Pagaidu versija
ĢENERĀLADVOKĀTES JULIANAS KOKOTES [JULIANE KOKOTT]
SECINĀJUMI,
sniegti 2026. gada 7. maijā (1)
Lieta C‑268/25
ETS Srl,
Minnucci Associati Srl,
Mi.Cos.SpA,
ItesaSrl,
Maceg Srl,
Tekno Kons Innovation Srl,
Cartorender Srl,
Rilievi Topografici di Boninsegna G. & C. Snc,
Tecno top Srl,
I.G. Service Srl,
Sub‑Service Srl
pret
Rete Ferroviaria Italiana SpA,
piedaloties:
Le Generali Costruzioni SpA,
VIA Ingegneria Srl
(Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacio Reģionālā administratīvā tiesa, Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Publiskais iepirkums dzelzceļa nozarē – Direktīva 2014/24/ES – 57. panta 2. punkts – Galīgi konstatēti nodokļu samaksas pienākuma pārkāpumi – Samaksa vai apņemšanās izpildīt saistības pēc piedāvājuma iesniegšanas termiņa beigām – Obligāts izslēgšanas iemesls – Direktīva 2014/25/ES – 79. panta 2. punkts – 80. pants – Pagaidu uzņēmumu grupas dalībnieka izslēgšana vai aizstāšana – Pilnvarotās sabiedrības informētība, kā arī rūpības un uzraudzības pienākums
Satura rādītājs
I.
Ievads
II.
Atbilstošās tiesību normas
A.
Savienības tiesības
1.
Direktīva 2014/24
2.
Direktīva 2014/25
B.
Valsts tiesības
III.
Fakti, prejudiciālie jautājumi un tiesvedība Tiesā
IV.
Juridiskā analīze
A.
Prejudiciālo jautājumu priekšmets un tvērums
B.
Nodokļu parāda samaksa tikai līdz piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām?
C.
Grupas dalībnieka, attiecībā uz kuru (neatgriezeniski) pastāv obligātais izslēgšanas iemesls, aizstāšana?
1.
Nosacījumi
a)
Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrās daļas otrā teikuma piemērojamība pagaidu uzņēmumu grupām
b)
Noteicošais brīdis
2.
Izņēmumi
a)
Rūpības un uzraudzības pienākuma pārkāpums un attiecināmība
b)
Būtiskas izmaiņas piedāvājumā pēc tā iesniegšanas
3.
Starpsecinājumi
V.
Secinājumi
I.      Ievads
1.        Šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz to tiesību normu interpretāciju, kuras reglamentē pretendentu izslēgšanu saskaņā ar Direktīvu 2014/24/ES par publisko iepirkumu (2) un Direktīvu 2014/25/ES par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (3). Ekonomikas dalībnieki, kuri iepirkuma procedūras ietvaros iesnieguši piedāvājumu un nav laikus izpildījuši savu pienākumu samaksāt nodokļus, saskaņā ar minētajām tiesību normām obligāti izslēdzami no procedūras.
2.        Tiesai šajā lietā pirmo reizi jāizskata jautājums, līdz kuram brīdim notiekošā iepirkuma procedūrā ekonomikas dalībniekam, kas ietilpst pagaidu uzņēmumu grupā, jāizpilda pienākums samaksāt nodokļus, lai novērstu izslēgšanu no iepirkuma procedūras. Turklāt rodas jautājums, vai un ar kādiem nosacījumiem uzņēmumu grupai ir iespēja pēc savas iniciatīvas izslēgt vai aizstāt šādu ekonomikas dalībnieku, lai novērstu tās izslēgšanu.
3.        Šie jautājumi rodas saistībā ar publiskā līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu dzelzceļa nozarē Itālijā. Saskaņā ar valsts tiesību normām, kas piemērojamas pamatlietā, nav iespējams izslēgt vai aizstāt sabiedrību, kas apvienojusies pagaidu uzņēmumu grupā un uz kuru
attiecas obligātais izslēgšanas iemesls – nodokļu samaksas pienākuma pārkāpums –, ja, pirmkārt, izslēgšanas iemesls ir zudis tikai pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām un, otrkārt, uzņēmumu grupa šādu izslēgšanu vai aizstāšanu ierosinājusi tikai pēc tam, kad līgumslēdzēja iestāde ir paziņojusi par izslēgšanas iemeslu. Tas nozīmē, ka uzņēmumu grupa zaudē līguma slēgšanas tiesības tikai viena tās dalībnieka pārkāpuma dēļ. Šajā lietā jānoskaidro, vai šādas tiesību normas ir saderīgas ar Direktīvas 2014/24 57. pantu kopsakarā ar Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punktu un 80. pantu.
II.    Atbilstošās tiesību normas
A.      Savienības tiesības
4.        Atbilstošās Savienības tiesību normas ir Direktīva 2014/24 par publisko iepirkumu, kā arī Direktīva 2014/25 par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs.
1.      Direktīva 2014/24
5.        Direktīvas 2014/24 57. pantā “Izslēgšanas iemesli” tostarp noteikts:
“1.      Līgumslēdzējas iestādes no dalības iepirkuma procedūrā izslēdz ekonomikas dalībnieku, ja tās, veicot pārbaudi saskaņā ar 59., 60. un 61. pantu, ir konstatējušas vai kā citādi zina, ka šis ekonomikas dalībnieks ir notiesāts ar galīgu spriedumu kāda turpmāk minēta iemesla dēļ:
[..]
Pienākumu izslēgt ekonomikas dalībnieku piemēro arī gadījumos, kad ar galīgu spriedumu ir notiesāta persona, kas ir šī ekonomikas dalībnieka administratīvās, pārvaldības vai pārraudzības struktūras loceklis vai kurai tajā ir pārstāvības, lemšanas vai kontroles pilnvaras.
2.      Ekonomikas dalībnieku izslēdz no dalības iepirkuma procedūrā, ja līgumslēdzēja iestāde zina, ka ekonomikas dalībnieks nav izpildījis pienākumus, kas attiecas uz nodokļu vai sociālā nodrošinājuma iemaksu maksājumiem, un ja tas atzīts ar tiesas vai administratīvu lēmumu, kam ir galīgs un saistošs spēks, saskaņā ar tās valsts tiesību aktu noteikumiem, kurā šis dalībnieks veic uzņēmējdarbību, vai saskaņā ar līgumslēdzējas iestādes valsts tiesību aktu noteikumiem.
Turklāt līgumslēdzējas iestādes no dalības iepirkuma procedūrā var izslēgt vai dalībvalstis var prasīt, lai tās no dalības iepirkuma procedūrā izslēgtu ekonomikas dalībnieku, ja līgumslēdzēja iestāde ar jebkādiem atbilstošiem līdzekļiem var pierādīt, ka šis ekonomikas dalībnieks nav izpildījis savus pienākumus, kas attiecas uz nodokļu maksājumiem vai sociālā nodrošinājuma iemaksu maksājumiem.
Šo punktu vairs nepiemēro, ja ekonomikas dalībnieks ir izpildījis savus pienākumus, samaksājot vai noslēdzot saistošu vienošanos, lai samaksātu attiecīgos nodokļus vai attiecīgos sociālā nodrošinājuma iemaksu maksājumus, tostarp attiecīgos gadījumos jebkādus uzkrātos procentus vai soda naudu.
3.      Izņēmuma gadījumos dalībvalstis var paredzēt atkāpi no 1. un 2. punktā paredzētās obligātās izslēgšanas tādu prioritāru iemeslu dēļ, kas ir saistīti ar sabiedrības interesēm, piemēram, ar sabiedrības veselību vai vides aizsardzību.
Dalībvalstis var paredzēt atkāpi no 2. punktā paredzētās obligātās izslēgšanas arī tad, ja izslēgšana būtu acīmredzami nesamērīgs risinājums, jo īpaši gadījumos, kad nav samaksātas tikai nelielas nodokļu vai sociālā nodrošinājuma iemaksu summas vai kad ekonomikas dalībnieks informāciju par precīzu summu, kas maksājama saistībā ar to, ka tas nav izpildījis savus pienākumus, kas attiecas uz nodokļu maksājumiem vai sociālā nodrošinājuma iemaksu maksājumiem, ir saņēmis tādā laikā, ka tam nebija iespējams 2. punkta trešajā daļā paredzētos pasākumus veikt pirms dalības pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām vai – atklātās procedūrās – pirms piedāvājuma iesniegšanas termiņa beigām.
[..]
5.      Līgumslēdzējas iestādes jebkurā procedūras brīdī izslēdz ekonomikas dalībnieku, ja izrādās, ka šis ekonomikas dalībnieks sakarā ar darbībām vai bezdarbību pirms procedūras vai tās laikā ir nonācis kādā no 1. un 2. punktā minētajām situācijām.
Līgumslēdzējas iestādes jebkurā procedūras brīdī var izslēgt vai dalībvalstis var tām prasīt izslēgt ekonomikas dalībnieku, ja izrādās, ka šis ekonomikas dalībnieks sakarā ar darbībām vai bezdarbību pirms procedūras vai tās laikā ir nonācis kādā no 4. punktā minētajām situācijām.
6.      Ikviens ekonomikas dalībnieks, kas nonācis kādā no 1. un 4. punktā minētajām situācijām, var iesniegt pierādījumus, ka šā ekonomikas dalībnieka veiktie pasākumi ir pietiekami, lai pierādītu savu uzticamību, neraugoties uz to, ka pastāv atbilstīgs izslēgšanas iemesls. Ja šādus pierādījumus uzskata par pietiekamiem, attiecīgo ekonomikas dalībnieku neizslēdz no iepirkuma procedūras.
