62002CJ0366_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C-366/02,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES,
podaná rozsudkem Verwaltungsgericht Halle (Německo) ze dne 30. září 2002 zapsaným do rejstříku Soudního dvora dne 14. října 2002, v řízení
Gerd Gschoßmann
proti
Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd,
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát),
ve složení A. Rosas, zastupující předseda senátu, R. Schintgen  (zpravodaj) a N. Colneric, soudci,
generální advokát:  P. Léger,
vedoucí soudní kanceláře: R. Grass,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na písemná vyjádření předložená:
– za G. Gschoßmanna R. Zimmermannem, Rechtsanwalt,
– za Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd E. Stübnerem, jako zmocněncem,
– za Komisi Evropských společenství M. Niejahrem, jako zmocněncem,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 27. května 2004,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 9 nařízení Rady (EHS) č. 1765/92 ze dne 30. června 1992 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (Úř. věst. L 181, s. 12) a článku 7 nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (Úř. věst. L 160, s. 1; Zvl. vyd. 03/25, s. 322).
2. Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi G. Gschoßmannem, zemědělcem, a Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd (úřadem pro zemědělství a scelování pozemků), dále jen „úřadem“ ve věci vrácení vyrovnávacích plateb.
Právní rámec
3. Z druhého bodu odůvodnění nařízení č. 1765/92 vyplývá, že cílem režimu podpory pro producenty plodin na orné půdě zavedeného tímto nařízením je zajistit lepší rovnováhu na trhu sblížením cen ve Společenství a cen na světovém trhu a vyrovnáním ztráty příjmů vyplývající z tohoto sblížení vyrovnávacími platbami producentům.
4. Nařízení č. 1765/92 stanoví poskytnutí vyrovnávacích plateb na plochu určenou pro plodiny na orné půdě nebo pro vynětí půdy z produkce. Článek 9 tohoto nařízení však některou půdu z těchto plateb vylučuje:
„Žádosti o vyrovnávací platby a vynětí z produkce se nesmějí podávat pro půdu, která byla k 31. prosinci 1991 stálou pastvinou, byla osázena trvalými kulturami nebo stromy nebo byla využívána pro nezemědělské účely.“ (neoficiální překlad)
5. Toto nařízení bylo provedeno zvláště nařízením Komise (EHS) č. 2780/92 ze dne 24. září 1992 o podmínkách přiznání vyrovnávacích plateb v rámci režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (Úř. věst. L 281, s. 5).
6. Bod II přílohy I nařízení č. 2780/92 ve znění nařízení Komise (ES) č. 1959/94 ze dne 27. července 1994 (Úř. věst. L 198, s. 93) vymezuje trvalé kultury následujícím způsobem:
„Plodiny, které nejsou součástí osevního postupu, jiné než stálé travní porosty, jsou na dané půdě pěstovány nejméně pět let a lze je opakovaně sklízet, vyjma víceletých plodin na orné půdě stanovených v příloze II.“ (neoficiální překlad)
7. Nařízení č. 2780/92 bylo nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 658/96 ze dne 9. dubna 1996 (Úř. věst. L 91, s. 46). Definice pojmu „trvalé plodiny“, která je uvedena v příloze I bodě 2 tohoto nařízení, však zůstala v podstatě shodná, tedy:
„Plodiny, které nejsou součástí osevního postupu, jiné než stálé travní porosty, jsou na dané půdě pěstovány nejméně pět let a lze je opakovaně sklízet, vyjma víceletých plodin.“ (neoficiální překlad)
8. Nařízení č. 1765/92 bylo nahrazeno nařízením č. 1251/1999, jehož článek 7 první pododstavec stanoví následující:
„Žádosti o platby se nesmějí podávat pro půdu, která byla k 31. prosinci 1991 stálou pastvinou, byla osázena trvalými kulturami nebo stromy nebo byla využívána pro nezemědělské účely.“
9. Prováděcí pravidla k nařízení č. 1251/1999 jsou obsažena v nařízení Komise (ES) č. 2316/1999 ze dne 22. října 1999 (Úř. věst. L 280, s. 43; Zvl. vyd. 03/26, s. 362), které nahradilo nařízení č. 658/96. Definice pojmu „trvalé plodiny [kultury]“, která je uvedena v příloze I bodě 2 nařízení č. 2316/1999, odpovídá definici v příloze I bodě 2 nařízení č. 658/96, tedy:
„Plodiny, které nejsou součástí osevního postupu, jiné než stálé travní porosty, jsou na dané půdě pěstovány nejméně pět let a lze je opakovaně sklízet, vyjma víceletých plodin.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
