62020TJ0064_RES
Věc T‑64/20
Deutsche Telekom
v.
Evropská komise
Rozsudek Tribunálu (sedmého rozšířeného senátu) ze dne 13. listopadu 2024
„Hospodářská soutěž – Spojování podniků – Německý trh s televizními službami a telekomunikačními službami – Rozhodnutí, kterým se spojení podniků prohlašuje za slučitelné s vnitřním trhem a s Dohodou o EHP – Závazky – Posouzení horizontálních a vertikálních účinků transakce na hospodářskou soutěž – Konkurenční vztah mezi stranami spojení – Změna vyvolaná spojením – Zjevně nesprávné posouzení“
Žaloba na neplatnost – Rozhodnutí k provedení pravidel v oblasti spojování podniků – Komplexní hospodářské posouzení – Soudní přezkum – Dosah a omezení – Přezkum použití práva na skutkové okolnosti – Přezkum posouzení účinků spojení na hospodářskou soutěž – Přezkum omezený na ověření věcné správnosti skutkových zjištění a na neexistenci zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu – Soudní přezkum výkladu pojmů unijního práva vyžadujících hospodářskou analýzu při jejich uplatnění podaného Komisí – Zahrnutí
(Článek 263 SFEU; nařízení Rady č. 139/2004, článek 2)
(viz body 51–54)
Spojování podniků – Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem – Přezkum Komisí – Výhledová analýza – Důkazní požadavky – Míra důkazů – Posouzení pravděpodobného budoucího chování subjektu vytvořeného spojením a jeho konkurentů – Posouzení možnosti různých důsledků dotčeného spojení – Dosah důkazního břemene – Povinnost Komise podložit tezi o narušení tvrzenou ve vztahu k uvedenému spojení prostřednictvím dostatečně významných a shodujících se důkazů, aby bylo možné dospět k závěru, že analyzované důsledky jsou spíše pravděpodobné než nepravděpodobné
(Nařízení Rady č. 139/2004, čl. 2 odst. 2 a 3)
(viz body 55–59)
Spojování podniků – Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem – Přezkum Komisí – Posouzení protisoutěžních účinků – Horizontální účinky – Konkurenční tlaky vykonávané stranami spojení – Posouzení existence přímé hospodářské soutěže
(Nařízení Rady č. 139/2004)
(viz body 80–82)
Spojování podniků – Přezkum Komisí – Rozhodnutí Komise, kterým se prohlašuje spojení podniků za slučitelné s vnitřním trhem – Posouzení protisoutěžních účinků spojení – Důkazní břemeno, které nese účastník řízení zpochybňující analýzu Komise v tomto ohledu
(Nařízení Rady č. 139/2004)
(viz body 90, 115, 156, 167, 172, 184, 201, 223, 245, 251, 295, 337, 359, 424)
Spojování podniků – Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem – Přezkum Komisí – Posouzení protisoutěžních účinků – Horizontální účinky – Konkurenční tlaky vykonávané stranami spojení – Posouzení existence nepřímé hospodářské soutěže – Kritéria
(Nařízení Rady č. 139/2004)
(viz body 102–114)
Spojování podniků – Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem – Přezkum Komisí – Posouzení protisoutěžních účinků – Horizontální účinky – Konkurenční tlaky vykonávané stranami spojení – Posouzení existence potenciální konkurence – Kritéria – Skutečné a konkrétní možnosti vstupu na trh – Relevantní skutečnosti – Zohlednění názorů konkurenčních operátorů – Dosah
(Nařízení Rady č. 139/2004)
(viz body 134–154)
Spojování podniků – Přezkum Komisí – Nezbytnost zohlednit rozhodnutí vnitrostátních orgánů – Neexistence
(Nařízení Rady č. 139/2004)
(viz bod 155)
Spojování podniků – Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem – Vytvoření nebo posílení dominantního postavení – Skutečnost, která sama o sobě nestačí k tomu, aby charakterizovala významné narušení účinné hospodářské soutěže
(Nařízení Rady č. 139/2004, čl. 2 odst. 2 a 3)
