62024CJ0045_RES
C‑45/24. sz. ügy
Verein für Konsumenteninformation
kontra
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
(az Oberster Gerichtshof [Ausztria] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2026. január 15.
„Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 261/2004/EK rendelet – A 8. cikk (1) bekezdése – A jegy árának visszatérítése a légi járat törlése esetén – A jegy megvásárlása során az utas és a légi fuvarozó között közvetítőként eljáró személy által levont jutalék – A bennfoglaltság feltételei – Állítólagosan a légi fuvarozó tudta nélkül meghatározott jutalék összege – Bizonyítási teher”
Közlekedés – Légi közlekedés – 261/2004 rendelet – Az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség – Légi járat törlése esetén a jegy árának visszatérítése – Kiszámítás – A jegy megvásárlása során az utas és a légi fuvarozó között közvetítőként eljáró személy által beszedett jutalék figyelembevétele – Feltételek – Annak szükségessége, hogy a légi fuvarozó ismerje a jutalék pontos összegét – Hiány
(261/2004 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, f) pont, 5. cikk, (1) bekezdés, a) pont, és 8. cikk, (1) bekezdés, a) pont)
(lásd: 30–41. pont és a rendelkező rész)
Összefoglalás
Az Oberster Gerichtshof (legfelsőbb bíróság, Ausztria) előzetes döntéshozatal iránti kérelme alapján eljáró Bíróság pontosítja a légi fuvarozót terhelő azon kötelezettségre vonatkozó ítélkezési gyakorlatát, hogy a légi járat törlése esetén térítse vissza az utasnak a repülőjegy vásárlásakor közvetítőként eljáró harmadik személynek fizetett jutalékot.
A légi utasok repülőjegyeket vásároltak az Opodo, amely az International Air Transport Association (IATA) által tanúsított és a szóban forgó járatokat üzemeltető Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (a továbbiakban: KLM) számára repülőjegyek kibocsátására engedéllyel rendelkező utazási iroda, foglalási portálján. Az utasok által fizetett teljes összeg magában foglalta a jegyek árát, valamint az e jegyeknek az Opodo portálján történő megvásárlásának megfelelő összegű közvetítői jutalékot.
A járatok törlése miatt az utasok visszakapták a KLM‑től a jegyek árát, a közvetítői jutalék kivételével. A Verein für Konsumenteninformation (fogyasztótájékoztatási egyesület, Ausztria; a továbbiakban: VKI), amelyre az utasok engedményezték a repülőjegyek költségeinek visszatérítésével kapcsolatos követeléseiket, keresetet indított a KLM‑mel szemben közvetítői jutalék összegének megfelelő összeg megfizetése iránt, mivel úgy ítélte meg, hogy a jegyek költségei visszatérítésének magában kell foglalnia a közvetítői jutalékot is. Az elsőfokú bíróság helyt adott e keresetnek. A KLM által a Landesgericht Korneuburghoz (korneuburgi regionális bíróság, Ausztria) benyújtott fellebbezést követően azonban ezt az ítéletet hatályon kívül helyezték.
A VKI e körülmények között nyújtott be felülvizsgálati kérelmet a legfelsőbb bírósághoz, a jelen ügyben a kérdést előterjesztő bírósághoz. Mivel kétségei támadtak a 261/2004 rendelet (
1
) 8. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezését illetően, a kérdést előterjesztő bíróság úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást annak érdekében, hogy előzetes döntéshozatal iránti kérelmet terjesszen a Bíróság elé. Többek között azt kérdezi a Bíróságtól, hogy a légi fuvarozót milyen módon kell tájékoztatni a közvetítői jutalék létezéséről és pontos összegéről e jutaléknak az e rendelkezés alapján visszatérítendő repülőjegy teljes árába való belefoglalása érdekében, és kit terhel annak bizonyítása, hogy a légi fuvarozó tudott az említett jutalék létezéséről.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság mindenekelőtt rámutat arra, hogy a 261/2004 rendelet – az 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett – 8. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében a légi fuvarozó feladata, hogy a légi járat törlése esetén olyan segítséget ajánljon fel az érintett utasok számára, amely magában foglalja többek között a repülőjegyük vételi ár szerinti visszatérítésének a felkínálását. E 8. cikk (1) bekezdése a) pontjának megfogalmazása közvetlen kapcsolatot létesít a „jegy” fogalma és a „vételi ár” kifejezés között, ilyen jegyet pedig vagy közvetlenül a légi fuvarozótól, vagy egy olyan közvetítőn keresztül lehet megvásárolni, mint – többek között – az említett rendelet 2. cikkének f) pontjában említett, e légi fuvarozó által meghatalmazott közvetítő.
