62020CJ0275_RES
Дело C‑275/20
Европейска комисия
срещу
Съвет на Европейския съюз
Решение на Съда (голям състав) от 1 март 2022 година
„Жалба за отмяна — Решение (ЕС) 2020/470 — Продължаване на срока на действие на правото, предоставяно за съвместно продуцирани аудио-визуални творби, както е предвидено в член 5 от Протокола относно сътрудничеството в областта на културата към Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна — Процесуалноправно основание — Член 218, параграф 7 ДФЕС — Приложима процедура и приложимо правило за гласуване“
Актове на институциите – Процедура по изготвяне – Норми на Договорите – Императивен характер – Възможност за институция с актове от вторичното право да установява правни основания – Липса
(вж. т. 32)
Международни споразумения – Споразумения на Съюза – Изменения – Процесуалноправно основание – Член 218, параграф 7 ДФЕС – Опростена процедура, въведена с приложения към споразумение за свободна търговия протокол – Решение на Съвета за упълномощаване на Комисията да одобри изменение на това споразумение и установяване на засилени правила за гласуване – Нарушение на член 218 ДФЕС – Определяне на приложимата процедура и приложимото правило за гласуване
(член 218, параграф 7 и параграф 8, първа алинея ДФЕС; член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169 на Съвета и Решение 2020/470 на Съвета)
(вж. т. 33, 37—49 и 51)
Жалба за отмяна – Отменително съдебно решение – Последици – Ограничаване от Съда – Запазване на правните последици на обжалвания акт – Обосновка, изведена от съображения за правна сигурност
(член 264, втора алинея ДФЕС)
(вж. т. 54—56)
Резюме
Решение 2020/470 на Съвета (наричано по-нататък „обжалваното решение“) (
1
) продължава до 30 юни 2023 г. срока на действие на правото, предоставяно за съвместно продуцирани аудио-визуални творби съгласно Протокола относно сътрудничеството в областта на културата (
2
), приложен към Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна (
3
).
Този протокол предвижда правото съвместно продуцираните аудио-визуални творби да се ползват от съответните схеми на страните за насърчаване на културното съдържание от местен и регионален характер (наричано по-нататък „разглежданото право“), което след първоначален период от три години се подновява за период от три години и след това се подновява автоматично за последващи периоди със същата продължителност, освен ако една от страните прекрати правото чрез писмено предизвестие най-малко три месеца преди изтичането на първоначалния или който и да е последващ период (
4
).
Обжалваното решение е прието на основание член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169 за сключване на Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна (
5
). Съгласно това решение Европейската комисия уведомява Република Корея за намерението на Съюза да не продължи срока на действие на разглежданото право, освен ако въз основа на предложение на Комисията Съветът не се съгласи с единодушие четири месеца преди изтичането на този срок на действие на правото той да бъде продължен.
Комисията подава жалба за отмяна на обжалваното решение. Тя посочва едно-единствено основание за отмяна, а именно че като е основал обжалваното решение на член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169, Съветът незаконосъобразно е използвал „правно основание от вторичното право“.
Съдът, голям състав, се произнася за първи път относно приложимата процедура и приложимото правило за гласуване в опростена процедура за изменението на сключено от Съюза споразумение, установена в член 218, параграф 7 ДФЕС (
6
). Той отменя обжалваното решение, като констатира, че въведената с член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169 процедура, приложена с обжалваното решение, не е в съответствие с член 218 ДФЕС, тъй като изисква гласуване с единодушие в Съвета, въпреки че за приемането на вътрешно правило в обхванатата от това решение област, следва да се приложи правилото за гласуване с квалифицирано мнозинство.
Съображения на Съда
В самото начало Съдът отбелязва, че видно от съображение 6 от Решение 2015/2169 (
7
), правното основание на предвидената в член 3, параграф 1 от това решение процедура за вземане на решения е член 218, параграф 7 ДФЕС. Тогава той разглежда въпроса дали тази процедура за вземане на решения, приложена с обжалваното решение, попада в приложното поле на член 218, параграф 7 ДФЕС и дали е в съответствие с член 218 ДФЕС.
На първо място, Съдът отбелязва, от една страна, че от член 5, параграф 8, букви а) и б) от Протокола следва, че страните по Споразумението, а по аналогия и по Протокола, трябва на всеки три години след извършена оценка от Комитета за сътрудничество в областта на културата да преценяват дали възнамеряват да подновят разглежданото право за още три години или не. В това отношение член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169 предвижда вътрешна за Съюза процедура, доколкото дава възможност на Комисията да прекрати разглежданото право в края на всеки тригодишен период или, ако прецени, че това право трябва да бъде подновено, да направи предложение в този смисъл в Съвета преди изтичането на всеки период. Неподновяването на разглежданото право обаче означава да се прекрати установено с Протокола право, което по принцип се подновява мълчаливо и автоматично на всеки три години. Така тази процедура упълномощава Комисията да приема решения относно изменението на този протокол. Следователно член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169 представлява упълномощаване на Комисията, дадено от Съвета при сключването на споразумението, а оттам и на Протокола, да одобрява от името на Съюза „измененията по споразумението“ по смисъла на член 218, параграф 7 ДФЕС.
