62024TJ0657
ÜLDKOHTU OTSUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
26. november 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Ühine käibemaksusüsteem – Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 135 lõike 1 punkt b – Muu tegevuse maksuvabastused – Krediidi läbirääkimine – Krediidivahendustegevus – Kvalifitseerimine
Kohtuasjas T‑657/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus), Portugal) 5. detsembri 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 6. detsembril 2024, menetluses
Versãofast, Unipessoal, Lda.
versus
Autoridade Tributária e Aduaneira,
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda),
nõupidamiste ajal koosseisus: koja president S. Papasavvas, kohtunikud T. Pynnä, J. Laitenberger (ettekandja), M. Stancu ja I. Dimitrakopoulos,
kohtujurist: M. Brkan,
kohtusekretär: V. Di Bucci,
arvestades, et Euroopa Kohus edastas 19. detsembril 2024 Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b kolmanda lõigu alusel eelotsusetaotluse Üldkohtule,
arvestades Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 50b esimese lõigu punktis a nimetatud valdkonda ja iseseisva tõlgendamisküsimuse puudumist põhikirja artikli 50b teise lõigu tähenduses,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Versãofast, Unipessoal, Lda., esindaja: advogado S. Brigas Afonso,
–
Portugali valitsus, esindajad: P. Barros da Costa, C. Bento, A. Rodrigues ja R. Laires,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Herold ja L. Santiago de Albuquerque,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotluses palutakse tõlgendada nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT 2006, L 347, lk 1; edaspidi „käibemaksudirektiiv“), artikli 135 lõike 1 punkti b.
2
Taotlus on esitatud Versãofast, Unipessoal, Lda. ja Autoridade Tributária e Aduaneira (Portugali maksu- ja tolliamet, edaspidi „maksuhaldur“) vahelises kohtuvaidluses kõnealuse äriühingu krediidivahendustegevuse üle, mille maksuhaldur kvalifitseeris krediidi läbirääkimise tehinguks, mis on käibemaksust vabastatud.
Õigusraamistik
Liidu õigus
3
Käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkt b kordab sisuliselt nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT 1977, L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23; edaspidi „kuues direktiiv“) artikli 13 B osa punkti d alapunkti 1 sõnastust.
4
Käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punktis b on sätestatud:
„Liikmesriigid vabastavad käibemaksust järgmised tehingud:
[…]
b)
krediidi andmine ja läbirääkimine ning krediidi haldamine krediidiandja poolt“.
Portugali õigus
5
Käibemaksuseadustiku (Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado), mis on heaks kiidetud 26. detsembri 1984. aasta dekreetseadusega nr 394‑B/84 (Decreto-Lei n.° 394‑B/84) (Diário da República, I seeria A, nr 297, 26.12.1984), põhikohtuasja asjaoludele kohaldatavas redaktsioonis on artikli 9 punkti 27 alapunkti a kohaselt käibemaksust vabastatud mis tahes vormis krediidi andmine ja sellega kaasnev läbirääkimine, sealhulgas diskonteerimise ja teistkordse diskonteerimise tehingud ning krediidi juhtimine ja haldamine krediidiandja poolt.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
6
Versãofast on Portugali õiguse alusel asutatud osaühing, mille registreeritud tegevusalaks oli põhikohtuasja asjaolude asetleidmise ajal äri- ja juhtimisnõustamine.
7
Banco de Portugal (Portugali keskpank) on andnud Versãofastile loa tegeleda krediidivahendustegevusega. Tegevuse käigus on tal õigus tarbijatele esitleda või pakkuda krediidilepinguid, abistada tarbijaid, tehes lepingueelses etapis ettevalmistavat tööd või muud haldustööd krediidilepingute puhul, mida ta ise ei ole esitanud või pakkunud, või krediidiandja nimel sõlmida tarbijatega krediidilepinguid.
