61983CJ0035_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indleveret til Domstolens justitskontor den 3 . marts 1983, har selskabet BAT Cigaretten-Fabriken GmbH, Hamburg, i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning af 16 . december 1982 vedroerende en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 ( IV/C-30.128 Toltecs-Dorcet ), som er offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende L 379, s . 19 . Forbundsrepublikken Tyskland er indtraadt til stoette for sagsoegerens paastande paa grund af de principielle varemaerkeretlige spoergsmaal, som sagen rejser saavel i henseende til national ret som til faellesskabsretten . Sagsoegte, Kommissionen, stoettes af tobaksfabrikanten A.I.C.M . Segers, hvis virksomhed er beliggende i Nederlandene . Den i sagen anfaegtede beslutning er truffet paa foranledning af en klage fra Segers .
2 Kommissionens beslutning vedroerer hovedsagelig en mellem BAT og Segers den 16 . januar 1975 indgaaet aftale med foelgende indhold :
»Artikel 1
»BAT« er indehaver af det tyske varemaerke 865 058 »Dorcet« .
Artikel 2
»Segers« er indehaver af det internationalt registrerede maerke 395 536 ( ordbilledmaerke ) »Toltecs Special« .
Artikel 3
»Segers« forpligter sig til at begraense varebenaevnelsen for IR-maerket 395 536 for Forbundsrepublikken Tyskland til »kroeltobak ( shag)« samt til udelukkende at benytte ordbilledmaerket »Toltecs Special« for disse specialvarer efter opnaaelse af beskyttelse i Forbundsrepublikken Tyskland og til ikke af registreringen og benyttelsen af dette maerke at udlede nogle rettigheder i forhold til »BAT«, heller ikke selv om denne ikke benytter sit varemaerke 865 058 »Dorcet« i mere end fem aar eller paa ny anmelder dette maerke eller andre maerker ( med undtagelse af Toltecs Special ), som er forvekslelige hermed, jfr . § 31 i WZG ( den tyske varemaerkelov ).
Artikel 4
»Segers« forpligter sig endvidere til for den under IR-maerket 395 536 solgte tobak ikke at annoncere med henvisning til, at denne tobak er egnet til at rulle
cigaretter med eller anbefales benyttet til dette formaal . Det er dog tilladt »Segers« at anvende betegnelserne »finskaaren tobak« eller »hollandsk shag« .
Artikel 5
»BAT« forpligter sig til efter Segers ' underskrivelse af denne aftale at traekke sin indsigelse mod beskyttelsen af IR-maerke 395 536 tilbage og ikke fremsaette indsigelser mod benyttelsen af IR-maerke 395 536 for »kroeltobak« i Forbundsrepublikken Tyskland.«
3 Ifoelge Kommissionen har denne aftale, som den er blevet anvendt af parterne, til formaal eller til foelge at begraense konkurrencen inden for det faelles marked ( jfr . punkt II, 3, i beslutningens begrundelse ), og kan paavirke handelen mellem medlemsstaterne, fordi den forhindrer frie udfoersler mellem Nederlandene og Forbundsrepublikken Tyskland af de af aftalen omfattede varer, og det i en saadan udstraekning, at Segers ' udfoersler til det tyske marked praktisk talt er ophoert siden 1978 ( jfr . punkt II, 4 ).
4 Det fremgaar af beslutningen, at Kommissionen endvidere har undersoegt mulighederne for at bringe traktatens artikel 85, stk . 3, i anvendelse . Efter at have henvist til, at den naevnte aftale ikke er blevet anmeldt, fastslaar Kommissionen i beslutningen, at aftalen ikke paa nogen maade bidrager til at forbedre produktionen eller distributionen af varerne, men har til foelge at forhindre eller vanskeliggoere distributionen af Segers ' produkter i Tyskland ( jfr . punkt III ). Kommissionen har som foelge heraf afvist at bringe artikel 85, stk . 3, i anvendelse .
5 Endelig har Kommissionen i beslutningen redegjort for de grunde, som efter dens opfattelse goer det berettiget at paalaegge BAT en boede paa grund af et saerlig tungtvejende moment i forbindelse med den konstaterede overtraedelse ( jfr . punkt IV ).
