ROZSUDEK TRIBUNÁLU (osmého senátu)
3. září 2025(*)
„ Průmyslový vzor Evropské unie – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Evropské unie představující variátor rychlosti – Důvod prohlášení neplatnosti – Nedostatek individuální povahy – Viditelné znaky součásti složeného výrobku – Pojmy ‚obvyklé použití‘ a ‚viditelnost‘ – Článek 4 odst. 2 a 3 a čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002 – Důkazní břemeno“
Ve věci T‑331/24,
Juan Costa Pujadas, s bydlištěm v Ametlla del Vallès (Španělsko), zástupci: R. Guerras Mazón a C. Pérez Serres, advokáti,
žalobce,
proti
Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), zástupce: E. Nicolás Gómez, jako zmocněnec,
žalovanému,
přičemž další účastnicí řízení před odvolacím senátem EUIPO, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem, je
Yasunimotor, SL, se sídlem v Canovelles (Španělsko), zástupce: E. Sugrañes Coca, advokát,
TRIBUNÁL (osmý senát),
ve složení: A. Kornezov (zpravodaj), předseda, G. De Baere a D. Petrlík, soudci,
za soudní kancelář: H. Eriksson, radová,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
po jednání konaném dne 8. května 2025,
vydává tento
Rozsudek(1)
1        Žalobou podanou na základě článku 263 SFEU se žalobce, Juan Costa Pujadas, domáhá zrušení rozhodnutí třetího odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 19. dubna 2024 (věc R 1315/2023-3) (dále jen „napadené rozhodnutí“).
Skutečnosti předcházející sporu
2        Dne 19. ledna 2022 podala vedlejší účastnice, společnost Yasunimotor, SL, u EUIPO návrh na prohlášení neplatnosti (průmyslového) vzoru Evropské unie, zapsaného na základě přihlášky podané dne 25. května 2005, který je vyobrazen v následujících náhledech:
1.1
1.2
1.3
1.4
1.5
1.6
1.7
3        Výrobek, pro který má být průmyslový vzor, jehož prohlášení neplatnosti bylo požadováno, použit, náležel do tříd 12-11 a 12-16 ve smyslu Locarnské dohody ze dne 8. října 1968, kterou se stanoví mezinárodní třídění průmyslových vzorů, ve znění doplňků, a odpovídal následujícímu popisu: „Motocykly“ (dále jen „motocykly“).
4        Důvodem uplatněným na podporu návrhu na prohlášení neplatnosti byl důvod uvedený v čl. 25 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Evropské unie (Úř. věst. 2002, L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142) ve znění před vstupem v platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2024/2822 ze dne 23. října 2024 (Úř. věst. L, 2024/2822) ve spojení s čl. 4 odst. 2 a čl. 8 odst. 1 téhož nařízení.
5        Návrh na prohlášení neplatnosti byl založen na nedostatku novosti a individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru, zejména z důvodu, že součást, na kterou je uvedený (průmyslový) vzor použit, nezůstane poté, co je namontována, při obvyklém používání tohoto výrobku viditelná.
6        Dne 26. dubna 2023 vyhovělo zrušovací oddělení návrhu na prohlášení neplatnosti.
7        Dne 23. června 2023 podal žalobce proti rozhodnutí zrušovacího oddělení odvolání k EUIPO.
8        Odvolací senát napadeným rozhodnutím zamítl odvolání z důvodu, že žalobce nepředložil přesvědčivé důkazy, které by umožnily vyvrátit závěry zrušovacího oddělení, podle nichž část variátoru rychlosti, která je předmětem zpochybněného (průmyslového) vzoru, není po začlenění do složeného výrobku při obvyklém používání složeného výrobku jasně viditelná, jak to však vyžaduje čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002 v jeho dřívějším znění vykládaný ve spojení s čl. 4 odst. 2 téhož nařízení.
Návrhová žádání účastníků řízení
9        Žalobce navrhuje, aby Tribunál:
–        napadené rozhodnutí zrušil;
–        uložil EUIPO a vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.
