T‑586/14. sz. ügy
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
kontra
Európai Bizottság
„Dömping – Kínából származó szolárüveg behozatala – Végleges dömpingellenes vám – Piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállás – Az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdése b) pontja és c) pontjának harmadik franciabekezdése – Korábbi, nem piacgazdasági rendszerből áthozott jelentős torzulás – Adókedvezmények”
Összefoglaló – A Törvényszék ítélete (negyedik tanács), 2016. március 16.
1.      Bírósági eljárás – Bizonyítékok benyújtása – Határidő – A bizonyítékok és a bizonyítási indítványok késedelmes benyújtása – Jogkérdésre vonatkozó bizonyíték – A iura novit curia elve
(A Törvényszék eljárási szabályzata (2015), 85. cikk, (3) bekezdés)
2.      Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – A rendes érték meghatározása – Nem piacgazdaságú országokból származó behozatalok – A piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállásának megadása – Követelmények – A gyártókra háruló bizonyítási teher – A bizonyítékoknak az intézmények általi értékelése – Bírósági felülvizsgálat – Korlátok
(1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, a), b) és c) pont)
3.      Közös kereskedelempolitika – A dömpingmagatartásokkal szembeni védekezés – Dömpingkülönbözet – A rendes érték meghatározása – Nem piacgazdaságú országokból származó behozatalok – A piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállásának megadása – Követelmények – A vállalkozásnak semmilyen, a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből származó jelentős torzulás tárgyát nem képező gyártási költségei és pénzügyi helyzete – Jogszerű célt követő adókedvezmények
(1225/2009 tanácsi rendelet, 2. cikk, (7) bekezdés, c) pont, harmadik francia bekezdés)
1.      Lásd a határozat szövegét.
(vö. 29–36. pont)
2.      Lásd a határozat szövegét.
(vö. 38–43., 59., 60. pont)
3.      Ami a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállást illeti, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009 dömpingellenes alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése c) pontjának harmadik franciabekezdéséből kitűnik, hogy a szóban forgó jogállás megadása kizárt, ha a vállalkozás gyártási költségeit és pénzügyi helyzetét érintő jelentős torzulás a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből ered.
E tekintetben az alaprendelet különböző nyelvi változatai megerősítik, hogy az „áthozott” kifejezés azt jelenti, hogy a szóban forgó torzulás a korábbi, nem piacgazdasági rendszer eredménye vagy következménye. Következésképpen a nem piacgazdasági rendszerből áthozott kedvezmények nem foglalják magukban az illetékes nemzeti hatóságok által nyújtott bármely kedvezményt, hanem csak azokat, amelyek a korábbi, nem piacgazdasági rendszer következményei, hacsak nem kívánjuk megkérdőjelezni az e rendelkezésben szereplő példák hatékony érvényesülését és szemléltető jellegét.
Másrészt, habár az állami beavatkozást feltételező adókedvezmények, például a kedvezményes adókulcsok alkalmasak is arra, hogy a vállalkozások magatartását eltérítsék a piacgazdasági erőkből következő iránytól, az ilyen intézkedések a piacgazdaságú országokban is megtalálhatók, és ekképpen meglétük önmagában nem elegendő ahhoz, hogy azok nem piacgazdasági rendszerből származónak minősüljenek.
Ami konrétan azt a kérdést illeti, hogy a Kínai Népköztársaság által a csúcstechnológiák ágazatán belüli vállalkozások részére nyújtott adókedvezmények a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből származnak‑e, nem vitatható, hogy az egy adott ország által stratégiai jelentőségűnek ítélt bizonyos tevékenységi ágazatoknak, így a csúcstechnológiák ágazatának a támogatása – a szóban forgó intézkedéseknek különösen az állami támogatásokra vonatkozó uniós jogra tekintettel való jogszerűségétől függetlenül – a piacgazdaságokon belüli jogszerű célkitűzést képez. Ezenfelül e tekintetben a külföldi befektetések vonzására irányuló célkitűzés nem tekinthető a korábbi, nem piacgazdasági rendszerből származónak, mivel egyrészt számos piacgazdaságú ország követ ilyen célkitűzést, másrészt e célkitűzés – legalábbis elméleti síkon – nem fér össze a vállalkozások kollektív vagy állami tulajdonán alapuló gazdaságszervezési formával, ahol e vállalkozások egy központi tervben megállapított termelési célkitűzéseket követnek, ami egy nem piacgazdasági rendszer jellemzője.
(vö. 63., 64., 67., 75., 76. pont)