Šajā nolūkā ekonomikas dalībnieks pierāda, ka viņš ir samaksājis vai apņēmies samaksāt kompensāciju attiecībā uz jebkādu kaitējumu, ko radījis noziedzīgais nodarījums vai pārkāpums, ir pilnībā izskaidrojis attiecīgos faktus un apstākļus, aktīvi sadarbojoties ar izmeklēšanas iestādēm, un ir veicis konkrētus un atbilstīgus tehniskus, organizatoriskus un ar personālu saistītus pasākumus, lai novērstu jaunus noziedzīgos nodarījumus vai pārkāpumus.
Ekonomikas dalībnieku veiktie pasākumi tiek izvērtēti, ņemot vērā noziedzīgā nodarījuma vai pārkāpuma smagumu un konkrētos apstākļus. Ja tiek uzskatīts, ka šie pasākumi ir nepietiekami, ekonomikas dalībnieks saņem paziņojumu par minētā lēmuma iemesliem.
[..]
7.      Dalībvalstis saskaņā ar normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem un ievērojot Savienības tiesību aktus nosaka šā panta īstenošanas nosacījumus. Tās jo īpaši nosaka maksimālo izslēgšanas laikposmu, ja ekonomikas dalībnieks neveic 6. punktā norādītos pasākumus, lai pierādītu savu uzticamību. Ja izslēgšanas laikposms nav noteikts ar galīgu spriedumu, tas nepārsniedz piecus gadus no dienas, kad notikusi notiesāšana ar galīgu spriedumu 1. punktā minētajos gadījumos, un trīs gadus no attiecīgā notikuma dienas 4. punktā minētajos gadījumos.”
6.        Direktīvas 2014/24 59. panta 1. punktā tostarp ietvertas šādas tiesību normas par “Eiropas vienoto iepirkuma procedūras dokumentu”:
“Dalības pieteikumu vai piedāvājumu iesniegšanas laikā līgumslēdzējas iestādes pieņem Eiropas vienoto iepirkuma procedūras dokumentu (ESPD) ar ietvertu atjauninātu pašdeklarāciju, kas kalpo par sākotnēju pierādījumu publiskā sektora iestāžu vai trešo personu izdotu sertifikātu vietā un apliecina, ka attiecīgais ekonomikas dalībnieks atbilst jebkuram no šādiem nosacījumiem:
a)      tas nav nonācis kādā no 57. pantā minētajām situācijām, kuru dēļ ekonomikas dalībniekus izslēdz vai var izslēgt;
[..].
Ja ekonomikas dalībnieks paļaujas uz citu subjektu spējām saskaņā ar 63. pantu, ESPD par šādiem subjektiem iekļauj arī šā punkta pirmajā daļā minēto informāciju.
[..].”
7.        Direktīvas 2014/24 60. pantā reglamentēti nepieciešamie pierādījumi par izslēgšanas iemeslu neesamību un atlases kritēriju izpildi.
8.        Šīs direktīvas 63. panta 1. punkta otrajā līdz ceturtajā daļā noteikts:
“[..]
Līgumslēdzēja iestāde saskaņā ar 59., 60. un 61. pantu pārbauda, vai šie subjekti, uz kuru spējām ekonomikas dalībnieks paredz paļauties, atbilst attiecīgajiem atlases kritērijiem un vai ir iemesls to izslēgšanai saskaņā ar 57. pantu. Līgumslēdzēja iestāde prasa, lai ekonomikas dalībnieks aizstātu subjektu, kurš neatbilst attiecīgajiem atlases kritērijiem, vai kura gadījumā
ir obligāts iemesls izslēgšanai. Līgumslēdzēja iestāde var prasīt vai dalībvalsts var pieprasīt līgumslēdzējiestādei prasīt, lai ekonomikas dalībnieks aizstātu subjektu, attiecībā uz kuru ir neobligāts iemesls izslēgšanai.
Ja ekonomikas dalībnieks paļaujas uz citu subjektu spējām saistībā ar kritērijiem, kas attiecas uz saimniecisko un finansiālo stāvokli, līgumslēdzēja iestāde var prasīt, lai attiecīgais ekonomikas dalībnieks un šie subjekti būtu solidāri atbildīgi par līguma izpildi.
Saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem ekonomikas dalībnieku grupa, kā minēts 19. panta 2. punktā, var paļauties uz grupas dalībnieku vai citu subjektu spējām.”
2.      Direktīva 2014/25
9.        Direktīvas 2014/25 2. panta 6. punktā jēdziens “ekonomikas dalībnieks” definēts kā “jebkura fiziska vai juridiska persona vai līgumslēdzējs, vai šādu personu un/vai subjektu grupa, tostarp visas uzņēmumu pagaidu apvienības, kas tirgū piedāvā būvdarbu izpildi un/vai būves realizāciju, produktu piegādi vai pakalpojumu sniegšanu”.
10.      Saskaņā ar šīs direktīvas 36. panta 1. punktu “līgumslēdzēji nodrošina vienlīdzīgu un nediskriminējošu attieksmi pret visiem ekonomikas dalībniekiem un rīkojas pārredzami un samērīgi”.
11.      Direktīvas 2014/25 37. panta “Ekonomikas dalībnieki” 2. punktā noteikts:
“Iepirkuma procedūrās var piedalīties ekonomikas dalībnieku grupas, tostarp pagaidu apvienības. Līgumslēdzēji nevar prasīt, lai piedāvājuma vai dalības pieteikuma iesniegšanas nolūkā tām būtu īpaša juridiska forma.
Vajadzības gadījumā līgumslēdzēji iepirkuma procedūras dokumentos var precizēt, kā ekonomikas dalībnieku grupas izpilda 77.–81. pantā minētos kritērijus un prasības attiecībā uz kvalifikāciju un kvalifikācijas atlasi, ar noteikumu, ka to pamato ar objektīviem iemesliem un ka tie ir samērīgi. Šādā nolūkā dalībvalstis var noteikt standarta noteikumus par veidu, kādā ekonomikas dalībnieku grupām ir jāizpilda minētās prasības.
[..]”
12.      Šīs direktīvas 79. panta 2. punktā paļaušanās uz citu subjektu spējām
reglamentēta šādi:
“[..]
Ja saskaņā ar šīs direktīvas 80. pantu līgumslēdzēji ir atsaukušies uz Direktīvā 2014/24/ES paredzētajiem izslēgšanas vai atlases kritērijiem, līgumslēdzēji saskaņā ar šīs direktīvas 80. panta 3. punktu pārbauda, vai citi subjekti, uz kuru spējām ekonomikas dalībnieks plāno paļauties, atbilst attiecīgajiem atlases kritērijiem un vai saskaņā ar Direktīvas 2014/24/ES 57. pantu ir iemesli izslēgšanai, uz ko līgumslēdzēji atsaukušies. Līgumslēdzējs prasa, lai ekonomikas dalībnieks aizstātu subjektu, kurš neatbilst attiecīgajiem atlases kritērijiem, vai attiecībā uz kuru ir obligāti iemesli izslēgšanai, uz kuriem līgumslēdzējs ir norādījis. Līgumslēdzējs var prasīt vai dalībvalsts var noteikt, ka tam ir jāprasa, lai ekonomikas dalībnieks aizstātu subjektu, attiecībā uz kuru ir neobligāti iemesli izslēgšanai, uz kuriem līgumslēdzējs ir norādījis.
Ja ekonomikas dalībnieks paļaujas uz citu subjektu spējām saistībā ar kritērijiem, kas attiecas uz saimniecisko un finanšu stāvokli, līgumslēdzēji var prasīt, lai attiecīgais ekonomikas dalībnieks un šie subjekti būtu solidāri atbildīgi par līguma izpildi
Saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem ekonomikas dalībnieku grupa, kā minēts 37. panta 2. punktā, var paļauties uz grupas dalībnieku vai citu subjektu spējām.”
13.      Direktīvas 2014/25 80. pantā “Direktīvā 2014/24/ES paredzēto izslēgšanas iemeslu un atlases kritēriju izmantošana” noteikts:
“1.      Objektīvie noteikumi un kritēriji to ekonomikas dalībnieku izslēgšanai un atlasei, kas pieprasa kvalificēšanu kvalifikācijas sistēmā, un objektīvie noteikumi un kritēriji kandidātu un pretendentu izslēgšanai un atlasei atklātā procedūrā, slēgtā procedūrā vai sarunu procedūrās, konkursa dialogos vai inovācijas partnerībās var ietvert Direktīvas 2014/24/ES 57. pantā uzskaitītos izslēgšanas iemeslus saskaņā ar minētajā pantā izklāstītajiem noteikumiem un nosacījumiem.
Ja līgumslēdzējs ir līgumslēdzēja iestāde, šie kritēriji un noteikumi ietver Direktīvas 2014/24/ES 57. panta 1. un 2. punktā uzskaitītos izslēgšanas iemeslus saskaņā ar minētajā pantā izklāstītajiem noteikumiem un nosacījumiem.
Ja to pieprasa dalībvalstis, šie kritēriji un noteikumi papildus ietver Direktīvas 2014/24/ES 57. panta 4. punktā uzskaitītos izslēgšanas iemeslus saskaņā ar minētajā pantā izklāstītajiem noteikumiem un nosacījumiem.
2.      Šā panta 1. punktā minētie kritēriji un noteikumi var ietvert Direktīvas 2014/24/ES 58. pantā izklāstītos atlases kritērijus saskaņā ar minētajā pantā izklāstītajiem noteikumiem un nosacījumiem, it sevišķi attiecībā uz gada apgrozījuma prasību ierobežojumiem, kā noteikts saskaņā ar minētā panta 3. punkta otro daļu.
3.      Lai piemērotu šā panta 1. un 2. punktu, piemēro Direktīvas 2014/24/ES 59.–61. pantu.”
14.      Direktīvas 2014/25 82. pantā reglamentēti līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji. Saskaņā ar 1. punktu “līgumu slēgšanas tiesības balsta uz saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu”.
