62004CJ0122_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑122/04,
jejímž předmětem je žaloba na neplatnost na základě článku 230 ES, podaná dne 5. března 2004,
Komise Evropských společenství,
zastoupená C.-F. Durand a M. van Beek, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalobkyně,
proti
Evropskému parlamentu,
zastoupenému K. Bradleym a M. Gómez-Leal, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
Radě Evropské unie,
zastoupené I. Díez Parrou a M. Balta, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalovaným,
podporovaným
Španělským královstvím,
zastoupeným M. Muñoz Pérezem, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
Finskou republikou,
zastoupenou T. Pynnä, jako zmocněnkyní, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
vedlejšími účastníky řízení,
SOUDNÍ DVŮR (první senát),
ve složení P. Jann, předseda senátu, N. Colneric (zpravodaj), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič a E. Levits, soudci,
generální advokát: L. A. Geelhoed,
vedoucí soudní kanceláře: M. Ferreira, vrchní rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 30. června 2005,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 15. září 2005,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Svojí žalobou se Komise evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr zrušil čl. 17 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2152/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o monitorování lesů a environmentálních interakcí ve Společenství (Forest Focus) (Úř. věst. L 324, s. 1; Zvl. vyd. 03/41, s. 285, dále jen „nařízení Forest Focus“) v rozsahu, v němž podřizuje přijetí prováděcích opatření k plánu Forest Focus regulativnímu postupu podle článku 5 rozhodnutí Rady č. 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 184, p. 23; Zvl. vyd. 01/03, s. 124, dále jen „druhé rozhodnutí o komitologii“), a zachoval účinky výše uvedeného nařízení do jeho změny, jež má nastat co nejdříve v návaznosti na rozsudek Soudního dvora.
2. Usnesením předsedy Soudního dvora ze dne 15. července 2004 bylo povoleno vedlejší účastenství Španělského království a Finské republiky na podporu návrhů Evropského parlamentu a Rady Evropské unie.
Právní rámec
Smlouva o ES
3. Podle čl. 202 třetí odrážky ES:
„K dosažení cílů vytyčených touto smlouvou a za podmínek jí vymezených Rada:
[…]
– svěřuje Komisi v aktech, které přijímá, pravomoci k provádění předpisů, které vydá. Rada může upravit určité podmínky výkonu těchto pravomocí. Rada si může rovněž ve zvláštních případech vyhradit právo vykonávat tyto prováděcí pravomoci přímo. Výše uvedené podmínky musí být v souladu se zásadami a pravidly, které předem Rada přijala na návrh Komise a po obdržení stanoviska Evropského parlamentu jednomyslně.“
Druhé rozhodnutí o komitologii
4. Druhé rozhodnutí o komitologii bylo přijato na základě čl. 202 třetí odrážky ES.
5. Nahradilo rozhodnutí Rady 87/373/EHS ze dne 13. července 1987 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (Úř. věst. L 197, s. 33).
6. Podle článku 2 druhého rozhodnutí o komitologii:
„Výběr procedurálních podmínek pro přijetí prováděcích opatření vychází z těchto kritérií:
a) řídící [řídicí] opatření, například ta, která se vztahují na provádění společné zemědělské politiky a společné politiky rybolovu nebo která se vztahují na zavádění programů se značným dopadem na rozpočet, se přijímají řídícím [řídicím] postupem;
b) opatření obecného významu [s obecnou působností], která provádějí podstatné prvky základního aktu, včetně opatření na ochranu zdraví nebo bezpečnosti osob, zvířat nebo rostlin, se přijímají regulativním postupem; pokud základní akt stanoví, že některé jiné než podstatné prvky tohoto aktu mohou být upraveny nebo aktualizovány prováděcím postupem, přijímají se tato opatření regulativním postupem;
c) aniž jsou dotčena písmena a) a b), použije se poradní postup pokaždé, kdy je považován za nejvhodnější.“
7. Články 3 až 6 uvedeného rozhodnutí definují čtyři postupy nazvané „poradní postup“ (článek 3), „řídící [řídicí] postup“ (článek 4), „regulativní postup“ (článek 5) a „ochranný postup“ (článek 6).
