62016CC0156
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
PAOLO MENGOZZI
föredraget den 15 juni 2017 (
1
)
Mål C‑156/16
Tigers GmbH
mot
Hauptzollamt Landshut
(begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht München (Skattedomstolen i München, Tyskland))
”Begäran om förhandsavgörande – Genomförandeförordning (EU) nr 412/2013 – Bestämmelse enligt vilken tillämpning av de individuella antidumpningstullsatserna förutsätter att en giltig faktura uppvisas – Tullkodex för gemenskapen – Artikel 78 – Huruvida uppvisandet av en giltig faktura ska godkännas i efterhand”
1.
När det i en förordning om införande av en slutgiltig antidumpningstull föreskrivs att tillämpningen av de individuella tullsatserna förutsätter uppvisandet av en faktura som uppfyller vissa formkrav, kan då en importör lämna in en sådan faktura efter att ha lämnat in tulldeklarationen, bland annat i samband med ett kontrollförfarande i efterhand av deklarationer? Eller är det alltid nödvändigt att en sådan faktura lämnas in samtidigt som tulldeklarationen för att få rätt till en individuell antidumpningstullsats?
2.
Detta är i huvudsak den fråga som är aktuell i förevarande mål som avser en begäran om förhandsavgörande från Finanzgericht München (Skattedomstolen i München, Tyskland). Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 1.3 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 412/2013 av den 13 maj 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (
2
) och av artikel 78 i förordning (EEG) nr 2913/92. (
3
)
3.
Begäran om förhandsavgörande har framställts i ett mål mellan ett tyskt bolag, Tigers GmbH (nedan kallat Tigers), och Hauptzollamt Landshut (huvudtullkontoret i Landshut) (nedan kallat tullkontoret). Målet rör tullkontorets avslag på Tigers ansökan om partiell återbetalning av den antidumpningstull som bolaget ålades enligt genomförandeförordning nr 412/2013 för import till Tyskland av produkter av keramiskt material.
4.
Den bakomliggande frågan i målet har sin bakgrund i en praxis hos de tyska tullmyndigheterna som inte tillåter att en faktura som uppfyller de formkrav som krävs för att en individuell tullsats ska tillämpas uppvisas i efterhand. Frågan, som inte är av försumbar betydelse för tullpraxisen, har diskuterats såväl i rättspraxis som i doktrinen Tyskland.
I. Tillämpliga bestämmelser
A. Antidumpningslagstiftningen
5.
Den 14 november 2012 antog kommissionen förordning (EU) nr 1072/2012 om införande av en provisorisk antidumpningstull på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina. (
4
) I artikel 1 i förordningen fastställdes olika preliminära individuella antidumpningstullsatser som var tillämpliga på olika kategorier av exporterande tillverkare. Enligt bestämmelsen omfattades import från vissa bolag som hade förtecknats i bilaga I till förordningen av en tullsats på 26,6 procent (som motsvarade Taric‑tilläggsnummer B354) och import från alla övriga företag som inte hade förtecknats i förordning nr 1072/2012 omfattades av en tullsats på 58,8 procent (som motsvarade Taric‑tilläggsnummer B999).
6.
Chaozhou Wingoal Ceramics Industrial Co Ltd (nedan kallat CWCI) var angiven bland de exporterande tillverkarna i bilaga I till förordning nr 1072/2012.
7.
I artikel 1.3 i förordning nr 1072/2012 preciserades att den preliminära individuella antidumpningstullen skulle tillämpas på villkor att det för medlemsstatens tullmyndigheter uppvisades en giltig faktura som uppfyllde kraven i bilaga II i förordningen (
5
), och att om ingen sådan faktura uppvisades skulle tullsatsen för övriga företag på 58,8 procent tillämpas. I artikel 1.5 hänvisades till gällande och tillämpliga bestämmelser om tullar.
8.
