62021TJ0402_RES
Vec T‑402/21
UniCredit Bank AG
proti
Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií
Všeobecný súd (ôsma rozšírená komora) zo17. júla 2024
„Hospodárska a menová únia – Banková únia – Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) – Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) – Rozhodnutie SRB o výpočte príspevkov ex ante na rok 2021 – Povinnosť odôvodnenia – Právo byť vypočutý – Právna istota – Účinná súdna ochrana – Námietka protiprávnosti – Časové obmedzenie účinkov rozsudku“
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o príspevkoch ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) – Ukazovatele rizika a čiastkové ukazovatele, ktoré sa pri výpočte týchto príspevkov nezohľadňujú – Prípustnosť
(Nariadenie Komisie 2015/63, článok 20 ods. 1)
(pozri body 97, 98, 100)
Hospodárska a menová politika – Hospodárska politika – Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností – Príspevky ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií – Ukazovatele rizika a čiastkové ukazovatele, ktoré sa pri výpočte týchto príspevkov nezohľadňujú – Podmienky
(Nariadenie Komisie č. 680/2014; nariadenie Komisie 2015/63, články 6, 7, 14 a článok 20 ods. 1; nariadenie Komisie 2021/451; nariadenie Komisie 2021/763; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59)
(pozri body 254 – 258, 263, 264, 269, 271, 275 – 278, 283, 285)
Zhrnutie
Všeobecný súd po podaní žaloby o neplatnosť, ktorej vyhovel, zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (ďalej len „SRB“) o stanovení príspevkov ex ante na rok 2021 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (ďalej len „SRF“) v rozsahu, v akom sa týka žalobkyne, UniCredit Bank, z dôvodu, že SRB porušila svoju povinnosť odôvodnenia v súvislosti so stanovením ročnej cieľovej úrovne.
Vo svojom rozsudku Všeobecný súd rozhodol o rozsahu povinnosti SRB vysvetliť, prečo sa ukazovatele rizika „pomer čistého stabilného financovania“ (ďalej len „ukazovateľ NSFR“) a „vlastné zdroje a oprávnené záväzky alebo záväzky v držbe inštitúcie nad rámec minimálnej požiadavky na vlastné zdroje a oprávnené záväzky“ (ďalej len „ukazovateľ MPVZOZ“ a „MPVZOZ“), ako aj čiastkové ukazovatele rizika „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“ neuplatnili na výpočet príspevkov ex ante na úrovni Únie aj na vnútroštátnej úrovni. (
1
) Rovnako Všeobecný súd po prvýkrát rozhodol o súlade neuplatňovania týchto ukazovateľov a čiastkových ukazovateľov rizika s článkami 6, 7 a 20 delegovaného nariadenia 2015/63 (
2
).
Žalobkyňa je úverovou inštitúciou so sídlom v Nemecku. Dňa 14. apríla 2021 prijala SRB rozhodnutie, v ktorom stanovila (
3
) príspevky ex ante na rok 2021 do SRF úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností, vrátane žalobkyne (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) (
4
).
Posúdenie Všeobecným súdom
Pokiaľ ide v prvom rade o dôvody, pre ktoré SRB neuplatnila ukazovatele rizika NSFR a MPVZOZ, ako aj čiastkové ukazovatele rizika „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“ uvedené v delegovanom nariadení 2015/63, (
5
) na účely výpočtu príspevkov ex ante na príspevkové obdobie 2021, Všeobecný súd konštatoval, že článok 20 ods. 1 delegovaného nariadenia 2015/63 stanovuje, že keďže informácie požadované na základe konkrétneho ukazovateľa rizika podľa prílohy II k tomuto nariadeniu nie sú pre daný referenčný rok zahrnuté do príslušnej požiadavky na predkladanie správ orgánom dohľadu podľa článku 14, tento ukazovateľ rizika sa neuplatňuje až dovtedy, kým sa táto požiadavka na predkladanie správ orgánom dohľadu nestane uplatniteľnou.
V prejednávanej veci SRB v napadnutom rozhodnutí uviedla, že neuplatnila ukazovatele NSFR a MPVZOZ ani čiastkové ukazovatele „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“ z dôvodu, že v čase prijatia tohto rozhodnutia neboli požadované informácie týkajúce sa týchto ukazovateľov dostupné v harmonizovanej podobe pre všetky inštitúcie.