8
Neil asjaoludel sõlmis Versãofast koostöölepingud mitme Portugali krediidiasutusega, sealhulgas Caixa Geral de Depósitos, S.A‑ga (edaspidi „CGD“). Need lepingud käsitlevad krediidivahendustegevust, millega Versãofast tegeleb kõnealuste krediidiasutuste jaoks iseseisvalt. Krediidivahendustegevus seisneb eelkõige kinnisvaralaenude jaoks potentsiaalsete klientide otsimises ja müügitegevuses, klientide abistamises krediiditaotluse jaoks vajalike dokumentide kogumisel, neile täpsustava teabe andmises rahastamise selliste põhiaspektide kohta nagu marginaal (spread), krediidi kulukuse aastamäär ja kulumäär, klientide poolt taotluse läbivaatamiseks esitatud dokumentide esmases analüüsis, dokumentide edastamises krediidiasutustele, krediidiasutuste krediidipakkumiste esitamises klientidele ja klientidele selle krediidiasutuse lõpliku otsuse edastamises, kelle pakkumise nad valisid. Versãofastil ei ole seevastu õigust sõlmida krediidiasutuste nimel tarbijatega krediidilepinguid. Samuti ei sekku ta krediidipakkumiste tingimuste määratlemisse, tarbijate valiku tegemisse erinevate pakkumiste vahel ega krediidiasutuste otsusesse anda krediiti.
9
Koostöölepingutes on ette nähtud, et krediidiasutused maksavad Versãofastile tema tegevuse eest vahendustasu, mis vastab teatavale protsendile tema vahendusel sõlmitud kinnisvaralaenulepingute iga-aastasest summast kaalutuna dokumentide ettevalmistamise kvaliteedi indeksiga.
10
Kuigi Versãofasti krediidivahendustegevus ja selle tasustamise tingimused on kõigi krediidiasutuste puhul ühesugused, ei kohaldatud Versãofasti saadud vahendustasu suhtes siiski ühesugust käibemaksukorda. Kui enamiku krediidiasutuste puhul lähtus Versãofast sellest, et tal on õigus saada krediidi andmise ja sellega kaasneva läbirääkimise tehingute maksuvabastust vastavalt käibemaksuseadustiku artikli 9 punkti 27 alapunktile a, tasus ta CGD‑lt saadud vahendustasult käibemaksu määraga 23%, mis lisandus sellele vahendustasule.
11
Pärast seda, kui Versãofast oli esitanud 2023. aasta esimese kvartali käibemaksu tagastamise taotluse, alustas maksuhaldur kontrollimenetlust, mille tulemusel ta teatas Versãofastile kavast korrigeerida 2019.–2023. aastal maha arvatud käibemaksu. Maksuhaldur leidis, et CGD‑le osutatud krediidivahendusteenus on käibemaksust vabastatud ja seega ei saa selle tegevusega seotud sisendkäibemaksu maha arvata. Seetõttu esitas maksuhaldur Versãofastile maksuotsused käibemaksu tasumise kohta kogusummas 208619,07 eurot.
12
Versãofast esitas 5. aprillil 2024 nende maksuotsuste peale kaebuse Tribunal Arbitral Tributáriole (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus), Portugal), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus.
13
Versãofast väidab oma kaebuse põhjenduseks, et CGD‑le osutatud krediidivahendusteenus ei kuulu krediidi andmisega kaasneva läbirääkimise käibemaksuvabastuse kohaldamisalasse, kuna ta ei osale krediiditaotluste heakskiitmises. Versãofasti hinnangul piirdub tema tegevus sellega, et ta tutvustab ja selgitab potentsiaalsetele klientidele CGD avaldatud brošüüre ja viimase pakutavate kinnisvaralaenude tingimusi, ilma et tal oleks võimalik soovitada üht kinnisvaralaenu teise asemel. Sellega seoses annab ta huvitatud klientidele üksnes erapooletut ja objektiivset teavet. Lisaks ei analüüsi ta klientidelt kogutud teavet ega saa mingil juhul sõlmida krediidilepinguid CGD nimel. Lõpuks on vahendustasu, mida ta saab, üksnes tasu müügitegevuse eest klientidega, mitte krediidi andmisega kaasneva läbirääkimise eest.
