61996CJ0413_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-413/96,
angaaende en anmodning, som Hoejesteret i medfoer af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for naevnte ret verserende sag,
Skatteministeriet
mod
Sportgoods A/S,
at opnaa en praejudiciel afgoerelse vedroerende fortolkningen af artikel 2, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efteropkraevning af import- og eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter (EFT L 197, s. 1), og vedroerende retsvirkningen af en beslutning truffet af Kommissionen efter forelaeggelse for Toldkodeksudvalget,
har
DOMSTOLEN
(Femte Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne M. Wathelet, J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward (refererende dommer) og L. Sevón,
generaladvokat: s. Alber
justitssekretaer: R. Grass,
efter at der er indgivet skriftlige indlaeg af:
- Skatteministeriet ved Kammeradvokaten ved advokat Karsten Hagel-Soerensen, Koebenhavn
- Sportgoods A/S ved advokaterne Jan Martens og Robert Mikelsons, Koebenhavn
- Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Hans Christian Stoevlbaek og Fernando Castillo de la Torre, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede,
paa grundlag af den refererende dommers rapport,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 16. december 1997,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved beslutning af 20. december 1996, indgaaet til Domstolen den 27. december 1996, har Hoejesteret i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 2, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efteropkraevning af import- og eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter (EFT L 197, s. 1, herefter »den omtvistede forordning«), og vedroerende retsvirkningen af en beslutning truffet af Kommissionen efter forelaeggelse for Toldkodeksudvalget.
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag anlagt af Skatteministeriet mod Sportgoods A/S (herefter »Sportgoods«) vedroerende efteropkraevning af importafgifter af fem partier fodboldstoevler hidroerende fra Thailand.
Faellesskabsretten
3 I henhold til artikel 1, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 3896/89 af 18. december 1989 om anvendelse af generelle toldpraeferencer i 1990 for visse industrivarer med oprindelse i udviklingslande (EFT L 383, s. 1) og Raadets forordning (EOEF) nr. 3831/90 af 20. december 1990 om anvendelse af generelle toldpraeferencer i 1991 for visse industrivarer med oprindelse i udviklingslande (EFT L 370, s. 1), hvis gyldighed blev forlaenget for 1992 ved Raadets forordning (EOEF) nr. 3587/91 af 3. december 1991 (EFT L 341, s. 1), indroemmes der en toldsuspension for varerne i forordningens bilag I inden for rammerne af faste maengder til nulsats og toldlofter.
4 Blandt de deri naevnte varer er varer med oprindelse i Thailand henhoerende under toldposition 6402 (»Andet fodtoej, med ydersaal og overdel af gummi eller plast«) og 6403 (»Fodtoej med ydersaal af gummi, plast, laeder eller kunstlaeder og overdel af laeder«) i den faelles toldtarif.
5 I henhold til artikel 7 i forordning nr. 3896/89 og nr. 3831/90, der er indeholdt i afdeling II vedroerende forvaltningen af faellesskabstoldlofterne, kan opkraevningen af told ved indfoersel af de paagaeldende varer med oprindelse i hvert af de omhandlede lande og territorier paa ethvert tidspunkt genindfoeres, naar de individuelle lofter er naaet paa faellesskabsplan.
6 Artikel 9, som er indeholdt i samme afdeling i forordning nr. 3896/89 og forordning nr. 3831/90, hvis gyldighed er forlaenget ved forordning nr. 3587/91, indeholder foelgende bestemmelse:
»1. Kommissionen genindfoerer ved forordning paa de i artikel 7 og 8 fastsatte betingelser opkraevningen af told over for et af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede lande og territorier.
Ved saadanne genindfoerelser skal Spanien og Portugal genindfoere opkraevningen af den told, som disse lande anvender over for tredjelande paa den paagaeldende dato.
2. Selv efter den 31. december [1990 for forordning nr. 3896/89's vedkommende og 1992 for forordning nr. 3831/90's vedkommende, som forlaenget ved forordning nr. 3587/91] kan Kommissionen ved forordning traeffe foranstaltninger til at indstille afskrivningerne paa en praeferencebegraensning, hvis disse begraensninger overskrides, isaer som foelge af reguleringer af faktisk foretaget indfoersel i den periode, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1.
