62024CJ0045_RES
Zadeva C‑49/24
Verein für Konsumenteninformation
proti
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Oberster Gerichtshof)
Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 15. januarja 2026
„Predhodno odločanje – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Člen 8(1) – Povračilo cene vozovnice v primeru odpovedi leta – Provizija, ki jo zaračuna oseba, ki pri nakupu vozovnice deluje kot posrednik med potnikom in letalskim prevoznikom – Pogoji vključitve – Znesek provizije, ki je bil domnevno določen, ne da bi letalski prevoznik za to vedel – Dokazno breme“
Promet – Zračni promet – Uredba (ES) št. 261/2004 – Odškodnina in pomoč potnikom – Povračilo cene vozovnice v primeru odpovedi leta – Izračun – Upoštevanje provizije, ki jo prejme oseba, ki deluje kot posrednik med potnikom in letalskim prevoznikom ob nakupu vozovnice – Pogoji – Potreba letalskega prevoznika, da se seznani z natančnim zneskom provizije – Neobstoj
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 261/2004, členi 2(f), 5(1)(a) in 8(1)(a))
(Glej točke od 30 do 41 in izrek.)
Povzetek
Sodišče, pri katerem je Oberster Gerichtshof (vrhovno sodišče, Avstrija) vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, je pojasnilo svojo sodno prakso v zvezi z obveznostjo letalskega prevoznika, da potniku v primeru odpovedi leta povrne provizijo, ob nakupu letalske vozovnice plačano tretji osebi, ki deluje kot posrednik.
Letalski potniki so letalske vozovnice kupili na rezervacijskem portalu Opodo, potovalne agencije, ki jo je certificiralo International Air Transport Association (Mednarodno združenje letalskih prevoznikov, IATA) in ki je pooblaščena za izdajo letalskih vozovnic za družbo Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (v nadaljevanju: KLM), letalsko družbo, ki naj bi opravila zadevne lete. Skupni znesek, ki so ga plačali potniki, je bil sestavljen iz cene vozovnic in posredniške provizije za nakup teh vozovnic na portalu agencije Opodo.
Zaradi odpovedi letov so potniki od družbe KLM prejeli povračilo cene vozovnic, posredniška provizija pa jim ni bila povrnjena. Verein für Konsumenteninformation (združenje za obveščanje potrošnikov, Avstrija; v nadaljevanju: VKI), ki so mu potniki odstopili svoje terjatve za povračilo stroškov letalskih vozovnic, je nato vložilo tožbo zoper družbo KLM za plačilo zneska, ki ustreza posredniški proviziji, in navedlo, da mora povračilo cene vozovnic vključevati povračilo te provizije. Sodišče prve stopnje je tej tožbi ugodilo. Ta sodba pa je bila na podlagi pritožbe, ki jo je družba KLM vložila pri Landesgericht Korneuburg (deželno sodišče v Korneuburgu, Avstrija), razveljavljena.
Zato je združenje VKI pri vrhovnem sodišču, ki je predložitveno sodišče, vložilo revizijo. Ker je predložitveno sodišče dvomilo o razlagi člena 8(1)(a) Uredbe št. 261/2004, (
1
) je prekinilo odločanje in Sodišču predložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe. Sodišče zlasti sprašuje o pravilih, v skladu s katerimi mora biti letalski prevoznik obveščen o obstoju in točnem znesku posredniške provizije, da bi bila ta provizija vključena v skupno ceno letalske vozovnice, ki jo je treba povrniti na podlagi te določbe, in o tem, kdo nosi dokazno breme glede seznanjenosti z obstojem navedene provizije.
