62022CJ0049
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora)
z 8. júna 2023 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Letecká doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Článok 5 ods. 1 písm. a) – Zrušenie letu – Článok 8 ods. 1 – Povinnosť poskytnúť pomoc – Pojem ‚presmerovanie‘ – Náhrada cestujúcim v leteckej doprave v prípade zrušenia letu – Pandémia Covid‑19 – Repatriačný let organizovaný členským štátom v rámci konzulárnej pomoci – Let uskutočnený rovnakým prevádzkujúcim leteckým dopravcom a v rovnakom čase ako zrušený let – Náklady, ktoré nesie cestujúci a ktoré presahujú čisté náklady na tento let“
Vo veci C‑49/22,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, ktorý podal Landesgericht Korneuburg (Krajinský súd Korneuburg, Rakúsko) rozhodnutím zo 4. januára 2022 doručeným Súdnemu dvoru 24. januára 2022, ktorý súvisí s konaním:
Austrian Airlines AG
proti
TW,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predsedníčka tretej komory K. Jürimäe (spravodajkyňa), sudcovia M. Safjan, N. Piçarra, N. Jääskinen a M. Gavalec,
generálny advokát: N. Emiliou,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
Austrian Airlines AG, v zastúpení: M. Brenner a M. Klemm, Rechtsanwälte,
–
TW, v zastúpení F. Puschkarski, A. Skribe a P. Zwifelhofer, Rechtsanwälte,
–
rakúska vláda, v zastúpení: G. Kunnert, A. Posch a J. Schmoll, splnomocnení zástupcovia,
–
nemecká vláda, v zastúpení: J. Möller, P. Busche a M. Hellmann, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: G. Braun, G. Wilms a N. Yerrell, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní z 2. marca 2023,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 5 ods. 1 písm. a) a článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Austrian Airlines AG a TW, ktorého predmetom je odmietnutie spoločnosti Austrian Airlines nahradiť TW a jeho manželke sumu, ktorú museli zaplatiť za repatriačný let, ktorý organizovala Rakúska republika v rámci svojich konzulárnych funkcií potom, ako bol ich let so spoločnosťou Austrian Airlines zrušený z dôvodu pandémie Covid‑19.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie č. 261/2004
3
Odôvodnenia 1 a 4 nariadenia č. 261/2004 znejú:
„(1)
Konanie spoločenstva v oblasti leteckej dopravy by sa malo, okrem iných vecí, zamerať na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany cestujúcich; okrem toho by sa mal vo všeobecnosti brať plný zreteľ na požiadavky ochrany spotrebiteľa;
…
(4)
spoločenstvo by preto malo zvýšiť štandardy ochrany ustanovené [nariadením Rady (EHS) č. 295/91 zo 4. februára 1991 stanovujúcim spoločné pravidlá systému náhrad pri odmietnutí nástupu do lietadla v pravidelnej leteckej doprave (Ú. v. ES L 36, 1991, s. 5; Mim. vyd. 07/001, s. 306)] tým, že posilní práva cestujúcich a zabezpečí, aby leteckí dopravcovia pôsobili na liberalizovanom trhu za harmonizovaných podmienok.“
4
Článok 2 tohto nariadenia je nazvaný „Definície“. „Prevádzkujúci letecký dopravca“ je definovaný v písmene b) tohto článku a „znamená leteckého dopravcu, ktorý na základe zmluvy s cestujúcim, alebo v mene inej osoby, právnickej alebo fyzickej majúcej zmluvu s takým cestujúcim, vykoná alebo zamýšľa vykonať let“.
