62024CJ0131
TEISINGUMO TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. vasario 26 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Aplinka – Laukinių paukščių apsauga – Direktyva 2009/147/EB – Draudimas tyčia trikdyti paukščius – 5 straipsnio d punktas – Kelio tiesimo projektas, dėl kurio gali būti trikdomi tam tikrų rūšių egzemplioriai – Trikdymo prevencijos ir mažinimo priemonės – Šių priemonių veiksmingumo įrodymas – Motyvuotas teismo eksperto vertinimas“
Byloje C‑131/24
dėl Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas, Austrija) 2024 m. vasario 15 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. vasario 16 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales,
Bürgerinitiative „Nein zur Spange Wörth“,
Umweltorganisation Verein Lebenswertes Traisental,
Umweltorganisation FG LANIUS – Forschungsgemeinschaft für regionale Faunistik und angewandten Naturschutz,
A. H. ir kt.
prieš
Land Niederösterreich, atstovaujamą Amt der Niederösterreichischen Landesregierung, Abteilung Landesstraßenplanung – ST3,
dalyvaujant
Land Niederösterreich, atstovaujamai Amt der Niederösterreichischen Landesregierung, Gruppe Wirtschaft, Sport und Tourismus, Abteilung Anlagenrecht – WST1,
Stadt St. Pölten,
Marktgemeinde Ober-Grafendorf,
Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-Aktiengesellschaft (ASFINAG),
TEISINGUMO TEISMAS (pirmoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas F. Biltgen, teisėjai I. Ziemele, A. Kumin, S. Gervasoni (pranešėjas) ir M. Bošnjak,
generalinė advokatė J. Kokott,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales, atstovaujamos W. Rehm,
–
Bürgerinitiative„Nein zur Spange Wörth“, atstovaujamos Rechtsanwalt W. Schachinger,
–
Land Niederösterreich, atstovaujamos Amt der Niederösterreichischen Landesregierung, Abteilung Landesstraßenplanung – ST3, savo ruožtu atstovaujamo Rechtsanwälte M. Hecht ir J. Peer,
–
Stadt St. Pölten, atstovaujamo Rechtsanwalt C. Schneider,
–
Autobahnen- und Schnellstraßen-Finanzierungs-Aktiengesellschaft (ASFINAG), atstovaujamos Rechtsanwälte C. Holzer ir C. Schmelz,
–
Austrijos vyriausybės, atstovaujamos A. Posch, J. Schmoll ir M. Kopetzki,
–
Čekijos vyriausybės, atstovaujamos L. Langrová, M. Smolek ir J. Vláčil,
–
Švedijos vyriausybės, atstovaujamos C. Meyer-Seitz,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos C. Hermes ir N. Ruiz García,
susipažinęs su 2025 m. rugsėjo 18 d. posėdyje pateikta generalinės advokatės išvada,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 20, 2010, p. 7; toliau – Paukščių direktyva) 2 ir 5 straipsnių išaiškinimo.
2
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas nagrinėjant Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales (Aplinkos ir socialinių projektų asociacija; toliau – VIRUS), Bürgerinitiative„Nein zur Spange Wörth“ (piliečių iniciatyva „Ne Vėrto kelio jungčiai“), Umweltorganisation Verein Lebenswertes Traisental (Asociacija „Traiseno slėnis – vieta, kur gera gyventi“), Umweltorganisation
FG LANIUS – Forschungsgemeinschaft für regionale Faunistik und angewandten Naturschutz (FG LANIUS – Regioninės faunos ir taikomosios gamtos apsaugos mokslinių tyrimų bendruomenė) ir A. H. ir kt. ginčą su Land Niederösterreich, atstovaujama Amt der Niederösterreichischen Landesregierung Abteilung Landesstraßenplanung – ST3 (Žemutinės Austrijos vyriausybės tarnyba, Federalinės žemės kompetencijai priklausančių kelių planavimo tarnyba – ST3; toliau – Tarnyba), dėl sprendimo leisti tiesti valstybinės reikšmės kelią.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Paukščių direktyva
3
Šios direktyvos 3, 5, 7 ir 8 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(3)
Daugelio rūšių laukinių paukščių, natūraliai paplitusių valstybių narių [e]uropinėje teritorijoje, skaičius mažėja, kai kuriais atvejais net labai greitai, ir dėl tokio jų skaičiaus mažėjimo kyla didelė grėsmė natūralios aplinkos, ypač biologinės pusiausvyros, apsaugai.
<...>
(5)
Valstybių narių [e]uropinėje teritorijoje natūraliai paplitusių laukinių paukščių rūšių apsaugą būtina pasiekti laikantis [Europos] Bendrijos tikslų dėl gyvenimo sąlygų gerinimo ir tvaraus vystymosi.
<...>
(7)
Apsaugos tikslas yra gamtos išteklių, kaip Europos tautų paveldo sudedamosios dalies, ilgalaikė apsauga ir tvarkymas. Apsauga leidžia kontroliuoti gamtos išteklius ir reguliuoti jų naudojimą remiantis priemonėmis, kurios būtinos natūraliai rūšių pusiausvyrai kiek įmanoma palaikyti ir reguliuoti.