Pokiaľ ide konkrétne o ukazovateľ NSFR, SRB uviedla, že v Únii sa nepoužívala žiadna harmonizovaná záväzná norma NSFR, takže nebola schopná určiť ukazovatele na vnútroštátnej úrovni. Pokiaľ ide o ukazovateľ MPVZOZ, SRB spresnila, že keďže požiadavky MPVZOZ ako celok boli zavádzané postupne, nemala k dispozícii údaje, ktoré by jej umožnili uplatniť tento ukazovateľ na každú inštitúciu prispievajúcu do SRF. Pokiaľ ide o čiastkové ukazovatele „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“, SRB uviedla, že údaje požadované pre tieto čiastkové ukazovatele neboli za referenčný rok 2019 k dispozícii v harmonizovanej podobe pre všetky inštitúcie zúčastnených členských štátov.
Všeobecný súd sa preto domnieval, že takéto odôvodnenie umožnilo žalobkyni pochopiť dôvody, pre ktoré SRB neuplatnila príslušné ukazovatele a čiastkové ukazovatele rizika, a splnilo tak požiadavky stanovené v judikatúre.
Pokiaľ ide o dôvody, pre ktoré SRB neuplatnila ukazovatele NSFR a MPVZOZ na účely výpočtu percentuálneho podielu príspevku ex ante stanoveného na vnútroštátnom základe, Všeobecný súd zastával názor, že SRB poskytla dostatočné odôvodnenie, v ktorom vysvetlila, že údaje potrebné na uplatnenie týchto ukazovateľov neboli na vnútroštátnej úrovni k dispozícii. Po prvé, pokiaľ ide o ukazovateľ NSFR, SRB vysvetlila, že nebola schopná určiť ukazovatele na vnútroštátnej úrovni, keďže sa domnievala, že požiadavky na predkladanie správ orgánom dohľadu týkajúce sa tohto ukazovateľa boli nedostatočné. Po druhé, pokiaľ ide o ukazovateľ MPVZOZ, z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že SRB nemala k dispozícii údaje zhromaždené na vnútroštátnej úrovni, ktoré by jej umožnili uplatniť tento ukazovateľ, a to z dôvodu postupného vykonávanie požiadaviek týkajúcich sa tohto ukazovateľa vnútroštátnymi orgánmi pre riešenie krízových situácií.
Pokiaľ ide o dôvody, pre ktoré sa čiastkové ukazovatele „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“ neuplatnili na účely výpočtu percentuálneho podielu príspevku ex ante určeného na vnútroštátnom základe, Všeobecný súd zastával názor, že žalobkyňa ako informovaný hospodársky subjekt mohla pochopiť, vzhľadom na znenie napadnutého rozhodnutia a jeho kontext, že z dôvodu neexistencie plánov riešenia krízových situácií vypracovaných pre všetky nemecké inštitúcie nemala SRB k dispozícii primerané údaje zhromaždené na vnútroštátnej úrovni na účely uplatnenia čiastkových ukazovateľov rizika „zložitosti“ a „vyriešiteľnosti“.
Pokiaľ ide v druhom rade o súlad neuplatnenia týchto ukazovateľov a čiastkových ukazovateľov rizika s ustanoveniami delegovaného nariadenia 2015/63, Všeobecný súd po prvé poznamenal, že toto delegované nariadenie podmieňuje možnosť neuplatniť ukazovateľ rizika dvojitou podmienkou, a to jednak tým, že informácie požadované v súvislosti s takýmto ukazovateľom nie sú súčasťou požiadaviek na predkladanie správ orgánom dohľadu uvedených v článku 14 tohto delegovaného nariadenia, a jednak tým, že tento ukazovateľ je uvedený v prílohe II k uvedenému delegovanému nariadeniu s názvom „Údaje, ktoré sa majú predkladať orgánom pre riešenie krízových situácií“.
Pokiaľ ide o prvú podmienku, Všeobecný súd poznamenal, že s cieľom určiť, či (
6
) informácie požadované v rámci konkrétneho ukazovateľa rizika tvoria súčasť požiadaviek na predkladanie správ orgánom dohľadu, je úlohou SRB overiť, či inštitúcie boli povinné nahlásiť tieto informácie na účely dohľadu príslušným orgánom pre daný referenčný rok v súlade s vykonávacím nariadením č. 680/2014 (
7
) alebo vnútroštátnym právom. Týmto referenčným rokom (
8
) je rok, na ktorý sa vzťahujú schválené ročné účtovné závierky, ktoré sú k dispozícii pred 31. decembrom roka, ktorý predchádza obdobiu poskytovania príspevkov, t. j. v prejednávanej veci rok 2019 (ďalej len „relevantný rozpočtový rok“).
