62023CC0672
JULIANE KOKOTT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2025. április 3. (
1
)
C‑672/23. és C‑673/23. sz. egyesített ügyek
Electricity & Water Authority of the Government of Bahrain,
GCC Interconnection Authority,
Kuwait Ministry of Electricity and Water,
Oman Electricity Transmission Company SAOC
kontra
Prysmian Netherlands BV,
Draka Holding BV,
Prysmian Cavi e Sistemi Srl,
Pirelli & C. SpA,
Prysmian SpA,
The Goldman Sachs Group Inc.,
ABB BV,
ABB Holdings BV,
ABB AB,
ABB Ltd,
Nexans Nederland BV,
Nexans Cabling Solutions BV,
Nexans Participations SA,
Nexans SA,
Nexans France SAS (C‑672/23)
és
Smurfit Kappa Europe BV,
Smurfit International BV,
Smurfit Kappa Italia SpA,
DS Smith Italy BV,
DS Smith plc,
DS Smith Packaging Italia SpA,
DS Smith Holding Italia SpA,
Toscana Ondulati SpA
kontra
Unilever Europe BV,
Unilever Supply Chain Company AG,
Unilever Italy Holdings Srl (C‑673/23)
(a Gerechtshof Amsterdam [amszterdami fellebbviteli bíróság, Hollandia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek)
„Előzetes döntéshozatalra utalás – Polgári és kereskedelmi ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012/EU rendelet – Különös joghatóság – A 8. cikk 1. pontja – Joghatóság és illetékesség – Több alperes – Szoros kapcsolat – EUMSZ 101. cikk – A vállalkozás fogalma – Egyetemleges felelősség – Lemenő és felmenő felelősség – Uniós kartelljogi kártérítési igény – Okozati összefüggés – Az EGT‑n kívül keletkezett kár”
I. Bevezetés
1.
A Rechtbank Amsterdam (amszterdami bíróság, Hollandia) a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelmek alapjául szolgáló két elsőfokú kartelljogi kártérítési eljárásban számos, eltérő helyeken, részben különböző államokban székhellyel rendelkező alperessel (a továbbiakban együttesen: alperesek) találta magát szemben.
2.
Ezen alperesek – akik közül eljárásonként csak egynek van Amszterdamban a székhelye – közül néhányan részt vettek az uniós jogi kartelltilalomba ütköző jogsértésekben. A felperesek szerint a többi alperes a kartelljog értelmében vett ugyanazon vállalkozások részét képezi, mint e jogsértők, ezért ez utóbbiak jogsértéséért egyetemlegesen felelősségre vonhatók.
3.
A Gerechtshof Amsterdam (amszterdami fellebbviteli bíróság, Hollandia) a fellebbezési eljárás során arra keresi a választ, hogy a Rechtbank (bíróság) milyen mértékben rendelkezik joghatósággal és illetékességgel valamennyi keresetet illetően. Az Athenian Brewery és Heineken ügyhöz (
2
) hasonlóan a központi kérdés az, hogy a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló 1215/2012/EU rendelet (a továbbiakban: „Brüsszel Ia” rendelet) (
3
) 8. cikkének 1. pontja értelmében vett szoros kapcsolat áll‑e fenn a keresetek között, így valamennyi eljárás lefolytatható‑e az egyik alperes, az úgynevezett kapcsoló alperes székhelyén.
II. Jogi háttér
4.
A jelen ügyek jogi hátterét a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja képezi, amely a következőképpen rendelkezik:
„Valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy perelhető továbbá:
(1)
amennyiben több személy együttes perlése esetén az adott személy az alperesek egyike, bármely alperes lakóhelyének vagy székhelyének bírósága előtt, feltéve hogy a keresetek között olyan szoros kapcsolat áll fenn, hogy az elkülönített eljárásokban hozott, egymásnak ellentmondó határozatok elkerülése érdekében célszerű azokat együttesen tárgyalni és róluk együtt határozni”.
III. A tényállás és az előzetes döntéshozatal iránti kérelmek
A.
C‑672/23. sz. ügy
5.
A C‑672/23. sz. ügy az alpereseknek az uniós jogi kartelltilalom megsértésével okozott kárért fennálló egyetemleges felelősségének megállapítására irányul, amely jogsértés a föld alatti és tenger alatti elektromos kábelekkel, valamint a kapcsolódó termékekkel, munkákkal és szolgáltatásokkal kapcsolatos kartell formáját öltötte. A Bizottság 2014. április 2‑i határozatában (a továbbiakban: bizottsági határozat) (
4
) az 1999. február 18. és 2009. január 29. közötti időszakra vonatkozóan megállapította ezt a jogsértést. A kartell többek között árrögzítő megállapodásokat kötött, és projekteket osztott el földrajzi piacfelosztás keretében az EGT‑n belül és kívül egyaránt.
6.
A Bizottság megállapította, hogy a Prysmian Cavi e Sistemi Srl, az ABB AB és a Nexans France SAS részt vett a kartellben. A Bizottság a Prysmian SpA‑t, a Pirelli & C. SpA‑t, a The Goldman Sachs Group Inc.‑et, az ABB Ltd‑t és a Nexans SA‑t a határozatában mint a kartellben részt vevő társaságok (közvetett) anyavállalatait vonta felelősségre felmenő jelleggel.
7.
Az alapeljárásban a kereset azonban nemcsak a bizottsági határozatban említett e társaságok ellen irányul, hanem további, három vállalatcsoportra oszló társaságok ellen is. E társaságok központjai a Prysmian Cavi e Sistemi Srl, az ABB AB és a Nexans France SAS. Az alperesek közül egyedül a Draka Holding BV, amely a Prysmian Cavi e Sistemi leányvállalata, és egyben a Prysmian Netherlands BV teljes tőkerészesedésének a tulajdonosa, rendelkezik székhellyel Hollandiában, Amszterdamban. Az összes többi alperes társaság (a továbbiakban együtt: Draka és társai) székhelye különböző helyeken, Hollandián belül és kívül található.
8.
Az alapeljárás felperesei, az Electricity & Water Authority of the Government of Bahrain és társai (a továbbiakban együtt: EWGB és társai) nagyfeszültségű hálózatokat üzemeltetnek az Öböl‑menti államokban.
9.
Az EWGB és társai annak megállapítását kérték a Rechtbank Amsterdamtól (amszterdami bíróság), hogy a Draka és társai egyetemlegesen felelnek velük szemben a kartellben való részvételük miatt. Ezenkívül kártérítést kértek, amelynek összege külön eljárás tárgyát képezi majd. A kérdést előterjesztő bíróság szerint az EGT‑n kívül keletkezett kárról van szó.
10.
Az alapeljárásban megtámadott ítéletben a Rechtbank Amsterdam (amszterdami bíróság) megállapította joghatóságának hiányát a Hollandián kívül székhellyel rendelkező alperesek ellen indított keresetek tekintetében. Az EWGB és társai ezen ítélet ellen fellebbezést nyújtottak be. A Hollandián belül székhellyel rendelkező alperesek nem kifogásolták az elsőfokú bíróság illetékességét. A holland eljárásjog szerint a kérdést előterjesztő bíróságnak, a Gerechtshof Amsterdamnak (amszterdami fellebbviteli bíróság) ezért abból kell kiindulnia, hogy a Rechtbank Amsterdam (amszterdami bíróság) valamennyi Hollandiában székhellyel rendelkező alperes tekintetében illetékességgel rendelkezik.
B.
C‑673/23. sz. ügy
11.
A C‑673/23. sz. ügy is az elsőfokú alapeljárás alperesei egyetemleges felelősségének a megállapítására irányul az uniós jogi kartelltilalom kétszeri megsértésével okozott kárért. Ezt az olasz versenyhatóság, az Autorità garante della concorrenza e del mercato (verseny‑ és piacfelügyeleti hatóság, Olaszország; a továbbiakban: AGCM) állapította meg a 2019. július 17‑i határozatában (a továbbiakban: az AGCM határozata). A határozat tárgyát egy 2004. február 2. és 2017. március 30. közötti kartonlemezkartell és egy 2005. szeptember 7. és 2017. március 30. közötti csomagoláskartell képezi.
12.
Az AGCM megállapította, hogy a Smurfit Kappa Italia SpA és a Toscana Ondulati SpA részt vett a jogsértésekben. A határozat a DS Smith Holding Italia SpA‑t közvetett anyavállalatként vonta felelősségre.
13.
Az elsőfokú alapeljárásban a kereset azonban nemcsak az AGCM határozatában említett társaságok ellen irányult, hanem további, két vállalatcsoportra oszló társaságok ellen is. E társaságok központja egyrészt a Smurfit Kappa Italia SpA, másrészt a Toscana Ondulati SpA. Ezen alperesek közül csak a Smurfit International BV székhelye található Hollandiában, Amszterdamban. Az összes többi társaság (a továbbiakban együtt: Smurfit és társai) székhelye különböző helyeken, Hollandián belül és kívül található.
14.
Az elsőfokú alapeljárás felperesei (a továbbiakban együtt: Unilever és társai) csomagolóanyagot vásároltak a kartell résztvevőitől.
15.
