Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
MANUELA CAMPOSA SÁNCHEZ-BORDONE,
predstavljeni 5. februarja 2026(1)
Zadeva C‑813/24
Smartflats SA
proti
Région de Bruxelles-Capitale
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo cour d’appel de Bruxelles (višje sodišče v Bruslju, Belgija))
„ Predhodno odločanje – Svoboda opravljanja storitev – Direktiva 2006/123/ES – Storitve na notranjem trgu – Obratovanje turistične nastanitve – Sistem dovoljenj – Pogoji za izdajo dovoljenja – Obratovanje, pogojeno s predhodno prijavo in registracijo – Zahteva po potrdilu o urbanistični skladnosti – Zahteva po gradbenem dovoljenju – Sodelovanje regionalnih in občinskih organov v postopku – Neobstoj rokov za sprejetje odločitve in pravnih sredstev v postopku za pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti “
1.        Ta predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na združljivost pravil, ki v Région de Bruxelles-Capitale (regija Bruselj – glavno mesto, Belgija) urejajo izdajo dovoljenj in registracijo za turistične nastanitve, z Direktivo 2006/123/ES(2).
2.        Zapletena regionalna ureditev, katere izvajanje s strani občinskih organov vzbuja številne pomisleke, med zahteve, ki jih je treba izpolniti za izdajo dovoljenja za turistične nastanitve, vključuje izdajo potrdila o urbanistični skladnosti.
3.        Sodišče je v sodbi Cali Apartments(3) obravnavalo pravna vprašanja, ki so bolj ali manj podobna tem iz obravnavanega predloga za sprejetje predhodne odločbe, in sicer v zvezi s francosko ureditvijo za turistične nastanitve, za katere velja sistem predhodnega dovoljenja.(4)
4.        Ta zadeva je za Sodišče priložnost, da izpopolni svojo sodno prakso v zvezi z združljivostjo nacionalnih določb, ki omejujejo opravljanje turističnih storitev, z Direktivo 2006/123. K boljšemu razumevanju razprave lahko prispeva nov regulativni instrument, ki je bil sprejet po izdaji sodbe Cali Apartments, in sicer Uredba (EU) 2024/1028(5).
5.        Spor, na podlagi katerega je bil vložen predlog za sprejetje predhodne odločbe, se nanaša na okoliščine številnih evropskih mest, privlačnih za turiste, v katerih opažajo vpliv porasta tovrstnih nastanitev. V državah članicah dnevno poteka politična razprava o vseh vrstah težav (gospodarskih, socialnih, urbanističnih), ki jih povzroča njihovo širjenje.(6)
I.      Pravni okvir
A.      Pravo Unije: Direktiva 2006/123
6.        Naj napotim na prepis uvodnih izjav in določb Direktive 2006/123 v točkah od 3 do 11 sodbe Cali Apartments.
B.      Belgijsko pravo
1.      Sklep z dne 8. maja 2014(7)
7.        V členu 2 je navedeno, da je s tem sklepom v belgijsko pravo delno prenesena Direktiva 2006/123.
8.        V členu 3, točka 2, je turistična nastanitev (hébergement) opredeljena kot „vsaka nastanitev [(logement)], ki se za plačilo redno ali občasno ponuja turistom za eno ali več nočitev“.
9.        V členu 3, točka 6, so med različnimi kategorijami nastanitev navedena „turistična stanovanja“.
10.      V skladu s členom 4 je vsako obratovanje turistične nastanitve pogojeno s „predhodno prijavo“ in registracijo ter izpolnjevanjem zahtev, ki so določene zlasti v členu 5, točka 2.(8)
11.      Zahteve iz člena 5, točka 2, so:
–        pridobitev potrdila o požarni varnosti, ki ga izda župan občine, v kateri je turistična nastanitev, na podlagi mnenja pristojnega organa.(9) Za nekatere nastanitve, vključno s turističnimi stanovanji, lahko pod pogoji, ki jih določi vlada, zadostuje potrdilo o poenostavljenem preverjanju (točka (a));
–        pridobitev potrdila občine, v kateri je turistična nastanitev, ki potrjuje, da je ta nastanitev „v skladu z veljavnimi predpisi o prostorskem načrtovanju in urbanističnimi pravili“ (točka (b)).
2.      Uredba z dne 24. marca 2016(10)
12.      V zvezi s potrdilom o požarni varnosti so v členu 27 določene zahteve za pridobitev potrdila o poenostavljenem preverjanju v smislu člena 5, točka 2(a), sklepa z dne 8. maja 2014.
13.      Člen 27 določa, da mora biti največja nastanitvena zmogljivost manj kot deset oseb in da v isti stavbi ne sme biti druge nastanitve ali, če je objekt v stavbi, v kateri je več turističnih nastanitev, da je njihova skupna zmogljivost manj kot deset oseb, vendar pod pogojem, da v primeru turističnih stanovanj te turistične nastanitve ne upravlja ponudnik, ki hkrati upravlja več kot pet nastanitev.
3.      Regionalni načrt rabe zemljišč(11)
14.      Za izdajo potrdila o urbanistični skladnosti mora občinski organ potrditi, da je predvidena raba skladna z urbanističnim stanjem nepremičnine.
15.      V zvezi s tem je referenčni dokument glosar(12) PRAS, ki razlikuje med pojmoma:
–        „stanovanje“ (logement), ki je opredeljeno kot „skupina prostorov, ki so namenjeni bivanju ali prebivanju ene ali več oseb, če ni zakonsko določena drugačna namembnost, vključno z domovi za starejše in odobrenimi ali subvencioniranimi nastanitvenimi objekti, razen hotelskih objektov“, in
–        „hotelski objekt“, ki je opredeljen kot „objekt za nastanitev oseb, ki lahko ponuja storitve strankam, kot so hotel, hostel, mladinski hostel, motel, penzion, apartmajski hotel, flathotel, …“.
4.      Bruseljski zakonik o prostorskem načrtovanju(13)
16.      Člen 98(1), točka 5, zahteva pridobitev gradbenega dovoljenja, kadar se namerava spremeniti namembnost (torej funkcija, za katero se mora nepremičnina uporabljati v skladu z zadevnim gradbenim dovoljenjem) ali uporaba (ki v okviru navedene namembnosti pomeni konkretno dejavnost, ki se izvaja v nepremičnini ali na njej) nepremičnine.
5.      Pojasnjevalna ministrska okrožnica z dne 10. maja 2016(14)
17.      V oddelku 2 je določeno:
–        „Z vidika urbanističnega načrtovanja je glavno merilo, po katerem se hotelski objekt razlikuje od stanovanja, to, da funkcijo bivališča/domovanja nadomesti funkcija nastanitve prehodnih strank.“
–        Pojem hotelskega objekta „je treba razlagati široko in zajema vse oblike obratov, namenjenih nastanitvi prehodnih strank, zaradi česar se razlikuje od pojma stanovanja“.
–        „Preveriti je treba in concreto, ali dejavnost turistične nastanitve, ki se izvaja v nepremičnini, zahteva, da se nepremičnina opredeli kot ‚hotelski objekt‘ v smislu PRAS.“
–        „Če nepremičnina, v kateri je turistična nastanitev, ohrani svojo glavno funkcijo stanovanjske nepremičnine, se njena raba ne sme opredeliti kot hotelski objekt. To velja na primer za stanovanja, ki se občasno oddajajo v turistične namene, ali za stanovanja, v katerih upravljavec običajno prebiva, del stanovanja pa uporablja kot turistično nastanitev.“
–        „Nasprotno, če je nepremičnina v celoti namenjena turistični nastanitvi, tako da v njej več nihče ne prebiva običajno, dejavnost turističnih nastanitev ni več postranska dejavnost stanovanja in je treba nepremičnino šteti za hotelski objekt v smislu PRAS.“
–        „Seveda občine ohranijo popolno diskrecijsko pravico, da konkretno presodijo skladnost rabe zadevne nepremičnine.“
II.    Dejansko stanje, spor in vprašanja za predhodno odločanje
18.      Družba Smartflats je podjetje, ki opravlja dejavnost v bruseljskem nepremičninskem sektorju, zlasti na področju kratkoročnega oddajanja stanovanj v najem.
19.      Družba Smartflats je 10. septembra 2020 pri Service Economie et Emploi du Service Public Régional de Bruxelles(15) vložila predhodno prijavo v skladu s členom 4 sklepa z dne 8. maja 2014 zaradi registracije dejavnosti turistične nastanitve v nepremičnini v Bruslju.
20.      Služba za gospodarstvo in zaposlovanje v Bruslju je 11. novembra 2021 vlogo razglasila za nedopustno, ker je bila dokumentacija nepopolna. Navedla je, da obratovanje ni dovoljeno, ker ni bila izdana registracijska številka.
21.      Družba Smartflats je 24. junija 2022 županu mesta Bruselj poslala dopis, v katerem se je pritožila, da se vloge za izdajo potrdila o požarni varnosti očitno niso obravnavale, kadar je mesto menilo, da ni mogoče izdati potrdila o urbanistični skladnosti (čeprav v sklepu z dne 8. maja 2014 izdaja enega dokumenta ni pogojena z izdajo drugega).(16)
22.      Družba Smartflats je 24. septembra 2022 na poziv službe za gospodarstvo in zaposlovanje v Bruslju potrdila, da v stavbi upravlja štiri nastanitvene „enote“, ki jih oddaja v kratkoročni najem.
23.      Inšpektor službe za gospodarstvo in zaposlovanje v Bruslju je 5. oktobra 2022 ugotovil, da v nepremičnini obratuje turistična nastanitev, ki ne izpolnjuje zahtev iz sklepa z dne 8. maja 2014.