Pokiaľ ide o druhú podmienku, Všeobecný súd uviedol, že článok 20 ods. 1 delegovaného nariadenia 2015/63 sa má uplatňovať nielen vtedy, ak údaje uvedené v jeho prílohe II sú samy osebe ukazovateľmi rizika, ale aj vtedy, keď táto príloha odkazuje na údaje, ktoré síce samy osebe nepredstavujú ukazovatele rizika, ale sú rozhodujúce pre výpočet takých ukazovateľov rizika, ktoré naopak v tejto prílohe nie sú uvedené. Ukazovateľ rizika sa preto nemusí uplatňovať, ak sú údaje potrebné na jeho výpočet zahrnuté v uvedenej prílohe.
V tejto súvislosti Všeobecný súd pripomenul, že na účely výkladu ustanovenia práva Únie je potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou, ako aj jeho potrebný účinok. Pokiaľ ide o toto ustanovenie, zohľadňuje skutočnosť, že proces zavádzania prudenciálnych požiadaviek a príslušných požiadaviek na predkladanie správ je postupný a rozložený v čase. Navyše Všeobecný súd konštatoval, že delegované nariadenie 2015/63 bolo prijaté v čase, keď tieto požiadavky ešte neboli dokončené alebo sa ešte upravovali. Z toho vyplýva, že takéto údaje potrebné na výpočet niektorých z týchto ukazovateľov rizika nemuseli byť dostupné pre všetky dotknuté inštitúcie alebo prinajmenšom pre všetky inštitúcie so sídlom v členskom štáte aspoň počas časti úvodného obdobia, pričom sa spresnilo, že tieto údaje nemuseli byť podľa práva Únie, prípadne podľa vnútroštátneho práva, vykazované ako predloženie správ orgánom dohľadu.
V tomto kontexte je cieľom článku 20 ods. 1 delegovaného nariadenia 2015/63 zabrániť prípadnému neprimeranému alebo diskriminačnému zaťaženiu inštitúcií pri výpočte príspevkov ex ante práve z dôvodu tohto postupného vykonávania prudenciálnych požiadaviek a s nimi súvisiacich požiadaviek na predkladanie správ. Takéto riziko existuje nielen vtedy, keď sú príslušné údaje samy osebe ukazovateľmi rizika, ale aj vtedy, keď tieto údaje, hoci samy osebe nie sú ukazovateľmi rizika, sú napriek tomu potrebné na ich výpočet.
Všeobecný súd ďalej na základe týchto úvah skúmal, či SRB mohla pri výpočte príspevkov ex ante na príspevkové obdobie 2021 neuplatniť dva ukazovatele rizika, a to ukazovatele NSFR a MPVZOZ, a dva čiastkové ukazovatele rizika, a to čiastkové ukazovatele „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“, bez toho, aby porušila ustanovenia delegovaného nariadenia 2015/63.
Pokiaľ ide o ukazovateľ NSFR, z vykonávacieho nariadenia 2021/451 (
9
) na jednej strane vyplýva, že inštitúcie musia vykazovať údaje špecifické pre tento ukazovateľ príslušnému orgánu na prudenciálne účely a na harmonizovanom základe až od 28. júna 2021, t. j. po skončení príslušného referenčného roka. Okrem toho bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o otázke, či prípadná existencia povinnosti oznamovať informácie požadované pre ukazovateľ NSFR ako predloženie správ orgánom dohľadu podľa vnútroštátneho práva zaväzuje SRB zohľadniť ich pri určovaní tohto ukazovateľa, prinajmenšom v súvislosti s výpočtom príspevku ex ante na vnútroštátnom základe, SRB vysvetlila, že takáto povinnosť v každom prípade nevyplývala z práva členského štátu, v ktorom má žalobkyňa sídlo, pokiaľ ide o príslušný referenčný rok. Všeobecný súd teda konštatoval, že zo spisu nevyplývalo, že by údaje týkajúce sa ukazovateľa NSFR boli v príslušnom referenčnom roku súčasťou požiadaviek na predkladanie správ orgánom dohľadu podľa práva členského štátu. Na druhej strane ukazovateľ NSFR je jedným z údajov výslovne uvedených v prílohe II k delegovanému nariadeniu 2015/63. Všeobecný súd dospel k záveru, že SRB neporušila ustanovenia delegovaného nariadenia 2015/63 tým, že pri výpočte príspevkov ex ante na príspevkové obdobie 2021 nezohľadnila ukazovateľ NSFR.
