62015CC0025
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
YVES BOT
esitatud 20. jaanuaril 2016 (
1
)
Kohtuasi C‑25/15
Kriminaalasi,
milles süüdistatav on
István Balogh
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Budapest Környéki Törvényszék (Budapesti piirkondlik kohus, Ungari))
„Eelotsusetaotlus — Õigusalane koostöö kriminaalasjades — Õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele — Direktiiv 2010/64/EL — Kohaldamisala — Mõiste „kriminaalmenetlus” — Liikmesriigis ette nähtud menetlus, mille eesmärk on tunnustada teise liikmesriigi kohtu poolt kriminaalasjas tehtud otsust — Otsuse tõlkimisega seotud kulud — Raamotsus 2009/315/JSK — Otsus 2009/316/JSK — Euroopa karistusregistrite infosüsteem (ECRIS)”
1.
Käesoleva eelotsusetaotlusega palub Budapest Környéki Törvényszék (Budapesti piirkondlik kohus, Ungari) Euroopa Kohtul tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta direktiivi 2010/64/EL õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses (
2
) artikli 1 lõiget 1.
2.
Taotlus on esitatud menetluses, mis algatati eelotsusetaotluse esitanud kohtus ja mis puudutab sellise lõpliku kohtuotsuse tagajärgede tunnustamist Ungaris, mille on teinud teise liikmesriigi, antud juhul Austria Vabariigi kohus ning millega mõisteti I. Baloghile kuriteo toimepanemise eest karistuseks vangistus ja mõisteti välja menetluskulud.
3.
Eelotsusetaotlusest selgub, et 13. mai 2014. aasta kohtuotsusega, mis jõustus 8. oktoobril 2014 (
3
), mõistis Landesgericht Eisenstadt (Eisenstadti piirkondlik kohus, Austria) Ungari kodanikule I. Baloghile varguse eest, mis oli toime pandud sissetungimisega, karistuseks 4 aasta ja 6 kuu pikkuse vangistuse ning mõistis talt välja menetluskulud. I. Balogh on kinnipeetav Austrias, kus ta peab oma karistust kandma kuni 24. detsembrini 2017.
4.
Euroopa Kohtus aset leidnud kohtuvaidluse tulemusel ja eelkõige Austria valitsuse tehtud täpsustustest selgus, et 15. septembril 2014 edastas Landesgericht Eisenstadt (Eisenstadti piirkondlik kohus) I. Baloghi suhtes tehtud kohtuotsuse põhiandmed Austria karistusregistriametile (österreichisches Strafregisteramt), märkides kooskõlas nõukogu 6. aprilli 2009. aasta otsusega 2009/316/JSK Euroopa karistusregistrite infosüsteemi (ECRIS) loomise kohta raamotsuse 2009/315/JSK artikli 11 kohaldamiseks (
4
) ära Euroopa karistusregistrite infosüsteemis (ECRIS) ette nähtud koodi, mis vastab süüdimõistmise aluseks olnud kuritegudele.
5.
21. septembril 2014 (
5
) teavitas Austria karistusregistriamet kui Austria keskasutus nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsuse 2009/315/JSK, mis käsitleb karistusregistrite andmete vahetamise liikmesriikidevahelist korraldust ja andmete sisu, (
6
) artikli 3 tähenduses ning kooskõlas raamotsuse artikli 4 lõike 2 esimeses lõigus ette nähtud kohustusega Ungari keskasutust, nimelt haldusteenuste ja elektrooniliste avalike teenuste keskbürood (Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala) kohtuotsusest ECRIS‑i raames ette nähtud elektroonilises vormis.
6.
Ungari justiitsministeerium (magyar Igazságügyi Minisztérium) palus seejärel Landesgericht Eisenstadtil (Eisenstadti piirkondlik kohus) edastada kohtuotsus, et tunnustada seda Ungaris. Justiitsministeerium lisas, et välisriigi kohtuotsus, mida on Ungaris juba tunnustatud, on võrdväärne siseriikliku süüdimõistva kohtuotsusega, mis on kantud karistusregistrisse.
7.
Ungari õiguses ette nähtud ja välisriigi kohtuotsuste tunnustamist puudutava erimenetluse rakendamisel, mille käigus on Budapest Környéki Törvényszék (Budapesti piirkondlik kohus) pädev kohus, on viimasel nimelt tekkinud küsimus, kas Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) kohtuotsuse tõlkimisega seotud kulud saab I. Baloghilt välja mõista või mitte.
8.
Ungari asjakohased õigusnormid on järgmised.
9.
1996. aasta XXXVIII seaduse rahvusvahelise õigusabi kohta kriminaalmenetlustes (a nemzetközi bűnügyi jogsegélyről szóló 1996. évi XXXVIII. törvény) § 46 on sõnastatud järgmiselt:
„(1)   Justiitsminister saab teated, mis võimaldavad välisriigi kohtuotsust tunnustada, ning välisriigist pärinevad taotlused kanda üle vabadusekaotuse või vabadust piirava julgeolekumeetme, konfiskeerimise või vara konfiskeerimise, samuti meetme, millega lõplikult võetakse juurdepääs elektroonilistele andmetele, täideviimine, ning kui see ei ole käesoleva seaduse § 2 kohaselt keelatud, saadab need pädevale kohtule. Fővárosi Törvényszékil [(Budapesti linnakohus)] on esemeline ja territoriaalne pädevus kontrollida, kas vabadusekaotuse või vabadust piirava julgeolekumeetme, konfiskeerimise või vara konfiskeerimise, samuti meetme, millega lõplikult võetakse juurdepääs elektroonilistele andmetele, nagu need on käesolevas seaduses ette nähtud, täideviimise tingimused on täidetud.