Den 13 maj 2013 antog Europeiska unionens råd genomförandeförordning nr 412/2013.
9.
Skäl 229 i genomförandeförordningen har följande lydelse:
”För att minimera risken för kringgående till följd av de stora skillnaderna mellan tullsatserna, anses det i detta fall krävas särskilda åtgärder för att trygga en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna. Dessa särskilda åtgärder omfattar uppvisande för medlemsstaternas tullmyndigheter av en giltig faktura, som ska uppfylla kraven i bilaga II till den här förordningen. Import som inte åtföljs av en sådan faktura ska omfattas av den antidumpningstull som gäller för alla övriga exportörer.”
10.
I artikel 1.2 i genomförandeförordning nr 412/2013 fastställs slutgiltiga antidumpningstullsatser som ska tillämpas på de berörda produkterna. Enligt bestämmelsen omfattades import från vissa företag som hade förtecknats i bilaga I till genomförandeförordningen – bland annat CWCI – av en individuell slutgiltig antidumpningstullsats på 17,9 procent och import från alla övriga företag som inte hade förtecknats i genomförandeförordningen omfattades av en tullsats på 36,1 procent.
11.
I artikel 1.3 och 1.4 i genomförandeförordning nr 412/2013 anges följande:
”3.   Tillämpningen av de individuella antidumpningstullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska förutsätta att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för alla övriga företag tillämpas.
4.   Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.”
12.
I bilaga II till genomförandeförordning nr 412/2013 föreskrivs följande:
”Den giltiga faktura som avses i artikel 1.3 ska omfatta en försäkran som är undertecknad av en anställd vid det utfärdande företaget och som innehåller följande:
1)
Den anställdes namn och befattning vid den enhet som har utfärdat fakturan.
2)
Följande försäkran: 'Jag intygar härmed att de (volym) bords- och köksartiklar av keramiskt material som sålts på export till Europeiska unionen och som omfattas av denna faktura har tillverkats av (företagets namn och adress) (Taric‑tilläggsnummer) i (det berörda landet). Jag försäkrar att uppgifterna i denna faktura är fullständiga och korrekta.’
3)
Datum och namnteckning.”
B. Tullkodexen
13.
Artikel 62 i tullkodexen har följande lydelse:
”1.   Skriftliga deklarationer skall upprättas på ett formulär som överensstämmer med den officiella modell som föreskrivs för detta ändamål. De skall vara undertecknade och innehålla alla de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av de bestämmelser som gäller för det tullförfarande för vilket varorna är deklarerade.
2.   Deklarationen skall åtföljas av alla dokument som krävs för tillämpningen av de bestämmelser som gäller för det tullförfarande för vilket varorna är deklarerade.”
14.
Enligt artikel 63 i tullkodexen gäller följande:
”Deklarationer som uppfyller de villkor som anges i artikel 62 skall genast tas emot av tullmyndigheterna under förutsättning att de varor som de avser visas upp för tullen.”
15.
I artikel 68 i tullkodexen anges följande:
”Tullmyndigheterna får för att kontrollera riktigheten av de deklarationer de har mottagit göra följande:
a)
Granska de handlingar som ingår i deklarationen och de dokument som bifogats den. Tullmyndigheterna får ålägga deklaranten att visa upp andra dokument som bestyrker riktigheten av de upplysningar som finns i deklarationen.
b)
Undersöka varorna och ta prover för analys eller för fördjupad kontroll.”
16.
I artikel 78 i tullkodexen föreskrivs följande:
”1.   Tullmyndigheterna får på eget initiativ eller på deklarantens begäran ändra deklarationen efter det att varorna har frigjorts.