Pokiaľ ide o ukazovateľ MPVZOZ, vo vykonávacom nariadení č. 680/2014 nebolo žiadne ustanovenie, ktoré by od inštitúcií vyžadovalo, aby za príslušný referenčný rok poskytli príslušnému orgánu informácie o svojich záväzkoch, ktoré sú oprávnené ako správy predkladané orgánom dohľadu. Takáto povinnosť bola zavedená až od 28. júna 2021 vykonávacím nariadením 2021/763 (
10
). Článok 45 ods. 1 smernice 2014/59 (
11
) toto konštatovanie nespochybňuje, pretože nezahŕňa povinnosť nahlasovať oprávnené záväzky ako správy predkladané orgánom dohľadu počas príslušného referenčného roka. Okrem toho bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o otázke, či prípadná existencia povinnosti nahlasovať oprávnené záväzky ako správy predkladané orgánom dohľadu podľa vnútroštátneho práva zaväzuje SRB zohľadniť ju pri určovaní ukazovateľa MPVZOZ, pokiaľ ide prinajmenšom o výpočet príspevku ex ante na vnútroštátnom základe, SRB v každom prípade vysvetlila, že takáto povinnosť nevyplýva z práva členského štátu, pokiaľ ide o príslušný referenčný rok. Zo spisu predloženého Všeobecnému súdu teda nevyplýva, že by podľa nemeckého práva podliehali informácie týkajúce sa ukazovateľa MPVZOZ v príslušnom referenčnom roku požiadavke na predkladanie správ orgánom dohľadu. Okrem toho hoci ukazovateľ MPVZOZ nie je ako taký uvedený v prílohe II k delegovanému nariadeniu 2015/63, táto príloha napriek tomu uvádza „oprávnené záväzky“ medzi údajmi, ktoré sa majú predložiť orgánom pre riešenie krízových situácií. Tieto záväzky sú navyše údajmi, ktoré sú rozhodujúce pre výpočet tohto ukazovateľa rizika, ktorý sa zakladá na údajoch, ako sú najmä vlastné zdroje, oprávnené záväzky a MPVZOZ, pričom sa rozumie, že na účely výpočtu tohto ukazovateľa musí SRB určiť prebytok vlastných zdrojov a oprávnených záväzkov vzhľadom na MPVZOZ.
Za týchto okolností mohla SRB upustiť od uplatnenia ukazovateľa MPVZOZ bez toho, aby porušila delegované nariadenie 2015/63.
Pokiaľ ide o čiastkové ukazovatele rizika „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“, z delegovaného nariadenia 2015/63 (
12
) vyplýva, že pri určovaní čiastkového ukazovateľa rizika „zložitosť“ je SRB zodpovedná za zohľadnenie rozsahu, v akom sa obchodný model a organizačná štruktúra príslušnej inštitúcie považujú za zložité. (
13
) Podobne pri určovaní čiastkového ukazovateľa rizika „vyriešiteľnosť“ má SRB zohľadniť do akej miery je možné krízovú situáciu inštitúcie vyriešiť rýchlo a bez zákonných prekážok. Podľa smernice 2014/59 (
14
) posúdenie riešiteľnosti inštitúcie vykoná orgán pre riešenie krízových situácií v rovnakom čase, v akom sa vypracuje a aktualizuje plán riešenia krízovej situácie a na účely vypracovania a aktualizácie tohto plánu. Okrem toho je na účely posúdenia riešenia krízovej situácie inštitúcie potrebné zohľadniť zložitosť jej štruktúry. Za týchto okolností pri vypracúvaní plánu riešenia krízových situácií sa posudzuje aj zložitosť, ktorá je potom predpokladom pre určenie čiastkových ukazovateľov rizika „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“ zo strany SRB. Okrem toho na účely vypracovania plánu riešenia krízových situácií inštitúcií orgán pre riešenie krízových situácií prinajmenšom zohľadní náležitosti uvedené v tejto smernici. (
15
) Spomedzi týchto náležitostí musí zohľadniť výšku a druh záväzkov, ktoré možno použiť na záchranu inštitúcie pomocou vnútorných zdrojov. Uvedené záväzky však zodpovedajú „oprávneným záväzkom“ v zmysle delegovaného nariadenia 2015/63, ktoré predstavujú údaj potrebný pre SRB na stanovenie čiastkových ukazovateľov rizika „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“.
