Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
ANDREA
BIONDI
prednesené
26. marca 2026(1)
Vec C‑505/24 P
Condor Flugdienst GmbH
proti
Ryanair DAC,
Európskej komisii
„ Odvolanie – Štátna
pomoc – Nemecký
trh s leteckou
dopravou – Pomoc
poskytnutá
leteckej
spoločnosti
Spolkovou
republikou
Nemecko v kontexte
pandémie
COVID‑19 – Dočasný
rámec
pre
opatrenia v oblasti
štátnej
pomoci – Rekapitalizácia spoločnosti
Condor Flugdienst GmbH – Rozhodnutie
Európskej
komisie o nevznesení
námietok – Žaloba o neplatnosť – Článok 107 ods. 3 písm. c)
ZFEÚ – Bod 67
usmernení o štátnej
pomoci
na
záchranu a reštrukturalizáciu
nefinančných
podnikov v ťažkostiach – Rozdelenie
zaťaženia “
I.      Úvod
1.        Pomoc
na
záchranu a reštrukturalizáciu
(ďalej
len
„pomoc
S&R“)
predstavuje
jednu z najviac
narúšajúcich
foriem
štátnej
pomoci
podľa
práva
Únie.
Ako
sa
uznáva v bode 6 usmernení o štátnej
pomoci
na
záchranu a reštrukturalizáciu
nefinančných
podnikov v ťažkostiach(2),
zánik
neefektívnych
podnikov
je
normálnym a žiaducim
znakom
fungujúceho
trhového
hospodárstva,
ktorý
umožňuje
rast
efektívnejších a technologicky
vyspelejších
konkurentov. Pre zásahy
pomoci
S&R
do
tohto
procesu
hrozí,
že
sa
oneskoria
potrebné
trhové
úpravy a môže
sa
výrazne
spomaliť
hospodársky
rast v dotknutých
odvetviach,
čo
bude
mať
negatívny
vplyv
na
hospodárstvo
ako
celok a škodlivé
účinky
na
vnútorný
trh.
Vzhľadom
na
takéto
potenciálne
vážne
narušenie
hospodárskej
súťaže
je
pomoc
S&R
opodstatnená
len
za
úzko
vymedzených
okolností.
2.        V usmerneniach
S&R, v ktorých
sa
stanovujú
podmienky,
za
ktorých
možno
pomoc
S&R
považovať
za
zlučiteľnú s vnútorným
trhom
na
základe článku 107 ods. 3 písm. c)
ZFEÚ,
sa
jasne
rozlišuje
medzi
pomocou
na
záchranu,
ktorá
poskytuje
dočasnú
pomoc, a pomocou
na
reštrukturalizáciu,
ktorej
cieľom
je
obnoviť
dlhodobú
životaschopnosť
podniku(3) s cieľom
umožniť
mu
konkurovať
na
trhu
na
základe
jeho
vlastných
schopností,
bez
pokračujúcej
štátnej
podpory.(4)
3.        Pokiaľ
ide o pomoc
na
reštrukturalizáciu, v oddiele
3.5.2
usmernení
S&R
sa
stanovujú
osobitné
požiadavky s cieľom
zabezpečiť,
aby
sa
výška a intenzita
pomoci
obmedzila
na
nevyhnutné
minimum
potrebné
na
uskutočnenie
reštrukturalizácie.
Na
tento
účel
je
potrebné
zabezpečiť
významnú
úroveň
„vlastného
príspevku“
na
náklady
na
reštrukturalizáciu(5) a primerané
„rozdelenie
zaťaženia“.
4.        Rozdelenie
zaťaženia
je
relatívne
nová
požiadavka v právnych
predpisoch o štátnej
pomoci.
Prvýkrát
sa
objavila v usmerneniach o štátnej
pomoci
pre
bankový
sektor z roku
2009(6) a po
tom, čo
sa
dostala
do
popredia v oznámení o bankovníctve z roku
2013(7).
Následne
bola
zahrnutá
do
revidovaných
usmernení
S&R z roku
2014,
ktoré
boli
prijaté
ako
súčasť
širšieho
programu
modernizácie
štátnej
pomoci
(MŠP). V oddiele
3.5.2.2
posledných
uvedených
usmernení
sa v prvom
rade
vyžaduje,
aby
pred
poskytnutím
verejných
prostriedkov
akcionári a prípadne
podriadení
veritelia v plnej
výške
znášali
existujúce
straty.(8) Rozdelenie
zaťaženia
zabezpečuje,
aby
sa
pomoc
nepoužívala
na
ochranu
investorov
pred
dôsledkami
minulých
obchodných
rozhodnutí,
pretože
by
to
mohlo
viesť k morálnemu
hazardu a oslabiť
trhovú
disciplínu.(9) Riziko
morálneho
hazardu,
ktoré
vzniká,
keď
podniky
môžu
predpokladať,
že
budú
pravdepodobne
zachránené,
keď
sa
dostanú
do
ťažkostí, a začnú
uplatňovať
príliš
rizikové a neudržateľné
podnikateľské
stratégie,
je
hlavnou
obavou,
ktorá
je
základom
rámca
usmernení
S&R.(10)
5.        Primerané
rozdelenie
zaťaženia
podľa
usmernení
S&R
si
nevyžaduje
len
to,
aby
boli
minulé
straty
absorbované v plnej
výške
pred
akýmkoľvek
zásahom
štátu.
Ako
sa
uvádza v bode 67
uvedených
usmernení,
takisto
si
vyžaduje,
že
akákoľvek
štátna
pomoc,
ktorá
vylepšuje
kapitálovú
pozíciu
príjemcu,
„by
sa
mala
poskytovať
za
podmienok,
ktoré
štátu
umožnia,
aby
sa
primerane
podieľal
na
budúcich
ziskoch
vyplývajúcich
zo
zvýšenia
hodnoty
príjemcu, s prihliadnutím
na
sumu
štátneho
kapitálu
vloženého v porovnaní
so
zostávajúcim
vlastným
imaním
spoločnosti
po
zaúčtovaní
strát“.
Spor,
ktorý
je
jadrom
tohto
odvolania,
sa
týka
uplatnenia
tejto
osobitnej
požiadavky.
II.    Skutočnosti predchádzajúce sporu, sporné rozhodnutie, napadnutý rozsudok a podané návrhy
6.        Odvolateľka,
spoločnosť
Condor Flugdienst GmbH (ďalej
len
„Condor“),
využila v období
rokov
2019
až
2021
viaceré
opatrenia
štátnej
pomoci,
ktoré
možno
rozdeliť
do
dvoch
skupín, a to
na
jednej
strane
opatrenia
pomoci
určené
na
riešenie
jej
finančných
ťažkostí
spôsobených
platobnou
neschopnosťou
jej
bývalej
materskej
spoločnosti
Thomas
Cook Group
plc (ďalej
len
„TCG“), a na
druhej
strane
opatrenia
pomoci
na
náhradu
škody,
ktorú
utrpela v dôsledku
zavedenia
cestovných
obmedzení
súvisiacich s pandémiou
COVID‑19, a to
od
17. marca do
31. decembra
2020
(ďalej
len
„pomoc
COVID‑19
za
rok
2020“) a od
1. januára
do
31. mája
2021
(ďalej
len
„pomoc
COVID‑19
za
rok
2021“).(11)
7.        Rozhodnutím z 26. apríla
2020
Európska
komisia
schválila
pomoc
COVID‑19
za
rok
2020,
ktorá
mala
formu
dvoch
úverov v celkovej
výške
550
miliónov
eur
(ďalej
len
„úvery
COVID‑19 z roku
2020“)
zaistených
štátnou
zárukou, a to
na
základe článku 107 ods. 2 písm. b)
ZFEÚ.(12)
8.        Rozsudkom z 9. júna
2021,
Ryanair/Komisia
(Condor;
COVID‑19)(13),
Všeobecný
súd
toto
rozhodnutie
zrušil z dôvodu
nedostatočného
odôvodnenia.
9.        Dňa
26. júla
2021
Komisia v prvom
rade
opäť
schválila
pomoc
COVID‑19
za
rok
2020.
S cieľom vyhovieť
vyššie
uvedenému
rozsudku,
Komisia
v tomto rozhodnutí
po
prvé
vylúčila z výpočtu
škody,
ktorú
utrpela
spoločnosť
Condor,
náklady,
ktoré
jej
vznikli v dôsledku
predĺženia
insolvenčného konania.
Po
druhé
na
základe
údajov
ex
post
poskytnutých
nemeckými
orgánmi
Komisia
zistila,
že
spoločnosti
Condor bola
vyplatená
nadmerná
náhrada
vo
výške
91,745
milióna
eur
plus
úroky.(14)
10.      V druhom
rade
Komisia
schválila
pomoc
COVID‑19
za
rok
2021,
ktorá
mala
formu
čiastočného
odpísania
dlhu
vo
výške
60
miliónov
eur
vyplývajúceho z úverov
COVID‑19 z roku
2020,
ako
zlučiteľnú s vnútorným
trhom
na
základe článku 107 ods. 2 písm. b)
ZFEÚ.(15)
11.      Napokon,
na
základe článku 107 ods. 3 písm. c)
ZFEÚ a usmernení
S&R,
Komisia
schválila
opatrenie
pomoci
na
podporu
reštrukturalizácie a pokračovania
činností
spoločnosti
Condor,
ktoré
malo
dve
časti
(ďalej
len
„dotknuté
opatrenie“).
Prvá
časť
spočívala
jednak v zmene
podmienok
úverov
COVID‑19 z roku
2020 a jednak v čiastočnom
odpísaní
dlhu
vyplývajúceho
z týchto
úverov
vo
výške
90
miliónov
eur.
Druhá
časť
spočívala v odpísaní
dlhu
vo
výške
20,2
milióna
eur,
ktorý
zodpovedá
úrokom,
ktoré
mala
Condor vrátiť v nadväznosti
na
zmenené
rozhodnutie o pomoci
COVID‑19
za
rok
2020(16) (ďalej
len
„sporné
rozhodnutie“).
