62018CJ0385_RES
Lieta C‑385/18
Arriva Italia Srl u.c.
pret
Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti
(Consiglio di Stato lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 19. decembra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Valsts atbalsts – Jēdziens – Grūtībās nonācis valsts dzelzceļa uzņēmums – Atbalsta pasākumi – Finansiāla atbalsta piešķiršana – Mērķis – Valsts dzelzceļa uzņēmuma darbības turpināšana – Piešķiršana un dalība šī valsts uzņēmuma kapitālā – Nodošana cita valsts uzņēmuma kapitālā – Privātā ieguldītāja kritērijs – Iepriekšējas paziņošanas pienākums par jaunu atbalstu
Valsts atbalsts – Jēdziens – Uz valsti attiecināma priekšrocību piešķiršana, izmantojot valsts līdzekļus – Ar tiesību aktu atļauti budžeta izdevumi grūtībās nonākušam valsts uzņēmumam – Iekļaušana – Valsts līdzekļu tūlītējas un droši zināmas mobilizācijas neesamība – Ietekmes neesamība
(LESD 107. panta 1. punkts)
(skat. 33.–41. punktu)
Valsts atbalsts – Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Konkurences apdraudējums – Vērtēšanas kritēriji – Atbalsts, kas var ietekmēt minēto tirdzniecību un izkropļot konkurenci – Jēdziens
(LESD 107. panta 1. punkts)
(skat. 42.–45. punktu)
Valsts atbalsts – Jēdziens – Novērtējums atbilstoši privātā ieguldītāja kritērijam – Valsts kā uzņēmuma akcionāre – Naudas summa piešķiršana grūtībās nonākušam valsts uzņēmumam, lai nodrošinātu tā darbības turpināšanu – Valsts, kas rīkojas, īstenojot valsts varu – Nošķīrums saistībā ar privātā ieguldītāja kritērija piemērošanu – Vērtējuma elementi
(LESD 107. panta 1. punkts)
(skat. 46.–51. punktu)
Valsts atbalsts – Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm – Konkurences apdraudējums – Vērtēšanas kritēriji – Atbalsts, kas grūtībās nonākušam valsts uzņēmumu ļauj palikt tirgū – Atbalsts, kas var izkropļot konkurences apstākļus – Valsts uzņēmums, kuram ir likumīgs monopols, kas neizslēdz jebkādu iespējamo konkurenci – Ietekmes neesamība
(LESD 107. panta 1. punkts; Komisijas paziņojuma 2016/C 262/01 188. un 219. punkts)
(skat. 52.–61. punktu)
Valsts atbalsts – Jēdziens – Priekšrocības piešķiršana saņēmējiem – Valsts dalības grūtībās nonākuša valsts uzņēmuma kapitālā nodošana bez finansiālas atlīdzības citam valsts uzņēmumam – Saņēmēja noteikšana – Kritēriji
(LESD 107. panta 1. punkts)
(skat. 64. punktu)
Konkurence – Konkurences tiesību normu piemērošana – Vienlīdzīga attieksme pret valsts un privātiem uzņēmumiem – Valsts īpašuma sistēma – Ietekmes neesamība
(LESD 106. panta 1. punkts, LESD 107. panta 1. punkts un 345. pants)
(skat. 66., 67. punktu)
Valsts atbalsts – Jēdziens – Novērtējums atbilstoši privātā ieguldītāja kritērijam – Valsts kā uzņēmuma akcionāre – Valsts dalības grūtībās nonākuša valsts uzņēmuma kapitālā nodošana bez finansiālas atlīdzības citam valsts uzņēmumam – Nodošana par pienākumu novērst grūtībās nonākuša uzņēmuma kapitāla nelīdzsvarotību – Vērtējuma elementi
(LESD 107. panta 1. punkts)
(skat. 70.–75. punktu)
Valsts atbalsts – Atbalsts, kas piešķirts, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punkta procesuālās normas – Valsts tiesu pienākumi – Pienākums izdarīt visus secinājumus no šī pārkāpuma saskaņā ar valsts tiesībām – Pienākums uzdot nelikumīga atbalsta atgūšanu
(LESD 108. panta 3. punkts)
(skat. 81.–89. punktu un rezolutīvās daļas 2) punktu)
Rezumējums
Savienības tiesību noteikumi par valsts atbalstu attiecas uz dalībvalsts veiktajiem pasākumiem, kas ļauj saglabāt tirgū grūtībās nonākušu dzelzceļa nozares valsts uzņēmumu
Prejudiciālajā nolēmumā Arriva Italia u.c. (C‑385/18), kas pasludināts 2019. gada 19. decembrī, Tiesa ir precizējusi Savienības tiesību noteikumu par valsts atbalstu piemērošanu valsts pasākumiem, kas pieņemti un īstenoti, lai novērstu finansiālās grūtības, kurās nonācis dzelzceļa nozares valsts uzņēmums.
