62025TO0144
ÜLDKOHTU MÄÄRUS (seitsmes koda)
25. märts 2026 (
*1
)
Tühistamishagi ja kahju hüvitamise nõue – Institutsiooniline õigus – Isikuandmete kaitse – Määrus (EL) 2018/1725 – Kaebus Euroopa Andmekaitseinspektorile seoses isikuandmete töötlemisega EUIPOs – Kohtulahendi tegemise vajaduse osaline äralangemine – Ilmselge osaline vastuvõetamatus
Kohtuasjas T‑144/25,
WS, esindaja: advokaat H. Tettenborn,
hageja,
versus
Euroopa Andmekaitseinspektor, esindajad: D. Nardi, F. Muller ja A. Zawiła-Niedźwiecka,
kostja,
ÜLDKOHUS (seitsmes koda),
koosseisus: koja president K. Kecsmár, kohtunikud P. Nihoul (ettekandja) ja U. Öberg,
kohtusekretär: V. Di Bucci,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
on teinud järgmise
kohtumääruse
1
Hageja WS palub oma hagis esiteks ELTL artikli 263 alusel tühistada Euroopa Andmekaitseinspektori 26. veebruari 2025. aasta väidetav vaikimisi tehtud otsus lükata tagasi tema 25. novembri 2024. aasta kaebus selle peale, kuidas Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO) töötles tema isikuandmeid (edaspidi „vaidlustatud otsus“), ning teiseks nõuab hageja ELTL artiklite 268 ja 340 alusel, et talle hüvitataks kahju, mis talle väidetavalt tekitati Euroopa Andmekaitseinspektori tegevusega tema suhtes.
Vaidluse taust
2
Hageja esitas 1. augustil 2024 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331) alusel EUIPO‑le taotluse tutvuda teatud dokumentidega.
3
Kuna EUIPO ei kinnitanud ei selle taotluse ega hilisemate kordustaotluste kättesaamist, palus hageja 4. novembri 2024. aasta kirjas käsitleda seda andmetega seotud rikkumisena.
4
EUIPO tegevdirektor jättis määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkti b, lõike 2 teise taande ja lõike 3 alusel 15. novembri 2024. aasta otsusega kõnealuse vaikimisi rahuldamata jätmise otsuse muutmata.
5
Hageja esitas 25. novembril 2024 Euroopa Andmekaitseinspektorile EUIPO peale kaebuse, milles ta märkis muu hulgas, et ta soovis saada EUIPO‑lt koopiat oma isikuandmetest ja kõigi andmetöötlustoimingute logidest, teda puudutavate kustutatud andmete taastamist, tema andmete töötlemise piiramist ja andmetega seotud rikkumist puudutavat teavet (edaspidi „25. novembri 2024. aasta kaebus“). Samal päeval kinnitas Euroopa Andmekaitseinspektor automaatselt saadetud e-kirjaga, et ta on selle kaebuse kätte saanud.
6
Hageja palus 5. detsembril 2024 Euroopa Andmekaitseinspektoril edastada talle tema 25. novembri 2024. aasta kaebuse toimiku number ja kogu täiendav teave.
7
Hageja kordas 20. jaanuaril 2025 oma taotlust toimiku numbri saamiseks.
8
Euroopa Andmekaitseinspektor kinnitas 21. jaanuaril 2025 hageja mõlema e-kirja kättesaamist. Lisaks teavitas Euroopa Andmekaitseinspektor teda sellest, et ta ei ole leidnud mingit jälge 25. novembri 2024. aasta kaebuse kohta, ja palus tal see uuesti esitada.
9
Sama päeva e-kirjas keeldus hageja täitmast Euroopa Andmekaitseinspektori palvet esitada 25. novembri 2024. aasta kaebus uuesti, põhjendades seda asjaoluga, et talle sel kuupäeval väljastatud vastuvõtuteatis tõendab, et tema kaebus oli esitatud nõuetekohaselt. Hageja esitas siiski koopia oma kaebusest ja selle lisadest ning automaatsest vastuvõtuteatisest.
10
Euroopa Andmekaitseinspektor teatas 24. jaanuaril 2025 hagejale, et tema 25. novembri 2024. aasta kaebus registreeriti toimiku numbriga 2025‑0100. Samas e-kirjas tegi Euroopa Andmekaitseinspektor järgmise täpsustuse: „Me vaatame teie kaebuse läbi ja hoiame teid kursis edasise arenguga.“
11
Hageja palus 29. jaanuaril 2025 Euroopa Andmekaitseinspektoril teavitada teda edasistest meetmetest.
