Predmet C-804/21 PPU
CiCD
protiv
Syyttäjä
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Korkein oikeus)
Presuda Suda (drugo vijeće) od 28. travnja 2022.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Hitni prethodni postupak – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Europski uhidbeni nalog – Okvirna odluka 2002/584/PUP – Članak 23. stavak 3. – Zahtjev intervencije pravosudnog tijela izvršenja – Članak 6. stavak 2. – Službe policije – Isključenje – Viša sila – Pojam – Pravne prepreke za predaju – Pravna sredstva koja je podnijela tražena osoba – Zahtjev za međunarodnu zaštitu – Isključenje – Članak 23. stavak 5. – Istek rokova predviđenih za predaju – Posljedice – Puštanje na slobodu – Obveza donošenja svake druge mjere potrebne za sprečavanje bijega”
1.        Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Rok za predaju tražene osobe – Određivanje novog datuma za predaju u slučaju nemogućnosti predaje osobe u predviđenom roku zbog slučaja više sile – Pojam više sile – Usko tumačenje – Pravne prepreke za predaju koje proizlaze iz pravnih sredstava koja je podnijela tražena osoba i temelje se na pravu države članice izvršenja – Nepostojanje više sile – Posljedice – Izostanak prekida rokova za predaju
(Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, čl. 23. st. 3.)
(t. 44.-49., 51., 58., t. 1. izreke)
2.        Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Okvirna odluka o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica – Zahtjev intervencije pravosudnog tijela izvršenja u smislu članka 23. stavka 3. Okvirne odluke – Intervencija službe policije države članice izvršenja – Nedopuštenost – Posljedice – Istek rokova za predaju osobe protiv koje je izdan europski uhidbeni nalog – Puštanje navedene osobe na slobodu – Obveza države članice izvršenja da nastavi s postupkom izvršenja europskog uhidbenog naloga – Nadležno tijelo navedene države članice koje je dužno poduzeti sve mjere potrebne kako bi se spriječio bijeg te osobe, osim mjera oduzimanja slobode
(Okvirna odluka Vijeća 2002/584, kako je izmijenjena Okvirnom odlukom 2009/299, uvodne izjave 8. i 9., čl. 6., čl. 7., čl. 15. st. 1. i čl. 23.)
(t. 61.-63., 66.-69., 71.-76., t. 2. izreke)
Kratak prikaz
U svibnju 2015. rumunjsko pravosudno tijelo izdalo je europske uhidbene naloge (EUN) protiv osoba C i CD, dvaju rumunjskih državljana (u daljnjem tekstu: zainteresirane osobe) radi izvršenja kazni oduzimanja slobode. Na temelju tih EUN-a zainteresirane osobe su 2020. bile uhićene i smještene u pritvor u Finskoj. U travnju 2021. Korkein oikeus (Vrhovni sud, Finska) naložio je njihovu predaju rumunjskim tijelima i Keskusrikospoliisi (Nacionalni ured pravosudne policije, Finska) odredio je kao prvi datum predaje 7. svibnja 2021. Međutim, do te predaje nije došlo zbog žalbe koju su zainteresirane osobe podnijele tom istom sudu. Prije nego što je 31. svibnja 2021. odbio tu žalbu, Vrhovni sud privremeno je, naime, zabranio izvršenje tih odluka o predaji. Drugi datum za predaju određen je za 11. lipnja 2021., ali je on također odgođen jer nije bilo moguće organizirati zračni prijevoz u skladu s dogovorenim rasporedom. Na treći datum određen za njihovu predaju, krajem lipnja 2021., predaja nije provedena jer su zainteresirane osobe podnijele u Finskoj zahtjeve za međunarodnu zaštitu.
Zainteresirane osobe tada su Helsingin käräjäoikeusu (Prvostupanjski sud u Helsinkiju, Finska) podnijele tužbu zahtijevajući da ih se pusti na slobodu i odgodi njihova predaja zbog njihovih zahtjeva za međunarodnu zaštitu. Taj je sud proglasio tužbe nedopuštenima. U tom kontekstu, nakon što su mu podnesene žalbe protiv odluka Prvostupanjskog suda u Helsinkiju, Vrhovni sud dvoji, s jedne strane, o pojmu više sile koji prema članku 23. stavku 3. Okvirne odluke 2002/584(1) dopušta odgodu predaje osobe protiv koje je izdan EUN. Suočen sa zaprekama predviđenima u finskom pravu, on se osobito pita mogu li pravne prepreke poput zabrane izvršenja odluka o predaji tijekom sudskog postupka ili podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu biti slučaj više sile u smislu te odredbe. S druge strane, on dvoji o postupovnim pravilima o ocjeni postojanja slučaja više sile s obzirom na središnju ulogu Nacionalnog ureda pravosudne policije u izvršenju predaje.