B.      Valsts tiesības
15.      Ar Decreto legislativo 31 marzo 2023, n. 36 – Codice dei contratti pubblici (4) (2023. gada 31. marta likumdošanas dekrēts Nr. 36 – Itālijas Publisko līgumu kodekss, turpmāk tekstā – “likumdošanas dekrēts Nr. 36/23”) tiek transponētas iepriekš minēto direktīvu tiesību normas.
16.      Likumdošanas dekrēta Nr. 36/23 94. panta 6. punktā noteikts:
“Jebkurš ekonomikas dalībnieks, kurš ir izdarījis nopietnus un galīgi konstatētus pārkāpumus attiecībā uz nodokļu vai sociālā nodrošinājuma iemaksu veikšanu saskaņā ar Itālijas tiesību aktiem vai tās valsts tiesību aktiem, kurā tas ir iedibināts, tiek [..] izslēgts. Par galīgi konstatētiem nopietniem pārkāpumiem uzskata II.10 pielikumā uzskaitītos pārkāpumus. Šo punktu nepiemēro, ja ekonomikas dalībnieks izpildījis savas saistības, samaksājot vai uzņemoties saistošu pienākumu samaksāt maksājamos nodokļus vai sociālā nodrošinājuma iemaksas, tostarp visus procentus vai naudas sodus, vai ja nodokļu vai sociālā nodrošinājuma parāds ir pilnībā dzēsts, ar nosacījumu, ka nodokļu vai sociālā nodrošinājuma parāda dzēšana, maksājums vai saistības izpildītas pirms piedāvājuma iesniegšanas termiņa beigām.”
17.      Likumdošanas dekrēta Nr. 36/23 96. panta 2. punkts attiecas uz atsevišķu ekonomikas dalībnieku izslēgšanas iemesliem. Tajā paredzēts, ka tā saucamie “self‑cleaning” noteikumi nav piemērojami 94. panta 6. punktā paredzētās automātiskās izslēgšanas dēļ.
18.      Likumdošanas dekrēta Nr. 36/23 97. pantā paredzēts:
“(1)      Neskarot 96. panta 2., 3., 4., 5. un 6. punkta noteikumus, grupu neizslēdz, kad uz kādu no tās dalībniekiem attiecas automātisks vai neautomātisks izslēgšanas iemesls vai tas neizpilda kvalifikācijas prasību, ja ir ievēroti 2. punktā minētie nosacījumi un tā ir izpildījusi šādus pienākumus:
a)      iesniedzot savu piedāvājumu, tā ir
1)      informējusi līgumslēdzēju iestādi par izslēgšanas iemeslu un izslēgšanu, kas notikusi pirms piedāvājuma iesniegšanas, kā arī par attiecīgo dalībnieku;
2)      pierādījusi, ka tā ir veikusi 2. punktā minētos pasākumus, vai to, ka tos nav bijis iespējams veikt pirms minētā datuma;
b)      pieņēmusi un paziņojusi 2. punktā minētos pasākumus pirms līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas, ja izslēgšanas iemesls radies pēc piedāvājuma iesniegšanas vai kvalifikācijas prasība vairs nepastāv pēc piedāvājuma iesniegšanas.
(2)      Neskarot 96. pantu, ja uz grupas dalībnieku attiecas kāds no 94. un 95. pantā minētajiem apstākļiem vai tas neatbilst kādai no 100. pantā minētajām prasībām, grupa var pierādīt, ka tā ir izslēgta vai aizstāta ar citu ieinteresēto personu, kas atbilst nepieciešamajām prasībām, taču iesniegtais piedāvājums nedrīkst tikt būtiski mainīts. Ja šādi pasākumi tiek uzskatīti par pietiekamiem un tie ir veikti laikus, grupu neizslēdz no iepirkuma procedūras. Ja līgumslēdzēja iestāde uzskata, ka pasākumi nav veikti laikus vai ir nepietiekami, ekonomikas dalībnieku izslēdz ar pamatotu lēmumu.”
III. Fakti, prejudiciālie jautājumi un tiesvedība Tiesā
19.      Lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pamatā ir strīds starp pagaidu uzņēmumu grupu, ko veido pilnvarotā un vadošā sabiedrība ETS Srl un tās pārstāvētās sabiedrības Minnucci Associati Srl, Mi.Cos.SpA, Itesa Srl, Maceg Srl, Tekno Kons Innovation Srl, Cartorender Srl, Rilievi Topografici di Boninsegna G. & C. Snc, Tecno Top Srl, I.G. Service Srl, Sub‑Service Srl (turpmāk tekstā – “grupa”), un valsts dzelzceļa sabiedrību Rete Ferroviaria Italiana SpA (turpmāk tekstā – “RFI”) kā līgumslēdzēju iestādi.
20.      Pēc tam, kad RFI bija uzsākusi slēgtu procedūru darbu iepirkumam dzelzceļa transporta jomā, grupa iesniedza piedāvājumu. RFI, pamatojoties uz grupas iesniegto saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu, ierindoja to pirmajā vietā un grupai par to paziņoja 2024. gada 3. aprīlī. Pēc tam RFI uzzināja par trim galīgiem Itālijas nodokļu administrācijas 2016., 2018. un 2019. gada lēmumiem, saskaņā ar kuriem viena no grupas dalībniecēm – sabiedrība Sub‑Service, pretēji tam, kas norādīts Eiropas vienotajā iepirkuma procedūras dokumentā (turpmāk tekstā – “ESPD”), – nebija izpildījusi savus nodokļu samaksas pienākumus. 2024. gada 23. maijā RFI aicināja Sub‑Service citastarp sniegt informāciju, vai attiecīgās nodokļu parādsaistības ir nokārtotas, un norādīja, ka nodokļu administrācijas konstatētie pārkāpumi var izraisīt izslēgšanu no iepirkuma procedūras. RFI par šiem apstākļiem informēja arī ETS. Tā rezultātā Sub‑Service nokārtoja savas nodokļu parādsaistības un nosūtīja attiecīgu maksājuma apliecinājumu ar datumu – 2024. gada 27. maijs.
21.      2024. gada 27. maijā ETS paziņoja RFI par savu gatavību izslēgt Sub‑Service no grupas, ja iesniegtie dokumenti tiktu uzskatīti par nepilnīgiem vai nepietiekamiem, lai pierādītu, ka apgalvotie pārkāpumi nepastāv. Grupa arī norādīja, ka šī izslēgšana neietekmējot tās dalības nosacījumus iepirkuma procedūrā un neizraisot izmaiņas tās piedāvājumā.
22.      Ar 2024. gada 17. jūlija lēmumu RFI izslēdza grupu no iepirkuma procedūras. Kā pamatojumu tā būtībā norādīja, ka Sub‑Service, pretēji ESPD sniegtajai deklarācijai, bija izdarījusi trīs galīgi konstatētus nopietnus nodokļu pārkāpumus un iesniegusi tikai apliecinājumu par savu nodokļu parādsaistību nokārtošanu 2024. gada 27. maijā, bet nav pierādījusi, ka attiecīgās maksājumu saistības tā bija uzņēmusies jau pirms piedāvājumu iesniegšanas termiņa (2024. gada 27. janvāra) beigām. Šajā ziņā runa esot par automātisku izslēgšanas iemeslu saskaņā ar likumdošanas dekrēta Nr. 36/23 94. panta 6. punktu. Šī likumdošanas dekrēta 97. panta 1. un 2. punktā paredzēto iespēju – aizstāt Sub‑Service un novērst izslēgšanu – grupa neesot izmantojusi laikus, proti, to ir izdarījusi tikai pēc tam, kad līgumslēdzēja iestāde bija norādījusi uz to, ka pastāv izslēgšanas iemesls.
23.      2024. gada 5. novembrī RFI publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības piešķīra otrajā vietā ierindotajai pagaidu uzņēmumu grupai – VIA Ingegneria Srl.
24.      Par šo lēmumu, kā arī par lēmumu par izslēgšanu grupa cēla prasību iesniedzējtiesā – Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacio Reģionālā administratīvā tiesa, Itālija). Via Ingegneria Srl iestājās lietā atbildētājas RFI prasījumu atbalstam.
25.      Prasības pamatojumā grupa norādīja uz kļūdainu Savienības tiesību normu publiskā iepirkuma jomā transponēšanu. Pirmkārt, tai tika liegta iespēja novērst visus pārkāpumus, kas konstatēti attiecībā uz vienu no tās dalībniekiem, gan pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām, bet vēl pirms līgumslēdzējas iestādes lēmuma par izslēgšanu pieņemšanas. Otrkārt, grupai netika dota iespēja izslēgt vai aizstāt šo dalībnieku, lai gan tas nebūtu radījis būtiskas izmaiņas sākotnējā piedāvājumā.
26.      Iesniedzējtiesai ir šaubas it īpaši par likumdošanas dekrēta Nr. 36/23 94. panta 6. punkta un 97. panta 2. punkta saderību ar Savienības tiesību normām publisko iepirkumu jomā un samērīguma principu, jo šajās valsts tiesību normās ir izslēgta jebkāda “self‑cleaning”, ja tā nav notikusi pirms piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām, t.i., grupai netiek atļauts izslēgt vai aizstāt dalībnieku, kuru skar izslēgšanas iemesls, neatkarīgi no brīža, kad sabiedrība, kuru grupas dalībnieki ir pilnvarojuši, ir par to uzzinājusi.
