62022CJ0136
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (negyedik tanács)
2023. július 13. (
*1
)
„Fellebbezés – Emberi felhasználásra szánt gyógyszerek – 726/2004/EK rendelet – Az Európai Gyógyszerügynökségnek (EMA) tudományos tanácsadó csoport meg nem újítására vonatkozó határozata – Forgalombahozatali engedély kérelmezője által indított megsemmisítés iránti kereset – Elfogadhatóság – Az eljáráshoz fűződő érdek – Létrejött és fennálló érdek, amely eredhet egy másik keresetből is – Feltételek”
A C‑136/22. P. sz. ügyben,
a Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) (székhelye: Párizs [Franciaország], képviselik kezdetben: E. Gouesse, D. Krzisch és N. Viguié avocats, később: E. Gouesse és N. Viguié avocats)
fellebbezőnek
az Európai Unió Bírósága alapokmányának 56. cikke alapján 2022. február 25‑én benyújtott fellebbezése tárgyában,
a másik fél az eljárásban:
az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) (képviselik: C. Bortoluzzi, S. Drosos, H. Kerr és S. Marino, meghatalmazotti minőségben)
alperes az elsőfokú eljárásban,
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács),
tagjai: C. Lycourgos tanácselnök (előadó), L. S. Rossi, J.‑C. Bonichot, S. Rodin és O. Spineanu‑Matei bírák,
főtanácsnok: L. Medina,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Fellebbezésével a Debrégeas et associés Pharma (D & A Pharma) az Európai Unió Törvényszéke 2021. december 22‑iD & A Pharma kontra EMA végzésének (T‑381/21, a továbbiakban: megtámadott végzés, EU:T:2021:960) hatályon kívül helyezését kéri, amely végzésben a Törvényszék mint elfogadhatatlant elutasította az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) azon határozatának megsemmisítése iránti keresetét, amely nem újította meg az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottságának pszichiátriai tudományos tanácsadó csoportját (a továbbiakban: vitatott határozat).
Jogi háttér
2
A 2018. december 11‑i (EU) 2019/5/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL 2019. L 4., 24. o.) módosított, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek engedélyezésére és felügyeletére vonatkozó közösségi eljárások meghatározásáról és az Európai Gyógyszerügynökség létrehozásáról szóló, 2004. március 31‑i 726/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 136., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 34. kötet, 229. o.; továbbiakban: 726/2004 rendelet) 5. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Létrejön az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottsága. A bizottság az [EMA] részét képezi.
(2)   Az 56. cikk vagy az Unió által esetleg ráruházott egyéb feladatok sérelme nélkül, az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottsága felelős az Ügynökség véleményének kialakításáért a központosított eljárásnak megfelelően benyújtott dokumentumok elfogadhatóságára, az állatgyógyászati készítmény – e címnek és a farmakovigilanciára vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően – forgalombahozatali engedélyének megadására, módosítására, felfüggesztésére vagy visszavonására vonatkozó bármely kérdésben. […]
[…]”
3
E rendelet 9. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Az [EMA] haladéktalanul tájékoztatja a kérelmezőt, ha az emberi felhasználásra szánt gyógyszerek bizottságának véleménye szerint:
a)
a kérelem nem felel meg az engedélyezés e rendeletben meghatározott feltételeinek;
[…]
(2)   Az (1) bekezdésben említett vélemény kézhezvételétől számított 15 napon belül a kérelmező írásban értesítheti az [EMA‑t] arról, hogy a vélemény felülvizsgálatát kívánja kérelmezni. Ebben az esetben a kérelmező a vélemény kézhezvételétől számított 60 napon belül írásban nyújtja be az [EMA‑nak] a felülvizsgálati kérelem részletes indokolását.
A felülvizsgálati kérelem indokolásának kézhezvételétől számított 60 napon belül az említett bizottság […] felülvizsgálja véleményét. A levont következtetések indokait mellékelni kell a végleges véleményhez.
