62022TJ0142_RES
Predmet T-142/22
Landesbank Baden-Württemberg
protiv
Jedinstvenog sanacijskog odbora
Presuda Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 17. srpnja 2024.
„Ekonomska i monetarna unija – Bankovna unija – Jedinstveni mehanizam za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava (SRM) – Jedinstveni fond za sanaciju (SRF) – Odluka SRB-a o izračunu ex ante doprinosa za 2017. – Obveza obrazlaganja – Djelotvorna sudska zaštita – Jednako postupanje – Načelo proporcionalnosti – SRB-ova margina prosudbe – Prigovor nezakonitosti – Komisijina margina prosudbe – Vremensko ograničenje učinaka presude”
Institucije Europske unije – Izvršavanje nadležnosti – Ovlast dodijeljena Komisiji za donošenje delegiranih akata – Doseg – Složene ocjene i procjene – Široka margina prosudbe – Utvrđivanje metode izračuna ex ante doprinosa Jedinstvenom fondu za sanaciju (SRF) – Određivanje kriterija prilagodbe navedenih doprinosa – Sudski nadzor – Granice
(čl. 290. UFEU-a; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 806/2014, uv. izj. 41.; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2014/59, uv. izj. 105. do 107. i čl. 103. st. 7.)
(t. 34., 36., 41.)
Pravo Europske unije – Načela – Pravna sigurnost – Propis Unije – Zahtjev jasnoće i predvidljivosti – Odredbe u vezi s ex ante doprinosima aranžmanima financiranja sanacije – Dodjela margine prosudbe Jedinstvenom sanacijskom odboru (SRB) u pogledu metodologije izračuna ex ante doprinosa – Pretpostavke – Dovoljno jasna definicija opsega i načina izvršavanja takve ovlasti
(čl. 296. st. 2. UFEU-a; Uredba br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća; Uredba Komisije 2015/63, čl. 4. do 7. i čl. 9. te Prilog I.; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2014/59)
(t. 78.-81., 84.)
Akti institucija – Obrazloženje – Obveza – Doseg – Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) o utvrđivanju ex ante doprinosa u Jedinstveni fond za sanaciju (SRF) – Nepostojanje nužnosti da se u toj odluci navedu svi elementi na temelju kojih se može provjeriti točnost izračuna doprinosa – Odvagivanje obveze obrazlaganja i općeg načela zaštite poslovne tajne predmetnih institucija – Zakonitost odredaba koji se odnose na metodologiju izračuna ex ante doprinosa SRF-u – Načelo poštovanja poslovne tajne – Obveza SRB-a da objavi i dostavi institucijama o kojima je riječ, u agregiranom i anonimiziranom obliku, informacije o institucijama za izračun ex ante doprinosa
(čl. 296. st. 2. UFEU-a; Uredba br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća; Uredba Komisije 2015/63, čl. 4. do 7. i čl. 9. te Prilog I.; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2014/59)
(t. 210.-221., 278., 280.)
Akti institucija – Obrazloženje – Obveza – Doseg – Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) o utvrđivanju ex ante doprinosa u Jedinstveni fond za sanaciju (SRF) – Nepostojanje nužnosti da se u toj odluci navedu svi elementi na temelju kojih se može provjeriti točnost izračuna doprinosa – Odvagivanje obveze obrazlaganja i općeg načela zaštite poslovne tajne predmetnih institucija – Podaci stariji od pet godina koji sadržavaju ključne informacije o poslovnom položaju drugih kreditnih institucija – Čuvanje poslovne tajne u pogledu tih podataka – Pretpostavke – Pravodobnost navedenih podataka o poslovnom položaju dotičnih institucija
(Uredba 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća; Direktiva 2014/59 Europskog parlamenta i Vijeća)
(t. 242.-250.)
Akti institucija – Obrazloženje – Obveza – Doseg – Pojašnjenja autora o razlozima akta dostavljena tijekom postupka pred sudom Unije – Pretpostavke – Nepostojanje proturječja i obveza dosljednosti pojašnjenja s navedenim razlozima
(čl. 296. drugi st. UFEU-a)
(t. 281.)
Akti institucija – Obrazloženje – Obveza – Doseg – Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) o utvrđivanju ex ante doprinosa u Jedinstveni fond za sanaciju (SRF) – Obveza SRB-a da obavijesti institucije o kojima je riječ o metodi izračuna tih doprinosâ i metodi određivanja iznosa godišnje ciljne razine
(čl. 296. st. 2. UFEU-a; Uredba br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća; Uredba Vijeća 2015/81, čl. 4.; Uredba Komisije 2015/63, čl. 4. do 7. i čl. 9. te Prilog I.; Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2014/59)
(t. 283., 284.)
