62018CJ0505
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (piata komora)
z 13. júna 2019 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Štátna pomoc – Rozhodnutie 2009/402/ES – Plány kampane v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedla Francúzska republika – Konštatovanie nezlučiteľnosti pomoci – Príkaz na vymáhanie pomoci – Pôsobnosť rozhodnutia – Poľnohospodárske hospodárske výbory“
Vo veci C‑505/18,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) z 26. júla 2018 a doručený Súdnemu dvoru 30. júla 2018, ktorý súvisí s konaním:
Copebi SCA
proti
Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (FranceAgriMer),
za účasti:
Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation (Ministerstvo poľnohospodárstva a potravinárstva, Francúzsko),
SÚDNY DVOR (piata komora),
v zložení: predseda piatej komory E. Regan (spravodajca), sudcovia C. Lycourgos, E. Juhász, M. Ilešič a I. Jarukaitis,
generálna advokátka: E. Sharpston,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
Copebi SCA, v zastúpení: N. Coutrelis, avocate,
–
francúzska vláda, v zastúpení: D. Colas, C. Mosser a A.‑L. Desjonquères, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: B. Stromsky, X. Lewis a W. Farrell, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálnej advokátky, že vec bude prejednaná bez jej návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu rozhodnutia Komisie 2009/402/ES z 28. januára 2009 o „plánoch kampane“ v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedlo Francúzsko (Ú. v. EÚ L 127, 2009, s. 11).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi poľnohospodárskym družstvom Copebi SCA a Établissement national des produits de l’agriculture et de la mer (Štátny inštitút pre poľnohospodárske produkty a produkty mora, ďalej len „FranceAgriMer“) vo veci zrušenia platobného výmeru, ktorý voči Copebi SCA vydala FranceAgriMer s cieľom vymôcť sumu, ktorá zodpovedá vráteniu pomoci z verejných zdrojov poskytnutej v rokoch 1998 až 2002 spolu s príslušnými úrokmi.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie (ES) č. 659/1999
3
Článok 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku [108 ZFEÚ] (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339), nazvaný „Definície“, vo svojom písmene h) stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
…
h)
‚zainteresovaná strana‘ bude znamenať akýkoľvek členský štát a akúkoľvek osobu, podnikateľa alebo združenie podnikateľov, ktorých záujmy možno ovplyvniť poskytnutím pomoci, najmä príjemca pomoci, konkurujúci si podnikatelia a obchodné združenia.“
4
Článok 6 tohto nariadenia s názvom „Konanie vo veci formálneho zisťovania“ vo svojom odseku 1 stanovuje:
„Rozhodnutie začať konať vo veci formálneho zisťovania zhrnie príslušné záležitosti faktov a práva, bude zahrnovať predbežné zhodnotenie Komisie, ktoré sa týka charakteru pomoci navrhovaného opatrenia a vysvetlí pochybnosti, čo sa týka jeho zlučiteľnosti so spoločným trhom. Rozhodnutím sa vyzve daný členský štát a iné zainteresované strany, aby predložili pripomienky v rámci predpísaného obdobia, ktoré by za normálnej situácie nemalo presahovať jeden mesiac. V riadne odôvodnených prípadoch Komisia môže predĺžiť predpísané obdobie.“
Rozhodnutie 2009/402
5
Odôvodnenia 15, 17, 24 až 27, 29 a 71 rozhodnutia 2009/402 znejú takto:
„(15)
Osem poľnohospodárskych hospodárskych výborov (Rhône‑Méditerranée, Grand Sud‑Ouest, Korzika, Val du Loire, Nord, Nord‑Est, Bretónsko a Normandia) dlhé roky prijímalo verejné prostriedky poskytované najmä [Medziprofesijným štátnym úradom pre ovocie, zeleninu a záhradníctvo (ďalej len ‚Oniflhor‘)], ktoré sa použili na financovanie opatrení pomoci nazvaných ‚plány kampane‘ a ktoré zahŕňali opatrenia na trhoch v Spoločenstve a mimo neho na uľahčenie, najmä v období krízy, uvádzania poľnohospodárskych výrobkov pochádzajúcich z úrody vo Francúzsku na trh.