От друга страна, член 5, параграф 8, букви а) и б) от Протокола предвижда опростена процедура в смисъл, че за прекратяването на разглежданото право е достатъчно една от страните по споразумението да го прекрати чрез писмено предизвестие най-малко три месеца преди изтичането на съответния период, като в противен случай това право се подновява автоматично.
Освен това предвидените в член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169 правила могат да се считат за прилагане на предвидената в член 218, параграф 7 ДФЕС възможност Съветът да включи специфични условия при упълномощаването на Комисията, тъй като тази разпоредба на Решение 2015/2169 задължава Комисията, ако счита, че следва да поднови разглежданото право за срок от три години, да направи предложение в този смисъл до Съвета четири месеца преди изтичането на съответния период.
От това следва, че въведената процедура по член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169, приложена с обжалваното решение, попада в приложното поле на член 218, параграф 7 ДФЕС, така че това решение не е трябвало да бъде прието съгласно процедурата, предвидена в член 218, параграф 6, буква а) ДФЕС.
На второ място, Съдът констатира, че член 218, параграф 7 ДФЕС не предвижда никакво правило за гласуване с оглед на приемането от Съвета на решенията, по отношение на които той, в рамките на предоставено от него упълномощаване на Комисията на основание на тази разпоредба, запазва компетентността си, поради което приложимото правило за гласуване трябва да се определи с оглед на член 218, параграф 8 ДФЕС (
8
) във всеки конкретен случай. От тази разпоредба следва, че по принцип Съветът действа с квалифицирано мнозинство и единствено в посочените във втората алинея случаи той действа с единодушие. Първата хипотеза, единствената релевантна в случая, при която член 218, параграф 8, втора алинея ДФЕС изисква Съветът да действа с единодушие, е когато споразумението се отнася до област, за която се изисква единодушие за приемане на акт на Съюза. Тъй като разглежданото право не спада към такава област, установената в член 3, параграф 1 от Решение 2015/2169 процедура не е в съответствие с член 218 ДФЕС, тъй като изисква гласуване с единодушие. Всъщност при тези условия правило за гласуване, приложимо при приемането на решения като обжалваното, трябва да бъде предвиденото в член 218, параграф 8, първа алинея ДФЕС, а именно гласуване с квалифицирано мнозинство в Съвета.
Поради това Съдът отменя обжалваното решение. Въпреки това по съображения за правна сигурност той решава да запази правните му последици до отстраняването на установените основания за отмяна.
(
1
)	Решение (EС) 2020/470 на Съвета от 25 март 2020 година за продължаване на срока на действие на правото, предоставяно за съвместно продуцирани аудио-визуални творби, както е предвидено в член 5 от Протокола относно сътрудничеството в областта на културата към Споразумението за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна (ОВ L 101, 2020 г., стр. 1).
(
2
)	Съгласно член 5 от Протокола относно сътрудничеството в областта на културата (ОВ L 127, 2011 г., стр. 1418, по-нататък наричан „Протоколът“).
(
3
)	Споразумение за свободна търговия между Европейския съюз и неговите държави членки, от една страна, и Република Корея, от друга страна (ОВ L 127, 2011 г., стр. 6, наричано по-нататък „Споразумението“).
(
4
)	Член 5, параграф 8, букви а) и б) от Протокола.
(
5
)	Решение (ЕС) 2015/2169 на Съвета от 1 октомври 2015 г. (ОВ L 307, 2015 г., стр. 2).
(
6
)	Член 218, параграф 7 ДФЕС предвижда, че чрез дерогация от параграфи 5, 6 и 9 Съветът може, с решението за сключването на дадено споразумение, да упълномощи преговарящия да одобри измененията по споразумението от името на Съюза, когато това споразумение предвижда, че измененията трябва да бъдат приети съгласно опростена процедура или от създаден от споразумението орган. Съветът може да включи специфични условия при упълномощаването.
(
7
)	В съображение 6 от Решение 2015/2169 се посочва, че в съответствие с член 218, параграф 7 ДФЕС Съветът може да упълномощи Комисията да одобри определени ограничени изменения на Споразумението и че Комисията следва да бъде упълномощена да прекрати разглежданото право, освен ако не реши, че правото следва да бъде продължено, и това решение не бъде одобрено от Съвета в съответствие със специална процедура, необходима както поради чувствителното естество на този елемент от Споразумението, така и поради факта че Споразумението трябва да бъде сключено от Съюза и неговите държави членки.
(
8
)	Член 218, параграф 8, първа алинея ДФЕС предвижда: „По време на цялата процедура Съветът действа с квалифицирано мнозинство“. Втората алинея гласи: „Въпреки това той действа с единодушие, когато споразумението се отнася до област, за която се изисква единодушие за приемане на акт на Съюза, както и за споразуменията за асоцииране и за споразуменията, посочени в член 212, с държавите-кандидатки за присъединяване. […]“.