EUROOPA KOHTU OTSUS22. mai 1990(*)Euroopa Parlamendi õigus nõuda otsuse tühistamistKohtuasjas C-70/88_Euroopa Parlament,
esindajad: õigusnõustajad Francesco Pasetti Bombardella ja Jorge
Campinos, keda abistasid õigustalituse ametnikud Christian Pennera ja
Johann Schoo, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress: Euroopa
Parlamendi peasekretariaat, Kirchberg, Luxembourg_hageja_versusEuroopa Ühenduste Nõukogu,
esindajad: õigustalituse peadirektor Raffaello Fornasier ja õigusnõunik
Bernhard Schloh, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress: Euroopa
Investeerimispanga õigusosakonna direktor Jörg Käser, boulevard
Konrad-Adenauer 100, Luxembourg_kostja_keda toetasidSuurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik,
esindaja: J. Gensmantel Treasury Solicitor’s Department’ist,
kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis: Ühendkuningriigi
suursaatkond, boulevard Roosevelt 14, jaEuroopa Ühenduste Komisjon,
esindajad: õigusnõunik Michel Van Ackere-Pietri ja õigustalituse
ametnik Jürgen Grünwald, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress
Luxembourgis: õigustalituse ametnik Georgios Kremlis, Centre Wagner,
Kirchberg_menetlusse astujad_mille
esemeks menetluse käesolevas staadiumis on EMÜ asutamislepingu artikli
173 ja Euratomi asutamislepingu artikli 146 alusel esitatud nõukogu
22. detsembri 1987. aasta määruse (Euratom) nr 3954/87
toiduainete ja loomasööda radioaktiivse saastatuse lubatud piirmäärade
kehtestamise kohta tuuma- või muu kiirgusavarii korral (EÜT L 371, lk
11) tühistamist taotleva hagi vastuvõetavus_EUROOPA KOHUS_koosseisus:
president O. Due, kodade esimehed Sir Gordon Slynn,
C. N. Kakouris, F. A. Schockweiler ja
M. Zuleeg, kohtunikud G. F. Mancini, R. Joliet,
J. C. Moitinho de Almeida ja G. C. Rodríguez
Iglesias_kohtujurist: W. Van Gerven_kohtusekretär: vanemametnik D. Louterman_arvestades kohtuistungi ettekannet_olles
ära kuulanud poolte kohtukõned 5. oktoobri 1989. aasta kohtuistungil,
kus Euroopa Parlamenti esindasid Francesco Pasetti Bombardella,
Christian Pennera ja Johann Schoo, keda abistas advokaat Michel
Waelbroeck, Brüssel, nõukogu esindasid Raffaello Fornasier ja Bernhard
Schloh ning komisjoni esindas õigustalituse peadirektor Jean-Louis
Dewost, keda abistas õigusnõunik Denise Sorasio, olles 30. novembri 1989. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku_on teinud järgmiseotsuse1        Euroopa
Kohtu kantseleisse 4. märtsil 1988 esitatud hagiavalduses taotles
Euroopa Parlament Euratomi asutamislepingu artikli 146 ja EMÜ
asutamislepingu artikli 173 alusel nõukogu 22. detsembri 1987. aasta
määruse (Euratom) nr 3954/87 toiduainete ja loomasööda
radioaktiivse saastatuse lubatud piirmäärade kehtestamise kohta tuuma-
või kiirgusavarii korral (EÜT L 371, lk 11) tühistamist.2        Nimetatud
määrus, mis põhineb Euratomi asutamislepingu artiklil 31, näeb ette
korra, kuidas kehtestada toiduainete ja loomasööda radioaktiivse
saastatuse lubatud piirmäärad, mille puhul neid võib turustada pärast
tuuma- või muud kiirgusavariid, mis võib põhjustada või on põhjustanud
toiduainete ja loomasööda olulise radioaktiivse saastatuse. Toiduaineid
ja loomasööta, milles vaidlustatud määruse sätete põhjal vastu võetud
aktiga sätestatud lubatud piirmäärad on ületatud, ei turustata.3        Vaidlustatud
määruse väljatöötamise käigus teatas Euroopa Parlament, kellega nõukogu
konsulteeris vastavalt Euratomi asutamislepingu artiklile 31, et ta ei
ole nõus komisjoni poolt pakutud õigusliku alusega, ning palus viimasel
esitada uus ettepanek, mis põhineks EMÜ asutamislepingu artiklil 100a.