10      EUIPO navrhuje, aby Tribunál:
–        žalobu zamítl;
–        uložil žalobci náhradu nákladů řízení v případě předvolání k jednání.
11      Vedlejší účastnice navrhuje, aby Tribunál:
–        žalobu zamítl;
–        uložil žalobci náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
[omissis]
Ke třetí výtce, vycházející z nesprávného právního posouzení a nesprávného posouzení skutkového stavu týkajících se podmínky viditelnosti stanovené v čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002
56      Odvolací senát k zástavbě variátoru rychlosti v napadeném rozhodnutí uvedl, že i když zpochybněný (průmyslový) vzor, který je použit na variátor rychlosti, je v poloze zástavby částečně viditelný na některých zobrazeních, zejména na nákresu 6, uvedený variátor rychlosti není při obvyklém používání motocyklu jasně viditelný, jelikož jej zakrývá pevný kónický panel, který není součástí zpochybněného (průmyslového) vzoru.
57      Odvolací senát dospěl k závěru uvedenému v bodě 56 výše poté, co zaprvé zdůraznil, že i když součást složeného výrobku nemusí být při obvyklém používání uvedeného výrobku trvale viditelná, musí být v určitém okamžiku viditelná „celá“. Odvolací senát měl tak za to, že zrušovací oddělení správně dospělo k závěru, že z obvyklého bočního úhlu pohledu na motocykl vnější pozorovatel nemůže variátor rychlosti odpovídající zpochybněnému (průmyslovému) vzoru v poloze zástavby ve skutečnosti vidět. Pokud jde o další možné pohledy, odvolací senát uvedl, že variátor rychlosti je viditelný pouze částečně a že žalobce neprokázal, že v jakémkoli okamžiku obvyklého používání motocyklu bylo možné vidět uvedený variátor „celý“.
58      Odvolací senát, který se ztotožnil se závěry zrušovacího oddělení, zadruhé rovněž uvedl, že žalobce neprokázal, že je možné dostatečně jasně a podrobně vnímat obrysy a jiné estetické znaky uvedeného variátoru, aby bylo například možné posoudit jeho individuální povahu. Odvolací senát dodal, že důkazy pouze potvrzují, že jiné mechanické prvky, které nejsou součástí zpochybněného (průmyslového) vzoru, jako je pevný kónický panel, brání tomu, aby bylo možné dostatečně jasně vidět tu část variátoru rychlosti, na kterou byl použit zpochybněný (průmyslový) vzor.
59      Odvolací senát tudíž na základě výše uvedeného dospěl k závěru, že žalobce nepředložil dostatečné důkazy k vyvrácení závěru zrušovacího oddělení, podle něhož zpochybněný (průmyslový) vzor použitý na variátor rychlosti v poloze zástavby nesplňuje při obvyklém používání motocyklu podmínku viditelnosti vyplývající z čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002.
60      Žalobce zaprvé tvrdí, že se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002, když měl za to, že variátor rychlosti musí být v určitém okamžiku viditelný celý. Tvrdí, že podmínka viditelnosti stanovená v čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002 může být splněna i částečnou viditelností zpochybněného (průmyslového) vzoru v určitém okamžiku jeho užívání.
61      Žalobce zadruhé zpochybňuje posouzení odvolacího senátu týkající se viditelnosti zpochybněného (průmyslového) vzoru v případě, že závodní motocykl má variátor rychlosti v poloze zástavby, neboť odvolací senát zohlednil pouze boční úhel pohledu, přestože se vnější uživatel nebo pozorovatel při obvyklém používání uvedeného motocyklu neomezuje pouze na tento pohled. Podle žalobce je běžným úhlem pohledu rovněž „šikmý“ úhel, který je používán při kontrole motocyklu a při kterém lze variátor rychlosti lépe vidět.
