62022TJ0084_RES
Zadeva T‑84/22
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd in UBS Group AG, pravni naslednici družb Credit Suisse Group AG in UBS AG, ki sta pravni naslednici družbe Credit Suisse AG,
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (sedmi senat) z dne 23. julija 2025
„Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Sektor promptnega trgovanja z valutami G10 na valutnem trgu (Forex) – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP – Izmenjava informacij – Sporazumi ali usklajena ravnanja, ki se nanašajo na dejavnosti trgovanja z valutami G10 – Omejevanje konkurence zaradi cilja – Enotna in trajajoča kršitev – Načelo dobrega upravljanja – Pravica do obrambe – Globe – Osnovni znesek – Približek vrednosti prodaje – Člen 23(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1/2003 – Neomejena sodna pristojnost“
Konkurenca – Upravni postopek – Sklep Komisije o ugotovitvi kršitve – Dokazno breme Komisije, da dokaže kršitev in njeno trajanje – Obseg dokaznega bremena – Usklajevanje in sodelovanje, ki nista združljiva z obveznostjo vsakega podjetja, da samostojno določi svoje ravnanje na trgu – Usklajevanje cen in dejavnosti trgovanja z obveznicami s strani borznih trgovcev finančnih institucij – Izmenjava občutljivih poslovnih informacij – Protikonkurenčna ravnanja
(člen 101(1) PDEU)
(Glej točke od 45 do 47, od 85 do 88, od 93 do 97, od 102 do 106, od 112 do 117, 122, 126, od 134 do 136, od 142 do 145, od 150 do 163, od 170 do 176 in 181.)
Sodni postopek – Vloga, s katero se postopek začne – Formalne zahteve – Kratek povzetek navajanih razlogov – Splošno sklicevanje na druga pisanja, priložena k tožbi – Dopustnost – Pogoji
(Statut Sodišča, člen 21; Poslovnik Splošnega sodišča, člen 76(d))
(Glej točke od 65 do 74, 179 in 180.)
Konkurenca – Upravni postopek – Sklep Komisije o ugotovitvi kršitve – Obveznost obrazložitve – Obseg
(člena 101 in 296, drugi odstavek, PDEU)
(Glej točke 189, 321 in 364.)
Omejevalni sporazumi – Škodovanje konkurenci – Merila presoje – Razlikovanje med omejevanjem zaradi cilja in omejevanjem zaradi posledice – Omejevanje zaradi cilja – Zadostna škodljivost – Presoja – Izmenjave občutljivih poslovnih informacij med borznimi trgovci finančnih institucij – Izmenjave, namenjene usklajevanju cen, razkritju občutljivih informacij in usklajevanju dejavnosti trgovanja – Izmenjave, ki pomenijo omejevanje konkurence zaradi cilja – Zatrjevane pozitivne posledice izmenjave informacij za konkurenco – Neupoštevnost
(člen 101(1) PDEU)
(Glej točke od 192 do 198, od 211 do 217, od 220 do 225, od 228 do 230, od 236 do 241, od 243 do 246, od 248 do 250, od 252 do 254 in od 296 do 302.)
Konkurenca – Upravni postopek – Sklep Komisije o ugotovitvi kršitve – Uporaba izjav drugih podjetij, ki so sodelovala pri kršitvi, kot dokaznih sredstev – Dopustnost – Dokazna vrednost prostovoljnih izjav, ki so jih dali glavni udeleženci omejevalnega sporazuma, da bi se za njih uporabilo obvestilo o ugodni obravnavi
(člen 101 PDEU; Obvestilo Komisije 2006/C 298/11)
(Glej točke od 262 do 270.)
Omejevalni sporazumi – Prepoved – Kršitve – Sporazumi in usklajena ravnanja, ki pomenijo enotno kršitev – Pripis odgovornosti podjetju zgolj za del te kršitve– Pogoji
(člen 101(1) PDEU)
(Glej točke od 324 do 327, 329 in od 349 do 353.)
