015 г. По-конкретно, посоченото становище на Овергаз се отнася до практики, свързани по-специално с цените и с неразвиването на инфраструктурата, която според Овергаз е необходима за развитието на конкуренцията в България.
53
Като се имат предвид търговските отношения между Овергаз и жалбоподателите, може да се счете, че становището след срещата от 20 октомври 2016 г., в което се посочват промените, за които се твърди, че трябва да се извършат на българския пазар и което датира едва от 2016 г., все още има чувствителен характер и следователно е поверително.
54
При това положение Комисията основателно посочва в отговора си на процесуално-организационното действие от 17 юни 2021 г., че твърденията за нарушения, развити от Овергаз в последващото становище от 16 ноември 2016 г., не са били взети предвид в обжалваното решение.
55
Всъщност Комисията действително се позовава на събития, настъпили през 2016 г., отбелязвайки в обжалваното решение, че румънският газопровод 1 е бил единственият жизнеспособен път за пренос на газ към България, поне до април 2016 г., и че търговският договор от 2005 г., с който на Булгаргаз се предоставя правото на изключително ползване на този газопровод, е изтекъл на 30 септември 2016 г. Трябва обаче да се отбележи, че тези две сведения само показват състоянието на пазара преди срещата от 20 октомври 2016 г., до която се отнася последващото становище от 16 ноември същата година, но не и промените, които продължават да са необходими. Освен това Комисията приема, че Овергаз вече е получило достъп до тази инфраструктура на 1 януари 2015 г. — датата, определена за крайна дата на нарушението, включително за практиките, свързани с българската преносна мрежа.
56
Що се отнася до хранилището в Чирен, Комисията определя 23 септември 2014 г. за крайна дата на всяко незаконосъобразно поведение след предоставянето на достъп на оператор — трето лице.
57
По тези съображения приложение X.15 няма значение за решаването на спора.
Заключение относно изпълнението на действието по събиране на доказателства от 26 май 2021 г.
58
Като си имат предвид изводите, направени в точки 17, 29, 33, 39, 42, 45, 48, 50 и 57 по-горе, следва:
–
да се разпореди на Комисията да представи:
–
приложение X.9 (1), заличено в съответствие с точка 17 по-горе,
–
приложение X.10, заличено в съответствие с точка 39 по-горе,
–
приложение X.11, заличено в съответствие с точка 42 по-горе,
–
приложение X.12, заличено в съответствие с точка 45 по-горе
–
приложение X.13, заличено в съответствие с точка 48 по-горе,
–
приложение X.16, заличено в съответствие с точка 29 по-горе;
–
да покани Комисията да посочи, едновременно с депозирането, дали тези приложения съдържат поверителни по отношение на Република България сведения,
–
да покани секретариата на Общия съд да връчи на жалбоподателите приложения X.9(1), X.10—X.13 и X.16, заличени от Комисията в съответствие с точки 17, 29, 39, 42, 45 и 48 по-горе,
–
да покани жалбоподателите да изложат становищата си по тези приложения и същевременно да посочат дали те съдържат поверителни по отношение на Република България сведения;
–
да покани секретариата на Общия съд:
–
да връчи на встъпилите страни приложения X.9 (1), X.10—X.13 и X.16, заличени от Комисията в съответствие с точки 17, 29, 39, 42, 45 и 48 по-горе, с изключение, що се отнася до Република България, на частите от тези приложения, които евентуално биха били поверителни по отношение на нея,
–
да изключи от преписката приложения X.1—X.16 в редакциите им, съобщени от Комисията на 17 юни 2021 г., тъй като сами по себе си те не могат да бъдат взети предвид от Общия съд в съответствие с член 64 от Процедурния правилник.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (четвърти разширен състав)
определи:
1)
В определен от секретариата на Общия съд срок Европейската комисия следва да представи неповерителен по отношение на Български енергиен холдинг ЕАД, Булгартрансгаз ЕАД и Булгаргаз ЕАД вариант на следните документи:
–
приложение X.9 (1), заличено в съответствие с точка 17 по-горе,
–
приложение X.10, заличено в съответствие с точка 39 по-горе,
–
приложение X.11, заличено в съответствие с точка 42 по-горе,
–
приложение X.12, заличено в съответствие с точка 45 по-горе,
–
приложение X.13, заличено в съответствие с точка 48 по-горе,
–
приложение X.16, заличено в съответствие с точка 29 по-горе.
2)
Едновременно с депозирането на неповерителния по отношение на Български енергиен холдинг, Булгартрансгаз и Булгаргаз вариант на приложения X.9(1), X.10—X.13 и X.16 Комисията следва да посочи дали те са поверителни по отношение на Република България.
3)
Неповерителните по отношение на Български енергиен холдинг, Булгартрансгаз и Булгаргаз варианти на приложения X.9(1), X.10—X.13 и X.16, които Комисията трябва да представи съгласно точка 1 от настоящия диспозитив, следва да се съобщят на тези страни, за да могат да изложат становищата си в срок, определен от секретариата на Общия съд.
4)
Едновременно с депозирането на становищата си по приложения X.9(1), X.10—X.13 и X.16, представени от Комисията съгласно точка 1 от настоящия диспозитив, Български енергиен холдинг, Булгартрансгаз и Булгаргаз следва да посочат дали тези приложения съдържат поверителни по отношение на Република България сведения.
5)
Ако Комисията, Български енергиен холдинг, Булгартрансгаз и Булгаргаз заявят, че приложения X.9(1), X.10—X.13 и X.16, представени съгласно точка 1 от настоящия диспозитив, са поверителни по отношение на Република България, те следва да депозират в определения от секретариата на Общия съд срок общ неповерителен по отношение на Република България вариант на всяко от съответните приложения.
6)
Приложения X.9(1), X.10—X.13 и X.16, заличени от Комисията в съответствие с точка 1 от диспозитива, следва да се съобщят на встъпилите страни, с изключение, що се отнася до Република България, на частите от тези приложения, които евентуално биха били поверителни по отношение на нея.
7)
Приложения X.1—X.16, съобщени от Комисията на 17 юни 2021 г., следва да се изключат от преписката.
8)
Не се произнася по съдебните разноски.
Съставено в Люксембург на 14 март 2022 година.
Секретар
E. Coulon
Председател
S. Gervasoni
(
*1
)	Език на производството: английски.