62002CC0443_SL
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Tribunale di Pordenone (Italija), sodišče prve stopnje v kazenskih zadevah, je v skladu s členom 234 ES v predhodno odločanje postavilo pet vprašanj, v katerih prosi za razlago nekaterih določb Direktive 98/8 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet(2) v zvezi s členom 28 ES.
Konkretno prosi za razlago izrazov „biocidni pripravki“, „biocidni pripravki z manjšim tveganjem“ in „osnovne snovi“, ki se nanašajo na ploščice iz lesa rdeče cedre, ki so dane v promet v njihovem naravnem stanju kot pripravek proti moljem. Nacionalno sodišče želi namreč izvedeti, ali se za navedene pripravke, ki se zakonito prodajajo v neki državi članici brez potrebe po izdaji dovoljenja ali registracije, ko se jih namerava tržiti v drugi državi članici, lahko zahteva ena od navedenih formalnosti.
I – Dejstva v sporu o glavni stvari
2. 13. marca 2001 so uslužbenci Nuclea Antisofisticazioni (oddelek karabinjerjev za boj proti ponarejanju) v veleblagovnici LIDL-Italia Srl v Cordenonsu, provinca Pordenone, zasegli 20 kosov embalaže, od katerih je vsak vseboval po 24 lesnih ploščic z oznako „proti moljem“.
3. La Procura della Repubblica (javno tožilstvo) je tri dni zatem potrdilo zaseg in pričelo kazenski postopek proti Nicolasu Schreiberju kot pooblaščenemu upravitelju LIDL-Italia Srl, ki je podružnica LIDL Stiftung KG s sedežem v Nemčiji. Med postopkom je g. R. Flego 23. aprila podal izvedensko mnenje, na podlagi katerega se je javno tožilstvo zavzelo za obsodilno sodbo v okviru poenostavljenega postopka, s to zahtevo se je Tribunale di Pordenone seznanilo 15. marca 2002.
4. Tri dni pozneje je g. Schreiber temu nasprotoval in bil pozvan pred sodišče pod obtožbo kršitve člena 189 kraljevega dekreta št. 1265/1934 zaradi dajanja v promet pripravka nemškega porekla pod imenom „ploščice proti moljem“, ki naj bi se štele za medicinsko-kirurško sredstvo, ne da bi za to pridobil potrebno dovoljenje. Obravnava, na kateri se je Tribunale odločilo, da zadevo predloži Sodišču v predhodno odločanje, je bila 20. novembra 2002.
II – Vprašanja za predhodno odločanje
5. Italijansko sodišče je postavilo naslednja vprašanja:
„1. Ali je glede na splošno ureditev, ki jo vzpostavlja navedena direktiva v pravnem redu Skupnosti, člen 2(1)(a) in (b) Direktive 98/8 ES treba razlagati tako, da se pojma ‚biocidni pripravek‘ in ‚biocidni pripravek z manjšim tveganjem‘ nanašata samo na pripravke, katerih biocidno delovanje je odvisno od aktivnih snovi, vključenih v navedene pripravke na kemični ali biološki način s postopki, katerih izrecni namen je […] podeliti biocidno učinkovanje prej navedenim pripravkom?
2. Ali je glede na splošno ureditev, ki jo vzpostavlja navedena direktiva v pravnem redu Skupnosti, člen 2(1)(c) Direktive 98/8/ES treba razlagati tako, da se izraz ‚osnovna snov‘ nanaša na snovi, ki niso vključene v pripravek zato, da bi mu omogočile želen biocidni učinek, njihovo biocidno učinkovanje pa se izvaja poleg običajnega učinkovanja pripravka med njegovo uporabo […]?
3. Ali se kos lesa rdeče cedre samo zato, ker se trži kot ‚sredstvo proti moljem‘, lahko razvrsti med ‚biocidne pripravke‘, ‚biocidne pripravke z manjšim tveganjem‘ ali ‚osnovna snov‘, če se upošteva, da: a) zadevni les v nobenem primeru ni bil kemično ali biološko obdelan; b) je snov, od katere bi lahko bili odvisni učinki, ki se pripisujejo lesu, po naravni poti prisotna v lesu; c) se pripravek trži predvsem v stanju, v kakršnem je v naravi?
4. Ali je treba člen 2(1)(c) Direktive 98/8 ES razlagati tako, da se samo v primeru, če je neka ‚osnovna snov‘ vpisana v seznam Priloge I B, ta snov lahko oprosti izdaje dovoljenja ali registracije, predvidenih za dajanje v promet pripravkov, določenih v prej navedenem členu 2, v državah članicah, s tem da ima navedeni vpis v seznam v Prilogi I B konstitutivni učinek v vseh pogledih?
5. Ali je treba člen 4 Direktive 98/8/ES, ob upoštevanju členov 28 ES in 30 ES, razlagati tako, da se za pripravek, kakršen je opisan v vprašanju 3, zakonito dan v promet v državi članici brez potrebe te države po dovoljenju ali registraciji v tej državi članici, lahko zahteva izdaja dovoljenja ali registracija v drugi državi članici, v kateri se zatem prodaja, zato ker navedeni pripravek ni vpisan na seznam v prilogi IB k Direktivi 98/8/ES?“
III – Nacionalna zakonodaja
6. G. Schreiber je bil v Italiji kazensko preganjan zaradi kršitve nacionalne zakonodaje, ker upoštevnega tožilstva ni zaprosil za dovoljenje pred trženjem insekticida v zadevni državi.
7. Nacionalno sodišče v sklepu navaja, da, glede na obtožnico, zadevne ploščice proti moljem spadajo pod opredelitev „medicinsko-kirurška sredstva“ v smislu dekretov predsednika republike št. 223/1988 in št. 392/1988, ki jih v členu 1(c) določa kot repelente za mrčes.
