62021CC0579
MIŠLJENJE NEZAVISNOG ODVJETNIKA
MANUELA CAMPOSA SÁNCHEZ‑BORDONE
od 15. prosinca 2022. (
1
)
Predmet C‑579/21
J. M.
uz sudjelovanje:
Apulaistietosuojavaltuutettu,
Pankki S
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Itä-Suomen hallinto‑oikeus (Upravni sud istočne Finske, Finska))
„Zahtjev za prethodnu odluku – Obrada osobnih podataka – Uredba (EU) 2016/679 – Podaci iz evidencije aktivnosti – Pravo na pristup – Pojam osobnih podataka – Pojam primatelja – Zaposlenici voditelja obrade”
1.
Zaposlenik financijske institucije, koji je istodobno i njezin klijent, zatražio je od te institucije da mu pruži informacije o identitetu osoba koje su obavile uvid u njegove osobne podatke u okviru unutarnje kontrole. Nakon što je mu je ta institucija odbila dati te informacije, podnio je odgovarajuće pravne lijekove, sve dok nije dospio pred Itä-Suomen hallinto‑oikeus (Upravni sud istočne Finske, Finska).
2.
Taj je sud Sudu uputio zahtjev za prethodnu odluku koji se odnosi na tumačenje Uredbe (EU) 2016/679 (
2
). U odgovoru na njega Sud treba odlučiti o pravu ispitanika na pristup određenim informacijama povezanim s obradom njegovih osobnih podataka.
I. Pravni okvir
A.
Pravo Unije: OUZP
3.
U uvodnoj izjavi 11. navodi se:
„Djelotvorna zaštita osobnih podataka širom Unije zahtijeva jačanje i detaljno određivanje prava ispitanika i obveza onih koji obrađuju i određuju obradu osobnih podataka, kao i jednake ovlasti praćenja i osiguravanja poštovanja pravila za zaštitu osobnih podataka i jednake sankcije za kršenja u državama članicama.”
4.
Člankom 4. („Definicije”) određuje se:
„Za potrebe ove Uredbe:
1.
‚osobni podaci’ znači svi podaci koji se odnose na pojedinca čiji je identitet utvrđen ili se može utvrditi (‚ispitanik’); pojedinac čiji se identitet može utvrditi jest osoba koja se može identificirati izravno ili neizravno, osobito uz pomoć identifikatora kao što su ime, identifikacijski broj, podaci o lokaciji, mrežni identifikator ili uz pomoć jednog ili više čimbenika svojstvenih za fizički, fiziološki, genetski, mentalni, ekonomski, kulturni ili socijalni identitet tog pojedinca;
2.
‚obrada’ znači svaki postupak ili skup postupaka koji se obavljaju na osobnim podacima ili na skupovima osobnih podataka, bilo automatiziranim bilo neautomatiziranim sredstvima kao što su prikupljanje, bilježenje, organizacija, strukturiranje, pohrana, prilagodba ili izmjena, pronalaženje, obavljanje uvida, uporaba, otkrivanje prijenosom, širenjem ili stavljanjem na raspolaganje na drugi način, usklađivanje ili kombiniranje, ograničavanje, brisanje ili uništavanje;
9.
‚primatelj’ znači fizička ili pravna osoba, tijelo javne vlasti, agencija ili drugo tijelo kojem se otkrivaju osobni podaci, neovisno o tome je li on treća strana […].”
5.
Članak 15. („Pravo ispitanika na pristup”) stavak 1. glasi:
„Ispitanik ima pravo dobiti od voditelja obrade potvrdu obrađuju li se osobni podaci koji se odnose na njega te ako se takvi osobni podaci obrađuju, pristup osobnim podacima i sljedećim informacijama:
(a)
svrsi obrade;
(b)
kategorijama osobnih podataka o kojima je riječ;
(c)
primateljima ili kategorijama primatelja kojima su osobni podaci otkriveni ili će im biti otkriveni, osobito primateljima u trećim zemljama ili međunarodnim organizacijama;
(d)
ako je to moguće, predviđenom razdoblju u kojem će osobni podaci biti pohranjeni ili, ako to nije moguće, kriterijima korištenima za utvrđivanje tog razdoblja;
(e)
postojanju prava da se od voditelja obrade zatraži ispravak ili brisanje osobnih podataka ili ograničavanje obrade osobnih podataka koji se odnose na ispitanika ili prava na prigovor na takvu obradu;
(f)
pravu na podnošenje pritužbe nadzornom tijelu;
(g)
ako se osobni podaci ne prikupljaju od ispitanika, svakoj dostupnoj informaciji o njihovu izvoru;
(h)
postojanju automatiziranog donošenja odluka, što uključuje izradu profila iz članka 22. stavaka 1. i 4. te, barem u tim slučajevima, smislenim informacijama o tome o kojoj je logici riječ, kao i važnosti i predviđenim posljedicama takve obrade za ispitanika.”
6.
U skladu s člankom 24. („Obveze voditelja obrade”) stavkom 1.:
„Uzimajući u obzir prirodu, opseg, kontekst i svrhe obrade, kao i rizike različitih razina vjerojatnosti i ozbiljnosti za prava i slobode pojedinaca, voditelj obrade provodi odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere kako bi osigurao i mogao dokazati da se obrada provodi u skladu s ovom Uredbom. Te se mjere prema potrebi preispituju i ažuriraju.”
7.
U skladu s člankom 25. („Tehnička i integrirana zaštita podataka”) stavkom 2.:
„Voditelj obrade provodi odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere kojima se osigurava da integriranim načinom budu obrađeni samo osobni podaci koji su nužni za svaku posebnu svrhu obrade. Ta se obveza primjenjuje na količinu prikupljenih osobnih podataka, opseg njihove obrade, razdoblje pohrane i njihovu dostupnost. Točnije, takvim se mjerama osigurava da osobni podaci nisu automatski, bez intervencije pojedinca, dostupni neograničenom broju pojedinca.”
8.
U članku 29. („Obrada pod vodstvom voditelja obrade ili izvršitelja obrade”) navodi se:
„Izvršitelj obrade i bilo koja osoba koja djeluje pod vodstvom voditelja obrade ili izvršitelja obrade koja ima pristup osobnim podacima, ne obrađuje te podatke ako to ne zatraži voditelj obrade, osim ako to nalaže pravo Unije ili pravo države članice.”
9.