2.   Tullmyndigheterna får, efter det att de frigjort varorna och för att försäkra sig om riktigheten av de i deklarationen lämnade uppgifterna, kontrollera de kommersiella dokument och data som avser import- eller exportförfarandena för varorna i fråga eller de efterföljande kommersiella förfaranden som berör varorna. Denna kontroll får genomföras hos deklaranten och hos varje annan person som av yrkesmässiga skäl är direkt eller indirekt inblandad i nämnda förfaranden samt hos varje annan person som innehar nämnda dokument och data i affärssyfte. Tullmyndigheterna får också undersöka varorna om dessa fortfarande kan uppvisas.
3.   Om granskningen av deklarationen eller kontrollen i efterhand tyder på att de bestämmelser som gäller det berörda tullförfarandet har tillämpats på basis av felaktiga eller bristfälliga upplysningar, skall tullmyndigheterna i enlighet med fastställda bestämmelser vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till de nya upplysningar som föreligger.”
II. Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
17.
Den 17 december 2012 importerade Tigers olika bords- och köksprodukter av keramiskt material från CWCI till Tyskland. Vid importen belades varorna med den preliminära antidumpningstull som hade införts genom förordning nr 1072/2012.
18.
Samma dag ingav Tigers en tulldeklaration för de importerade varorna till tullkontoret och uppvisade en faktura. I varubeteckningen i deklarationen angavs produkter av keramiskt material och som Taric‑tilläggsnummer angavs B999, det vill säga det nummer som motsvarar import från alla övriga företag som inte är förtecknade i förordning nr 1072/2012.
19.
Likaså samma dag, den 17 december 2012, kontrollerade tullkontoret varorna i sina lokaler och ersatte varje gång det deklarerade Taric‑tilläggsnumret B999 med Taric‑tilläggsnumret B354, det vill säga det nummer som motsvarar importer från exporterande tillverkare som är förtecknade i bilaga I till förordning nr 1072/2012.
20.
Eftersom den faktura som Tigers uppvisade i samband med importen inte åtföljdes av en försäkran som var undertecknad av tillverkaren och som således inte uppfyllde kraven i bilaga II till förordning nr 1072/2012, förpliktade tullkontoret med stöd av förordningen Tigers att lämna en säkerhet i kontanter för en preliminär antidumpningstull beräknad på en tullsats på 58,8 procent.
21.
Efter det att genomförandeförordning nr 412/2013 hade antagits den 13 maj 2013, fastställde tullkontoret, den 28 juni 2013, med stöd av genomförandeförordningen, en slutgiltig antidumpningstull för Tigers import som beräknades med en antidumpningstullsats på 36,1 procent, utan att begära att Tigers skulle inkomma med en faktura som uppfyllde kraven i bilaga II i genomförandeförordning nr 412/2013.
22.
Den 4 juli 2013 inkom Tigers med originalfakturan tillsammans med en försäkran som var undertecknad av CWCI och en ansökan om återbetalning av den antidumpningstull som bolaget ansåg sig ha betalat för mycket med anledning av att det avseende bolaget hade tillämpats en slutgiltig antidumpningstullsats på 36,1 procent, som gällde alla övriga företag som inte är förtecknade i genomförandeförordning nr 412/2013, och inte den tullsats på 17,9 procent som var tillämplig på import från de företag som är förtecknade i bilaga I till genomförandeförordningen.
23.
Den 2 oktober 2013 avslog tullkontoret ansökan om återbetalning, på grund av att en giltig faktura som hade upprättats eller uppvisats i efterhand inte kunde godkännas.
24.
Genom skrivelse av den 4 november 2013, inkom Tigers med en begäran om omprövning av beslutet och den 5 maj 2014 uppvisade bolaget en ändrad faktura som hade upprättats av CWCI.
25.
Genom beslut av den 24 februari 2015 avslog tullkontoret Tigers begäran om omprövning. Tullkontoret ansåg att den faktura som åtföljdes av tillverkarens motsvarande försäkran, som hade uppvisats i efterhand tillsammans med ansökan om återbetalning och som ännu en gång hade korrigerats i omprövningsförfarandet, borde ha uppvisats när tulldeklaration mottogs för att kunna beviljas en individuell antidumpningstull.
