62020TJ0525
A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE (kibővített negyedik tanács)
2023. szeptember 13. (
*1
)
„Állami támogatások – Postai ágazat és közúti árufuvarozás – Versenytárs panasza – Közvállalkozás által a leányvállalatának nyújtott tőkehozzájárulás – Az előzetes vizsgálati szakasz végén állami támogatás hiányát megállapító határozat – A vállalatcsoport két tagállam által közösen ellenőrzött anyavállalata – A tőkehozzájárulásnak a csoport anyavállalata általi jóváhagyása – Az államnak való betudhatóság”
A T‑525/20. sz. ügyben,
az ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport (székhelye: Padborg [Dánia]),
a Danske Fragtmænd A/S (székhelye: Åbyhøj [Dánia])
(képviseli őket: L. Sandberg‑Mørch ügyvéd)
felperesek,
támogatják őket:
a Jørgen Jensen Distribution A/S (székhelye: Ikast [Dánia], képviseli: Sandberg‑Mørch ügyvéd),
a Specialforeningen for Logistik og Distribution (SLD) (székhelye: Koppenhága [Dánia], képviseli: Sandberg‑Mørch ügyvéd)
beavatkozó felek,
az Európai Bizottság (képviseli: L. Flynn, meghatalmazotti minőségben)
alperes ellen,
támogatják:
a Dán Királyság (képviseli: M. Søndahl Wolff, meghatalmazotti minőségben segítője: R. Holdgaard ügyvéd),
a Svéd Királyság (képviselik: C. Meyer‑Seitz, H. Eklinder, A. Runeskjöld, M. Salborn Hodgson, H. Shev, R. Shahsavan Eriksson és O. Simonsson, meghatalmazotti minőségben),
a PostNord Logistics A/S (székhelye: Køge [Dánia]),
a PostNord Group AB (székhelye: Solna [Svédország])
(képviseli őket: O. Koktvedgaard ügyvéd)
beavatkozó felek,
A TÖRVÉNYSZÉK (kibővített negyedik tanács),
tagjai: R. da Silva Passos elnök (előadó), S. Gervasoni, N. Półtorak, I. Reine és T. Pynnä bírák,
hivatalvezető: A. Marghelis tanácsos,
tekintettel az eljárás írásbeli szakaszára,
tekintettel a 2023. február 2‑i tárgyalásra,
meghozta a következő
Ítéletet (
1
)
1
Az EUMSZ 263. cikken alapuló keresetükkel a felperesek, az ITD, Brancheorganisation for den enke vejgodstransport (a továbbiakban: ITD) és a Danske Fragtmænd A/S az SA. 52489 (2018/FC) állami támogatás – Dánia ügyben és az SA. 52658 (2018/FC) állami támogatás – Svédország ügyben (a PostNord Logistics részére nyújtott állítólagos állami támogatás) 2020. május 12‑én hozott C(2020) 3006 final európai bizottsági határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) megsemmisítését kérik.
A jogvita előzményei
2
Az ITD szakmai egyesület, amely a dán jog szerinti azon társaságokat tömöríti, amelyek nemzeti és nemzetközi szinten a közúti árufuvarozási szolgáltatások és a logisztikai szolgáltatások piacán tevékenykednek. A Danske Fragtmænd egy dán jog szerinti társaság, amely többek között a közúti árufuvarozási szolgáltatások és csomagkézbesítési szolgáltatások dán piacán van jelen.
3
A PostNord AB egy svéd jog szerinti társaság, amelynek tőkéjében a Dán Királyság 40%‑os, a Svéd Királyság pedig 60%‑os részesedéssel rendelkezik. 2009‑ben hozták létre Posten Norden AB néven, egyrészt a Post Danmark A/S, a Dán Királyság inkumbens postai szolgáltatójának, másrészt a Posten AB, a Svéd Királyság inkumbens postai szolgáltatójának összefonódásával.
4
A PostNord 100%‑os részesedéssel rendelkezik a PostNord Group AB társaságban, amely maga is 100%‑os részesedéssel rendelkezik a Post Danmark és a Posten társaságokban, amelyek feladata az egyetemes postai szolgáltatás nyújtása Dániában, illetve Svédországban. A PostNord Group szintén 100%‑os részesedéssel rendelkezik a dán jog szerinti, koppenhágai (Dánia) székhelyű PostNord Logistics A/S társaságban, amelynek feladata közúti árufuvarozás Dániában.
5
2018. november 22‑én az ITD panaszt nyújtott be az Európai Bizottsághoz, amely szerint a PostNord Logistics a 2017. és 2018. évre vonatkozó éves jelentéseiben bejelentette, hogy tőkeemelésekben részesül a PostNord részéről. Az ITD szerint ezek a tőkeemelések jogellenes és a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősültek.
6
A PostNord Logistics, amely 2015 óta veszteséges, a 2017‑es pénzügyi év végére kimerítette a saját tőkéjét. A PostNord Logistics ebben a helyzetben javasolta egy 2018. november 30‑i rendkívüli közgyűlésen a PostNord Group igazgatóságának, hogy 115 millió dán korona (DKK) (hozzávetőleg 15,4 millió euró) összegű tőkeemelést hajtson végre (a továbbiakban: tőkeemelés) a javára.
7
A tőkeemelés összegére tekintettel a PostNord Group 2018. december 7‑én az anyavállalata, a PostNord igazgatótanácsától kérte ezen intézkedés és a több részletben történő folyósításának jóváhagyását.
8
2018. december 11‑én a PostNord igazgatótanácsa jóváhagyta a tőkeemelést.
9
2018. december 20‑án a PostNord Logistics megkapta a tőkeemelés 70 millió DKK (hozzávetőleg 9,37 millió euró) összegű első részletét.
10
2019. június 7‑én az ITD a panaszához kiegészítő észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz, amelyekben többek között azt állította, hogy a PostNord Logistics a tevékenységeinek a Post Danmark általi kereszttámogatásából részesül, ami lehetővé teszi számára, hogy több, az általa kapott állami kompenzációból finanszírozott infrastruktúráját ingyenesen használja az egyetemes postai szolgáltatás Dániában való biztosítása érdekében (a továbbiakban: kereszttámogatás).
11
2020. március 30‑án az ITD újabb észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz a kereszttámogatással kapcsolatban, valamint egy felszólító levelet, amely szerint, ha a Bizottság két hónapon belül nem alakít ki végleges álláspontot a panaszáról, az EUMSZ 265. cikk alapján intézményi mulasztás megállapítása iránti keresetet nyújt be a Törvényszékhez.
12
A Bizottság 2020. május 12‑én elfogadta a megtámadott határozatot. Először is megállapította, hogy a PostNord Logistics 2017. és 2018. évre vonatkozó éves jelentéseiben szereplő nyilatkozatok nem vonták maguk után az előny nyújtását, és ennélfogva nem minősülnek állami támogatásnak. Másodszor arra a következtetésre jutott, hogy a tőkeemelés nem tudható be a dán és a svéd államnak, és ezért sem minősül állami támogatásnak. Harmadszor úgy ítélte meg, hogy a kereszttámogatás nem bizonyított, és ennélfogva a Post Danmark és a PostNord Logistics közötti ügyletek nem foglalnak magukban állami támogatást.
A felek kérelmei
13
A Jørgen Jensen Distribution A/S és a Specialforeningen for Logistik og Distribution (SLD) által támogatott felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:
–
semmisítse meg a megtámadott határozatot;
–
kötelezze a Bizottságot a felmerült költségek viselésére.
14
A PostNord Group és a PostNord Logistics által támogatott Bizottság azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
utasítsa el a keresetet;
–
kötelezze a felpereseket a költségek viselésére.
