62015TJ0726
T‑726/1562015TJ0726EU:T:2017:37600011144T
PRESUDA OPĆEG SUDA (treće vijeće)
7. lipnja 2017. (
*1
)
„Javna nabava usluga — Ugovor u vezi s nekretninama — Postupak javne nabave — Pregovarački postupak bez objave poziva na nadmetanje — Prostor za kuću Europske unije u Ljubljani — Odbijanje prijedloga nakon ispitivanja lokalnog tržišta — Dodjela ugovora drugom ponuditelju — Neispitivanje dokumenata priloženih prijedlogu — Pogreška koja se tiče prava — Očita pogreška u ocjeni“
U predmetu T‑726/15,
Jožica Blaž Jamnik i Brina Blaž, sa stalnom adresom u Ljubljani (Slovenija), koje zastupa D. Mihevc, odvjetnik,
tužiteljice,
protiv
Europskog parlamenta, koji zastupaju V. Naglič, P. López‑Carceller i B. Simon, u svojstvu agenata,
tuženika,
povodom zahtjeva, na temelju članka 263. UFEU‑a, za poništenje odluke Parlamenta od 12. listopada 2015. kojom se, nakon ispitivanja lokalnog tržišta, odbio prijedlog koji su podnijele tužiteljice u okviru ugovora u vezi s nekretninama INLO.AO-2013‑051-LUX‑UGIMBI‑06 u pogledu buduće kuće Europske unije, i odluke da se ugovor dodijeli drugom ponuditelju, i podredno, zahtjev na temelju članka 268. UFEU‑a kojim se želi ostvariti naknada štete koju su tužiteljice navodno pretrpjele,
OPĆI SUD (treće vijeće),
u sastavu: S. Frimodt Nielsen, predsjednik, I. S. Forrester i E. Perillo (izvjestitelj), suci,
tajnik: E. Coulon,
donosi sljedeću
Presudu (
1
)
[omissis]
Pravo
Zahtjev za poništenje
[omissis]
Zahtjev za poništenje odluke o odbijanju prijedloga
[omissis]
16
Uvodno valja podsjetiti da su, sukladno članku 101. financijske uredbe, ugovori o javnoj nabavi ugovori s financijskim interesom koji su sklopljeni u pisanom obliku između jednog ili više gospodarskih subjekata i jednog ili više naručitelja kako bi, za plaćanje cijene u cijelosti ili djelomično iz proračuna Europske unije, dobili pokretnu i nepokretnu imovinu, izvođenje radova ili pružanje usluga. Prema tom istom članku, ti ugovori obuhvaćaju osobito „ugovore u vezi s nekretninama” koji se odnose, među ostalim, na kupnju ili najam nekretnine. U skladu s člankom 102. stavkom 1. Financijske uredbe, „[s]vi ugovori o javnoj nabavi koji se financiraju u potpunosti ili djelomično iz proračuna [Unije] moraju poštovati načela transparentnosti, proporcionalnosti, jednakog postupanja i nediskriminacije”. Što se tiče osobito pravila koja uređuju postupke javne nabave, članak 102. stavak 2. financijske uredbe predviđa da „[z]a sve ugovore treba provesti nadmetanje na najširoj mogućoj osnovi, osim kad se primjenjuje postupak iz članka 104. stavka 1. točke (d)[financijske uredbe]”.
17
Što se tiče posljednjeg postupka, članak 134. stavak 1. točka (h) Delegirane uredbe br. 1268/2012 precizira da bez obzira na procijenjenu vrijednost ugovora javni naručitelji mogu primijeniti pregovarački postupak bez prethodne objave poziva na nadmetanje „za ugovore u vezi s nekretninama, nakon istraživanja lokalnog tržišta”. U praksi, u okviru takvog postupka, javni naručitelj može prethodno odabrati poduzeće ili poduzeća s kojima zatim želi započeti pregovore kako bi sklopio i dodijelio predmetni ugovor (vidjeti u tom smislu presudu od 8. svibnja 2007., Citymo/Komisija, T‑271/04, EU:T:2007:128, t. 94.).