Az Unilever és társai annak megállapítását kérték a Rechtbank Amsterdamtól (amszterdami bíróság), hogy a Smurfit és társai egyetemlegesen felelnek velük szemben a kartellekben való részvételük miatt. Ezenkívül kártérítést kértek, amelynek összege külön eljárás tárgyát képezi majd.
16.
Az alapeljárásban megtámadott ítéletében a Rechtbank Amsterdam (amszterdami bíróság) megállapította, hogy joghatósággal és illetékességgel rendelkezik a Hollandián kívül székhellyel rendelkező alperesek ellen indított keresetek tekintetében. Ezenkívül abból indult ki, hogy a Hollandiában, de nem Amszterdamban székhellyel rendelkező alperesekkel szembeni illetékessége a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontjától függetlenül a holland polgári eljárásjogból, valamint e feleknek a kifogás nélküli perbe bocsátkozásából következik. A Smurfit és társai a Gerechtshof Amsterdam (amszterdami fellebbviteli bíróság) előtt fellebbeztek ezen ítélet ellen.
C.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
17.
Ezzel összefüggésben a Gerechtshof Amsterdam (amszterdami fellebbviteli bíróság) a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé, amelyek nagyrészt azonosak mindkét esetben (az alábbiakban jelölöm a két ügy kérdései közötti különbségeket):
1) a) kérdés
A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében vett szoros kapcsolat áll‑e fenn a következők között:
i)
egyrészt az olyan elsőrendű alperes ellen indított kereset, amely nem címzettje a Bizottság (C‑672/23)/ a nemzeti versenyhatóság (C‑673/23) kartellhatározatának, de amelyet olyan jogalanyként, amely állítólag az uniós versenyjog értelmében vett vállalkozáshoz (a továbbiakban: vállalkozás) tartozik, lemenő jelleggel (C‑672/23)/ felmenő jelleggel (C‑673/23) felelősségre vonnak az uniós jogi kartelltilalom megállapított megsértéséért,
ii)
másrészt a következő, illetve következők ellen indított kereset:
A)
olyan alperesi pertárs, amely címzettje az említett határozatnak, és/vagy
B)
olyan alperesi pertárs, amely nem címzettje a határozatnak, és amely jogalanyként állítólag olyan vállalkozáshoz tartozik, amelyet a határozattal közjogi szempontból felelőssé tettek az uniós jogi kartelltilalom megsértéséért?
Jelentőséggel bír‑e e tekintetben az, hogy
(a)
a lemenő jelleggel (C‑672/23)/ felmenő jelleggel (C‑673/23) felelősségre vont elsőrendű alperes a kartell időszakában csupán részesedéseket tartott‑e és kezelt‑e;
(b)
– a 4) a) kérdésre adandó igenlő válasz esetén – a lemenő jelleggel (C‑672/23)/ felmenő jelleggel (C‑673/23) felelősségre vont elsőrendű alperes részt vett‑e a kartell tárgyát képező termékek gyártásában, forgalmazásában, értékesítésében és/vagy leszállításában, illetve a kartell tárgyát képező szolgáltatások nyújtásában;
(c)
(C‑673/23) az elsőrendű alperes abban a tagállamban rendelkezik‑e székhellyel, vagy sem, amelyben a nemzeti versenyhatóság (csupán) az uniós jogi kartelltilalom nemzeti piacon történt megsértését állapította meg;
(c)
(C‑672/23)/(d) (C‑673/23) az alperesi pertársat, amely címzettje a határozatnak, e határozat a következőnek minősíti‑e:
i)
a kartell tényleges résztvevője abban az értelemben, hogy ténylegesen részt vett a versenyszabályokba ütköző, megállapított megállapodás(ok)ban és/vagy összehangolt magatartásokban, vagy
ii)
jogalany, amely azon vállalkozáshoz tartozik, amelyet közjogi szempontból felelőssé tettek az uniós jogi kartelltilalom megsértéséért;
(d)
(C‑672/23)/(e) (C‑673/23) az alperesi pertárs, amely nem címzettje a határozatnak, ténylegesen gyártott‑e, forgalmazott‑e, értékesített‑e és/vagy leszállított‑e a kartell tárgyát képező termékeket, illetve ténylegesen nyújtott‑e a kartell tárgyát képező szolgáltatásokat;
(e)
(C‑672/23)/(f) (C‑673/23) az elsőrendű alperes és az alperesi pertárs ugyanahhoz a vállalkozáshoz tartozik‑e, vagy sem;
(f)
(C‑672/23)/(g) (C‑673/23) a felperesek közvetlenül vagy közvetve termékeket vásároltak, illetve közvetlenül vagy közvetve szolgáltatásokat vettek igénybe az elsőrendű alperestől és/vagy az alperesi pertárstól?
1) b) kérdés
Jelentőséggel bír‑e az 1) a) kérdésre adandó válasz szempontjából, hogy előrelátható‑e, vagy sem, hogy az érintett alperesi pertársat az elsőrendű alperes tekintetében joghatósággal rendelkező bíróság előtt fogják perelni? Amennyiben igen: külön kritériumot képez‑e ez az előreláthatóság a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikke 1. pontjának alkalmazása során? Főszabály szerint fennáll‑e ez az előreláthatóság a 2021. október 6‑iSumal ítéletre (C‑882/19, EU:C:2021:800) tekintettel? Az 1) a) kérdésben említett körülmények (a)–f) pont) (C‑672/23)/ (a)–g) pont) (C‑673/23) milyen mértékben teszik a jelen esetben előreláthatóvá, hogy az alperesi pertársat az elsőrendű alperes tekintetében joghatósággal rendelkező bíróság előtt fogják perelni?
2) kérdés
Az elsőrendű alperes ellen indított kereset esetleges sikerét is figyelembe kell‑e venni a joghatóság megállapítása során? Amennyiben igen: elegendő‑e ezen értékelés esetében, hogy nem zárható ki eleve, hogy a kereset sikeres lesz?
3) a) kérdés (C‑672/23)
Magában foglalja‑e az uniós jogi kartelltilalom megállapított megsértése miatt bármely személyt megillető uniós jogi kártérítéshez való jog az EGT‑n kívül keletkezett kár érvényesítéséhez való jogot?
3) b) kérdés (C‑672/23)/ 3) kérdés (C‑673/23)
Kell‑e vagy lehet‑e alkalmazni a (megbírságolt) anyavállalatok által a leányvállalatok gazdasági tevékenységére gyakorolt meghatározó befolyásra vonatkozó, a versenyjogban elismert vélelmet („Akzo‑vélelem”) (polgári jogi) kartellkárügyekben?
3) c) kérdés (C‑672/23)
Megfelel‑e a második Sumal‑kritériumnak (olyan gazdasági tevékenység folytatása, amely konkrét kapcsolatban áll azon jogsértés tárgyával, amelyért az anyavállalatot felelősségre vonták) egy olyan közbenső holdingtársaság, amely kizárólag részesedéseket kezel és tart?
4) a) kérdés
Lehetnek‑e ugyanabban a tagállamban székhellyel rendelkező különböző alperesek (együttesen) elsőrendű alperesek a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikke 1. pontjának alkalmazása esetén?
4) b) kérdés
A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja közvetlenül és azonnal meghatározza‑e az illetékes bíróságot a nemzeti jog háttérbe szorításával?
4) c) kérdés
A 4) a) kérdésre adandó nemleges válasz esetén, tehát ha csak egy alperes lehet elsőrendű alperes, és a 4) b) kérdésre adandó igenlő válasz esetén, tehát ha a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja azonnal meghatározza az illetékes bíróságot a nemzeti jog háttérbe szorításával:
Lehetőség van‑e a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikke 1. pontjának alkalmazása esetén az alperes ugyanazon tagállamban található székhelye szerinti bírósághoz történő belső áttételre?
IV. A Bíróság előtti eljárás
18.
A Bíróság elnöke a 2024. január 18‑i végzésével az írásbeli és a szóbeli szakasz lefolytatása, valamint az ítélet meghozatala céljából elrendelte a C‑672/23. és a C‑673/23. sz. ügy egyesítését.
19.
Az EWGB és társai, a Nexans Nederland, a Pirelli & C., az ABB, a Prysmian Netherlands és társai és a Prysmian, a The Goldman Sachs Group, a DS Smith Italy, az Unilever Europe, a Smurfit Kappa Europe és társai, valamint az Európai Bizottság írásbeli észrevételeket tett, szóbeli észrevételeiket pedig a 2025. január 23‑i tárgyaláson adták elő.
V. A jogkérdésről
20.
A kérdést előterjesztő bíróság az első kérdésével, amely néhány részlettől eltekintve mindkét ügyben azonos, arra keresi a választ, hogy ezen ügyek körülményei között fennáll‑e a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerinti joghatóság.
21.
A negyedik, mindkét ügyben azonos kérdés arra vonatkozik, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szabályozza‑e az illetékességet is, és ha igen, milyen mértékben.
22.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második és harmadik kérdés mindkét ügyben arra vonatkozik, hogy a joghatóság megállapítása során figyelembe kell‑e venni a kapcsoló alperes elleni kereset sikerének kilátásait, és ha igen, milyen mértékben.
23.
Az alperesek álláspontja szerint a keresetek nem járhatnak sikerrel. Ezért a joghatóság meghatározására vonatkozó kérdések nem perdöntőek, és ezért meg sem kell válaszolni azokat.
24.