8. Glede na člen 2 zakonodajnega dekreta št. 174/2000,(3) ki natančno odraža člen 2(1) Direktive 98/8, se repelent za mrčes, ki se uporablja proti moljem, lahko razvrsti med „biocidne pripravke“, če je njegov namen narediti neškodljivo, preprečiti delovanje ali kako drugače vplivati na škodljivi organizem, med „biocidne pripravke z manjšim tveganjem“ ali med „osnovne snovi“. Priloga IV k tej nacionalni zakonski ureditvi ustreza Prilogi V k Direktivi 98/8 in obsega seznam 23 vrst biocidnih pripravkov. Pripravka 19 iz Priloge IV in št. 19 iz Priloge V k Direktivi 98/8 obsegata repelente in sredstva za privabljanje (atraktante).
9. Člen 3(1) iste ureditve določa kot obvezno predhodno pridobitev dovoljenja ministrstva za primere dajanja v promet pripravka, ki je razvrščen med biocidne pripravke, medtem ko člen 4 predvideva poenostavljeno registracijo, če gre za pripravek, ki je razvrščen kot biocidni pripravek z manjšim tveganjem. Člen 5 oprosti vseh formalnosti osnovne snovi, ki so vpisane v Prilogo IB k Direktivi 98/8, katere organi Skupnosti še niso potrdili.
10. V skladu s členom 17(1), z odstopanjem od obveznosti, da morajo aktivne snovi biti navedene na seznamih Evropske unije, je ministrstvo za zdravje v obdobju desetih let, z začetkom 14. maja 2000, pristojno za uporabo veljavne zakonodaje na področju dajanja v promet biocidnih pripravkov, odobrene z dekretom predsednika republike št. 392 z dne 6. oktobra 1998.(4) Ministrstvo v skladu s členom 2 zlasti podpira trženje biocidnih pripravkov z vsebnostjo aktivnih snovi, ki niso vpisane na sezname pripravkov te vrste, določenih v členu 11, če so te snovi bile na trgu maja 2000.
Dekret št. 392/1998 v skladu s svojim členom 1 ureja postopke v zvezi z dovoljenjem za proizvodnjo in dajanjem v promet medicinsko-kirurških sredstev. Glede na člen 2 se prošnja predloži ministrstvu za zdravje s kopijo, poslano Visokemu inštitutu za zdravje. Odobri jo ministrstvo na predlog inštituta v roku šestih mesecev. V primeru zavrnitve se odločitev, ki mora biti obrazložena, sporoči v enakem roku.
IV – Zakonodaja Skupnosti
11. Tribunale di Pordenone prosi za razlago členov 28 ES in 30 ES z naslednjima besediloma:
„Med državami članicami so prepovedane količinske omejitve pri uvozu in vsi ukrepi z enakim učinkom.“
„Določbe členov 28 in 29 ne izključujejo prepovedi ali omejitev pri uvozu, izvozu ali blagu v tranzitu, če so utemeljene z javno moralo, javnim redom ali javno varnostjo, varovanjem zdravja in življenja ljudi, živali ali rastlin, varstvom nacionalnih bogastev z umetniško, zgodovinsko ali arheološko vrednostjo ali z varstvom industrijske in poslovne lastnine. Vendar te prepovedi ali omejitve ne smejo biti sredstvo za samovoljno diskriminacijo ali prikrito omejevanje trgovine med državami članicami.“
12. Poleg tega sprašuje o členu 2 Direktive 98/8, ki določa:
„1. V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve:
a) Biocidni pripravki
Aktivne snovi in pripravki, ki vsebujejo eno ali več aktivnih snovi, pripravljeni v obliki, v kakršni se dobavljajo uporabniku, in predvideni, da se z njimi uničuje, odvrača, naredi neškodljivo, prepreči delovanje ali kako drugače vpliva na škodljivi organizem na kemičen ali biološki način.
Izčrpen seznam 23 vrst pripravkov z opisom posameznih vrst je podan v Prilogi V;
b) Biocidni pripravek z manjšim tveganjem
Biocidni pripravek, ki vsebuje samo aktivno(e) snov(i), navedeno(e) v Prilogi IA, ne vsebuje pa nobene pogojno nevarne snovi.
Če se uporablja v skladu z navodili o uporabi, pomeni tak biocidni pripravek le manjše tveganje za človeka, živali in okolje;
c) Osnovna snov
Snov, navedena v Prilogi IB in se v glavnem uporablja kot nepesticid, kot biocid pa le v manjši meri, bodisi neposredno ali v pripravku, ki sestoji iz te snovi in enostavnega redčila in sama po sebi ni nevarna in se ne trži neposredno za biocidno uporabo.
[…]“
13. Zadnje od vprašanj, postavljenih v tem postopku na podlagi predhodnega odločanja, se nanaša na člen 4 Direktive 98/8, ki določa medsebojno priznavanje dovoljenj med državami članicami in registracijo biocidnih pripravkov ter biocidnih pripravkov z manjšim tveganjem. Odstavek 1 določa:
„1. Brez poseganja v člen 12 se za biocidni pripravek, za katerega je že bilo izdano dovoljenje ali je že bil registriran v eni državi članici, izda dovoljenje ali se ga registrira v drugi državi članici v 120 dneh ali 60 dneh od dneva, ko zadevna država prejme vlogo, pod pogojem, da je aktivna snov biocidnega pripravka vključena v Prilogo I ali IA in da je v skladu z zahtevami v prilogi.
[…]“
V – Postopek pred Sodiščem
14. G. Schreiber, belgijska vlada in Komisija so predložili pisne pripombe v okviru tega postopka v roku, ki ga določa člen 23 Statuta Sodišča.
Zastopnik g. Schreiberja in predstavnik Komisije sta bila, da bi ustno podala svoje navedbe, prisotna na obravnavi, ki je potekala 8. januarja 2004.
VI – Preučitev vprašanj, ki so bila predložena v predhodno odločanje
A – Začetni preudarki
15. Kljub znatni pomembnosti vprašanj, ki jih je oblikovalo Tribunale di Pordenone, bodo odgovori Sodišča neizogibno nezadovoljivi. In sicer zato, kakor navaja Komisija v svojih pisnih ugotovitvah, uskladitev na področju dajanja v promet biocidnih pripravkov, začeta z Direktivo 98/8, še zdaleč ni končana.
