61993TO0507_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
Faktiske omstaendigheder og retsforhandlinger
1 Ved staevning registreret paa Rettens Justitskontor den 7. september 1993 har sagsoegeren i henhold til artikel 91, stk. 4, i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber (herefter benaevnt "vedtaegten") anlagt sag med paastand om annullation af den afgoerelse af 25. marts 1993, hvorved sagsoegte udelukkede ham fra den liste over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend, som var udarbejdet i forbindelse med forfremmelsesproceduren for 1993 ved Revisionsretten.
2 Ved saerskilt dokument registreret paa Rettens Justitskontor samme dag har sagsoegeren desuden i henhold til artikel 91, stk. 4, indgivet begaering om foreloebige forholdsregler med paastand om udsaettelse af gennemfoerelsen af den anfaegtede akt, en paastand om udsaettelse af offentliggoerelsen af Revisionsrettens afgoerelser om forfremmelser for 1993 samt en paastand om umiddelbar udsaettelse af gennemfoerelsen af de to akter, indtil datoen for forkyndelsen af den endelige kendelse i sagen om foreloebige forholdsregler.
3 Ved staevning registreret paa Rettens Justitskontor den 14. juli 1993 havde sagsoegeren ogsaa anlagt sag med paastand om annullation af den ved Revisionsretten fulgte forfremmelsesprocedure for 1992 (sag T-45/93).
4 Sagsoegte har indgivet skriftlige bemaerkninger vedroerende den foreliggende begaering om foreloebige forholdsregler den 24. september 1993.
5 Inden der tages stilling til, om begaeringen om foreloebige forholdsregler kan tages til foelge, skal der gives en kortfattet beskrivelse af de faktiske omstaendigheder i sagen, saaledes som de er blevet fremfoert i parternes argumentation.
6 Sagsoegeren var tjenestemand ved Revisionsretten for De Europaeiske Faellesskaber fra den 1. oktober 1989 til den 1. april 1993, paa hvilken dato han blev overflyttet til Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber.
7 Ved meddelelse til personalet nr. 21-93 af 25. marts 1993 offentliggjorde ansaettelsesmyndigheden i forbindelse med forfremmelsesproceduren for 1993 listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend i overensstemmelse med bestemmelserne i vedtaegtens artikel 45 og Revisionsrettens afgoerelse nr. 90-38 af 12. oktober 1990 om den procedure, der vil blive fulgt i forbindelse med de forfremmelser, som generalsekretaeren har truffet bestemmelse om. I oeverste hoejre hjoerne paa forsiden af denne liste var anfoert bemaerkningen "Udfaerdiget den 1. april 1993". Sagsoegerens navn var ikke anfoert paa listen.
8 Ved skrivelse af 26. marts 1993 ansoegte sagsoegeren ansaettelsesmyndigheden om dels, at den ovennaevnte liste udfaerdigedes den 25. marts 1993, som ifoelge sagsoegeren er datoen for indledningen af forfremmelsesproceduren, dels at han blev optaget paa denne liste som forfremmelsesvaerdig tjenestemand med bemaerkningen "Overflytning til Kommissionen den 1. april 1993". Han har anfoert, at administrationen havde fulgt denne praksis ved forfremmelsesproceduren for 1992, hvorunder en tjenestemand var blevet optaget paa listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend, og dette baade i listens foerste version, som blev udfaerdiget den 20. april 1992, og i den endelige version af 20. maj 1992 med foelgende bemaerkning: "Overflytning til Kommissionen den 1. september 1992".
9 Ved klage indgivet den 25. juni 1993 i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk. 2, har sagsoegeren under paaberaabelse af ligebehandlingsprincippet kraevet at blive optaget paa den endelige liste over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend for 1993 med bemaerkningen "Overflytning til Kommissionen den 1. april 1993" og dette i overensstemmelse med en praksis, som Revisionsretten har fulgt ikke alene i det tilfaelde, som er naevnt i sagsoegerens skrivelse af 26. marts 1993, men ogsaa i et tilfaelde i forbindelse med forfremmelsesproceduren for 1991, hvorunder listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend, som blev offentliggjort den 13. marts 1991, omfattede en tjenestemand med bemaerkningen "Overflytning til Kommissionen den 1. april 1991".
