61985CJ0242_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED STAEVNING, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 5 . AUGUST 1985, HAR J.*J . GEIST, FORHENVAERENDE TJENESTEMAND VED KOMMISSIONEN, I MEDFOER AF TRAKTATENS ARTIKEL 173, STK . 2, ANLAGT SAG TIL PROEVELSE AF KOMMISSIONENS TO AFGOERELSER AF 27 . JULI 1984, DELS OM PENSIONERING AF GEIST OG TILDELING AF INVALIDEPENSION FASTSAT I HENHOLD TIL TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 3, DELS OM GENOPRETTELSE AF HANS RET TIL VEDERLAG MED VIRKNING FRA 1 . JUNI 1983 .
2 EFTER AT HAVE ARBEJDET FOR KOMMISSIONEN SOM INGENIOER MED SPECIALE INDEN FOR ATOMKRAFT BLEV GEIST PLACERET VED FORSKNINGSCENTRET I ISPRA . DA HAN FANDT, AT DET NYE TJENESTESTED IKKE SVAREDE TIL HANS KVALIFIKATIONER, OPHOERTE HAN I 1976 AF EGEN DRIFT MED ENHVER FORM FOR ERHVERVSMAESSIG BESKAEFTIGELSE . TO INVALIDITETSUDVALG FIK SUCCESSIVT TIL OPGAVE AT UNDERSOEGE, OM HANS FRAVAER VAR BERETTIGET UD FRA ET LAEGELIGT SYNSPUNKT . DE FANDT, AT GEIST VAR EGNET TIL AT GOERE TJENESTE . IKKE DESTO MINDRE NAEGTEDE GEIST AT GENOPTAGE ARBEJDET, HVORFOR KOMMISSIONEN TILBAGEHOLDT HANS LOEN MED VIRKNING FRA 1 . JANUAR 1981, JFR . VEDTAEGTENS ARTIKEL 60 . GEIST GENOPTOG IKKE ARBEJDET OG FREMSENDTE NYE LAEGEATTESTER, SOM EFTER HANS OPFATTELSE BEGRUNDEDE HANS FRAVAER . I JANUAR 1983 TRAADTE ET TREDJE INVALIDITETSUDVALG SAMMEN . DET FANDT, AT GEIST' S FRAVAER VAR URETMAESSIGT .
3 UDEN AT HAVE GENOPTAGET ARBEJDET ANSOEGTE GEIST DEN 22 . FEBRUAR 1984 OM FOERTIDSPENSIONERING UNDER "ANVENDELSE AF TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 78 SAMT AF DE TILSVARENDE BESTEMMELSER I ORDNINGEN OM DAEKNING AF RISIKOEN FOR ULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME ". PAA GRUNDLAG AF DENNE ANSOEGNING BLEV DER I JUNI 1984 NEDSAT ET FJERDE INVALIDITETSUDVALG, DER FIK TIL OPGAVE AT TAGE STILLING DELS TIL GEIST' S PAASTAAEDE INVALIDITET, DELS TIL GYLDIGHEDEN AF DE LAEGEATTESTER, SOM GEIST LOEBENDE HAVDE FREMSENDT SIDEN JANUAR 1983 .
4 INVALIDITETSUDVALGET TILSENDTE ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN SINE KONKLUSIONER DEN 19 . JULI 1984 . DET FASTSLOG, AT GEIST VAR RAMT AF "VEDVARENDE INVALIDITET, SOM ANSES FOR FULDSTAENDIG, OG MEDFOERER, AT HAN ER UDE AF STAND TIL AT GOERE TJENESTE I EN STILLING I HANS STILLINGSGRUPPE ." MED HENSYN TIL AARSAGEN TIL INVALIDITETEN HENVISTE INVALIDITETSUDVALGET TIL ET SEPARAT DOKUMENT, HVORPAA DET ANFOERTES, "AT ERHVERVSSTRESS FORMENTLIG HAR SPILLET EN ROLLE FOR GEIST' S INVALIDITET, MEN DA DER IKKE I FORBINDELSE MED DETTE PROBLEM I HANS TILFAELDE KAN PEGES PAA NOGEN MATERIEL BEGIVENHED, FINDER UDVALGET, AT DET IKKE TJENER NOGET FORMAAL AT BESVARE DET ANFOERTE SPOERGSMAAL ." INVALIDITETSUDVALGET FASTSLOG YDERLIGERE, AT DE LAEGEATTESTER, SOM VAR INDSENDT SIDEN JANUAR 1983, DA DET TIDLIGERE INVALIDITETSUDVALG HOLDT MOEDE, VAR GYLDIGE OG BEKRAEFTEDE GEIST' S UARBEJDSDYGTIGHED FRA 1 . JUNI 1983 TIL JUNI 1984 .