5
Článok 3 uvedeného nariadenia, nazvaný „Pôsobnosť“, v odseku 3 stanovuje:
„Toto nariadenie sa neuplatňuje pri cestujúcich, ktorí sa prepravujú bezplatne alebo za znížené cestovné, ktoré nie je priamo alebo nepriamo dostupné pre verejnosť. Avšak uplatňuje sa na cestujúcich, ktorí majú letenky vydané leteckým dopravcom alebo cestovnou kanceláriou v rámci programu pre častého zákazníka alebo iného obchodného programu.“
6
Článok 5 toho istého nariadenia, nazvaný „Zrušenie“, znie takto:
„1.   V prípade zrušenia letu príslušným cestujúcim:
a)
prevádzkujúci letecký dopravca ponúkne pomoc v súlade s článkom 8;
…
c)
príslušní cestujúci majú právo na náhradu od prevádzkujúceho leteckého dopravcu v súlade s článkom 7, pokiaľ:
…
2.   Keď boli cestujúci informovaní o zrušení, poskytnú sa im informácie o možnej alternatívnej preprave.
3.   Prevádzkujúci letecký dopravca nie je povinný platiť náhradu podľa článku 7, ak môže preukázať, že zrušenie je spôsobené mimoriadnymi okolnosťami, ktorým sa nedalo zabrániť ani vtedy, keď boli prijaté všetky primerané opatrenia.
…“
7
Článok 7 ods. 1 nariadenia č. 261/2004, nazvaný „Právo na náhradu“, stanovuje náhradu určenú pre cestujúcich, ktorej výška sa mení najmä v závislosti od vzdialenosti letu.
8
Článok 8 tohto nariadenia, nazvaný „Právo na náhradu [náhradu ceny – neoficiálny preklad] alebo presmerovanie“, stanovuje:
„1.   Keď sa uvádza odkaz na tento článok, cestujúcim sa ponúkne možnosť vybrať si medzi:
a)
–
úhradou [náhradou – neoficiálny preklad] úplných nákladov na letenku v cene, za ktorú bola kúpená, za časť alebo časti nevykonanej cesty [za nevykonanú časť alebo nevykonané časti cesty – neoficiálny preklad], ak let už naďalej neslúži účelu vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu cestujúceho alebo v spojení s ním, do siedmich dní prostriedkami uvedenými v článku 7 ods. 3, [prípadne v spojení so – neoficiálny preklad],
–
spiatočným letom do prvého miesta odletu pri najbližšej príležitosti;
b)
presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto pri najbližšej príležitosti; alebo
c)
presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto v neskoršom dátume podľa želania cestujúceho, za predpokladu voľných miest.
2.   Odsek 1 písmeno a) sa uplatňuje aj pri cestujúcich, ktorých lety tvoria časť balíka služieb, s výnimkou práva na náhradu, ak také práva vzniknú podľa [smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2302 z 25. novembra 2015 o balíkoch cestovných služieb a spojených cestovných službách, ktorou sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/83/EÚ a ktorou sa zrušuje smernica Rady 90/314/EHS (Ú. v. EÚ L 326, 2015, s. 1)].
…“
9
Článok 12 uvedeného nariadenia je nazvaný „Ďalšia náhrada“: V odseku 1 stanovuje:
„Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté práva cestujúcich na ďalšiu náhradu. Náhrada poskytnutá podľa tohto nariadenia sa môže od takej náhrady odpočítať.“
Smernica (EÚ) 2015/637
10
Podľa článku 9 smernice Rady (EÚ) 2015/637 z 20. apríla 2015 o opatreniach koordinácie a spolupráce na uľahčenie konzulárnej ochrany nezastúpených občanov Únie v tretích krajinách a o zrušení rozhodnutia 95/553/ES (Ú. v. EÚ L 106, 2015, s. 1):
„Konzulárna ochrana uvedená v článku 2 môže okrem iného zahŕňať pomoc v týchto situáciách:
…
e)
podpora a repatriácia v prípade núdze;
…“
Rakúske právo
11
Ustanovenie § 3 ods. 2 bodu 5 Bundesgesetz über die Wahrnehmung konsularischer Aufgaben (Konsulargesetz) [spolkový zákon o výkone konzulárnych funkcií (konzulárny zákon)], (BGBl. I, 40/2019) (ďalej len „konzulárny zákon“), stanovuje:
„‚Konzulárna ochrana‘ je tá časť konzulárnych úloh, ktorá zahŕňa poskytovanie pomoci v oblasti právnej ochrany a pomoci v núdzových situáciách. Patrí sem okrem iného pomoc… pri podpore a repatriácii v prípade núdze.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
12
V rámci balíka cestovných služieb mali TW a jeho manželka potvrdenú rezerváciu na let OS 17 na 7. marca 2020 s odletom z letiska Viedeň (Rakúsko) na ostrov Maurícius, ako aj na let OS 18 na 20. marca 2020 z letiska ostrova Maurícius do Viedne. Tieto dva lety mala prevádzkovať spoločnosť Austrian Airlines.
