62022CO0004
SKLEP PODPREDSEDNIKA SODIŠČA
z dne 17. avgusta 2022 (
*1
)
„Pritožba – Intervencija – Državne pomoči – Shema pomoči, ki jo je izvajala Kraljevina Belgija – Predlog za intervencijo, vložen po izteku šesttedenskega roka iz člena 143(1) Poslovnika Splošnega sodišča – Dopustnost – Člena 40 in 45 Statuta Sodišča Evropske unije – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah“
V zadevi C‑4/22 P(I),
zaradi pritožbe na podlagi člena 57, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije, vložene 3. januarja 2022,
St. Jude Medical Coordination Center BV s sedežem v Zaventemu (Belgija), ki jo zastopata É. Bruc in F. Louis, avocats,
pritožnica,
drugi stranki v postopku sta
Magnetrol International NV s sedežem v Zeleju (Belgija),
tožeča stranka na prvi stopnji,
Evropska komisija, ki jo zastopata J.‑P. Loewenthal in F. Tomat, agenta,
tožena stranka na prvi stopnji,
PODPREDSEDNIK SODIŠČA
po opredelitvi generalnega pravobranilca M. Szpunarja
izdaja naslednji
Sklep
1
Družba St. Jude Medical Coordination Center BV s pritožbo predlaga razveljavitev sklepa predsednice drugega senata Splošnega sodišča Evropske unije z dne 21. decembra 2021, Magnetrol International/Komisija (T‑263/16 RENV, neobjavljen, EU:T:2021:947; v nadaljevanju: izpodbijani sklep), s katerim je ta zavrnila njen predlog za intervencijo v podporo predlogom družbe Magnetrol International NV, ki je bila tožeča stranka v postopku na prvi stopnji v zadevi T‑263/16 RENV.
Dejansko stanje
2
S Sklepom (EU) 2016/1699 z dne 11. januarja 2016 o shemi državne pomoči v zvezi z oprostitvijo presežnega dobička SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), ki jo je izvedla Belgija (UL 2016, L 260, str. 61; v nadaljevanju: sporni sklep), je Evropska komisija ugotovila, da nekatere oprostitve, ki jih je odobrila Kraljevina Belgija, pomenijo shemo pomoči v smislu člena 107(1) PDEU, ki ni združljiva z notranjim trgom in je bila izvedena v nasprotju s členom 108(3) PDEU. Komisija je odredila, da je treba tako dodeljene pomoči izterjati od prejemnikov, katerih dokončni seznam je morala Kraljevina Belgija pripraviti naknadno.
Postopek pred Splošnim sodiščem in Sodiščem ter izpodbijani sklep
3
Kraljevina Belgija in družba Magnetrol International sta 22. marca oziroma 25. maja 2016 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložili tožbi za razglasitev ničnosti spornega sklepa, ki sta bili vpisani pod številki T‑131/16 in T‑263/16.
4
Družba St. Jude Medical Coordination Center je 29. julija 2016 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo za razglasitev ničnosti tega sklepa, ki je bila vpisana pod številko T‑420/16.
5
Sodni tajnik Splošnega sodišča jo je v dopisu z dne 20. februarja 2018 obvestil, da je predsednik senata Splošnega sodišča, ki odloča, prekinil postopek v zadevi T‑420/16 do rešitve spora v zadevah T‑131/16 in T‑263/16.
6
Predsednik sedmega razširjenega senata Splošnega sodišča je s sklepom z dne 17. maja 2018 odločil, da se zadevi T‑131/16 in T‑263/16 združita za ustni del postopka in izdajo končne odločbe.
7
Splošno sodišče je s sodbo z dne 14. februarja 2019, Belgija in Magnetrol International/Komisija (T‑131/16 in T‑263/16, EU:T:2019:91), sporni sklep razglasilo za ničen.
8
Komisija je 24. aprila 2019 vložila pritožbo zoper to sodbo. Ta pritožba je bila vpisana pod številko C‑337/19 P.