8. V souladu s čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 téhož rozhodnutí je Komisi nápomocen řídící výbor a regulativní výbor, jež jsou oba složeny ze zástupců členských států a kterým předsedá zástupce Komise.
9. Článek 4 odst. 3 a 4 druhého rozhodnutí o komitologii stanoví:
„3. Aniž je dotčen článek 8, přijme Komise opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla, na dobu, která bude upřesněna v každém základním aktu, ale která v žádném případě nepřesáhne tři měsíce ode dne tohoto sdělení.
4. Rada může kvalifikovanou většinou v období stanoveném v odstavci 3 přijmout jiné rozhodnutí.“
10. Článek 5 odst. 3 až 6 uvedeného rozhodnutí stanoví:
„3. Aniž je dotčen článek 8, přijme Komise zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru.
4. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.
5. Pokud má Evropský parlament za to, že návrh Komise na základě základního aktu přijatého postupem podle článku 251 Smlouvy překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu, uvědomí Radu o svém postoji.
6. Rada se může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě, která bude stanovena v každém základním aktu, ale která v žádném případě nepřesáhne tři měsíce ode dne, kdy jí věc byla předložena.
Pokud se Rada v této lhůtě kvalifikovanou většinou usnese, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná. Může Radě na základě Smlouvy předložit pozměněný návrh, původní návrh nebo návrh právního předpisu. [Může Radě předložit pozměněný návrh, původní návrh nebo návrh právního předpisu na základě Smlouvy.]
Pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.“
11. Článek 7 druhého rozhodnutí o komitologii se týká výborů.
12. Článek 8 uvedeného rozhodnutí se týká případu, kdy Parlament prohlásí, že návrh prováděcích opatření přesahuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu.
Nařízení Forest Focus
13. Nařízení Forest Focus bylo přijato zejména na základě článku 175 ES.
14. Podle svého článku 1 uvedené nařízení „zřizuje program Společenství pro široce založené, harmonizované a komplexní dlouhodobé monitorování stavu lesů (dále jen ‚program‘) s cílem:
a) pokračovat v:
– monitorování znečištění ovzduší a vlivů znečištění ovzduší a ostatních činitelů a faktorů, které mají dopad na lesy, jako jsou biotické a abiotické faktory a faktory antropogenního původu,
– monitorování lesních požárů a jejich příčin a následků,
– prevenci lesních požárů a dále je rozvíjet;
b) posuzovat požadavky na monitorování půdy, vázání uhlíku, vlivů klimatických změn a biologické rozmanitosti, jakož i ochranných funkcí lesů, a toto monitorování rozvíjet;
c) průběžně vyhodnocovat účinnost monitorovacích činností při posuzování stavu lesů a další rozvoj těchto monitorovací činností.
[…]“
15. Podle čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení:
„Program stanoví opatření určená na:
a) podporu harmonizovaného sběru, zpracování a vyhodnocování údajů;
b) zlepšení vyhodnocování údajů a podporu integrovaného vyhodnocování údajů na úrovni Společenství;
c) zlepšení kvality údajů a informací shromažďovaných v rámci programu;
d) další rozvoj monitorovacích činností programu;
e) lepší porozumění lesům, a zejména vlivu přirozených a antropogenních stresových faktorů;
f) studium dynamiky lesních požárů a jejich příčin a účinků na lesy;
g) rozvoj ukazatelů a metod posuzování rizika týkajících se rozmanitých stresových faktorů, kterým jsou lesy z časového a prostorového hlediska vystaveny.“
16. Oddíly 2 a 3 nařízení Forest Focus nazvané „Monitorování a nástroje pro zlepšování a rozvoj programu“, respektive „Národní programy, koordinace a spolupráce“ zahrnují články 4 až 7 a 8 až 11.
17. Článek 12 nařízení Forest Focus stanoví, že program běží po dobu čtyř let od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2006.