[…]
(3)   Kui käesolevas seaduses ei ole ette nähtud teisiti, reguleerivad kohtumenetlust [1998. aasta XIX seaduse, millega kehtestatakse kriminaalmenetluse seadustik (a büntetőeljárásról szóló 1998 évi XIX. Törvény, edaspidi „kriminaalmenetluse seadustik”)], XXIX peatüki üldsätted erimenetluste kohta, välja arvatud § 555 lõike 2 punktid b ja d.”
10.
Lisaks on seaduse rahvusvahelise õigusabi kohta kriminaalmenetlustes §‑s 48 sätestatud:
„(1)   Otsuse tegemisel on kohus seotud nende asjaoludega, mille on tuvastanud välisriigi kohus.
(2)   Menetluse käigus tuvastab kohus, millised on õiguslikud tagajärjed, mis Ungari õiguses omistatakse süüdimõistvale kohtuotsusele. Kui välisriigi kohtu otsusega määratud karistus või meede ei ole Ungari õigusega täielikult kooskõlas, tuvastab kohus oma otsuses, milline on vastavalt Ungari õigusele kohaldatav karistus või meede, tagades, et see vastab võimalikult suures ulatuses välisriigi kohtu määratud karistusele või meetmele, ja teeb täitmise taotluse korral seega otsuse karistuse või meetme täitmise kohta.
(3)   Kohaldatava karistuse või meetme tuvastamisel tuleb lähtuda teo toimepanemise ajal kehtinud seadusest; kui kohaldatava karistuse või meetme tuvastamise ajal kohaldatavast Ungari seadusest ilmneb, et kõnealune tegu ei ole enam kriminaalkorras karistatav süütegu või et selle eest tuleb mõista kergem karistus, kohaldatakse uut seadust.”
11.
Kriminaalmenetluse seadustiku § 9 lõikes 1 on ette nähtud, et kriminaalmenetluse keel on ungari keel.
12.
Kriminaalmenetluse seadustiku § 338 lõike 1 kohaselt mõistab kohus menetluskulud välja süüdistatavalt, kui viimane on süüdi tunnistatud või tema vastutus õigusnormi rikkumise eest on tuvastatud. See säte ei puuduta kriminaalmenetluse kulusid, mis seaduse kohaselt tuleb välja mõista mõnelt teiselt isikult. Seadustiku § 338 lõikes 2 on omakorda ette nähtud, et süüdistatavalt võib välja mõista ainult kulud, mis on tekkinud selle teo või asjaolude selle osa tõttu, mille suhtes tema süü või vastutus on tuvastatud. Kelleltki ei või välja mõista kulusid, mis on tekkinud asjatult, välja arvatud juhul, kui see isik ise on need hooletusest põhjustanud.
13.
Seadustiku § 339 lõike 1 kohaselt kannab riik kulud, mida süüdistatav ei pea kandma.
14.
Kriminaalmenetluse seadustiku § 555 lõike 1 kohaselt reguleerivad erimenetlusi selle seadustiku sätted, välja arvatud juhul, kui neid reguleerivas peatükis on ette nähtud teisiti.
15.
Seadustiku § 555 lõike 2 punktis j on ette nähtud, et erimenetlustes mõistetakse kulud välja süüdistatavalt, kui viimaselt mõisteti kulud välja ka põhimenetluses.
16.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitab, et Ungari õiguses on nn erimenetlused mõeldud selleks, et pärast lõplikku otsust, milles on lahendatud karistusõiguse põhiküsimused, otsustatakse karistusõiguse kõrvalküsimused, mis on põhiküsimusega tihedalt seotud. Teisisõnu on tegemist lihtsustatud kõrvalmenetlustega.
17.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib samuti, et põhikohtuasjas kõne all olev erimenetlus ei tähenda uut süüdimõistmist ning piirdub välisriigi kohtu otsusele samasuguse väärtuse omistamisega, nagu on Ungari kohtu otsusel.
18.
Kuna Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) otsus on koostatud saksa keeles, siis leiab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et vastava erimenetluse rakendamisel peab ta tagama tõlke menetluskeelde, käesoleval juhul ungari keelde. Siinkohal täpsustab ta, et Ungaris kuuluvad tõlkekulud kriminaalmenetluse kulude hulka.
19.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et Ungaris on tõlkekulude kui kriminaalmenetluse kulude väljamõistmisel välja kujunenud kaks tava.
20.
