62016TJ0263(01)_RES
Mål T‑263/16 RENV
Magnetrol International
mot
Europeiska kommissionen
Tribunalens dom (andra avdelningen i utökad sammansättning) av den 20 september 2023
”Statligt stöd – Stödordning som genomförts av Belgien – Beslut i vilket stödordningen förklaras oförenlig med den inre marknaden och olaglig samt det förordnas om att utbetalt stöd ska återkrävas – Förhandsbesked i skattefrågor (tax ruling) – Skattepliktig vinst – Skattelättnader vid överskjutande vinst – Fördel – Selektiv karaktär – Skadlig inverkan på konkurrensen – Återkrav”
Institutionernas rättsakter – Motivering – Skyldighet – Omfattning – Kommissionsbeslut om statligt stöd – Prövning av huruvida det föreligger en selektiv fördel – Tillräcklig motivering
(Artikel 107.1 FEUF och artikel 296.2 FEUF)
(se punkterna 44 och 54)
Stöd som ges av en medlemsstat – Begrepp – Skatteåtgärder – Förhandsbesked i skattefrågor – Referensram för att fastställa huruvida det föreligger en fördel och huruvida den är selektiv – Enbart beaktande av nationell rätt – Administrativ praxis som strider mot gällande lagstiftning tas inte med i referensramen – Kvalificering av denna praxis som undantag inom referensramen – Tillåtlighet
(Artikel 107.1 FEUF)
(se punkterna 59–63, 83–102)
Stöd som ges av en medlemsstat – Begrepp – Åtgärdens selektiva karaktär – Åtgärd som ger en skattefördel – Förhandsbesked i skattefrågor – Skillnad mellan aktörer som befinner sig i en faktisk och rättslig situation som är jämförbar utifrån syftet med det nationella skattesystemet – Åtgärd som kan kvalificeras som selektiv
(Artikel 107.1 FEUF)
(se punkterna 105–125)
Stöd som ges av en medlemsstat – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Stödmottagarens eventuella berättigade förväntningar – Saknas
(Artikel 108.2 FEUF)
(se punkterna 131–135)
Stöd som ges av en medlemsstat – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Skyldighet till följd av olagligheten – Föremål – Återställande av den tidigare situationen – Åsidosättande av proportionalitetsprincipen – Saknas
(Artikel 108.2 FEUF)
(se punkterna 136–139)
Stöd som ges av en medlemsstat – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Stöd som beviljats i form av en skattelättnad – Minskningar av skattebördan för nationella enheter som ingår i multinationella koncerner – Identifiering av nationella enheter och multinationella koncerner såsom stödmottagare – Beslutat återkrav från berörda multinationella koncerner – Tillåtlighet
(Artikel 108.2 FEUF)
(se punkterna 148–155)
Institutionernas rättsakter – Motivering – Skyldighet – Omfattning – Beslut av kommissionen om statligt stöd – Beslut i vilket ett stöd konstateras vara oförenligt med den inre marknaden och det förordnas om att stödet ska återkrävas – Skyldighet att beakta varje stödmottagares individuella situation – Föreligger inte
(Artikel 108 FEUF)
(se punkt 161)
Resumé
Mellan åren 2004 och 2014 utfärdade den belgiska skattemyndigheten förhandsbesked i skattefrågor (tax rulings) till förmån för belgiska enheter inom multinationella företagskoncerner. Till följd av dessa förhandsbesked kunde nämnda enheter minska skattebasen i Belgien genom att dra av den vinst som ansågs vara ”överskjutande” från den vinst som de hade redovisat. Enligt de belgiska skattemyndigheterna följde denna överskjutande vinst av synergieffekter, stordriftsfördelar eller andra fördelar som följer av att tillhöra en multinationell koncern och kunde således inte tillskrivas de aktuella belgiska enheterna.
I ett beslut av den 11 januari 2016 (
1
) konstaterade kommissionen att ordningen för skattelättnader vid överskjutande vinst, vilken låg till grund för Konungariket Belgiens utfärdande av förhandsbesked i skattefrågor, utgjorde en statlig stödordning i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, vilken var oförenlig med den inre marknaden. Eftersom kommissionen ansåg att denna ordning hade genomförts i strid med artikel 108.3 FEUF, beslutade den att beviljat stöd skulle återkrävas från mottagarna, och en slutlig förteckning över dessa skulle senare upprättas av Konungariket Belgien.