10 Den 14. juni 1993 vedtog Revisionsretten afgoerelse nr. 93-41 om den procedure, der ville blive fulgt i forbindelse med de forfremmelser, som generalsekretaeren har truffet bestemmelse om. Det bestemmes i denne afgoerelses artikel 1, at Revionsrettens generalsekretaer anvender den nye procedure "paa de forfremmelser, som han vil foreslaa for 1993". Afgoerelsens artikel 2 annullerede udtrykkeligt afgoerelse nr. 90-38 af 12. oktober 1990. Den nye procedure adskiller sig kun fra den tidligere procedure ved Revisionsrettens direktoerers deltagelse i etaperne efter offentliggoerelsen af listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend.
11 Den 21. juli 1993 offentliggjorde ansaettelsesmyndigheden meddelelse til personalet nr. 44-93, som omfattede den ajourfoerte liste over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend "under hensyn til de aendringer i Revisionsrettens organisationsplan, som er sket efter offentliggoerelsen af meddelelse til personalet ... nr. 21-93 af 25. marts 1993". I oeverste hoejre hjoerne af den ajourfoerte liste var anfoert bemaerkningen "Udfaerdiget den 15. juli 1993". Sagsoegerens navn var ikke anfoert paa denne liste.
Retlige bemaerkninger
12 I henhold til EOEF-traktatens artikel 185 og 186 og artikel 4 i Raadets afgoerelse af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans kan Retten, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt eller foreskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler.
13 Det bestemmes i artikel 104, stk. 2, i Rettens procesreglement, at begaeringer om udsaettelse af en retsakt fra en institution skal angive soegsmaalets genstand, de omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begaerede foreloebige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget. Disse skal vaere foreloebige i den forstand, at de ikke maa foregribe afgoerelsen om sagens realitet (jf. senest kendelse afsagt af Rettens praesidents den 29.9.1993, sag T-497/93 R II, Hogan mod Domstolen, Sml. II, s. 1005).
Parternes argumenter
14 Sagsoegeren har for det foerste anfoert, at da forfremmelsesproceduren for 1993 begyndte den 25. marts 1993 med offentliggoerelsen af listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend, burde hans navn vaere opfoert paa denne liste, eftersom han stadig var ansat ved Revisionsretten paa denne dato og opfyldte alle betingelser for at blive opfoert paa listen. Han mener, at hvis Retten paa grundlag af disse omstaendigheder kun traeffer afgoerelse om, at sagsoegte foerst burde have medtaget ham i forfremmelsesproceduren for 1993 paa et tidspunkt, hvor denne procedure allerede var afsluttet, og hvor afgoerelserne om forfremmelser var blevet offentliggjort, bestaar der risiko for, at den fejl, som har kendetegnet forfremmelsesproceduren for 1992 ° nemlig den omstaendighed at sammenligningen af hans fortjenester er sket uden for den foreskrevne periode, paa ufuldstaendig maade og under omstaendigheder, som indebaerer ulige behandling i forhold til de tjenestemaend, som i mellemtiden er blevet forfremmet ° vil kunne gentage sig.
15 Sagsoegeren mener derfor, at hans interesser kun kan beskyttes behoerigt, saafremt der sker udsaettelse af gennemfoerelsen af afgoerelsen om at udelukke ham fra listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend, og at der derfor foreloebigt og med forbehold skal tages hensyn til ham som forfremmelsesvaerdig tjenestemand, saaledes at sammenligningen af hans fortjenester i overensstemmelse med vedtaegten kan foretages samtidig og paa samme betingelser som for de tjenestemaend, der er blevet optaget paa den endelige liste over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend. Han finder det herved desuden noedvendigt, at det forbydes Revisionsretten at offentliggoere nogen som helst afgoerelse om forfremmelse af disse tjenestemaend, indtil Retten har afsagt dom om, hvorvidt sagsoegeren skal anses for forfremmelsesvaerdig i det mindste indtil den 16. december 1993, paa hvilken dato afgoerelser om forfremmelser blev offentliggjort i de foregaaende aar.
16 Sagsoegeren har endvidere anfoert, at sagsoegtes afgoerelse om at udelukke ham fra listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend for 1993 har paafoert ham vaesentlig ikke-oekonomisk skade, der maa betegnes som sikker og direkte paa grund af den tilstand af usikkerhed, uvished og bekymring, som han befinder sig i under behandlingen af det soegsmaal, som han i mellemtiden har vaeret noedsaget til at indlede, og paa grund af den nedsaettelse af hans faglige omdoemme, som skyldes den marginalisering, som afgoerelsen har forvoldt ham.