6 Kommissionen har paa dette grundlag truffet foelgende beslutning ( beslutningen er citeret i uddrag ):
Artikel 1
Indholdet og anvendelsen af aftalen af 16 . januar 1975 mellem de i artikel 5 naevnte virksomheder udgoer en overtraedelse af artikel 85, stk . 1, i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab for saa vidt
1 ) Segers er forpligtet til under varemaerket Toltecs Special ( IR-maerket 395 536 ) i Forbundsrepublikken Tyskland enten at forhandle finskaaren tobak eller til kun at foretage denne forhandling gennem importoerer, godkendt af BAT, eller efter opfyldelse af yderligere betingelser ;
2)Segers er forpligtet til ikke at udlede nogle rettigheder i forhold til BAT af registreringen og benyttelsen af maerket Toltecs Special, ej heller selv om BAT ikke benytter sit maerke Dorcet i mere end fem aar, eller selv om virksomheden paa ny anmelder dette maerke eller andre maerker, Toltecs Special dog undtaget, som er forvekslelige hermed, jfr . § 31 i den tyske varemaerkelov .
Artikel 2
De ... naevnte virksomheder skal straks bringe de i artikel 1 naevnte overtraedelser til ophoer . Isaer skal BAT undlade at oeve oekonomisk pres paa Segers eller importoerer med det formaal at forhindre eller vanskeliggoere import og forhandling af Toltecs-tobak i Tyskland .
Artikel 3
Virksomheden BAT Cigaretten-Fabriken GmbH paalaegges en boede paa 50 000 ( halvtreds tusinde ) ECU eller 115 635 DM for den i artikel 1, nr . 2, konstaterede overtraedelse, for saa vidt ikke-angrebsklausulens gyldighedsperiode udvides i tilfaelde af, at maerket Dorcet ikke benyttes i mere end fem aar .
Sagens forhistorie
7 Af beslutningen og de under sagen fremfoerte oplysninger fremgaar, at Segers retmaessigt har benyttet varemaerket Toltecs Special i Nederlandene i forbindelse med salget af den af ham fremstillede tobak ; det drejer sig om finskaaren tobak bestemt til fremstilling af cigaretter . Den 31 . januar 1973 lod Segers sit maerke indregistrere internationalt under vareklasse 34 ( »raatobak og tobaksvarer« ), saaledes at ogsaa Tyskland var omfattet af det af varemaerket beskyttede omraade .
8 Den 25 . juli 1973 rejste BAT indsigelse mod registreringen af Segers ' varemaerke, idet man paaberaabte sig fortrin for selskabets eget varemaerke Dorcet, som var registreret den 15 . januar 1970 . Det bemaerkes, at dette maerke et et saakaldt »reservemaerke«, dvs . at det er registreret, men ikke benyttes til noget erhvervsmaessigt formaal .
9 Segers anlagde ikke sag ved de tyske domstole til proevelse af indsigelsens lovlighed, og angav som begrundelse herfor, at han ikke oenskede sig involveret i en sag mod en saa maegtig virksomhed som BAT .
Han indledte derfor forhandlinger med BAT for at opnaa et forlig, idet han tilboed BAT at begraense anvendelsen af varemaerket Toltecs til salg af »en bestemt slags tobak«, hvormed han tilsyneladende sigtede til den finskaarne tobak, som han fremstillede . Disse forhandlinger lod Segers foere af befuldmaegtigede, som var specialister inden for omraadet .
10 Det bemaerkes, som anfoert i Kommissionens beslutning, atfra 15 . januar 1975 kunne enhver interesseret efter tysk lovgivning indgive begaering om slettelse af varemaerket Dorcet, da maerket ikke havde vaeret benyttet igennem en periode paa fem aar . Segers har dog ikke udnyttet denne mulighed .
11 Den foelgende dag, den 16 . januar 1975, indgik Segers en aftale med foernaevnte indhold, som parterne underskrev . Det fremgaar af Kommissionens beslutning og af oplysninger i sagens akter, at aftalens ordlyd i det vaesentlige blev foreslaaet af Segers og uden aendringer blev accepteret af BAT . Det fremgaar ligeledes af beslutningen og af sagens akter, at der ved aftalens affattelse blev begaaet en fejl, idet den tobak, for hvilken Segers forbeholdt sig retten til at benytte sit varemaerke, blev benaevnt saavel »kroeltobak« som »shag«, hvoraf det foerstnaevnte udtryk betegner grovskaaren tobak, mens det sidstnaevnte efter nederlandsk sprogbrug betegner finskaaren tobak .
