62023TJ1189_RES
Lieta T‑1189/23
Identité et Démocratie Parti (ID Parti)
pret
Eiropas politisko partiju un Eiropas politisko fondu iestādi
(sestā palāta paplašinātā sastāvā) 2025. gada 10. septembrī
Institucionālās tiesības – Eiropas politisko partiju un Eiropas politisko fondu iestāde – Lēmums, ar ko politiskai partijai uzliek finansiālas sankcijas – Regulas (ES Euratom) Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punkts – Ārpuslīgumiskā atbildība
Eiropas Savienības tiesības – Eiropas politisko partiju un fondu statuss un finansēšana – Finansiālas sankcijas, ko uzliek Eiropas Politisko partiju un fondu iestāde – Politiskajai partijai uzliktas sankcijas par tīšu nepareizas informācijas sniegšanu – Tīša nepareizas informācijas sniegšana – Partijas veikta tādu publikāciju saglabāšana sociālajos tīklos, kurās tās bijušais biroja loceklis minēts kā pašreizējais biroja loceklis, zinot par to neprecizitāti – Izslēgšana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punkts)
(skat. 74.–100., 102.–110. un 117. punktu)
Rezumējums
Vispārējā tiesa, izskatot prasību atcelt tiesību aktu un atlīdzināt zaudējumus, kuru tā daļēji apmierina, pirmo reizi lemj par Eiropas politisko partiju un Eiropas politisko fondu iestādes (turpmāk tekstā – “iestāde”) lēmumu, ar kuru iestāde ir uzlikusi finansiālas sankcijas saskaņā ar Regulas Nr. 1141/2014 27. pantu (
1
).
Prasītāja Patriotes.eu, iepriekš Identité et Démocratie Parti (ID Parti), ir reģistrēta kā Eiropas politiskā partija. 2022. gada 9. martā prasītāja nosūtīja iestādei vēstuli, kuras pielikumā tostarp bija iekļauts atjaunināts tās biroja locekļu saraksts, kurā kopš 2022. gada 16. februāra vairs nebija iekļauts viena no tās locekļiem vārds (turpmāk tekstā – “attiecīgais biroja loceklis”). Tā kā šie grozījumi nekavējoties netika atspoguļoti prasītājas tīmekļvietnē un sociālajos tīklos, iestāde 2023. gada 23. martā nosūtīja tai informācijas pieprasījumu par neatbilstībām starp 2022. gada 9. marta paziņojumu, no vienas puses, un publikācijām prasītājas tīmekļvietnē un sociālajos tīklos, no otras puses.
Pēc vairākkārtējas informācijas apmaiņas iestāde 2023. gada 14. jūnijā sāka izmeklēšanu attiecībā uz prasītāju saistībā ar iespējami neprecīzu informāciju par tās biroja sastāvu. Ar 2023. gada 28. septembra vēstuli prasītāja pēc tam, kad tā bija izveidojusi jaunu tīmekļvietni, kurā vairs nebija atsauces uz attiecīgo biroja locekli, norādīja iestādei, ka ticis nolemts sociālajos tīklos saglabāt publikācijas, kurās attiecīgais biroja loceklis norādīts kā tās pašreizējais biroja loceklis.
Iestāde ar 2023. gada 25. oktobra lēmumu (turpmāk tekstā – apstrīdētais lēmums”) uzlika prasītājai finansiālas sankcijas saskaņā ar Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punktu, pamatojoties uz to, ka prasītāja sociālajos tīklos bija saglabājusi neprecīzas publikācijas, kurās attiecīgais biroja loceklis bija minēts kā tās pašreizējais biroja loceklis, taču tas tā vairs nebija.
Vispārējās tiesas vērtējums
Vispirms Vispārējā tiesa interpretē Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punktu. Šīs lietas vajadzībām tā ierobežo šīs tiesību normas interpretāciju, attiecinot to tikai uz situācijām, kad attiecīgā Eiropas politiskā partija kādā brīdī tīši ir iesniegusi nepareizu informāciju.
Iesākumā attiecībā uz gramatisko interpretāciju Vispārējā tiesa, pirmām kārtām, konstatē, ka šajā tiesību normā nav precizēts nepareizās informācijas adresāts vai nosūtīšanas veids. Tomēr jānorāda, ka šajā tiesību normā izmantotais termins “sniegt” ierastajā nozīmē ikdienas valodā norāda uz domu, ka tas, kas tiek prasīts, tiek iesniegts vai paziņots. Šis termins, kas saistīts ar vārdu “informācija”, ir izmantots citās Regulas Nr. 1141/2014 (
2
) normās, lai atsauktos uz to, ka Eiropas politiskās partijas un Eiropas politiskie fondi nosūta dažādām kompetentajām iestādēm informāciju, kas nepieciešama procesuālā kontekstā. Savukārt, kad Regulā Nr. 1141/2014 ir atsauce uz informācijas nodošanu sabiedrībai, tiek lietota frāze “darīt pieejamu” (
3
), un, runājot par informāciju, ko paredzēts publicēt internetā, tiek izmantots formulējums “pieejama tiešsaistē” un “publicē” (
4
). Tātad Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punktā izmantotā frāze “sniedzis nepareizu [..] informāciju” norāda uz domu, ka tikusi iesniegta vai paziņota nepareiza nepieciešamā informācija.