Kakor navajata druga in tretja uvodna izjava Direktive 98/8, so biocidni pripravki, prej znani pod imenom nekmetijski pesticidi, potrebni za obvladovanje zdravju človeka ali živali škodljivih organizmov in za obvladovanje organizmov, ki povzročajo škodo naravnim ali izdelanim proizvodom. Biocidni pripravki zaradi vsebovanih lastnosti, združenih z vzorci uporabe, pomenijo različno tveganje za človeka, živali in okolje. Pregled Komisije v devetdesetih letih je pokazal razlike med predpisi držav članic, ki lahko pomenijo ovire v trgovini z biocidnimi pripravki ter v trgovini z izdelki, obdelanimi z biocidnimi pripravki, s čimer vplivajo na delovanje notranjega trga.
16. Zato Direktiva 98/8 v členu 4 v korist prostega pretoka navedenih pripravkov uveljavlja medsebojno priznavanje dovoljenj, tako da se za biocidni pripravek, za katerega je že bilo izdano dovoljenje ali je že bil registriran v eni državi članici, izda dovoljenje ali se ga registrira v drugi državi članici v 120 dneh ali 60 dneh od dneva, ko zadevna država prejme vlogo pod pogojem, da je aktivna snov biocidnega pripravka vključena v prilogo I ali IA in da je v skladu z zahtevami v prilogi. Direktiva se med drugim nanaša na dovoljenje in na dajanje v promet z namenom uporabe biocidnih pripravkov v državah članicah in oblikovanja pozitivnega seznama aktivnih snovi, ki jih ti vsebujejo.
17. Zaradi navedene direktive v trenutnem stanju nastajajo različne težave. Po eni strani prilogi I in IA, namenjeni sprejetju seznamov aktivnih snovi in zahtev, potrjenih na ravni Skupnosti, za vključitev v skupino biocidnih pripravkov ali v skupino biocidnih pripravkov z manjšim tveganjem, in Priloga IB, namenjena sprejetju seznama osnovnih snovi, še niso bile dokončno sestavljene. Naloga stalnega odbora za biocidne pripravke je, da mora vpis na navedene sezname opraviti v roku desetih let.
18. Po drugi strani prehodni ukrepi iz člena 16 omogočajo, da država članica za obdobje 10 let še naprej uporablja svoj trenutni sistem ali prakso dajanja biocidnih pripravkov v promet. Država članica lahko zlasti v skladu z nacionalnimi predpisi na svojem ozemlju dovoli dajanje v promet biocidnega pripravka, ki vsebuje aktivne snovi, ki niso uvrščene na seznam v Prilogi I ali IA za to vrsto pripravka. Take aktivne snovi morajo biti v prometu na določen dan kot aktivne snovi v biocidnem pripravku, ki ni bil namenjen za raziskave, znanstveni razvoj ali proizvodnjo.(5)
19. Komisija je v skladu s členom 16(2) Direktive 98/8 pričela izvajati desetletni delovni program. Kot je navedeno v drugi uvodni izjavi Uredbe št. 1896/2000, bi morala prva faza tega programa Komisiji omogočiti ponovno preverjanje aktivnih snovi, obstoječih v biocidnih pripravkih, s pomočjo informacij, ki jih priskrbi proizvajalec ali formulator, in določitev tistih, ki bi jih bilo treba presoditi za morebitni vpis v priloge I, IA ali IB k navedeni direktivi. Člen 4(1) te uredbe je določil rok, ki je potekel 28. marca 2002, da bi proizvajalci, formulatorji in združenja, ki bi želeli zaprositi za vključitev obstoječe aktivne snovi v prilogo I ali IA k navedeni direktivi v zvezi z enim ali več vrst pripravkov, o tem obvestili Komisijo. Enaka odločitev je bila sprejeta za Prilogo IB. Uredba (ES) št. 1687/2002(6) je vseeno dodelila nadomestni rok, ki je potekel konec januarja 2003.
Naslednja faza presoje, ki bi se morala začeti leta 2002 se je razglasila. Uredba (ES) št. 2032/2003(7) je določila podrobna pravila za praktično izvajanje druge faze programa dela in za sistematično presojo vseh aktivnih snovi, ki so bile s 14. majem 2000 dane v promet kot aktivne snovi v biocidnih pripravkih. V pisnih ugotovitvah, ki jih je predložila v tem postopku, je Komisija navedla, da bi skladno z njenimi predvidevanji presoja aktivnih snovi z namenom njihove morebitne vključitve v navedene priloge morala biti dokončana med letoma 2006 in 2010.
20. V seznamu aktivnih snovi na dan 8. aprila 2003 se cedrovo olje (Cedar Oil, Cedernholzöl Texas 22 %) nahaja na strani 20 pod številko CAS 68990-83-0, medtem ko se olje iz cedrovega lesa (Cedarwoodoil) nahaja na strani 22, navedeno pod številko CAS 8000-27-9.(8) Glede na zabeležke iz prej navedenega seznama je prvonavedeno cedrovo olje med skupaj 645 navedenimi snovmi predmet skupne prijave, ki je bila pregledana in sprejeta, medtem ko za drugonavedeno snov ni nikakršnega dodatnega podatka. Čeprav tretja uvodna izjava Uredbe št. 1687/2002 navaja, da začasen seznam prijavljenih obstoječih aktivnih snovi za vsako od njih določa prilogo k Direktivi 98/8/ES, za katero se zahteva vključitev, tega podatka ni najti na objavljenem seznamu.