12 Segers har erklaeret, at han foerst blev opmaerksom paa denne fejl efter, at aftalen var blevet underskrevet . Det fremhaeves, at Segers ikke anlagde sag ved de tyske domstole med henblik paa en afklaring af denne fejl og dens foelger . Vedroerende dette punkt har Kommissionen i begrundelsen for sin beslutning anfoert, at Segers ikke ville »loebe risiko for at blive involveret i en omkostningskraevende retssag, som han finansielt ikke ville kunne klare over for en oekonomisk staerk virksomhed som BAT« ( jfr . begrundelsen punkt II, 3, A, a ), 3 . afsnit ).
13 Det fremgaar af sagen, at Segers paa foranledning af denne aftale genoptog salget af sine produkter i Forbundsrepublikken Tyskland gennem eneforhandleren Mueller-Broders . BAT gav herved Mueller-Broders tilladelse til at benytte varemaerket Toltecs i forbindelse med salget af finskaarne tobaksvarer .
14 Den 16 . august 1978 meddelte Segers BAT, at han agtede at benytte en anden importoer og anmodede om en skriftlig erklaering om, at den nye importoer kunne benytte varemaerket Toltecs paa samme maade som Mueller-Broders . Den 23 . august 1978 svarede BAT, at Segers ifoelge aftalens ordlyd alene var berettiget til at saelge kroeltobak, og at han frit kunne overdrage denne ret til en anden importoer . Vedroerende retten til at benytte varemaerket Toltecs for finskaaren tobak anfoerte BAT, at man havde givet Mueller-Broders tilladelsen hertil, og at man fortsat betragtede dette firma som importoer af naevnte produkt .
15 Senere hen indstillede Mueller-Broders sin virksomhed, og denne blev overtaget af Peter Grassmann GmbH . Segers indledte herefter forhandlinger med en anden importoer, Planta, som imidlertid ikke foerte til noget resultat paa grund af usikkerheden omkring varemaerket . Efter et kort samarbejde med Grassmann, genoptog Segers atter forbindelsen med Planta . Efter at Segers havde bedt BAT om at give Segers ' nye mellemhandler Planta tilladelse til at saelge Toltecs-produkter paa samme maade som Grassmann, erklaerede BAT sig i en skrivelse af 14 . august 1979 rede til at udstraekke aftalen til ogsaa at omfatte finskaaren tobak, saafremt Segers overtog Grassmann ' s retslagre af Toltecs-produkter . Da Segers ikke efterkom dette krav, erklaerede BAT ved skrivelse af 14 . december 1979, at man ville standse salget af finskaaren Toltecs-tobak paa det tyske marked gennem tredjemand, og at man havde sendt en kopi af naevnte skrivelse til Planta . Denne meddelelse blev bekraeftet ved skrivelse af 14 . januar 1980, hvori BAT gav udtryk for sin hensigt til fremover at standse ethvert yderligere salg af Toltecs-produkter paa det tyske marked .
16 Paa grund af sine vanskeligheder med BAT havde Segers allerede i 1978 indstillet salget af Toltecs-produkter i Tyskland . Den 12 . juni 1980 indgav Segers en ansoegning til Kommissionen i henhold til artikel 3 i Raadets forordning nr . 17 af 6 . februar 1962 ( EFT 1959-1962, s . 81 ) om, at det konstateredes, at der forelaa en overtraedelse af traktatens artikel 85 eller 86 .
17 Kommissionen besluttede herefter at indlede en procedure og gav ved skrivelse af 16 . december 1981 BAT meddelelse om sine klagepunkter . Sagens videre forloeb fremgaar af den anfaegtede beslutning .
Realiteten
18 BAT har i staevningen fremfoert fire anbringender . For det foerste, at Kommissionen har misforstaaet det egentlige indhold af aftalen af 16 . januar 1975, for det andet, at Kommissionen har foretaget en fejlagtig retlig kvalifikation af aftalen og dens bestemmelser, for det tredje, at Kommissionen med urette har afvist at fritage aftalen efter traktatens artikel 85, stk . 3, og for det fjerde at den BAT paalagte boede er retsstridig .