(3)   Az elfogadásától számított 15 napon belül az [EMA] megküldi a[z Európai] Bizottságnak, a tagállamoknak és a kérelmezőnek az említett bizottság végleges véleményét a gyógyszer értékeléséről, a következtetéseit indokoló jelentéssel együtt. […]
[…]”
4
Az említett rendelet 10. cikkének (2) bekezdése a következőket írja elő:
„A Bizottság az Emberi Felhasználásra Szánt Gyógyszerek Állandó Bizottsága véleményének kézhezvételét követő 15 napon belül végrehajtási jogi aktus formájában meghozza a végleges határozatot. […]”
5
Ugyanezen rendelet 56. cikke értelmében:
„(1)   Az [EMA‑t] az alábbiak alkotják:
a)
az emberi felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények bizottsága, amely az [EMA] által kiadandó vélemények előkészítéséért felel bármely, emberi felhasználásra szánt gyógyszerek értékelésével kapcsolatos kérdésben;
[…]
(2)   Az e cikk (1) bekezdésének a), aa), c), d), da) és e) pontjában említett bizottságok mindegyike létrehozhat állandó és ideiglenes munkacsoportokat. Az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett bizottság az egyedi gyógyszer‑ vagy kezeléstípusok értékelésére tudományos tanácsadó csoportokat hozhat létre, amelyekre az 5. cikkben említett tudományos vélemények elkészítéséhez kapcsolódó bizonyos feladatokat ruházhat át.
[…]”
A jogvita előzményei
6
A jogvita előzményeit a Törvényszék a megtámadott végzés 1–12. pontjában ismertette, és azok a jelen eljárás szempontjából a következőképpen foglalhatók össze.
7
A fellebbező a Hopveus – nátrium‑oxibát (a továbbiakban: Hopveus) gyógyszerre vonatkozóan feltételekhez kötött forgalombehozatali engedély (a továbbiakban: forgalombahozatali engedély) iránti kérelmet nyújtott be az EMA‑hoz. E gyógyszer célja az alkoholfüggőség kezelése.
8
2019. október 17‑én az emberi felhasználásra szánt gyógyszerkészítmények bizottsága (a továbbiakban: CHMP) kedvezőtlen véleményt adott a kérelemről.
9
2019. október 29‑én a fellebbező a 726/2004 rendelet 9. cikkének (2) bekezdése alapján e vélemény felülvizsgálatát kérte.
10
E felülvizsgálat céljából a CHMP egy ad hoc szakértői csoportot hívott össze, amelynek összetételét azonban a fellebbező vitatta.
11
2020. február 24‑i elektronikus levelében a CHMP tájékoztatta a fellebbezőt egy második ad hoc szakértői csoport összehívásáról szóló határozatáról.
12
A fellebbezőnek a pszichiátriai tudományos tanácsadó csoport (a továbbiakban: pszichiátriai TTCS) (e csoport a CHMP által a 726/2004 rendelet 56. cikke (2) bekezdésének megfelelően létrehozott tudományos tanácsadó csoportok [a továbbiakban: TTCS‑k] egyike) helyett egy ad hoc szakértői csoport összehívására vonatkozó kérdéseire válaszul az EMA 2020. március 6‑i elektronikus levelében pontosította, hogy amikor a felülvizsgálat tárgyát képező kérdések olyan terápiás területre vonatkoznak, amely tekintetében nem hoztak létre TTCS‑t, ad hoc szakértői csoportot szerveznek, és a jelen ügyben a CHMP úgy ítélte meg, hogy a legmegfelelőbb szakértői testület egy ad hoc csoport.
13
Az EMA mindazonáltal hozzátette, hogy felveszik a kapcsolatot a pszichiátriai TTCS tagjaival, hogy lehetőség szerint részt vegyenek az ad hoc szakértői csoport azon ülésén, amelynek témája a Hopveus. Ezt az ülést 2020. április 6‑ra tűzték ki.
14
A fellebbező továbbra is vitatta a pszichiátriai TTCS helyett egy ad hoc csoport összehívásának jogszerűségét.
15
2020. április 6‑án a fellebbező a Hopveusról előadást tartott az ad hoc szakértői csoportnak.
16
A CHMP‑nek az e szakértői csoport által végzett értékelésen alapuló újabb kedvezőtlen véleményét követően a Bizottság 2020. július 6‑án elfogadott végrehajtási határozatával elutasította a Hopveus forgalombahozatali engedélye iránti kérelmet (a továbbiakban: végrehajtási határozat).