Člankom 30. („Evidencija aktivnosti obrade”) određuje se:
„1.   Svaki voditelj obrade i predstavnik voditelja obrade, ako je primjenjivo, vodi evidenciju aktivnosti obrade za koje je odgovoran. Ta evidencija sadržava sve sljedeće informacije:
(a)
ime i kontaktne podatke voditelja obrade i, ako je primjenjivo, zajedničkog voditelja obrade, predstavnika voditelja obrade i službenika za zaštitu podataka;
(b)
svrhe obrade;
(c)
opis kategorija ispitanika i kategorija osobnih podataka;
(d)
kategorije primateljâ kojima su osobni podaci otkriveni ili će im biti otkriveni, uključujući primatelje u trećim zemljama ili međunarodne organizacije;
[…]
(f)
ako je to moguće, predviđene rokove za brisanje različitih kategorija podataka;
(g)
ako je moguće, opći opis tehničkih i organizacijskih sigurnosnih mjera iz članka 32. stavka 1.
2.   Svaki izvršitelj obrade i predstavnik izvršitelja obrade, ako je primjenjivo, vodi evidenciju svih kategorija aktivnosti obrade koje se obavljaju za voditelja obrade, koja sadržava:
(a)
ime i kontaktne podatke jednog ili više izvršitelja obrade i svakog voditelja obrade u čije ime izvršitelj obrade djeluje te, ako je primjenjivo, predstavnika voditelja obrade ili izvršitelja obrade te službenika za zaštitu podataka;
(b)
kategorije obrade koje se obavljaju u ime svakog voditelja obrade;
(c)
ako je primjenjivo, prijenos osobnih podataka u treću zemlju ili međunarodnu organizaciju […]
(d)
ako je moguće, opći opis tehničkih i organizacijskih sigurnosnih mjera iz članka 30. stavka 1.
3.   Evidencija iz stavaka 1. i 2. mora biti u pisanom obliku, uključujući elektronički oblik.
4.   Voditelj obrade ili izvršitelj obrade te predstavnik voditelja obrade ili izvršitelja obrade, ako je primjenjivo, na zahtjev daju nadzornom tijelu uvid u evidenciju.
5.   Obveze iz stavaka 1. i 2. ne primjenjuju se na poduzeće ili organizaciju u kojoj je zaposleno manje od 250 osoba, osim ako će obrada koju provodi vjerojatno prouzročiti visok rizik za prava i slobode ispitanika, ako obrada nije povremena ili obrada uključuje posebne kategorije podataka […] ili je riječ o osobnim podacima u vezi s kaznenim osudama i kažnjivim djelima […].”
10.
Članak 58. („Ovlasti”) stavak 1. glasi kako slijedi:
„Svako nadzorno tijelo ima sve sljedeće istražne ovlasti:
(a)
narediti voditelju obrade i izvršitelju obrade, a prema potrebi i predstavniku voditelja obrade ili izvršitelja obrade, da mu pruže sve informacije potrebne za obavljanje svojih zadaća;
[…].”
B.
Nacionalno pravo
1. Tietosuojalaki (1050/2018) (
3
)
11.
U skladu s člankom 30., odredbe o obradi osobnih podataka zaposlenika, o provjerama i nadzorima koji se provode nad zaposlenicima i o zahtjevima kojih se pritom potrebno pridržavati, kao i o tehničkom nadzoru na radnom mjestu i o preuzimanju i otvaranju e‑pošte zaposlenika sadržane su u Lakiju yksityisyyden suojasta työelämässä (759/2004) (
4
).
12.
U skladu s člankom 34. stavkom 1., ispitanik nema pravo na pristup podacima koji su o njemu prikupljeni u smislu članka 15. OUZP‑a ako bi:
1.
pružanje podataka moglo narušiti nacionalnu sigurnost, obranu ili javni red i sigurnost ili ugroziti sprječavanje ili otkrivanje kaznenih djela;
2.
pružanje podataka moglo predstavljati ozbiljnu opasnost za zdravlje ispitanika ili skrb o ispitaniku ili za prava ispitanika ili treće strane ili
3.
ako se osobni podaci upotrebljavaju pri poslovima nadzora i provjere te je uskraćivanje podataka potrebno u svrhu zaštite važnog gospodarskog ili financijskog interesa Finske ili Europske unije.
13.
U skladu s člankom 34. stavkom 2., ispitanik ima pravo, ako samo dio podataka u skladu sa stavkom 1. nije obuhvaćen pravom uređenim u članku 15. OUZP‑a, dobiti informacije o svim drugim podacima koji se na njega odnose.
14.
U skladu s člankom 34. stavkom 3., ispitanicima se moraju priopćiti razlozi za ograničavanje ako to ne ugrožava svrhu ograničavanja.
15.
U skladu s člankom 34. stavkom 4., podaci navedeni u članku 15. stavku 1. OUZP‑a moraju se na zahtjev ispitanika ustupiti nadzorniku za zaštitu podataka ako ispitanik nema pravo na pristup podacima koji su o njemu prikupljeni.
2. Zakon o zaštiti privatnosti na radnom mjestu (759/2004)
16.
U skladu s odjeljkom 2. člankom 4. stavkom 2., poslodavac je obvezan unaprijed obavijestiti radnika o prikupljanju podataka koji služe utvrđivanju njegove pouzdanosti. Ako poslodavac ispituje radnikovu kreditnu sposobnost, on mu, osim toga, mora priopćiti i iz koje će se evidencije pribaviti kreditne informacije. Ako su podaci o radniku prikupljeni od druge osobe koja nije dotični radnik, poslodavac mora radniku priopćiti dobivene podatke prije nego se oni koriste pri donošenju odluka koje se tiču radnika. Obveze voditelja obrade da ispitaniku ustupi podatke kao i pravo ispitanika na pristup podacima uređeni su u Poglavlju III. OUZP‑a.
II. Činjenice, spor i prethodna pitanja
17.
Osoba J. M. saznala je 2014. da je izvršen uvid u njezine osobne podatke, kao klijenta financijske institucije Suur‑Savon Osuuspankki (u daljnjem tekstu: Pankki)_u razdoblju od 1. studenoga do 31. prosinca 2013. Osim što je bila klijent banke Pankki, osoba J. M. tijekom tog razdoblja bila je i njezin zaposlenik.
18.
Budući da je sumnjala da razlozi za uvid nisu u potpunosti zakoniti, osoba J. M. zatražila je 29. svibnja 2018. od banke Pankki da joj pruži informacije o identitetu zaposlenika koji su pristupili njezinim podacima u navedenom razdoblju i o svrhama obrade.
19.
Banka Pankki u međuvremenu je otpustila osobu J. M., koja je svoj zahtjev obrazložila time da, osobito, želi razjasniti razloge svojeg otkaza.
20.