18. Článek 13 uvedeného nařízení stanoví, že finanční rámec pro provádění programu v období 2003–2006 představuje 61 milionů eur, z nichž 9 milionů eur může být použito na opatření na protipožární ochranu.
19. Podle osmnáctého bodu odůvodnění téhož nařízení:
„Toto nařízení stanoví pro celou dobu trvání programu finanční rámec, který představuje pro rozpočtový orgán v průběhu ročního rozpočtového procesu přednostní referenční rámec ve smyslu bodu 33 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a zdokonalení rozpočtového procesu.“
20. Dvacátý čtvrtý bod odůvodnění nařízení Forest Focus stanoví:
„Opatření obecného významu [s obecnou působností], která jsou nezbytná k provádění tohoto nařízení, by měla být přijata v souladu s [druhým rozhodnutím o komitologii].“
21. Článek 17 odst. 2 uvedeného nařízení stanoví:
„Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 [druhého rozhodnutí o komitologii] s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
[…]“
22. Do působnosti tohoto odstavce spadají následující ustanovení nařízení Forest Focus:
„ Článek 4
1. Program se opírá o výsledky nařízení [Rady] (EHS) č. 3528/86 [ze dne 17. listopadu 1986 o ochraně lesů Společenství před důsledky znečištění ovzduší (Úř. věst. L 326, s. 2)] a:
a) udržuje a dále rozvíjí systematickou síť pozorovacích bodů pro provádění pravidelných inventarizací, aby mohly být shromažďovány reprezentativní informace o stavu lesů;
b) udržuje a dále rozvíjí síť pozorovacích zkusných ploch pro intenzivní a stálé monitorování lesů.
2. Prováděcí pravidla k odstavci 1 se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 5
1. Program se opírá o výsledky nařízení [Rady] (EHS) č. 2158/92 [ze dne 23. července 1992 o ochraně lesů Společenství před požáry (Úř. věst. L 217, s. 3)] a udržuje a dále rozvíjí informační systém pro sběr srovnatelných informací o lesních požárech na úrovni Společenství.
2. Program umožňuje členským státům provádět studie pro zjištění příčin a dynamiky lesních požárů, jakož i jejich účinků na lesy. Tyto studie doplňují činnosti a opatření pro lesní požáry prováděné v souladu s rozhodnutím [Rady] 1999/847/ES [ze dne 9. prosince 1999 o zavedení akčního programu Společenství v oblasti civilní ochrany (Úř. věst. L 327, s. 53; Zvl. vyd. 15/04, s. 371)], nařízením [Rady] (ES) č. 1257/1999 [ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (Úř. věst. L 160, s. 8; Zvl. vyd. 03/25, s. 391)] a nařízením [Rady] (EHS) č. 1615/89 [ze dne 29. května 1989, kterým se zavádí evropský lesnický informační a komunikační systém (EFICS) (Úř. věst. L 165, s. 12)].
Mimoto jsou do 31. prosince 2005 v souladu s čl. 13 odst. 1 samostatně financovány kampaně pro zvýšení informovanosti a speciální školení pro osoby, které jsou zapojeny do zásahů protipožární ochrany, nejsou-li tato opatření zahrnuta do programů rozvoje venkova.
[…]
5. Prováděcí pravidla k odstavcům 1 a 2 se stanoví v souladu s postupem uv edeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 6
1. Pro dosažení cílů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b) musí být program rozvíjen na základě studií, experimentů, demonstračních projektů, pilotního zkoušení a zaváděním nových monitorovacích činností. Komise rozvíjí program ve spolupráci s členskými státy, zejména za účelem:
a) prohloubení poznatků o stavu lesů a jiných zalesněných ploch, jakož i o vztahu mezi jejich stavem a přírodními a antropogenními stresovými faktory;
b) vyhodnocení účinků klimatických změn na lesy a jiné zalesněné plochy, včetně účinků na jejich biologickou rozmanitost a jejich vztah k vázání uhlíku a půdě;
c) zjištění – s ohledem na příslušné stávající ukazatele – nejdůležitějších strukturálních a funkcionálních prvků ekosystému, které se použijí jako ukazatele pro vyhodnocení stavu a vývoje biologické rozmanitosti v lesích a ochranných funkcí lesů.