17
A fellebbező keresetet indított a végrehajtási határozat megsemmisítése iránt, amelyet T‑556/20. számon vettek nyilvántartásba. A kereset alátámasztására többek között arra hivatkozott, hogy e határozat eljárási hibában szenved, mivel a CHMP nem konzultált a pszichiátriai TTCS‑vel.
18
2021. május 5‑én az EMA a TTCS‑k megbízatásának megújítása céljából közzétette a honlapján a „Nyilvános pályázati felhívás szakértők számára az [EMA] [TTCS‑jében] betöltendő tagságra vonatkozóan” című dokumentumot, amelyben a pszichiátriai TTCS nem szerepelt, valamint „Tagság vállalása az EMA [egyik TTCS‑jében]” című sajtóközleményt.
19
Miután tudomást szerzett e nyilvános felhívásról és e sajtóközleményről, a fellebbező magyarázatot kért az EMA‑tól arra vonatkozóan, hogy a pszichiátriai TTCS miért nem szerepel benne. Az EMA a 2021. június 4‑i elektronikus levelében a következőképpen válaszolt:
„Kérjük, vegye figyelembe, hogy a [726/2004] rendelet 56. cikkének (2) bekezdése értelmében a CHMP [TTCS‑ket] hozhat létre az egyedi gyógyszer‑ vagy kezeléstípusok értékelésére. Ezért a CHMP mérlegelési jogkörrel rendelkezik arra vonatkozóan, hogy nem újítja meg egy meglévő [TTCS] megbízatását.
Ennek megfelelően megerősítjük, hogy a [pszichiátriai TTCS] megbízatása nem kerül megújításra. Ehhez hasonlóan a diabétesz/endokrinológia [TTCS] megbízatása sem kerül megújításra. Ezért a […] nyilvános pályázati felhívás nem tartalmaz utalást e két [TTCS] egyikére sem.”
A Törvényszék előtti kereset és a megtámadott végzés
20
A Törvényszék Hivatalához 2021. július 5‑én benyújtott keresetlevelével a fellebbező keresetet indított a vitatott határozat megsemmisítése iránt. E keresetet többek között az egyenlő bánásmód és a pártatlanság elvének megsértésére alapította.
21
Az EMA külön beadványban elfogadhatatlansági kifogást emelt a keresettel szemben.
22
A megtámadott végzésben a Törvényszék a keresetet mint elfogadhatatlant elutasította, mivel megállapította, hogy a fellebbezőnek nem fűződik érdeke a vitatott határozattal szembeni eljáráshoz.
23
E végzés 26. pontjában a Törvényszék kifejtette, hogy a fellebbező arra hivatkozott, hogy rendelkezik az eljáráshoz fűződő, létrejött és fennálló érdekkel, mivel a végrehajtási határozatnak a T‑556/20. sz. ügyben amiatt történő esetleges megsemmisítése, hogy a CHMP elmulasztott konzultálni a pszichiátriai TTCS‑vel, azzal a hatással járna, hogy visszahelyezi őt az e határozat elfogadása előtti, vagyis a felülvizsgálati kérelem szakaszában fennálló jogi helyzetébe. Márpedig a pszichiátriai TTCS‑nek a vitatott határozattal történő megszüntetése megkérdőjelezheti az ilyen megsemmisítés hatásait, mivel megfosztaná őt a TTCS létrehozatalának előnyétől.
24
A Törvényszék elutasította ezt az érvet, és az említett végzés 27. és 28. pontjában úgy ítélte meg, hogy ez az érdek jövőbeli és hipotetikus, mivel az a végrehajtási határozat esetleges megsemmisítésén alapul.
25
Ugyanezen végzés 29–31. pontjában a Törvényszék hozzátette, hogy a fellebbező által hivatkozott előny azon az előfeltevésen alapul, hogy – amennyiben a végrehajtási határozatot meg kell semmisíteni – a Törvényszéknek lehetősége van arra, hogy kötelezze az EMA‑t a jelen esetben a pszichiátriai TTCS összehívására. Márpedig a Törvényszék nem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy az EUMSZ 263. cikken alapuló jogszerűségi vizsgálat keretében erre kötelezze az EMA‑t.