Banka Pankki je 30. kolovoza 2018. kao voditelj obrade odbila osobi J. M. dati informacije o imenima zaposlenika koji su obrađivali njezine osobne podatke. Tvrdila je da se pravo predviđeno člankom 15. OUZP‑a ne primjenjuje na dnevnu evidenciju ni unutarnje protokole u kojima se navodi koji su zaposlenici i kad pristupili informatičkom sustavu u kojem se nalaze klijentovi podaci. Usto, tražene informacije odnosile su se na osobne podatke tih zaposlenika, a ne na osobu J. M.
21.
Kako bi izbjegla nesporazume, banka Pankki dala je osobi J. M. sljedeća dodatna pojašnjenja:
–
unutarnje službe banke 2014. su provjerile podatke klijenta J. M. za razdoblje od 1. studenoga do 31. prosinca 2013.
–
te su provjere bile povezane s obradom podataka drugog klijenta banke Pankki, iz kojih je proizlazilo da je dotični klijent s osobom J. M. bio u odnosu koji bi mogao dovesti do sukoba interesa. Obradom se stoga nastojalo razjasniti tu situaciju (
5
).
22.
Osoba J. M. obratila se nacionalnom nadzornom tijelu (Uredu nadzornika za zaštitu podataka, Finska) te od njega zatražila da banci Pankki naloži da joj pruži zatražene informacije.
23.
Zamjenik nadzornika za zaštitu podataka 4. kolovoza 2020. odbio je pritužbu osobe J. M.
24.
Osoba J. M. podnijela je tužbu Itä-Suomen hallinto‑oikeusu (Upravni sud istočne Finske), u kojoj tvrdi da na temelju OUZP‑a ima pravo na pristup informacijama o identitetu i zaduženjima osoba koje su obavile uvid u njezine podatke u financijskoj instituciji.
25.
U tim je okolnostima navedeni sud uputio Sudu sljedeća pitanja:
„1.
Treba li pravo ispitanika na pristup koje mu pripada u skladu s člankom 15. stavkom 1. [OUZP‑a] u vezi s [pojmom] ‚osobni podaci’ u smislu članka 4. točke 1. te uredbe tumačiti na način da informacije koje prikupi voditelj obrade, iz kojih proizlazi tko je, kada i u koju svrhu obrađivao osobne podatke ispitanika, nisu informacije kojima ispitanik ima pravo pristupa, osobito jer je riječ o podacima koji se odnose na zaposlenike voditelja obrade?
2.
U slučaju da odgovor na prvo pitanje glasi „da” i da ispitanik na temelju članka 15. stavka 1. [OUZP‑a] nema pravo na pristup informacijama navedenim u tom pitanju jer one nisu ‚osobni podaci’ ispitanika u skladu s člankom 4. točkom 1. [OUZP‑a], u predmetnom je slučaju u obzir potrebno uzeti i informacije kojima ispitanik ima pravo pristupa u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkama [(a) do (h)]:
(a)
kako treba tumačiti svrhu obrade u smislu članka 15. stavka 1. točke (a) s obzirom na opseg prava ispitanika na pristup, odnosno, može li se na svrsi obrade temeljiti pravo na pristup podacima o korisničkom protokolu koje je voditelj obrade prikupio, poput primjerice informacija o osobnim podacima osobe koja je podatke obrađivala, vremenu kao i svrsi obrade osobnih podataka?
(b)
Mogu li se osobe koje su obrađivale podatke o osobi J. M. u svojstvu klijenta u tom kontekstu pod određenim uvjetima smatrati primateljima osobnih podataka u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (c) [OUZP‑a], o kojima bi ispitanik imao pravo dobiti informaciju?
3.
Je li za postupak značajno to da je riječ o banci koja obavlja uređenu djelatnost ili da je osoba J. M. istodobno radila za banku i bila njezin klijent?
4.
Je li za ocjenu prethodno navedenih pitanja relevantno to da su podaci osobe J. M. obrađeni prije stupanja [OUZP‑a] na snagu?”
III. Postupak pred Sudom
26.
Tajništvo Suda zaprimilo je zahtjev za prethodnu odluku 22. rujna 2021.
27.
Pisana očitovanja podnijeli su osoba J. M., banka Pankki, austrijska, češka i finska vlada te Europska komisija.
28.
Na raspravi održanoj 12. listopada 2022. sudjelovali su osoba J. M., Ured nadzornika za zaštitu podataka, banka Pankki, finska vlada i Komisija.
IV. Analiza
29.
Budući da sud koji je uputio zahtjev traži tumačenje nekoliko odredbi OUZP‑a, najprije valja utvrditi primjenjuje li se ta uredba ratione temporis na glavni postupak. Četvrto prethodno pitanje odnosi se na tu dvojbu.
A.
Primjenjivost OUZP‑a (četvrto prethodno pitanje)
30.
U skladu s člankom 99. stavkom 1. OUZP‑a, on je stupio na snagu 24. svibnja 2016. Međutim, njegova je primjena odgođena do 25. svibnja 2018. (
6
).
31.
Osobni podaci osobe J. M. provjeravani su u razdoblju od 1. studenoga do 31. prosinca 2013., odnosno prije nego što je OUZP stupio na snagu i počeo se primjenjivati.
32.
Međutim, datum koji je ovdje relevantan je 29. svibnja 2018., datum na koji je osoba J. M. zatražila sporne informacije na temelju članka 15. stavka 1. OUZP‑a (koji se primjenjuje od 25. svibnja 2018.).
33.
Kao što je to istaknula austrijska vlada, člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a ispitanicima se dodjeljuje postupovno pravo (pravo na pristup) na dobivanje informacija o obradi njihovih osobnih podataka (
7
). S obzirom na njegovu postupovnu prirodu, to se pravilo primjenjuje od trenutka njegova stupanja na snagu (
8
). Stoga se osoba J. M. mogla na njega pozvati kad je zatražila informacije od banke Pankki.
34.
Točno je da zakonitost obrade podataka prikupljenih prije nego što je OUZP stupio na snagu treba odvagnuti s obzirom na tada važeće materijalne propise, odnosno Direktivu 95/46/EZ (
9
) te, u dijelu koji je primjenjiv retroaktivno (
10
), na OUZP.
35.
Budući da je nesporno da je voditelj obrade raspolagao zatraženim informacijama kad je osoba J. M. zatražila njihovo ustupanje (to joj se pravo jamči člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a), primjenjivala se potonja uredba (
11
).
36.
Prema tome, kako bi se ispitaniku dao ili uskratio pristup informacijama na temelju članka 15. stavka 1. OUZP‑a, nije važno to što su sporni podaci obrađeni prije nego što je OUZP stupio na snagu.
B.