26.
Tigers väckte talan mot tullkontorets beslut att avslå ansökan om återbetalning vid den hänskjutande domstolen. Inom ramen för målet beslutade Finanzgericht München (Skattedomstolen i München) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen:
”1.
Tillåter artikel 1.3 i [genomförandeförordningen nr 412/2013] att, när en slutgiltig antidumpningstull för första gången ska fastställas, en giltig faktura lämnas in i efterhand, om alla andra nödvändiga villkor för att få en individuell antidumpningstullsats är uppfyllda?
2.
Om den första frågan ska besvaras nekande: Utgör artikel 78 i [tullkodexen] hinder för att tullmyndigheten inom ramen för ett granskningsförfarande nekar återbetalning av en antidumpningstull med motiveringen att deklaranten visat upp en korrekt faktura först efter det att tulldeklarationen lämnats in?”
III. Förfarandet vid domstolen
27.
Beslutet om hänskjutande inkom till domstolens kansli den 17 mars 2016. Tigers, tullkontoret, den polska regeringen och kommissionen har inkommit med skriftliga yttranden. Vid förhandlingen den 16 mars 2017 yttrade sig Tigers och kommissionen.
IV. Bedömning
A. Inledande synpunkter
28.
För det första vill jag framhålla, såsom framgår av punkt 24 i förevarande förslag till avgörande, att det var i samband med omprövningsförfarandet av avslagsbeslutet på Tigers ansökan om återbetalning av antidumpningstullen som bolaget, för de tyska tullmyndigheterna, uppvisade en giltig faktura som uppfyllde kraven i artikel 1.3 i och i bilaga II till genomförandeförordningen nr 412/2013.
29.
För det andra har den hänskjutande domstolen uttryckligen bekräftat att en ansökan om återbetalning, såsom den som ingavs av Tigers, motsvarar en kontroll i efterhand av deklarationer i den mening som avses i artikel 78 i tullkodexen.
30.
Under dessa omständigheter anser jag att de två tolkningsfrågorna från den hänskjutande domstolen ska prövas tillsammans. De syftar till att klargöra huruvida artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 ska tolkas så, att den utgör hinder för att en importör i efterhand, bland annat i samband med ett förfarande som inletts i enlighet med artikel 78 i tullkodexen, ska kunna uppvisa en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II i samma genomförandeförordning, vid fastställandet av en slutgiltig antidumpningstull, om alla andra nödvändiga villkor för att erhålla en individuell antidumpningstullsats är uppfyllda.
31.
Den hänskjutande domstolen lutar åt en tolkning av artikel 1.3 i genomförandeförordningen enligt vilken en giltig faktura kan uppvisas efter mottagandet av tulldeklarationen, åtminstone i samband med ett omprövningsförfarande i den mening som avses i artikel 78 i tullkodexen. Den hänskjutande domstolen anser nämligen att det inte i unionsrätten finns någon bestämmelse som utesluter möjligheten att i efterhand uppvisa en faktura. Det finns närmare bestämt inte någon rättslig grund för att förbjuda en deklarant att komplettera tulldeklarationen, som dessutom har upprättats i enlighet med gällande bestämmelser, genom att inkomma med en giltig faktura.
32.
Tigers och kommissionen ansluter sig till den hänskjutande domstolens slutsats. Tullkontoret och den polska regeringen är däremot av motsatt uppfattning.
B. Huruvida det är genomförandeförordning nr 412/2013 eller förordning nr 1072/2012 som är relevant för att besvara tolkningsfrågorna
33.
Innan jag prövar den hänskjutande domstolens fråga i sak ska hänsyn tas till kommissionen synpunkt att omständigheterna i det nationella målet inte omfattas av genomförandeförordning nr 412/2013, i vilken den slutgiltiga antidumpningstullen fastställdes och som inte rådet antog förrän efter det att den omtvistade importen ägde rum, utan av förordning nr 1072/2012, i vilken den provisoriska antidumpningstullen fastställdes och vars bestämmelser således är tillämpliga på Tigers import. Kommissionen föreslår att tolkningsfrågorna ska omformuleras i enlighet med detta konstaterade.