Obe
časti
boli
súčasťou
finančného
balíka
dojednaného
Spolkovou
republikou
Nemecko,
novým
súkromným
akcionárom
spoločnosti
Condor,
spoločnosťou
Attestor Limited (ďalej
len
„Attestor“), a nemeckou
verejnoprávnou
rozvojovou
bankou
Kreditanstalt für Wiederaufbau (ďalej
len
„KfW“) s cieľom
podporiť
reštrukturalizáciu a pokračovanie
činnosti
spoločnosti
Condor (ďalej
len
„dohoda o odkúpení“).
12.      Spoločnosť
Ryanair DAC
(ďalej
len
„Ryanair“)
podala
žalobu o neplatnosť
sporného
rozhodnutia, v ktorej
okrem
iného
tvrdila,
že
jej
procesné
práva
ako
zainteresovanej
strany
boli
porušené
tým,
že
Komisia
nezačala
konanie
stanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ napriek
vážnym
ťažkostiam
pri
posudzovaní
zlučiteľnosti
pomoci.(17) Všeobecný
súd v napadnutom
rozsudku
zamietol
väčšinu
tvrdení,
ktoré
Ryanair uviedla
na
podporu
tejto žaloby, s výnimkou
dvoch.
Všeobecný
súd
konštatoval,
že
spoločnosť
Ryanair z právneho
hľadiska
dostatočne
preukázala,
že
Komisia
mala
mať
pochybnosti,
ktoré
odôvodňovali
začatie
konania
podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ,
po
prvé
pokiaľ
ide o to,
či
dotknuté
opatrenie
spĺňa
požiadavku
primeraného
rozdelenia
zaťaženia
stanovenú v bode 67
usmernení
S&R,
a po
druhé  pokiaľ
ide o to,
či
rozsah
opatrení
na
obmedzenie
narušenia
hospodárskej
súťaže
spĺňa
požiadavky
stanovené
najmä v oddiele
3.6.2.2
uvedených
usmernení.
13.      Všeobecný
súd
preto
sporné
rozhodnutie
zrušil a vo
zvyšnej
časti
žalobu
zamietol.(18)
14.      V nadväznosti
na
rozsudok
Všeobecného
súdu
podala
Condor 18. júla
2024
odvolanie
na
Súdny
dvor.
Na
pojednávaní,
ktoré
sa
konalo
20. novembra
2025,
sa
zúčastnili
Condor,
Ryanair,
Spolková
republika
Nemecko a Komisia.
15.      Condor v odvolaní
navrhuje,
aby
Súdny
dvor
napadnutý
rozsudok
zrušil,
žalobu
spoločnosti
Ryanair zamietol v celom
rozsahu a uložil
spoločnosti
Ryanair povinnosť
nahradiť
trovy
prvostupňového a odvolacieho
konania.
16.      Komisia
aj
Spolková
republika
Nemecko
navrhujú,
aby
Súdny
dvor
odvolaniu
vyhovel,
napadnutý
rozsudok
zrušil a uložil
spoločnosti
Ryanair povinnosť
nahradiť
trovy
konania.
17.      Ryanair navrhuje,
aby
Súdny
dvor
odvolanie
zamietol a uložil
spoločnosti
Condor povinnosť
nahradiť
všetky
trovy
konania,
ktoré
vznikli
spoločnosti
Ryanair v tomto konaní.
III. Odvolanie
18.      Condor na
podporu
odvolania
uvádza
tri
odvolacie
dôvody.
V prvom
odvolacom
dôvode
napáda
výklad
Všeobecného
súdu
týkajúci
sa
pôsobnosti bodu 67
usmernení
S&R. V druhom
odvolacom
dôvode
tvrdí,
že
sporné
rozhodnutie
je v každom
prípade v súlade s bodom 67 a že
Všeobecný
súd v podstate
neposúdil
obsah
tohto
rozhodnutia.
V treťom
odvolacom
dôvode
Condor tvrdí,
že
údajná
vada v preskúmaní
zo
strany
Komisie
nemala
vplyv
na
výsledok
sporného
rozhodnutia.
19.      V súlade s požiadavkou
Súdneho
dvora
sa
tieto
návrhy
zameriavajú
výlučne
na
druhý
odvolací
dôvod.
A.      O druhom odvolacom dôvode
20.      Druhým
odvolacím
dôvodom
Condor,
podporovaný
Komisiou a Spolkovou
republikou
Nemecko,
napáda body 207,
232 a 233
napadnutého
rozsudku.
21.      V týchto
bodoch
Všeobecný
súd
konštatoval,
že
Komisia
neposúdila,
či
je
dotknuté
opatrenie v súlade s požiadavkami
stanovenými v bode 67
usmernení
S&R. Všeobecný
súd
uviedol,
že zo sporného
rozhodnutia
nevyplýva,
že
Komisia
sa
zaoberala
otázkou,
či
dotknuté
opatrenie
bolo
poskytnuté
spôsobom,
ktorý
by
Spolkovej
republike
Nemecko
zabezpečil
primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty
spoločnosti
Condor.(19) V bode 232
uvedeného
rozsudku
Všeobecný
súd
zamietol
tvrdenie
spoločnosti
Condor,
že
by
sa
budúce
splatenie
zostávajúcej
časti
dlhu z úverov
COVID‑19 z roku
2020
mohlo
považovať
za
zabezpečujúce
pre
štát
„primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty“
spoločnosti
Condor v zmysle bodu 67
usmernení
S&R. Po
prvé,
podľa
Všeobecného
súdu
tento
argument
dopĺňal
odôvodnenie
sporného
rozhodnutia.
Po
druhé,
Všeobecný
súd
rozhodol,
že
prijatie
argumentu
spoločnosti
Condor by
mohlo
viesť k tomu,
že
by bod 67
usmernení
S&R
stratil
význam.
Vysvetlil,
že
čiastočné
odpísanie
dlhu
vo
svojej
podstate
znamená,
že
časť
dlhu,
ktorá
odpísaná
nebola,
bude
splatená.
Argument
spoločnosti
Condor sa
preto
rovnal
faktickému
vylúčeniu
čiastočného
odpísania
dlhu z pôsobnosti bodu 67
usmernení
S&R.
22.      Condor tvrdí,
že
Všeobecný
súd
sa
dopustil
nesprávneho
posúdenia,
keď
uviedol,
že
Komisia
mala
mať
pochybnosti o tom,
či
dotknuté
opatrenie
spĺňa
požiadavku
stanovenú v bode 67
usmernení
S&R. Podľa
spoločnosti
Condor sporné
rozhodnutie
obsahuje
dostatočné
údaje
na
to,
aby
bolo
možné
považovať
túto
požiadavku
za
splnenú,
aj
keď
neobsahuje
výslovný
odkaz
na bod 67.
23.      Na
úvod
by
som
chcel
poznamenať,
že
podľa
ustálenej
judikatúry
súdy
Únie
pri
preskúmavaní
zákonnosti
aktov
podľa článku 263 ZFEÚ nemôžu
za
žiadnych
okolností
nahradiť
odôvodnenie
autora
napadnutého
aktu
svojím
odôvodnením.(20) Keďže
Všeobecný
súd
dospel k záveru,
že
Komisia
nepreskúmala
súlad
dotknutého
opatrenia s bodom 67
usmernení
S&R,
neprináležalo
mu
vykonať
takéto
posúdenie
tým,
že
by
určil,
či
na
základe
informácií
obsiahnutých v spornom
rozhodnutí
bolo
dotknuté
opatrenie
udelené
za
podmienok,
ktoré
by
Spolkovej
republike
Nemecko
poskytli
primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty
spoločnosti
Condor.
24.      Je
pravda,
ako
tvrdí
Condor,
že
Súdny
dvor v rozsudku z 28. septembra
2023,
Ryanair/Komisia(21),
uviedol,
že
Všeobecný
súd
je
oprávnený
pripomenúť
obsah
rozhodnutia,
ktoré
bolo
pred
ním
napadnuté, a vyvodiť
závery
zo
skutočností,
ktoré
sú v ňom
uvedené.
To
však
Všeobecný
súd
neoprávňuje a ani
mu
neukladá
povinnosť
vykonať z vlastnej
iniciatívy
posúdenie,
ktoré
Komisia
nevykonala,
najmä
ak
takéto
posúdenie
predpokladá
uplatnenie
diskrečnej právomoci.
Podľa
judikatúry
zistenie
nedostatočného
alebo
neúplného
preskúmania
predstavuje
nepriamy
dôkaz o existencii
závažných
ťažkostí
pri
posúdení
sporného
opatrenia,
čo
samo
osebe
spochybňuje
zákonnosť
rozhodnutia o nevznesení
námietok,
akým
je
sporné
rozhodnutie.(22)
25.      Hoci
má
teda
Condor právo
spochybniť
záver
Všeobecného
súdu,
že
sporné
rozhodnutie
neobsahuje
posúdenie
súladu s bodom 67
usmernení
S&R,
nemôže
Všeobecnému
súdu
vytýkať,
že
neposúdil,
či
vzhľadom
na
údaje
obsiahnuté v spornom
rozhodnutí
je
dotknuté
opatrenie v súlade s uvedeným
bodom.
26.      Po
objasnení
tejto
otázky
sa
budem
venovať
dvom
samostatným
tvrdeniam,
ktoré
Condor predložila.
Následne
preskúmam
konkrétne
tvrdenia
Komisie a Spolkovej
republiky
Nemecko
na
podporu
druhého
odvolacieho
dôvodu.
1.      O prvej časti druhého odvolacieho dôvodu
27.      V prvej
časti
druhého
odvolacieho
dôvodu
Condor tvrdí,
že
Všeobecný
súd
tým,
že
zamietol
tvrdenie
spoločnosti
Condor,
že
by
sa
budúce
splatenie
zostávajúcej
časti
dlhu z úverov
COVID‑19 z roku
2020
mohlo
považovať
za
zabezpečujúce
pre
štát
„primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty“
spoločnosti
Condor v zmysle bodu 67
usmernení
S&R,
dopustil
zjavného
skreslenia
tvrdení
spoločnosti
Condor aj
tvrdení
Komisie.