…
(17)
Pokiaľ ide o presný charakter opatrení, vo svojom liste z 26. decembra 2002 francúzske orgány vysvetlili, že opatrenia mali zabrániť alebo v prípade krízy zmierniť vplyv dočasného prevýšenia ponuky nad dopytom pôsobením na troch úrovniach: na vonkajších trhoch, vnútornom trhu a v oblasti spracovania.
…
(24)
V liste z 26. decembra 2002 Francúzsko vysvetlilo, že financovanie opatrení zabezpečili dotknuté odvetvia vo výške 30 % alebo 50 %, pričom zvyšnú časť financovali verejné orgány.
(25)
[Zväz poľnohospodárskych hospodárskych výborov spojených s odvetvím výroby ovocia a zeleniny (ďalej len ‚Fedecom‘)] podrobne vysvetlil mechanizmus financovania plánov kampane, ako aj úlohu, ktorú zohrali výbory. Francúzsko tieto vysvetlenia nepoprelo.
(26)
Podľa [zväzu Fedecom] opatrenia, ktoré sa mali uplatňovať, určil výlučne [Oniflhor] a hospodárske výbory boli povinné ich uplatňovať. [Oniflhor] rozhodol o opatreniach, ktoré sa majú uskutočniť, pre každý hospodársky rok a pre každý rastlinný druh a ich vykonaním poveril dotknutý vnútroštátny útvar. [Oniflhor] takisto rozhodol o sumách pridelených na predmetný plán a o výške príspevkov, ktoré mali poskytnúť hospodárske výbory.
(27)
Opatrenia sa financovali z prevádzkového fondu spravovaného hospodárskymi výbormi. Tento fond fungoval na základe tých istých zásad, ako sú zásady uplatniteľné na pomoc Spoločenstva ustanovené v článku 15 nariadenia Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou [Ú. v. ES L 297, 1996, s. 1; Mim. vyd. 03/020, s. 55], pretože sa financoval sčasti prostredníctvom pomoci z verejných zdrojov a sčasti z finančných príspevkov od členov organizácie výrobcov (nazývaných ‚odvetvové podiely‘) na základe množstva alebo hodnoty ovocia a zeleniny uvedených na trh. Odvetvové podiely sa neskladali z príspevkov na rozšírenie pravidiel. Preto neboli v zmysle ministerskej vyhlášky povinné.
…
(29)
[Tabuľka uvedená v bode 29] poskytuje prehľad súm v eurách, ktoré vyplatil [Oniflhor] na základe ‚plánov kampane‘ od roku 1992 do roku 2002. Tieto sumy sú rozčlenené podľa rokov a jednotlivých opatrení. Za roky 1992 a 1993 sa však v tabuľke uvádza iba celková výška pomoci. Francúzsko vysvetlilo, že archív [úradu Oniflhor] už neumožňuje poskytnúť podrobné členenie za tieto dva roky.
…
(71)
Podľa informácií Komisie plány kampane ustanovovali opatrenia zamerané na riešenie kríz spôsobených prevýšením ponuky francúzskych výrobkov na trhu Spoločenstva, najmä prostredníctvom dotovania predajných cien, dotácií na skladovanie alebo zničenie časti úrody, ako aj finančných stimulov na spracovanie čerstvých výrobkov. Na trhoch mimo Európskej únie vývozné dotácie údajne prispeli tiež k odbytu nadbytočných francúzskych výrobkov a mohli posilniť konkurenčné postavenie hospodárskych subjektov. Zdá sa, že táto pomoc sa poskytovala na základe ceny a vyrobeného množstva.“
6
Článok 1 tohto rozhodnutia stanovuje:
„Štátna pomoc poskytnutá na základe plánov kampane pestovateľom ovocia a zeleniny, ktorú Francúzsko protiprávne vykonalo v rozpore s článkom [108 ods. 3 ZFEÚ] v rokoch 1992 až 2002, je nezlučiteľná so spoločným trhom.“
7
Článok 2 uvedeného rozhodnutia uvádza:
„1.   Francúzsko prijme potrebné opatrenia, aby od príjemcov spätne vymohlo nezlučiteľnú pomoc uvedenú v článku 1.