13
Let OS 17 sa uskutočnil. Naproti tomu Austrian Airlines zrušila 18. marca 2020 let OS 18 v nadväznosti na opatrenia prijaté rakúskou vládou z dôvodu pandémie Covid‑19.
14
Z informácií poskytnutých Landesgericht Korneuburg (Krajinský súd Korneuburg, Rakúsko), ktorý je vnútroštátnym súdom, vyplýva, že hoci Austrian Airlines mala k dispozícii kontaktné údaje TW a jeho manželky, neinformovala ich o tomto zrušení, ani o právach, ktoré majú podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004. Až 19. marca 2020 ich usporiadateľ zájazdu upozornil, že ich spiatočný let je zrušený a že rakúske ministerstvo zahraničných vecí organizuje repatriačný let, plánovaný na 20. marca 2020, kedy sa už nemal uskutočniť žiadny pravidelný let.
15
TW a jeho manželka sa na tento repatriačný let zaregistrovali na internetovej stránke ministerstva zahraničných vecí. Z tohto dôvodu musel každý z nich zaplatiť povinný príspevok na pokrytie nákladov vo výške 500 eur. Tento repatriačný let prevádzkovala Austrian Airlines pod číslom letu OS 1024 v čase pôvodne rezervovanom pre let OS 18.
16
Žalobou podanou na Bezirksgericht Schwechat (Okresný súd Schwechat, Rakúsko) 14. septembra 2020 sa TW, ktorý koná vo svojom mene a v mene svojej manželky, domáhal, aby bolo spoločnosti Austrian Airlines uložené zaplatiť mu sumu 1000 eur spolu s úrokmi, ktorá zodpovedá povinnému príspevku, ktorú musel so svojou manželkou zaplatiť za repatriačný let.
17
Na podporu tejto žaloby TW uviedol, že Austrian Airlines nielenže neponúkla alebo nezorganizovala presmerovanie, ale v rozpore s tým, čo stanovuje článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 261/2004, si účtovala tiež náklady za prepravu, ktorú si TW zorganizoval sám. Vzhľadom na to, že Austrian Airlines si tak nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z práva Únie, je tento letecký dopravca zodpovedný za škodu, ktorá bola spôsobená TW a jeho manželke tým, že boli nútení si zabezpečiť na vlastné náklady náhradný let za zrušený spiatočný let.
18
Vzhľadom na to, že Bezirksgericht Schwechat (Okresný súd Schwechat) žalobe TW v konaní vo veci samej vyhovel, podala Austrian Airlines proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na vnútroštátny súd.
19
Vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania vychádza vnútroštátny súd z predpokladu, že pomoc pri podpore a návrate v prípade núdze patrí medzi konzulárne funkcie Rakúskej republiky. Výkon týchto funkcií patrí medzi zvrchované činnosti tohto členského štátu podľa článku 3 ods. 2 bodu 5 konzulárneho zákona. Austrian Airlines bola do tejto činnosti zapojená ako zmluvný partner Rakúskej republiky, pričom na rozhodnutie tohto členského štátu nemala žiadny vplyv. Tento súd sa však domnieva, že aj keď Austrian Airlines nemala možnosť cestujúcim sama zmeniť rezerváciu na repatriačný let, mohla zaregistrovať cestujúcich na internetovej stránke ministerstva zahraničných vecí a nahradiť im ich povinný príspevok na náklady.
