62024TJ0255_RES
T‑255/24. sz. ügy
Martijn Frederik Nouwen
kontra
az Európai Unió Tanácsa
A Törvényszék ítélete (nyolcadik tanács), 2025. szeptember 10.
„A dokumentumokhoz való hozzáférés – 1049/2001/EK rendelet – A Tanács által létrehozott, magatartási kódexszel foglalkozó csoport (társasági adózás) munkájára vonatkozó dokumentumok – A hozzáférés részleges megtagadása – Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja – A nemzetközi kapcsolatokhoz és az Unió vagy valamely tagállam pénzügyi, monetáris vagy gazdaságpolitikájához fűződő közérdek védelmével kapcsolatos kivételek – A bizalmas jelleg általános vélelme – Indokolási kötelezettség”
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – Valamely dokumentumhoz való hozzáférés azon okból történő megtagadása, hogy az nem létezik vagy az nincs az érintett intézmény birtokában – A nemlétezésnek az érintett intézmény ilyen értelmű nyilatkozatán alapuló vélelme – Releváns és egybevágó valószínűsítő körülmények alapján megdönthető egyszerű vélelem
(1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (13) preambulumbekezdés, és 2. cikk, (3) bekezdés, 7. és 8. cikk)
(lásd: 25–29., 32–34. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – Valamely dokumentumhoz való hozzáférés azon okból történő megtagadása, hogy az nem létezik vagy az nincs az érintett intézmény birtokában – Indokolási kötelezettség – Terjedelem
(EUMSZ 296. cikk; 1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet)
(lásd: 47–49., 54. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – A dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli kivételek – Tagállamtól származó dokumentumok – A tagállam joga arra, hogy az intézménytől a dokumentum hozzáférhetővé tételének megtagadását kérje – Eljárásjogi következmények – A hozzáférést megtagadó határozat indokolásának a tagállamra és az uniós intézményre háruló kötelezettsége – Terjedelem
(EUSZ 1. cikk, második bekezdés, és EUSZ 10. cikk, (3) bekezdés; EUMSZ 15. cikk, (1) bekezdés, és EUMSZ 298. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 42. cikk; 1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (1) preambulumbekezdés, 1. és 4. cikk)
(lásd: 70–76. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – Az 1049/2001 rendelet – A dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli kivételek – Szigorú értelmezés és alkalmazás – Az intézménynek a dokumentumok konkrét és egyedi vizsgálatára vonatkozó kötelezettsége – Terjedelem – A kötelezettség kizártsága – A dokumentumok bizonyos kategóriáira alkalmazandó általános vélelmekre való támaszkodás lehetősége – Korlátok
(EUSZ 1. cikk, második bekezdés, és EUSZ 10. cikk, (3) bekezdés; EUMSZ 15. cikk, (1) bekezdés, és EUMSZ 298. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 42. cikk; 1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (1) preambulumbekezdés, 1. és 4. cikk)
(lásd: 87–99., 103. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – A dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli kivételek – Tagállamtól származó dokumentumok – A tagállam joga arra, hogy az intézménytől a dokumentum hozzáférhetővé tételének megtagadását kérje – Az uniós bíróságnak az érintett intézmény általi megtagadás megalapozottságának ellenőrzésére vonatkozó hatásköre – Terjedelem
(1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, (1)–(3) és (5) bekezdés)
(lásd: 112., 113. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – A dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli kivételek – A közérdek védelme – Nemzetközi kapcsolatok – Az Unió vagy valamely tagállam pénzügyi, monetáris vagy gazdaságpolitikája – Bírósági felülvizsgálat – Terjedelem – Korlátok
(1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk (1) bekezdés, a) pont, harmadik és negyedik franciabekezdés)
(lásd: 114–119., 128. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – A dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli kivételek – A kivételek hatálya alá nem tartozó adatokhoz való részleges hozzáférés engedélyezésére irányuló kötelezettség – Terjedelem
