62024CJ0811
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a noua)
23 aprilie 2026 (
*1
)
„Trimitere preliminară – Ajutoare de minimis – Regulamentul (UE) nr. 1407/2013 – Regulamentul (UE) nr. 1408/2013 – Regulamentul (UE) nr. 717/2014 – Domenii de aplicare respective – Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 – Sectorul pescuitului și acvaculturii – Organizare comună a piețelor – Întreprinderi care își desfășoară activitatea în producția, prelucrarea și comercializarea produselor piscicole – Comerțul cu amănuntul – Reglementare națională care prevede ajutoare de minimis în favoarea întreprinderilor situate în zone afectate de cutremure”
În cauza C‑811/24,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Consiglio di Stato (Consiliul de stat, Italia), prin decizia din 22 noiembrie 2024, primită de Curte la 26 noiembrie 2024, în procedura
Pescheria Il Granchio Blu di JC
împotriva
Ministero delle Imprese e del Made in Italy,
CURTEA (Camera a noua),
compusă din domnul M. Condinanzi, președinte de cameră, doamna R. Frendo și domnul A. Kornezov (raportor), judecători,
avocat general: domnul D. Spielmann,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
–
pentru Pescheria Il Granchio Blu di JC, de L. Filipponi și P. Lori, avvocati;
–
pentru guvernul italian, de S. Fiorentino, în calitate de agent, asistat de P. Passolunghi, procuratore dello Stato, și L. Vignato, avvocata dello Stato;
–
pentru Comisia Europeană, de V. Bottka, C. Calvo Langdon și C. Molinari, în calitate de agenți,
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 2 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 717/2014 al Comisiei din 27 iunie 2014 privind aplicarea articolelor 107 și 108 [TFUE] ajutoarelor de minimis în sectorul pescuitului și acvaculturii (JO 2014, L 190, p. 45), precum și a articolului 5 literele (d) și (g) din Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1184/2006 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului (JO 2013, L 354, p. 1).
2
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Pescheria Il Granchio Blu di JC (denumită în continuare „Granchio Blu”), pe de o parte, și Ministero delle Imprese e del Made in Italy (Ministerul Întreprinderilor și al Made in Italy, Italia), pe de altă parte, în legătură cu legalitatea a două decrete prin care acest minister revocase avantajele fiscale acordate anterior Granchio Blu.
Cadrul juridic
Dreptul Uniunii
Regulamentul nr. 1379/2013
3
Considerentul (29) al Regulamentului nr. 1379/2013 enunță:
„Deoarece obiectivul prezentului regulament, și anume instituirea organizării comune a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre din cauza naturii comune a piețelor din sectorul pescuitului și acvaculturii și, în consecință, având în vedere amploarea și efectele sale și necesitatea unor acțiuni comune, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii [Europene], aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din [TUE]. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în articolul respectiv, prezentul regulament nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.”
4
Articolul 1 din acest regulament, intitulat „Obiect”, prevede la alineatul (1):
„Se instituie o organizare comună a piețelor pentru produsele pescărești și de acvacultură («organizarea comună a piețelor»).”