Prvo i drugo prethodno pitanje
37.
Prvo i drugo pitanje mogu se razmotriti zajedno. Njima se u biti nastoji saznati jesu li osobni podaci osobe J. M., koje je prikupila i obradila banka Pankki, informacije koje ispitanik ima pravo dobiti na temelju članka 15. stavka 1. OUZP‑a.
1. Identitet zaposlenika i ispitanikovi osobni podaci
38.
Podsjećam na to da su se informacije koje je zatražila osoba J. M. odnosile na identitet zaposlenika koji su obavili uvid u njezine podatke kao klijenta 2013., na trenutak kad su ti podaci obrađeni i na svrhu obrade.
39.
Na raspravi je potvrđeno da se zahtjev osobe J. M. odnosi samo na informacije o identitetu tih zaposlenika. U sporu se ne dovodi u pitanje, konkretno, to da je banka obradila njezine podatke zakonito (
12
).
40.
Naime:
–
Kad je riječ o trenutku obrade, iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da je osoba J. M. već znala o kojem je trenutku riječ prilikom podnošenja zahtjeva.
–
Kad je riječ o svrsi obrade, banka Pankki obavijestila je osobu J. M. o njoj kako je prethodno navedeno (
13
).
41.
Spor se stoga vodi samo u pogledu informacija o identitetu zaposlenika banke Pankki koji su obrađivali osobne podatke osobe J. M.
42.
Te se informacije zapravo odnose na element postupaka obrade, a ne na same ispitanikove osobne podatke u smislu članka 4. točke 1. OUZP‑a (
14
).
43.
Jasno je da je osoba u čije je podatke obavljen uvid J. M. (
15
). Nakon što joj je banka Pankki potvrdila da su njezini podaci obrađivani (
16
), informacije na koje je u skladu s člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a imala pravo navode se u točkama (a) do (h) te odredbe (
17
). Njihovim se ustupanjem potiče ostvarivanje ispitanikovih prava (
18
) u okviru mehanizama kojima se osigurava zakonitost obrade podataka.
44.
Iz članka 15. stavka 1. OUZP‑a proizlazi da se informacije na koje se upućuje odnose na okolnosti obrade podataka.
45.
Naime, člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a ispitaniku se dodjeljuje pravo na to da od voditelja obrade dobije:
–
Kao prvo, „potvrdu obrađuju li se osobni podaci koji se odnose na njega”.
–
Kao drugo, ako se potvrdi da se podaci obrađuju, „pristup osobnim podacima i sljedećim informacijama” (
19
), odnosno informacijama koje se navode u točkama (a) do (h) te odredbe.
46.
U odredbi se razlikuju, s jedne strane, „osobn[i] podac[i]” i, s druge strane, „informacij[e]” na koje se upućuje u točkama stavka 1.
47.
Prema tome, informacije koje se ispitaniku moraju dati na temelju članka 15. stavka 1. točaka (a) do (h) ne treba miješati s njegovim osobnim podacima u smislu članka 4. točke 1. iste uredbe.
48.
To svakako nisu podaci nego informacije, koje se odnose na:
–
„svr[hu] obrade” (točka (a));
–
„kategorij[e] osobnih podataka o kojima je riječ” (točka (b));
–
„predviđen[o] razdoblj[e] u kojem će osobni podaci biti pohranjeni” (točka (d));
–
ispitanikova prava koja se navode u točkama (e), (f) i (g) (
20
);
–
postojanje automatiziranog donošenja odluka (točka (h)).
49.
U svim tim slučajevima informacije se odnose ili na određena ispitanikova prava ili na konkretne elemente provedene obrade, poput njezine svrhe (kao i razloga za nju) ili predmeta (kategorije obrađenih podataka).
50.
Informacije o primateljima kojima su ispitanikovi osobni podaci otkriveni ili će im biti otkriveni (članak 15. stavak 1. točka (c) OUZP‑a) dovode do više konceptualnih problema, na koje ću se odmah osvrnuti.
51.
Člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a utvrđuje se, ukratko, pravo na pristup informacijama o samoj činjenici obrade i njezinim okolnostima. Tim se informacijama pridodaju one koje se odnose na prava koja ispitanik ima u pogledu podataka koji se obrađuju, poput prava na podnošenje pritužbe nadzornom tijelu.
52.
Samo postojanje obrade ni njezine okolnosti nisu, prema mojem mišljenju, „osobni podaci” u smislu članka 4. točke 1. OUZP‑a.
53.
Točno je da iz obrade mogu proizaći odluke koje utječu na ispitanika, kao što je to istaknuo sud koji je uputio zahtjev (
21
). No taj rezultat ne ovisi o tome koja je fizička osoba ili koje su fizičke osobe konkretno pregledale podatke za račun i na odgovornost banke Pankki, a o toj se informaciji vodi spor u glavnom postupku.
54.
Stoga bi osoba J. M. imala pravo na to da joj banka Pankki, kao voditelj obrade, otkrije informacije o osobnim podacima kojima raspolaže, neovisno o tome je li ih prikupila od same osobe J. M. (članak 13. OUZP‑a) ili na drugi način (članak 14. OUZP‑a). Također bi imala pravo, u ovom slučaju na temelju članka 15. OUZP‑a, na informacije o postojanju obrade i okolnostima svake obrade navedenih podataka, ali ne zato što oni kao takvi predstavljaju „osobni podatak”, nego zbog izričite obveze iz članka 15. OUZP‑a (
22
).
55.
Da natuknem ono na što ću se kasnije opširnije osvrnuti, za ovaj je predmet relevantna činjenica da identitet zaposlenika koji su obavili uvid u podatke osobe J. M. nije njegov „osobni podatak”.
56.
Drugo je pitanje navode li se u protokolima ili evidencijama na koje kasnije upućujem neposredno ili posredno ispitanikovi osobni podaci, koji se ne odnose na informacije o zaposlenicima koji su im pristupili. To uvelike ovisi o sadržaju odgovarajućih protokola ili evidencija. Međutim, s obzirom na to da se glavni postupak odnosi na informacije o identitetu zaposlenika banke Pankki, ponovio bih da to nije osobni podatak osobe J. M. nego dotičnih zaposlenika.
2. Pristup informacijama o primateljima kojima su otkriveni osobni podaci
57.
Sud koji je uputio zahtjev želi znati bi li osoba J. M., s obzirom na članak 15. stavak 1. točke (a) i (c) OUZP‑a, imala pravo na to da joj banka Pankki pruži informacije o zaposlenicima koji su obradili njezine osobne podatke iako nije riječ o osobnim podacima osobe J. M.
58.