(1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk (1) bekezdés, a) pont, harmadik és negyedik franciabekezdés és (6) bekezdés)
(lásd: 143. pont)
Az Európai Unió intézményei – A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférés joga – 1049/2001 rendelet – A dokumentum kérelmező számára való hasznosságának bizonyítására vonatkozó kötelezettség – Hiány
(1049/2001 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, (6) bekezdés)
(lásd: 150. pont)
Összefoglalás
A Törvényszék, amelyhez egy megsemmisítés iránti kereset nyújtottak be, amelynek részben helyt ad, pontosítja azokat a feltételeket, amelyek mellett a dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli, az 1049/2001 rendeletben (
1
) előírt kivételek alkalmazhatók, ha a szóban forgó dokumentumok olyan tagállamoktól származnak, amelyek ellenzik a hozzáférhetővé tételüket. A Törvényszék ezenkívül elutasítja az Európai Unió Tanácsa által létrehozott, a tagállamok és az Európai Bizottság magas rangú képviselőiből álló munkacsoport (a továbbiakban: a magatartási kódexszel foglalkozó csoport) által elfogadott „adózásra vonatkozó magatartási kódex” felülvizsgálatára vonatkozó dokumentumokra alkalmazandó általános bizalmassági vélelmet, megerősítve az intézmények dokumentumaihoz való lehető legszélesebb körű hozzáférés elvét.
A felperes, Martijn Frederik Nouwen professzor, aki többek között az adójogi magatartási kódexet vizsgálja. 2023. július 14‑én dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmet nyújtott be az 1049/2001 rendelet alapján, amelyben a tagállamoktól, a Bizottságtól és a Tanácstól származó, 2019 és 2023. május 30. között az adózási magatartási kódex megbízatásának vagy hatályának reformja, illetve felülvizsgálata, és felügyeleti szerve, a magatartási kódexszel foglalkozó csoport tárgyában váltott elektronikus levelek közlését kérte.
A felperes és a Tanács közötti többszöri levélváltást követően az intézmény 2024. március 7‑i határozatával (a továbbiakban: megtámadott határozat) a felperes megerősítő kérelmére válaszul őt arról tájékoztatta, hogy 75 olyan elektronikus levelet azonosított, amelyek megfelelnek a kérelme kritériumainak. A Tanács ebből 55‑öt teljes egészében hozzáférhetővé tett, 19‑hez megtagadta a hozzáférést, egy dokumentumhoz pedig részleges hozzáférést biztosított (a továbbiakban együttesen: vitatott dokumentumok).
E dokumentumok hozzáférhetővé tételének megtagadását a Tanács az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik és negyedik franciabekezdése alapján azzal indokolta, hogy azok hozzáférhetővé tétele sértené a nemzetközi kapcsolatokhoz, valamint az Unió vagy valamely tagállam pénzügyi, monetáris vagy gazdaságpolitikájához fűződő közérdeket. Ezen elutasításra az érintett tagállamokkal folytatott konzultációt követően került sor, ugyanezen rendelet 4. cikke (5) bekezdésének megfelelően.
A Törvényszék álláspontja
A Törvényszék elsőként a Tanács azon érvét vizsgálja, amely szerint a bizalmas jelleg általános vélelmét kell alkalmazni a vitatott dokumentumokra, mivel azok a magatartási kódexszel foglalkozó csoport munkájába tartoznak, amelynek bizalmasnak kell maradnia az Unió vagy valamely tagállam pénzügyi, monetáris vagy gazdaságpolitikájának védelme és e munka hatékonyságának megőrzése érdekében.
A Törvényszék e tekintetben emlékeztet arra, hogy 1049/2001 rendelet azon szándék kereteibe illeszkedik, amely egy új szakaszt kíván jelenteni az Európa népei közötti egyre szorosabb egység létrehozásának folyamatában, amelyben a döntéseket a lehető legnyilvánosabban és az állampolgárokhoz a lehető legközelebb eső szinten hozzák meg. E célból az 1049/2001 rendelet 1. cikke előírja, hogy e rendelet az uniós intézmények dokumentumaihoz a lehető legszélesebb körű hozzáférési jogot kívánja biztosítani a nyilvánosság számára.
