62019CJ0819_RES
Vec C‑819/19
Stichting Cartel Compensation
a
Equilib Netherlands BV
proti
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV a i.
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam)
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 11. novembra 2021
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Články 81, 84 a 85 ES – Článok 53 Dohody o EHP – Kartelové dohody – Konanie podnikov v odvetví leteckej dopravy medzi Európskym hospodárskym priestorom (EHP) a tretími krajinami, ku ktorému došlo počas účinnosti článkov 84 a 85 ES – Žaloba o náhradu škody – Právomoc vnútroštátnych súdov uplatniť článok 81 ES a článok 53 Dohody o EHP“
Hospodárska súťaž – Doprava – Pravidlá hospodárskej súťaže – Letecká doprava – Nariadenia Rady o vykonávaní pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže – Pôsobnosť – Letecká doprava medzi letiskami Únie a letiskami tretích štátov – Zahrnutie od mája 2004 – Dôsledok – Uplatniteľnosť prechodnej právnej úpravy pred týmto dátumom
(Články 81, 83, 84 a 85 ES; článok 101 ZFEÚ; nariadenia Rady č. 17, 141, 3975/87, 3976/87, 1/2003 a 411/2004)
(pozri body 36 – 42)
Hospodárska súťaž – Doprava – Pravidlá hospodárskej súťaže – Letecká doprava – Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave – Švajčiarske letiská považované za letiská Únie
(Článok 81 ES; Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave, článok 1 ods. 2 a príloha)
(pozri bod 43)
Kartelové dohody – Zákaz – Priamy účinok – Právo jednotlivcov žiadať náhradu spôsobenej škody – Spôsoby vykonania – Porušenia v oblasti leteckej dopravy – Porušenia, ku ktorým došlo pred nadobudnutím účinnosti nariadení vykonávajúcich pravidlá Únie v oblasti hospodárskej súťaže v tejto oblasti – Porušenia, ktoré nie sú predmetom rozhodnutia príslušných vnútroštátnych orgánov ani Komisie – Právomoc vnútroštátnych súdov uplatniť článok 81 ES – Obmedzenia – Dodržanie zásady právnej istoty – Zachovanie rozhodovacích alebo zákonodarných právomocí inštitúcií Únie – Rozsah
(Článok 81, 83, 84 a 85 ES; článok 101 ods. 1 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 6 a článok 16 ods. 1)
(pozri body 45 – 67 a výrok)
Medzinárodné dohody – Dohoda o Európskom hospodárskom priestore – Pravidlá hospodárskej súťaže – Zákaz kartelových dohôd a obmedzujúcich obchodných praktík – Rovnaký právny rozsah ako ustanovenia Únie
(Dohoda o EHP, článok 53)
(pozri body 68 – 74 a výrok)
Zhrnutie
Európska komisia rozhodnutím zo 17. marca 2017 konštatovala, že 19 leteckých spoločností tým, že koordinovali rôzne prvky svojich cenových politík týkajúcich sa služieb nákladnej leteckej dopravy, porušilo článok 101 ZFEÚ a/alebo článok 53 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“) (
1
), ako aj článok 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave (ďalej len „Dohoda so Švajčiarskom“) (
2
), ktoré zakazujú kartelové dohody a obchodné praktiky obmedzujúce hospodársku súťaž (
3
).
Z dôvodu, že Komisia sa domnievala, že uplatniteľná právna úprava jej neumožňovala sankcionovať tieto postupy leteckých spoločností od ich začiatku pri letoch, ktoré neboli obmedzené na územie Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP), stanovila dátum začiatku obdobia porušovania rôznym spôsobom v závislosti od dotknutých letov. Zatiaľ čo obdobie porušovania konštatované pre lety medzi letiskami nachádzajúcimi sa v EHP trvalo od decembra 1999 do februára 2006, dátum začiatku obdobia porušovania pre lety medzi letiskami nachádzajúcimi sa v Európskej únii a letiskami nachádzajúcimi sa mimo EHP bol stanovený na 1. mája 2004. Pre lety medzi letiskami nachádzajúcimi sa v krajinách, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o EHP, ale nie sú členskými štátmi, a tretími krajinami, bol tento dátum stanovený na 19. máj 2005 a pre lety medzi letiskami Únie a letiskami nachádzajúcimi sa vo Švajčiarsku na 1. jún 2002.