20
Podľa uvedeného súdu závisí výsledok sporu vo veci samej od toho, ako treba vykladať výrazy „ponúkne“ v článku 5 ods. 1 písm. b) a „presmerovaním“ v článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 261/2004.
21
Práve za týchto okolností Landesgericht Korneuburg (Krajinský súd Korneuburg) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 5 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia [č. 261/2004] vykladať v tom zmysle, že za ‚presmerovanie do ich cieľového miesta za porovnateľných prepravných podmienok‘, ktoré má ponúknuť prevádzkujúci letecký dopravca v prípade zrušenia, sa považuje aj repatriačný let, ktorý sa uskutočňuje v rámci výkonu verejnej moci štátu, ak prevádzkujúci letecký dopravca síce nemôže založiť právny nárok na prepravu cestujúceho, ale cestujúceho naň mohol zaregistrovať, ako aj prevziať náklady a let je na základe zmluvy so štátom nakoniec prevádzkovaný tým istým lietadlom a v rovnaký čas, ktorý bol plánovaný pre pôvodne zrušený let?
2.
Má sa článok 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že cestujúci, ktorý sa sám registroval na repatriačný let opísaný [v prvej otázke] a štátu zaň zaplatil povinný príspevok na pokrytie nákladov, má nárok na náhradu týchto výdavkov voči [prevádzkujúcemu] leteckému dopravcovi, ktorý priamo vyplýva z nariadenia o právach cestujúcich, aj keď náklady nepozostávajú výlučne z čistých leteckých nákladov?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
22
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 5 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že repatriačný let organizovaný členským štátom v rámci konzulárnej pomoci v nadväznosti na zrušenie letu predstavuje „presmerovan[ie] za porovnateľných prepravných podmienok na… konečné cieľové miesto“ v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, ktoré má ponúknuť prevádzkujúci letecký dopravca cestujúcemu, ktorého let bol zrušený.
23
Podľa článku 5 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 musí prevádzkujúci letecký dopravca v prípade zrušenia letu ponúknuť príslušným cestujúcim pomoc v súlade s článkom 8 tohto nariadenia.
24
Podľa článku 8 ods. 1 uvedeného nariadenia majú dotknutí cestujúci možnosť voľby medzi tromi možnosťami: náhradou nákladov na letenku za určitých podmienok prípadne v spojení so spiatočným letom do prvého miesta odletu pri najbližšej príležitosti, presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto pri najbližšej príležitosti alebo napokon presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto v neskoršom dátume podľa želania cestujúcich, za predpokladu voľných miest.
25
Pojem „presmerovanie“ nie je definovaný v článku 8 ods. 1 nariadení č. 261/2004 ani v žiadnom inom z jeho ustanovení. Za týchto podmienok sa význam a dosah tohto pojmu musí zistiť podľa jeho obvyklého významu v bežnom jazyku pri súčasnom zohľadnení súvislostí, v ktorých sa používa, ako aj pri zohľadnení účelu sledovaného právnou úpravou, v ktorej sa nachádza (pozri v tomto zmysle rozsudok z 31. januára 2013, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, bod 28).
26
Pokiaľ ide najprv o bežný zmysel pojmu „presmerovanie“, tento význam všeobecne odkazuje na myšlienku alternatívnej trasy k pôvodne plánovanej trase, predovšetkým pokiaľ ide o trasu alebo čas, ktorá však vedie k tomu istému konečnému cieľovému miestu. V tomto rozsahu tento pojem nevykazuje žiadnu osobitnú vlastnosť, ktorá by obmedzovala „presmerovanie“ v rámci obchodnej ponuky.
27
Ako ďalej vyplýva z odôvodnenia 1 a 4 nariadenia č. 261/2004, hlavným cieľom, ktorý sleduje, je zabezpečenie vysokej úrovne ochrany cestujúcich (pozri v tomto zmysle rozsudky z 10. januára 2006, IATA a ELFAA, C‑344/04, EU:C:2006:10, bod 69, ako aj z 19. novembra 2009, Sturgeon a i., C‑402/07 a C‑432/07, EU:C:2009:716, bod 44).