Mindemellett az 1049/2001 rendelet 4. cikkéből – amely a dokumentumokhoz való hozzáférés tekintetében kivételrendszert határoz meg – az is kitűnik, hogy e hozzáférési jogra azonban a köz‑ vagy magánérdekkel kapcsolatos okokon alapuló bizonyos korlátozások vonatkoznak. Az ilyen kivételeket szigorúan kell értelmezni és alkalmazni. E tekintetben az uniós intézménynek, szervnek vagy hivatalnak, ha a hozzá benyújtott, dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelemnek az 1049/2001 rendelet 4. cikkében foglalt kivételek alapján való elutasításáról dönt, főszabály szerint magyarázatot kell adnia arra a kérdésre, hogy az e dokumentumhoz való hozzáférés konkrétan és ténylegesen miként veszélyeztethetné az e kivétellel védett érdeket, az ilyen veszélyeztetés kockázatának pedig észszerűen előre láthatónak, és nem pusztán feltételezésen alapulónak kell lennie.
A Bíróság ítélkezési gyakorlata bizonyos esetekben elismerte, hogy ezen intézmény, szerv vagy hivatal ugyanakkor alapíthatja álláspontját a dokumentumok bizonyos kategóriáira alkalmazandó általános vélelmekre, mivel az azonos természetű dokumentumok hozzáférhetővé tételére irányuló kérelmek esetében egymáshoz hasonló általános megfontolások alkalmazhatók. Az ilyen vélelmek célja tehát azon lehetőségnek az érintett uniós intézmény, szerv vagy hivatal számára való biztosítása, hogy ilyen általános megfontolások alapján megállapíthassa, hogy a dokumentumok bizonyos kategóriáinak hozzáférhető tétele főszabály szerint veszélyezteti az általa hivatkozott kivétel által védett érdeket, anélkül, hogy konkrétan és egyedileg meg kellene vizsgálnia valamennyi kért dokumentumot.
A Törvényszék megjegyzi, hogy a Bíróság mindeddig a bizalmas jellegre vonatkozó általános vélelmek fennállását öt dokumentumkategória tekintetében ismerte el, a Törvényszék pedig ilyen vélelmet a dokumentumok további öt kategóriája tekintetében ismert el. Mindezen esetekben a hozzáférés szóban forgó megtagadása dokumentumok olyan csoportjára vonatkozott, amelyeket egyértelműen jellemzett, hogy együttesen egy folyamatban lévő közigazgatási vagy bírósági eljáráshoz tartoztak.
Ezenkívül a bizalmas jelleg általános vélelmei azon alapulnak, hogy a dokumentumokhoz való hozzáférés joga alóli, az 1049/2001 rendelet 4. cikkében említett kivételeket nem lehet az e dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozó különös szabályok figyelembevétele nélkül értelmezni, ha a hozzáférés iránti kérelemmel érintett dokumentumok az uniós jog valamely különös területére tartoznak. Ezek az általános vélelmek tehát lehetővé teszik azon jogi szabályozások koherens alkalmazásának biztosítását, amelyek eltérő célokat követnek, és amelyek nem írják elő kifejezetten egyiknek a másikkal szembeni elsőbbségét.
Egyébiránt az általános vélelmek alkalmazását alapvetően annak feltétlen szükségessége szabja meg, hogy biztosítani kell a szóban forgó eljárások helyes működését, és garantálni kell azt, hogy azok céljai ne kerüljenek veszélybe. Valamely általános vélelem elismerése tehát alapulhat azon, hogy bizonyos eljárások dokumentumaihoz való hozzáférés nem egyeztethető össze ugyanezen eljárás megfelelő lefolytatásával, továbbá azon a kockázaton, hogy e hozzáférés veszélyezteti az adott eljárásokat, tekintve, hogy az általános vélelmek – a harmadik felek általi beavatkozás korlátozásával – lehetővé teszik az eljárás lefolytatása integritásának megőrzését.