Konkurenca – Upravni postopek – Sklep Komisije o ugotovitvi kršitve – Dokazno breme Komisije, da dokaže kršitev in njeno trajanje – Obseg dokaznega bremena – Enotna in trajajoča kršitev – Enotna narava kršitve – Obstoj celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem
(člen 101(1) PDEU)
(Glej točke 328 in od 334 do 342.)
Omejevalni sporazumi – Prepoved – Kršitve – Sporazumi in usklajena ravnanja, ki pomenijo enotno kršitev – Pripis odgovornosti podjetju zgolj za del te kršitve – Zadostnost tihega soglasja brez javnega zavračanja in prijave pristojnim organom za odgovornost podjetja
(člen 101(1) PDEU)
(Glej točke od 357 do 362.)
Konkurenca – Upravni postopek – Načelo dobrega upravljanja – Zahteva po nepristranskosti – Obseg – Kršitev – Neobstoj
(člen 101 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41)
(Glej točke od 378 do 387.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Diskrecijska pravica Komisije – Sodni nadzor – Neomejena pristojnost sodišča Unije – Obseg – Nadomestitev obrazložitve izpodbijanega akta
(členi 101, 261 in 263 PDEU; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 31)
(Glej točke od 391 do 394.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Določitev osnovnega zneska – Ugotovitev vrednosti prodaje – Uporaba približka – Obveznost Komisije, da upošteva najboljše razpoložljive podatke – Dokazno breme glede upoštevanja te obveznosti
(člen 101(1) PDEU; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(3); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02, točki 13 in 15)
(Glej točke 403, 404, 424 in od 426 do 443.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Metoda za izračun, opredeljena v smernicah Komisije – Obveznost Komisije, da uporablja smernice ob spoštovanju načel enakega obravnavanja in varstva legitimnih pričakovanj
(člen 101 PDEU; Sporazum EGP, člen 53; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02)
(Glej točko 425.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Načelo enakega obravnavanja – Upoštevanje razlik in okoliščin, ki so specifične za zadevna podjetja
(člen 101 PDEU; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2))
(Glej točke od 444 do 446 in od 492 do 494.)
Konkurenca – Globe – Sklep o naložitvi glob – Obveznost obrazložitve – Obseg
(člena 101 in 296 PDEU)
(Glej točko 465.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Določitev osnovnega zneska – Teža kršitve – Merila presoje – Neobstoj zavezujočega ali izčrpnega seznama meril – Polje proste presoje Komisije
(člen 101 PDEU; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(3); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02, točke od 19 do 23)
(Glej točke od 472 do 477.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Prilagoditev osnovnega zneska – Načelo individualizacije sankcij – Uporaba ob upoštevanju olajševalnih ali obteževalnih okoliščin
(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02)
(Glej točke 493, 496 in 504.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Sodni nadzor – Neomejena pristojnost sodišča Unije – Obseg – Določitev zneska naložene globe – Merila presoje
(člena 101(1) in 261 PDEU; Uredba Sveta št. 1/2003, člena 23(3) in 31)
(Glej točke od 509 do 528.)
Povzetek
Splošno sodišče je potrdilo Sklep Evropske komisije (
1
) v delu, v katerem je v njem ugotovljeno, da so družbe Credit Suisse Group, Credit Suisse in Credit Suisse Securities (Europe) (v nadaljevanju skupaj: Credit Suisse) sodelovale pri omejevalnem sporazumu v sektorju promptnega trgovanja z valutami G10. (
2
) Vendar je globo, ki je bila družbam Credit Suisse naložena v sklepu Komisije, zaradi napake, ki jo je ta institucija storila glede uporabe nekaterih podatkov pri izračunu globe, razglasilo za nično in v okviru odločanja o predlogu tožečih strank za znižanje zneska globe naložilo nižjo globo od tiste, ki je bila naložena v izpodbijanem sklepu.