Esimese tava kohaselt tuletatakse direktiivi 2010/64 sätetest, et tõlkekulud kujutavad endast välisriigi kohtuotsuse tunnustamise käigus riigi kantavaid kriminaalmenetluse kulusid. Konkreetselt tuleb selle direktiivi artikli 1 lõike 1 kohaselt, milles on ette nähtud, et direktiiviga sätestatakse eeskirjad õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele muu hulgas kriminaalmenetluses, neid eeskirju mõista nii, et need hõlmavad ka erimenetlusi.
21.
Seega tuleks kõrvale jätta siseriiklikud õigusnormid, millega pannakse isikule, kellelt põhimenetluses mõisteti välja kulud, kohustus kanda erimenetluse kulud, mis on seotud tõlkekuludega.
22.
Niisiis tuleks kohaldada kriminaalmenetluse seadustiku § 9, mille kohaselt on Ungari kodanikust süüdistataval õigus kasutada oma emakeelt, mistõttu peaks riik kandma kohtuotsuse tunnustamise erimenetluses välisriigi kohtuotsuse tõlkimisega seotud kulud. Lisaks oleks norm, mille kohaselt riik kannab kriminaalmenetluse seadustiku § 339 lõike 1 alusel tõlkekulud, samuti kohaldatav, kui tunnustatakse välisriigi kohtuotsust.
23.
Teine Ungaris levinud tava põhineb järeldusel, et välisriigi kohtuotsuse ungari keelde tõlkimisel, mis on vajalik, et oleks võimalik läbi viia vastava kohtuotsuse tunnustamise erimenetlus, ei ole mingit seost õigusega kasutada oma emakeelt. Süüdistatav peaks seega kandma selle erimenetlusega kaasnevad tõlkekulud. Kuna välisriigi menetlus on käesoleval juhul põhimenetlus kriminaalmenetluse seadustiku § 555 lõike 2 punkti j tähenduses ning välisriigi kohus mõistis süüdistatavalt välja kriminaalmenetluse kulud, peaks see isik kandma kõik kulud, sealhulgas erimenetluses tekkinud kulud.
24.
Pidades vajalikuks paluda Euroopa Kohtult direktiivi 2010/64 tõlgendamist, otsustas Budapest Környéki Törvényszék (Budapesti piirkondlik kohus) menetluse peatada ja esitada järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas direktiivi 2010/64 artikli 1 lõike 1 sõnastust, mille kohaselt „[k]äesoleva direktiiviga sätestatakse eeskirjad õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluses”, tuleb mõista nii, et Ungari kohtul lasub kohustus kohaldada seda direktiivi ka erimenetluses (kriminaalmenetluse seadustiku XXIX peatükk), ehk teisisõnu, kas tuleb asuda seisukohale, et nimetatud sättes viidatud „kriminaalmenetlus” hõlmab niisuguseid erimenetlusi, nagu on ette nähtud Ungari õiguses, või puudutab see eranditult menetlust, mis päädib süüdistatava kriminaalvastutust tuvastava lõpliku kohtuotsusega?”
I. Analüüs
25.
Eelotsusetaotluses palub eelotsusetaotluse esitanud kohus tõlgendada direktiivi 2010/64, et sisuliselt saada teada, kas direktiiviga on vastuolus siseriiklik praktika, mille kohaselt pannakse Ungari kodanikule, kellele on teises liikmesriigis mõistetud vabadusekaotuslik karistus, kohustus tasuda süüdimõistva kohtuotsuse tõlkimisega seotud kulud välisriigi kohtuotsuste tunnustamise erimenetluses.
26.
Enne kui analüüsida probleemi, mis on seotud teise liikmesriigi kohtu otsuse tõlkimisega Ungari õiguses kehtivas, tunnustamist puudutavas erimenetluses, tuleb täpsustada, et süüdimõistetud isikul, nagu I. Balogh, on direktiivi 2010/64 artiklis 3 kindlaksmääratud tingimustel õigus saada ungarikeelne tõlge kohtuotsusest, mille Landesgericht Eisenstadt (Eisenstadti piirkondlik kohus) tema suhtes tegi.
27.
Direktiivi artikli 1 lõikes 2 on ette nähtud, et õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses „teki[b] isikul hetkest, mil liikmesriigi pädevad asutused on talle […] teatavaks teinud, et teda kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo toimepanekus, ning kehtivad kuni tema suhtes menetluse lõpetamiseni, mille all mõistetakse lõpliku otsuse tegemist küsimuses, kas ta on kuriteo toime pannud, sealhulgas kohtuotsuse tegemine ja edasikaebamisotsus, kui see on asjakohane”.
28.
Mis puudutab täpsemalt õigust tõlkele, siis on direktiivi artikli 3 lõikes 1 sätestatud, et liikmesriigid tagavad, „et kahtlustatavale või süüdistatavale isikule, kes ei mõista asjaomases kriminaalmenetluses kasutatavat keelt, võimaldatakse mõistliku ajavahemiku jooksul kõikide oluliste dokumentide kirjalik tõlge, et kindlustada talle võimalus kasutada õigust kaitsele ja tagada menetluse õiglus”.
29.