A jelen ügyben a Törvényszék mindenekelőtt megállapítja, hogy a kért dokumentumokat nem jellemzi az, hogy együttesen egy folyamatban lévő közigazgatási vagy bírósági eljáráshoz tartoznak. Továbbá nem vitatott, hogy nincsenek különös szabályok az adózás rendjéről szóló magatartási kódex felülvizsgálatával kapcsolatos dokumentumokhoz való hozzáférésre vonatkozóan. Végül a Tanács nem támaszkodhat a Tanács következtetéseire, amelyekből az következik, hogy a magatartási kódexszel foglalkozó csoport munkájának teljes egészében bizalmasnak kell lennie. Az uniós intézményeket az 1049/2001 rendelet alapján terhelő, az uniós bíróság által értelmezett kötelezettségek terjedelme ugyanis nem függhet olyan jogi aktusok tartalmától, mint a Tanács következtetései, amelyeket maga a szóban forgó intézmény fogadott el. E körülmények között a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a bizalmas jelleg vélelme nem alkalmazandó a vitatott dokumentumokra.
A Törvényszék úgy véli, hogy ezt a következtetést nem kérdőjelezi meg a Tanács azon érve, amely szerint e vélelmet alkalmazni kell a kért dokumentumokra, mivel a magatartási kódexszel foglalkozó csoport kormányközi jellegű, lévén az adózás továbbra is a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartozik. A Tanács ugyanis nem fejti ki, hogy önmagában ez a körülmény mennyiben igazolja a bizalmas jelleg általános vélelmének felállítását. Ezenkívül nem kétséges, hogy a vitatott dokumentumok a Tanács birtokában vannak. Így e dokumentumokra vonatkoznak az 1049/2001 rendeletből eredő elvek, ideértve azokat is, amelyeket az uniós bíróságok ítélkezési gyakorlata a bizalmas jelleg általános vélelmének elismerése érdekében mondott ki.
E körülmények között a Törvényszék elutasítja a Tanács azon érvét, amely szerint a vitatott dokumentumokra vonatkozik a bizalmas jelleg vélelme.
Másodszor, az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontja harmadik és negyedik franciabekezdésének a vitatott dokumentumokra való alkalmazhatóságának, valamint az indokolási kötelezettség tiszteletben tartásának kérdésével kapcsolatban a Törvényszék emlékeztet arra, hogy amikor valamely tagállam az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (5) bekezdésére és az ugyanezen cikk (1)–(3) bekezdésében felsorolt megtagadási okokra hivatkozik, az uniós bíróság hatáskörébe tartozik, hogy azon érdekelt kérelmére, akivel szemben a megkeresett intézmény a hozzáférést megtagadta, felülvizsgálja, hogy a hozzáférés megtagadását érvényesen lehetett‑e az említett kivételekre alapítani, éspedig függetlenül attól, hogy a hozzáférés megtagadása e kivételeknek az intézmény vagy az érintett tagállam általi értékeléséből ered‑e. Ily módon, az ilyen bírói jogvédelem biztosítéka azon kérelmező javára, akivel szemben a megkeresett intézmény megtagadta az egy vagy több, valamely tagállamtól származó dokumentumhoz való hozzáférést e tagállam tiltakozását követően, azt vonja maga után, hogy az uniós bíróság konkrétan értékeli a hozzáférést megtagadó határozat jogszerűségét valamennyi releváns elem fényében, amelyek között első helyen állnak azok a dokumentumok, amelyek közzétételét megtagadták.