14
Maksuhaldur väidab omalt poolt, et Versãofast osutab oma krediidivahendustegevusega tegelemise käigus sama laadi teenuseid mitmele krediidiasutusele, kuid käsitleb neid teenuseid, mida ta osutab CGD‑le ja mille eest ta käibemaksu tasub, erinevalt teenustest, mida ta osutab teistele krediidiasutustele ja millele ta kohaldab käibemaksuvabastust. Maksuhalduri arvates on krediidilepingute esitlemine ja tarbijatele antav abi, milles on kokku lepitud lepingus, lahutamatult seotud taotletava eesmärgiga, mis on krediidilepingute sõlmimine.
15
Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus)) hinnangul esineb kahtlus, kas krediidivahendustegevus, nagu see, millega tegeleb Versãofast, kuulub käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti b tähenduses mõiste „krediidi läbirääkimine“ alla, mis on riigisiseses õiguskorras kohaldatava liidu õiguse autonoomne mõiste. Sellega seoses märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et isegi kui Versãofasti „(pro)aktiivne“ müügitegevus lähendab pooli ja soodustab krediidilepingute sõlmimist, ei pea viimane läbirääkimisi nende lepingute tingimuste üle ega tegutse ei krediidivõtjate ega CGD nimel.
16
Neil asjaoludel otsustas Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus)) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punktis b osutatud mõiste „krediidi läbirääkimine“ on kohaldatav krediidiasutuse nimel kinnisvarakrediidi klientidele müügiteenuse osutamisele maksukohustuslase poolt, kes on seotud krediidivahendaja ning asutatud ja tegutseb vastavalt krediidivahendamise valdkonnale juurdepääsu ja selles valdkonnas tegutsemist käsitlevale õigusraamistikule, kui nimetatud teenused hõlmavad kumulatiivselt järgmist:
a)
potentsiaalsete klientide proaktiivne otsimine kinnisvarakrediidi jaoks kinnisvara vahendamise võrgu (REMAX) kaudu;
b)
potentsiaalsetele klientidele panga esitatud selliste brošüüride kättesaadavaks tegemine, mis sisaldavad finantsteavet kinnisvarakrediidi toodete kohta;
c)
nende potentsiaalsete klientide abistamine, selleks et kindlaks teha krediidipakkumise taotlemiseks vajalikud dokumendid ning need kokku koguda ja üle vaadata;
d)
pakkumise taotluse pangale edastamine;
e)
panga vastuste vastuvõtmine;
f)
võrdlevate tabelite koostamine eri pankade pakutavate tingimuste kohta ning potentsiaalsete klientidega kohtumine, selleks et viimastega arutada neid tingimusi ja rahastuse olulisi aspekte (näiteks riskimarginaal, krediidi kulukuse aastamäär, kulumäär) ja anda selles osas neile selgitusi;
g)
potentsiaalsetele klientidele panga otsuse edastamine ning
h)
„tulemustasul“ põhinev tasumudel, milles vastusooritus tehakse ainult juhul, kui krediidileping tegelikult sõlmitakse ja selle suurus sõltub vahenduse teel võetud krediidi mahust?
2.
Kas tegevus kuulub mõiste „krediidi läbirääkimine“ alla ka juhul, kui vahendajal ei ole õigust tegutseda panga nimel, kui ta ei mõjuta kuidagi brošüürides ja krediidipakkumistes esitletud tingimuste kindlaksmääramist ning kui potentsiaalne krediidivõtja on vaba otsustama, kas krediidileping sõlmida või mitte, ja valima, millise krediidiasutusega leping sõlmida?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
17
Nende kahe küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et selles ette nähtud maksuvabastus krediidi läbirääkimise tehingutele on kohaldatav sellise krediidivahendaja tegevusele, kes otsib kliente ja tegeleb müügitegevusega, et neile pakkuda kinnisvarakrediidi lepinguid, kes abistab kliente tööga enne lepingute sõlmimist, kes vastutab krediidiasutusega suhtlemise eest ja kellele krediidiasutused tasuvad vastavalt nende krediidilepingute summale, mis sõlmiti tänu tema vahendamisele, ja seda hoolimata asjaolust, et tal ei ole õigust tegutseda krediidiasutuste nimel ega mõjutada krediidipakkumiste sisu ning et kliendid on vabad otsustama, kas krediidileping sõlmida või mitte, ja valima, millise krediidiasutusega leping sõlmida.