27.      Ņemot vērā iepriekš minēto, Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacio Reģionālā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai Direktīvas 2014/24 57. pants un Direktīvas 2014/25 80. pants, kā arī Savienības tiesību samērīguma princips nepieļauj tāda valsts tiesiskā regulējuma ieviešanu vai interpretāciju, kas liedz izslēgt vai aizstāt galveno sabiedrību grupā, kura ir izdarījusi nodokļu pārkāpumus, kas ir galīgi konstatēti laikā pirms pieteikuma iesniegšanas termiņa beigām, it īpaši ar noteikumu, ka jebkurā gadījumā parāda dzēšana, maksājums vai saistības ir izpildītas pirms piedāvājuma iesniegšanas termiņa beigām, pat ja izslēgšanas iemesls ir zudis iepirkuma procedūras laikā un pirms grupas izslēgšanas pasākuma pieņemšanas?
2)      Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai šīs normas un principi nepieļauj tādu valsts tiesiskā regulējuma ieviešanu vai interpretāciju, kas liedz izslēgt vai aizstāt grupas galveno sabiedrību neatkarīgi no tā, vai pilnvarotā sabiedrība faktiski zināja par galvenās sabiedrības izslēgšanas iemeslu?
3)      Ja atbilde uz pirmo un otro jautājumu ir apstiprinoša, vai tie paši noteikumi un principi nepieļauj tādu valsts tiesiskā regulējuma ieviešanu vai interpretāciju, kas liedz izslēgt vai aizstāt grupas galveno sabiedrību, ja pilnvarotā sabiedrība par galvenās sabiedrības izslēgšanas iemeslu ir uzzinājusi tikai pēc tam, kad tai paziņots par līgumslēdzējas iestādes konstatējumiem?”
28.      Tiesvedībā Tiesā rakstveida apsvērumus iesniedza ne tikai pamatlietas puses – ETS u.c., RFI un VIA Ingegneria Srl –, bet arī Itālijas valdība un Eiropas Komisija. Šie lietas dalībnieki piedalījās arī tiesas sēdē, kura notika 2026. gada 26. martā un kuras laikā minētie dalībnieki arī atbildēja uz Tiesas uzdotajiem jautājumiem, uz ko paredzēta mutvārdu atbilde.
IV.    Juridiskā analīze
A.      Prejudiciālo jautājumu priekšmets un tvērums
29.      Ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniedzējtiesa lūdz interpretēt Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punktu, uz kuru ir atsauce Direktīvas 2014/25 80. panta 1. punktā. Tomēr, lai atbildētu uz prejudiciālajiem jautājumiem, jāņem vērā arī Direktīvas 2014/25 79. pants.
30.      Proti, Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punktā ir skaidri reglamentēta situācija, kad ekonomikas dalībnieks līguma izpildei paļaujas uz cita subjekta spējām (5). Tas, vai attiecībā uz šo subjektu pastāv izslēgšanas iemesli saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. pantu, līgumslēdzējai iestādei ir jāpārbauda saskaņā ar Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrās daļas pirmo teikumu kopsakarā ar 80. pantu. Ja pastāv obligāti izslēgšanas iemesli, saskaņā ar 79. panta 2. punkta otrās daļas otro teikumu līgumslēdzējai iestādei jāprasa ekonomikas dalībniekam aizstāt attiecīgo subjektu. Saskaņā ar 79. panta 2. punkta ceturto daļu ekonomisko dalībnieku grupas – kā attiecīgā grupa šajā gadījumā – saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem var paļauties uz grupas dalībnieku spējām, tādējādi rodas jautājums, vai tās var arī aizstāt šos dalībniekus (sīkāk skat. 53. un nākamos punktus).
31.      Tādējādi tas, kā interpretēt izslēgšanas iemeslu saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punktu
kopsakarā ar Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punktu un 80. panta 1. punktu, ir šī lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu stūrakmens.
32.      Ņemot to vērā, prejudiciālie jautājumi kopumā jāsaprot tā – vai Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkts kopsakarā ar Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punktu un 80. panta 1. punktu, kā arī Savienības tiesību samērīguma princips jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļautas tādas valsts tiesību normas vai to interpretācija, saskaņā ar kurām uzņēmumu grupa ir jāizslēdz no publiskā iepirkuma procedūras, pamatojoties uz to, ka ar galīgu administratīvu lēmumu ir konstatēts, ka viens no tās dalībniekiem līdz piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām nebija izpildījis savu pienākumu samaksāt nodokļus, kaut arī šis dalībnieks nodokļu parādu ir samaksājis pēc šī termiņa beigām, bet pirms grupas izslēgšanas, un grupa šo dalībnieku vairs nevar izslēgt vai aizstāt tikai tādēļ, ka par izslēgšanas iemeslu tā uzzināja tikai no līgumslēdzējas iestādes.
33.      Lai atbildētu uz šiem jautājumiem, vispirms iztirzāšu to, līdz kuram brīdim iepirkuma procedūrā var veikt koriģējošus pasākumus saistībā ar šādu obligātu izslēgšanas iemeslu (par to B sadaļā). Pēc tam izvērtēšu, vai un ar kādiem nosacījumiem grupa var izslēgt vai aizstāt vienu no tās dalībniekiem, uz kuru attiecas izslēgšanas iemesls, lai tā pati izvairītos no izslēgšanas no iepirkuma procedūras (par to C sadaļā).
B.      Nodokļu parāda samaksa tikai līdz piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām?
34.      Saskaņā ar Direktīvas 2014/25 80. panta 1. punkta pirmo un otro daļu Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkts ir piemērojams šajā lietā aplūkotajai slēgtajai iepirkumu procedūrai, kuru īstenoja RFI kā līgumslēdzēja iestāde (“publisks uzņēmums”) Direktīvas 2014/25 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
35.      Saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkta pirmo daļu ekonomikas dalībnieku izslēdz no dalības iepirkuma procedūrā, ja līgumslēdzēja iestāde zina, ka ekonomikas dalībnieks nav izpildījis pienākumus, kas attiecas uz nodokļu vai sociālā nodrošinājuma iemaksu maksājumiem, un ja tas atzīts ar administratīvu lēmumu, kam saskaņā ar valsts tiesību aktu normām ir “galīgs un saistošs spēks” (6), tātad – tādu, kurš vairs nav apstrīdams. Šajā ziņā runa ir par obligātu izslēgšanas iemeslu (“izslēdz”).
36.      Saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkta trešo daļu šāds izslēgšanas iemesls nav piemērojams vienīgi tad, ja ekonomikas dalībnieks ir izpildījis savus pienākumus, samaksājot vai noslēdzot saistošu vienošanos, lai samaksātu attiecīgos nodokļus. No tā tieši neizriet, līdz kuram brīdim tas ir jāizdara.
37.      Tomēr, interpretējot Savienības tiesību normu, jāņem vērā ne tikai tās formulējums, bet arī tās konteksts un tiesiskā regulējuma, kurā šī norma ir ietverta, mērķi (7).
38.      No sistēmas viedokļa it īpaši jāņem vērā Direktīvas 2014/24 57. panta 3. punkts. Saskaņā ar šo tiesību normu dalībvalstis var paredzēt atkāpi no 2. punktā paredzētās obligātās izslēgšanas, ja izslēgšana būtu acīmredzami nesamērīgs risinājums, it īpaši gadījumos, kad ekonomikas dalībnieks informāciju par precīzu summu, kas maksājama saistībā ar to, ka tas nav izpildījis savus pienākumus, kas attiecas uz nodokļu maksājumiem, ir saņēmis pārāk vēlu un tam nebija iespējams 2. punkta trešajā daļā paredzētos pasākumus veikt pirms dalības pieteikumu iesniegšanas termiņa beigām vai, kā tas ir šajā lietā, – atklātās procedūrās – pirms piedāvājuma iesniegšanas termiņa beigām (turpmāk tekstā – “piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigas”).
39.      Tātad Direktīvas 2014/24 57. panta 3. punktā paredzēts, ka izslēgšanas iemesla novēršana saskaņā ar 2. punktu pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām ir iespējama tikai izņēmuma gadījumos. Ja dalībvalsts izmanto šo izņēmuma noteikumu, attiecīgais ekonomikas dalībnieks tikai saskaņā ar tajā minētajiem stingrajiem nosacījumiem vēl pēc šā termiņa beigām var samaksāt nodokļu parādu vai noslēgt saistošu vienošanos par maksājumu veikšanu, lai izvairītos no izslēgšanas no iepirkuma procedūras. A contrario tas nozīmē, ka gadījumā, ja šie nosacījumi nav izpildīti, attiecīgi koriģējošie pasākumi principā ir iespējami tikai līdz šī termiņa beigām. Citādas izpratnes gadījumā šī tiesību norma zaudētu jebkādu lietderīgo iedarbību.
40.      Direktīvas 2014/24 57. panta 6. punktā reglamentētie koriģējošie pasākumi šajā saistībā ir nebūtiski. Tas tādēļ, ka saskaņā ar šīs tiesību normas skaidro formulējumu tie attiecas tikai uz izslēgšanas iemesliem atbilstoši 1. un 4. punktam, bet ne uz izslēgšanas iemesliem, kas minēti 2. punktā. To apstiprina 102. apsvērums, kurā kā piemēri uzskaitīti šajā ziņā iespējamie koriģējošie pasākumi, kā, piemēram, ar personālu un organizāciju saistīti pasākumi (8). Proti, tie tieši neattiecas uz 57. panta 2. punkta pirmajā daļā minēto pienākumu samaksāt nodokļus vai sociālā nodrošinājuma iemaksas. Direktīvas 57. panta 2. punkta trešā daļa drīzāk liecina, ka attiecīgie koriģējošie pasākumi var ietvert tikai nodokļu parāda samaksu vai saistošas vienošanās noslēgšanu par maksājumu veikšanu.