Lieta, ko izskata Consiglio di Stato (Valsts padome, Itālija), ir par diviem pasākumiem, kas tika noteikti 2015./2016. gadā, lai novērstu finansiālās grūtības, kurās nonācis valstij piederošs vietējās dzelzceļa infrastruktūras operators, kas sniedza arī pasažieru pārvadāšanas pakalpojumus. Šie pasākumi bija, pirmkārt, atļauja 70 miljonu EUR budžeta dotācijai, kas bija paredzēta šī operatora finansiālo vajadzību segšanai (turpmāk tekstā – “finanšu pasākums”), un, otrkārt, iepriekš valstij pilnībā piederošas dalības grūtībās nonākuša operatora kapitālā nodošana valstij piederošai grupai, kas ekspluatē valsts dzelzceļa infrastruktūru un sniedz pasažieru pārvadāšanas pakalpojumus, bez finansiālas atlīdzības un konkursa izsludināšanas, taču nosakot šai valstij piederošai grupai pienākumu novērst attiecīgā operatora finansiālo nelīdzsvarotību (turpmāk tekstā – “pamatkapitāla nodošanas pasākums”).
Consiglio di Stato bija jālemj, vai ir pamatots spriedums, ar kuru noraidīta prasība, ko pret ministra dekrētu, kas paredz pamatkapitāla nodošanas pasākumu, cēluši dažādi dzelzceļa operatori. Prasītāji atsaucās uz dekrēta prettiesiskumu un divu pasākumu kā valsts atbalsta iepriekšēju nepaziņošanu Komisijai.
Tiesa, kurai Consiglio di Stato uzdeva jautājumus par valsts pasākumu kā valsts atbalsta kvalificēšanas kritēriju piemērošanu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, atgādināja, ka saistībā ar finanšu pasākumu valsts līdzekļu izmantošana bija jāatzīst, ja atbalsta saņēmējam bija piešķirtas tiesības saņemt attiecīgo summu, neprasot faktisku attiecīgo līdzekļu pārskaitīšanu. Tiesas skatījumā, iesniedzējtiesai tomēr ir jāveic atbilstošas pārbaudes. Papildus Tiesa norādīja, ka tādējādi piešķirtā selektīvā priekšrocība var tikt nodota tikai tad, ja tiek pierādīts, ka Itālijas valsts rīkojās kā grūtībās nonākuša operatora akcionārs, ņemot vērā finanšu pasākuma ienesīgumu. Visbeidzot Tiesa nosprieda, ka sabiedrības saņēmējas darbības turpināšana, kas kļuva iespējama pēc finanšu pasākuma noteikšanas, bija pietiekama, lai norādītu uz konkurences izkropļošanas risku, pat ja sabiedrības saņēmējas veiktajai darbībai iepriekš nebija nepieciešama konkursa izsludināšana.
Turklāt, kas attiecas uz pamatkapitāla nodošanas pasākuma kvalificēšanu, Tiesa norādīja, ka, ņemot vērā tā īpašajās iezīmes, nevar izslēgt, ka šāds pasākums var nākt par labu vai nu valsts uzņēmumam, kas nodod dalību kapitālā, vai grūtībās nonākušajam operatoram, vai abām attiecīgajām sabiedrībām. Tiesa precizēja, ka LESD 345. pantā paredzēto īpašumtiesību sistēmu ievērošana neatbrīvo publisko īpašumtiesību sistēmas – un līdz ar to no aplūkotā pasākuma izrietošās izmaiņas – no noteikumiem par valsts atbalstu. Attiecībā uz jautājumu par to, vai pamatkapitāla nodošana bija selektīva priekšrocība, Tiesa norādīja, ka Itālijas valsts pirms tā nodošanas nebija izvērtējusi tās ienesīgumu. Tādējādi no tai iesniegtajiem lietas materiāliem neizriet, ka, piemērojot privātā ieguldītāja kritēriju, valsts uzņēmums saņēmējs būtu varējis iegūt tādu pašu priekšrocību kā tā, kas tam tika piešķirta no valsts līdzekļiem apstākļos, kuri atbilst parastiem tirgus apstākļiem, un tas tomēr ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
Visbeidzot Tiesa apsvēra sekas, kuras izriet no valsts atbalsta kvalificēšanas, kas ir Consiglio di Stato otrā jautājuma priekšmets. Šajā ziņā Tiesa atgādināja, ka gadījumā, ja attiecīgie pasākumi būtu jākvalificē par valsts atbalstu, iesniedzējtiesai ir jāizdara visi secinājumi, kas izriet no tā, ka šie pasākumi netika iepriekš darīti zināmi Komisijai, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, un līdz ar to no to prettiesiskuma.