18
Kõigepealt tuleb märkida, et kuna käibemaksudirektiiv tühistab kuuenda direktiivi ja asendab selle, siis kehtib tõlgendus, mille Euroopa Kohus on andnud viimasena nimetatud direktiivi sätetele, ka käibemaksudirektiivi sätete kohta, kui nende kahe liidu õigusakti sätteid võib pidada samaväärseks (17. juuni 2021. aasta kohtuotsus K ja DBKAG, C‑58/20 ja C‑59/20, EU:C:2021:491, punkt 27).
19
Järelikult kehtib tõlgendus, mille Euroopa Kohus on andnud kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti d alapunktile 1, ka käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti b puhul, kuna nagu eespool punktis 3 on juba tuvastatud, on need sätted sõnastatud sisuliselt identselt ja neid võib seega pidada samaväärseks (vt analoogia alusel 17. juuni 2021. aasta kohtuotsus K ja DBKAG, C‑58/20 ja C‑59/20, EU:C:2021:491, punkt 28).
20
Käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punktis b on sätestatud, et liikmesriigid vabastavad käibemaksust krediidi läbirääkimise.
21
Sellega seoses tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on käibemaksudirektiivi artikli 135 lõikes 1 nimetatud maksuvabastused liidu õiguse autonoomsed mõisted, mille eesmärk on välistada käibemaksusüsteemi erinev kohaldamine liikmesriigiti ja mida tuleb seega kõikide liikmesriikide territooriumil tõlgendada ühetaoliselt (vt 9. märtsi 2023. aasta kohtuotsus Generali Seguros, C‑42/22, EU:C:2023:183, punkt 28 ja seal viidatud kohtupraktika).
22
Lisaks selgub Euroopa Kohtu praktikast, et käibemaksudirektiivi artikli 135 lõikes 1 sätestatud maksuvabastuste määratlemiseks kasutatud mõisteid tuleb tõlgendada kitsalt, arvestades, et need maksuvabastused on erandid üldpõhimõttest, mille kohaselt maksustatakse käibemaksuga iga teenus, mille maksukohustuslane on tasu eest osutanud (vt 2. juuli 2020. aasta kohtuotsus Blackrock Investment Management (UK), C‑231/19, EU:C:2020:513, punkt 22 ja seal viidatud kohtupraktika).
23
Mis puudutab mõistet „läbirääkimine“, siis on Euroopa Kohus seoses kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti d alapunktiga 5, mis on sisuliselt üle võetud käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti f, juba otsustanud, et see mõiste hõlmab tegevust, millega tegeleb vahendaja, kes ei ole lepingu pool ja kelle tegevus erineb tüüpilistest lepingulistest teenustest, mida osutavad sellised lepingu pooled. Vahendustegevus on nimelt teenus, mida osutatakse lepingupoolele ja mille eest viimane maksab tasu nagu eraldi osutatava tegevuse eest. See võib muu hulgas seisneda võimaluste pakkumises leping sõlmida, teise poolega ühenduse võtmises ning kliendi nimel ja tema arvel vastastikuste soorituste üksikasjade üle läbirääkimiste pidamises. Sellise tegevuse eesmärk on seega teha kõik vajalik, et kaks poolt sõlmiksid lepingu, ilma et vahendajal oleks lepingu sisu vastu oma huvi (vt selle kohta 13. detsembri 2001. aasta kohtuotsus CSC Financial Services, C‑235/00, EU:C:2001:696, punkt 39, ja 5. juuli 2012. aasta kohtuotsus DTZ Zadelhoff, C‑259/11, EU:C:2012:423, punkt 27).
24
Euroopa Kohus on samuti otsustanud, et vahendustegevus, mis seisneb ostjate tasu eest otsimises kinnisasjadele, mis seejärel müüdi ja võõrandati aktsiate üleandmise teel, ilma et vahendajal oleks nende lepingute sisu vastu oma huvi, on tegevus, mis vastab äriühingute või ühenduste aktsiate ja osade üle „läbirääkimise“ mõistele käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti f tähenduses (21. novembri 2017. aasta kohtumäärus Kerr, C‑615/16, ei avaldata, EU:C:2017:906, punkt 43).