Direktiivi 2010/64 põhjendusest 30 tuleneb, et „[m]enetluse õigluse tagamine eeldab, et kahtlustatava ja süüdistatava isiku huvides tõlgitakse olulised dokumendid või vähemalt nende asjakohased lõigud vastavalt käesolevale direktiivile. Teatud liiki dokumente tuleks alati käsitada selle eesmärgi saavutamise seisukohast olulistena ja seetõttu tuleks need tõlkida, näiteks otsused, millega võetakse isikult vabadus, süüdistused või süüdistusaktid ja kohtuotsused”.
30.
Nimetatud põhjendust on täpsustatud direktiivi artikli 3 lõikes 2, mille kohaselt „[o]luliste dokumentide hulka kuuluvad otsused, millega võetakse isikult vabadus, süüdistused või süüdistusaktid ja kohtuotsused”.
31.
Nimetatud direktiivi artikli 3 lõigetega 1 ja 2 on seega kehtestatud põhimõte, et kirjalikult tuleb tõlkida niisugune kohtuotsus, nagu Landesgericht Eisenstadt (Eisenstadti piirkondlik kohus) tegi I. Baloghi suhtes.
32.
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 101 alusel küsiti Budapest Környéki Törvényszékilt (Budapesti piirkondlik kohus) selgitusi, kas Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) otsus kui oluline dokument direktiivi 2010/64 artikli 3 lõike 2 tähenduses tõlgiti Austrias süüdimõistetud isiku keelde ning vajaduse korral tehti viimasele teatavaks nimetatud keeles.
33.
Oma 21. oktoobri 2015. aasta vastuses märkis eelotsusetaotluse esitanud kohus, et talle teadaolevalt ei tõlgitud Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) otsust ning järelikult ei tehtud seda ka I. Baloghile teatavaks. Ta täpsustas siiski, et kohtuistungil osales Ungari tõlk.
34.
Sellegipoolest selgub kohtuistungil Austria valitsuse poolt selles küsimuses tehtud täpsustustest, et Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) kohtuotsus tõlgiti ungari keelde pärast selles kohtus toimunud kohtuistungit suuliselt ning seejärel kirjalikult. Kohtuotsuse kirjalik tõlge oli kättesaadav 2015. aasta augustis ning edastati I. Baloghile.
35.
Neist täpsustustest selgub seega, et I. Baloghile tagati direktiivi 2010/64 artiklis 3 ette nähtud õigus saada tõlge tema suhtes tehtud kohtuotsusest.
36.
Olles selles punktis selgusele jõudnud, märgin ma, et Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) kohtuotsuse ungari keelde tõlkimine, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib teha, on mõeldud selleks, et rakendada Ungari õiguses erimenetlust, mille eesmärk on tunnustada selles õiguses teistes liikmesriikides tehtud kohtuotsust.
37.
Olen samamoodi nagu Ungari ja Austria valitsus ning Euroopa Komisjon seisukohal, et kõnealune menetlus jääb väljapoole direktiivi 2010/64 kohaldamisala, nagu see on määratletud direktiivi artikli 1 lõikes 2. Lisaks ma leian, et igal juhul on selle menetluse õiguspärasus teisi liidu õigusnorme arvestades kaheldav. Seega ei saa minu hinnangul eelotsusetaotluse esitanud kohtu välja toodud probleeme analüüsida lähtuvalt kõnealuse direktiivi vaatenurgast.
38.
Lisaks tuleb meelde tuletada, et „asjaolu, et liikmesriigi kohus on sõnastanud eelotsuse küsimuse vormiliselt nii, et ta on viidanud liidu õiguse teatavatele sätetele, ei takista Euroopa Kohut esitamast sellele kohtule kogu tõlgenduslikku teavet, mis võib viimasel aidata menetletavat kohtuasja lahendada, olenemata sellest, kas liikmesriigi kohus on neile aspektidele oma küsimuste sõnastuses viidanud või mitte. Sellega seoses on Euroopa Kohtu ülesanne tuletada liikmesriigi kohtu esitatud aspektide kogumist ja eelkõige eelotsusetaotluse põhjendustest need liidu õiguse aspektid, mida on vaidluse eset silmas pidades vaja tõlgendada” (
7
). Laiemas mõttes võimaldasid nii kirjalikud kui ka suulised seisukohad, mis esitati Euroopa Kohtule käesolevas menetluses, tuvastada asjakohased liidu õigusnormid, et anda eelotsusetaotluse esitanud kohtule tarvilik vastus.
39.
Ungari valitsus täpsustab, et seaduse rahvusvahelise õigusabi kohta kriminaalmenetlustes §‑des 46 ja 48 ette nähtud menetluse käigus ei hinda pädev Ungari kohus asjaolusid ega karistusõigusliku vastutuse astet (kohus on nimelt sellega seotud), vaid kohandab välisriigi kohtuotsuses kindlaks määratud õiguslikku tagajärge, et see oleks kooskõlas Ungari õigussüsteemiga, mis tähendab, et tegemist ei ole uue kriminaalkaristuse mõistmisega, vaid niisuguse menetlusliku tingimuse täitmisega, mis on vältimatult vajalik selleks, et Ungaris tunnustada ja täita välisriigi kohtuotsust ja selles otsuses sisalduvat kriminaalkaristust. Välisriigi kohtuotsuste tunnustamise menetluses kohandatakse seega välisriigi kohtuotsuses kindlaks määratud karistust vaid formaalselt, et see oleks kooskõlas Ungari õigusega. Seda arvestades on välisriigi kohtuotsuse ungari keelde tõlkimine kohtumenetluses tunnustamiseks vajalik vahend.