10. G. Gschoßmann obdržel od úřadu vyrovnávací platby pro půdu, kterou dříve obdělával jako jabloňový sad.
11. Podle usnesení o postoupení předběžné otázky se tato půda dělí na tři kategorie:
– na půdě první kategorie byly jabloně k 31. prosinci 1991 ještě vysázeny a už na nich nebyl prováděn postřik. Jablka nebyla v průběhu roku 1991 sklizena. O vykácení a zorání předmětné půdy již bylo rozhodnuto, což bylo posléze vykonáno;
– na půdě druhé kategorie byly stromy k rozhodnému datu již pokáceny, ale nebyly odstraněny, což znemožňovalo využití půdy. K odstranění těchto stromů bylo přistoupeno později;
– na půdě odpovídající třetí kategorii byly stromy již pokáceny a odstraněny, ale půda dosud nebyla nově využívána.
12. Rozhodnutím ze dne 15. června 2001 úřad žádal částečné vrácení vyrovnávacích plateb z důvodu, že na předmětnou půdu se vztahovala výjimka stanovená článkem 9 nařízení č. 1765/92 a článkem 7 nařízení č. 1251/1999 v tom smyslu, že k 31. prosinci 1991 „byla […] osázena trvalými kulturami […] nebo byla využívána pro nezemědělské účely“.
13. Vzhledem k pochybnostem o rozsahu působnosti předmětných předpisů Společenství Verwaltungsgericht Halle rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1) Vyžaduje využití půdy pro trvalé kultury ve smyslu článku 9 nařízení […] č. 1765/92 […] nebo článku 7 nařízení […] č. 1251/1999 […] obdělávání  stávajících kultur na této půdě, v projednávané věci tedy jabloní?
2) Je půda ještě využívána pro trvalé kultury, jestliže vlastník nebo nájemce nepoužije během období růstu insekticid a následně nesklidí úrodu?
3) V případě záporné odpovědi na druhou otázku, je využití půdy pro trvalé kultury skončeno, jestliže vlastník nebo nájemce rozhodne o pokácení jabloní v krátké době, aniž by toto rozhodnutí před rozhodným datem vykonal? Byla by odpověď odlišná, jestliže by byl jiný podnikatel pověřen pokácením před rozhodným datem?
4) V případě záporné odpovědi také na třetí otázku, je využití půdy pro trvalé kultury skončeno, jestliže vlastník nebo nájemce pokácel jabloně, aniž by měl v úmyslu zasadit nové stromy, jinak řečeno: odpovídá v takovém případě lhůta pro pokácení, 31. prosince 1991, lhůtě, kterou je třeba vzít v úvahu, pokud jde o režim podpory?
5) V případě záporné odpovědi také na čtvrtou otázku, je využití půdy pro trvalé kultury skončeno odstraněním pokácených stromů před rozhodným datem z půdy za účelem jejího využívání jako zemědělské půdy?
6) Jestliže využití půdy pro trvalé kultury končí tím, že nastala některá z výše uvedených okolností, vyvstává otázka, zda musí být půda na konci svého využití pro trvalé kultury kvalifikována k rozhodnému datu jako půda využívaná pro nezemědělské účely ve smyslu dvou výše uvedených nařízení, a v případě kladné odpovědi na tuto otázku, zda některá z těchto okolností může ukončit tuto kvalifikaci?“
K předběžným otázkám
K první a druhé otázce
14. Touto první a druhou otázkou, které je třeba zkoumat společně, se předkládající soud táže, zda článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány tak, že vyloučení půdy osázené trvalými kulturami z vyrovnávacích plateb vyžaduje, aby předmětná půda byla využívána, a zvláště byly použity insekticidy během období růstu a byly sklizeny úrody.
15. Ve smyslu vyjádření Komise, a jak uvedl generální advokát v bodech 16 a následujících svého stanoviska, článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 se týkají výhradně půdy, která byla stálou pastvinou, byla osázena trvalými kulturami nebo stromy nebo byla využívána pro nezemědělské účely, aniž by bylo vyžadováno její vlastní obdělávání.
16. Stálé travní porosty a stromy mohou být ve skutečnosti využívány jako takové, aniž by byla půda obdělávána. Za těchto podmínek, chybí‑li v příslušných předpisech Společenství jiné ustanovení, by bylo nedůsledné vyžadovat obdělávání půdy, jestliže je určena pro pěstování trvalých kultur, ale nikoliv v případě, že je stálou pastvinou nebo je osázena stromy.
17. Mimo to vyžadovat obdělávání půdy by bylo obtížně slučitelné se záměrem zákonodárce Společenství, vyjádřeném v 17. bodě odůvodnění nařízení č. 1765/92 a ve 26. bodě odůvodnění nařízení č. 1251/1999, aby z vyrovnávacích plateb byla vyloučena půda, která nebyla obdělávána bezprostředně předtím, než předmětný režim podpor vstoupil v platnost. Požadavek, aby tyto platby byly vyloučeny pouze tehdy, pokud by půda byla obdělávána, by totiž vedl k tomu, že by vznikl nárok na vyrovnávací platby pro plochy, které nebyly osety před  31. prosincem 1991 a staly se obdělávanou půdou s jediným účelem získat tyto platby.