24.      Služba za gospodarstvo in zaposlovanje v Bruslju je 8. novembra 2022 izdala odredbo o takojšnjem prenehanju obratovanja turistične nastanitve, ker družba Smartflats pred začetkom dejavnosti ni vložila prijave.
25.      Družba Smartflats je 10. novembra 2022 pri županu mesta Bruselj vložila vlogo za izdajo potrdila o poenostavljenem preverjanju v zvezi z varnostjo pred požari za sporno turistično nastanitev.
26.      Ministrski predsednik vlade regije Bruselj – glavno mesto, pristojen za turizem, je 7. decembra 2022 potrdil odredbo o prenehanju z dne 8. novembra 2022, ker družba Smartflats ni imela niti potrdila o požarni varnosti iz člena 5, točka 2(a), sklepa z dne 8. maja 2014 niti registracijske številke, ki bi ji dovoljevala obratovanje nastanitve v skladu s členom 4 tega sklepa.
27.      Družba Smartflats je še naprej oddajala nepremičnine, zaradi česar je bil 7. februarja 2023 izdan zapisnik, v katerem je bila ugotovljena kršitev odredbe o takojšnjem prenehanju obratovanja.
28.      Družba Smartflats je nato zaprosila za poenostavljeno potrdilo o požarni varnosti. Mesto Bruselj je 22. maja 2023 zavrnilo njegovo izdajo z obrazložitvijo, da ni bila vložena vloga za izdajo urbanističnega dovoljenja za spremembo namembnosti nepremičnine. To potrdilo je bilo nazadnje izdano na podlagi pritožbe.
29.      Inšpektorat službe za gospodarstvo in zaposlovanje v Bruslju je 15. junija 2023 družbo Smartflats obvestil, da namerava izvršiti odredbo o takojšnjem prenehanju obratovanja. Nepremičnino je zapečatil 23. junija 2023.
30.      Družba Smartflats je 3. julija 2023 pri tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini, Belgija) vložila predlog za odpravo odredbe o takojšnjem prenehanju obratovanja, sprejete 8. novembra 2022.
31.      Regija Bruselj – glavno mesto je trdila, da tožba družbe Smartflats ni utemeljena, in je vložila nasprotno tožbo, s katero je predlagala, naj se prepoved obratovanja nepremičnine dopolni z globo.
32.      Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju za postopke v francoščini) je s sklepom z dne 13. novembra 2023 tožbo družbe Smartflats razglasilo za neutemeljeno in ugodilo nasprotni tožbi regije Bruselj – glavno mesto.
33.      Družba Smartflats se je zoper ta sklep pritožila pri cour d’appel de Bruxelles (višje sodišče v Bruslju, Belgija), ki je pri Sodišču vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, da bi od Sodišča prejelo odgovor na sedem vprašanj, od katerih navajam tretje, četrto, peto in šesto vprašanje.
34.      Besedilo teh štirih vprašanj je tako:
„3.      Ali člen 9 Direktive [2006/123] z vidika zahteve po sorazmernosti nasprotuje pravni ureditvi, v skladu s katero je treba predhodno prijaviti in registrirati obratovanje vsakega stanovanja, ki je opremljeno s pohištvom, potrebnim za spanje in kuhanje, in ki glede na okoliščine primera vključuje hotelske storitve za doplačilo, ki se redno ali občasno ponuja turistom za eno ali več noči, z glavnim razlogom, da je treba zaščititi turiste, in s podrednim (in implicitnim) razlogom, da omogoča varstvo mestnega okolja, kar bi vključevalo varstvo stanovanj?
4.      Ali člen 10 Direktive [2006/123] nasprotuje pravni ureditvi, v skladu s katero je treba predhodno prijaviti in registrirati obratovanje vsakega stanovanja, ki je opremljeno s pohištvom, potrebnim za spanje in kuhanje, in ki glede na okoliščine primera vključuje hotelske storitve za doplačilo, ki se redno ali občasno ponuja turistom za eno ali več noči, kar pomeni med drugim, da je treba predložiti potrdilo občine, v kateri je zadevna turistična nastanitev, ki potrjuje, da je ta nastanitev v skladu z veljavnimi predpisi o prostorskem načrtovanju in urbanističnimi pravili, kadar nacionalni predpisi o prostorskem in urbanističnem načrtovanju zahtevajo pridobitev gradbenega dovoljenja v primeru spremembe rabe ali namembnosti nepremičnine iz ‚stanovanja‘ v ‚hotel‘, in da bi se obratovanje stanovanja v zgoraj navedenem smislu opredelilo kot obratovanje hotela glede na to, kako sta ta zadnji pojem oziroma pojem turistične nastanitve opredeljena v zadevnih predpisih?
5.      Ali se odgovor na prejšnje vprašanje razlikuje glede na to, ali je opredelitev tega, kaj je ‚hotel‘, prepuščena presoji občinskega organa, kot je določeno v ministrski okrožnici?
6.      Ali člen 13 Direktive [2006/123] nasprotuje pravni ureditvi, v skladu s katero je treba predhodno prijaviti in registrirati obratovanje vsakega stanovanja, ki je opremljeno s pohištvom, potrebnim za spanje in kuhanje, in ki glede na okoliščine primera vključuje hotelske storitve za doplačilo, ki se redno ali občasno ponuja turistom za eno ali več noči, kar med drugim pomeni, da je treba predložiti potrdilo občine, v kateri je zadevna turistična nastanitev, ki potrjuje, da je ta nastanitev v skladu z veljavnimi predpisi o prostorskem načrtovanju in urbanističnimi pravili, kadar ni predviden noben rok za izdajo tega potrdila, ni določena nobena posebna obveznost obrazložitve in ni predvideno nobeno posebno pravno sredstvo?“
III. Postopek pred Sodiščem
35.      Predlog za sprejetje predhodne odločbe je na Sodišče prispel 27. novembra 2024.
36.      Pisna stališča so predložile družba Smartflats, belgijska in nizozemska vlada ter Evropska komisija. Obravnave 12. novembra 2025 so se udeležile družba Smartflats, belgijska vlada in Komisija.
37.      V skladu z navodilom Sodišča so ti sklepni predlogi omejeni na tretje, četrto, peto in šesto vprašanje za predhodno odločanje.
IV.    Presoja
A.      Uvodne opombe
38.      Premise, iz katerih izhaja predložitveno sodišče, pomagajo pri opredelitvi obsega spora.
39.      Če povzamem, predložitveno sodišče prosi Sodišče za razlago členov 9, 10 in 13 Direktive 2006/123, da bi se ugotovilo, ali je sistem dovoljenj za turistične nastanitve, ki velja v regiji Bruselj – glavno mesto, združljiv z njimi, zlasti v delu, v katerem nalaga obvezno predložitev potrdila o urbanistični skladnosti(17), da bi se namembnost nepremičnine spremenila v turistično nastanitev.(18)
40.      Predložitveno sodišče je navedlo, da:
–        ni sporno, da sklep z dne 8. maja 2014 spada na področje uporabe Direktive 2006/123 in da dejavnosti, kakršne so dejavnosti družbe Smartflats (ki vključujejo kratkoročno oddajanje opremljenih stanovanj, namenjenih bivanju, za plačilo prehodnim strankam, ki tam ne prijavijo stalnega prebivališča), pomenijo storitve v smislu člena 4 te direktive;
–        prav tako ni sporno, da je bil s sklepom z dne 8. maja 2014 uveden sistem dovoljenj v smislu člena 9 Direktive 2006/123, in ne sistem „zahtev“, kot so opredeljene v členih 14 in 15 te direktive;
–        kar zadeva zahteve iz člena 9 Direktive 2006/123, ureditev regije Bruselj – glavno mesto ni diskriminatorna in da temelji na pomembnih razlogih v splošnem interesu, katerih sorazmernost pa je sporna;
–        medtem ko se zdi, da je zahteva po potrdilu o požarni varnosti izpolnjuje zahteve iz člena 10 Direktive 2006/123, je vprašljivo, ali to velja tudi za predložitev potrdila o urbanistični skladnosti.
B.      Tretje vprašanje za predhodno odločanje
41.      Predložitveno sodišče prosi za razlago člena 9 Direktive 2006/123 „z vidika zahteve po sorazmernosti“, da bi ugotovilo, ali ta člen nasprotuje pravni ureditvi, kakršna je obravnavana:
–        v skladu s katero je treba predhodno prijaviti in registrirati obratovanje vsakega stanovanja, ki je opremljeno s pohištvom, potrebnim za spanje in kuhanje, in ki glede na okoliščine primera vključuje
hotelske storitve za doplačilo, ki se redno ali občasno ponuja turistom za eno ali več noči;
–        ki je utemeljena „z glavnim razlogom, da je treba zaščititi turiste, in s podrednim (in implicitnim) razlogom, da omogoča varstvo mestnega okolja, kar bi vključevalo varstvo stanovanj“.
42.      Skladnost nacionalnega sistema dovoljenj z Direktivo 2006/123 je treba presojati glede na njen člen 9(1). Države članice lahko tak sistem uvedejo le, če je nediskriminatoren, utemeljen s pomembnim razlogom, ki se nanaša na javni interes, in sorazmeren glede na njegov cilj.
43.      Pogoji za pridobitev dovoljenja morajo biti v skladu s členom 10 Direktive 2006/123. V skladu s tem členom sistemi dovoljenj temeljijo na merilih, ki omejujejo pooblastilo pristojnih organov za ocenjevanje, in izpolnjujejo značilnosti, določene v njegovem odstavku 2.