Anbringendet om, at Kommissionen har misforstaaet raekkevidden af den omtvistede aftale
19 BAT har vedroerende dette anbringende i det vaesentlige anfoert, for det foerste, at virksomheden i mellemtiden har givet afkald paa sine rettigheder i henhold til den omtvistede aftale, som ikke laengere er af interesse for selskabet, og at dette afkald klart er kommet til udtryk under hoeringen ved Kommissionen . For det andet har Kommissionen misforstaaet aftalens indhold, idet aftalen ikke paa noget tidspunkt, uanset den fejl, der blev begaaet ved aftalens affattelse, forboed Segers at saelge finskaaren tobak af maerket Toltecs .
20 Hvad angaar det foerste punkt har Kommissionen ikke bestridt, at der under hoeringen er afgivet en saadan erklaering, men den har fastholdt, at en ophaevelse af aftalen forudsatte en udtrykkelig erklaering herom fra BAT over for medkontra henten, samt godtgoerelse af, at BAT i det mindste havde givet meddelelse til den sidste af de mellemhandlere, Segers havde rettet henvendelse til, nemlig firmaet Planta, om, at intet laengere var til hinder for at afsaette finskaaren Toltecs-tobak . I mangel af ethvert holdepunkt i denne retning boer aftalen efter Kommissionens opfattelse anses for stadig at vaere i kraft .
21 Hvad angaar det andet punkt synes Kommissionen at vaere af den opfattelse, at ordet »kroeltobak« bevidst er indsat i aftalen af BAT, som havde kendskab til, at Segers ikke fremstillede saadanne tobaksvarer, med det formaal fuldstaendigt at kunne kontrollere importen af finskaaren tobak under varemaerket Toltecs .
22 Vedroerende det foerste punkt maa der gives Kommissionen medhold i dens opfattelse . En simpel hensigtserklaering, fremsat af BAT under hoeringen ved Kommissionen, kan ikke bringe en aftale til ophoer, som er indgaaet med tredjemand . Det maa derfor antages, at aftalen af 16 . januar 1975 stadig var i kraft paa tidspunktet for Kommissionens beslutning .
23 Hvad angaar spoergsmaalet, om den omtvistede aftale omfattede finskaaren tobak, er det tilstraekkeligt at fastslaa, at aftalen objektivt set er uklar og er blevet gjort til genstand for modstridende fortolkninger . Ganske vist maa denne uklarhed i foerste raekke tilskrives Segers, der selv har foreslaaet den omtvistede
ordlyd, men BAT har udnyttet denne uklarhed til sit formaal, som var at forbyde Segers at saelge den eneste type tobak, som denne faktisk fremstillede .
24 Det er derfor med urette, at BAT har kritiseret Kommissionen for at have tillagt aftalen en raekkevidde, som BAT selv gennem sin handlemaade har tillagt den .
25 Dette anbringende maa herefter forkastes .
Anbringendet om Kommissionens fejlagtige retlige kvalifikation af aftalen
26 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at Kommissionens retlige kvalifikation af aftalen af 16 . januar 1975 er fejlagtig samt i strid med faellesskabsretten paa dennes nuvaerende trin . Efter sagsoegerens opfattelse foreligger der en »afgraensningsaftale« vedroerende varemaerker, kombineret med en saakaldt »ikke-angrebsklausul«, som skulle beskytte varemaerket Dorcet ogsaa efter udloebet af den lovmaessige beskyttelsesfrist . Spoergsmaalet om, hvorvidt saadanne aftaler er gyldige, maa afgoeres paa grundlag af national ret . Sagsoegeren har forklaret, at saadanne klausuler er almindelige i praksis og fuldt ud lovlige efter tysk ret . Sagsoegeren har som foelge heraf bestridt, at Kommissionen har nogen befoejelse til at foretage en vurdering af, om der bestaar en risiko for forveksling af de to varemaerker . Sagsoegeren har navnlig kritiseret Kommissionen for i beslutningens begrundelse ( under punkt II, 3, A, f )), at have anfoert, at den ikke kan anerkende, at der findes nogen »betydelig« forvekslingsrisiko mellem de to varemaerker, og derved under paaberaabelse af faellesskabsretten at ville fastsaette et andet vurderingskriterium end det kriterium, der gaelder efter national ret . BAT har bestridt, at denne forvekslingsrisiko kan bedoemmes paa grundlag af to forskellige kriterier, dels et nationalt dels et faellesskabsretligt kriterium . Efter BAT ' s opfattelse bestaar der efter tysk ret rent faktisk en saadan risiko for forveksling af varemaerkerne Toltecs og Dorcet, hvilket Segers i oevrigt selv har erkendt, idet han ellers ikke ville have besluttet at tilbyde sagsoegeren indgaaelsen af en afgraensningsaftale .