Efter att talan om ogiltigförklaring hade väckts vid tribunalen av Konungariket Belgien och av flera företag, vilka hade identifierats i kommissionens beslut eller hade fått ett förhandsbesked i skattefrågor, ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut genom dom av den 14 februari 2019, (
2
) med motiveringen att kommissionen felaktigt hade funnit att det förelåg en stödordning.
Efter överklagande av kommissionen, upphävde domstolen tribunalens dom och slog slutgiltigt fast att talan inte kunde bifallas såvitt avsåg de grunder som hade anförts för att ifrågasätta förekomsten av en stödordning och kommissionens befogenheter. (
3
) Eftersom målet inte var färdigt för avgörande såvitt avsåg de grunder för ogiltigförklaring som tribunalen ännu inte hade prövat, återförvisade domstolen målet till tribunalen för en prövning av dessa grunder.
I förfarandet efter återförvisning underkänner tribunalen samtliga grunder för ogiltigförklaring som har underställts dess prövning och ogillar följaktligen i sin helhet talan som väckts av Konungariket Belgien och sökandeföretagen.
Tribunalens bedömning
Till stöd för sin respektive talan om ogiltigförklaring ifrågasatte Konungariket Belgien och sökandeföretagen bland annat att det förelåg en fördel till följd av ordningen för överskjutande vinst och att denna fördel var selektiv.
Vad beträffar referenssystemet, det vill säga det gemensamma eller ”normala” skattesystemet i förhållande till vilket de två ovannämnda faktorerna ska bedömas, kritiserade Konungariket Belgien och sökandena kommissionen för att den felaktigt hade funnit att det i bolagsskattesystemet i Belgien föreskrevs att bolagens totala redovisade vinst skulle beskattas, samtidigt som det bortsågs från möjligheten att göra justeringar. Vidare ansåg de att kommissionen felaktigt hade uteslutit ordningen för överskjutande vinst från detta referenssystem.
I det avseendet framgick det emellertid av de tillämpliga bestämmelserna i inkomstskattelagen att den skattepliktiga vinsten i grunden bestod av all vinst som redovisats av de företag som är skattskyldiga i Belgien. Den redovisade vinsten utgjorde nämligen utgångspunkten för beräkningen av skatten, och denna vinst kunde bli föremål för lagstadgade positiva och negativa justeringar. I den gällande lagstiftningen uppställdes två villkor för en negativ justering av vinster, nämligen att den belgiska enhetens vinster som skulle justeras hade tagits upp i ett annat närstående företags vinster och att sistnämnda företag skulle ha genererat dessa vinster om liknande villkor som dem som skulle ha avtalats mellan av varandra oberoende företag hade varit tillämpliga, medan dessa två villkor inte uppställdes för de skattelättnader vid överskjutande vinst som de belgiska skattemyndigheterna tillämpade i sina förhandsbesked i skattefrågor. Mot bakgrund av detta konstaterande finner tribunalen att kommissionen gjorde en riktig bedömning när den slog fast att ordningen för skattelättnader vid överskjutande vinst, såsom den tillämpades av de belgiska skattemyndigheterna, inte ingick i det referenssystem som är tillämpligt i förevarande fall.
Tribunalen godtar inte heller den kritik som Konungariket Belgien och sökandeföretagen har framfört mot konstaterandet i det angripna beslutet att det förelåg en fördel som gynnade de som omfattades av förhandsbeskeden i skattefrågor.
För det första bekräftar tribunalen att kommissionen faktiskt undersökt kriteriet om fördel och lade fram de uppgifter som beaktades för att slå fast att det förelåg en fördel. Den omständigheten att bedömningen av fördelen var införd i ett avsnitt som även omfattar bedömningen av selektiviteten har inte någon betydelse i det avseendet. För det andra påpekar tribunalen att genomförandet av ordningen vid överskjutande vinst, vilken kännetecknades av beviljandet av skattelättnader i strid med de gällande lagstadgade villkoren, kunde leda till en minskning av den skatt som de enheter som omfattades av denna ordning i annat fall skulle ha varit tvungna att betala. Under dessa omständigheter kan kommissionen inte kritiseras för att den slog fast att denna ordning kunde gynna de som omfattades därav.