U skladu s točkom (a), ispitanik ima pravo na to da mu voditelj obrade potvrdi koje su svrhe obrade. Međutim, u toj se točki (koja se u ovom predmetu poštovala jer je banka Pankki obavijestila osobu J. M. o svrsi obrade) ne navode kriteriji za utvrđivanje primatelja osobnih podataka dotične osobe.
59.
Ipak, pitanje je u potpunosti smisleno u dijelu u kojem se traži tumačenje članka 15. stavka 1. točke (c) OUZP‑a. Podsjećam na to da u skladu s tom točkom ispitanik ima pravo na pristup informacijama o „primateljima ili kategorijama primatelja kojima su osobni podaci otkriveni ili će im biti otkriveni […]”.
60.
U članku 4. točki 9. OUZP‑a „primatelj” pak znači „fizička ili pravna osoba, tijelo javne vlasti, agencija ili drugo tijelo kojem se otkrivaju osobni podaci, neovisno o tome je li on treća strana”.
61.
Kao što se to istaknulo na raspravi, potonji izraz („neovisno o tome je li on treća strana”) mogao bi dovesti do nedoumica u pogledu subjektivnog područja primjene odredbe. Površno tumačenje, koje smatram pogrešnim, moglo bi potkrijepiti mišljenje da „primatelj” nije samo bilo koja treća strana kojoj je banka Pankki otkrila osobne podatke osobe J. M., nego i svaki zaposlenik koji je u te podatke konkretno obavio uvid u ime i prema uputi pravne osobe Pankki.
62.
Člankom 4. točkom 10. „treća strana” definira se kao „fizička ili pravna osoba, tijelo javne vlasti, agencija ili drugo tijelo koje nije ispitanik, voditelj obrade, izvršitelj obrade ni osobe koje su ovlaštene za obradu osobnih podataka pod izravnom nadležnošću voditelja obrade ili izvršitelja obrade” (
23
).
63.
Stoga, polazeći od tih pretpostavki, smatram da pojam primatelja ne obuhvaća zaposlenike pravne osobe koji prilikom korištenja njezina informatičkog sustava obavljaju uvid u klijentove osobne podatke po nalogu svojih nadređenih. Kad takvi zaposlenici djeluju pod izravnom nadležnošću voditelja obrade, samo zbog toga ne postaju „primatelji” podataka (
24
).
64.
Međutim, može se dogoditi da zaposlenik ne slijedi postupke koje je utvrdio voditelj obrade i samostalno nezakonito pristupi podacima klijenata ili drugih zaposlenika. U tom slučaju nelojalan zaposlenik ne bi postupao za račun i u ime voditelja obrade.
65.
Na taj bi se način nelojalni zaposlenik mogao kvalificirati kao „pošiljatelj” kojem se (u prenesenom značenju) „otkrivaju” ispitanikovi osobni podaci (
25
) ili čak podaci (autonomnog) voditelja obrade (
26
), iako ih dotični zaposlenik otkriva samostalno i, prema tome, nezakonito.
66.
Iz prikaza činjenica koji se navodi u odluci kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku i iz tvrdnji koje je na raspravi iznijela banka Pankki proizlazi da je ta institucija, pod vlastitom odgovornošću, ovlastila svoje zaposlenike da obave uvid u osobne podatke osobe J. M. Ti su zaposlenici stoga djelovali prema uputama voditelja obrade i postupali za njegov račun. Stoga ih se ne može smatrati primateljima u smislu članka 15. stavka 1. točke (c) OUZP‑a (
27
).
67.
Drugo je pitanje treba li identitet tih zaposlenika i trenutak u kojem je neki od njih pristupio klijentovim osobnim podacima (odnosno informacijama koje se navode u sustavima pohrana ili evidencijama, na koje ću se odmah osvrnuti) otkriti nadzornim tijelima kako bi se dokazalo da su postupali u skladu sa zakonom.
68.
To se potvrđuje člankom 29. OUZP‑a u kojem se upućuje na osobe koje djeluju „pod vodstvom voditelja obrade ili izvršitelja obrade koj[e] ima[ju] pristup osobnim podacima”. Te osobe navedene podatke mogu obrađivati samo prema uputama svojeg poslodavca, koji je stvarni voditelj (ili izvršitelj) obrade.
69.
Člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a ispitaniku se nastoji olakšati učinkovito ostvarivanje (obrana) prava koja mu pripadaju u pogledu njegovih osobnih podataka. Stoga ga treba obavijestiti tko je voditelj obrade i, po potrebi, kojim primateljima su se ti podaci otkrili. Na temelju tih informacija ispitanik se, osim voditelju obrade, može obratiti i primateljima koji su obavili uvid u njegove podatke.
70.
Točno je da ispitanik može imati dvojbe u pogledu zakonitosti sudjelovanja određenih osoba u obradi njegovih podataka za račun voditelja ili izvršitelja obrade, kojem su dotične osobe podređene.
71.
U tim okolnostima, kao što to ističe češka vlada i kao što je to na raspravi naglasila Komisija, ispitanik se može obratiti službeniku za zaštitu podataka (članak 38. stavak 4. OUZP‑a) ili nadzornom tijelu kako bi podnio pritužbu (članak 15. stavak 1. točka (f) i članak 77. OUZP‑a). Ne priznaje mu se pravo na neposredno prikupljanje osobnog podatka (identiteta) zaposlenika koji u pravilu postupa prema uputama voditelja ili izvršitelja obrade i podređen mu je.
72.
Na raspravi se razmatralo je li mogućnost obraćanja službeniku za zaštitu podataka ili nadzornom tijelu dovoljno jamstvo s gledišta zaštite prava osobe čiji se podaci obrađuju.
73.
Prilikom rješavanja tog pitanja može se zauzeti maksimalističko stajalište, prema kojem bi svi ispitanici imali pravo na pristup informacijama o identitetu zaposlenika voditelja obrade koji su obavili uvid u njihove podatke, čak i kad su to učinili po nalogu i prema uputi tog voditelja obrade.
74.
Smatram da OUZP ne ide u prilog toj tezi, neovisno o tome što neka država članica može primijeniti takav pristup u nacionalnom zakonodavstvu za jedan određeni sektor ili više njih (
28
).
75.
Prema mojem mišljenju, ne bi bilo razborito da Sud preuzme gotovo zakonodavne funkcije i izmijeni OUZP kako bi uveo novu obvezu pružanja informacija, koja bi bila nadređena obvezama iz njegova članka 15. stavka 1. To bi se dogodilo kad bi se voditeljima obrade neselektivno naložilo da ispitaniku daju informacije o identitetu ne samo primatelja kojem su otkriveni podaci, nego bilo kojeg zaposlenika ili osobe unutar poduzetnika koja im je pristupila na zakonit način (
29
).