28
Ponuka „presmerovania“ v zmysle článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 sa preto nemôže pre dotknutého prevádzkujúceho leteckého dopravcu obmedziť na to, že cestujúcemu v leteckej doprave ponúkne, že ho dopraví na jeho konečné cieľové miesto v rámci letu nasledujúcom po lete, ktorý tento letecký dopravca zrušil. Takáto ponuka môže zahŕňať iné lety, vrátane letov s prestupmi, prevádzkovaných prípadne inými leteckými dopravcami patriacimi alebo nepatriacimi do tej istej aliancie leteckých spoločností, ktoré by mali pri prílete menšie meškanie než let nasledujúci po zrušenom lete (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. júna 2020, Transportes Aéreos Portugueses, C‑74/19, EU:C:2020:460, bod 59).
29
Napokon, pokiaľ ide o kontext článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004, treba však uviesť, ako v podstate konštatoval generálny advokát v bodoch 23 a 24 svojich návrhov, že nariadenie č. 261/2004 vychádza z článku 80 ods. 2 ES, teraz článok 100 ods. 2 ZFEÚ, ktorý umožňuje normotvorcovi Európskej únie prijať v rámci spoločnej dopravnej politiky vhodné ustanovenia upravujúce predovšetkým leteckú dopravu. Z toho vyplýva, že pôsobnosť tohto nariadenia nemôže byť rozšírená na nekomerčné lety. Tento výklad je potvrdený predovšetkým v odôvodnení 4 nariadenia č. 261/2004, ktoré výslovne odkazuje na činnosť leteckých dopravcov na liberalizovanom trhu, v článku 2 písm. b) tohto nariadenia, ktorý definuje pojem „prevádzkujúci letecký dopravca“ s odkazom na zmluvu s cestujúcim, ako aj v článku 3 ods. 3 uvedeného nariadenia, ktorý obmedzuje osobnú pôsobnosť tohto nariadenia na cestujúcich, ktorí cestujú za ceny dostupné pre verejnosť.
30
Z vyššie uvedeného vyplýva, že pri uskutočnení takého presmerovania môže ísť len o komerčné lety.
31
Repatriačný let pritom nemá komerčnú povahu, pretože jeho organizácia v zásade spadá do kontextu konzulárnej pomoci štátu, ako o tom svedčí v tejto veci článok 3 ods. 2 bod 5 konzulárneho zákona, ale tiež v rámci práva Únie článok 9 písm. e) smernice 2015/637.
32
Z tejto okolnosti vyplýva, ako zdôraznil generálny advokát v bodoch 34, 35 a 38 svojich návrhov, že podmienky repatriačného letu sa môžu výrazne líšiť od podmienok komerčného letu, pokiaľ ide ako o podmienky nástupu na palubu, ako aj o služby na palube. Prevádzkujúci leteckí dopravcovia predovšetkým nemôžu svojim cestujúcim ponúknuť repatriačný let ako „presmerovanie“ v zmysle článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004, pretože nie sú oprávnení priznať týmto cestujúcim právo byť prepravení týmto letom.
33
Z vyššie uvedeného vyplýva, že článok 5 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 261/2004 sa majú vykladať v tom zmysle, že repatriačný let organizovaný členským štátom v rámci konzulárnej pomoci v nadväznosti na zrušenie letu nepredstavuje „presmerovan[ie] za porovnateľných prepravných podmienok na… konečné cieľové miesto“ v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, ktoré má ponúknuť prevádzkujúci letecký dopravca cestujúcemu, ktorého let bol zrušený.