26
A megtámadott végzés 34. pontjában a Törvényszék pontosította, hogy a fellebbező arra is hivatkozott, hogy még akkor is érdeke fűződne ahhoz, hogy – a Hopveus forgalombahozatali engedélye iránti kérelemmel kapcsolatos új eljárás esetén – a vizsgálati és felülvizsgálati eljárás a pszichiátriai TTCS‑vel folytatott konzultációt is magában foglaljon, ha a T‑556/20. sz. ügyben benyújtott keresetét elutasítják.
27
A Törvényszék elutasította ezt az érvet, és e végzés 35. és 36. pontjában kifejtette, hogy a fellebbező valamely jövőbeli jogi helyzetre vonatkozóan csak akkor hivatkozhat ilyen érdekre, ha a sérelem már biztos. Márpedig a jelen ügyben nem biztos, hogy a fellebbező a Hopveus tekintetében új forgalombahozatali engedély iránti kérelmet nyújt be.
28
Mivel a fellebbező az állítólagos jogellenesség megismétlődésének kockázatára is hivatkozott, a Törvényszék az említett végzés 37. és 38. pontjában kifejtette, hogy ez a körülmény sem keletkeztethet a vitatott határozattal szembeni eljáráshoz fűződő érdeket, mivel a fellebbező által hivatkozott ítélkezési gyakorlat olyan esetekre vonatkozott, amikor a fellebbezőnek kezdetben fennállt az eljáráshoz fűződő érdeke, de az a kérdés merült fel, hogy ez az érdek az eljárás során megszűnt‑e. Ez az ítélkezési gyakorlat tehát a jelen ügyben nem releváns.
A felek kérelmei
29
Fellebbezésében a fellebbező azt kéri, hogy a Bíróság:
–
helyezze hatályon kívül a megtámadott végzést;
–
utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, vagy amennyiben a Bíróság úgy határoz, hogy a per állása megengedi, semmisítse meg a vitatott határozatot;
–
az EMA‑t kötelezze a költségek viselésére.
30
Az EMA azt kéri, hogy a Bíróság:
–
utasítsa el a fellebbezést;
–
a fellebbezőket kötelezze a költségek viselésére, és
–
másodlagosan, amennyiben a megtámadott végzést hatályon kívül kell helyezni, utalja vissza az ügyet a Törvényszék elé, és a költségekről jelenleg ne határozzon.
A fellebbezésről
31
A fellebbező két jogalapot hoz fel fellebbezésének alátámasztására. E jogalapokkal a megtámadott végzés 27–38. pontját kifogásolja.
Az első jogalapról
A felek érvei
32
A fellebbező úgy érvel, hogy a Törvényszék nyilvánvaló mérlegelési hibát követett el és egyúttal tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy a vitatott határozat megsemmisítéséből semmilyen biztos előnye nem származna.
33
A fellebbező szerint ugyanis e határozat megsemmisítése kedvező hatással lenne jogi helyzetére, mivel eljárási garanciát nyújtana számára arra vonatkozóan, hogy a végrehajtási határozat megsemmisítése esetén konzultálni kell a pszichiátriai TTCS‑vel. Álláspontja szerint az ilyen garanciát az eljáráshoz fűződő érdekre vonatkozó ítélkezési gyakorlat értelmében előnynek kell minősíteni.
34
E tekintetben a fellebbező különösen Mengozzi főtanácsnok Mory és társai kontra Bizottság ügyre vonatkozó indítványának (C‑33/14 P, EU:C:2015:409) 28., 39–41., 76. és 88. pontjára hivatkozik, ahol a főtanácsnok kifejtette, hogy az eljáráshoz fűződő érdeknek nem kell szükségképpen gazdasági előnynek lennie, hanem a jogi védelem követelményéből is következhet, amennyiben a szóban forgó ügy és egy másik bírósági kereset között kapcsolat áll fenn.
35
A Bíróság követte a Mengozzi főtanácsnok által javasolt ezen megközelítést, amikor a 2015. szeptember 17‑iMory és társai kontra Bizottság ítélet (C‑33/14 P, EU:C:2015:609) 76. pontjában kimondta, hogy amennyiben kapcsolat áll fenn a szóban forgó ügy és egy másik bírósági kereset között, a szóban forgó ügyben az eljáráshoz fűződő érdek fennállása nem függ e másik kereset megalapozottságának valószínűségétől.