Kuna komisjon ei võtnud seda taotlust arvesse, andis nõukogu määruse
nr 3954/87 Euratomi asutamislepingu artikli 31 alusel. Euroopa
Parlament esitas seejärel nimetatud määruse peale käesoleva
tühistamishagi.4        Nõukogu
esitas Euroopa Kohtu kodukorra artikli 91 lõike 1 esimese lõigu alusel
vastuvõetamatuse vastuväite ning palus Euroopa Kohtul teha otsuse selle
vastuväite põhjal asja sisuliselt arutamata.5        Nimetatud
vastuväite toetuseks esitas nõukogu kirjalikus menetluses – ajal, mil
27. septembri 1988. aasta otsust kohtuasjas 302/87: Euroopa
Parlament v. nõukogu, „komitoloogia” (EKL 1988,
lk 5615) ei olnud veel tehtud – samalaadseid argumente nagu need,
mis ta oli esitanud vastuvõetamatuse vastuväite toetuseks kohtuasjas
302/87. Nõukogu avaldas 5. oktoobril 1989 toimunud kohtuistungil,
et oma 27. septembri 1988. aasta otsuses oli Euroopa Kohus väga
selgelt lahendanud küsimuse, mis puudutab Euroopa Parlamendi õigust
nõuda otsuse tühistamist, ning et seetõttu on käesolev hagi
vastuvõetamatu.6        Euroopa
Parlament palus vastuväite tagasi lükata. Ta väitis, et käesolev
kohtuasi sisaldab võrreldes kohtuasjaga 302/87 uut elementi. Et
põhjendada oma keeldumist tunnustada Euroopa Parlamendi õigust nõuda
otsuse tühistamist, märkis Euroopa Kohus, et vastavalt EMÜ
asutamislepingu artiklile 155 on komisjoni kohustus tagada parlamendi
õigused ja esitada ka vastavalt vajalikuks osutuvaid tühistamishagisid.
Käesolev kohtuasi näitab aga, et komisjon ei täida seda kohustust, kuna
rajas oma ettepaneku muule õiguslikule alusele kui see, mida pidas
sobivaks parlament. Järelikult ei saa viimane loota, et komisjon kaitseb
tema õigusi tühistamishagiga.7        Euroopa
Parlament lisas, et asjaolu, et nõukogu võttis vastu vaidlustatud
õigusakti, ei saa käsitleda kui tegutsemisest vaikimisi keeldumist, mis
annaks parlamendile õiguse esitada tegevusetushagi. Lisaks oleks
parlamendi õiguste kaitsmine üksikisikute hagide kaudu täiesti juhuslik
ning ei oleks seega tõhus.8        Tegemist
on seega õigusliku lüngaga, mille Euroopa Kohus peaks täitma,
tunnustades Euroopa Parlamendi õigust nõuda otsuse tühistamist juhul,
kui see on vajalik parlamendi enda õiguste kaitsmiseks.9        13.