Komisija je na podlagi prijave zaradi prizanesljivosti, ki jo je leta 2013 vložila družba UBS, začela preiskavo, da bi ugotovila, ali je v sektorju promptnega trgovanja z valutami G10 obstajal omejevalni sporazum. Promptne posle trgovanja z valutami je mogoče opredeliti kot dogovor med dvema strankama o zamenjavi dveh valut, in sicer nakupu določenega zneska („hipotetični znesek denarja“) prve valute v zameno za ustrezni znesek v drugi valuti po vrednosti v času sklenitve dogovora, to je po veljavnih menjalnih tečajih. Ti se razlikujejo glede na informacije o njihovi temeljni vrednosti. Kratkoročno jih določajo predvsem tokovi naročil borznih trgovcev, medtem ko temeljna tržna načela določajo dolgoročnejše menjalne tečaje.
Komisija je po izvedbi preiskave menila, da so si borzni trgovci več podjetij, dejavnih v bančnem in finančnem sektorju, med katerimi so družbe Credit Suisse, izmenjevali informacije, da bi tako pridobili konkurenčno prednost na trgu valutnega trgovanja. Poleg tega so bila ta ravnanja po njenem mnenju del celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem. Komisija je zato ugotovila, da so družbe Credit Suisse kršile člen 101(1) PDEU s tem, da so sodelovale pri izmenjavah informacij v okviru enotne in trajajoče kršitve, katere cilj je bil omejiti ali izkriviti konkurenco v sektorju promptnega trgovanja z valutami G10, ki je zajemala celotni Evropski gospodarski prostor (EGP). Posledično jim je naložila globo v znesku 83.294.000 EUR.
Družba UBS Group, ki je pravna naslednica družbe Credit Suisse Group, družba UBS, ki je pravna naslednica družb Credit Suisse, in družba Credit Suisse Securities (Europe) so pri Splošnem sodišču vložile tožbo, s katero so predlagale, primarno, razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa in, podredno, znižanje zneska globe, naložene družbam Credit Suisse.
Presoja Splošnega sodišča
Na prvem mestu, Splošno sodišče je potrdilo protikonkurenčnost skoraj vseh pogovorov med borznimi trgovci, ki so potekali med majem 2011 in julijem 2012 in pri katerih so družbe Credit Suisse sodelovale od 7. februarja do 12. julija 2012 (v nadaljevanju: upoštevno obdobje), pri čemer so imeli ti pogovori obliko izmenjav poslovno občutljivih informacij.
Natančneje, razen ene izjeme se je v vseh pogovorih med borznimi trgovci zadevnih bank, v katerih so bile vpletene družbe Credit Suisse, izkazalo, da je prišlo do izmenjave natančnih, aktualnih in zaupnih informacij. Te so glede na svoj predmet, stopnjo natančnosti in dejstvo, da konkurentom, ki niso bili prisotni v zadevni klepetalnici, niso bile dostopne, borznim trgovcem, ki so prejeli informacije, zagotovile poslovno prednost s tem, da so na njihovi podlagi ti lahko ustrezno prilagodili svoje strategije trgovanja in zmanjšali negotovosti, ki so značilne za promptni valutni trg.
Iz tega sledi, da je Komisija kljub svoji napaki pri presoji, ki jo je storila glede protikonkurenčnosti enega od teh pogovorov, pravilno menila, da je bilo na podlagi zadevnih izmenjav informacij mogoče ugotoviti obstoj protikonkurenčnih sporazumov in/ali usklajenih ravnanj v smislu člena 101 PDEU.
Na drugem mestu, glede tega, ali sporne izmenjave informacij pomenijo „omejevanje zaradi cilja“, je Splošno sodišče opozorilo, da je taka opredelitev pogojena z ugotovitvijo zadostne stopnje škodljivosti zadevnih sporazumov za konkurenco glede na njihovo vsebino, cilje ter gospodarski in pravni okvir.
