62024CO0829
KENDELSE AFSAGT AF DOMSTOLENS PRÆSIDENT
12. februar 2025 (
*1
)
»Fremskyndet procedure«
I sag C-829/24
angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 258 TEUF, anlagt den 4. december 2024,
Europa-Kommissionen ved L. Armati, A. Bouchagiar, M. Mataija, Zs. Teleki og M. J. Tomkin, som befuldmægtigede,
sagsøger,
mod
Ungarn ved M.Z. Fehér og K. Szíjjártó, som befuldmægtigede,
sagsøgt,
har
DOMSTOLENS PRÆSIDENT,
efter at have hørt den refererende dommer, J. Passer, og generaladvokat, J. Kokott,
afsagt følgende
Kendelse
1
Europa-Kommissionen har nedlagt påstand om, at det fastslås, at Ungarn ved at vedtage nemzeti szuverenitás védelméről szóló 2023. évi LXXXVIII. törvény (lov LXXXVIII af 2023 om beskyttelse af national suverænitet (herefter »den omtvistede lov«)) har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 TEUF, 56 TEUF og 63 TEUF, artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»direktivet om elektronisk handel«) (EFT 2000, L 178, s. 1), artikel 14, 16 og 19 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT 2006, L 376, s. 36), artikel 7, 8, 11, 12, 47 og 48 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt artikel 5, 6, 9 og 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT 2016, L 119, s. 1).
2
Ved særskilt dokument indleveret til Domstolens Justitskontor den 4. december 2024 har Kommissionen anmodet Domstolen om at undergive den foreliggende sag den fremskyndede procedure, der er omhandlet i artikel 23a i statutten for Den Europæiske Unions Domstol og artikel 133 i Domstolens procesreglement.
3
Til støtte for sin anmodning har Kommissionen for det første anført, at den omtvistede lov har til formål at beskytte Ungarns nationale suverænitet og med henblik herpå opretter et »kontor for beskyttelse af den nationale suverænitet« (herefter »kontoret«). Kommissionen har præciseret, at kontoret har til opgave at identificere de aktiviteter, der kan bringe denne suverænitet i fare eller true den, samt organisationer, der anmoder om støtte fra udlandet, og som udfører eller støtter aktiviteter, der kan påvirke vælgernes vilje eller valgresultatet. Kommissionen har tillige anført, at kontoret på visse områder nyder godt af en retlig ordning, der udgør en undtagelse fra de almindelige retsregler, navnlig for så vidt angår dets undersøgelsesbeføjelser, som både er særligt omfattende og unddraget forvaltningsdomstolenes kontrol.
4
For det andet har Kommissionen i det væsentlige gjort gældende, at den foreliggende sag, henset til dens karakter, skal behandles hurtigt.
5
I denne henseende har den for det første gjort gældende, at den omtvistede lov er struktureret i henhold til en binær sondring mellem nationale interesser og udenlandske interesser, som ikke tager hensyn til Ungarns tilhørsforhold til Unionen. Som følge af denne sondring kan anvendelsen af denne lov hindre den grundlæggende ret til fri bevægelighed, som gør det muligt for unionsborgere og enheder såsom civilsamfundsorganisationer eller medietjenesteudbydere fortsat at udøve deres aktiviteter, herunder økonomiske, i Ungarn, bl.a. ved at etablere sig dér, levere tjenesteydelser eller overføre kapital til Ungarn. Anvendelsen af den nævnte lov kan desuden krænke forskellige grundlæggende rettigheder, der er sikret de berørte fysiske eller juridiske personer, såsom retten til respekt for privatlivet, retten til beskyttelse af personoplysninger, retten til en effektiv domstolsbeskyttelse eller forenings-, ytrings- og informationsfriheden, der er afgørende for et velfungerende pluralistisk og demokratisk samfund.
6
For det andet har Kommissionen i det væsentlige gjort gældende, at den omtvistede lov kan have praktiske og økonomiske konsekvenser samt konsekvenser for omdømmet for de fysiske eller juridiske personer, som den finder anvendelse på, navnlig for civilsamfundsorganisationer og medietjenesteudbydere, og dermed for mediepluralismen og mediefriheden, som både er grundlæggende og for nogles vedkommende vanskelige at udbedre. Kontoret har nemlig beføjelse til at foretage undersøgelser vedrørende disse personer og til ved afslutningen af sine undersøgelser at offentliggøre rapporter, der kvalificerer deres aktiviteter som »trusler« mod eller »krænkelser« af den nationale suverænitet. Desuden gør den omtvistede lov det muligt at blokere for eller i det mindste at gøre finansieringen af disse aktiviteter meget vanskeligere.
7
For det tredje og sidste har Kommissionen anført, at den situation, der følger af vedtagelsen af den omtvistede lov, indebærer meget alvorlige og vidtrækkende tilsidesættelser af en lang række bestemmelser i den primære og den afledte EU-ret, herunder flere bestemmelser, der fastsætter grundlæggende rettigheder eller friheder, som udgør grundlaget for et demokratisk og pluralistisk samfund.