34.
Det är riktigt att när den omtvistade importen ägde rum var förordning nr 1072/2012 gällande. Den preliminära antidumpningstull som infördes genom förordningen ersattes dock därefter av den slutgiltiga antidumpningstull som infördes genom genomförandeförordning nr 412/2013. (
6
) Båda förordningarna föreskrev för övrigt på samma sätt att tillämpningen av de individuella antidumpningstullsatserna (preliminära och slutgiltiga) skulle förutsätta att en giltig faktura uppvisades.
35.
Målet i den nationella domstolen avser emellertid beloppet för den slutgiltiga antidumpningstullen, såsom fastställs enligt genomförandeförordning nr 412/2013. Såsom framgår ovan i punkt 24, ingav dessutom Tigers den giltiga fakturan den 5 maj 2014, det vill säga när genomförandeförordning nr 412/2013 hade trätt i kraft.
36.
Av samtliga dessa skäl avser begäran om förhandsavgörande just tolkningen av genomförandeförordning nr 412/2013. Jag anser således inte att det är nödvändigt att omformulera tolkningsfrågorna såsom kommissionen har föreslagit.
C. Huruvida uppvisandet av en giltig faktura i samband med ett förfarande enligt artikel 78 i tullkodexen är förenligt med artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013
37.
För det första ska det påpekas att enligt artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 ska tillämpningen av de individuella antidumpningstullsatser som föreskrivs i genomförandeförordningen förutsätta att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II till genomförandeförordningen.
38.
Det framgår av användningen av verbet ”förutsätta” i bestämmelsen att uppvisandet av en sådan giltig faktura är ett nödvändigt villkor för att tillämpa individuella antidumpningstullsatser. Om inte en sådan faktura uppvisas kan således inte de individuella tullsatserna tillämpas på import av de berörda produkterna och importen ska omfattas av den allmänna tullsatsen som föreskrivs för importer från alla övriga företag.
39.
Det framgår av skäl 229 i genomförandeförordning nr 412/2013 att syftet med detta strängare krav är att minimera risken för kringgående och att trygga en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna.
40.
Varken artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 eller någon annan bestämmelse i genomförandeförordningen anger vid vilken tidpunkt en sådan faktura ska uppvisas för tullen.
41.
I och med att det i artikel 1.4 i genomförandeförordning nr 412/2013 hänvisas till gällande bestämmelser om tullar, är det mot bakgrund av tullkodexen som det ska bedömas om det är tillåtet att i efterhand uppvisa en sådan faktura. I bedömningen ska dock omständigheterna i det nationella målet beaktas.
42.
Det framgår av handlingarna i förevarande mål att när Tigers importerade de berörda produkterna uppvisade bolaget i enlighet med artikel 62.1 i tullkodexen en tulldeklaration gällande de varor som importerades. Deklarationen, som åtföljdes av en faktura, togs emot av de tyska tullmyndigheterna i enlighet med artikel 63 i tullkodexen.
43.
Samma dag som tulldeklarationen uppvisades, kontrollerade de tyska tullmyndigheterna dess riktighet i enlighet med artikel 68 i kodexen, genom att både kontrollera handlingarna och undersöka varorna, i enlighet med artikel 68 a och b.
44.
Såsom framgår ovan av punkterna 19 och 20, upptäckte tullmyndigheterna vid kontrollen dels att deklarationen innehöll felaktigheter, eftersom det felaktiga Taric‑tilläggsnumret var angivet, dels att den inlämnade fakturan inte uppfyllde formkraven enligt artikel 1.3 i och bilaga II till förordning nr 1072/2012 (krav som motsvarar dem som uppställs i genomförandeförordning nr 412/2013).