E körülmények között, a kartelljog szerinti vállalkozás fogalmával kapcsolatos eddigi ítélkezési gyakorlatnak és e fogalom joghatóságra vonatkozó jogra gyakorolt következményeinek rövid ismertetése után, amelyből a jelen kérdésekre adandó válaszok már nagyrészt kirajzolódnak (A.), először a joghatóság vizsgálatával összefüggésben a kereset sikere kilátásainak figyelembevételére vonatkozó kérdésekkel foglalkozom (B.), mielőtt rátérnék a joghatósággal (C.) és az illetékességgel kapcsolatos kérdésekre (D.).
A.
A vállalkozás kartelljogi fogalma és a joghatóság
25.
A „vállalkozásnak” az EUMSZ 101. cikkben szereplő fogalma minden gazdasági tevékenységet folytató jogalanyra kiterjed, függetlenül azok jogállásától. Így e fogalom gazdasági egységet jelöl, még akkor is, ha jogi szempontból e gazdasági egység több természetes vagy jogi személyből áll. (
5
) A „gazdasági egységnek” és következésképpen „vállalkozásnak” minősítés ipso iure egyetemleges felelősséget keletkeztet azon jogalanyok között, amelyek az e rendelkezésbe ütköző jogsértés elkövetésének időpontjában gazdasági egységet alkotnak. (
6
)
26.
Így jogilag különálló személyek csoportba szerveződése esetén e személyek egyetlen vállalkozást alkotnak, amennyiben nem önállóan határozzák meg az érintett piacon tanúsított magatartásukat, hanem – különösen az őket az anyavállalathoz fűző gazdasági, szervezeti és jogi kapcsolatokra tekintettel – hatással van rájuk a meghatározó befolyás anyavállalat általi tényleges gyakorlása. (
7
)
27.
Abban az esetben, ha az anyavállalat (közel) 100%‑os tőkerészesedéssel rendelkezik a leányvállalatban, megdönthető vélelem áll fenn, hogy az anyavállalat meghatározó befolyást gyakorol a leányvállalat gazdasági tevékenységére (a továbbiakban: irányítás vélelme), így a jogsértés neki tudható be, és felelőssé tehető érte. (
8
)
28.
A kartellel vagy az EUMSZ 101. cikk értelmében tiltott magatartással okozott kár megtérítésére köteles jogalanyok az e rendelkezés értelmében vett azon vállalkozások, amelyek részt vettek e kartellben vagy e magatartásban. (
9
)
29.
Ugyanakkor a versenyellenes magatartás sértettje számára elismert azon lehetőség, hogy kártérítési kereset keretében inkább a leányvállalatot, mintsem az anyavállalatot tegye felelőssé, nem állhat automatikusan nyitva az anyavállalat bármely leányvállalatával szemben. (
10
)
30.
Ehhez az szükséges, hogy a felperes az anyavállalat és a leányvállalat közötti gazdasági egység fennállásának megállapítása érdekében ne csupán az e társaságok közötti gazdasági, szervezeti és jogi kapcsolatokat, hanem az e leányvállalat gazdasági tevékenysége és az anyavállalat által elkövetett jogsértés tárgya közötti konkrét kapcsolatot is bizonyítsa. (
11
)
31.
A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerint valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy perelhető továbbá – amennyiben több személy együttes perlése esetén az adott személy az alperesek egyike – bármely alperes lakóhelyének vagy székhelyének bírósága előtt, feltéve hogy a keresetek között „olyan szoros kapcsolat” áll fenn, hogy az elkülönített eljárásokban hozott, egymásnak ellentmondó határozatok elkerülése érdekében célszerű azokat együttesen tárgyalni, és róluk együtt határozni. E tekintetben ahhoz, hogy a határozatokat egymásnak ellentmondóaknak lehessen tekinteni, nem elegendő az, hogy eltérés van közöttük a jogvita megoldását illetően, az is szükséges, hogy ez az eltérés ugyanazon ténybeli és jogi helyzetben álljon fenn. (
12
)
32.
E feltétel teljesül akkor, ha a Bizottság határozatában megállapított uniós versenyszabályok megsértésében részt vevő több vállalkozás ellen az e jogsértésben való részvételükre alapozott keresetet indítanak, még akkor is, ha a jogsértésben mind földrajzi, mind időbeli szempontból eltérő módon vettek részt. (
13
)
33.
Ugyanez a megállapítás vonatkozik valamely társaságnak az uniós versenyszabályok megsértésében való részvételére alapított, e társasággal, valamint annak anyavállalatával szemben benyújtott keresetekre is, amelyekben azt állítják, hogy e társaságok együtt egy és ugyanazon vállalkozást alkotnak. (
14
)
B.
A kapcsoló alperesek elleni kereset sikerének kilátásairól
34.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésre válaszolva meg kell vizsgálni, hogy a joghatóság meghatározásakor figyelembe kell‑e venni a kapcsoló alperes elleni kereset esetleges sikerét, és ha igen, milyen mértékben (1.). Ezt követően foglalkozom a jelen kapcsoló alperesekkel szembeni keresetek érdemi vizsgálatával kapcsolatos kérdésekkel, amelyek az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés tárgyát képezik, amennyiben azok a joghatóság megállapítása szempontjából relevánsak (2.).
1. A kapcsoló alperes elleni kereset sikere kilátásainak figyelembevételéről a joghatóság vizsgálata keretében
35.
A kérdést előterjesztő bíróság a két ügyben azonos második kérdésével arra keresi a választ, hogy a joghatóság megállapításakor figyelembe kell‑e venni a kapcsoló alperes elleni kereset esetleges sikerét is. Ha igen, akkor szeretné megtudni, hogy ebben az értékelésben elegendő‑e az, hogy eleve nem zárható ki a kereset sikere.
36.
Amint azt a Bíróság a Athenian Brewery és Heineken ítéletben (
15
) hangsúlyozta, a joghatóság vizsgálatának szakaszában a felhívott bíróság nem értékeli sem a kereset elfogadhatóságát, sem pedig annak megalapozottságát, hanem kizárólag a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerinti joghatóságát megalapozó, a joghatósággal rendelkező bíróság államával fennálló kapcsolóelveket azonosítja. A jogbiztonság ugyanis főszabály szerint megköveteli, hogy a felhívott bíróság a saját joghatóságáról anélkül nyilatkozhasson, hogy köteles lenne az ügy érdemében határozni. (
16
)
37.
A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontjával azonban nem lehet visszaélni azáltal, hogy a több alperes ellen indított kereset csak azt a célt szolgálja, hogy egy vagy több alperest kivonjon a lakóhelye szerinti állam bíróságának joghatósága alól. (
17
) Ez lenne a helyzet, ha olyan, kellő bizonyító erővel rendelkező valószínűsítő körülmények állnának rendelkezésre, amelyek alapján lehetővé válik azt a következtetést levonni, hogy a felperes az említett rendelkezés alkalmazási feltételeit mesterségesen teremtette meg vagy tartotta fenn. (
18
)
38.
Ehhez azonban nem elegendő, ha a kapcsoló alperes elleni kereset (esetleg) megalapozatlannak tűnik. Éppen ellenkezőleg, a benyújtásának időpontjában nyilvánvalóan megalapozatlannak kell bizonyulnia, egészen mesterségesnek kell lennie, vagy hiányoznia kell az eljárás lefolytatásához fűződő tényleges felperesi érdeknek. (
19
)
39.
Következésképpen a második kérdésre mindkét ügyben az a válasz, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerinti joghatóság vizsgálata során figyelembe kell venni ugyan a kapcsoló alperes elleni kereset sikerének kilátásait, de csak arra utaló valószínűsítő körülményként, hogy a felperes e rendelkezés alkalmazási feltételeit nem mesterségesen teremtette meg, ami előfordulhat akkor, ha a kereset nyilvánvalóan megalapozatlan.
2. A jelen alapeljárások sikerének kilátásairól
40.
A C‑672/23. sz. ügy 3) a)–3) c) kérdése és a C‑673/23. sz. ügy harmadik kérdése az adott kapcsoló alperesek (
20
) elleni keresetek sikerének kilátásaira vonatkoznak. Mivel az alapeljárásokban eljáró előterjesztő bíróság kizárólag az illetékességgel (
21
) foglalkozik, ezek a kérdések csak annyiban ügydöntőek, amennyiben azok a joghatóság megállapítása szempontjából relevánsak.
41.
Ezért az alábbiakban csak azt vizsgálom, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által hivatkozott körülmények (az EGT‑n kívül keletkezett kár [a], az irányítás vélelmének alkalmazása [b] és egy közbenső holdingtársaság igénybevétele [c]) következtében nyilvánvalóan megalapozatlannak tűnnek‑e a kapcsoló alperesekkel szembeni keresetek.
a) Uniós kartelljogi kártérítési igény és az EGT‑n kívül keletkezett kár
42.
A kérdést előterjesztő bíróság a C‑672/23. sz. ügy 3) a) kérdésével arra keresi a választ, hogy az uniós jogi kartelltilalom megsértése miatt mindenkit megillető, uniós kartelljogi kártérítési igény magában foglalja‑e az EGT‑n kívül keletkezett kár megtérítése iránti jogot. E kérdés arra a körülményre vezethető vissza, hogy az EWGB és társai az Öböl‑menti államokban rendelkeznek székhellyel, és ott működnek, és a kérdést előterjesztő bíróság abból indul ki, hogy a káruk ott keletkezett. (
22
)
43.