U okviru hitnog prethodnog postupka Sud na prvo od tih pitanja odgovara niječno navodeći da pojam „viša sila” ne obuhvaća pravne prepreke za predaju koje proizlaze iz pravnih sredstava koja je podnijela osoba protiv koje je izdan EUN i zasnivaju se na pravu države članice izvršenja kada je pravosudno tijelo izvršenja donijelo pravomoćnu odluku o predaji(2). Osim toga, Sud pojašnjava da zahtjev intervencije pravosudnog tijela izvršenja iz članka 23. stavka 3. ne ispunjava država članica izvršenja koja službi policije povjeri zadaću da provjeri postojanje slučaja više sile i poštovanje uvjeta potrebnih za zadržavanje u pritvoru osobe protiv koje je izdan EUN te odluči o mogućem novom datumu za predaju, i to čak i ako ta osoba ima pravo obratiti se u svakom trenutku pravosudnom tijelu izvršenja kako bi se ono izjasnilo o tim različitim elementima.
Ocjena Suda
Kao prvo, Sud podsjeća na to da pojam „viša sila” pretpostavlja postojanje neuobičajenih i nepredvidljivih okolnosti, nepoznatih onomu tko se na njih poziva, a čije se posljedice ni uz svu potrebnu pažnju ne bi mogle izbjeći. U tom pogledu pravna sredstva koja je osoba protiv koje je izdan EUN podnijela u okviru postupaka predviđenih pravom države članice izvršenja, kako bi osporila svoju predaju ili je odgodila, ne mogu se smatrati nepredvidljivom okolnošću. Slijedom navedenog, pravne prepreke za predaju koje proizlaze iz te vrste pravnih sredstava ne mogu biti slučaj više sile u smislu članka 23. stavka 3. Okvirne odluke 2002/584. Kada je pravosudno tijelo izvršenja donijelo pravomoćnu odluku o predaji te osobe, a s obzirom na to da se rokovi za predaju predviđeni člankom 23. te iste okvirne odluke ne mogu smatrati prekinutima zbog takvih postupaka u tijeku pokrenutih u državi članici izvršenja, tijela te države članice i dalje moraju u navedenim rokovima predati tu osobu tijelima države članice izdavanja.
Kao drugo, Sud podsjeća na to da službe policije države članice nisu obuhvaćene pojmom „pravosudno tijelo” predviđenim u članku 6. Okvirne odluke 2002/584. Stoga se intervencija pravosudnog tijela izvršenja koja se zahtijeva člankom 23. stavkom 3. te okvirne odluke radi ocjene postojanja slučaja više sile i određivanja mogućeg novog datuma za predaju ne može povjeriti službi policije. Naime, neovisno o materijalnom postojanju slučaja više sile, intervencija takve službe za te dvije vrste odluka ne ispunjava formalne zahtjeve predviđene tom odredbom. Slijedom toga, zbog nepostojanja intervencije pravosudnog tijela izvršenja rokovi predviđeni za predaju u članku 23. stavcima 2. do 4. Okvirne odluke ne mogu se produljiti na temelju slučaja više sile. U takvoj se situaciji za te rokove mora smatrati da su istekli, što podrazumijeva puštanje dotične osobe na slobodu. U takvom slučaju nije predviđena nikakva iznimka od potonje obveze države članice izvršenja. Međutim, jednostavna činjenica isteka rokova za predaju iz članka 23. Okvirne odluke 2002/584 ne može dovesti do toga da se država članica izvršenja oslobodi obveze nastavljanja s postupkom izvršenja EUN-a i predaje tražene osobe te dotična tijela moraju dogovoriti novi datum predaje. Stoga u slučaju puštanja dotične osobe na slobodu nadležno tijelo države članice izvršenja mora poduzeti sve mjere potrebne kako bi spriječilo bijeg te osobe, osim mjera oduzimanja slobode.
Konkretnije, članak 23. Okvirne odluke 2002/584 predviđa rokove za predaju osoba traženih u okviru izvršenja EUN-a nakon što je pravosudno tijelo izvršenja donijelo pravomoćnu odluku o predaji tih osoba. Ako je predaja spriječena zbog slučaja više sile, taj se rok može produljiti na temelju članka 23. stavka 3. Ako tražena osoba nije predana u rokovima predviđenima u Okvirnoj odluci, ona se mora pustiti na slobodu na temelju članka 23. stavka 5.
1      Okvirna odluka Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o Europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (SL 2002., L 190, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 3., str. 83. i ispravak SL 2013., L 222, str. 14.), kako je izmijenjena Okvirnom odlukom Vijeća 2009/299/PUP od 26. veljače 2009. (SL 2009., L 81, str. 24.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 16., str. 169.).
2      Tu pravomoćnu odluku o predaji donosi pravosudno tijelo izvršenja u skladu s člankom 15. stavkom 1. Okvirne odluke 2002/584, pri čemu je u toj odredbi navedeno da je potrebno poštovati rokove i uvjete predviđene tom okvirnom odlukom.