15
A szintén a Bizottság kérelmeinek támogatása érdekében beavatkozó Dán Királyság és Svéd Királyság azt kéri, hogy a Törvényszék utasítsa el a keresetet.
A jogkérdésről
A kereset tárgyáról
16
A megtámadott határozatban a Bizottság három különböző intézkedés támogatás jellegéről határozott (lásd a fenti 12. pontot).
17
Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek egyetlen jogalapra hivatkoznak, amely azon alapul, hogy a Bizottság elmulasztotta megindítani az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdésében előírt hivatalos vizsgálati eljárást, annak ellenére, hogy komoly nehézségek merültek fel ezen intézkedések közül kettő, azaz egyrészt a tőkeemelés, másrészt pedig a kereszttámogatás értékelésével kapcsolatban. Ugyanakkor a jelen keresettel nem kérdőjelezik meg a Bizottságnak a PostNord Logistics 2017. és 2018. évre vonatkozó éves jelentéseiben szereplő nyilatkozatokra vonatkozó értékelését.
18
Így, jóllehet a felperesek formálisan a megtámadott határozat teljes egészében történő megsemmisítését kérik, a jelen keresetet úgy kell tekinteni, mint amely e határozat részleges megsemmisítésére irányul, azon az alapon, hogy a Bizottság megsértette az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdését, amikor megállapította, hogy a tőkeemelés nem valósít meg állami támogatást, és a kereszttámogatás fennállása nem nyert bizonyítást.
Előzetes megfontolások
19
Az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13‑i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.) 24. cikke (2) bekezdésének első mondata szerint bármely érdekelt fél panaszt nyújthat be annak érdekében, hogy feltételezett jogellenes támogatásról tájékoztassa a Bizottságot. Ugyanezen rendelet 15. cikke (1) bekezdése első mondatának megfelelően az ilyen panasz benyújtása megindítja az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése szerinti előzetes vizsgálati szakaszt, amelynek eredményeképp a Bizottság a 2015/1589 rendelet 4. cikkének (2), (3) vagy (4) bekezdése alapján határozatot fogad el.
20
Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése szerinti és a 2015/1589 rendelet 4. cikkében szabályozott előzetes vizsgálati szakasz célja annak lehetővé tétele a Bizottság számára, hogy előzetes véleményt formálhasson a vizsgálatának tárgyát képező intézkedésekről. E szakasz végén a Bizottság megállapítja, hogy az intézkedés vagy nem valósít meg támogatást, amely esetben a Bizottság a 2015/1589 rendelet 4. cikkének (2) bekezdése alapján támogatás hiányát megállapító határozatot hoz, vagy azt, hogy az intézkedés az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozik. Amennyiben az előzetes vizsgálatot követően a Bizottság úgy találja, hogy nem merült fel kétség a szóban forgó intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően, és amennyiben az az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozik, a 2015/1589 rendelet 4. cikke (3) bekezdése alapján kifogást nem tartalmazó határozatot hoz.
21
Az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindítását indokoló kétségek fennállása olyan komoly nehézségek objektív fennállását jelenti, amelyekkel a Bizottság a szóban forgó intézkedés támogatás jellegének vagy a belső piaccal való összeegyeztethetőségének vizsgálata során szembesült. Az ítélkezési gyakorlatból kitűnik ugyanis, hogy a komoly nehézségek fogalma objektív jellegű (2016. december 21‑iClub Hotel Loutraki és társai kontra Bizottság ítélet, C‑131/15 P, EU:C:2016:989, 31. pont). E nehézségek meglétét mind a megtámadott aktus elfogadásának körülményeit, mind annak tartalmát illetően objektív módon kell vizsgálni, összefüggésbe hozva a határozat indokolását azokkal az információkkal, amelyek a vitatott támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségéről való döntéskor a Bizottság rendelkezésére álltak és rendelkezésére állhattak, és e tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy azok az információk, amelyek a Bizottság rendelkezésére állhattak, azokat az információkat jelentik, amelyek relevánsaknak tűntek az elvégzendő értékeléshez, és amelyek benyújtását kérhette volna a Bizottság az előzetes vizsgálati szakaszban (lásd ebben az értelemben: 2021. május 5‑iITD és Danske Fragtmænd kontra Bizottság ítélet, T‑561/18, EU:T:2021:240, 48. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
22
Egyébiránt az előzetes vizsgálati eljárás során a Bizottság által folytatott vizsgálat elégtelen vagy hiányos volta azt valószínűsítő körülménynek minősül, hogy komoly nehézségek állnak fenn a kifogásolt intézkedés értékelése során, amelyek jelenléte arra kötelezi a Bizottságot, hogy megindítsa a hivatalos vizsgálati eljárást (lásd: 2021. szeptember 2‑iBizottság kontra Tempus Energy és Tempus Energy Technology ítélet, C‑57/19 P, EU:C:2021:663, 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
23
A komoly nehézségek fennállásának bizonyítékát egybehangzó valószínűsítő körülmények együtteséből kiindulva kell szolgáltatnia annak a félnek, aki a határozat megsemmisítését kéri (lásd ebben az értelemben: 2022. november 17‑iIrish Wind Farmers’ Association és társai kontra Bizottság ítélet, C‑578/21 P, nem tették közzé, EU:C:2022:898, 54. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
24
A fenti megfontolások fényében kell megvizsgálni a felperesek azon érvelését, amely olyan komoly nehézségek fennállásának bizonyítására irányul, amelyek alapján a Bizottságnak meg kellett volna indítania a hivatalos vizsgálati eljárást.
A tőkeemelésről
25
A felperesek, akiket e tekintetben a Jørgen Jensen Distribution is támogat, arra hivatkoznak, hogy a komoly nehézségek fennállását bizonyítja a Bizottság által a megtámadott határozatban levont ama következtetés, amely szerint a tőkeemelés nem valósít meg állami támogatást, mivel nem tudható be a dán és a svéd államnak.
26
Először is a megtámadott határozat ellentmondásos a tőkeemelést nyújtó jogalanyt illetően. Míg a megtámadott határozat egyes szövegrészei az ilyen intézkedést a csoport anyavállalatának, vagyis a PostNordnak tudják be, ami megfelel a valós tényállásnak, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a tőkeemelésről e társaság leányvállalata, a PostNord Group határozott.
27
Másodszor, a felperesek és a Jørgen Jensen Distribution arra hivatkoznak, hogy a komoly nehézségek fennállását több olyan valószínűsítő körülmény is bizonyítja, amelyek együttesen alátámasztják, hogy valószínűtlen, hogy a dán és a svéd állam nem vett részt a tőkeemelés elfogadásában, amely tehát nekik tudható be.
28
Először is a felperesek arra hivatkoznak, hogy a dán és a svéd állam nevezte ki a PostNord igazgatótanácsa tagjainak többségét, akik közül kettő ezen államok vezető tisztviselője. Másodszor, a PostNord 2017. évre vonatkozó éves jelentéséből (a továbbiakban: 2017. évre vonatkozó éves jelentés) kitűnik, hogy a dán és a svéd állam a PostNord igazgatótanácsával „párbeszédet” folytatott a tőkeemeléssel kapcsolatban. Harmadszor, a PostNordnál politikai érdek mutatható ki, mivel a leányvállalatai, a Post Danmark és a Posten felelősek az egyetemes postai szolgáltatásért Dániában, illetve Svédországban, amely országokban e leányvállalatok minősülnek az inkumbens postai szolgáltatóknak. Negyedszer, a Svéd Királyság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics beavatkozási beadványára tett észrevételeikben a felperesek azt állítják, hogy nemcsak hogy a tőkeemelés összege önmagában jelentős volt, hanem ez az intézkedés egy sor más tőkeemelésbe illeszkedett, amelyek célja a PostNord Logistics veszteségeinek eltüntetése és a fizetésképtelenségének elkerülése volt.