40.
Nagu komisjon märkis oma kirjalikes seisukohtades, on kõnealune erimenetlus ilmselt sarnane täitemenetlusega, nagu selgus ka kohtuistungil aset leidnud vaidluste tulemusel. Seega tuleb tõdeda, et erimenetlus on juba oma põhimõttelt vastuolus ELTL artikli 82 lõike 1 esimese lõiguga, mille kohaselt kriminaalasjades tehtav õigusalane koostöö Euroopa Liidus põhineb kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõttel.
41.
Nii Euroopa Kohtu poolt küsitud selgitustele eelotsusetaotluse esitanud kohtu antud vastus (
8
) kui ka Euroopa Kohtu istungil aset leidnud vaidlused võimaldasid välja selgitada, et kõnealust erimenetlust rakendavad Ungari ametivõimud korrapäraselt, et tunnustada välisriigi kohtuotsuste kehtivust ja toimet Ungari õiguses. Täpsemalt, nagu selgub põhikohtuasjast, rakendavad Ungari ametivõimud erimenetlust sõltumata karistuse täideviimisest Ungaris või asjaolust, kas selles liikmesriigis toimuvas kriminaalmenetluses võetakse niisugust kohtuotsust arvesse. Ei nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsus 2008/909/JSK vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta kriminaalasjades tehtud otsuste suhtes, millega määratakse vabadusekaotuslikud karistused või vabadust piiravad meetmed, nende Euroopa Liidus täideviimise eesmärgil (
9
) ega nõukogu 24. juuli 2008. aasta raamotsus 2008/675/JSK, mis käsitleb Euroopa Liidu liikmesriikides tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste arvessevõtmist uutes kriminaalmenetlustes, (
10
) ei ole seega käesolevas kohtuasjas kohaldatavad.
42.
Lisaks on teise liikmesriigi kohtuotsusega isiku süüdimõistmise kandmine Ungari karistusregistrisse seatud sõltuvusse tunnustamise erimenetluse eelnevast rakendamisest, mis eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul eeldab tema poolt Austria kohtuotsuse tõlkimist ungari keelde.
43.
Vastav lähenemine on aga, nagu ma juba selgitasin, vastuolus karistusregistrite andmete liikmesriikide vahel vahetamise Euroopa mehhanismiga, mis on ellu viidud raamotsusega 2009/315 ja otsusega 2009/316.
44.
Nendest kahest õigusaktist ilmneb, et Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) kohtuotsuse kandmine Ungari karistusregistrisse peab toimuma mitte niisuguses tunnustamise erimenetluses, nagu see on Ungari õiguses ette nähtud, vaid otse ECRIS‑i raames kohtuotsuse teinud liikmesriigi poolt edastatud andmete alusel. Kohtuotsuse edastamine ega veel vähem selle tõlkimine ei ole üldjuhul vajalik.
45.
Raamotsus 2009/315 aitab saavutada meetmeprogrammi, mille eesmärk on kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamine, (
11
) kolmandas meetmes sätestatud eesmärke, kusjuures nimetatud meetmeprogrammi võttis Euroopa Liidu Nõukogu 29. novembril 2000 vastu kooskõlas 15. ja 16. oktoobril 1999 Tamperes kokku tulnud Euroopa Ülemkogu järeldustega. Programmi kolmanda meetmega tehakse nimelt ettepanek võtta kasutusele karistusregistri andmete päringu tüüpvorm, mis tõlgitakse kõikidesse liidu ametlikesse keeltesse. Tüüpvormi kasutamise eesmärk on lihtsustada kriminaalasjades vastastikust abistamist. (
12
)
46.
Nagu on märgitud raamotsuse 2009/315 põhjenduses 9, peaks raamotsus „asendama kriminaalasjades vastastikuse abistamise Euroopa konventsiooni [– mis kirjutati alla Strasbourgis 20. aprillil 1959 –] artikli 22. Lisaks kohtuotsuse teinud liikmesriigi kohustustele edastada kodakondsusjärgsele liikmesriigile andmeid tema kodanike suhtes tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta, mis [selle] raamotsusega üle võetakse ja selgemalt määratletakse, kehtestatakse ka kodakondsusjärgse liikmesriigi kohustus selliselt edastatud andmeid talletada, et tagada teiste liikmesriikide andmepäringute korral neile täieliku vastuse andmine”.
47.
Raamotsusega 2009/315 kõrvaldati süsteemis, mis rakendati kriminaalasjades vastastikuse abistamise Euroopa konventsiooniga, seega üks puudujääkidest, nimelt asjaolu, et edastatud teave võib olla raskesti mõistetav. Osaliselt on vastav mõistetamatus selgitatav tõlkeraskustega. (
13
)
48.
