62024CO0881
RJEŠENJE SUDA (vijeće za dopuštanje žalbi)
29. travnja 2025. (
*1
)
„Žalba – Arbitražna klauzula – Dopuštanje žalbi – Članak 170.b Poslovnika Suda – Zahtjev koji dokazuje važnost pitanja za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije – Djelomično dopuštanje žalbe”
U predmetu C‑881/24 P,
povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 19. prosinca 2024.,
SC, koju zastupa A. Kunst, Rechtsanwältin,
žaliteljica,
a druga stranka u postupku je:
Eulex Kosovo, sa sjedištem u Prištini (Kosovo),
tuženik u prvostupanjskom postupku,
SUD (vijeće za dopuštanje žalbi)
u sastavu: T. von Danwitz, potpredsjednik Suda, N. Jääskinen i M. Condinanzi (izvjestitelj), suci,
tajnik: A. Calot Escobar,
na prijedlog suca izvjestitelja i saslušavši nezavisnu odvjetnicu J. Kokott,
donosi sljedeće
Rješenje
1
Svojom žalbom osoba SC zahtijeva ukidanje presude Općeg suda Europske unije od 6. studenoga 2024., SC/Eulex Kosovo (T‑242/17 RENV‑OP, u daljnjem tekstu: pobijana presuda, EU:T:2024:772), kojom je Opći sud ukinuo presudu zbog ogluhe od 19. listopada 2022., SC/Eulex Kosovo (T‑242/17 RENV, EU:T:2022:637) i odbio zahtjeve osobe SC.
Zahtjev za dopuštanje žalbe
2
Na temelju članka 58.a drugog stavka točke (b) Statuta Suda Europske unije, osim ako Sud prethodno odluči da je treba dopustiti, nije dopuštena žalba protiv odluka Općeg suda o izvršenju ugovora koji sadržava arbitražnu klauzulu u smislu članka 272. UFEU‑a.
3
U skladu s člankom 58.a trećim stavkom tog Statuta, žalba se dopušta, u cijelosti ili djelomično, u skladu s detaljnim pravilima utvrđenima u Poslovniku Suda, ako otvara važno pitanje za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije.
4
U skladu s člankom 170.a stavkom 1. Poslovnika, u slučajevima iz članka 58.a prvog stavka navedenog Statuta, žalitelj svojoj žalbi prilaže zahtjev za dopuštanje žalbe, u kojem izlaže važno pitanje koje žalba otvara za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije i koji sadržava sve potrebne elemente kako bi Sud mogao odlučiti o tom zahtjevu.
5
U skladu s člankom 170.b stavcima 1. i 3. Poslovnika, Sud o zahtjevu za dopuštanje žalbe odlučuje obrazloženim rješenjem u najkraćem mogućem roku.
Žaliteljičina argumentacija
6
U prilog svojem zahtjevu za dopuštanje žalbe žaliteljica tvrdi da njezin prvi, drugi i četvrti žalbeni razlog, koji se temelje na povredi članka 41. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), te treći žalbeni razlog, koji se temelji na povredi prava obrane, otvaraju važna pitanja za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije.
7
Kad je riječ o prvom i drugom žalbenom razlogu, žaliteljica tvrdi da je Opći sud zanemario zahtjev nepristranosti, objektivne i subjektivne, koji proizlazi iz članka 41. stavka 1. Povelje.
8
Kao prvo, u biti tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je, u točkama 56. i 57. pobijane presude, zajedno ispitao, s obzirom na članak 41. stavak 1. Povelje, drugi i treći razlog tužbe u prvostupanjskom postupku, koji se odnose na navodno postojanje sukoba interesa i navodnu povredu načela nepristranosti. U tom pogledu, tvrdi da je Opći sud, u točkama 65. i 66. pobijane presude, pogrešno zahtijevao od nje da dokaže da postoje „objektivne, relevantne i podudarne naznake” sukoba interesa ili pristranosti, dok je relevantan kriterij, koji je Sud utvrdio u presudama od 21. listopada 2021., Parlament/UZ (C‑894/19 P, EU:C:2021:863, t. 54.) i od 11. siječnja 2024., Hamers/Cedefop (C‑111/22 P, EU:C:2024:5, t. 47. i 52.) kriterij „osnovane sumnje” o mogućem sukobu interesa ili pristranosti dužnosnika.
