62009CJ0047_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C‑47/09,
zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 30. januarja 2009,
Evropska komisija, ki jo zastopata F. Clotuche‑Duvieusart in D. Nardi, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,
tožeča stranka,
proti
Italijanski republiki, ki jo zastopa G. Palmieri, zastopnica, skupaj s P. Gentilijem, avvocato dello Stato, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,
tožena stranka,
SODIŠČE (prvi senat),
v sestavi A. Tizzano, predsednik senata, J.-J. Kasel, M. Ilešič, E. Levits, sodniki, in M. Berger (poročevalka), sodnica,
generalni pravobranilec: Y. Bot,
sodna tajnica: L. Hewlett, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 10. junija 2010,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
Razlogi za odločitev
1. Komisija Evropskih skupnosti s tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Italijanska republika s tem, da je omogočila, da se čokoladne izdelke, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo, označi s pridevnikom „čist“ ali z napisom „čista čokolada“, ni izpolnila obveznosti iz, po eni strani, člena 3(5) Direktive 2000/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi (UL L 197, str. 19) in, po drugi strani, iz povezanih določb člena 3 Direktive 2000/36 in člena 2(1)(a) Direktive 2000/13/ES
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (UL L 109, str. 29).
Pravni okvir
Pravo Unije
2. Označevanje izdelkov iz kakava in čokolade je urejeno s „horizontalno“ direktivo, to je z Direktivo 2000/13, in z „vertikalno“ ali „sektorsko“ direktivo, to je z
Direktivo 2000/36, ki je lex specialis v razmerju do Direktive 2000/13.
Direktiva 2000/36
3. Direktiva 2000/36 je, po eni strani, namenjena določitvi skupnih pravil za dodajanje rastlinskih maščob, razen kakavovega masla, izdelkom iz kakava in čokolade in, po drugi strani, uskladitvi imen izdelkov.
4. V uvodnih izjavah 5, 6, 9 in 10 Direktive 2000/36 je glede uporabe rastlinskih maščob, razen kakavovega masla, navedeno:
„(5) V nekaterih državah članicah je izdelkom iz čokolade dovoljeno dodajati rastlinske maščobe, razen kakavovega masla, do največ 5 %.
(6) Dodajanje rastlinskih maščob, razen kakavovega masla, do največ 5 % bi moralo biti dovoljeno v vseh državah članicah; takšne rastlinske maščobe bi morale biti enakovredne kakavovemu maslu in bi jih bilo zato treba opredeliti po tehničnih in znanstvenih merilih.
[…]
(9) Pri izdelkih iz čokolade, ki so jim bile dodane druge rastlinske maščobe kot kakavovo maslo, morajo biti potrošnikom poleg seznama sestavin zagotovljene pravilne, nepristranske in objektivne informacije.
(10) Po drugi strani Direktiva 79/112/EGS ne izključuje navedbe na označbi izdelkov iz čokolade, da niso bile dodane nobene druge rastlinske maščobe, razen kakavovega masla, pod pogojem, da je ta informacija pravilna, nepristranska in objektivna ter da ne zavaja potrošnika.“
5. V uvodni izjavi 7 Direktive 2000/36 je glede imen izdelkov navedeno:
„Za zagotavljanje enotne narave notranjega trga je treba zagotoviti, da se lahko z vsemi izdelki iz čokolade, ki jih ureja ta direktiva, trguje znotraj Skupnosti pod imeni izdelkov, navedenimi v Prilogi I k tej direktivi.“
6. Člen 2(1) in (2) te direktive določa:
„1. Poleg kakavovega masla se lahko v Prilogi II opredeljene in navedene rastlinske maščobe dodajajo izdelkom iz čokolade, opredeljenim v Prilogi I(A)(3), (4), (5), (6), (8) in (9). Delež teh rastlinskih maščob po odbitku skupne mase katerih koli drugih živil, uporabljenih v skladu s Prilogo I(B), ne sme presegati 5 % končnega izdelka, ne da bi se zmanjšala minimalna vsebnost kakavovega masla ali skupne suhe snovi kakavovih delov.