36
A jelen ügyben a vitatott határozat elleni kereset kapcsolódik a végrehajtási határozat elleni keresethez, mivel az azon alapul, hogy a CHMP nem konzultált a pszichiátriai TTCS‑vel. A fellebbező szerint a forgalombahozatali engedély iránti kérelem felülvizsgálata keretében a CHMP‑nek konzultálnia kell a TTCS‑vel a szakértők függetlenségének és véleményei következetességének biztosítása érdekében. Álláspontja szerint a forgalombahozatali engedély kérelmezői jogosultak ezen eljárási garanciára.
37
Ha a vitatott határozatot nem lehetne bíróság előtt megtámadni, a pszichiátriai TTCS megszüntetése megfosztaná a fellebbezőt az említett garanciától, és arra kötelezné, hogy az EMA előtti következő eljárás során ismét a Törvényszékhez forduljon annak vitatása érdekében, hogy e TTCS‑t nem hívták össze.
38
Egyébiránt, mivel a pszichiátriai TTCS fennállása valamennyi, a pszichiátriai betegségek területén forgalombahozatali engedélyt kérelmező személy számára eljárási garanciát jelent, e TTCS feloszlatása a fellebbező szerint nemcsak a saját jogi helyzetét módosította, hanem valamennyi, e területen forgalombahozatali engedélyt kérelmező személy helyzetét is. A pszichiátria területén működő TTCS hiánya következetlenségekhez és egyenlőtlen bánásmódhoz vezethet a forgalombahozatali engedély kérelmezői között.
39
Az állítólagos jogellenesség ezenkívül megismétlődhet. Ugyanis, mivel a pszichiátriai TTCS‑t feloszlatták, a CHMP a pszichiátriai gyógyszerekre vonatkozó felülvizsgálati eljárások keretében ettől kezdve rendszeresen ad hoc szakértői csoportokat hívhat össze, ami a fellebbező szerint jogellenes.
40
Egyébiránt a Törvényszék megállapításával ellentétben a jelen kereset nem jelentené azt, hogy a Törvényszék kötelezné az EMA‑t. E kereset egyetlen célja az, hogy a vitatott határozat megsemmisítése révén biztosítsa, hogy a végrehajtási határozat esetleges megsemmisítése hatékonyan érvényesülhessen.
41
Válaszában a fellebbező hozzátette, hogy az a tény, hogy a Törvényszék a jelen fellebbezés benyújtását követően a 2022. március 2‑iD & A Pharma kontra Bizottság és EMA ítéletben (T‑556/20, EU:T:2022:111) elutasította a végrehajtási határozat elleni keresetet, egyáltalán nem gyengíti a vitatott határozattal szembeni eljáráshoz fűződő érdek fennállását. A Törvényszék ugyanis ebben az ítéletben nem döntötte el azt a kérdést, hogy – amint azt a fellebbező a jelen kereset keretében állítja – a pszichiátria területén fennáll‑e TTCS létrehozására vonatkozó jogi kötelezettség. Amennyiben a Törvényszék az említett ítéletben megállapította, hogy a CHMP a jelen ügyben nem volt köteles konzultálni a pszichiátriai TTCS‑vel, a fellebbező hangsúlyozza, hogy a Bíróság előtt fellebbezés van folyamatban (C‑291/22. P. sz. ügy).
42
Az EMA szerint ez az első jogalap megalapozatlan.
