62006CO0421_RO
Subject of the case
Dizpozitiv
Subject of the case
Obiectul
Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare – Consiglio di Stato – Efecte ale Hotărârii Curții în cauzele conexate C‑453/03, C‑11/04, C‑12/04 și C‑194/04 (ABNA și alții), prin care se constată lipsa parțială a validității Directivei 2002/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2002 de modificare a Directivei 79/373/CEE a Consiliului privind circulația furajelor combinate și de abrogare a Directivei 91/357/CEE a Comisiei (JO L 63, p. 23, Ediție specială, 03/vol. 41, p. 113) – Obligația instituțiilor de a adopta un nou act
Dizpozitiv
Dispozitivul
1) Articolul 1 punctul 4 din Directiva 2002/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2002 de modificare a Directivei 79/373/CEE a Consiliului privind circulația furajelor combinate și de abrogare a Directivei 91/357/CEE a Comisiei, care prevede obligația de a menționa pe eticheta furajelor combinate procentajele de masă de materii prime utilizate în furajul combinat, cu o toleranță de ± 15 % din valoarea declarată pentru aceste procentaje, trebuie interpretat în sensul că nu este contrar articolelor 8 și 16 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare, care au ca obiectiv în special să prevină ca etichetarea și prezentarea hranei pentru animale să inducă în eroare consumatorul.
2) În condițiile în care articolul 1 punctul 1 litera (b) din Directiva 2002/2 prevede o obligație autonomă fără legătură cu obligațiile prevăzute de celelalte dispoziții ale acestei directive, declararea lipsei de validitate a dispoziției menționate, pronunțată de Curte în Hotărârea din 6 decembrie 2005, ABNA și alții (C‑453/03, C‑11/04, C‑12/04 și C‑194/04), nu a creat o situație de vid juridic sau de incoerență care să impună instituțiilor comunitare să adopte modificări de substanță ale Directivei 2002/2.
În orice caz, lipsa de validitate a unei dispoziții comunitare rezultă în mod direct din hotărârea Curții care o constată și este de competența atât a autorităților, cât și a instanțelor statelor membre să deducă consecințele acesteia în ordinea juridică națională.