Az alperesek állításával ellentétben a jelen eljárásban a felek egymásnak ellentmondó álláspontja azt mutatja, hogy az ilyen kár megtérítése iránti kereset nem tűnik annyira kilátástalannak, hogy azt nyilvánvalóan megalapozatlannak kelljen minősíteni. Éppen ellenkezőleg, egy olyan összetett jogi kérdést vet fel, amely alapos vizsgálatot igényel.
44.
Így a felek először is ugyan messzemenően egyetértenek abban, hogy az EGT‑n kívül keletkezett kár csak akkor téríthető meg az EUMSZ 101. cikk szerinti kártérítési igény alapján, ha az e rendelkezés megsértéséből ered.
45.
Abban a kérdésben azonban már nem értenek egyet, hogy az EGT‑n kívüli bekövetkezett kár milyen mértékben teljesítheti ezt a feltételt. Így az EWGB és társai úgy vélik, hogy a káruk és az EUMSZ 101. cikk megsértése közötti okozati összefüggés nyilvánvaló, mivel a kartell tárgyát képező árukat közvetlenül a kartell résztvevőitől szerezték be. A Draka és társai ezzel szemben úgy vélik, hogy az Öböl‑menti államokban keletkezett károk semmilyen körülmények között nem tartozhatnak az EUMSZ 101. cikk hatálya alá. A Bizottság a maga részéről annak megállapítására szorítkozik, hogy az ezen az alapon megtéríthető kárnak a belső piaci verseny torzításából kell erednie, nem részletezi azonban, hogy ez szerinte mit jelent a jelen körülmények között.
46.
Amennyiben a C‑672/23. sz. ügy alapeljárásában az EWGB és társai által benyújtott kártérítési igényt érdemben vizsgálnák, akkor először az uniós kartelljog szerinti kártérítési igény alkalmazhatóságát kellene megvizsgálni, tekintettel a tényállás harmadik országra vonatkozó elemére. Ez az igény akkor alkalmazható egy harmadik országgal kapcsolatos ügy tényállásával összefüggésben, ha a joghatósággal rendelkező bíróság vonatkozó nemzetközi magánjoga az alkalmazhatóságát eredményezi. A jelen esetben ez mindenesetre nem zárható ki eleve, mivel az ügy egy kábelkartell formájában megvalósított jogellenes károkozásból eredő igényre vonatkozik, amely cselekmény kihatott többek között az Unió területére. (
23
) Ez a tagállamok nemzetközi magánjoga szerint az EUMSZ 101. cikk alkalmazhatóságához vezethet. (
24
)
47.
Amennyiben alkalmazni kell az uniós kartelljogi kártérítési igényt, meg kell vizsgálni, hogy teljesülnek‑e annak feltételei.
48.
Ez az eset áll fenn akkor, ha az EUMSZ 101. cikk által tiltott kartell vagy magatartás és a kár között okozati összefüggés áll fenn. (
25
) Bizonyítani kell tehát az EUMSZ 101. cikkben foglalt tilalom megsértését, a kárt és az e két körülmény közötti okozati összefüggést.
49.
Az EUMSZ 101. cikk megsértése akkor áll fenn, ha a jogvita tárgyát képező magatartás e cikk területi hatálya alá tartozik. Ez a helyzet az olyan magatartások esetében, amelyeket vagy az EGT‑ben tanúsítanak, vagy amelyeknek minősített hatása van az EGT‑re. (
26
) Nem vitatott, hogy az ezen ügyben érintett magatartás teljesíti ezen feltételeket, mivel a kábelkartell többek között megállapodott az árakról, és piacfelosztás keretében elosztotta a projekteket az EGT‑n belül és kívül. (
27
)
50.
A harmadik országban bekövetkezett kár prima facie okozati összefüggésben állhat ezzel a magatartással, ha azt a kartell EGT‑n belüli megvalósítása vagy annak az EGT‑re gyakorolt hatása (és így az akkor alkalmazandó EUMSZ 101. cikk megsértése) okozta. Ez igen nyilvánvalónak tűnik az olyan károk esetében, mint amilyeneket az EWGB és társai érvényesítenek. Állításuk szerint ugyanis ezt a kárt a közvetlenül a kartell európai résztvevőitől vásárolt áruknak a kartell miatt megemelkedett ára okozta.
51.
Tisztázatlan azonban még az a kérdés, hogy a harmadik országbeli jogalanyok hivatkozhatnak‑e az uniós kartelljogi kártérítési igényre az EGT‑n kívül bekövetkezett károk megtérítése érdekében.
52.
Az állandó ítélkezési gyakorlata szerint bármely személy kártérítést igényelhet az őt ért bármilyen kárért, amennyiben okozati összefüggés áll fenn a kár és az EUMSZ 101. cikk által tiltott kartell, illetve magatartás között. (
28
) Ezen igény abból következik, hogy az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése közvetlen joghatásokat fejt ki a jogalanyok közötti jogviszonyokban, és olyan jogokat keletkeztet a jogalanyok számára, amelyeket a tagállamok bíróságainak védelemben kell részesíteniük. (
29
)
53.
Amennyire azonban megállapítható, a Bíróságnak még nem volt alkalma arról határozni, hogy ez vonatkozik‑e a harmadik országbeli jogalanyoknál harmadik országban bekövetkezett károkra is, illetve ha vonatkozik, milyen feltételek mellett. (
30
)
54.
E körülmények között a C‑672/23. sz. ügyben a kérdést előterjesztő bíróság 3) a) kérdésére azt a választ kell adni, hogy az a tény, hogy a kartelljog alapján valamely tagállam bírósága előtt indított kártérítési perben érvényesített kár az EGT‑n kívül következett be, nem jelenti azt, hogy a keresetet a joghatóság vizsgálata során nyilvánvalóan megalapozatlannak kell minősíteni.
b) A kartelljog szerinti irányítás vélelme és a magánjogi jogérvényesítés a kartelljog alapján
55.
A kérdést előterjesztő bíróság a C‑672/23. sz. ügy 3) b) kérdésével és a C‑673/23. sz. ügy harmadik kérdésével arra keresi a választ, hogy a kartellkárokkal kapcsolatos ügyekben kell‑e vagy lehet‑e alkalmazni az irányítás vélelmét. (
31
)
56.
A Bíróság a Athenian Brewery és Heineken ügyben erre a kérdésre igenlő választ adott, (
32
) ami logikus. Amint azt a Bíróság korábban már tisztázta, az uniós versenyszabályok értelmében vett „vállalkozás” fogalmának, amely e jog önálló fogalma, nem lehet különböző a terjedelme a kiszabott bírságok és az uniós versenyszabályok megsértése miatti kártérítési keresetek összefüggésében. (
33
)
57.
A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja keretében a bíróság annak vizsgálatára szorítkozhat, hogy nem zárható‑e ki eleve, hogy az érintett alperesek ugyanahhoz a vállalkozáshoz tartoznak, hogy megállapíthassa a joghatóságát. E vizsgálatot különösen abban az esetben kell elvégezni, ha a felperes a vállalkozás kartelljogi fogalmára, és különösen arra a körülményre hivatkozik, hogy az anyavállalat közel kizárólagos tőkerészesedéssel rendelkezik a leányvállalatban, így az irányítás vélelme érvényesül. (
34
) Annak teljes körű vizsgálatára, hogy az érintett társaságok ugyanahhoz a vállalkozáshoz tartoznak‑e, viszont csak a keresetek érdemi vizsgálatakor kerül sor, feltéve hogy a felhívott bíróság megállapítja a joghatóságát. (
35
)
58.
A C‑672/23. sz. ügy 3) b) kérdésére és a C‑673/23. sz. ügy harmadik kérdésére tehát azt a választ kell adni, hogy a kartelljogi kártérítési ügyekben alkalmazható az a megdönthető vélelem, amely szerint a leányvállalatban teljes vagy csaknem teljes tőkerészesedéssel közvetlenül vagy közvetve rendelkező anyavállalat meghatározó befolyást gyakorol e leányvállalatra.
c) Közbenső holdingtársaság és a vállalkozás kartelljogi fogalma
59.
A C‑672/23. sz. ügyben a 3) c) kérdés arra a körülményre vezethető vissza, hogy ezen ügyben a Draka Holding BV, az alapeljárás kapcsoló alperese olyan holdingtársaság, amelynek lemenő felelősségét érvényesítik a kartelljognak az anyavállalata, a Prysmian Cavi e Sistemi által megvalósított megsértése miatt. (
36
)
60.
Ennek megfelelően a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy megfelelhet‑e a második Sumal‑kritériumnak (olyan gazdasági tevékenység folytatása, amely konkrét kapcsolatban áll azon jogsértés tárgyával, amelyért az anyavállalatot felelősségre vonták) (
37
) egy olyan közbenső holdingtársaság, amely kizárólag részesedéseket kezel és tart.
61.
Az ehhez a konkrét összefüggéshez szükséges gazdasági tevékenységnek minősül minden olyan tevékenység, amely áruk vagy szolgáltatások adott piacon történő kínálatával jár. (
38
)
62.