9
Sodišče je s sodbo z dne 16. septembra 2021, Komisija/Belgija in Magnetrol International (C‑337/19 P, EU:C:2021:741):
–
razveljavilo sodbo Splošnega sodišča z dne 14. februarja 2019, Belgija in Magnetrol International/Komisija (T‑131/16 in T‑263/16, EU:T:2019:91);
–
zavrnilo prvi in drugi tožbeni razlog v zadevi T‑131/16 ter prvi tožbeni razlog in prvi del tretjega tožbenega razloga v zadevi T‑263/16;
–
zadevi vrnilo v razsojanje Splošnemu sodišču, da to odloči o tretjem, četrtem in petem tožbenem razlogu v zadevi T‑131/16 ter drugem tožbenem razlogu, drugem in tretjem delu tretjega tožbenega razloga in četrtem tožbenem razlogu v zadevi T‑263/16, ter
–
pridržalo odločitev o stroških.
10
Družba St. Jude Medical Coordination Center je 8. oktobra 2021 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila predlog za intervencijo v zadevi T‑263/16 RENV v podporo predlogom družbe Magnetrol International.
11
Predsednica drugega senata Splošnega sodišča je ta predlog za intervencijo zavrnila z izpodbijanim sklepom.
12
V zvezi s tem je v točki 2 navedenega sklepa opozorila, da mora biti v skladu s členom 143(1) Poslovnika Splošnega sodišča predlog za intervencijo vložen v šestih tednih od objave obvestila iz člena 79 tega poslovnika.
13
V točki 3 navedenega sklepa je poudarila, da je bilo obvestilo, v katerem je bil naveden datum vložitve začetne vloge, v Uradnem listu Evropske unije objavljeno 1. avgusta 2016, zato je bil predlog za intervencijo vložen po izteku tega roka, podaljšanega zaradi oddaljenosti. Ta predlog je zato v točki 4 navedenega sklepa zavrnila.
Predlogi strank
14
Družba St. Jude Medical Coordination Center s pritožbo Sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijani sklep razveljavi;
–
ugodi njenemu predlogu za intervencijo v zadevi T‑263/16 RENV v podporo predlogom družbe Magnetrol International ter
–
Splošnemu sodišču odredi, naj ji posreduje kopijo vseh procesnih aktov, ki so bili vročeni strankama, in znova začne pisni del postopka ali jo v okviru ukrepa procesnega vodstva pozove k vložitvi pisnega stališča.
15
Komisija Sodišču predlaga, naj:
–
pritožbo zavrne;
–
podredno, če bi Sodišče izpodbijani sklep razveljavilo, zavrne predlog za intervencijo, ki ga je družba St. Jude Medical Coordination Center vložila v zadevi T‑263/16 RENV, ter
–
družbi St. Jude Medical Coordination Center naloži plačilo stroškov.
Pritožba
Trditve
16
Pritožnica v podporo pritožbi navaja dva pritožbena razloga, od katerih se prvi nanaša na opustitev odločanja Splošnega sodišča in neobstoj obrazložitve izpodbijanega sklepa, drugi pa na kršitev njene pravice do intervencije v postopku na prvi stopnji.
17
V okviru drugega dela prvega pritožbenega razloga, ki ga je treba najprej preučiti, trdi, da izpodbijani sklep ne vsebuje nobene obrazložitve v odgovor na razloge in trditve, ki jih je navedla v predlogu za intervencijo. Predsednica drugega senata Splošnega sodišča naj zlasti ne bi odločila o trditvah pritožnice, ki se opirajo na člena 40 in 45 Statuta Sodišča Evropske unije, člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in načelo učinkovitega izvajanja sodne oblasti.
18
Komisija trdi, da je izpodbijani sklep dovolj obrazložen, ker je predsednica drugega senata Splošnega sodišča jasno navedla, da je bil predlog pritožnice za intervencijo v zadevi T‑263/16 RENV vložen po roku.
Presoja
19
Opozoriti je treba, prvič, da je v okviru pritožbe namen nadzora Sodišča med drugim preveriti, ali je Splošno sodišče pravno zadostno odgovorilo na vse trditve tožeče stranke, in drugič, da pritožbeni razlog, ki se nanaša na neodgovor Splošnega sodišča na trditve, navedene na prvi stopnji, v bistvu pomeni sklicevanje na kršitev obveznosti obrazložitve, ki izhaja iz člena 36 Statuta Sodišča Evropske unije, ki se v skladu s členom 53, prvi odstavek, tega statuta uporablja za Splošno sodišče, in člena 117 Poslovnika Splošnega sodišča (sklep podpredsednika Sodišča z dne 17. maja 2022, Shanghai Panati/EUIPO, C‑103/22 P(I), neobjavljen, EU:C:2022:399, točka 27 in navedena sodna praksa).