5
Articolul 5 din regulamentul menționat, intitulat „Definiții”, prevede:
„[…] Se aplică de asemenea următoarele definiții:
[…]
(d)
«sectorul pescuitului și al acvaculturii» înseamnă acel sector al economiei care include toate activitățile de producție, prelucrare și comercializare a produselor pescărești și de acvacultură;
(e)
«a face disponibil pe piață» înseamnă orice tip de furnizare a unui produs pescăresc sau de acvacultură spre distribuire, consum sau utilizare pe piața Uniunii în cursul unei activități comerciale, fie în schimbul unei plăți, fie gratuit;
(f)
«introducere pe piață» înseamnă punerea la dispoziție pentru prima dată a unui produs pescăresc sau de acvacultură pe piața Uniunii;
(g)
«comerț cu amănuntul» înseamnă manipularea și/sau prelucrarea produselor alimentare și depozitarea lor la punctele de vânzare sau de livrare către consumatorul final, inclusiv terminalele de distribuție, operațiunile de catering, cantinele de fabrică, cateringul instituțional, restaurantele și alte operațiuni similare din domeniul serviciilor alimentare, magazinele, centrele de distribuție de tip supermarket și punctele de vânzare cu ridicata;
[…]”
6
Articolul 46 din Regulamentul nr. 1379/2013, intitulat „Abrogare”, prevede:
„Regulamentul (CE) nr. 104/2000 [al Consiliului din 17 decembrie 1999 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură (JO 2000, L 17, p. 22, Ediție specială, 04/vol. 5, p. 121)] se abrogă. Cu toate acestea, articolul 4 se aplică până la 12 decembrie 2014.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa IV.”
Regulamentul (UE) nr. 1407/2013
7
Considerentul (6) al Regulamentului (UE) nr. 1407/2013 al Comisiei din 18 decembrie 2013 privind aplicarea articolelor 107 și 108 [TFUE] ajutoarelor de minimis (JO 2013, L 352, p. 1) enunță:
„Având în vedere normele speciale care se aplică în sectoarele producției primare de produse agricole, al pescuitului și acvaculturii și având în vedere riscul ca ajutoarele care constau în sume mai mici decât plafonul stabilit în prezentul regulament să poată totuși îndeplini criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) [TFUE], prezentul regulament nu ar trebui să se aplice sectoarelor respective.”
8
Articolul 1 din acest regulament, intitulat „Domeniu de aplicare”, prevede la alineatul (1) literele (a) și (b):
„Prezentul regulament se aplică ajutoarelor acordate întreprinderilor din toate sectoarele, cu excepția:
(a)
ajutoarelor acordate întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectoarele pescuitului și acvaculturii, astfel cum sunt reglementate de [Regulamentul nr. 104/2000];
(b)
ajutoarelor acordate întreprinderilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției primare de produse agricole”.
Regulamentul (UE) nr. 1408/2013
9
Alineatul (1) al articolului 1 din Regulamentul (UE) nr. 1408/2013 al Comisiei din 18 decembrie 2013 privind aplicarea articolelor 107 și 108 [TFUE] ajutoarelor de minimis în sectorul agricol (JO 2013, L 352, p. 9), intitulat „Domeniu de aplicare”, are următorul cuprins:
„Prezentul regulament se aplică ajutoarelor acordate întreprinderilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției primare de produse agricole, cu excepția:
(a)
ajutoarelor a căror sumă se stabilește pe baza prețului sau a cantității produselor introduse pe piață;
(b)
ajutoarelor destinate activităților legate de export către țări terțe sau către alte state membre, respectiv ajutoarelor direct legate de cantitățile exportate, ajutoarelor destinate înființării și funcționării unei rețele de distribuție sau destinate altor cheltuieli curente legate de activitatea de export;
(c)
ajutoarelor condiționate de utilizarea preferențială a produselor naționale față de produsele importate.”