juuli 1988. aasta määrusega lubati Euroopa Ühenduste Komisjonil kostja
nõuete toetuseks menetlusse astuda. Kuigi komisjon taotles hagi
sisuliselt rahuldamata jätmist, palus ta kohtuistungil Euroopa Kohtul
nõukogu esitatud vastuvõetamatuse vastuväite tagasi lükata. Lisaks
lubati 18. jaanuari 1989. aasta määrusega Ühendkuningriigil
kostja nõuete toetuseks menetlusse astuda. Ühendkuningriik ei esitanud
hagi vastuvõetavuse küsimuses taotlusi. 10      Kohtuasja
asjaolude, menetluse käigu ning poolte väidete ja argumentide täielikum
ülevaade sisaldub kohtuistungi ettekandes. Neid toimiku materjale
korratakse allpool üksnes Euroopa Kohtu arutluskäigu seisukohast
vajalikus ulatuses.11      Esmalt
tuleb märkida, et kuna vaidlustatud õigusakt põhineb Euratomi
asutamislepingu sättel, siis tuleb selle akti tühistamist taotleva hagi
vastuvõetavust hinnata nimetatud lepingust lähtudes.12      Nagu
tuleneb eespool viidatud 27. septembri 1988. aasta otsusest, ei ole
parlamendil õigust esitada tühistamishagi EMÜ asutamislepingu artikli
173 ega sellega sisu poolest identse Euratomi asutamislepingu artikli
146 sätete alusel.13      Esiteks
ei ole parlamenti nimetatud artikli 173 esimeses lõigus ega artikli 146
esimeses lõigus institutsioonide hulgas, kes võivad sarnaselt
liikmesriikidega nõuda mõne teise institutsiooni mis tahes õigusakti
tühistamist.14      Teiseks
– kuna parlament ei ole juriidiline isik, ei saa ta pöörduda Euroopa
Kohtu poole samade artiklite teise lõigu alusel, kusjuures nende lõikude
süsteem on igal juhul sobimatu parlamendi tühistamishagi jaoks.15      Samas
27. septembri 1988. aasta otsuses, milles Euroopa Kohus märkis
põhjused, miks parlamendil ei ole õigust EMÜ asutamislepingu artikli 173
alusel Euroopa Kohtu poole pöörduda, meenutas ta, et parlamendi õiguste
kaitse tagamiseks on mitu õiguskaitsevahendit. Nagu nimetatud otsuses
märgiti, on parlamendil mitte ainult õigus esitada tegevusetushagi, vaid
lisaks sellele annavad asutamislepingud talle ka õiguse esitada Euroopa
Kohtule kontrollimiseks nõukogu või komisjoni õigusakte, mis on vastu
võetud parlamendi õigusi eirates.16      Käesoleva
kohtuasja asjaolud ja arutelud näitasid siiski, et need Euratomi
asutamislepingus ja EMÜ asutamislepingus ette nähtud erinevad
õiguskaitsevahendid – ükskõik kui kasulikud ja mitmekesised need ka ei
ole – võivad osutuda ebatõhusateks või ebakindlateks.17      Esiteks ei saa tegevusetushagiga vaidlustada juba vastu võetud õigusakti õiguslikku alust.18      Teiseks
jääb mõne niisuguse õigusakti kehtivuse hindamiseks eelotsuse
taotlemine või liikmesriikide või eraisikute pöördumine Euroopa Kohtu
poole sellise õigusakti tühistamiseks üksnes võimalusteks, mille
teostamisele ei saa parlament lootma jääda.19      Lõpuks
– kuigi komisjoni kohustus on tagada parlamendi õiguste kaitse, ei saa
see ülesanne viia selleni, et komisjoni sunnitaks järgima parlamendi
seisukohti ning esitama tühistamishagi, mida komisjon peab
põhjendamatuks.20      Eelnevast
järeldub, et kõigist nendest erinevatest õiguskaitsevahenditest ei
piisa, et tagada kindlalt ja alati, et parlamendi õigusi eiravaid
nõukogu või komisjoni õigusakte kontrollitakse.21      Need
õigused on aga osa asutamislepingutega loodud institutsioonilisest
tasakaalust. Lepingutega on nimelt kehtestatud erinevate ühenduse
institutsioonide vahel pädevuse jaotamise süsteem, mis annab ühenduse
institutsioonilises ülesehituses ja ühendusele usaldatud ülesannete
täitmisel igale institutsioonile teatud kindla rolli.22      Institutsioonilise