20
Obveznost obrazložitve Splošnemu sodišču ne nalaga, da zagotovi razlago, ki bi izčrpno in posamično sledila razlogovanju strank v sporu, zato je obrazložitev Splošnega sodišča lahko implicitna, če zadevnim osebam omogoča, da se seznanijo z razlogi, zaradi katerih Splošno sodišče ni sprejelo njihovih trditev, Sodišču pa omogoča, da ima na voljo dovolj elementov za izvajanje nadzora (sklep podpredsednika Sodišča z dne 17. maja 2022, Shanghai Panati/EUIPO, C‑103/22 P(I), neobjavljen, EU:C:2022:399, točka 28 in navedena sodna praksa).
21
V obravnavani zadevi je predsednica drugega senata Splošnega sodišča v izpodbijanem sklepu zgolj ugotovila, da je bil predlog za intervencijo vložen po izteku roka iz člena 143(1) Poslovnika Splošnega sodišča.
22
Navedeni sklep tako ne vsebuje nobene obrazložitve, ki bi utemeljevala zavrnitev trditev, ki jih je pritožnica navedla na prvi stopnji ter v skladu s katerimi je bilo treba na eni strani uporabo tega roka v tej zadevi izključiti na podlagi člena 40 Statuta Sodišča Evropske unije in člena 47 Listine ter je bila na drugi strani vložitev predloga za intervencijo po izteku navedenega roka posledica nepredvidenih okoliščin ali višje sile ali opravičljive zmote.
23
Posledično izpodbijani sklep vsebuje pomanjkljivo obrazložitev in ga je treba zato razveljaviti.
Predlog za intervencijo, vložen pri Splošnem sodišču
24
V skladu s členom 61, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije lahko Sodišče v primeru razveljavitve odločbe Splošnega sodišča zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču ali pa samo dokončno odloči o sporu, če stanje postopka to dovoljuje.
25
V obravnavani zadevi mora Sodišče dokončno odločiti o predlogu pritožnice za intervencijo.
26
Ni sporno, da je bil ta predlog vložen po izteku šesttedenskega roka iz člena 143(1) Poslovnika Splošnega sodišča.
27
Pritožnica vseeno trdi, da je treba navedeni predlog šteti za dopusten, pri čemer se opira na tri razloge, ki se nanašajo prvi na člen 40 Statuta Sodišča Evropske unije in člen 47 Listine, drugi na člen 45 tega statuta, tretji pa na pravico do učinkovitega pravnega sredstva, pravico do obrambe ter načeli enakosti orožij in učinkovitega izvajanja sodne oblasti.
Prvi razlog: člen 40 Statuta Sodišča Evropske unije in člen 47 Listine
Trditve
28
Družba St. Jude Medical Coordination Center meni, da Poslovnik Splošnega sodišča ne določa nobenega pravila, ki bi urejalo morebitno intervencijo tožeče stranke v „vzorčni“ zadevi, kadar je postopek v tej „vzorčni“ zadevi prekinjen do odločitve, če Sodišče navedeno „vzorčno“ zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.
29
V tem okviru naj bi bilo treba dopustiti, da taka stranka vloži predlog za intervencijo v isti „vzorčni“ zadevi, če Sodišče to zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču. V nasprotnem primeru naj bi se tej stranki odrekalo sodno varstvo, kar je v nasprotju s členom 40 Statuta Sodišča Evropske unije, ki ne določa nobenega pogoja glede roka, in s členom 47 Listine.
30
Predlagana rešitev naj bi bila poleg tega v skladu s členom 71(4) Poslovnika Splošnega sodišča, ki naj bi določal, da se od dneva nadaljevanja postopka po prekinitvi prekinjeni procesni roki nadomestijo z novimi roki, ki začnejo teči od dneva tega nadaljevanja.