27 Sagsoegerens opfattelse stoettes paa dette punkt af Forbundsrepublikken Tysklands regering, som fremhaever »afgraensningsaftalernes« store praktiske betydning inden for varemaerkeretten . Paa grund af de talrige eksisterende varemaerker er disse aftaler af vaesentlig betydning for foregriben af retstvister, idet parterne derigennem har mulighed for at slutte et forlig, hvorved de indbyrdes afgraenser omraadet for deres varemaerkerettigheder . Naesten alle aftaler af denne art bygger paa en saadan varemaessig afgraensning . Det gaelder ogsaa for de saakaldte »ikke-angrebsklausuler« eller »fortrinsklausuler«, der tillige typisk er optaget i saadanne aftaler .
28 Den tyske regering har endvidere anfoert, at saadanne aftalers gyldighed maa bedoemmes paa grundlag af national ret, og at man ikke i det foreliggende tilfaelde efter de bedoemmelseskriterier, der gaelder i Tyskland, kan udelukke, at der findes en forvekslingsrisiko mellem de to varemaerker . Kommissionen har selv erkendt under hoeringen, at der bestaar en risiko for, at maerkerne lydligt kan forveksles . Den tyske regering bestrider, at Kommissionen kan erstatte den vurdering, der er anlagt af parterne i en saadan aftale med sin egen vurdering .
29 Efter den tyske regerings opfattelse udgoer »afgraensningsaftaler« derfor principielt ikke nogen konkurrencebegraensning efter traktatens artikel 85 . Regeringen erkender dog, at den kan vaere i strid med artikel 85, saafremt den ikke reelt tjener til loesning af en varemaerkekonflikt, men har til formaal eller til foelge at begraense konkurrencen . Her naevner regeringen navnlig den situation, hvor saadanne aftaler udnyttes til at foretage en markedsopdeling .
30 Til forsvar for sin beslutning har Kommissionen gjort gaeldende, at vurderingen af, om der bestaar en risiko for forveksling af varemaerkerne, ganske vist skal foretages paa grundlag af national ret, men at omfanget af den som foelge af varemaerket bestaaende eneret er begraenset af faellesskabsretten . Disse begraensninger foelger dels af konkurrencereglerne dels af traktatens artikel 36, hvorefter importrestriktioner kun er lovlige, i det omfang de er »begrundet« i hensynet til beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret . Det er denne dobbelte begraensning, Kommissionen har villet lade kommet til udtryk i kravet om, at der skal foreligge en »betydelig« forvekslingsrisiko, for at undgaa, at der af de nationale domstole eller i forbindelse med indgaaelse af afgraensningsaftaler mellem varemaerkeindehavere anlaegges en udvidende fortolkning af begrebet forvekslingsrisiko, som medfoerer indskraenkninger i de frie varebevaegelser, der ikke er begrundet i varemaerkets saerlige genstand . En sammenligning af de to varemaerker, hvis udformning er gengivet i begrundelsen til den anfaegtede beslutning, viser efter Kommissionens opfattelse, at der ikke bestaar nogen som helst forvekslingsrisiko .
31 Kommissionen bestrider ikke »afgraensningsaftalernes« nytte og deres lovlighed, men fremhaever, at der ud fra et konkurrenceretligt synspunkt er knyttet en vis risiko hertil, navnlig i tilfaelde, hvor der foreligger proforma-aftaler, hvorved indehaveren af et aeldre varemaerke rejser en aabenbart ubegrundet indsigelse over for et nyere varemaerke, for at formaa en anmelder af et varemaerke, som er blevet daarligt raadgivet, og som ofte er den oekonomisk svagere part, til at bilaegge denne kunstigt fremkaldte konflikt ved en afgraensningsaftale . Kommissionen anfoerer, at denne opfattelse er kommet til udtryk i beslutningens punkt IV, 2, a ), hvor Kommissionen har anvendt udtrykket »saakaldte« afgraensningsaftaler .