41.      Turklāt no Direktīvas 2014/24 leģislatīvā konteksta un mērķiem izriet, ka Savienības likumdevējs, izvērtējot pretendentu godīgumu un uzticamību, īpaši lielu nozīmi ir vēlējies piešķirt pienākuma samaksāt nodokļus un sociālā nodrošinājuma iemaksas izpildei.
42.      Tādējādi dalībvalstis attiecībā uz obligāto izslēgšanu saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkta pirmo daļu nevar noteikt maksimāli pieļaujamo laikposmu. Saskaņā ar 57. panta 7. punkta otro un trešo teikumu tas ir iespējams tikai attiecībā uz 1. un 4. punktā noteiktajiem izslēgšanas iemesliem, kā arī 6. punktā paredzētajiem (bet neīstenotajiem) pasākumiem uzticamības pierādīšanai. To apstiprina obligātā izslēgšanas iemesla īpašais statuss 2. punkta pirmajā daļā 57. panta normatīvajā sistēmā. Tas tādēļ, ka pretējā gadījumā būtu bijis pietiekami šo iemeslu iekļaut obligāto izslēgšanas iemeslu sarakstā saskaņā ar 1. punktu (9). Tādēļ Savienības likumdevējs pretendenta pienākumam laikus samaksāt nodokļus un sociālā nodrošinājuma iemaksas piešķir tik lielu nozīmi, ka šī pienākuma pārkāpums principā izraisa pastāvīgu izslēgšanu no iepirkuma procedūras (10). Tas arī izskaidro, kāpēc attiecīgs koriģējošais pasākums jāveic pēc iespējas agrāk, proti, līdz piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām.
43.      Arī pārējie Direktīvas 2014/24 mērķi apstiprina šo izpratni.
44.      Direktīvā 2014/24 noteiktie izslēgšanas iemesli aizsargā un ierobežo plašo rīcības brīvību, kas ir līgumslēdzējai iestādei, izvēloties piemērotus un efektīvus pretendentus. Tādēļ tai ir pienākums pēc iespējas agrākā iepirkuma procedūras posmā rūpīgi pārbaudīt, vai pastāv izslēgšanas kritēriji, kas liek apšaubīt pretendenta godīgumu un uzticamību (11). Savukārt koriģējošo pasākumu pieļaujamība pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām tam principā būtu pretrunā.
45.      Direktīvas 2014/24 18. panta 1. punkta pirmajā daļā nostiprinātie vienlīdzīgas attieksmes, nediskriminācijas un pārredzamības principi, kas nodrošina pretendentu konkurenci, prasa arī stingri ierobežot laika ziņā izslēgšanas un atlases kritēriju novērtēšanu iepirkuma procedūrā. Šie principi principā aizliedz līgumslēdzējai iestādei veikt sarunas ar pretendentu, un tas varētu radīt nevienlīdzīgu attieksmi vai apdraudēt konkurenci starp pretendentiem. Tādēļ piedāvājumu pēc tā iesniegšanas principā nedrīkst mainīt un līgumslēdzēja iestāde arī nedrīkst pieprasīt pretendentam sniegt paskaidrojumus šajā sakarā (12). Tas, ievērojot īpašus izņēmumu noteikumus, it īpaši attiecas uz iespējamiem koriģējošiem pasākumiem vai pierādījumiem par šādu pasākumu veikšanu pēc piedāvājuma iesniegšanas vai piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām.
46.      Tādējādi Tiesa jau ir nospriedusi, ka līgumslēdzēja iestāde pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām tikai izņēmuma kārtā pretendentam var prasīt iesniegt tā situāciju raksturojošus dokumentus, ja ir objektīvi pārbaudāms, ka šie dokumenti pastāvēja pirms šī termiņa beigām, ciktāl minētās procedūras dokumentos nav skaidri prasīts, ka ir jānosūta iztrūkstošie dokumenti vai informācija, citādi pieteikums netiks pieņemts izskatīšanai. Turklāt šāds lūgums nedrīkst nepamatoti radīt priekšrocības vai nelabvēlīgu situāciju pretendentam vai pretendentiem, kuriem tas ir adresēts (13).
47.      Tātad arī saskaņā ar šo judikatūru principā ir jāņem vērā pretendenta situācija pirms piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām. Izšķiroša nozīme ir tam, vai šis pretendents, sagatavojot savu piedāvājumu, ir izrādījis prasīto rūpību un uzcītību, nodrošinot, ka tas pats vai apakšuzņēmējs, kuram viņš ir uzticējis (daļu) darbu, līguma izpildes laikā savus pienākumus ievēros pilnīgi visos gadījumos (14). Taču pamatlietā aplūkotajā situācijā grupa vai tās dalībnieks nepieciešamos koriģējošos pasākumus bija veikuši tikai pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām.
48.      Tādējādi ekonomikas dalībniekiem, kas piedalās iepirkuma procedūrā, saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkta pirmo daļu ir pienākums maksājamos nodokļus un sociālā nodrošinājuma iemaksas samaksāt vēlākais līdz piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām, un pretējā gadījumā tie ir obligāti izslēdzami. Proti, ja tiem tiktu dota iespēja koriģējošus pasākumus veikt vēl pēc šā termiņa beigām vai pat pēc tam, kad
viņi būtu uzzinājuši par sava piedāvājuma ierindojumu, tas varētu tos mudināt attiecīgās parādsaistības nokārtot tikai gadījumā, ja tie tiktu ierindoti pirmajā vietā, vai arī pilnībā atturēties no to nokārtošanas, ja līgumu slēgšanas tiesības tiem tik un tā netiktu piešķirtas. Taču tādējādi tiktu mazināta Savienības likumdevēja īpaši uzsvērtā pienākuma laikus veikt nodokļu un sociālā nodrošinājuma iemaksu samaksu nozīme, izvērtējot pretendentu godīgumu un uzticamību.
49.      No vēsturiskā viedokļa šo secinājumu apstiprina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/18/EK (2004. gada 31. marts) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (15), kas atcelta ar Direktīvu 2014/24, 45. panta 2. punkta f) apakšpunkts. Saskaņā ar šo tiesību normu pārkāpumi, kas saistīti ar pienākuma samaksāt nodokļus un sociālā nodrošinājuma iemaksas neizpildi, vēl veidoja fakultatīvu izslēgšanas iemeslu, kas tikai ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkta pirmo daļu tika pārveidots par obligātu iemeslu. Arī šī attīstība uzskatāmi ilustrē lielo nozīmi, kādu Savienības likumdevējs tagad piešķir šā pienākuma izpildei laikus, izvērtējot attiecīgo pretendentu integritāti un uzticamību.
50.      Attiecīgi no Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punkta sistēmiskās, teleoloģiskās un vēsturiskās interpretācijas izriet, ka dalībvalstij iepirkuma procedūrā iesaistītajiem ekonomikas dalībniekiem ir jāprasa tajā paredzētos koriģējošos pasākumus principā veikt pirms piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām, lai izvairītos no izslēgšanas. Un otrādi – dalībvalstij jāparedz, ka ekonomikas dalībnieki, kas vajadzīgos koriģējošos pasākumus veic tikai pēc minētā termiņa beigām, ir izslēdzami no iepirkuma procedūras.
51.      Kā galvenokārt izklāstīts šo secinājumu 48. punktā, obligāta izslēgšana ir vienīgais piemērotais līdzeklis iepriekš minēto Direktīvas 2014/24 mērķu sasniegšanai. Ņemot vērā attiecīgā ekonomikas dalībnieka pienākuma
laikus samaksāt nodokļu parādus – virs 5000 EUR sliekšņa, kas saskaņā ar Likumdošanas dekrēta Nr. 36/23 94. panta 6. punktu kopsakarā ar II.10 pielikuma 1. pantu piemērojama “nopietniem pārkāpumiem” – paredzamību un saprātīgumu vai arī to izdarīt līdz piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām, šāda izslēgšana nešķiet arī nepiemērota vai nesamērīga Direktīvas 2014/25 36. panta 1. punkta pirmās daļas izpratnē. Turklāt, vai ir arī samērīgi no iepirkuma procedūras izslēgt grupu, kurā šis ekonomikas dalībnieks ir iekļauts, jānoskaidro tālāk.
C.      Grupas dalībnieka, attiecībā uz kuru (neatgriezeniski) pastāv obligātais izslēgšanas iemesls, aizstāšana?
52.      Ņemot vērā iepriekš minētos secinājumus, jāpārbauda, vai un, ja tas tā ir, ar kādiem nosacījumiem grupai ir iespējams izslēgt vai aizstāt vienu no saviem dalībniekiem, attiecībā uz kuru (neatgriezeniski) pastāv obligātais izslēgšanas iemesls, lai pati netiktu izslēgta no iepirkuma procedūras (par to 1. punktā), un kādi izņēmumi šajā ziņā ir piemērojami (par to 2. punktā).
1.      Nosacījumi
a)      Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrās daļas otrā teikuma piemērojamība pagaidu uzņēmumu grupām
53.      Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrās daļas otrais teikums (16) attiecas uz (iespējamu) tāda “cita subjekta” aizstāšanu, kurš neatbilst attiecīgajiem atlases kritērijiem vai attiecībā uz kuru pastāv obligāti iemesli izslēgšanai. Šajā tiesību normā tieši paredzētajā situācijā ekonomikas dalībnieks, lai pieteiktos publiska līguma slēgšanas tiesībām (un tā vēlākai īstenošanai), paļaujas uz cita subjekta spējām (turpmāk tekstā – “palīgpakalpojumu uzņēmums”), lai izpildītu kritērijus attiecībā uz saimniecisko un finansiālo stāvokli, un tehnisko un profesionālo spēju (17).