12
Euroopa Andmekaitseinspektor kinnitas 31. jaanuaril 2025 muu hulgas 25. novembri 2024. aasta kaebuse kättesaamist ja sellele määratud toimiku numbrit ning teatas hagejale, et tema 21. jaanuari 2025. aasta e-kirjas edastatud teavet võetakse tema kaebuse läbivaatamisel arvesse.
13
Euroopa Andmekaitseinspektor teavitas 7. veebruari 2025. aasta e-kirjas hagejat muu hulgas sellest, et tema 25. novembri 2024. aasta kaebus, mis oli esitatud veebi teel, leiti 5. veebruaril 2025 ja see vaadatakse läbi.
14
Hageja esitas käesolevas asjas hagiavalduse 2. märtsil 2025.
Hagi esitamisele järgnenud faktilised asjaolud
15
Euroopa Andmekaitseinspektor teavitas 16. aprillil 2025 hagejat oma otsusest lõpetada 25. novembri 2024. aasta kaebuse menetlemine. Euroopa Andmekaitseinspektor asus seisukohale, et see kaebus ei puudutanud isikuandmete töötlemist, vaid määruse nr 1049/2001 alusel esitatud dokumentidega tutvumise taotluste käitlemist. Seetõttu leidis Euroopa Andmekaitseinspektor, et kaebus ei kuulu tema pädevusse ja et uurimise algatamiseks ei ole piisavalt alust.
Poolte nõuded
16
Hagiavalduses palub hageja Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus;
–
mõista Euroopa Andmekaitseinspektorilt välja talle vaidlustatud otsusega väidetavalt tekitatud mittevaralise ja mittevaralise kahju eest hüvitis, mille suuruse määrab kindlaks Üldkohus, vähemalt 1500 euro suuruses summas;
–
mõista kohtukulud välja Euroopa Andmekaitseinspektorilt.
17
Vastuvõetamatuse vastuväites palub Euroopa Andmekaitseinspektor Üldkohtul:
–
jätta tühistamishagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata;
–
jätta kahju hüvitamise nõue põhjendamatuse tõttu rahuldamata;
–
mõista kohtukulud välja hagejalt.
18
Oma seisukohtades vastuvõetamatuse vastuväite kohta palub hageja Üldkohtul sisuliselt:
–
lükata vastuvõetamatuse vastuväide tagasi.
Õiguslik käsitlus
Tühistamisnõue
19
Üldkohtu kodukorra artiklis 131 on sätestatud, et kui Üldkohus tuvastab, et hagi ese on ära langenud ning puudub vajadus asjas otsus teha, võib ta igal ajal ettekandja-kohtuniku ettepanekul omal algatusel, olles pooled ära kuulanud, teha asjas põhistatud määruse.
20
Üldkohus leiab, et käesolevas kohtuasjas on tal toimiku materjalide põhjal piisavalt teavet, ja ta otsustab lahendada kohtuasja vastavalt sellele artiklile menetlust jätkamata.
Küsimus, kas vaikimisi tehtud otsus tekkis 26. veebruaril 2025
21
Selleks et teha kindlaks, kas tühistamisnõude ese on ära langenud, peab Üldkohus otstarbekaks analüüsida, kas hagi esitamise ajal oli selle ese olemas. Seega tuleb kontrollida, kas vaikimisi tehtud otsuse tekkimise kuupäevaks tuleb lugeda 26. veebruar 2025.
22
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määruse (EL) 2018/1725, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ (ELT 2018, L 295, lk 39), artikli 63 lõikes 3 on sätestatud, et „[k]ui Euroopa Andmekaitseinspektor ei vaata kaebust läbi või ei teavita andmesubjekti kolme kuu jooksul esitatud kaebuse menetlemise käigust või tulemustest, loetakse, et Euroopa Andmekaitseinspektor on teinud kaebuse rahuldamata jätmise otsuse“.
23
Sellest järeldub, et vaikimisi tehtud rahuldamata jätmise otsusega on tegemist siis, kui on täidetud kaks kumulatiivset tingimust. Esiteks ei ole Euroopa Andmekaitseinspektor teavitanud kaebuse esitajat kaebuse menetlemise tulemusest kolme kuu jooksul. Teiseks ei ole Euroopa Andmekaitseinspektor teavitanud sama tähtaja jooksul kaebuse esitajat kaebuse menetlemise käigust.