2. Izdelki iz čokolade, ki po odstavku 1 vsebujejo druge rastlinske maščobe kot kakavovo maslo, se lahko tržijo v vseh državah članicah pod pogojem, da so njihove oznake, kakor je predvideno v členu 3, dopolnjene z dobro vidno in jasno čitljivo navedbo: ‚vsebuje rastlinske maščobe poleg kakavovega masla‘. Ta navedba mora biti v istem vidnem polju kot seznam sestavin jasno ločena od tega seznama, napisana z najmanj enako velikimi in krepkimi črkami kakor ime izdelka in v njegovi bližini. Ne glede na to zahtevo pa se lahko ime izdelka pojavi tudi kjer koli drugje.“
7. Člen 3 Direktive 2000/36 določa:
„Direktiva 79/112/EGS velja za izdelke, opredeljene v Prilogi I, pod naslednjimi pogoji:
(1)	Imena izdelkov, navedena v Prilogi I, so pridržana samo za v njej navedene izdelke in se uporabljajo v trgovini za njihovo poimenovanje.
[…]
(5)	Imena izdelkov ‚čokolada‘, ‚mlečna čokolada‘ in ‚čokoladni obliv‘, navedena v Prilogi I, se lahko dopolnijo s podatki ali opisi, ki se nanašajo na kakovostna merila, pod pogojem, da izdelki vsebujejo:
– pri čokoladi najmanj 43 % skupne suhe snovi kakavovih delov, od tega najmanj 26 % kakavovega masla,
– pri mlečni čokoladi najmanj 30 % skupne suhe snovi kakavovih delov in najmanj 18 % suhe snovi mleka, pridobljene z delno ali popolno dehidracijo polnega, pol- ali posnetega mleka, smetane ali iz delno ali popolnoma dehidrirane smetane, masla ali mlečne maščobe, od tega najmanj 4,5 % mlečne maščobe,
– pri čokoladnem oblivu najmanj 16 % suhe nemastne snovi kakavovih delov.“
8. Člen 4 Direktive 2000/36 določa:
„Za izdelke, opredeljene v Prilogi I, države članice ne sprejmejo nobenih nacionalnih predpisov, ki niso predvideni v tej direktivi.“
Direktiva 2000/13
9. Direktivo 79/112/EGS Sveta z dne 18. decembra 1978 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (UL 1979, L 33, str. 1) je razveljavila in nadomestila Direktiva 2000/13. Sklici na razveljavljeno direktivo pomenijo sklice na Direktivo 2000/13.
10. Člen 2(1) Direktive 2000/13 določa:
„1.	Označevanje in uporabljene metode ne smejo:
(a)	biti taki, da bi lahko zavedli potrošnika, predvsem:
(i)	glede značilnosti živila in zlasti njegove narave, identitete, lastnosti, sestave, količine, trajnosti, porekla ali izvora, načina proizvodnje ali pridelave;
(ii)	z navedbo učinka ali lastnosti, ki jih živilo nima;
(iii)	z napeljevanjem, da ima živilo posebne značilnosti, čeprav imajo dejansko vsa podobna živila take značilnosti;
(b)	ob upoštevanju določb Skupnosti o naravnih mineralnih vodah in živilih za posebne prehranske namene, živilom pripisovati lastnosti, kot so preprečevanje, zdravljenje ali ozdravljenje bolezni pri ljudeh ali opozarjati na take lastnosti.“
Nacionalno pravo
11. Člen 28(1) zakona št. 39 z dne 1. marca 2002, ki vsebuje določbe o izpolnjevanju obveznosti, ki izhajajo iz članstva Italije v Evropskih skupnostih – zakon Skupnosti 2001 (redni dodatek h GURI št. 72 z dne 26. marca 2002, v nadaljevanju: zakon št. 39/2002), določa:
„Izvajanje Direktive 2000/36/ES o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi
1.	Izvajanje Direktive 2000/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi, mora upoštevati spodnja glavna načela in merila:
(a)	zagotoviti, da označevanje izdelkov iz kakava in čokolade ne le zagotavlja transparentnost, ampak vsebuje tudi drugačno označbo glede na to, ali so bile izdelku dodane druge rastlinske maščobe kot kakavovo maslo ali izključno kakavovo maslo; v prvem primeru mora označba vsebovati navedbo ‚čokolada‘, v drugem pa se lahko uporabi navedba ‚čista čokolada‘;
(b)	določiti mehanizme zagotavljanja kakovosti tipičnih izdelkov, ki za proizvodnjo čokolade uporabljajo izključno kakavovo maslo.“
