62006CC0446
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
YVESA BOTA,
predstavljeni 6. decembra 2007 (
1
)
Zadeva C-446/06
A. G. Winkel
proti
Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
„Goveje in telečje meso — Skupna ureditev trgov — Uredba (ES) št. 1254/1999 — Člen 3(f) — Odobritev premije za krave dojilje — Pogoji, ki ustrezajo običajni praksi v sektorju vzreje“
1.
Na podlagi tega predloga za sprejetje predhodne odločbe mora Sodišče odločiti, ali ima država članica v okviru sistema pomoči Skupnosti, ki ga ustanavlja Uredba (ES) št. 1254/1999 (
2
), možnost določiti pogoje za dodelitev teh pomoči, ki se nanašajo na pogostost telitve in trajanje dojenja.
2.
V teh sklepnih predlogih bom razložil, zakaj po mojem mnenju člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999 ne nasprotuje temu, da država članica podredi dodelitev premije za kravo dojiljo pogoju, ki se nanaša na pogostost telitve, in pogoju, da tele ob svoji materi ostane vsaj štiri mesece.
I – Pravni okvir
A – Pravo Skupnosti
1. Uredba št. 1254/1999
3.
V okviru skupne kmetijske politike je bila vzpostavljena skupna ureditev trga za sektor govejega in telečjega mesa, da bi se stabilizirali trgi v tem sektorju in da bi se kmetom zagotovil primeren življenjski standard.
4.
Zato je Uredba št. 1254/1999 uvedla podporni sistem za proizvajalce govejega in telečjega mesa. Bistveni element tega sistema je, da se proizvajalcem govejega in telečjega mesa v obliki neposrednih plačil izplača premijo za vzdrževanje čred krav dojilj, imenovano tudi „premija za kravo dojiljo“.
5.
Krava dojilja je opredeljena v členu 3(f) Uredbe št. 1254/1999 kot:
„[…] krav[a], ki pripada mesni pasmi ali je rojena s križanjem z mesno pasmo in ki pripada čredi, namenjeni za vzrejo telet za prirejo mesa“.
6.
V členu 6 Uredbe št. 1254/1999 je določeno, da lahko proizvajalec, ki ima na svojem gospodarstvu krave dojilje, pod določenimi pogoji pridobi premijo za rejo krav dojilj.
7.
Tako se na podlagi določbe tega člena premija za kravo dojiljo dodeli proizvajalcem, ki ne oddajajo mleka ali mlečnih izdelkov s svoje kmetije 12 mesecev od dneva, ko je bil vložen zahtevek. Kljub temu lahko nekateri proizvajalci, ki oddajajo mleko ali mlečne izdelke, pridobijo premijo za kravo dojiljo, če je individualna referenčna količina, ki jo določa člen 4 Uredbe (EGS) št. 3950/92 (
3
), nižja ali enaka 120.000 kilogramov. (
4
)
8.
Proizvajalci morajo imeti v svoji čredi najmanj 60 % krav dojilj in največ 40 % telic najmanj šest zaporednih mesecev od dne, ko je bil vložen zahtevek za pridobitev premije za kravo dojiljo.
9.
V skladu s členom 3(g) Uredbe št. 1254/1999 „telica“ pomeni žensko govedo, starejše od osmih mesecev, ki še ni telilo. V členu 6(6) te uredbe je določeno, da se za namene uporabe te določbe upoštevajo le telice, ki pripadajo mesni pasmi ali izhajajo iz križanja z mesno pasmo in pripadajo čredi, namenjeni za vzrejo telet za proizvodnjo mesa.
10.
Med drugim je Komisija Evropskih skupnosti pristojna za določitev podrobnih pravil za uporabo te uredbe in zlasti pravil, ki se nanašajo na opredelitev pojma krava dojilja. (
5
)
2. Uredba (ES) št. 2342/1999
11.
S sprejetjem Uredbe (ES) št. 2342/1999 (
6
), ki določa podrobnejša pravila za uporabo Uredbe št. 1254/1999, je Komisija podrobneje opredelila pojem krave dojilje. Dejansko člen 14 izvedbene uredbe v kombinaciji s Prilogo I k tej uredbi določa, katere goveje pasme ne spadajo med mesne pasme in torej ne spadajo med krave dojilje v smislu člena 3(f) Uredbe št. 1254/1999.
12.
Med drugim morajo države članice na podlagi člena 45 izvedbene uredbe sprejeti vse ustrezne in potrebne ukrepe za zagotovitev pravilne uporabe te uredbe.