18. Jestliže tedy k tomu, aby půda byla vyloučena z vyrovnávacích plateb, postačuje, aby předmětná půda byla osázena trvalými kulturami, aniž by byla obdělávána, není za tímto účelem a fortiori
vyžadováno, aby byly použity insekticidy nebo aby byly sklizeny úrody.
19. V důsledku toho je tedy namístě odpovědět na první a druhou otázku tak, že článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány tak, že vyloučení půdy osázené trvalými kulturami z vyrovnávacích plateb nevyžaduje, aby tato půda byla obdělávána ani, zvláště, aby byly používány insekticidy nebo aby byly sklizeny úrody.
K třetí, čtvrté a páté otázce
20. Třetí, čtvrtou a pátou otázkou, které jsou úzce spojeny, se předkládající soud v podstatě táže, zda článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány tak, že půda přestává být využívána pro trvalé kultury, pokud jde o produkci jablek, v okamžiku, kdy se producent rozhodne pokácet jabloně nebo pověřit tímto úkolem podnikatele, v okamžiku skutečného pokácení jabloní nebo až v okamžiku odstranění pokácených stromů.
21. Jestliže z odpovědi na první otázku vyplývá, že pro vyloučení půdy z vyrovnávacích plateb stačí, aby půda byla osázena trvalými kulturami, aniž by byla obdělávána, tato podmínka není zjevně splněna v případě, že, pokud se jedná o ovocný sad, ovocné stromy byly pokáceny, aniž by byly odstraněny.
22. Naopak, pouhé rozhodnutí pokácet stromy, aniž by toto rozhodnutí bylo vykonáno, neznamená, že půda již není využívána pro trvalé kultury.
23. V důsledku toho je namístě odpovědět na třetí, čtvrtou a pátou otázku tak, že článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány v tom smyslu, že půda již není osázena trvalými kulturami, pokud jde o produkci jablek, jakmile jsou ovocné stromy pokáceny, i když nebyly odstraněny. Pouhé rozhodnutí pokácet stromy, aniž by toto rozhodnutí bylo vykonáno, však neznamená, že půda již není využívána pro trvalé kultury.
K šesté otázce
24. Šestou otázkou se předkládající soud v podstatě táže, zda článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány v tom smyslu, že jakmile půda přestala být osázena trvalými kulturami, musí být považována za využívanou pro nezemědělské účely.
25. Jak zdůraznil generální advokát v bodě 25 svého stanoviska, využívání půdy pro zemědělské účely předpokládá, že je využívána pro produkci rostlin nebo chov zvířat.
26. Půda, která přestala být osázena trvalými kulturami, může být tudíž považována za využívanou pro nezemědělské účely pouze tehdy, je‑li prokázáno, že není využívána k produkci rostlin nebo chovu zvířat. Přísluší předkládajícímu soudu, aby ověřil, zda tato podmínka je v projednávané věci splněna.
27. V důsledku toho je třeba odpovědět na šestou otázku tak, že článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány v tom smyslu, že půda, která přestala být osázena trvalými kulturami, musí být považována za půdu využívanou pro nezemědělské účely, je‑li prokázáno, že není využívána k produkci rostlin nebo chovu zvířat.
K nákladům řízení
28. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjád ření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
1) Článek 9 nařízení Rady (EHS) č. 1765/92 ze dne 30. června 1992, o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě, a článek 7 nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999, o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě, musí být vykládány v tom smyslu, že vyloučení půdy osázené trvalými kulturami z vyrovnávacích plateb nevyžaduje, aby tato půda byla obdělávána ani, zvláště, aby byly používány insekticidy nebo aby byly sklizeny úrody.
2) Článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány v tom smyslu, že půda již není osázena trvalými kulturami, pokud jde o produkci jablek, jakmile jsou ovocné stromy pokáceny, i když nebyly odstraněny. Pouhé rozhodnutí pokácet stromy, aniž by toto rozhodnutí bylo vykonáno, však neznamená, že půda již není využívána pro trvalé kultury.
3) Článek 9 nařízení č. 1765/92 a článek 7 nařízení č. 1251/1999 musí být vykládány v tom smyslu, že půda, která přestala být osázena trvalými kulturami, musí být považována za půdu využívanou pro nezemědělské účely, je‑li prokázáno, že není využívána k produkci rostlin nebo chovu zvířat.