32 I den forbindelse tillaegger Kommissionen den saakaldte »ikke-angrebsklausul« en saerlig betydning, idet den dog fremhaever, at dens bedoemmelse forudsaetter, at klausulen blev aftalt paa et tidspunkt, hvor beskyttelsesfristen for et »reservemaerke« allerede var udloebet . Efter Kommissionens opfattelse tjener slettelsen af varemaerker fra registrene, som ikke benyttes, til en aabning af markederne og til at oege konkurrencen . Den omstaendighed, at Segers har anerkendt fortrin for et vare maerke, der allerede paa det tidspunkt kunne slettes, herunder anerkendt BAT ' s ret til at lade andre lignende maerker registrere, som eventuelt havde endnu stoerre lighed med varemaerket Toltecs, udgoer en saerlig maerkbar indskraenkning af konkurrencefriheden .
33 Domstolen anerkender, i overensstemmelse med, hvad der er blevet fremfoert af sagsoegeren og af Forbundsrepublikken Tyskland ' s regering, og som det tillige er erkendt af Kommissionen, lovligheden og nytten af de saakaldte »afgraensningsaftaler«, som i parternes gensidige interesse har til formaal at afgraense varemaerkernes respektive anvendelsesomraader for at undgaa forveksling eller konflikter . Dette undtager imidlertid ikke saadanne aftaler fra anvendelsen af traktatens artikel 85, saafremt der med aftalerne desuden tilsigtes en markedsopdeling eller andre konkurrencebegraensninger . Som Domstolen allerede har fastslaaet i dommen af 13 . juli 1966 ( Consten og Grundig mod Kommissionen, forenede sager 56 og 58/64, Sml . 1965-1968, s . 245 ), er det uforeneligt med Faellesskabets konkurrenceordning, »om de rettigheder, der foelger af varemaerkelovgivningen i de forskellige lande, blev misbrugt til at omgaa virkningerne af Faellesskabets kartelret« .
34 Det bemaerkes, at en gennemgang af aftalen af 16 . januar 1975 viser, at den udelukkende indebaerer forpligtelser og ulemper for Segers, idet
, den begraenser anvendelsen af maerket Toltecs til salget af en bestemt type tobak, som i oevrigt ikke kan bestemmes med sikkerhed, saaledes som det ovenfor er anfoert ;
, Segers ved aftalen giver afkald paa at paaberaabe sig sit varemaerkes fortrin for maerket Dorcet, selv efter udloebet af den i loven fastsatte beskyttelsesfrist paa fem aar ;
, Segers ved aftalen giver afkald paa at reklamere med, at hans tobak er egnet til eller anbefales til cigaretrulning .
Det bemaerkes, at der end ikke er nogen tilsyneladende forbindelse mellem sidstnaevnte klausul og spoergsmaalet om den egentlige benyttelse af varemaerket .
35 For BAT derimod indebaerer aftalen kun én enkelt forpligtelse, som efter en naermere undersoegelse viser sig at vaere rent fiktiv, nemlig BAT ' s erklaering om, at virksomheden var indforstaaet med at frafalde sin indsigelse mod beskyttelsen af varemaerket Toltecs paa det tyske marked . Uden at det er noedvendigt at tage stilling til spoergsmaalet om, efter hvilke kriterier risikoen for forveksling af to varemaerker skal bedoemmes, er det tilstraekkeligt at konstatere, at hvor der paa den ene side, som det er tilfaeldet med Segers, er tale om et varemaerke, som er lovligt erhvervet og benyttet i en medlemsstat, og paa den anden side, for BAT ' s vedkommende, er tale om et reservemaerke, som ikke benyttes, og som kan slettes af registret paa tredjemands begaering, udgoer en indsigelse af naevnte art fra BAT ' s side som led i dennes bestraebelser paa at kontrollere distributionen af Segers ' produkter, et misbrug af de rettigheder, der er knyttet til BAT ' s varemaerke .