12. Člen 6(1) zakonske uredbe št. 178 z dne 12. junija 2003 o izvajanju Direktive 2000/36/ES o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi (GURI št. 165 z dne 18. julija 2003, v nadaljevanju: zakonska uredba št. 178/2003) določa:
„Uporaba navedbe ‚čista čokolada‘
1.	Izdelki iz čokolade, navedeni v Prilogi I, točke 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 in 10, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo, z izjemo polnila, če to ne vsebuje izdelkov iz kakava ali iz čokolade, lahko na označbi vsebujejo izraz ‚čista‘ skupaj s ‚čokolada‘, ki se doda ali vključi v imena izdelkov, določena v Prilogi I, ali navedbo ‚čista čokolada‘ drugje na označbi.“
13. Člen 7(8) te zakonske uredbe določa:
„Kazenske določbe
[…]
8.	Kdor uporabi izraz ‚čista‘ skupaj s ‚čokolada‘ na označbi izdelkov, navedenih v Prilogi I, točke 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 in 10, ki vsebujejo druge rastlinske maščobe kot kakavovo maslo, z izjemo polnila, če to ne vsebuje izdelkov iz kakava ali iz čokolade, se kaznuje z upravno kaznijo od 3000 do 8000 EUR.“
Predhodni postopek
14. Komisija je z dopisom z dne 22. marca 2004 opozorila italijanske organe na neskladnost zakona št. 39/2002 in zakonske uredbe št. 178/2003 z direktivama 2000/13 in 2000/36. Italijanski organi so odgovorili z dopisom ministrstva za proizvodne dejavnosti z dne 23. aprila 2004.
15. Komisija, ki ni bila zadovoljna s tem odgovorom, je začela postopek zaradi neizpolnitve obveznosti iz člena 226 ES in je zato 13. oktobra 2004 Italijanski republiki poslala pisni opomin.
16. Ker italijanski organi niso odgovorili, je Komisija z dopisom z dne 5. julija 2005 izdala obrazloženo mnenje, s katerim je to državo članico pozvala, naj sprejme potrebne ukrepe za uskladitev s tem mnenjem v dveh mesecih od njegovega prejema.
17. Italijanski organi so odgovorili z dopisoma z dne 21. oktobra in 4. novembra 2005 in navedli, da nameravajo spremeniti člena 6 in 7 zakonske uredbe št. 178/2003, ter na tej podlagi zahtevali, da se ta postopek ustavi.
18. Komisija je ugotovila, da je položaj kljub poznejšim spremembam ostal nespremenjen, zato se je odločila vložiti to tožbo.
Tožba
Trditve strank
19. Komisija trdi, da je italijanska zakonodaja – s tem, da je v členu 28(1)
zakona št. 39/2002 in členu 6 zakonske uredbe št. 178/2003 omogočila označevanje izdelkov iz čokolade s pridevnikom „čist“ ali z navedbo „čista čokolada“ in, natančneje, omogočila imena izdelkov, določena v prilogi 1 k tej zakonski uredbi za izdelke, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo – uvedla dodatna imena za izdelke iz čokolade glede na to, ali so „čisti“ ali „nečisti“. To razlikovanje pomeni v bistvu kršitev člena 3(1) in (5) Direktive 2000/36 in je v nasprotju s sodno prakso Sodišča, ki je odločilo, da se izdelki iz čokolade, ki vsebujejo največ 5 % nekaterih rastlinskih maščob, obravnavajo kot enaki (sodba z dne 16. januarja 2003 v zadevi Komisija proti Italiji, C‑14/00, Recueil, str. I‑513, točka 87).
20. Komisija poudarja, da je uporaba rastlinskih maščob, ki niso kakavovo maslo, strogo urejena. Ne le da je taka uporaba omejena na šest snovi, ki so navedene na izčrpnem seznamu v Prilogi II k Direktivi 2000/36, ampak tudi dodajanje teh snovi ne sme preseči 5 % končnega izdelka. Poleg tega morajo biti podatki o vsebnosti rastlinskih maščob, kot zahteva uvodna izjava 9 te direktive, pravilni, nepristranski, objektivni in taki, da ne zavajajo potrošnika. Zato člen 2(2) te direktive določa, da mora navedba „vsebuje rastlinske maščobe poleg kakavovega masla“ biti „v bližini“, in ne v imenu izdelka. Zakonodajalec Skupnosti je odločil, da je potrošnike treba seznaniti s tem, ali izdelek iz čokolade vsebuje druge rastlinske maščobe kot kakavovo maslo, z označevanjem, in ne z uporabo različnih imen izdelkov.
