ROZSUDOK SÚDU PRE VEREJNÚ SLUŽBU (prvá komora)
zo 7. júla 2009
Spojené veci F‑99/07 a F‑45/08
Marjorie Danielle Bernard
proti
Európskemu policajnému úradu (Europol)
„Verejná služba – Služobný poriadok zamestnancov Europolu – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Postup na vyšší platový stupeň – Právomoc autora aktu – Prípustnosť – Zrušenie rozhodnutia – Nepodanie sťažnosti“
Predmet: Žaloba podaná podľa článku 40 ods. 3 Dohovoru o zriadení Európskeho policajného úradu (Dohovor o Europole) stanoveného na
základe článku K.3 Zmluvy o Európskej únii a článku 93 ods. 1 služobného poriadku zamestnancov Europolu, ktorou M. D. Bernard
navrhuje: vo veci F‑99/07, v prvom rade, zrušiť správy o služobnom postupe z 5. februára 2007 a z 25. júla 2007, ako aj zamietnutie
jej sťažnosti z 26. júna 2007, po druhé, zaviazať Europol, aby jej jednak priznal zvýšenie mesačného platu s účinnosťou od
1. septembra 2006 spolu so zákonnými úrokmi a jednak zaplatil sumu vo výške 7 500 eur ako náhradu ujmy; vo veci F‑45/08 zrušiť
správu o služobnom postupe z 25. júla 2007 a rozhodnutie Europolu, ktorým sa zamieta jej sťažnosť z 23. októbra 2007, ako
aj zaviazať Europol na zaplatenie sumy 7 500 euro ako náhrady ujmy
Rozhodnutie: Správa o služobnom postupe žalobkyne z 25. júla 2007 sa zrušuje. Europol je povinný zaplatiť žalobkyni sumu vo výške 3 000 euro
ako náhradu ujmy. Vo zvyšnej časti sa žaloba vo veci F‑99/07, Bernard/Europol, zamieta. Konanie o žalobe vo veci F‑45/08,
Bernard/Europol sa zastavuje. Europol je povinný nahradiť všetky trovy konania vo veci F‑45/08, Bernard/Europol, a znáša svoje
vlastné trovy konania ako aj štyri pätiny trov konania žalobkyne vo veci F‑99/07, Bernard/Europol. Žalobkyňa znáša pätinu
trov konania vo veci F‑99/07, Bernard/Europol.
Abstrakt
1.      Úradníci – Zamestnanci Europolu – Postup na vyšší platový stupeň každé dva roky
(Služobný poriadok zamestnancov Europolu, články 28 a 29)
2.      Úradníci – Žaloba – Neobmedzená právomoc – Spor peňažného charakteru v zmysle článku 93 Služobného poriadku zamestnancov Europolu
(Služobný poriadok zamestnancov Europolu, článok 93)
3.      Úradníci – Hodnotenie – Interný predpis týkajúci sa hodnotenia zamestnancov Europolu – Právne účinky
(Služobný poriadok zamestnancov Europolu, články 28 a 29)
4.      Úradníci – Hodnotenie – Interný predpis týkajúci sa hodnotenia zamestnancov Europolu – Porušenie
(Služobný poriadok zamestnancov Europolu, články 28 a 29)
5.      Úradníci – Hodnotenie – Správa o služobnom postupe – Povinnosť stanoviť ciele – Rozsah
6.      Úradníci – Žaloba – Žaloba o náhradu škody – Zrušenie napadnutého aktu neposkytujúceho primerané zadosťučinenie za nemajetkovú
ujmu
(Služobný poriadok zamestnancov Europolu, článok 93)
1.      Správu o služobnom postupe vypracovanú hodnotiteľom, ktorý má právomoc v otázkach hodnotenia, a nie riaditeľom Europolu, ktorý
má právomoc rozhodovať o postupe na vyšší platový stupeň, nemožno v žiadnom prípade, ani implicitne, považovať za pôvodné
rozhodnutie zamietajúce postup na vyšší platový stupeň, lebo tieto dva druhy rozhodnutí majú zjavne odlišný predmet a sú vydávané
dvoma odlišnými príslušnými orgánmi.
(pozri bod 54)
Odkaz:
Súd pre verejnú službu: 11. septembra 2008, Spee/Europol, F‑121/06, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, bod 40
2.      V sporoch peňažného charakteru však má Súd pre verejnú službu neobmedzenú právomoc súdneho preskúmania v súlade s článkom 93
služobného poriadku zamestnancov Europolu, ktorá mu umožňuje uložiť žalovanej inštitúcii povinnosť zaplatiť stanovené sumy,
prípadne zvýšené o úroky z omeškania.
Žiadosť smerujúca k priznaniu zvýšenia mesačného platu spolu s úrokmi z omeškania nie je návrhom smerujúcim k vydaniu príkazu,
ale návrhom na peňažné plnenie.
(pozri body 57 a 58)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 23. marCA 2000, Rudolph/Komisia, T‑197/98, Zb. VS s. I‑A‑55, II‑241, body 33 a 92
3.       Rozhodnutie inštitúcie Spoločenstva, ktoré sa oznámi všetkým jej zamestnancom a ktoré smeruje k zabezpečeniu rovnakého zaobchádzania
pri hodnotení, je interným predpisom a musí sa ako také považovať za orientačné pravidlo chovania, ktorému podlieha aj samotná
administratíva, ktorá sa od neho pri dodržaní zásady rovnosti zaobchádzania nesmie odchýliť bez uvedenia dôvodov, ktoré ju
k tomu viedli.