45.
Vid kontrollen konstaterade emellertid även de tyska tullmyndigheterna att de importerade produkterna kom från bolaget CWCI, nämligen en av de exporterande tillverkare som hade förtecknats i bilaga I till förordningen. Detta förhållande framgår av beslutet om hänskjutande och det har inte bestridits av tullkontoret. Det var anledningen till att tullkontoret korrigerade det felaktiga Taric‑tilläggsnumret.
46.
De tyska tullmyndigheterna tillämpade således den (högre) allmänna antidumpningstullsats som var tillämplig på importer från alla övriga företag, av enbart det skälet att den faktura som åtföljde tulldeklarationen inte uppfyllde formkraven enligt antidumpningslagstiftningen, även om tullmyndigheterna hade konstaterat att de importerade varorna kom från en exporterande tillverkare vars import omfattades av en lägre individuell tullsats.
47.
Efter det att den slutgiltiga antidumpningstullen hade fastställts i enlighet med genomförandeförordning nr 412/2013, trots att varorna redan hade frigjorts, bestred Tigers tillämpningen av den antidumpningstull som var tillämplig på alla övriga företag och krävde i samband med ansökan om återbetalning att den individuella antidumpningstullsats som var tillämplig på import från CWCI skulle tillämpas. I samband med återbetalningsförfarandet, som, såsom jag angav ovan i punkt 29, utgör ett kontrollförfarande i efterhand av deklarationer i den mening som avses i artikel 78 i tullkodexen, lämnade slutligen Tigers in en giltig faktura som uppfyllde kraven i bilaga II i genomförandeförordning nr 412/2013.
48.
Enligt rättspraxis införs det genom artikel 78 i tullkodexen ett förfarande som möjliggör för tullmyndigheterna att på eget initiativ kontrollera en tulldeklaration i efterhand, det vill säga efter det att de varor som omfattas av deklarationen har frigjorts. (
7
)
49.
Tullmyndigheterna får enligt artikel 78.1 i tullkodexen härvidlag ändra deklarationen, det vill säga ompröva den. (
8
)
50.
Enligt artikel 78.2 i tullkodexen får tullmyndigheterna, för att försäkra sig om riktigheten av de i deklarationen lämnade uppgifterna, kontrollera de kommersiella dokument och data som avser import- eller exportförfarandena för varorna i fråga eller de efterföljande kommersiella förfaranden som berör varorna.
51.
Domstolen har vid flera tillfällen preciserat att den särskilda systematiken i artikel 78 i tullkodexen, innebär att tullförfarandet ska anpassas till den verkliga situationen genom en korrigering av såväl de materiella felen eller bristerna som felaktiga tolkningar av tillämplig rätt. (
9
)
52.
Systematiken bekräftas för övrigt av själva syftet med tullkodexen, som enligt femte skälet i kodexen bland annat är att säkerställa en korrekt tillämpning av de tullar som föreskrivs. (
10
)
53.
Domstolen slog således fast att om den omprövning eller de kontroller som föreskrivs i artikel 78.1 och 78.2 i tullkodexen visar att de bestämmelser som gäller det berörda tullförfarandet har tillämpats på basis av felaktiga eller bristfälliga upplysningar, ska tullmyndigheterna i enlighet med artikel 78.3 i tullkodexen vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till de nya upplysningar som föreligger, även om deklaranten genom sitt eget handlade direkt har påverkat tullmyndigheternas möjlighet att utföra dessa kontroller. (
11
)
54.
Domstolen har även funnit att i enlighet med artikel 78.3 i tullkodexen ska tullmyndigheterna vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen om granskningen och de ovannämnda kontrollerna visar att syftena med det aktuella tullförfarandet inte har äventyrats. (
12
)
55.