Všeobecný
súd
nesprávne
usúdil,
že
spoločnosť
Condor „dopln[ila] v priebehu
konania“
odôvodnenie
sporného
rozhodnutia(23).
Komisia
aj
spoločnosť
Condor v podaniach v skutočnosti
tvrdili,
že z odôvodnenia
126
uvedeného
rozhodnutia
jasne
vyplýva,
že
ponuka
spoločnosti
Attestor ponúka
najlepšie
podmienky
na
splatenie
verejných
pôžičiek a že
finančný
balík
ponúkaný
spoločnosťou
Attestor odráža
aj
potenciálne
budúce
zisky,
ktoré
by
Condor mohla
dosiahnuť.(24)
28.      V uvedenom
odôvodnení
126
tohto
rozhodnutia
Komisia
po
stručnom
opise
jednotlivých
zložiek
dotknutého
opatrenia
uviedla,
že
podmienky
dohody o odkúpení a reštrukturalizácie
úverov
COVID‑19 z roku
2020
predstavovali
balík
zameraný
na
maximalizáciu
výhod
pre
spoločnosť
Attestor,
ako
aj
na
optimalizáciu
splácania
úveru, a že
boli od seba
navzájom
závislé.
Hoci
bola
celková
suma
úrokov
splatných
za
reštrukturalizovaný
úver
nižšia
než
pri
pôvodnom
úvere,
bola
„súčasťou
dohodnutého
balíka
zameraného
na
maximalizáciu
návratnosti
pre
Attestor,
ako
aj
pre
nemeckú
vládu, a preto
ju
možno
považovať
za
primeranú
náhradu
za
pomoc“.
29.      Nevidím,
ako
by sa
toto
odôvodnenie
mohlo
považovať
za
niečo,
čo
by
riešilo
otázku,
či
zložka
dotknutého
opatrenia,
ktorú
Všeobecný
súd
označil
za
spadajúcu
do
pôsobnosti bodu 67
usmernení
S&R,
konkrétne
čiastočné
odpísanie
dlhu,
spĺňa
požiadavku
stanovenú v uvedenom
bode.
Posúdenie
obsiahnuté v odôvodnení
126
sa
týka
podmienok,
za
ktorých
by
sa
časť
dlhu,
ktorá
nebola
odpísaná,
uhradila.
Týka
sa
to
skôr
požiadavky,
uvedenej v bode 54
usmernení,
aby
sa
pomoc
podnikom v ťažkostiach
primerane
nahradila. Z tohto
odôvodnenia
rozhodne
nevyplýva,
že
by
Komisia
posudzovala,
či
čiastočné
odpísanie
dlhu stanovené v dotknutom
opatrení
poskytlo
Spolkovej
republike
Nemecko
primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty
prijímateľa.
30.      Všeobecný
súd
neskreslil
tvrdenie
spoločnosti
Condor založené
na
odôvodnení
126
sporného
rozhodnutia.
Toto
tvrdenie
jednoducho
zamietol
po
tom,
ako
zistil,
že v spornom
rozhodnutí, a teda
ani v odôvodnení
126,
nie
je
nič,
čo
by
naznačovalo,
že
Komisia
posúdila,
či
dotknuté
opatrenie – ktoré
bolo
považované
za
opatrenie
vylepšujúce kapitálovú
pozíciu
spoločnosti
Condor – poskytlo
štátu
primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty
spoločnosti
Condor,
ako
sa
vyžaduje v bode 67
usmernení
S&R. Prvá
časť
druhého
odvolacieho
dôvodu
by
sa
preto
podľa
môjho
názoru
mala
zamietnuť.
2.      O druhej časti druhého odvolacieho dôvodu
31.      V druhej
časti
druhého
odvolacieho
dôvodu
Condor tvrdí,
že
Všeobecný
súd
sa
dopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia,
keď
rozhodol,
že
zabezpečenie
najlepších
podmienok
na
splatenie
verejných
pôžičiek
prostredníctvom
balíka
ponúknutého
spoločnosťou
Attestor nemožno
považovať
za
poskytnutie
primeraného
podielu
štátu
na
budúcich
ziskoch v zmysle bodu 67
usmernení
S&R. Tento
balík
zahŕňal
čiastočné
odpísanie,
ako
aj
mechanizmus
úhrady z budúceho
hospodárenia
(earn‑out)
pre
časti
reštrukturalizovaných
úverov,
na
základe
ktorého
by
sa v prípade
dobrých
výsledkov
spoločnosti
splatila
väčšia
časť
sumy
úveru.
Argument
Všeobecného
súdu,
podľa
ktorého
„čiastočné
odpísanie
dlhov
totiž
vo
svojej
podstate
znamená
splatenie
ich
neodpísanej
časti“(25),
nereagoval
na
argumenty
spoločnosti
Condor a Komisie
založené
na
odôvodnení
126
sporného
rozhodnutia.
32.      Ako
som
už
uviedol v bode 29
vyššie,
odôvodnenie
126
sporného
rozhodnutia
sa
vôbec
nezaoberá
otázkou
súladu
odpísania
dlhu s bodom 67
usmernení
S&R. Samotné
zistenie,
že
finančný
balík
dohodnutý
so
spoločnosťou
Attestor predstavuje
primeranú
úhradu
za
pomoc,
nemohlo
viesť
Všeobecný
súd k záveru,
že
Komisia
túto
požiadavku
riadne
posúdila a bez
potreby
ďalšieho
skúmania
správne
dospela k záveru,
že
Spolkovej
republike
Nemecko
poskytol
primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty
spoločnosti
Condor za
čiastočné
odpísanie
dlhu,
ktoré
bolo
súčasťou
dotknutého
opatrenia.
33.      Pokiaľ
ide o mechanizmus
úhrady z budúceho
hospodárenia
(earn‑out)
stanovený v uvedenom
balíku,
nie
je
sporné,
že
tento
mechanizmus
predstavuje
podmienku
spojenú
so
splatením
zostávajúcej
časti
reštrukturalizovaného
úveru, a preto
nie
je
relevantný
na
účely
určenia,
či
čiastočné
odpísanie
dlhu, s ktorým
Spolková
republika
Nemecko
súhlasila,
bolo v súlade s bodom 67
usmernení
S&R. Opačný
záver
by
znamenal,
ako
uviedol
Všeobecný
súd v bode 232
napadnutého
rozsudku,
faktické
vylúčenie
čiastočného
odpísania
dlhu
z pôsobnosti bodu 67
týchto
usmernení.
34.      Všeobecný
súd
sa
teda
nedopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia,
ani
neponechal
bez
odpovede
tvrdenia
spoločnosti
Condor a Komisie
založené
na
odôvodnení
126
sporného
rozhodnutia.
Akceptovanie
tohto
tvrdenia
by
znamenalo
vyplniť
medzery v odôvodnení
sporného
rozhodnutia
alebo v posúdení
súladu s požiadavkami
stanovenými v usmerneniach
S&R,
ktoré
vykonala
Komisia.
Oboje
je v rámci
preskúmania
zákonnosti
rozhodnutí
Komisie
podľa článku 263 ZFEÚ zakázané.
35.      Preto
sa
domnievam,
že
aj
druhá
časť
druhého
odvolacieho
dôvodu
by
sa
mala
zamietnuť.
3.      O tvrdeniach Komisie a Spolkovej republiky Nemecko na podporu druhého odvolacieho dôvodu
36.      Na
podporu
druhého
odvolacieho
dôvodu
spoločnosti
Condor Komisia
uvádza,
že
posúdenie
súladu
pomoci s bodom 67
usmernení
S&R
je
obsiahnuté v odôvodneniach
135 a 136
sporného
rozhodnutia, v ktorých
sa
konštatuje,
že
vzhľadom
na
úplnú
stratu
práv
súčasného
akcionára(26) a takmer
úplnú
stratu
pohľadávok
veriteľov
spoločnosti
Condor(27) dotknuté
opatrenie
zahŕňalo
primerané
rozdelenie
zaťaženia.(28) Podľa
Komisie
Všeobecný
súd
nezohľadnil
toto
posúdenie
ani
hlavné
tvrdenia,
ktoré v tejto
súvislosti
uviedla
vo
svojom
vyjadrení
žalovanej a vo
svojej
duplike,
čím
sporné
rozhodnutie
nesprávne
vyložil,(29) a to
bez
uvedenia
dôvodov.
37.      Komisia
tiež
tvrdí,
že
Všeobecný
súd
nesprávne
vyložil bod 67
usmernení
S&R. Tvrdí,
že
cieľom bodov 66 a 67
uvedených
usmernení
je
znížiť
riziko
morálneho
hazardu
vo
vzťahu k existujúcim
investorom
tým,
že
sa
zabráni
tomu,
aby
ich
pomoc
na
reštrukturalizáciu
chránila
pred
dôsledkami
ich
rozhodnutia
investovať
do
prijímateľa.
„Existujúci
investori“
sú
súčasní
akcionári a do
určitej
miery
aj
podriadení
veritelia.
Attestor,
ktorej
vstup
do
spoločnosti
Condor bol
umožnený
schválením
dotknutého
opatrenia,
by
sa
nemala
chápať
ako
akcionár
na
účely bodu 67
usmernení
S&R. Rozdelenie
zaťaženia
požadované
podľa bodu 67
je
úmerné
„zostávajúc[emu]
vlastn[ému]
imani[u]
spoločnosti
po
zaúčtovaní
strát“.
Pritom
keď
dochádza k úplnej
strate
práv
súčasného
akcionára a takmer
úplnej
strate
pohľadávok
veriteľov,
ako v prejednávanej
veci,
je
primeraný
akýkoľvek
podiel
štátu
na
budúcich
výnosoch z reštrukturalizácie,
vrátane
podielu
vo
výške
0 %.
Spolková
republika
Nemecko
vo
svojom
vyjadrení k odvolaniu
uvádza
podobné
tvrdenie.