Peta uvodna izjava Uredbe št.2032/2003 navaja, da aktivne snovi, ki so bile le identificirane (med katerimi se v Prilogi III nahajata tako cedrovo olje kot olje iz cedrovine), ne bodo presojane v okviru programa pregledovanja in ne bodo vključene v Prilogo I, Prilogo IA ali Prilogo IB k Direktivi 98/8/ES. V skladu s členom 4(2) morajo države članice s 1. septembrom 2006 preklicati obstoječa dovoljenja ali registracije za biocidne proizvode z vsebnostjo aktivnih snovi, navedene v Prilogi III, ki obsega obstoječe in identificirane snovi, za katere ni bila sprejeta nobena notifikacija in pokazan nikakršen interes, in zagotoviti, da se taki biocidni proizvodi ne dajejo v promet na trgih njihovih ozemelj.
21. Posledično je cedrovo olje pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 2032/2003 veljalo za „obstoječo“ aktivno snov, ker se je na trgu nahajalo maja 2000.(9) V teh okoliščinah je člen 16(1) Direktive 98/8 državam članicam za obdobje desetih let omogočal nadaljevanje izvajanja sistema dajanja v promet biocidnih pripravkov, ki so jih uporabljale pred tem datumom. Italijanski republiki torej nič ne preprečuje, da ne bi uporabljala takrat veljavne zakonodaje v zvezi s prodajo pripravkov, ki vsebujejo prej navedeno olje kot aktivno snov, namenjeno za zatiranje mrčesa.
Tak naj bi bila namen te države članice, ki je sprejela zakonodajni dekret št. 174/2000 za prenos Direktive 98/8 v notranje pravo in ki v zvezi z dajanjem v promet biocidnih pripravkov v prehodnem obdobju napotuje na določbe dekreta predsednika republike št. 392/1998 o urejanju postopka za dovoljenje in prodajo medicinsko-kirurških sredstev, vključno z repelenti za mrčes.
22. Na koncu je treba opozoriti na posledice, ki jih je na tem področju povzročil začetek veljavnosti Uredbe št. 2032/2003. Za aktivne snovi, ki niso vpisane v njeno Prilogo I velja, kakor da niso bile dane v promet pred 14. majem 2000. Pogoj, ki ga predpisuje člen 16(1) Direktive 98/8, z namenom da nacionalni organi dovolijo trženje biocidnih pripravkov, je bil, da morajo aktivne snovi teh kot take na navedeni datum dejansko biti na trgu. Posledično temu se dovoljeni biocidni pripravki lahko tržijo do 1. septembra 2006, ne more pa se več uporabljati nacionalna zakonodaja v zvezi z njihovo registracijo, če vsebujejo eno od aktivnih snovi, ki ni vpisana v zgoraj navedeno prilogo.
B – Odgovor na prvo vprašanje in na del tretjega
23. Prva tri vprašanja Tribunala di Pordenone so med seboj tesno povezana, tako da besedilo tretjega delno sovpada z besedilom prvega in delno z besedilom drugega.
Treba jih je preoblikovati in pri tem nemudoma preučiti, ali ploščico lesa rdeče cedre, dana v promet taka, kakršna obstaja v naravnem stanju, brez vsakršne kemične ali biološke obdelave, pri čemer njeni učinki proti moljem izhajajo iz zgradbe tega lesa, lahko opredelimo kot biocidni pripravek ali biocidni pripravek z manjšim tveganjem v smislu člena 2(1)(a) Direktive 98/8, za katerega bi bila zahtevana vloga za dovoljenje ali registracija, ali če se nasprotno temu ti pojmi nanašajo samo na pripravke, katerih biocidne lastnosti so odvisne od dodanih aktivnih snovi.
24. G. Schreiber meni, da italijanski zakonodajalec Direktive 98/8 ni pravilno prenesel; napotujoč na dekret predsednika republike št. 392/1998 in konkretno na poenostavljeni postopek izdaje dovoljenja, ni upošteval dejstva, da skupnostna opredelitev „biocidnih pripravkov“ ni povsem skladna s pojmom „medicinsko‑kirurških sredstev“. G. Schreiber iz besedila člena 2(1)(a) sklepa, da biocidni pripravki učinkujejo zaradi aktivnih snovi, ki so jim bile dodane v kemičnih ali bioloških postopkih, in da se kot taki ne morejo upoštevati tisti, ki te vsebujejo že v naravnem stanju.
25. Belgijska vlada navedene pripravke šteje za biocidne pod pogojem, da so njihove lastnosti zoper škodljive organizme razvidno navedene na etiketi; enako presojo razširja tudi na biocidne pripravke z manjšim tveganjem. Pojem aktivne snovi bi tako pokrival ne samo snovi, pridobljene v industrijskem postopku, ampak tudi take, ki obstajajo naravno.
26. Komisija je izrazila enako mnenje.
27. Člen 2(1)(a) Direktive 98/8 se nanaša na biocidne pripravke, kakršni so pripravki, ki vsebujejo eno ali več aktivnih snovi, pripravljeni v obliki, v kakršni se dobavljajo uporabniku, in predvideni, da se z njimi uničuje, odvrača, naredi neškodljivo, prepreči delovanje ali kako drugače vpliva na škodljivi organizem na kemičen ali biološki način. Ta določba napotuje na Prilogo V, ki vsebuje izčrpni seznam 23 vrst pripravkov z indikativnimi opisi. Priloga je razdeljena na štiri glavne skupine. Tretja obsega antiparazitne pripravke in jih vsebuje šest vrst: 14 je namenjen rodenticidom; 15 avicidom; 16 moluskicidom; 17 piskicidom; 8 insekticidom, akaricidom in pripravkom za nadzor členonožcev; in 19 repelentom in sredstvom za privabljanje, ki se uporabljajo za zatiranje škodljivih organizmov (naj gre za nevretenčarje kot uši ali vretenčarje kot ptice), za njihovo odganjanje ali privabljanje, vključno s pripravki, ki se uporabljajo neposredno ali posredno za namene človekove ali veterinarske higiene.
28. Pojem aktivne snovi je naveden v členu 2(1)(c) in se nanaša na vsako snov ali mikroorganizem, tudi virus ali glivo, s splošnim ali posebnim delovanjem na škodljive organizme ali proti njim.