Regulamentul nr. 717/2014
10
Articolul 1 din Regulamentul nr. 717/2014, intitulat „Domeniul de aplicare”, prevede la alineatul (1):
„Prezentul regulament se aplică ajutoarelor acordate întreprinderilor din sectorul pescuitului și acvaculturii, cu excepția:
(a)
ajutoarelor a căror sumă se stabilește pe baza prețului sau a cantității produselor achiziționate sau introduse pe piață;
(b)
ajutoarelor destinate activităților legate de export către țări terțe sau către alte state membre, respectiv ajutoarelor direct legate de cantitățile exportate, ajutoarelor destinate înființării și funcționării unei rețele de distribuție sau destinate altor cheltuieli curente legate de activitatea de export;
(c)
ajutoarelor condiționate de utilizarea preferențială a produselor naționale față de produsele importate;
(d)
ajutoarelor pentru achiziționarea de nave de pescuit;
(e)
ajutoarelor pentru modernizarea sau înlocuirea motoarelor principale sau auxiliare ale navelor de pescuit;
(f)
ajutoarelor pentru operațiunile care determină creșterea capacității de pescuit a unei nave sau pentru echipamentele având ca efect creșterea capacității navei de a găsi pește;
(g)
ajutoarelor pentru construirea de noi nave de pescuit sau pentru importul de nave de pescuit;
(h)
ajutoarelor pentru încetarea temporară sau permanentă a activităților de pescuit, cu excepția cazului în care sunt prevăzute în mod expres în Regulamentul (UE) nr. 508/2014 [al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 privind Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2328/2003, (CE) nr. 861/2006, (CE) nr. 1198/2006 și (CE) nr. 791/2007 ale Consiliului și a Regulamentului (UE) nr. 1255/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (JO 2014, L 149, p. 1)];
(i)
ajutoarelor pentru pescuitul experimental;
(j)
ajutoarelor pentru transferul dreptului de proprietate asupra unei întreprinderi;
(k)
ajutoarelor pentru repopularea directă, cu excepția cazului în care această operațiune este prevăzută în mod explicit de un act juridic al Uniunii ca măsură de conservare sau în cazul repopulării experimentale.”
11
Articolul 2 din Regulamentul nr. 717/2014, intitulat „Definiții”, prevede la alineatul (1):
„În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
«întreprinderi din sectorul pescuitului și acvaculturii» înseamnă întreprinderi active în producția, prelucrarea și comercializarea produselor pescărești și de acvacultură;
(b)
«produse pescărești și de acvacultură» înseamnă produsele definite la articolul 5 literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 1379/2013;
(c)
«prelucrarea și comercializarea» înseamnă toate operațiunile, inclusiv de manipulare, tratare, producție și distribuție, efectuate între momentul debarcării sau al recoltării și faza de finalizare a produsului.”
12
Articolul 3 din Regulamentul nr. 717/2014, intitulat „Ajutoare de minimis”, prevede la alineatul (1):
„Se consideră că ajutoarele nu îndeplinesc toate criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) [TFUE] și, prin urmare, sunt scutite de obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) [TFUE] în cazul în care îndeplinesc condițiile prevăzute în prezentul regulament.”
Dreptul italian
13
Articolul 46 alineatul 7 din decreto‑legge n. 50 – Disposizioni urgenti in materia finanziaria, iniziative a favore degli enti territoriali, ulteriori interventi per le zone colpite da eventi sismici e misure per lo sviluppo (Decretul‑lege nr. 50 privind dispoziții urgente în materie financiară, inițiative în favoarea organismelor teritoriale, intervenții suplimentare în favoarea zonelor afectate de seisme și măsuri de dezvoltare) din 24 aprilie 2017 (GURI nr. 95 din 24 aprilie 2017, denumit în continuare „Decretul‑lege nr. 50/2017”) prevede:
„Avantajele fiscale prevăzute la prezentul articol se acordă în conformitate cu Regulamentul [nr. 1407/2013] și cu Regulamentul [nr. 1408/2013] și în limitele acestora.”
Litigiul principal și întrebările preliminare
14
În urma cutremurelor care au avut loc în centrul Italiei în cursul anului 2016, Decretul‑lege nr. 50/2017 a prevăzut avantaje fiscale în favoarea anumitor întreprinderi care își desfășoară activitatea în zonele afectate de aceste cutremure. În special, articolul 46 alineatul 7 din decretul‑lege menționat prevede că avantajele respective se acordă în conformitate cu Regulamentele nr. 1407/2013 și nr. 1408/2013 și în limitele acestora.
15
Granchio Blu este o societate de drept italian care desfășoară o activitate de vânzare cu amănuntul de pești, crustacee și moluște într‑un supermarket situat în una dintre zonele amintite.