A Bíróság álláspontja
43
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében a természetes vagy jogi személy által benyújtott valamennyi megsemmisítés iránti kereseteknek az e személy eljáráshoz fűződő érdekén kell alapulniuk Az eljáráshoz fűződő érdek fennállása feltételezi, hogy a megtámadott jogi aktus megsemmisítése önmagában előnnyel járhat a keresetet benyújtó természetes vagy jogi személy számára (2021. január 21‑iAllemagne kontra Esso Raffinage ítélet, C‑471/18 P, EU:C:2021:48, 101. és 103. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
44
Ennek az érdeknek, amely a kereset lényeges és elsődleges feltétele, létrejöttnek és fennállónak kell lennie. Ezen érdek nem vonatkozhat jövőbeli és hipotetikus helyzetre, és – a kereset tárgyára tekintettel – a kereset benyújtásakor fenn kell állnia, ellenkező esetben a kereset elfogadhatatlannak minősül, és a bírósági határozat kihirdetéséig fenn kell maradnia, ellenkező esetben a kereset okafogyottá válik (lásd ebben az értelemben: 2019. március 27‑iCanadian Solar Emea és társai kontra Tanács ítélet, C‑237/17 P, EU:C:2019:259, 75. és 76. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
45
Az a kérdés, hogy a Törvényszék által értékelt tényekre és bizonyítékokra tekintettel a megtámadott jogi aktus kért megsemmisítése a fellebbező javára szolgálhat‑e, olyan jogkérdés, amely a Bíróság által a fellebbezés keretében gyakorolt felülvizsgálat körébe tartozik (lásd ebben az értelemben: 2018. november 7‑iBPC Lux 2 és társai kontra Bizottság ítélet, C‑544/17 P, EU:C:2018:880, 31. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
46
A jelen ügyben a megtámadott végzés 26. pontjából – amelyet a jelen fellebbezés keretében nem vitatnak –, valamint az első fellebbezési jogalap alátámasztására előadott érvelésből kitűnik, hogy a fellebbező a vitatott határozattal szembeni eljáráshoz fűződő érdekének bizonyítása érdekében arra hivatkozik, hogy a végrehajtási határozat, amellyel a Hopveus forgalombahozatali engedélye iránti kérelmét a pszichiátriai TTCS‑vel folytatott előzetes konzultáció nélkül elutasították, uniós bírósághoz benyújtott kereset tárgyát képezi, és lehetséges, hogy azt megsemmisíti a Bíróság, ami e kérelem felülvizsgálatához vezetne, és ennek keretében fennáll annak kockázata, hogy a fellebbezőt megfosztják a pszichiátriai TTCS‑vel való konzultáció előnyétől, mivel azt a vitatott határozat időközben feloszlatta. Ez utóbbi határozat megsemmisítése tehát előnnyel járhat számára, nevezetesen annak garanciáját biztosítaná, hogy az említett kérelem újbóli vizsgálata esetén konzultálnak a TTCS‑vel.
47
Amint egyébiránt a megtámadott végzés 34. pontjából következik, amelynek tartalmát az első fellebbezési jogalapot alátámasztó érvelés is megerősíti, a fellebbező arra a lehetőségre is hivatkozik, hogy a jövőben új kérelmet nyújt be a Hopveus forgalombahozatali engedélye iránt.
48
Ami a fent hivatkozott két körülmény közül a másodikat illeti, elegendő megállapítani, hogy a fellebbező az eljáráshoz fűződő érdek bizonyítása érdekében nem támaszkodhat pusztán arra a lehetőségre, hogy a jövőben egy pszichiátriai célú gyógyszerkészítményre vonatkozó forgalombahozatali engedély iránti kérelmet nyújt be, amely kérelemről a fellebbező szerint konzultálni kellene a pszichiátriai TTCS‑vel. A létrejött és fennálló érdek ugyanis nyilvánvalóan nem következhet ilyen jövőbeli és hipotetikus helyzetből.
49
Ami a fellebbező által hivatkozott első körülményt illeti, amely arra vonatkozik, hogy a Hopveus (amelynek az értékelése során a fellebbező szerint konzultálni kell a pszichiátriai TTCS‑vel) forgalombahozatali engedélye iránti kérelem tárgyában olyan végrehajtási határozatot hoztak, amely még véglegesen el nem döntött jogvita tárgyát képezi, meg kell vizsgálni a fellebbező által hivatkozott, azon eljáráshoz fűződő érdekre vonatkozó ítélkezési gyakorlat relevanciáját, amely a szóban forgó ügy és egy másik bírósági kereset közötti összefüggésből eredhet.
50
Ezen ítélkezési gyakorlat szerint az eljáráshoz fűződő érdeket a nemzeti bíróságokhoz benyújtott minden olyan kereset megalapozhatja, amelynek keretében a megtámadott aktus uniós bíróság általi esetleges megsemmisítése a felperes javára szolgálhat (2015. szeptember 17‑iMory és társai kontra Bizottság ítélet, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, 81. pont; 2018. november 7‑iBPC Lux 2 és társai kontra Bizottság ítélet, C‑544/17 P, EU:C:2018:880, 44. pont).