Tribunalen kan vidare inte godta de olika anmärkningar som har anförts för att ifrågasätta kommissionens konstaterande, efter att den hade redogjort för sitt förstahandsresonemang, att ordningen för överskjutande vinst avvek från det gemensamma bolagsskattesystemet i Belgien, eftersom de belgiska skattemyndigheternas praxis att göra en ensidig negativ justering, utan att det behöver visas att de vinster som ska justeras har tagits upp i ett annat företags vinster och att dessa vinster utgör vinster som skulle ha genererats av detta andra företag om de aktuella transaktionerna hade genomförts mellan av varandra oberoende företag, inte föreskrevs i nämnda system. Tribunalen kan inte heller godta de anmärkningar som har anförts för att ifrågasätta kommissionens slutsats att den fördel som följde av en sådan praxis från de belgiska skattemyndigheternas sida, genom avvikelse från referenssystemet, inte var tillgänglig för alla enheter som befann sig i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende.
För det första finner tribunalen att kommissionen, med hänsyn till skattemyndigheternas administrativa praxis, inte begick något fel när den slog fast att de enheter som ingick i en multinationell koncern och som beviljades skattelättnader vid överskjutande vinst behandlades annorlunda än de andra enheter i Belgien som inte beviljades sådana skattelättnader, trots att dessa enheter befann sig i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende, med hänsyn till syftet med de gemensamma skattereglerna, nämligen att beskatta all skattepliktig vinst hos alla företag med hemvist i landet eller med ett fast etableringsställe i Belgien.
För det andra konstaterar tribunalen att kommissionen inte heller gjorde en oriktig bedömning när den slog fast att den aktuella ordningen var selektiv, eftersom den uteslöt de bolag som hade beslutat att inte genomföra några investeringar i Belgien, att inte centralisera verksamheten i landet och att inte skapa några arbetstillfällen där. Det framgick nämligen av det urval av förhandsbesked som analyserades i det angripna beslutet att alla dessa förhandsbesked hade utfärdats efter de sökandes förslag om att genomföra investeringar i Belgien, omlokalisera vissa funktioner till landet eller skapa ett visst antal arbetstillfällen där.
För det tredje, med hänsyn till att inget av förhandsbeskeden i detta urval avsåg enheter som ingick i små företagskoncerner, kan kommissionen inte heller kritiseras för att den slog fast att den aktuella ordningen var selektiv, då den inte var tillgänglig för företag som ingick i en liten koncern.
Under dessa omständigheter anser tribunalen att det inte är nödvändigt att pröva de anmärkningar som har anförts mot kommissionens andrahandsresonemang om selektivitet, i den mån skattelättnaderna vid överskjutande vinst avvek från armlängdsprincipen.
Tribunalen godtar inte heller Konungariket Belgiens argument om att ordningen för överskjutande vinst inte finansierades med hjälp av statliga medel, eftersom den överskjutande vinsten inte omfattades av landets beskattningsrätt.
I det avseendet påpekar tribunalen att enligt det gemensamma systemet för beskattning av bolagsvinster i Belgien ska hela den vinst som bolag hemmahörande i Belgien har redovisat i grunden beskattas i landet. Det var således med beaktande av detta val som den belgiska lagstiftaren hade gjort, vid utövandet av dess beskattningsrätt, som kommissionen kunde dra slutsatsen att den uteblivna beskattningen av den överskjutande vinsten för belgiska enheter i multinationella koncerner, trots att denna vinst i grunden var skattepliktig, utgjorde en förlust av medel som tillhörde denna stat.
Konungariket Belgiens argument om att skattelättnaderna vid överskjutande vinst, såsom de tillämpades av skattemyndigheterna, var motiverade av skattesystemets karaktär och allmänna systematik, och särskilt av syftet att undvika dubbelbeskattning, är inte heller övertygande. I praktiken var sådana skattelättnader inte villkorade av att det styrktes att den överskjutande vinsten hade tagits upp i ett annat närstående bolags vinster eller att den överskjutande vinsten faktiskt hade blivit beskattad i en annan stat. Kommissionen gjorde således en riktig bedömning när den fann att det aktuella systemet med skattelättnader inte svarade mot situationer med dubbelbeskattning på ett nödvändigt och proportionerligt sätt.
Kommissionen begick inte heller något fel när den konstaterade att ordningen för skattelättnader vid överskjutande vinst snedvred eller hotade att snedvrida konkurrensen och kunde påverka handeln inom unionen.
