62024TJ0425_EXT
РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (втори състав)
10 септември 2025 година (
*1
)
„Марка на Европейския съюз — Производство по възражение — Заявка за фигуративна марка на Европейския съюз „pastaZARA Sublime“ — По-ранна словна марка на Европейския съюз „ZARA“ — Относително основание за отказ — Липса на засягане на репутацията — Член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 — Липса на връзка между знаците — Липса на риск от неоснователно извличане на полза от марката с репутация — Наличие на основателна причина за използването на заявената марка“
По дело T‑425/24,
Ffauf Italia SpA, установено в Риезе Пио X (Италия), представлявано от P. Creta, A. Lanzarini, B. Costa и V. Basilavecchia, адвокати,
жалбоподател,
срещу
Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO), представлявана от M. Chylińska и D. Gája,
ответник,
като другата страна в производството пред апелативния състав на EUIPO, встъпила в производството пред Общия съд, е
Industria de Diseño Textil, SA, установено в Артейхо (Испания), представлявано от G. Marín Raigal, E. Armero Lavie и J. Oria Sousa-Montes, адвокати,
ОБЩИЯТ СЪД (втори състав),
състоящ се от: A. Marcoulli, председател, V. Tomljenović (докладчик) и L. Spangsberg Grønfeldt, съдии,
секретар: Г. Митрев, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
предвид изложеното в съдебното заседание от 8 май 2025 г.,
постанови настоящото
Решение (
1
)
1
С жалбата си на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят, Ffauf Italia SpA, иска отмяна на решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 3 юни 2024 г. (преписка R 1576/2023‑5) (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
[…]
Искания на страните
12
Жалбоподателят моли Общия съд:
–
да отмени обжалваното решение,
–
да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.
13
EUIPO моли Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски, в случай че се насрочи съдебно заседание.
14
Встъпилата страна по същество моли Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
[…]
По единственото основание, а именно нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94
[…]
По наличието на основателна причина за използването на заявената марка
95
По същество жалбоподателят твърди, че в продължение на няколко години е използвал знаци, съдържащи словния елемент „pastazara“, което представлява основателна причина за използването на заявената марка.
96
В това отношение следва да се отбележи, че наличието на основателна причина, позволяваща използването на марка във вреда на марка с репутация, трябва да се тълкува ограничително (решение от 16 март 2016 г., The Body Shop International/СХВП — Spa Monopole (SPA WISDOM), T‑201/14, непубликувано, EU:T:2016:148, т. 65).
97
Освен това понятието „основателна причина“ може не само да включва в обхвата си обективно императивни съображения, но и да се отнася до субективните интереси на трето лице, което използва знак, идентичен или сходен на марката с репутация (вж. по аналогия решение от 6 февруари 2014 г., Leidseplein Beheer и de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, т. 45).
98
Използващият знак, сходен на марка с репутация, съответно може, видно от член 8, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146), да изтъкне „основателна причина“ за използването на този знак, което е израз на общата цел на посочения регламент, а именно да се постигне баланс между, от една страна, интереса на притежателя на марката от запазване на нейната основна функция и от друга — интереса на третото лице да използва в търговската дейност такъв знак, за да обозначи стоките и услугите, които предлага (вж. решение от 30 май 2018 г., Tsujimoto/EUIPO, C‑85/16 P и C‑86/16 P, EU:C:2018:349, т. 90 и цитираната съдебна практика).
99
Освен това от съдебната практика следва, че използването от трето лице на знак, сходен на марка с репутация, може да се смята за такова с основателна причина по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94, ако се окаже, от една страна, че този знак е използван, преди въпросната марка с репутация да бъде заявена за регистрация, и от друга страна, че използването му е добросъвестно, което се преценява, като се вземат предвид по-специално утвърждаването и репутацията на знака сред съответните потребители, степента на близост между процесните стоки и услуги и икономическият и търговски смисъл от използването на знака за въпросните стоки (вж. в този смисъл и по аналогия решение от 6 февруари 2014 г., Leidseplein Beheer и de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, т. 60).
