62024CJ0284_RES
Kohtuasi C‑284/24
LD
versus
Criminal Injuries Compensation Tribunal jt
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud High Court (Iirimaa))
Euroopa Kohtu (viies koda) 2. oktoobri 2025. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Direktiiv 2004/80/EÜ – Artikli 12 lõige 2 – Tahtliku vägivallakuriteo ohvritele hüvitise maksmine – Õiglane ja asjakohane hüvitis – Riigisisesed õigusnormid, mis välistavad hüvitise maksmise valu ja kannatuste eest
Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Direktiiv 2004/80 – Tahtliku vägivallakuriteo ohvritele hüvitise maksmine – Liikmesriikide kohustus kehtestada ohvrite hüvitisskeemid – Õiglane ja asjakohane hüvitis ohvritele – Riigisisene ohvrite hüvitisskeem, mis mittevaralise kahju puhul välistab ohvrite valu ja kannatuste eest hüvitise maksmise – Lubamatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2012/29, artikli 2 lõike 1 punkt a; nõukogu direktiiv 2004/80, põhjendused 2, 10 ja 14 ning artikli 12 lõige 2 ja artikli 18 lõige 2)
(vt punktid 20–32, 34–39 ja resolutsioon)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus, kellele esitati eelotsusetaotlus, tegi otsuse selle kohta, kas direktiiviga 2004/80 (
1
) on kooskõlas tahtliku vägivallakuriteo ohvrite hüvitisskeem, mis sarnaselt Iiri skeemiga välistab mittevaralise kahju puhul ohvrite valu ja kannatuste eest hüvitise maksmise.
LD langes 12. juulil 2015 Dublinis (Iirimaa) oma kodu ees isikute grupi vägivaldse kuritegeliku rünnaku ohvriks. Sama aasta 1. oktoobril esitas ta Criminal Injuries Compensation Tribunalile (kuriteoga tekitatud kahju hüvitamise juhtumeid käsitlev kohus, Iirimaa) Iiri ohvrite hüvitisskeemi alusel hüvitamistaotluse. LD märkis taotluses, et ta sai ründe tõttu raske silmavigastuse, mille tagajärjel kaotas ta osaliselt ja püsivalt nägemise. Lisaks kannatas ta psühholoogiliste häirete ja ärevuse all. Olles teinud kindlaks, et LD‑le tekitati tema vastu toime pandud tahtliku vägivallakuriteoga isikukahju ja varalist kahju, määras kuriteoga tekitatud kahju hüvitamise juhtumeid käsitlev kohus talle otseselt kuriteoga seoses kantud kulude katteks 645,62 eurot.
LD esitas 2. augustil 2019 eelotsusetaotluse esitanud kohtule, High Courtile (kõrge kohus, Iirimaa), kaebuse, milles ta väitis muu hulgas, et Iiri ohvrite hüvitisskeem ei ole direktiiviga 2004/80 kooskõlas, kuna skeem ei näe ette õiglast ja asjakohast hüvitist, sest välistatakse mittevaralise kahju, sealhulgas valu ja kannatuste hüvitamine (
2
).
Kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus ei olnud kindel, kuidas tuleks direktiivi artikli 12 lõiget 2 tõlgendada, esitas ta Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse.
Euroopa Kohtu hinnang
Tahtliku vägivallakuriteo ohvritele tekitatud mittevaralise kahju hüvitamise kohta selgitas Euroopa Kohus, et kuigi direktiivi 2004/80 artikli 12 lõige 2 ei sisalda sõnaselget viidet mittevaralisele kahjule, ei piira sätte lai sõnastus kuidagi selles ette nähtud hüvitise ulatust kahju osas, mille hüvitamisele peaks see kaasa aitama.