38.      Spoločnosť
Condor tieto
tvrdenia
potvrdila
vo
svojej
replike a na
pojednávaní.
39.      Komisia a Spolková
republika
Nemecko
tiež
tvrdia,
že
Všeobecný
súd
nezohľadnil
diskrečnú právomoc,
ktorú
má
Komisia v súvislosti s komplexným
hospodárskym
a/alebo
sociálnym
posúdením.
Spolková
republika
Nemecko
vytýka
Všeobecnému
súdu
najmä
to,
že
rozšíril
hranice
súdneho
preskúmania
rozhodnutí o nevznesení
námietok
podľa článku 4 nariadenia
Rady
(EÚ)
2015/1589(30).
Spolková
republika
Nemecko
dodáva,
že
na
účely
odpovede
na
otázku,
či
Komisia
mala
mať
pochybnosti o zlučiteľnosti
spornej
pomoci s bodom 67
usmernení
S&R,
je
irelevantné,
či a do
akej
miery
sporné
rozhodnutie
výslovne
odkazuje
na bod 67
usmernení
S&R. To
by
malo
význam
nanajvýš
pre
otázku,
či
sporné
rozhodnutie
obsahuje
alebo
neobsahuje
dostatočné
odôvodnenie.
Všeobecný
súd
tieto
aspekty
zamenil,
čím
sa
dopustil
nesprávneho
právneho
posúdenia. Komisia
zasa
tvrdí,
že
Všeobecný
súd
neuznal
diskrečnú právomoc,
ktorú
má
pri
výklade
usmernení
S&R.
40.      Na
pojednávaní
na
Súdnom
dvore
vzniesla
Ryanair námietku
neprípustnosti,
pričom
uviedla,
že
tvrdenie
Komisie
týkajúce
sa
odôvodnení
135 a 136
malo
byť
vznesené v rámci
vzájomného
odvolania,
keďže
ide o dôvod,
ktorý
Condor neuviedla
vo
svojom
odvolaní.
41.      Treba
pripomenúť,
že
podľa článkov 172 a 174
Rokovacieho
poriadku
Súdneho
dvora
účastníci
konania v predmetnej
veci
pred
Všeobecným
súdom,
ktorí
majú
záujem
na
vyhovení
odvolaniu
alebo
na
jeho
zamietnutí,
môžu
podať
svoje
vyjadrenie k odvolaniu, v ktorom
možno
navrhnúť,
aby
sa
tomuto
odvolaniu
vyhovelo
alebo
aby
sa
čiastočne
alebo
úplne
zamietlo.
Títo
účastníci
konania
môžu
na
základe článku 176, článku 178 ods. 1 a článku 178 ods. 3
druhej
vety
rokovacieho
poriadku
podať
aj
vzájomné
odvolanie,
ktoré
sa
musí
predložiť
prostredníctvom
samostatného
podania,
oddeleného
od
vyjadrenia k odvolaniu, a v ktorom
možno
navrhnúť,
aby
bolo
rozhodnutie
Všeobecného
súdu
čiastočne
alebo
úplne
zrušené
na
základe
právnych
dôvodov a tvrdení
odlišných
od
tých,
ktoré
sú
uvedené
vo
vyjadrení k odvolaniu.
Podľa
judikatúry
Súdneho
dvora z týchto
ustanovení
vyplýva,
že
vyjadrenie k odvolaniu
uvedené v článku 172
uvedeného
rokovacieho
poriadku
nemôže
smerovať k zrušeniu
rozhodnutia
Všeobecného
súdu z dôvodov,
ktoré
sa
odlišujú a sú
nezávislé
od
dôvodov
uplatnených v odvolaní,
pretože
také
odvolacie
dôvody
možno
predložiť
len v rámci
vzájomného
odvolania.(31)
42.      V prejednávanej
veci
sa
námietka
Komisie, podľa ktorej
Všeobecný
súd
nezohľadnil
posúdenie
uvedené v odôvodnení
135
sporného
rozhodnutia,
netýka
žiadneho
dôvodu,
ktorý
uviedla
Condor na
podporu
svojho
odvolania.
Hoci
je
formálne
predložený
na
podporu
druhého
odvolacieho
dôvodu,
predstavuje
úplne
novú
námietku
voči
odôvodneniu
Všeobecného
súdu.
Podľa
Komisie
je
posúdenie
súladu s bodom 67
usmernení
S&R
uvedené v odôvodnení
135
uvedeného
rozhodnutia, v ktorom
Komisia
konštatovala,
že
neexistuje
žiadny
zostávajúci
vlastný
kapitál,
ktorý
by
umožnil
Spolkovej
republike
Nemecko
získať
primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty
spoločnosti
Condor.
Naproti
tomu
Condor vo
svojom
odvolaní
tvrdí,
že
Komisia
sa bodom 67
zaoberala v odôvodnení
126
sporného
rozhodnutia a že
finančný
balík
dohodnutý
so
spoločnosťou
Attestor Spolkovej
republike
Nemecko
takýto
podiel
poskytol.
43.      Námietka
Komisie
sa
zakladá
aj
na
odlišnom
výklade bodu 67
usmernení
S&R,
ktorý
je v rozpore s výkladom,
ktorý
podporuje
Condor.
Zatiaľ
čo
Condor vo
svojom
prvom
odvolacom
dôvode
výslovne
odmietla
premisu,
že
riziko
morálneho
hazardu
je
dôvodom, z ktorého
vychádza bod 67
usmernení
S&R, a tvrdí,
že
Všeobecný
súd
nezákonne
preniesol
tento
dôvod,
ktorý
je v skutočnosti
základom bodov 65 a 66,
do bodu 67,
Komisia
tvrdí,
že
zníženie
tohto
rizika
je
skutočne
hlavným
cieľom
tohto
posledného
uvedeného
bodu.
Okrem
toho
Komisia
tvrdí,
že bod 67
usmernení
S&R
sa
netýka
nových
investorov,
zatiaľ
čo
Condor vo
svojom
odvolaní
uviedla,
že
finančný
balík,
ktorý
ponúkla
Attestor,
predstavoval
primeranú
odmenu
za
pomoc a poskytoval
štátu
primeraný
podiel
na
budúcich
ziskoch,
ktoré
by
Condor mohla
dosiahnuť,
čím
nepriamo
uznala,
že
vyššie
uvedený bod 67
môže
mať
vplyv
na
nových
investorov.
44.      Napokon, a to
je
najdôležitejšie,
Condor vo
svojom
odvolaní a Komisia
vo
svojom
vyjadrení k odvolaniu
namietajú
odlišné
nesprávne
právne
posúdenia,
keď
spochybňujú
záver
Všeobecného
súdu,
že
sporné
rozhodnutie
neobsahuje
posúdenie
súladu s bodom 67
usmernení
S&R. Zatiaľ
čo
Komisia
uvádza
nesprávny
výklad
uvedeného bodu 67 a odôvodnenia
135
sporného
rozhodnutia,
Condor tvrdí,
že
jej
tvrdenie o relevantnosti
odôvodnenia
126
bolo
skreslené a že
odôvodnenie
zamietnutia
tohto
tvrdenia
Všeobecným
súdom
založené
na
odôvodnení
126
rozhodnutia
bolo
nesprávne
a neprimerané
alebo
inak
nedostatočné.
45.      Domnievam
sa
preto,
že
Komisia
vo
svojom
vyjadrení k odvolaniu
uviedla
samostatný a nezávislý
právny
dôvod,
ktorý
by
mal
byť
vyhlásený
za
neprípustný.
Rovnaký
záver
platí
aj
pre
analogický
dôvod
uplatnený
Spolkovou
republikou
Nemecko,
ako
aj
pre
dôvody
Komisie a Spolkovej
republiky
Nemecko
uvedené v bode 39
vyššie. V tejto
súvislosti
poznamenávam,
že
Condor namietala,
že
Všeobecný
súd
nezohľadnil
diskrečnú právomoc
Komisie v rámci
jej
prvého
odvolacieho
dôvodu,
pokiaľ
ide o otázku,
či
sa bod 67
usmernení
S&R
uplatňuje
na
odpísanie
dlhov, a v kontexte
jej
tretieho
odvolacieho
dôvodu,
pokiaľ
ide o primeranosť
opatrenia
na
obmedzenie
narušenia
hospodárskej
súťaže,
ale
nie v kontexte
jej
druhého
odvolacieho
dôvodu.
46.      Naproti
tomu
tvrdenie
Komisie,
že
Všeobecný
súd
nezohľadnil
jej
hlavné
tvrdenie
uvedené v jej
vyjadrení
žalovanej a v duplike v konaní
na
prvom
stupni,
pokiaľ
ide o odôvodnenia
135 a 136
sporného
rozhodnutia,
je
prípustné.
47.      Súdny
dvor
totiž
skutočne
spresnil,
že v rámci
odvolania
sa
preskúmanie
Súdnym
dvorom
zameriava
najmä
na
overenie,
či
Všeobecný
súd
odpovedal z právneho
hľadiska
dostatočne
na
všetky
tvrdenia,
ktoré
uviedol
žalobca, a na
druhej
strane,
že
dôvod
založený
na
tom,
že
Všeobecný
súd
sa
nevysporiadal s tvrdeniami
predloženými v prvostupňovom
konaní,
predstavuje v podstate
tvrdenie,
že
došlo k porušeniu
povinnosti
odôvodnenia.(32) Chýbajúce
alebo
nedostatočné
odôvodnenie
je
dôvod
týkajúci
sa verejného
poriadku,
ktorý
Súdny
dvor
môže,
ba
dokonca
musí,
zohľadniť
ex
offo.(33)
48.      Tento
dôvod
je
však
podľa
môjho
názoru
nepodložený.
49.      Na
jeho
podporu
Komisia
odkazuje
na body 122 a 123
svojho
vyjadrenia
žalovanej a na body 94 a 95
svojej
dupliky v konaní
na
prvom
stupni.
50.      V týchto
dvoch
bodoch
svojho
vyjadrenia
žalovanej,
ktoré
sa
týkali
šiesteho
dôvodu
spoločnosti
Ryanair,
Komisia
uviedla
tvrdenie,
že
požiadavka
rozdelenia
zaťaženia
bola
splnená.