100
Именно в светлината на гореизложените съображения следва да се провери дали, дори да се приеме за установено, че съответните потребители ще свържат конфликтните знаци и че със заявената марка неоснователно би се извлякла полза от репутацията на по-ранната марка, апелативният състав правилно е заключил, че няма основателна причина за използването на заявената марка, съдържаща словния елемент „pastazara“.
101
На първо място, доколкото жалбоподателят твърди, че апелативният състав не е взел предвид представените от него доказателства под формата на извлечения от търговския регистър и регистрации на марки, следва да се отбележи, че видно от точки 99—106 от обжалваното решение, апелативният състав е взел предвид различните фирмени наименования на жалбоподателя, като PASTAZARA Sas di Dalla Costa Roberto & C., считано от 1978 г., и PASTAZARA SpA, считано от 1988 г. Освен това той е взел предвид регистрациите на марките „ZARA“ и „pastaZARA“, заявени от жалбоподателя след 1960 г., давайки за пример италианската регистрация на заявената през 1968 г. фигуративна марка „pastaZARA“.
102
От друга страна, следва да се отбележи, че всички марки, притежавани от жалбоподателя, които апелативният състав е разгледал в точки 101—103 от обжалваното решение, съдържат словния елемент „pastazara“, който е идентичен или много сходен на този в заявената марка и на който апелативният състав основава извода си относно сходството на конфликтните знаци. Освен това значителна част от посочените от апелативния състав фигуративни марки съдържат фигуративния елемент, изобразяващ жена с житни класове на фона на селски пейзаж и присъстващ в заявената марка.
103
Следователно трябва да се констатира, че жалбоподателят е използвал знаци със словния елемент „pastazara“, за да предлага стоките си на пазара, още преди подаването на заявката за регистрация на по-ранната марка „ZARA“, а именно на 3 юли 2001 г., и дори преди експанзията на тази марка през 80‑те и 90‑те години на миналия век, довела до придобиването на репутация, както бе посочено в точка 36 по-горе.
104
Тези обстоятелства се различават значително от обстоятелствата, релевантни по делото, по което е постановено решение от 6 юли 2012 г., Jackson International/СХВП — Royal Shakespeare (ROYAL SHAKESPEARE) (T‑60/10, непубликувано, EU:T:2012:348), на което апелативният състав се позовава в точка 104 от обжалваното решение. Всъщност, противно на това, което апелативният състав неправилно е приел, в случая жалбоподателят представя в подкрепа на твърдението си, че е съществувала основателна причина за използването на заявената марка, доказателства, които не се отнасят до използването на заявената марка в миналото, а се отнасят, от една страна, до това, че тази марка се основава на други марки, които той притежава, като фигуративните марки „pastaZARA“, и на наименованието „Zara“, доколкото то е свързано с неговата идентичност и история, и от друга страна, до това, че от десетилетия стоките му се предлагат на пазара с посочените фигуративни марки.
105
На второ място, от точка 106 от обжалваното решение следва, че апелативният състав е взел предвид представените от жалбоподателя доказателства за добросъвестното използване на знаци, съдържащи словния елемент „pastazara“, основавайки се по-специално на историята му, различните национални и международни регистрации на марки, съдържащи въпросния словен елемент „pastazara“, както и фактури, опаковки, каталози и диплянки на жалбоподателя, показващи варианти на фигуративната марка „pastaZARA“. Така апелативният състав е стигнал до извода, че тези доказателства установяват, че използването на наименованието „Zara“ от жалбоподателя е свързано с действителния произход на неговата дейност в далматинския град Зара, понастоящем Задар (Хърватия), през 30‑те години на миналия век до 1943 г. и че жалбоподателят вече е използвал знаци, съдържащи наименованието „Zara“, за обозначаване на макаронени изделия или сходни стоки, по-специално в Европа, преди датата на заявката за регистрация на по-ранната марка през 2001 г. и дори преди първото използване от встъпилата страна на марката „ZARA“ през 1975 г. Няма основание този извод, който впрочем не се оспорва, да се поставя под съмнение.