Önmagában véve egy kizárólag részesedéseket kezelő és tartó holdingtársaság nem végezhet ebben az értelemben vett gazdasági tevékenységet. A részesedések tartásával és kezelésével önmagában ugyanis nem úgy lép fel a piacon, ami áruk vagy szolgáltatások kínálatával jár.
63.
A fentiekben a felelősség gazdasági egységen belüli betudására vonatkozóan összefoglalt elvek (
39
) azonban megfelelően alkalmazhatók egy közbenső holdingtársaság – mint a jelen ügyben a Draka Holding BV – gazdasági tevékenységének kérdésére is.
64.
Ennek megfelelően egy leányvállalat (a Prysmian Netherlands BV) gazdasági tevékenysége akkor tulajdonítható egy olyan közbenső holdingtársaságnak, mint a Draka Holding BV, ha e leányvállalat – annak ellenére, hogy saját jogi személyiséggel rendelkezik – nem önállóan határozza meg a piaci magatartását, hanem lényegében az anyavállalata – a közbenső holdingtársaság (ún. uralkodó holdingtársaság) – utasításait követi. Ez a leányvállalatában kizárólagos vagy majdnem kizárólagos tőkerészesedéssel rendelkező anyavállalat esetében megdönthető módon vélelmezhető. (
40
) A jelen esetben tehát vélelmezhető, hogy a Draka Holding BV, mivel a Prysmian Netherlands BV teljes tőkerészesedésével rendelkezik, (
41
) irányítja ezt a leányvállalatot, és ezért felelős annak gazdasági tevékenységéért.
65.
Önmagában az a körülmény, hogy a betudhatóság tárgya, amelynek a leányvállalat magatartását betudják, egy holdingtársaság, nem akadályozhatja meg a magatartás betudását. (
42
) E betudás ugyanis azon a körülményen alapul, hogy az anyavállalat (jelen esetben a Draka Holding BV) a kartelljogi jogsértés megvalósításának időpontjában meghatározó befolyást gyakorolhatott a leányvállalata (jelen esetben a Prysmian Netherlands BV) üzletpolitikájára. A holdingtársaság azonban ugyanúgy gyakorolhat ilyen befolyást, mint bármely más anyavállalat, amely a leányvállalatát irányítja.
66.
Amennyiben a holdingtársaság ilyen leányvállalata (jelen esetben a Prysmian Netherlands BV) gazdasági tevékenységet végez, a holdingtársaság (jelen esetben a Draka Holding BV) mindenesetre közvetetten, a leányvállalatra gyakorolt befolyás révén részt vesz e tevékenységben. Ugyanez vonatkozik a közbenső holdingtársaságra (jelen esetben a Draka Holding BV‑re), amely maga is egy anyavállalat (jelen esetben a Prysmian Cavi e Sistemi) meghatározó befolyása alatt áll, és amely ezért csak eszközként szolgál ezen anyavállalat számára ahhoz, hogy a Draka Holding BV tulajdonában álló társaságokra, többek között a Prysmian Netherlands BV‑re befolyást gyakoroljon. Így az a kérdés, hogy egy holdingtársaság (jelen esetben a Draka Holding BV) tartozik‑e kartelljogi felelősséggel, attól függ, hogy leányvállalata (jelen esetben a Prysmian Netherlands BV) olyan gazdasági tevékenységet folytat‑e, amely konkrét kapcsolatban áll azon jogsértés tárgyával, amelyért a közvetett anyavállalatát és a holdingtársaság anyavállalatát (jelen esetben a Prysmian Cavi e Sistemit) felelősségre vonták. (
43
)
67.
Következésképpen a C‑672/23. sz. ügy 3) c) kérdésére azt a választ kell adni, hogy a kizárólag részesedéseket kezelő és tartó közbenső holdingtársaság (jelen esetben a Draka Holding BV) tevékenysége konkrét összefüggésben állhat azon versenyjogi jogsértés tárgyával, amelyért az e holdingtársaságra meghatározó befolyást gyakorló anyavállalatot (jelen esetben a Prysmian Cavi e Sistemit) felelősségre vonják. Erről van szó különösen akkor, ha a közbenső holdingtársaság leányvállalata, amelyre viszont e holdingtársaság gyakorol meghatározó befolyást (jelen esetben a Prysmian Netherlands BV), olyan gazdasági tevékenységet folytat, amely konkrét kapcsolatban áll a közvetett anyavállalat (jelen esetben a Prysmian Cavi e Sistemi) jogsértésének tárgyával.
C.
Joghatóság
68.
A kérdést előterjesztő bíróság a két ügyben szinte azonos 1) a) kérdésével lényegében arra keresi a választ, hogy milyen szempontok alapján kell meghatározni, hogy a Rechtbank Amsterdam (amszterdami bíróság) rendelkezik‑e joghatósággal mind a kapcsoló alperesek, (
44
) mind a különböző alperesi pertársak ellen benyújtott keresetek tekintetében, mivel e keresetek között a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében „szoros kapcsolat” áll fenn (1.). Az 1) b) kérdés annak meghatározására irányul, hogy az ilyen keresethalmazat előreláthatósága külön kritérium‑e ezen rendelkezés alkalmazása során (2.).
1. „Szoros kapcsolat” és a vállalkozás fogalma
69.
Amint azt a bevezetőben kifejtettem, a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében vett „szoros kapcsolat”, és ennélfogva azonos ténybeli és jogi helyzet áll fenn egyrészt olyan különböző vállalkozások ellen indított keresetek esetén, amelyeket az EUMSZ 101. cikk közös megsértésében való részvételük miatt perelnek. (
45
)
70.
Másrészt, amint azt szintén kifejtettem, ilyen „szoros kapcsolat” és így ugyanaz a ténybeli és jogi helyzet áll fenn az ugyanazon vállalkozás különböző társaságai ellen e vállalkozás által megvalósított kartelljogi jogsértés miatt indított keresetek esetén. (
46
)
71.
E két megközelítés együttesen azt jelenti, hogy a jelen ügyekhez hasonló esetekben, amelyekben különböző társaságok vettek részt az uniós jogi kartelltilalom közös megsértésében, szoros kapcsolat áll fenn az e társaságok, valamint az összes olyan társaság elleni keresetek között, amelyekkel egy vállalkozást alkotnak. Ennek oka, hogy a jogsértést a vállalkozás minden egyes részének oly módon tudják be, mintha azt maga követte volna el, (
47
) és így ebben az esetben valamennyi alperes felelőssége is ugyanazon tényállásból és jogalapból ered, így azonos ténybeli és jogi helyzet áll fenn.
72.
Amint azt már kifejtettem, a joghatóság vizsgálatának keretében elegendő, ha nem tűnik eleve kizártnak, hogy az érintett társaságok ugyanazon vállalkozásokhoz tartoznak. (
48
)
73.
Különösen a leányvállalatnak az anyavállalat által elkövetett jogsértésért való lemenő felelőssége tekintetében (mint a jelen C‑672/23. sz. ügyben), a leányvállalat (vagy holdingtársaság esetén a közvetett leányvállalat) (
49
) gazdasági tevékenysége és az anyavállalat jogsértésének tárgya közötti konkrét kapcsolat követelményének kell teljesülnie. Ennek oka a gazdasági egység fogalmának „funkcionális” jellegében rejlik, amely mindig egy konkrét jogsértésre vonatkozik. (
50
)
74.
Nem szükséges, hogy a kartell résztvevőinek közvetlen vagy közvetett leányvállalata maga a kartell tárgyát képező termékeket közvetlenül értékesített a károsultaknak, ahogyan az a Sumal ügyben történt. (
51
) Az ebben az ügyben hozott ítéletben a Bíróság helytállóan nem szabott ilyen további feltételt, mivel az nem releváns a gazdasági egység meglétének kérdése szempontjából a konkrét jogsértés tekintetében. Egyedül az a döntő, hogy van‑e konkrét kapcsolat a közvetlen vagy közvetett leányvállalat gazdasági tevékenysége és a jogsértés tárgya között, például azért, mert a közvetlen vagy közvetett anyavállalat versenyellenes megállapodása ugyanazokra a termékekre vonatkozott, mint amelyeket a közvetlen vagy közvetett leányvállalat forgalmaz, (
52
) vagy mert ez utóbbi e termékek előállításával foglalkozik.
75.
Ezenfelül a kérdést előterjesztő bíróság által az 1) a) kérdéssel összefüggésben említett különböző egyéb körülmények, különösen az érintett társaságoknak a Bizottság vagy valamely nemzeti versenyhatóság határozataiban való említése önmagában nem releváns a keresetek közötti szoros kapcsolat fennállásának kritériuma szempontjából, hanem csak az ilyen kapcsolat fennállásának tényleges bizonyítása szempontjából. (
53
)
76.
A kartell tárgyát képező termékeknek vagy szolgáltatásoknak a felperesek által az alperes társaságok egy részétől történő megvásárlása vagy igénybevétele a joghatósági vizsgálat részeként szintén csak egy elképzelhető, de nem kötelezően szükséges, (
54
) a kár fennállására, és arra utaló valószínűsítő körülmény, hogy azt a jogsértés okozta.
77.