3. Uredba (ES) št. 2419/2001
13.
Uredba (ES) št. 2419/2001 (
7
) je namenjena učinkovitemu izvajanju sistemov neposrednih plačil na področju skupne kmetijske politike, tako da določa podrobnejša pravila integriranega kontrolnega in upravnega sistema, ki ga je uvedla uredba (EGS) št. 3508/92 (
8
). Na podlagi člena 1(1)(b) te uredbe se integrirani upravni in kontrolni sistem uporablja za program premij za kravo dojiljo. Ta sistem državam članicam omogoča, da zagotovijo resničnost in pravilnost operacij, ki jih financirajo pomoči Skupnosti.
14.
V členu 36 Uredbe št. 2419/2001 je določeno predvsem, da pomoč, ki se dodeli, ne more biti dodeljena za število živali, ki je večje od števila, navedenega v zahtevku. V takem primeru se višina pomoči izračuna na podlagi števila živali, ki dejansko izpolnjujejo vse pogoje za dodelitev pomoči.
15.
Na podlagi člena 38 te uredbe se lahko zaradi ugotovljene razlike med številom živali, ki dejansko izpolnjujejo pogoje, in številom živali, za katere je bila premija zahtevana, premije znižajo ali izključijo.
B – Nacionalno pravo
16.
Uredba št. 1254/1999 je bila v nizozemski pravni red prenesena z uredbo o premijah Skupnosti za živali (Regeling dierlijke EG-premies, v nadaljevanju: Regeling). V različici, ki je veljala med 1. avgustom 2002 in 1. junijem 2003, je člen 1 Regelinga kravo dojiljo opredelil tako, da je prevzel enako opredelitev, kot je navedena v členu 3(f) Uredbe št. 1254/1999.
17.
Glede načina dodelitve premije za kravo dojiljo Regeling določa, da se ta premija dodeli proizvajalcem samo, če se je krava dojilja telila vsaj enkrat v zadevnem letu in če je njeno tele v okviru črede ostalo vsaj štiri mesece po rojstvu.
18.
Od 2. junija 2003 se premija na podlagi spremembe pogoja, ki se nanaša na telitev, dodeli, če se je krava telila najmanj enkrat v obdobju, ki začne teči dvajset mesecev pred dnevom začetka obdobja zadevnega zahtevka in se konča štiri polne mesece po tem dnevu.
II – Dejansko stanje v postopku v glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
19.
A. G. Winkel je 19. avgusta 2002 pri Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (minister za kmetijstvo, naravo in prehranjevalno kakovost, v nadaljevanju: minister) vložil zahtevek za premijo za leto 2002, ki se je nanašal na sedem krav dojilj.
20.
Potem ko je A. G. Winklu dodelil premijo v višini 1532,65 EUR za leto 2002, nato pa znižal znesek te premije, je naposled minister z odločbo z dne 4. junija 2004 zavrnil zahtevek za premijo za leto 2002 in na podlagi tega zahteval, da A. G. Winkel vrne dodeljeno vsoto, ker v obdobju od 1. januarja 2001 do 31. decembra 2002 štiri krave od tistih, za katere je bila dodeljena premija, svojih telet niso dojile najmanj štiri mesece.
21.
Med drugim je z odločbo z dne 18. junija 2004 minister odločil, da se A. G. Winklu na podlagi člena 38(2)(3) Uredbe št. 2419/2001 odpove pomoč k dohodku za znesek 875,80 EUR.
22.
A. G. Winkel je 28. junija 2003 vložil zahtevek za premijo za kravo dojiljo za leto 2003, ki se je nanašal na sedem krav dojilj.
23.
Minister je 21. junija 2004 A. G. Winklu dodelil premijo 1104,46 EUR za šest krav dojilj za leto 2003. Premija za sedmo kravo je bila zavrnjena, ker ta krava svojega teleta ni dojila štiri mesece.
24.
A. G. Winkel je vložil ugovor zoper odločbe, ki jih je minister sprejel 4., 18. in 21. junija 2004. Slednji je ta ugovor zavrnil z odločbo z dne 26. oktobra 2004.
25.
Ta odločba je bila predmet tožbe pred nacionalnim sodiščem. A. G. Winkel dejansko zatrjuje, da so pogoji, ki so določeni v Regelingu, v nasprotju z Uredbo št. 1254/1999. A. G. Winkel zlasti ocenjuje, da so vse krave, za katere je zahteval premijo za kravo dojiljo za leti 2002 in 2003, ustrezale definiciji krave dojilje, ki je navedena v členu 3(f) Uredbe št. 1254/1999.