A Bíróság egyebekben pontosítja, hogy amennyiben a jegyet nem maga a légi fuvarozó bocsátotta ki, annak különböző elemeit – így az árát is – mindenképpen e légi fuvarozónak kell engedélyeznie. Így a repülőjegy árának kizárólag a közvetítői jutalékhoz hasonló összetevőit kell szükségesnek, következésképpen „elkerülhetetlennek” tekinteni ahhoz, hogy igénybe vehessék az említett légi fuvarozó által kínált szolgáltatásokat.
Ezt követően a Bíróság megjegyzi, hogy a repülőjegy közvetítőn keresztül történő megvásárlása „egyetlen ügyletnek” minősül, mivel a közvetítői jutalék a 261/2004 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett jegyár részét képezi. Ez a közvetítői jutalék tehát elválaszthatatlan a repülőjegy árától, mivel azt az utas a jegyvásárláskor nem hagyhatja figyelmen kívül. E körülmények között az ilyen jutaléknak a repülőjegy árának „elkerülhetetlen” elemeként történő beszedését úgy kell tekinteni, mint amelyet a légi fuvarozó engedélyezett, következésképpen azt a fent említett rendelkezés alapján vissza kell téríteni.
Ezenkívül hozzáteszi, hogy amennyiben e légi fuvarozó elfogadja, hogy a közvetítő a nevében és javára repülőjegyeket bocsát ki és állít ki, feltételezhető, hogy az említett légi fuvarozó szükségszerűen ismeri e közvetítő azon kereskedelmi gyakorlatát, hogy a repülőjegy megvásárlásakor közvetítői jutalékot szed be a légi utastól, még az e célból előírt kifejezett szerződéses feltétel hiányában is.
Végül a Bíróság hangsúlyozza, hogy nem szükséges, hogy a légi fuvarozó ismerje a közvetítői jutalék pontos összegét ahhoz, hogy az az utas, akinek a légi járatát törölték, visszatérítésben részesülhessen. Ha ugyanis ez lenne a helyzet, az azt eredményezheti, hogy e légi fuvarozó megpróbálja megtagadni a visszatérítést azzal az indokkal, hogy nem tájékoztatták a közvetítői jutalék pontos összegéről. Az utas tehát arra kényszerülhetne, hogy a közvetítővel szemben lépjen fel a közvetítői jutalék összegét magában foglaló jegyár visszatérítése érdekében, ami azzal a kockázattal járna, hogy az ilyen eljárás késlelteti e visszatérítést, és többletköltségeket, sőt aránytalan költségeket okozna neki. Az ilyen eredmény tehát ellentétes lenne a légi utasok magas szintű védelmének biztosítására irányuló, a 261/2004 rendelet (1) preambulumbekezdésében kimondott célkitűzéssel, valamint az e rendelet által bevezetett visszatérítési eljárások egyszerűsítésével.
Hasonlóképpen, ez az értelmezés arra késztetheti a légi utast, hogy lemondjon a közvetítő igénybevételének lehetőségéről, és közvetlenül a légi fuvarozónál történő helyfoglalást részesítse előnyben, noha az ilyen közvetítő által kiállított jegy ára pénzügyileg kedvezőbbnek bizonyulhat.
A Bíróság tehát azt állapította meg, hogy a 261/2004 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének a) pontját e rendelet 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy a légi járat törlése esetén a légi fuvarozó által az utasnak fizetendő visszatérítés összegének meghatározásakor figyelembe veendő repülőjegy ára magában foglalja az ezen utas által fizetett összeg és az e légi fuvarozó által kapott összeg közötti különbséget, amely a közvetítőként eljáró társaság által beszedett jutaléknak felel meg, anélkül hogy az említett légi fuvarozónak ismernie kellene e jutalék pontos összegét.
(
1
)	A visszautasított beszállás és légijáratok törlése vagy hosszú késése esetén az utasoknak nyújtandó kártalanítás és segítség közös szabályainak megállapításáról és a 295/91/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. február 11‑i 261/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2004. L 46., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 10. o.; helyesbítés: HL 2019. L 119., 202. o.).