(viz body 191–197)
Spojování podniků – Posouzení slučitelnosti s vnitřním trhem – Přezkum Komisí – Posouzení protisoutěžních účinků – Vertikální účinky – Posuzování pravděpodobnosti scénáře protisoutěžního uzavření trhu se vstupy – Kritéria – Schopnost významným způsobem omezit přístup ke vstupům – Motiv k omezení přístupu ke vstupům – Významný negativní dopad omezení na hospodářskou soutěž na navazujících trzích – Kumulativní podmínky
(Nařízení Rady č. 139/2004, článek 2; sdělení Komise 2008/C 265/07, body 31 a 32)
(viz body 275–294, 318–327, 331–336, 341–358)
Spojování podniků – Přezkum Komisí – Přijetí rozhodnutí, jímž se prohlašuje spojení podniků za slučitelné s vnitřním trhem – Závazky dotyčných podniků, které mohou oznámené spojení učinit slučitelným s vnitřním trhem – Přípustnost závazků jak behaviorální, tak strukturální – Posuzovací pravomoc orgánů
(Nařízení Rady č. 139/2004, bod 30 odůvodnění a čl. 2 odst. 2; oznámení Komise 2008/C 267/01, bod 16)
(viz body 370–379)
Spojování podniků – Přezkum Komisí – Přijetí rozhodnutí, jímž se prohlašuje spojení podniků za slučitelné s vnitřním trhem – Závazky dotyčných podniků, které mohou oznámené spojení učinit slučitelným s vnitřním trhem – Zohlednění závazků předložených po mezním datu – Podmínky
(Nařízení Rady č. 139/2004, čl. 8 odst. 2; nařízení Komise č. 802/2004, čl. 19 odst. 1; oznámení Komise 2008/C 267/01, bod 94)
(viz body 415–421)
Shrnutí
Rozsudky z téhož dne Tribunál zamítl tři žaloby podané za účelem zrušení rozhodnutí Evropské komise, které povolilo jako slučitelné s vnitřním trhem spojení v odvětví televizních a telekomunikačních služeb, které se týká nabytí některých aktiv společnosti Liberty Global plc (
1
) ze strany Vodafone Group plc. Tribunál tímto rozhodl, že Komise nemůže být kritizována za to, že v rámci přezkumu slučitelnosti tohoto spojení s vnitřním trhem, které jí přísluší na základě čl. 2 odst. 2 nařízení č. 139/2004 (
2
), upřednostnila kritérium významného narušení účinné hospodářské soutěže v dané oblasti.
Společnosti Vodafone a Liberty Group jsou dva operátoři působící v odvětví televizních a telekomunikačních služeb v několika zemích Unie, včetně Německa. V této zemi působí Liberty Group prostřednictvím své dceřiné společnosti Unitymedia GmbH.
V roce 2018 oznámila společnost Vodafone v souladu s nařízením ES o spojování Komisi navrhované spojení, jehož cílem bylo umožnit jí získat výlučnou kontrolu nad telekomunikačními činnostmi společnosti Liberty Global v několika členských státech, včetně Německa. Transakce spočívala ve smlouvě o koupi a prodeji, kterou společnost Vodafone hodlala nabýt 100 % akcií společnosti Unitymedia (dále jen „dotčené spojení“).
Jelikož Komise měla za to, že tato transakce vyvolává vážné pochybnosti o její slučitelnosti s vnitřním trhem, rozhodla se zahájit důkladné přezkumné řízení. Na závěr tohoto řízení bylo spojení prohlášeno za slučitelné s vnitřním trhem a s Dohodou o Evropském hospodářském prostoru (EHP), s výhradou dodržení určitých závazků společností Vodafone (
3
).
V napadeném rozhodnutí Komise nejprve posoudila horizontální, vertikální a konglomerátní účinky spojení, zejména v Německu. Na závěr své analýzy sice dospěla k závěru, že neexistuje významné narušení účinné hospodářské soutěže (dále jen „VNUHS“) na trhu maloobchodních dodávek služeb přenosu televizního signálu, trhu maloobchodních dodávek balíčků služeb a trhu maloobchodních dodávek televizních služeb, avšak konstatovala VNUHS na trhu pevného přístupu k internetu a na trhu přenosu televizního signálu.