24
Kuna käsitletaval juhul oli hageja esitanud oma kaebuse 25. novembril 2024, möödus kolmekuuline tähtaeg 25. veebruaril 2025. Poolte vahel ei ole vaidlust selles, et Euroopa Andmekaitseinspektor ei teavitanud hagejat kaebuse tulemusest kolme kuu jooksul alates kaebuse saamisest. Seega tuleb kontrollida, kas Euroopa Andmekaitseinspektor teavitas hagejat kaebuse menetlemise käigust enne selle tähtaja möödumist, st enne 26. veebruari 2025, ja mis oleks seega takistanud vaikimisi rahuldamata jätmise otsuse teket.
25
Nagu on märgitud eespool punktis 8, siis kõigepealt teatas Euroopa Andmekaitseinspektor 21. jaanuaril 2025 hagejale, et ta ei ole leidnud 25. novembri 2024. aasta kaebuse kohta mingit jälge.
26
Kui hageja seejärel esitas 24. jaanuaril 2025 oma kaebuse koopia, teavitas Euroopa Andmekaitseinspektor teda sellest, et see on vastu võetud ja registreeritud toimiku numbriga 2025‑0100. Euroopa Andmekaitseinspektor andis hagejale ka teada, et ta vaatab kaebuse läbi ja hoiab teda kursis edasise arenguga.
27
Seejärel vastas Euroopa Andmekaitseinspektor 31. jaanuaril 2025 hageja teistele teabenõuetele, andes talle teada, et hageja 21. jaanuaril 2025 edastatud teavet võetakse tema kaebuse läbivaatamisel arvesse. Ta täpsustas ka, et viimati nimetatud kaebust käsitatakse nii, nagu oleks see kätte saadud 25. novembril 2024.
28
Lõpuks teatas Euroopa Andmekaitseinspektor 7. veebruari 2025. aasta e-kirjas sisuliselt järgmist:
–
hageja poolt 25. novembril 2024 veebi teel esitatud kaebus leiti 5. veebruaril 2025 üles ja see vaadatakse läbi;
–
Euroopa Andmekaitseinspektor täpsustas, et oma 31. jaanuari 2025. aasta e-kirjas soovis ta üksnes teavitada hagejat sellest, et tema kaebus vaadatakse läbi 21. jaanuaril 2025 saadud koopia alusel, kuid et kaebuse esitamise kuupäevaks loetakse 25. november 2024;
–
Euroopa Andmekaitseinspektor selgitas, et kuna tal on nüüd 25. novembri 2024. aasta kaebuse originaal, vaadatakse see läbi selle originaali alusel, ning
–
Euroopa Andmekaitseinspektor vastas hageja taotlusele tutvuda oma kaebusega, edastades selle talle PDF-faili kujul.
29
Sellega seoses tuleb tõdeda, et teave, mille Euroopa Andmekaitseinspektor hagejale edastas, ei kujuta endast teavet kaebuse menetlemise käigu kohta määruse 2018/1725 artikli 63 lõike 3 tähenduses.
30
Esiteks ei saa teabeks kaebuse menetlemise käigu kohta pidada mingit teavet, mis puudutab 25. novembril 2024. aasta kaebuse kadumist ja seejärel selle ülesleidmist. Käesoleval juhul tähendaks sellise kvalifikatsiooniga nõustumine sõna „käik“ esimese tähenduse eiramist, mis eeldab kaebuse menetlemisel teatud tegelikku edasiminekut.
31
Teiseks, nagu hageja õigesti väidab, ei kajasta pelgalt toimiku numbri edastamine ja teade, et kaebus vaadatakse läbi, kaebuse menetlemise tegelikku käiku.
32
Sellest järeldub, et enne 26. veebruari 2025 esitatud teave, mis ei kajasta 25. novembri 2024. aasta kaebuse menetlemise tegelikku edenemist, ei takistanud vaikimisi tehtud otsuse teket. Järelikult, kuna määruse 2018/1725 artikli 63 lõikes 3 ette nähtud tähtaja jooksul ei esitatud teavet kaebuse tulemuse või selle menetlemise käigu kohta, oli selle tähtaja möödumisel ehk 26. veebruaril 2025 vaikimisi tehtud rahuldamata jätmise otsus.
33
Eeltoodust tuleneb, et hagi esitamise ajal oli tühistamisnõude ese olemas.
Tühistamisnõude eseme äralangemine menetluse käigus
34
Sellegipoolest tuleb hinnata, kas tühistamisnõude ese on sellest ajast alates säilinud.
35
Tuleb korrata, et käesoleval juhul käsitletava nõude eesmärk on tühistada 26. veebruari 2025. aasta vaikimisi tehtud rahuldamata jätmise otsus.