Presoja Sodišča
Sodišče je najprej navedlo, da mora v skladu s členom 8(1)(a) Uredbe št. 261/2004 v povezavi s členom 5(1)(a) te uredbe letalski prevoznik v primeru odpovedi leta zadevnim letalskim potnikom ponuditi pomoč, tako da jim med drugim ponudi povračilo stroškov njihove vozovnice po ceni, po kateri je bila kupljena. Ta člen 8(1)(a) Uredbe št. 261/2004 določa neposredno povezavo med pojmom „vozovnica“ in izrazom „cena, po kateri je bila kupljena“, pri čemer lahko zadevni potniki tako vozovnico kupijo bodisi neposredno pri letalskem prevozniku bodisi prek posrednika, kot je zlasti pooblaščeni posrednik iz člena 2(f) navedene uredbe.
Poleg tega pojasnjuje, da mora letalski prevoznik, če vozovnice ne izda sam, vsekakor odobriti vse različne elemente te vozovnice, vključno z njeno ceno. Tako je treba samo sestavine letalske vozovnice, kot je posredniška provizija, šteti za nujno potrebne in zato „neizogibne“ za uporabo storitev, ki jih ponuja ta navedeni prevoznik.
Dalje, Sodišče je ugotovilo, da nakup letalske vozovnice prek posrednika pomeni „enotno transakcijo“, ker je posredniška provizija del cene vozovnice v smislu člena 8(1)(a) Uredbe št. 261/2004. Ta posredniška provizija je torej neločljivo povezana s ceno letalske vozovnice, ker je potnik ob nakupu vozovnice ne more izključiti. V teh okoliščinah je treba šteti, da zaračunavanje take provizije kot „neizogibnega“ dela cene letalske vozovnice letalski prevoznik dovoljuje in da jo je zato treba povrniti na podlagi zgoraj navedene določbe.
Poleg tega Sodišče dodaja, da kadar ta letalski prevoznik sprejema, da posrednik izdaja in prodaja letalske vozovnice v svojem imenu in za svoj račun, je mogoče domnevati, da navedeni letalski prevoznik nujno pozna poslovno prakso tega posrednika, ki od letalskega potnika ob nakupu letalske vozovnice pobira posredniško provizijo, tudi če v zvezi s tem ni izrecne pogodbene klavzule.
Nazadnje, Sodišče je poudarilo, da se ne zahteva, da letalski prevoznik pozna točen znesek posredniške provizije, da bi potnik, čigar let je bil odpovedan, lahko dobil povračilo. Če bi bilo tako, bi to namreč lahko privedlo do tega, da bi ta letalski prevoznik poskušal zavrniti povračilo, ker ni bil obveščen o točnem znesku posredniške provizije. Potnik bi bil tako lahko prisiljen, da se obrne na posrednika, da bi dosegel povračilo cene vozovnice, ki vključuje znesek provizije, pri čemer bi obstajalo tveganje, da bi v takem postopku navedeni potnik to povračilo dosegel pozneje in da bi mu pri tem nastali dodatni ali celo nesorazmerni stroški. Tak izid bi bil torej v nasprotju s ciljem zagotavljanja visoke ravni varstva letalskih potnikov, kot je naveden v uvodni izjavi 1 Uredbe št. 261/2004, in s poenostavitvijo postopkov za povračila, ki jih določa ta uredba_.
Poleg tega bi lahko ta razlaga povzročila, da bi se letalski potnik odpovedal možnosti uporabe posrednika in bi dal prednost rezervaciji neposredno pri letalskem prevozniku, čeprav bi bila lahko cena letalske vozovnice, ki jo izda tak posrednik, za tega potnika finančno privlačnejša.
Zato je Sodišče razsodilo, da je treba člen 8(1)(a) Uredbe št. 261/2004 v povezavi s členom 5(1)(a) te uredbe razlagati tako, da cena letalske vozovnice, ki jo je treba upoštevati za določitev zneska povračila, ki ga letalski prevoznik potniku dolguje v primeru odpovedi leta, vključuje razliko med zneskom, ki ga je ta potnik plačal, in zneskom, ki ga je ta letalski prevoznik prejel, kar ustreza proviziji, ki jo je prejela družba, ki je delovala kot posrednik, ne da bi bilo potrebno, da navedeni letalski prevoznik pozna točen znesek te provizije.
(
1
)	Uredba (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).