17 Revisionsretten har indledningsvis anfoert, at den foreliggende begaering om foreloebige forholdsregler ikke kan antages til realitetsbehandling, for saa vidt som den indeholder paastande om udsaettelse af gennemfoerelse af afgoerelsen om at udelukke sagsoegeren fra listen over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend, og om at sagsoegeren foreloebigt og med forbehold medtages ved de efterfoelgende trin af den paagaeldende forfremmelsesprocedure, og endelig for saa vidt som den indeholder paastand om udsaettelse af offentliggoerelsen af afgoerelserne om forfremmelser for 1993. Sagsoegte mener, at sagsoegeren klart ikke har nogen retlig interesse. Den manglende legitime, aktuelle og faktiske interesse i at opnaa annullation af denne afgoerelse skyldes ifoelge sagsoegte den omstaendighed, at sagsoegeren ikke laengere var tjenestemand ved Revisionsretten paa den dato, hvor den paagaeldende liste blev udfaerdiget, nemlig den 1. april 1993. Revisionsretten havde foelgelig ikke laengere kompetence til at traeffe nogen som helst afgoerelse med hensyn til sagsoegerens karriere. Selv om den omtvistede liste skulle anses for at vaere udfaerdiget paa datoen for dens offentliggoerelse, nemlig den 25. marts 1993, har den under alle omstaendigheder mistet enhver betydning for den paagaeldende forfremmelsesprocedure, eftersom den er blevet afloest af en endelig liste den 15. juli 1993. Sagsoegte har endvidere anfoert, at paastanden om, at sagsoegeren midlertidigt optages paa den omtvistede liste, tilsigter at opnaa et paabud rettet til ansaettelsesmyndigheden, hvilket Retten ikke har kompetence til ifoelge fast praksis (jf. senest Rettens dom af 15.7.1993, forenede sager T-17/90, T-28/91 og T-17/92, Camara Alloisio m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 841, praemis 44). Ifoelge sagsoegte gaelder dette ogsaa for begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen af afgoerelser om forfremmelse, hvormed der ikke tilsigtes udsaettelse af gennemfoerelsen af en allerede fuldbyrdet akt, men et paabud om ikke at fuldbyrde en bestemt akt.
18 Sagsoegte har for det andet gjort gaeldende, at sagsoegeren ikke har godtgjort eksistensen af et alvorligt og uopretteligt tab, som begrunder behovet for at traeffe de begaerede foreloebige forholdsregler. Sagsoegeren har kun i ubestemte vendinger paaberaabt sig eksistensen af "enorme ikke-oekonomiske tab" uden at godtgoere, at disse tab ikke kan afhjaelpes i forbindelse med opfyldelsen af en dom fra Retten, som annullerer den anfaegtede afgoerelse. Ifoelge sagsoegte er de begaerede foreloebige forholdsregler under alle omstaendigheder klart uforholdsmaessige i forhold til Revisionsrettens interesse i at foelge den saedvanlige forfremmelsesprocedure.
Retlig bedoemmelse
19 Det fremgaar af sagen, at selv om listen over tjenestemaend, som kunne forfremmes i forbindelse med forfremmelsesproceduren for 1993 ved Revisionsretten, blev offentliggjort den 25. marts 1993, vedroerte den udtrykkeligt personalets administrative situation den 1. april 1993, dvs. nogle dage efter denne offentliggoerelse. Det fremgaar endvidere af sagen, at denne liste blev afloest af en liste af 15. juli 1993 udstedt i henhold til afgoerelse nr. 93-41 om forfremmelsesproceduren ved Revisionsretten, der udtrykkeligt annullerede afgoerelse nr. 90-38, paa grundlag af hvilken den foerste liste var blevet udfaerdiget. Endelig fremgaar det af sagen, at sagsoegeren faktisk ophoerte med at vaere tjenestemand ved Revisionsretten den 1. april 1993.
20 Desuden fremgaar det af begaeringen om foreloebige forholdsregler, at sagsoegeren har nedlagt paastand om anordning af fire foreloebige forholdsregler: for det foerste udsaettelse af gennemfoerelsen af ansaettelsesmyndighedens afgoerelse om at udelukke ham fra den liste over forfremmelsesvaerdige tjenestemaend, som blev offentliggjort den 25. marts 1993; for det andet "det paritetiske forfremmelsesudvalg medtager ham foreloebigt og betinget som forfremmelsesvaerdig person ved sammenligningen af hans fortjenester og aktmappe ..."; for det tredje udsaettelse af den sidste etape af forfremmelsesproceduren for 1993, der bestod i offentliggoerelse af afgoerelserne om de paagaeldende forfremmelser; for det fjerde umiddelbar udsaettelse af gennemfoerelsen af afgoerelsen om at udelukke ham fra den paagaeldende liste samt udsaettelse af offentliggoerelsen af afgoerelser om forfremmelser indtil datoen for forkyndelse af den endelige kendelse i sagen om foreloebige forholdsregler.