tasakaalu järgimine eeldab, et iga institutsioon kasutab oma volitusi
teiste omadega arvestades. See nõuab ka, et kui leiab aset nimetatud
reegli mis tahes rikkumine, on võimalik sanktsioone rakendada.23      Euroopa
Kohus, kes peab asutamislepingute kohaselt tagama, et lepingute
tõlgendamisel ja kohaldamisel järgitakse seadust, peab ka suutma tagada
institutsioonilise tasakaalu säilitamise ning seega ka parlamendi
õiguste kaitse kohtuliku kontrolli juhul, kui viimane selles küsimuses
Euroopa Kohtu poole pöördub, kasutades parlamendi taotletava eesmärgi
seisukohast sobivat õiguskaitsevahendit. 24      Selle
rolli täitmisel ei saa Euroopa Kohus mõistagi liigitada parlamenti
nende institutsioonide hulka, kes võivad esitada hagi EMÜ
asutamislepingu artikli 173 või Euratomi asutamislepingu artikli 146
alusel, ilma et nad peaksid põhjendama oma huvi menetluse algatamise
vastu.25      Euroopa
Kohus peab aga siiski tagama asutamislepingute institutsioonilist
tasakaalu käsitlevate sätete täieliku rakendamise ning kindlustama, et
nii parlamendi kui ka teiste institutsioonide õigusi ei saaks ohustada
nii, et asutamislepingutes ette nähtud õiguskaitsevahendite hulgas ei
oleks ühtegi, mida parlament võiks kindlalt ja tõhusalt kasutada.26      Kuna
asutamislepingutes ei ole sätet, mis näeks ette parlamendi õiguse
esitada tühistamishagi, võib tekkida menetluslik lünk, kuid see ei saa
varjutada olulist huvi, mis on seotud Euroopa ühenduste
asutamislepingutes sätestatud institutsioonilise tasakaalu säilitamise
ja järgimisega.27      Järelikult
on parlamendil lubatud esitada Euroopa Kohtule tühistamishagi, mille
eesmärk on tühistada mõni nõukogu või komisjoni õigusakt, tingimusel et
selle hagi eesmärk on vaid parlamendi õiguste kaitsmine ning et seda
põhjendatakse vaid nende õiguste rikkumisega. Kui see tingimus on
täidetud, kehtivad parlamendi tühistamishagi suhtes samad eeskirjad, mis
on sätestatud asutamislepingutes teiste institutsioonide
tühistamishagide kohta.28      Parlamendi
õiguste hulka kuulub osavõtt õigustloovate aktide väljatöötamisest
asutamislepingutes ette nähtud juhtudel, eriti EMÜ asutamislepingus ette
nähtud koostöömenetluses.29      Antud
juhul väidab parlament, et vaidlustatud määrus põhineb Euratomi
asutamislepingu artiklil 31, mis näeb ette vaid parlamendiga
konsulteerimise, samal ajal kui see oleks pidanud põhinema EMÜ
asutamislepingu artiklil 100a, mis nõuab koostöömenetlust parlamendiga.30      Viimane
järeldab sellest, et õiguslik alus, mille nõukogu vaidlustatud
määrusele valis, viis parlamendi õiguste eiramiseni, võttes parlamendilt
võimaluse, mida pakub koostöömenetlus, nimelt võimaluse osaleda
õigusakti väljatöötamises intensiivsemalt ja aktiivsemalt kui
konsultatsioonimenetluse raames.31      Kuna
parlament väidab, et vaidlustatud õigusakti õigusliku aluse valik
kahjustas tema õigusi, järeldub eelnevast, et käesolev hagi on
vastuvõetav. Nõukogu vastuvõetamatuse vastuväide tuleb niisiis tagasi
lükata ning menetlust tuleb jätkata kohtuasja sisulise arutamisega. Kohtukulud32      Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.Esitatud põhjendustest lähtudesEUROOPA KOHUSotsustab:1.      Lükata nõukogu esitatud vastuvõetamatuse vastuväide tagasi.2.      Jätkata menetlust asja sisulise arutamisega.3.      Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.DueSlynnKakourisSchockweilerZuleegManciniJolietMoitinho de AlmeidaRodríguez IglesiasKuulutatud avalikul kohtuistungil 22. mail 1990 Luxembourgis.Kohtusekretär       PresidentJ.-G. Giraud       O. Due* Kohtumenetluse keel: prantsuse.