Végezetül meg kell jegyezni, hogy a vállalkozás fogalmának a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikke 1. pontja alkalmazhatóságának vizsgálata során való használatát illetően nem az a döntő, hogy a később meghatározandó és érdemben alkalmazandó jog (
55
) ismeri‑e ezt a fogalmat. Ugyanis e vizsgálat során az egyetlen döntő tényező az, hogy fennáll‑e a „szoros kapcsolat”. E fogalmat azonban a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontjának rendszerére és célkitűzéseire figyelemmel önálló módon kell értelmezni. (
56
) Ezen önálló értelmezés szempontjából kizárólag az uniós jog a mérvadó.
78.
Összességében tehát az 1) a) kérdésre mindkét ügyben azt a választ kell adni, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében vett szoros kapcsolat áll fenn olyan társaságok ellen indított keresetek között, amelyek esetében komoly valószínűsítő körülmények utalnak arra, hogy a kartelljog értelmében vett olyan vállalkozások részei, amelyek közösen követték el az uniós jogi kartelltilalom megsértését, kivéve ha eleve kizárható, hogy az alperes társaságok az érintett vállalkozásokhoz tartoznak.
2. „Szoros kapcsolat” és előreláthatóság
79.
A mindkét ügyben azonos 1) b) kérdés arra keres választ, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikke 1. pontjának alkalmazása során milyen szerepet játszik az, hogy az alperesi pertárs számára előrelátható‑e, hogy a kapcsoló alperes tekintetében joghatósággal rendelkező bíróság előtt fogják perelni.
80.
A „Brüsszel Ia” rendelet joghatósági rendelkezéseinek célja a joghatóság előreláthatósága. (
57
) Másként fogalmazva, e rendelkezések célja annak lehetővé tétele, hogy az alperesek előre láthassák, melyik bíróság előtt perelhetők.
81.
Az előreláthatóság tehát nem önálló kritérium, amelyet a többi tényállási elemmel együtt vizsgálnak. Inkább egy általános elvről van szó, amelyet a vizsgálandó kritériumok pontosítanak. Ez azt jelenti, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet fogalmai nem értelmezhetők ezen elvnek ellentmondva. Következésképpen az értelmezés keretében meg kell vizsgálni, hogy az eredmény összeegyeztethető‑e az előreláthatóság elvével. (
58
)
82.
A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerint azonban az alperesi pertársnak nem magának kell konkrétan előre látnia, hogy a kapcsoló alperes tekintetében joghatósággal rendelkező bíróság előtt fogják perelni. Elegendő egy absztrakt előreláthatóság, amely akkor áll fenn, ha a kellően tájékozott alperes előre láthatja, hogy mely – a lakóhelyétől vagy székhelyétől különböző – állam bírósága előtt indítható ellene kereset. (
59
)
83.
Ez különösen igaz akkor, ha az alperes számára felismerhetőek azok a helyzetek, amelyekben „szoros kapcsolat” áll fenn. A kartelljogi kártérítési keresetek esetében az ezen indítvány 25–33. pontjában ismertetett jogi helyzetre tekintettel erről van szó akkor, ha az alperes az EUMSZ 101. cikk értelmében vett vállalkozás részeként egységes versenyjogi jogsértésben vett részt. (
60
)
84.
Ebben az esetben a vállalkozás egy részének arról is tudomása kellett, hogy legyen, hogy perelhető egy másik vállalkozás olyan részének székhelyén, amely e jogsértésben részt vett. E részvétel révén ugyanis a vállalkozás érintett része szoros kapcsolatot alakított ki a többi résztvevővel is.
85.
Ezért a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikke 1. pontjának értelmezésekor figyelembe veendő előreláthatóság elvével nem ellentétes a jelen ügyhöz hasonló esetekben az e rendelkezés értelmében vett „szoros kapcsolat” megállapítása.
86.
Következésképpen az 1) b) kérdésre mindkét ügyben azt a választ kell adni, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerinti joghatóság meghatározása keretében a joghatósággal rendelkező bíróság előreláthatósága nem tényállási elem, hanem olyan általános elv, amelyet figyelembe kell venni az e rendelet szerinti különös joghatósági szabályok értelmezése során.
D.
Illetékesség
87.
A mindkét ügyben azonos 4) a)–4) c) kérdés arra vonatkozik, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja a joghatóság mellett szabályozza‑e az illetékességet is, és ha igen, milyen mértékben. E kérdésekre közös válasz adható.
88.
A 4) b) kérdéssel az előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja közvetlenül és azonnal meghatározza‑e az illetékes bíróságot a nemzeti jog háttérbe szorításával.
89.
Az, hogy ez a helyzet, a rendelkezés szövegéből következik: „bármely alperes lakóhelyének vagy székhelyének bírósága előtt”. Ez csak arra a bíróságra vonatkozik, amely a tagállam joga szerint az ott lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező személyek tekintetében illetékességgel rendelkezik. Ez kizárja a többi kritérium (pl. a kár bekövetkezése, a felperes lakóhelye vagy székhelye…) alapján az érintett tagállamban meghatározandó bíróságokat.
90.
A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontját illetően ebben az összefüggésben ugyan még nem született határozat. E fordulatot azonban, amely a „Brüsszel Ia” rendelet más cikkeiben is szerepel, a Bíróság mindig ugyanúgy értelmezi. A „Brüsszel Ia” rendelet 4. cikkének (1) bekezdése, 7. cikkének 6. pontja vagy 11. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti, a „tagállam bíróságaira” való hivatkozás így kizárólag a joghatóságra vonatkozik. (
61
) A többek között a „Brüsszel‑Ia” rendelet 7. cikkének 2–5. pontja, 11. cikke (1) bekezdésének b) pontja és 18. cikke szerinti „annak a helynek a bírósága […], ahol” fordulat azonban az adott bíróság illetékességére és hatáskörére egyaránt vonatkozik. (
62
)
91.
E különbségtételt a nyelvi változatok összehasonlítása is megerősíti. Bár a német, a francia és a holland változattól eltérően az angol nyelvű változat a többes számú „courts” kifejezést használja, ennek a „for the place where […]” fordulattal való kiegészítése a többi nyelvhez hasonlóan ugyanezen esetekben egyértelművé teszi, hogy illetékességről van szó, míg a kizárólag a joghatóságot szabályozó rendelkezésekben csak a „courts of the Member State” fordulat szerepel.
92.
Ezen értelmezést a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról és a bírósági határozatok végrehajtásáról szóló, 1968. szeptember 27‑i egyezményről (
63
) szóló „P. Jenard”‑jelentés is megerősíti. E jelentés is különbséget tesz ugyanis a „tagállam bíróságai”, illetve „annak a helynek a bírósága […], ahol” fordulat között a megfelelő következményekkel. (
64
) Ami ezen egyezmény 6. cikkének 1. pontját illeti, amely a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikke 1. pontjának elődje, a jelentésből konkrétan kitűnik továbbá, hogy az azon bíróságot jelöli, „amelynek az illetékességi területén” az alperesek egyike lakóhellyel vagy székhellyel rendelkezik. (
65
)
93.
A 4) a) kérdéssel az előterjesztő bíróság lényegében arra keresi a választ, hogy lehet‑e egyszerre több kapcsoló alperes. E bíróságot különösen az foglalkoztatja, hogy akkor is rendelkezhet‑e illetékességgel egy alperesi pertárssal szembeni kereset elbírálására, ha az alperesi pertárssal és az illetékességi területén székhellyel rendelkező kapcsoló alperessel szembeni keresetek között nincs szoros kapcsolat, az alperesi pertárssal és egy Hollandiában székhellyel rendelkező másik alperessel szembeni keresetek között viszont van.
94.
A kérdést az előterjesztő bíróság csak arra az esetre veti fel, ha az adott kapcsoló alperesek (
66
) nem lehetnek megfelelő elsőrendű alperesek. Mivel azonban a fenti megfontolások fényében – és a kérdést előterjesztő bíróság vizsgálatára is figyelemmel – ezek a kapcsoló alperesek alkalmasak arra, hogy elsőrendű alperesek legyenek, továbbá mivel az alapeljárásokban az illetékesség az alperesek általi kifogás hiányában megállapítható, (
67
) a kérdés hipotetikusnak tűnik.
95.
Mindenesetre a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja egyértelműen a felhívott bíróság illetékességi területén lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező konkrét alperesre vonatkozik. Egy másik bíróság illetékességi területén lakóhellyel vagy székhellyel rendelkező alperesi pertárs ezért nem tudja kapcsoló alperesként a felhívott bíróság illetékességét megalapozni.
96.
Ezt követően a kérdést előterjesztő bíróság a 4) c) kérdésével arra keresi a választ, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében van‑e lehetőség az érintett tagállam bíróságai közötti belső áttételre, ha a felhívott bíróság nem rendelkezik illetékességgel a kapcsoló alperes elleni kereset elbírálására.
97.
A „Brüsszel Ia” rendelet csak a joghatósággal és a határozatok elismerésével foglalkozik, a tagállamok belső eljárási szabályaival nem. (
68
) Ezért e tekintetben a nemzeti bíróságra alkalmazandó nemzeti jogot kell alkalmazni, feltéve hogy annak alkalmazása nem sérti az uniós jog szerinti joghatósági szabályok hatékony érvényesülését. (
69
) Így az illetékesség hiányát megállapító bíróság élhet a nemzeti eljárási joga szerinti áttétel lehetőségével, feltéve hogy ez nem korlátozza a „Brüsszel Ia” rendelet hatékony érvényesülését.