2.   Pomoc, ktorá má byť vrátená, zahŕňa úroky od dátumu, keď bola poskytnutá príjemcom, až do dátumu jej vrátenia.
…“
8
Podľa článku 5 toho istého rozhodnutia:
„Toto rozhodnutie je určené Francúzskej republike.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
9
Oniflhor, ktorého právnym nástupcom je FranceAgriMer, je verejnoprávnou organizáciou priemyselnej a obchodnej povahy podliehajúcou správnemu dohľadu Francúzskej republiky, ktorého úlohou bolo najmä posilniť hospodársku efektívnosť odvetvia ovocia a zeleniny.
10
Oniflhor zaviedol v rokoch 1998 až 2002 cyklické stimuly na účely uzatvárania zmlúv na zásobovanie spracovateľského priemyslu odrodou čerešní, tzv. „srdcoviek“, určených na ďalšie priemyselné spracovanie vo forme finančnej pomoci pre každú príslušnú kampaň.
11
Táto štátna pomoc bola určená pre zoskupenia pestovateľov, ktorí v rámci viacročných zmlúv uzavretých na základe medziodvetvovej dohody dodávajú čerešne srdcovky po ich zbere spracovateľskému priemyslu.
12
Finančná pomoc Oniflhor sa poskytovala prostredníctvom Comité économique bigarreau industrie (Hospodársky výbor pre priemyselné spracovanie čerešní srdcoviek) (CEBI), ktorý finančné prostriedky previedol na svojich členov, medzi ktorými bolo aj Copebi, ktoré dostalo celkovú sumu 2823708,83 eura.
13
Na základe sťažnosti Komisia rozhodnutím 2009/402 týkajúcim sa plánov pridelenej štátnej pomoci, a to najmä zo strany Oniflhor v rámci „plánov kampane“, v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedla Francúzska republika, potvrdila, že účelom pomoci poskytnutej v odvetví ovocia a zeleniny bolo zjednodušiť odbyt francúzskych výrobkov prostredníctvom manipulácie s predajnou cenou alebo množstvom ponúkaným na trhoch. Dospela k záveru, že takéto zásahy predstavujú štátnu pomoc v rozpore s právnymi predpismi Únie, a nariadila ich vrátenie.
14
Toto rozhodnutie potvrdili dva rozsudky Všeobecného súdu Európskej únie z 27. septembra 2012, Francúzsko/Komisia (T‑139/09, EU:T:2012:496), a Fedecom/Komisia (T‑243/09, neuverejnený, EU:T:2012:497).
15
Na základe týchto rozsudkov začala Francúzska republika vymáhať finančnú pomoc poskytnutú protiprávne pestovateľom čerešní srdcoviek určených na spracovanie, medzi nimi aj od družstva Copebi, voči ktorému vydala FranceAgriMer 29. marca 2013 platobný výmer s cieľom vymôcť sumu 5042768,78 eura, ktorá zodpovedá vráteniu pomoci z verejných zdrojov poskytnutej v rokoch 1998 až 2002 spolu s príslušnými úrokmi.
16
Rozhodnutím z 20. januára 2015 Tribunal administratif de Nîmes (Správny súd Nîmes, Francúzsko) zamietol návrh Copebi na zrušenie tohto platobného výmeru.
17
Rozsudkom z 18. apríla 2016 zamietol Cour administrative d’appel de Marseille (Správny odvolací súd Marseille, Francúzsko) odvolanie Copebi proti uvedenému rozhodnutiu.
