Съединени дела C‑182/11 и C‑183/11
Econord SpA
срещу
Comune di Cagno и др.
(Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato)
„Обществени поръчки за услуги — Директива 2004/18/ЕО — Възлагащ орган, упражняващ върху правен субект, който е изпълнител на поръчка и от правна гледна точка е различно от него лице, контрол, аналогичен на този, който упражнява върху собствените си служби — Липса на задължение за организиране на процедура за възлагане съгласно правилата на правото на Съюза (възлагане, наричано „in house“) — Правен субект, който е изпълнител на поръчка и е контролиран съвместно от няколко органа на местната власт — Условия за приложимост на възлагането „in house“
Резюме — Решение на Съда (трети състав) от 29 ноември 2012 г.
1.        Преюдициални въпроси — Компетентност на Съда — Граници — Компетентност на националния съд — Установяване и преценка на обстоятелствата по делото — Необходимост от преюдициален въпрос и релевантност на отправените въпроси — Преценка от националния съд
(член 267 ДФЕС)
2.        Преюдициални въпроси — Компетентност на Съда — Граници — Явно ирелевантни въпроси и хипотетични въпроси, поставени при условия, изключващи ползата от отговор — Въпроси, които нямат връзка с предмета на спора по главното производство
(член 267 ДФЕС)
3.        Сближаване на законодателствата — Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Директива 2004/18 — Приложно поле — Съвместно учредяване от публични органи, имащи качеството на възложители, на правен субект, натоварен с изпълнението на тяхна задача за предоставяне на обществени услуги, или придобиване на участие от публичен орган в такъв правен субект — Правен режим, съгласно който тези органи се освобождават от задължението им за провеждане на процедура за възлагане на обществени поръчки — Допустимост — Условия
(Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета)
1.        Вж. текста на решението.
(вж. точка 21)
2.        Вж. текста на решението.
(вж. точка 22)
3.        Когато в качеството си на възложители няколко публични органа учредят заедно правен субект, натоварен с изпълнението на тяхна задача за предоставяне на обществени услуги, или когато публичен орган придобие участие в такъв правен субект, установеното от практиката на Съда на Европейския съюз условие за освобождаване на публичните органи от задължението им за провеждане на процедура за възлагане на обществени поръчки в съответствие с правилата на правото на Съюза, съгласно което те трябва съвместно да упражняват върху този правен субект контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби, е изпълнено, ако всеки един от публичните органи участва както в капитала, така и в управителните органи на посочения правен субект.
Всъщност „аналогичен контрол“ е налице, когато разглежданият правен субект подлежи на контрол, който позволява на възлагащия орган да влияе върху решенията му. Трябва да става въпрос за възможност за решаващо влияние както върху стратегическите цели, така и върху важните решения на правния субект. С други думи, възлагащият орган трябва да може да упражнява върху правния субект структурен и функционален контрол. Посоченият контрол трябва да е и ефективен. При правен субект, притежаван заедно от няколко публични органа, „аналогичният контрол“ може да се упражнява от тях съвместно, без да е необходимо да се упражнява от всеки един от тях поотделно. От посоченото следва, че ако публичен орган придобие миноритарно участие в акционерно дружество с изцяло публичен капитал, за да му възложи управлението на обществена услуга, контролът, който участващите в това дружество публични органи упражняват спрямо него, може да бъде квалифициран като аналогичен на този, който те упражняват върху собствените си служби, когато е упражняван съвместно от тях. При тези условия, ако няколко публични органа използват общ правен субект за целите на изпълнение на обща задача за предоставяне на обществена услуга, наистина не е необходимо всеки един от тях да притежава самостоятелно право на контрол върху изпълнителя — упражняваният върху правния субект контрол така или иначе не би могъл да се основава единствено на правото на контрол на публичния орган, имащ мажоритарно участие в капитала му, тъй като по този начин би се изпразнило от съдържание самото понятие за съвместен контрол. Участие на възлагащ орган в притежаван заедно с други правен субект, изпълнител на поръчка, което не му предоставя и най-малката възможност за упражняване на контрол върху същото, всъщност би позволило заобикаляне на задължението за прилагане на правилата на правото на Съюза в областта на обществените поръчки или концесии на услуги, тъй като чисто формалното участие в капитала на такъв правен субект или в органа, осъществяващ управлението му, би освободило възлагащия орган от задължението за провеждане на процедура за възлагане на обществени поръчки съгласно правилата на Съюза, дори и той да не взима каквото и да било участие в упражняването на „аналогичния контрол“ върху този правен субект.
(вж. точки 27—31 и 33 и диспозитива)