8
Ungarn har gjort gældende, at Kommissionens anmodning om en fremskyndet procedure ikke bør tages til følge, og har i det væsentlige fremført følgende argumenter.
9
Indledningsvis har Kommissionen begrænset sig til generelt og abstrakt at anføre, at anvendelsen af den omtvistede lov kan have praktiske og økonomiske konsekvenser samt konsekvenser for omdømmet for de fysiske eller juridiske personer, som loven finder anvendelse på, som er betydelige og for nogles vedkommende vanskelige at udbedre, men den har ikke fremlagt noget bevis for, at sådanne konsekvenser er godtgjort eller i det mindste er sandsynlige.
10
Dernæst har påberåbelsen af angivelige hindringer for de grundlæggende friheder til fri bevægelighed, der er sikret ved EU-retten, eller indvirkninger på fysiske eller juridiske personers økonomiske aktivitet, som den omtvistede lov finder anvendelse på, ikke nogen ekstraordinær karakter i forbindelse med et traktatbrudssøgsmål, hvorved Kommissionen søger at godtgøre en tilsidesættelse af de EU-retlige bestemmelser, der fastsætter disse grundlæggende friheder, og derfor ikke i sig selv udgør en ekstraordinær nødsituation, der kan begrunde, at en given sag kan undergives den fremskyndede procedure.
11
I øvrigt har Kommissionen i forbindelse med sin argumentation om, at der foreligger indgreb i grundlæggende rettigheder, set bort fra de garantier, der er fastsat i den omtvistede lov. Navnlig har enhver person, der er genstand for en undersøgelse foretaget af kontoret og gennem den rapport, der offentliggøres ved undersøgelsens afslutning, mulighed for at anlægge sag ved en domstol med henblik på bl.a. at få fastslået, at der foreligger en overtrædelse begået af kontoret, at få denne overtrædelse bragt til ophør eller at få tilkendt erstatning for den skade, som nævnte overtrædelse har forvoldt den pågældende. Desuden udgør konklusionerne i de af kontoret offentliggjorte rapporter ikke i sig selv en sanktion og har ikke direkte bindende retsvirkning, således som det fremgår af afgørelsen fra Alkotmánybíróság (forfatningsdomstol, Ungarn) af 15. november 2024 i sag V/02551/2024.
12
Hvad angår anbringendet om, at der foreligger et sammenfald af overtrædelser af en lang række bestemmelser i den primære og den afledte EU-ret, begrunder den ikke anvendelsen af den fremskyndede procedure, men derimod en grundig og fuldstændig undersøgelse af de talrige klagepunkter, som Kommissionen har påberåbt sig, og som i øvrigt er af kompleks karakter, i overensstemmelse med de procedurer, der normalt finder anvendelse i henhold til statutten for Den Europæiske Unions Domstol og dens procesreglement.
13
Endelig har Ungarn anført, at Kommissionen, samtidig med at den har indgivet en anmodning til Domstolen om, at den foreliggende sag undergives den fremskyndede procedure, har undladt at anvende kortere frister end de sædvanlige inden for rammerne af procedurens administrative fase, hvilket viser, at den foreliggende sag ikke er uopsættelig. Desuden adskiller denne institutions adfærd under procedurens administrative fase sig fra adfærden i andre sager, hvor den har anvendt kortere frister end de sædvanlige, uden dog efterfølgende at anmode Domstolen om at undergive disse sager den fremskyndede procedure.
14
I denne henseende bemærkes, at i henhold til procesreglementets artikel 133, stk. 1, kan Domstolens præsident efter anmodning fra sagsøgeren eller sagsøgte og efter at have hørt modparten beslutte at undergive en sag en fremskyndet procedure, når sagens karakter kræver, at den behandles hurtigt.