2. Souběžně s opatřeními uvedenými v odstavci 1 mohou členské státy na žádost Komise nebo z vlastního podnětu provádět studie, experimenty, demonstrační projekty nebo zkušební fázi monitorování.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 napomáhají zjišťování možností pro zavádění nových monitorovacích činností v rámci programu, které by měly výrazně přispět k uspokojení informačních a monitorovacích potřeb v oblastech uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b). Provádění těchto činností se považuje za součást přezkoumání uvedeného v článku 18. Při rozvíjení programu přihlíží Komise k vědeckým i finančním potřebám a omezením.
4. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 2 a 3, včetně rozhodnutí o provádění nových monitorovacích činností, se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 7
1. Pro dosažení cílů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. c) a kromě opatření stanovených v článku 6 provádí Komise v úzké spolupráci s členskými státy studie, experimenty a demonstrační projekty s cílem:
a) podpořit harmonizovaný sběr, zpracování a vyhodnocování údajů na úrovni Společenství;
b) zlepšit vyhodnocování údajů na úrovni Společenství;
c) zlepšit kvalitu údajů a informací shromažďovaných v rámci programu.
[…]
3. Prováděcí pravidla k odstavci 1 se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 8
1. Činnosti stanovené v článcích 4 a 5, v čl. 6 odst. 2 a 3 a v čl. 7 odst. 2 se provádějí v rámci národních programů vypracovaných členskými státy na období dvou let.
2. Národní programy se předkládají Komisi do 60 dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost a poté před 1. listopadem roku, který předchází datu započetí každého tříletého období.
3. Členské státy přizpůsobí se souhlasem Komise své národní programy zejména tak, aby umožňovaly rozšíření monitorovací činnosti rozvíjené po jejím zavedení v souladu s článkem 6.
4. S národními programy je Komisi předloženo rovněž vyhodnocení ex ante . Členské státy také provádějí vyhodnocení v polovině období na konci třetího roku období uvedeného v článku 12 a vyhodnocení ex post
na konci tohoto období.
5. Na základě předložených národních programů a schválených přizpůsobení těchto národních programů Komise rozhodne o finančních příspěvcích na způsobilé náklady.
6. Prováděcí pravidla k odstavcům 1 až 5 se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2 s ohledem na vnitrostátní, evropské a mezinárodní monitorovací mechanismy, aby se předešlo jakékoliv další administrativní zátěži.
Článek 9
[…]
3. Komise zřídí vědeckou poradní skupinu, která bude Stálému lesnickému výboru nápomocna při přípravě jeho práce, zejména při rozvoji programu podle článku 6.
[…]
6. Prováděcí pravidla k odstavci 3 se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 10
1. Pro harmonizaci činností podle článků 4 a 5 a čl. 6 odst. 3 a pro zajištění porovnatelnosti údajů jsou v příručkách uvedeny povinné a nepovinné parametry a stanoveny monitorovací metody, jakož i formáty údajů používané pro přenos údajů. Je-li to možné a vhodné, měly by příručky vycházet ze stávajících systémů.
2. Prováděcí pravidla k odstavci 1 se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 14
1. Členské státy určí subjekty příslušné k řízení činností, které jsou součástí schválených národních programů, na základě finančních a provozních možností těchto subjektů. Tyto subjekty mohou být buď orgány státní správy, nebo jiné subjekty s výhradou schválení Komise, že soukromé subjekty pověřené veřejnou službou poskytují přiměřené finanční záruky a splňují podmínky stanovené v prováděcích pravidlech k tomuto odstavci.
2. Aniž jsou dotčeny stávající příslušné orgány, členské státy určí orgány a agentury pověřené prováděním opatření přijatých v souladu s tímto nařízením.