54.      Saskaņā ar Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrās daļas pirmo teikumu līgumslēdzēja iestāde pārbauda, vai arī palīgpakalpojumu uzņēmumi atbilst atlases kritērijiem vai uz tiem
tomēr attiecas kāds no izslēgšanas
iemesliem saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. pantu. Ja tie neatbilst attiecīgajiem atlases kritērijiem vai uz tiem
attiecas obligātie
izslēgšanas iemesli, uz kuriem ir norādījusi līgumslēdzēja iestāde, saskaņā ar 79. panta 2. punkta otrās daļas otro teikumu līgumslēdzēja iestāde prasa, lai ekonomikas dalībnieks aizstāj attiecīgo palīgpakalpojumu uzņēmumu (18). Šī tiesību norma skaidri neattiecas uz grupas dalībniekiem.
55.      Tomēr Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta ceturtajā daļā ir noteikts, ka “ekonomikas dalībnieku grupa, kā minēts 37. panta 2. punktā,” tātad arī [uzņēmumu] grupas, var paļauties uz grupas dalībnieku spējām “saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem”. Jēdziens “nosacījumi” principā aptver visas tiesību normas 79. panta 2. punktā, tātad arī iespēju aizstāt grupas dalībnieku saskaņā ar 79. panta 2. punkta otrās daļas otro teikumu.
56.      Šāda izpratne atbilst judikatūrai, saskaņā ar kuru identiskās – taču šajā lietā nepiemērojamās – tiesību normas Direktīvas 2014/24 63. panta 1. punkta otrajā un ceturtajā daļā ir piemērojamas situācijās, kad izslēgšanas iemesls attiecas tikai uz vienu no grupas dalībniekiem (19). Tas tā ir vēl jo vairāk tāpēc, ka saskaņā ar Direktīvas 2014/25 36. panta 1. punktu pret [uzņēmumu] grupām, tātad “ekonomikas dalībnieku grupām” 37. panta 2. punkta pirmā teikuma izpratnē, kā arī pret “ekonomikas dalībniekiem” šīs direktīvas 2. panta 6. punkta izpratnē jānodrošina tāda pati attieksme kā pret citiem ekonomikas dalībniekiem.
57.      Tādējādi principā arī grupai ir iespēja saskaņā ar nosacījumiem Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrajā un ceturtajā daļā aizstāt dalībnieku, uz kuru attiecas izslēgšanas iemesls atbilstoši Direktīvas 2014/24 57. pantam.
58.      Tomēr jānoskaidro, līdz kuram brīdim grupai ir jādod iespēja aizstāt dalībnieku, uz kuru attiecas izslēgšanas iemesls, lai novērstu grupas izslēgšanu. Proti, situācijā, kas aplūkota pamatlietā, grupai tika liegta šāda aizstāšana pēc tam, kad līgumslēdzēja iestāde bija paziņojusi, ka attiecīgā dalībnieka gadījumā pastāv obligāts izslēgšanas iemesls.
b)      Noteicošais brīdis
59.      Kā norāda Itālija, nedz Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrajā un ceturtajā daļā, nedz arī identiskajās tiesību normās Direktīvas 2014/24 63. pantā nav skaidri noteikts, līdz kuram brīdim palīgpakalpojumu uzņēmumu vai grupas dalībnieku var aizstāt vai tas ir jāaizstāj, lai novērstu pretendenta vai grupas izslēgšanu.
60.      Saskaņā ar judikatūru par Direktīvas 2014/24 63. pantu šajā tiesību normā ir paredzēts, ka līgumslēdzēja iestāde, pirms tā pieprasa palīgpakalpojumu uzņēmuma aizstāšanu, pretendentam vai šim uzņēmumam dod iespēju tai iesniegt koriģējošos pasākumus, kurus tas attiecīgā gadījumā ir veicis, lai novērstu konstatēto pārkāpumu un tādējādi atkārtoti pierādītu prasīto uzticamību. Tikai tad, ja pretendents vai palīgpakalpojumu uzņēmums nav veicis koriģējošos pasākumus vai tie ir nepietiekami, līgumslēdzēja iestāde var (pakārtoti) pieprasīt šā uzņēmuma aizstāšanu (20).
61.      Šie principi ir attiecināmi uz Direktīvas 2014/25 79. pantu.
62.      Kā izklāstīts 34. un nākamajos punktos, uzņēmumu grupas dalībniekam, uz kuru attiecas izslēgšanas iemesls, vēlākais līdz piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām jāveic koriģējošie pasākumi, lai izvairītos no izslēgšanas saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punktu. Un otrādi – līgumslēdzējai iestādei šim dalībniekam vai grupai, kurā tas ietilpst, vispirms ir jādod iespēja veikt šādus pasākumus līdz šā termiņa beigām. Tikai pēc tam tā var izslēgt ne tikai šo dalībnieku, bet arī grupu vai pēdējai minētajai pieprasīt šo dalībnieku aizstāt. Tātad Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrajā daļā – pretēji tam, kā uzskata RFI, VIA Ingegneria un Itālija, – tiek pieņemts, ka (obligātais vai fakultatīvais) izslēgšanas iemesls saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. pantu attiecīgā palīgpakalpojumu uzņēmuma gadījumā šajā brīdī jau (neatgriezeniski) pastāv.
63.      Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrās daļas otrajā teikumā (21) šādos apstākļos, ja pastāv – kā šajā gadījumā – obligāts izslēgšanas iemesls, pat ir paredzēts līgumslēdzējas iestādes pienākums prasīt, lai attiecīgais palīgpakalpojumu uzņēmums tiktu aizstāts. Tādēļ dalībvalstīm – atšķirībā no gadījuma, kad pastāv fakultatīvs izslēgšanas iemesls (79. panta 2. punkta otrās daļas trešajā teikumā – “var”), – šajā ziņā nav rīcības brīvības direktīvas īstenošanā (22).
64.      Tādēļ
pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām grupai
ir jādod iespēja aizstāt vienu no saviem dalībniekiem, uz kuriem (neatgriezeniski) attiecas obligāts izslēgšanas iemesls. Tas noteikti ietver iespēju vienkārši izslēgt attiecīgo dalībnieku, to neaizstājot, kā tas ir paredzēts Dekrēta Nr. 36/23 97. panta 2. punkta pirmajā teikumā un kā to šajā lietā bija ierosinājusi ETS. Tomēr rodas jautājums, ar kādiem nosacījumiem līgumslēdzēja iestāde drīkst atteikt šādu izslēgšanu vai aizstāšanu.
2.      Izņēmumi
a)      Rūpības un uzraudzības pienākuma pārkāpums un attiecināmība
65.      Saskaņā ar šo secinājumu 47. punktā minēto judikatūru grupas dalībnieka, uz kuru attiecas izslēgšanas iemesls, aizstāšana, lai novērstu izslēgšanu no iepirkuma procedūras, jānodrošina tikai tad, ja grupa vai šim nolūkam pilnvarotais dalībnieks ir ievērojuši savus attiecīgos rūpības un uzraudzības pienākumus. Un otrādi – izslēgšanas iemesls, kas skar kādu no grupas dalībniekiem, ir attiecināms uz grupu, ja tā vai pilnvarotais dalībnieks ir pārkāpis šos pienākumus. Šāda pienākumu pārkāpuma konstatēšana savukārt paredz, ka pārkāpums, kas pamato izslēgšanu, ietilpst grupas vai tās pilnvarotā (vadošā) dalībnieka organizatoriskajā kompetencē un uzraudzības pilnvaru apjomā.
66.      Proti, Tiesa prasa, lai līgumslēdzēja iestāde attiecībā uz pretendentiem, kuri vēlas aizstāt pašu piesaistītu palīgpakalpojumu uzņēmumu (fakultatīva) izslēgšanas iemesla dēļ, veiktu katra atsevišķā gadījuma izvērtējumu un pārbaudi. Saskaņā ar judikatūru līgumslēdzējai iestādei, ievērojot samērīguma principu, ir pienākums konkrēti un ņemot vērā visus atsevišķā gadījuma būtiskos apstākļus novērtēt attiecīgā pretendenta rīcību. Šajā kontekstā jāņem vērā pretendenta rīcībā esošie līdzekļi, kas tam ļauj pārbaudīt un konstatēt, vai tā palīgpakalpojumu uzņēmuma gadījumā, uz kura spējām tas bija paredzējis paļauties, pastāv izslēgšanas iemesls (23). Citiem vārdiem sakot, izslēgšanas iemeslu, kurš skar palīgpakalpojumu uzņēmumu, nevar vienkārši attiecināt uz pretendentu vai šādu attiecināmību prezumēt; bet līgumslēdzējai iestādei tas katrā konkrētajā gadījumā ir jāpamato un jāpierāda.
67.      Šie principi ir attiecināmi uz uzņēmumu grupu, kas vēlas aizstāt (vai, kā šajā gadījumā, tikai izslēgt) vienu no saviem dalībniekiem, uz kuru attiecas obligāts izslēgšanas iemesls. Tas izriet arī no Direktīvas 2014/24 19. panta 2. punkta trešās daļas, kā arī Direktīvas 2014/25 36. panta 1. punkta. Saskaņā ar šīm tiesību normām [uzņēmumu] grupas ir pielīdzināmas citiem ekonomikas dalībniekiem vai pašas ir uzskatāmas par tādiem. Turklāt Tiesa ir nospriedusi, ka (fakultatīva) izslēgšanas iemesla piemērošanai ir jābūt balstītai uz individuālās rīcības nelikumību vai nolaidību neatkarīgi no grupas dalībnieku solidārās juridiskās atbildības (24). Citiem vārdiem sakot, pārkāpumam, par kuru var vainot vai kuru var attiecināt uz grupu vai tās dalībniekiem, ir jāpastāv un tas ir konkrēti jāpierāda. Tādēļ jānoraida RFI, VIA Ingegneria un Itālijas izvirzītais arguments, ka grupa kā tāda principā automātiski esot atbildīga par iesniegto piedāvājumu un tādējādi arī par tās dalībnieka pārkāpumu (25).