29
A Dán Királyság, a Svéd Királyság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics által támogatott Bizottság vitatja a felperesek érveit.
30
Először is a Bizottság hangsúlyozza, hogy a megtámadott határozatban végig úgy foglalt állást, hogy a tőkeemelésről a PostNord Group határozott. A PostNordot – figyelembe véve annak összegét – kizárólag ezen intézkedés jóváhagyására kérték.
31
Másodsorban a Bizottság vitatja, hogy a felperesek olyan valószínűsítő körülményeket terjesztettek volna elő, amelyek alkalmasak annak bizonyítására, hogy a tőkeemelés betudható a dán és a svéd államnak.
32
Először is a Bizottság hangsúlyozza, hogy valamely intézkedés államnak való betudhatóságára vonatkozó feltétel az állam aktív közreműködését követeli meg, amelyre a pontos és egybehangzó valószínűsítő körülmények összességének konkrét értékeléséből lehet következtetni. Márpedig a jelen ügyben a felperesek lényegében szervezeti tényezőkre támaszkodnak, amelyek nem elegendőek.
33
Másodszor, a PostNord igazgatótanácsának összetételét illetően a Bizottság mindenekelőtt arra hivatkozik, hogy sem a dán, sem a svéd állam nem egyedül jelöli ki e szerv tagjainak többségét. Ezenkívül a PostNord igazgatótanácsának a dán és a svéd állam által kinevezett egyetlen tagja sem rendelkezik vétójoggal. A Dán Királyság hozzáteszi, hogy nem a dán és a svéd állam feladata a PostNord és a PostNord Group igazgatósági tagjainak kinevezése, és hogy ezen államok érdekei nem feltétlenül esnek egybe. A PostNord Group és a PostNord Logistics hozzáteszik továbbá, hogy a dán és a svéd állam közötti koordináció valószínűtlen, tekintettel a tőkeemelés alacsony összegére és a PostNord Logistics szerény politikai jelentőségére.
34
A Dán Királyság és a Svéd Királyság továbbá megjegyzi, hogy a közvállalkozások irányítására alkalmazandó elveikből az következik, hogy valamely társaság igazgatótanácsának tagjait a társaság hatékony irányításának biztosítása érdekében képességeik alapján, a tulajdonosaihoz képest teljesen függetlenül választják ki. Bár lehetséges, hogy valamely társaság részvényesei a közgyűlésen utasításokat adnak az igazgatótanácsának, a jelen ügyben nem ez volt a helyzet.
35
Végül, ami a Dán Királyság és a Svéd Királyság egy‑egy tisztviselőjének a PostNord igazgatótanácsában való jelenlétét illeti, a Bizottság azt állítja, hogy a felperesek nem mutatnak rá olyan tényezőre, amely alkalmas lenne annak bizonyítására, hogy e tisztviselők, akiknek függetlenül kell eljárniuk, utasításokat kaptak volna az államaik részéről, vagy befolyásolhatták volna a PostNord döntéshozatali eljárását.
36
Harmadszor, ami a PostNord igazgatótanácsa és annak tulajdonosai közötti, a 2017. évre vonatkozó éves jelentésben említett „finanszírozásról szóló párbeszéd” fennállását illeti, a Dán Királyság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics vitatja, hogy e körülmény a dán és a svéd állam részéről a tőkeemelésre vonatkozó utasításokat jelentene, mivel ez a párbeszéd kizárólag a Post Danmark szerkezetátalakítására, nem pedig a tőkeemelésre vonatkozott.
37
Negyedszer a Bizottság vitatja a felperesek által hangsúlyozott azon körülmény relevanciáját, amely szerint a PostNord két leányvállalata felelős az egyetemes postai szolgáltatási kötelezettség ellátásáért, mivel nem ez a helyzet a tőkeemelés kedvezményezettje, a PostNord Logistics esetében, amelynek szolgáltatásait kizárólag vállalkozásoknak nyújtják. Ugyanebben az értelemben a PostNord Group és a PostNord Logistics hangsúlyozza, hogy a tőkeemelés gazdasági szempontból racionális intézkedés volt, mivel a logisztika piaca gyorsan bővült.
38
Előzetesen meg kell állapítani, hogy a felperesek állításával ellentétben a megtámadott határozat nem ellentmondásos a tőkeemelést nyújtó jogalany meghatározását illetően.
39
Kétségtelen, hogy a megtámadott határozat (26) bekezdésében a Bizottság jelezte, hogy 2018. december 11‑én a PostNord „úgy határozott, hogy tőkeemelést hajt végre”.
40
Mindazonáltal egyrészt a következő mondatban azonnal kifejtette, hogy „[a] PostNord AB igazgatótanácsának jóváhagyása szükséges” a tőkeemelés összegére tekintettel, utalva a megtámadott határozat (20) bekezdésére, amelynek utolsó mondatában kifejtette, hogy „[a] csoporton belüli, […]‑nál magasabb összegű tőkeinjekciókra vonatkozó döntésekhez a PostNord AB igazgatótanácsának jóváhagyása szükséges”. Másrészt a tőkeemelés államnak való betudhatóságának értékelése keretében a Bizottság a megtámadott határozat (76) bekezdésében utalt „a [PostNord Group] azon döntésére, hogy tőkét nyújt a [PostNord Logisticsnak]”, mielőtt a következő bekezdésben rámutatott arra, hogy a PostNord a tőkeemelés összege miatt a csoport belső szabályainak megfelelően részt vett a döntéshozatali folyamatban.
41
Egyébiránt a 2018. évre vonatkozó éves jelentéséből kitűnik, hogy a PostNord Logistics helyreállította saját tőkéjét az anyavállalata, azaz a PostNord Group hozzájárulásának köszönhetően.
42
Így a megtámadott határozat egészének az ügy irataival együttesen történő olvasata érthetővé teszi, hogy a Bizottság helyesen állapította meg, hogy a PostNord Group a PostNord Logistics javára hajtotta végre a tőkeemelést, és hogy annak összegére tekintettel megkövetelték a PostNord igazgatótanácsának jóváhagyását a PostNord csoport belső szabályainak megfelelően.
43
Ezenkívül a Bizottság, bár úgy ítélte meg, hogy a tőkeemelés a PostNord Group döntése volt, nem hagyta figyelmen kívül a PostNord társaság szerepét, mivel a megtámadott határozat (69) és azt követő bekezdéseiben figyelembe vette az e társaság, valamint a dán és a svéd állam közötti kapcsolatokat annak meghatározása érdekében, hogy a tőkeemelés betudható‑e ezen államoknak.