16
Societății menționate i s‑au acordat avantaje fiscale pentru anii 2017 și 2019 în temeiul Decretului‑lege nr. 50/2017.
17
Totuși, aceste avantaje au fost revocate prin două decrete ministeriale din 11 ianuarie 2023, în esență pentru motivul că Granchio Blu desfășura o activitate economică care nu intra în domeniile de aplicare al Regulamentului nr. 1407/2013 și, respectiv, al Regulamentului nr. 1408/2013 și, prin urmare, nu era eligibilă pentru a beneficia de avantajele respective.
18
În această privință, Ministerul Întreprinderilor și al Made in Italy a constatat că activitățile economice din sectorul producției, prelucrării și comercializării produselor piscicole, inclusiv vânzarea cu amănuntul a unor astfel de produse, intrau în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014.
19
Granchio Blu a introdus o acțiune în anulare împotriva decretelor ministeriale de revocare a avantajelor fiscale de care beneficiase la Tribunale amministrativo regionale per le Marche (Tribunalul Administrativ Regional din Marche, Italia). Prin hotărârea din 6 octombrie 2023, această instanță a respins acțiunea.
20
Granchio Blu a declarat apel împotriva acestei hotărâri la Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia), care este instanța de trimitere.
21
Potrivit Granchio Blu, Tribunale amministrativo regionale per le Marche (Tribunalul Administrativ Regional din Marche) a considerat în mod eronat că simpla activitate de revânzare cu amănuntul de produse piscicole, ca activitate comercială, intra sub incidența noțiunii de „prelucrare și comercializare” a produselor pescărești și de acvacultură, în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 717/2014, această noțiune neincluzând, în opinia sa, vânzarea cu amănuntul a respectivelor produse către consumatorii finali.
22
În acest context, instanța de trimitere ridică problema dacă comerțul cu amănuntul de pești, crustacee și moluște intră în sfera noțiunii de „prelucrare și comercializare” a produselor pescărești și de acvacultură, în sensul acestei dispoziții. În cazul în care s‑ar considera că activitatea menționată face parte din sectorul pescuitului și acvaculturii, Granchio Blu nu ar putea beneficia de avantajele fiscale prevăzute la articolul 46 alineatul 7 din Decretul‑lege nr. 50/2017. În schimb, dacă s‑ar considera că activitatea menționată nu se încadrează în acest sector și, prin urmare, nu este exclusă din domeniile de aplicare al Regulamentului nr. 1407/2013 și, respectiv, al Regulamentului nr. 1408/2013, Granchio Blu ar putea fi eligibilă pentru a beneficia de aceste avantaje.
23
În aceste condiții, Consiglio di Stato (Consiliul de Stat) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Definiția noțiunii de «prelucrare și comercializare», care figurează la articolul 2 litera (c) din [Regulamentul nr. 717/2014], cuprinde și activitatea de comerț cu amănuntul de produse piscicole, iar eventuala excludere [a acestei activități] din domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014, întemeiată pe modul de redactare a dispoziției menționate, este compatibilă cu formularea articolului 5 literele (d) și (g) din [Regulamentul nr. 1379/2013], care definește în mod autonom comerțul cu amănuntul în cadrul organizării comune a piețelor de produse piscicole, sau o astfel de excludere nu este compatibilă cu reglementarea generală a sectorului pescuitului, având în vedere că Regulamentul nr. 1379/2013 conține totuși o definiție a comerțului cu amănuntul care îl include printre activitățile din sectorul pescuitului (instanța de trimitere ar tinde să considere că excluderea este compatibilă)?
2)
În definitiv, [Regulamentul nr. 717/2014] este aplicabil activității de comerț cu amănuntul de produse piscicole […] în considerarea legăturii comerțului cu amănuntul cu sectorul pescuitului sau ca urmare a diferențierii sale clare de acesta (această din urmă teză, care determină excluderea activității de comerț cu amănuntul din domeniul de aplicare al [Regulamentului nr. 717/2014], convinge într‑o mai mare măsură instanța de trimitere)?