(8)
Visų paukščių rūšių apsaugai yra būtina išsaugoti, palaikyti arba atstatyti pakankamos įvairovės ir ploto buveines. Siekiant užtikrinti tam tikrų paukščių rūšių išlikimą ir veisimąsi jų paplitimo areale, jų buveinėms turėtų būti taikomos specialios apsaugos priemonės. Taikant šias priemones taip pat būtina atsižvelgti į migruojančias rūšis, o priemonės turi būti koordinuojamos taip, kad sudarytų nuoseklią visumą.“
4
Šios direktyvos 1 straipsnyje nustatyta:
„1.   Šia direktyva siekiama apsaugoti visų rūšių laukinius paukščius, natūraliai paplitusius valstybių narių [e]uropinėje teritorijoje, kuriai taikoma Sutartis. Ji apima šių rūšių apsaugą, tvarkymą ir kontrolę ir nustato jų naudojimo taisykles.
2.   Ši direktyva taikoma paukščiams, jų kiaušiniams, lizdams ir buveinėms.“
5
Tos pačios direktyvos 2 straipsnis suformuluotas taip:
„Valstybės narės imasi reikiamų priemonių 1 straipsnyje nurodytų paukščių rūšių populiacijoms palaikyti tokiu lygiu, kuris visų pirma atitiktų ekologinius, mokslinius ir kultūrinius reikalavimus, derinant juos su ekonominiais ir rekreaciniais reikalavimais, arba šių rūšių populiacijoms priartinti prie tokio lygio.“
6
Paukščių direktyvos 5 straipsnyje numatyta:
„Nepažeisdamos 7 ir 9 straipsnių valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad sukurtų bendrą apsaugos sistemą visoms 1 straipsnyje nurodytoms paukščių rūšims, ypač uždrausdamos:
a)
tyčinį žudymą ar gaudymą bet kokiais būdais;
b)
tyčinį jų lizdų ir kiaušinių naikinimą arba pažeidimą, arba jų lizdų pašalinimą;
c)
jų kiaušinių rinkimą gamtoje ir šių kiaušinių laikymą, netgi jei jie yra tušti;
d)
tyčinį paukščių trikdymą, ypač jų perėjimo ir jauniklių auginimo metu, jei toks trikdymas galėtų turėti reikšmės šios direktyvos tikslams;
e)
draudžiamų medžioti ir gaudyti paukščių rūšių laikymą.“
7
Šios direktyvos 9 straipsnyje nurodyta:
„1.   Jei nėra jokio kito priimtino sprendimo, valstybės narės gali nukrypti nuo 5–8 straipsnių nuostatų šiais atvejais:
a)
–
žmonių sveikatos ir saugos labui,
–
oro saugos labui,
–
siekiant apsaugoti nuo didelės žalos pasėlius, naminius gyvulius, miškus, žuvininkystę ir vandenį,
–
dėl floros ir faunos apsaugos;
b)
dėl mokymo ir mokslo tiriamųjų darbų, populiacijos atkūrimo, reintrodukcijos ir šiems tikslams būtino veisimo;
c)
kad griežtai prižiūrint ir atrankiniu būdu būtų leista gaudyti, laikyti ar kitaip teisėtai naudoti nedidelį tam tikrų rūšių paukščių skaičių.“
Buveinių direktyva
8
1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102; toliau – Buveinių direktyva) 2 straipsnyje nustatyta:
„1.   Šios direktyvos tikslas – padėti užtikrinti biologinę įvairovę, apsaugant natūralias buveines ir laukinę fauną bei florą europinėje valstybių narių, kurioms taikoma Sutartis, teritorijoje.
2.   Priemonės, kurių imamasi pagal šią direktyvą, turi palaikyti ar atstatyti gerą Bendrijos svarbos natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros rūšių apsaugos būklę.
3.   Taikant priemones pagal šią direktyvą, atsižvelgiama į ekonominius, socialinius ir kultūrinius reikalavimus bei regionines ir vietines charakteristikas.“
9
Šios direktyvos 6 straipsnyje numatyta:
„1.   Specialioms saugomoms teritorijoms valstybės narės nustato būtinas apsaugos priemones, tarp jų, jei reikia, atitinkamus tvarkymo planus, parengtus specialiai šioms teritorijoms ar integruotus į kitus plėtros planus, ir atitinkamas įstatymais nustatytas, administracines arba sutartyje numatytas priemones, kurios atitinka teritorijoje esančių į I priedą įtrauktų natūralių buveinių tipų ir į II priedą įtrauktų rūšių ekologinius reikalavimus.
2.   Valstybės narės imasi priemonių, siekdamos specialiose saugomose teritorijose išvengti natūralių buveinių ir rūšių buveinių blogėjimo, o taip pat rūšių, kurių apsaugai buvo įsteigtos specialios saugomos teritorijos, trikdymo, jei toks trikdymas galėtų būti reikšmingas šios direktyvos tikslų atžvilgiu.