V obravnavani zadevi je Komisija pri presoji gospodarskega okvira, v katerega so spadale zadevne izmenjave informacij, storila napako s tem, da je menila, da je bil trg promptnega trgovanja z valutami v času dejanskega stanja pregleden. Na preglednem trgu so namreč informacije takoj in brezplačno dostopne vsem udeležencem na trgu, kar pa na promptnem valutnem trgu ne velja, glede na to, da je na njem več vrst informacij.
Vendar ta napaka pri presoji ne vpliva na opredelitev spornih izmenjav informacij kot „omejevanje zaradi cilja“. Te izmenjave informacij, ki so se nanašale na razpon med nakupno in prodajno ceno, naročila strank, odprte tvegane pozicije in sedanje ali načrtovane dejavnosti trgovanja, so namreč omogočile zmanjšanje običajne negotovosti, ki je značilna za zadevni trg, in so tako pomenile zadostno stopnjo škodljivosti za konkurenco.
V zvezi s trditvami tožečih strank, da so zadevna ravnanja upravičena zaradi svojih pozitivnih posledic za konkurenco, je Splošno sodišče na eni strani ugotovilo, da se te posledice kot take pri ugotavljanju, ali sporne izmenjave informacij pomenijo „omejevanje zaradi cilja“, ne upoštevajo. Na drugi strani upoštevanje domnevnih legitimnih ciljev pri navedeni presoji ni odločilno.
Na tretjem mestu, Splošno sodišče je analiziralo tožbeni razlog, s katerim se je izpodbijal obstoj enotne in trajajoče kršitve. Po mnenju tožečih strank Komisija ni dokazala obstoja celovitega načrta z enotnim protikonkurenčnim ciljem, h kateremu so družbe Credit Suisse nameravale prispevati in za katerega so vedele.
V obravnavani zadevi je Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija pravilno menila, da je bil enotni protikonkurenčni cilj borznih trgovcev zadevnih bank zmanjšati običajne negotovosti, ki so značilne za trg promptnega trgovanja z valutami, kar je bilo borznim trgovcem v pomoč pri njihovih odločitvah o cenah in upravljanju tveganj. Izmenjave poslovno občutljivih informacij, pri katerih so sodelovale družbe Credit Suisse, so prav tako imele enak cilj.
Poleg tega več objektivnih elementov potrjuje, da so bila protikonkurenčna ravnanja udeležencev povezana in usmerjena v doseganje cilja celovitega načrta, kot ga je ugotovila Komisija.
Najprej, zadevna ravnanja so se izvajala na enak način, in sicer v obliki pogovorov o poslovno občutljivih informacijah, ki so potekali vsakodnevno in pogosto v zasebni klepetalnici, dostop do navedene klepetalnice pa je bil mogoč zgolj na podlagi osebnega povabila.
Dalje, ta ravnanja so vključevala stalno skupino podjetij in so potekala med istimi fizičnimi osebami, ki so v imenu teh podjetij sodelovale v vzporednih ali zaporednih obdobjih. Ta skupina se je povečala po tem, ko je borzni trgovec ene od teh bank zamenjal delodajalca in prevzel funkcije v družbah Credit Suisse, kar je privedlo do tega, da so zadnjenavedene sodelovale pri izmenjavi poslovno občutljivih informacij v zadevni klepetalnici v celotnem upoštevnem obdobju.
Nazadnje, vsa zadevna ravnanja so se nanašala na iste proizvode, in sicer na valute G10.
Kar zadeva namen družb Credit Suisse, da prispevajo k skupnemu cilju, in njihovo seznanjenost s protipravnimi ravnanji drugih udeležencev, je Splošno sodišče na eni strani potrdilo, da je predhodna zaposlitev borznega trgovca družb Credit Suisse del konteksta in se lahko upošteva pri dokazovanju, da so zadnjenavedene vedele za kršitev.
