61988CO0138_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 17 . maj 1988, har Joseph Flourez m.fl . i henhold til EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Raadets direktiv 88/146 af 7 . marts 1988 om forbud om anvendelse af visse stoffer med hormonal virkning inden for husdyravl ( EFT L 70, s . 16 ).
2 Ved processkrift, indgaaet til Domstolens Justitskontor den 11 . juli 1988, har Raadet i henhold til procesreglementets artikel 91, stk . 1, begaeret sagen afvist og anmodet om, at Domstolen tager stilling til denne indsigelse uden at indlede behandlingen af sagens realitet .
3 Raadets direktiv 85/649 af 31 . december 1985 om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal virkning inden for husdyravl ( EFT L 382, s . 228 ) indeholder et principielt og ubetinget forbud mod anvendelse af stoffer med hormonal virkning .
4 Ved dom af 23 . februar 1988, Det Forenede Kongerige mod Raadet, 68/86, Sml . s . 855, annullerede Domstolen under en sag anlagt af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland i henhold til EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 1, direktiv 85/649 med den begrundelse, at Raadet havde tilsidesat en vaesentlig forskrift, idet det ikke havde overholdt proceduren i henhold til artikel 6, stk . 1, i Raadets forretningsorden .
5 Raadet udstedte den 7 . marts 1988 det omtvistede direktiv, der har samme indhold som det foernaevnte direktiv 85/649 .
6 Raadet har til stoette for afvisningspaastanden principalt gjort gaeldende, at direktiver ikke kan paastaas annulleret under soegsmaal anlagt af enkeltpersoner, og har til stoette herfor henvist til ordlyden af Traktatens artikel 173, stk . 2, der til forskel fra stk . 1 kun omhandler beslutninger og forordninger .
7 Raadet har subsidiaert gjort gaeldende, at sagsoegerne ikke kan vaere individuelt beroert af et direktiv, der efter sin art er en retsakt af generel raekkevidde, der bemyndiger medlemsstaterne til at vedtage nationale bestemmelser, og som gaelder generelt og abstrakt .
8 Sagsoegerne har ikke indgivet indlaeg vedroerende afvisningspaastanden . De har i staevningen gjort gaeldende, at de er individuelt og umiddelbart beroert, idet det anfaegtede direktiv blev udstedt efter en beregning af antallet af beroerte dyr inden for Faellesskabet og saaledes efter opgoerelse og identificering af producenterne . Direktivet finder i oevrigt direkte anvendelse, da det ikke hjemler medlemsstaterne noget skoen .
9 I medfoer af procesreglementets artikel 91, stk . 3, forhandles der mundtligt om den rejste indsigelse, medmindre Domstolen bestemmer andet . Domstolen finder, at den i denne sag raader over tilstraekkelige oplysninger, hvorfor den ikke finder det fornoedent at ivaerksaette mundtlig forhandling .
10 Det bemaerkes indledningsvis, at enhver fysisk eller juridisk person ifoelge EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 2, kan anlaegge sag til proevelse af beslutninger, som skoent de er udfaerdigede i form af en forordning, dog beroerer personen umiddelbart og individuelt .
11 Sagsoegerne er alle oksekoedproducenter . Det maa foelgelig konstateres - uden at det er noedvendigt at tage stilling til de andre spoergsmaal, der er omtvistet mellem parterne - at det anfaegtede direktiv klart ikke beroerer sagsoegerne individuelt .
12 Det fremgaar af Domstolens faste praksis, at for at personer kan anses for individuelt beroert, skal deres retsstilling vaere skadet som foelge af en faktisk situation, der individualiserer dem paa samme maade som en adressat . Den anfaegtede beslutning vedroerer imidlertid kun sagsoegerne paa grund af deres objektive status som oksekoedproducenter, dvs . paa samme maade som enhver anden erhvervsdrivende, der befinder sig i en tilsvarende situation .
13 Sagen vil herefter vaere at afvise .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
14 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger . Da soegsoegerne har tabt sagen, boer de betale omkostningerne in solidum .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Sagen afvises .
2 ) Sagsoegerne betaler sagens omkostninger in solidum .
Luxembourg, den 7 . december 1988 .