Konkrétne
povedané,
po
prvé,
konštatuje,
že
akcie
spoločnosti
Condor boli
vložené
do
trustu,
pričom
predchádzajúci
vlastník
spoločnosti
Condor stratil
celú
hodnotu
svojho
podielu a nemá
žiaden
prospech z prípadného
zisku z úspešnej
reštrukturalizácie
prijímateľa.
Po
druhé,
uvádza,
že
aj
veritelia
príjemcu
odpísali
takmer
všetky
svoje
pohľadávky v insolvenčnom konaní.
Odôvodnenie
135
sporného
rozhodnutia,
na
ktoré
sa
Komisia
odvoláva
vo
svojom
vyjadrení
žalovanej
len
raz,
je
uvedené v jeho
poznámke
pod
čiarou č. 164
na
podporu
tohto
tvrdenia.
Ani
odkaz
na
odôvodnenie
135
sporného
rozhodnutia,
ani
tvrdenie
Komisie v bodoch 122 a 123
jej
vyjadrenia
žalovanej
sa
konkrétne
netýka bodu 67
usmernení
S&R.
51.      V bodoch 94 a 95
svojej
dupliky Komisia
uviedla,
že
Ryanair nepredložila
dôkazy
na
podporu
svojho
tvrdenia,
že
predajná
cena
spoločnosti
Condor by
neodrážala
potenciálne
budúce
zisky,
ktoré
by
prijímateľ
mohol
dosiahnuť, a pripomenula,
že
„účelom
rozdelenia
zaťaženia
je
zabezpečiť,
aby
súčasní
vlastníci
(a podriadení
veritelia)
nemali
neprimeraný
prospech z kapitálovej
podpory
štátu,
ale
aby
znášali
straty v plnej
výške,
ak
je
to
možné“(34).
52.      Pripomínam,
že
podľa
judikatúry
Všeobecný
súd
nie
je
povinný
vypracovať
odôvodnenie,
ktoré
by
vyčerpávajúcim
spôsobom
rozoberalo
jednotlivo
všetky
úvahy
vyjadrené
účastníkmi
sporu.
Odôvodnenie
Všeobecného
súdu
teda
môže
byť
aj
implicitné
pod
podmienkou,
že
umožní
dotknutým
osobám
oboznámiť
sa s dôvodmi,
pre
ktoré
neprijal
ich
tvrdenia, a poskytne
Súdnemu
dvoru
dostatok
podkladov,
aby
mohol
prípadne
vykonať
preskúmanie.(35)
53.      V prejednávanej
veci
samotný
odkaz
na
odôvodnenie
135
sporného
rozhodnutia v písomných
podaniach
Komisie v konaní
na
prvom
stupni
nemožno
odôvodnene
označiť
za
„hlavné
tvrdenia“.
Za
týchto
okolností
Všeobecnému
súdu
stačilo
len
konštatovať,
že
sporné
rozhodnutie
neobsahuje
posúdenie
súladu s bodom 67
usmernení
S&R.
54.      Je
tiež
nutné
konštatovať,
že
výklad bodu 67
usmernení
S&R
presadzovaný
vo
vyjadrení
Komisie k tomuto
odvolaniu – podľa
ktorého
sa
tento
bod
nemá
vzťahovať
na
nových
investorov a umožňuje
podiel
štátu
vo
výške
0 %,
ak
po
zohľadnení
strát
nezostalo v spoločnosti
žiadne
vlastné
imanie – sa v spornom
rozhodnutí
ani v písomných
podaniach
Komisie
predložených
Všeobecnému
súdu
neobjavuje.
Zdá
sa,
že
bol
uplatnený
až v tomto
konaní.
Namiesto
toho,
aby
Komisia
spochybňovala
závery
Všeobecného
súdu
alebo
absenciu
jeho
odôvodnenia,
jej
argumentácia
zrejme
smeruje
skôr k doplneniu
odôvodnenia
sporného
rozhodnutia,
čo
nie
je
prípustné
ani v štádiu
žaloby o neplatnosť
na
Všeobecnom
súde, a už
vôbec
nie v štádiu
odvolania
na
Súdnom
dvore.
55.      Za
týchto
okolností
nemožno
Všeobecnému
súdu
vytýkať,
že
neuviedol
konkrétne
dôvody
na
riešenie
bodov,
ktoré
pred
ním
neboli
ani
jasne
formulované,
ani
vecne
rozpracované.
Nemožno
mu
vytýkať
ani
to,
že
sa
zameral
na
tvrdenie,
podľa
ktorého
sa bod 67
usmernení
S&R
neuplatňuje
na
odpísanie
dlhov,
ktoré
Komisia
uplatnila
počas
konania
na
prvom
stupni.(36)
56.      Zo
všetkých
uvedených
skutočností
vyplýva,
že
dôvody
Komisie a Spolkovej
republiky
Nemecko
na
podporu
druhého
odvolacieho
dôvodu
by
sa
podľa
môjho
názoru
mali
zamietnuť
ako
sčasti
neprípustné a sčasti
nedôvodné.
57.      Nasledujúce
úvahy
týkajúce
sa
podstaty
dôvodov,
ktoré
by
podľa
môjho
názoru
mali
byť
vyhlásené
za
neprípustné,
teda
uvádzam
pre
prípad,
že
by
Súdny
dvor
nesúhlasil s mojím
návrhom.
58.      Na
úvod
by
som
sa
chcel
vyjadriť k dvom
tvrdeniam,
ktoré
vzniesli
Spolková
republika
Nemecko a Komisia,
ako
sa
uvádza v bode 39
vyššie.
59.      Spolková
republika
Nemecko
kritizuje
konštatovanie
Všeobecného
súdu v bode 35
napadnutého
rozsudku,
podľa
ktorého
súdne
preskúmanie
existencie
„pochybností“(37) o zlučiteľnosti
dotknutého
opatrenia,
pokiaľ
spadá
do
pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ, s vnútorným
trhom,
svojou
povahou
presahuje
rámec
posúdenia
toho,
či
došlo
ku
zjavne
nesprávnemu
posúdeniu
alebo
nie.
Spolková
republika
Nemecko
tvrdí,
že
takýto
prístup
vedie k rozsiahlejšiemu
preskúmaniu
rozhodnutia
Komisie o nezačatí
formálneho
vyšetrovacieho
konania
podľa článku 4 nariadenia
2015/1589
než
rozhodnutia
Komisie
prijatého
na
konci
takéhoto
konania.
60.      Pripomínam,
že
posúdenie
zlučiteľnosti
opatrení
pomoci s vnútorným
trhom
podľa článku 107 ods. 3 ZFEÚ patrí
do
výlučnej
právomoci
Komisie,(38) ktorá
aj
pri
predbežnom
skúmaní
daného
opatrenia
disponuje
širokou
mierou
diskrečnej právomoci,
ktorej
uplatnenie
zahŕňa
komplexné
ekonomické a sociálne
posúdenia. Z ustálenej
judikatúry
Súdneho
dvora
preto
vyplýva,
že
preskúmanie
týchto
posúdení
je
obmedzené.(39)
61.      Treba
však
mať
na
pamäti,
že
otázka,
či
vo
fáze
predbežného
preskúmania
existujú
závažné
ťažkosti,
ktoré
odôvodňujú
rozhodnutie o začatí
formálneho
vyšetrovacieho
konania,
je
odlišná
od
posúdenia
vecnej
zlučiteľnosti
opatrenia.
Ako
správne
uviedol
Všeobecný
súd v bode 35
napadnutého
rozsudku,
pojem
„pochybnosti“
uvedený v článku 4 ods. 3 a 4
nariadenia
2015/1589,
ktorý
má
podobu
existencie
závažných
ťažkostí, s ktorými
sa
Komisia
stretla
pri
skúmaní,
či
sporné
opatrenie
predstavuje
pomoc
alebo
či
je
zlučiteľné s vnútorným
trhom,
má
objektívnu
povahu.(40) Súdy
EÚ
musia
byť
schopné
určiť
objektívne, a to
porovnaním
odôvodnenia
rozhodnutia o nevznesení
námietok s informáciami,
ktoré
mala
Komisia k dispozícii v čase
jeho
prijatia,
či
táto
inštitúcia
mohla
vyriešiť
všetky
relevantné
záležitosti
bez
začatia
formálneho
vyšetrovacieho
konania.
Zatiaľ
čo
vecné
ekonomické
alebo
sociálne
posúdenia
na
podporu
záveru,
že
začatie
formálneho
vyšetrovacieho
konania
nie
je
potrebné,
podliehajú
obmedzenému
súdnemu
preskúmaniu,
otázka,
či
tento
záver
spĺňa
právne
kritérium
„neexistencie
závažných
ťažkostí“,
mu
nepodlieha.
Tvrdenie
Spolkovej
republiky
Nemecko
sa
preto,
podľa
môjho
názoru,
musí
zamietnuť.
62.      Pokiaľ
ide o tvrdenie
Spolkovej
republiky
Nemecko,
že
Všeobecný
súd
nesprávne
zamenil
absenciu
dostatočného
odôvodnenia
sporného
rozhodnutia s existenciou
závažných
ťažkostí,
ako
som
už
uviedol,
podľa
judikatúry
konštatovanie
nedostatočného
alebo
neúplného
preskúmania
spochybňuje
zákonnosť
rozhodnutia o nevznesení
námietok,
keďže
predstavuje
nepriamy
dôkaz
existencie
závažných
ťažkostí
pri
posudzovaní
dotknutého
opatrenia.(41) Preto
by
sa
aj
toto
tvrdenie
malo
zamietnuť.
63.      Pokiaľ
ide o Komisiu,
tvrdí,
že
usmernenia
majú
inú
povahu
než
záväzné
akty
práva
EÚ(42) a že
je
nesprávne
vykladať
ich
pomocou
rovnakých
metód
výkladu.