3)
Dreptul Uniunii se opune unor dispoziții naționale care permit acordarea de ajutoare de minimis întreprinderilor care comercializează cu amănuntul produse piscicole, care pot beneficia de avantaje întrucât se diferențiază de pescuitul industrial și întrucât sunt cuprinse în zona liberă urbană instituită ulterior cutremurului care a afectat centrul Italiei?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima și la a doua întrebare
24
Prin intermediul primei și al celei de a doua întrebări adresate, care trebuie examinate împreună, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 717/2014, citit în lumina articolului 5 literele (d) și (g) din Regulamentul nr. 1379/2013, trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „prelucrare și comercializare” a produselor pescărești și de acvacultură, definită la acest articol 2 alineatul (1) litera (c), cuprinde activitatea de comerț cu amănuntul de produse piscicole, astfel încât această activitate intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014.
25
Cu titlu introductiv, trebuie arătat că revine statelor membre sarcina de a decide dacă trebuie acordate ajutoare de minimis anumitor întreprinderi sau sectoare de activitate, cu condiția respectării normelor Uniunii în materie. În speță, prin adoptarea Decretului‑lege nr. 50/2017, Republica Italiană a decis, în urma cutremurelor care au afectat partea centrală a Italiei în anul 2016, să acorde ajutoare de minimis numai întreprinderilor care intră în domeniul de aplicare al Regulamentelor nr. 1407/2013 și nr. 1408/2013.
26
Acestea fiind amintite, este necesar să se observe că Regulamentul nr. 1407/2013 are ca obiect să permită derogarea, pentru ajutoarele de stat cu o valoare limitată (de minimis), de la regula potrivit căreia orice ajutor trebuie, înainte de orice punere în aplicare, să fie notificat Comisiei Europene (a se vedea în acest sens Hotărârea din 28 octombrie 2020, INAIL, C‑608/19, EU:C:2020:865, punctul 26).
27
Articolul 1 alineatul (1) litera (a) din acest regulament exclude din domeniul său de aplicare „ajutoarele acordate întreprinderilor care își desfășoară activitatea în sectoarele pescuitului și acvaculturii, astfel cum sunt reglementate de Regulamentul [nr. 104/2000]”, menționându‑se că acesta a fost abrogat prin Regulamentul nr. 1379/2013, al cărui articol 46 precizează că trimiterile la acest prim regulament se interpretează ca trimiteri la cel de al doilea.
28
Această excludere se explică, astfel cum reiese din considerentul (6) al Regulamentului nr. 1407/2013, prin faptul că sectorul pescuitului și acvaculturii este reglementat de norme speciale care îi sunt aplicabile, precum și prin riscul ca ajutoarele care constau în sume mai mici decât plafonul stabilit în acest regulament să poată totuși îndeplini criteriile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) TFUE.
29
„Sectorul pescuitului și acvaculturii” este definit, la rândul său, la articolul 5 litera (d) din Regulamentul nr. 1379/2013 ca fiind acel sector al economiei care „include toate activitățile de producție, prelucrare și comercializare a produselor pescărești și de acvacultură”.
30
În măsura în care instanța de trimitere ridică problema dacă vânzarea cu amănuntul a produselor piscicole intră în sfera noțiunii de „comercializare” a unor asemenea produse, în sensul articolului 5 litera (d) din Regulamentul nr. 1379/2013, care nu este definită în acest regulament, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, determinarea semnificației și a sferei de aplicare a termenilor pentru care dreptul Uniunii nu oferă nicio definiție trebuie realizată în conformitate cu sensul obișnuit al acestora în limbajul curent, ținând totodată seama de contextul în care sunt utilizați și de obiectivele urmărite de reglementarea din care fac parte (Hotărârea din 13 iunie 2024, A GmbH & Co. KG, C‑104/23, EU:C:2024:504, punctul 41 și jurisprudența citată).
