61981CJ0290_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved to kendelser af 6 . juli 1981, indgaaet til Domstolen den 16 . november samme aar, har Corte d ' Appello di Milano i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af en raekke bestemmelser i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel af 30 . oktober 1947 ( herefter benaevnt Den almindelige Overenskomst ) med henblik paa at kunne afgoere, om den opkraevning af afgift for administrative ydelser med 0,5 % af varevaerdien, der er indfoert ved lov nr . 330 af 15 . juni 1950 ( herefter benaevnt afgift for administrative ydelser ), er forenelig med de naevnte bestemmelser .
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under tvister for naevnte ret mellem importselskaberne Singer og Geigy og det italienske finansministerium vedroerende
opkraevning af afgift for administrative ydelser for forskellige varer indfoert fra lande, der er deltagere i Den almindelige Overenskomst, mellem den 1 . oktober 1963 og den 1 . august 1971, paa hvilken sidste dato afgiften for administrative ydelser blev ophaevet ved lov nr . 447 af 24 . juni 1971 ( Gazzetta Ufficiale della Republica Italiana nr . 180 af 17 . 7 . 1971 ).
3 Selskaberne Singer og Geigy, der er appellanter i hovedsagen i henholdsvis sag 290/81 og sag 291/81, havde ved Tribunale di Milano paastaaet det italienske finansministerium doemt til at tilbagebetale beloeb, de havde betalt i afgift for administrative ydelser i den omhandlede periode, hvilken paastand stoettedes paa, at der var tale om en mod den almindelige overenskomsts bestemmelser stridende afgift .
4 Sagsoegernes paastande, der stoettedes paa artikel II, stk . 1, litra b ), i Den almindelige Overenskomst, hvorefter de kontraherende parter ikke maa opkraeve hoejere told, end den told, der er fastsat i de til overenskomsten knyttede lister over indroemmelser ( liste XXVII for Italien ), eller andre indfoerselsafgifter eller afgifter med tilsvarende virkning, som overstiger de paa datoen for tiltraedelsen af GATT gaeldende toldsatser og afgifter ( for Italiens vedkommende den 10 . 10 . 1949 ), blev af Tribunale taget til foelge for saa vidt angaar indfoerslerne af de varer, der er opfoert i naevnte liste XXVII . Tribunale forkastede derimod paastandene i det omfang, de gjaldt tilbagesoegning af beloeb betalt i forbindelse med indfoersel af varer, der ikke er opfoert i liste XXVII, men som derimod findes i den senere liste XL, der ved Genève-protokollen af 16 . juli 1962 var traadt i sedt for de oprindelige nationale lister for Faellesskabets lande, for Italiens vedkommende med virkning fra den 13 . januar 1963 .
5 Efter sgsagsoegernes anke af disse afgoerelser har Corte d ' Appello di Milano anmodet Domstolen om en praejudiciel afgoerelse af foelgende i de to sager enslydende spoergsmaal :
»1 . Er det foreneligt med GATT-overenskomsten, enten ifoelge praeamblen i dens oprindelige formulering, hvorefter de kontraherende stater erklaerede, at de ' oensker ' ( ' désireux ' ) at nedsaette toldsatserne og at ophaeve andre skranker for handelen samt afskaffe diskriminerende behandling i det internationale handelssamkvem, eller ifoelge den formulering, som blev benyttet i Genève-protokollen af 10 . marts 1955, ratificeret af Italien ved lov nr . 1307 af 7 . november 1977, hvorefter de kontraherende stater
ved ordet ' désirent ' ( har til hensigt ) fastslog, at de ville paatage sig de angivne forpligtelser, at opkraeve den ved lov nr . 330 af 15 . juni 1950 indfoerte afgift for administrative ydelser ( som altsaa blev indfoert efter Italiens tiltraedelse af overenskomsten, men foer vedtagelsen af Genève-protokollen ), uanset om de indfoerte varer er anfoert i de oprindelige lister over indroemmelser, og uanset om overenskomstens forbud mod forhoejelse af de hidtil gaeldende accessoriske importafgifter efter ordlyden kun angaar disse lister?