O druhej otázke
34
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 vykladať v tom zmysle, že priznáva cestujúcemu, ktorý sa musel sám v dôsledku zrušenia svojho spiatočného letu zaregistrovať na repatriačný let organizovaný členským štátom v rámci opatrenia konzulárnej pomoci a z tohto dôvodu zaplatil tomuto štátu povinný príspevok na pokrytie nákladov, nárok na náhradu týchto výdavkov zo strany prevádzkujúceho leteckého dopravcu.
35
Na úvod treba spresniť, že z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že TW sa svojou žalobou domáha toho, aby spoločnosti Austrian Airlines bola uložená povinnosť nahradiť škodu, ktorú údajne utrpel tým, že musel za seba a svojou manželku zaplatiť 1000 eur ako povinný príspevok na pokrytie nákladov, aby mohol získať dve miesta na repatriačný let uvedený v bode 15 tohto rozsudku. Touto žalobou v rozsahu, v akom sa týka konkrétnej škody spôsobenej TW, ktorá sa má posúdiť individuálne a a posteriori a ktorá má pôvod v zrušení letu, na ktorý mali TW a jeho manželka potvrdenú rezerváciu, sa požaduje ďalšia náhrada v zmysle článku 12 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. júla 2019, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, body 35 a 36).
36
Hoci zo samotného znenia tohto ustanovenia vyplýva, že toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby bolo dotknuté právo cestujúceho na ďalšiu náhradu, takáto ďalšia náhrada musí byť založená na vnútroštátnom alebo medzinárodnom práve (pozri v tomto zmysle rozsudok z 29. júla 2019, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, body 35 a 36).
37
Článok 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 teda nemožno vykladať v tom zmysle, že cestujúci, ktorý sa po zrušení svojho spiatočného letu sám zaregistroval na repatriačný let organizovaný členským štátom, má na základe uvedeného nariadenia nárok na to, aby mu prevádzkujúci letecký dopravca nahradil dodatočné náklady, ktoré musel zaplatiť za svojou registráciu na tento let.
38
Takýto cestujúci je však oprávnený uplatniť nárok na náhradu na základe skutočností uvedených v článkoch 8 a 9 nariadenia č. 261/2004, ak prevádzkujúci letecký dopravca si nesplnil povinnosti, ktoré mu vyplývajú z týchto článkov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. októbra 2011, Sousa Rodríguez a i., C‑83/10, EU:C:2011:652, body 43 a 44).
39
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že článok 8 tohto nariadenia, nazvaný „Právo na náhradu alebo presmerovanie“, v odseku 1 stanovuje, že cestujúcim sa ponúkne možnosť vybrať si medzi tromi možnosťami, a to v podstate po prvé náhradou nákladov na letenku prípadne v spojení so spiatočným letom do prvého miesta odletu pri najbližšej príležitosti, po druhé presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto pri najbližšej príležitosti alebo po tretie presmerovaním za porovnateľných prepravných podmienok na ich konečné cieľové miesto v neskoršom dátume podľa želania cestujúcich, za predpokladu voľných miest.
40
Tento článok tak výslovne stanovuje ako alternatívu k presmerovaniu náhradu nákladov na letenku v cene, za ktorú bola kúpená, za nevykonanú časť alebo nevykonané časti cesty alebo ktoré vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu už naďalej neslúžia účelu, s výhradou možnosti preplatenia tejto letenky na základe smernice 2015/2302.
41
Ako v podstate uviedol generálny advokát v bodoch 62 a 63 svojich návrhov, ak sa ukáže, že presmerovanie nie je možné pri najbližšej príležitosti alebo v neskoršom dátume podľa želania cestujúceho, nemôže byť prevádzkujúci letecký dopravca zbavený svojej povinnosti vyplývajúcej z článku 8 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 261/2004 nahradiť letenku za nevykonanú časť alebo nevykonané časti cesty alebo ktoré vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu už naďalej neslúžia účelu, s výhradou možnosti preplatenia tejto letenky na základe smernice 2015/2302. Povinnosť poskytnúť pomoc, stanovená v článku 8 ods. 1 tohto nariadenia, by totiž bola zbavená účinku, ak by ju nebolo možné vymáhať, prípadne prostredníctvom žaloby na náhradu škody podanej a posteriori.
