62021CJ0057_RES
Predmet C-57/21
RegioJet a.s.
protiv
České dráhy a.s.
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší soud (Češka Republika))
Presuda Suda (drugo vijeće) od 12. siječnja 2023.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Tržišno natjecanje – Zlouporaba vladajućeg položaja – Pravila kojima se uređuju postupci za naknadu štete prema nacionalnom pravu za povrede odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Europske unije – Direktiva 2014/104/EU – Članci 5. i 6. – Otkrivanje dokaza – Dokazi sadržani u spisu predmeta tijela nadležnog za tržišno natjecanje – Postupak u vezi s povredom pravila o tržišnom natjecanju koji je u tijeku pred Europskom komisijom – Nacionalni postupak za naknadu štete koji se odnosi na istu povredu – Uvjeti za otkrivanje dokaza”
Tržišno natjecanje – Tužbe za naknadu štete prouzročene povredama pravila o tržišnom natjecanju – Direktiva 2014/104 – Vremenska primjena – Materijalne odredbe – Zabrana retroaktivne primjene nacionalnog propisa o prenošenju – Nematerijalne odredbe – Zabrana primjene nacionalnog propisa o prenošenju na tužbe podnesene prije 26. prosinca 2014.
(Direktiva 2014/104 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 22.)
(t. 36.-39.)
Tržišno natjecanje – Tužbe za naknadu štete prouzročene povredama pravila o tržišnom natjecanju – Direktiva 2014/104 – Vremenska primjena – Odredbe čiji je cilj omogućiti nacionalnim sudovima da nalože otkrivanje relevantnih dokaza koje posjeduje tuženik ili treća osoba – Nematerijalne odredbe
(Direktiva 2014/104 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 5. st. 1. podst. 1. i čl. 22. st. 2.)
(t. 40.-47.)
Tržišno natjecanje – Tužbe za naknadu štete prouzročene povredama pravila o tržišnom natjecanju – Direktiva 2014/104 – Odredbe čiji je cilj omogućiti nacionalnim sudovima da nalože otkrivanje dokaza koji se nalaze u spisu predmeta tijela nadležnog za tržišno natjecanje – Mogućnost nacionalnog suda da naloži otkrivanje dokaza unatoč tomu što je sudski postupak prekinut zbog postupka koji je u tijeku pred Komisijom – Dopuštenost – Pretpostavke
(Direktiva 2014/104 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 5. i 6.)
(t. 48.-61., 64.-78., t. 1. izreke)
Tržišno natjecanje – Tužbe za naknadu štete prouzročene povredama pravila o tržišnom natjecanju – Direktiva 2014/104 – Odredbe čiji je cilj omogućiti nacionalnim sudovima da nalože otkrivanje dokaza koji se nalaze u spisu predmeta tijela nadležnog za tržišno natjecanje – Otkrivanje dokaza navedenih u članku 6. stavku 5. direktive – Pretpostavke – Okončanje postupka koji je u tijeku pred tijelom nadležnim za tržišno natjecanje – Prekid postupka, od strane nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje, do donošenja konačne Komisijine odluke – Akt koji ne predstavlja okončanje postupka
(Direktiva 2014/104 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 6. st. 5.)
(t. 82.-91., t. 2. izreke)
Tržišno natjecanje – Tužbe za naknadu štete prouzročene povredama pravila o tržišnom natjecanju – Direktiva 2014/104 – Odredbe čiji je cilj omogućiti nacionalnim sudovima da nalože otkrivanje dokaza koji se nalaze u spisu predmeta tijela nadležnog za tržišno natjecanje – Otkrivanje dokaza navedenih u članku 6. stavku 5. direktive – Proširenje, od strane država članica, popisa dokaza obuhvaćenih tom odredbom – Nedopuštenost
(Direktiva 2014/104 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 5. st. 8. i čl. 6. st. 5. i 9.)
(t. 103.-109., 112., t. 3. izreke)
Tržišno natjecanje – Tužbe za naknadu štete prouzročene povredama pravila o tržišnom natjecanju – Direktiva 2014/104 – Odredbe čiji je cilj omogućiti nacionalnim sudovima da nalože otkrivanje dokaza koji se nalaze u spisu predmeta tijela nadležnog za tržišno natjecanje – Mehanizam koji nacionalnim sudovima omogućava da nalože otkrivanje dokaza u svrhu njihova pohranjivanja i da odgode razmatranje prirode dokaza – Dopuštenost – Pretpostavke
(Direktiva 2014/104 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 5. st. 8. i čl. 6. st. 5. i 9.)