Naar en medlemsstat foretager saadanne reguleringer, skal den meddele Kommissionen stoerrelsen af de paagaeldende afskrivninger, efterhaanden som de finder sted. Kommissionen skal ved modtagelsen af disse oplysninger underrette de oevrige medlemsstater.«
7 Opkraevningen af told af varer med oprindelse i Thailand henhoerende under toldposition 6402 og 6403 blev saaledes genindfoert fra henholdsvis den 3. og den 27. marts 1992 ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 513/92 af 28. februar 1992 om genindfoerelse af opkraevning af told for varer henhoerende under KN-kode 6401, 6402, 6404 og 6405 90 10 og med oprindelse i Thailand, som er praeferenceberettiget i henhold til forordning nr. 3831/90 (EFT L 55, s. 88), og Kommissionens forordning (EOEF) nr. 719/92 af 23. marts 1992 om genindfoerelse af opkraevning af told for varer henhoerende under KN-kode 6403 og med oprindelse i Thailand, som er praeferenceberettiget i henhold til forordning nr. 3831/90 (EFT L 78, s. 9).
8 Med hensyn til efteropkraevning af told bestemtes der foelgende i den omtvistede forordnings artikel 2, stk. 1, der var gaeldende, da indfoerslerne fandt sted:
»Saafremt de kompetente myndigheder konstaterer, at hele eller en del af den import- eller eksportafgift, der forskriftsmaessigt skulle have vaeret opkraevet for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale disse afgifter, ikke er opkraevet hos debitor, foretager disse en efteropkraevning af det manglende afgiftsbeloeb.
...«
Hovedsagen
9 Mellem den 1. marts 1990 og den 20. januar 1992 indfoerte Sportgoods fem partier sportsstoevler, der havde overdel af kunstlaeder, og som retteligt skulle have vaeret henfoert under toldposition 6402 19 00 i den faelles toldtarifs kombinerede nomenklatur som »Andet fodtoej med ydersaal og overdel af gummi eller plast: Sportsfodtoej: Andre varer«. Den dagaeldende nomenklatur fremgik af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (EFT L 256, s. 1, herefter »den kombinerede nomenklatur«), som aendret ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2886/89 af 2. august 1989 (EFT L 282, s. 1), Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2472/90 af 31. juli 1990 (EFT L 247, s. 1) og Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2587/91 af 26. juli 1991 (EFT L 259, s. 1).
10 Ved en fejl begaaet af Sportgoods' speditoer blev de fem partier imidlertid i angivelserne om overgang til fri omsaetning henfoert under toldposition 6403 19 00 i den kombinerede nomenklatur som »Fodtoej med ydersaal af gummi, plast, laeder eller kunstlaeder og overdel af laeder: Sportsfodtoej: Andre varer«.
11 Paa det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder antog angivelsen om varens overgang til fri omsaetning, gjaldt der toldpraeferencer for sidstnaevnte toldposition inden for rammerne af toldlofterne i forordning nr. 3896/89 og nr. 3831/90, hvorfor der hverken blev opkraevet eller betalt told ved indfoerslen af fodboldstoevlerne.
12 De fem forkerte angivelser af toldpositionen blev opdaget ved et kontrolbesoeg, som Told- og Skatteregion Horsens foretog i slutningen af 1992. Da toldfritagelserne paa dette tidspunkt ikke laengere var gaeldende for den toldposition, som de paagaeldende varer skulle have vaeret angivet under, kraevede de danske myndigheder efterbetaling af told beregnet af de fem partier til et samlet beloeb af 271 249,40 DKK.
13 Da denne afgoerelse blev fastholdt af Told- og Skattestyrelsen i skrivelse af 27. maj 1993, anlagde Sportgoods sag mod Skatteministeriet ved OEstre Landsret.
14 Den skriftlige forberedelse af sagen for OEstre Landsret blev udsat med henblik paa at anmode Kommissionen om at traeffe beslutning om, hvorvidt det under de i sagen foreliggende omstaendigheder var berettiget at indroemme fritagelse for importafgifter i medfoer af bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 1430/79 af 2. juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter (EFT L 175, s. 1), der var gaeldende paa det paagaeldende tidspunkt.
15 Ved beslutning K(94) 1854 endelig udg. af 18. juli 1994 om konstatering af, at det ikke er berettiget at indroemme fritagelse for importafgifter i et bestemt tilfaelde, udtalte Kommissionen, at indroemmelse af fritagelse ikke var berettiget i denne sag.