Akti institucija – Obrazloženje – Obveza – Doseg – Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) o utvrđivanju ex ante doprinosa u Jedinstveni fond za sanaciju (SRF) – Obrazloženje koje se temelji samo na drugim pravnim aktima, kao što su privremene odluke kojima se određuju i dopunjuju određeni aspekti utvrđivanja navedenih doprinosâ – Neobjavljivanje tih drugih akata i njihovo nepriopćavanje institucijama – Nezakonitost
(čl. 296. drugi st. UFEU-a)
(t. 388., 389.)
Pravo Europske unije – Načela – Prava obrane – Pravo na djelotvornu sudsku zaštitu – Doseg – Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) o utvrđivanju ex ante doprinosa u Jedinstveni fond za sanaciju (SRF) – Načelo kontradiktornosti – Iznimke – Opće načelo zaštite poslovne tajne – Odvagivanje – Dopuštenost
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 47.; Uredba br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća; Uredba Komisije 2015/63, čl. 4. do 7. i čl. 9. te Prilog I.; Direktiva 2014/59 Europskog parlamenta i Vijeća)
(t. 401.- 406., 410.-414.)
Kratak prikaz
Opći sud, kojem je podnesena tužba za poništenje, koju prihvaća, poništava odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora (u daljnjem tekstu: SRB) o utvrđivanju ex ante doprinosa Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017. (u daljnjem tekstu: SRF) u vezi s društvom Landesbank Baden-Württemberg, tužiteljem, zbog toga što je SRB povrijedio svoju obvezu obrazlaganja koja se odnosi na određivanje godišnje ciljne razine.
U svojoj presudi Opći sud iznosi pojašnjenja o odvagivanju SRB-ove obveze obrazlaganja s njegovom obvezom da poštuje poslovnu tajnu dotičnih institucija za podatke starije od pet godina u trenutku donošenja odluke kojom se utvrđuju ex ante doprinosi.
Tužitelj je javnopravna kreditna institucija sa sjedištem u Njemačkoj. Uključena je u institucionalni sustav zaštite (u daljnjem tekstu: ISZ) Sparkassen-Finanzgruppea (Financijska grupa štedionica, Njemačka).
SRB je 15. prosinca 2021. donio odluku (
1
) u kojoj je utvrdio (
2
)ex ante doprinose SRF-u za 2017. u pogledu tužitelja (u daljnjem tekstu: pobijana odluka). Tom je odlukom SRB ispravio formalne nedostatke utvrđene u presudi od 15. srpnja 2021., Komisija/Landesbank Baden-Württemberg i SRB (
3
), koji su doveli do poništenja odluke (
4
) o izračunu ex ante doprinosâ SRF-u za 2017. u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.
Ocjena Općeg suda
Kao prvo, Opći sud podsjeća na to da sâmo načelo metode izračuna ex ante doprinosa (
5
) podrazumijeva SRB-ovu upotrebu podataka koji su obuhvaćeni poslovnom tajnom i ne mogu se preuzeti u obrazloženje odluke o utvrđivanju ex ante doprinosa.
U tom pogledu utvrđuje da pobijana odluka sadržava razloge zbog kojih su podaci institucija koji su uzeti u obzir u svrhu izračuna ex ante doprinosa za 2017. bili obuhvaćeni poslovnom tajnom. Konkretno, SRB je u pobijanoj odluci napomenuo da se poslovne tajne institucija smatraju povjerljivim informacijama. U okviru izračuna ex ante doprinosa pojedinačne informacije koje su institucije dostavile putem obrasca za prijavu, na koje se SRB oslanja za izračun njihova ex ante doprinosa, smatraju se poslovnim tajnama.
Nadalje, SRB je istaknuo da mu je bilo zabranjeno otkriti podatke svake institucije, koje čine osnovu izračuna u navedenoj odluci, jer je bio ovlašten samo otkriti agregirane i zajedničke podatke, ako su ti podaci bili kumulirani. S obzirom na to, institucijama su, u skladu s navedenom odlukom, bili dostupni potpuno transparentni koraci izračuna koji su se odnosili na izračun njihova osnovnog godišnjeg doprinosa i multiplikatora za prilagodbu, te su mogle dobiti zajedničke podatke koje SRB upotrebljava bez razlikovanja za sve institucije prilagođene njihovu profilu rizičnosti za korake izračuna koji su se odnosili na „diskretizaciju pokazatelja”, „uključivanje pripisanog predznaka” i „izračunavanje godišnjih doprinosa” .