Ak
Komisia
pri
uplatňovaní
svojich
usmernení
zistí,
že
znenie
týchto
usmernení
možno
vykladať
viacerými
spôsobmi,
mala
by
jej
zostať
diskrečná právomoc
prijať
výklad,
ktorý
najlepšie
odráža
jej
politiku v oblasti
štátnej
pomoci.
Súdne
preskúmanie
súdmi
Únie
by
sa
preto
malo
obmedziť
na
zistenie,
či
výklad
Komisie
nie
je
zjavne
nesprávnym
posúdením.
Keď
sa
zistí,
že
výklad
týchto
usmernení
zo
strany
Komisie
je
prinajmenšom
možný,
nemožno
dospieť k záveru,
že
Komisia
prekročila
svoju
diskrečnú právomoc.
64.      S týmto
odôvodnením
nesúhlasím.
Výklad
právneho
nástroja,
bez
ohľadu
na
jeho
povahu,
je
iná
úloha
než
preskúmanie
toho,
či
sa
uplatňuje
dôsledne a legálne.
Proces
výkladu
zahŕňa
určenie
významu
toho,
čo
sa
vykladá,
vrátane
prípadov,
keď
ide o vyjadrenie
diskrečnej právomoci
autora.
65.      Ak
pripustíme,
že
súdy
Únie
sú
oprávnené
vykladať
usmernenia
Komisie o uplatňovaní článku 107 ods. 3 ZFEÚ,
čo
považujem
za
správne,
takáto
úloha
sa
musí
vykonávať v súlade s vopred
stanovenými
kritériami,
ktoré
majú
objektívny
charakter, a to
aj
pokiaľ
ide o zistenie
úmyslu
ich
autora.
Tieto
kritériá
možno
nájsť v judikatúre.
66.      Súdny
dvor
opakovane
uvádza,
že
na
účely
výkladu
ustanovenia
práva
EÚ
je
potrebné
zohľadniť
nielen
jeho
znenie,
ale
aj
jeho
kontext a ciele
právnej
úpravy,
ktorej
je
súčasťou.(43) Z tejto
judikatúry
vychádza – podľa
môjho
názoru
oprávnene – výklad
rozhodnutí(44), ako
aj
usmernení
Komisie, a to v oblasti
štátnej
pomoci,
vrátane
výkladu
samotného
Súdneho
dvora.(45) Rovnako
by
sa
mali
považovať
za
uplatniteľné
aj
iné
osvedčené
zásady
výkladu
ustanovení
práva
EÚ,
pokiaľ
ide o usmernenia
Komisie.
To
zahŕňa
zásadu,
že
ak
takéto
ustanovenie
umožňuje
viacero
výkladov,
musí
sa
uprednostniť
ten,
ktorý
zabezpečuje
zachovanie
účinnosti
ustanovenia.(46)
67.      V rozpore s tvrdením
Komisie
nejednoznačnosť
skôr
zvyšuje
než
znižuje
potrebu
súdneho
výkladu, a to
aj v prípade
nástrojov
ako
usmernenia
S&R. Úlohou
súdov
Únie
je
riešiť
akékoľvek
nejasnosti
alebo
nezrovnalosti
vo
formuláciách
uplatňovaním
systematického a predovšetkým
teleologického
výkladu.
Ten
posledný
uvedený
zahŕňa
nielen
zohľadnenie
účelu a všeobecnej
štruktúry
takýchto
nástrojov,
ale
aj
cieľov
sledovaných článkom 107 ods. 3 ZFEÚ a všeobecnejšie
pravidlami
štátnej
pomoci,
aby
sa
zabezpečil
súlad s týmito
cieľmi a zaručila
ich
účinnosť.
Domnievať
sa,
že
Komisia
má
vždy,
keď
je
znenie
súboru
usmernení
otvorené
viacerým
výkladom,
plnú
diskrečnú právomoc
ponechať
si
svoj
vlastný
výklad,
ak
je
možný,
by
podľa
môjho
názoru
znížilo
účinnosť
súdneho
preskúmania a narušilo
právnu
istotu
tým,
že
by
potenciálne
umožnilo
Komisii
využiť
nedostatok
presnosti
na
obchádzanie
vlastných
pravidiel,
ktoré
si
sama
stanovila.
68.      Teraz
prejdem k preskúmaniu
podstaty
tvrdení
predložených
Komisiou a Spolkovou
republikou
Nemecko,
ktoré
sú
podrobne
uvedené v bodoch 36 a 37
týchto
návrhov.
Tieto
tvrdenia
vychádzajú z výkladu bodu 67
usmernení
S&R v tom
zmysle,
že
požiadavka
stanovená v tomto
bode
sa
týka
len
súčasných
akcionárov
alebo
podriadených
veriteľov, a nie
nových
investorov
alebo
samotného
príjemcu.
69.      Bod 67
usmernení
S&R
sa
uplatňuje
na
„ak[ú]koľvek štátn[u]
pomoc,
ktorá
vylepšuje
kapitálovú
pozíciu
príjemcu“, a vyžaduje,
aby
sa v takýchto
situáciách
štátu
umožnilo,
„aby
sa
primerane
podieľal
na
budúcich
ziskoch
vyplývajúcich
zo
zvýšenia
hodnoty
príjemcu“,
ktoré
sa
majú
určiť
„s prihliadnutím
na
sumu
štátneho
kapitálu
vloženého v porovnaní
so
zostávajúcim
vlastným
imaním
spoločnosti
po
zaúčtovaní
strát“
(kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát).
Možno
tvrdiť,
že bod 67
usmernení
S&R
sa
má
uplatňovať v situácii
po
uplatnení
požiadaviek
na
rozdelenie
zaťaženia
stanovených v bode 66
týchto
usmernení,
ak
zostane
pozitívne
vlastné
imanie,
voči
ktorému
sa
takéto
porovnanie
môže
vykonať. Bod 67
by
teda
predstavoval
ďalší
krok,
podmienený
existenciou
zostávajúceho
vlastného
imania
po
dodržaní bodu 66.
Odkaz
na
„zostávajúce
vlastné
imanie“
však
nie
je
ani
zďaleka
jednoznačný,
najmä
ak
si
uvedomíme,
že
požiadavka,
„aby
sa
primerane
podieľal
na
budúcich
ziskoch“,
sa
týka
iného
časového
okamihu
než
absorpcia
strát a uplatňuje
sa
až
po
obnovení
životaschopnosti
príjemcu.
Tento
odkaz
sám
osebe
neumožňuje
dospieť k záveru,
že bod 67
usmernení
S&R
sa
týka
výlučne
existujúcich
akcionárov a podriadených
veriteľov, a nie
investorov,
ktorí
do
plánu
reštrukturalizácie
zasahujú
spolu
so
štátom.
70.      Pokiaľ
ide o kontextuálnu analýzu,
je
nutné
poznamenať,
že bod 67
sa
nachádza v oddiele
3.5.2.2
usmernení
S&R,
ktorý
sa
týka
rozdelenia
zaťaženia, a nasleduje
po bodoch 65 a 66,
ktoré
sú
výslovne
formulované
tak,
že
sa
uplatňujú
na
existujúcich
investorov. V týchto
bodoch
sa
výslovne
uvádza,
že
hlavnú
zodpovednosť
za
absorpciu
akýchkoľvek
strát
pred
poskytnutím
štátnej
pomoci
nesú
existujúci
akcionári a podriadení
veritelia. V bode 67
sa
však k požiadavkám bodu 66
pridáva
aj
samostatná a kumulatívna
požiadavka,
ako
je
zrejmé z jeho
úvodných
slov
„primerané
rozdelenie
zaťaženia
bude
takisto
znamenať“
(kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát).(47) Navyše, body 65
až
67
sú
súčasťou
oddielu
3.5
usmernení
S&R s nadpisom
„Primeranosť
pomoci/pomoc
obmedzená
na
minimum“. V bode 61
tohto
oddielu
sa
uvádza,
že
rozsah a intenzita
pomoci
na
reštrukturalizáciu
sa
musí
obmedziť
na
striktné
minimum
potrebné
na
uskutočnenie
reštrukturalizácie a že
sa
musí
zabezpečiť
dostatočná
úroveň
vlastného
príspevku
na
náklady
na
reštrukturalizáciu a na
rozdelenie
zaťaženia. Z toho
vyplýva,
že z kontextu, v ktorom
sa bod 67
objavuje,
nemožno
vyvodiť
záver,
že sa
zjavne
obmedzuje
na
súčasných
akcionárov a podriadených
veriteľov
rovnako
ako body 65 a 66.
71.      Pokiaľ
ide o ciele
sledované
požiadavkou
uvedenou v bode 67
usmernení
S&R, z ich bodu 65
je
zrejmé,
že
cieľom
rozdelenia
zaťaženia
podľa
oddielu
3.5.2.2
je
znížiť
morálny
hazard
tým,
že
sa
zabezpečí,
aby
existujúci
investori
neunikli
dôsledkom
svojho
predchádzajúceho
podstupovania
rizika
na
úkor
verejných
prostriedkov.
Zdá
sa
mi
však
jasné – a navyše
je
to
výslovne
uvedené v bode 11
usmernení
S&R(48) – že bod 67
sa
neobmedzuje
výlučne
(a ani
hlavne)
na
riešenie
obáv
súvisiacich s morálnym
hazardom.