68.      Sistēmiskās interpretācijas apsvērumi apstiprina arī izpratni, saskaņā ar kuru viena dalībnieka pārkāpumu, kas rada iemeslu izslēgšanai saskaņā ar Direktīvas 2014/24 57. panta 2. punktu, nevar automātiski attiecināt uz grupu, lai attaisnotu tās izslēgšanu no iepirkuma procedūras.
69.      Proti, Direktīvas 2014/24 57. panta 1. punkta otrajā daļā (26) neapstrīdama attiecināmības prezumpcija ir paredzēta tikai attiecībā uz pirmajā daļā uzskaitītajiem obligātajiem izslēgšanas iemesliem, ja attiecīgos noziedzīgos nodarījumus (27) ir izdarījusi (ar galīgu spriedumu notiesāta) persona, kas ir šī ekonomikas dalībnieka administratīvās, pārvaldības vai pārraudzības struktūras loceklis vai kurai tajā ir pārstāvības, lemšanas vai kontroles pilnvaras. Savukārt attiecībā uz 57. panta 2. punktā minēto izslēgšanas iemeslu – pienākuma veikt nodokļu un sociālā nodrošinājuma iemaksu samaksu pārkāpumu – šāds prezumpcijas un attiecināmības noteikums nav paredzēts. No tā izriet, ka šajā ziņā, lai viena dalībnieka pārkāpumu attiecinātu uz visu grupu, ir nepieciešams veikt pārbaudi un sniegt pamatojumu katrā atsevišķā gadījumā. Tādējādi tiek ņemts vērā arī apstāklis, ka (pagaidu) grupā – atšķirībā no uzņēmumu grupas ar koncerna struktūru – organizācijas pilnvaras, kā arī kontroles pilnvaras un iespējas ir ierobežotas (28).
70.      Visbeidzot, par labu šādai katra atsevišķā gadījuma izvērtēšanai liecina arī Savienības tiesību normu publisko iepirkumu jomā mērķis, proti, nodrošināt atvērtību iespējami lielai konkurencei un veicināt iespējami liela pretendentu skaita piedalīšanos konkursā (29). Šī atvērtība ir paredzēta ne tikai preču un pakalpojumu brīvai apritei visā Savienībā, bet arī līgumslēdzējas iestādes interesēm, lai no plašāka piedāvājumu klāsta varētu izvēlēties saimnieciski visizdevīgāko un attiecīgās publisko tiesību iestādes vajadzībām vispiemērotāko piedāvājumu (30). Proti, kā rāda pamatlietas pamatā esošā situācija, grupas izslēgšana var izraisīt saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma zaudēšanu, lai gan iemeslu tam ir radījis tikai viens pakārtots dalībnieks.
71.      Tātad, lai varētu konstatēt, ka grupa ir pieļāvusi rūpības pienākuma pārkāpumu, attiecīgā gadījumā ar tās pilnvarotā (un kontroles pilnvaras īstenojošā) dalībnieka starpniecību, līgumslēdzējai iestādei katrā atsevišķajā gadījumā ir jāpārbauda un jānovērtē, vai grupa vai tās pilnvarotajam dalībniekam bija iespēja (laikus) pārbaudīt, vai uz kādu no tās dalībniekiem attiecas kāds no izslēgšanas iemesliem (31), vai pat – veicot atbilstošus koriģējošos pasākumus – to novērst vai izvairīties no tā.
72.      Par to, vai tas tā ir šajā lietā, galu galā jālemj valsts tiesai. Kā norāda Komisija, nav pilnībā izslēgts, ka grupas pilnvarotajam dalībniekam
ETS – juridiski vai faktiski – nemaz nebija iespējas
uzzināt par izslēgšanas iemesla pastāvēšanu, pirms RFI par to uzzināja no Itālijas nodokļu administrācijas un par to paziņoja ETS. No otras puses – kā to galvenokārt tiesas sēdē apgalvojusi Itālija un VIA Ingegneria – par grupai pārmetamu rūpības pienākuma pārkāpumu varētu uzskatīt to, ka ETS pirms piedāvājuma iesniegšanas, iespējams, pārkāpjot savus pienākumus, nebija pieprasījusi visiem grupas dalībniekiem iesniegt nodokļu samaksas apliecinājumus.
73.      Visbeidzot, vēl jānoskaidro, vai Sub‑Service izslēgšana no grupas būtu izraisījusi nepieļaujamas izmaiņas piedāvājumā pēc tā iesniegšanas.
b)      Būtiskas izmaiņas piedāvājumā pēc tā iesniegšanas
74.      Kā izklāstīts 45. punktā, vienlīdzīgas attieksmes un diskriminācijas aizlieguma principi, kā arī pārredzamības prasība, kas nodrošina konkurenci starp pretendentiem, principā nepieļauj izmaiņu veikšanu piedāvājumā pēc tā iesniegšanas.
75.      Tādēļ līgumslēdzējas iestādes grupai adresētais aicinājums aizstāt dalībnieku, uz kura spējām tā paredz paļauties, nedrīkst izraisīt to, ka šī grupa faktiski iesniedz jaunu – salīdzinājumā ar sākotnējo piedāvājumu būtiski izmainītu – piedāvājumu, bet gan ne vairāk kā šā piedāvājuma satura vai ar personālu saistītus precizējumus (32). Tātad princips ir tāds, ka jāpastāv juridiskam un materiālam identiskumam starp ekonomikas dalībnieku, kurš iesniedz piedāvājumu un to, kuram, iespējams, tiks piešķirtas līguma slēgšanas tiesības (33). Tas izriet arī no apstākļa, ka uzņēmumu grupas dalībnieki – kā “ekonomikas dalībnieku grupa” Direktīvas 2014/25 37. panta 2. punkta pirmā teikuma izpratnē un savukārt kā “ekonomikas dalībnieki” 2. panta 6. punkta izpratnē – iesniedz vienu kopīgu piedāvājumu.
76.      Tātad, ciktāl šāda dalībnieka aizstāšana (vai izslēgšana) rada tikai nebūtiskas izmaiņas piedāvājumā pēc tā iesniegšanas, tas būtu uzskatāms par pieļaujamu saskaņā ar Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otro daļu.
77.      Atbilstoši šai izpratnei Tiesa ir nospriedusi, ka līgumslēdzēja iestāde nepārkāpj vienlīdzīgas attieksmes principu, ja tā atļauj vienam no diviem likvidētas [uzņēmumu] grupas dalībniekiem iestāties šīs grupas vietā un savā vārdā piedalīties publiskā iepirkuma procedūrā, ja vien ir pierādīts, ka šis ekonomikas dalībnieks viens pats atbilst šīs iestādes noteiktām prasībām un ka tā dalības turpināšana šajā procedūrā neizraisa citu pretendentu konkurences situācijas pasliktināšanos (34). Tā tas ir, piemēram, gadījumā, ja pretendents, izvēloties jaunu juridisko formu un veicot iekšēju reorganizāciju, savu subjektīvo identitāti maina tikai formālā ziņā un tas nerada būtiskas izmaiņas piedāvājuma līguma nosacījumos (35).
78.      Saskaņā ar lēmumu par prejudiciālu jautājumu uzdošanu dalībniekam, uz kuru attiecas obligātās izslēgšanas iemesls, bija paredzēts veikt tikai 0,31 % no grupas piedāvāto pakalpojumu apjoma. Turklāt grupas pilnvarotais dalībnieks ETS norādīja, ka attiecīgā dalībnieka izslēgšana neietekmē grupas dalību iepirkuma procedūrā un nerada izmaiņas tās tehniskajā un ekonomiskajā piedāvājumā.
79.      Tādējādi, neskarot pārbaudi, kas jāveic iesniedzējtiesai, kā norāda Komisija, šī dalībnieka izslēgšana, ņemot vērā tā tikai marginālo daļu 0,31 % apmērā iesniegtajā piedāvājumā, varētu būt pielīdzināma vienkāršai grupas iekšējai reorganizācijai, kurai nav būtiskas nozīmes. Šajā ziņā iesniedzējtiesai vēl jāpārbauda, vai šie apstākļi saskaņā ar Dekrēta Nr. 36/23 97. panta 2. punkta otro teikumu varēja pamudināt līgumslēdzēju iestādi vai tiem tā pat bija jāpamudina atturēties no grupas izslēgšanas no iepirkuma procedūras. Tas tādēļ, ka ar šo tiesību normu līgumslēdzējai iestādei acīmredzami tiek piešķirta rīcības brīvība jautājumā par to, vai grupas paredzētais koriģējošais pasākums ir pietiekams (“uzskatīts par pietiekamu un savlaicīgi veiktu”). Ja tas tā ir, šī tiesību norma varētu būt interpretējama atbilstoši direktīvai – it īpaši, ņemot vērā Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otro daļu (36) –, un arī tas ir jāizvērtē iesniedzējtiesai.
3.      Starpsecinājumi
80.      Līdz ar to [uzņēmumu] grupai principā ir jādod iespēja izslēgt vai aizstāt dalībnieku, uz kuru attiecas obligāts izslēgšanas iemesls saskaņā ar Direktīvas 2014/25 57. panta 2. punktu, lai tā pati netiktu izslēgta no iepirkuma procedūras. Priekšnoteikums tam ir tāds, ka grupai vai tās pilnvarotajam dalībniekam – faktiski vai juridiski – nav bijusi iespēja laikus konstatēt, ka pastāv izslēgšanas iemesls, novērst tā iestāšanos vai šajā ziņā panākt pietiekamu koriģējošo pasākumu veikšanu. Ja dalībniekam, kurš jāizslēdz vai jāaizstāj, bija paredzēts veikt tikai marginālu daļu no piedāvātā pakalpojuma apjoma, šāda izslēgšana vai aizstāšana var izraisīt tikai nebūtiskas izmaiņas grupas piedāvājumā, kas neietekmē konkurenci starp pretendentiem. Tas, vai šie nosacījumi ir izpildīti un vai attiecīgās valsts tiesību normas var tikt interpretētas un piemērotas saskaņā ar šiem principiem, ir jāizvērtē iesniedzējtiesai.
