ÜLDKOHTU OTSUS (seitsmes koda)
30. september 2016(*)
Konkurents – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – ELTL artikli 102 rikkumise tuvastamise otsus – Spliti sadamaameti poolt sadamateenuste hindade kehtestamine maksimaalsel tasemel seoses riigisisese liiklusega – Kaebuse tagasilükkamine – Juhtumi käsitlemine liikmesriigi konkurentsiasutuse poolt – Euroopa Liidu huvi puudumine
Kohtuasjas T‑70/15,
Trajektna luka Split d.d., asukoht Split (Horvaatia), esindajad: advokaadid M. Bauer, H.-J. Freund ja S. Hankiewicz,
hageja,
versus
Euroopa Komisjon, esindajad: C. Giolito, C. Urraca Caviedes ja I. Zaloguin,
kostja,
mille ese on ELTL artiklile 263 tuginev hagi, milles palutakse tühistada komisjoni 28. novembri 2014. aasta otsus C(2014) 9236 final, millega lükati tagasi hageja kaebus ELTL artikli 102 rikkumiste kohta, mille oli väidetavalt toime pannud Spliti sadamaamet, või ELTL artiklite 102 ja 106 rikkumiste kohta, mille oli toime pannud Horvaatia Vabariik või Spliti sadamaamet (juhtum AT.40199 – Spliti sadam),
ÜLDKOHUS (seitsmes koda),
koosseisus: koja president M. van der Woude, kohtunikud I. Ulloa Rubio (ettekandja) ja A. Marcoulli,
kohtusekretär: E. Coulon,
on teinud järgmise
otsuse(1)
Vaidluse taust
[...]
Menetlus ja poolte nõuded
[...]
Õiguslik käsitlus
Üldkohtu pädevus
[...]
Sisulised küsimused
[...]
Esimene põhjendus, mis puudutab tõenäosust, et suudetakse tõendada rikkumise olemasolu
[omissis]
26      Teisena, ehkki hageja väidab, et komisjonil on keelatud Euroopa Liidu huvi olemasolu välistamiseks väita, et ANC oli juba juhtumit käsitlenud, tunnistades samas, et määruse nr 1/2003 artikli 13 lõige 2 ei ole siinses asjas kohaldatav, tuleb meenutada, et see säte, nagu kõik nimetatud määruse sätted, peab silmas olukordi, milles kohaldatakse ELTL artikleid 101 ja 102 (kohtuotsus, 21.1.2015, easyJet Airline vs. komisjon, T‑355/13, EU:T:2015:36, punkt 43).
27      Komisjon saab seega määruse nr 1/2003 artikli 13 lõike 2 sätete alusel jätta kaebuse rahuldamata ainult siis, kui seda on uuritud liidu konkurentsiõiguse normide kohaselt (kohtuotsus, 21.1.2015, easyJet Airline vs. komisjon, T‑355/13, EU:T:2015:36, punkt 44).
28      Ehkki pooled on siinses asjas nõus, et ANC tugines Horvaatia õigusele, tuleb märkida, et vaidlustatud otsuse punktides 14 ja 15 piirdus komisjon sellega, et ta kinnitas hageja poolt 19. augusti 2014. aasta kirjas esitatud argumenti, mille kohaselt määruse nr 1/2003 artikli 13 lõike 2 sätteid ei saanud kasutada, kuna ANC võttis oma otsuses seisukoha üksnes liikmesriigi õiguse kohta.
29      Seetõttu järeldas komisjon vaidlustatud otsuse punktides 15 ja 18 põhjendatult, et määruse nr 1/2003 artikli 13 lõige 2 ei olnud siinses asjas kohaldatav.
[omissis]
33      Kolmandana, mis puudutab hageja argumenti, et ANC ei olnud kohaldanud liidu õigust ega olnud olukorda tõhusalt hinnanud, siis esiteks, nagu juba eespool punktis 30 märgiti, ei vaidlusta hageja seda, et liikmesriigi õigusnormid, millele ta ise oma kaebuses tugines, on võrdväärsed ELTL artiklitega 101 ja 102. Seetõttu tuleb märkida, et ANC järeldused oleks olnud identsed, kui see asutus oleks oma analüüsi teostanud viidatud artiklite alusel.
34      Teiseks ei saa komisjon olla ettevõtjate jaoks, kes on väidetavalt kannatanud rikkumise tagajärjel, apellatsiooniorganiks, mis võib tühistada liikmesriigi asutuse otsuseid, millega nende kaebust ei rahuldatud. Lõpuks on liikmesriikide konkurentsiasutuste otsuste kontrollimine ainult liikmesriigi kohtute ülesanne, kes täidavad liidu konkurentsiõiguse normide kohaldamisel olulist funktsiooni (vt selle kohta kohtuotsus, 21.1.2015, easyJet Airline vs. komisjon, T‑355/13, EU:T:2015:36, punkt 20).
[omissis]
Teine põhjendus, mis puudutab kinnitust, et liikmesriigi kohtud ja asutused näivad olevat paremas positsioonis ilmnenud küsimusi lahendama
[omissis]
52      Kolmandaks väidab hageja, et kuna komisjonil puudub kogemus Horvaatia kohtute suutlikkusest käsitleda sellist juhtumit, sest Horvaatia Vabariik on alles üsna uus liige Euroopa Liidus, siis pidi ta seda juhtumit põhjalikumalt hindama, eriti kuna ükski Horvaatia kohus ei olnud veel kohaldanud liidu konkurentsiõigust.
53      Tuleb rõhutada, et Horvaatia Vabariik sai Euroopa Liiduga liituda alles pärast seda, kui ta oli täitnud poliitilised ja majanduslikud kriteeriumid ning kandidaatriikidele kehtivad kohustused, mis on kehtestatud 21. ja 22. juuli 1993. aasta Euroopa Ülemkogul Kopenhaagenis (Taani). Need kriteeriumid nõuavad kandidaatriigilt eelkõige suutlikkust võtta endale liitumisest tulenevaid kohustusi, eelkõige suutlikkust tõhusalt rakendada õigusnorme ja poliitikaid, mis moodustavad liidu õiguse korpuse.
54      Seetõttu ei saa Horvaatia kohtute suutlikkust kohaldada liidu õigust põhimõtteliselt kahtluse alla seada.
55      Käesolevas asjas tuleb märkida, et hageja ei esita ühtegi täpset tõendit, mis näitaks Horvaatia kohtute suutmatust analüüsida käesolevat olukorda.
[omissis]
Kolmas põhjendus, mis puudutab mõju siseturu toimimisele
[omissis]
Asjaolu, et komisjonile esitati samas asjas teisi kaebusi
[omissis]
Kohtukulud
[omissis]
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (seitsmes koda)
otsustab:
1.      Jätta hagi rahuldamata.
2.      Mõista kohtukulud välja Trajektna luka Split d.d-lt.
Van der Woude
Ulloa Rubio
Marcoulli
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 30. septembril 2016 Luxembourgis.
Allkirjad
* Kohtumenetluse keel: inglise.
1 – Esitatud on üksnes käesoleva kohtuotsuse punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.