Az érintett kivételek hatályát illetően a Törvényszék pontosítja, hogy az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik franciabekezdése értelmében az intézmények megtagadják a dokumentumokhoz való hozzáférést, ha a hozzáférhetővé tétel sértené a nemzetközi kapcsolatokhoz fűződő közérdek védelmét. Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében az intézmények ugyancsak megtagadják a dokumentumokhoz való hozzáférést többek között akkor, ha a hozzáférhetővé tétel sértené az Unió vagy valamely tagállam pénzügyi, monetáris vagy gazdaságpolitikája tekintetében a közérdek védelmét. Az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában védett érdekek különösen érzékeny és alapvető jellege miatt az intézmény által meghozandó határozat különleges óvatosságot igénylő összetett és kényes jellegű. Ez annál is inkább így van, mivel az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében foglalt kivételek kötelező jelleggel vannak megfogalmazva, így az intézmények kötelesek az e kötelező kivételek hatálya alá tartozó dokumentumokhoz való hozzáférést megtagadni, ha bizonyítják az említett kivételekkel érintett körülményeket, és nem szükséges egyensúlyba hozni a közérdek védelmét valamely nyomós közérdekkel.
Ezenkívül az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt kritériumok igen általánosak, a hozzáférést ugyanis meg kell tagadni, amint e rendelkezésből kitűnik, ha az érintett dokumentum hozzáférhetővé tétele „sértené” a „közérdek” védelmét többek között a „közbiztonság” vagy a „nemzetközi kapcsolatok” tekintetében, és nem csak akkor kell megtagadni – ahogy arra az e rendelet elfogadásához vezető jogalkotási eljárás során javaslatot tettek –, ha e védelem „jelentős” sérelmét ténylegesen megállapítják. Így az 1049/2001 rendelet 4. cikkében foglalt kivételek szigorú értelmezésének elvével nem ellentétes az, hogy az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában szereplő közérdekre vonatkozó kivételeket illetően az érintett intézmény széles mérlegelési mozgástérrel rendelkezik annak meghatározásában, hogy sértené‑e az e rendelkezéssel védett érdekeket valamely dokumentum nyilvánosság számára való hozzáférhetővé tétele. Következésképpen az egy dokumentum hozzáférhetővé tételét az említett kivételek valamelyike alapján az intézmény által elfogadott megtagadó határozat jogszerűségének Törvényszék által történő felülvizsgálata az eljárási és indokolási szabályok betartásának, a tények tárgyi pontosságának, valamint a nyilvánvaló mérlegelési hiba és a hatáskörrel való visszaélés hiányának vizsgálatára korlátozódik.
A jelen ügyben a Törvényszék megállapítja, hogy a Tanács a vitatott dokumentumokhoz való hozzáférés 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik és negyedik franciabekezdésében előírt kivételek alapján általa történő megtagadásának igazolása érdekében a nemzetközi kapcsolatokhoz fűződő közérdek védelmével, valamint az Unió pénzügyi, monetáris vagy gazdaságpolitikájának védelmével kapcsolatos indokokra támaszkodott. A Törvényszék feladata tehát annak vizsgálata, hogy e megtagadás a vitatott dokumentumok tartalmára tekintettel érvényesen alapítható‑e ilyen indokokra. Vizsgálatát követően a Törvényszék arra a következtetésre jut, hogy a vitatott dokumentumok közül három nem tartozik e kivételek hatálya alá, következésképpen a Tanácsnak teljes körű hozzáférést kellett volna biztosítania a felperes számára. A Törvényszék ezzel szemben úgy ítéli meg, hogy a Tanács megalapozottan tiltakozott az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik és negyedik franciabekezdésében előírt kivételek alapján a többi vitatott dokumentum hozzáférhetővé tételével szemben.
Harmadszor a Törvényszék azt vizsgálja, hogy a Tanácsnak részleges hozzáférést kellett volna‑e biztosítania ezen egyéb olyan vitatott dokumentumokhoz, amelyekhez a hozzáférést teljes egészében megtagadták.