76.
Kao što je to istaknula banka Pankki na raspravi, identitet pojedinačnih zaposlenika koji su vodili obradu klijentovih podataka osobito je osjetljiva informacija sa sigurnosnog stajališta, barem u nekim gospodarskim sektorima.
77.
Na te bi zaposlenike mogle pokušati izvršiti pritisak i utjecati osobe koje, kao klijenti banke, žele imati osobu za sugovornika, pa se više ne bi obraćali samoj financijskoj instituciji, nego jednom ili više njezinih zaposlenika, kao najslabijoj karici u poslovnom lancu. To bi se moglo dogoditi, primjerice, ako bi se transakcije pratile uvidom u klijentove podatke radi ispunjavanja obveza koje banke imaju u pogledu sprečavanja i borbe protiv kaznenih djela u financijskom sektoru.
78.
Točno je da klijent može imati dvojbe u pogledu časnog postupanja ili nepristranosti fizičke osobe koja je sudjelovala u obradi podataka za račun voditelja obrade. Kad bi ta dvojba bila razumna, njome bi se mogao opravdati interes u pogledu informacija o zaposlenikovu identitetu radi ostvarivanja prava na pokretanje postupka protiv njega.
79.
S obzirom na osjetljivost tih informacija, interes u pogledu informacija o identitetu zaposlenika u suprotnosti je s jednako nespornim interesom voditelja obrade da identitet svojih zaposlenika zadrže u tajnosti i s pravima tih zaposlenika na zaštitu vlastitih podataka. Smatram da se ravnoteža postiže posredovanjem nadzornog tijela kao arbitra između tih dvaju sukobljenih interesa.
80.
U slučaju poput predmetnoga nadzorno bi tijelo stoga trebalo, sa svojeg nepristranog stajališta, ocijeniti jesu li dvojbe u pogledu postupanja zaposlenika banke dovoljno utemeljene i dosljedne da bi se zanemarila zaštita njihova identiteta.
3. Pristup informacijama o identitetu zaposlenika iz sustava pohrana ili evidencija aktivnosti
81.
Nakon utvrđivanja da zaposlenici institucije koji djeluju za njezin račun i prema njezinim uputama nisu u pravom smislu riječi primatelji koji se navode u članku 15. stavku 1. točki (c) OUZP‑a, više ne treba razmatrati odgovor na prvo i drugo prethodno pitanje.
82.
Međutim, bilo bi ga dobro dopuniti analizom navodnog ispitanikova prava na informacije o identitetu zaposlenika ako se on navodi u sustavima pohrana ili evidenciji aktivnosti institucije. Iako, kao što sam to već istaknuo, svi ti sustavi pohrana ili evidencije nemaju nužno jednak sadržaj, općenito se smatra da se u njima navodi tko je (od zaposlenika voditelja obrade), kako i kada obavio uvid u klijentove podatke.
83.
Takva evidencija omogućuje voditelju obrade da ispuni obvezu poštovanja načela utvrđenih člankom 5. stavkom 1. OUZP‑a te provede odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere kako bi osigurao i dokazao da se obrada provodi u skladu s odredbama navedene uredbe (članak 24. stavak 1. i članak 25. stavak 2. samog OUZP‑a).
84.
U konkretnom području Direktive (EU) 2016/680 (
30
), koju je Komisija istaknula kao primjer (
31
) posebnog sustava zaštite podataka u području kaznenih djela:
–
Njezinim se člankom 24. obvezuje sve voditelje obrade na vođenje evidencije svih kategorija aktivnosti obrade za koje su oni odgovorni (stavak 1.) i sve izvršitelje obrade na vođenje evidencije svih kategorija aktivnosti obrade koje se obavljaju u ime voditelja obrade (stavak 2.).
–
Njezinim člankom 25. zahtijeva se da „[…] se bilježe zapisi barem za sljedeće postupke obrade u automatiziranim sustavima obrade: prikupljanje, izmjene, obavljanje uvida, otkrivanje, uključujući prijenose, kombiniranje i brisanje. Zapisi o obavljanju uvida i otkrivanju omogućuju da se ustanovi obrazloženje, datum i vrijeme takvih postupaka te, ako je to moguće, identitet osobe koja je obavila uvid ili otkrila osobne podatke i identitet primatelja takvih osobnih podataka” (
32
).
85.
Međutim, u skladu s člankom 14. Direktive 2016/680, informacije koje se konkretno odnose na identitet zaposlenika koji je obradio osobne podatke nisu navedene među informacijama kojima ispitanik ima pravo pristupiti.
86.
U istom se smislu člankom 30. OUZP‑a propisuje da mora postojati takozvana „evidencij[a] aktivnosti obrade”, a njegov je sadržaj jednak sadržaju članka 25. Direktive 2016/680 (
33
), iako je definicija aktivnosti iz članka 30. manje konkretna. I kao što je to slučaj s potonjom direktivom, ni evidentirana informacija o identitetu zaposlenika ne nalazi se među informacijama kojima ispitanik može pristupiti na temelju članka 15. OUZP‑a.
87.
Takva asimetrija između, s jedne strane, informacija u evidenciji i, s druge strane, prava na pristup tim informacijama proizlazi iz različitih svrha odredbi kojima se uređuju evidencije aktivnosti obrade i mogućnost pristupa njihovu sadržaju.
88.
Ponavljam da se evidencijom na koju se odnosi članak 30. OUZP‑a nastoji zajamčiti zakonitost obrade te osigurati cjelovitost i sigurnost podataka. Za to je u pravilu odgovorno nadzorno tijelo, kojem voditelj ili izvršitelj obrade moraju dati na uvid evidencije aktivnosti (članak 30. stavak 4. OUZP‑a).
89.
U OUZP‑u se pravom na podnošenje pritužbe nadzornim tijelima (članak 15. stavak 1. točka (f)), koja trebaju brinuti o tome da se OUZP pravilno primjenjuje, nastoje zaštititi prava fizičkih osoba u pogledu obrade njihovih podataka. To se potvrđuje člankom 51. stavkom 1. OUZP‑a i proizlazi iz popisa zadaća koje im se povjeravaju člankom 57. same uredbe.
90.
Ovlasti nadzornog tijela temelje se na općoj zadaći nadzora provedbe OUZP‑a i zaštiti prava fizičkih osoba. Jedna je od tih ovlasti dobivanje informacija o okolnostima u kojima je izvršitelj ili voditelj obrade proveo obradu podataka. Upravo je jedna od tih okolnosti ovdje važna, a to je identitet osoba koje obavljaju uvid u osobne podatke klijenata u ime voditelja ili izvršitelja obrade.