Po vydaní tohto rozhodnutia podali spoločnosti Stichting Cartel Compensation (ďalej len „SCC“) a Equilib Netherlands, dve právnické osoby špecializujúce sa na oblasť vymáhania náhrady škody vyplývajúcej z porušenia práva hospodárskej súťaže, na súd v Amsterdame viaceré žaloby, ktorými sa domáhali, aby tento súd jednak určil, že 19 leteckých spoločností tým, že v rokoch 1999 až 2006 koordinovali svoje cenové politiky týkajúce sa služieb nákladnej leteckej dopravy konali protiprávne vo vzťahu k zasielateľom tovarov, ktorí odberali tieto služby, a jednak, aby týmto leteckým spoločnostiam uložil povinnosť zaplatiť náhradu škody, ktorá týmto zasielateľom vznikla z dôvodu toho konania.
Súd v Amsterdame má však pochybnosti, pokiaľ ide o jeho právomoc uplatniť článok 81 ES (teraz článok 101 ZFEÚ) alebo článok 53 Dohody o EHP v súkromnoprávnom spore na sporné konanie 19 leteckých spoločností pri letoch, ktoré nie sú obmedzené na územie EHP v rozsahu, v akom k tomuto konaniu došlo pred začiatkom období porušovania stanovených v tejto súvislosti v rozhodnutí Komisie. Rozhodol sa preto položiť túto prejudiciálnu otázku Súdnemu dvoru.
Posúdenie Súdneho dvora
Pokiaľ ide o protisúťažné postupy leteckých spoločností pri letoch medzi letiskami Únie a letiskami tretích krajín, Súdny dvor v prvom rade uvádza, že pre leteckú dopravu na týchto letoch nadobudli ustanovenia prijaté Radou podľa článku 83 ods. 1 ES (teraz článok 103 ods. 1 ZFEÚ) s cieľom zorganizovať vykonanie článku 81 ES, účinnosť až 1. mája 2004. Na tieto služby je pred týmto dátumom preto uplatniteľná len úprava stanovená v článkoch 84 a 85 ES (teraz články 104 a 105 ZFEÚ), podľa ktorej v prípade neexistencie ustanovení prijatých podľa článku 83 ods. 1 ES sú (správne) orgány členských štátov zodpovedné za vykonávanie zásad obsiahnutých v článku 81 ES. To isté platí aj pre konanie leteckých spoločností, ku ktorému došlo medzi rokom 1999 a dátumom nadobudnutia účinnosti Dohody so Švajčiarskom, teda 1. júnom 2002, keďže sa priamo týkalo služieb leteckej dopravy medzi letiskami Únie a letiskami Švajčiarska.
Toto konštatovanie však neznamená, že by služby leteckej dopravy medzi letiskami Únie a letiskami tretích krajín alebo letiskami Švajčiarska zostali vylúčené z uplatňovania článku 81 ES do 1. mája 2004, pokiaľ ide o tretie krajiny, alebo do 1. júna 2002, pokiaľ ide o Švajčiarsko, ani že by vnútroštátne súdy nemohli uplatniť toto ustanovenie v prípade neexistencie rozhodnutia príslušných vnútroštátnych orgánov alebo Komisie konštatujúceho porušenie pred týmito dátumami.
Z judikatúry Súdneho dvora totiž vyplýva, že letecká doprava podliehala všeobecným zmluvným pravidlám, vrátane pravidiel v oblasti hospodárskej súťaže, od nadobudnutia ich účinnosti.
Súdny dvor tiež pripomína, že článok 81 ods. 1 ES vyvoláva priame účinky vo vzťahoch medzi jednotlivcami a zakladá dotknutým osobám práva, ktoré sú vnútroštátne súdy povinné ochraňovať. Vnútroštátne súdy tak majú právomoc uplatniť článok 81 ES najmä v súkromnoprávnych sporoch, keďže táto právomoc vyplýva z priameho účinku tohto článku.