V.      Secinājumi
81.      Tādēļ ierosinu Tiesai uz Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacio Reģionālā administratīvā tiesa, Itālija) lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbildēt šādi:
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK 57. panta 2. punkts, kopsakarā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK, 79. panta 2. punktu un 80. panta 1. punkta otro daļu, kā arī Savienības tiesībās noteiktais samērīguma princips jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tādas valsts tiesību normas vai to interpretācija, saskaņā ar kurām pagaidu uzņēmumu grupa ir jāizslēdz no publiskā iepirkuma procedūras,
jo tā nevar izslēgt vai aizstāt vienu no saviem dalībniekiem, kurš savu pienākumu samaksāt
nodokļu parādus –
kas konstatēti ar galīgu nolēmumu – ir izpildījis tikai pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa beigām, vienīgi tāpēc, ka šādu izslēgšanu vai aizstāšanu tā ir ierosinājusi tikai pēc tam, kad līgumslēdzēja iestāde tai ir paziņojusi par to, ka pastāv izslēgšanas iemesls.
1      Oriģinālvaloda – vācu.
2      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp., labojums – OV 2022, L 192, 39. lpp.).
3      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (OV 2014, L 94, 243. lpp.) redakcijā ar grozījumiem, kuri izdarīti ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2025/2150 (2025. gada 22. oktobris) (OV L, 2025/2150).
4      2023. gada 31. marta GURI Nr. 77, kārtējais pielikums Nr. 12.
5      Šajā ziņā identiski formulētais Direktīvas 2014/24 63. panta 1. punkts šajā lietā nav piemērojams.
6      T.i., “galīgs” administratīvs lēmums saskaņā ar Vācijas tiesību izpratni.
7      Spriedums, 2025. gada 1. augusts, Daka u.c. (C‑422/23, C‑455/23, C‑459/23, C‑486/23 un C‑493/23, EU:C:2025:592, 109. punkts un tajā minētā judikatūra).
8      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 26. janvāris, HSC Baltic u.c. (C‑682/21, EU:C:2023:48, 51. punkts).
9      Skat. De Mars, S., “Exclusion and self–cleaning in Article 57: discretion at the expense of clarity and trade?”, no: Ølykke, G. S. un Sanchez Graells, A. (red.), Reformation or Deformation of the EU Public Procurement Rules, Edward Elgar Law, Čeltenhema un Northemptona, 2016, 257. lpp.
10      Skat. Sanchez Graells, A., “Exclusion, Qualitative Selection and Short‑listing in the New Public Sector Procurement Directive 2014/24”, no: Lichère, F., Caranta, R., Treumer, S. (red.), Modernising Public Procurement: The new Directive, DJØF Publishing, Kopenhāgena, European Procurement Law Series, 2014, 114. lpp.
11      Šajā nozīmē skat. spriedumus, 2020. gada 30. janvāris, Tim (C‑395/18, EU:C:2020:58, 41. punkts), un 2023. gada 21. decembris, Infraestruturas de Portugal un Futrifer Indústrias Ferroviárias (C‑66/22, EU:C:2023:1016, 55.–57. punkts un tajā minētā judikatūra). Skat. arī Direktīvas 2014/24 84. apsvēruma otro daļu.
12      Šajā nozīmē skat. spriedumus, 2013. gada 10. oktobris, Manova (C‑336/12, EU:C:2013:647, 31. un 32. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra), un 2021. gada 3. jūnijs, Rad Service u.c. (C‑210/20, EU:C:2021:445, 43. punkts un tajā minētā judikatūra).
13      Skat. spriedumu, 2013. gada 10. oktobris, Manova (C‑336/12, EU:C:2013:647, 42. punkts).
14      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 30. janvāris, Tim (C‑395/18, EU:C:2020:58, 42. punkts).
15      OV 2004, L 134, 114. lpp.
16      Šajā tiesību normā ir noteikts: “Līgumslēdzējs prasa, lai ekonomikas dalībnieks aizstātu subjektu, kurš neatbilst attiecīgajiem atlases kritērijiem, vai attiecībā uz kuru ir obligāti iemesli izslēgšanai, uz kuriem līgumslēdzējs ir norādījis.”
17      Šajā nozīmē – attiecībā uz Direktīvas 2014/24 63. pantu – skat. spriedumu, 2021. gada 3. jūnijs, Rad Service u.c. (C‑210/20, EU:C:2021:445, 29. un 30. punkts).
18      Savukārt saskaņā ar Direktīvas 2014/25 79. panta 2. punkta otrās daļas trešo teikumu līgumslēdzējai iestādei šajā ziņā ir rīcības brīvība (“var”).
19      Skat. spriedumu, 2021. gada 7. septembris, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, 149. un nākamie punkti). Skat. arī rīkojumu, 2022. gada 30. septembris, ĒDIENS & KM.LV (C‑592/21, EU:C:2022:746, 22. punkts un tajā minētā judikatūra).
20      Šajā nozīmē skat. spriedumus, 2021. gada 3. jūnijs, Rad Service u.c. (C‑210/20, EU:C:2021:445, 36. un 37. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra), un 2021. gada 7. septembris, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, 153. un 154. punkts).
21      Tāpat arī Direktīvas 2014/25 63. panta 1. punkta otrās daļas otrajā teikumā.
22      Skat. spriedumu, 2021. gada 7. septembris, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, 152. un nākamie punkti).
23      Skat. šajā nozīmē spriedumus, 2020. gada 30. janvāris, Tim (C‑395/18, EU:C:2020:58, 48., 51. un 52. punkts), un 2021. gada 3. jūnijs, Rad Service u.c. (C‑210/20, EU:C:2021:445, 39. un 40. punkts).
24      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 26. janvāris, HSC Baltic u.c. (C‑682/21, EU:C:2023:48, 49. un 50. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra). Par to, vai tas izriet arī no sankciju piemērošanas vai sodīšanas mērķa, kāds ir izslēgšanai no iepirkuma procedūras, kā to liek domāt 2024. gada 30. maija spriedums lietā Vialto Consulting/Komisija (C‑130/23 P, EU:C:2024:439, 31. punkts), šajā lietā nav jālemj. Šajā nozīmē skat. spriedumu, par kuru vēl tiek izskatīta apelācijas sūdzība (C‑170/25 P), 2024. gada 18. decembris,
TP/Komisija (T‑776/22, EU:T:2024:908, 61. un nākamie punkti).
25      Skat. arī iesniedzējtiesas un Itālijas norādi uz Consiglio di Stato (Valsts padome, Itālija) 2019. gada 19. septembra spriedumu Nr. 6237, saskaņā ar kuru starp uzņēmumu grupas dalībniekiem pastāv tik cieša saikne, “ka ir kategoriski izslēgts, ka iespējamie izslēgšanas iemesli varētu būt nezināmi kaut vienam no pārējiem attiecīgās uzņēmumu grupas dalībniekiem”.
26      Šajā tiesību normā ir noteikts: “Pienākumu izslēgt ekonomikas dalībnieku piemēro arī gadījumos, kad ar galīgu spriedumu ir notiesāta persona, kas ir šī ekonomikas dalībnieka administratīvās, pārvaldības vai pārraudzības struktūras loceklis vai kurai tajā ir pārstāvības, lemšanas vai kontroles pilnvaras.”
27      Tie ietver citastarp līdzdalību noziedzīgā organizācijā (a) apakšpunkts), korupciju (b) apakšpunkts), krāpniecību (c) apakšpunkts), teroristu nodarījumus u. tml. (d) apakšpunkts), nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu (e) apakšpunkts), kā arī bērnu darbu un citus cilvēku tirdzniecības veidus (f) apakšpunkts).
28      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 7. septembris, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, 156. punkts un tajā minētā judikatūra).
29      Skat. spriedumus, 2009. gada 19. maijs, Assitur (C‑538/07, EU:C:2009:317, 26. punkts), un 2009. gada 23. decembris, CoNISMa (C‑305/08, EU:C:2009:807, 37. punkts).
30      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2009. gada 23. decembris, CoNISMa (C‑305/08, EU:C:2009:807, 37. punkts); ģenerāladvokāta P. Mengoci [P. Mengozzi] secinājumi lietā MT Højgaard un Züblin (C‑396/14, EU:C:2015:774, 58. punkts).
31      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 7. septembris, Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, 157. punkts un tajā minētā judikatūra).
32      Šajā nozīmē, šķiet, jāsaprot spriedums, 2021. gada 3. jūnijs, Rad Service u.c. (C‑210/20, EU:C:2021:445, 44. punkts un tajā minētā judikatūra).
33      Šajā nozīmē skat. P. Mengoci secinājumus lietā MT Højgaard un Züblin (C‑396/14, EU:C:2015:774, 63. punkts).
34      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2016. gada 24. maijs, MT Højgaard un Züblin (C‑396/14, EU:C:2016:347, 44. punkts).
35      Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2008. gada 19. jūnijs, pressetext Nachrichtenagentur (C‑454/06, EU:C:2008:351, 44. un 45. punkts); P. Mengoci secinājumi lietā MT Højgaard un Züblin (C‑396/14, EU:C:2015:774, 76. punkts).
36      Skat. 63. un 64. punktu.