I det avseendet påpekar tribunalen att det aktuella systemet med skattelättnader kunde förändra verksamheten inom de företagskoncerner som omfattade en belgisk enhet, genom att besluten om investeringar, lokalisering av verksamhet och skapandet av arbetstillfällen kunde fattas på ett sådant sätt att den belgiska enheten skulle generera vinst som därefter skulle undantas från skatteplikt i Belgien. Under dessa omständigheter kan kommissionen inte kritiseras för att den slog fast att det stöd som beviljades genom förhandsbeskeden kunde påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen.
Tribunalen finner dessutom att talan inte kan bifallas såvitt avser de grunder som Konungariket Belgien och sökandeföretagen har åberopat avseende de fel som kommissionen påstås ha begått när den identifierade de belgiska enheter som hade fått ett förhandsbesked och de multinationella koncerner som de ingick i såsom stödmottagare enligt den aktuella ordningen.
I det avseendet påpekar tribunalen att kommissionen, i det angripna beslutet, framhöll uppgifter som stödde dess slutsats att det i princip förelåg kontrollförbindelser inom de multinationella företagskoncerner som de belgiska enheter som hade fått förhandsbesked tillhörde. Med hänsyn till dessa uppgifter, överskred inte kommissionen sitt utrymme för skönsmässig bedömning när den slog fast att nämnda koncerner utgjorde en ekonomisk enhet tillsammans med dessa enheter, som var mottagare av statligt stöd enligt den aktuella ordningen, i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF. Mot bakgrund av dessa överväganden åsidosatte kommissionen inte heller rättssäkerhetsprincipen och legalitetsprincipen genom att förordna om att det rättsstridiga stödet skulle återkrävas från dessa koncerner.
Vidare framgår det även av det angripna beslutet att kommissionen, i enlighet med rättspraxis, hade gett förklaringar som gjorde det möjligt för Konungariket Belgien att kontrollera varje berört företags individuella situation vad beträffar både de mottagare från vilka stödet skulle återkrävas och det belopp som skulle återkrävas.
I detta sammanhang underkänner tribunalen sökandeföretagens argument om att proportionalitetsprincipen åsidosattes genom att det förordnades om återkrav från alla stödmottagare, oavsett deras storlek, resurser och komplexitet. Eftersom återkrav av statligt stöd är den enda följden av att stödet är rättsstridigt och oförenligt med reglerna om statligt stöd, kan ett återkrav inte vara avhängigt av stödmottagarnas situation.
Tribunalen underkänner slutligen sökandeföretagens anmärkning om att det angripna beslutet – genom att det förordnades om återkrav av ett belopp motsvarande den skatt som skulle ha tagits ut på mottagarnas inkomster om ett förhandsbesked i skattefrågor inte hade utfärdats, utan beaktande av eventuella positiva justeringar som kunde ha gjorts av en annan skattemyndighet med avseende på överskjutande vinst – hade krävt att ett belopp som skulle kunna vara högre än den fördel som mottagarna erhållit skulle återkrävas.
Tribunalen erinrar om att kommissionen inte är skyldig att göra någon bedömning av stöd som beviljats i enskilda fall på grundval av en stödordning. Det är först vid återkrav av stödet som det är nödvändigt att kontrollera varje berört företags individuella situation. Vidare har det angripna beslutet under alla omständigheter inte någon inverkan på de rättigheter som varje skattskyldig person skulle kunna åberopa enligt gällande dubbelbeskattningsavtal, bland annat för att erhålla en lämplig justering av sin skattepliktiga vinst, efter en positiv justering som utförts av skattemyndigheterna i andra jurisdiktioner.
(
1
)	Kommissionens beslut (EU) 2016/1699 av den 11 januari 2016 om den statliga stödordning för skattelättnader vid överskjutande vinst SA.37667 (2015/C) (f.d. 2015/NN) som Belgien har genomfört (EUT L 260, 2016, s. 61) (nedan kallat det angripna beslutet).
(
2
)	Dom av den 14 februari 2019, Belgien och Magnetrol International/kommissionen (T‑131/16 och T‑263/16, EU:T:2019:91).
(
3
)	Dom av den 16 september 2021, kommissionen/Belgien och Magnetrol International (C‑337/19 P, EU:C:2021:741).