62016TJ0910_RES
Veci T‑910/16 a T‑911/16
Kurt Hesse
a
Wedl & Hofmann GmbH
proti
Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo
Rozsudok Všeobecného súdu (piata komora) zo 4. apríla 2019
„Ochranná známka Európskej únie – Konanie vo veci zrušenia – Obrazová ochranná známka Európskej únie TESTA ROSSA – Čiastočné vyhlásenie zrušenia – Článok 51 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) 2017/1001] – Dôkaz o používaní – Používanie napadnutej ochrannej známky navonok – Rovnosť zaobchádzania“
Ochranná známka Európskej únie – Opravné prostriedky – Žaloba pred súdom Únie – Právomoc Všeobecného súdu – Preskúmanie zákonnosti rozhodnutí odvolacích senátov
(Nariadenie Rady č. 207/2009, článok 65 ods. 2)
(pozri bod 22)
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, výmaz a neplatnosť – Preskúmanie návrhu – Dôkaz o používaní staršej ochrannej známky – Riadne používanie – Pojem – Kritériá posúdenia
[Nariadenie Rady č. 207/2009, článok 15 ods. 1 a článok 51 ods. 1 písm. a); nariadenie Komisie č. 2868/95, článok 1, pravidlo 22 ods. 3]
(pozri body 28 – 31, 37 – 40, 45 – 47, 66, 68)
Ochranná známka Európskej únie – Vzdanie sa, výmaz a neplatnosť – Preskúmanie návrhu – Dôkaz o používaní staršej ochrannej známky – Riadne používanie – Kritériá posúdenia – Verejné používanie a používanie ochrannej známky navonok – Predaj výrobkov prostredníctvom nadobúdateľov franšízy a držiteľov licencií – Zahrnutie
[Nariadenie Rady č. 207/2009, článok 15 a článok 51 ods.1 písm. a)]
(pozri body 37 – 40)
Zhrnutie
V rozsudku Hesse a Wedl & Hofmann/EUIPO (TESTA ROSSA) (T‑910/16 a T‑911/16), vyhlásenom 4. apríla 2019, Všeobecný súd zamietol žaloby podané proti rozhodnutiu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), ktorým uvedený úrad zrušil práva majiteľa obrazovej ochrannej známky TESTA ROSSA pre časť tovarov zapísaných na základe článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 (
1
).
Pôvodom tejto veci je konanie vo veci zrušenia medzi pánom Hessem (žalobca vo veci T‑910/16 a vedľajší účastník konania vo veci T‑911/16) a spoločnosťou Wedl & Hofmann (žalobkyňa vo veci T‑911/16 a vedľajší účastník konania vo veci T‑910/16). Pán Hesse sa domnieval, že EUIPO mal potvrdiť úplné zrušenie napadnutej ochrannej známky, ktorej majiteľom je Wedl & Hofmann. Wedl & Hofmann naopak tvrdí, že predložila dôkaz o riadnom používaní pre všetky výrobky a služby, pre ktoré bola zapísaná ochranná známka, a nielen pre napadnuté výrobky patriace do tried 21 a 25.
Všeobecný súd sa musel vyjadriť k otázke, či sa dôkazy o používaní, ktoré sa nevzťahujú na predaj konečným spotrebiteľom, ale predaj držiteľom licencií alebo nadobúdateľom franšízy spoločnosti Wedl & Hofmann, možno považovať za dôkazy o riadnom používaní. Pán Hesse v tejto súvislosti tvrdil, že tieto dôkazy nepreukázali, že výrobky boli distribuované konečným spotrebiteľom, a nepreukázali teda verejné používanie a používanie napadnutej ochrannej známky navonok.
Všeobecný súd v tejto súvislosti pripomenul, že riadne používanie ochrannej známky vyžaduje jej verejné používanie a používanie navonok, uviedol však, že toto používanie navonok neznamená, že nevyhnutne ide o používanie zamerané na konečných spotrebiteľov. Domnievať sa, že používanie ochrannej známky navonok v zmysle judikatúry spočíva nevyhnutne v používaní zameranom na konečných spotrebiteľov, by znamenalo z pôsobnosti nariadenia č. 207/2009 vylúčiť ochranné známky, ktoré sa používajú iba vo vzťahoch medzi spoločnosťami. V dôsledku toho Všeobecný súd rozhodol, že dôkazy predložené spoločnosťou Wedl & Hofmann, uvádzajúce predaje výrobkov prostredníctvom nadobúdateľov franšízy a držiteľov licencií, mohli preukázať verejné používanie a používanie napadnutej ochrannej známky navonok.
Všeobecný súd navyše konštatoval, že EUIPO správne dospel k záveru, že na jednej strane dokumenty týkajúce sa používania napadnutej ochrannej známky preukazujú, že napadnutá ochranná známka sa nepoužívala čisto interne pre výrobky patriace do tried 21 a 25 s jediným cieľom podporovať predaj iných výrobkov, a na druhej strane, že uvedená ochranná známka nebola riadne používaná pre iné výrobky a služby, než sú výrobky patriace do tried 21 a 25.
Všeobecný súd okrem toho zamietol žalobný dôvod založený na porušení zásady rovnosti zaobchádzania, pokiaľ ide o posúdenie riadneho používania podľa veľkosti podniku.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy boli žaloby vo veciach T‑910/16 a T‑911/16 zamietnuté.
(
1
)	Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1)