44.      Tako člen 9(1) v zvezi z utemeljitvijo kot člen 10(2) Direktive 2006/123 v zvezi z merili za dodelitev dovoljenj vsebujeta jasne, natančne in brezpogojne obveznosti, zaradi česar imata neposredni učinek.(19)
45.      Sistem upravnih dovoljenj mora biti torej v skladu s tema členoma.(20) Ta prilagoditev zahteva oceno, da omejitev predvsem „ne bi bila diskriminatorna glede na državljanstvo, dalje, da je utemeljena s pomembnimi razlogi, ki se nanašajo na javni interes, in nazadnje, da je taka, da zagotavlja uresničitev zastavljenega cilja, ne presega tistega, kar je potrebno za uresničitev tega cilja, ter je ni mogoče nadomestiti z drugimi, manj omejevalnimi ukrepi, s katerimi se lahko doseže enak rezultat“.(21)
46.      Na koncu mora o tem, ali so izpolnjeni vsi trije pogoji iz člena 9 Direktive 2006/123, presoditi predložitveno sodišče, saj najbolje pozna dejansko stanje spora.(22)
47.      Vendar lahko Sodišče, da bi predložitvenemu sodišču dalo koristen odgovor, temu da napotke, na podlagi katerih lahko odloči o sporu, o katerem odloča.(23)
1.      Diskriminacija
48.      Iz podatkov iz spisa ni mogoče sklepati, da je sistem dovoljenj diskriminatoren, saj se enako uporablja tako za gospodarske subjekte s sedežem v regiji Bruselj – glavno mesto kot za državljane ali prebivalce drugih držav članic, ki želijo opravljati to samostojno gospodarsko dejavnost v tej regiji.
49.      Predložitveno sodišče potrjuje to presojo. Po njegovih navedbah ta sistem ne vzpostavlja nikakršne diskriminacije med ponudniki storitev turističnih nastanitev.(24)
2.      Upravičenost zaradi pomembnih razlogov, ki se nanašajo na javni interes
50.      Predložitveno sodišče pojasnjuje, da je namen sporne ureditve zaščita turistov in varstvo mestnega okolja.(25)
51.      V skladu s členom 4, točka 8, Direktive 2006/123 „pomembni razlogi, ki se nanašajo na javni interes“ pomenijo „razloge, ki jih kot takšne priznava sodna praksa Sodišča, vključno z naslednjimi razlogi: […] varstvo potrošnikov, prejemnikov storitev […], varstvo okolja in mestnega okolja […]“.
52.      Zaščito turistov kot uporabnikov turističnih stanovanj bi bilo načeloma mogoče vključiti v splošnejši pojem varstva potrošnikov in prejemnikov storitve. Varstvo mestnega okolja pa je izrecno navedeno v Direktivi 2006/123.
53.      Navedena dvojna utemeljitev bi bila torej v skladu z nekaterimi dopustnimi razlogi iz Direktive 2006/123 in sodne prakse Sodišča.(26)
54.      Poleg tega se Uredba 2024/1028, kot sem že navedel, sklicuje na morebiten vpliv turističnih nastanitev na stanovanjsko politiko. Sodišče je „priznalo, da zahteve, povezane s politiko socialnih stanovanj in z bojem proti pritiskom nepremičninskega trga, zlasti kadar je na posebnem trgu strukturna stanovanjska stiska in posebej velika gostota prebivalstva, lahko pomenijo pomembne razloge, ki se nanašajo na javni interes“.(27)
3.      Nujnost in sorazmernost sistema dovoljenj, ki temelji na cilju zaščite turistov
55.      V skladu s členom 9(1) Direktive 2006/123 je treba ugotoviti, ali je sporni sistem dovoljenj: (a) nujen za zaščito turistov in (b) izpolnjuje zahteve načela sorazmernosti.
56.      Omejitve opravljanja storitev, ki jih določijo države članice, morajo biti v skladu z načelom sorazmernosti. Tako je, če so te omejitve primerne za zagotovitev uresničitve zastavljenega cilja, če ne presegajo tistega, kar je potrebno za njegovo uresničitev, in če z drugimi, manj omejevalnimi ukrepi ne bi bilo mogoče doseči enakega rezultata.(28)
57.      Poleg tega je nacionalna ureditev primerna za zagotovitev uresničitve zastavljenega cilja le, če resnično odraža namen doslednega in sistematičnega doseganja tega cilja.(29)
58.      Država članica, ki se želi sklicevati na cilj, ki utemeljuje oviranje svobode opravljanja storitev, mora sodišču, ki odloča o tem vprašanju, predložiti vse potrebne elemente, ki mu lahko omogočijo, da se prepriča o tem, ali ukrep res izpolnjuje zahteve, ki izhajajo iz načela sorazmernosti.(30)
59.      Belgijska vlada:
–        trdi, da je bil pomembni razlog, ki se nanaša na javni interes, ki se je želel zaščititi s sporno ureditvijo, zaščita turistov;
–        nujnost in sorazmernost te ureditve utemeljuje s trditvijo, da omogoča boljšo zaščito turistov kot preprost sistem registracije in naknadnega nadzora, ki bi bil manj učinkovit. Predhodno dovoljenje je zagotovilo turistu, da nastanitev, ki jo najema, obratuje zakonito in zato izpolnjuje vse zakonske zahteve (minimalni standardi glede primernosti za bivanje, zdravstvene ustreznosti in varnosti stanovanja, urbanistični in drugi standardi, ki zagotavljajo integriteto ponudnika storitve).
60.      Komisija in družba Smartflats nasprotno menita, da sistem dovoljenj za turistične nastanitve v regiji Bruselj – glavno mesto ni niti nujen niti sorazmeren za zaščito turistov, saj obstajajo manj omejujoče alternative.(31)
61.      Čeprav ima o tem vprašanju zadnjo besedo predložitveno sodišče, menim, da so trditve družbe Smartflats in Komisije prepričljivejše.
62.      Na prvem mestu, kot trdi Komisija, za zagotavljanje spoštovanja minimalnih standardov glede primernosti za bivanje, zdravstvene ustreznosti in varnosti stanovanja ni treba uporabljati sporne ureditve predhodnega dovoljenja. Spoštovanje teh zahtev za vse nastanitve v regiji Bruselj-glavno mesto je že določeno, zlasti v členih 4 in 219 stanovanjskega zakonika.(32)
63.      Zahteva po potrdilu o urbanistični skladnosti v okviru sistema predhodnih dovoljenj prav tako ne prinaša ničesar dodatnega v smislu spoštovanja minimalnih standardov glede primernosti za bivanje, zdravstvene ustreznosti in varnosti turističnih nastanitev. To potrdilo dokazuje, da je nepremičnina namenjena (se uporablja) za določeno rabo, stanovanjsko ali hotelsko.
64.      Na drugem mestu, če težavo obravnavamo z vidika informacij, zagotovljenih osebam, ki uporabljajo turistična stanovanja, imajo te osebe v sodelovalnem gospodarstvu, povezanem z najbolj uporabljanimi posredniškimi platformami (na primer Airbnb), na voljo orodja za spremljanje in ocenjevanje kakovosti stanovanj.(33)
65.      Takšna orodja omogočajo, „da se […] povpraševalci po nastanitvah popolnoma informirano odločijo med ponudbami nastanitev, ki jih najemodajalci ponujajo na platformi“.(34)
66.      Za zaščito turistov pri najemanju kratkoročnih nastanitev so (neformalni) instrumenti, povezani z elektronskimi platformami, na splošno učinkoviti v okviru tržnega gospodarstva, na kakršnem temelji Direktiva 2006/123, in zagotovo manj omejevalni kot sistem predhodnih dovoljenj.
67.      Nazadnje, regiji Flandrija in Valonija v Belgiji uporabljata načine naknadnega nadzora turističnih nastanitev. Iz razpoložljivih informacij je razvidno, da so ti načini nadzora v praksi uspešnejši od sistema predhodnih dovoljenj v regiji Bruselj – glavno mesto.(35)
68.      Zato, čeprav mora končno presojo o tem opraviti predložitveno sodišče, vse kaže na to, da sporna
ureditev ne izpolnjuje v celoti meril nujnosti in sorazmernosti za dosego cilja zaščite turistov.
4.      Nujnost in sorazmernost sistema dovoljenj, ki temelji na cilju varstva mestnega okolja
69.      Belgijska vlada trdi, da je sporna ureditev nujna za varstvo mestnega okolja in stanovanj v regiji Bruselj – glavno mesto ter sorazmerna s tem ciljem.
70.      V zvezi s tem navaja več študij(36), iz katerih je razvidno, da je v Bruslju „fenomen Airbnb“ povzročil širjenje turističnih nastanitev zaradi njihove večje donosnosti, kar je povzročilo poslabšanje trga stanovanj za prebivalce.
71.      Po mnenju belgijske vlade naj bi se negativni učinki „fenomena Airbnb“ kazali v zvišanju cen stanovanjskih najemnin in nepremičnin, ki so naprodaj. Prebivalci naj bi imeli težave pri dostopu do najemniških stanovanj ali pri nakupu stanovanj, čakalni seznami za socialna stanovanja pa naj bi se podaljšali.