21. Komisija navaja, da je razlikovanje, ki ga je uvedla italijanska zakonodaja, dvojno zavajajoče za povprečnega potrošnika. Meni namreč, da uporaba pridevnika „čist“ ni ne pravilna, ne nepristranska, ne objektivna in je tako sama po sebi zavajajoča.
22. Najprej izraz „čist“ samodejno daje negativen prizvok izdelku, ki te navedbe nima.
23. Poleg tega bi lahko uvedba dveh kategorij izdelkov iz čokolade, čeprav zakon določa samo eno, zavedla potrošnika, da bi mislil, da obstajata dve vrsti čokolade.
24. Nazadnje navedba „čista čokolada“ ni dovolj jasna, da bi obvestila potrošnika, da zadevna čokolada vsebuje samo kakavovo maslo in da ji niso dodane druge rastlinske maščobe.
25. Italijanska republika ne zanika, da so imena izdelkov iz Priloge I k Direktivi 2000/36 obvezna in našteta izčrpno. Vendar navaja, da označba ne vsebuje samo imen izdelkov. Očitno je, da lahko države članice na označbo dodajo tudi druge navedbe, zlasti da bi se pojasnilo potrošnikom, da ni bila uporabljena nobena druga rastlinska maščoba kot kakavovo maslo. Tako bi lahko na označbo dodali vsa pojasnila, ki ne povzročajo zmede v zvezi z imeni izdelkov, ki morajo ostati taka, kot so navedena v navedeni prilogi I.
26. Italijanski zakonodajalec ni hotel uvesti novega imena izdelka niti merila kak ovosti, ki bi se nanašalo na izključno uporabo kakavovega masla, in ne na vsebnost kakava, ki je večja od najmanjše zahtevane. Pridevnik „čist“ ne označuje kakovosti, ampak je zgolj opisen. Tako je njegov namen samo pojasniti sestavo zadevnega izdelka, ne pa nakazovati na njegovo višjo ali nižjo kakovost. Italijanska republika meni, da je torej člen 6 zakonske uredbe št. 178/2003 v skladu s členom 3(1) in (5) Direktive 2000/36.
27. Italijanska republika navaja, da je namen dodajanja pridevnika „čist“ pojasniti, da je bilo uporabljeno samo kakavovo maslo in nobena druga rastlinska maščoba. Zato dodajanje pridevnika „čist“ ne vpliva na ime izdelka in to ostane nespremenjeno. Iz tega razloga ni mogoče trditi, da je bilo uvedeno novo ime izdelka, ki ni določeno v Prilogi I k Direktivi 2000/36.
28. Italijanska republika trdi, da je izraz „čista čokolada“ zgolj opisen, ker potrošniku daje le podatke, do katerih ima pravico na podlagi uvodne izjave 10 direktiv 2000/36 in 2000/13. Potrošnik se nato na podlagi teh podatkov prosto odloči, kateri izdelek bi raje kupil. Če je popolnoma obveščen, da čokolado lahko sestavljajo tudi druge rastlinske maščobe, ne le kakavovo maslo, se prav take navedbe razumejo kot podatki o vsebnosti rastlinskih maščob.
Presoja Sodišča
Neizpolnitev obveznosti iz člena 3(1) Direktive 2000/36 in člena 2(1)(a) Direktive 2000/13
29. Glede neizpolnitve obveznosti iz člena 3(1) Direktive 2000/36 in člena 2(1)(a) Direktive 2000/13 je treba najprej navesti, kot je navedla Komisija, da je člen 3 Direktive 2000/36 v celoti uskladil imena izdelkov iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi, da bi zagotovil enotnost notranjega trga. Imena izdelkov iz Priloge I k Direktivi 2000/36 so v skladu z njenim členom 3(1) hkrati obvezna in pridržana za izdelke iz te priloge. Kakovostni pridevniki so lahko dodani, če izpolnjujejo posebne pogoje iz člena 3(5) Direktive 2000/36. Poleg tega člen 4 te direktive določa, da države članice
za izdelke, opredeljene v navedeni prilogi I, ne sprejmejo nobenih nacionalnih predpisov, ki niso predvideni v Direktivi 2000/36. Torej je člen 3 te direktive v celoti uskladil imena izdelkov iz čokolade, Italijanska republika pa ni ugovarjala zavezujoči naravi teh imen.
