ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (plénum)
z 24. júna 2008
Vec F‑116/05
Maria Concetta Cerafogli a Paolo Poloni
proti
Európskej centrálnej banke (ECB)
„Verejná služba – Zamestnanci ECB – Odmena – Metóda výpočtu ročnej úpravy odmien – Výkon rozsudku súdu Spoločenstva – Potvrdzujúci akt – Neprípustnosť“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 36.2 Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ktorý
je pripojený k Zmluve ES, ktorou M. C. Cerafogli a P. Poloni navrhujú v podstate najmä jednak zrušiť ich výplatné listiny
za mesiac júl 2001, tak ako boli vystavené ECB vo februári 2005 na vykonanie rozsudku Súdu prvého stupňa z 20. novembra 2003,
Cerafogli a Poloni/ECB, (T‑63/02, Zb. s. II‑4929), a jednak priznať náhradu škody
Rozhodnutie: Žaloba sa zamieta ako neprípustná. Každý účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.
Abstrakt
Úradníci – Zamestnanci Európskej centrálnej banky – Žaloba – Akt spôsobujúci ujmu – Pojem – Potvrdzujúci akt – Vylúčenie
(Protokol o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, článok 36.2; Služobný poriadok úradníkov,
články 90 a 91; Podmienky zamestnávania zamestnancov Európskej centrálnej banky, článok 42)
Na žaloby na základe článku 36.2 Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky a článku
42 podmienok zamestnávania zamestnancov Európskej centrálnej banky, treba analogicky uplatniť judikatúru, podľa ktorej akt
spôsobujúci ujmu je akt, ktorý sa priamo a bezprostredne dotýka právnej situácie dotknutej osoby; ako taký nemôže byť kvalifikovaný
čisto potvrdzujúci akt, ako to je v prípade aktu, ktorý neobsahuje žiadny nový prvok v porovnaní so skorším aktom spôsobujúcim
ujmu.
(pozri body 41 – 43)
Odkaz:
Súdny dvor: 21. januára 1987, Stroghili/Dvor audítorov, 204/85, Zb. s. 389, bod 6
Súd prvého stupňa: 7. júna 1991, Weyrich/Komisia, T‑14/91, Zb. s. II‑235, bod 35; 9. júna 1998, Biedermann a i./Dvor audítorov,
T‑173/95, Zb. VS s. I‑A‑273, II‑831, bod 39