Under det förfarande som de tyska myndigheterna inledde på begäran av Tigers i enlighet med artikel 78 i tullkodexen (
13
), lämnade bolaget i förevarande fall in en faktura som uppfyllde kraven i bilaga II i genomförandeförordning nr 412/2013. Mot bakgrund av upplysningarna i handlingarna i målet, framgår det vidare att syftena med det aktuella tullförfarandet inte har äventyrats.
56.
Såsom jag angav ovan i punkt 45, råder det nämligen inga tvivel om att – och det har inte heller bestridits – de produkter som Tigers importerade verkligen kom från ett av de företag som hade förtecknats i bilaga I till genomförandeförordningen och att importen av produkterna borde ha omfattats av den individuella antidumpningstullsats som är tillämplig på import från dessa bolag.
57.
Under dessa omständigheter framgår det att det inte i förevarande fall fanns någon sådan risk för kringgående som anges i skäl 229 i genomförandeförordning nr 412/2013, vilket innebär att en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna inte äventyrades. Det ankommer på den hänskjutande domstolen att slutligt fastställa denna omständighet.
58.
Då det inte förelåg någon risk för att syftena med det aktuella tullförfarandet äventyras, finns det inget som hindrar tullmyndigheterna från att beakta en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II till genomförandeförordning nr 412/2013 och som lämnats in under det förfarande som inletts enligt artikeln, för att anpassa tullförfarandet till den verkliga situationen i enhetlighet med den särskilda systematik i artikel 78 i tullkodexen som angavs ovan i punkt 51.
59.
Jag vill påpeka att den möjlighet som tullmyndigheterna ges enligt artikel 78.2 i tullkodexen att undersöka kommersiella dokument och data som avser de efterföljande kommersiella förfaranden som berör varorna, visar att tullmyndigheterna – i samband med den kontroll som företas enligt denna bestämmelse – kan beakta andra dokument än dem som bifogats tulldeklarationen i enlighet med artikel 62.2 i tullkodexen. Tullkontorets argument att den sistnämnda bestämmelsen utgör hinder för att i efterhand, i samband med ett förfarande som inletts i enlighet med artikel 78 i tullkodexen, beakta en faktura som uppfyller kraven i bilaga II till genomförandeförordning nr 412/2013, kan således inte godtas.
60.
En lösning som gör det möjligt att, under omständigheter där det inte föreligger någon risk för kringgående, anpassa tullförfarandet till den verkliga situationen genom att i efterhand beakta en giltig faktura strider varken mot bestämmelserna eller mot andemeningen i genomförandeförordning nr 412/2013, eftersom det inte i den nämnda förordningen, i motsats till andra förordningar, (
14
) fastställs vid vilken tidpunkt fakturan ska uppvisas.
61.
Såsom kommissionen påpekade vid förhandlingen, strider det mot själva andemeningen med att påföra antidumpningstullar att i ett fall där det inte finns någon risk för kringgående, tillämpa en högre antidumpningstullsats på import än den som faktiskt har fastställts för de bolag som tillverkar de importerade produkterna, eftersom det går utöver syftet att undanröja den skada som orsakas av dumpad import.
62.
Samtliga ovanstående överväganden talar för att artikel 1.3 i genomförandeförordning nr 412/2013 ska tolkas så, att i en situation där det inte finns någon risk för kringgående eller för att en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna äventyras, utgör inte bestämmelsen hinder för att en importör i efterhand, i samband med ett förfarande som inletts i enlighet med artikel 78 i tullkodexen, ska kunna uppvisa en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II till genomförandeförordningen, vid fastställandet en slutgiltig antidumpningstull. Om alla andra förutsättningar för att erhålla en individuell antidumpningstullsats är uppfyllda ska tullmyndigheterna enligt artikel 78.3 i tullkodexen i ett sådant fall och i enlighet med fastställda bestämmelser (
15
) vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till den uppvisade fakturan.
V. Förslag till avgörande
63.