98.
Összességében a negyedik kérdésre az a válasz, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében csak az az alperes lehet kapcsoló alperes, aki vagy amely a felhívott bíróság illetékességi területén rendelkezik lakóhellyel vagy székhellyel, mivel e rendelkezés közvetlenül szabályozza nemcsak a joghatóságot, hanem az illetékességet is. Ez nem zárja ki az ugyanazon tagállam egy másik bíróságához történő belső áttételt, feltéve hogy ez nem veszélyezteti a rendelet hatékony érvényesülését.
VI. Végkövetkeztetések
99.
A fent kifejtett megfontolások alapján azt javaslom, hogy a Bíróság a Gerechtshof Amsterdam (amszterdami fellebbviteli bíróság, Hollandia) által előterjesztett kérdéseket a következőképpen válaszolja meg:
1) a) A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében vett szoros kapcsolat áll fenn olyan társaságok ellen indított keresetek között, amelyek esetében komoly valószínűsítő körülmények utalnak arra, hogy a kartelljog értelmében vett olyan vállalkozások részei, amelyek közösen követték el az uniós jogi kartelltilalom megsértését, kivéve ha eleve kizárható, hogy az alperes társaságok az érintett vállalkozásokhoz tartoznak.
1) b) A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerinti joghatóság meghatározása keretében a joghatósággal rendelkező bíróság előreláthatósága nem tényállási elem, hanem olyan általános elv, amelyet figyelembe kell venni az e rendelet szerinti különös joghatósági szabályok értelmezése során.
2) A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja szerinti joghatóság vizsgálata során figyelembe kell venni ugyan a kapcsoló alperes elleni kereset sikerének kilátásait, de csak arra utaló valószínűsítő körülményként, hogy a felperes e rendelkezés alkalmazási feltételeit nem mesterségesen teremtette meg, ami előfordulhat akkor, ha a kereset nyilvánvalóan megalapozatlan.
3) a) Az a tény, hogy a kartelljog alapján valamely tagállam bírósága előtt indított kártérítési perben érvényesített kár az EGT‑n kívül következett be, nem jelenti azt, hogy a keresetet a joghatóság vizsgálata során nyilvánvalóan megalapozatlannak kell minősíteni.
3) b) A kartelljogi kártérítési ügyekben alkalmazható az a megdönthető vélelem, amely szerint a leányvállalatban teljes vagy csaknem teljes tőkerészesedéssel közvetlenül vagy közvetve rendelkező anyavállalat meghatározó befolyást gyakorol e leányvállalatra.
3) c) A kizárólag részesedéseket kezelő és tartó közbenső holdingtársaság tevékenysége konkrét összefüggésben állhat azon versenyjogi jogsértés tárgyával, amelyért az e holdingtársaságra meghatározó befolyást gyakorló anyavállalatot felelősségre vonják. Erről van szó különösen akkor, ha a közbenső holdingtársaság leányvállalata, amelyre viszont e holdingtársaság gyakorol meghatározó befolyást, olyan gazdasági tevékenységet folytat, amely konkrét kapcsolatban áll a közvetett anyavállalat jogsértésének tárgyával.
4) A „Brüsszel Ia” rendelet 8. cikkének 1. pontja értelmében csak az az alperes lehet kapcsoló alperes, aki vagy amely a felhívott bíróság illetékességi területén rendelkezik lakóhellyel vagy székhellyel, mivel e rendelkezés közvetlenül szabályozza nemcsak a joghatóságot, hanem az illetékességet is. Ez nem zárja ki az ugyanazon tagállam egy másik bíróságához történő belső áttételt, feltéve hogy ez nem veszélyezteti a rendelet hatékony érvényesülését.
(
1
)	Eredeti nyelv: német.
(
2
)	Lásd: 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85); az Athenian Brewery és Heineken ügyre vonatkozó indítványom (C‑393/23, EU:C:2024:798).
(
3
)	2012. december 12‑i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o.).
(
4
)	C(2014) 2139 final bizottsági határozat, AT.39610 – Erősáramú kábelek.
(
5
)	2009. szeptember 10‑iAkzo Nobel és társai kontra Bizottság ítélet (C‑97/08 P, EU:C:2009:536, 54. és 55. pont); 2017. április 27‑iAkzo Nobel és társai kontra Bizottság ítélet (C‑516/15 P, EU:C:2017:314, 47. és 48. pont); 2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 41. pont).
(
6
)	2017. január 26‑iVilleroy & Boch kontra Bizottság ítélet (C‑625/13 P, EU:C:2017:52, 150. pont); 2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 44. pont).
(
7
)	Lásd: 2022. május 12‑iServizio Elettrico Nazionale és társai ítélet (C‑377/20, EU:C:2022:379, 108. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
8
)	Állandó ítélkezési gyakorlat a 2009. szeptember 10‑iAkzo Nobel és társai kontra Bizottság ítélet (C‑97/08 P, EU:C:2009:536, 54. és az azt követő pontok) óta.
(
9
)	2019. március 14‑iSkanska Industrial Solutions és társai ítélet (C‑724/17, EU:C:2019:204, 32. pont).
(
10
)	2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 46. pont).
(
11
)	2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 52. pont).
(
12
)	2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 20. pont); 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 22. pont).
(
13
)	2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 21. pont); 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 26. pont).
(
14
)	2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 27. pont).
(
15
)	2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 41. pont).
(
16
)	2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 42. pont); lásd még: az Athenian Brewery és Heineken ügyre vonatkozó indítványom (C‑393/23, EU:C:2024:798, 52. pont); 1997. július 3‑iBenincasa ítélet (C‑269/95, EU:C:1997:337, 27. pont); 2015. január 28‑iKolassa ítélet (C‑375/13, EU:C:2015:37, 61. pont).
(
17
)	Lásd: az Athenian Brewery és Heineken ügyre vonatkozó indítványom (C‑393/23, EU:C:2024:798, 59. pont); megfelelően a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22‑i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o.; HL 2011. L 124., 47. o.) (a továbbiakban: „Brüsszel I” rendelet) 6. cikkének 1. pontjára vonatkózóan: 2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 27. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról és a bírósági határozatok végrehajtásáról szóló, 1968. évi Brüsszeli Egyezmény (HL 1972. L 299., 32. o.) 6. cikkének 1. pontjára vonatkozóan lásd: 1988. szeptember 27‑iKalfelis ítélet (189/87, EU:C:1988:459, 9. pont).
(
18
)	Lásd ennek megfelelően a „Brüsszel I” rendelet 6. cikkének 1. pontjára vonatkozóan: 2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 29. pont).
(
19
)	Lásd ennek szellemében a „Brüsszel I” rendelet 6. cikkének 1. pontjára vonatkozóan: 2006. július 13‑iReisch Montage ítélet (C‑103/05, EU:C:2006:471, 33. pont); Mengozzi főtanácsnok Freeport ügyre vonatkozó indítványa (C‑98/06, EU:C:2007:302, 66. pont). Lásd még: az Athenian Brewery és Heineken ügyre vonatkozó indítványom (C‑393/23, EU:C:2024:798, 59. pont).
(
20
)	Draka Holding BV (C‑672/23. sz. ügy) és Smurfit International BV (C‑673/23. sz. ügy), lásd: ezen indítvány 7. és 13. pontja.
(
21
)	Lásd: ezen indítvány 10. és 16. pontja.
(
22
)	Lásd: ezen indítvány 8. és 9. pontja.
(
23
)	Lásd: ezen indítvány 5. pontja.
(
24
)	Lásd például Németország esetében az Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (a polgári törvénykönyv bevezetéséről szóló törvény, a továbbiakban: EGBGB) 40. cikke (Jogellenes károkozás), a legutóbb a 2024. október 23‑i törvény (BGBl. 2024. I, 323. szám) 15. cikkével módosított, 1994. szeptember 21‑én közzétett változatában (BGBl. I, 2494. o.; 1997. I, 1061. o.). Lásd immár továbbá: a szerződésen kívüli kötelmi viszonyokra alkalmazandó jogról szóló, 2007. július 11‑i 864/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: „Róma II” rendelet) 6. cikke (Tisztességtelen verseny és a szabad versenyt korlátozó cselekmények). E rendelet a jelen ügyben érvényesített igénynek csak a töredékére alkalmazható. Ugyanis az 1999. február 18. és 2009. január 29. közötti kartellidőszakban keletkezett károkat érvényesítik (lásd: ezen indítvány 5. pontja). A „Róma II” rendelet 31. és 32. cikke szerint azonban e rendelet csak a 2009. január 11. után bekövetkezett káreseményekre alkalmazandó.
(
25
)	2001. szeptember 20‑iCourage és Crehan ítélet (C‑453/99, EU:C:2001:465, 26. pont); 2006. július 13‑iManfredi és társai ítélet (C‑295/04–C‑298/04, EU:C:2006:461, 61. és 63. pont); 2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 34. pont).