30. To razlago potrjuje tudi zgodovina navedene direktive. V sedmi uvodni izjavi Direktive 73/241/EGS Sveta z dne 24. julija 1973 o približevanju zakonodaj držav članic o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi (UL L 228, str. 23) je navedeno, „da je uporaba rastlinskih maščob, ki niso kakavovo maslo, v izdelkih iz čokolade dovoljena v nekaterih državah članicah in da se ta možnost pogosto uporablja; vendar se ni mogoče že zdaj odločiti o možnosti in načinu razširitve uporabe teh rastlinskih maščob na celo Skupnost, ker dosegljivi ekonomski in tehnični podatki ne omogočajo sprejetja dokončne odločitve, zato bo treba ta položaj spet preučiti glede na prihodnji razvoj“.
31. Zakonodajalec Skupnosti tako zaradi razlik med zakonodajami držav članic ob sprejetju Direktive 73/241 ni mogel sprejeti dokončnega stališča glede tega, kako uporaba rastlinskih maščob, ki niso kakavovo maslo, v izdelkih iz čokolade vpliva na ime ali označevanje. Svet je bil torej glede uporabe rastlinskih maščob, ki niso kakavovo maslo, omejen na uvedbe začasne ureditve, za katero je bilo v členu 14(2)(a) navedene direktive določeno, da jo je treba v roku treh let ponovno preučiti.
32. Zakonodajalec Skupnosti je v Direktivi 2000/36 določil, da se zaradi dodatka nadomestnih rastlinskih maščob dodajo podatki na označbi, ne pa, da se uporabijo drugačna imena teh izdelkov. Glede izdelkov iz čokolade, ki so jim poleg kakavovega masla dodane tudi druge rastlinske maščobe, člen 2 Direktive 2000/36 ob upoštevanju njene uvodne izjave 9 zagotavlja potrošniku pravilno, nepristransko in objektivno informacijo o zadevnem izdelku, ki je poleg seznama sestavin tega izdelka navedena z izrazom „vsebuje rastlinske maščobe poleg kakavovega masla“.
33. V uvodni izjavi 10 Direktive 2000/36 je glede tega navedeno, da se lahko na označbi izdelkov iz čokolade navede – ni pa zahtevana uporaba kakšne posebne navedbe – da niso bile dodane nobene druge rastlinske maščobe, razen kakavovega masla, če je ta informacija pravilna, nepristranska in objektivna ter ne zavaja potrošnika.
34. Glede na zgoraj navedeno je treba v zvezi s presojo skladnosti italijanske zakonodaje z določbami Direktive 2000/36, kot so bile pravkar povzete in umeščene v njihovo sobesedilo, najprej navesti, da člen 6 zakonske uredbe št. 178/2003 določa, da lahko izdelki iz čokolade, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo, na označbi vsebujejo izraz ‚čista‘ skupaj s ‚čokolada‘, ki se doda ali vključi v imena izdelkov. Vendar če je dodajanje besed „mlečna“ ali „bela“ ali „polnjena“ izrazu „čokolada“ treba šteti za novo ime izdelka, potem enako velja za dodajanje besede „čista“.
35. Vendar je treba navesti, da Direktiva 2000/36 ne predvideva imena izdelka „čista čokolada“ niti možnosti, da nacionalni zakonodajalec uvede tako ime.
36. Zato člen 6 zakonske uredbe št. 178/2003, ki dovoljuje tako spremembo imen izdelkov, ni v skladu z obveznim in izključnim sistemom imen izdelkov, ki je določen v členu 3(1) Direktive 2000/36 in omejen v njenem členu 4.
37. Na drugem mestu je treba navesti, kot trdi Komisija, da sistem dvojnega označevanja, ki ga je uvedel italijanski zakonodajalec, ne izpolnjuje zahtev iz člena 2(1)(a) Direktive 2000/13, ki določa, da mora potrošnik dobiti informacijo, ki je pravilna, nepristranska in objektivna ter ga ne zavaja.
38. Čeprav je Italijanska republika upravičeno poudarila pravico potrošnika do pravilnih podatkov, iz tega ne izhaja, da je sprememba imen izdelkov, kot je ta v tej zadevi, primerna metoda za dosego tega cilja.