Zadruhé ověřila, zda závazky navržené společností Vodafone mohly učinit transakci slučitelnou s vnitřním trhem, zejména s ohledem na dva trhy, na kterých byly zjištěny problémy v oblasti hospodářské soutěže.
Žalobkyně, Deutsche Telekom AG, Tele Columbus AG a NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, jsou společnosti usazené v Německu, které nabízejí televizní, internetové a telefonní služby. Každá z nich podala, v rozsahu, v němž se jich týká, k Tribunálu žalobu na neplatnost napadeného rozhodnutí.
Svými žalobami zejména uplatňují zaprvé nesprávné posouzení Komise týkající se horizontálních účinků dotčeného spojení, zejména na trhu maloobchodních dodávek služeb přenosu televizního signálu a na trhu přenosu televizního signálu, jakož i vertikálních účinků na zprostředkovatelském trhu přenosu televizního signálu. Zadruhé zpochybňují dostatečnost a přiměřenost závazků, které byly napadeným rozhodnutím prohlášeny za závazné, aby bylo spojení slučitelné s vnitřním trhem.
Závěry Tribunálu
Úvodem Tribunál připomíná použitelné zásady vyplývající z judikatury, jak pokud jde o rozsah soudního přezkumu, který mu přísluší, tak pokud jde o důkaz o neexistenci významného narušení účinné hospodářské soutěže, jehož prokázání přísluší Komisi.
V tomto ohledu upřesňuje, že v oblasti spojování podniků přiznává nařízení ES o spojování Komisi určitou diskreční pravomoc, zejména pokud jde o hospodářská posouzení. V tomto rámci Tribunálu sice nepřísluší, aby nahradil hospodářské posouzení Komise vlastním posouzením, ale tento soud musí zejména ověřit nejen věcnou správnost dovolávaných důkazních materiálů, jejich věrohodnost a jejich soudržnost, ale rovněž přezkoumat, zda tyto skutečnosti představují veškeré relevantní údaje, jež musí být při posuzování komplexní situace vzaty v úvahu, a zda o ně lze opřít z nich vyvozené závěry.
Pokud jde o důkazní požadavky uložené Komisi za účelem prokázání, že oznámené spojení významně naruší, či nenaruší účinnou hospodářskou soutěž, a musí být tedy prohlášeno za neslučitelné, nebo slučitelné s vnitřním trhem, zdůraznil Tribunál, že s ohledem na výhledovou povahu vyžadované hospodářské analýzy stačí, aby Komise prokázala prostřednictvím dostatečně významných a shodujících se důkazů, že je spíše pravděpodobné než nepravděpodobné, že toto spojení zásadně naruší, či nenaruší účinnou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu nebo na jeho podstatné části.
Ve světle těchto úvah Tribunál nejprve analyzoval účinky spojení na německý trh a poté závazky prohlášené napadeným rozhodnutím za závazné.
K analýze účinků spojení
K nekoordinovaným horizontálním účinkům na trhu maloobchodních dodávek služeb přenosu televizního signálu zákazníkům, kteří bydlí v budovách s více bytovými jednotkami
Tribunál nejprve zkoumal zjevně nesprávná posouzení a zjevně nesprávná právní posouzení, kterých se Komise údajně dopustila při analýze horizontálních účinků na trh maloobchodních dodávek služeb přenosu televizních signálů zákazníkům, kteří bydlí v budovách s více bytovými jednotkami [multi dwelling units (MDU), dále jen „trh MDU“].
Pokud jde o vzájemné konkurenční tlaky vyvíjené stranami spojení, má Tribunál zaprvé za to, že s ohledem na neexistenci významného překrývání jejich činností se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když měla za to, že tyto nebyly před spojením přímými soutěžiteli, a to bez ohledu na výjimečné případy překrývání zohledněné Komisí, jejichž zanedbatelnost nebyla zpochybněna prostřednictvím důkazů. Z toho vyplývá, že výrobky uváděné na trh stranami spojení si v praxi nekonkurovaly.