2.Kan det i GATT-overenskomstens artikel II, stk . 1, litra b ), indeholdte forbud mod at forhoeje bestaaende accessoriske importafgifter forenes med den allerede gaeldende afgift for administrative ydelser fra det tidspunkt, hvor liste XL ( den faelles toldtarif ) afloeste liste XXVII ( hvilket skete i Italien den 13 . 1 . 1963 ), for saa vidt angaar varer, som ikke er anfoert i den oprindelige liste XXVII, men kun i liste XL?«
6 Disse spoergsmaal svarer i alt vaesentligt til de spoergsmaal, som Corte Suprema di Cassazione havde stillet Domstolen i sagerne 267-269/81 ( SPI og Michelin ), i hvilke der i dag er afsagt dom .
7 I denne dom fastslaar Domstolen foelgende :
1 . Faellesskabet er traadt i medlemsstaternes sted for saa vidt angaar opfyldelsen af forpligtelserne i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel med virkning fra den 1 . juli 1968, da den faelles toldtarif traadte i kraft, og overenskomstens bestemmelser er derfor fra naevnte tidspunkt saadanne bestemmelser, som Domstolen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 har kompetence til at fortolke, idet formaalet med denne fortolkning i oevrigt er uden betydning . For saa vidt angaar tiden foer naevnte dato er det udelukkende medlemsstaternes domstole, der har denne fortolkningskompetence .
2.Toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 udgoer retsakter fra Faellesskabets institutioner, jfr . EOEF-traktatens artikel 177, stk . 1, litra b ), og omfattes som saadanne af den Domstolen tillagte kompetence til at afgoere praejudicielle spoergsmaal .
3.For saa vidt angaar tiden foer den 1 juli 1968 har toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 ikke medfoert nogen beskyttelse for private mod, at en medlemsstat opkraever en afgift paa varer indfoert fra tredjelande . For saa vidt angaar tiden efter den 1 . juli 1968 har der ikke foreligget nogen faellesskabsretlig bestemmelse, hvorefter det har vaeret udelukket for de samme varer at opkraeve en afgift som afgiften for administrative ydelser, jfr . italiensk lov nr . 330 af 15 . juni 1950, idet afgiften allerede fandtes paa foerstnaevnte dato .
8 For saa vidt angaar dommens begrundelse skal der henvises til naevnte dom, der er vedlagt naervaerende dom .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
9 De udgifter, der er afholdt af Den italienske Republiks regering, af kongeriget Nederlandenes regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har indgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt den af Corte d ' Appello di Milano ved kendelser af 6 . juli 1981, for ret :
1 . Faellesskabet er traadt i medlemsstaternes sted for saa vidt angaar opfyldelsen af forpligtelserne i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel med virkning fra den 1 . juli 1968, da den faelles toldtarif traadte i kraft, og overenskomstens bestemmelser er derfor fra naevnte tidspunkt saadanne bestemmelser, som Domstolen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 har kompetence til at fortolke, idet formaalet med denne fortolkning i oevrigt er uden betydning . For saa vidt angaar tiden foer naevnte dato er det udelukkende medlemsstaternes domstole, der har denne fortolkningskompetence .
2.Toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 udgoer retsakter fra Faellesskabets institutioner, jfr . EOEF-traktatens artikel 177, stk . 1, litra b ), og omfattes som saadanne af den Domstolen tillagte kompetence til at afgoere praejudicielle spoergsmaal .
3.For saa vidt angaar tiden foer den 1 . juli 1968 har toldprotokollerne af 16 . juli 1962 og 30 . juni 1967 ikke medfoert nogen beskyttelse for private mod, at en medlemsstat opkraever en afgift paa varer indfoert fra tredjelande . For saa vidt angaar tiden efter den 1 . juli 1968 har der ikke foreligget nogen faellesskabsretlig bestemmelse, hvorefter det har vaeret udelukket for de samme varer at opkraeve en afgift som afgiften for administrative ydelser, jfr . italiensk lov nr . 330 af 15 . juni 1950, idet afgiften allerede fandtes paa foerstnaevnte dato .