72.      Družba Smartflats si študije in podatke o stanovanjskem trgu v regiji Bruselj – glavno mesto razlaga drugače:
–        število stanovanj, umaknjenih s trga za stanovanjski najem v tej regiji zaradi oddajanja stanovanj v najem kot turističnih nastanitev, je ocenjeno na 2400, kar je le 0,7 % zasebnega fonda najemniških stanovanj. Omejitve obratovanja turističnih nastanitev naj ne bi bile rešitev za nepremičninsko krizo, katere vzroki naj bi bili v pomanjkanju gradnje cenovno dostopnih stanovanj in obstoju številnih praznih stanovanj;(37)
–        v študiji iz leta 2024(38) je bilo ocenjeno, da je v regiji Bruselj – glavno mesto približno 11.500 praznih stanovanj (dejansko število je odvisno od metodologije, sprejete za njen izračun). K tej številki naj bi bilo treba dodati še 5000 praznih socialnih stanovanj. Po mnenju družbe Smartflats naj bi bilo torej število nezasedenih stanovanj petkrat večje od števila stanovanj, umaknjenih s stanovanjskega trga zaradi oddajanja turističnih nastanitev v najem.
73.      Družba Smartflats opozarja tudi na pomanjkljivo uporabo sistema dovoljenj v regiji Bruselj – glavno mesto v primerjavi s sistemoma dovoljenj v regijah Flandrija in Valonija.(39) V primeru Flandrije je bilo registriranih 60 % nastanitev, v Valoniji pa 48 %, pri čemer imata ti regiji zgolj sisteme registracije in naknadnega nadzora turističnih nastanitev.
74.      Družba Smartflats zato trdi, da sporna
ureditev ni niti potrebna niti sorazmerna za zaščito mestnega okolja in stanovanj v regiji Bruselj – glavno mesto.
75.      Razumem legitimne skrbi belgijske vlade, kakršne so izražene v uvodni izjavi 1 prej navedene Uredbe št. 2024/1028. Ni lahko najti ravnovesja med zadovoljevanjem naraščajočih potreb po turističnih nastanitvah in (morebitnimi) negativnimi posledicami širjenja tovrstnih nastanitev, katerih lastniki dajejo prednost temu načinu uporabe svojih nepremičnin pred oddajanjem stanovanj v dolgoročni najem.
76.      Z vidika prava Unije (kjer je vodilno načelo svoboda ustanavljanja) precedenčni primer iz sodbe Cali Apartments pojasnjuje združljivost sistema, ki je bolj ali manj podoben zadevnemu sistemu, z Direktivo 2006/123.
77.      Francoski sistem je prestal preskus nujnosti in sorazmernosti, ki ga je Sodišče uporabilo v sodbi Cali Apartments, ker vključuje tri pomembne značilnosti:
–        temeljil je na študiji o stanovanjskem trgu v Franciji in pritisku, ki ga je zanj pomenilo širjenje turističnih nastanitev. To študijo je Sodišču predložila francoska vlada;(40)
–        ni se uporabljal za stanovanja, ki so glavno prebivališče najemodajalca, saj njihovo dajanje v najem ne vpliva na dolgoročni najemniški trg, ker navedenemu najemodajalcu glavnega prebivališča ni treba urediti v drugem stanovanju;(41)
–        z geografskega vidika se sistem ni uporabljal splošno, ampak z omejenim obsegom, saj se je nanašal na omejeno število gosto poseljenih občin, ki se soočajo z napetostmi na trgu najema nepremičnin za stanovanjske namene.(42)
78.      Zdi se, da sistem dovoljenj za turistične nastanitve regije Bruselj – glavno mesto nima nobene od teh treh značilnosti, čeprav mora končno presojo v zvezi s tem opraviti predložitveno sodišče.
a)      Predhodne študije
79.      Na prvem mestu, zdi se, da pred sprejetjem sklepa z dne 8. maja 2014 (in pravil, s katerimi je bil dopolnjen) ni bila izvedena poglobljena študija trga turističnih nastanitev v regiji Bruselj – glavno mesto in vpliva
zadnjenavedenih na stanovanja za prebivanje.
80.      Stranki sta se na obravnavi strinjali, da cilj boja proti pomanjkanju stanovanj na trgu dolgoročnega oddajanja v najem v regiji Bruselj – glavno mesto ni bil podlaga za sprejetje sklepa z dne 8. maja 2014, ki se nanaša le na prostorsko načrtovanje.
81.      Belgijska vlada je navedla, da je bil namen tega sklepa preprečiti širjenje turističnih nastanitev, povezanih z razvojem platform sodelovalnega gospodarstva, ki se je pozneje zgodilo v drugih velikih evropskih turističnih mestih. Družba Smartflats je nasprotno trdila, da je bil njegov dejanski cilj zaščita tradicionalnega hotelskega sektorja.
82.      Študije o stanovanjskem trgu v regiji Bruselj – glavno mesto, na katere se sklicujeta družba Smartflats in Komisija, kažejo, da sta napetost glede stanovanj v tej regiji in pomanjkanje cenovno dostopnih stanovanj posledica več dejavnikov (hitra demografska rast, revščina velikega deleža prebivalcev, zvišanje cen najemnin in pomanjkanje novih stanovanj, vključno s socialnimi).
83.      V teh študijah je razvoj turističnih nastanitev naveden kot dodaten dejavnik, ki sicer povzroča napetost na stanovanjskem trgu, vendar ima omejen vpliv, saj zajema le 0,7 % nastanitev v regiji.
b)      Turistična nastanitev v stanovanju imetnika
84.      Sporna ureditev zahteva predhodno dovoljenje za turistične nastanitve tudi takrat, kadar gre za sobe v stanovanju imetnika, ki v njem še naprej prebiva.
85.      Varstvo mestnega okolja ne upravičuje tega omejevalnega ukrepa, če oseba, ki je imetnik stanovanja, v njem še naprej prebiva. V teh razmerah se mestno okolje kot tako ne spremeni: glavna uporaba stanovanja ostane enaka, kot je bila prej.
86.      Res je, da ministrska okrožnica iz leta 2016 določa, da če ima ponudnik običajno prebivališče v stanovanju in kot turistično nastanitev uporablja le njegov del, prevlada glavni namen (stanovanje), ne pa dodatni (turistični nastanitev). To olajša pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti, saj ni potrebna sprememba namembnosti nepremičnine.
87.      Iz informacij, ki so na voljo v spisu, pa ni razvidno, da bi organi regije Bruselj – glavno mesto uporabili to možnost, ki je navedena le v ministrski okrožnici iz leta 2016. Okrožnica občinskim organom priznava široko polje proste presoje, ali bodo v takih primerih zahtevali spremembo namembnosti stanovanja ali ne. To okoliščino mora ugotoviti predložitveno sodišče.
c)      Zadevna geografska območja
88.      Sporna ureditev se v celotni regiji Bruselj – glavno mesto uporablja enako, brez razlikovanja med območji na podlagi večjega ali manjšega vpliva širjenja turističnih nastanitev.(43)
89.      Belgijska vlada navaja, da PRAS deli ozemlje regije Bruselj – glavno mesto na območja, v katerih že spodbuja različne uporabe nepremičnin. Meni, da uvedba nove delitve, namenjene uvedbi različnih sistemov obratovanja turističnih nastanitev, ne bi bila koristna.
90.      Območja PRAS pa niso določena glede na večje ali manjše širjenje turističnih nastanitev in zato niso upoštevna za to, da bi se sistem predhodnih dovoljenj, ki se uporablja na splošno, torej brez upoštevanja dejanskega položaja vsakega območja, štel za nujen in sorazmeren.
91.      Komisija(44) je v razpravi v zvezi s tem prispevala navedbo iz sodbe predložitvenega sodišča samega (v drugačni sestavi) z dne 16. januarja 2023, izdane v zvezi z dejavnostjo turistične nastanitve v občini Schaerbeek v regiji Bruselj – glavno mesto.(45) Na to sodbo se je na obravnavi sklicevala tudi belgijska vlada in potrdila, da je pravnomočna.
92.      Prvi senat F cour d’appel de Bruxelles (višje sodišče v Bruslju) je v tej sodbi odločil, da pogoj potrdila o urbanistični skladnosti, ki je v sklepu z dne 8. maja 2014 določen za obratovanje vseh turističnih nastanitev na ozemlju regije Bruselj – glavno mesto, ni v skladu s sodbo Cali Apartments, ker „se brez razlikovanja uporablja za vse občine na ozemlju regije, medtem ko sodba [Sodišča] zahteva ‚posebej izrazito‘ napetost glede najemnin, kar zahteva […] diferenciran in primerjalni pristop med občinami na ozemlju regije“.(46)
93.      Glede na zgornje ugotovitve je mogoče na tretje vprašanje za predhodno odločanje dati dvodelni odgovor:
–        člen 9 Direktive 2006/123 načeloma ne nasprotuje pravni ureditvi, ki redno ali občasno obratovanje stanovanja, namenjenega turistični nastanitvi, pogojuje s predhodno prijavo in registracijo, če je taka ureditev nujna za zaščito turistov in varstvo mestnega okolja ter sorazmerna s tema ciljema;
–        nacionalno sodišče mora presoditi o nujnosti in sorazmernosti te ureditve, ob upoštevanju njenega geografskega obsega, podlage v študijah in natančnih podatkih ter njenega vpliva na potrebe po stanovanjih na mestnih območjih, na katerih se uporablja.