3. Členské státy jsou odpovědné za řádnou a účinnou správu příspěvku Společenství. K tomuto účelu přijmou opatření nezbytná k tomu, aby:
a) zajistily, že činnosti financované Společenstvím jsou skutečně prováděny a že jsou prováděny náležitým způsobem, který zaručuje viditelnost příspěvku Společenství;
b) zabránily všem nesrovnalostem;
c) získaly zpět částky, které propadly v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti;
d) zajistily, že subjekty uvedené v odstavci 1 mají řádné vnitřní systémy řízení a kontroly;
e) zajistily, že členské státy ručí za subjekty zmíněné v odstavci 1, které nejsou veřejnoprávním subjektem.
4. Členské státy poskytnou Komisi všechny nezbytné informace a přijmou všechna opatření, která mohou usnadnit kontroly, včetně kontrol na místě prováděných Komisí nebo Evropským účetním dvorem, a která Komise považuje za vhodná pro účely řízení financování Společenství. Členské státy uvědomí Komisi o všech opatřeních přijatých k tomuto účelu.
5. Prováděcí pravidla k odstavcům 1 až 4 se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 15
1. Členské státy každoročně předají Komisi prostřednictvím určených orgánů a agentur údaje shromážděné v rámci programu spolu se zprávou o těchto údajích.
Údaje jsou georeferenční a jsou Komisi předávány počítačovými telekomunikačními a/nebo elektronickými prostředky. Komise v úzké spolupráci s členskými státy stanoví formát a podrobnosti potřebné pro toto předávání.
[…]
4. Prováděcí pravidla k odstavci 1 se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.
Článek 16
[…]
3. Každý členský stát vypracuje po zavedení monitorovacích činností uvedených v čl. 6 odst. 3 zprávu o vnitrostátní situaci, pokud jde o aspekty, kterých se tyto monitorovací činnosti týkají.
Pokyny pro podávání zpráv a zpravodajské období se stanoví v souladu s postupem uvedeným v čl. 17 odst. 2.“
23. Při přijetí nařízení Forest Focus učinila Komise prohlášení, ve kterém zejména uvedla:
„Vzhledem k tomu, že opatření uvedená v návrhu se týkají zavádění programů, které mají značné rozpočtové důsledky, zastává Komise názor, že musejí být přijata prostřednictvím řídicího postupu.“ (neoficiální překlad)
K žalobě
24. Komise se na podporu své žaloby dovolává jediného žalobního důvodu, na jehož základě tvrdí, že Parlament a Rada porušily povinnost odůvodnění.
Argumentace Komise
25. Komise se domnívá, že kritéria stanovená v článku 2 druhého rozhodnutí o komitologii nebyla dodržena.
26. Prováděcí opatření, jež je třeba přijmout na základě nařízení Forest Focus, jsou podle Komise řídicími opatřeními týkajícími se akčního plánu. Přitom k zavádění programů Společenství je v zásadě použitelný pouze řídicí postup, případně poradní postup.
27. Tvrdí, že pokud jde o zavádění programu, na prováděcí opatření úzce spojená s řízením a zaváděním tohoto programu, byť jsou obecného znění, se vztahuje čl. 2 písm. a) druhého rozhodnutí o komitologii.
28. Komise se domnívá, že opatření, jež má regulativní výbor přijmout v souladu s čl. 2 písm. b) tohoto rozhodnutí, nesměřují pouze k ochraně bezpečnosti rostlin jakožto takových, ale zejména k zajištění bezpečnosti spotřebitelů, jež rostliny přímo, či nepřímo prostřednictvím zvířat konzumují. Prováděcí opatření k aktu Parlamentu, jejichž prvořadým cílem je jako v projednávaném případě ochrana životního prostředí, a nikoli zemědělství, nemohou být považována za opatření k ochraně bezpečnosti rostlin. To platí tím spíše, že prováděcí opatření, jež mají být přijata na základě nařízení Forest Focus, se ani v nejmenším netýkají samotných lesů, ale způsobů řízení vztahujících se na provádění činností, jež mohou být financovány z rozpočtu Společenství.