(
26
)	Lásd: 1988. szeptember 27‑iAhlström Osakeyhtiö és társai kontra Bizottság ítélet (89/85, 104/85, 114/85, 116/85, 117/85 és 125/85–129/85, EU:C:1988:447, 17. és 18. pont); 2000. november 9‑iIngmar ítélet (C‑381/98, EU:C:2000:605, 25. pont); 2017. szeptember 6‑iIntel kontra Bizottság ítélet (C‑413/14 P, EU:C:2017:632, 41–49. pont). Lásd még: Wahl főtanácsnok Intel Corporation kontra Bizottság ügyre vonatkozó indítványa (C‑413/14 P, EU:C:2016:788, 280. és azt követő pontok).
(
27
)	Lásd: ezen indítvány 5. pontja.
(
28
)	2019. december 12‑iOtis Gesellschaft és társai ítélet (C‑435/18, EU:C:2019:1069, 22., 23. és 30. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); lásd még: a 2014. november 26‑i 2014/104/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 349., 1. o.) (11), (12) és (13) preambulumbekezdése, valamint 1. cikkének (1) bekezdése, 2. cikkének 6. pontja és 3. cikkének (1) bekezdése.
(
29
)	2025. január 28‑iASG 2 ítélet (C‑253/23, EU:C:2025:40, 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); lásd még: a 2014/104 irányelv (3) preambulumbekezdése.
(
30
)	Lásd erről mutatis mutandis az uniós közbeszerzési joggal összefüggésben: 2024. október 22‑iKolin Inşaat Turizm Sanayi ve Ticaret ítélet (C‑652/22, EU:C:2024:910, 39. és azt követő pontok); 2025. március 13‑iCRRC Qingdao Sifang és társai ítélet (C‑266/22, EU:C:2025:178, 56. és azt követő pontok). Ezen esetekben azonban az érintett harmadik országbeli jogalanyok kizárását törvény írta elő.
(
31
)	Eszerint a leányvállalatban (közel) 100%‑os tőkerészesedéssel rendelkező anyavállalat esetén megdönthető vélelem áll fenn arra vonatkozóan, hogy az anyavállalat meghatározó befolyást gyakorol a leányvállalat gazdasági tevékenységére; lásd: ezen indítvány 27. pontja.
(
32
)	2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 39. pont).
(
33
)	2019. március 14‑iSkanska Industrial Solutions és társai ítélet (C‑724/17, EU:C:2019:204, 47. pont); 2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 38. pont).
(
34
)	Ebben az értelemben lásd: 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 45. és 46. pont); az Athenian Brewery és Heineken ügyre vonatkozó indítványom (C‑393/23, EU:C:2024:798, 46., 47. és 59. pont).
(
35
)	Lásd: az Athenian Brewery és Heineken ügyre vonatkozó indítványom (C‑393/23, EU:C:2024:798, 48–51. pont).
(
36
)	Lásd: ezen indítvány 7. pontja.
(
37
)	Lásd: ezen indítvány 30. pontja.
(
38
)	Ebben az értelemben lásd: 2006. január 10‑iCassa di Risparmio di Firenze és társai ítélet (C‑222/04, EU:C:2006:8, 108. pont).
(
39
)	Lásd: ezen indítvány 26–30. pontja.
(
40
)	Ebben az értelemben lásd: 2013. július 11‑iBizottság kontra Stichting Administratiekantoor Portielje ítélet (C‑440/11 P, EU:C:2013:514, 42–44. pont).
(
41
)	Lásd: ezen indítvány 7. pontja.
(
42
)	Ebben az értelemben lásd: 2013. július 11‑iBizottság kontra Stichting Administratiekantoor Portielje ítélet (C‑440/11 P, EU:C:2013:514, 43. pont); 2013. július 18‑iSchindler Holding és társai kontra Bizottság ítélet (C‑501/11 P, EU:C:2013:522, 85. és azt követő pontok).
(
43
)	Nem tűnik kizártnak, hogy a holdingtársaság tevékenysége és az operatív társaság által elkövetett kartelljogi jogsértés tárgya közötti konkrét kapcsolat is megállapítható adott esetben a holdingtársaság által közvetlenül e tárgyat illetően az operatív társaságnak nyújtott támogatás (pl. finanszírozás, hitelfelvétel stb.) révén. A jelen ügyben azonban láthatólag nem hivatkoztak ilyen körülményekre.
(
44
)	Draka Holding BV (C‑672/23. sz. ügy) és Smurfit International BV (C‑673/23. sz. ügy), lásd: ezen indítvány 7. és 13. pontja.
(
45
)	Lásd: 2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 21. pont); 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 26. pont); ezen indítvány 32. pontja.
(
46
)	Ebben az értelemben lásd: ezen indítvány 33. pontjában idézett, 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85) 27. pontja.
(
47
)	Lásd: 2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 42–44. pont); az Athenian Brewery és Heineken ügyre vonatkozó indítványom (C‑393/23, EU:C:2024:798, 40. pont).
(
48
)	Lásd: ezen indítvány 57. pontja.
(
49
)	Lásd: ezen indítvány 64–66. pontja.
(
50
)	Erről lásd: 2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 46. pont); Pitruzzella főtanácsnok Sumal ügyre vonatkozó indítványa (C‑882/19, EU:C:2021:293, 23. és azt követő pontok); lásd még: Bauermeister, T., „Das Unternehmen im europäischen Wettbewerbsrecht”, Neue Zeitschrift für Gesellschaftsrecht 2022, 59. és azt követő oldalak, 66. és azt követő oldalak.
(
51
)	2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 8–10. pont).
(
52
)	2021. október 6‑iSumal ítélet (C‑882/19, EU:C:2021:800, 51. és 52. pont).
(
53
)	A nemzeti versenyhatóságok határozatairól lásd különösen: 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 30–32. pont).
(
54
)	Kártérítési igény akkor is fennállhat, ha a kár nem termékeknek vagy szolgáltatásoknak a kartell résztvevőitől való közvetlen vagy közvetett beszerzéséből származik; lásd erről: 2014. június 5‑iKone és társai ítélet (C‑557/12, EU:C:2014:1317) („umbrella pricing”); valamint a 2019. december 12‑iOtis Gesellschaft és társai ítéletet (C‑435/18, EU:C:2019:1069) (a kartell tárgyát képező termékek beszerzése céljából kedvező feltétekkel kölcsönt nyújtó állami szervet ért károkról).
(
55
)	Lásd erről: ezen indítvány 46. pontja.
(
56
)	2006. július 13‑iReisch Montage ítélet (C‑103/05, EU:C:2006:471, 29. pont); 2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 16. pont).
(
57
)	Lásd különösen: a „Brüsszel Ia” rendelet (15) és (16) preambulumbekezdése; 2021. július 15‑iVolvo és társai ítélet (C‑30/20, EU:C:2021:604, 42. pont); 2024. július 29‑iFTI Touristik (Külföldi vonatkozás) ítélet (C‑774/22, EU:C:2024:646, 33. pont).
(
58
)	Lásd: 2011. december 1‑jei Painer ítélet (C‑145/10, EU:C:2011:798, 81. pont); 2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 23. pont); 2018. július 5‑iflyLAL‑Lithuanian Airlines ítélet (C‑27/17, EU:C:2018:533, 40. pont); 2019. július 29‑iTibor‑Trans ítélet (C‑451/18, EU:C:2019:635, 34. pont).
(
59
)	Ebben az értelemben lásd a „Brüsszel I” rendelet 6. cikkének 1. pontjáról: 2006. július 13‑iReisch Montage ítélet (C‑103/05, EU:C:2006:471, 24. és 25. pont).
(
60
)	Lásd ebben az értelemben: 2015. május 21‑iCDC Hydrogen Peroxide ítélet (C‑352/13, EU:C:2015:335, 23. és 24. pont); 2025. február 13‑iAthenian Brewery és Heineken ítélet (C‑393/23, EU:C:2025:85, 34. és 35. pont).
(
61
)	2024. július 29‑iFTI Touristik (Külföldi vonatkozás) ítélet (C‑774/22, EU:C:2024:646, 42. pont); 2022. június 30‑iAllianz Elementar Versicherung ítélet (C‑652/20, EU:C:2022:514, 37., 38. és 42. pont).
(
62
)	2007. május 3‑iColor Drack ítélet (C‑386/05, EU:C:2007:262, 30. pont); 2021. július 15‑iVolvo és társai ítélet (C‑30/20, EU:C:2021:604, 33. pont); 2022. június 30‑iAllianz Elementar Versicherung ítélet (C‑652/20, EU:C:2022:514, 37., 38. és 42. pont); 2024. július 29‑iFTI Touristik (Külföldi vonatkozás) ítélet (C‑774/22, EU:C:2024:646, 42. pont).
(
63
)	HL 1979. C 59., 1. o.
(
64
)	P. Jenard jelentése, 22. o.
(
65
)	P. Jenard jelentése, 26. o.
(
66
)	Draka Holding BV (C‑672/23. sz. ügy) és Smurfit International BV (C‑673/23. sz. ügy), lásd: ezen indítvány 7. és 13. pontja.
(
67
)	Lásd: ezen indítvány 10. és 16. pontja.
(
68
)	1990. május 15‑iHagen ítélet (C‑365/88, EU:C:1990:203, 17. pont); 2021. október 6‑iTOTO és Vianini Lavori ítélet (C‑581/20, EU:C:2021:808, 68. pont).
(
69
)	1995. március 7‑iShevill és társai ítélet (C‑68/93, EU:C:1995:61, 36. pont).