62021CJ0548_RES
Vec C‑548/21
CG
proti
Bezirkshauptmannschaft Landeck
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Tirol)
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) zo 4. októbra 2024
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Ochrana fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania – Smernica 2016/680/EÚ – Článok 3 bod 2 – Pojem ‚spracúvanie‘ – Článok 4 – Zásady týkajúce sa spracúvania osobných údajov – Článok 4 ods. 1 písm. c) – Zásada ‚minimalizácie údajov‘ – Články 7, 8 a 47, ako aj článok 52 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie – Požiadavka, aby obmedzenie výkonu základného práva bolo ‚stanovené zákonom‘ – Proporcionalita – Posúdenie proporcionality vzhľadom na všetky relevantné skutočnosti – Predchádzajúce preskúmanie zo strany súdu alebo nezávislého správneho orgánu – Článok 13 – Informácie, ktoré sa majú sprístupniť alebo poskytnúť dotknutej osobe – Obmedzenia – Článok 54 – Právo na účinný súdny prostriedok nápravy voči prevádzkovateľovi alebo sprostredkovateľovi – Policajné vyšetrovanie v oblasti obchodovania s omamnými látkami – Pokus policajných orgánov o odblokovanie mobilného telefónu s cieľom získať prístup k údajom nachádzajúcim sa v tomto telefóne na účely tohto vyšetrovania“
Aproximácia právnych predpisov – Odvetvie telekomunikácií – Spracovávanie osobných údajov a ochrana súkromia v sektore elektronických komunikácií – Smernica 2002/58 – Pôsobnosť – Pokus policajných orgánov získať prístup k osobným údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne na účely vyšetrovania trestného činu – Nečinnosť poskytovateľov elektronických komunikačných služieb – Vylúčenie
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/58, zmenená smernicou 2009/136, článok 1 ods. 1 a 3 a článok 3)
(pozri body 57 – 59)
Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov v trestných veciach – Smernica 2016/680 – Pôsobnosť – Pokus policajných orgánov získať prístup k osobným údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne na účely vyšetrovania trestného činu – Zahrnutie
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2016/680, článok 2 ods. 1 a článok 3 bod 2)
(pozri body 71 – 77)
Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov v trestných veciach – Smernica 2016/680 – Zásady týkajúce sa spracúvania osobných údajov – Zásada minimalizácie údajov a zásada proporcionality – Policajné vyšetrovanie v oblasti obchodovania s omamnými látkami – Vnútroštátna právna úprava, ktorá príslušným orgánom poskytuje možnosť získať prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania a stíhania vo všeobecnosti – Prípustnosť – Podmienky
[Charta základných práv Európskej únie, článok 7, 8 a článok 52 ods. 1; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2016/680, článok 4 ods. 1 písm. c)]
(pozri body 84 – 86, 89 – 93, 95 – 106, 109, 110, bod 1 výroku)
Ochrana fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov v trestných veciach – Smernica 2016/680 – Informovanie dotknutej osoby – Právo na účinný súdny prostriedok nápravy – Policajné vyšetrovanie v oblasti obchodovania s omamnými látkami – Vnútroštátna právna úprava, ktorá príslušným orgánom povoľuje pokúsiť sa získať prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne bez toho, aby informovali dotknutú osobu o dôvodoch takéhoto povolenia – Neprípustnosť – Povinnosť príslušných orgánov informovať dotknutú osobu o týchto dôvodoch – Rozsah
(Charta základných práv Európskej únie, článok 47 a článok 52 ods. 1; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2016/680, články 13 a 54)
(pozri body 115 – 123, bod 2 výroku)
Zhrnutie
Veľká komora Súdneho dvora na základe návrhu na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landesverwaltungsgericht Tirol (Správny súd spolkovej krajiny Tirolsko, Rakúsko), na jednej strane spresnila podmienky, za ktorých môžu príslušné vnútroštátne orgány získať prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania a stíhania vo všeobecnosti z hľadiska smernice 2016/680 (
1
). Veľká komora Súdneho dvora na druhej strane dotknutej osobe priznala právo byť informovaná o dôvodoch, na ktorých je založené povolenie na prístup k takýmto údajom, a to od okamihu, keď poskytnutie týchto informácií už nemôže ohroziť úlohy, ktoré prináležia týmto orgánom.