18
Copebi podalo opravný prostriedok proti tomuto rozsudku na Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko).
19
Tento súd konštatuje, že hoci sa rozhodnutie 2009/402 vo všeobecnosti týka trhu s ovocím a zeleninou, na ktorý sa vzťahuje spoločná organizácia trhu s ovocím a zeleninou upravená v čase skutkových okolností nariadením Rady (EHS) č. 1035/72 z 18. mája 1972 (Ú. v. ES L 118, 1972, s. 1) a potom nariadením Rady (ES) č. 2200/96 z 28. októbra 1996 (Ú. v. ES L 297, 1996, s. 1; Mim. vyd. 03/020, s. 55) o spoločnej organizácii trhu s ovocím a zeleninou, do ktorej patrí aj odvetvie priemyselného spracovania čerešní srdcoviek, a napriek tomu, že z rozsudku z 12. februára 2015, Komisia/Francúzsko (C‑37/14, neuverejnený, EU:C:2015:90), vyplýva, že CEBI dostal predmetnú pomoc, ktorej účelom bolo zjednodušiť odbyt francúzskych výrobkov prostredníctvom manipulácie s predajnou cenou alebo množstvom ponúkaným na trhoch, CEBI nefiguruje medzi ôsmimi poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi uvedenými v bode 15 rozhodnutia 2009/402.
20
Podľa vnútroštátneho súdu z tohto rozhodnutia tiež vyplýva, že pomoc, o ktorú ide vo veci samej, nie je na rozdiel od mechanizmu financovania opísaného v bodoch 24 až 28 uvedeného rozhodnutia financovaná z dobrovoľných príspevkov pestovateľov, tzv. „odvetvových podielov“, ale výlučne len z dotácií Oniflhor.
21
V tejto súvislosti vnútroštátny súd poznamenáva, že hoci sú ročné sumy pomoci, ktoré vyplatil Oniflhor prostredníctvom CEBI pestovateľom čerešní srdcoviek na spracovanie, zahrnuté v tabuľke nachádzajúcej sa v bode 29 rozhodnutia 2009/402, tieto sumy boli oznámené francúzskymi orgánmi a nič v rozhodnutí nenasvedčuje tomu, že by ich formálne uznala Komisia, ktorá v odôvodnení 15 tohto rozhodnutia uvádza len osem hospodárskych výborov, nie však CEBI. Táto tabuľka je uvedená len v časti opisujúcej predmetnú pomoc, a nie v časti venovanej postupu vymáhania.
22
Vnútroštátny súd sa preto pýta na zákonnosť platobného výmeru, ktorý vydala FranceAgriMer voči Copebi, založeného na vrátení pomoci podľa rozhodnutia 2009/402. Zákonnosť tohto platobného výmeru závisí predovšetkým od toho, či sa má toto rozhodnutie vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na pomoc, ktorú Oniflhor poskytol výboru CEBI a ktorá bola následne pridelená pestovateľom čerešní srdcoviek na spracovanie prostredníctvom zoskupení pestovateľov, ktorí sú členmi tohto výboru, zatiaľ čo CEBI nefiguruje medzi ôsmimi poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi uvedenými v bode 15 tohto rozhodnutia a spôsob financovania tejto pomoci bol zásadne odlišný.
