62015TJ0523_INF
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (seitsemäs jaosto) 11.7.2019 – Italmobiliare ym. vastaan komissio
(asia T-523/15)
(Kilpailu – Kartellit tai muut yhteistoimintajärjestelyt – Vähittäismyyntiin tarkoitettujen elintarvikepakkausten markkinat – Päätös, jossa todetaan SEUT 101 artiklan rikkominen – Kilpailusääntöjen rikkomista merkitsevästä toiminnasta vastuuseen joutuminen – Sakoista vapauttamisen ehdot – Sakkojen määrän laskennasta annetut vuoden 2006 suuntaviivat – Myynnin arvo – Sakon enimmäismäärä – Hallinnollisen menettelyn kesto – Kohtuullinen aika – Maksukyky)
1.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakoista vapauttamista ja sakkojen määrän alentamista koskevat säännöt – Sakon määräämättä jättäminen tai sakon määrän alentaminen rikkomiseen syyllistyneen yrityksen yhteistyön perusteella – Yhteistyön aikajärjestykseen liittyvän tekijän huomioon ottaminen – Ulottuvuus
(SEUT 101 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2006/C 298/11 8 kohdan a alakohta)
(ks. 26–28 kohta)
2.
Kilpailu – Sakot – Yrityksen omaan toimintaan perustuva arviointi – Sillä, ettei muulle talouden toimijalle ole määrätty seuraamuksia, ei ole merkitystä – Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen on sovitettava yhteen laillisuusperiaatteen noudattamisen kanssa
(SEUT 101 artiklan 1 kohta)
(ks. 35, 36 ja 93 kohta)
3.
Kilpailu – Unionin säännöt – Rikkominen – Vastuuseen joutuminen – Emoyhtiö ja tytäryhtiöt – Taloudellinen kokonaisuus – Arviointiperusteet – Olettama, jonka mukaan emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa kokonaan tai lähes kokonaan omistamissaan tytäryhtiöissä – Kyseisen olettaman kumoamaan pyrkivän yhtiön näyttöä koskevat velvollisuudet – Olettaman kumoamiseksi riittämätön näyttö
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta)
(ks. 42–49 ja 54–60 kohta)
4.
Kilpailu – Unionin säännöt – Rikkominen – Vastuuseen joutuminen – Emoyhtiö ja tytäryhtiöt – Taloudellinen kokonaisuus – Arviointiperusteet – Olettama, jonka mukaan emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa kokonaan tai lähes kokonaan omistamissaan tytäryhtiöissä – Henkilökohtaista vastuuta koskevaa periaatetta ei ole loukattu – Syyttömyysolettamaa ei ole loukattu
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta)
(ks. 68–73 kohta)
5.
Kilpailu – Unionin säännöt – Rikkominen – Vastuuseen joutuminen – Emoyhtiö ja tytäryhtiöt – Taloudellinen kokonaisuus – Arviointiperusteet – Olettama, jonka mukaan emoyhtiö käyttää ratkaisevaa vaikutusvaltaa kokonaan tai lähes kokonaan omistamissaan tytäryhtiöissä – Omaisuudensuojaa ei ole loukattu
(SEUT 101 ja SEUT 345 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artikla)
(ks. 77–82 kohta)
6.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän määrittäminen – Myynnin arvon määrittäminen – Rikkomiseen välittömästi tai välillisesti liittyvät myynnit – Myytyjen tavaroiden ja palvelujen hintoihin erottamattomasti liittyvien kustannusten huomioon ottaminen
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 13 kohta)
(ks. 99–105 kohta)
7.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän määrittäminen – Rikkomisen vakavuus – Arviointiperusteet – Rikkomisen luonne – Suhteellisuusperiaatteen noudattaminen
(SEUT 101 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 3 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 6 ja 23 kohta)
(ks. 109–116 kohta)
8.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän määrittäminen – Rikkomisen vakavuus – Osallistumismaksu – Huomioon otettavat tekijät
(SEUT 101 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 ja 3 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 20–23 ja 25 kohta)
(ks. 124–128 ja 133 kohta)
9.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän mukauttaminen – Lieventävät seikat – Asianomaisen alan heikko taloudellinen tila ei ole lieventävä seikka
(SEUT 101 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 29 kohta)
(ks. 138 ja 139 kohta)
10.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän mukauttaminen – Sakon enimmäismäärän laskeminen – Huomioon otettava liikevaihto – Kaikkien niiden yhtiöiden, jotka muodostavat yrityksenä toimivan taloudellisen kokonaisuuden, yhteenlaskettu liikevaihto
(SEUT 101 artiklan 1 kohta; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 kohta)
(ks. 145–147 kohta)
11.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Hallinnollisen menettelyn ja tuomioistuinmenettelyn kohtuullista kestoa koskevan periaatteen loukkaaminen – Loukkaaminen ei yksinään oikeuta alentamaan sakon määrää
(SEUT 101 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 kohta; neuvoston asetus N:o 1/2003)
(ks. 156, 157, 159 ja 160 kohta)
12.
Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Kilpailusääntöjen soveltamisesta tehty päätös
(SEUT 296 artikla)
(ks. 164 kohta)
13.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Sakon perusmäärän mukauttaminen – Maksukyky – Velvollisuutta ottaa huomioon kyseessä olevan yrityksen rahoitusvaje ei ole – Yrityksen todellinen maksukyky erityisissä sosiaalisissa ja taloudellisissa olosuhteissa – Huomioon ottaminen – Edellytykset
(Neuvoston asetuksen N:o 1/2003 23 artiklan 2 ja 3 kohta; komission tiedonannon 2006/C 210/02 35 kohta)
(ks. 169–178 kohta)
14.
Kilpailu – Sakot – Sakon määrän laskeminen – Komission harkintavalta – Tuomioistuinvalvonta – Unionin tuomioistuinten täysi harkintavalta – Ulottuvuus
(SEUT 261 ja SEUT 263 artikla; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla; neuvoston asetuksen N:o 1/2003 31 artikla)
(ks. 191–193 kohta)
Aihe
SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan ensisijaisesti SEUT 101 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan mukaisesta menettelystä (asia AT.39563 – Vähittäismyyntiin tarkoitetut elintarvikepakkaukset) 24.6.2015 annetun komission päätöksen C(2015) 4336 final osittaista kumoamista ja toissijaisesti kantajille määrätyn sakon määrän alentamista.
Ratkaisu
1)
Kanne hylätään.
2)
Italmobiliare SpA ja muut kantajat, joiden nimet luetellaan liitteessä, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.