Zadruhé se Komise nedopustila zjevně nesprávného posouzení, když dospěla k závěru o neexistenci nepřímé hospodářské soutěže mezi stranami spojení. V tomto ohledu Tribunál připomíná, že se podniky nacházejí v nepřímém soutěžním vztahu, zejména pokud jsou vystaveny podobným konkurenčním tlakům ze strany jiných podniků, s nimiž každý z nich přímo soutěží, nebo pokud jiné faktory, jako jsou požadavky kladené zákazníky, omezují srovnatelným způsobem jejich možnosti stanovit jejich ceny a obchodní podmínky.
V projednávaném případě Tribunál konstatuje, že pokud jde o skutečnost, že strany spojení si monitorovaly své příslušné činnosti a srovnávaly své nabídky výrobků, tyto srovnávací analýzy nejdou nad rámec jednoduchých obchodních srovnávacích analýz, jejichž cílem bylo monitorovat a případně napodobovat osvědčené postupy v odvětví. Tato forma srovnání, která spočívá v analýze výkonnosti trhu nebo osvědčených postupů v odvětví, včetně v jiných členských státech nebo třetích státech, nemůže být kvalifikována jako nepřímé konkurenční tlaky. Kromě toho z napadeného rozhodnutí vyplývá, že smlouvy uzavřené s vlastníky MDU (dále jen „zákazníci MDU“) jsou výsledkem vyjednávání, nabídkových řízení nebo formálních zadávacích řízení. Nejsou tedy standardními smlouvami, které by mohly být předmětem srovnávací analýzy na základě pouhého pozorování praxe v odvětví.
Kromě toho, pokud jde o hospodářskou soutěž v oblasti infrastruktury mezi stranami spojení, Komise konstatovala, že síťové investiční a inovační činnosti prováděné každou ze stran spojení neměly žádný přímý konkurenční dopad na síťové inovační a investiční strategie druhé strany spojení a že monitorování každou stranou spojení činností vykonávanými druhou stranou v tomto rámci nešlo nad rámec jednoduchých obchodních srovnávacích analýz, což neodpovídá žádné formě nepřímého konkurenčního tlaku.
Zatřetí žalobkyně neprokázaly ani existenci potenciální hospodářské soutěže mezi stranami spojení, takže Komisi zbytečně vytýkají, že měla za to, že je málo pravděpodobné, že by tyto strany spojení v případě neexistence dotčeného spojení rozšířily své činnosti do kabelového pokrytí druhé strany tak, aby vyloučily potenciální hospodářskou soutěž, což by vedlo k VNUHS.
Začtvrté, pokud jde o údajnou existenci společného dominantního postavení před dotčeným spojením, které vyplývá z tiché koluze mezi stranami spojení a vysvětluje neexistenci skutečné nebo potenciální hospodářské soutěže mezi nimi na trhu MDU, Tribunál uvedl, že pokud tento argument směřuje k oznámení kartelové dohody, je tato výtka irelevantní, jelikož se uvedený argument netýká předmětu napadeného rozhodnutí, ale spíše praktik spadajících potenciálně do působnosti článků 101 nebo 102 SFEU. V každém případě není pro účely kontroly spojení relevantní zjišťovat příčiny, které případně souvisejí s porušením unijních pravidel hospodářské soutěže, pro neexistenci hospodářské soutěže mezi stranami spojení.
Naproti tomu, pokud je cílem tohoto argumentu poukázat na existenci společného dominantního postavení, tato tvrzení nebyla potvrzena přezkumem interních dokumentů uvedených stran a byla vyvrácena důvodem, který je potenciálně v rozporu s unijním právem hospodářské soutěže, pro který se strany spojení nesnažily před spojením navzájem soutěžit.