Kao drugo, Opći sud odbija argument koji se temelji na nedostatnosti tih objašnjenja jer su na dan donošenja pobijane odluke podaci drugih institucija bili stari šest godina i stoga više nisu bili obuhvaćeni poslovnom tajnom, i jer, unatoč tomu SRB nije naveo razloge zbog kojih ti podaci nisu bili otkriveni.
Naime, podsjeća na to da informacije koje su bile tajne ili povjerljive, ali koje su stare pet godina ili više, zbog proteka vremena načelno treba smatrati povijesnima te da stoga prestaju biti tajne ili povjerljive, osim ako, iznimno, strana koja se poziva na tajnost ili povjerljivost dokaže da te informacije, unatoč svojoj starosti, i dalje predstavljaju ključne elemente njezina poslovnog položaja ili poslovnih položaja predmetnih trećih osoba.
U tom pogledu, iako su navedeni pojedinačni podaci institucija na kojima se temeljila pobijana odluka stariji od pet godina, Opći sud ipak naglašava da relativan položaj institucije u odnosu na položaj njezinih konkurenata može u gospodarskoj stvarnosti bankovnog sektora ostati isti ili sličan tijekom dužeg razdoblja, duljeg od pet godina. Naime, određeni elementi, kao što su poslovni model ili djelatnosti takve institucije, ostaju stabilni u kratkoročnom i srednjoročnom razdoblju, tako da institucija koja je nekad imala profil visoke rizičnosti, s obzirom na podatke koji su stariji od pet godina, može i dalje imati takav profil na kraju početnog razdoblja. Stoga, unatoč njihovoj starosti, te informacije i dalje predstavljaju ključne elemente poslovnog položaja kreditnih institucija. U tim okolnostima, ako bi se takvi bitni podaci otkrili putem obrazloženja pobijane odluke, gospodarski subjekti koji posluju u bankovnom sektoru mogli bi se na njih osloniti kako bi iz njih izveli zaključak o trenutačnom poslovnom položaju institucije.
Usto, Opći sud odbija tužiteljev argument prema kojem mu SRB, kako bi ispunio svoju obvezu obrazlaganja, mora dostaviti, u anonimiziranom obliku, popis svih podataka institucija koje se nalaze u istom skupu kao i on. Naime, s jedne strane, nalaganjem SRB-u takvog zahtjeva prekoračuju se zahtjevi propisani sudskom praksom koja se odnosi na obrazloženje SRB-ovih odluka kojima se utvrđuju ex ante doprinosi i, s druge strane, čak i popis anonimiziranih podataka za određeni skup može omogućiti gospodarskim subjektima aktivnima u bankovnom sektoru, koji su razboriti subjekti, da saznaju poslovne tajne određenih institucija. Takav rizik postoji osobito u pogledu velikih institucija i onih s poslovnim nastanom u državama članicama u kojima postoji samo ograničen broj institucija koje su obveznici ex ante doprinosa. Naime, nije isključeno da bi u tim slučajevima razuman gospodarski subjekt mogao izvesti identitet takvih institucija, čak i ako su one anonimizirane.
Stoga Opći sud smatra da SRB nije bio dužan u obrazloženju pobijane odluke otkriti pojedinačne podatke drugih institucija koji omogućuju provjeru izračuna njegova ex ante doprinosa jer, iako su ti podaci stari šest godina, i dalje predstavljaju ključne elemente poslovnog položaja tih institucija.
(
1
)	Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora SRB/ES/2021/82 od 15. prosinca 2021. o izračunu ex ante doprinosa Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017. što se tiče društva Landesbank Baden Württemberg
(
2
)	U skladu s člankom 70. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1.)
(
3
)	Presuda od 15. srpnja 2021., Komisija/Landesbank Baden-Württemberg i SRB (C-584/20 P i C-621/20 P, EU:C:2021:601)
(
4
)	Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora SRB/ES/2017/05 od 11. travnja 2017. o izračunu ex ante doprinosa Jedinstvenom fondu za sanaciju za 2017.
(
5
)	Kako proizlazi iz Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 2014., L 173, str. 190.)