31
În această privință, este necesar să se arate mai întâi că, în sensul său obișnuit în limbajul curent, termenul „comercializare”, atunci când nu este însoțit de nicio precizare, desemnează în mod global ansamblul activităților care intervin ca urmare a producerii și a transformării unui produs până la vânzarea acestuia către consumatorul final, inclusiv vânzarea cu amănuntul a unor astfel de produse.
32
În continuare, în ceea ce privește contextul în care este utilizat acest termen, trebuie arătat că Regulamentul nr. 1379/2013 reglementează totodată faptul de „a face disponibil pe piață”, „introducere[a] pe piață” și „comerț[ul] cu amănuntul” de asemenea produse, astfel cum rezultă din articolul 5 literele (e)-(g) din acest regulament. Rezultă că „întreprinderil[e] care își desfășoară activitatea în sectoarele pescuitului și acvaculturii, astfel cum sunt reglementate de Regulamentul [nr. 1379/2013]”, în sensul articolului 1 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 1407/2013, sunt de asemenea cele care își desfășoară activitatea în special în „comerțul cu amănuntul” cu produse piscicole.
33
În sfârșit, din articolul 1 din Regulamentul nr. 1379/2013, citit în lumina considerentului (29) al acestuia, reiese că obiectivul urmărit de regulamentul menționat este instituirea unei organizări comune a piețelor pentru produsele pescărești și de acvacultură. Or, acest obiectiv ar fi compromis dacă anumite etape ale lanțului de distribuție a produselor piscicole, și anume vânzarea cu amănuntul a unor astfel de produse, ar trebui excluse din această organizare comună a piețelor.
34
În aceste condiții, este necesar să se considere că „sectorul pescuitului și acvaculturii”, în sensul Regulamentului nr. 1379/2013, cuprinde comercializarea produselor piscicole, indiferent dacă este angro sau cu amănuntul.
35
Rezultă că întreprinderile a căror activitate constă în comercializarea unor astfel de produse, inclusiv cu amănuntul, nu intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 1407/2013, în temeiul articolului 1 alineatul (1) litera (a) din acesta.
36
Întreprinderile respective nu intră nici sub incidența Regulamentului nr. 1408/2013, al cărui articol 1, intitulat „Domeniu de aplicare”, prevede că acest regulament se aplică ajutoarelor acordate întreprinderilor care își desfășoară activitatea în domeniul producției primare de produse agricole.
37
În schimb, trebuie precizat că întreprinderile care își desfășoară activitatea în sectorul pescuitului și acvaculturii intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014, care stabilește norme speciale în materie de ajutoare de minimis aplicabile acestui sector.
38
Astfel, articolul 1 alineatul (1) din regulamentul menționat stabilește domeniul de aplicare al acestuia, precizând că se aplică ajutoarelor acordate „întreprinderilor din sectorul pescuitului și acvaculturii”, cu excepția celor enumerate în mod expres de această dispoziție (a se vedea în acest sens Hotărârea din 27 ianuarie 2022, Sātiņi‑S, C‑238/20, EU:C:2022:57, punctul 55). Or, niciuna dintre acestea din urmă nu privește „comerțul cu amănuntul”.
39
Articolul 2 alineatul (1) litera (a) din regulamentul menționat definește „întreprinderi[le] din sectorul pescuitului și acvaculturii” ca întreprinderile active „în producția, prelucrarea și comercializarea produselor pescărești și de acvacultură”, fără a stabili vreo limitare în ceea ce privește tipul de comercializare în cauză.
40
În plus, potrivit articolului 2 alineatul (1) litera (c) din același regulament, noțiunea de „prelucrare și comercializare” este definită ca însemnând „toate operațiunile, inclusiv de manipulare, tratare, producție și distribuție, efectuate între momentul debarcării sau al recoltării și faza de finalizare a produsului”.