26.
Ker je imelo College van Beroep voor het bedrijfsleven dvome glede razlage člena 3(f) Uredbe št. 1254/1999, je odločanje prekinilo in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je predpis, ki na podlagi običajnih praks v sektorju živinoreje pogojuje pravico do premije za kravo dojiljo s tem, da je krava telila vsaj enkrat v obdobju, ki je začelo teči dvajset mesecev pred dnem začetka obdobja zahteve in se konča štiri polne mesece po tem datumu, in da njeno tele ni bilo odstranjeno iz črede v štirih mesecih, ki sledijo njegovemu rojstvu, v skladu s členom 3(f) Uredbe (ES) št. 1254/1999?
2.
Katera merila je treba uporabiti v primeru nikalnega odgovora na prvo vprašanje, da se ugotovi, ali je čreda namenjena vzreji telet za proizvodnjo mesa in katere krave pripadajo tej čredi?“
III – Presoja
27.
Uvodoma je treba poudariti, da je A. G. Winkel 19. avgusta 2002 vložil svoj zahtevek za premijo za kravo dojiljo za leto 2002. Sprememba Regelinga glede pogoja telitve pa je bila sprejeta 2. junija 2003. Za zahtevek na podlagi leta 2002 se torej uporablja Regeling v različici, ki je veljala od 1. avgusta 2002 do 1. junija 2003.
28.
Mislim, da ta sprememba glede pogostosti telitve ne vpliva na odgovor, ki ga je treba dati na zastavljeno vprašanje. Edini odtenek je v dejstvu, da se je morala v okviru nespremenjenega Regelinga krava teliti vsaj enkrat v zadevnem letu in da se mora v okviru spremenjenega Regelinga krava teliti najmanj enkrat v obdobju, ki začne teči dvajset mesecev pred dnem začetka obdobja zahtevka in se konča štiri mesece po tem dnevu.
29.
V obeh primerih se postavlja vprašanje, ali člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999 nasprotuje temu, da se za pridobitev premije za kravo dojiljo postavi pogoj, ki se nanaša na pogostost telitve.
30.
Predložitveno sodišče želi s prvim vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999 razumeti tako, da nasprotuje temu, da država članica podredi dodelitev premije za kravo dojiljo pogoju, ki se nanaša na pogostost telitve, in pogoju, da je krava svoje tele dojila vsaj štiri mesece.
31.
Komisija ocenjuje, da morata biti izpolnjena samo dve merili, ki sta navedeni v členu 3(f) Uredbe št. 1254/1999, da se lahko šteje, da krava spada med krave dojilje in se tako vzpostavi pravica do premije za kravo dojiljo. Tako mora žival, da bi spadala med krave dojilje, pripadati mesni pasmi in biti del črede, namenjene za vzrejo telet za prirejo mesa.
32.
Komisija med drugim dodaja, da je treba dojitveno naravo presojati glede na čredo kot celoto, in ne na ravni posamezne krave. Tako v primeru kazalcev, ki kažejo na to, da krava svojega teleta ni dojila, zadošča pregled, ali je bila dojitvena narava črede kljub temu ohranjena, da se premija tej kravi dodeli. Poleg tega po mnenju Komisije nacionalni pogoji, kakršni so bili določeni z Regelingom, ne upoštevajo izjemnih upravičenih okoliščin, kot je pogin teleta po njegovem rojstvu.
33.
Države članice naj tako ne bi imele možnosti določiti pogojev, ki se nanašajo na pogostost telitve in trajanje dojenja za dodelitev premije za kravo dojiljo.
34.
S tem mnenjem se ne strinjam. Tako kot nizozemska in francoska vlada menim, da je treba člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999 razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da država članica sprejme predpis, ki rejcem, ki želijo pridobiti premijo za kravo dojiljo, določa pogoje, ki se nanašajo na pogostost telitve in trajanje dojenja.
35.
Uvodoma navajam ustaljeno sodno prakso Sodišča, v skladu s katero je treba za razlago določbe prava Skupnosti upoštevati ne le njeno besedilo, temveč prav tako njen kontekst in namene, ki jim sledi predpis, katerega del je. (
9
)
36.