31
Poleg tega naj bi bilo treba ugotoviti analogijo s členom 129(4) Poslovnika Sodišča, ki naj bi omogočal, da se lahko upošteva predlog za intervencijo, vložen po izteku roka, ki je za to določen v členu 130 tega poslovnika, vendar pred sprejetjem odločbe o začetku ustnega dela postopka.
32
Zato naj bi Splošno sodišče moralo znova začeti pisni del postopka ali na podlagi člena 89(3)(b) Poslovnika Splošnega sodišča pritožnico v okviru ukrepa procesnega vodstva pozvati k predložitvi pisnega stališča.
Presoja
33
Najprej je treba poudariti, da v nasprotju s tem, kar trdi pritožnica, Poslovnik Splošnega sodišča vsebuje pravila, ki se uporabljajo za intervencijo tožeče stranke v „vzorčni“ zadevi, kadar je postopek v tej „vzorčni“ zadevi prekinjen do odločitve, če Sodišče navedeno „vzorčno“ zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču.
34
Prvič, čeprav členi od 142 do 145 Poslovnika Splošnega sodišča ne obravnavajo statusa, ki ga je treba priznati osebam, ki jim je Sodišče dovolilo intervencijo v zadevi na stopnji pritožbe, pa – če je Sodišče menilo, da je pritožba utemeljena, razveljavilo odločitev Splošnega sodišča in mu zadevo vrnilo v razsojanje –določajo pravila o vložitvi predlogov za intervencijo pri Splošnem sodišču in njihovem preizkusu (glej v tem smislu sklep z dne 1. avgusta 2022, Atlas Copco Airpower in Atlas Copco/Komisija, C‑31/22 P(I), EU:C:2022:620, točka 69).
35
V tem okviru je treba poudariti, da se pravilo iz člena 143(1) tega poslovnika, v skladu s katerim je treba predlog za intervencijo vložiti v roku šestih tednov, ki teče od objave obvestila v Uradnem listu Evropske unije, v katerem je bila prvotno navedena vložitev začetne vloge v obravnavani zadevi, uporablja, ko Sodišče zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču (glej v tem smislu sklep z dne 1. avgusta 2022, Atlas Copco Airpower in Atlas Copco/Komisija, C‑31/22 P(I), EU:C:2022:620, točka 40).
36
Drugič, člen 71 navedenega poslovnika opredeljuje trajanje in učinke prekinitve postopka, ne da bi tožeči stranki v zadevi, v kateri je postopek prekinjen, podeljeval posebne procesne pravice v drugih zadevah.
37
Iz tega sledi, da za tako stranko, če vloži predlog za intervencijo v drugi zadevi, veljajo pravila iz členov od 142 do 145 istega poslovnika, vključno s pravilom iz njegovega člena 143(1).
38
Dejstvo, na katero se sklicuje pritožnica, da člen 40 Statuta Sodišča Evropske unije ne določa roka, v katerem mora biti vložen predlog za intervencijo, ne more povzročiti, da se izključi uporaba člena 143(1) Poslovnika Splošnega sodišča, ker iz člena 53, drugi odstavek, tega statuta izhaja, da se v Poslovniku Splošnega sodišča po potrebi določijo podrobnejše določbe glede postopka.
39
Stroga uporaba roka iz tega člena 143(1) poleg tega izpolnjuje zahtevo po pravni varnosti in potrebo po preprečevanju vsakršne diskriminacije ali samovoljne obravnave pri izvajanju sodne oblasti (glej v tem smislu sklep podpredsednika Sodišča z dne 5. julija 2018, Müller in drugi/QH, C‑187/18 P(I), neobjavljen, EU:C:2018:543, točka 20 in navedena sodna praksa).
40
Ker pritožnica v bistvu trdi, da je z zavrnitvijo njenega predloga za intervencijo kršen člen 47 Listine, je treba posledično poudariti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča stroga uporaba ureditve Unije v zvezi s procesnimi roki nikakor ne vpliva na pravico do izjave in pravico do učinkovitega sodnega varstva (sklep podpredsednika Sodišča z dne 17. maja 2022, Shanghai Panati/EUIPO, C‑103/22 P(I), neobjavljen, EU:C:2022:399, točka 56 in navedena sodna praksa).