23
Za týchto podmienok Conseil d’État (Štátna rada) rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa rozhodnutie [2009/402] vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na pomoc, ktorú Oniflhor vyplatil CEBI a ktorá bola následne pridelená pestovateľom čerešní srdcoviek na spracovanie prostredníctvom zoskupení pestovateľov, ktorí sú členmi tohto výboru, zatiaľ čo CEBI nefiguruje medzi ôsmimi poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi uvedenými v bode 15 tohto rozhodnutia a predmetná pomoc bola na rozdiel od mechanizmu financovania opísaného v bodoch 24 až 28 uvedeného rozhodnutia financovaná výlučne z dotácií Oniflhor a nie z dobrovoľných príspevkov pestovateľov, tzv. ‚odvetvových podielov‘?“
O prejudiciálnej otázke
24
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa rozhodnutie 2009/402 má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na pomoc, ktorú Oniflhor vyplatil CEBI a ktorá bola následne pridelená pestovateľom čerešní srdcoviek na spracovanie prostredníctvom zoskupení pestovateľov, ktorí sú členmi tohto výboru, zatiaľ čo na jednej strane tento výbor nefiguruje medzi ôsmimi poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi uvedenými v tomto rozhodnutí a na druhej strane bola táto pomoc na rozdiel od mechanizmu financovania opísaného v uvedenom rozhodnutí financovaná výlučne z dotácií Oniflhor a nie aj z dobrovoľných príspevkov pestovateľov.
25
Pokiaľ ide v prvom rade o skutočnosť, že CEBI nie je uvedený v rozhodnutí 2009/402, treba poznamenať, že je nesporné, že žalobca vo veci samej dostával pomoc od roku 1998 do roku 2002, ktorú zaplatil Oniflhor prostredníctvom výboru CEBI.
26
Takisto je nesporné, že CEBI má rovnakú právnu povahu ako osem ďalších hospodárskych poľnohospodárskych výborov uvedených v bode 15 rozhodnutia 2009/402, vzťahujú sa naňho tie isté vnútroštátne ustanovenia, a ako upozornil vnútroštátny súd, tento výbor mal prospech z pomoci, ktorú vyplatil ten istý verejný subjekt, konkrétne Oniflhor, s cieľom zjednodušiť odbyt francúzskych výrobkov manipulovaním predajnej ceny alebo množstiev ponúkaných na trhoch.
27
Navyše treba poznamenať, že v súlade s článkom 1 rozhodnutia 2009/402 „štátna pomoc poskytnutá na základe plánov kampane pestovateľom ovocia a zeleniny, ktorú Francúzsko protiprávne vykonalo v rozpore s článkom [108 ods. 3 ZFEÚ] v rokoch 1992 až 2002, je nezlučiteľná so spoločným trhom“. Treba preto konštatovať, ako uvádza Komisia vo svojich písomných pripomienkach, že výroková časť rozhodnutia 2009/402 sa neobmedzuje len na osem hospodárskych poľnohospodárskych výborov uvedených v odôvodnení 15 uvedeného rozhodnutia.
28
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že rozhodnutia o vrátení štátnej pomoci sú adresované príslušnému členskému štátu a nie príjemcom pomoci a že žiadne procesné ustanovenie v konaní o preskúmaní štátnej pomoci nepriznáva príjemcovi pomoci osobitné postavanie medzi zainteresovanými stranami (pozri najmä rozsudok z 24. septembra 2002, Falck a Acciaierie di Bolzano/Komisia, C‑74/00 P a C‑75/00 P, EU:C:2002:524, body 81 a 83).
29
Rozhodnutie 2009/402 je teda podľa svojho článku 5 určené konkrétne Francúzskej republike, a nie osobitnému hospodárskemu výboru. V zmysle článku 2 tohto rozhodnutia bolo teda úlohou tohto členského štátu, aby prijal opatrenia potrebné na vrátenie pomoci, ktorá bola na základe tohto rozhodnutia vyhlásená za nezlučiteľnú, od jej príjemcov, a určiť subjekty, ktoré prijali takúto pomoc.
30
Súdny dvor rovnako spresnil, že v rámci programu pomoci sa Komisia môže obmedziť na skúmanie povahy dotknutého programu, aby v odôvodnení svojho rozhodnutia posúdila, či tento program vzhľadom na podmienky, ktoré stanovuje, zabezpečuje príjemcom zjavné zvýhodnenie oproti ich konkurentom a či je takej povahy, že ho využívajú najmä podniky, ktoré sa zúčastňujú na obchode medzi členskými štátmi (rozsudok zo 7. marca 2002, Taliansko/Komisia, C‑310/99, EU:C:2002:143, bod 89).