Usmernenia stanovujúce pravidlá upravujúce vypracovanie správy o služobnom postupe v rámci Europolu sú takýmto interným predpisom.
Ak interné predpisy stanovia, že správu o služobnom postupe vypracováva a podpisuje priamy nadriadený zamestnanca, je vypracovanie
a podpis správy overovateľom, najmä ak na to nebol splnomocnený, v rozpore s uvedenými predpismi.
Hoci možno rozhodnutie prijaté orgánom, ktorý bol z dôvodu rozporu s pravidlami o rozdelení právomocí nepríslušný, zrušiť
len ak by odchýlenie sa od uvedených pravidiel mohlo narušiť niektorú zo záruk, ktoré sú úradníkom priznané služobným poriadkom
či pravidlami riadnej správy vecí verejných v oblasti riadenia zamestnancov, cieľom usmernení upravujúcich postupy služobného
postupu a hodnotenia zamestnancov je umožniť administratíve pravidelne získavať čo najúplnejšie a najpresnejšie informácie
o podmienkach, za akých hodnotení zamestnanci plnia svoje služobné úlohy, a zaručiť, že hodnotenie bude vykonané osobami,
ktoré sú najlepšie oboznámené s prácou zamestnancov, a ktoré sú teda najviac spôsobilé stanovovať ich ciele. Cieľom týchto
ustanovení je teda prispieť k riadnej správe vecí verejných v oblasti riadenia zamestnancov a ich porušenie môže v zásade
vyústiť do zrušenia správy o služobnom postupe, ktorá bola vypracovaná a podpísaná overovateľom.
(pozri body 79, 80, 83 – 85, 87 a 88)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 10. septembra 2003, McAuley/Rada, T‑165/01, Zb. VS s. I‑A‑193, II‑963, bod 44; 13. júla 2006, Vounakis/Komisia,
T‑165/04, Zb. VS s. I‑A‑2‑155, II‑A‑2‑735, body 45 až 50
Súd pre verejnú službu: 13. decembra 2007, Diomede Basili/Komisia, F‑108/06, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, body 61 a 62
4.      V objektívne odôvodnených prípadoch sa môže správa v odchýliť od pravidiel stanovených internými predpismi. Skutočnosť, že
zamestnanec Europolu bol priamo podriadený trom rôznym nadriadeným v hodnotenom období a že hodnotenia týchto nadriadených
boli sporné, však nestačí na odôvodnenie toho, že správa o služobnom postupe bola vypracovaná v rozpore s článkom 8 usmernení
upravujúcich postupy služobného postupu a hodnotenia zamestnancov, pričom druhý odsek uvedeného článku 8 presne upravuje prípady,
keď zamestnanec pracuje pod vedením niekoľkých priamych nadriadených v priebehu jedného hodnoteného obdobia.
Navyše pravidlo stanovené v usmerneniach, podľa ktorého správu o služobnom postupe vyhotovuje posledný nadriadený zamestnanca,
by prišlo o celý svoj obsah, keby odlišné hodnotenia od rôznych nadriadených zamestnanca nemohli v zásade stačiť na odôvodnenie
porušenia uvedeného pravidla.
V dôsledku toho v prípade neexistencie objektívneho odôvodnenia umožňujúceho odchýliť sa od usmernení treba správu o služobnom
postupe prijatú v rozpore s pravidlom stanoveným v článku 8 druhom odseku uvedených usmernení považovať za správu prijatú
nepríslušným orgánom.
(pozri body 89 – 91 a 93)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 21. októbra 1998, Vicente‑Nuñez/Komisia, T‑100/96, Zb. VS s. I‑A‑591, II‑1779, body 67 až 76; McAuley/Rada,
už citovaný, bod 45
Súd pre verejnú službu: 9. júla 2008, Kuchta/ECB, F‑89/07, Zb. VS s. I‑A‑1‑0000, II‑A‑1‑0000, body 49 až 59
5.      Z usmernení upravujúcich postupy služobného postupu a hodnotenia zamestnancov vyplýva, že Europol je povinný na konci každého
hodnoteného obdobia stanoviť zamestnancom ciele, ktoré budú ďalej východiskom pre vypracovanie správy o služobnom postupe
za nasledujúce obdobie. Správa o služobnom postupe, ktorá bola vypracovaná bez toho, aby zamestnancovi boli vopred stanovené
takéto ciele, je neplatná.
(pozri body 95, 96 a 100)
6.      Nemajetková ujma, ktorú zamestnancovi spôsobila správa o služobnom postupe postihnutá vadami určitej závažnosti, v danom prípade
konkrétne prijatie správy nepríslušným orgánom a bez stanovenia cieľov zamestnanca, nie je primerane a dostatočne nahradená
zrušením tejto správy.
(pozri body 104 – 106)
Odkaz:
Súd prvého stupňa: 30. septembra 2004, Ferrer de Moncada/Komisia, T‑16/03, Zb. VS s. I‑A‑261, II‑1163, bod 68