41
Poleg tega pravilo iz člena 71(4) Poslovnika Splošnega sodišča, v skladu s katerim se od dneva nadaljevanja postopka po prekinitvi prekinjeni procesni roki nadomestijo z novimi roki, ki začnejo teči od dneva tega nadaljevanja, v obravnavani zadevi ni upoštevno, ker se to pravilo uporablja za procesne roke v zvezi z zadevami, v katerih je bil postopek prekinjen, in ne za procesne roke v zvezi z „vzorčnimi“ zadevami.
42
Zavrniti je treba tudi trditev pritožnice, da je treba po analogiji uporabiti člen 129(4) Poslovnika Sodišča, ki določa možnost, da se upošteva predlog za intervencijo, vložen po izteku šesttedenskega roka, ki je za to določen v členu 130(1) tega poslovnika, vendar pred sprejetjem odločbe o začetku ustnega dela postopka iz člena 60(4) navedenega poslovnika.
43
Taka možnost je bila namreč določena v členu 115(1) v povezavi s členom 116(6) Poslovnika Splošnega sodišča z dne 2. maja 1991, kakor je bil spremenjen 19. junija 2013. Vendar v členu 143 novega poslovnika Splošnega sodišča, ki vsebuje jasno in brezpogojno besedilo, prav ta možnost ni ponovljena, tako da je ni mogoče uporabiti po analogiji (glej v tem smislu sklep podpredsednika Sodišča z dne 5. julija 2018, Müller in drugi/QH, C‑187/18 P(I), neobjavljen, EU:C:2018:543, točka 27).
44
Glede na navedeno ni treba znova začeti pisnega dela postopka ali odrediti ukrepa procesnega vodstva na podlagi člena 89(3)(b) Poslovnika Splošnega sodišča, ker ta določba vsekakor omogoča, da so k predložitvi stališč pozvane stranke postopka, ne pa tretje osebe.
45
Zato s prvim razlogom, na katerega se sklicuje pritožnica, ni mogoče dokazati, da je treba njenemu predlogu za intervencijo ugoditi.
Drugi razlog: člen 45 Statuta Sodišča Evropske unije
Trditve
46
Družba St. Jude Medical Coordination Center trdi, da če bi Sodišče presodilo, da se člen 143(1) Poslovnika Splošnega sodišča uporablja v obravnavani zadevi, je treba njen predlog za intervencijo vseeno šteti za dopusten na podlagi člena 45 Statuta Sodišča Evropske unije.
47
Prvič, tega predloga naj v praksi ne bi mogla vložiti v roku, določenem v Poslovniku Splošnega sodišča, ker ni mogla pričakovati, da bo postopek v zadevi T‑420/16 prekinjen in da ji bo odločba o prekinitvi postopka v navedeni zadevi vročena po izteku tega roka.
48
Drugič, če bi bilo treba šteti, da je družba St. Jude Medical Coordination Center storila napako s tem, da predloga za intervencijo ni vložila pred iztekom navedenega roka, naj bi šlo za opravičljivo zmoto ob upoštevanju okoliščin, v katerih je bil postopek v zadevi T‑420/16 prekinjen, in neobstoja procesnih pravil, ki bi urejala posebni položaj, v katerem se je znašla.
Presoja
49
Na prvem mestu, iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je odstopanje od uporabe predpisov Unije v zvezi s procesnimi roki mogoče samo v popolnoma izjemnih ali nepredvidenih okoliščinah oziroma v primeru višje sile v skladu s členom 45, drugi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije (glej v tem smislu sodbo z dne 14. decembra 2016, SV Capital/ABE, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, točka 56, in sklep podpredsednika Sodišča z dne 5. julija 2018, Müller in drugi/QH, C‑187/18 P(I), neobjavljen, EU:C:2018:543, točka 21).