51
Annak vizsgálata érdekében, hogy fennáll‑e az eljáráshoz fűződő érdek, nem kell értékelni a másik bírósági kereset megalapozottságának valószínűségét (lásd ebben az értelemben: 2015. szeptember 17‑iMory és társai kontra Bizottság ítélet, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, 76. pont).
52
A más bírósági keresetből eredő eljáráshoz fűződő érdek nem feltételezi azt sem, hogy az uniós bíróság és a nemzeti bíróság előtti kereset tárgya azonos legyen. Ezzel szemben az szükséges, hogy a vitatott határozat kért megsemmisítése hatással legyen e másik keresetre (2018. november 7‑iBPC Lux 2 és társai kontra Bizottság ítélet, C‑544/17 P, EU:C:2018:880, 51., 52. és 55. pont).
53
Az eljáráshoz fűződő érdekre vonatkozó ezen elvek, amelyek a szóban forgó kereset és egy másik kereset közötti kapcsolatból eredhetnek, átültethetők azokra az esetekre is, amikor e másik kereset nem valamely nemzeti bíróság, hanem az uniós bíróság előtt van folyamatban.
54
A jelen ügyben azonban a fellebbező állításával ellentétben a vitatott határozat jelen kereset keretében történő megsemmisítése nem befolyásolhatja a végrehajtási határozattal szemben benyújtott keresetet, amelyet a Törvényszék a jelenleg fellebbezés alatt álló (C‑291/22 P. sz. ügy), 2022. március 2‑iD & A Pharma kontra Bizottság és EMA ítéletben (T‑556/20, EU:T:2022:111) elutasított.
55
E másik keresetben ugyanis a fellebbező a 2020‑ban elfogadott végrehajtási határozat megsemmisítését azzal az indokkal kérte, hogy nem konzultáltak a pszichiátriai TTCS‑vel, amely akkoriban az EMA‑n belül létrehozott TTCS‑k egyike volt. Márpedig annak vizsgálata szempontjából, hogy e TTCS‑vel konzultálni kellett volna‑e, nem releváns annak meghatározása, hogy az EMA az uniós jog megsértése nélkül 2021‑ben dönthetett‑e úgy, hogy a vitatott határozattal nem újítja meg az említett TTCS‑t. Ezért ez utóbbi határozat megsemmisítése nem befolyásolhatja a végrehajtási határozat jogszerűségére vonatkozó jogvitát.
56
Amennyiben a fellebbező arra hivatkozik, hogy a végrehajtási határozattal szembeni keresete hatékony érvényesülésének megőrzése érdekében mindazonáltal meg kell állapítani a vitatott határozattal szembeni eljáráshoz fűződő érdekét, meg kell állapítani, hogy ez az érvelés azon az előfeltevésen alapul, amely szerint abban az esetben, ha a végrehajtási határozatot azzal az indokkal semmisítik meg, hogy azt a pszichiátriai TTCS‑vel való konzultációt követően kellett volna meghozni, amint azt a fellebbező az e határozattal szemben benyújtott keresetében állította, az EMA csak akkor lenne képes eleget tenni az ilyen megsemmisítésből eredő kötelezettségeknek, ha a pszichiátriai TTCS‑t a vitatott határozat megsemmisítése következtében már újra felállították volna.
57
Ezen előfeltevés azonban téves. E tekintetben elegendő megjegyezni, hogy a végrehajtási határozat megsemmisítését kimondó esetleges ítéletből eredő kötelezettség a Hopveus forgalombahozatali engedélye iránti kérelem felülvizsgálatának elvégzéséből állna. E felülvizsgálat céljából a CHMP az EMA hatáskörrel rendelkező bizottságaként mindenképpen újra létrehozhatná e TTCS‑t, és konzultálhatna vele a Hopveus tárgyában, anélkül hogy azt a pszichiátriai TTCS megújításának megtagadásáról szóló határozat megakadályozná.