106
На трето място, от посочените в точка 102 по-горе доказателства е видно, че жалбоподателят е притежавал международни регистрации на марки, съдържащи словния елемент „pastazara“, които обхващат значителен брой територии на държави в Съюза, а именно Австрия, Германия, Бенелюкс, България, Хърватия, Чешката република, Франция, Унгария, Португалия, Румъния, Словакия и Словения. Освен това представените от жалбоподателя фактури, опаковки, каталози и диплянки, към които апелативният състав препраща в точка 103 от обжалваното решение, показват, че на територията на редица от тези държави, както и в Дания, Естония, Гърция, Ирландия, Италия, Литва, Латвия, Полша и Швеция макаронени изделия са предлагани на пазара под знаци, съдържащи словния елемент „pastazara“. Тези доказателства сочат висока степен на утвърждаване на знаците, съдържащи словния елемент „pastazara“, в значителна част от Съюза, по смисъла на цитираната в точка 99 по-горе съдебна практика.
107
На четвърто място, използването на наименованието „Zara“ от жалбоподателя, свързано с неговата идентичност и история, както и посочените в точки 103 и 106 от обжалваното решение различни марки, съдържащи словния елемент „pastazara“, който той е регистрирал и използвал, за да предлага стоките си на пазара, свидетелстват за икономическото и търговско значение, което има за жалбоподателя използването на знаците, съдържащи словния елемент „pastazara“, по смисъла на цитираната в точка 99 по-горе съдебна практика.
108
На пето място, що се отнася до степента на близост между процесните стоки, следва да се припомни, че както бе посочено в точка 82 по-горе, апелативният състав е признал, че модните стоки, обхванати от марката с репутация, и макаронените изделия, обхванати от заявената марка, нямат нищо общо, тъй като не са нито допълващи се, нито конкурентни и обикновено се предлагат от различни дружества, осъществяващи дейност в различни сектори.
109
На шесто място, в точка 107 от обжалваното решение апелативният състав е приел, че в случая не е налице основателна причина за използването на заявената марка, тъй като жалбоподателят не е доказал необходимостта от използването на думата „zara“ за целите на предлагането на пазара на обхванатите от заявената марка стоки, че няма предварително споразумение с встъпилата страна, което да разрешава използването на въпросната марка, и че няма доказателства за стойността на инвестициите в популяризирането и рекламирането на въпросната марка и за приемането ѝ от съответните потребители.
110
В това отношение, най-напред, както по същество изтъква жалбоподателят, съдебната практика не обвързва понятието „основателна причина“ с условието използването на знака да е необходимо за предлагането на съответните стоки на пазара. Всъщност по делото, по което е постановено решение от 16 март 2016 г., SPA WISDOM (T‑201/14, непубликувано, EU:T:2016:148, т. 66), в отговор на довода, че терминът „spa“ във въпросния знак е станал описателен или родов за целите на идентифицирането на козметични продукти, Общият съд приема за недоказано, че използването на термина „spa“ е станало необходимо за предлагането на посочените продукти на пазара. Тези обстоятелства обаче се различават от релевантните в настоящия случай, доколкото не става въпрос за използването на термин, за който се твърди, че е станал родов, а за използването на наименование, тясно свързано с историята на жалбоподателя и с предлагането на стоките му на пазара.