5 PAA GRUNDLAG AF DISSE KONKLUSIONER PENSIONEREDE KOMMISSIONEN GEIST DEN 27 . JULI 1984 OG TILDELTE HAM INVALIDEPENSION FASTSAT I HENHOLD TIL VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 3 . DET BESTEMMES HER, AT NAAR INVALIDITETEN IKKE HAR ERHVERVSMAESSIG OPRINDELSE, SVARER INVALIDEPENSIONEN TIL DEN ALDERSPENSION, SOM TJENESTEMANDEN VILLE VAERE BERETTIGET TIL VED DET FYLDTE 65 . AAR, HVIS HAN VAR FORBLEVET I TJENESTEN INDTIL DENNE ALDER . I GEIST' S TILFAELDE SVAREDE PENSIONEN TIL 70% AF GRUNDLOENNEN . VED AFGOERELSE AF SAMME DATO GENOPRETTEDE KOMMISSIONEN YDERLIGERE GEIST' S RET TIL VEDERLAG MED TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED FRA 1 . JUNI 1983 .
6 VEDROERENDE SAGENS FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER OG PARTERNES ANBRINGENDER HENVISES I OEVRIGT TIL RETSMOEDERAPPORTEN .
7 SAGSOEGEREN HAR TIL STOETTE FOR SAGEN FREMSAT TRE ANBRINGENDER, HVORAF DE TO FOERSTE VEDROERER KOMMISSIONENS FASTSAETTELSE AF INVALIDEPENSIONEN, MENS DET TREDJE VEDROERER KOMMISSIONENS AFGOERELSE OM GENOPRETTELSE AF HANS RET TIL VEDERLAG MED VIRKNING FRA 1 . JUNI 1983 . GEIST HAR FOR DET FOERSTE GJORT GAELDENDE, AT INVALIDITETSUDVALGETS SAMMENSAETNING VAR RETSSTRIDIGT . FOR DET ANDET HAR HAN GJORT GAELDENDE, AT DET BURDE HAVE ANERKENDT, AT HANS SYGDOM ER ERHVERVSBETINGET . ENDELIG HAR HAN GJORT GAELDENDE, AT INVALIDITETSUDVALGET BURDE HAVE TAGET HENSYN TIL DE LAEGELIGE DOKUMENTER, SOM HAN HAVDE FREMSENDT INDEN JUNI 1983 .
INVALIDITETSUDVALGETS SAMMENSAETNING
8 SAGSOEGEREN HAR I SIT FOERSTE ANBRINGENDE GJORT GAELDENDE, AT INVALIDITETSUDVALGET IKKE VAR GYLDIGT SAMMENSAT, IDET DEN AF KOMMISSIONEN UDPEGEDE LAEGE IKKE VAR MEDLEM AF DEN BELGISKE LAEGEFORENING, OG DERFOR IKKE VAR LAEGE I VEDTAEGTENS FORSTAND .
9 UDEN AT DET ER NOEDVENDIGT AT FASTSLAA, OM ANBRINGENDET KAN LAEGGES TIL GRUND, BEMAERKES, AT DET IKKE VAR NAEVNT I KLAGEN OG IKKE BLEV FREMSAT UNDER SKRIFTVEKSLINGEN FOR DOMSTOLEN . DET FREMGAAR AF DOMSTOLENS FASTE PRAKSIS, SENEST DOMMEN AF 7 . MAJ 1986 ( RIHOUX M.FL ., 52/85, SML . S.*1555 ), AT "DEN TJENESTEMAND, SOM HAR VALGT AT INDGIVE FORUDGAAENDE KLAGE, (( KAN )) FOR DOMSTOLEN DELS KUN NEDLAEGGE PAASTANDE, SOM HAR SAMME GENSTAND SOM DE I KLAGEN ANFOERTE, DELS KUN FREMSAETTE INDSIGELSER, DER HVILER PAA SAMME GRUNDLAG SOM DE I KLAGEN ANFOERTE . DISSE INDSIGELSER KAN FOR DOMSTOLEN UDDYBES VED FREMFOERELSE AF ANBRINGENDER OG ARGUMENTER, SOM IKKE NOEDVENDIGVIS FIGURERER I KLAGEN MEN SOM STAAR I NOEJE FORBINDELSE MED DEN ". FOELGELIG KAN DET FOERSTE ANBRINGENDE IKKE ANTAGES TIL REALITETSBEHANDLING .