Dňa 23. februára 2021 rakúski colníci počas kontroly týkajúcej sa omamných látok zadržali balík adresovaný CG, ktorý obsahoval 85 gramov marihuany. Tento balík bol zaslaný na preskúmanie rakúskym policajným orgánom. Dňa 6. marca 2021 vykonali dvaja príslušníci polície v rámci policajného vyšetrovania v oblasti obchodovania s omamnými látkami domovú prehliadku v obydlí CG a vypočuli ho v súvislosti s odosielateľom uvedeného balíka.
Po tom, čo CG odmietol príslušníkom polície sprístupniť údaje o pripojení jeho mobilného telefónu, pristúpili títo k zaisteniu telefónu.
Následne sa mobilný telefón CG pokúsili niekoľkokrát odblokovať rôzni príslušníci polície. V prejednávanej veci príslušníci polície vykonali zaistenie telefónu, ako aj následné pokusy o jeho analýzu bez povolenia prokuratúry alebo súdu.
Dňa 31. marca 2021 podal CG na vnútroštátny súd sťažnosť, ktorou spochybnil zákonnosť zaistenia svojho mobilného telefónu, ktorý mu bol vrátený 20. apríla 2021. CG nebol bezodkladne informovaný o pokusoch o analýzu jeho telefónu a dozvedel sa o nich až v rámci konania pred vnútroštátnym súdom.
V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd vzhľadom na smernicu o „súkromí a elektronických komunikáciách“ (
2
) pýtal, či úplný a nekontrolovaný prístup ku všetkým údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne predstavuje taký závažný zásah do základných práv, (
3
) že tento prístup musí byť obmedzený na boj proti závažnej trestnej činnosti. Vnútroštátny súd sa takisto pýtal, či táto smernica (
4
) jednak bráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej si kriminálna polícia môže v rámci trestného vyšetrovania sama zaobstarať úplný a nekontrolovaný prístup ku všetkým údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne bez povolenia súdu alebo nezávislého správneho orgánu, a jednak, či je táto istá vnútroštátna právna úprava zlučiteľná s právom na účinný súdny prostriedok nápravy v rozsahu, v akom neukladá policajným orgánom povinnosť informovať majiteľa mobilného telefónu o opatreniach týkajúcich sa digitálnej analýzy tohto telefónu.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod Súdny dvor uviedol, že pokus o prístup k osobným údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne priamo zo strany policajných orgánov bez akéhokoľvek zásahu poskytovateľa elektronických komunikačných služieb, akým je pokus týkajúci sa CG, nepatrí do pôsobnosti smernice „o súkromí a elektronických komunikáciách“.
Po prvé Súdny dvor konštatoval, že takýto pokus o prístup patrí do pôsobnosti smernice 2016/680. V tejto súvislosti Súdny dvor spresnil, že vzhľadom na široký rozsah, ktorý normotvorca Európskej únie zamýšľal priznať pojmu „spracúvanie“ (
5
), ak policajné orgány zaistia telefón a manipulujú s ním na účely vyhľadávania a prehliadania osobných údajov nachádzajúcich sa v tomto telefóne, začnú „spracúvanie“, a to aj napriek tomu, ak by sa týmto orgánom z technických dôvodov nepodarilo získať prístup k týmto údajom. Účinnosť zásady obmedzenia účelov (
6
) však nevyhnutne vyžaduje, aby bol účel získania určený už v štádiu, v ktorom sa príslušné orgány pokúšajú získať prístup k osobným údajom, keďže takýto pokus, ak sa ukáže ako úspešný, im umožňuje najmä okamžite získavať, vyhľadávať alebo prehliadať predmetné údaje. Ak by takýto pokus nebolo možné kvalifikovať ako „spracúvanie“ údajov, bola by spochybnená vysoká úroveň ochrany osobných údajov fyzických osôb. Podobne, ak by uplatniteľnosť smernice 2016/680 závisela od úspechu pokusu o prístup k osobným údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne, pre príslušné vnútroštátne orgány, ako aj pre osoby podliehajúce súdnej právomoci by to vytváralo neistotu, ktorá je nezlučiteľná so zásadou právnej istoty.