111
По-нататък, следва да се отбележи, че припомнената в точка 99 по-горе съдебна практика не обвързва понятието „основателна причина“ с установяването на конкретна степен на разпознаваемост на съответния знак, с определено равнище на инвестиции и с усилия за популяризиране или с притежанието на пазарен дял. Всъщност от тази съдебна практика следва, че изводът за наличие на основателна причина е част от общата преценка на всички релевантни фактори, извършвана с цел да се установи дали съответният знак действително е бил използван на пазара преди подаването на заявката за регистрация на марката с репутация и дали използването му е било добросъвестно (вж. в този смисъл и по аналогия решение от 6 февруари 2014 г., Leidseplein Beheer и de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, т. 60).
112
При все това разгледаните от апелативния състав в точки 99—106 от обжалваното решение доказателства сочат, както бе отбелязано в точка 106 по-горе, че в значителна част от Съюза жалбоподателят предлага на пазара макаронени изделия под различни марки, съдържащи словния елемент „pastazara“. Освен това заведените от жалбоподателя пред различни национални съдилища дела, в които той се позовава на знаците, съдържащи словния елемент „pastazara“, които дела са споменати от апелативния състав в точка 105 от обжалваното решение, свидетелстват за усилията на жалбоподателя да защити използването от негова страна на посочените знаци.
113
Накрая, апелативният състав неправилно е отхвърлил като неотносими твърденията на жалбоподателя относно неговата добросъвестност. Всъщност добросъвестността на този, който твърди, че съществува основателна причина за използването на знак, сходен на марка с репутация, е един от релевантните аспекти на общата преценка, която трябва да се извърши за целите на това условие, предвидено в член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 (вж. в този смисъл и по аналогия решение от 6 февруари 2014 г., Leidseplein Beheer и de Vries, C‑65/12, EU:C:2014:49, т. 56).
114
С оглед на гореизложеното следва да се отбележи, че макар да не е пренебрегнал напълно доказателствата относно използването от жалбоподателя на знаци, съдържащи елемента „pastazara“, някои от които са били регистрирани от десетилетия за хранителни стоки от клас 30, и правилно да е отбелязал, че използването на наименованието „Zara“ от жалбоподателя е свързано с действителния произход на дейността му, апелативният състав не е извел последиците от тези констатации при преценката си на факторите, релевантни за установяването на основателна причина по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94.
115
Всъщност, предвид, от една страна, факта, че жалбоподателят е използвал знаци, съдържащи словния елемент „pastazara“, преди подаването на заявката за регистрация на марката с репутация, както бе посочено в точка 103 по-горе, и от друга страна, обстоятелствата, свидетелстващи, че това по-ранно използване е добросъвестно, по смисъла на цитираната в точка 99 по-горе съдебна практика, като например отбелязаната в точка 76 от обжалваното решение липса на близост между процесните стоки и посочените в точки 99—106 от обжалваното решение различни доказателства относно историята на дейността на жалбоподателя и връзката ѝ с града, наричан по-рано Zara, обхвата на предлагането на пазара в значителна част от Съюза на стоки под знаци, съдържащи словния елемент „pastazara“, усилията на жалбоподателя да защити това използване, както и икономическото и търговско значение, което използването на въпросните знаци има за дейността на жалбоподателя, апелативният състав неправилно е заключил, че жалбоподателят не е доказал наличието на основателна причина за използването на словния елемент „pastazara“ в заявената марка, по смисъла на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94.
116
Ето защо, освен че, както бе посочено в точка 91 по-горе, следва да се уважат твърденията по третата част от единственото изтъкнато от жалбоподателя основание, във всички случаи следва да се уважат и твърденията по петата част от това основание и следователно да се отмени обжалваното решение.
[…]
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (втори състав)
реши:
1)
Отменя решението на пети апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 3 юни 2024 г. (преписка R 1576/2023‑5).
2)
EUIPO понася направените от нея съдебни разноски и половината от тези на Ffauf Italia SpA.
3)
Industria de Diseño Textil, SA понася направените от него съдебни разноски и половината от тези на Ffauf Italia.
Marcoulli
Tomljenović
Spangsberg Grønfeldt
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 10 септември 2025 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.
(
1
)	Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.