31
Rozhodnutie Komisie, že pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom, teda nemusí obsahovať analýzu pomoci poskytnutej v jednotlivých prípadoch v rámci schémy. Individuálnu situáciu každého z dotknutých podnikov je potrebné overiť len v rovine vymáhania pomoci (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. marca 2002, Taliansko/Komisia, C‑310/99, EU:C:2002:143, bod 91).
32
To platí o to viac v prípade, keď, ako uvádza Komisia, nie je v jej možnostiach získať od dotknutého členského štátu dostatočný súbor informácií o presnom spôsobe uplatňovania uvedených opatrení.
33
Zo skutočnosti, že CEBI nefiguruje medzi ôsmimi hospodárskymi poľnohospodárskymi výbormi uvedenými v rozhodnutí 2009/402, teda nemožno vyvodiť, že toto rozhodnutie sa nevzťahuje na pomoc, ktorú Oniflhor prostredníctvom tohto poľnohospodárskeho hospodárskeho výboru zaplatil a ktorá bola pridelená družstvu Copebi.
34
Okrem toho nemožno tvrdiť, že rozhodnutie 2009/402 bolo vydané v rozpore s právom žalobcu vo veci samej byť vypočutý. V skutočnosti treba pripomenúť, že Súdny dvor rovnako rozhodol, že pojem „zainteresovaná strana“ v zmysle článku 1 písm. h) nariadenia č. 659/1999 sa týka neurčitej skupiny adresátov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. októbra 2011, Rakúsko/Scheucher‑Fleisch a i., C‑47/10 P, EU:C:2011:698, bod 132), a preto sa v tomto ustanovení nevyžaduje predloženie individuálnej výzvy jednotlivým osobám (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. novembra 1984, Intermills/Komisia, 323/82, EU:C:1984:345, bod 17).
35
Jeho jediným cieľom je zaviazať Komisiu, aby dbala na to, že všetky osoby, ktoré by mohli byť zainteresované, sú informované a majú príležitosť uplatniť svoje tvrdenia. Za týchto okolností je uverejnenie oznámenia v Úradnom vestníku Európskej únie primeraným prostriedkom na kontrolu štátnej pomoci na účel informovania všetkých zainteresovaných strán o začatí konania (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 14. novembra 1984, Intermills/Komisia, 323/82, EU:C:1984:345, bod 17, ako aj z 24. septembra 2002, Falck a Acciaierie di Bolzano/Komisia, C‑74/00 P a C‑75/00 P, EU:C:2002:524, bod 80).
36
Pokiaľ ide v druhom rade o skutočnosť, že pomoc, ktorú dostala Copebi, bola na rozdiel od mechanizmu financovania, ktorý Komisia opísala v rozhodnutí 2009/402, financovaná výlučne z dotácií Oniflhor, a nie aj z dobrovoľných príspevkov pestovateľov, z tohto rozhodnutia vyplýva, že financovanie „plánov kampane“ zo strany dotknutých odvetví predstavovalo 30 % až 50 %. Tento odvetvový podiel bol doplnený financovaním zo strany verejných orgánov prostredníctvom Oniflhor. Tieto odvetvové podiely boli požadované poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi a nezaplatenie tohto podielu v zásade znamenalo odmietnutie poskytnutia pomoci zo strany Oniflhor.
37
Treba konštatovať, že hoci bola pomoc, ktorú dostalo Copebi, financovaná výlučne z dotácií Oniflhor bez príspevku dotknutého odvetvia, naďalej platí, že táto pomoc bola poskytnutá zo štátnych zdrojov.
38
Takáto okolnosť teda nemôže vyňať pomoc pridelenú družstvu Copebi z definície „štátnej pomoci“ v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, a teda aj z pôsobnosti rozhodnutia 2009/402.