91.
Međutim, ni u jednoj se odredbi OUZP‑a ne zahtijeva da klijentu treba otkriti informacije o identitetu zaposlenika koji su navedeni u internim evidencijama institucija, na temelju kojih te institucije mogu saznati tko je i kada provjerio klijentove osobne podatke (i, po potrebi, o tome obavijestiti nadzorno tijelo).
92.
Suprotno tomu, osobi na koju se odnosi konkretna obrada moraju se pružiti informacije nužne za dobivanje uvida u relevantne okolnosti kako bi mogla ocijeniti zakonitost obrade te je po potrebi osporavati pred nadzornim tijelom ili, u konačnici, pred sudom.
93.
To ne dovodi u pitanje činjenicu da, ako se u toj evidenciji aktivnosti zaista nalaze njegovi osobni podaci (odnosno, ne samo identitet zaposlenika), ispitanik, logično, ima pravo na to da od voditelja obrade dobije potvrdu da se njegovi osobni podaci obrađuju. Za te potrebe nije važno navode li se ti osobni podaci u evidenciji aktivnosti ili u nekom drugom sustavu pohrane ili internoj bazi podataka institucije.
C.
Treće prethodno pitanje
94.
Sud koji je uputio zahtjev želi doznati „[j]e li za postupak značajno to da je riječ o banci koja obavlja uređenu djelatnost ili da je osoba J. M. istodobno radila za banku i bila njezin klijent”.
95.
Prema mojem mišljenju, na dosad navedeno ne utječe činjenica da voditelj obrade obavlja uređenu djelatnost. Činjenica da je taj voditelj obrade banka na koju se primjenjuju posebni propisi za tu vrstu institucija (
34
) može, međutim, biti relevantna za ocjenu zakonitosti obrade (njezine pravne osnove) kad se obrada provodi radi ispunjavanja primjenjivih zakonskih obveza (
35
).
96.
Načelno nije važno ni to što je osoba u čije se podatke obavio uvid istodobno bila zaposlenik i klijent navedene banke. Člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a ne uvodi se razlika s obzirom na ispitanikovu profesionalnu djelatnost, koja ima prednost pred njegovim statusom klijenta financijske institucije (
36
).
97.
Točno je, kao što je to napomenula Komisija, da se člankom 23. OUZP‑a državama članicama omogućuje da u svojem zakonodavstvu, na temelju sektorskih odredbi za posebne kategorije uključenih osoba, ograniče opseg obveza i prava utvrđenih, među ostalim, u članku 15. Međutim, sud koji je uputio zahtjev ne navodi nikakvo nacionalno ograničenje takve prirode.
V. Zaključak
98.
S obzirom na prethodno navedeno, predlažem Sudu da Itä-Suomen hallinto‑oikeusu (Upravni sud istočne Finske, Finska) odgovori na sljedeći način:
„Članak 15. stavak 1. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka), u vezi s člankom 4. točkom 1. navedene uredbe,
treba tumačiti na način da se:
primjenjuje ako je ispitanik zahtjev za pristup informacijama podnio voditelju obrade njegovih podataka nakon 25. svibnja 2018.;
njime ispitaniku ne dodjeljuje pravo da, među informacijama kojima raspolaže voditelj obrade (ovisno u slučaju, na temelju evidencija ili sustava pohrane aktivnosti), dobije informaciju o identitetu jednog ili više zaposlenika koji su pod vodstvom i prema uputama voditelja obrade obavili uvid u njegove osobne podatke.”
(
1
)	Lengua original: español.
(
2
)	Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL 2016., L 119, str. 1. i ispravci SL 2018., L 127, str. 2. i SL 2021., L 74, str. 35.) (u daljnjem tekstu: OUZP)
(
3
)	Zakon o zaštiti podataka. U skladu s člankom 1. tog zakona, njime se provodi i dopunjuje OUZP.
(
4
)	Zakon o zaštiti privatnosti na radnom mjestu
(
5
)	Banka Pankki željela je razjasniti postoji li sukob interesa između klijenta banke, za čiji je račun bila zadužena osoba J. M., i same osobe J. M. Naposljetku je zaključeno da se osobu J. M. ne sumnjiči ni za kakav propust.
(
6
)	Članak 99. stavak 2. OUZP‑a
(
7
)	U istom smislu, vidjeti mišljenje nezavisnog odvjetnika G. Pitruzzelle u predmetu Österreichische Post (Informacije o primateljima osobnih podataka) (C‑154/21, EU:C:2022:452, t. 33.): „[…] pravo na pristup iz članka 15. stavka 1. točke (c) [OUZP‑a] ima funkcionalnu i ključnu ulogu u odnosu na ostvarivanje drugih prava ispitanika predviđenih [OUZP‑om]”.
(
8
)	Ili, kao što je to ovdje slučaj, od trenutka u kojem samo pravilo postaje primjenjivo, ako se on ne podudara s trenutkom stupanja na snagu.
(
9
)	Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL 1995., L 281, str. 31.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 7., str. 88.)
(
10
)	Sudska praksa Suda u pogledu vremenskog učinka izmjena propisa sažeta je u presudi od 15. lipnja 2021., Facebook Ireland i dr. (C‑645/19, EU:C:2021:483).
(
11
)	U točki 70. presude od 7. svibnja 2009., Rijkeboer (C‑553/07, EU:C.2009:293), upućuje se na Direktivu 95/46 i utvrđuje da „se člankom 12. točkom (a) Direktive države članice obvezuje da zajamče pravo na pristup informacijama […] koje se ne odnose samo na sadašnjost, nego i na prošlost. Na državama je članicama da utvrde rok pohrane navedenih informacija te da urede odgovarajući pristup tim informacijama, pri čemu trebaju osigurati pravičnu ravnotežu između, s jedne strane, interesa osobe da zaštiti svoj privatni život, osobito na temelju prava predviđenih Direktivom i mogućnosti pokretanja sudskog postupka i, s druge strane, teret koji obveza informiranja može predstavljati za voditelja obrade”. Moje isticanje
(
12
)	Ne dovodeći u pitanje da to, po potrebi, treba razjasniti sud koji je uputio zahtjev, na raspravi su kao osnove na kojima se može temeljiti obrada podataka istaknute, s jede strane, obveze koje proizlaze iz finskih zakona, na temelju kojih banka Pankki kao financijska institucija mora osigurati pravilno upravljanje rizicima i poštovanje pravila o sprečavanju i borbi protiv pranja novca s pomoću sljedivosti transakcija te, s druge strane, ugovori banke s klijentima i zaposlenicima u skladu s kojima bi bio dozvoljen uvid u njihove podatke u okolnostima poput onih u predmetnom slučaju.