Zapáté, pokud jde o výtku vycházející z toho, že Komise nezohlednila nárůst prostředků vyplývající ze spojení, což stranám spojení umožnilo vyloučit jejich soutěžitele uplatněním zejména predátorských cen, Tribunál uvádí, že takový nárůst, i kdyby se prokázal, není sám o sobě dostatečný k tomu, aby bylo uvedené spojení prohlášeno za neslučitelné s vnitřním trhem. Komise totiž může prohlásit spojení za neslučitelné s vnitřním trhem pouze tehdy, pokud konstatuje VNUHS, které je přímým a okamžitým důsledkem spojení podniků. Takové VNUHS, které vyplývá z budoucích rozhodnutí subjektu vzniklého spojením, může být považováno za přímý a okamžitý důsledek spojení podniků pouze tehdy, pokud je toto budoucí chování možné a hospodářsky racionální v důsledku změny vlastností a struktury trhu způsobené spojením. V projednávaném případě přitom strany spojení již měly pravomoc chovat se ve značné míře nezávisle na svých soutěžitelích a zákaznících MDU, nezávisle na případném nárůstu zdrojů vyplývajících ze spojení.
Ze stejných důvodů Tribunál odmítl argumentaci, podle které by dotčené spojení značně omezilo konkurenční tlak vykonávaný soutěžiteli na trhu MDU, což by mohlo vést k VNUHS. Konkrétněji finanční síla subjektu vzniklého spojením ve vztahu k jeho soutěžitelům mu umožňovala zabránit uvedeným soutěžitelům v rozvoji. I když je pravda, že snížení konkurenčního tlaku vyvíjeného soutěžiteli v důsledku spojení může vést k VNUHS, konstatování zvýšení finanční síly subjektu vzniklého spojením neumožňuje samo o sobě dospět k závěru o takovém narušení. Komise totiž při posouzení, zda je spojení slučitelné s vnitřním trhem, musí vzít v úvahu veškeré další okolnosti, jako je struktura relevantních trhů, skutečná nebo potenciální hospodářská soutěž ze strany podniků, tržní postavení a hospodářská a finanční síla dotyčných podniků, alternativy pro dodavatele a uživatele, existence překážek vstupu na trh a vývoj nabídky a poptávky.
Pokud jde o výtku vycházející z toho, že Komise nezohlednila vytvoření dominantního postavení společnosti Vodafone na trhu MDU, což by vedlo k VNUHS, připomíná Tribunál, že v souladu s nařízením ES o spojování (
4
)musí Komise v rámci kontroly spojování podniků posoudit, zda spojení může významně narušit účinnou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu nebo na jeho podstatné části, přičemž okolnost, že spojení by vytvořilo nebo posílilo dominantní postavení, není sama o sobě dostačující k tomu, aby bylo možné mít za to, že toto spojení je neslučitelné s vnitřním trhem. Taková výhledová analýza spočívá ve zkoumání, jak by takové spojení mohlo změnit faktory určující stav hospodářské soutěže na daném trhu. Komisi tudíž nelze vytýkat, že v projednávaném případě provedla výhledovou analýzu týkající se zejména nekoordinovaných horizontálních účinků spojení na trhu MDU. Vzhledem k tomu, že Komise v rámci této analýzy dospěla k závěru o neexistenci VNUHS, jelikož dotčené spojení nevylučuje konkurenční tlaky mezi stranami a neoslabuje ani konkurenční tlaky vyvíjené ostatními soutěžiteli, není povinna zkoumat, zda uvedené spojení vytvoří nebo posílí dominantní postavení, zejména z důvodu celostátního pokrytí kombinovanými kabelovými sítěmi stran v důsledku spojení.
Kromě toho rozsah kabelové sítě stran spojení nemůže být považován za určující faktor stavu hospodářské soutěže na trhu MDU, jehož změna by vedla k VNUHS. Z toho vyplývá, že pouhé zeměpisné rozšíření kabelové sítě subjektu vzniklého spojením, ať už je vázáno na spojení, či nikoliv, nevede nutně ke změně určujícího faktoru stavu hospodářské soutěže na trhu MDU, a tedy k VNUHS.