21 Det bemaerkes med hensyn til den foerste paastand, at den tilsigter at opnaa en foreloebig forholdsregel, som er klart virkningsloes. Udsaettelse af en akt, der indebaerer et afslag, saasom den anfaegtede afgoerelse, er under alle omstaendigheder uden nogen som helst nyttevirkning for sagsoegeren. Dette har sagsoegeren selv anerkendt ved formuleringen af den anden paastand. Med hensyn til denne anden paastand, skal det fastslaas, at den i virkeligheden tilsigter at opnaa, at Retten meddeler ansaettelsesmyndigheden et paabud, hvorefter ansaettelsesmyndigheden skal medtage sagsoegeren i de senere etaper i forbindelse med forfremmelsesproceduren for 1993. Ifoelge fast praksis (jf. senest ovennaevnte dom i sagen Camara Alloisio m.fl. mod Kommissionen, praemis 44) henhoerer et saadant paabud ikke under Faellesskabets retsinstansers kompetence. Det bemaerkes med hensyn til den tredje paastand, at den ikke tilsigter at opnaa udsaettelse af gennemfoerelsen af en allerede fuldbyrdet akt, men et paabud om at ansaettelsesmyndigheden ikke fuldbyrder en bestemt akt, der i den foreliggende sag er den akt, der bringer selve forfremmelsesproceduceren til ophoer. Vedtagelsen af en saadan forholdsregel, der i praksis vil bestaa i en udsaettelse af selve forfremmelsesproceduren, er klart uforholdsmaessig i forhold til Revisionsrettens interesse i at afslutte proceduren (jf. kendelse afsagt af formanden for Domstolens Tredje Afdeling den 11.7.1988, sag 176/88 R, Hanning mod Parlamentet, Sml. s. 3915, praemis 9). Med hensyn til den fjerde paastand er det endelig tilstraekkeligt at fastslaa, at den under hensyn til ovennaevnte bemaerkninger vedroerende den foerste og den tredje paastand klart er uden genstand.
22 Det skal under alle omstaendigheder fastslaas, at uopsaetteligheden af de begaerede foreloebige forholdsregler skal vurderes ud fra noedvendigheden af at undgaa ° gennem disse forholdsregler ° at der, inden der traeffes afgoerelse i hovedsagen, indtraeder et alvorligt og uopretteligt tab for den begaerende part.
23 Det skal herved i det vaesentlige fastslaas, at sagsoegeren har begraenset sig til at henvise til "enorme ikke-oekonomiske tab" paa grund af den tilstand af usikkerhed, uvished og bekymring, som er blevet skabt ved den afgoerelse, som er genstand for annullationssoegsmaalet, og den nedsaettelse af hans faglige omdoemme, som skyldes den marginalisering, som afgoerelsen har forvoldt ham. En vis grad af usikkerhed maa imidlertid i forhold til sagsoegeren anses for at vaere forbundet med den omstaendighed, at der verserer en sag af denne art for en retsinstans.
24 Hvordan det end forholder sig, har sagsoegeren ikke godtgjort, at manglen paa foreloebige forholdsregler under denne sags saerlige omstaendigheder kunne have til virkning, at han blev paafoert et tab, der ikke ville kunne afhjaelpes, selv saafremt den i hovedsagen anfaegtede akt skulle blive annulleret. Det tab, som sagsoegeren har lidt, vil imidlertid kunne afhjaelpes ved opfyldelsen af en dom i hovedsagen til fordel for sagsoegeren, navnlig ved en passende medtagelse af sagsoegeren i den paagaeldende forfremmelsesprocedure eller i det mindste ved tilkendelse af erstatning.
25 Det foelger af det foregaaende, og uden at det er noedvendigt at undersoege, om hovedsagen er umiddelbart begrundet, at de faktiske retlige anbringender, som sagsoegeren har anfoert, ikke kan begrunde vedtagelsen af de begaerede foreloebige forholdsregler, hvorfor begaeringen om foreloebige forholdsregler ikke kan tages til foelge.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
RETTENS PRAESIDENT
1) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
2) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 8. oktober 1993.