9
Kao drugo, žaliteljica tvrdi da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije uzeo u obzir sudsku praksu iz presude od 21. listopada 2021., Parlament/UZ (C‑894/19 P, EU:C:2021:863, t. 59. i 63.), koja se odnosi na nepostojanje objektivne nepristranosti, a iz koje proizlazi da to što je nadređena osoba prethodno bila upoznata s činjenicama slučaja o kojem je riječ i što je prethodno sudjelovala u upravnim postupcima može biti razlog za osnovanu sumnju u njezinu nepristranost. U ovom slučaju, Opći sud je time propustio uzeti u obzir i to što je osoba nadređena žaliteljici prethodno bila upoznata s činjenicama ovog slučaja i to što je zbog poznavanja tih činjenica mogla imati već oblikovano nepovoljno mišljenje o žaliteljici.
10
Žaliteljica tvrdi da prvi i drugi žalbeni razlog s jedne strane otvaraju pitanje odgovarajućeg standarda dokazivanja za ocjenu postojanja sukoba interesa kao „jednog oblika” nepostojanja nepristranosti dužnosnika. To je pitanje važno za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije jer se postavlja i u drugim područjima prava Unije.
11
S druge strane, ti se žalbeni razlozi prema žaliteljičinim tvrdnjama odnose na pitanje, koje je također važno za jedinstvo, dosljednost i razvoj prava Unije, primjenjuje li se sudska praksa Suda iz presuda od 21. listopada 2021., Parlament/UZ (C‑894/19 P, EU:C:2021:863) i od 11. siječnja 2024., Hamers/Cedefop (C‑111/22 P, EU:C:2024:5), osim na upravne istrage u okviru stegovnih postupaka, i na svaku drugu vrstu upravnih postupaka, uključujući onaj na koji se odnosi ovaj predmet.
12
Trećim žalbenim razlogom, koji se odnosi na razgovor vezan uz interni natječaj iz 2016., žaliteljica tvrdi da je Opći sud povrijedio prava obrane time što je, u točki 79. pobijane presude, smatrao da ne treba naložiti da se, zbog navodno nečitljivih rukom pisanih bilješki njezina nadređenog, dostave čitljive ocjene razgovora te objašnjenja u pogledu načina na koji su ocjene donesene.
13
Četvrtim žalbenim razlogom žaliteljica tvrdi da je prethodno obavještavanje o sastavu povjerenstva za odabir, barem kada to zahtijeva kandidat, dio zahtjeva nepristranosti predviđenog u članku 41. stavku 1. Povelje. Takva bi obavijest kandidatima omogućila da osporavaju sastav povjerenstva za odabir ako sumnjaju da postoji pristranost ili sukob interesa te da podnesu pritužbu u ranoj fazi. Prema žaliteljičinu mišljenju, pitanje koje se time otvara nadilazi okvir četvrtog žalbenog razloga s obzirom na to da će ocjena Suda moći pružiti važne smjernice za druge predmete.
Ocjena Suda
14
Najprije valja istaknuti da je na žalitelju da dokaže da su pitanja istaknuta u žalbi važna za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije (rješenje od 10. prosinca 2021., EUIPO/The KaiKai Company Jaeger Wichmann, C‑382/21 P, EU:C:2021:1050, t. 20. i navedena sudska praksa).
15
Usto, kao što to proizlazi iz članka 58.a trećeg stavka Statuta Suda Europske unije, u vezi s člankom 170.a stavkom 1. i člankom 170.b stavkom 4. Poslovnika, zahtjev za dopuštanje žalbe mora sadržavati sve elemente koji su nužni kako bi Sudu omogućili da donese odluku o dopuštanju žalbe i da, u slučaju njezina djelomičnog dopuštanja, odredi žalbene razloge ili dijelove žalbe na koje se treba odnositi odgovor na žalbu. Naime, budući da mehanizam prethodnog dopuštenja za žalbe iz članka 58.a tog Statuta nastoji ograničiti nadzor Suda na pitanja važna za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije, Sud u okviru žalbe treba ispitati samo žalbene razloge koji se odnose na takva pitanja i koje je odredio žalitelj (rješenja od 10. prosinca 2021., EUIPO/The KaiKai Company Jaeger Wichmann, C‑382/21 P, EU:C:2021:1050, t. 21. i od 30. siječnja 2023., bonnanwalt/EUIPO, C‑580/22 P, EU:C:2023:126, t. 11.).