Uvedená právomoc nie je dotknutá uplatňovaním článkov 84 a 85 ES, pretože žiadne z týchto dvoch ustanovení neobmedzuje uplatňovanie článku 81 ES vnútroštátnymi súdmi, najmä v súkromnoprávnych sporoch.
Výkon právomoci vnútroštátnych súdov uplatniť článok 81 ES v súkromnoprávnych sporoch však môže byť obmedzený najmä zásadou právnej istoty, konkrétne potrebou vyhnúť sa tomu, aby tieto súdy a subjekty poverené správnym vykonávaním pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže vydávali protichodné rozhodnutia, ako aj potrebou zachovať rozhodovaciu alebo zákonodarnú právomoc inštitúcií Únie poverených vykonávaním týchto pravidiel a zabezpečiť záväzný účinok ich aktov.
Vzhľadom na to, pokiaľ ide o protisúťažné postupy leteckých spoločností pri letoch medzi letiskami Únie a letiskami tretích krajín alebo letiskami Švajčiarska, ku ktorým došlo pred začiatkom období porušovania stanovených Komisiou v jej rozhodnutí zo 17. marca 2017, riziko, že rozhodnutie vnútroštátneho súdu v súkromnoprávnom spore bude v rozpore so správnym rozhodnutím o vykonávaní pravidiel Únie v oblasti hospodárskej súťaže alebo bude narúšať rozhodovacie alebo legislatívne právomoci inštitúcií Únie, neexistuje.
Pokiaľ ide napokon o uplatnenie článku 53 Dohody o EHP na konanie 19 dotknutých leteckých spoločností, Súdny dvor pripomína, že uvedená dohoda, ktorej cieľom je najmä rozšíriť vnútorný trh vytvorený na území Únie na štáty Európskeho združenia voľného obchodu, je neoddeliteľnou súčasťou práva Únie. V tomto rámci vykonáva Súdny dvor dozor nad tým, aby sa pravidlá Dohody o EHP, ktoré sú v podstate zhodné s pravidlami Zmluvy o FEÚ, vykladali v členských štátoch jednotne.
Z toho vyplýva, že vzhľadom na to, že článok 53 Dohody o EHP je v podstate totožný s článkom 81 ES, treba ho vykladať rovnako ako tento článok.
S prihliadnutím na vyššie uvedené úvahy tak Súdny dvor potvrdzuje, že vnútroštátny súd, akým je súd v Amsterdame, má právomoc uplatniť článok 81 ES a článok 53 Dohody o EHP v súkromnoprávnom spore na protisúťažné postupy leteckých spoločností pri letoch medzi letiskami Únie a letiskami tretích krajín alebo letiskami Švajčiarska, ku ktorým došlo pred dátumami nadobudnutia účinnosti ustanovení prijatých Radou na základe článku 83 ods. 1 ES, ktoré sa stali uplatniteľnými na tieto prvé lety, a Dohody so Švajčiarskom.
(
1
)	Dohoda o Európskom hospodárskom priestore (Ú. v. ES L 1, 1994, s. 3; Mim. vyd. 11/052, s. 3), článok 1 ods. 1.
(
2
)	Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o leteckej doprave, podpísaná 21. júna 1999 v Luxemburgu, schválená v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady a Komisie 2002/309/ES, Euratom o dohode o vedeckej a technologickej spolupráci zo 4. apríla 2002 o uzavretí siedmich dohôd so Švajčiarskou konfederáciou (Ú. v. ES L 114, 2002, s. 1; Mim. vyd. 11/041, s. 89).
(
3
)	Rozhodnutie C(2017)1742 final, zo 17. marca 2017, v konaní podľa článku 101 ZFEÚ, článku 53 Dohody o EHP a článku 8 medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou (Vec AT.39258 ‑ Nákladná letecká doprava).