Po druhé Súdny dvor analyzoval, či zásada „minimalizácie údajov“ (
7
), ako vyjadrenie zásady proporcionality, bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá príslušným orgánom poskytuje možnosť prístupu k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania a stíhania vo všeobecnosti, bez toho, aby uskutočnenie tejto možnosti viazala na predchádzajúce preskúmanie zo strany súdu alebo nezávislého správneho orgánu. Súdny dvor pripomenul, že obmedzenia základných práv na súkromný a rodinný život a ochrany osobných údajov (
8
) musia byť v súlade so zásadou proporcionality a môžu byť vykonané len vtedy, ak sú nevyhnutné a skutočne zodpovedajú cieľom všeobecného záujmu uznaným Úniou. V tomto zmysle Súdny dvor na jednej strane konštatoval, že spracúvanie osobných údajov v rámci policajného vyšetrovania, ktorého cieľom je stíhanie trestného činu, ako je pokus o prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne, treba v zásade považovať za spracúvanie, ktoré skutočne zodpovedá cieľu všeobecného záujmu uznanému Úniou. Na druhej strane Súdny dvor poznamenal, že primeraná povaha obmedzení výkonu základných práv týkajúcich sa rešpektovania súkromného života a ochrany osobných údajov, ktoré vyplývajú z takéhoto spracúvania, zahŕňa vyváženie všetkých relevantných okolností prejednávanej veci.
Po prvé, pokiaľ ide o závažnosť obmedzenia týchto základných práv vyplývajúceho z právnej úpravy, ktorá umožňuje príslušným policajným orgánom získať prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne bez predchádzajúceho povolenia, Súdny dvor spresnil, že takýto prístup sa môže v závislosti od obsahu dotknutého mobilného telefónu a rozhodnutí týchto orgánov týkať veľmi širokej škály údajov a umožňuje vyvodiť veľmi presné závery o súkromnom živote dotknutej osoby. Takýto zásah do základných práv týkajúcich sa rešpektovania súkromného života a ochrany osobných údajov treba preto považovať za závažný, či dokonca za obzvlášť závažný.
Po druhé Súdny dvor uviedol, že závažnosť trestného činu, ktoré je predmetom vyšetrovania, je ústredným prvkom pri preskúmaní primeranosti závažnosti zásahu, ktorým je prístup k osobným údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne. Domnievať sa však, že jedine boj proti závažnej trestnej činnosti môže odôvodniť prístup k takýmto údajom, by obmedzilo vyšetrovacie právomoci príslušných orgánov vo vzťahu k trestným činom vo všeobecnosti, bolo by v rozpore s osobitnou povahou úloh vykonávaných týmito orgánmi a ohrozovalo by cieľ, ktorým je dobudovanie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v rámci Únie. Na účely splnenia požiadavky, podľa ktorej musí byť akékoľvek obmedzenie výkonu základného práva „ustanovené zákonom“ (
9
), však prináleží vnútroštátnemu zákonodarcovi, aby dostatočne presne definoval skutočnosti, najmä povahu alebo kategórie dotknutých trestných činov, ktoré sa majú zohľadniť.
Po tretie Súdny dvor poznamenal, že ak prístup príslušných vnútroštátnych orgánov k osobným údajom zahŕňa riziko vážneho, či dokonca obzvlášť závažného zásahu do základných práv dotknutej osoby, takýto prístup musí na účely zabezpečenia dodržiavania zásady proporcionality podliehať predchádzajúcemu preskúmaniu súdom alebo nezávislým správnym orgánom. Toto preskúmanie sa musí vykonať pred akýmkoľvek pokusom o prístup k dotknutým údajom, s výnimkou riadne odôvodneného naliehavého prípadu, keď sa musí toto preskúmanie uskutočniť v krátkom čase. V rámci tohto preskúmania musí byť súd alebo nezávislý správny orgán oprávnený odmietnuť alebo obmedziť žiadosť o prístup, ktorá patrí do pôsobnosti smernice 2016/680, ak zistí, že zásah do základných práv, ktorý by tento prístup predstavoval, by bol neprimeraný. V prejednávanej veci musia príslušné policajné orgány odmietnuť alebo obmedziť prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne, ak sa prístup k obsahu komunikácie alebo k citlivým údajom nezdá byť vzhľadom na závažnosť trestného činu a potreby vyšetrovania odôvodnený.