62      EUIPO souhlasí s výkladem čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002, který zastává žalobce. Podmínka viditelnosti může být podle něj splněna, i když (průmyslový) vzor Evropské unie není viditelný celý, ale pouze částečně, a to jak po celou dobu používání složeného výrobku, tak i pouze v určitém okamžiku. EUIPO má nicméně za to, že toto nesprávné posouzení nemá vliv na legalitu napadeného rozhodnutí, neboť odvolací senát měl rovněž správně za to, že není možné dostatečně jasně a podrobně rozlišit viditelné části zpochybněného (průmyslového) vzoru, je-li použit na variátoru rychlosti v poloze zástavby, například pro účely posouzení jeho individuální povahy. EUIPO má tedy za to, že z tohoto důvodu odvolací senát správně dospěl k závěru, že požadavek viditelnosti podle čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002 každopádně nebyl splněn.
63      Vedlejší účastnice tvrdí, že je-li motocykl vybaven variátorem rychlosti v poloze zástavby, je tělo uvedeného variátoru obráceno ke středu, takže není dostatečně viditelné, i když není zcela skryto. Zpochybňuje argument žalobce, podle něhož lze viditelnost zlepšit při šikmém úhlu pohledu. I v tomto případě podle ní zůstává viditelnost minimální, což brání v získání celkového dojmu z variátoru rychlosti. Pokud jde o otázku, zda čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002 vyžaduje úplnou viditelnost (průmyslového) vzoru Evropské unie, vedlejší účastnice tvrdí, že toto ustanovení vyžaduje viditelnost během určitého okamžiku obvyklého používání, takže mohou být posouzeny všechny základní znaky uvedeného (průmyslového) vzoru a lze z něj nabýt celkového dojmu.
64      V první řadě je třeba přezkoumat, zda se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení, jak tvrdí žalobce a EUIPO, když měl v bodě 65 napadeného rozhodnutí za to, že součást, na kterou má být zpochybněný (průmyslový) vzor použit, musí být viditelná „celá“ v určitém okamžiku při obvyklém používání složeného výrobku.
65      V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle čl. 4 odst. 1 nařízení č. 6/2002 ve znění před vstupem nařízení 2024/2822 v platnost je (průmyslový) vzor Evropské unie chráněn pouze tehdy, pokud je nový a má individuální povahu. Jak bylo připomenuto v bodě 14 výše, z čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení vyplývá, že (průmyslový) vzor Evropské unie použitý pro výrobek, který je součástí složeného výrobku, je považován za nový a mající individuální povahu pouze tehdy, pokud součást začleněná do složeného výrobku zůstává při obvyklém používání tohoto výrobku viditelná [čl. 4 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení], a pokud viditelné znaky součásti samy splňují předpoklady novosti a individuální povahy [čl. 4 odst. 2 písm. b) téhož nařízení]. Jedná se o dvě kumulativní podmínky, jak dokládá použití spojky „a“. Ze společného výkladu těchto dvou podmínek tak vyplývá, že k tomu, aby byl takový (průmyslový) vzor Evropské unie chráněn, je třeba, aby součást, na kterou je použit, byla při obvyklém používání dotčeného složeného výrobku viditelná, aniž je vyžadováno, aby uvedená součást byla zcela viditelná.
66      Pouze „viditelné znaky“ součásti, na kterou je uvedený (průmyslový) vzor Evropské unie použit, totiž musí „samy“ splňovat předpoklady novosti a individuální povahy. Z toho vyplývá, že znaky uvedené součásti, které viditelné nejsou, nejsou zohledněny při posouzení novosti a individuální povahy dotčeného (průmyslového) vzoru Evropské unie, a tudíž nemohou být předmětem ochrany podle nařízení č. 6/2002.
67      Částečná viditelnost dotčené součásti po jejím použití ve složeném výrobku při obvyklém používání tohoto výrobku tedy nevylučuje ochranu viditelných znaků uvedeného (průmyslového) vzoru, pokud samy splňují předpoklady novosti a individuální povahy.