58
Egyébiránt, ellenkező esetben, ha a CHMP a végrehajtási határozat megsemmisítését követően úgy döntene, hogy nem hozza létre újra a pszichiátriai TTCS‑t, és ennek következtében egy ad hoc bizottság segítségével felülvizsgálja a Hopveus forgalombahozatali engedélye iránti kérelmet, a fellebbezőt nem fosztanák meg a hatékony bírói jogvédelemtől. A forgalombahozatali engedély iránti kérelmének újbóli elutasítása esetén ugyanis keresetet indíthat az új végrehajtási határozattal szemben a jelen ügy keretében felhozott azon jogalap alapján, amely szerint a Hopveushoz hasonló termék forgalombahozatali engedélye iránti kérelem vizsgálata esetén mindig szükséges a pszichiátriai TTCS‑vel való konzultáció.
59
Ebből következik, hogy a megtámadott végzéshez vezető kereset benyújtására egyáltalán nem volt szükség ahhoz, hogy fennmaradjanak azon feltételek, amelyek lehetővé teszik az EMA számára, hogy eleget tegyen a végrehajtási határozat jogszerűségére vonatkozó ügyben a fellebbező számára kedvező ítéletből eredő kötelezettségeknek.
60
A fentiekből az következik, hogy a Törvényszék az eljáráshoz fűződő érdek hiánya miatt helyesen nyilvánította elfogadhatatlannak a fellebbező által a vitatott határozattal szemben benyújtott keresetet.
61
E körülmények között, amint azt a Törvényszék szintén helyesen megállapította, nem kell megvizsgálni, hogy az uniós jog fellebbező által hivatkozott megsértése megismétlődhet‑e, mivel e szempont – amint azt a Törvényszék a megtámadott végzés 37. és 38. pontjában megállapította – csak olyan esetekben lehet releváns, amikor a fellebbezőnek kezdetben fennállt az eljáráshoz fűződő érdeke, és az a kérdés merül fel, hogy ez az érdek az eljárás során megszűnt‑e.
62
Következésképpen az első fellebbezési jogalapot megalapozatlan, és azt el kell utasítani.
A második jogalapról
A felek érvei
63
Második jogalapjával a fellebbező arra hivatkozik, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor úgy ítélte meg, hogy az általa hivatkozott érdek nem fennálló és biztos, hanem csupán jövőbeli és hipotetikus.
64
Megjegyzi, hogy a jövőbeli jogi helyzethez fűződő érdek akkor lehet tényleges és biztos, ha megállapítást nyer, hogy a sérelem már biztos. A vitatott határozattal szembeni kereset és a végrehajtási határozattal szembeni kereset közötti, az első jogalap keretében megvizsgált kapcsolat miatt bizonyos, hogy a vitatott határozat megsemmisítése a végrehajtási határozattal szembeni kereset keretében számára előnnyel járna, vagyis eljárási garanciát jelentene.
65
Az EMA úgy véli, hogy a második jogalap elválaszthatatlanul kapcsolódik az első jogalaphoz, és ahhoz hasonlóan megalapozatlan.
A Bíróság álláspontja
66
Amint az az első fellebbezési jogalap vizsgálata során tett megállapításokból kitűnik, a vitatott határozattal szemben benyújtott kereset semmilyen kapcsolatban nem áll a végrehajtási határozattal szembeni keresettel, amely a jelen ügyben létrejött és fennálló érdeket bizonyíthatna a fellebbező számára.
67
Következésképpen a második fellebbezési jogalap az első jogalaphoz hasonlóan megalapozatlan, és azt el kell utasítani.
68
A fentiekből az következik, hogy a fellebbezést teljes egészében el kell utasítani.
A költségekről
69
A Bíróság eljárási szabályzata 184. cikkének (2) bekezdése alapján, ha a fellebbezés megalapozatlan, a Bíróság határoz a költségekről. E szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése szerint – amelyet az említett szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell – a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
70
A fellebbezőt, mivel pervesztes lett, az EMA kérelmének megfelelően kötelezni kell a saját költségei, valamint az EMA részéről felmerült költségek viselésére.
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
1)
A Bíróság a fellebbezést elutasítja.
2)
A Debrégeas et associés Pharma SAS (D & A Pharma) viseli saját költségeit, valamint az Európai Gyógyszerügynökség (EMA) részéről a fellebbezéssel kapcsolatban felmerült költségeket.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.