25
Seevastu on Euroopa Kohus täpsustanud, et lihtsalt materiaalsed, tehnilised või haldusteenused, mis õiguslikke ja rahalisi muudatusi kaasa ei too, ei kuulu käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punktis f ette nähtud maksuvabastuse alla (vt selle kohta 13. detsembri 2001. aasta kohtuotsus CSC Financial Services, C‑235/00, EU:C:2001:696, punkt 28).
26
Samuti on Euroopa Kohus juba otsustanud, et väljend „väärtpaberitega kaasnev läbirääkimine“ ei hõlma teenuseid, mis piirduvad teabe andmisega finantstoote kohta ning olenevalt olukorrast vastavate väärtpaberite märkimistaotluste vastuvõtmise ja töötlemisega ilma neid emiteerimata (vt selle kohta 13. detsembri 2001. aasta kohtuotsus CSC Financial Services, C‑235/00, EU:C:2001:696, punkt 41).
27
Mis puudutab täpsemalt mõistet „krediidi läbirääkimine“, siis on Euroopa Kohus leidnud, et kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti d alapunktis 1, mis asendati käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punktiga b, ette nähtud maksuvabastuse kohaldamine ei saa sõltuda lepingulise seose olemasolust läbirääkimisteenuse osutaja ja krediidilepingu ühe poole vahel, vaid seda tuleb hinnata lähtuvalt osutatud teenuse laadist ja eesmärgist (21. juuni 2007. aasta kohtuotsus Ludwig, C‑453/05, EU:C:2007:369, punkt 33).
28
Lisaks on Euroopa Kohus tõdenud, et ainuüksi asjaolu, et üks lepingupooltest on eelnevalt kindlaks määranud krediidilepingu tingimused, ei saa iseenesest takistada läbirääkimisteenuse osutamist, kuna läbirääkimistegevus võib piirduda sellega, et ühele lepingupoolele antakse teada, millised on sellise lepingu sõlmimise võimalused (21. juuni 2007. aasta kohtuotsus Ludwig, C‑453/05, EU:C:2007:369, punkt 39).
29
Kuigi käesoleval juhul on teatavad Versãofasti osutatavad teenused, nagu krediidiasutuste esitatud brošüüride klientidele kättesaadavaks tegemine või nendelt krediidiasutustelt krediiditaotlustele vastuste saamine, eraldi võetuna lihtsalt materiaalsed, tehnilised või haldusteenused, on nende teenuste kui terviku eesmärk teha üldjuhul kõik vajalik selleks, et krediidiasutus, käesoleval juhul CGD, sõlmiks krediidilepingud potentsiaalsete klientidega, mis on asjaolu, mida peab kontrollima eelotsusetaotluse esitanud kohus. Selline eesmärk võib tuleneda ka nende teenuste eest tasumise viisist, kui see põhineb – nagu põhikohtuasjas – krediidilepingute tegelikul sõlmimisel ja kui krediidiasutused maksavad krediidivahendajale tasu vastavalt nende krediidilepingute summale, mis sõlmiti tänu tema vahendamisele, ja osutatud teenuste kvaliteedile, eelkõige toimikute ettevalmistamise kvaliteedile.
30
Kuna – nagu nähtub eespool punktis 28 viidatud kohtupraktikast – ainuüksi asjaolu, et üks lepingupooltest on krediidilepingu tingimused eelnevalt kindlaks määranud, ei saa iseenesest takistada krediidi läbirääkimise teenuse osutamist, ei tingi asjaolu, et krediidivahendaja ei mõjuta krediidipakkumise sisu, tingimata selle vahendaja tegevuse kvalifitseerimist läbirääkimisteenusteks, mis kuuluvad käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punktis b ette nähtud maksuvabastuse kohaldamisalasse.