(t. 113.-128., t. 4. izreke)
Kratak prikaz
Tijekom 2015. godine društvo RegioJet, poduzeće za putnički prijevoz osoba na liniji Prag-Ostrava, podnijelo je Městský soudu v Praze (Gradski sud u Pragu, Češka) tužbu za naknadu štete protiv društva České dráhy, češkog nacionalnog željezničkog prijevoznika, s ciljem popravljanja štete koja je prouzročena povredama prava tržišnog natjecanja koje je navodno počinilo to društvo.
Češko tijelo nadležno za tržišno natjecanje 2012. već je pokrenulo upravni postupak koji se odnosio na moguću zlouporabu vladajućeg položaja društva České dráhy, a koji je prekinut 2016., nakon što je Europska komisija pokrenula postupak koji se odnosio na ista postupanja.
U okviru svoje tužbe za naknadu štete, društvo RegioJet podnijelo je Gradskom sudu u Pragu zahtjev za otkrivanje više dokumenata za koje je pretpostavljalo da se nalaze u posjedu društva České dráhy. Međutim, češko tijelo nadležno za tržišno natjecanje navelo je da se zatraženi dokumenti kojima raspolaže u okviru upravnog postupka, baš kao i ostali zatraženi dokumenti, koji s potonjima čine cjelinu, ne mogu otkriti sve do pravomoćnog okončanja tog postupka.
Međutim, nakon što je Komisiji postavio upit s tim u vezi, Gradski sud u Pragu prihvatio je zahtjev za otkrivanje dokumenata i naložio društvu České dráhy da spisu priloži dokumente koji sadržavaju informacije koje je to društvo posebno pripremilo za postupak pred češkim tijelom nadležnim za tržišno natjecanje kao i informacije koje se pohranjuju neovisno o tom postupku. Usto, navedeni sud odlučio je prekinuti postupak o meritumu po tužbi za naknadu štete do okončanja postupka koji je pokrenula Komisija.
Odluku kojom se nalaže otkrivanje dokumenata potvrdio je u žalbenom postupku Vrchní soud v Praze (Visoki sud u Pragu, Češka Republika), koji je, kako bi osigurao zaštitu otkrivenih dokaza, stavio te dokaze u sudski polog.
Pozvan da se izjasni o zakonitosti odluke Visokog suda u Pragu, Nejvyšší soud (Vrhovni sud, Češka Republika), kojemu je podnesena žalba u kasacijskom postupku, odlučio je uputiti Sudu pitanja o tumačenju Direktive 2014/104 koja se odnosi na naknadu štete osobama koje su oštećene protutržišnim postupanjima (
1
) i u čijim se člancima 5. i 6. propisuju pravila u području otkrivanja dokaza zatraženih za potrebe postupka za naknadu štete u nacionalnom pravu zbog povreda odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Unije (
2
).
Prilikom tumačenja članaka 5. i 6. Direktive 2014/104 Sud je pružio pojašnjenja o opsegu ovlasti nacionalnih sudova u kontekstu zahtjeva za otkrivanje dokaza za potrebe postupka za naknadu štete zbog povreda prava tržišnog natjecanja, kao i o opsegu zaštite takvih dokaza na temelju Direktive 2014/104, kada su oni obuhvaćeni još neokončanim upravnim postupkom u području tržišnog natjecanja.
Ocjena Suda
Sud najprije podsjeća na to da se u Direktivi 2014/104 izričito propisuju uvjeti vremenske primjene njezinih odredaba, ovisno o tome je li riječ, s obzirom na pravo Unije, o materijalnim ili postupovnim odredbama.
U ovom slučaju Sud ističe da se mogućnost izdavanja naloga za otkrivanje relevantnih dokaza koje posjeduje tuženik ili treća osoba, pod uvjetima propisanima u člancima 5. i 6. Direktive 2014/104, odnosi samo na postupovne mjere primjenjive pred nacionalnim sudovima, bez izravnog utjecaja na pravnu situaciju stranaka.