K vertikálním účinkům spojení
Dále, pokud jde o analýzu vertikálních účinků dotčeného spojení, která vedla Komisi k přezkumu zejména pravděpodobnosti vyloučení maloobchodních dodavatelů služeb přenosu televizního signálu zákazníkům MDU, Tribunál uvádí, že při posuzování pravděpodobnosti scénáře protisoutěžního uzavření trhu se vstupy Komise zkoumá v souladu s pokyny o nehorizontálních spojeních (
5
) zaprvé, zda subjekt vzniklý spojením bude mít po spojení schopnost významným způsobem omezit přístup ke vstupům, zadruhé, zda bude mít motivaci k takovému jednání, a zatřetí, zda strategie uzavření trhu bude mít významný škodlivý účinek na hospodářskou soutěž na navazujícím trhu. Tyto tři podmínky jsou kumulativní, takže nesplnění jedné z nich stačí k vyloučení rizika uzavření vstupů.
Pokud jde konkrétně o třetí podmínku, Komise dospěla k závěru, že případná strategie uzavření trhu zavedená subjektem vzniklým spojením by v žádném případě neměla významný negativní dopad na hospodářskou soutěž na navazujícím trhu, jelikož dotčené spojení by nevedlo k žádné specifické změně ve struktuře dotčených trhů, ať již na vstupu, nebo na výstupu. Přesněji řečeno, dotčené spojení by nevedlo k žádné změně schopnosti a motivace stran vyloučit maloobchodní dodavatele služeb přenosu televizního signálu zákazníkům MDU v Německu, zejména společnost Tele Columbus. Vzhledem k tomu, že žalobkyně neprokázaly, že uvedené posouzení Komise je stiženo zjevným pochybením, je přitom nesplnění třetí podmínky dostatečné k vyloučení rizika protisoutěžního uzavření vstupů.
K nekoordinovaným horizontálním účinkům na trhu přenosu televizního signálu
Konečně má Tribunál za to, že společnost Tele Columbus marně tvrdí, že Komise ve svém přezkumu zjevně nesprávně posoudila nekoordinované horizontální účinky na trhu přenosu televizního signálu, které by vyplývaly z uzavření výhradních dohod s provozovateli televizního vysílání subjektem vzniklým spojením.
Zaprvé v rozsahu, v němž je Komisi vytýkáno, že neprovedla všechna přezkoumání, které si žalobkyně přála nebo je považovala za užitečné, jako jsou určité technické funkce a některé obchodní aspekty, žalobkyně nijak nevysvětluje, jak by mohly být spojením dotčeny, a konkrétněji důvody, proč a jakým způsobem by subjekt vzniklý spojením byl schopen, a zejména měl zájem, zhoršit tyto funkce a obchodní aspekty při svých jednáních s provozovateli televizního vysílání, v čem by to zejména s ohledem na jejich význam mohlo mít za následek významné narušení účinné hospodářské soutěže na trhu přenosu televizního signálu a v čem by takové pravděpodobné zhoršení těchto funkcí a obchodních aspektů mohlo být vázáno na spojení.
Zadruhé k tvrzení, podle kterého Komise nezohlednila skutečnost, že subjekt vzniklý spojením má schopnost a motivaci zavést částečnou výlučnost za účelem zákazu šíření obsahu prostřednictvím některých svých soutěžitelů, jako je ona sama, žalobkyně neprokazuje, že by taková strategie měla významný negativní dopad na hospodářskou soutěž na navazujícím trhu. Krom toho bylo málo pravděpodobné, že by subjekt vzniklý spojením byl motivován k uzavírání dohod o úplné nebo částečné výlučnosti s provozovatelem televizního vysílání, s ohledem na potenciálně protiprávní povahu dotčeného chování, které je v rozporu s právem hospodářské soutěže.