3.   Dėl bet kokio plano ar projekto, tiesiogiai nesusijusio arba nebūtino teritorijos tvarkymui, bet galinčio ją reikšmingai paveikti individualiai arba kartu su kitais planais arba projektais, turi būti atliekamas atitinkamas jo galimo poveikio teritorijai įvertinimas atsižvelgiant į tos teritorijos apsaugos tikslus. Atsižvelgiant į poveikio teritorijai įvertinimo išvadas ir remiantis 4 dalies nuostatomis, kompetentingos nacionalinės institucijos pritaria planui ar projektui tik įsitikinusios, kad jis neigiamai nepaveiks nagrinėjamos teritorijos vientisum[o] ir, jei reikia, išsiaiškinusios plačiosios visuomenės nuomonę.
4.   Jei, nepaisant poveikio teritorijai neigiamo įvertinimo ir nesant kitų alternatyvių sprendimų, šis planas ar projektas vis dėlto privalo būti įgyvendintas dėl įpareigojančių svarbesnio viešojo intereso priežasčių [imperatyvių svarbesnio viešojo intereso pagrindų], tarp jų ir socialinio ar ekonominio pobūdžio, valstybė narė imasi visų kompensacinių priemonių, būtinų bendram Natura 2000 vientisumui apsaugoti. Apie patvirtintas kompensacines priemones ji praneša Komisijai.
Kai atitinkamoje teritorijoje yra prioritetinis natūralių buveinių tipas ir (arba) prioritetinė rūšis, vieninteliai argumentai, kuriuos galima pateikti, yra susiję su žmonių sveikata ar sauga, su labai svarbiomis aplinkai palankiomis pasekmėmis arba kitomis, Komisijos nuomone, įpareigojančiomis priežastimis neatsižvelgti į visuomenės interesus [kitais, Komisijos nuomone, imperatyviais svarbesnio viešojo intereso pagrindais].“
10
Tos pačios direktyvos 12 straipsnis suformuluotas taip:
„1.   Valstybės narės imasi reikiamų priemonių sukurti į IV priedo a dalį įrašytų gyvūnų rūšių griežtos apsaugos jų paplitimo areale sistemą, draudžiančią:
a)
bet kokia forma tyčia gaudyti ar žudyti šių rūšių individus gamtoje;
b)
šias rūšis tyčia trikdyti, ypač jų perėjimo, jauniklių auginimo, žiemos miego ir migracijos metu;
c)
tyčia naikinti ar rinkti kiaušinius gamtoje;
d)
pažeisti ar naikinti perėjimo ar poilsio vietas.
2.   Valstybės narės draudžia laikyti, transportuoti, parduoti ar mainyti, siūlyti parduoti ar mainyti gamtoje sugautus šių rūšių egzempliorius, išskyrus tuos, kurie teisėtai buvo pagauti prieš įgyvendinant šią direktyvą.
3.   Šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose bei 2 dalyje nurodytas draudimas galioja visiems gyvūnų, kuriems šis straipsnis taikomas, gyvenimo etapams.
4.   Valstybės narės sukuria į IV priedo a dalį įrašytų gyvūnų rūšių atsitiktinio gaudymo ar žudymo stebėjimo sistemą. Atsižvelgdamos į surinktą informaciją valstybės narės imasi kitų būtinų tyrimo ir apsaugos priemonių, užtikrinančių, kad atsitiktinis gaudymas ar žudymas neturėtų reikšmingos neigiamos įtakos atitinkamoms rūšims.“
Austrijos teisė
11
Niederösterreichisches Naturschutzgesetz 2000 (2000 m. Žemutinės Austrijos gamtos apsaugos įstatymas) (LGBl. 5500-0) pavadinime „Rūšių apsauga“ nustatyta:
„1.   Rūšių apsaugos taisyklių tikslas – apsaugoti ir išsaugoti laukinės faunos ir floros rūšis, jų gamtinę ir istorinę įvairovę. Rūšių apsauga apima:
1)
gyvūnų, augalų ir jų biocenozės apsaugą nuo žmogaus daromos žalos, ypač nuo jo dominuojančios įtakos,
2)
laukinės faunos ir floros rūšių buveinių apsaugą, priežiūrą, plėtojimą ir atkūrimą, taip pat kitų jų gyvenimo sąlygų išsaugojimą
<...>
2.   Federalinės žemės vyriausybė nutarimu paskelbia saugomomis rūšimis, visiškai arba, kai to pakanka rūšiai išsaugoti, iš dalies, arba laikinai, laukinius augalus arba laukinius gyvūnus, kurie negali būti medžiojami pagal 1974 m. Niederösterreichisches Jagdgesetz [(1974 m. Žemutinės Austrijos medžioklės įstatymas)] (LGBl. 6500), kurių populiaciją būtina apsaugoti ar išlaikyti:
1)
dėl jų retumo ar jų populiacijai kylančios grėsmės,
2)
dėl mokslinių ar kultūrinių priežasčių,
3)
dėl jų naudingumo ar svarbos ekosistemai arba
4)
siekiant išsaugoti gamtos ir kraštovaizdžio įvairovę ar savitumą.
Nutarime gali būti nurodytos gyvūnų ar augalų rūšys, kurių populiacijai federalinės žemės teritorijoje gresia išnykimas.