MANGLENDE ANERKENDELSE AF DEN ERHVERVSMAESSIGE OPRINDELSE AF GEIST' S INVALIDITET .
10 SAGSOEGEREN HAR ANFOERT, AT HANS INVALIDITET ER AF ERHVERVSMAESSIG OPRINDELSE, OG AT VEDTAEGTENS BESTEMMELSER VEDROERENDE ERHVERVSBETINGET INVALIDITET BURDE HAVE VAERET ANVENDT I HANS TILFAELDE . DET DREJER SIG OM VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 2, SOM BESTEMMER, AT INVALIDEPENSIONEN MED FAST SATS UDGOER 70% AF TJENESTEMANDENS SIDSTE GRUNDLOEN, OG VEDTAEGTENS ARTIKEL 73, DER SIKRER TJENESTEMANDEN YDELSER SVARENDE TIL OTTE GANGE GRUNDLOENNEN .
11 DET BEMAERKES, AT SAGSOEGEREN IFOELGE VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 3, HAR FAAET TILDELT EN INVALIDEPENSION SVARENDE TIL 70% AF GRUNDLOENNEN . INVALIDEPENSIONEN ER SAALEDES AF SAMME STOERRELSE SOM DET FASTE BELOEB, SOM HAN VILLE HAVE FAAET TILDELT IFOELGE VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 2 .
12 HEREFTER SKAL DET AFGOERES, OM SAGSOEGEREN HAR SOEGSMAALSRET, FOR SAA VIDT ANGAAR AFGOERELSEN AF 27 . JULI 1984, HVOREFTER HAN TILDELES PENSION FOR INVALIDITET, DER IKKE ER ERHVERVSBETINGET .
13 DET BEMAERKES I DENNE FORBINDELSE, AT ARTIKEL 25 I "ORDNING OM DAEKNING AF RISIKOEN FOR ULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME" ( HEREFTER BENAEVNT "ORDNINGEN "), SOM FASTSAETTER DEN PROCEDURE, DER SKAL FOELGES MED HENBLIK PAA ANVENDELSE AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 73, BESTEMMER : "DET FORHOLD, AT DER I MEDFOER AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 73 OG DENNE ORDNING ER ANERKENDT EN VEDVARENDE, TOTAL ELLER DELVIS INVALIDITET, FOREGRIBER PAA INGEN MAADE ANVENDELSEN AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, ELLER OMVENDT ." DOMSTOLEN HAR SELV FASTSLAAET I DOMMEN AF 15 . JANUAR 1981 ( B . MOD PARLAMENTET, 731/79, SML . S.*107 ), AT PROCEDUREN EFTER VEDTAEGTENS ARTIKEL 73 OG ORDNINGEN PAA DEN ENE SIDE OG PROCEDUREN EFTER VEDTAEGTENS ARTIKEL 78 PAA DEN ANDEN SIDE ER TO FORSKELLIGE PROCEDURER, SOM KAN FOERE TIL SAERSKILTE INDBYRDES UAFHAENGIGE AFGOERELSER .
14 SELV OM INVALIDITETSUDVALGET VED ANVENDELSE AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 78 HAR AFVIST, AT SAGSOEGERENS INVALIDITET ER ERHVERVSBETINGET, KAN DEN ERHVERVSMAESSIGE OPRINDELSE AF INVALIDITETEN DOG SOM FOELGE HERAF ANERKENDES MED HENBLIK PAA ANVENDELSE AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 73 . DET BEMAERKES YDERLIGERE, AT GEIST END IKKE HAR ANMODET OM ANVENDELSE AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 73 .