41
În măsura în care comerțul cu amănuntul constituie ultima etapă a distribuției produselor piscicole, care intervine „în etapa produsului final” a lanțului de aprovizionare, trebuie să se considere că acest tip de comerț intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014.
42
Având în vedere considerațiile de mai sus, trebuie să se răspundă la prima și la a doua întrebare că articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 717/2014, citit în lumina articolului 5 literele (d) și (g) din Regulamentul nr. 1379/2013, trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „prelucrare și comercializare” a produselor pescărești și de acvacultură, definită la acest articol 2 alineatul (1) litera (c), cuprinde activitatea de comerț cu amănuntul de produse piscicole, astfel încât această activitate intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014.
Cu privire la a treia întrebare
43
Prin intermediul celei de a treia întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care permite acordarea de ajutoare de minimis întreprinderilor de comerț cu amănuntul de produse piscicole care sunt eligibile pentru a beneficia de astfel de ajutoare pentru motivul că se disting de întreprinderile de pescuit industrial și că sunt situate într‑o zonă liberă urbană creată pentru a răspunde consecințelor economice ale unui cutremur.
44
Potrivit unei jurisprudențe constante, justificarea trimiterii preliminare nu este formularea unor opinii consultative cu privire la chestiuni generale sau ipotetice, ci nevoia inerentă soluționării efective a unui litigiu (Hotărârea din 22 ianuarie 2026, Herchoski, C‑902/24, EU:C:2026:42, punctul 48 și jurisprudența citată).
45
În această privință, trebuie amintit că, după cum reiese din cuprinsul punctelor 14 și 22 din prezenta hotărâre, în conformitate cu articolul 46 alineatul 7 din Decretul‑lege nr. 50/2017, avantajele fiscale în favoarea anumitor întreprinderi care își desfășoară activitatea în zonele afectate de cutremure se acordă în conformitate cu Regulamentele nr. 1407/2013 și nr. 1408/2013 și în limitele acestora.
46
Or, așa cum reiese din răspunsul la prima și la a doua întrebare, comerțul cu amănuntul cu produse piscicole intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014, iar nu în domeniile de aplicare al Regulamentului nr. 1407/2013 și, respectiv, al Regulamentului nr. 1408/2013.
47
În aceste condiții și întrucât instanța de trimitere nu a făcut referire la nicio altă reglementare națională care să permită să se considere că Republica Italiană decisese să acorde ajutoarele de minimis în discuție în litigiul principal în conformitate cu Regulamentul nr. 717/2014 și în limitele acestuia, este necesar să se constate că faptul de a răspunde la a treia întrebare, în aceste împrejurări, ar echivala în mod vădit cu furnizarea unei opinii consultative cu privire la o întrebare ipotetică, cu încălcarea misiunii încredințate Curții în cadrul cooperării jurisdicționale instituite prin articolul 267 TFUE (a se vedea în acest sens Hotărârea din 22 februarie 2022, Stichting Rookpreventie Jeugd ș.a., C‑160/20, EU:C:2022:101, punctul 84).
48
În consecință, a treia întrebare este inadmisibilă.
Cu privire la cheltuielile de judecată
49
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a noua) declară:
Articolul 2 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 717/2014 al Comisiei din 27 iunie 2014 privind aplicarea articolelor 107 și 108 [TFUE] ajutoarelor de minimis în sectorul pescuitului și acvaculturii, citit în lumina articolului 5 literele (d) și (g) din Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1184/2006 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului, trebuie interpretat în sensul că noțiunea de „prelucrare și comercializare” a produselor pescărești și de acvacultură, definită la acest articol 2 alineatul (1) litera (c), cuprinde activitatea de comerț cu amănuntul de produse piscicole, astfel încât această activitate intră în domeniul de aplicare al Regulamentului nr. 717/2014.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: italiana.