(
13
)	Vidjeti točku 21. ovog mišljenja.
(
14
)	U skladu s tom odredbom, osobni su podaci „svi podaci koji se odnose na pojedinca čiji je identitet utvrđen ili se može utvrditi”, odnosno osobu „koja se može identificirati izravno ili neizravno”.
(
15
)	Njezin identitet nije utvrđen kao posljedica ili učinak obrade jer je obrada provedena tek nakon što se utvrdio identitet osobe J. M.
(
16
)	Kao što je to napomenula Komisija, moguće je da osoba J. M. smatra da su pružene informacije nedostatne ili neprecizne. U svakom slučaju, u skladu s člankom 15. stavkom 1. OUZP‑a, osoba J. M. ima pravo na potvrdu toga jesu li njezini podaci obrađivani ili se obrađuju (što podrazumijeva navođenje vremena obrade) i na informacije o svrsi obrade. Na sudu koji je uputio zahtjev bilo bi da utvrdi jesu li navedene dvije informacije koje su pružene osobi J. M. dostatne.
(
17
)	Vidjeti njezin tekst u točki 9. ovog mišljenja.
(
18
)	Kao što je to Sud utvrdio u pogledu Direktive 95/46 i na način koji je primjenjiv na OUZP, načela zaštite zajamčene pravom Unije u tom području „odražavaju se, s jedne strane, u obvezama osoba koje obrađuju podatke, posebno u vezi s kvalitetom podataka, tehničkom sigurnošću, obavješćivanjem nadzornog tijela te okolnostima pod kojima se obrada može provoditi, i, s druge strane, u pravima koja imaju pojedinci čiji su podaci predmet obrade da ih se izvijesti da je obrada u tijeku, da imaju uvid u podatke, da zatraže ispravak i čak da se usprotive obradi pod nekim okolnostima” (presuda od 20. prosinca 2017., Nowak, C‑434/16, EU:C:2017:994, t. 48.).
(
19
)	Moje isticanje
(
20
)	Prava na ispravak ili brisanje podataka ili ograničavanje obrade i prigovor; na podnošenje prigovora nadzornom tijelu i na informaciju o izvoru podataka koji nisu prikupljeni od ispitanika.
(
21
)	Točka 38. odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku
(
22
)	Članci 13., 14. i 15. OUZP‑a, koji su dio Poglavlja III. („Prava ispitanika”), odjeljka 2. („Informacije i pristup osobnim podacima”), čine sustav koji se temelji na priznavanju prava na pristup informacijama o: (a) osobnim podacima kojima raspolaže voditelj obrade, neovisno o načinu na koji su prikupljeni (članci 13. i 14.) te (b) konkretnim okolnostima svake obrade navedenih podataka (članak 15.).
(
23
)	Moje isticanje
(
24
)	To zagovara i Europski odbor za zaštitu podataka u točkama 83. do 90. Smjernica 07/2020 o pojmovima voditelja i izvršitelja obrade u OUZP‑u od 2. rujna 2020.
(
25
)	U tom bi se slučaju uzimao u obzir članak 34. stavak 1. OUZP‑a.
(
26
)	To je mišljenje Europskog odbora za zaštitu podataka iz točke 88. prethodno navedenih Smjernica 07/2020: „Zaposlenik itd. koji pribavi pristup podatcima kojima nije ovlašten pristupiti i u svrhe različite od svrhe poslodavca ne potpada pod ovu kategoriju. Umjesto toga, tog zaposlenika treba smatrati trećom stranom naspram obrade koju provodi poslodavac. U mjeri u kojoj zaposlenik obrađuje osobne podatke za svoje potrebe, koje su različite od potreba njegovog poslodavca, tada će se smatrati voditeljem obrade i preuzet će sve posljedice i odgovornosti koje se odnose na obradu osobnih podataka”.
(
27
)	Do istog se zaključka dolazi tumačenjem dijelova članaka 13. i 14. OUZP‑a te njegove uvodne izjave 61. u kojima se upućuje na trenutak u kojem ispitaniku treba dati informacije o obradi osobnih podataka otkrivenih pošiljateljima. Iz njih proizlazi da je primatelj vanjski subjekt ili osoba, koja nije voditelj ili izvršitelj obrade.
(
28
)	Finska vlada na raspravi je tvrdila da je tako postupila u pogledu zdravstvenih podataka.
(
29
)	Teško je predvidjeti kako bi priznavanje te obveze utjecalo na svakodnevne aktivnosti poduzeća, osobito onih koja moraju obraditi milijune osobnih podataka svojih klijenata (a tu obradu, logično, provode, njihovi zaposlenici).
(
30
)	Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP (SL 2016., L 119, str. 89. i ispravak SL 2018., L 127, str. 14.)
(
31
)	Na raspravi je pojašnjeno da upućivanje na Direktivu 2016/680 ne znači da je ona primjenjiva na predmetni slučaj, koji se ne odnosi na kazneno djelo.
(
32
)	Te se odredbe preuzimaju u članku 88. Uredbe (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL 2018., L 295, str. 39.), pri čemu se u stavku 2. dodaje da se zapisi brišu nakon tri godine, osim ako su potrebni za nadzor koji je u tijeku.
(
33
)	Članak 25. stavak 1. Direktive 2016/680 izričito se odnosi na „osob[u] koja je obavila uvid ili otkrila osobne podatke”. U članku 30. stavku 2. točki (a) OUZP‑a ne navodi se konkretna aktivnost obrade, nego „aktivnosti obrade za koje je odgovoran [voditelj obrade]” i općenitije upućuje na „ime i kontaktne podatke voditelja obrade”, odnosno, u skladu s člankom 4. stavkom 8. OUZP‑a, „osob[u] […] koj[a] obrađuje osobne podatke u ime voditelja obrade”.
(
34
)	Ti posebni propisi mogu značiti, kao što se to primjerice predviđa u uvodnoj izjavi 11. Direktive 2016/680, da „[…] za potrebe istrage, otkrivanja ili kaznenog progona kaznenih djela financijske institucije zadržavaju određene osobne podatke koje obrađuju te pružaju te osobne podatke samo nadležnim nacionalnim tijelima u posebnim slučajevima i u skladu s pravom države članice”.
(
35
)	Vidjeti bilješku 12. ovog mišljenja.
(
36
)	Sud koji je uputio zahtjev ne postavlja pitanje o eventualnoj povredi prava koja ima osoba J. M. kao zaposlenik banke Pankki.