62020TO0413_INF
Rettens kendelse (Ottende Udvidede Afdeling) af 26. maj 2025 –Norddeutsche Landesbank – Girozentrale mod Afviklingsinstansen (Ex ante-bidrag 2020)
(Sag T-413/20)
»Den Økonomiske og Monetære Union – bankunion – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber (SRM) – Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – Afviklingsinstansens afgørelse om beregning af ex ante-bidrag for 2020 – begrundelsespligt – princip om forbud mod tilbagevirkende gyldighed – ligebehandling – proportionalitet – Afviklingsinstansens skønsmargen – åbenbart urigtigt skøn – ulovlighedsindsigelse – Kommissionens skønsmargen – åbenbart, at sagen er retligt ugrundet«
1.
EU-institutioner – udøvelse af beføjelser – Kommissionens beføjelse til at vedtage delegerede retsakter – rækkevidde – komplekse vurderinger og evalueringer – bred skønsmargen – fastlæggelse af metoden til beregning af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – fastsættelse af kriterierne for tilpasning af de nævnte bidrag – domstolskontrol – grænser
(Art. 290 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2006, 41. betragtning; Kommissionens forordning 2015/63; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59, art. 103, stk. 7)
(jf. præmis 53 og 54)
2.
Institutionernes retsakter – tidsmæssig anvendelse – forbud mod tilbagevirkende gyldighed – undtagelser – betingelser – opfyldelse af et mål af almen interesse og beskyttelse af den berettigede forventning – tilbagetrækning af en afgørelse fra Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelse af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) for at afhjælpe en begrundelsesmangel – vedtagelse af en afgørelse, som træder i kraft på datoen for den foregående afgørelses ikrafttræden – ingen ændringer af beløbet for og beregningen af de pågældende bidrag – hensyntagen til formålet med bidragene til Afviklingsfonden – lovlighed
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 2, art. 67, stk. 4, art. 69 og 70)
(jf. præmis 76, 77 og 82)
3.
Institutionernes retsakter – begrundelse – pligt – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – ikke nødvendigt i denne afgørelse at lade samtlige de forhold, der gør det muligt at kontrollere rigtigheden af bidragsberegningen, fremgå – afvejning af begrundelsespligten og det almindelige princip om beskyttelse af de berørte institutters forretningshemmeligheder – lovligheden af de bestemmelser, der vedrører metoden til beregning af ex ante-bidragene til Afviklingsfonden – princippet om iagttagelse af forretningshemmeligheden – Afviklingsinstansens forpligtelse til i en aggregeret og anonymiseret form at offentliggøre og til de pågældende institutter at videregive oplysninger om institutterne med henblik på beregningen af ex ante-bidrag
(Art. 296, stk. 2, TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014; Kommissionens forordning 2015/63, art. 4-7, art. 9 og bilag I; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 90-102 og 124)
4.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til at blive hørt – rækkevidde – meddelelse fra Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) til sagsøgeren om, at en afgørelse trækkes tilbage og erstattes – lovlighed – tilsidesættelse af retten til at blive hørt – foreligger ikke
[Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra a)]
(jf. præmis 150 og 160)
5.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til at blive hørt – rækkevidde – onlineformular, hvorved institutterne kan meddele deres synspunkter om beregning af ex ante-bidragene, som skal betales til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – lovlighed – tilsidesættelse af retten til at blive hørt – foreligger ikke
[Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2, litra a)]
(jf. præmis 169, 171 og 175)
6.
EU-institutioner – udøvelse af beføjelser – Kommissionens beføjelse til at vedtage delegerede retsakter – rækkevidde – komplekse vurderinger og evalueringer – bred skønsmargen – fastlæggelse af metoden til beregning af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – anvendelse og afvejning af risikoindikatoren institutsikringsordning – domstolskontrol – grænser
(Kommissionens forordning 2015/63, art. 7, stk. 4)
(jf. præmis 192, 193 og 241)
7.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – beregning af justeringsmultiplikatoren for bidrag i forhold til kreditinstitutternes risikoprofil – krænkelse af friheden til at oprette og drive egen virksomhed – foreligger ikke
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 16; Kommissionens forordning 2015/63, art. 7, stk. 4, og første betragtning)
(jf. præmis 265-268)
Konklusion
1)
Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) frifindes.
2)
Norddeutsche Landesbank – Girozentrale bærer sine egne omkostninger og betaler de af Afviklingsinstansen afholdte omkostninger.
3)
Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.