Iz presoje besedila člena 3(f) Uredbe št. 1254/1999 izhaja, da ne vsebuje nobene določbe, ki bi izrecno nasprotovala uporabi pogojev, kakršne določa Regeling. Nasprotno, na podlagi člena 45 izvedbene uredbe države članice sprejmejo vse potrebne primerne ukrepe, da zagotovijo pravilno uporabo te uredbe.
37.
Člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999 določa kravo dojiljo kot kravo, ki pripada mesni pasmi in ki je del črede, namenjene za vzrejo telet za prirejo mesa. Pojem „krave dojilje“ je bil natančneje določen v členu 14 izvedbene uredbe. Ta določa, katere krave ne spadajo med krave dojilje.
38.
Kljub temu pa nobena določba Uredbe št. 1254/1999 in izvedbene uredbe ne določa, kako je treba razumeti „kravo dojiljo, ki pripada čredi, namenjeni vzreji telet za proizvodnjo mesa“.
39.
Pojem vzreje, ki ga je mogoče opredeliti kot celoto tehnik, s katerimi se vzrejajo živali, tako da se spodbuja njihovo rojstvo in razvoj v dobrih razmerah, (
10
) je mogoče v državah članicah zelo različno razumeti.
40.
Francoska vlada na primer v svojih stališčih navaja, da je v Franciji minimalno obdobje dojenja teleta, ki je namenjeno proizvodnji mesa, štiri tedne ali še dlje, kadar se meso trži pod oznako „tele pod materjo“. Tele je lahko celo hitro odstavljeno in porejeno, da je trženo kot mladi bik, telica ali govedo. (
11
)
41.
Komisija med drugim priznava, da se metode vzreje lahko razlikujejo glede na tip vzreje in glede na vzrejano pasmo. (
12
) Kljub temu pa ne navaja natančnejše opredelitve glede načina vzreje, ki daje čredi dojitveno naravo.
42.
Nizozemska vlada torej ocenjuje, da je treba za izvedbo Uredbe št. 1254/1999 natančneje opredeliti pojem krave dojilje glede pogoja pripadnosti čredi, namenjeni za vzrejo telet za proizvodnjo mesa.
43.
Pogoji, kakršne postavlja Regeling, ki izražajo običajne tehnike vzreje na Nizozemskem, omogočajo torej preverjanje pripadnosti k taki čredi in opredelitev krave kot krave dojilje. Posledično, če pogostost telitve ni bila spoštovana ali če tele pri kravi ni ostalo najmanj štiri mesece, ni mogoče govoriti o vzreji in krava ne bi mogla imeti narave dojilje. Premija torej ne bi mogla biti podeljena, kar se je v glavni zadevi zgodilo A. G. Winklu.
44.
Vendar Komisija v svojih stališčih navaja, da dojitvene narave, ki je potrebna za dodelitev premije za vzdrževanje čred krav dojilj, ni mogoče presojati na ravni posamezne krave, temveč na ravni celotne črede. Če obstajajo sumi / znaki, da je bila premija za kravo dojiljo zahtevana za krave, ki svojih telet niso dojile, je tako dodelitev premije odvisna od tega, ali je čreda obdržala dojitveno naravo ali ne.
45.
S tem mnenjem se ne strinjam zaradi teh razlogov.
46.
Na podlagi člena 6(2) Uredbe št. 1254/1999 mora čredo rejca, da bi pridobil premijo za kravo dojiljo, sestavljati najmanj 60 % krav dojilj in največ 40 % telic. Po mojem mnenju je namen spoštovanja teh odstotkov dejansko zagotoviti, da je čreda dojitvene narave ter namenjena za vzrejo telet za proizvodnjo govejega in telečjega mesa.
47.
Čeprav je treba dojitveno naravo ohraniti na ravni črede zaradi razdelitve odstotkov, je vendarle treba, da bi se izračunalo 60 % krav dojilj, natančno opredeliti, kaj je krava dojilja. Pri tem je treba krave dojilje razlikovati od drugih krav, kot so krave molznice ali celo telice. V nasprotnem primeru bi obstajala nevarnost, da bi bila krava opredeljena kot krava dojilja, čeprav ne bi bila namenjena za vzrejo telet.
48.
Pogoji, ki jih postavlja Regeling, so po mojem mnenju torej potrebni, da se opredeli kravo dojiljo in se jo loči od krav, ki so namenjene za drugačno vzrejo.
49.