36 Denne handlemaade fra BAT ' s side bekraeftes af de ubestridte oplysninger vedroerende den maade, hvorpaa BAT har udnyttet aftalen med Segers, som dels findes i selve beslutningen dels fremgaar af de i sagen fremlagte dokumenter . Selv om Segers ' vanskeligheder med sine mellemhandlere delvis kan tilskrives omstaendigheder, der var forholdet mellem Segers og BAT uvedkommende, fremgaar det dog, at BAT flere gange greb ind i forbindelserne mellem Segers og de af ham benyttede mellemhandlere . Desuden er det godtgjort, at BAT har udnyttet den uklare formulering af aftalen til sin fordel . BAT ' s skrivelse til Segers af 14 . januar 1980, som bekraeftede en enslydende meddelelse af 14 . december 1979, lader ikke nogen tvivl tilbage om BAT ' s reelle hensigter . Formaalet var saaledes paa ingen maade at beskytte BAT ' s i oekonomisk henseende fuldstaendig betydningsloese reservemaerke, men at forhindre afsaetningen af Segers ' produkter paa det tyske marked .
37 Det fremgaar saaledes, at aftalen af 16 . januar 1975 i kraft af en fremprovokeret konflikt om parternes varemaerkerettigheder satte BAT i stand til at gribe ind i konkurrenceforholdene . Da der var tale om indfoersler fra Nederlandene til Tyskland, er der ingen tvivl om, at samhandelen inden for Faellesskabet er blevet beroert heraf . De omstaendigheder, hvortil Kommissionen har henvist i sin beslutning, viser tillige, at aftalen ikke har haft andet formaal end at saette BAT i stand til at kontrollere og i sidste ende forhindre, at de af Segers fremstillede tobaksvarer blev afsat paa det tyske marked .
38 Foelgelig vil sagsoegerens anbringende om, at Kommissionen har foretaget en fejlagtig retlig kvalifikation af den omtvistede aftale, vaere at forkaste .
Anbringendet om, at traktatens artikel 85, stk . 3, burde have vaeret bragt i anvendelse
39 Kommissionen har i sin beslutning under punkt III begrundet, hvorfor den afviste den mulighed, at fritage den omtvistede aftale for anvendelsen af artikel 85 . Den fastslaar i beslutningen, at aftalen ikke er blevet anmeldt, at den ikke er omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 4, stk . 2, nr . 2, litra b ), i forordning nr . 17, og at den ikke paa nogen maade bidrager til at forbedre produktionen eller distributionen af de paagaeldende varer .
40 Sagsoegeren har i den forbindelse gjort gaeldende, at Kommissionen ikke har givet en tilstraekkelig begrundelse for sit afslag paa at anvende traktatens artikel 85, stk . 3 . I det omfang aftalen indskraenker sig til at begraense udoevelsen af en varemaerkeret, er den fritaget for anmeldelsespligten efter naevnte bestemmelse i forordning nr . 17 . Desuden har aftalen bidraget til at forbedre distributionen af tobak paa det tyske marked, idet Segers uden denne aftale ville have vaeret afskaaret fra at saelge sin vare under betegnelsen Toltecs .
41 Denne argumentation er i aabenbar modstrid saavel med indholdet af aftalen af 16 . januar 1975, som gennemgaaet ovenfor, som med BAT ' s handlemaade, der udelukkende har haft til formaal at forhindre afsaetningen af Segers ' tobak paa det tyske marked . Aftalen opfylder derfor klart ikke betingelserne i artikel 85, stk . 3 .
42 Ogsaa dette anbringende maa derfor forkastes .
Boeden
43 Ifoelge beslutningens artikel 3 paalaegges BAT en boede paa 50 000 ECU, fordi der i aftalen er optaget en ikke-angrebsklausul . Paalaeggelsen af boeden er begrundet paa foelgende maade under punkt IV, 2, litra b ), 2 . og 3 . afsnit, i beslutningens begrundelse :
Efter indfoerelsen af brugspligten i Tyskland ved lov af 4 . december 1967 var BAT klar over, at enhver aftale om at forbyde Segers at goere sine erhvervede rettigheder gaeldende, ogsaa selv om Dorcet ikke blev benyttet i mere end fem aar, var i modstrid med aanden og hensigten i den ved lov fastsatte brugspligt, hvorefter ikke- benyttede maerker skal slettes af varemaerkeregisteret, hvorved der skabes lettere adgang for nye anmeldere .