44
Azon kérdést illetően, hogy az ilyen betudhatóság Bizottság általi értékelése komoly nehézségek fennállására utal‑e, emlékeztetni kell arra, hogy ahhoz, hogy az előnyöket az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében „támogatásnak” lehessen minősíteni, különösen az államnak betudhatónak kell lenniük (lásd ebben az értelemben: 2021. március 2‑iBizottság kontra Olaszország és társai ítélet, C‑425/19 P, EU:C:2021:154, 58. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
45
Valamely intézkedés államnak való betudhatósága az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében nem vezethető le pusztán abból a tényből, hogy az említett intézkedést közvállalkozás nyújtotta. Még ha ugyanis az államnak módjában is áll valamely közvállalkozást ellenőrizni és annak ügyletei felett meghatározó befolyást gyakorolni, ezen ellenőrzés konkrét esetben történő tényleges gyakorlását nem lehet automatikusan vélelmezni. Szükség van annak vizsgálatára is, hogy megállapítható‑e, hogy a hatóságok valamilyen módon részt vettek az említett intézkedés meghozatalában (lásd: 2021. március 2‑iBizottság kontra Olaszország és társai ítélet, C‑425/19 P, EU:C:2021:154, 59. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
46
Így a közvállalkozás által hozott valamely támogatási intézkedés államnak való betudhatósága levezethető az adott eset körülményeiből és az ezen intézkedés hátterét képező összefüggésekből eredő valószínűsítő körülmények összességéből. E tekintetben nem várható el annak részletes vizsgálat alapján történő bizonyítása, hogy a hatóságok ténylegesen ösztönözték a közvállalkozást az érintett támogatási intézkedés meghozatalára (lásd: 2021. március 2‑iBizottság kontra Olaszország és társai ítélet, C‑425/19 P, EU:C:2021:154, 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
47
Közelebbről, minden olyan valószínűsítő körülmény releváns, amely az adott esetben vagy a hatóságok közreműködésére, illetve a közreműködés hiányának valószínűtlenségére utal valamely intézkedés elfogadása kapcsán, tekintettel az intézkedés terjedelmére, tartalmára és a vele járó feltételekre is, vagy pedig az említett hatóságok közreműködésének hiányára utal ezen intézkedés elfogadása kapcsán (lásd: 2021. március 2‑iBizottság kontra Olaszország és társai ítélet, C‑425/19 P, EU:C:2021:154, 61. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
48
Ezenkívül az ilyen betudhatóság megállapítását lehetővé tevő valószínűsítő körülmények között szerepel az a tény, hogy a szóban forgó közvállalkozás nem hozhatta meg a vitatott határozatot a hatóságok követelményeinek vagy a hatóságoktól származó utasításoknak a figyelembevétele nélkül, továbbá a közvállalkozásnak a közigazgatási struktúrába való integrációja, a tevékenységeinek a jellege és azoknak a piacon a magánjogi gazdasági szereplőkkel folytatott verseny szokásos feltételei mellett való gyakorlása, a vállalkozás jogállása vagy a vállalkozás vezetésére gyakorolt hatósági felügyelet intenzitása (lásd: 2021. március 2‑iBizottság kontra Olaszország és társai ítélet, C‑425/19 P, EU:C:2021:154, 62. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
49
A jelen ügyben a megtámadott határozatban a Bizottság először is hangsúlyozta, hogy az, hogy a PostNord közvállalkozásnak minősül, nem elegendő annak megállapításához, hogy az általa elfogadott intézkedések a részvényeseinek, a dán és a svéd államnak tudhatók be. Majd ezt követően különböző tényezőket vizsgált, amelyek alapján arra a következtetésre jutott, hogy a tőkeemelés nem tudható be a dán és a svéd államnak, és ezért nem valósít meg állami támogatást. E következtetés lényegében a következő tizenkét tényezőn alapul:
–
a tőkeemelésről a kedvezményezettje, a PostNord Logistics kérelmére döntöttek, és azt a PostNord Group, nem pedig a PostNord hajtotta végre (a megtámadott határozat (76) és (78) bekezdése);
–
annak összegére tekintettel a tőkeemeléshez a PostNord jóváhagyása volt szükséges, de nem tűnik úgy, hogy a dán vagy a svéd állam, illetve az általuk a PostNord igazgatótanácsába kinevezett tisztviselők külön álláspontot fejtettek volna ki az intézkedés támogatására (a megtámadott határozat (77) bekezdése);
–
a PostNord igazgatótanácsa tagjainak a dán és a svéd állam általi kinevezése önmagában nem elegendő annak megállapításához, hogy a tőkeemelés betudható ezen államoknak, mivel semmi nem utal arra, hogy ezek a tisztviselők nem függetlenül járnak el, nem rendelkeznek különleges szavazati joggal vagy vétójoggal, továbbá egyébiránt a PostNord igazgatótanácsának többi tagja nem a részvényes államoknak dolgozik, és így függetlenek (a megtámadott határozat (79) és (80) bekezdése);
–
a PostNord igazgatótanácsának tagjai nem voltak kötelesek a részvényes államoktól származó külön utasításokat követni, és semmi nem enged arra következtetni, hogy a tőkeemelést illetően ilyen utasításokat adtak volna (a megtámadott határozat (86) és (88) bekezdése);
–
a tőkeemelés jóváhagyásához a PostNord igazgatótanácsának egyszerű többségére volt szükség, így a dán állam vagy a svéd állam nem érvényesíthette akaratát az igazgatótanácsban (a megtámadott határozat (95) bekezdése);
–
a PostNord és leányvállalatai nem része a dán vagy svéd közigazgatásnak (a megtámadott határozat (89) bekezdése);
–
a PostNord és leányvállalatainak tevékenységei tisztán kereskedelmi jellegűek, kivéve a Post Danmark által nyújtott egyetemes postai szolgáltatási kötelezettséggel kapcsolatos tevékenységeket, amelyek azonban nem kapcsolódnak a PostNord Logistics tevékenységeihez (a megtámadott határozat (90) és (91) bekezdése);
–
a PostNord Group magánjogi társaság (a megtámadott határozat (92) bekezdése);
–
a PostNord Group, amelyet nem a dán és a svéd állam, hanem a PostNord felügyel, független ezekkel az államokkal szemben (a megtámadott határozat (93) és (94) bekezdése);
–
a PostNord Logistics viszonylag kicsi, politikailag, társadalmilag vagy gazdaságilag sem jelentős, így fizetésképtelensége nem járt volna olyan különös hatással, amely igazolná az annak elkerülésére irányuló állami beavatkozást (a megtámadott határozat (97) és (99) bekezdése);
–
kétségtelen, hogy a tőkeemelés összege a PostNord Logistics számára jelentős, a PostNord Group esetében azonban nem az, tekintettel annak forgalmára (a megtámadott határozat (98) bekezdése);
–
a tőkeemelés gazdasági szempontból észszerű, mivel a logisztika piaca növekszik (a megtámadott határozat (100) bekezdése).
50
Különböző valószínűsítő körülmények bemutatásával, amelyek – álláspontjuk szerint – bizonyítják, hogy a dán és a svéd állam tőkeemelésben való részvételének hiánya valószínűtlen volt, a felperesek arra hivatkoznak, hogy a Bizottság elemzése azt mutatja, hogy olyan komoly nehézségekkel szembesült, amelyeket nem küzdött le.
A PostNord, valamint a dán és a svéd állam közötti szervezeti kapcsolatokról
51
A felperesek kiemelik a PostNord igazgatótanácsának összetételét, amely tagjainak többségét a dán és a svéd állam nevezi ki, a tisztviselőik egyikének az igazgatótanácsba való jelöléséről pedig az egyes államok döntöttek.
52
Kétségtelen, hogy az igazgatótanács tagjainak jelölése a társaság tulajdonosainak előjoga, és főszabály szerint önmagában nem lehet vélelmezni, hogy egy közvállalkozás által hozott intézkedés az azt ellenőrző államnak tudható be (lásd ebben az értelemben: 2015. június 25‑iSACE és Sace BT kontra Bizottság ítélet, T‑305/13, EU:T:2015:435, 42. és 61. pont).