Glede tega bi želel navesti, da je Komisija sama z dopisom z dne 11. aprila 2002 seznanila Kraljevino Nizozemsko, da slabo uporablja program premij v sektorju govejega in telečjega mesa, in je zato sprejela nekatere finančne popravke glede odhodkov, ki jih je slednja prijavila. Po navedbah Komisije je nadzor nad celotnim nizozemskim območjem pokazal, da je 24,6 % telet, za katere je bila dodeljena premija za kravo dojiljo, zapustilo podjetja v štirih mesecih po svojem rojstvu.
50.
Komisija pa je v tem pismu navajala, da splošno pravilo zahteva, da tele v povprečju ostane pri svoji materi štiri mesece in da ima nizozemski nadzorni sistem pravno praznino, ker tega povprečnega trajanja ne upošteva. Po njenem mnenju ta pravna praznina s seboj prinaša nevarnost, ker bi lahko določeno število proizvajalcev prejelo premijo za živali, ki nikakor niso krave dojilje.
51.
Zato so nizozemski organi spremenili program premij za kravo dojiljo in so menili, da je treba natančneje določiti opredelitev krave dojilje, (
13
) ker nič v Uredbi št. 1254/1999 niti v izvedbeni uredbi ne kaže na to, kako je treba razumeti pojem krave dojilje, ki pripada čredi, namenjeni vzreji telet za proizvodnjo mesa.
52.
Komisija je v nadaljevanju v svojem dopisu, ki ga je 7. novembra 2002 naslovila na nizozemske organe, navedla, da je treba, tudi če kriterij štirih mesecev ob materi ni vprašljiv, kljub temu preveriti, ali ni treba iz tega merila izvzeti izjemne upravičene primere, ki čredi ne odvzamejo njene dojitvene narave. V svojih stališčih je navedla, da sta pogoja, ki se nanašata na pogostost telitve in trajanje dojenja, preveč stroga in ne omogočata upoštevanja izjemnih upravičenih primerov, kot je pogin teleta.
53.
Ne vidim, kako bi v glavni zadevi taka pogoja preprečila, da se upošteva izjemne upravičene primere. Nizozemska vlada v svojih stališčih navaja, da se rejec vedno lahko sklicuje na izredne okoliščine in primere višje sile, kot so predvideni v členu 48 Uredbe št. 2419/2001, in na naravne okoliščine, ki jih določa člen 41 te uredbe.
54.
Po mojem mnenju ni ničesar v načinu uporabe teh pogojev, kar bi rejcu preprečevalo, da se sklicuje na take okoliščine, če je izkazal, da je bilo tele od matere odstavljeno zaradi višje sile ali da je do odstavitve prišlo zaradi izrednih okoliščin.
55.
Stališče, ki ga je Komisija zavzela v teh različnih dopisih, po mojem mnenju kaže, da konkretna izvedba pogojev, ki jih navaja člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999, zahteva, da države članice opredelijo vsebino pojmov, kot so tisti, ki se nanašajo na pripadnost čredi, namenjeni vzreji telet za proizvodnjo mesa, in to predvsem za potrebe nadzora.
56.
To presojo po mojem mnenju potrjujeta namen in sistem obravnavanih določb Skupnosti.
57.
Ponavljam, da je splošni program premij za vzdrževanje čred krav dojilj instrument, ki je namenjen stabilizaciji trgov v tem sektorju in zagotavljanju primernega življenjskega standarda kmetom. Zato je bil leta 1999 ustanovljen globalni sistem neposrednih plačil proizvajalcem. Ta sistem deluje tako, da se podjetniku za kravo dojiljo plača neposredno v obliki premij, katerih izplačilo je podrejeno izpolnitvi pogoja minimalnega števila krav dojilj v čredi, to je vsaj 60 % krav dojilj.
58.
Države članice morajo za popolno učinkovitost takega sistema zagotoviti resničnost in pravilnost operacij, ki jih financira Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad (EKUJS), tako, da za to sprejmejo vse potrebne ukrepe kot tudi da preprečijo in preganjajo nepravilnosti. (
14
)
59.
Z drugimi besedami, namen integriranega upravnega in nadzornega sistema je predvsem zagotoviti, da se premija za kravo dojiljo dejansko izplača za kravo, ki je namenjena vzreji teleta za proizvodnjo mesa.
60.