Zatřetí, pokud jde o tvrzení, podle kterého by subjekt vzniklý spojením mohl využívat na trhu MDU výhody, kterých by požíval na trhu přenosu televizního signálu, a sice vybírání poplatků za přenos a nabývání obsahů za výhodnějších podmínek než menší provozovatelé kabelové sítě, je třeba zaprvé uvést, že pokud by tyto výhody umožňovaly nabídnout zákazníkům MDU výhodnější ceny, je třeba mít za to, že by to odhalovalo pozitivní účinky pro spotřebitele, neboť je pravděpodobné, že by se takové snížení ceny odrazilo ve výši měsíčního nájemného nájemců dotčených nemovitostí spíše než ve VNUHS. Krom toho žalobkyně neprokázala, že by tyto výhody byly vázány spojením podniků.
K závazkům, které byly napadeným rozhodnutím prohlášeny za závazné
Vzhledem k tomu, že Komise v napadeném rozhodnutí dospěla k závěru o VNUHS na trhu pevného přístupu k internetu a na trhu přenosu televizního signálu, zabývala se analýzou závazků navržených společností Vodafone a vyvodila z toho, že dotčené spojení, ve znění uvedených závazků, významně nenaruší účinnou hospodářskou soutěž na uvedených trzích.
Tribunál má za to, že analýza provedená Komisí v tomto ohledu není nijak kritizována, pokud jde o údajnou nedostatečnost a nepřiměřenost závazků týkajících se trhu přenosu televizního signálu (
6
), jakož i údajné neúčinnosti závazku týkajícího se trhu pevného přístupu (závazek WCBA) k internetu navrženého společností Vodafone.
V tomto ohledu odmítá výtku vycházející ze skutečnosti, že tyto závazky se vztahují pouze na způsob chování, a tudíž jsou nedostatečné k nápravě problémů v oblasti hospodářské soutěže horizontální povahy. I když totiž Komise v oznámení o nápravných prostředcích upřednostňuje strukturální závazky, zejména z důvodu snadnosti jejich provádění, přijetí těchto závazků se řídí především vhodností a dostatečností závazků k vyřešení zjištěného problému v oblasti hospodářské soutěže, jakož i jistotou, že uvedené závazky budou moci být provedeny.
Pokud jde konkrétně o závazky týkající se trhu přenosu televizního signálu, tvrzení, podle kterého terminologie použitá Komisí v napadeném rozhodnutí ukazuje, že Komise neměla žádnou jistotu, že by tyto závazky byly dostatečné a účinné k nápravě zjištěného VNUHS zjištěného na trhu přenosu televizního signálu, nemůže obstát. Pokud totiž Komise musí mít jistotu, že navržené závazky budou moci být provedeny a budou dostatečně životaschopné a trvalé, může prohlásit spojení za slučitelné, pokud je dostatečně pravděpodobné, že uvedené závazky budou dostatečné a účinné k odstranění zjištěné VNUHS.
Kromě toho, pokud jde o opožděné předložení závazku týkajícího se poplatků za přenos, může Komise připustit opožděné závazky, zaprvé pokud tyto závazky jasně a bez potřeby dalšího šetření vyřeší dříve zjištěné problémy v oblasti hospodářské soutěže a zadruhé pokud existuje dostatek času k projednání těchto závazků s členskými státy. Vzhledem k tomu, že tyto dvě kumulativní podmínky byly v projednávané věci splněny, mohla Komise zohlednit závazek týkající se poplatků za přenos i přes jeho opožděné předložení.
Pokud jde o závazek WCBA, odmítl Tribunál výtku vycházející z jeho údajné neúčinnosti, která je založena na skutečnosti, že tento závazek neumožňoval vyrovnat ztrátu konkurenčního tlaku z infrastruktur a inovací vyvíjený společností Unitymedia před spojením.
Cílem tohoto závazku, který stanoví vstup třetího operátora na trh, a sice společnosti Telefónica, je totiž vyřešit problém v oblasti hospodářské soutěže vyplývající ze zániku operátora (společnosti Vodafone) v kabelovém pokrytí společnosti Unitymedia, a nikoliv vyrovnat ztrátu konkurenčního tlaku z infrastruktur a inovací, který tato společnost vyvíjela před transakcí. Mimoto a v každém případě není prokázáno, že by subjekt vzniklý spojením přestal investovat a inovovat v bývalém kabelovém pokrytí společnosti Unitymedia, což by vedlo k tomu, že transakce povede ke ztrátě konkurenčního tlaku vyplývajícího z takových investic a inovací.