C.      Četrto in peto vprašanje
94.      Četrto in peto vprašanje za predhodno odločanje je mogoče obravnavati skupaj. Predložitveno sodišče želi z njima v bistvu izvedeti:
–        ali člen 10 Direktive 2006/123 nasprotuje pravni ureditvi, kakršna je obravnavana, ki zahteva predložitev občinskega potrdila o urbanistični skladnosti. Predložitveno sodišče v zvezi s tem pojasnjuje, da „nacionalni predpisi o prostorskem in urbanističnem načrtovanju zahtevajo pridobitev gradbenega dovoljenja v primeru spremembe rabe ali namembnosti nepremičnine iz ‚stanovanja‘ v ‚hotelski objekt‘ in da bi se [stanovanje, namenjeno turistični nastanitvi,] opredelilo kot [hotelsko objekt] glede na to, kako sta ta zadnji pojem oziroma pojem turistične nastanitve opredeljena v zadevnih predpisih“;
–        ali se odgovor na to vprašanje spremeni, če je opredelitev tega, kaj je hotelsko objekt, prepuščena presoji občinskega organa, kot je določeno v ministrski okrožnici.
95.      Člen 10(1) Direktive 2006/123 določa, da „[s]istemi dovoljenj temeljijo na merilih, ki pristojnim organom preprečujejo, da bi samovoljno izvrševali pooblastilo za ocenjevanje“.
96.      Odstavek 2
člena 10 določa, da morajo biti merila za izdajo dovoljenj nediskriminatorna, objektivno utemeljena s pomembnimi razlogi, ki se nanašajo na javni interes, sorazmerna s ciljem navedenega javnega interesa, jasna in nedvoumna, objektivna, vnaprej objavljena ter pregledna in dostopna.(47)
97.      Predloženo sodišče je že ugotovilo, da v spornem sistemu izdajanja dovoljenj ni diskriminacije. Pri preučitvi prejšnjega vprašanja sem analiziral njegovo utemeljitev, ki se je nanašala na zaščito turistov in varstvo mestnega okolja.
98.      Zdaj je treba preučiti, ali zahteva po potrdilu o urbanistični skladnosti, na katerem temelji zadevni sistem dovoljenj, izpolnjuje druge pogoje iz člena 10(2) Direktive 2006/123.
99.      Natančneje, treba je preveriti, ali je ureditev, ki nalaga to zahtevo, jasna, nedvoumna in objektivna, ali je bila objavljena vnaprej ter ali je pregledna in dostopna.(48)
100. Zahteva po predhodni objavi je izpolnjena, saj je bil sklep z dne 8. maja 2014 uradno objavljen. To pa ne velja za ministrsko okrožnico iz leta 2016, ki ni bila uradno objavljena in je na voljo le na spletni strani.
101. V zvezi z drugimi pogoji je Sodišče (če povzamem) odločilo tako:
–        pogoji za izdajo dovoljenja so jasni in nedvoumni, če so lahko razumljivi in ne dopuščajo nobene dvoumnosti;
–        zahteva po objektivnosti pomeni, da se vloge za izdajo dovoljenja presojajo na podlagi njihove utemeljenosti, da bi se zadevnim strankam zagotovila objektivna in nepristranska obravnava, kot to zahteva člen 13(1) te direktive.(49)
102. Glede na informacije, ki jih ima Sodišče, menim, da sporne ureditve ni mogoče opredeliti kot jasno, nedvoumno in pregledno. Za končno odločitev o tej zadevi je pristojno predložitveno sodišče, ki mora upoštevati smernice Sodišča.
103. Če prav razumem sporno ureditev, obstajata dva različna položaja v zvezi z izdajo potrdila o urbanistični skladnosti:
–        če je stanovanje že namenjeno turistični rabi, ima njegov lastnik pravico, da mu občina izda potrdilo o urbanistični skladnosti, ne da bi bili potrebni nadaljnji koraki. V tem primeru ni treba zaprositi za gradbeno dovoljenje, da bi se priznalo, da je turistična raba stanovanja v skladu s pravili CoBAT.(50) V tem primeru je potrdilo o urbanistični skladnosti „zgolj formalnost“ in je v skladu s členom 10(2) Direktive 2006/123;
–        drugače je, če nastanitev ni namenjena turistični uporabi in je za njeno obratovanje kot turistične nastanitve potrebna sprememba namembnosti. V takem primeru je treba pred izdajo potrdila o urbanistični skladnosti s strani občine pridobiti gradbeno dovoljenje v skladu s členom 98 CoBAT.
104. V tem drugem primeru, ki se obravnava v tej zadevi, in primeru večine tistih, ki želijo opravljati dejavnost opravljanja storitev obratovanja turističnih nastanitev, potrdilo o urbanistični skladnosti ni zgolj dokument, ki dokazuje namembnost nepremičnine (kot je trdila belgijska vlada na obravnavi), saj je njegova izdaja odvisna od predhodnega upravnega postopka občinskih organov.
105. Ugotavljam, da tu nikakor ne gre za preprosto uporabo urbanističnih predpisov, za katere se Direktiva 2006/123 ne uporablja(51), ampak za merilo, ki se uporablja v okviru sistema dovoljenj za opravljanje dejavnosti turističnih storitev, za katero pa se uporablja Direktiva 2006/123(52).
106. Zahteva po potrdilu o urbanistični skladnosti vključuje uporabo člena 98 CoBAT (potreba po gradbenem dovoljenju za spremembo namembnosti ali uporabe stavbe) v povezavi s členom 5, točka 2(b), sklepa z dne 8. maja 2014 (potrdilo mora potrjevati, da je nastanitev „v skladu z veljavnimi predpisi o prostorskem načrtovanju in urbanističnimi predpisi“).
107. Če se nepremičnina uporablja kot stanovanje za prebivanje, je torej pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti z namenom, da bi se nato pridobila registracijska številka, ki jo dodelijo regionalni organi, zapletena: potrebno je sodelovanje občine, ki je po razpoložljivih informacijah zapleteno, saj zahteva izdajo (novega) gradbenega dovoljenja.
108. Člen 5, točka 5(b), sklepa z dne 8. maja 2014 ne vsebuje jasnih smernic o tehničnih zahtevah, ki jih morajo občinski organi preveriti za izdajo potrdila o urbanistični skladnosti za namene registracije in odobritve turistične nastanitve.
109. Člen 98 CoBAT, ki se ne nanaša na dejavnosti turističnih nastanitev, ne vsebuje dodatnih pojasnil.
110. Razlikovanje med pojmoma „stanovanje“ in „hotelski objekt“ v PRAS(53) pomeni, da če se nepremičnina uporablja kot stanovanje, je za spremembo, da se lahko uporablja kot hotelski objekt, potrebno gradbeno dovoljenje.
111. Občinski organi imajo poleg tega široko polje proste presoje pri odločanju, ali bodo odobrili spremembo namembnosti ali ne, merila pa se zdijo različna od občine do občine.
112. Prav tako ni jasno, kakšna je povezava med pojmoma „turistična nastanitev“(54) iz sklepa z dne 8. maja 2014 in „hotelski objekt“ iz PRAS, to je iz predpisov, ki ju občine v regiji Bruselj – glavno mesto uporabljajo različno.
113. Predložitveno sodišče meni, da se postavlja vprašanje, ali je treba vse turistične nastanitve (v smislu člena 3 sklepa z dne 8. maja 2014) opredeliti kot „hotelske objekte“ (v smislu PRAS) in ali je zato za preoblikovanje stanovanja v turistično nastanitev potrebno gradbeno dovoljenje ali ne.(55)
114. Praksa občin v regiji Bruselj – glavno mesto, kot izhaja iz razpoložljivih informacij, je večinoma usmerjena tako, da se vsaka turistična nastanitev za namene PRAS šteje za hotelski objekt. Ta praksa običajno vključuje spremembo namembnosti nepremičnin (ki ni preprosta) za pridobitev gradbenega dovoljenja.
115. Ker je možnost ustanavljanja hotelskih objektov omejena z urbanističnimi predpisi, je težko pridobiti gradbeno dovoljenje, ki bi, ponavljam, omogočilo pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti, nujno potrebnega za registracijo turistične nastanitve.
116. V teh okoliščinah:
–        oseba, ki želi sobo v lastnem stanovanju, v katerem še vedno prebiva, uporabljati za obratovanje turistične nastanitve, bi morala pridobiti gradbeno dovoljenje za hotelski objekt, kar se zdi očitno nesorazmerno. Kot sem navedel zgoraj, bi se ta oseba lahko izognila tej zahtevi le, če bi organi menili, da je turistična dejavnost nepremičnine pomožna glede na njeno glavno stanovanjsko funkcijo. Vendar se zdi, da občinski organi te izjeme, ki je omenjena le v ministrski okrožnici iz leta 2016, pri izdaji potrdila o urbanistični skladnosti ne uporabljajo sistematično in enotno;
–        oseba, ki želi, da nepremičnina, ki po urbanističnih pravilih ni namenjena za hotelski objekt, obratuje kot turistična nastanitev, se sooči z dilemo, kako načrtovano obratovanje turistične nastanitve urbanistično opredeliti z uvrstitvijo v eno od kategorij PRAS, ki niso bile zasnovane za ta namen. Predložitveno sodišče(56) navaja sodno prakso, v kateri se graja konceptualna vrzel, ki izhaja iz te težave.
117. Navedenemu je dodana zahteva, ki je bila izpostavljena na obravnavi: za popolno ali delno spremembo namembnosti iz stanovanja v hotelski objekt, ki se v skladu s PRAS zahteva za oddajanje tega stanovanja kot turistične nastanitve, je potrebna nadomestitev, ki jo krije lastnik, in sicer v obliki ohranitve enake stanovanjske površine na tem območju, kot določa pravilo 0.12, točka 1, „Splošnih zahtev za vsa območja“ PRAS.
118. Ta zahteva po nadomestitvi za razliko od zahteve, ki jo določa francoska ureditev, analizirana v sodbi Cali Apartments(57), ni natančno urejena, njena uporaba pa je prepuščena občinskim organom. Kot je družba Smartflats trdila na obravnavi, si bodo posamezniki, ki nameravajo svoje stanovanje nameniti kratkoročni turistični nastanitvi, ne da bi v njem živeli, težko privoščili, da bi nosili stroške, povezane s to nadomestitvijo.