29. Glede na predložitveni sklep so ploščice iz cedrovine bile v prodaji kot sredstvo proti moljem. Vsebujejo cedrovo olje ali olje iz cedrovine, aktivni snovi, ki ob izhlapevanju proizvajata odvračilni učinek na navedene metulje. Kaže, da so zadevne ploščice, dane v promet v navedene namene, biocidni pripravki v smislu Direktive 98/8, razvrščeni v Prilogo V kot vrsta pripravkov 19.
30. Tribunale di Pordenone izkazuje določeno zadržanost glede sprejema te možnosti in se pri tem opira na tri utemeljitve. Najprej na utemeljitev, po kateri pripravek ni bil predhodno nikakor kemično ali biološko obdelan. Besedilo določbe ne predpisuje takega pogoja.
31. Drugič, na utemeljitev, po kateri ima les snov za odvračanje naravno. Ta podatek ni odločilen, ker je eden od ciljev Direktive 98/8, kot to izkazujeta prva in tretja uvodna izjava, na ravni Skupnosti urejati tveganja, ki jih uporaba biocidnih pripravkov lahko povzroči na ljudeh, živalih in okolju. Široko znano je, da vse naravne snovi niso neškodljive. Ta utemeljitev torej ne zadošča, da bi bilo njihovo dajanje v promet izvzeto od vsakršnega nadzora organov oblasti.
32. Tretjič, utemeljitev, po kateri so zadevne ploščice kosi lesa v naravnem stanju. Potrebno se je znova zateči k besedilu določbe, saj, če odmislimo njihovo pripravo za prodajo potrošniku, to ne zahteva nikakršne industrijske obdelave z aktivnimi snovmi.
Glede tega napotilo člena 2(2)(a) na opredelitve iz člena 2 Direktive 67/548/EGS(10) kot biocidna sredstva opredeljuje kemične snovi in njihove sestavine, kakor se pojavljajo v naravnem stanju ali jih proizvaja industrija.
33. Seveda je obstajala tudi možnost, da bi sporne ploščice bile razvrščene med pripravke z manjšim tveganjem, torej tiste, ki vsebujejo samo eno ali več aktivnih snovi iz Priloge IA, ker ne vsebujejo nobene snovi, ki bi bila pogojno nevarna, in so samo manjše tveganje za ljudi, živali in okolje. Vendar sem v uvodnih razmislekih razložil, da zaradi tega, ker se cedrovo olje in olje iz cedrovine nahajata v Prilogi III k Uredbi št. 2032/2003, ne bosta presojana v okviru preučitvenega programa in tudi ne vpisana na sezname prilog I, I A ali I B k Direktivi 98/8. Kot biocidna pripravka tudi ne bosta mogla biti dana v promet od septembra 2006.
34. Primerno je torej ugotoviti, da ploščica iz lesa rdeče cedre, dana v promet taka, kakor je v naravnem stanju brez kemične ali biološke obdelave s tem, da njeni učinki proti moljem izhajajo iz zgradbe navedenega lesa, pomeni biocidni pripravek z manjšim tveganjem v smislu člena 2(1)(a) in (b) Direktive 98/8, za katerega se zahteva postopek izdaje dovoljenja ali registracije.
C – Odgovor na drugo vprašanje in na del tretjega
35. Ob upoštevanju povezave med temi vprašanji je primerno preoblikovati drugo in del tretjega, ki še vedno ni bilo preučeno. Tako je treba še odločiti, ali je člen 2(1)(c) Direktive 98/8 treba razlagati tako, da pojem osnovne snovi obsega tisto snov, ki jo vsebuje pripravek (v tem primeru ploščice iz lesa rdeče cedre), ki se trži v naravnem stanju, ne da bi mu bilo kaj dodano, da bi mu bilo omogočeno biocidno učinkovanje, ki ga že ima poleg učinkovanja, ki mu je sicer lastno.
36. G. Schreiber osnovno snov opredeljuje glede na dodatni značaj biocidnega delovanja, ki ga ta ima, bodisi sama ali v mešanici, čeprav njena vključitev v končni pripravek ni namenjena uničevanju škodljivih organizmov. Zato tudi ni treba predpisati omejitvenih ukrepov, kot sta predhodna izdaja dovoljenja ali registracija, ki se uporabljajo za biocidne pripravke in za biocidne pripravke z manjšim tveganjem. V primeru lesa iz rdeče cedre, ki se v industriji uporablja predvsem za izdelavo pohištva, se za njegov postranski učinek da izvedeti samo z etikete. Glede na to, da les ni bil obdelan, da v naravnem stanju vsebuje snov, ki odganja mrčes, in da se trži v stanju, v kakršnem obstaja v naravi, po njegovem mnenju izpolnjuje pogoje, ki se zahtevajo za sklicevanje na skupnostni pojem osnovne snovi, kot se nahaja v členu 2(1)(c) Direktive 98/8.
37. Belgijska vlada meni, da pojem osnovne snovi izključuje dajanje v promet z namenom biocidnega delovanja. Od takrat, ko se cedrov les trži kot sredstvo proti moljem, je jasno, da tega pogoja ne izpolnjuje več. Komisija je enako sklepala ob podobnih utemeljitvah.
38. Člen 2(1)(c) Direktive 98/8 našteva pogoje v zvezi z osnovno snovjo: prvič, navedena mora biti v prilogi I B; drugič, v glavnem se uporablja kot nepesticid, kot biocid pa le v manjši meri, bodisi neposredno ali v pripravku, ki sestoji iz te snovi in enostavnega redčila, in sama po sebi ni nevarna in se ne trži neposredno za biocidno uporabo.
39. V zvezi s prvim pogojem je Komisija v svojih pisnih pripombah navedla, da pojem osnovne snovi še ni bil v celoti usklajen. V vsakem primeru je jasno, da aktivna snov iz cedrovega lesa po objavi Uredbe št. 2032/2003 ne bo vpisana v Prilogo I B.