Na drugi strani je opozorilo, da je ugotovitev obstoja enotne kršitve ločena od vprašanja, ali je nekemu podjetju mogoče pripisati odgovornost za to kršitev v celoti. Poleg tega je treba to, da se nekemu podjetju pripiše odgovornost za enotno in trajajočo kršitev v celoti, presojati glede na dva elementa, in sicer, prvič, namen tega podjetja prispevati k skupnim ciljem, ki so jim sledili vsi udeleženci, in drugič, njegovo seznanjenost s kršitvenimi ravnanji, ki so jih predvidela ali izvajala druga podjetja, da bi dosegla iste cilje, ali to, da je lahko to ravnanje razumno predvidelo in je bilo pripravljeno sprejeti s tem povezano tveganje.
Družbe Credit Suisse pa niso bile spoznane za odgovorne za zadevno kršitev v celoti, temveč v delu, v katerem so sodelovale pri obsežnih in ponavljajočih se izmenjavah aktualnih ali v prihodnost usmerjenih informacij ter poslovno občutljivih informacij. Tako nikakor ni treba analizirati, ali so vedele za tajna ravnanja drugih članov te kršitve in so nameravale s svojim ravnanjem prispevati k skupnim ciljem, za katere so si prizadevali vsi udeleženci, saj ti elementi nikakor ne vplivajo na to, da je tej banki pripisana odgovornost za očitano kršitev.
Poleg tega je Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija upravičeno menila, da je bila ta banka seznanjena z izmenjavami, ki so potekale v zadevni klepetalnici, do katere je njen borzni trgovec imel dostop, tudi če zadnjenavedeni ni dejavno sodeloval pri nekaterih izmenjavah, analiziranih v izpodbijanem sklepu, in da je – ker se družbe Credit Suisse niso kakorkoli javno distancirale od zadevnih praks ali jih prijavile upravnim organom – mogoče ugotoviti njihovo odgovornost. Drugače bi lahko bilo le, če bi tožeče stranke z zanesljivimi dokazi, opremljenimi z natančnim časovnim žigom, lahko dokazale, da se družbe Credit Suisse dejansko niso seznanile z očitanimi izmenjavami informacij ali so se z njimi seznanile šele takrat, ko so informacije iz teh izmenjav že izgubile občutljivost.
Na četrtem in zadnjem mestu, Splošno sodišče je preučilo tožbeni razlog, ki se je nanašal na napake, ki naj bi jih Komisija storila v različnih fazah izračuna zneska globe, naložene družbam Credit Suisse.
Komisija je pri določitvi zneska naložene globe uporabila metodo, določeno v Smernicah iz leta 2006. (
3
) Vendar se je pri izračunu osnovnega zneska v okviru te metode odločila uporabiti približek namesto vrednosti prodaje, določene v točki 13 tega instrumenta. Komisija je kot izhodišče za izračun tega približka uporabila nominalne letne zneske, ki ustrezajo najbolj trgovanim valutnim parom v transakcijah, ki so bile izvedene z nasprotnimi strankami v EGP v mesecih sodelovanja podjetij pri kršitvi. Ti nominalni letni zneski so bili nato pomnoženi s prilagoditvenim faktorjem, ki je bil sestavljen na eni strani iz prilagoditvenega faktorja, povezanega z vzdrževanjem trga, in na drugi strani iz prilagoditvenega faktorja, povezanega s trgovanjem za lastni račun.
Komisija je za izračun prilagoditvenega faktorja v zvezi z vzdrževanjem trga uporabila vzorec šestnajstih izmenjav informacij, ki so potekale v letih 2011 in 2012.