119. Obveznost nakupa drugega stanovanja na istem stanovanjskem območju v Bruslju, da bi se nadomestilo prvo stanovanje s spremenjeno namembnostjo, kot nujen pogoj za opravljanje storitev turističnih nastanitev (če nepremičnina prej urbanistično ni bila opredeljena kot hotelski objekt) se mi zdi nesorazmerna, o čemer pa mora presoditi predložitveno sodišče.
120. To zapleteno regulativno okolje povzroča precejšnjo pravno negotovost za tistega, ki namerava ustanoviti podjetje ali opravljati storitve turistične nastanitve v regiji Bruselj – glavno mesto. Posameznik ali podjetje si težko predhodno ustvari predstavo o združljivosti svojega načrta obratovanja turističnih nastanitev v tej regiji z zadevno ureditvijo.(58)
121. Nejasnost in pravna negotovost se še povečata, če upoštevamo, da občine(59) nimajo dovolj omejenih pristojnosti odločanja pri obravnavanju gradbenih dovoljenj, ki so nujna (če pride do spremembe namembnosti nepremičnine) za pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti, ki omogoča registracijo turistične nastanitve.(60)
122. Ministrska okrožnica iz leta 2016 očitno ne zadostuje za poenotenje upravne prakse občinskih organov. Gre za besedilo, ki ni pravno zavezujoče, ni bilo niti uradno objavljeno in občinam pušča popolno svobodo, da za vsak primer posebej določijo, kdaj je treba nepremičnino šteti za stanovanje ali hotelski objekt v skladu s PRAS.
123. Poleg tega ministrska okrožnica iz leta 2016 spodbuja precej široko razlago pojma hotelski objekt, zaradi česar je sprememba namembnosti nepremičnin nujna kot pogoj za pridobitev gradbenega dovoljenja in nato potrdila o urbanistični skladnosti.
124. Naj ponovim, da besedilo zadevne zakonodaje in njena neenotna uporaba v občinah regije Bruselj – glavno mesto(61) povzročata pravno negotovost ter zmanjšujeta preglednost in objektivnost zahteve po potrdilu o urbanistični skladnosti. V zvezi s tem sta jasnost in objektivnost sporne ureditve vprašljivi.(62)
125. Skratka, menim, da člen 10 Direktive 2006/123 nasprotuje pravni ureditvi, ki obratovanje turistične nastanitve pogojuje s predložitvijo potrdila o urbanistični skladnosti, če se za to potrdilo predhodno zahteva gradbeno dovoljenje
in če
imajo občinski organi pri njegovi izdaji široko polje proste presoje na podlagi nacionalne ureditve, ki ni jasna, objektivna in pregledna.
D.      Šesto vprašanje za predhodno odločanje
126. Predložitveno sodišče prosi za razlago člena 13 Direktive 2006/123, da bi ugotovilo, ali je s to določbo združljiva pravna ureditev, ki v zgoraj navedenih okoliščinah zahteva potrdilo o urbanistični skladnosti, za izdajo katerega „ni določena nobena posebna obveznost obrazložitve in ni predvideno nobeno posebno pravno sredstvo“.(63)
127. V skladu s členom 13, od (1) do (4), Direktive 2006/123 so postopki in formalnosti za izdajo dovoljenj:
–        jasni in objavljeni vnaprej ter prosilcem jamčijo, da se bo njihova vloga obravnavala objektivno in nepristransko;
–        niso odvračilni in opravljanja storitev ne zapletajo ali zavlačujejo neupravičeno;
–        so dostopni brez težav ter povzročajo razumne in sorazmerne stroške;
–        prosilcem zagotavljajo, da bodo njihove vloge obravnavane, kolikor je mogoče hitro in vsekakor v razumnem roku, ki se določi in objavi vnaprej.
128. Belgijska vlada meni, da je bil sklep z dne 8. maja 2014 dopolnjen z uredbo z dne 24. marca 2016 in da je postopek za izdajo dovoljenja in registracijo turističnih nastanitev v skladu z zahtevami iz člena 13 Direktive 2006/123.
129. Po mnenju belgijske vlade uredba z dne 24. marca 2016 določa posebne roke za regionalne organe za obravnavo in odločanje o vlogah za izdajo dovoljenja in registracijo turističnih nastanitev ter možnost vložitve pravnega sredstva. Ta vlada dodaja, da so bile vse vložene vloge dejansko obravnavane v celoti, odločbe regionalnih organov pa so bile na splošno obrazložene in predmet sodnega nadzora. Na obravnavi je belgijska vlada poudarila, da je bilo zaradi izvajanja zahteve po potrdilu o urbanistični skladnosti le malo sporov in da regionalnim organom na podlagi pritožb zadevnih posameznikov ni bilo treba izvajati nadzornih pooblastil nad občinskimi organi v zvezi z izvajanjem sklepa z dne 8. maja 2014.
130. Vendar je pojasnilo belgijske vlade nepopolno, saj upošteva le „regionalno fazo“ postopka za izdajo dovoljenja, ne da bi se upoštevalo dejstvo, da je njegova dejanska težava v „občinski fazi“, torej pri izdaji potrdila o urbanistični skladnosti. Šesto vprašanje za predhodno odločanje se nanaša na to potrdilo, zavrnitve izdaje katerega ni treba obrazložiti niti zoper njo ni mogoče vložiti pravnega sredstva.
131. Kot je bilo že pojasnjeno, za dovoljenje in registracijo turističnih nastanitev veljajo zapletene formalnosti, ki vključujejo dva povezana postopka:
–        postopek za odobritev in registracijo turistične nastanitve, ki poteka pred regionalnimi organi, in
–        postopek za pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti turistične nastanitve, ki poteka pred občinskimi organi. Za njegovo pridobitev je v večini primerov potrebno gradbeno dovoljenje, ki je v skladu s spremembo uporabe nepremičnine.
132. Zato ni mogoče trditi, kot trdi belgijska vlada, da je potrdilo o urbanistični skladnosti le postopkovni dokument ter da se roki in druge zahteve iz člena 13 Direktive 2006/123 uporabljajo od trenutka, ko je vloga za dovoljenje in registracijo popolna.
133. Izpolnjevanje zahtev iz člena 13 Direktive 2006/123 je treba preveriti za oba povezana postopka, saj brez pridobitve potrdila o urbanistični skladnosti ni mogoče pridobiti registracijske številke turistične nastanitve.
134. V primeru nepopolnih vlog člen 13(6) Direktive 2006/123 od organov zahteva, da prosilce obvestijo, da morajo predložiti dodatno dokumentacijo in o možnih vplivih na rok iz odstavka 3. Poleg tega rok za odločitev o vlogi v skladu s členom 13(3), in fine, iste direktive ne začne teči, dokler ni predložena vsa dokumentacija.
135. Te zahteve pa je treba upoštevati v obeh povezanih postopkih. In kot trdi Komisija, se tako izračunan rok (ki teče od trenutka, ko sta vlogi popolni) ne sme uporabljati, če vlagatelji zaradi razlogov, za katere je odgovorna uprava, niso mogli predložiti dokumentacije.
136. Glede na informacije, ki jih je predložilo predložitveno sodišče in ki jih mora Sodišče upoštevati, v postopku pred občinskimi organi za pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti ni določen rok za sprejetje odločbe, prav tako ni določena obveznost obrazložitve niti ni predvideno nobeno posebno pravno sredstvo. Postopkovna jamstva, določena z uredbo z dne 24. marca 2016, ki dopolnjuje sklep z dne 8. maja 2014, se ne nanašajo na postopek pred občinskimi organi za pridobitev potrdila o urbanistični skladnosti.
137. Poleg tega se v primeru molka regionalnega organa dovoljenje in registracija turistične nastanitve štejeta za zavrnjena. Ta določba ni v skladu s pravilom iz člena 13(4) Direktive 2006/123, v skladu s katerim se v primeru, da v določenem roku ni odgovora, šteje, da je dovoljenje izdano, razen če je drugačen sistem upravičen s pomembnimi razlogi, ki se nanašajo na javni interes, na katerega pa se belgijska vlada v obravnavani zadevi ni sklicevala.
138. Zato menim, da člen 13 Direktive 2006/123 nasprotuje pravni ureditvi, ki izkoriščanje turističnih nastanitev pogojuje s predložitvijo potrdila o urbanistični skladnosti, če ni določen rok za izdajo tega potrdila, ni določena posebna obveznost obrazložitve in zoper zavrnilne odločbe niso predvidena posebna pravna sredstva.
V.      Predlog
139. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj Cour d’appel de Bruxelles (višje sodišče v Bruslju, Belgija) odgovori:
Direktivo 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu
je treba razlagati tako, da
–        člen 9 Direktive 2006/123 ne nasprotuje pravni ureditvi, ki redno ali občasno obratovanje stanovanja, namenjenega turistični nastanitvi, pogojuje s predhodno prijavo in registracijo, če je taka ureditev nujna za zaščito turistov in varstvo mestnega okolja ter sorazmerna s tema ciljema. O nujnosti in sorazmernosti te ureditve mora presoditi nacionalno sodišče ob upoštevanju njenega geografskega obsega, podlage v študijah in natančnih podatkih ter njenega vpliva na potrebe po stanovanjih na mestnih območjih, na katerih se uporablja;
–        člen 10 Direktive 2006/123 nasprotuje pravni ureditvi, ki obratovanje turistične nastanitve pogojuje s predložitvijo potrdila o urbanistični skladnosti, če se za to potrdilo predhodno zahteva gradbeno dovoljenje in če imajo občinski organi pri njegovi
izdaji široko polje proste presoje na podlagi nacionalne ureditve, ki ni jasna, objektivna in pregledna;
–        člen 13 Direktive 2006/123 nasprotuje pravni ureditvi, ki obratovanje turistične nastanitve pogojuje s predložitvijo potrdila o urbanistični skladnosti, če ni določen rok za izdajo tega potrdila, ni določena posebna obveznost obrazložitve niti niso predvidena posebna pravna sredstva zoper zavrnilne odločbe.
