62022TJ0084_RES
T‑84/22. sz. ügy
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd és UBS Group AG mint a Credit Suisse Group AG jogutódja, valamint UBS AG mint a Credit Suisse AG jogutódja
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (hetedik tanács), 2025. július 23.
„Verseny – Kartellek – A G10 azonnali devizaügyletek ágazata (Forex) – Az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikkének megsértését megállapító határozat – Információcsere – A G10 devizákkal kapcsolatos kereskedési tevékenységekre vonatkozó megállapodások vagy összehangolt magatartások – Cél általi versenykorlátozás – Egységes és folyamatos jogsértés – A megfelelő ügyintézés elve – Védelemhez való jog – Bírságok – Alapösszeg – Az eladások értékének helyettesítő értéke – Az 1/2003/EK rendelet 23. cikkének (2) és (3) bekezdése – Korlátlan felülvizsgálati jogkör”
Verseny – Közigazgatási eljárás – Jogsértést megállapító bizottsági határozat – A jogsértésnek és a jogsértés időtartamának a Bizottságra háruló bizonyítása – A bizonyítási teher terjedelme – Azon kötelezettséggel összeegyeztethetetlen egyeztetés és együttműködés, hogy minden vállalkozásnak önállóan kell meghatároznia piaci magatartását – Az áraknak és a kötvényekkel való kereskedésre irányuló tevékenységeknek a pénzügyi intézmények kereskedői általi összehangolása – Érzékeny kereskedelmi információk cseréje – Versenyellenes jellegű magatartások
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 45–47., 85–88., 93–97., 102–106., 112–117., 122., 126., 134–136., 142–145., 150–163., 170–176., 181. pont)
Bírósági eljárás – Keresetlevél – Alaki követelmények – A felhozott jogalapok rövid ismertetése – Általános hivatkozás a keresetlevélhez csatolt más iratokra – Elfogadhatóság – Feltételek
(A Bíróság alapokmánya, 21. cikk; a Törvényszék eljárási szabályzata, 76. cikk, d) pont)
(lásd: 65–74., 179., 180. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – Jogsértést megállapító bizottsági határozat – Indokolási kötelezettség – Terjedelem
(EUMSZ 101. cikk, és EUMSZ 296. cikk, második bekezdés)
(lásd: 189., 321., 364. pont)
Kartellek – Versenytorzítás – Értékelési szempontok – A cél általi és a hatás általi korlátozások megkülönböztetése – Cél általi korlátozás – Elegendő károssági fok – Értékelés – Bizalmas információk pénzügyi intézmények kereskedői közötti cseréje – Az árak összehangolására, az érzékeny információk nyilvánosságra hozatalára és a kereskedési tevékenységek összehangolására irányuló információcserék – Cél általi versenykorlátozásnak minősülő alapügylet – Az információcsere versenyt támogató állítólagos hatásai – A relevancia hiánya
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 192–198., 211–217., 220–225., 228–230., 236–241., 243–246., 248–250., 252–254., 296–302. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – Jogsértést megállapító bizottsági határozat – Más, a jogsértésben részt vevő vállalkozások kijelentéseinek bizonyítékként való felhasználása – Megengedhetőség – Valamely kartell fő résztvevői által az engedékenységi közlemény alkalmazásából eredő előnyökben való részesülés érdekében önként szolgáltatott bizonyítékok bizonyító ereje
(EUMSZ 101. cikk; 2006/C 298/11 bizottsági közlemény)
(lásd: 262–270. pont)
Kartellek – Tilalom – Jogsértések – Egységes jogsértést megvalósító megállapodások és összehangolt magatartások – A felelősségnek e jogsértés csupán egy részéért való betudása valamely vállalkozásnak – Feltételek
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 324–327., 329., 349–353. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – Jogsértést megállapító bizottsági határozat – A jogsértésnek és a jogsértés időtartamának a Bizottságra háruló bizonyítása – A bizonyítási teher terjedelme – Egységes és folyamatos jogsértés – A jogsértés egységes jellege – Egységes versenyellenes célt követő átfogó terv létezése
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 328., 334–342. pont)