53
Ugyanakkor a közvállalkozás igazgatótanácsa által hozott intézkedés államnak való betudhatóságának értékelése során e szerv tagjainak jelölését kellően figyelembe kell venni, mivel az tanúsítja a szóban forgó közvállalkozás és az azt ellenőrző állam közötti különleges kapcsolatok fennállását (lásd ebben az értelemben: 2016. január 28‑iSzlovénia kontra Bizottság ítélet, T‑507/12, nem tették közzé, EU:T:2016:35, 102–107. pont). E különleges kapcsolatok a fenti 47. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében a szóban forgó intézkedés elfogadásában való állami közreműködés hiányának valószínűtlenségét alátámasztó körülménynek minősülnek.
54
Különösen bizonyos esetekben valamely közvállalkozás vezető testületei tagjainak jelölését övező körülmények bizonyíthatják, hogy e vállalkozás az őt ellenőrző állammal szemben korlátozott mértékű függetlenséggel rendelkezik, így az ilyen jelölés az államnak való betudhatóságra utaló jelentős valószínűsítő körülménynek minősül (lásd ebben az értelemben: 2015. június 25‑iSACE és Sace BT kontra Bizottság ítélet, T‑305/13, EU:T:2015:435, 63. pont), sőt alkalmas az ilyen betudhatóság megállapítására. (lásd ebben az értelemben: 2014. szeptember 17‑iCommerz Nederland ítélet, C‑242/13, EU:C:2014:2224, 35. pont).
55
A jelen ügyben először is meg kell állapítani, hogy – amint az a megtámadott határozat (20) bekezdéséből kitűnik – a PostNord igazgatótanácsa tizenegy tagból áll, akik közül négyet a Dán Királyság, négyet a Svéd Királyság, hármat pedig a PostNord leányvállalatai, a Post Danmark és a Posten alkalmazottai neveznek ki.
56
Közelebbről a PostNord különböző éves jelentéseiből – amelyeket a felperesek a keresetlevélhez csatoltak – kitűnik, hogy a dán és a svéd állam által kinevezett nyolc tagot az éves közgyűlésen nevezik ki, amelyen a Dán Királyságot a közlekedési minisztere, míg a Svéd Királyságot a vállalkozásügyi és innovációs minisztere képviseli.
57
Ezenkívül a felek között nem vitatott, hogy a tőkeemelés időpontjában a PostNord igazgatótanácsának a dán állam által kinevezett négy tagja közül az egyik párhuzamosan ezen állam vezető tisztviselője volt, míg ugyanezen igazgatótanács svéd állam által kinevezett négy tagjának egyike ezzel párhuzamosan szintén ezen állam vezető tisztviselője volt. Egyrészt a dán tisztviselő a vállalkozás‑, termelékenység‑, ellátás‑, energiaügyi és uniós költségvetési főosztály főigazgató‑helyettesi posztját töltötte be a dán pénzügyminisztériumban. Másrészt a svéd tisztviselő a svéd vállalkozásügyi és innovációs minisztérium közvállalkozási főosztályának igazgatóhelyettese volt.
58
Ami e két tisztviselőt illeti, a Bizottság rámutatott, hogy a tőkeemelésről nem fejtettek ki külön véleményt (a megtámadott határozat (77) bekezdése), e tekintetben nem kaptak külön utasításokat a dán és a svéd államtól (a megtámadott határozat (86) bekezdése), úgy tekintették, hogy függetlenül járnak el, és nem volt módjuk akaratuk érvényesítésére, mivel nem rendelkeztek sem különleges szavazati joggal, sem vétójoggal (a megtámadott határozat (80) bekezdése).
59
Márpedig a tőkeemelés dán és svéd államnak való betudhatóságának értékelése során e megfontolások önmagukban nem fosztják meg teljesen jelentőségétől a tisztviselők jelenlétét a PostNord igazgatótanácsában, tekintettel arra, hogy valamely közvállalkozás által hozott intézkedés a közvállalkozást ellenőrző államnak való betudhatóságának bizonyításához nem szükséges annak részletes vizsgálat alapján történő igazolása, hogy a hatóságok ténylegesen ösztönözték a közvállalkozást a szóban forgó intézkedés meghozatalára (lásd a fenti 46. pontot).
60
E tekintetben a PostNord igazgatótanácsába olyan tagok kinevezése, akik egyidejűleg Dánia és Svédország kormányának minisztériumaiban vezető tisztviselői feladatokat látnak el olyan tevékenységi területeken, amelyek közvetlen kapcsolatban állnak a közvállalkozásokkal, amelyek között a PostNord is szerepel, arra enged következtetni, hogy e tisztviselők ezen államok bizalmát élvezték, és hogy ennélfogva informális kapcsolatokat tarthattak fenn azon minisztériumok alkalmazottaival, amelyekhez tartoznak, és így képesek voltak az említett államok befolyásának közvetítésére a PostNordon belüli döntéshozatali folyamatban.
61
Egyébiránt a megtámadott határozat (77) bekezdésében a Bizottság hangsúlyozta, hogy „nagy a valószínűsége annak, hogy Dánia és Svédország tudomással bírt a tervezett tőkeemelésről (különösen azért, mert az igazgatótanács két tagja Dánia, illetve Svédország tisztviselője is)”. Ehhez hasonlóan a tárgyaláson a Dán Királyság lényegében kifejtette, hogy kifejezetten kijelölt egy tisztviselőt a PostNord igazgatótanácsába, hogy tájékoztassa a pénzügyminisztériumot és a közlekedési minisztériumot az e szerven belül a Post Danmark szerkezetátalakítása keretében az egyetemes postai szolgáltatással kapcsolatban folytatott megbeszélésekről.
62
E körülmények között a felperesek által előterjesztett szervezeti jellegű valószínűsítő körülmények azt bizonyítják, hogy a tőkeemelés időpontjában a PostNord a dán és a svéd állammal szemben korlátozott mértékű függetlenséggel rendelkezett, tekintettel arra, hogy az igazgatótanácsának tizenegy tagjából nyolcnak a kinevezése, akik közül kettő vezető tisztviselő volt, ezen államok minisztereitől származott (lásd analógia útján: 2015. június 25‑iSACE és Sace BT kontra Bizottság ítélet, T‑305/13, EU:T:2015:435, 61. és 63. pont).
63
E következtetést megerősíti a megtámadott határozat (21) bekezdésében szereplő megállapítás, amely szerint a PostNord igazgatótanácsának üléseit legalább egy, a dán állam által kinevezett és egy, a svéd állam által kinevezett tag jelenlétében kell megtartani.
64
Ebből következik, hogy kellően figyelembe kellett venni a szervezeti tényezőket, és azok a tőkeemelés dán és svéd államnak való betudhatóságára vonatkozó nem elhanyagolható valószínűsítő körülménynek minősülhettek.
65
Márpedig a megtámadott határozat (79) és (80) bekezdésében a Bizottság lényegében annak megállapítására szorítkozott, hogy a PostNord, valamint a dán és a svéd állam közötti szervezeti kapcsolatok nem elegendőek ahhoz, hogy a tőkeemelést ezen államoknak lehessen betudni, anélkül hogy ezen elemeknek különös jelentőséget tulajdonított volna a többi vizsgált betudhatósági valószínűsítő körülményre tekintettel.
66
Másodszor, nem fogadható el a Bizottság azon érvelése, hogy a PostNord két tagállam tulajdonában van, és egyik tagállam sem jelölhette egyedül e társaság igazgatótanácsa tagjainak a tőkeemelés jóváhagyásához szükséges többségét.
67
A PostNord részvényesi megállapodásából ugyanis, amelyre a Bizottság a megtámadott határozat (95) bekezdésében hivatkozott, és amellyel ennélfogva a közigazgatási eljárás során rendelkezett, kitűnik, hogy a dán és a svéd államnak szoros együttműködésben kell eljárnia, amikor a PostNord ügyeibe beavatkozik. Egyrészt e dokumentum 3.1.1 pontja szerint a dán és a svéd állam kötelezettséget vállalt arra, hogy mind egymással mind a PostNorddal szemben jóhiszeműen jár el. Másrészt ugyanezen dokumentum 3.11 pontja szerint az igazgatótanács hatáskörébe tartozó döntés elfogadásának blokkolása esetén a dán és a svéd állam köteles kinevezni egy‑egy, a blokkolás feloldásáért felelős főképviselőt.