1      Jezik izvirnika: španščina.
2      Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (UL 2006, L 376, str. 36).
3      Sodba z dne 22. septembra 2020, Cali Apartments (C‑724/18 in C‑727/18, EU:C:2020:743, v nadaljevanju: sodba Cali Apartments). V nadaljevanju se bom neizogibno večkrat skliceval na to sodbo.
4      V tej zadevi je šlo za „nacionalno zakonodajo, ki določa, da je za opravljanje dejavnosti ponavljajoče se kratkoročne oddaje opremljenih bivalnih prostorov v najem prehodnim strankam, ki na tem naslovu ne prijavijo stalnega prebivališča, potrebno predhodno dovoljenje“ (sodba Cali Apartments, točka 2).
5      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. aprila 2024 o zbiranju in souporabi podatkov v zvezi s storitvami kratkoročnega najema nastanitve ter spremembi Uredbe (EU) 2018/1724 (UL L 2024/1028).
6      V uvodni izjavi 1 Uredbe 2024/1028 je vpliv turističnih nastanitev opisan tako: „[…] Obseg storitev kratkoročnega najema nastanitve se zaradi rasti gospodarstva platform po vsej Uniji znatno povečuje. Čeprav se s storitvami kratkoročnega najema nastanitve ustvarjajo številne priložnosti za goste, gostitelje in celoten turistični ekosistem, je njihova hitra rast, zlasti za lokalne skupnosti in javne organe, povzročila pomisleke in izzive, kot so njihov prispevek k zmanjšanju števila stanovanj, ki so na voljo za dolgotrajno oddajanje v najem, ter zvišanje najemnin in cen stanovanj. […]“
7      Ordonnance relative à l’hébergement touristique (sklep o turističnih nastanitvah) z dne 8. maja 2014 (Moniteur belge z dne 17. junija 2014, 2. izdaja, str. 45695, v nadaljevanju: sklep z dne 8. maja 2014).
8      Kombinirani mehanizem predhodne prijave in dodelitve registracijske številke pod določenimi pogoji v resnici pomeni, da je za namembnost stanovanja za turistično nastanitev potrebno „dovoljenje“ regionalnih organov.
9      In sicer Service d’Incendie et d’Aide Médicale Urgente de la Région de Bruxelles-Capitale (požarna služba in služba nujne medicinske pomoči v regiji Bruselj – glavno mesto).
10      Arrêté du Gouvernement de la Région de Bruxelles-Capitale portant exécution de l’ordonnance du 8 mai 2014 relative à l’hébergement touristique (uredba vlade regije Bruselj – glavno mesto o izvajanju sklepa z dne 8. maja 2014 o turističnih nastanitvah) z dne 24. marca 2016 (Moniteur belge z dne 14. aprila 2016, 2. izdaja, str. 24452, v nadaljevanju: uredba z dne 24. marca 2016).
11      Plan Régional d’Affectation du Sol (regionalni načrt rabe zemljišč, v nadaljevanju: PRAS).
12      Ta glosar je na voljo na https://perspective.brussels/fr/outils-de-planification/pras/les-prescriptions-litterales-legales-du-pras/l-glossaire-des-principaux-termes-utilises-dans-les-prescriptions-urbanistiques.
13      Code bruxellois de l’aménagement du territoire (bruseljski zakonik o prostorskem načrtovanju) (Moniteur belge z dne 26. maja 2004, str. 40738, v nadaljevanju: CoBAT) v različici, ki se ratione temporis uporablja za obravnavano dejansko stanje. Ta predpis se je spremenil po reformi iz leta 2017 https://urbanisme.irisnet.be/lesreglesdujeu/le-code-bruxellois-de-lamenagement-du-territoire-cobat.
14      Circulaire ministérielle explicative du 10 mai 2016 relative aux missions de la Commune et du Bourgmestre dans le cadre de l’exécution de l’ordonnance du 8 mai 2014 (pojasnjevalna ministrska okrožnica z dne 10. maja 2016 v zvezi z nalogami občine in župana v okviru izvajanja sklepa z dne 8. maja 2014, v nadaljevanju: ministrska okrožnica iz leta 2016), ki je na voljo na https://pouvoirs-locaux.brussels/10-mai-2016-circulaire-explicative-relative-aux-missions-de-la-commune-et-du-bourgmestre-dans-le.
15      Služba za gospodarstvo in zaposlovanje regionalne javne uprave v Bruslju (v nadaljevanju: služba za gospodarstvo in zaposlovanje v Bruslju).
16      Družba Smartflats je pozneje poslala še sedem opominov, zadnjega 12. januarja 2023.
17      Za potrdilo iz člena 5(2)(b) sklepa z dne 8. maja 2014 bom uporabljal izraz „potrdilo o urbanistični skladnosti“. V njem mora biti navedeno, da je turistična nastanitev „v skladu z veljavnimi predpisi o prostorskem načrtovanju in urbanističnimi pravili“.
18      Predložitveno sodišče ne sprašuje o zahtevi po potrdilu o požarni varnosti (običajnem ali poenostavljenem) za dovoljenje za turistične nastanitve. Zato se ne bom skliceval na to zahtevo, za katero se poleg tega zdi, da ne povzroča težav v zvezi z združljivostjo s členom 10 Direktive 2006/123.
19      Sodba Cali Apartments (točka 58).
20      Skladnost ureditve države članice, ki vzpostavlja sistem dovoljenj, s tema členoma predpostavlja, da je treba ločeno in zaporedoma preučiti, najprej, upravičenost načela vzpostavitve tega sistema in, nato, merila za izdajo dovoljenj, ki so določena s tem sistemom. Sodba Cali Apartments (točka 58).
21      Sodba z dne 23. decembra 2015, Hiebler (C‑293/14, EU:C:2015:843, točka 55).
22      V nekaterih primerih je Sodišče v odgovorih na predhodna vprašanja v zvezi z Direktivo 2006/123 samo presodilo upravičenost in sorazmernost nacionalnih ukrepov. Na primer v sodbi Cali Apartments (točki 3 in 4 izreka). V večini primerov pa je to presojo bodisi prepustilo predložitvenemu sodišču (sodba z dne 10. julija 2025, INTERZERO in drugi, C‑254/23, EU:C:2025:569, točka 103) bodisi se je izreklo „brez poseganja v preverjanje, ki ga mora opraviti predložitveno sodišče“ (sodba z dne 23. decembra 2015, Hiebler, C‑293/14, EU:C:2015:843, točka 70).
23      Sodbi z dne 13. februarja 2014, Sokoll-Seebacher (C‑367/12, EU:C:2014:68, točka 40), in z dne 1. oktobra 2015, Trijber in Harmsen (C‑340/14 in C‑341/14, EU:C:2015:641, točka 55).
24      Sodba, priložena
k predložitveni odločbi (točki 43 in 44).
25      Sodba, priložena k predložitveni odločbi (točka 45).
26      Sodbe z dne 15. oktobra 2015, Grupo Itevelesa in drugi (C‑168/14, EU:C:2015:685, točka 74); z dne 4. julija 2019, Komisija/Nemčija (C‑377/17, EU:C:2019:562, točka 70), in z dne 27. februarja 2025, AEON NEPREMIČNINE in drugi (C‑674/23, EU:C:2025:113, točka 54).
Direktiva 2006/123 je s tem, da kot nujno zahtevo navaja varstvo potrošnikov, v skladu z zahtevami iz člena 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kar potrjuje uvodna izjava 40 te direktive.
27      Sodbe Cali Apartments (točka 68); z dne 8. maja 2013, Libert in drugi (C‑197/11 in C‑203/11, EU:C:2013:288, točke od 50 do 52), in z dne 1. oktobra 2009, Woningstichting Sint Servatius (C‑567/07, EU:C:2009:593, točka 30).
28      Sodba z dne 19. decembra 2024, Halmer Rechtsanwaltsgesellschaft (C‑295/23, EU:C:2024:1037, točka 67).
29      Sodbi z dne 21. marca 2024, LEA (C‑10/22, EU:C:2024:254, točka 85), in z dne 11. junija 2015, Berlington Hungary in drugi (C‑98/14, EU:C:2015:386, točka 64).
30      Sodbi z dne 11. junija 2015, Berlington Hungary in drugi (C‑98/14, EU:C:2015:386, točka 65), in z dne 30. aprila 2014, Pfleger in drugi (C‑390/12, EU:C:2014:281, točka 50).
31      Glej pomisleke o sorazmernosti te ureditve, ki so jih izrazili Bernard, N., Debroux, L., Von Kuegelgen, M., in Servais, D., „La réglementation bruxelloise en matière d’hébergement touristique“, Jurim Pratique: revue pratique de l'immobilier, 2020, št. 3, str. od 54 do 59, na voljo na https://hdl.handle.net/2078.3/251968.