42
Takáto povinnosť náhrady je okrem toho v súlade s hlavným cieľom sledovaným nariadením č. 261/2004, ktorý spočíva, ako sa uvádza v bode 27 tohto rozsudku, v zabezpečení vysokej úrovne ochrany cestujúcich.
43
Okrem toho povinnosť prevádzkujúceho leteckého dopravcu ponúknuť cestujúcim, ktorých let bol zrušený, rôzne možnosti uvedené v článku 8 ods. 1 tohto nariadenia, predpokladá, že týmto cestujúcim poskytne všetky informácie o právach vyplývajúcich z tohto ustanovenia, aby mohli účinne uplatniť svoje práva v prípade zrušenia (pozri v tomto zmysle rozsudky z 29. júla 2019, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, body 53 a 54, ako aj z 21. decembra 2021, Azurair a i., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 a C‑270/20, EU:C:2021:1038, body 99 a 100).
44
Toto právo cestujúcich na poskytnutie informácií potrebných na to, aby mohli urobiť účinnú a informovanú voľbu, vylučuje akúkoľvek povinnosť z ich strany aktívne sa podieľať na hľadaní údajov, ktoré musí obsahovať ponuka prevádzkujúceho leteckého dopravcu (rozsudok z 29. júla 2019, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, bod 55). Rovnako tak prináleží tomuto dopravcovi, aby účinne informoval cestujúcich v leteckej doprave, keď presmerovanie nie je možné.
45
V tejto súvislosti treba tiež zdôrazniť, že prevádzkujúci letecký dopravca má podľa článku 8 nariadenia č. 261/2004 povinnosť poskytnúť pomoc bez ohľadu na udalosť, ktorá viedla k zrušeniu letu. Aj v prípade výnimočných okolností totiž článok 5 ods. 3 tohto nariadenia zbavuje prevádzkujúceho leteckého dopravcu len povinnosti poskytnúť náhradu podľa článku 7 uvedeného nariadenia (pozri analogicky rozsudok z 31. januára 2013, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, bod 31).
46
Nariadenie č. 261/2004 neobsahuje nijakú informáciu umožňujúcu konštatovať, že by uznávalo, popri „mimoriadnych okolnostiach“ uvedených v článku 5 ods. 3 tohto nariadenia, odlišnú kategóriu „osobitne mimoriadnych“ okolností, ako pandémia Covid‑19, v dôsledku čoho by bol prevádzkujúci letecký dopravca zbavený všetkých svojich povinností vrátane tých, ktoré vyplývajú z článku 8 uvedeného nariadenia (pozri analogicky rozsudok z 31. januára 2013, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, bod 30).
47
Opačný výklad by totiž spôsobil, že prevádzkujúci letecký dopravca by bol povinný poskytnúť pomoc na základe článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 cestujúcim, ktorí sa nachádzajú z dôvodu zrušenia letu v situácii, keď im vznikli obmedzené nepríjemnosti, ale nemuseli by poskytnúť pomoc cestujúcim, ako je žalobca vo veci samej, ktorí sa nachádzajú v obzvlášť chúlostivej situácii z dôvodu neexistencie akéhokoľvek komerčného letu (pozri analogicky rozsudok z 31. januára 2013, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, bod 33).
48
Cestujúci, ktorého let bol zrušený, je teda oprávnený získať od prevádzkujúceho leteckého dopravcu zodpovedajúcu náhradu v prípade, že tento dopravca nesplní svoju povinnosť poskytnúť pomoc vyplývajúcu z článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004, vrátane svojej informačnej povinnosti, ako je definovaná v bodoch 43 a 44 tohto rozsudku.