68
Mindenesetre nem fogadható el, hogy a Bizottság az előzetes vizsgálati eljárás szakaszában kizárhassa a két állam által ellenőrzött vállalkozás által hozott intézkedés betudhatóságát azzal, hogy e kérdés további vizsgálata nélkül annak megállapítására szorítkozik, hogy e két állam egyike sem rendelkezik az igazgatótanácsban a szavazati jogok egyszerű többségével. Ezen álláspont elfogadása lehetővé tenné több tagállam számára, hogy egyenlő alapon szövetkezzenek a támogatások szétosztásával megbízott több országra irányuló intézményekben az állami támogatásokra vonatkozó szabályok megkerülése érdekében.
69
Harmadszor, a Dán Királyság által hangsúlyozott azon körülmény, amely szerint a dán és a svéd állam nem jogosult a PostNord vagy a PostNord Group igazgatóságának tagjait kijelölni, nem releváns, mivel a jelen ügyben a tőkeemelést egy másik szervnek, nevezetesen a PostNord igazgatótanácsának kellett jóváhagynia, amely tagjainak többségét ezen államok nevezték ki.
70
A fentiekből következik, hogy az egyrészről a dán és a svéd állam, másrészről pedig a PostNord között fennálló szervezeti kapcsolatok Bizottság általi értékelése a tőkeemelés ezen államoknak való betudhatóságára vonatkozó vizsgálatának hiányos és elégtelen voltát bizonyítja, és ennélfogva komoly nehézségek fennállására utaló valószínűsítő körülménynek minősül.
71
Mivel azonban a közvállalkozás és az azt tulajdonló állam közötti szervezeti kapcsolatok főszabály szerint nem elegendőek az e vállalkozás által hozott intézkedés államnak való betudhatóságának megállapításához (lásd a fenti 52. pontot), azt is meg kell vizsgálni, hogy a Bizottság rendelkezésére álló egyéb információk minősülhetnek‑e komoly nehézségek fennállására utaló valószínűsítő körülményeknek.
Az arra vonatkozó egyéb valószínűsítő körülményekről, hogy valószínűtlen, hogy a dán és a svéd állam nem vett részt a tőkeemelésben
– A PostNord igazgatótanácsának tagjai, valamint a dán és a svéd állam közötti párbeszéd fennállásáról
72
A felperesek a 2017. évre vonatkozó éves jelentésre hivatkoznak, amely említést tett „a tulajdonosokkal a finanszírozásról szóló párbeszédről”.
73
E tekintetben meg kell állapítani, hogy önmagában ezen említés alapján nem lehet vélelmezni, hogy a dán és a svéd állam minden pénzügyi szemponttal foglalkozott a PostNord irányító szerveivel, sem pedig – feltételezve is azt, hogy ez a helyzet –, hogy e szempontok szükségképpen magukban foglalnak bármilyen, a PostNord csoport leányvállalatai javára szóló feltőkésítési műveletet, így a tőkeemelést.
74
Egyébiránt, amint azt a Dán Királyság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics hangsúlyozza, azon mondat teljes olvasata, amelyből a fenti 72. pontban idézett szövegrész kivonatot tartalmaz, olyan értelmezést tesz lehetővé, hogy az abban használt „finanszírozás” kifejezés nem a PostNord csoport társaságainak valamennyi pénzügyi aspektusára utal, hanem egy konkrét műveletre, nevezetesen „a dániai tevékenység átszervezésére”.
75
Bár a Dán Királyság, akárcsak a PostNord Group és a PostNord Logistics, elismeri, hogy a dán és a svéd állam részt vett ebben az átszervezésben, e beavatkozó felek azt állítják, hogy az említett átszervezés kizárólag a Post Danmarkon belül 2017‑ben elhatározott és 2018‑ban finanszírozott modellváltásra vonatkozott, tehát semmilyen kapcsolatban nem állt a PostNord Logistics javára végrehajtott tőkeemeléssel.
76
A felperesek vitatják ezt az érvelést, és arra hivatkoznak, hogy a „dániai tevékenység” fogalma a PostNord Logistics helyzetére is utal. Állításuk alátámasztására a felperesek benyújtanak egy, a McKinsey & Company társaság által készített, „A 2020. évi postai tárgyalásokra vonatkozó elemzési jelentés” című dokumentumot (a továbbiakban: a McKinsey elemzési jelentése), amelynek elfogadhatóságát a Bizottság azon az alapon vitatja, hogy annak benyújtása késedelmes volt.
77
A McKinsey elemzési jelentését a felperesek nem a keresetlevél mellékleteként, hanem egyrészt kizárólag a Dán Királyság beavatkozási beadványára tett észrevételeik, másrészt a PostNord Group és a PostNord Logistics beavatkozási beadványára tett észrevételeik mellékleteként nyújtották be.
78
E tekintetben az eljárási szabályzat 85. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a bizonyítékokat és a bizonyítékok felajánlását az első beadványváltás keretében kell előterjeszteni. Ugyanakkor az ellenbizonyítás és az ellenérdekű fél ellenbizonyítását követően a felajánlott bizonyítékok kiegészítése nem tartozik az eljárási szabályzat 85. cikkének (1) bekezdésében foglalt jogvesztő szabály hatálya alá (lásd ebben az értelemben: 2021. május 5‑iITD és Danske Fragtmænd kontra Bizottság ítélet, T‑561/18, EU:T:2021:240, 102. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
79
A jelen ügyben, amint az a fenti 76. pontban megállapításra került, a McKinsey elemzési jelentését a Dán Királyság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics azon érvelésének megcáfolása érdekében nyújtották be, amely szerint a PostNord tulajdonosai és igazgatótanácsa közötti párbeszéd kizárólag a Post Danmark szerkezetátalakítására vonatkozott.
80
Így a McKinsey elemzési jelentése elfogadható.
81
Márpedig e jelentésből, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics által egy pervezető intézkedésre válaszul nyújtott pontosításokból kitűnik, hogy a PostNord működési szempontból földrajzi egységekre tagolódik, nevezetesen Dániában a PostNord Denmarkra, Svédországban a PostNord Swedenre, Finnországban a PostNord Finlandra és Norvégiában a PostNord Norwayre. Ebből az is kitűnik, hogy a PostNord Denmark földrajzi egység egyszerre foglalja magában a Post Danmarkot és a PostNord Logistics dán jog szerinti társaságot (lásd a fenti 4. pontot), és a PostNord Logistics vezérigazgatója beszámol az említett földrajzi egység operatív felelősének, aki egyébként a Post Danmark vezérigazgatója is.
82
Ennélfogva nem zárható ki, hogy a PostNord, valamint a dán és a svéd állam között a „dániai tevékenység” átszervezéséről folytatott párbeszéd nem csupán a Post Danmark, hanem a PostNord Logistics tevékenységeire is vonatkozhatott.
83
Ez annál is inkább így van, mivel a 2017. évre vonatkozó éves jelentésből kitűnik, hogy a PostNord Denmark az a földrajzi egység, amely a Post Danmarkot és a PostNord Logisticsot is magában foglalja (lásd a fenti 81. pontot), amely „egy új termelési modell végrehajtásán keresztül jövedelmező kommunikációs és logisztikai vállalkozássá való átalakítás” részese, ami bizonyítja, hogy az említett szerkezetátalakítás érinthette a PostNord Logisticsot.