40. Glede drugega pogoja je težko podpreti, da se cedrov les uporablja predvsem za izdelavo pohištva; gre za trditev, ki je vedno dlje od resničnosti trenutne izdelave pohištva;(11) poleg tega se les, ko je deblo enkrat razkosano, ne more več uporabljati v navedeni namen. In če upoštevamo še to, da čeprav nekdo, ki kupi omaro iz cedrovine, pozna lastnosti učinkovanja njene osnovne surovine proti moljem, ti učinki ne trajajo neskončno, saj aktivna snov sčasoma izhlapi. Posledično temu je zmotno prepričanje, da imajo sporne ploščice zaradi svoje glavne uporabe v druge namene kot biocidni pripravki samo postransko uporabo.
41. Zadevne ploščice ne izpolnjujejo niti tretjega pogoja. Glede na opis dejstev iz predložitvenega sklepa so bile v prodajo dane natanko zaradi njihove lastnosti odganjanja moljev, kar je uporaba v zvezi z vrsto pripravka 19 Priloge V k Direktivi.
42. Posledično, pod pridržkom določitve snovi, ki se vpišejo v Prilogo I B, pojem osnovne snovi v smislu člena 2(1)(c) ne vključuje osnovne snovi, vsebovane v ploščici rdeče cedrovine, katere poglavitni cilj je, glede na obliko, v kateri je dana v promet, da učinkuje kot biocidni pripravek, ki se trži kot tak, čeprav se aktivna snov naravno nahaja v lesu in je dana v promet brez sprememb naravnega stanja.
D – Četrto vprašanje
43. Namen tega vprašanja je pojasniti, ali se v skladu s členom 2(2)(c) Direktive 98/8 kot osnovne snovi, katerih dajanje v promet v državah članicah je oproščeno izdaje dovoljenja ali registracije, lahko upoštevajo samo snovi, vpisane v Prilogo I B.
44. G. Schneider meni, da navedena določba daje širok in avtonomen opis pojma, ki ni odvisen od vpisa v eno od prilog. Gre za izčrpno opredelitev, ki določa vse zahtevane pogoje za vpis v ustrezno prilogo, ki pa nima konstitutivnega učinka.
45. Belgijska vlada in Komisija se nasprotno temu opredeljujeta za pritrdilni odgovor.
46. Direktiva 98/8 za dajanje v promet in za uporabo pripravkov, ki jih ureja, predpisuje drugačno ureditev: člen 3(1) biocidne pripravke podreja izdaji dovoljenja; 3(2)(i) pa zahteva le registracijo biocidnih pripravkov z manjšim tveganjem; končno morajo države članice glede na točko (ii) dopustiti dajanje v promet in uporabo osnovnih snovi v biocidne namene, če so te vpisane v Prilogo I B.
47. Vendar, kot je pokazala preučitev drugega vprašanja, člen 2(1)(c) osnovne snovi določa glede na njihov vpis v Prilogo I B. Dokler pa navedena priloga ne bo dopolnjena, ni mogoče vedeti, katere so tiste snovi, katerih dajanje v promet v državah članicah se oprosti izdaje dovoljenja in registracije.
48. Komisija je priznala, da ne more vpisati snovi v priloge vse do dokončanja ocenjevalne faze, ki bo med letoma 2006 in 2010. Zato vse dokler navedena priloga ne bo dopolnjena, države članice uporabljajo svojo zakonodajo o prodaji in uporabi teh snovi; šele ko ene izmed njih ni mogoče vpisati v nobeno od prilog, Komisija v skladu s členom 16(4) poda predloge z namenom omejitve njihovega trženja in uporabe.
49. Zato je treba ugotoviti, da so samo tiste snovi, ki so vpisane v Prilogo I B, osnovne snovi v smislu člena 2(1)(c) Direktive 98/8, katerih dajanje v promet v državah članicah se oprosti obveznosti izdaje dovoljenja ali registracije.
E – Peto vprašanje
50. Končno, Tribunale di Pordenone prosi za razlago člena 4 Direktive 98/8 v zvezi s členoma 28 ES in 30 ES, da bi se ugotovilo, ali se za pripravek, kakršne so ploščice iz rdeče cedrovine, zakonito dane v promet v neki državi članici brez potrebe po izdaji dovoljenja ali registracije, lahko zahteva ena od obeh formalnosti v drugi državi članici Unije zaradi njegovega trženja in uporabe, ker ni vpisan v Prilogo I B.
51. G. Schreiberju dejstvo, da se sporni pripravek v eni državi članici trži brez navedenih formalnosti, pomeni, da ga nacionalni organi niso razvrstili kot biocidni pripravek in niti kot biocidni pripravek z manjšim tveganjem, ampak kot osnovno snov. Ker gre za pripravek nemškega porekla, načelo medsebojnega priznavanja zanj zahteva prosti pretok po ozemlju Skupnosti brez omejitev, ki jih naložijo druge države. V tem primeru nacionalni ukrep, ki pogojuje dajanje v promet nekega pripravka s pridobitvijo dovoljenja, pomeni ukrep z učinkom, ki je enak količinski omejitvi, in je tudi nesorazmeren glede na zastavljeni cilj.
52. Tako belgijska vlada kot Komisija se nagibata k pritrdilnemu odgovoru; zadnja, čeprav mu priznava ta omejitveni značaj, meni, da je navedeni nacionalni ukrep utemeljen, čeprav se je pripravek zakonito prodajal v neki drugi državi članici.
53. Iz besedila vprašanja bi se dalo sklepati, da je ploščice iz lesa rdeče cedre treba upoštevati kot osnovno snov in jih skladno temu uvrstiti v Prilogo I B. Ob preučitvi prvega vprašanja je bilo ne glede na to prikazano, da je aktivna snov tega lesa biocidni pripravek ali biocidni pripravek z manjšim tveganjem, torej iz kategorij, ki bosta nekoč vpisani v Prilogi I in I A.