<...>
4.   Kiek tai susiję su rūšimis, kurios specialiai saugomos pagal 2 ir 3 dalis, draudžiama:
<...>
3)
pažeisti, sunaikinti ar pašalinti šių gyvūnų kiaušinius, lervas, lėliukes ar lizdus, jų perėjimo, veisimosi, neršimo ar prieglobsčio vietas, taip pat
4)
trikdyti nutarime nurodytų nykstančių rūšių biotopus, veisimosi ir buveinių vietas, visų pirma fotografuojant ar filmuojant.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
12
2014 m. Žemutinės Austrijos federalinė žemė pateikė prašymą išduoti leidimą iš dalies mišku apželdintame plote į pietus nuo Sankt Pelteno (Austrija) tiesti po dvi kiekvienos krypties juostas turinčio kelio, kurio ilgis 1,69 kilometro, jungtį su greitkeliu S34.
13
Atlikus poveikio aplinkai vertinimą, 2019 m. lapkričio 12 d. sprendimu buvo suteiktas leidimas vykdyti šį projektą.
14
Pareiškėjai pagrindinėje byloje apskundė šį sprendimą Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas, Austrija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
15
Šiame teisme jie teigia, kad netoli darbų teritorijos yra atviruose laukuose ant žemės perinčių paukščių – vieversių, pilkųjų kurapkų ir paprastųjų putpelių, – perėjimo teritorijų ir kad būsimas automobilių eismo triukšmas taip pat trikdys daugelį netoli šių teritorijų įsikūrusių miško paukščių rūšių, konkrečiai vidutinius marguosius genius. Iš tiesų, remiantis prognoziniais skaičiavimais, planuojamu tiesti keliu turėtų pravažiuoti maždaug 12000 transporto priemonių per dieną.
16
Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad, siekiant apriboti poveikį teritorijoje ar netoli jos esančioms laukinių paukščių populiacijoms, nagrinėjamame projekte numatytos įvairios priemonės, kuriose numatoma, be kita ko, darbus vykdyti tik per tam tikrus metų mėnesius, išsaugoti senus medžius ne mažesniu kaip 300 m atstumu nuo kelio iš viso 6,6 ha plote.
17
Atsižvelgiant į dviejų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo paskirtų ekspertų ataskaitą, jei numatytos priemonės bus įgyvendintos, jos padės išvengti bet kokio reikšmingo atitinkamų rūšių trikdymo. Vis dėlto ekspertai pripažįsta, kad šios priemonės nepadės išvengti šio projekto poveikio pavieniams egzemplioriams, atsižvelgiant jau vien į daugelio atitinkamų miško paukščių gyvenimo trukmę. Vis dėlto jie tikina, kad minėtos priemonės garantuoja šių rūšių buveinių išsaugojimą ir joms būtinas perėjimo sąlygas.
18
Ieškovai pagrindinėje byloje ginčija šį vertinimą.
19
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, pirma, ar į priemones, skirtas užkirsti kelią su nagrinėjamu projektu susijusių paukščių rūšių trikdymui arba jį apriboti, galima atsižvelgti vertinant, ar projektas atitinka Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkto reikalavimus. Jo nuomone, Teisingumo Teismo jurisprudencija, pagal kurią draudžiama atsižvelgti į priemones, kuriomis siekiama išvengti neigiamo poveikio saugomai teritorijai arba jį sumažinti išankstinio vertinimo, atliekamo prieš tinkamą įvertinimą, numatytą Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje, stadijoje, negali būti remiamasi taikant Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktą.
20
Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkto aiškinimą reikia suderinti su Buveinių direktyvos 12 straipsnio 1 dalies d punkto aiškinimu, kurį Komisija pateikė savo Gairėse dėl griežtos Bendrijos svarbos gyvūnų rūšių apsaugos pagal minėtą direktyvą (C(2021) 7301 final). Pagrindinis kriterijus, kylantis iš tokio aiškinimo, yra teritorijos nuolatinio ekologinio funkcionavimo išlaikymas arba pagerinimas.
21
Kadangi Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkte draudžiamas tik toks trikdymas, kuris turi reikšmingą poveikį šios direktyvos tikslams, tokio poveikio buvimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į projekte numatytas trikdymo prevencijos ir mažinimo priemones. Anot šio teismo, nukrypti leidžiančios nuostatos pagal minėtos direktyvos 9 straipsnį įgyvendinimas yra būtinas tik tuo atveju, jei projektas, kuriame numatytos šios priemonės, turėtų būti uždraustas pagal tos pačios direktyvos 5 straipsnio d punktą.
22
Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, kokių įrodymų reikia reikalauti, kad priemonės, kuriomis siekiama užkirsti kelią projekto trikdymo poveikiui arba jį sumažinti, būtų veiksmingos.
23
Konkrečiau kalbant, jis siekia išsiaiškinti, ar pagal Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktą reikalaujamas šių priemonių veiksmingumo tikrumo lygis yra panašus į tą, kurį savo Gairėse dėl griežtos Bendrijos svarbos gyvūnų rūšių apsaugos pagal Buveinių direktyvą Komisija laiko reikalaujamu pagal šios direktyvos 12 straipsnio 1 dalies d punktą. Pagal Komisijos pateiktą aiškinimą trikdymo prevencijos ir mažinimo priemonių veiksmingumas vertinamas remiantis valdžios institucijų ar teismo paskirtų ekspertų ataskaitomis, jeigu jose pateikti vertinimai, atsižvelgiant į dabartines žinias, yra moksliškai pagrįsti ir išsamiai motyvuoti.