50
Pojem višje sile ali nepredvidenih okoliščin, ki ustreza izjemnim okoliščinam, vsebuje objektiven element, ki se nanaša na neobičajne okoliščine, na katere zadevna oseba nima vpliva, in subjektivni element, ki od nje zahteva, da se zavaruje pred posledicami neobičajnega dogodka s tem, da sprejme potrebne ukrepe brez pretiranih žrtev (sklep podpredsednika Sodišča z dne 5. julija 2018, Müller in drugi/QH, C‑187/18 P(I), neobjavljen, EU:C:2018:543, točka 39 in navedena sodna praksa).
51
V obravnavani zadevi je treba opozoriti, da člen 69(d) Poslovnika Splošnega sodišča določa, da se postopek, ki poteka, lahko prekine v posebnih primerih, če to zahteva učinkovito izvajanje sodne oblasti.
52
Ker opredelitev „vzorčne“ zadeve izhaja prav iz želje po zagotovitvi učinkovitega izvajanja sodne oblasti, je treba šteti, da odločitev o prekinitvi postopka v zadevi T‑420/16 pomeni uporabo tega člena 69(d).
53
Posledično te odločitve, čeprav nanjo pritožnica ni imela vpliva, ni mogoče šteti za neobičajno okoliščino (glej po analogiji sklep podpredsednika Sodišča z dne 5. julija 2018, Müller in drugi/QH, C‑187/18 P(I), neobjavljen, EU:C:2018:543, točka 41).
54
Zato je očitno, ne da bi bilo treba ugotoviti, ali se je pritožnica lahko zavarovala pred posledicami navedene odločitve, da ni dokazala obstoja višje sile ali nepredvidenih okoliščin.
55
Na drugem mestu, čeprav je odstopanje od uporabe predpisov Unije v zvezi s procesnimi roki mogoče tudi v primeru opravičljive zmote ene od strank, se ta pojem, ki ga je treba razlagati ozko, nanaša le na izjemne okoliščine, zlasti kadar je zadevna institucija ravnala tako, da bi lahko zgolj njeno ravnanje – ali pa v odločilni meri – povzročilo sprejemljivo zmedo pri zadevni stranki, ki je ravnala v dobri veri in izkazala potrebno skrbnost, ki se zahteva od običajno obveščene osebe (glej v tem smislu sodbo z dne 14. decembra 2016, SV Capital/ABE, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, točka 59, in sklep podpredsednika Sodišča z dne 5. julija 2018, Müller in drugi/QH, C‑187/18 P(I), neobjavljen, EU:C:2018:543, točka 42).
56
Čeprav v obravnavani zadevi pritožnica trdi, da Poslovnik Splošnega sodišča ne vsebuje pravil, ki se neposredno uporabljajo za njen položaj, je iz preučitve prvega razloga razvidno, da je ta položaj urejen s členom 143(1) tega poslovnika.
57
Ta določba pa vsebuje jasno in brezpogojno besedilo, ki ne pušča nobenega prostora za težave pri razlagi.
58
Poleg tega pritožnica nikakor ni dokazala obstoja ravnanja Splošnega sodišča, ki bi povzročalo zmedo v zvezi s presojo roka iz te določbe.
59
V teh okoliščinah pritožnica ni dokazala, da je ravnala v opravičljivi zmoti.
60
Zato z drugim razlogom, na katerega se sklicuje pritožnica, ni mogoče dokazati, da je treba njenemu predlogu za intervencijo ugoditi.
Tretji razlog: pravica do učinkovitega pravnega sredstva, pravica do obrambe ter načeli enakosti orožij in učinkovitega izvajanja sodne oblasti
Trditve
61
Družba St. Jude Medical Coordination Center trdi, da iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da ima lahko sodba, izdana v „vzorčni“ zadevi, pretirane posledice za vzporedne zadeve, v katerih se želi doseči razglasitev ničnosti istega akta. Stranke v takih vzporednih zadevah naj bi torej imele interes, da se pridružijo postopku v „vzorčni“ zadevi v skladu s členom 40 Statuta Sodišča Evropske unije.
62
Tako rešitev naj bi poleg tega zahtevalo načelo enakosti orožij, ki naj bi bilo sestavni del načela učinkovitega sodnega varstva.