I denne sammenhaeng er det en saerlig alvorlig omstaendighed, at varemaerket Dorcet blev registreret den 15 . januar 1970, og at BAT underskrev afgraensningsaftalen den 16 . januar 1975, altsaa én dag efter udloebet af den i den tyske varemaerkelovgivning indroemmede tidsfrist »Schonfrist« . BAT vidste saaledes, at virksomheden kontraktligt sikrede sig en retlig stilling, som allerede ifoelge gaeldende lovgivning ikke var holdbar .
44 Sammesteds i beslutningen under 6 . afsnit anfoerer Kommissionen grundene til, at den har afstaaet fra ogsaa at paalaegge Segers en boede, selv om denne var part i en aftale, der var erklaeret uforenelig med artikel 85 . Det hedder herom i beslutningen :
Derimod afstaar Kommissionen fra at paalaegge Segers en boede, selv om denne virksomhed ogsaa har overtraadt artikel 85, stk . 1 . Segers er en mindre nederlandsk virksomhed, som i sin strid med BAT i begyndelsen var utilstraekkeligt informeret om gaeldende tysk ret og EF-ret . Segers ' manglende erfaring paa det retlige omraade kom ligeledes til udtryk under det videre forloeb af striden med BAT, hvor Segers accepterede en klart modstridende aftaleformulering, som ikke var til virksomhedens fordel .
45 Sagsoegeren har i denne forbindelse hovedsagelig kritiseret Kommissionen for at have behandlet parterne i samme aftale ulige, og anfoert, at aftalen var indgaaet paa lige fod af de to parter, der foelgelig ogsaa begge maa baere et ligeligt ansvar herfor . Desuden er den omstaendighed, at den omtvistede aftale blev indgaaet en dag efter udloebet af den i loven fastsatte beskyttelsesfrist for reservemaerket Dorcet, hvad Kommissionen anser for en skaerpende omstaendighed, en ren tilfaeldighed, som skyldtes Segers ' forhaling af brevvekslingen vedroerende aftalens indgaaelse . Endelig har BAT anfoert at vaere helt uden skyld, idet der paa tidspunktet for indgaaelsen af den omtvistede aftale ikke fandtes nogen som helst grund til at antage, at aftalen skulle vaere i strid med tysk ret eller med faellesskabsretten .
46 Det er tilstraekkeligt at fastslaa, uden at det er noedvendigt at undersoege grovheden af de to virksomheders overtraedelser og den respektive grad af deres ansvar, at boeden ikke er paalagt som foelge af de Segers paahvilende forpligtelser til at undlade salg af sine varer eller til at saelge gennem de af BAT godkendte importoerer ( beslutningens artikel 1, stk . 1 ), men som foelge af Segers ' forpligtelser med hensyn til benyttelsen af sit eget varemaerke ( beslutningens artikel 1, stk . 2 ). De sidstnaevnte forpligtelser kan imidlertid kun have relevans for Faellesskabets konkurrenceret i forbindelse med forpligtelserne med hensyn til afsaetningen af Segers ' produkter .
47 Af denne grund vil de bestemmelser i beslutningen, artiklerne 3 og 4, hvorved der paalaegges BAT en boede, vaere at annullere .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
48 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, idoemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Domstolen kan imidlertid i henhold til samme artikels stk . 3, 1 . afsnit, helt eller delvis ophaeve sagsomkostningerne, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder sagen paa et eller flere punkter . Da beslutningen er delvis annulleret, boer sagens omkostninger deles, saaledes at hver part, dvs . saavel de egentlige parter som intervenienterne, baere sine omkostninger .
Afgørelse
Paa grund af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Artiklerne 3 og 4 i Kommissionens beslutning 82/897 af 16 . december 1982 vedroerende en procedure i henhold til traktatens artikel 85 ( IV/C-30.128 Toltecs-Dorces ) annulleres .
2 ) I oevrigt frifindes sagsoegte .
3 ) Hver part baerer sine omkostninger .