Järelikult on raamotsuse eesmärk parandada elektroonilise süsteemi rakendamise abil teabevahetust. Süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitleva teabe vahetamise süsteemil tervikuna peab olema eesmärk võimaldada lõppkasutajal saada oma siseriikliku karistusregistri vahendusel väga lühikeste tähtaegade jooksul elektrooniliselt ja turvaliselt ammendavat ja lihtsalt mõistetavat teavet kriminaalkorras süüdimõistvate kohtuotsuste kohta, mis on isiku suhtes tehtud liidu territooriumil. Kõigi liikmesriikide poolt tunnustatud ja koodide kasutamisel põhineva Euroopa tüüpvormi kasutamine lihtsustab vahetatud teabe tõlkimist ja muudab teabe seega kõigi jaoks mõistetavaks.
49.
Nagu on märgitud raamotsuse 2009/315 põhjenduses 17, siis „[s]üüdimõistvate kohtuotsuste alase teabevahetuse parandamisest ei ole suurt kasu, kui andmed ei ole neid saavale liikmesriigile mõistetavad. Vastastikust mõistmist võib parandada Euroopa tüüpvormi loomine, mis võimaldaks andmeid vahetada ühtsel, elektroonilisel ja masintõlkeks sobilikul kujul”. Põhjendusest selgub, et „[k]ohtuotsuse teinud liikmesriigi saadetud andmed süüdimõistva kohtuotsuse kohta peaks edastama nimetatud liikmesriigi ametlikus keeles või ühes ametlikest keeltest”.
50.
Vastavalt raamotsuse 2009/315 artikli 1 punktile a on raamotsuse eesmärk määrata kindlaks kord, mille alusel kohtuotsuse teinud liikmesriik edastab andmeid sellise kohtuotsuse kohta süüdimõistetud isiku kodakondsusjärgsele liikmesriigile. Raamotsuse artikli 1 punkti c kohaselt on raamotsuse eesmärk ka „kehtestada […] raamistik, et luua elektrooniline süsteem süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitleva teabe vahetamiseks liikmesriikide vahel”.
51.
Raamotsuse artikli 4 lõikes 1 on ette nähtud, et „[i]ga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada iga tema territooriumil langetatud süüdimõistva kohtuotsuse kandmisel riigi karistusregistrisse andmete lisamine süüdimõistetud isiku kodakondsuse või kodakondsuste kohta, kui tegemist on teise liikmesriigi kodanikuga”.
52.
Raamotsuse 2009/315 artikli 4 lõike 2 esimeses lõigus on sätestatud, et „[k]ohtuotsuse teinud liikmesriigi keskasutus teatab võimalikult kiiresti teiste liikmesriikide keskasutustele süüdimõistvad kohtuotsused, mis on tehtud tema territooriumil nimetatud teiste liikmesriikide kodanike suhtes ja mis on kantud karistusregistrisse”.
53.
Kõnealusele kohtuotsuse teinud liikmesriigil lasuvale teatamiskohustusele lisandub kodakondsusjärgse liikmesriigi kohustus talletada edastatud andmed, nagu see on ette nähtud raamotsuse artikli 5 lõikes 1.
54.
Lisaks on raamotsuse artikli 11 lõikes 4 ette nähtud, et nõukogu võtab muud meetmed, mille eesmärk on selle lõike punkti a kohaselt „kõigi selliste vahendite kindlaksmääramine, mis hõlbustavad edastatavate andmete mõistmist ja masintõlget”.
55.
Nagu tuleneb otsuse 2009/316 artikli 1 esimesest lõigust, puudutab otsus nimelt ECRIS‑i loomist. Otsuse artikli 3 lõike 1 kohaselt on ECRIS „detsentraliseeritud infotehnoloogia süsteem, mis rajaneb kõikide liikmesriikide karistusregistrite andmebaasidel”.
56.
Otsuse põhjenduse 6 kohaselt on otsuse „eesmärk on rakendada raamotsust 2009/315[…], et luua liikmesriikidevaheline elektrooniline süsteem süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitleva teabe vahetamiseks ja seda süsteemi arendada. Selline süsteem peaks võimaldama esitada teavet süüdimõistva kohtuotsuse kohta viisil, mis on lihtsalt arusaadav. Seepärast tuleks koostada tüüpvorm, mis võimaldaks vahetada teavet ühtses, elektroonilises ja masintõlkeks sobilikus vormis, ning korraldada ja hõlbustada süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitleva teabe elektroonilist vahetamist liikmesriikide keskasutuste vahel”.
57.
Otsuse 2009/316 põhjenduses 12 on iseäranis märgitud, et „[selles] otsuses sätestatud süütegude ning karistuste ja mõjutusvahendite liike kajastavad tabelid peaksid hõlbustama masintõlget ning koodisüsteemi kasutamine peaks tagama ühtse arusaama edastatud andmetest”.
58.
Sellest aspektist on otsuse artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus sätestatud, et „[k]ui liikmesriigid edastavad raamotsuse 2009/315[…] artikli 4 lõigete 2 ja 3 ja artikli 7 kohaseid andmeid, mis hõlmavad kuriteo nimetust või juriidilist kvalifikatsiooni ning viidet kohaldatavatele õigusnormidele, märgivad nad igale süüteole, mille kohta andmed edastatakse, vastava koodi, mis on esitatud A lisas olevas süütegusid käsitlevas tabelis”.