Med drugim je bilo že predstavljeno, da se na podlagi členov 36 in 38 Uredbe št. 2419/2001, če je bilo ugotovljeno, da je število krav dojilj, navedenih v zahtevku, višje od tistega, ki je dejansko ugotovljeno na gospodarstvu rejca, ker nekatere krave ne izpolnjujejo potrebnih pogojev, premija lahko zmanjša ali ukine.
61.
Cilji Uredbe št. 1254/1999 bi bili torej ogroženi, če bi bila premija izplačana na primer za kravo, ki je namenjena zgolj proizvodnji mleka, kar je, kot je bilo predstavljeno, mogoče, če je tele odstavljeno samo nekaj tednov po rojstvu. Komisija to sama priznava v svojem delovnem dokumentu z dne 16. decembra 1999. (
15
) Priznava, da premalo telet na gospodarstvu lahko kaže na to, da ni vzreje telet, ki bi bila namenjena proizvodnji mesa, in da vse krave pripadajo čredi molznic.
62.
Med drugim se lahko na podlagi pogoja, ki se nanaša na pogostost telitve, zagotovi, da krava ni telica. Na podlagi členov 3(g) in 6(6) Uredbe št. 1254/1999 je edino, kar loči telico od krave dojilje, telitev, ker je telica žensko govedo, ki pripada mesni pasmi in ki še ni telilo.
63.
Zato menim, da je pogojevanje dodelitve premije za kravo dojiljo s pogostostjo telitve in trajanjem dojenja potrebno, da država članica lahko zagotovi, da je bila premija za kravo dojiljo dejansko izplačana za kravo, ki je namenjena temu, da svoje tele vzredi za proizvodnjo mesa.
64.
Tako se mi zdijo pogoji, ki jih določa Regeling, v skladu z namenom in sistemom obravnavanih uredbenih določb.
65.
Glede na celoto vseh teh elementov ocenjujem, da člen 3(f) Uredbe št. 1254/1999 ne nasprotuje temu, da država članica dodelitev premije za kravo dojiljo pogojuje z izpolnitvijo pogoja, ki se nanaša na pogostost telitve, in pogoja, da je krava svoje tele dojila vsaj štiri mesece.
66.
Zato na drugo vprašanje ni treba odgovoriti.
IV – Predlog
67.
Glede na predhodne navedbe Sodišču predlagam, da na vprašanje, ki ga je postavilo College van Beroep voor het bedrijfsleven, odgovori takole:
„Člen 3(f) Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso, kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1512/2001 z dne 23. julija 2001, ne nasprotuje temu, da država članica dodelitev premije za kravo dojiljo pogojuje z izpolnitvijo pogoja, ki se nanaša na pogostost telitve, in pogoja, da je krava svoje tele dojila vsaj štiri mesece.“
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
2
)	Uredba Sveta z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso (UL L 160, str. 21), kot je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1512/2001 z dne 23. julija 2001 (UL L 201, str. 1, v nadaljevanju Uredba št. 1254/1999).
(
3
)	Uredba Sveta z dne 28. decembra 1992 o uvedbi dodatne dajatve v sektorju mleka in mlečnih proizvodov (UL L 405, str. 1).
(
4
)	Člen 6(2)(1)(b) Uredbe št. 1254/1999.
(
5
)	Člen 6(7) Uredbe št. 1254/1999.
(
6
)	Uredba Komisije (ES) št. 2342/1999 z dne 28. oktobra 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta št. 1254/1999 o skupni ureditvi trga za goveje in telečje meso glede programov premij (UL L 281, str. 30, v nadaljevanju: izvedbena uredba).
(
7
)	Uredba Komisije (ES) z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (UL L 327, str. 11).
(
8
)	Uredba Sveta z dne 27. novembra 1992 o vzpostavitvi integriranega upravnega in nadzornega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti (UL L 355, str. 1).
(
9
)	Glej sodbo z dne 1. marca 2007 v zadevi Schouten (C-34/05, ZOdl., str. I-1687, točka 25 in navedena sodna praksa).
(
10
)	Glej Le Petit Robert, Dictionnaire de la langue française, Dictionnaires Le Robert, Pariz, 2008.
(
11
)	Glej točki 33 in 34 stališč francoske vlade.
(
12
)	Glej točko 41 stališč Komisije.
(
13
)	Glej točko 18 stališč nizozemske vlade.
(
14
)	Glej drugo uvodno izjavo izvedbene uredbe, ki izrecno napotuje na prvo uvodno izjavo Uredbe št. 3508/92.
(
15
)	Glej Prilogo I k stališčem Komisije.