16 I dom af 22. september 1995 fastslog OEstre Landsret ikke desto mindre, at den omhandlede efteropkraevning ikke havde hjemmel, eftersom artikel 2, stk. 1, i den omtvistede forordning ikke omfattede urigtige positionsangivelser, som ikke har haft beloebsmaessig betydning.
17 Skatteministeriet har anket dommen til Hoejesteret, som - da den er af den opfattelse, at tvisten rejser spoergsmaal om fortolkning af faellesskabsretten - har besluttet at udsaette sagen og anmodet Domstolen om en praejudiciel afgoerelse af foelgende spoergsmaal:
»Spoergsmaal 1:
Skal Raadets forordning nr. 1697/79 om efteropkraevning af import- og eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter (EFT 1979 L 197, s. 1), artikel 2, stk. 1, fortolkes saaledes, at adgangen til efteropkraevning alene angaar tilfaelde, hvor der er opstaaet en beloebsmaessig difference, men ikke urigtige positionsangivelser, som ikke har haft beloebsmaessig betydning?
Spoergsmaal 2:
Skal ordene '... der forskriftsmaessigt skulle have vaeret opkraevet ...' i artikel 2, stk. 1, i Raadets forordning nr. 1679/79 fortolkes saaledes, at
- det er de faktiske og retlige omstaendigheder paa det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder modtager en angivelse, indeholdende en ukorrekt toldposition, der er afgoerende for, om der bestaar et beloeb, der skulle have vaeret opkraevet?
eller saaledes, at
- det er de faktiske og retlige omstaendigheder paa det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder konstaterer, at en angivelse indeholdt en ukorrekt toldposition, der er afgoerende for, om der bestaar et beloeb, der skulle have vaeret opkraevet?
Spoergsmaal 3:
A. Hvilken retsvirkning har en beslutning fra Europa-Kommissionen efter forelaeggelse for Toldkodeksudvalget, rettet til en medlemsstat i anledning af, at en medlemsstat har anmodet udvalget om at traeffe beslutning om, hvorvidt det under naermere omstaendigheder er berettiget at indroemme fritagelse for importafgifter, og hvorved Kommissionen og udvalget bestemmer, at det ikke er berettiget at indroemme fritagelse for importafgifter, som var omhandlet i medlemsstatens anmodning til udvalget?
B. Er det foreneligt med de retsvirkninger, der er beskrevet i svaret paa spoergsmaal 3 A, at en ret i den paagaeldende medlemsstat i en dom bestemmer, at der ikke bestod et fornoedent retsgrundlag for efteropkraevning af importafgifter?«
Foerste og andet spoergsmaal
18 Med foerste og andet spoergsmaal, der skal undersoeges samlet, oensker den forelaeggende ret naermere bestemt oplyst, om artikel 2, stk. 1, i den omtvistede forordning, som fandt anvendelse paa tidspunktet for hovedsagens faktiske omstaendigheder, skal fortolkes saaledes, at naar der ved efterfoelgende kontrol er opdaget en fejl i den tarifering af en vare, der blev foretaget i angivelsen om overgang til fri omsaetning, og naar opkraevningen af told af varer henhoerende under den toldposition, som varen skulle have vaeret tariferet i, var suspenderet, da angivelsen blev antaget, men var genindfoert, da fejlen blev opdaget, skal toldmyndighederne ved beregningen af den told, der forskriftsmaessigt skulle have vaeret opkraevet, tage hensyn til de faktiske og retlige omstaendigheder paa det tidspunkt, hvor angivelsen blev antaget, eller saaledes, at de skal tage hensyn til de faktiske og retlige omstaendigheder paa det tidspunkt, hvor tariferingsfejlen blev opdaget.
19 Skatteministeriet er af den opfattelse, at det er de faktiske og retlige omstaendigheder paa det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder konstaterer, at en angivelse indeholdt en ukorrekt toldposition, der er afgoerende for, om der bestaar en toldskyld, og om der skal foretages efteropkraevning af told.
20 Sportgoods har derimod gjort gaeldende, at naar der paa tidspunktet for antagelse af angivelsen om overgang til fri omsaetning var toldfritagelse for varer med oprindelse i Thailand henhoerende under toldposition 6402 19 00 i den kombinerede nomenklatur, kunne der ikke opstaa toldskyld, hvorfor der ikke var hjemmel til efteropkraevning af told.