18
Iz odredbi navedenih u točkama 16. i 17. supra proizlazi da, u okviru pregovaračkog postupka bez prethodne objave poziva na nadmetanje, dotični javni naručitelj raspolaže širokom diskrecijskom ocjenom u pogledu elemenata koje treba uzeti u obzir kako bi se odlučilo o sklapanju predmetnog ugovora u vezi s nekretninama kao i o izboru jednog ili više ponuditelja, pri čemu sklapanje takvog ugovora doista ne treba nužno provesti osiguravajući najširu moguću konkurenciju među zainteresiranim subjektima (vidjeti u tom smislu presudu od 8. svibnja 2007., Citymo/Komisija, T‑271/04, EU:T:2007:128, t. 111.). To vrijedi još više u fazi ispitivanja lokalnog tržišta koja prethodi samoj fazi pregovaranja o ugovoru. Tom fazom, javni naručitelj želi u biti bolje pripremiti eventualne pregovore o predmetnom ugovoru, uz poštovanje načela navedenih u točki 16. supra, osobito načelo transparentnosti, jednakosti postupanja i nediskriminacije. Ta vrlo široka diskrecijska ocjena je uostalom priznata javnom naručitelju, uključujući u izboru i ocjeni kriterija odabira, kada ih je on prethodno utvrdio u dokumentima javne nabave koji se odnose na predmetni pregovarački postupak (vidjeti u tom smislu presudu od 6. svibnja 2013., Kieffer Omnitec/Komisija, T‑288/11, neobjavljena, EU:T:2013:228, t. 47. i navedenu sudsku praksu).
19
U tim okolnostima nadzor Općeg suda, u pogledu samog pregovaračkog postupka dodjele ugovora u vezi s nekretninama kao i faze ispitivanja lokalnog tržišta koji mu prethodi, mora se ograničiti na provjeru poštovanja pravila postupka koji je javni naručitelj namjeravao provesti kao i pravila obrazloženja, materijalne točnosti činjenica, nedostatka očite pogreške u ocjeni i zlouporabe ovlasti (vidjeti u tom smislu presudu od 28. siječnja 2016., Zafeiropoulos/Cedefop, T‑537/12, neobjavljena, EU:T:2016:36, t. 36. i navedena sudska praksa). U okviru svojeg nadzora sud je također dužan provjeriti je li dotični javni naručitelj poštovao načela transparentnosti, proporcionalnosti, jednakosti postupanja i nediskriminacije, kako je navedeno u članku 102. financijske uredbe (vidjeti točku 16. supra).
[omissis]
– Drugi dio tužbenog razloga, koji se odnosi na pogrešku koja se tiče prava
[omissis]
35
U tim okolnostima drugi dio tužbenog razloga treba odbiti.
– Treći dio tužbenog razloga, koji se odnosi na očitu pogrešku u ocjeni
35
Tužiteljice navode da ocjena njihova prijedloga koju je proveo Parlament sadržava očitu pogrešku zato što je u bitnome, u odnosu na ponudu koja je bila konačno odabrana, njihov prijedlog više odgovarao kriterijima za ocjenjivanje, kako su utvrđeni u pozivu na podnošenje prijedloga.
36
U tom pogledu, iako je javni naručitelj u odluci o odbijanju prijedloga naznačio da ponuda tužiteljica nije bila „najpovoljnija”, iz toga se ne može zaključiti da je prijedlog tužiteljica bio uspoređen s ponudom koja je konačno odabrana nakon cjelokupnog postupka, dok je među strankama nesporno da tužiteljice, čiji je prijedlog bio odbijen već u fazi ispitivanja lokalnog tržišta, nisu bile među pet odabranih ponuditelja izabranih za sudjelovanje u samim pregovorima. U tim okolnostima tužbeni razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni treba smatrati učinkovitim samo u mjeri u kojoj se odnosi na fazu ispitivanja lokalnog tržišta nekretninama tijekom koje je prijedlog tužiteljica doista bio uspoređen s ostalim prijedlozima, uključujući dakle i prijedlog budućeg odabranog ponuditelja.