Nagu tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, ei tohi teha mingit vahet selle põhjal, millist liiki kahju võib olla tekitatud kuriteo ohvritele või millised võisid olla ohvritele tekkinud tagajärjed. Isegi kui oletada, et direktiivi 2004/80 artikli 18 lõike 2 sõnastus, mis viitab muu hulgas prantsus‑ ja rumeeniakeelses versioonis üksnes „isikukahjule“, võib viidata sellisele vahetegemisele, tuleb märkida, et sätte paljudes teistes keeleversioonis ei ole sõnale „kahju“ lisatud omadussõna, mis selle ulatust piiraks. Liidu õigusnorme tuleb tõlgendada ja kohaldada ühetaoliselt, arvestades liidu kõigis keeltes kehtivaid versioone, ning kui keeleversioonid üksteisest erinevad, tuleb asjaomast sätet tõlgendada lähtuvalt selle õigusakti üldisest ülesehitusest ja eesmärkidest, mille osa see säte on.
Ühelt poolt märkis Euroopa Kohus, et ükski muu direktiivi 2004/80 säte ei võimalda asuda seisukohale, et tuleks teha vahet direktiivi kohaldamisalasse kuuluvatele ohvritele tekitatud kahju liikide vahel. Teiselt poolt leidis Euroopa Kohus, et kuriteoohvritele hüvitise maksmist hõlbustavad meetmed peaksid aitama saavutada eesmärki tagada asjaomaste isikute kaitse kahju eest (
3
). Lisaks austatakse direktiivis põhiõigusi ja iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid (
4
). Nagu ilmneb harta artikli 3 lõikest 1, tuleb isikupuutumatust mõista nii kehalise kui ka vaimse puutumatusena. Seega peab direktiivi 2004/80 artikli 12 lõikes 2 ette nähtud hüvitisega olema võimalik olukorrast olenevalt hüvitada kogu mittevaralist kahju, sealhulgas valu ja kannatuste tõttu tekkinud kahju.
Seetõttu märkis Euroopa Kohus, et direktiivi 2004/80 artikli 12 lõikega 2 on vastuolus riigisisene tahtliku vägivallakuriteo ohvrite hüvitisskeem, mis põhimõtteliselt välistab mittevaralist kahju puudutavas osas ohvrite valu ja kannatuste eest hüvitise maksmise. Hoolimata vajadusest tagada riigisiseste hüvitisskeemide rahaline elujõulisus, mis tähendab, et liikmesriigid ei pea tingimata ette nägema kuriteoohvritele tekitatud varalise ja mittevaralise kahju täielikku hüvitamist, nõuab õiglane ja asjakohane hüvitis selle sätte tähenduses, et hüvitise kindlaksmääramisel võetaks arvesse toimepandud kuritegude tagajärgede raskust ohvritele ning hüvitist, mida need ohvrid võivad deliktilise vastutuse alusel kuriteo toimepanijalt saada.
(
1
)	Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/80/EÜ, mis käsitleb kuriteoohvritele hüvitise maksmist (ELT 2004, L 261, lk 15; ELT eriväljaanne 19/07, lk 65). Direktiivi artikli 12 lõikes 2 on sätestatud, et kõik liikmesriigid tagavad, et nende riigisisestes eeskirjades nähakse ette nende territooriumil sooritatud tahtlike vägivallakuritegude ohvrite hüvitisskeem, mis tagab ohvritele õiglase ja asjakohase hüvitise.
(
2
)	Aastal 1974 loodud Iiri ohvrite hüvitisskeemi algses redaktsioonis oli ette nähtud hüvitise maksmine mittevaralise kahju (general damages), sealhulgas valu ja kannatuste (pain and suffering) eest. Alates hüvitisskeemi muutmisest 1. aprillil 1986 ei maksta valu ja kannatuste eest mingit mittevaralise kahju hüvitist, sest asjasse puutuvate sätete kohaldamisala tõi enne sätete muutmist kaasa rasked tagajärjed sel perioodil sügavas majanduslanguses oleva Iiri riigi rahandusele.
(
3
)	Vt direktiivi 2004/80 põhjendus 2.
(
4
)	Vt direktiivi 2004/80 põhjendus 14.