59.
Samuti on otsuse 2009/316 artikli 4 lõike 2 esimeses lõigus ette nähtud, et „[k]ui liikmesriigid edastavad raamotsuse 2009/315[…] artikli 4 lõigete 2 ja 3 ja artikli 7 kohaseid andmeid, mis hõlmavad süüdimõistva kohtuotsuse sisu, eelkõige karistust, võimalikke lisakaristusi, mõjutusvahendeid ja karistuse täitmist muutvaid hilisemaid otsuseid, märgivad nad igale karistusele ja mõjutusvahendile, mille kohta andmeid edastatakse, vastava koodi, mis on esitatud B lisas olevas karistusi ja mõjutusvahendeid käsitlevas tabelis”.
60.
Need meetmed võimaldavad lihtsustada teabe vahetamist liikmesriikide vahel, tagades samas vastastikuse arusaamise.
61.
Nagu Austria valitsus kohtuistungil väga selgelt kinnitas, ei ole teistes liikmesriikides tehtud kohtuotsuste tunnustamise erimenetlus, mida Ungari ametivõimud rakendasid, kooskõlas raamotsusega 2009/315 ja otsusega 2009/316 kehtestatud mehhanismiga. Viimati nimetatud õigusaktides ei ole ka ette nähtud seda, et karistusõiguse valdkonnas tuleb tõlkida kohtuotsused, mis on süüdimõistvaid kohtuotsuseid puudutavate andmete vahetamise alus.
62.
Esiteks ei ole vastavad kohtuotsuste tõlked vajalikud. Standarditud koodide ja ühtse teavitamisvormi kasutamise teel edastatakse süüdimõistvaid otsuseid puudutav teave lihtsalt mõistetaval kujul, mis võimaldab masintõlget. See on piisav süüdimõistva kohtuotsuse kandmiseks kodakondsusjärgse liikmesriigi karistusregistrisse.
63.
Teiseks ei ole niisuguses kontekstis nagu põhikohtuasi lubatav teises liikmesriigis tehtud kohtuotsuse tõlkimine. Nagu ma märkisin, on raamotsuse 2009/315 eesmärk tagada süüdimõistvaid kohtuotsuseid puudutava teabe parem edastamine liikmesriikide vahel. Lisaks peab vastastikune abistamine siseriiklike karistusregistrite päringute puhul olema korraldatud kiirelt ja tõhusalt. Teisisõnu peab aeg, mis kulub selle liikmesriigi karistusregistris süüdimõistva kohtuotsuse registreerimisest, kus kriminaalmenetlus toimus, kuni süüdimõistetud isiku kodakondsusjärgse liikmesriigi karistusregistris registreerimiseni, olema võimalikult lühike. Kui sellest vaatenurgast lähtuvalt oleks I. Baloghi süüdi mõistva kohtuotsuse registreerimisele Ungari karistusregistris pidanud eelnema Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) kohtuotsuse tõlkimine, oleks see läinud vastuollu kiiruse eesmärgiga. Seega oleks riivatud raamotsuses 2009/315 eesmärgiks seatud andmete vahetamise lihtsustamist ja kiirendamist.
64.
Siiski on raamotsuses 2009/315 ette nähtud võimalus, et süüdimõistva kohtuotsuse teinud liikmesriigil võib olla vajadus edastada kodakondsusjärgsele liikmesriigile täiendavat teavet. Raamotsuse artikli 4 lõikes 4 on sätestatud, et „[i]ga liikmesriik, kes on väljastanud andmeid lõigete 2 ja 3 alusel, edastab isiku kodakondsusjärgse liikmesriigi keskasutusele viimase poolt üksikjuhtumitel tehtava päringu korral süüdimõistvate kohtuotsuste ja võetavate meetmete koopia ning mis tahes muu sellega seotud teabe, et võimaldada keskasutusel analüüsida, kas on vajalik võtta riigisiseseid meetmeid”. (
14
)
65.
Siiski tuleneb selle sätte sõnastusest enesest, et kohtuotsuste edastamine karistusregistri väljavõtete osas teabe vahetamise süsteemi raames, mis rakendati raamotsusega 2009/315, on kavandatud erandlikuna. Kohtuotsuste süstemaatiline edastamine läheks, nagu ma eelnevalt märkisin, vastu selle raamotsuse eesmärgiga hõlbustada karistusregistri väljavõtete osas teabe vahetamist liikmesriikide vahel. Siiski paluvad Ungari ametivõimud süstemaatiliselt erimenetluse käigus, mis puudutab kohtuotsuste tunnustamist, teiste liikmesriikide kohtutel edastada süüdimõistvad kohtuotsused. Lisaks ei ole Ungari valitsus välja toonud erilisi kaalutlusi, mille tõttu ta konkreetsel põhikohtuasjas kõne all oleval juhul palus Landesgericht Eisenstadtil (Eisenstadti piirkondlik kohus) edastada oma kohtuotsus. Otse vastupidi oli selle taotluse põhjenduseks välisriigi kohtuotsuste tunnustamise erimenetluse automaatne kohaldamine. Ungari ametivõimude tegevust ei saa seega lugeda raamotsuse 2009/315 artikli 4 lõike 4 alusel põhjendatuks.