29. Komise dodává, že opatření stanovená nařízením Forest Focus mají přesně stejnou povahu jako ta, jež jsou stanovena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1655/2000 ze dne 17. července 2000 o finančním nástroji pro životní prostředí (LIFE) (Úř. věst. L 192, s. 1; Zvl. vyd. 15/05, s. 121, dále jen „nařízení LIFE“), jež bylo předmětem rozsudku Soudního dvora ze dne 21. ledna 2003, Komise v. Parlament a Rada, zvaného „LIFE“ (C‑378/00, Recueil s. I‑937).
30. Komise s odvoláním na body 53 a 54 výše uvedeného rozsudku LIFE uplatňuje, že cíl směřující k větší soudržnosti a předvídatelnosti volby typu výboru by byl ohrožen, pokud by se zákonodárce Společenství mohl při přijetí základního aktu, který svěřuje prováděcí pravomoci Komisi, odchýlit od kritérií definovaných druhým rozhodnutím o komitologii, aniž by musel uvádět důvody, které jej k tomu vedly.
31. Domnívá se, že dodáním slov „s obecnou působností“ nepřináší dvacátý čtvrtý bod odůvodnění nařízení Forest Focus ve vztahu ke standardnímu bodu odůvodnění, jenž je uveden ve všech aktech, které stanoví použití komitologie, žádný dodatečný prvek pokud jde o odůvodnění. Povinnost uvést odůvodnění, jež je spojena s tím, že Komise a Parlament zvolí jiný postup než ten, jenž vyplývá z kritérií stanovených v článku 2 druhého rozhodnutí o komitologii, tedy byla porušena.
Závěry Soudního dvora
32. Z bodů 49 a 56 výše uvedeného rozsudku LIFE vyplývá, že ačkoli kritéria stanovená v článku 2 druhého rozhodnutí o komitologii nemají závazný charakter, pokud se zákonodárce Společenství při volbě postupu výboru od uvedených kritérií odchýlí, musí svou volbu odůvodnit.
33. Je tedy třeba nejprve přezkoumat, zda je v projednávaném případě volba zákonodárce Společenství v souladu s kritérii stanovenými v čl. 2 písm. b) uvedeného rozhodnutí.
34. Podle prvního pododstavce tohoto ustanovení má být regulativní postup zvolen, pokud jde o opatření s obecnou působností směřující k provedení podstatných prvků základního aktu.
35. Tento pojem musí být odlišován od pojmu „řídicí opatření“ ve smyslu čl. 2 písm. a) druhého rozhodnutí o komitologii. Uvedená řídicí opatření zahrnují zejména ta, která se vztahují na zavádění programů se značným dopadem na rozpočet.
36. V tomto ohledu je třeba připomenout, že druhé rozhodnutí o komitologii bylo přijato na základě čl. 202 třetí odrážky ES.
37. Pojem provádění ve smyslu tohoto článku zahrnuje zároveň přípravu prováděcích pravidel a použití pravidel na zvláštní případy prostřednictvím aktů s individuální působností (viz rozsudek ze dne 24. října 1989 Komise v. Rada, 16/88, Recueil s. 3457, bod 11).
38. Zatímco opatření s individuální působností mohou spadat pouze pod čl. 2 písm. a) druhého rozhodnutí o komitologii, mohou se na opatření s obecnou působností vztahovat obě části uvedeného článku.
39. Soudní dvůr se tak v bodu 61 výše uvedeného rozsudku LIFE připojil k závěrům generálního advokáta, podle nichž jsou pokyny, kterými se stanoví podmínky, za nichž mohou být projekty financovány na základě dotčeného programu, úzce spjaty se zaváděním tohoto programu a nepředstavují „opatření obecného významu [s obecnou působností], která provádějí podstatné prvky základního aktu“ ve smyslu čl. 2 písm. b) druhého rozhodnutí o komitologii. Soudní dvůr je označil za řídicí opatření, která se vztahují k zavádění programu ve smyslu čl. 2 písm. a) tohoto rozhodnutí.
40. Za účelem vymezení působnosti prvních dvou částí uvedeného článku je namístě připomenout znaky obou postupů, které uvádějí. Ve srovnání s řídicím postupem uděluje regulativní postup silnější roli Radě. Mimoto regulativní postup na rozdíl od řídicího za určitých podmínek stanoví účast Parlamentu.