24
Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad tokių požymių turinčių teismo ekspertų vertinimų neužtektų, jei būtų taikomas Teisingumo Teismo nustatytas įrodinėjimo standartas, kiek tai susiję su priemonėmis, kuriomis siekiama išvengti kenksmingo poveikio arba jį sumažinti, kaip nurodyta Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje, pagal kurią neturi likti jokių pagrįstų mokslinių abejonių.
25
Jam kyla klausimas, ar jis turi taikyti įrodinėjimo standartą, susijusį su Buveinių direktyvos 12 straipsnio 1 dalies d punkto įgyvendinimu, ar su šios direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje nurodytomis priemonėmis, kuriomis siekiama išvengti kenksmingo poveikio arba jį sumažinti. Jis nemato priežasties netaikyti pastarojo kriterijaus vertinant su nagrinėjamu projektu susijusių gyvūnų rūšių apsaugą.
26
Taigi, šių priemonių veiksmingumas turėtų būti patvirtintas moksliniais dokumentais, kad šiuo klausimu neliktų jokių pagrįstų abejonių.
27
Nagrinėjamu atveju, anot jo, tai reiškia, kad siūlomos priemonės, susijusios su vidutiniais margaisiais geniais, negali būti laikomos galinčiomis užtikrinti šios rūšies buveinių nuolatinį ekologinį funkcionavimą, nes nėra mokslinių duomenų, patvirtinančių jų veiksmingumą.
28
Šiomis aplinkybėmis Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Paukščių apsaugos direktyvos] 5 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jo d punkte nurodyto tyčinio trikdymo nėra, kai, nors gali būti trikdomi pavieniai tam tikrų rūšių paukščių egzemplioriai, laiku ir tinkamai įgyvendinamomis priemonėmis išvengiama bet kokio poveikio direktyvos 2 straipsnyje nustatytiems tikslams?
2.
Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar turi būti atmetama bet kokia mokslinė abejonė priemonių veiksmingumu, nes tam pakanka gerai pagrįsto dalykinio vertinimo, kurį atliko teismo pasitelktas ekspertas, o gal, atvirkščiai, reikalingi objektyvūs moksliniai dokumentai, pagrindžiantys sėkmingą praktinę patirtį įgyvendinant tas priemones?“
Dėl prašymo atnaujinti žodinę proceso dalį
29
2025 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo kanceliarija gavo dokumentą, juo VIRUS paprašė atnaujinti žodinę proceso dalį pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 83 straipsnį.
30
Grįsdama savo prašymą VIRUS teigia, kad generalinės advokatės J. Kokott išvada byloje Voore Mets ir Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:67), 2025 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimas Voore Mets ir Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:609) ir generalinės advokatės išvada šioje byloje buvo paskelbti pasibaigus rašytinei proceso daliai ir yra naujos faktinės aplinkybės, galinčios turėti lemiamą reikšmę Teisingumo Teismo sprendimui. Be to, VIRUS savo prašymą atnaujinti žodinę proceso dalį grindžia tuo, kad nesutinka su šia išvada.
31
Pagal Procedūros reglamento 83 straipsnį Teisingumo Teismas, išklausęs generalinį advokatą, gali bet kada nutarti atnaujinti žodinę proceso dalį – pirmiausia, jeigu mano, kad jam nepateikta pakankamai informacijos, arba jeigu baigus žodinę proceso dalį šalis pateikė naują faktinę aplinkybę, kuri gali būti lemiama Teisingumo Teismui priimant sprendimą.
32
Taip nėra šiuo atveju.
33
Iš tiesų nei generalinės advokatės J. Kokott išvada byloje Voore Mets ir Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:67) ar šioje byloje, nei 2025 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimas Voore Mets ir Lemeks Põlva (C‑784/23, EU:C:2025:609) nėra naujos faktinės aplinkybės, galinčios turėti lemiamą reikšmę sprendimui, kurį Teisingumo Teismo prašoma priimti šioje byloje. Be to, atsižvelgdamas į visą turimą informaciją, Teisingumo Teismas mano turįs pakankamai informacijos, kad galėtų priimti sprendimą dėl šio prašymo priimti prejudicinį sprendimą.