66.
Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) kohtuotsuse edastamine ei olnud ECRIS‑i raames seega ei vajalik ega lubatav. A fortiori tuleneb sellest järeldusest, et I. Baloghilt ei saa välja mõista kulusid, mis eelotsusetaotluse esitanud kohtule kaasnesid vastava kohtuotsuse tõlkimisega.
67.
Kõigist eespool toodud järeldustest tulenevalt teen ma Euroopa Kohtule ettepaneku vastata eelotsusetaotluse esitanud kohtule, et direktiivi 2010/64 artikli 1 lõikeid 1 ja 2 ning artikli 3 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et need ei kuulu kohaldamisele sellises olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kus liikmesriigi kohus kavatseb välisriigi kohtuotsuste tunnustamise siseriikliku menetluse käigus tõlkida selle riigi menetluskeelde teise liikmesriigi kohtu otsuse. Lisaks tuleb raamotsuse 2009/315 artikli 4 lõiget 2 ja artikli 5 lõiget 1 ning otsust 2009/316 tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus see, kui liikmesriigi karistusregistrisse kande tegemine teise liikmesriigi kohtu poolt kriminaalasjas tehtud süüdimõistva otsuse kohta seatakse sõltuvusse sellise menetluse eelnevast rakendamisest.
II. Järeldus
68.
Eespool toodud kaalutlusi arvesse võttes teen ettepaneku vastata Budapest Környéki Törvényszéki (Budapesti piirkondlik kohus) esitatud küsimusele järgmiselt:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta direktiivi 2010/64/EL õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses artikli 1 lõikeid 1 ja 2 ning artikli 3 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et need ei kuulu kohaldamisele sellises olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kus liikmesriigi kohus kavatseb välisriigi kohtuotsuste tunnustamise siseriikliku menetluse käigus tõlkida selle riigi menetluskeelde teise liikmesriigi kohtu otsuse.
Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsuse 2009/315/JSK, mis käsitleb karistusregistrite andmete vahetamise liikmesriikidevahelist korraldust ja andmete sisu, artikli 4 lõiget 2 ja artikli 5 lõiget 1 ning nõukogu 6. aprilli 2009. aasta otsust 2009/316/JSK Euroopa karistusregistrite infosüsteemi (ECRIS) loomise kohta raamotsuse 2009/315/JSK artikli 11 kohaldamiseks tuleb tõlgendada nii, et nende sätetega on vastuolus see, kui liikmesriigi karistusregistrisse kande tegemine teise liikmesriigi kohtu poolt kriminaalasjas tehtud süüdimõistva otsuse kohta seatakse sõltuvusse sellise menetluse eelnevast rakendamisest.
(
1
)	Algkeel: prantsuse.
(
2
)	ELT L 280, lk 1.
(
3
)	Oma seisukohtades märkis Austria valitsus siiski, et Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) lahend jõustus 5. septembril 2014.
(
4
)	ELT L 93, lk 33.
(
5
)	Selle kuupäeva tõi Austria valitsus välja kohtuistungil, kuigi oma kirjalikes seisukohtades mainis ta 19. septembrit 2014.
(
6
)	ELT L 93, lk 23.
(
7
)	Vt eelkõige kohtuotsus Essent Energie Productie (C‑91/13, EU:C:2014:2206, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
8
)	Euroopa Kohus palus Euroopa Kohtu kodukorra artikli 101 alusel Budapest Környéki Törvényszékil (Budapesti piirkondlik kohus) täpsustada, kas Landesgericht Eisenstadti (Eisenstadti piirkondlik kohus) tehtud otsus saadeti Ungari ametivõimudele eranditult selleks, et kanda see süüdimõistetud isiku suhtes karistusregistrisse, või ka karistuse täitmiseks Ungaris. Sellele küsimusele vastas eelotsusetaotluse esitanud kohus, et 1. oktoobri 2014. aasta vastuses märkis justiitsminiseerium (Igazságügyi Minisztérium) Landesgericht Eisenstadtile (Eisenstadti piirkondlik kohus), et vaja on edastada kohtuotsus, et anda sellele Ungaris toime. Ta lisas, et välisriigi kohtuotsus, mis on Ungaris kord juba tunnustatud, on võrdväärne siseriikliku süüdimõistva kohtuotsusega, mis on kantud karistusregistrisse.
(
9
)	ELT L 327, lk 27.
(
10
)	ELT L 220, lk 32.
(
11
)	EÜT 2001, C 12, lk 10.
(
12
)	Vt raamotsuse põhjendused 2 ja 3.
(
13
)	Vt komisjoni valge raamatu süüdimõistvate kohtuotsustega seotud vastastikuse teabevahetuse ja nende kohaldamise kohta Euroopa Liidus (KOM(2005) 10 lõplik) punktid 11 ja 14.
(
14
)	Kohtujuristi kursiiv.