Otrām kārtām, Vispārējā tiesa norāda, ka apstākļa vārds “tīši” ikdienas valodas ierastajā nozīmē norāda uz darbību, kas veikta ar nodomu, tādējādi formulējums “tīši sniedzis nepareizu [..] informāciju” liecina par labu interpretācijai, saskaņā ar kuru Eiropas politiskā partija nepieciešamās informācijas iesniegšanas vai paziņošanas brīdī apzinājās par tās neprecizitāti, taču ar nodomu nolēma to sniegt vai paziņot.
Visbeidzot tā uzsver, ka frāze “kādā brīdī” ikdienas valodas ierastajā nozīmē norāda, ka kaut kas var notikt jebkurā brīdī konkrētā laikposmā. Šajā kontekstā šī frāze noved pie interpretācijas, saskaņā ar kuru Eiropas politiskā partija jebkurā brīdī var nolemt apzināti iesniegt vai paziņot nepareizu nepieciešamo informāciju.
Šie apsvērumi liecina par labu Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punkta gramatiskai interpretācijai, saskaņā ar kuru šī tiesību norma ir piemērojama situācijās, kad Eiropas politiskā partija jebkurā brīdī apzināti nolemj iesniegt vai paziņot nepareizu nepieciešamo informāciju, zinot, ka tā ir neprecīza.
Turpinājumā attiecībā uz kontekstuālo interpretāciju Vispārēja tiesa, pirmām kārtām, atgādina, ka no Regulas Nr. 1141/2014 par Eiropas politisko partiju juridisko un finanšu regulējumu izriet, ka minētajām partijām gan reģistrācijas brīdī, gan visā to pastāvēšanas laikā jāsniedz iestādei informācija par reģistrācijas nosacījumiem un pārvaldības noteikumiem, kas it īpaši ir saistīti ar statūtiem, kā arī par to finansiālo stāvokli, tostarp iesniedzot to gada finanšu pārskatus, ārējās revīzijas ziņojumu, kā arī sarakstu ar attiecīgajiem ziedotājiem un iemaksu izdarītājiem.
Otrām kārtām, Vispārējā tiesa, pirmkārt, norāda, ka iestāde izveido un uztur Eiropas politisko partiju un Eiropas politisko fondu reģistru (
5
), kurā ir ietverti dati, norādes un dokumenti, kas iesniegti kopā ar reģistrācijas pieteikumiem un vēlāk (
6
). Šis reģistrs sniedz sabiedrisko pakalpojumu pārredzamības, pārskatatbildības un juridiskās noteiktības interesēs, un iestāde vada reģistra darbība tā, lai nodrošinātu reģistrā glabātās informācijas atbilstošu pieejamību un apliecināšanu (
7
). Otrkārt, Vispārējā tiesa konstatē, ka Parlaments tīmekļvietnē publicē Eiropas politisko partiju statūtus, dokumentus, kas iesniegti kā daļa no to reģistrācijas pieteikumiem un pēc tam šajā ziņā paziņotos grozījumus, kā arī gada finanšu pārskatus un ārējās revīzijas ziņojumus, ziedotāju nosaukumus un to attiecīgos ziedojumus, ko politiskās partijas paziņojušas, kā arī paziņotās iemaksas (
8
). Tātad no Regulas Nr. 1141/2014 (
9
) tiesību normām izriet, ka informācija par Eiropas politiskajām partijām, it īpaši informācija, kas tiek uzskatīta par tādu, kas skar būtiskas sabiedrības intereses, kompetentajām iestādēm, tostarp aplūkotajai iestādei, jādara publiski pieejama, lai tai būtu pienācīga piekļuve. Toties jānorāda, ka Eiropas politiskajām šajā regulā partijām nav noteikts pienākums darīt pieejamu informāciju sabiedrībai.
Visbeidzot Vispārējā tiesa norāda, ka Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punktā minētie citu veidu pārkāpumi, piemēram, Eiropas politisko partiju tīša informācijas nesniegšana vai būtisku trūkumu vai neprecizitātes to gada finanšu pārskatos esība, rada sankcijas gadījumā, ja šīs partijas neievēro prasības par informācijas paziņošanu kompetentajām iestādēm.
Viss iepriekš minētais liecina par labu Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punkta kontekstuālai interpretācijai, saskaņā ar kuru šī tiesību norma ir piemērojama situācijās, kad Eiropas politiskā partija tīši sniedz nepareizu informāciju kompetentajām iestādēm, tostarp aplūkotajai iestādei.
Noslēgumā attiecībā uz teleoloģisko interpretāciju Vispārējā tiesa secina, pirmkārt, ka Regulas Nr. 1141/2014 galīgais mērķis ir stiprināt Eiropas politisko apziņu un Eiropas pārstāvības demokrātiju (
10
). Turklāt tā norāda, ka Eiropas politisko partiju pārredzamības stiprināšana (
11
) un tām noteiktā pārskatatbildības (
12
) pienākuma veicināšana arī ir viens no šīs regulas mērķiem.