34
Dėl VIRUS išreikšto nesutikimo su išvada, nurodyta šio sprendimo 33 punkte, be to, reikia priminti, kad, viena vertus, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statute ir Procedūros reglamente šio statuto 23 straipsnyje nurodytiems suinteresuotiesiems asmenims nenumatyta galimybės pateikti pastabų dėl generalinio advokato išvados (2021 m. lapkričio 16 d. Sprendimo Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim ir kt., C‑748/19–C‑754/19, EU:C:2021:931, 30 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
35
Antra vertus, pagal SESV 252 straipsnio antrą pastraipą generalinis advokatas viešame posėdyje visiškai nešališkai ir nepriklausomai teikia motyvuotą išvadą dėl bylų, kuriose pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statutą jis privalo dalyvauti. Taigi tai yra ne Teisingumo Teismui nepriklausančios institucijos nuomonė, skirta teisėjams ar šalims, o individuali, motyvuota ir viešai išreikšta pačios institucijos nario nuomonė. Šiomis aplinkybėmis šalys negali pateikti nuomonės dėl generalinio advokato išvados (šiuo klausimu žr. 2021 m. spalio 6 d. Sprendimo Sumal, C‑882/19, EU:C:2021:800, 21 punktą). Taip pat pažymėtina, kad Teisingumo Teismo nesaisto nei generalinio advokato išvada, nei ją grindžiantys motyvai. Taigi, suinteresuotojo asmens nesutikimas su generalinio advokato išvada, nepaisant to, kokie klausimai joje nagrinėjami, savaime negali būti motyvas, pateisinantis žodinės proceso dalies atnaujinimą (2021 m. lapkričio 16 d. Sprendimo Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim ir kt., C‑748/19–C‑754/19, EU:C:2021:931, 31 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
36
Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas, išklausęs generalinę advokatę, mano, kad nereikia atnaujinti žodinės proceso dalies.
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
37
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktas turi būti aiškinamas taip, kad tyčinio trikdymo, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, nėra, kai vykdant projektą įgyvendintos priemonės leidžia išvengti bet kokio reikšmingo poveikio šios direktyvos tikslams.
38
Visų pirma, reikia priminti, kad pagal Paukščių apsaugos direktyvos 5 straipsnio d punktą valstybės narės privalo uždrausti tyčinį Europos paukščių rūšių, natūraliai paplitusių valstybių narių europinėje teritorijoje, trikdymą, ypač jų perėjimo ir jauniklių auginimo metu, jei toks trikdymas galėtų turėti reikšmės šios direktyvos tikslams.
39
Taip pat reikėtų priminti, kad šis draudimas papildo kitus draudimus, nurodytus Paukščių apsaugos direktyvos 5 straipsnio a–b punktuose, kurie visų pirma susiję su tyčiniu šių rūšių paukščių žudymu ar gaudymu, taip pat su tyčiniu jų lizdų ir kiaušinių naikinimu ar pažeidimu. Visi šie numatyti draudimai taikomi ne tik žmogaus veiklai, kuria siekiama trikdyti paukščius, bet ir žmogaus veiklai, kuria, nors atvirai to nesiekiant, susitaikoma su tokio trikdymo galimybe (šiuo klausimu žr. 2025 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimo Voore Mets ir Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, 49 punktą). Taigi, nors pagrindinėje byloje nagrinėjamu kelio tiesimo projektu nesiekiama pakenkti paukščiams, jis gali patekti į Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkto taikymo sritį.
40
Be to, iš Paukščių direktyvos 1 straipsnio, siejamo su šios direktyvos 3, 5, 7 ir 8 konstatuojamosiomis dalimis, matyti, kad šios direktyvos tikslai yra išlaikyti arba atkurti pakankamą visų rūšių laukinių paukščių, natūraliai paplitusių valstybių narių europinėje teritorijoje, populiaciją. Pagal Paukščių apsaugos direktyvos 2 straipsnį paukščių rūšių populiacijas būtina palaikyti tokiu lygiu, kuris visų pirma atitiktų ekologinius, mokslinius ir kultūrinius reikalavimus, derinant juos su ekonominiais ir rekreaciniais reikalavimais (šiuo klausimu žr. 2025 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimo Voore Mets ir Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, 51 punktą).
41
Taigi pagal Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktą draudžiamas trikdymas, darantis didelį poveikį laukinių paukščių rūšių populiacijų lygiui, o ne šių rūšių egzemplioriams, išskyrus atvejus, kai tam tikros laukinių paukščių rūšies populiacija tiek sumažinta, kad šios rūšies pavienių egzempliorių trikdymas gali pakenkti jos apsaugai.
42
Antra, aiškinant Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktą, siekiant atsakyti į pirmąjį klausimą, pagal suformuotą jurisprudenciją reikia atsižvelgti ne tik į šios nuostatos formuluotę, bet ir į kontekstą bei teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus (šiuo klausimu žr. 2021 m. kovo 4 d. Sprendimo Föreningen Skydda Skogen, C‑473/19 ir C‑474/19, EU:C:2021:166, 32 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
43
Dėl Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkto formuluotės reikia pažymėti, kad, skirtingai nei šios direktyvos 5 straipsnio a ir b punktuose nustatyti draudimai, jame įtvirtintas draudimas tyčia trikdyti paukščius, be kita ko, perėjimo ir jauniklių auginimo laikotarpiu, taikomas, „jei toks trikdymas galėtų turėti reikšmės [minėtos] direktyvos tikslams“ (2025 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimo Voore Mets ir Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, 50 punktas). Todėl, priešingai, nei reikalaujama taikant tos pačios direktyvos 5 straipsnio a ir b punktus, taikant Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkte numatytą draudimą svarbu išnagrinėti žmogaus veiklos poveikį atitinkamų paukščių rūšių populiacijų lygiui (šiuo klausimu žr. 2025 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimo Voore Mets ir Lemeks Põlva, C‑784/23, EU:C:2025:609, 54 punktą).