Kartellek – Tilalom – Jogsértések – Egységes jogsértést megvalósító megállapodások és összehangolt magatartások – A felelősségnek e jogsértés csupán egy részéért való betudása valamely vállalkozásnak – Nyilvános elhatárolódás nélküli, illetve az illetékes hatóságoknak való bejelentés nélküli hallgatólagos jóváhagyásnak a vállalkozás felelősségének megállapításához elégséges volta
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 357–362. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – A megfelelő ügyintézés elve – A pártatlanság követelménye – Terjedelem – Megsértés – Hiány
(EUSZ 101. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 41. cikk)
(lásd: 378–387. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – A Bizottság mérlegelési jogköre – Bírósági felülvizsgálat – Az uniós bíróság korlátlan felülvizsgálati jogköre – Terjedelem – A vitatott aktus indokolásának megváltoztatása
(EUMSZ 101., EUMSZ 261. és EUMSZ 263. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 31. cikk)
(lásd: 391–394. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Az alapösszeg megállapítása – Az eladások értékének meghatározása – Helyettesítő érték alkalmazása – A Bizottságnak a rendelkezésre álló legalkalmasabb adatok figyelembevételére vonatkozó kötelezettsége – E kötelezettség betartásával kapcsolatos bizonyítási teher
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés; 2006/C 210/02 bizottsági közlemény, 13. és 15. pont)
(lásd: 403., 404., 424., 426–443. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – A bizottsági iránymutatásokban meghatározott számítási módszer – A Bizottság azon kötelezettsége, hogy az iránymutatásokat az egyenlő bánásmód elvének és a bizalomvédelem elvének tiszteletben tartásával alkalmazza
(EUMSZ 101. cikk; EGT‑Megállapodás, 53. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (2) bekezdés; 2006/C 210/02 bizottsági közlemény)
(lásd: 425. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Az egyenlő bánásmód elve – Az érintett vállalkozások különbségeinek és sajátos körülményeinek figyelembevétele
(EUMSZ 101. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 444–446., 492–494. pont)
Verseny – Bírságok – Bírságot kiszabó határozat – Indokolási kötelezettség – Terjedelem
(EUMSZ 101. és EUMSZ 296. cikk)
(lásd: 465. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Az alapösszeg megállapítása – A jogsértés súlya – Értékelési szempontok – A szempontok kötött vagy kimerítő listájának hiánya – A Bizottságnak fenntartott mérlegelési mozgástér
(EUMSZ 101. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés; 2006/C 210/02 bizottsági közlemény, 19–23. pont)
(lásd: 472–477. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Az alapösszeg kiigazítása – A szankciók egyéniesítésének elve – A súlyosító, illetve enyhítő körülmények figyelembevételére történő alkalmazás
(1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (2) bekezdés; 2006/C 210/02 bizottsági közlemény)
(lásd: 493., 496., 504. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Bírósági felülvizsgálat – Az uniós bíróság korlátlan felülvizsgálati jogköre – Terjedelem – A kiszabott bírság összegének meghatározása – Értékelési szempontok
(EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés, és EUMSZ 261. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (3) bekezdés, és 31. cikk)
(lásd: 509–528. pont)
Összefoglalás
A Törvényszék helybenhagyja az Európai Bizottság határozatát, (
1
) amennyiben az megállapítja, hogy a Credit Suisse Group, a Credit Suisse és a Credit Suisse Securities (Europe) (a továbbiakban együtt: Credit Suisse) kartellben vett részt a G10 devizákra (
2
) vonatkozó azonnali devizaügyletek ágazatában. Mindazonáltal a Törvényszék megsemmisíti a Bizottság határozatában a Credit Suisse‑szel szemben kiszabott bírságot amiatt, hogy ezen intézmény hibát követett el bizonyos adatoknak a bírság kiszámítása során történő felhasználása során, továbbá a Törvényszék a felperesek által előterjesztett, a bírság összegének csökkentése iránti kérelemről határozva e bírságot a megtámadott határozatban kiszabott összegnél alacsonyabb összegben szabja ki.
A UBS által 2013‑ban benyújtott engedékenység iránti kérelmet követően a Bizottság vizsgálatot indított annak megállapítása érdekében, hogy fennállt‑e kartell a G10 devizákra vonatkozó azonnali devizaügyletek ágazatában. Az azonnali devizaügyleteket két fél között létrejött, két deviza átváltására vonatkozó megállapodásként lehet meghatározni, amikor is egy devizából egy bizonyos összeget (névleges összeg) egy másik devizában a megállapodás időpontjában irányadó értékben, vagyis az érvényes árfolyamon vásárolnak. Az átváltási árfolyamok az alapvető értékükre vonatkozó információktól függően változnak. Rövid távon ezeket elsősorban a kereskedők megbízásainak áramlása határozza meg, míg a piaci fundamentumok határozzák meg a hosszabb távú átváltási árfolyamokat.
Vizsgálatát követően a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a banki és pénzügyi ágazatban tevékenykedő több vállalat – köztük a Credit Suisse – kereskedői információkat cseréltek annak érdekében, hogy versenyelőnyhöz jussanak az azonnali devizaügyletek piacán. Ezenkívül e magatartások a Bizottság szerint egységes versenyellenes célt követő átfogó terv részét képezték. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a Credit Suisse megsértette az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdését azáltal, hogy olyan egységes és folyamatos jogsértés keretébe illeszkedő információcserében vett részt, amelynek célja a verseny korlátozása vagy torzítása volt a G10 devizákra vonatkozó azonnali devizaügyletek ágazatában, és amely az Európai Gazdasági Térség (EGT) egészére kiterjedt. Következésképpen a Bizottság 83294000 euró összegű bírságot szabott ki vele szemben.
A UBS Group, amely a Credit Suisse Group jogutódja, továbbá a Credit Suisse jogutódjaként eljáró UBS és a Credit Suisse Securities (Europe) keresetet indított a Törvényszék előtt elsődlegesen a megtámadott határozat megsemmisítése, másodlagosan pedig a Credit Suisse‑szel szemben kiszabott bírság összegének csökkentése iránt.
A Törvényszék álláspontja
Először is, a Törvényszék megerősíti, hogy versenyellenes jellege volt szinte az összes olyan megbeszélésnek, amelyeket a kereskedők 2011 májusa és 2012 júliusa között folytattak, és amelyeken a Credit Suisse 2012. február 7. és július 12. között (a továbbiakban: releváns időszak) részt vett; e megbeszélések kereskedelmi szempontból érzékeny információk cseréje formájában valósultak meg.
Pontosabban – egy kivétellel – az érintett bankok kereskedői közötti, a Credit Suisse részvételével zajló megbeszélések pontos, aktuális és bizalmas információcserét tárnak fel. Céljuknál, pontosságuk mértékénél és azon ténynél fogva, hogy nem voltak hozzáférhetők az érintett vitafórumon jelen nem lévő versenytársak számára, ezen információk kereskedelmi előnyt biztosítottak a címzett kereskedőknek azáltal, hogy lehetővé tették számukra kereskedési stratégiáik megfelelő kiigazítását és az azonnali devizapiachoz kapcsolódó bizonytalanságok enyhítését.
Ebből következik, hogy az e megbeszélések egyikének versenyellenes jellegével kapcsolatos mérlegelési hibája ellenére a Bizottság helyesen állapította meg, hogy az érintett információcserék lehetővé teszik az EUMSZ 101. cikk értelmében vett versenyellenes megállapodások és/vagy összehangolt magatartások fennállásának megállapítását.
Másodszor, azon kérdést illetően, hogy a vitatott információcserék „cél általi korlátozásnak” minősülnek‑e, a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az ilyen minősítés annak megállapításától függ, hogy a szóban forgó megállapodások – tartalmukra, célkitűzéseikre, valamint gazdasági és jogi összefüggéseikre tekintettel – a verseny szempontjából elegendő károssági fokot mutatnak.
A jelen ügyben azon gazdasági összefüggések értékelése során, amelybe a szóban forgó információcserék illeszkedtek, a Bizottság hibát követett el, amikor úgy ítélte meg, hogy az azonnali devizaügyletek piaca a tényállás idején átlátható jellegű volt. Egy átlátható piacon ugyanis az információk azonnal és ingyenesen hozzáférhetők valamennyi piaci szereplő számára, ami nem áll fenn az azonnali devizapiacon, tekintettel arra, hogy ott különböző típusú információk vannak jelen.
E mérlegelési hiba azonban nem befolyásolta a vitatott információcserék „cél általi korlátozásnak” minősítését. Ezek az információcserék ugyanis, amelyek az árfolyam‑különbözetekre, az ügyfélmegbízásokra, a nyílt kockázati pozíciókra, valamint a jelenlegi vagy jövőbeli kereskedési tevékenységekre vonatkoztak, lehetővé tették a szóban forgó piachoz szorosan kapcsolódó szokásos bizonytalanságok csökkentését, és így a verseny tekintetében elegendő károssági fokot mutattak.
Ami a felperesek azon érveit illeti, amelyek szerint a szóban forgó magatartásokat a versenyt támogató hatásaik igazolják, a Törvényszék megjegyzi egyrészt, hogy magukat e hatásokat nem kell figyelembe venni, amikor annak meghatározásáról van szó, hogy a vitatott információcserék „cél általi korlátozásnak” minősülnek‑e. Másrészt, az állítólagos jogszerű célok figyelembevétele nem meghatározó az említett értékelés során.
Harmadszor, a Törvényszék az egységes és folyamatos jogsértés fennállását vitató jogalapot elemzi. A felperesek szerint a Bizottság nem bizonyította olyan egységes versenyellenes célra irányuló átfogó terv fennállását, amelyhez a Credit Suisse hozzá kívánt volna járulni, és amelyről tudomása lett volna.
A jelen ügyben a Törvényszék úgy véli, hogy a Bizottság helyesen állapította meg, hogy az érintett bankok kereskedői által követett egységes versenyellenes cél az azonnali devizaügyletek piacához szorosan hozzátartozó szokásos bizonytalanságok enyhítése volt, megerősítve ezáltal a kereskedőket az árrögzítésre és a kockázatkezelésre vonatkozó döntéseikben. Ugyanez volt a célja az érzékeny kereskedelmi információk cseréjének is, amelyekben a Credit Suisse részt vett.
Ezenkívül több objektív tényező is megerősíti, hogy a résztvevők által tanúsított versenyellenes magatartások összefüggtek, és a Bizottság által megállapított átfogó terv által követett cél elérésére irányultak.
Először is, a szóban forgó magatartások ugyanazon működési módokat követték, vagyis egy magán vitafórumon belül kereskedelmi szempontból érzékeny, mindennapi és gyakori információkra vonatkozó megbeszélések folytak, az említett fórumhoz pedig kizárólag személyes meghívás alapján lehetett hozzáférni.
Továbbá e magatartások stabil vállalatcsoportot érintettek, és ugyanazon természetes személyek között zajlottak le, akik e vállalkozások nevében párhuzamos vagy szomszédos időszakokban vettek részt. E csoportot egyszer bővítették, miután e bankok egyikének kereskedője munkáltatót váltott, és a Credit Suisse‑nél lépett munkába, ami ahhoz vezetett, hogy a Credit Suisse mindvégig részt vett a vitatott fórumon a kereskedelmi szempontból érzékeny információk cseréjében a releváns időszakban.
Végül a szóban forgó magatartások mindegyike ugyanazokra a termékekre, vagyis a G10 devizákra vonatkozott.
Ami a Credit Suisse‑nek a közös célhoz történő hozzájárulási szándékát és a többi résztvevő jogsértő magatartásáról való tudomását illeti, a Törvényszék megerősíti egyrészt, hogy a Credit Suisse kereskedőjének korábbi alkalmazása a kontextus részét képezte, és azt figyelembe lehetett venni annak bizonyítása érdekében, hogy a Credit Suisse tudott a jogsértésről.
Másrészt, a Törvényszék emlékeztet arra, hogy az egységes és folyamatos jogsértés fennállásának megállapítása elkülönül attól a kérdéstől, hogy az e jogsértésért való felelősség teljes egészében betudható‑e egy vállalkozásnak. Egyébiránt az egységes és folyamatos jogsértés valamely vállalkozásnak való betudhatóságát két tényező alapján kell értékelni, vagyis először is a valamennyi résztvevő által követett közös célokhoz való szándékos hozzájárulására, másodszor pedig arra tekintettel, hogy tudomása van‑e a más vállalkozások által azonos célok elérése végett tervezett vagy ténylegesen megvalósított jogsértő magatartásokról, illetve azon tény alapján, hogy e magatartásokat észszerűen előre láthatta, és kész volt azok kockázatát elfogadni.
Márpedig a Credit Suisse felelősségét nem a szóban forgó jogsértés egészéért állapították meg, hanem csak annyiban, amennyiben részt vett a jelenlegi vagy a jövőre vonatkozó, üzleti szempontból érzékeny információk kiterjedt és ismétlődő cseréjében. Így egyáltalán nem szükséges annak elemzése, hogy tudomása volt‑e e jogsértés többi tagjának összejátszásra irányuló magatartásairól, és saját magatartásával hozzá kívánt‑e járulni a valamennyi résztvevő által követett közös célokhoz, mivel e körülmények egyáltalán nem befolyásolják a kifogásolt jogsértés e banknak való betudhatóságát.
Ezenkívül a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a Bizottság jogosan állapította meg, hogy e banknak tudomása volt a szóban forgó vitafórumon folytatott információcserékről, amelyhez a kereskedője csatlakozott, még akkor is, ha a kereskedő nem vett részt aktívan a megtámadott határozatban elemzett bizonyos információcserékben, továbbá hogy a Credit Suisse bármilyen nyilvános elhatárolódása vagy az érintett magatartások közigazgatási szerveknek való bejelentése hiányában a felelőssége megállapítható. Ez csak akkor lehetett volna másként, ha a felperesek biztos és pontosan időbélyegzőzött bizonyítékokkal tudták volna bizonyítani, hogy a Credit Suisse ténylegesen nem szerzett tudomást a kifogásolt információcseréről vagy információcserékről, vagy azokról csak olyan határidőn belül szerzett tudomást, hogy az ezen információcserékben szereplő információk elvesztették érzékeny jellegüket.
Végül negyedszer, a Törvényszék a Credit Suisse‑szel szemben kiszabott bírság összege kiszámításának különböző szakaszaiban a Bizottság által elkövetett hibákra alapított jogalapot vizsgálja.
A felperesekkel szemben kiszabott bírságok összegének meghatározása érdekében a Bizottság lényegében a 2006. évi iránymutatásban (
3
) előírt módszert követte. Mindazonáltal az alapösszeg e módszer keretében történő kiszámítását illetően a Bizottság úgy határozott, hogy az eladásoknak az említett iránymutatás 13. pontjában előírt értéke helyett helyettesítő értéket alkalmaz. E helyettesítő érték kiszámításának kiindulópontjaként a Bizottság a vállalkozások jogsértésben való részvételének hónapjaiban az EGT‑ben található partnerekkel bonyolított ügyletek közül a leginkább kereskedett devizapároknak megfelelő évesített névleges összegeket vette figyelembe. Ezen évesített névleges összegeket ezt követően megszorozta egy kiigazítási tényezővel, amely egyrészt az árjegyzéshez kapcsolódó kiigazítási tényezőből, másrészt pedig a saját számlás kereskedéshez kapcsolódó kiigazítási tényezőből állt.
Az árjegyzési kiigazítási tényező kiszámításához a Bizottság a 2011‑ben és 2012‑ben folytatott tizenhat információcserére vonatkozó mintát használt.
Miután emlékeztetett arra, hogy a Bizottság feladata, hogy ügyeljen arra, hogy a rendelkezésre álló legalkalmasabb adatokat vegye figyelembe, a Törvényszék megállapítja, hogy a kevés elemből álló minta, amelynek több mint fele nem a releváns időszakra vonatkozik, nem mutat kellő részletezettségi szintet a Bizottság által az említett számítás során relevánsnak tekintett egyes devizapárok tekintetében. Ennélfogva az említett minta nem tekinthető olyan adatoknak, amelyek elegendők lettek volna annak biztosításához, hogy valamennyi érintett devizapárt arányosan reprezentálják az árjegyzéshez kapcsolódó kiigazítási tényező logikája, vagyis annak figyelembevétele fényében, hogy az ügyletekből származó bevételek beépülnek az EGT valamely devizáját érintő devizapár átváltására alkalmazott eladási árfolyam és vételi árfolyam közötti különbözetbe.
Ezzel szemben a felperesek által a Bizottságnak az árjegyzéshez kapcsolódó kiigazítási tényező meghatározása érdekében javasolt adatok, vagyis a Bloomberg BFIX adatok voltak a rendelkezésre álló legalkalmasabb adatok ahhoz, hogy alkalmazni lehessen a Bizottság által a helyettesítő érték kiszámítása céljából meghatározott módszertant.
Ezek az adatok ugyanis lehetővé teszik a szóban forgó kiigazítási tényező kiszámításával érintett devizakörbe tartozó valamennyi devizapár figyelembevételét, továbbá jelentősebb mintát szolgáltatnak ahhoz, hogy arányosan tükrözzék azokat az évesített névleges összegeket, amelyekre az említett tényezőt alkalmazták, valamint a Credit Suisse jogsértési időszakára vonatkoznak. Ennélfogva ezeket az adatokat koherensebbnek, teljesebbnek és megbízhatóbbnak kell tekinteni, mint amelyekre a Bizottság annak érdekében támaszkodott, hogy tükrözze a jogsértés gazdasági jelentőségét és a Credit Suisse abban betöltött viszonylagos súlyát.
A Bloomberg BFIX adatoknak a Bizottság általi felhasználása a jogsértés többi résztvevőjéhez képest nem sértette volna meg az egyenlő bánásmód elvét sem, amely nem zárhatja ki, hogy a Bizottság figyelembe vegye a jogsértésben részt vevő vállalkozások egyedi adatait, miközben ugyanazt a módszert alkalmazza a helyettesítő érték kiszámításához. A Credit Suisse jogsértésben való részvételének időszakára vonatkozó árfolyam‑különbözetekre vonatkozó egyedi adatok felhasználása ugyanis csak a Bizottság által kidolgozott és az említett jogsértésben részt vevő valamennyi félre alkalmazandó módszer alkalmazásának egyik módja, amely nem változtatja meg annak lényegét, hanem kizárólag arra alkalmas, hogy megerősítse e bank helyettesítő értékének pontosságát a jogsértésben való részvételének időszaka során folytatott tevékenységének jelentőségét és terjedelmét illetően.
A fentiek fényében a Törvényszék megsemmisíti a Credit Suisse‑szel szemben a megtámadott határozatban kiszabott bírságot.
Ezt követően a Törvényszék a felperesek által előterjesztett, a bírság összegének csökkentése iránti kérelemről határozva, az EUMSZ 261. cikkben és az 1/2003 rendelet 31. cikkében elismert korlátlan felülvizsgálati jogkörében eljárva, a helyettesítő érték kiszámítása során pedig többek között a Bloomberg BFIX adatokat figyelembe véve 28920000 euró összegű bírságot szab ki, amelynek megfizetéséért a felperesek egyetemlegesen felelősek.
(
1
)	Az EUMSZ 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.40135 – FOREX [Sterling Lads] ügy) 2021. december 2‑án hozott C(2021) 8612 final bizottsági határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat).
(
2
)	A megtámadott határozattal érintett devizák a következők: az euró (EUR), az ausztrál dollár (AUD), a kanadai dollár (CAD), a svájci frank (CHF), a dán korona (DKK), a font sterling (GBP), a jen (JPY), a norvég korona (NOK), az új‑zélandi dollár (NZD), a svéd korona (SEK) és az USA‑dollár (USD).
(
3
)	Az 1/2003 rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról szóló iránymutatás (HL 2006. C 210., 2. o.; a továbbiakban: 2006. évi iránymutatás).