15 GEIST HAR SAALEDES IKKE SOEGSMAALSRET, FOR SAA VIDT ANGAAR KOMMISSIONENS AFGOERELSE OM TILDELING AF INVALIDEPENSION PAA GRUNDLAG AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 3, DA EN SAADAN AFGOERELSE PAA INGEN MAADE PAAVIRKER STOERRELSEN AF HANS PENSION OG IKKE ER TIL HINDER FOR, AT HAN I HENHOLD TIL VEDTAEGTENS ARTIKEL 73 KAN ANSOEGE OM UDBETALING AF ET ENGANGSBELOEB .
16 DET KAN HEREFTER FASTSLAAS, AT SAGEN, FOR SAA VIDT SOM DEN RETTES MOD AFGOERELSEN AF 27 . JULI 1984 OM AT TILDELE GEIST INVALIDEPENSION I HENHOLD TIL VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 3, IKKE KAN ADMITTERES .
INVALIDITETSUDVALGETS AFVISNING AF AT BETRAGTE GEIST' S FRAVAER INDEN DEN 1 . JUNI 1983 SOM BEGRUNDET
17 SAGSOEGEREN HAR PAABERAABT SIG EN RAEKKE LAEGELIGE DOKUMENTER SOM BEGRUNDELSE FOR SIT FRAVAER INDEN DEN 1 . JUNI 1983 .
18 DET BEMAERKES HER, AT VEDTAEGTENS ARTIKEL 59 BESTEMMER, AT EN TJENESTEMANDS FRAVAER KAN BEGRUNDES VED FREMLAEGGELSE AF LAEGEATTESTER . SAGSOEGEREN HAR IKKE BESTRIDT, AT DE AF HAM INDEN JUNI 1983 FREMLAGTE DOKUMENTER VAR SIMPLE LAEGEERKLAERINGER . DET KAN HEREFTER FASTSLAAS, AT DER IKKE VAR TALE OM LAEGEATTESTER I VEDTAEGTENS ARTIKEL 59' S FORSTAND .
19 HEREFTER, OG IDET DEN FOERSTE AF SAGSOEGEREN FREMLAGTE LAEGEATTEST VAR DATERET 7 . JUNI 1983 OG DAEKKEDE PERIODEN 1 . JUNI 1983-31 . AUGUST 1983, TILTRAEDES DET, AT INVALIDITETSUDVALGET ALENE FANDT GEIST' S FRAVAER BEGRUNDET EFTER DEN 1 . JUNI 1983 .
20 DEN AF GEIST ANLAGTE SAG MAA SAALEDES AFVISES, FOR SAA VIDT SOM DEN VEDROERER KOMMISSIONENS AFGOERELSE AF 27 . JULI 1984 OM AT TILDELE GEIST INVALIDEPENSION PAA GRUNDLAG AF VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 3, OG KOMMISSIONEN FRIFINDES, FOR SAA VIDT SOM SAGEN VEDROERER DENS AFGOERELSE OM PAA NY AT GIVE GEIST RET TIL VEDERLAG MED VIRKNING FRA 1 . JUNI 1983 .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
21 I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69, STK . 2, DOEMMES DEN TABENDE PART TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER . I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 70 BAERER INSTITUTIONERNE IMIDLERTID SELV DE UDGIFTER, DE HAR AFHOLDT I SAGER ANLAGT AF DE ANSATTE VED FAELLESSKABERNE .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
UDTALER OG BESTEMMER
DOMSTOLEN ( FOERSTE AFDELING )
1 ) SAGEN AFVISES, FOR SAA VIDT SOM DEN VEDROERER KOMMISSIONENS AFGOERELSE AF 27 . JULI 1984 OM AT TILDELE GEIST INVALIDEPENSION I HENHOLD TIL VEDTAEGTENS ARTIKEL 78, STK . 3 .
2 ) KOMMISSIONEN FRIFINDES, FOR SAA VIDT SOM SAGEN VEDROERER KOMMISSIONENS AFGOERELSE OM PAA NY AT GIVE GEIST RET TIL VEDERLAG MED VIRKNING FRA 1 . JUNI 1983 .
3 ) HVER PART BAERER SINE OMKOSTNINGER .