15
I den foreliggende sag har Ungarn bestridt, at Kommissionens anmodning om, at den foreliggende sag undergives en sådan fremskyndet procedure, kan imødekommes, idet Ungarn navnlig har rejst tvivl om denne institutions redegørelse for de skadelige konsekvenser af den omtvistede lov. Denne medlemsstat har imidlertid hverken bestridt den omstændighed, at den nævnte lov har til formål at beskytte medlemsstatens nationale suverænitet, eller den omstændighed, at den med henblik herpå opretter kontoret, som i det væsentlige har til opgave at undersøge aktiviteter, der kan kompromittere eller true denne suverænitet, samt organisationer, der anmoder om støtte fra udlandet, og som udfører eller støtter aktiviteter, der kan påvirke vælgernes vilje eller valgresultatet. Dette formål fremgår i øvrigt udtrykkeligt af præamblen til samme lov, hvori der bl.a. henvises til behovet for at »sikre den demokratiske debat og gennemsigtighed i offentlige og sociale beslutningsprocesser [og] offentliggøre forsøg på udenlandsk indblanding og forhindre lignende forsøg«. I øvrigt har Kommissionen i sin stævning henvist til, at det i henhold til artikel 11 i den omtvistede lov gælder, at »[h]vis kontoret konstaterer forhold eller afslører omstændigheder, der vil kunne medføre indledning eller gennemførelse af en traktatbrudsprocedure, en strafferetlig procedure, en administrativ procedure eller en anden procedure, videreformidler det med henblik herpå de oplysninger og faktiske forhold, som det har fået kendskab til, til den instans, der er kompetent til at gennemføre proceduren«. I henhold til den ændring af den ungarske straffelov, der er fastsat i nævnte lovs artikel 32, kan visse personer, der er knyttet til disse organisationer, desuden pålægges straf for anvendelsen af forbudt udenlandsk støtte i forbindelse med deres aktiviteter. Ungarn har imidlertid ikke anfægtet denne fremstilling af den omtvistede lov.
16
Det skal følgelig fastslås, at denne medlemsstat således ikke har anfægtet indholdet af de bestemmelser, der er nævnt i den foregående præmis, som sådan, men nærmere bestemt, at de konsekvenser, der følger heraf, skulle være reelle og skadelige. En sådan anfægtelse er imidlertid ikke tilstrækkelig til at forkaste Kommissionens argumentation vedrørende nødvendigheden af hurtigt at fastslå, hvorvidt disse bestemmelser er i strid med EU-retten eller ej, med henblik på at forhindre, at de nævnte konsekvenser i givet fald indtræder.
17
Henset til det ovenstående skal det fastslås, at almene hensyn kræver, at spørgsmålet om den omtvistede lovs forenelighed med EU-retten afgøres så hurtigt som muligt, således at enhver skadelig usikkerhed i denne henseende fjernes, og dermed at Ungarn gives mulighed for enten fuldt ud og uhindret at anvende den nævnte lov under udøvelsen af sine nationale kompetencer og sin suverænitet, såfremt denne måtte vise sig at være i overensstemmelse med EU-retten, eller i modsat fald at træffe de nødvendige foranstaltninger.
18
Det er nemlig allerede i andre sammenhænge blevet fastslået, at når en præjudiciel sag rejser alvorlig usikkerhed med hensyn til grundlæggende nationale forfatningsretlige og EU-retlige spørgsmål, kan det være nødvendigt, henset til en sådan sags særlige omstændigheder, at behandle den hurtigt i overensstemmelse med procesreglementets artikel 105, stk. 1 (kendelse afsagt af Domstolens præsident den 19.10.2018, Wightman m.fl., C-621/18, EU:C:2018:851, præmis 10, og den 29.11.2024, LC og CP, C-758/24 og C-759/24, EU:C:2024:1012, præmis 8). Da der i den foreliggende sag er tale om et direkte søgsmål, og eftersom den foreliggende sag vedrører forfatningsbestemmelser mellem Unionen og dens medlemsstater på det væsentlige og følsomme område, som det offentlige og demokratiske liv udgør, er det nødvendigt at behandle det hurtigt i overensstemmelse med procesreglementets artikel 133, stk. 1.
19
Denne konklusion ændres ikke af Ungarns argument om, at Kommissionens klagepunkter er komplekse. Selv om det er korrekt, således som Ungarn har gjort gældende, at den komplekse eller følsomme karakter af de spørgsmål, der er rejst i en given sag, henset til den retlige og faktiske sammenhæng, som kendetegner denne sag, kan føre til, at det fastslås, at denne sag kun vanskeligt lader sig behandle under anvendelse af den fremskyndede procedure (dom af 18.5.2021, Asociaţia Forumul Judecătorilor din România m.fl., C-83/19, C-127/19, C-195/19, C-291/19, C-355/19 og C-397/19, EU:C:2021:393, præmis 105), udelukker denne omstændighed ikke i sig selv anvendelsen af en sådan procedure, da bestemmelserne for anvendelsen heraf gør det muligt at tage hensyn til samtlige de særlige omstændigheder i hver enkelt sag (kendelse afsagt af Domstolens præsident den 7.4.2016, Rådet mod Front Polisario, C-104/16 P, EU:C:2016:232, præmis 17), i sager, hvor anvendelsen af den nævnte procedure er nødvendig, eller at foretage den krævede undersøgelse af komplekse klagepunkter.
20
Det fremgår derfor, at den foreliggende sag i kraft af sin karakter kræver, at den behandles så hurtigt som muligt. Den skal derfor undergives den fremskyndede procedure, der er fastsat i procesreglementets artikel 133.
Af disse grunde bestemmer Domstolens præsident:
1)
Sag C-829/24 undergives den fremskyndede procedure, der er fastsat i artikel 133 i Domstolens procesreglement.
2)
Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: ungarsk.