På grundval av samtliga ovanstående överväganden anser jag att domstolen ska besvara tolkningsfrågorna från Finanzgericht München (Skattedomstolen i München, Tyskland) på följande sätt:
Artikel 1.3 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 412/2013 av den 13 maj 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina, utgör inte hinder för att en importör – i en situation där det inte finns någon risk för kringgående eller för att en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna äventyras – i efterhand, i samband med ett förfarande som inletts i enlighet med artikel 78 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 av den 16 november 2000, ska kunna uppvisa en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II till genomförandeförordningen, vid fastställandet en slutgiltig antidumpningstull. Om alla andra förutsättningar för att erhålla en individuell antidumpningstullsats är uppfyllda ska tullmyndigheterna enligt artikel 78.3 i förordning nr 2913/92, i dess lydelse enligt nr 2700/2000, i ett sådant fall och i enlighet med fastställda bestämmelser vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till den uppvisade fakturan.
(
1
)	Originalspråk: franska.
(
2
)	EUT L 131, 2013, s. 1.
(
3
)	Rådets förordning av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 302, 1992, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4), i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 av den 16 november 2000 (EGT L 311, 2000, s. 17) (nedan kallad tullkodexen).
(
4
)	EUT L 318, 2012, s. 28.
(
5
)	I bilaga II till förordning nr 1072/2012 föreskrevs att den giltiga fakturan skulle omfatta en försäkran som var undertecknad av en tjänsteman vid det utfärdande företaget och innehålla följande:
”1.
Tjänstemannens namn och befattning i det företag som har utfärdat fakturan.
2.
Följande försäkran: 'Jag intygar härmed att den kvantitet bords- och köksartiklar av keramiskt material som tas upp i denna faktura, [kvantitet], och som sålts för att exporteras till Europeiska unionen har tillverkats i [berört land] av [företagets namn och adress] [Taric‑tilläggsnummer]. Jag försäkrar att uppgifterna i denna faktura är fullständiga och korrekta.’
3.
Datum och namnteckning.”
(
6
)	Se skäl 236 i genomförandeförordning nr 412/2013.
(
7
)	Dom av den 10 december 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, punkt 21 och där angiven rättspraxis).
(
8
)	Dom av den 10 december 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, punkt 22 och där angiven rättspraxis).
(
9
)	Dom av den 10 december 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, punkt 26 och där angiven rättspraxis).
(
10
)	Dom av den 27 februari 2014, Greencarrier Freight Services Latvia (C‑571/12, EU:C:2014:102, punkt 32), och dom av den 10 december 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, punkt 26).
(
11
)	Dom av den 10 december 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, punkt 24), och, för ett liknande resonemang, dom av den 14 januari 2010, Terex Equipment m.fl. (C‑430/08 och C‑431/08, EU:C:2010:15, punkt 62 och där angiven rättspraxis).
(
12
)	Dom av den 12 juli 2012, Südzucker m.fl. (C‑608/10, C‑10/11 och C‑23/11, EU:C:2012:444, punkt 51).
(
13
)	Avseende hur ett sådant förfarande går till, se dom av den 14 januari 2010, Terex Equipment m.fl. (C‑430/08 och C‑431/08, EU:C:2010:15, punkterna 58–61 och där angiven rättspraxis).
(
14
)	Se, bland annat, artikel 2.2 i rådets förordning (EG) nr 2320/97 av den 17 november 1997 om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Ungern, Polen, Ryssland, Tjeckiska republiken, Rumänien och Slovakiska republiken, om upphävande av förordning (EEG) nr 1189/93 och om avslutande av förfarandet vad gäller sådan import med ursprung i Republiken Kroatien (EGT L 322, 1997, s. 1).
(
15
)	Om innebörden av detta krav, se mitt förslag till avgörande i målet Greencarrier Freight Services Latvia (C‑571/12, EU:C:2013:803, punkt 60 och följande punkter).