Pokud jde o údajnou neschopnost společnosti Telefónica vykonávat silný konkurenční tlak na trhu pevného přístupu k internetu, je třeba konstatovat, že takové tvrzení vyplývá z některých zjištění učiněných Komisí v napadeném rozhodnutí o situaci společnosti Telefónica bez dotčeného závazku, a posledně uvedená zjištění tedy nezohledňují všechny povinnosti, které Vodafone v rámci uvedeného závazku přijala. V důsledku toho tato zjištění neumožňují vyvodit žádný závěr o schopnosti a motivaci společnosti Telefónica působit jako životaschopná a aktivní soutěžní síla po provedení tohoto závazku.
Pokud jde o argumentaci, podle které závazek WCBA narušuje trh a posiluje jeho oligopolní strukturu tím, že společnosti Telefónica poskytne velkoobchodní přístup za zvýhodněných podmínek, vysvětlila Komise, že toto opatření nápravy posílí operátora, ale že to nevyvolává problémy v oblasti hospodářské soutěže, vzhledem k tomu, že Telefónica není silným konkurentem zejména na trzích s pevným přístupem k internetu.
Tribunál rovněž zamítl výtku vycházející z údajného nedostatečného přezkumu závazku WCBA provedeného Komisí, jakož i z údajného nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí, pokud jde o uvedený závazek, jelikož Komise ověřila, že tento závazek zcela odstraňuje zjištěné problémy v oblasti hospodářské soutěže a nemá negativní účinky, a to ani na investice do optických vláken nebo na maloobchodní trh nabídek balíčků služeb. Rovněž podrobně uvedla důvody, proč se domnívá, že tomu tak není.
S ohledem na výše uvedené zamítl Tribunál žalobu v plném rozsahu.
(
1
) – Rozhodnutí Komise C(2019) 5187 final ze dne 18. července 2019, kterým se za slučitelné s vnitřním trhem a Dohodou o EHP prohlašuje spojení podniků, jehož cílem je nabytí některých aktiv společnosti Liberty Global plc společností Vodafone Group plc (věc COMP/M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets) (dále jen „napadené rozhodnutí“).
(
2
) – Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (dále jen „nařízení ES o spojování“) (Úř. věst. 2004, L 24, s. 1; Zvl. vyd. 08/03, s. 40).
(
3
) – Tyto závazky zahrnují zejména: závazek WCBA („Wholesale Cable Broadband Access“), který ukládal subjektu vzniklému spojením umožnit třetímu operátorovi přístup ke kabelové síti s cílem umožnit mu nabízet maloobchodní služby pevného přístupu k internetu a jeho vlastní televizní služby OTT (over the top) nebo služby třetích stran; závazek OTT, který bránil subjektu vzniklému spojením omezit možnost provozovatelů televizního vysílání, jejichž obsah byl šířen na jeho platformě, distribuovat tyto obsahy prostřednictvím služby OTT, a který jim za tímto účelem zaručoval dostatečnou přímou propojovací kapacitu; závazek HbbTV (Hybrid Broadcast Broadband TV), který ukládal subjektu vzniklému spojením pokračovat v šíření signálu HbbTV pro provozovatele volně šířeného televizního vysílání; a závazek k poplatkům z přenosu, který bránil subjektu vzniklému spojením zvýšit poplatky za přenos, které platí provozovatelé volně šířeného televizního vysílání.
(
4
) – Článek 2 odst. 2 a 3 nařízení ES o spojování.
(
5
) – Pokyny pro posuzování nehorizontálních spojování podle nařízení Rady o kontrole spojování podniků (Úř. věst. 2008, C 265, s. 60).
(
6
) – Tyto závazky zahrnují závazek OTT, závazek týkající se poplatků za přenos a závazek HbbTV.