32      Ordonnance modifiant l'ordonnance du 17 juillet 2003 portant le Code bruxellois du Logement (sklep o spremembi bruseljskega stanovanjskega zakoniku) z dne 11. julija 2013 (Moniteur belge z dne 26. julija 2013), https://www.ejustice.just.fgov.be/eli/ordonnance/2003/07/17/2013A31614/justel.
33      Sodba z dne 19. decembra 2019, Airbnb Ireland (C‑390/18, EU:C:2019:1112, točka 59): „[…] družba Airbnb Ireland poleg svoje dejavnosti povezovanja najemodajalcev in najemnikov prek istoimenske elektronske platforme ponuja najemodajalcem podlago za določitev vsebine njihove ponudbe, neobvezno fotografiranje nepremičnine, dane v najem, ter sistem za ocenjevanje najemodajalcev in najemnikov, ki je dostopen bodočim najemodajalcem in najemnikom“.
34      Sodba z dne 19. decembra 2019, Airbnb Ireland (C‑390/18, EU:C:2019:1112, točka 60). Kritike ali pohvale, ki jih te nastanitve prejmejo od tistih, ki so jih uporabili, verjetno vplivajo na njihov ugled bolj kot zgolj ugotovitev iz uradnega potrdila.
35      Kot bom pojasnil v nadaljevanju, lahko raven nespoštovanja veljavne ureditve v regiji Bruselj – glavno mesto in širjenje nezakonitih turističnih nastanitev kažeta na nesorazmernost te ureditve, čeprav bi jo uprava še vedno lahko ustrezneje izvajala, da bi se izognila tej kritiki.
36      Zlasti May, X., Pongi Nyuba, R., in Decroly, J.-M., La situation du logement à Bruxelles au regard de l’hébergement touristique, Focus št. 62, februar 2024, https://ibsa.brussels/sites/default/files/publication/documents/Focus-62_FRv4.pdf.
37      May, X., Pongi Nyuba, R., in Decroly, J.-M., La situation du logement à Bruxelles au regard de l’hébergement touristique, Focus št. 62, februar 2024, str. 5.
38      Rembert De Blander, R., Vandenbroucke, A., Marissal, P., in Wayens, B., Analyse de la faisabilité et l’opérationnalité d’un recensement des logements inoccupés en Région Bruxelles-Capitale, Brussels Studies Institute, 29. februar 2024, na voljo na https://bsi.brussels/wp-content/uploads/sites/2/2021/10/LI_SyntheseGlobale_final.pdf.
39      Od 6092 nastanitev, ki so v povprečju na voljo prek spletnih platform sodelovalne ekonomije, je bilo registriranih le 292 (27 apartmajskih hotelov, 93 turističnih stanovanj in 172 nastanitev v domovanju lastnika), kar je 4,7 %. Observatoire du tourisme à Bruxelles, Rapport annuel 2023, str. od 12 do 14, https://www.visit.brussels/content/dam/visitbrussels/pdf-brochures/presse/studies/annual-reports/Rapport %20annuel %202023 %20 %20FR.pdf.
40      Sodba Cali Apartments (točka 69).
41      Sodba Cali Apartments (točka 72).
42      Sodba Cali Apartments (točka 73). Francoska ureditev se je nanašala na ponavljajočo se kratkoročno oddajo opremljenih prostorov v najem prehodnim strankam, ki na tem naslovu ne prijavijo stalnega prebivališča.
43      Pritisk, ki obstaja na nekaterih območjih regije Bruselj – glavno mesto (na primer v četrti „Pentagone“ in evropski četrti Bruslja), se razlikuje od pritiska v drugih občinah v regiji, v katerih je na voljo malo turističnih nastanitev.
44      Pisno stališče Komisije, opomba 22.
45      Sodba z dne 16. januarja 2023, št. 2023/390, 2022/KR/31, neobjavljena.
46      Točka 25 sodbe z dne 16. januarja 2023. Vendar je Cour d’appel de Bruxelles (višje sodišče v Bruslju) v njej razsodilo, da je obveznost pridobitve potrdila o urbanistični skladnosti utemeljena s ciljem varstva prejemnika storitev.
47      Sodbi Cali Apartments (točka 57) in z dne 3. decembra 2020, Star Taxi App (C‑62/19, EU:C:2020:980, točka 86).
48      Glej postopek za ugotavljanje kršitev INFR (2018)4142, sporočilo za medije IP/19/467 z dne 24. januarja 2019, na voljo na https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/ip_19_467. Komisija je Belgiji poslala uradni opomin zaradi morebitne nezdružljivosti postopka izdaje dovoljenja in splošnih pogojev, ki jih regija Bruselj – glavno mesto uporablja za ponudnike turističnih nastanitvenih storitev, z Direktivo 2006/123. Ta postopek še poteka, kar je Komisija potrdila na obravnavi.
49      Sodbe Cali Apartments (točka 96); z dne 26. septembra 2018, Van Gennip in drugi (C‑137/17, EU:C:2018:771, točka 85), in z dne 1. junija 1999, Konle (C‑302/97, EU:C:1999:271, točka 44).
50      V predložitveni odločbi, točka 8, in fine, je navedena belgijska sodna praksa, ki potrjuje to razlago. V sodbi Conseil d’État (državni svet, Belgija) z dne 30. septembra 2021 (BE:RVSCE:2021:ARR.251.700) je navedeno, da je „edini namen potrdila o urbanistični skladnosti potrditev, da je bila turistična nastanitev vzpostavljena v skladu z veljavnimi predpisi o prostorskem načrtovanju in urbanističnimi predpisi“ ter da „v celoti temelji na ugotavljanju dejstev in pravni opredelitvi ter se v zvezi s tem razlikuje od urbanističnega potrdila, ki vključuje diskrecijsko pravico v okviru presoje primernosti, zlasti glede pravilnega urejanja nepremičnin“. V sodbi je dodano, da če je „turistična nastanitev v skladu z veljavnimi predpisi o prostorskem načrtovanju in urbanističnimi predpisi, razlaganimi v skladu s pravom Unije, zlasti z Direktivo o storitvah, mora občina za to stavbo izdati potrdilo o urbanistični skladnosti“. S sklepom z dne 8. maja 2014 naj bi bila dejansko potrjena subjektivna pravica do pridobitve potrdila.
51      Sodbi Cali Apartments (točki 41 in 42) ter z dne 30. januarja 2018, X in Visser (C‑360/15 in C‑31/16, EU:C:2018:44, točka 123).
52      Uvodna izjava 9 Direktive 2006/123.
53      Glej točko 15 teh sklepnih predlogov.
54      V členu 3, točka 2, sklepa z dne 8. maja 2014 je turistična nastanitev opredeljena kot „vsaka nastanitev, ki se za plačilo redno ali občasno ponuja turistom za eno ali več nočitev“. Isti člen 3, točke od 4 do 9, razlikuje med naslednjimi vrstami turističnih nastanitev: hoteli, apartmajski hoteli, turistična stanovanja, nastanitve v zasebnih hišah, nastanitveni centri za socialni turizem in kampi. Ta spor zadeva „turistična stanovanja“, ki so v točki 6 opredeljena kot „vsaka vila, hiša ali stanovanje, garsonjera ali soba, rezervirana za izključno uporabo najemnika, opremljena s pohištvom, potrebnim za bivanje in kuhanje, ki vključuje, če je to potrebno, hotelske storitve za doplačilo“, in „nastanitev v zasebnih bivališčih“, opredeljeno v točki 7 kot „vsak objekt, ki ima eno ali več sob ali ločenih prostorov, opremljenih za ta namen, ki so del osebnega in običajnega prebivališča lastnika ali sosednjih prizidkov“.
55      Sodba, priložena k predložitveni odločbi (točka 35).
56      Sodba, priložena k predložitveni odločbi (točka 65).
57      Sodba Cali Apartments (točka točke od 81 do 94).
58      Bernard, N., in Debroux, L., „Mise à disposition de logements à une“clientèle de passage”: les mesures nationales“anti-Airbnb” ne sont pas (nécessairement) contraires au droit européen“, Revue de jurisprudence de Liège, Mons et Bruxelles, 2021, št. 18, str. 814 in 815.
59      Direktiva 2006/123, zlasti njen člen 10, ne obravnava vprašanja dodelitve pristojnosti organom držav članic, ki na regionalni ali lokalni ravni izdajajo takšna dovoljenja. Dovoljuje sistem dovoljenj za turistične nastanitve, v katerem sodelujejo občinski organi z neko diskrecijsko pravico, vendar pod pogojem, da je njihovo delovanje omejeno z nacionalno ureditvijo, ki vsebuje jasne parametre delovanja za te organe (sodba Cali Apartments, točki 97 in 98).
60      Sodba Cali Apartments (točka 99).
61      Ta okoliščina je poudarjena v študiji o sistemu dovoljenj, ki jo je regija Bruselj – glavno mesto naročila pri Brussels Studies Institute, Mission d’évaluation de l’ordonnance du 8 mai 2014 relative à l’hébergement touristique, Cahier spécial des charges, št. 2018/ServECO/024, 21/05/2019, oddelek 4.4, neobjavljeno.
62      Glej Bernard, N., Debroux, L., Von Kuegelgen, M., in Servais, D., „La réglementation bruxelloise en matière d’hébergement touristique“, Jurim Pratique: revue pratique de l'immobilier, 2020, št. 3, str. od 59 do 64.
63      Pomanjkljivosti postopka izdaje dovoljenja so natančno opisane v Bernard, N., Debroux, L., Von Kuegelgen, M., in Servais, D., „La réglementation bruxelloise en matière d’hébergement touristique“, Jurim Pratique: revue pratique de l'immobilier, 2020, št. 3, str. od 71 do 78.