V teh okoliščinah ne bi bilo preveč koristno, da bi Sodišče člen 4 Direktive 98/8 razlagalo v povezavi z medsebojnim priznavanjem dovoljenj, ker se bo to pravilo uporabljalo samo za biocidne pripravke z dovoljenjem ali registracijo države članice pod pogojem, da je aktivna snov biocidnega pripravka vpisana v Prilogo I ali IA  .(12)
54. Sam se strinjam z mnenjem Komisije, po katerem člen 4 vse dotlej, dokler nista dopolnjeni navedeni dve prilogi, ne obvezuje Italijanske republike k prenehanju uporabe notranje zakonske ureditve v zvezi z dajanjem v promet pripravkov za odganjanje mrčesa iz razloga, ker se v neki drugi državi članici, v tem primeru je to Nemčija, za njihovo dajanje v promet ne zahteva dovoljenje ali registracija.
Tudi v primeru domnevnega sklicevanja na člen 4 v tem navedenem primeru bi moral biocidni pripravek z dovoljenjem ali registracijo neke države članice, še preden je bil dan v promet, biti priznan ali dovoljen tudi v drugih državah članicah.
55. Če torej ni potrebe po uporabi člena 4, preostane še ugotoviti, ali je nacionalna zakonodaja, ki zahteva predhodno dovoljenje za dajanje v promet ploščic iz lesa rdeče cedre z biocidnimi lastnostmi, medtem ko se te že zakonito prodajajo v drugi državi članici, v skladu s pravom Skupnosti.
56. Glede na sodno prakso Sodišča je ukrep z enakim učinkom kot količinska omejitev v smislu člena 28 ES zakonska določba države članice, ki prepoveduje dajanje v promet, pridobivanje, ponujanje, razstavljanje ali dajanje v prodajo, posedovanje, pripravo, prevoz, prodajo, prepustitev proti plačilu ali brez plačila, uvoz ali uporabo biocidnih pripravkov, za katere pred tem ni bilo pridobljeno dovoljenje.(13)
57. Med različnimi razlogi splošnega interesa, ki opravičujejo odstopanje od splošnega pravila prepovedi količinskih omejitev in ukrepov z enakim učinkom, navedenih v členu 30, je varovanje javnega zdravja. Sodišče je glede tega presodilo, da imajo države članice v odsotnosti uskladitve na ravni Skupnosti neprevzeto pristojnost odločanja o ravni, na kateri nameravajo zagotoviti varovanje zdravja in življenja oseb, s tem da zahtevajo pridobitev predhodnega dovoljenja za dajanje v promet nevarnih pripravkov.
58. Tretja uvodna izjava Direktive 98/8 prizna, da biocidni pripravki zaradi vsebovanih lastnosti, združenih z vzorci uporabe, različno pomenijo tveganje za človeka, živali in okolje. Sodišče samo je nedavno navedlo, da biocidni pripravki in snovi, ki lahko škodijo naravnim ali izdelanim proizvodom, nujno vsebujejo nevarne snovi.(14)
59. Načelo sorazmernosti glede na povedano zahteva, da če uporabi eden od razlogov splošnega interesa, ki bi lahko upravičil omejitev menjave v Skupnosti, se države članice pri tem omejijo na tisto, kar je nujno potrebno za doseganje predvidenih ciljev varstva.(15)
Sodišče je razsodilo, da čeprav je država članica prosta, da zahteva za dezinfekcijski pripravek, odobren v drugi državi članici, nov postopek odobritve, je ne glede na to pri tem dolžna prispevati vsaj k razbremenitvi nadzora v trgovini znotraj Skupnosti. Iz tega izhaja, da nima pravice brez potrebe zahtevati tehničnih ali kemičnih analiz ali laboratorijskih preizkusov, če so enake analize in preizkusi že bili opravljeni v drugi državi članici in so ti rezultati na voljo.(16)
60. Očitno se ploščice iz cedrovega lesa v Nemčiji prodajajo brez predhodnega dovoljenja ali registracije. Od trenutka, ko, kakor je to pokazala preučitev prvega vprašanja, se te obravnavajo kot biocidni pripravek ali biocidni pripravek z manjšim tveganjem, neki drugi državi članici nič ne preprečuje, da prodaje na svojem ozemlju ne bi pogojevala z izpolnitvijo ene od obeh navedenih formalnosti.
Še bolj je tako, ker člen 4(2) Uredbe št. 2032/2003 državam članicam nalaga, naj s 1. septembrom 2006 poskrbijo za to, da biocidni pripravki, ki vsebujejo cedrovo olje ali olje iz cedrovega lesa kot aktivno snov, ne bodo več dani v promet na njihovem ozemlju. Do tega datuma jim povezane določbe člena 16 Direktive 98/8 in člena 4(3) prej navedene uredbe dajejo možnost, da dovolijo dajanje v promet biocidnih pripravkov, ki ju vsebujejo, in ki že imajo dovoljenje, ne smejo pa registrirati novih pripravkov.
61. Posledično nacionalna zakonodaja, kakršna je italijanska, ki dajanje v promet ploščic iz lesa rdeče cedre z biocidnimi lastnostmi podreja predhodni izdaji dovoljenja, pomeni ukrep z enakim učinkom, kot je količinska omejitev v smislu člena 28 ES, utemeljen s členom 30 ES, čeprav se ploščice že zakonito prodajajo v neki drugi državi članici.
VII – Predlog
62. Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanja, ki jih je postavilo Tribunale di Pordenone, odgovori tako:
„1. Ploščica iz lesa rdeče cedre, dana v promet v obliki, v kakršni obstaja v naravnem stanju, brez kemične ali biološke obdelave, z učinkom, ki izhaja iz sestave tega lesa, je biocidni pripravek ali biocidni pripravek z manjšim tveganjem v smislu člena 2(1)(a) in (b) Direktive 98/8 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja o dajanju v promet biocidnih pripravkov.
