62018TJ0432_RES
Zadeva T‑432/18
Peeter Palo
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (drugi senat) z dne 16. oktobra 2019
„Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Pokojnine – Podrobna pravila sistema pokojninskega zavarovanja – Odpravnina – Člen 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom – Načeli enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije – Legitimno pričakovanje – Načelo dobrega upravljanja – Dolžnost skrbnega ravnanja“
Uradniki – Začasni uslužbenci – Odpravnina – Pogoji za dodelitev – Člen 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom – Ozka razlaga
(Kadrovski predpisi, Priloga VIII, člen 12(2))
(Glej točke od 23 do 25, 27 in 28.)
Uradniki – Enako obravnavanje – Meje – Nezakonito dodeljena prednost
(Glej točke od 37 do 39.)
Uradniki – Načela – Varstvo legitimnega pričakovanja – Pogoji
(Kadrovski predpisi, Priloga VIII, člen 12(2))
(Glej točke 45, 46 in 49.)
Uradniki – Dolžnost skrbnega ravnanja uprave – Obseg – Meje
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41)
(Glej točke od 60 do 62.)
Povzetek
Splošno sodišče je v sodbi z dne 16. oktobra 2019, Palo/Komisija (T‑432/18), zavrnilo predlog nekdanjega začasnega uslužbenca, na eni strani, za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, da se mu ne dodeli odpravnina na podlagi člena 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom in odločbe o zavrnitvi pritožbe, vložene zoper njo, ter na drugi strani za povrnitev premoženjske in nepremoženjske škode, ki naj bi tožeči stranki nastala zaradi teh odločb.
Tožeča stranka je bila zaposlena kot začasni uslužbenec v Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) od 1. decembra 2010 do 31. avgusta 2017. 19. junija 2017 je zaprosila za dodelitev odpravnine v skladu s členom 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom. V zvezi s tem je tožeča stranka potrdila, prvič, da je od začetka delovnega razmerja pri Europolu v zasebno pokojninsko shemo plačala znesek 14.200 EUR za vzpostavitev ali ohranitev njenih pokojninskih pravic, drugič, da je 1. decembra 2014 sklenila drugo zavarovalno pogodbo z isto družbo, katere znesek prispevkov je znašal 87.460 EUR. Komisija je 5. oktobra 2017 zavrnila predlog tožeče stranke z navedbo, da člen 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom zahteva, da so prispevki, vplačani v zasebno pokojninsko shemo, „skladni“ s prispevki, ki se izplačujejo v pokojninsko shemo institucij Evropske unije (v nadaljevanju: PSIEU) v istem obdobju, kar pa za te okoliščine ne velja, saj znesek prispevkov, ki so bili vplačani v PSIEU, znaša 65.334,95 EUR. Dalje, druge pogodbe ni bilo mogoče upoštevati, ker ni bila sklenjena od začetka delovnega razmerja tožeče stranke. Komisija je nazadnje opozorila, da tožeča stranka vseeno izpolnjuje pogoje za prenos v drugo shemo na podlagi člena 12(1)(b) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom. V tem okviru se je tožeča stranka med drugim sklicevala na kršitev člena 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.
Splošno sodišče je najprej spomnilo, da odpravnina na podlagi člena 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom ni nadomestilo ob koncu zaposlitve, do katerega bi bil zadevni uslužbenec samodejno upravičen ob odpovedi ali izteku pogodbe, temveč je denarni ukrep, ki spada v okvir določb Kadrovskih predpisov o socialni varnosti. To določbo je zato treba razlagati ozko. Splošno sodišče meni, da iz te določbe izhaja, da morajo biti plačila v nacionalno ali zasebno pokojninsko shemo, ki jo izbere uslužbenec, izvedena za vzpostavitev ali ohranitev njegovih pokojninskih pravic. Ta določba torej zahteva, da se s temi plačili uslužbencu – da bi se izognilo položajem, v katerih bi bil uslužbenec brez zadostnih dohodkov ob upokojitveni starosti in bi moral zaprositi za socialno pomoč držav članic, čeprav je pridobil pravice v PSIEU, ki bi se lahko prenesle v drugo shemo – zagotovi starostna pokojnina, torej mesečna renta, ki jo bo prejel, ko bo dosegel upokojitveno starost. Iz tega izhaja, da ozka razlaga člena 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom nujno predpostavlja, da plačila, ki se izplačajo v nacionalno ali zasebno pokojninsko shemo, uslužbencu nudijo zadostno kritje ob upokojitveni starosti in mu s tem zagotovijo starostno pokojnino, ki izključuje kakršno koli prošnjo za socialno pomoč držav članic.
V zvezi s tem je Splošno sodišče pojasnilo, da je treba za ugotovitev, ali so ta plačila taka, da bi zagotovila starostno pokojnino, ki izključuje kakršno koli prošnjo za socialno pomoč držav članic, presoditi vsak primer posebej. Pri tej presoji je treba upoštevati upoštevna dejstva vsakega konkretnega primera, kot so med drugim narava zadevnega pokojninskega zavarovanja, znesek plačil, ki jih je iz tega naslova vplačeval zadevni uslužbenec od svoje zaposlitve, ali razumno predvidljivi prihodki, ki se lahko zberejo s temi plačili in se lahko izplačajo ob upokojitveni starosti.
V obravnavanem primeru je Splošno sodišče ugotovilo, da plačila v višini 14.200, ki jih je tožeča stranka nakazala v zasebno pokojninsko shemo od svoje zaposlitve, očitno ne morejo zagotoviti zadostne starostne pokojnine, ki bi izključevala kakršno koli prošnjo za socialno pomoč držav članic. Glede plačil na podlagi druge pogodbe, ki jo je tožeča stranka sklenila z isto zasebno pokojninsko shemo, je Splošno sodišče potrdilo, da jih Komisija ne more upoštevati, ker niso bila nakazana od začetka delovnega razmerja, kot to zahteva člen 12(2) Priloge VIII h Kadrovskim predpisom.
Zato je Splošno sodišče, potem ko je zavrnilo tudi druge tožbene razloge, ki jih je navedla tožeča stranka in ki se nanašajo na kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, varstva zaupanja v pravo, dobrega upravljanja in dolžnosti skrbnega ravnanja, tožbo v celoti zavrnilo.