39. Poudariti je namreč treba, da je Sodišče odločilo, da dodajanje rastlinskih maščob, ki niso kakavovo maslo, izdelkom iz kakava in čokolade, ki spoštujejo minimalne vsebnosti, določene z Direktivo 73/241, ki jo je nadomestila Direktiva 2000/36, ne more tako bistveno spremeniti lastnosti teh izdelkov, da bi postali drugačni (glej sodbo z dne 16. januarja 2003 v zadevi Komisija proti Španiji, C‑12/00, Recueil, str. I‑459, točka 92, in zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Italiji, točka 87).
40. Iz te sodne prakse izhaja, da uporaba rastlinskih maščob, ki niso kakavovo maslo, v okviru omejitev iz člena 2(1) Direktive 2000/36 sama po sebi ne pomeni zadostne spremembe teh izdelkov, da bi upravičevala različna imena izdelkov.
41. Po drugi strani to, da se v drug del označbe vključi nepristranska in objektivna informacija potrošniku o tem, da v zadevnem izdelku ni rastlinskih maščob, razen kakavovega masla, zadošča za zagotovitev pravilnosti informacij potrošnikov (glej v tem smislu zgoraj navedeni sodbi Komisija proti Španiji, točka 93, in Komisija proti Italiji, točka 88).
42. Lahko sklepamo, da čeprav v skladu z italijansko zakonodajo uporaba pridevnika „čist“ ni obvezna, dopustnost uvedbe imen izdelkov, drugačnih od teh, ki so določena z Direktivo 2000/36, nakazuje na razločevanje med bistvenimi značilnostmi zadevnih proizvodov.
43. Določba člena 6 zakonske uredbe št. 178/2003 torej omogoča dve kategoriji imen izdelkov, ki v bistvu označujeta enak izdelek, zato lahko zavaja potrošnike in lahko tako ogrozi njihovo pravico do pravilne, nepristranske in objektivne informacije.
44. Iz zgoraj navedenega je razvidno, da ta člen 6 krši zahteve iz člena 3(1) Direktive 2000/36 in člena 2(1)(a) Direktive 2000/13. Prvi očitek je zato utemeljen.
Očitek kršitve dolžnosti iz člena 3(5) Direktive 2000/36
45. V odgovor na ta očitek Komisije je treba navesti, kot je bilo poudarjeno v točkah od 29 do 36 te sodbe, da je člen 3 Direktive 2000/36, kakor je vsebinsko omejen z njenim členom 4, v celoti uskladil imena izdelkov iz čokolade. V okviru tega obveznega in izključnega sistema so kakovostni pridevniki lahko dodani, če izpolnjujejo posebne pogoje iz člena 3(5) navedene direktive.
46. Vendar je treba navesti, da člen 6 zakonske uredbe št. 178/2003 – daleč od tega, da bi spoštoval te pogoje – omogoča, da je v imenih nekaterih izdelkov iz čokolade, zlasti tistih iz člena 3(5) Direktive 2000/36, pridevnik „čist“ dodan ali vključen v izraz „čokolada“ v imenu izdelka, kadar ti izdelki, razen kakavovega masla, ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob.
47. Torej člen 6 zakonske uredbe št. 178/2003, ki omogoča, da se imenom izdelkov iz člena 3(5) Direktive 2000/36 doda taka navedba, ki je v zvezi s kakovostnimi merili, očitno ni v skladu z zahtevami iz te direktive.
48. Drugi očitek je torej treba sprejeti.
49. Glede na vse zgornje ugotovitve je treba navesti, da Italijanska republika s tem, da je omogočila, da se imenom izdelkov iz čokolade, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo, doda pridevnik „čista“, ni izpolnila obveznosti iz, po eni strani, člena 3(5) Direktive 2000/36 in, po drugi strani, iz določb člena 3(1) navedene direktive v povezavi s členom 2(1)(a) Direktive 2000/13.
Stroški
50. V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker je Komisija predlagala, naj se Italijanski republiki naloži plačilo stroškov, in ker ta s predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.
Izrek
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
1. Italijanska republika s tem, da je omogočila, da se imenom izdelkov iz čokolade, ki ne vsebujejo drugih rastlinskih maščob kot kakavovo maslo, doda pridevnik „čista“, ni izpolnila obveznosti iz, po eni strani, člena 3(5) Direktive 2000/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. junija 2000 o izdelkih iz kakava in čokolade, namenjenih za prehrano ljudi in, po drugi strani, iz določb člena 3(1) navedene direktive v povezavi s členom 2(1)(a) Direktive 2000/13/ES
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil.
2. Italijanski republiki se naloži plačilo stroškov.