62020CO0573_INF
A Bíróság (hatodik tanács) 2021. április 14‑i végzése –Casa di Cura Città di Parma
(C‑573/20. sz. ügy) (
1
)
„Előzetes döntéshozatal – A Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése és 99. cikke – Adózás – A hozzáadottérték‑adó (héa) közös rendszere – 77/388/EGK hatodik irányelv – A 17. cikk (2) bekezdésének a) pontja – Vegyes adóalap – Levonási hányad – Adómentes tevékenységeket folytató köz‑ vagy magánjogi egészségügyi intézmények – Az ezen adómentes tevékenységek szükségletei tekintetében felhasznált termékek vagy szolgáltatások beszerzésére vonatkozó héa levonását kizáró nemzeti szabályozás”
1.
Az adójogszabályok harmonizálása – Közös hozzáadottértékadó‑rendszer – Az előzetesen felszámított adó levonása – Az adólevonási jog keletkezése és hatálya – Az adóalany adóköteles ügyleteihez felhasznált termékek és szolgáltatások – Adómentes tevékenységeket folytató köz‑ vagy magánjogi egészségügyi intézmények – Az ezen adómentes tevékenységek szükségletei tekintetében felhasznált termékek vagy szolgáltatások beszerzésére vonatkozó héa levonásának megtagadása – Megengedhetőség
(77/388 tanácsi irányelv, 17. cikk, (2) bekezdés, a) pont)
(lásd: 20–23., 25–27. pont és a rendelkező rész)
2.
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések – Elfogadhatóság – A tényállás és a jogszabályi háttér kellően részletes ismertetése nélkül feltett kérdések – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság
(EUMSZ 267. cikk; a Bíróság eljárási szabályzata, 53. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 32–34. és 36. pont)
Rendelkező rész
A tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó‑rendszer: egységes adóalap‑megállapításról szóló, 1977. május 17‑i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 17. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely nem engedélyezi az adómentes tevékenységek szükségleteihez felhasznált termékek vagy szolgáltatások beszerzésére vonatkozó előzetesen felszámított hozzáadottérték‑adó (héa) levonását, és amely következésképpen azt írja elő, hogy egy vegyes adóalany héalevonáshoz való jogát a levonáshoz jogot biztosító ügyletek összege és az érintett év során teljesített ügyletek teljes összege közötti viszonynak megfelelő arány szerint kell kiszámítani, az adómentes orvosi‑egészségügyi szolgáltatásokat is beleértve.
(
1
)	HL C 35., 2020.2.1.