84
Márpedig a megtámadott határozatban a Bizottság nem vizsgálta meg a PostNord dániai tevékenységének átszervezéséről szóló ilyen párbeszédet, noha az ITD a panaszában a PostNord által jóváhagyott tőkeemelés felett a dán és a svéd állam által gyakorolt felügyeleti és ellenőrzési szerepre utaló valószínűsítő körülményként hivatkozott erre.
85
E körülmények között az, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a PostNord Logistics és a PostNord dániai tevékenységének átszervezése közötti kapcsolatokat, azt bizonyítja, hogy hiányos és elégtelen a tőkeemelés ezen államoknak való betudhatóságára vonatkozó vizsgálata, ami ennélfogva komoly nehézségek fennállására utaló valószínűsítő körülménynek minősül.
– A PostNord tevékenységeinek jellegéről
86
A felperesek arra hivatkoznak, hogy a PostNord tevékenységei Dániában és Svédországban az egyetemes postai szolgáltatáshoz kapcsolódnak, ami kapcsolatot bizonyít az e társaság által hozott intézkedések, valamint a dán és a svéd állam között.
87
E tekintetben a támogatást nyújtó közvállalkozás tevékenységeinek jellege releváns valószínűsítő körülménynek minősül e támogatás államnak való betudhatóságának értékelése szempontjából (lásd a fenti 48. pontot). Közelebbről, az uniós bíróság a közérdekű célok ilyen vállalkozás általi követését az általa elfogadott intézkedéseknek a közvállalkozást ellenőrző államnak való betudhatóságára vonatkozó valószínűsítő körülménynek értékelte (lásd ebben az értelemben: 2013. február 27‑iNitrogénművek Vegyipari kontra Bizottság ítélet, T‑387/11, nem tették közzé, EU:T:2013:98, 63. pont; 2020. március 12‑iElche Club de Fútbol kontra Bizottság ítélet, T‑901/16, EU:T:2020:97, 58. és 59. pont), éppúgy, ahogyan az ezen állam hatáskörébe tartozó tevékenységek valamely közvállalkozás általi gyakorlását is (lásd ebben az értelemben: 2016. január 28‑iSzlovénia kontra Bizottság ítélet, T‑507/12, nem tették közzé, EU:T:2016:35, 92. pont).
88
A jelen ügyben először is a megtámadott határozat (90) bekezdésében a Bizottság megállapította, hogy a PostNord tevékenységeinek jellege nem minősül betudhatóságra utaló valószínűsítő körülménynek, mivel az ilyen tevékenységek tisztán kereskedelmi jellegűek, az egyetemes postai szolgáltatás kivételével Dániában, amelyért a Post Danmark állami kompenzációban részesül.
89
Márpedig a PostNord alapszabályának 3. cikkéből kitűnik, hogy e társaság tevékenységi köre elsődlegesen Dániában és Svédországban országos szinten közvetlenül vagy leányvállalatokon keresztül postai szolgáltatások nyújtása, és az e szolgáltatásokkal összeegyeztethető tevékenységek végzése. Egyébiránt nem vitatott, hogy Dánia és Svédország területén az egyetemes postai szolgáltatások nyújtásával megbízott egyedüli szolgáltatók a PostNord leányvállalatai, a Post Danmark és a Posten, amelyek ezen államok inkumbens szolgáltatói is.
90
E tekintetben az egyetemes postai szolgáltatás általános gazdasági érdekű szolgáltatásnak minősül, amelyet a tagállamok a közösségi postai szolgáltatások belső piacának fejlesztésére és a szolgáltatás minőségének javítására vonatkozó közös szabályokról szóló, 1997. december 15‑i 97/67/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 1998. L 15., 14. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 71. o.) 3. cikke értelmében kötelesek biztosítani.
91
Ebből következik, hogy a PostNord, amely társaság igazgatótanácsának jóvá kellett hagynia a tőkeemelést, a dán és a svéd állam hatáskörébe tartozó közérdekű célokat követ. Így, amint arra lényegében a felperesek hivatkoznak, e körülmény alátámasztja, hogy ezen államok főszabály szerint különös figyelmet fordítanak az e társaság által hozott döntésekre.
92
E tekintetben a Bizottság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics által kiemelt körülmények, amelyek szerint egyrészt a PostNord versenypiacokon folytatja tevékenységeit, másrészt a tőkeemelés gazdaságilag észszerű ügyletnek minősül, még ha bizonyítást is nyernek, nem döntő jelentőségűek annak megállapítása szempontjából, hogy ezen intézkedés nem érintette e társaság részvényes államait. Semmi nem zárja ki ugyanis, hogy az állami szervek részt vehessenek egy közvállalkozás vállalkozási jellegű ügyletében, amely, bár adott esetben megfelelhet a magánbefektető kritériumának, mindenképpen betudható az államnak (lásd ebben az értelemben: 2015. június 25‑iSACE és Sace BT kontra Bizottság ítélet, T‑305/13, EU:T:2015:435, 49. pont; 2016. január 28‑iSzlovénia kontra Bizottság ítélet, T‑507/12, nem tették közzé, EU:T:2016:35, 92. pont).
93
Másodszor, a megtámadott határozat (91) bekezdésében a Bizottság megállapította, hogy nincs kapcsolat a PostNord Logistics tevékenységei és a Post Danmark egyetemes postai szolgáltatás körébe tartozó tevékenységei között.
94
E tekintetben igaz, hogy a szóban forgó intézkedés tartalma releváns valószínűsítő körülménynek minősülhet e támogatás államnak való betudhatóságának értékelése szempontjából (lásd a fenti 47. pontot), és hogy a jelen ügyben az emelés kedvezményezettje a PostNord Group leányvállalata, a PostNord Logistics volt, amelyre nem vonatkozott egyetemes szolgáltatási kötelezettség.
95
Mindazonáltal, mivel a tőkeemelést a PostNord igazgatótanácsának kellett jóváhagynia, amely társaság tevékenységi köre Dániában és Svédországban postai szolgáltatások, valamint az e szolgáltatásokkal összeegyeztethető tevékenységek nyújtása, az igazgatótanácsa által hozott döntéseknek egybe kellett esniük az ilyen tevékenységi körrel. Így a Bizottság az előzetes vizsgálati eljárás szakaszában nem szorítkozhatott annak megállapítására, hogy ezen intézkedés kedvezményezettjének az egyetemes postai szolgáltatás nem volt feladata. A Bizottságnak kellően konkrétan ki kellett volna zárnia, hogy a tőkeemelés bármilyen pozitív vagy negatív hatást gyakorolhat e szolgáltatás teljesítésére.
96
E körülmények között az, hogy a Bizottság nem vette figyelembe a tőkeemelés jóváhagyására köteles PostNord tevékenységi körét, alkalmas annak bizonyítására, hogy ezen intézkedés dán és svéd államnak való betudhatóságára vonatkozó értékelése hiányos és elégtelen, és ennélfogva komoly nehézségek fennállására utaló valószínűsítő körülménynek minősül.
– A tőkeemelés mértékéről
97
A Svéd Királyság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics beavatkozási beadványára tett észrevételeikben a felperesek hangsúlyozzák, hogy a tőkeemelés összege jelentős. A Törvényszék által pervezető intézkedés keretében feltett kérdésre válaszolva a Bizottság lényegében vitatta ezen érv elfogadhatóságát, mivel olyan új érvről van szó, amelyet a Svéd Királyság, valamint a PostNord Group és a PostNord Logistics beavatkozási beadványára tett észrevételeikben terjesztettek elő első alkalommal.