Otrkārt, Vispārējā tiesa konstatē, ka, pieņemot Regulu Nr. 1141/2014, likumdevējs ir vēlējies sasniegt iepriekš minētos mērķus, ieviešot tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu, ka informāciju par Eiropas politiskajām partijām, ko uzskata par būtisku sabiedrības interesēm, kompetentās iestādes dara publiski pieejamu, lai sabiedrībai nodrošinātu pienācīgu piekļuvi šai informācijai un efektīvi uzraudzītu šo partiju darbību.
Tāpēc Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punkta teleoloģiskā interpretācija nozīmē, ka šī tiesību norma ir piemērojama situācijās, kad Eiropas politiskā partija tīši sniedz nepareizu informāciju kompetentajām iestādēm šāda tiesiskā regulējuma kontekstā.
Ņemot vērā iepriekš minēto Vispārējā tiesa nospriež, ka Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punkts, ciktāl tas attiecas uz situācijām, kad attiecīgā Eiropas politiskā partija kādā brīdī ir tīši sniegusi nepareizu informāciju, jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams situācijās, kad Eiropas politiskā partija, pildot savus pienākumus saskaņā ar minēto regulu, kompetentajām iestādēm, tostarp aplūkotajai iestādei, tīši sniedz nepareizu informāciju.
Pēc tam Vispārējā tiesa pārbauda, vai iestāde šajā lietā ir pamatoti uzlikusi finansiālas sankcijas saskaņā ar Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punktu. Šajā ziņā tā norāda, ka iestāde uzlika prasītājai finansiālas sankcijas saskaņā ar šo tiesību normu, pamatojoties uz to, ka prasītāja sociālajos tīklos bija saglabājusi publikācijas, kurās attiecīgais biroja loceklis bija minēts kā tās pašreizējais biroja loceklis, zinot, ka šī informācija nav pareiza. Tā uzsver, pirmkārt, ka šī tiesību norma ir piemērojama situācijās, kad Eiropas politiskā partija, pildot pienākumus, kas tai noteikti minētajā regulā, tīši sniedz iestādei nepareizu informāciju. Otrkārt, no tās formulējuma izriet, ka šī tiesību norma ir piemērojama situācijās, kad Eiropas politiskā partija tīši “sniedz” nepareizu informāciju. Darbības vārdam “saglabāt”, kas ikdienas valodas ierastajā nozīmē ir “paturēt”, “ilglaicīgi saglabāt” vai arī “negrozīt”, nav tāds pats tvērums kā darbības vārdam “sniegt”, kas it īpaši norāda uz domu par to, ka tiek iesniegts vai paziņots tas, kas tiek prasīts.
Ņemot vērā šos apsvērumus, Vispārējā tiesa konstatē, ka iestāde – uzliekot prasītājai finansiālas sankcijas saskaņā ar Regulas Nr. 1141/2014 27. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punktu, pamatojoties uz to, ka prasītāja sociālajos tīklos bija saglabājusi publikācijas, kurās attiecīgais bijušais biroja loceklis bija minēts kā tās pašreizējais biroja loceklis, zinot par to neprecizitāti, – ir pieļāvusi tiesību kļūdu, kas var izraisīt apstrīdētā lēmuma atcelšanu. Tādēļ Vispārējā tiesa atceļ apstrīdēto lēmumu.
Taču Vispārējā tiesa noraida prasītājas prasījumus par zaudējumu atlīdzību.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1141/2014 (2014. gada 22. oktobris) par Eiropas politisko partiju un Eiropas politisko fondu statusu un finansēšanu (OV 2014, L 317, 1. lpp.).
(
2
)	Skat. it īpaši Regulas Nr. 1141/2014 23. panta 4. punktu, 24. panta 4. punkta pirmo daļu, 25. panta 6. punktu vai arī 29. panta 1. punktu.
(
3
)	Regulas Nr. 1141/2014 41. apsvērums.
(
4
)	Regulas Nr. 1141/2014 7. panta 1. punkts un 32. pants.
(
5
)	Regulas Nr. 1141/2014 7. panta 1. punkts.
(
6
)	Komisijas Deleģētās regulas (ES, Euratom) 2015/2401 (2015. gada 2. oktobris) par Eiropas politisko partiju un fondu reģistra saturu un darbību (OV 2015, L 333, 50. lpp.) 2. apsvērums un 1. pants.
(
7
)	Deleģētās regulas 2015/2401 4. apsvērums.
(
8
)	Regulas Nr. 1141/2014 32. panta 1. punkta a) apakšpunkts un d)–f) apakšpunkts.
(
9
)	Skat. it īpaši Regulas Nr. 1141/2014 33. apsvērumu.
(
10
)	Regulas Nr. 1141/2014 1. un 23. apsvērums.
(
11
)	Regulas Nr. 1141/2014 24., 33., 34. un 38. apsvērums.
(
12
)	Regulas Nr. 1141/2014 26. un 33. apsvērums.