31
Sama kehtib ka asjaolu kohta, et krediidivahendajal ei ole õigust tegutseda krediidiasutuse nimel ja arvel. Nagu nähtub eespool punktis 27 viidatud kohtupraktikast, ei saa käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punktis b ette nähtud maksuvabastus sõltuda sellest, kas läbirääkimisteenuse osutaja ja krediidilepingu poole vahel on lepinguline suhe, vaid seda tuleb hinnata osutatud teenuse laadist ja eesmärgist lähtudes. Nagu on märgitud eespool punktis 29 ja kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei ilmne vastupidist, on Versãofastiga sarnase krediidivahendaja tegevuse kui terviku eesmärk teha kõik vajalik selleks, et krediidiasutus sõlmiks krediidilepinguid potentsiaalsete klientidega, ja kõnealune tegevus võib juba ainuüksi seetõttu kujutada endast „krediidi läbirääkimist“ nimetatud sätte tähenduses.
32
Sellega seoses tuleb samuti märkida, et kuigi käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti b erinevates keeleversioonides, nagu portugali-, prantsus- või ingliskeelne versioon, on kasutatud vastavalt sõnu negociação, négociation ja negotiation, kasutatakse teistes keeleversioonides, näiteks saksa-, soome-, rootsi-, taani- ja hollandikeelses versioonis, vastavalt mõisteid Vermittlung, välitys, förmedling, formidling ja bemiddeling. Need mõisted viitavad tavakeeles vahendustegevusele, mille eesmärk on anda kahele poolele võimalus sõlmida omavahel leping, ilma et üks lepingupooltest oleks vahendajat tingimata volitanud lepingutingimusi määratlema või tegutsema selle poole nimel ja arvel, näiteks selleks, et sõlmida kõnealune leping. Seega on need kooskõlas mõiste „läbirääkimine“ tõlgendusega eespool punktis 23 viidatud Euroopa Kohtu praktikas.
33
Versãofasti osutatud teenustega sarnaste teenuste kvalifitseerimist „krediidi läbirääkimiseks“ käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti b tähenduses ei saa kahtluse alla seada ka asjaolu, et kliendid on vabad otsustama, kas sõlmida krediidileping või mitte, ja valima, millise krediidiasutusega leping sõlmida. Nimelt, nagu nähtub eespool punktis 23 viidatud kohtupraktikast, võib krediidi läbirääkimine piirduda sellega, et võimaldab kahel poolel sõlmida ise krediidileping. Kõnealuse sätte alusel maksust vabastatud tegevus ei tähenda eelkõige krediidilepingu potentsiaalsete poolte jaoks nende lepinguvabaduse piiramist.
34
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele vastata, et käibemaksudirektiivi artikli 135 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et selles ette nähtud maksuvabastus krediidi läbirääkimise tehingutele on kohaldatav sellise krediidivahendaja tegevusele, kes otsib kliente ja tegeleb müügitegevusega, et neile pakkuda kinnisvarakrediidi lepinguid, kes abistab kliente tööga enne lepingute sõlmimist, kes vastutab krediidiasutusega suhtlemise eest ja kellele krediidiasutused tasuvad vastavalt nende krediidilepingute summale, mis sõlmiti tänu tema vahendamisele, ja seda hoolimata asjaolust, et tal ei ole õigust tegutseda krediidiasutuste nimel ega mõjutada krediidipakkumiste sisu ning et kliendid on vabad otsustama, kas krediidileping sõlmida või mitte, ja valima, millise krediidiasutusega leping sõlmida.
Kohtukulud
35
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (eelotsusetaotlusi lahendav koda)
otsustab:
Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, artikli 135 lõike 1 punkti b
tuleb tõlgendada nii, et
selles ette nähtud maksuvabastus krediidi läbirääkimise tehingutele on kohaldatav sellise krediidivahendaja tegevusele, kes otsib kliente ja tegeleb müügitegevusega, et neile pakkuda kinnisvarakrediidi lepinguid, kes abistab kliente tööga enne lepingute sõlmimist, kes vastutab krediidiasutusega suhtlemise eest ja kellele krediidiasutused tasuvad vastavalt nende krediidilepingute summale, mis sõlmiti tänu tema vahendamisele, ja seda hoolimata asjaolust, et tal ei ole õigust tegutseda krediidiasutuste nimel ega mõjutada krediidipakkumiste sisu ning et kliendid on vabad otsustama, kas krediidileping sõlmida või mitte, ja valima, millise krediidiasutusega leping sõlmida.
Papasavvas
Pynnä
Laitenberger
Stancu
Dimitrakopoulos
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 26. novembril 2025 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: portugali.