Po
prvé,
jeho
postavenie v časti
usmernení
venovanej
proporcionalite
spolu s vlastným
príspevkom
naznačuje,
že
rozdelenie
zaťaženia
sleduje
doplnkový a zastrešujúci
cieľ, a to
zabezpečiť,
aby
sa
štátna
pomoc
obmedzila
na
nevyhnutné
minimum,
čím
sa
zníži
zaťaženie
daňovníkov.(49) Po
druhé,
logika, z ktorej
vychádza bod 67,
sa
mierne
líši
od
logiky bodu 66. V bode 67
sa
namiesto
ukladania
povinností
konkrétnym
kategóriám
súkromných
akcionárov
alebo
veriteľov
príjemcu
upravujú
podmienky,
za
ktorých
sa
musí
poskytovať
štátna
pomoc,
ktorá
zvyšuje
vlastné
imanie. V tomto
zmysle
sa
zdá,
že
ide
skôr o stanovenie
požiadavky
vlastného
príspevku
než
požiadavky v oblasti
rozdelenia
zaťaženia a že
tá
je
primárne
určená
ako
stimul
na
obmedzenie
výšky
požadovanej
pomoci
na
reštrukturalizáciu.(50) Preto
podľa
môjho
názoru
nemožno
úplne
vylúčiť,
že bod 67
usmernení
S&R,
podobne
ako bod 62 o vlastnom
príspevku a na
rozdiel
od bodu 66,
sa
má
vzťahovať
aj
na
nových
investorov,
ktorí
sa
zúčastňujú
na
reštrukturalizácii a majú
prospech z budúceho
zvýšenia
hodnoty
príjemcu,
ktoré
aspoň
čiastočne
vzniká
v dôsledku
štátnej
pomoci.
Ako
zdôrazňuje
Spolková
republika
Nemecko,
vstup
spoločnosti
Attestor do
spoločnosti
Condor by
nebol
možný
bez
pomoci
poskytnutej v rámci
dotknutého
opatrenia.
Preto
je
dôvodné
očakávať,
že
na
budúcich
ziskoch
spoločnosti
Condor sa
budú
spravodlivo
podieľať
daňovníci.
72.      Napriek
tomu
Komisia a Condor tvrdia,
že
rozšírenie bodu 67
usmernení
S&R
na
nových
investorov
by
mohlo
odradiť
súkromných
investorov
od
účasti
na
reštrukturalizáciách s využitím
štátnej
pomoci. V dôsledku
toho
by
na
nahradenie
týchto
stratených
investícií
bolo
potrebných
viac
pomoci,
nie
menej,
čo
by
nebolo v súlade
so
zásadou
proporcionality.
Aby
sa
takémuto
riziku
predišlo,
je
úlohou
Komisie,
aby
pri
uplatňovaní bodu 67
za
okolností
ako v prejednávanej
veci
našla
rovnováhu
medzi
potrebou
poskytnúť
štátu
primeraný
podiel
na
budúcom
zvýšení
hodnoty
príjemcu a potrebou
vyhnúť
sa
neprimeranému
vplyvu
na
nových
investorov.
73.      Keďže
odôvodnenie
135
sporného
rozhodnutia
neobsahuje
žiadnu
takúto
analýzu,
prikláňam
sa k záveru,
že
ak
by
Súdny
dvor
považoval
dôvody
Komisie a Spolkovej
republiky
Nemecko v tomto
ohľade
za
prípustné,
potom
by
ich
mal
pri
rozhodovaní
vo
veci
samej
zamietnuť.
B.      Záver týkajúci sa druhého odvolacieho dôvodu
74.      Zo
všetkých
predchádzajúcich
úvah
vyplýva,
že
druhý
odvolací
dôvod
by
sa
podľa
môjho
názoru
mal
zamietnuť.
IV.    Návrh
75.      Vzhľadom
na
všetky
uvedené
úvahy
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
druhý
odvolací
dôvod
zamietol.
1      Jazyk
prednesu:
angličtina.
2      Ú. v. EÚ C 249,
2014, s. 1,
ďalej
len
„usmernenia
S&R“.
3      Body 26 a 27
usmernení
S&R.
4      Pozri bod 52
usmernení
S&R.
5      Pozri body 62 až 64 usmernení S&R. Takýto príspevok sa vyžaduje z vlastných zdrojov prijímateľa pomoci, jeho akcionárov alebo veriteľov, alebo podnikateľskej skupiny, do ktorej patrí, alebo od nových investorov, pričom musí byť skutočný, aktuálny, bez pomoci a primeraný, teda za bežných okolností musí dosahovať aspoň 50 % nákladov na reštrukturalizáciu.
6      Oznámenie
Komisie – Návrat k životaschopnosti a hodnotenie
reštrukturalizačných
opatrení
vo
finančnom
sektore v podmienkach
súčasnej
krízy
podľa
pravidiel
štátnej
pomoci
(Ú. v. EÚ C 195,
2009, s. 9).
7      Oznámenie
Komisie o uplatňovaní
pravidiel
štátnej
pomoci
na
podporné
opatrenia v prospech
bánk v súvislosti s finančnou
krízou
od
1. augusta
2013
(Ú. v. EÚ 2013,
C 216,
s. 1).
8      Podľa bodu 66
usmernení
S&R
„primerané
rozdelenie
zaťaženia
zvyčajne
znamená,
že
existujúci
akcionári, a v prípade
potreby
aj
podriadení
veritelia,
musia
znášať
straty v plnej
výške.
Podriadení
veritelia
by
mali
prispievať k absorbovaniu
strát
buď
prostredníctvom
konverzie
na
kapitál,
alebo
odpísaním
istiny
príslušných
nástrojov.
Preto k štátnej
intervencii
by
sa
malo
prikročiť
až
po
tom,
čo
boli
straty v plnom
rozsahu
zaúčtované a pripísané
existujúcim
akcionárom
alebo
držiteľom
podriadeného
dlhu.
…“
9      Pozri bod 65
usmernení
S&R.
10      Pozri
najmä body 9 až
11
usmernení
S&R.
11      Pozri
rozsudok z 8. mája
2024,
Ryanair/Komisia
(Condor;
pomoc
na
reštrukturalizáciu)
(T‑28/22,
EU:T:2024:301, body 3 –
9)
(ďalej
len
„napadnutý
rozsudok“).
12      Rozhodnutie C(2020) 2795
final z 26. apríla
2020
týkajúce
sa
štátnej
pomoci
SA.56867
(2020/N,
ex
2020/PN) – Nemecko – Náhrada
škody
spôsobenej
pandémiou
COVID
19
spoločnosti
Condor.
13      T‑665/20,
EU:T:2021:344.
14      Rozhodnutie C(2021) 5731
final z 26. júla
2021
týkajúce
sa
štátnej
pomoci
SA.63617
(2021/N) – Nemecko
COVID‑19 – Náhrada
škody
spôsobenej
spoločnosti
Condor II.
15      Rozhodnutie C(2021) 5731
final z 26. júla
2021
týkajúce
sa
štátnej
pomoci
SA.63617
(2021/N) – Nemecko
COVID‑19 – Náhrada
škody
spôsobenej
spoločnosti
Condor II.
16      Rozhodnutie
C(2021) 5729
final z 26. júla
2021 o štátnej
pomoci
SA.63203
(2021/N) – Nemecko – Pomoc
na
reštrukturalizáciu v prospech
spoločnosti
Condor.
17      Condor a Spolková republika Nemecko vstúpili do konania pred Všeobecným súdom ako vedľajší účastníci konania na podporu návrhov Komisie.
18      Po vydaní napadnutého rozsudku Komisia 29. júla 2024 informovala Spolkovú republiku Nemecko o svojom rozhodnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania s cieľom prijať nové rozhodnutie o pomoci na reštrukturalizáciu v prospech spoločnosti Condor; pozri rozhodnutie C(2024) 5322 final z 29. júla 2024 o štátnej pomoci SA.63203 (2024/C) (ex 2021/N) – Nemecko – Pomoc na reštrukturalizáciu v prospech spoločnosti Condor (Ú. v. EÚ C, C/2024/5533). Odvtedy bolo v apríli 2025 prijaté rozhodnutie o opätovnom schválení; pozri rozhodnutie C(2025) 2294 final z 28. apríla 2025 o štátnej pomoci SA.63203 (2024/C) (ex 2021/N), ktorú poskytlo Nemecko spoločnosti [Condor] (Ú. v. EÚ L, 2025/2178) (ďalej len „nové rozhodnutie“). Nové rozhodnutie nebolo na Všeobecnom súde napadnuté.
19      Pozri body 207 a 232
napadnutého
rozsudku. V bode 212
uvedeného
rozsudku
Všeobecný
súd
dospel k záveru,
že
dotknuté
opatrenie,
ktoré
malo
okrem
iného
formu
čiastočného
odpísania
dlhu,
musí
byť
kvalifikované
ako
„štátna
pomoc,
ktorá
vylepšuje
kapitálovú
pozíciu
príjemcu“ v zmysle bodu 67
usmernení
S&R. Condor v prvom
odvolacom
dôvode
toto
zistenie
napáda.
20      Pozri
okrem
iného
rozsudky
zo
6. októbra
2021,
World Duty Free Group a Španielsko/Komisia
(C‑51/19 P a C‑64/19 P,
EU:C:2021:793), a z 28. septembra
2023,
Ryanair/Komisia
(C‑321/21 P,
EU:C:2023:713).
21      C‑321/21 P,
EU:C:2023:713,
bod 104 a nasl.
22      Pozri
okrem
iného
rozsudok z 2. septembra
2021,
Komisia/Tempus Energy a Tempus Energy
Technology (C‑57/19 P,
ďalej
len
„rozsudok
Tempus“,
EU:C:2021:663, bod 41).
23      Pozri bod 232
napadnutého
rozsudku.
24      Vo
vyjadrení
žalovanej
Komisia v súvislosti s odôvodnením
126
uviedla,
že
požiadavka
rozdelenia
zaťaženia
bola
dodržaná,
pretože
Attestor získala
spoločnosť
Condor prostredníctvom
výberového
konania, v ktorom
bola
jej
ponuka
prijatá
spomedzi
troch
dostupných
ponúk,
pretože
ponúkala
najlepšie
podmienky
na
splatenie
verejných
pôžičiek.
Na
podporu
tvrdení
Komisie
pred
Súdnym
dvorom
Condor vo
vyjadrení
vedľajšieho
účastníka
konania
uviedla,
že
bez
ponuky
spoločnosti
Attestor,
ktorá
v cenách
zohľadňovala
potenciálne
budúce
zisky,
by
bola
šanca
na
splatenie
predchádzajúcich
pôžičiek
Spolkovej
republiky
Nemecko
oveľa
menšia – ak
vôbec
nejaká. V takejto
situácii
by
sa
po
zohľadnení
všetkých
strát a potenciálnych
strát
mohlo
splatenie
predchádzajúcich
pôžičiek
považovať
za
primeraný
podiel
na
budúcich
ziskoch
spoločnosti
Condor pre
Spolkovú
republiku
Nemecko.