44
Darytina išvada, kad jei tinkamos prevencinės priemonės iš tikrųjų užkerta kelią tam, kad projektas trikdytų laukinius paukščius arba iš tikrųjų sumažintų šį trikdymą taip, kad jis neturėtų reikšmingo poveikio Paukščių direktyvos tikslams, iš jos 5 straipsnio d punkto formuluotės ir šios nuostatos konteksto matyti, kad šioje nuostatoje numatytas tyčinio trikdymo draudimas netaikomas. Todėl vertinant, ar Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkte numatytas draudimas trikdyti laukinius paukščius trukdo įvykdyti projektą, reikia atsižvelgti į tokių priemonių, kurių įgyvendinimas numatytas projekte, buvimą.
45
Tam, kad būtų pasiekti šio sprendimo 40 punkte priminti Paukščių direktyvos tikslai, t. y. išlaikyti ar atkurti pakankamą laukinių paukščių rūšių populiacijos lygį, nebūtina, kad projekto trikdantis poveikis laukinių paukščių rūšims būtų vertinamas neatsižvelgiant į projekto papildomas priemones, kurios siūlomos siekiant užkirsti kelią tokiam poveikiui arba jį sumažinti. Iš tiesų tik trikdymai, kuriuos laukinių paukščių rūšys iš tikrųjų patirs įvykdžius projektą, kartu su šiomis priemonėmis, yra svarbūs atsižvelgiant į šiuos tikslus.
46
Priešingai, nei savo rašytinėse pastabose teigia pareiškėjai pagrindinėje byloje, šiai analizei neprieštarauja 2018 m. balandžio 12 d. Sprendime People Over Wind ir Sweetman (C‑323/17, EU:C:2018:244) Teisingumo Teismo padaryta išvada. Iš tiesų, nors, kaip tame sprendime konstatavo Teisingumo Teismas, į priemones, kuriomis siekiama išvengti projekto kenksmingo poveikio arba jį sumažinti, nereikia atsižvelgti atliekant preliminarų šio projekto vertinimą pagal Buveinių direktyvą, taip yra dėl to, kad šiame pirmajame analizės etape reikia nustatyti, ar pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį turi būti taikoma minėto projekto poveikio saugomai teritorijai oficiali vertinimo procedūra. Vis dėlto, kadangi Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkte neskiriami du projektų trikdymų, kurie gali kilti laukinių paukščių rūšims, vertinimo etapai, šie trikdymai turi būti nuo pat pradžių išsamiai įvertinti, atsižvelgiant į priemones, skirtas užkirsti jiems kelią arba juos sumažinti.
47
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktas turi būti aiškinamas taip, kad tyčinio trikdymo, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, nėra, kai pagal projektą įgyvendintos priemonės leidžia išvengti bet kokio reikšmingo poveikio, prieštaraujančio šios direktyvos tikslams išlaikyti arba atkurti pakankamą visų rūšių laukinių paukščių, natūraliai paplitusių valstybių narių europinėje teritorijoje, populiaciją, atsižvelgiant, be kita ko, į ekologinius, mokslinius ir kultūrinius reikalavimus, taip pat ekonominius ir rekreacinius reikalavimus.
Dėl antrojo klausimo
48
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar priemonių, skirtų užkirsti kelią bet kokiam trikdymui, turinčiam reikšmingą poveikį laukinių paukščių rūšims, kaip tai suprantama pagal Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktą, veiksmingumas gali būti įrodytas motyvuotu teismo eksperto vertinimu, ar jis turi būti nustatytas remiantis moksliniais dokumentais, patvirtinančiais, kad tokios priemonės sėkmingai taikomos.
49
Pirma, reikia pažymėti, kad, kaip savo išvados 86 punkte nurodė generalinė advokatė, nei Paukščių direktyvos 5 straipsnyje, nei jokioje kitoje jos nuostatoje nenumatytos taisyklės, reguliuojančios įrodymų pateikimą nagrinėjant žmogaus veiklos sukeltus laukinių paukščių rūšių trikdymus.
50
Tokiomis aplinkybėmis, atsižvelgiant į procesinės autonomijos principą ir laikantis lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų, kiekvienos valstybės narės vidaus teisės sistemoje reikia nustatyti įrodinėjimo būdus, kompetentingame nacionaliniame teisme priimtinas įrodinėjimo priemones arba principus, reglamentuojančius šio teismo atliekamą jam pateiktų įrodymų vertinimą ir reikalaujamą įrodinėjimo standartą (šiuo klausimu žr. 2017 m. birželio 21 d. Sprendimo W ir kt., C‑621/15, EU:C:2017:484, 25 punktą).
51
Pagal lygiavertiškumo principą reikalaujama, kad šios procesinės taisyklės nebūtų mažiau palankios nei tos, kurios taikomos panašioms situacijoms, kai taikoma vidaus teisė (šiuo klausimu žr. 2025 m. gegužės 8 d. Sprendimo Beevers Kaas, C‑581/23, EU:C:2025:323, 44 punktą). Todėl pagal šį principą nedraudžiama, kad priemonių, skirtų užkirsti kelią bet kokiam reikšmingam atitinkamų rūšių trikdymui, veiksmingumas būtų įrodytas motyvuotu teismo eksperto vertinimu, jei pagal nacionalinę teisę toks įrodinėjimo būdas leidžiamas esant panašioms situacijoms, kurioms taikoma vidaus teisė, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
52
Pagal veiksmingumo principą reikalaujama, kad dėl tokių procedūrinių taisyklių Sąjungos teisės įgyvendinimas netaptų praktiškai neįmanomas arba pernelyg sudėtingas (šiuo klausimu žr. 2017 m. birželio 21 d. Sprendimo W ir kt., C‑621/15, EU:C:2017:484, 26 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2025 m. sausio 30 d. Sprendimo Caronte & Tourist, C‑511/23, EU:C:2025:42, 44 punktą).