V tejto súvislosti na jednej strane vyplýva, že inštitúcie neboli povinné vykazovať príslušnému orgánu oprávnené záväzky na prudenciálne účely za príslušný referenčný rok podľa vykonávacieho nariadenia č. 680/2014. Na druhej strane bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o tom, či prípadná existencia takejto povinnosti vykazovať oprávnené záväzky zaväzovala SRB zohľadniť ich pri určovaní čiastkových ukazovateľov rizika „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“, pokiaľ ide prinajmenšom o výpočet príspevku ex ante na vnútroštátnom základe, Všeobecný súd nemal k dispozícii žiadne dôkazy o tom, že takáto povinnosť podľa vnútroštátneho práva existovala.
V dôsledku toho je prvá podmienka stanovená v článku 20 ods. 1 delegovaného nariadenia 2015/63 splnená, pokiaľ ide o tieto čiastkové ukazovatele rizika. Pokiaľ ide o druhú podmienku stanovenú v tom istom článku, hoci tieto čiastkové ukazovatele rizika nie sú ako také zahrnuté v prílohe II k delegovanému nariadeniu 2015/63, oprávnené záväzky, ktoré sú potrebným údajom na ich určenie, sú v nej výslovne uvedené.
Všeobecný súd preto dospel k záveru, že SRB neporušila články 6, 7 a 20 delegovaného nariadenia 2015/63 tým, že nezohľadnila čiastkové ukazovatele rizika „zložitosť“ a „vyriešiteľnosť“ na príspevkové obdobie 2021.
(
1
)	Pod „vnútroštátnym základom“ sa rozumie na základe údajov oznámených inštitúciami povolenými na území príslušného zúčastneného členského štátu. Pokiaľ ide o „základ bankovej únie“, ide o základ údajov oznámených všetkými inštitúciami povolenými vo všetkých členských štátoch, ktoré sa zúčastňujú na jednotnom mechanizme riešenia krízových situácií (SRM).
(
2
)	Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/63 z 21. októbra 2014, ktorým sa dopĺňa smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o príspevky ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií (Ú. v. EÚ L 11, 2015, s. 44).
(
3
)	V súlade s článkom 70 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).
(
4
)	Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií SRB/ES/2021/22 zo 14. apríla 2021 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2021 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií.
(
5
)	Článok 6 ods. 5 prvý pododsek písm. a) delegovaného nariadenia 2015/63.
(
6
)	V súlade s článkom 20 ods. 1 delegovaného nariadenia 2015/63.
(
7
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 680/2014 zo 16. apríla 2014, ktorým sa stanovujú vykonávacie technické predpisy, pokiaľ ide o vykazovanie inštitúciami na účely dohľadu podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (Ú. v. EÚ L 191, 2014, s. 1).
(
8
)	Podľa spoločného výkladu článku 4 ods. 1 a článku 14 ods. 1 až 4 delegovaného nariadenia 2015/63.
(
9
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2021/451 zo 17. decembra 2020, ktorým sa stanovujú vykonávacie technické predpisy na uplatňovanie nariadenia č. 575/2013, pokiaľ ide o vykazovanie inštitúciami na účely dohľadu, a ktorým sa zrušuje vykonávacie nariadenie č. 680/2014 (Ú. v. EÚ L 97, 2021, s. 1),
(
10
)	Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2021/763 z 23. apríla 2021, ktorým sa stanovujú vykonávacie technické predpisy na uplatňovanie nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ, pokiaľ ide o podávanie správ na účely dohľadu a zverejňovanie informácií o [MPVZOZ] (Ú. v. EÚ L 168, 2021, s. 1).
(
11
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190).
(
12
)	Podľa článku 6 ods. 6 písm. a) bodu iv) delegovaného nariadenia 2015/63.
(
13
)	V súlade s hlavou II kapitolou II smernice 2014/59.
(
14
)	Podľa článku 15 ods. 3 smernice 2014/59.
(
15
)	Ako sa uvádza v oddiele C prílohy k smernici 2014/59.