Splošno sodišče je po tem, ko je opozorilo, da mora Komisija zagotoviti, da se upoštevajo najboljši razpoložljivi podatki, navedlo, da maloštevilni elementi iz vzorca, od katerega se več kot polovica ne nanaša na upoštevno obdobje, ne pomenijo ravni podrobnosti, ki bi bila značilna za vsak valutni par, ki ga je Komisija pri navedenem izračunu obravnavala kot upoštevnega. Zato za navedeni vzorec ni mogoče šteti, da zagotavlja podatke, ki bi zadostovali za zagotovitev, da so bili vsi zadevni valutni pari sorazmerno zastopani glede na logiko prilagoditvenega faktorja, povezanega z vzdrževanjem trga, in sicer upoštevanje dejstva, da so prihodki od transakcij vključeni v razpon med nakupnim in prodajnim tečajem, ki se uporablja za zamenjavo valutnega para, ki vključuje valuto EGP.
Nasprotno so bili podatki, ki so jih tožeče stranke predlagale Komisiji za določitev prilagoditvenega faktorja, povezanega z vzdrževanjem trga, in sicer podatki Bloomberg BFIX, najboljši razpoložljivi podatki za izvajanje metodologije, ki jo je Komisija opredelila za izračun približka.
Na podlagi teh podatkov je namreč mogoče upoštevati vse valutne pare, ki so vključeni v obseg valut, na katere se nanaša izračun zadevnega prilagoditvenega faktorja, zagotovljen je večji vzorec, ki sorazmerno odraža nominalne letne zneske, za katere je bil uporabljen navedeni faktor, in se nanašajo na obdobje kršitve družbe Credit Suisse. Zato jih je treba šteti za doslednejše, popolnejše in zanesljivejše od tistih, na katere se je oprla Komisija, da bila odražena gospodarski pomen kršitve in relativna teža družbe Credit Suisse v tej kršitvi.
S tem, da bi Komisija uporabila podatke Bloomberg BFIX, prav tako ne bi kršila načela enake obravnave drugih udeležencev kršitve, ker to načelo ne more nasprotovati upoštevanju individualiziranih podatkov podjetij, vpletenih v kršitev, pri čemer se za izračun približka uporabi ista metodologija. Uporaba individualiziranih podatkov v zvezi z razponom med nakupno in prodajno ceno, ki se nanaša na obdobje sodelovanja družb Credit Suisse pri kršitvi, je namreč le način izvajanja metodologije, ki jo je razvila Komisija in ki se uporablja za vse stranke navedene kršitve, kar ne spreminja vsebine te metodologije, temveč lahko le izboljša natančnost približka za to banko, kar zadeva pomembnost in obseg njene dejavnosti v obdobju njenega sodelovanja pri kršitvi.
Ob upoštevanju vsega navedenega je Splošno sodišče globo, ki je bila družbam Credit Suisse naložena v izpodbijanem sklepu, razglasilo za nično.
Dalje, Splošno sodišče je v okviru odločanja o predlogu tožečih strank za znižanje zneska globe na podlagi neomejene pristojnosti, ki mu je priznana s členom 261 PDEU in členom 31 Uredbe št. 1/2003, ter ob upoštevanju zlasti podatkov Bloomberg BFIX pri izračunu približka, naložilo globo v znesku 28.920.000 EUR, za katero so tožeče stranke solidarno odgovorne.
(
1
)	Sklep Komisije C(2021) 8612 final z dne 2. decembra 2021 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva – AT.40135 – FOREX (Sterling Lads) (v nadaljevanju: izpodbijani sklep).
(
2
)	Izpodbijani sklep se nanaša na te valute: euro (EUR), avstralski dolar (AUD), kanadski dolar (CAD), švicarski frank (CHF), danska krona (DKK), britanski funt (GBP), japonski jen (JPY), norveška krona (NOK), novozelandski dolar (NZD), švedska krona (SEK) in ameriški dolar (USD).
(
3
)	Smernice o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2; v nadaljevanju: Smernice iz leta 2006).