39
Okrem toho za predpokladu, že by nezaplatenie odvetvového podielu bolo dôvodom na vylúčenie z vyplatenia akejkoľvek pomoci zo strany Oniflhor, treba pripomenúť, že Súdny dvor už rozhodol, že otázka, či je zvýhodnenie poskytnuté príslušným podnikom v súlade s internými právnymi predpismi, alebo naopak, predstavuje daňový únik alebo daňový podvod, nemá vplyv na povinnosť príslušného členského štátu zaistiť vrátenie pomoci v stanovených lehotách (rozsudok z 5. mája 2011, Komisia/Taliansko, C‑305/09, EU:C:2011:274, bod 42).
40
Preto skutočnosť, že sa Copebi podarilo získať prospech z plánov kampane bez toho, aby na ne muselo prispievať, a teda získalo výhodnejší režim, než tomu bolo v prípade ostatných príjemcov, nie je skutočnosťou takej povahy, aby ho vyňalo z pôsobnosti rozhodnutia 2009/402.
41
V treťom rade žalobca vo veci samej tvrdí, že na rozdiel od „plánov kampane“ uvedených v rozhodnutí 2009/402 boli opatrenia medziodvetvovej pomoci pre odvetvie čerešní srdcoviek na spracovanie spojené so štrukturálnym plánom v podobe cyklickej a jednorazovej pomoci, ktorých cieľom nebolo zmierniť účinky dočasných prebytkov ponuky.
42
Treba však konštatovať, že z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že pomoc, ktorú Oniflhor poskytol CEBI, mala formu finančnej pomoci pre každý príslušný hospodársky rok, ktorej cieľom bolo odstrániť ťažkosti, ktoré vznikli v tomto odvetví v dôsledku silného konkurenčného tlaku talianskeho a španielskeho spracovateľského priemyslu, ako aj z dôvodu dovozu surovín z krajín strednej Európy. Zo spisu predloženého Súdnemu dvoru tiež vyplýva, že táto pomoc sa vypočítavala každý rok na základe postupu použitého pri zbere a účelu použitia produktu v medziach daného množstva ovocia.
43
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na položenú otázku odpovedať tak, že rozhodnutie 2009/402 sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na pomoc, ktorú Oniflhor vyplatil výboru CEBI a ktorá bola následne pridelená pestovateľom čerešní srdcoviek na spracovanie prostredníctvom zoskupení pestovateľov, ktorí sú členmi tohto výboru, aj keď na jednej strane tento výbor nefiguruje medzi ôsmimi poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi uvedenými v tomto rozhodnutí a na druhej strane bola táto pomoc na rozdiel od mechanizmu financovania opísaného v uvedenom rozhodnutí financovaná výlučne z dotácií Oniflhor a nie aj z dobrovoľných príspevkov pestovateľov.
O trovách
44
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:
Rozhodnutie Komisie 2009/402/ES z 28. januára 2009 o „plánoch kampane“ v odvetví ovocia a zeleniny, ktoré zaviedlo Francúzsko, sa má vykladať v tom zmysle, že sa vzťahuje na pomoc, ktorú Office national interprofessionnel des fruits, des légumes et de l’horticulture (Medziprofesijný štátny úrad pre ovocie, zeleninu a záhradníctvo) (Oniflhor) vyplatil Comité économique bigarreau d’industrie (Hospodársky výbor pre priemyselné spracovanie čerešní srdcoviek) (CEBI) a ktorá bola následne pridelená pestovateľom čerešní srdcoviek na spracovanie prostredníctvom zoskupení pestovateľov, ktorí sú členmi tohto výboru, aj keď na jednej strane tento výbor nefiguruje medzi ôsmimi poľnohospodárskymi hospodárskymi výbormi uvedenými v tomto rozhodnutí a na druhej strane bola táto pomoc na rozdiel od mechanizmu financovania opísaného v uvedenom rozhodnutí financovaná výlučne z dotácií Oniflhor a nie aj z dobrovoľných príspevkov pestovateľov.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.