49
Tento cestujúci sa tak môže pred vnútroštátnym súdom dovolávať toho, že prevádzkujúci letecký dopravca si nesplnil jednak svoju povinnosť nahradiť letenku za cenu, za ktorú bola kúpená, za nevykonanú časť alebo nevykonané časti cesty alebo ktoré vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu už naďalej neslúžia účelu a jednak svoju povinnosť poskytnúť pomoc, vrátane jeho informačnej povinnosti, podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004, a to na účely získania náhrady od tohto prevádzkujúceho leteckého dopravcu (pozri analogicky rozsudok z 31. januára 2013, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, bod 24). Táto náhrada sa však obmedzí na to, čo je vzhľadom na okolnosti každého prípadu nutné, vhodné a primerané na nápravu zlyhania uvedeného prevádzkujúceho leteckého dopravcu (pozri analogicky rozsudok z 22. apríla 2021, Austrian Airlines, C‑826/19, EU:C:2021:318, bod 73).
50
Z vyššie uvedeného vyplýva, že článok 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004 sa má vykladať v tom zmysle, že cestujúci, ktorý sa musel sám v dôsledku zrušenia svojho spiatočného letu zaregistrovať na repatriačný let organizovaný členským štátom v rámci opatrenia konzulárnej pomoci a z tohto dôvodu zaplatil tomuto štátu povinný príspevok na pokrytie nákladov, nemá nárok na náhradu týchto výdavkov zo strany prevádzkujúceho leteckého dopravcu na základe tohto nariadenia. Naproti tomu takýto cestujúci sa môže pred vnútroštátnym súdom dovolávať toho, že prevádzkujúci letecký dopravca si nesplnil jednak svoju povinnosť nahradiť letenku za cenu, za ktorú bola kúpená, za nevykonanú časť alebo nevykonané časti cesty alebo ktoré vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu už naďalej neslúžia účelu a jednak svoju povinnosť poskytnúť pomoc, vrátane jeho informačnej povinnosti, podľa článku 8 ods. 1 uvedeného nariadenia, a to na účely získania náhrady od tohto prevádzkujúceho leteckého dopravcu. Takáto náhrada sa však musí obmedziť na to, čo je vzhľadom na okolnosti každého prípadu nutné, vhodné a primerané na nápravu zlyhania uvedeného prevádzkujúceho leteckého dopravcu.
O trovách
51
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:
1.
Článok 5 ods. 1 písm. a) a článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91,
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
repatriačný let organizovaný členským štátom v rámci konzulárnej pomoci v nadväznosti na zrušenie letu nepredstavuje „presmerovan[ie] za porovnateľných prepravných podmienok na… konečné cieľové miesto“ v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, ktoré má ponúknuť prevádzkujúci letecký dopravca cestujúcemu, ktorého let bol zrušený.
2.
Článok 8 ods. 1 nariadenia č. 261/2004
sa má vykladať v tom zmysle, že:
cestujúci, ktorý sa musel sám v dôsledku zrušenia svojho spiatočného letu zaregistrovať na repatriačný let organizovaný členským štátom v rámci opatrenia konzulárnej pomoci a z tohto dôvodu zaplatil tomuto štátu povinný príspevok na pokrytie nákladov, nemá nárok na náhradu týchto výdavkov zo strany prevádzkujúceho leteckého dopravcu na základe tohto nariadenia.
Naproti tomu takýto cestujúci sa môže pred vnútroštátnym súdom dovolávať toho, že prevádzkujúci letecký dopravca si nesplnil jednak svoju povinnosť nahradiť letenku za cenu, za ktorú bola kúpená, za nevykonanú časť alebo nevykonané časti cesty alebo ktoré vo vzťahu k pôvodnému cestovnému plánu už naďalej neslúžia účelu a jednak svoju povinnosť poskytnúť pomoc, vrátane jeho informačnej povinnosti, podľa článku 8 ods. 1 uvedeného nariadenia, a to na účely získania náhrady od tohto prevádzkujúceho leteckého dopravcu. Takáto náhrada sa však musí obmedziť na to, čo je vzhľadom na okolnosti každého prípadu nutné, vhodné a primerané na nápravu zlyhania uvedeného prevádzkujúceho leteckého dopravcu.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.