A Törvényszék e tekintetben először is megjegyzi, hogy az említett dokumentumok bizonyos részei többek között az adózási magatartási kódex felülvizsgálatát igazoló indokokra, valamint az annak elvégzéséhez szükséges megfelelő időpontra vonatkozó általános észrevételeket, továbbá az új adózási magatartási kódex tervezetének vagy az ahhoz kapcsolódó állásfoglalásnak az egyes részeire vonatkozó szerkesztési megjegyzéseket vagy akár az új adózási magatartási kódex tervezetének gyakorlati végrehajtására vonatkozó általános kérdéseket tartalmaznak. Az említett dokumentumok némelyike az adózási magatartási kódex felülvizsgálatában részt vevő különböző szereplők közötti udvariassági formulákat, valamint további találkozókra vonatkozó javaslatokat is tartalmaz. Márpedig az ilyen részek hozzáférhetővé tétele nyilvánvalóan nem jelenthet észszerűen előre látható, és nem pusztán feltételezésen alapuló kockázatot az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik és negyedik franciabekezdésében előírt kivételek által védett érdekek tekintetében.
Ezenkívül az említett szövegrészek minden további nélkül elkülöníthetők az érintett dokumentumok tartalmának többi részétől.
Végül, amennyiben a Tanács azt állítja, hogy az említett részek hozzáférhetővé tétele a felperes számára nem lenne hasznos, a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (6) bekezdése, akárcsak e rendelet egésze, nem követeli meg, hogy a kérelmező bizonyítsa, hogy az a dokumentum, amelynek hozzáférhetővé tételét kérte, „hasznos” a számára. Nem a dokumentumokhoz való hozzáférés iránti kérelmet elbíráló intézmény feladata ugyanis annak mérlegelése, hogy a dokumentum hasznos‑e a kérelmező számára. Ez annál is inkább így van, mivel az 1049/2001 rendelet 4. cikkének (6) bekezdését nem lehet úgy értelmezni, hogy az felhatalmazza az érintett intézményt arra, hogy kivonja magát az e rendelkezésben kifejezetten előírt valamely kötelezettség, nevezetesen a kért dokumentum részeinek hozzáférhetővé tételére vonatkozó kötelezettség alól, jóllehet e mentesség nem szerepel az e rendeletben kimerítő jelleggel felsorolt kivételek között.
A Törvényszék ebből azt a következtetést vonja le, hogy a Tanács nyilvánvaló értékelési hibát követett el, amikor úgy ítélte meg, hogy három olyan dokumentum kivételével, amelyekhez mindenképpen teljes körű hozzáférést kellett volna biztosítani, a vitatott dokumentumokhoz nem adható részleges hozzáférés.
A Törvényszék következésképpen részlegesen megsemmisíti a megtámadott határozatot. Megjegyzi ugyanakkor, hogy nem feladata, hogy a Tanács helyett meghatározza a vitatott dokumentumok mindazon részeit, amelyekhez részleges hozzáférést kellett volna biztosítani, mivel a Tanács a jelen ítélet végrehajtása során és az EUMSZ 266. cikkel összhangban köteles figyelembe venni az abban e tekintetben kifejtett indokolást. A Törvényszék hangsúlyozza, hogy a jelen ügyben a vitatott dokumentumoknak általa olyanként azonosított részei, amelyeket hozzáférhetővé kell tenni, csupán példák az 1049/2001 rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának harmadik és negyedik franciabekezdésében előírt kivételek hatálya alá nyilvánvalóan nem tartozó szövegrészekre, mivel a Tanács – adott esetben a tagállamokkal e rendelet 4. cikkének (5) bekezdése alapján folytatott konzultációt követően – köteles meghatározni az e rendelkezések hatálya alá nem tartozó valamennyi részt.
(
1
)	Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30‑i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2001. L 145., 43. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 3. kötet, 331. o.).