U tim okolnostima, s jedne strane, članci 5. i 6. Direktive 2014/104 ne nalaze se među njezinim materijalnim odredbama, u smislu njezina članka 22. stavka 1. te su, posljedično, dio ostalih njezinih odredaba, navedenih u članku 22. stavku 2., koje se u toj odredbi proglašavaju primjenjivima na tužbe podnesene nakon 26. prosinca 2014. S druge strane, budući da je češki zakonodavac odlučio da se nacionalne odredbe za prenošenje postupovnih odredaba Direktive 2014/104 izravno i bezuvjetno primjenjuju i na tužbe podnesene prije datuma njezina prenošenja u nacionalno pravo, ali nakon 26. prosinca 2014., članci 5. i 6. navedene direktive primjenjuju se na tužbu pred sudom koji je uputio zahtjev jer je ona podnesena 2015. godine.
Kad je riječ o meritumu, Sud uvodno naglašava to da, kada rješavaju u sporovima koji se tiču naknade štete osobama koje su oštećene protutržišnim postupanjima, nacionalni sudovi dopunjuju ulogu tijela država članica nadležnih za tržišno natjecanje. Prilikom donošenja Direktive 2014/104 zakonodavac Unije pošao je upravo od zaključka da provedba pravila o tržišnom natjecanju Unije od strane javnih tijela (public enforcement) i postupci po privatnim tužbama za naknadu štete zbog povrede tih pravila (private enforcement) moraju djelovati međusobno dosljedno, na primjer u odnosu na režime za pristup dokumentima koje posjeduju tijela nadležna za tržišno natjecanje.
Kada je riječ o postupcima po tužbama za naknadu štete zbog povrede pravila o tržišnom natjecanju, mjerodavne odredbe o otkrivanju dokumenata, navedene u člancima 5. do 8. Direktive 2014/104, odražavaju ravnotežu između, s jedne strane, učinkovitosti postupaka koje vode tijela nadležna za tržišno natjecanje i, s druge strane, učinkovitosti tužbi za naknadu štete koje su podnijele osobe koje se smatraju oštećenima protutržišnim postupanjima. Osim toga, iako se, s obzirom na asimetriju informacija koja često obilježava postupke po tužbama za naknadu štete prouzročene povredama prava tržišnog natjecanja, Direktivom 2014/104 nastoji ojačati pristup dokazima osoba oštećenih protrutržišnim postupanjima, njome se taj pristup također strogo uređuje.
S obzirom na ta razmatranja, Sud se osvrće, kao prvo, na prethodno pitanje može li nacionalni sud kojemu je podnesena tužba za naknadu štete zbog povrede prava tržišnog natjecanja naložiti otkrivanje dokaza i pritom prekinuti sudski postupak zbog Komisijina još neokončanog upravnog postupka.
U tom pogledu Sud utvrđuje da je točno to da su u skladu s člankom 16. stavkom 1. Uredbe 1/2003 (
3
) nacionalni sudovi dužni suzdržati se od donošenja odluka koje bi bile suprotne odluci koju razmatra Komisija u postupku koji je pokrenula te, s tim u vezi, procijeniti je li svrsishodno nastaviti s postupkom. Međutim, iz tumačenja svih odredaba Direktive 2014/14 proizlazi to da se njome ne obvezuje nacionalne sudove da prekinu postupke po podnesenim im tužbama za naknadu štete za povrede pravila o tržišnom natjecanju zbog toga što je Komisija pokrenula postupak koji se tiče istih povreda.
S tim u vezi Sud pojašnjava da kada sud nalaže otkrivanje dokaza strankama ili trećim osobama u okviru postupka po tužbi za naknadu štete prekinutog zbog toga što je Komisija pokrenula postupak, navedeni sud u načelu ne donosi odluku koja bi mogla biti u suprotnosti s odlukom koju razmatra ta institucija.
Međutim, nacionalni sud treba ograničiti otkrivanje dokaza na ono što je doista relevantno, proporcionalno i nužno, pri čemu mora osigurati to da se takvim otkrivanjem nepotrebno ne ometa istraga koju vodi Komisija. U tu svrhu on je dužan temeljito ispitati relevantnost zatraženih dokaza, vezu između tih dokaza i podnesenog zahtjeva za naknadu štete, postojanje dovoljnog stupnja preciznosti spomenutih dokaza i njihove proporcionalnosti. S tim u vezi nacionalni sud također mora voditi računa i o prekidu postupka po tužbi za naknadu štete.