36
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt peab vaidluse ese säilima kuni kohtuotsuse tegemiseni, vastasel juhul langeb otsuse tegemise vajadus ära (vt selle kohta 21. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus Leino-Sandberg vs. parlament, C‑761/18 P, EU:C:2021:52, punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).
37
Sellega seoses olgu märgitud, et sõnaselge otsuse vastuvõtmine toob kaasa vaikimisi tehtud otsuse tühisuse (vt selle kohta 2. oktoobri 2014. aasta kohtuotsus Strack vs. komisjon, C‑127/13 P, EU:C:2014:2250, punktid 88 ja 89, ning 26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus ViaSat vs. komisjon, T‑734/17, ei avaldata, EU:T:2020:123, punkt 17).
38
Võttes arvesse selle tagasiulatuvat jõudu, toob vaidlustatud akti tühisus kaasa vaidluse eseme äralangemise (vt selle kohta 7. juuni 2007. aasta kohtuotsus Wunenburger vs. komisjon, C‑362/05 P, EU:C:2007:322, punktid 48 ja 49; 4. septembri 2018. aasta kohtuotsus ClientEarth vs. komisjon, C‑57/16 P, EU:C:2018:660, punkt 45, ja 21. jaanuari 2021. aasta kohtuotsus Leino-Sandberg vs. parlament, C‑761/18 P, EU:C:2021:52, punkt 33).
39
Sellisel juhul ei saa vaikimisi tehtud otsuse peale esitatud hagi läbivaatamist põhjendada ei eesmärgiga vältida etteheidetava rikkumise kordumist ega eesmärgiga lihtsustada vajaduse korral kahju hüvitamise hagi esitamist, kuna need eesmärgid on saavutatavad sõnaselge otsuse peale esitatud hagi läbivaatamisega (vt 11. veebruari 2025. aasta kohtumäärus Reverbel vs. komisjon, T‑178/24, EU:T:2025:173, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
40
Käesoleval juhul muutus 16. aprilli 2025. aasta sõnaselge otsuse vastuvõtmisega 26. veebruari 2025. aasta vaikimisi tehtud otsus tühiseks. Viimati nimetatut ei ole enam Euroopa Liidu õiguskorras olemas ja selle suhtes ei saa enam tühistamisnõuet esitada. Veel olgu märgitud, et hageja ei muutnud pärast sõnaselge otsuse vastuvõtmist oma nõudeid kodukorra artikli 86 alusel. Seega tuleb tõdeda, et tühistamisnõue on esitatud üksnes vaikimisi tehtud rahuldamata jätmise otsuse peale, mis on aga lakanud olemast. Neil asjaoludel toob vaidlustatud otsuse äralangemine kaasa tühistamisnõude eseme äralangemise.
41
Samas vastab tõele hageja väide, et 16. aprilli 2025. aasta sõnaselge otsus sisuliselt kinnitas kaebuse rahuldamata jätmist, mida väljendas vaidlustatud otsus. See asjaolu ei välista siiski vaidlustatud otsuse ja seega tühistamisnõude eseme äralangemist (vt selle kohta 19. veebruari 2013. aasta kohtumäärus Beninca vs. komisjon, T‑418/12, ei avaldata, EU:T:2013:75, ja 18. märtsi 2022. aasta kohtumäärus Saure vs. komisjon, T‑232/21, ei avaldata, EU:T:2022:165).
42
Järelikult on vaidlustatud otsuse tühistamise nõude kohta otsuse tegemise vajadus ära langenud.
Kahju hüvitamise nõue
43
Hageja väidab sisuliselt, et on kandnud mittevaralist kahju, mille põhjustasid Euroopa Andmekaitseinspektori toime pandud rikkumised, millele on viidatud tühistamisnõude põhjendamiseks. Need väidetavad rikkumised jätsid hageja pidevasse ebakindlusse ja nõrgendasid tema positsiooni kõigis EUIPO vastu algatatud kohtumenetlustes.
44
Euroopa Andmekaitseinspektor vaidleb hageja argumentidele vastu.
45
Kodukorra artiklis 126 on sätestatud, et kui hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu, võib Üldkohus ilma menetlust jätkamata lõpetada kohtuasja põhistatud määrusega.
46
Üldkohus leiab, et käesolevas asjas on tal kohtuasja toimikus olevate dokumentide põhjal piisavalt teavet, et lahendada kohtuasi menetlust jätkamata.