53
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, kaip savo išvados 88 punkte iš esmės nurodė generalinė advokatė, kiek tai susiję su Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punkte numatytu draudimu tyčia trikdyti laukinius paukščius, veiksmingumo principas reiškia, kad įrodyti, jog toks trikdymas daro reikšmingą poveikį šios direktyvos tikslams, neturi būti pernelyg sudėtinga. Tas pats pasakytina ir apie įrodymą, kad trikdymas nedaro reikšmingo poveikio šios direktyvos tikslams.
54
Antra, reikia priminti, kad įgyvendindamos Sąjungos teisę valstybės narės privalo užtikrinti iš gero administravimo principo kylančių reikalavimų laikymąsi (šiuo klausimu žr. 2022 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság ir kt., C‑159/21, EU:C:2022:708, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
55
Pagal šį principą, be kita ko, reikalaujama, kad administracinė institucija kruopščiai ir nešališkai išnagrinėtų visus reikšmingus aspektus, kad įsitikintų, jog priimdama sprendimą ji turi kuo išsamesnių ir patikimesnių įrodymų tai padaryti (šiuo klausimu žr. 2020 m. gegužės 14 d. Sprendimo Agrobet CZ, C‑446/18, EU:C:2020:369, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
56
Gero administravimo principas taip pat apima administracijos pareigą įgyvendinant Sąjungos teisę motyvuoti savo sprendimus (šiuo klausimu žr. 2022 m. vasario 24 d. Sprendimo SC Cridar Cons, C‑582/20, EU:C:2022:114, 54 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
57
Trečia, dėl rizikos aplinkai vertinimo pažymėtina, kad jis turi būti atliekamas pagal SESV 191 straipsnio 2 dalį laikantis atsargumo principo. Atsižvelgiant į tai, būtent kompetentingos institucijos turi atsižvelgti į turimus patikimiausius mokslo duomenis ir naujausius tarptautinių mokslinių tyrimų rezultatus (šiuo klausimu žr. 2019 m. spalio 1 d. Sprendimo Blaise ir kt., C‑616/17, EU:C:2019:800, 46, 93 ir 94 punktus ir 2025 m. birželio 12 d. Sprendimo Eesti Suurkiskjad, C‑629/23, EU:C:2025:429, 42 punktą). Vis dėlto negalima reikalauti, kad šių priemonių veiksmingumas būtų įrodytas pateikiant mokslinius dokumentus, patvirtinančius sėkmingą šių priemonių taikymą, nes tokie dokumentai nebūtinai yra prieinami.
58
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į antrąjį klausimą reikia atsakyti taip: priemonių, skirtų užkirsti kelią bet kokiam trikdymui, turinčiam didelį poveikį laukinių paukščių rūšims, kaip tai suprantama pagal Paukščių direktyvos 5 straipsnio d punktą, veiksmingumas gali būti įrodytas motyvuotu teismo eksperto vertinimu, jeigu jis pagrįstas patikimiausiais turimais mokslo duomenimis ir naujausiais tarptautinių mokslinių tyrimų rezultatais. Vis dėlto negalima reikalauti, kad tokių priemonių veiksmingumas būtų įrodytas pateikiant mokslinius dokumentus, patvirtinančius sėkmingą minėtų priemonių taikymą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
59
Kadangi šis procesas pagrindinių bylų šalims yra vienas iš etapų prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamose bylose, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
1.
2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos 5 straipsnio d punktas
turi būti aiškinamas taip:
tyčinio trikdymo, kaip jis suprantamas pagal šią nuostatą, nėra, kai pagal projektą įgyvendintos priemonės leidžia išvengti bet kokio reikšmingo poveikio, prieštaraujančio šios direktyvos tikslams išlaikyti arba atkurti pakankamą visų rūšių laukinių paukščių, natūraliai paplitusių valstybių narių europinėje teritorijoje, populiaciją, atsižvelgiant, be kita ko, į ekologinius, mokslinius ir kultūrinius reikalavimus, taip pat ekonominius ir rekreacinius reikalavimus.
2.
Priemonių, skirtų užkirsti kelią bet kokiam trikdymui, turinčiam didelį poveikį laukinių paukščių rūšims, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2009/147 5 straipsnio d punktą, veiksmingumas gali būti įrodytas motyvuotu teismo eksperto vertinimu, jeigu jis pagrįstas patikimiausiais turimais mokslo duomenimis ir naujausiais tarptautinių mokslinių tyrimų rezultatais. Vis dėlto negalima reikalauti, kad šių priemonių veiksmingumas būtų įrodytas moksliniais dokumentais, patvirtinančiais sėkmingą minėtų priemonių taikymą praktikoje.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.