41. S ohledem na tyto rozdíly je třeba kvalifikovat jako „řídící [řídicí] opatření, která se vztahují na zavádění programů“ ve smyslu čl. 2 písm. a) druhého rozhodnutí o komitologii jednak opatření s individuální působností přijatá za tímto účelem (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Komise v. Rada, body 15 a 18), a jednak opatření s obecnou působností, jež jsou s nimi úzce spojena a jež se začleňují do rámce dostatečně rozvinutého samotným základním aktem.
42. Pokud jde o program zavedený nařízením Forest Focus, jde zajisté o program Společenství, jak vyplývá zejména z osmnáctého bodu odůvodnění uvedeného nařízení.
43. Rada se nicméně mohla právem domnívat, že jsou podstatnými prvky programu Forest Focus, které ještě nejsou nařízením Forest Focus rozvinuty dostatečně k tomu, aby mohly být předmětem opatření s obecnou působností přijatých jakožto řídicí opatření k provedení programu:
– monitorování a nástroje pro zlepšování a rozvoj programu stanovené v čl. 4 odst. 2, čl. 5 odst. 5, čl. 6 odst. 4 a čl. 7 odst. 3 nařízení Forest Focus;
– ustanovení, jež se vztahují k vnitrostátním programům, pro něž musí být v souladu s čl. 8 odst. 6 tohoto nařízení stanovena prováděcí pravidla s ohledem na vnitrostátní, evropské a mezinárodní monitorovací mechanismy, aby se předešlo jakékoliv další administrativní zátěži;
– vědecká poradní skupina uvedená v čl. 9 odst. 6 téhož nařízení;
– příručky, jež musí zejména stanovit metody monitorování uvedené v čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení;
– podmínky souhlasu soukromých subjektů označených členskými státy za orgány příslušné k řízení činností stanovených ve schválených vnitrostátních programech, jež musí být stanoveny v podrobných pravidlech přijatých podle čl. 14 odst. 5 nařízení Forest Focus;
– obecná kontrola programu a zejména řízení financování Společenství členskými státy stanovené v tomtéž ustanovení a
– informační povinnosti uložené členským státům podle čl. 15 odst. 1 a čl. 16 odst. 3 uvedeného nařízení, jež jsou zejména určeny k podpoře integrovaného vyhodnocení údajů na úrovni Společenství a umožnění kontroly účinnosti programu a jejichž obsah musí být upřesněn prováděcími opatřeními v souladu s čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení, respektive pokyny v souladu s čl. 16 odst. 3 téhož nařízení.
44. Na rozdíl od toho, co tvrdí Komise, výše uvedený rozsudek LIFE neumožňuje dojít k závěru, že veškerá opatření dotčená v projednávané věci jsou řídicími opatřeními, která se vztahují k zavádění programů. Zatímco totiž v nařízení LIFE zákonodárce Společenství s velkou přesností definoval zásady, podle kterých Komise na návrh členských států může schválit projekty, jimž má být poskytnuta podpora, přijetím nařízení Forest Focus pouze vytvořil široký a obecný rámec programu. Jak vyplývá z předchozího bodu, jde spíše o rozvinutí zvláštního systému, než o provedení již jasně vymezených aspektů.
45. Ze všech výše uvedených úvah vyplývá, že v projednávaném případě se zákonodárce Společenství neodchýlil od kritérií stanovených v článku 2 druhého rozhodnutí o komitologii. Nebyl tedy povinen odůvodnit volbu postupu výboru provedenou v článku 17 odst. 2 nařízení Forest Focus.
46. V důsledku toho musí být žaloba Komise zamítnuta.
K nákladům řízení
47. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Parlament a Rada požadovaly po Komisi náhradu nákladů řízení a tato ve sporu neměla úspěch, je namístě uložit jí náhradu nákladů řízení. V souladu s odst. 4 téhož článku Španělské království a Finská republika nesou vlastní náklady řízení.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
1) Žaloba se zamítá.
2) Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.
3) Španělské království a Finská republika nesou vlastní náklady řízení.