Kao drugo, Sud odgovara na prethodno pitanje može li se to što je nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje prekinulo upravni postupak koji je pokrenulo zbog toga što je Komisija pokrenula postupak koji se odnosi na iste povrede izjednačiti s okončanjem postupka „na drugi način”, u smislu članka 6. stavka 5. Direktive 2014/104, što omogućuje nacionalnom sudu da naloži otkrivanje dokumenata koji su obuhvaćeni tim postupkom, a navedeni su u spomenutoj odredbi (
4
).
U tom pogledu Sud ističe da kada Direktiva 2014/104 govori o okončanju postupka donošenjem odluke ili „na drugi način”, riječ je o mjerama u okviru kojih nacionalno tijelo nadležno za tržišno natjecanje odlučuje da je, s obzirom na informacije prikupljene tijekom postupka, moguće ili čak nužno donijeti odluku i okončati postupak. Suprotno tomu, prekid nacionalnog upravnog postupka do dovršetka Komisijine istrage u predmetu o kojem je riječ samo je privremena mjera i ne može se izjednačiti s okončanjem tog postupka.
Kao treće, Sud pojašnjava da nacionalno zakonodavstvo kojim se privremeno ograničava otkrivanje svih informacija podnesenih tijekom upravnog postupka u području tržišnog natjecanja nije u skladu s člankom 6. stavkom 5. točkom (a) i člankom 6. stavkom 9. Direktive 2014/104.
Naime, iz teksta članka 6. stavka 5. Direktive 2014/104 u vezi s njezinom uvodnom izjavom 25. nedvosmisleno proizlazi to da se privremena zaštita koja se pruža na temelju te odredbe odnosi samo na informacije koje su posebno pripremljene za potrebe postupka koji je pokrenulo tijelo nadležno za tržišno natjecanje, a ne na sve informacije koje su podnesene tom tijelu.
Sustavno tumačenje Direktive 2014/104 potvrđuje taj zaključak. S tim u vezi Sud naglašava, među ostalim, to da kada bi se državama članicama dopustilo da prošire opseg informacija čije se otkrivanje može naložiti tek nakon okončanja postupka, u smislu članka 6. stavka 5. te direktive, to bi dovelo do ograničenijeg otkrivanja dokaza, što je u suprotnosti s logikom članka 5. stavka 8. navedene direktive, koji izričito ovlašćuje države članice na donošenje pravila koja bi dovela do šireg otkrivanja dokaza.
Kao četvrto i posljednje, Sud navodi da se Direktivi 2014/104 ne protivi to da nacionalni sud, primjenom postupovnog instrumenta nacionalnog prava, naloži otkrivanje dokaza samo u svrhu njihova stavljanja u sudski polog i otkrije ih tek nakon što provjeri mora li se s otkrivanjem čekati do okončanja upravnog postupka koji je u tijeku. Naime, taj postupovni instrument može pridonijeti učinkovitosti tužbi za naknadu štete zbog povreda pravila o tržišnom natjecanju, uz istodobno očuvanje zaštite koju uživaju određeni dokazi na temelju članka 6. stavka 5. Direktive 2014/104, pod uvjetom da se poštuju zahtjevi koji proizlaze iz načela proporcionalnosti.
(
1
)	Direktiva 2014/104/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. studenoga 2014. o određenim pravilima kojima se uređuju postupci za naknadu štete prema nacionalnom pravu za [povrede] odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Europske unije (SL 2014., L 349, str. 1.) (JO 2014, L 349, p. 1).
(
2
)	U članku 5. te direktive propisuju se pravila koja zajedno čine opći sustav u području otkrivanja dokaza zatraženih za potrebe postupka za naknadu štete u nacionalnom pravu zbog povreda odredaba prava tržišnog natjecanja država članica i Unije. Uz tu odredbu, u članku 6. navedene direktive navode se posebna pravila o otkrivanju dokaza koji se nalaze u spisima predmeta tijela zaduženih za provedbu pravila o tržišnom natjecanju.
(
3
)	Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101.] i [102. UFEU-a] (SL 2003., L 1, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 1., str. 165. i ispravak SL 2016., L 173, str. 108.)
(
4
)	U članku 6. stavku 5. Direktive 2014/104 dopušta se nacionalnim sudovima da, nakon okončanja upravnog postupka koji je pokrenulo tijelo nadležno za tržišno natjecanje, nalože otkrivanje informacija koje je posebno za taj postupak pripremila fizička ili pravna osoba, informacija koje je to tijelo sastavilo i poslalo strankama tijekom tog postupka te povučenih prijedloga za nagodbu.