2. S pridržkom, da je treba še določiti snovi, ki bodo vpisane v Prilogo IB, pojem osnovne snovi v smislu člena 2(1)(c) Direktive 98/8 ne vključuje tiste snovi, vsebovane v ploščici rdeče cedre, katere glavni namen je, glede na obliko, v kateri se trži, učinkovati kot biocidni pripravek, ki se kot tak trži, čeprav se aktivna snov v lesu nahaja naravno in je dana v promet brez sprememb njenega naravnega stanja.
3. Samo snovi, ki so vpisane v Prilogo IB, so osnovne snovi v smislu člena 2(1)(c) Direktive 98/8, katerih dajanje v promet v državah članicah je oproščeno obveznosti izdaje dovoljenja ali registracije.
4. Nacionalna zakonodaja, kakršna je italijanska, ki dajanje v promet ploščic iz lesa rdeče cedre z biocidnimi lastnostmi podreja predhodni izdaji dovoljenja, je ukrep z enakim učinkom, kot je količinska omejitev v smislu člena 28 ES, utemeljenim po členu 30 ES, čeprav se ploščice že zakonito prodajajo v neki drugi državi članici.“
(1) .
(2)
–	UL L 123, str. 1.
(3)
–	GURI št. 149 z dne 28. junija 2000, redni dodatek št. 101.
(4)
–	GURI št. 266 z dne 13. novembra 1998. Ta dekret ureja poenostavitev postopkov za dovoljenje v zvezi s proizvodnjo in dajanjem na trg medicinsko-kirurških sredstev.
(5)
–	Da bi zakonodajalec Skupnosti določil datum, od katerega začne teči desetletno obdobje, in tistega, od katerega morajo aktivne snovi že prej biti dane na trg, napotuje k členu 34(1) Direktive 98/8. Vendar ta določba ne vsebuje nobenega datuma in se zadovolji s tem, da državam članicam predpisuje obveznost prenosa zadevne direktive v največ 24 mesecih po začetku njene veljavnosti, kar se je v skladu s členom 35 zgodilo na dvajseti dan po objavi. Ta čudna zakonodajna tehnika ne omogoča izvedeti, ali imajo države članice možnost nadaljnje uporabe svojega lastnega sistema dajanja v promet biocidnih pripravkov do maja 2008 ali do maja 2010, in ne tega, ali bi snovi morale biti dane v promet pred majem 1998 ob začetku veljavnosti direktive ali pred majem 2000, ko so bile države obvezane k njeni uporabi. Uredba (ES) št. 1896/2000 Komisije z dne 7. septembra 2000 o prvi fazi programa iz člena 16(2) Direktive 98/8 (UL L 228, str. 6) navedeno točko pojasni s tem, da „obstoječo aktivno snov“ opredeli kot snov, ki je bila dana v promet pred 14. majem 2000.
(6)
–	Uredba Komisije z dne 25. septembra 2002, ki predvideva dodatni rok, predviden v členu 4(1) Uredbe št. 1896/2000 za notifikacijo nekaterih aktivnih snovi, namenjenih uporabi v biocidnih pripravkih, ki se že nahajajo na trgu (UL L 258, str. 15).
(7)
– Uredba Komisije z dne 4. novembra 2003 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8 in o spremembi Uredbe št. 1896/2000 (UL L 307, str. 1).
(8)
–	Te podatke si lahko ogledate na spletni strani http://ecb.jrc.it/biocides.
(9)
–	Člen 4(3) določa, da se bo za vsako aktivno snov, ki se z datumom začetka veljavnosti te uredbe ne nahaja v Prilogi I te uredbe upoštevalo, kakor da ni bila dana v promet v biocidne namene pred 14. majem 2000.
(10)
– Direktiva Sveta z dne 27. junija 1967 o o približevanju zakonov in drugih predpisov v zvezi z razvrščanjem, pakiranjem in označevanjem nevarnih snovi (UL 1967, 196, str. 1).
(11)
–	Po Svetem pismu, Prva knjiga kraljev, poglavja 5, 6 in 7, je Salomon naročil Hiramu, tirskemu kralju, naj ukaže posek libanonskih ceder zaradi gradnje Jeruzalemskega templja, ki ga je njegov oče obljubil Bogu in je zato v Izraelu najel 30.000 delavcev in 70.000 nosačev. Dragoceni les je bil porabljen za izdelavo tramov, ki so povezovali privzdignjeno galerijo z obsegom centralne ladje, strop, stenske obloge in dekoracije Svetnika Svetnikov. „Notranjščina hiše je bila obita s cedrovino, izrezljano v obliki buč in cvetnih čaš: vse je bilo iz cedrovine, kamna ni bilo videti.“ Uporabljena je bila tudi za oltar in notranje svetišče v kombinaciji z drugimi vrstami lesa: oljka, cipresa, jelka. Salomonova palača, ki je bila zgrajena pozneje, je izkazovala tako razkošje cedrovine, da je bila poznana pod imenom „hiša iz libanonskega gozda“. Dejansko so bile v njej štiri vrste stebrov iz navedenega lesa, ki je prekrival tudi dvorano s stebri, „kjer je vračala pravico, dvorana sodbe“, od tal do stropa.
(12)
– S poševnim tiskom označil sam.
(13)
–	Sodbi z dne 27. junija 1996 v zadevi Brandsma, C‑293/94, Recueil, str. I-3159, točka 6, in z dne 17. septembra 1998 v zadevi Harpegnies, C‑400/96, Recueil, str. I-5121, točka 30.
(14)
–	Zgoraj navedeni sodbi Harpegnies in Brandsma, točki 32 oz. 11.
(15)
–	Sodbe z dne 16. maja 2000 v zadevi Belgija proti Španiji (C‑388/95, Recueil, str. I-3123, točka 59) ter z dne 20. maja 2003 v zadevi Ravil (C‑469/00, Recueil, str. I-5053, točka 51) in v zadevi Consorzio del Prosciutto di Parma et Salumificio S. Rita (C‑108/01, Recueil, str. I-5121, točka 66).
(16)
– Sodba z dne 17. decembra 1981 v zadevi Frans-Nederlandse Maatschappij voor Biologische Producten (272/80, Recueil, str. 3277, točka 14).