47
Kodukorra artikli 76 punkti d kohaselt tuleb hagiavalduses märkida piisavalt selgelt ja täpselt väited, mis võimaldavad kostjal enda kaitseks valmistuda ja Üldkohtul teha asjas otsuse. Täpsemalt peavad nende nõuete täitmiseks olema kahju hüvitamise nõudes märgitud asjaolud, mis võimaldavad tuvastada asjaomasele institutsioonile etteheidetava tegevuse õigusvastasuse, tegeliku kahju ning põhjusliku seose olemasolu selle tegevuse ja viidatud kahju vahel (vt 11. juuli 1996. aasta kohtuotsus International Procurement Services vs. komisjon, T‑175/94, EU:T:1996:102, punkt 44 ja seal viidatud kohtupraktika).
48
Käesolevas asjas viitab hageja oma kahju hüvitamise nõude raames tühistamisnõude põhjendamiseks esitatud väitele. Lisaks väidab ta, et Euroopa Andmekaitseinspektori tegevus oli õigusvastane kõigil põhjustel, mis on esitatud tühistamisnõude raames esitatud argumentides.
49
Tuleb meelde tuletada selle kahju hüvitamise nõude konteksti. 26. veebruari 2025. aasta vaikimisi tehtud otsuse tagajärjel jäeti 25. novembri 2024. aasta kaebus rahuldamata. Kuna hageja leidis, et see rahuldamata jätmine on õigusvastane, esitas ta 2. märtsil 2025 vaikimisi tehtud otsuse peale hagi. Seejärel langes vaidlustatud otsus 16. aprilli 2025. aasta sõnaselge otsuse vastuvõtmise tõttu ära. Igatahes on selle kaebuse rahuldamata jätmist nüüd kinnitatud 16. aprilli 2025. aasta sõnaselge otsusega. Viimati nimetatud otsus ei ole siiski hagi ese, kuna hageja ei muutnud selles osas oma nõudeid.
50
Sellest järeldub, et hageja, kes peab väidetavat õigusvastasust tõendama, on piirdunud viitega argumentidele, mis on suunatud vaidlustatud otsuse vastu, mida enam ei ole olemas. Kuna hageja ei ole esitanud muid tõendeid või selgitusi, jääb Üldkohtule arusaamatuks, kuidas ta saaks hinnata 25. novembri 2024. aasta kaebuse rahuldamata jätmise õiguspärasust üksnes vaidlustatud otsuse alusel, mida ei ole liidu õiguskorras olemas.
51
Selles osas tuleb märkida, et sellises üldises viites ei ole tegelikult täpselt välja toodud, milles seisneb Euroopa Andmekaitseinspektorile etteheidetava tegevuse õigusvastasus. Sellega seoses tuleb silmas pidada, et kui kahju hüvitamise nõue on esitatud koos tühistamisnõudega, ei ole Üldkohtu ülesanne tühistamisnõude põhjendamiseks esitatud eri väidetest otsida ja kindlaks teha, milliseid neist hageja soovib kahju hüvitamise nõude aluseks võtta (vt 11. jaanuari 2012. aasta kohtumäärus Ben Ali vs. nõukogu, T‑301/11, ei avaldata, EU:T:2012:4, punkt 72 ja seal viidatud kohtupraktika).
52
Järelikult ei vasta käsitletav kahju hüvitamise nõue kodukorra artikli 76 punktis d sätestatud selguse ja täpsuse nõuetele. Seega tuleb see ilmselge vastuvõetamatuse tõttu tagasi lükata.
Kohtukulud
53
Kodukorra artikli 134 lõike 1 kohaselt on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kui vajadus lahendi tegemiseks langeb ära, näeb kodukorra artikkel 137 ette, et Üldkohus jaotab kohtukulud oma äranägemise järgi.
54
Käesolevas asjas tuleb arvesse võtta, et Euroopa Andmekaitseinspektori poolt määratud tähtaja jooksul menetluse käigu kohta teabe esitamata jätmine viis selleni, et hageja esitas käsitletava hagi vaikimisi tehtud rahuldamata jätmise otsuse peale, millega tema kaebus rahuldamata jäeti.
55
Neil asjaoludel leiab Üldkohus, et kohtukulud tuleb välja mõista Euroopa Andmekaitseinspektorilt.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (seitsmes koda)
määrab:
1.
Otsuse tegemise vajadus on ära langenud.
2.
Kahjuhüvitise nõue lükatakse tagasi kui ilmselgelt vastuvõetamatu.
3.
Jätta Euroopa Andmekaitseinspektori kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja WS‑i kohtukulud.
Luxembourg, 25. märts 2026
Kohtusekretär
V. Di Bucci
Koja president
K. Kecsmár
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.