98
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az eljárási szabályzat 84. cikkének (1) bekezdése értelmében az eljárás további részében semmilyen új jogalapot nem lehet felhozni, kivéve, ha az olyan jogi és ténybeli helyzetből származik, amely az eljárás során merült fel. Azon jogalapot azonban, amely valamely korábban közvetlenül vagy közvetve a keresetlevélben kifejtett jogalap kiterjesztését jelenti, és amely ahhoz szorosan kapcsolódik, elfogadhatónak kell tekinteni. Ahhoz, hogy az új érvet a korábban felhozott jogalap vagy kifogás kiterjesztésének lehessen tekinteni, annak kellően szoros kapcsolatot kell mutatnia a keresetlevélben eredetileg felhozott jogalapokkal vagy kifogásokkal annak érdekében, hogy a bírósági eljárás keretében zajló vita szokásos alakulásából eredő érvnek lehessen minősíteni (lásd: 2021. május 5‑iITD és Danske Fragtmænd kontra Bizottság ítélet, T‑561/18, EU:T:2021:240, 183. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
99
A jelen ügyben igaz, hogy a keresetlevélben a felperesek a tőkeemelés összegének nagyságát mint olyat nem a Bizottság által ezen intézkedés betudhatóságának vizsgálata során tapasztalt komoly nehézségek fennállására utaló valószínűsítő körülményként adták elő.
100
Mindazonáltal a keresetlevélben a Bizottság által tapasztalt komoly nehézségek fennállásának bizonyítása érdekében a felperesek hivatkoztak arra, hogy a tőkeemelés betudható a dán és a svéd államnak, hangsúlyozva, hogy ez az intézkedés a PostNord igazgatótanácsának hatáskörébe tartozik, mivel „jelentős” pénzügyi döntésről van szó.
101
Így a keresetlevél már tartalmazott utalást arra, hogy a felperesek szerint a tőkeemelés összegét jelentősnek kell tekinteni, ellentétben azzal, amit a Bizottság a megtámadott határozatban állított. Ennélfogva, mivel szorosan kapcsolódik a keresetlevélben – legalábbis hallgatólagosan – megfogalmazott kifogáshoz, a felpereseknek a tőkeemelés összegére alapított érvelését a bírósági eljárás keretében zajló vita szokásos alakulásából következőnek, és ennélfogva e kifogás kiterjesztésének kell tekinteni. Az ilyen érvelést tehát elfogadhatónak kell nyilvánítani.
102
Ezen érvelés megalapozottságát illetően emlékeztetni kell arra, hogy valamely intézkedés terjedelme releváns tényező lehet ezen intézkedés államnak való betudhatóságának értékelése során (lásd a fenti 47. pontot).
103
A jelen ügyben a megtámadott határozat (98) bekezdésében a Bizottság megállapította, hogy a tőkeemelés összege nem kelthetett gyanút a dán és a svéd állam részvételével kapcsolatban, mivel ez az összeg a PostNord Group forgalma 0,3%‑ának felelt meg.
104
Egyrészt azonban a megtámadott határozatból nem tűnik ki, hogy a Bizottság figyelembe vette volna a tőkeemelés abszolút értékét, amely 15 millió eurót meghaladó összegként nem tekinthető elhanyagolhatónak. E tekintetben az uniós bíróság egy közvállalkozás által tett, 10 millió euró összegű intézkedés mértékét az államnak való betudhatóság értékelése körében már figyelembe vette (lásd ebben az értelemben: 2016. január 28‑iSzlovénia kontra Bizottság ítélet, T‑507/12, nem tették közzé, EU:T:2016:35, 186. pont). Ez az összeg még jelentősebbnek tűnik a tőkeemelés kedvezményezettje, a PostNord Logistics számára, amelynek gazdasági életképessége függött ettől.
105
Másrészt a tőkeemelés összegének vizsgálatakor a Bizottság azt sem vette figyelembe, hogy az ilyen összeg meghaladja azt a küszöbértéket, amely felett a csoporton belüli tőkeinjekciókhoz be kellett szerezni az említett csoport anyavállalatának, a PostNordnak a jóváhagyását, amelynek igazgatótanácsa szoros kapcsolatban állt a dán és a svéd állammal (lásd a fenti 62. pontot).
106
E körülmények között a Bizottság azon értékelése, amely szerint a tőkeemelés összege nem kelthetett gyanút azzal kapcsolatban, hogy a dán és a svéd állam részt vett ezen intézkedés elfogadásában, az említett intézkedés ezen államoknak való betudhatóságára vonatkozó vizsgálatának hiányosságát és elégtelenségét bizonyítja, és ennélfogva komoly nehézségek fennállására utaló valószínűsítő körülménynek minősül.
107
A fentiek összességére tekintettel a felpereseknek sikerült bizonyítaniuk, hogy a tőkeemelés támogatás jellegére vonatkozó bizottsági vizsgálat hiányos és elégtelen. Így a felperesek olyan komoly nehézségek fennállását bizonyították, amelyeket a Bizottság a tőkeemelés értékelése során nem küzdött le. Helyt kell tehát adni a jelen keresetnek annyiban, amennyiben az a megtámadott határozat azon része ellen irányul, amelyben a Bizottság az EUMSZ 108. cikk (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindítása nélkül megállapította, hogy a tőkeemelés nem tudható be a dán és a svéd államnak, és ennélfogva nem valósít meg állami támogatást.
[omissis]
A költségekről
132
Az eljárási szabályzat 134. cikkének (3) bekezdése alapján részleges pernyertesség esetén mindegyik fél maga viseli saját költségeit. Azonban, ha az ügy körülményei alapján indokoltnak látszik, a Törvényszék határozhat úgy, hogy a fél saját költségein felül viseli a másik fél költségeinek egy részét is.
133
Mivel a kereset részleges pernyertességet eredményezett, a jelen ügy körülményeinek helyes mérlegelése azt kívánja, hogy a felperesek viseljék saját költségeik felét, a költségeik fennmaradó részét viselje a Bizottság, ezen utóbbi pedig viselje saját költségeit.
134
Az eljárási szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján a Dán Királyság és a Svéd Királyság maga viseli saját költségeit. Ugyanezen szabályzat 138. cikkének (3) bekezdése alapján a Jørgen Jensen Distribution, az SLD, a PostNord Group és a PostNord Logistics maga viseli saját költségeit.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (kibővített negyedik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék az SA. 52489 (2018/FC) állami támogatás – Dánia ügyben és az SA. 52658 (2018/FC) állami támogatás – Svédország ügyben (a PostNord Logistics részére nyújtott állítólagos állami támogatás) 2020. május 12‑én hozott C(2020) 3006 final európai bizottsági határozatot megsemmisíti azon részében, amelyben az előzetes vizsgálati szakasz végén a határozat megállapította, hogy a PostNord AB által 2018. december 11‑én jóváhagyott, a PostNord Logistics A/S javára nyújtott tőkeemelés nem valósított meg állami támogatást.
2)
A Törvényszék a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.
3)
Az ITD, Brancheorganisation for den danske vejgodstransport A/S és a Danske Fragtmænd A/S maga viseli saját költségeinek felét, költségeik fennmaradó részét pedig az Európai Bizottság viseli.
4)
A Bizottság, a Dán Királyság, a Svéd Királyság, a Jørgen Jensen Distribution A/S, Specialforeningen for Logistik og Distribution (SLD), a PostNord Group AB és a PostNord Logistics maga viseli saját költségeit.
da Silva Passos
Gervasoni
Półtorak
Reine
Pynnä
Kihirdetve Luxembourgban, a 2023. szeptember 13‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.
(
1
)	1 A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.