Vzhľadom na vyššie uvedené Súdny dvor dospel k záveru, že zásada minimalizácie údajov vykladaná so zreteľom na práva na ochranu osobných údajov a rešpektovanie súkromného života, nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá príslušným orgánom poskytuje možnosť získať prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania a stíhania vo všeobecnosti. Takáto prípustnosť je však podmienená dodržaním zásad zákonnosti a proporcionality, ako aj existenciou predchádzajúceho preskúmania výkonu práva na prístup k takýmto údajom zo strany súdu alebo nezávislého správneho orgánu.
Po tretie Súdny dvor rozhodoval o otázke, či mal byť CG informovaný o pokusoch o prístup k údajom nachádzajúcim sa v jeho mobilnom telefóne. (
10
) V tejto súvislosti Súdny dvor konštatoval, že príslušné vnútroštátne orgány, ktorým súd alebo nezávislý správny orgán udelil povolenie na prístup k uchovávaným údajom, musia informovať dotknuté osoby o dôvodoch, na ktorých je toto povolenie založené, a to od okamihu, keď poskytnutie týchto informácií už nemôže ohroziť vyšetrovanie vedené týmito orgánmi. Tie isté orgány musia dotknutým osobám sprístupniť všetky informácie stanovené smernicou 2016/680 (
11
), aby tieto osoby mohli najmä uplatniť svoje právo na účinný prostriedok nápravy. (
12
) Vnútroštátna právna úprava, ktorá vo všeobecnosti vylučuje akékoľvek právo na získanie takýchto informácií, nie je v súlade s právom Únie. V prejednávanej veci Súdny dvor konštatoval, že CG mal byť vopred informovaný o pokusoch o prístup k údajom nachádzajúcim sa v jeho mobilnom telefóne. Keďže mobilný telefón CG bol zaistený už v čase, keď sa ho policajné orgány pokúšali odblokovať, nezdá sa, že by informovanie CG o týchto pokusoch o prístup mohlo ohroziť vyšetrovanie. Súdny dvor preto dospel k záveru, že ustanovenia smernice 2016/680 v spojení s Chartou (
13
) bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá povoľuje príslušným orgánom získať prístup k údajom nachádzajúcim sa v mobilnom telefóne bez toho, aby informovali dotknutú osobu o dôvodoch, na ktorých je založené povolenie na prístup k takýmto údajom, ktoré vydal súd alebo nezávislý správny orgán, a to od okamihu, keď poskytnutie týchto informácií už nemôže ohroziť úlohy, ktoré prináležia týmto orgánom.
(
1
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/680 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV (Ú. v. EÚ L 119, 2016, s. 89).
(
2
)	Konkrétne článok 15 ods. 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002 týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií (smernica o súkromí a elektronických komunikáciách) (Ú. v. ES L 201, 2002, s. 37; Mim. vyd. 13/029, s. 514), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2009/136/ES z 25. novembra 2009 (Ú. v. EÚ L 337, 2009, s. 11) (ďalej len „smernica ‚o súkromí a elektronických komunikáciách‘“).
(
3
)	Stanovených v článkoch 7 a 8 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).
(
4
)	Konkrétne článok 15 ods. 1 smernice „súkromí a elektronických komunikáciách“.
(
5
)	Článok 3 bod 2 smernice 2016/680 definuje pojem „spracúvanie“ ako „[akúkoľvek] operáci[u] alebo [akýkoľvek] súbor operácií s osobnými údajmi alebo súbormi osobných údajov… bez ohľadu na to, či sa vykonávajú automatizovanými alebo neautomatizovanými prostriedkami“.
(
6
)	Článok 4 ods. 1 písm. b) smernice 2016/680.
(
7
)	Ako je stanovené v článku 4 ods. 1 písm. c) smernice 2016/680, podľa ktorého členské štáty musia stanoviť, že osobné údaje sú primerané, relevantné a nie neúmerné vo vzťahu k účelom, na ktoré sa spracúvajú.
(
8
)	Články 7 a 8 Charty.
(
9
)	Článok 52 ods. 1 Charty.
(
10
)	Článok 47 Charty.
(
11
)	Uvedené v článku 13 ods. 1 smernice 2016/680.
(
12
)	Článok 54 smernice 2016/680.
(
13
)	Konkrétne články 13 a 54 smernice 2016/680 v spojení s článkom 47 a článkom 52 ods. 1 Charty.