63
Ta rešitev naj bi se morala uporabiti za družbo St. Jude Medical Coordination Center, še zlasti ker naj bi ta lahko predstavila ključna dejstva in pravne trditve v podporo predlogom družbe Magnetrol International. Eden od glavnih tožbenih razlogov v zadevi T‑420/16 se naj namreč v zadevah T‑131/16 in T‑263/16 ne bi navajal. Pritožnici naj bi bila torej odvzeta vsakršna dejanska možnost zagovarjanja teh tožbenih razlogov, če se ji ne bi omogočilo, da postane stranka v postopku v zadevi T‑263/16 RENV.
Presoja
64
Namen vseh trditev, povezanih s tretjim razlogom, ki ga uveljavlja družba St. Jude Medical Coordination Center, je v bistvu dokazati, da je imela gotov interes za intervencijo v zadevi T‑263/16 RENV in da ji tega interesa ni bilo mogoče odreči, ne da bi bili kršeni njena pravica do učinkovitega pravnega sredstva, njena pravica do obrambe ter načeli enakosti orožij in učinkovitega izvajanja sodne oblasti.
65
Vendar je iz točk 44, 49 in 55 tega sklepa razvidno, da je treba predlog za intervencijo pri Splošnem sodišču vložiti v roku iz člena 143(1) njegovega poslovnika, razen če je treba uporabo pravila iz te določbe izključiti zaradi nepredvidenih okoliščin ali višje sile ali opravičljive zmote.
66
Ker ni sporno, da predlog za intervencijo ni bil vložen v tem roku, in ker iz preučitve trditev družbe St. Jude Medical Coordination Center v zvezi z drugim razlogom, ki ga uveljavlja, izhaja, da ni dokazala obstoja nepredvidenih okoliščin ali višje sile ali opravičljive zmote, okoliščina, da bi bilo treba predlogu za intervencijo, ki bi ga pritožnica vložila pravočasno, glede na njen interes za intervencijo ugoditi, tudi če se šteje za dokazano, ne more dokazovati, da je predlog za intervencijo, ki ga je pritožnica vložila pri Splošnem sodišču, dopusten.
67
Zato s tretjim razlogom, na katerega se sklicuje pritožnica, ni mogoče dokazati, da je treba njenemu predlogu za intervencijo ugoditi.
68
Ker nobena od trditev, ki jih navaja družba St. Jude Medical Coordination Center, ne utemeljuje ugoditve predlogu za intervencijo, ki ga je ta vložila po izteku šesttedenskega roka iz člena 143(1) Poslovnika Splošnega sodišča, je treba ta predlog zavreči kot nedopusten.
Stroški
69
Sodišče v skladu s členom 184(2) Poslovnika Sodišča odloči o stroških, če je pritožba utemeljena in če samo dokončno odloči v sporu.
70
V skladu s členom 138(1) tega poslovnika, ki se v pritožbenem postopku uporablja na podlagi člena 184(1) tega poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
71
Čeprav Komisija s svojimi predlogi ni uspela, družba St. Jude Medical Coordination Center ni predlagala, naj se ji naloži plačilo stroškov pritožbenega postopka. Zato vsaka stranka nosi svoje stroške tega pritožbenega postopka.
72
Glede stroškov postopka na prvi stopnji je treba poudariti, da je bil izpodbijani sklep sprejet, ne da bi bil predlog za intervencijo vročen strankam v zadevi T‑263/16 RENV, ki jim torej niso nastali stroški v zvezi s tem postopkom. Zato pritožnica, katere predlog za intervencijo je bil zavržen, nosi svoje stroške v zvezi z navedenim postopkom.
Iz teh razlogov je podpredsednik Sodišča sklenil:
1.
Sklep predsednice drugega senata Splošnega sodišča Evropske unije z dne 21. decembra 2021, Magnetrol International/Komisija (T‑263/16 RENV, neobjavljen, EU:T:2021:947), se razveljavi.
2.
Predlog za intervencijo, ki ga je družba St. Jude Medical Coordination Center vložila v zadevi T‑263/16 RENV, se zavrže.
3.
Družba St. Jude Medical Coordination Center BV in Evropska komisija nosita svoje stroške v zvezi s pritožbenim postopkom.
4.
Družba St. Jude Medical Coordination Center BV nosi svoje stroške v zvezi s postopkom na prvi stopnji.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.