37
Međutim, treba odmah naglasiti da, kako bi se utvrdilo da je u ocjeni činjenica javni naručitelj počinio pogrešku koja je u tolikoj mjeri očita da može opravdati poništenje odluke o odbijanju javne ponude, dokazni elementi koje su podnijele tužiteljice moraju biti dovoljni kako bi otklonili vjerodostojnost ocjena donesenih u predmetnoj odluci. Drugim riječima, tužbeni razlog koji se temelji na očitoj pogrešci u ocjeni treba odbiti ako se, unatoč dokazima koje iznese tužitelj, ocjena dovedena u pitanje može prihvatiti kao istinita ili valjana (vidjeti, u tom smislu i po analogiji, presude od 12. prosinca 1996., AIUFFASS i AKT/Komisija, T‑380/94, EU:T:1996:195, t. 59., i od 12. veljače 2008., BUPA i dr./Komisija, T‑289/03, EU:T:2008:29, t. 221.).
38
To osobito vrijedi kada predmetna odluka sadržava pogreške u ocjeni koje su, ako se uzmu u obzir u cijelosti, neznatne i koje nisu mogle utjecati na administraciju da odluči u jednom ili drugom smjeru (vidjeti, u tom smislu i po analogiji, presudu od 29. rujna 2011., AJ/Komisija, F‑80/10, EU:F:2011:172, t. 36. i navedenu sudsku praksu).
[omissis]
Zahtjev za poništenje odluke o dodjeli ugovora
66
Kada je riječ o zahtjevu za poništenje odluke o dodjeli ugovora, valja podsjetiti da prema ustaljenoj sudskoj praksi, kada je ponuda nekog ponuditelja odbijena u stadiju postupka koji prethodi odluci o dodjeli ugovora, tako da nije bila uspoređena s drugim ponudama, dopuštenost tužbe koju je podnio dotični ponuditelj protiv odluke o dodjeli ugovora uvjetovana je poništenjem odluke kojom se odbija njegova ponuda (presuda od 13. rujna 2011., Dredging International i Ondernemingen Jan de Nul/EMSA, T‑8/09, EU:T:2011:461, t. 134. i 135., i od 22. svibnja 2012., Evropaïki Dynamiki/Komisija, T‑17/09, neobjavljena, EU:T:2012:243, t. 118. i 119.).
67
U ovom slučaju nesporno je da je prijedlog tužiteljica bio odbijen tijekom faze ispitivanja lokalnog tržišta nekretninama, tako da one nisu bili pozvane sudjelovati u fazi pregovora koji su doveli do određivanja odabranog ponuditelja. U tim okolnostima, budući da je zahtjev za poništenje odluke o odbijanju prijedloga bio odbijen, zahtjev za poništenje odluke o dodjeli ugovora je nedopušten jer ulazi u fazu postupka dodjele ugovora u koju tužiteljice nisu imale pravo pristupa.
68
K tome, važno je istaknuti da tužiteljice u odnosu na odluku o dodjeli ugovora ne iznose nikakav različit tužbeni razlog od onih koji su bili izneseni kako bi se osporila zakonitost odluke o odbijanju prijedloga. Svi ti tužbeni razlozi, ako se pretpostavi da su svi primjenjivi na odluku o dodjeli, odbijeni su, pa bi zahtjev za poništenje odluke o dodjeli ugovora također trebalo, kako valjano ističe Parlament, odbiti iz tog razloga s obzirom na to da su te dvije odluke u ovom slučaju usko povezane (vidjeti u tom smislu presudu od 10. listopada 2012., Evropaïki Dynamiki/Komisija, T‑247/09, neobjavljena, EU:T:2012:533, t. 170. i navedena sudska praksa; presuda od 28. lipnja 2016., AF Steelcase/EUIPO, T‑652/14, neobjavljena, EU:T:2016:370, t. 94.).
[omissis]
Slijedom navedenoga,
OPĆI SUD (treće vijeće),
proglašava i presuđuje:
1)
Tužba se odbija.
2)
Jožici Blaž Jamnik i Brini Blaž nalaže se snošenje troškova.
Frimodt Nielsen
Forrester
Perillo
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 7. lipnja 2017.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: slovenski
(
1
)	Navedene su samo one točke presude za koje Opći sud smatra da ih je korisno objaviti.