16
Stoga, u svakom slučaju, zahtjev za dopuštanje žalbe mora jasno i precizno navoditi razloge na kojima se žalba temelji, identificirati s istom preciznošću i jasnoćom pravno pitanje istaknuto u svakom žalbenom razlogu, pojasniti je li to pitanje važno za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije te posebno iznijeti razloge zbog kojih je navedeno pitanje važno s obzirom na istaknuti kriterij. Kada je riječ, osobito, o žalbenim razlozima, zahtjev za dopuštanje žalbe mora navoditi odredbu prava Unije ili sudsku praksu koja je povrijeđena pobijanom presudom ili rješenjem, sažeto izložiti pogrešku koja se tiče prava koju je navodno počinio Opći sud i navesti u kojoj je mjeri ta pogreška utjecala na ishod pobijane presude ili rješenja. Kada istaknuta pogreška koja se tiče prava proizlazi iz povrede sudske prakse, zahtjev za dopuštanje žalbe mora sažeto, ali jasno i precizno navesti, kao prvo, u čemu se sastoji navodna proturječnost, navodeći i točke presude ili rješenja koje žalitelj dovodi u pitanje u žalbi kao i točke odluke Suda ili Općeg suda koje pritom nisu bile uzete u obzir i, kao drugo, konkretne razloge zbog kojih takvo proturječje otvara pitanje važno za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije (rješenja od 10. prosinca 2021., EUIPO/The KaiKai Company Jaeger Wichmann, C‑382/21 P, EU:C:2021:1050, t. 22. i od 30. siječnja 2023., bonnanwalt/EUIPO, C‑580/22 P, EU:C:2023:126, t. 12.).
17
U skladu s načelom prema kojem je teret dokazivanja na podnositelju zahtjeva za dopuštanje žalbe, žalitelj mora dokazati da ona otvara jedno ili više važnih pitanja za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije, pri čemu značaj tih kriterija prelazi okvire presude koja je predmet žalbe i, u konačnici, njegove žalbe (vidjeti u tom smislu rješenja od 16. studenoga 2022., EUIPO/Nowhere, C‑337/22 P, EU:C:2022:908, t. 32. i od 30. siječnja 2023., bonnanwalt/EUIPO, C‑580/22 P, EU:C:2023:126, t. 15.).
18
To dokazivanje podrazumijeva to da se postojanje i važnost takvih pitanja utvrdi na temelju konkretnih elemenata koji su svojstveni predmetnom slučaju, a ne samo na temelju općenite analize (vidjeti u tom smislu rješenja od 16. studenoga 2022., EUIPO/Nowhere, C‑337/22 P, EU:C:2022:908, t. 33. i od 30. siječnja 2023., bonnanwalt/EUIPO, C‑580/22 P, EU:C:2023:126, t. 16.).
19
U ovom slučaju valja utvrditi, na prvom mjestu, da se u zahtjevu za dopuštanje žalbe precizno i jasno navode četiri žalbena razloga istaknuta u okviru žalbe, od kojih se prvi, drugi i četvrti temelje na povredi članka 41. stavka 1. Povelje, a treći na povredi prava obrane.
20
Na drugom mjestu, kad je riječ o prvom i drugom žalbenom razlogu, koji se odnose na to da je Opći sud navodno povrijedio zahtjev nepristranosti koji proizlazi iz članka 41. stavka 1. Povelje, valja smatrati da se u zahtjevu za dopuštanje žalbe u dovoljnoj mjeri pojašnjava priroda navodnih pogrešaka koje se tiču prava koje je počinio Opći sud, za koje se tvrdi da proizlaze iz povrede sudske prakse Suda, u kojoj su mjeri te navodne pogreške utjecale na ishod pobijane presude i koji su konkretni razlozi zbog kojih svaka od takvih pogrešaka, pod uvjetom da se utvrdi, otvara važno pitanje za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije.
21
Naime, s jedne strane, kao što je to istaknuto u točki 8. ovog rješenja, iz tog zahtjeva proizlazi da prvu pogrešku koja se tiče prava koju žaliteljica navodi čini to što je Opći sud, u točkama 65. i 66. pobijane presude, protivno sudskoj praksi Suda od žaliteljice zahtijevao da dokaže postojanje „objektivnih, relevantnih i podudarnih naznaka” sukoba interesa ili pristranosti, dok je relevantan kriterij, kako proizlazi iz te sudske prakse, kriterij „osnovane sumnje” o mogućem sukobu interesa ili pristranosti dužnosnika, koja se ne može otkloniti. U navedenom se zahtjevu pak tvrdi da bi žaliteljičin tužbeni zahtjev bio prihvaćen da takva pogreška nije počinjena.
22
Osim toga, time što naglašava da se pitanje odgovarajućeg standarda dokazivanja za ocjenu postojanja sukoba interesa kao jednog oblika nepostojanja nepristranosti dužnosnika otvara i u drugim područjima prava Unije te da ujednačena primjena tog standarda pridonosi dosljednosti prava Unije, žaliteljica tvrdi da pravno pitanje koje se na taj način otvara prelazi okvire njezine žalbe, s obzirom na to da odgovor na to pitanje može imati posljedice izvan okvira ovog slučaja. Time žaliteljica iznosi konkretne razloge zbog kojih je takvo pitanje važno za jedinstvo i dosljednost prava Unije.