Podľa
spoločnosti
Condor sa
tieto
úvahy
odrazili v odôvodnení
126
sporného
rozhodnutia.
Zatiaľ
čo
tento
argument
bol
ústredným
bodom
vyjadrenia
spoločnosti
Condor ako
vedľajšieho
účastníka,
odôvodnenie
126
sporného
rozhodnutia
bolo
vo
vyjadrení
žalovanej
predloženom
Komisiou
uvedené
len
raz, a to v poznámke
pod
čiarou č. 165.
25      Pozri bod 232
napadnutého
rozsudku.
26      Sporné
rozhodnutie,
odôvodnenie
19 a nasl. a odôvodnenie
135.
27      Sporné
rozhodnutie,
odôvodnenie
33 a odôvodnenie
132 a nasl.
28      Podľa
odôvodnenia
135
„pokiaľ
ide o rozdelenie
zaťaženia
reštrukturalizácie
medzi
bývalých
akcionárov a podriadených
veriteľov,
je
zrejmé,
že
bývalý
kontrolný
akcionár
spoločnosti
Condor,
TCG,
je
zrušená a v likvidácii,
zatiaľ
čo
akcie
spoločnosti
Condor boli
prevedené
na
trust
(odôvodnenia
12 a 19).
TCG
stráca
celú
hodnotu
svojich
akcií a nebude
mať
žiadny
prospech z úspešnej
reštrukturalizácie
spoločnosti
Condor.
Podobne
veritelia
spoločnosti
Condor odpíšu
takmer
všetky
svoje
pohľadávky v insolvenčnom konaní, a tým
prispejú k plánu
reštrukturalizácie.
Príspevok vo forme odpísania
prevyšuje
sumu
pomoci
na
reštrukturalizáciu z hľadiska
čiastočného
odpísania
dlhu aj
pokračovania
reštrukturalizovaných
úverov
KfW,
ktoré
boli
spoločnosti
Condor poskytnuté.
Bývalí
akcionári a veritelia
spoločnosti
Condor účinne
prispievajú k reštrukturalizácii,
čím
sa
znižuje
potreba
štátnej
pomoci a zmenšuje
morálny
hazard.“ V dôsledku
toho
Komisia v odôvodnení
136
dospela k záveru,
že
pomoc
zahŕňa
primerané
rozdelenie
zaťaženia.
29      Nesprávny
výklad
napadnutého
aktu
predstavuje
nesprávne
právne
posúdenie a je v rámci
odvolania
prípustný;
pozri
rozsudky z 10. marca 2022,
Komisia/Freistaat Bayern a i. (C‑167/19 P a C‑171/19 P,
EU:C:2022:176, bod 47 a citovaná
judikatúra), a z 10. septembra
2024,
Komisia/Írsko a i. (C‑465/20 P,
EU:C:2024:724, bod 112).
30      Nariadenie z 13. júla
2015
ustanovujúce
podrobné
pravidlá
na
uplatňovanie článku 108
[ZFEÚ]
(Ú. v. EÚ L 248,
2015,
s. 9).
31      Pozri
rozsudky
zo
14. septembra
2023,
Land Rheinland‑Pfalz/Deutsche
Lufthansa
(C‑466/21 P,
EU:C:2023:666, body 50 a 51 a citovaná
judikatúra), a z 1. augusta
2025,
Francúzsko a Komisia/CWS
Powder Coatings a i. (C‑71/23 P a C‑82/23 P,
EU:C:2025:601, bod 57).
32      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok
zo
14. septembra
2023,
Land Rheinland‑Pfalz/Deutsche
Lufthansa
(C‑466/21 P,
EU:C:2023:666, bod 93 a citovaná
judikatúra).
33      Pozri
rozsudok z 9. marca 2023,
Les
Mousquetaires a ITM
Entreprises/Komisia
(C‑682/20 P,
EU:C:2023:170,
bod 39 a citovaná
judikatúra).
34      Komisia
výslovne
odkázala
len
na body 65 a 66
usmernení
S&R. S odkazom
na body 122 a 123
vyjadrenia
žalovanej
dodala,
že
spoločnosť
Ryanair „netvrdila
(a už
vonkoncom
nepreukázala),
že
by
súčasní
vlastníci
alebo
podriadení
veritelia
spoločnosti
Condor získali
neoprávnené
výhody“.
35      Pozri
rozsudok
zo
14. septembra
2023,
Land Rheinland‑Pfalz/Deutsche
Lufthansa
(C‑466/21 P,
EU:C:2023:666, bod 94 a citovaná
judikatúra).
36      Toto
tvrdenie,
ktoré
sa v prvostupňových
písomných
podaniach
Komisie
neobjavuje,
bolo
podľa
vyjadrenia
Spolkovej
republiky
Nemecko k odvolaniu
prednesené
na
pojednávaní
na
Všeobecnom
súde,
ktoré
sa
konalo
22. septembra
2023.
37      Pojem „pochybnosti“ sa objavuje v článku 4 ods. 3 a 4 nariadenia 2015/1589 a poukazuje na existenciu závažných ťažkostí, s ktorými sa Komisia stretla pri skúmaní dotknutého opatrenia.
38      Pozri
okrem
iného
rozsudok z 19. júla
2016,
Kotnik a i. (C‑526/14,
EU:C:2016:570, bod 37).
39      Toto
preskúmanie
sa
toho
obmedzuje
na
preskúmanie
dodržiavania
procesných
pravidiel a pravidiel
odôvodnenia,
ako
aj
na
preskúmanie
vecnej
správnosti
zistených
skutočností a neexistencie
nesprávneho
právneho
posúdenia,
zjavne
nesprávneho
posúdenia
skutkového
stavu
alebo
zneužitia
právomoci.
Pozri
rozsudok
zo
4. októbra
2024, E. Breuninger/Komisia
(C‑124/23 P,
EU:C:2024:860, bod 30).
40      Pozri
okrem
iných
rozsudok z 2. apríla
2009,
Bouygues a Bouygues Télécom/Komisia
(C‑431/07 P,
EU:C:2009:223, bod 63).
41      Pozri
okrem
iného
rozsudok
Tempus (bod 41).
42      Je
všeobecne
známe,
že
Komisia
môže v rámci
diskrečnej právomoci
podľa článku 107 ods. 3 ZFEÚ prijať
právne
nezáväzné
nástroje s cieľom
objasniť
kritériá,
ktoré
navrhuje
uplatňovať
pri
posudzovaní
zlučiteľnosti
vnútroštátnych
opatrení s vnútorným
trhom
podľa
pravidiel
štátnej
pomoci,
pričom
musí
byť v súlade s právnymi
predpismi
vyššej
právnej
sily
(či
už
ide o primárne
alebo
sekundárne
právo
Únie).
Usmernenia
predstavujú
vlastné
obmedzenie
diskrečnej právomoci,
ktorú
Komisia
má.
Komisia
sa v zásade
od
uvedených
pravidiel
nemôže
odchýliť
bez
toho,
aby
nebola
prípadne
sankcionovaná z dôvodu
porušenia
všeobecných
právnych
zásad,
akými
sú
rovnosť
zaobchádzania
alebo
ochrana
legitímnej
dôvery
(pozri
rozsudok z 19. júla
2016,
Kotnik a i., C‑526/14,
EU:C:2016:570, body 39,
40 a 43).
Hoci
usmernenia
nie
sú
spôsobilé
uložiť
členským
štátom
samostatné
povinnosti,
ich
ustanovenia
sa
môžu
stať
záväznými
na
základe
rozhodnutia
Komisie o ich
uplatnení
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 12. októbra
2023,
Est Wind Power, C‑11/22,
EU:C:2023:765, body 30
–
38, a návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
Rantos vo
veci
Est Wind Power, C‑11/22,
EU:C:2023:241, body 28
–
32).
43      Pozri
ex
multis,
rozsudky
zo
17. novembra
1983,
Merck (292/82,
EU:C:1983:335, bod 12);
zo
7. marca 2018,
SNCF Mobilités/Komisia (C‑127/16 P,
EU:C:2018:165, bod 29), a z 12. októbra
2023,
Est Wind Power (C‑11/22,
EU:C:2023:765, bod 46).
44      V tomto
zmysle
pozri
rozsudky
zo
7. marca 2018,
SNCF Mobilités/Komisia (C‑127/16 P,
EU:C:2018:165, bod 29 a nasl.), a zo
17. decembra
2015,
SNCF/Komisia (T‑242/12,
EU:T:2015:1003, bod 88 a nasl.).
45      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 12. októbra
2023,
Est Wind Power (C‑11/22,
EU:C:2023:765, bod 46 a nasl.).
46      Pozri
okrem
iných
rozsudky z 22. septembra
1988,
Land de Sarre a i. (187/87,
EU:C:1988:439, bod 19); z 10. septembra
2014,
Holger Forstmann Transporte (C‑152/13,
EU:C:2014:2184, bod 26 a citovanú
judikatúru), a z 15. júna
2000,
Komisia/Nemecko (C‑348/97,
EU:C:2000:317, bod 53).
47      Ako
Všeobecný
súd
správne
konštatoval v bode 223
napadnutého
rozsudku.
48      Podľa bodu 11
usmernení
S&R
sa
„zaviedol…
pojem
rozdelenia
zaťaženia,
okrem
iného s cieľom
lepšie
riešiť
otázku
morálneho
hazardu“.
49      Pozri
analogicky
rozsudok z 19. júla
2016,
Kotnik a i. (C‑526/14,
EU:C:2016:570,
body 55
až
58).
50      Pozri v tomto zmysle SOLTÉSZ, U., MAIER‑RIGAUD, F.: Rescue and restructuring aid. In: WERNER, P., VEROUDEN, V. (eds): EU State Aid Control:
Law and Economics. 2025, s. 553 – 554.