68      Výklad, podle kterého musí být součást viditelná „celá“ v určitém okamžiku obvyklého používání dotčeného výrobku, by mohl zbavit smyslu čl. 4 odst. 2 písm. b) nařízení č. 6/2002, který se nevztahuje na všechny znaky součásti, ale pouze na její viditelné znaky, z čehož vyplývá, že ostatní její znaky mohou zůstat nepozorovatelné.
69      Tento závěr je podpořen bodem 12 odůvodnění nařízení č. 6/2002, v němž je uvedeno, že „[o]ochrana by se neměla vztahovat na ty součásti, které nejsou viditelné během obvyklého používání výrobku, ani na ty znaky součásti, které nejsou při montáži této součásti viditelné nebo které samy o sobě nesplňují požadavky na novost a individuální povahu (průmyslového) vzoru. Znaky (průmyslového) vzoru vyloučené z tohoto důvodu z ochrany by tudíž neměly být brány v úvahu při posuzování, zda ostatní znaky (průmyslového) vzoru požadavky na ochranu splňují“.
70      V bodě 12 odůvodnění nařízení č. 6/2002 je tedy jasně uveden případ, kdy jsou při obvyklém používání výrobku viditelné pouze některé znaky součásti a tyto znaky mohou být chráněny za předpokladu, že samy o sobě splňují požadavky novosti a individuální povahy.
71      Soudní dvůr ve stejném duchu již judikoval, že omezení právní ochrany (průmyslových) vzorů na viditelné znaky dotyčné součásti lze vysvětlit tím, že vzhled této součásti vyplývá pouze z těchto znaků. Takovýto výklad má oporu v systematice nařízení č. 6/2002, jakož i v cíli, který sleduje čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení. Ochrana (průmyslového) vzoru podle tohoto nařízení se totiž vztahuje jen na znaky, které určují vzhled výrobku nebo jeho části (v tomto smyslu a obdobně viz rozsudek ze dne 16. února 2023, Monz Handelsgesellschaft International, C‑472/21, EU:C:2023:105, body 42 a 43).
72      Odvolací senát se tedy dopustil nesprávného právního posouzení, když měl v bodě 65 napadeného rozhodnutí za to, že variátor rychlosti, na který se použije zpochybněný (průmyslový) vzor, musí být viditelný „celý“ v určitém okamžiku při obvyklém používání složeného výrobku, u něhož je tento variátor použit, a když měl v bodě 67 uvedeného rozhodnutí za to, že žalobce neprokázal, že v jakémkoli okamžiku obvyklého používání motocyklu je možné rozlišit v poloze zástavby „celý“ variátor rychlosti, na který byl použit zpochybněný (průmyslový) vzor.
73      Ve druhé řadě je třeba přezkoumat, zda toto nesprávné právní posouzení způsobuje protiprávnost napadeného rozhodnutí.
74      Takové nesprávné právní posouzení může vést ke zrušení napadeného rozhodnutí pouze tehdy, pokud mělo vliv na závěr odvolacího senátu [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 3. června 2015, Giovanni Cosmetics v. OHIM – Vasconcelos & Gonçalves (GIOVANNI GALLI), T‑559/13, EU:T:2015:353, bod 135 (nezveřejněný) a citovaná judikatura].
75      Je třeba uvést, jak tvrdí EUIPO, že odvolací senát, který se ztotožnil s analýzou zrušovacího oddělení, měl rovněž za to, že i při zohlednění částečné viditelnosti variátoru rychlosti v poloze zástavby nelze dostatečně jasně a podrobně rozlišit obrysy a jiné estetické znaky zpochybněného (průmyslového) vzoru pro účely přezkumu jejich novosti a individuální povahy.
76      V tomto ohledu z judikatury vyplývá, že část výrobku nebo součást složeného výrobku, která je předmětem ochrany, musí být viditelná a vymezena znaky, které tvoří její zvláštní vzhled, a sice liniemi, obrysy, barvami, tvarem nebo zvláštní strukturou povrchu. To předpokládá, že vzhled této části výrobku nebo této součásti složeného výrobku je sám o sobě způsobilý vyvolat celkový dojem a nemůže se zcela ztrácet v celém výrobku (rozsudek ze dne 28. října 2021, Ferrari, C‑123/20, EU:C:2021:889, bod 50).
77      Jak žalobce připustil na jednání, z bočního úhlu pohledu nelze variátor rychlosti v poloze zástavby ve skutečnosti takřka vidět, neboť je zakryt pevným kónickým panelem, který není součástí zpochybněného (průmyslového) vzoru, jak uvedl odvolací senát v bodě 66 napadeného rozhodnutí. Žalobce rovněž potvrdil, že ze „šikmého“ úhlu pohledu, například když uživatel provádí kontrolu motocyklu před jízdou, lze vidět pouze část variátoru rychlosti v poloze zástavby.
78      V tomto ohledu je třeba nejprve odmítnout argument žalobce, podle něhož odvolací senát při posouzení viditelnosti variátoru rychlosti zohlednil pouze boční úhel pohledu na motocykl, přestože existují i jiné úhly pohledu, zejména šikmý úhel pohledu, jež umožňují uvedený variátor rychlosti lépe vidět.
79      Je pravda, že Soudní dvůr rozhodl, že viditelnost součásti použité ve složeném výrobku musí být posuzována jak z úhlu pohledu konečného uživatele tohoto výrobku, tak z úhlu pohledu vnějšího pozorovatele (rozsudek ze dne 16. února 2023, Monz Handelsgesellschaft International, C‑472/21, EU:C:2023:105, body 46 a 56), takže – jak správně tvrdí žalobce – pro určení míry viditelnosti takové součásti při obvyklém používání složeného výrobku, v němž je tato součást použita, mohou být podle okolností daného případu relevantní různé úhly pohledu.
80      Je však nutno zaprvé konstatovat, že odvolací senát zohlednil další úhly pohledu zmíněné žalobcem, jak výslovně vyplývá z bodu 67 napadeného rozhodnutí.
81      Zadruhé skutečností zůstává, že důkazy předložené žalobcem neprokazují, ať už z bočního či šikmého úhlu pohledu, že obrysy a jiné viditelné znaky variátoru rychlosti v poloze zástavby jsou při obvyklém používání závodního motocyklu dostatečně jasně a podrobně rozlišitelné, aby umožnily posoudit jejich novost a individuální povahu.
82      Předložené důkazy, zejména nákresy 3 a 6, které znázorňují zástavbu dotčené součásti, totiž neumožňují rozlišit znaky zpochybněného (průmyslového) vzoru, které tvoří jeho zvláštní vzhled, jak vyžaduje judikatura citovaná v bodě 76 výše. Viditelné části variátoru rychlosti v poloze zástavby se ve skutečnosti zcela ztrácejí v celém výrobku a nejsou samy o sobě schopny vyvolat celkový dojem.
83      Odvolací senát tedy dospěl k závěru, aniž se dopustil nesprávného posouzení, že viditelné části variátoru rychlosti v poloze zástavby neumožňují dostatečně jasně a podrobně rozlišit obrysy a ostatní znaky zpochybněného (průmyslového) vzoru, takže podmínka viditelnosti uvedená v čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002 nebyla splněna.
84      Pochybením při výkladu čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002, kterého se dopustil odvolací senát a na které je poukázáno v bodě 72 výše, tedy není ovlivněn závěr, k němuž odvolací senát dospěl v napadeném rozhodnutí.
85      Třetí výtku žalobce je tudíž třeba zamítnout jako neopodstatněnou, a v důsledku toho je třeba zamítnout jediný žalobní důvod a žalobu v plném rozsahu.
[omissis]
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (osmý senát)
rozhodl takto:
1)      Žaloba se zamítá.
2)      Juanu Costovi Pujadasovi se ukládá náhrada nákladů řízení.
Kornezov
De Baere
Petrlík
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 3. září 2025.
Podpisy
*      Jednací jazyk: španělština.
1      Jsou uvedeny pouze body tohoto rozsudku, jejichž zveřejnění Tribunál považuje za účelné.