23
S druge strane, kao što je to istaknuto u točki 9. ovog rješenja, iz zahtjeva za dopuštanje žalbe proizlazi da se druga pogreška koja se tiče prava koju žaliteljica navodi u biti temelji na tome da Opći sud, u točkama 81. i 82. pobijane presude, nije zaključio, protivno sudskoj praksi Suda, da to što je nadređena osoba prethodno bila upoznata s činjenicama ovog slučaja i što je prethodno sudjelovala u upravnim postupcima može biti razlog za osnovanu sumnju u njezinu nepristranost.
24
Osim toga, žaliteljica ističe da se tim pitanjem otvara i pitanje primjenjuje li se sudska praksa Suda iz presuda od 21. listopada 2021., Parlament/UZ (C‑894/19 P, EU:C:2021:863) i od 11. siječnja 2024., Hamers/Cedefop (C‑111/22 P, EU:C:2024:5), osim na upravne istrage u okviru stegovnih postupaka, i na svaku drugu vrstu upravnih postupaka. Treba pak utvrditi da doseg tog pitanja nadilazi okvire spora u području javne službe ili ugovora o radu.
25
Međutim, na trećem mjestu, kad je riječ o trećem žalbenom razlogu, koji se temelji na povredi prava obrane te se odnosi na to da Opći sud nije naložio da se dostave čitljive ocjene razgovora i objašnjenja u pogledu načina na koji su ocjene donesene, iako se žaliteljica poziva na pogrešku koja se tiče prava koju je Opći sud navodno počinio, ona ipak samo navodi tu pogrešku i iznosi općenite argumente a da ne izlaže konkretne razloge zbog kojih bi takva pogreška, pod uvjetom da se utvrdi, otvarala važno pitanje za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije, koje bi opravdavalo dopuštanje žalbe. Stoga valja smatrati da u tom pogledu žaliteljica nije ispunila sve zahtjeve navedene u točki 16. ovog rješenja.
26
Isto tako, na četvrtom mjestu, kad je riječ o četvrtom žalbenom razlogu, koji se odnosi na prethodno obavještavanje o sastavu povjerenstva za odabir, barem kada to zahtijeva kandidat, kao dio zahtjeva nepristranosti predviđenog u članku 41. stavku 1. Povelje, valja naglasiti da žaliteljica, s jedne strane, ne utvrđuje pogrešku koja se tiče prava koju je Opći sud navodno počinio i zbog koje bi povrijedio tu odredbu te, s druge strane, ne iznosi razloge zbog kojih bi takva pogreška, pod uvjetom da se utvrdi, otvarala važno pitanje za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije. Stoga valja utvrditi da u tom pogledu žaliteljica nije ispunila sve zahtjeve navedene u točkama 14. do 16. ovog rješenja.
27
S obzirom na elemente koje je iznijela žaliteljica, ovim zahtjevom za dopuštanje žalbe u dovoljnoj se mjeri dokazuje da prvi i drugi žalbeni razlog otvaraju važna pitanja za jedinstvo, dosljednost ili razvoj prava Unije.
28
Uzimajući u obzir prethodna razmatranja, žalbu valja djelomično dopustiti i njezino ispitivanje ograničiti na prvi i drugi žalbeni razlog, na koje će se trebati odnositi odgovor na žalbu, te je ne dopustiti u preostalom dijelu.
Troškovi
29
U skladu s člankom 170.b stavkom 4. Poslovnika, ako se žalba u cijelosti ili djelomično dopusti, na temelju kriterija iz članka 58.a trećeg stavka Statuta Suda Europske unije, postupak se nastavlja u skladu s člancima 171. do 190.a tog Poslovnika.
30
Na temelju članka 137. navedenog Poslovnika, koji se primjenjuje na žalbeni postupak na temelju članka 184. stavka 1. tog Poslovnika, odluka o troškovima donosi se u presudi ili rješenju kojim se završava postupak.
31
Stoga će se, s obzirom na to da je zahtjev za dopuštanje žalbe prihvaćen, o troškovima odlučiti naknadno.
Slijedom navedenog, Sud (vijeće za dopuštanje žalbi) rješava:
1.
Žalba se dopušta u dijelu koji se odnosi na prvi i drugi žalbeni razlog te će se odgovor na žalbu trebati odnositi isključivo na njih.
2.
Žalba se u preostalom dijelu ne dopušta.
3.
O troškovima će se odlučiti naknadno.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski