61987CJ0187_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 11 . juni 1987, indgaaet til Domstolen den 16 . juni s.aa ., har Tribunal administratif de Strasbourg i medfoer af Euratom-Traktatens artikel 150 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Euratom-Traktatens artikel 37 .
2 Spoergsmaalet er stillet under en sag anlagt af Saarland, en raekke tyske kommuner og amter, franske og luxembourgske miljoeorganisationer, hvis formaal blandt andet er at beskytte Mosel-dalen, samt forskellige privatpersoner, til proevelse af de franske ministerielle bekendtgoerelser af 21 . februar 1986, hvorved der meddeltes tilladelse til bortskaffelse af flydende hhv . luftformigt radioaktivt spild fra de fire enheder af atomkraftvaerket Cattenom i departementet Moselle .
3 De naevnte bekendtgoerelser er resultatet af en administrativ procedure, der blev indledt den 11 . oktober 1978, hvor der fremsattes en erklaering om, at det var i det offentliges interesse at ivaerksaette de noedvendige bygge - og anlaegsarbejder med henblik paa at opfoere et atomkraftvaerk i Cattenom, bestaaende af to reaktorer, hver med en kapacitet paa 900 MW, og to reaktorer med en kapacitet paa hver 1 300 MW . I tidsrummet 6 . juli 1979 - 31 . marts 1982 udstedtes der herefter de noedvendige byggetilladelser for de paagaeldende reaktorer, ligesom der i perioden 24 . juni 1982 - 29 . februar 1984 udstedtes anordninger, hvorved der meddeltes tilladelse til opfoerelse af fire reaktorer i Cattenom, hver med en kapacitet paa 1.300 MW .
4 Ved Tribunal administratif de Strasbourg gjorde sagsoegerne i hovedsagen bl.a . gaeldende, at den franske regering har tilsidesat Euratom-Traktatens artikel 37, idet den foerst den 29 . april 1986, dvs . efter udstedelsen af de anfaegtede bekendtgoerelser, forsynede Kommissionen med alle almindelige oplysninger vedroerende Cattenom-atomkraftvaerkets bortskaffelse af radioaktivt spild . Ifoelge sagsoegerne indebaerer naevnte artikel imidlertid, at Kommissionen skal hoeres, inden medlemsstatens myndigheder meddeler tilladelse til bortskaffelsen .
5 Heroverfor har de sagsoegte i hovedsagen anfoert, at Euratom-Traktatens artikel 37 skal fortolkes saaledes, at Kommissionens skal hoeres inden selve bortskaffelsen ivaerksaettes, uanset om der er meddelt tilladelse hertil inden denne hoering .
6 Tribunal administratif de Strasbourg har herefter forelagt det spoergsmaal, om artikel 37 i Traktaten af 25 . marts 1957 om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab skal fortolkes saaledes, at Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber skal hoeres, inden medlemsstaternes myndigheder meddeler atomkraftvaerker tilladelse til bortskaffelse af radioaktivt spild, naar der findes en procedure om forudgaaende tilladelse, eller inden atomkraftvaerkerne foretager selve bortskaffelsen .
7 Vedroerende hovedsagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt de indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
8 Euratom-Traktatens artikel 37 har foelgende ordlyd :
"Hver Medlemsstat skal forsyne Kommissionen med alle almindelige oplysninger vedroerende planer om bortskaffelse af radioaktivt spild i enhver form, for at det derved kan afgoeres, om ivaerksaettelsen af denne plan kan antages at medfoere en radioaktiv kontaminering af en anden Medlemsstats vande, jord eller luftrum .
Efter hoering af den i artikel 31 omhandlede ekspertgruppe afgiver Kommissionen sin udtalelse inden for en frist af seks maaneder ."
9 For saa vidt angaar fortolkningen af bestemmelsen, har den franske regering i sine indlaeg paaberaabt sig Kommissionens henstilling af 3 . februar 1982 ( EFT L 83, s . 15 ), hvori det hedder, at de almindelige oplysninger om planer som den foreliggende boer indsendes "saa vidt muligt et aar, men under ingen omstaendigheder mindre end seks maaneder foer den planlagte dato for begyndelsen af bortskaffelsen af radioaktive restprodukter ". Henstillingen, der er af trinlavere rang end Traktaten, kan imidlertid ikke vaere afgoerende for, hvorledes Euratom-Traktatens artikel 37 skal fortolkes .
10 Det bemaerkes, at udtrykket "plan om bortskaffelse" i artikel 37 peger i retning af, at artiklen vedroerer en fase, der ligger forud for enhver tilladelse til bortskaffelse . En noejere definition af udtrykket indebaerer imidlertid, at artikel 37 maa fortolkes ud fra sit formaal og den del af Euratom-Traktaten, hvori den indgaar .
11 Det skal i den forbindelse understreges, at artiklen figurerer i Euratom-Traktatens kapitel III, som har overskriften "Sundhedsbeskyttelse", hvis bestemmelser udgoer et samlet hele og Kommissionen tillaegges herved en relativt vid kompetence med henblik paa beskyttelse af befolkningerne og miljoeet mod risikoen for en radioaktiv forurening .
12 Set i sammenhaeng med bestemmelserne i Euratom-Traktatens kapitel III maa artikel 37 antages at vaere en bestemmelse, som skal anvendes for at forhindre en mulig radioaktiv forurening, mens andre bestemmelser, som f.eks . artikel 38, bringes i anvendelse, naar der bestaar overhaengende risiko for forurening, eller naar en saadan forurening allerede er sket .
13 I lyset af dette formaal med artikel 37 er den orientering, som Kommissionen, bistaaet af hoejt kvalificerede ekspertgrupper, kan give den paagaeldende medlemsstat, af ganske afgoerende betydning bl.a . paa grund af, at alene Kommissionen har overblik over udviklingen paa nuklearomraadet inden for hele Faellesskabet .
14 Med henblik paa at forhindre en mulig radioaktiv forurening er det derfor noedvendigt, at den paagaeldende medlemsstat omhyggeligt kan gennemgaa Kommissionens udtalelse, navnlig hvis det heri foreslaas, at planen aendres, eller at to eller flere medlemsstater i faellesskab skal traeffe sikkerhedsmaessige forholdsregler, saaledes at det sikres, at medlemsstaten fortsat gives mulighed for at tage hensyn til Kommissionens forslag, selv om den ikke retligt er forpligtet til at foelge dem .
15 Et saadant krav beroeres paa ingen maade af den i Traktatens artikel 38 omhandlede hasteprocedure, som fortsat skal have karakter af en undtagelse, og som ikke kan fritage medlemsstaterne for omhyggeligt at overholde deres forpligtelser i henhold til artikel 37 .
16 Af det ovenfor anfoerte foelger, at naar der i en medlemsstat kraeves tilladelse til bortskaffelse af radioaktivt spild, vil Kommissionens udtalelse kun kunne faa den noedvendige gennemslagskraft, hvis medlemsstaten goeres bekendt med udtalelsen, inden den meddeler tilladelse .
17 Saafremt der allerede er meddelt tilladelse, er det vanskeligere at tage hensyn til en negativ udtalelse fra Kommissionen, som forpligter medlemsstatens myndigheder til at desavouere de instanser eller organer, som har anbefalet at meddele tilladelse . I oevrigt kan det ikke udelukkes, at en tilladelse til bortskaffelse af radioaktivt spild i visse medlemsstater skaber rettigheder for adressaten, og derfor kun vanskeligt kan tilbagekaldes . Endelig kan det vaere nyttigt, at de retsundergivne kender Kommissionens udtalelse ved deres afgoerelse af, om de skal anlaegge sag til proevelse af meddelelsen om tilladelse .
18 Det maa herefter antages, at Kommissionens udtalelse kun indgaaende kan vurderes og effektivt paavirke den paagaeldende medlemsstats holdning, hvis den afgives inden medlemsstaten definitivt meddeler tilladelse til bortskaffelsen, hvilket noedvendigvis forudsaetter, at Kommissionen er anmodet om at afgive udtalelse, inden medlemsstaten meddeler tilladelsen .
19 Formaalet med artikel 37 kan kun naas, saafremt bestemmelsen fortolkes saaledes, at en medlemsstat er forpligtet til at forsyne Kommissionen med alle almindelige oplysninger vedroerende en plan om bortskaffelse af radioaktivt spild, inden den definitivt meddeler tilladelse til en saadan bortskaffelse . Kun en saadan fortolkning kan sikre den tilsigtede virkning med bestemmelsen og maa derfor i henhold til Domstolens faste praksis gives prioritet ( jfr . dom af 6 . oktober 1970, Grad, sag 9/70, Sml . 1970, s . 157, dom af 31 . marts 1971, Kommissionen mod Raadet, sag 22/70, Sml . 1971, s . 41, og dom af 5 . maj 1981, Kommissionen mod Det Forenede Kongerige, sag 804/79, Sml . 1981, s . 1045 ).
20 Det af den nationale retsinstans forelagte spoergsmaal maa derfor besvares med, at artikel 37 i Traktaten af 25 . marts 1957 om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat skal forsyne Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber med alle almindelige oplysninger vedroerende en plan om bortskaffelse af radioaktivt spild, inden medlemsstatens myndigheder meddeler tilladelse til bortskaffelse .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 De udgifter, der er afholdt af den franske, irske, luxembourgske og portugisiske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal administratif de Strasbourg ved dom af 11 . juni 1987, for ret :
Artikel 37 i Traktaten af 25 . marts 1957 om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab skal fortolkes saaledes, at en medlemsstat skal forsyne Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber med alle almindelige oplysninger vedroerende en plan om bortskaffelse af radioaktivt spild, inden medlemsstatens myndigheder meddeler tilladelse til bortskaffelse .