21 Ifoelge Kommissionen er tidspunktet for antagelse af angivelsen om varens overgang til fri omsaetning afgoerende for, om en toldskyld er opstaaet. Naar det som i den foreliggende sag konstateres, at der er opstaaet en toldskyld, er myndighederne som udgangspunkt i medfoer af artikel 2, stk. 1, i den omtvistede forordning forpligtede til at efteropkraeve den told, der skulle have vaeret opkraevet, i givet fald under hensyntagen til, at den normale toldsats er blevet genindfoert.
22 Der skal herefter foretages en undersoegelse af, hvilket tidspunkt der skal tages i betragtning ved beregningen af det skyldige toldbeloeb, af anvendelsen af reglerne om generelle toldpraeferencer, og i givet fald af forpligtelsen til at foretage efteropkraevning af toldskyld.
Det tidspunkt, der skal tages i betragtning ved beregningen af det skyldige toldbeloeb
23 Det bemaerkes for det foerste, at i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), og artikel 3, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 2144/87 af 13. juli 1987 om toldskyld (EFT L 201, s. 15), der var gaeldende paa tidspunktet for hovedsagens faktiske omstaendigheder, opstaar toldskyld ved indfoersel bl.a. paa det tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder antager angivelsen af varens overgang til fri omsaetning.
24 Det fremgaar for det andet af artikel 11, stk. 1, i Raadets direktiv 79/695/EOEF af 24. juli 1979 om harmonisering af fremgangsmaaderne ved varers overgang til fri omsaetning (EFT L 205, s. 19), der var gaeldende, da indfoerslen af de paagaeldende varer fandt sted, at med forbehold af de saerlige regler, der anvendes inden for rammerne af generelle eller saerlige faellesskabsordninger, opkraeves importafgifter efter de satser eller beloeb, der er gaeldende paa det tidspunkt, hvor angivelsen antages, og med samme forbehold skal samme tidspunkt tages i betragtning ved fastsaettelsen af de oevrige beskatningselementer for varerne saavel som ved anvendelsen af de oevrige bestemmelser vedroerende varernes overgang til fri omsaetning.
25 Det foelger heraf, at naar toldmyndighederne under en kontrol opdager en fejl ved den tarifering af en vare, der er foretaget i angivelsen om overgang til fri omsaetning, skal de som udgangspunkt traeffe de noedvendige foranstaltninger til paa grundlag af de nye oplysninger, der foreligger, at foretage en ny beregning af den told, der forskriftsmaessigt skulle have vaeret opkraevet paa tidspunktet for antagelsen af angivelsen.
Anvendelsen af reglerne om generelle toldpraeferencer
26 I henhold til artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 3896/89 og forordning nr. 3831/90 indroemmedes der paa tidspunktet for antagelsen af angivelsen om overgang til fri omsaetning kun en toldsuspension inden for rammerne af faste maengder til nulsats og toldlofter.
27 Toldskylden opstod paa tidspunktet for antagelsen af angivelsen om overgang til fri omsaetning, men ifoelge bestemmelserne i naevnte forordningers afdeling II var opkraevningen heraf suspenderet inden for graenserne af de toldlofter, der var fastsat ved disse forordninger. Saa snart toldlofterne var naaet for de paagaeldende varer, kunne toldopkraevningen genindfoeres.
28 I den foreliggende sag er det ubestridt, at da toldlofterne var naaet, genindfoerte forordning nr. 513/92 og forordning nr. 719/92 opkraevning af told ved indfoersel af varer med oprindelse i Thailand henhoerende under toldposition 6402 og 6403 fra henholdsvis den 3. og den 27. marts 1992 og saaledes inden den paagaeldende tariferingsfejl blev opdaget.
29 Det er rigtigt - som det fremgaar af praeamblerne til forordning nr. 3896/89 (24.-27. betragtning) og forordning nr. 3831/90 (30.-33. betragtning) - at det var umuligt at undgaa en vis overskridelse af lofterne i forbindelse med forvaltningen af de toldlofter, der var fastsat i disse forordninger, fordi forskellige myndigheder samtidigt var ansvarlige for dem.
30 Det er ligeledes rigtigt, at en sag som den i hovedsagen foreliggende endvidere blot vedroerer omtarifering af et vist antal fodboldstoevler, der var omfattet af toldsuspensionen baade i den toldposition, der ved en fejl var angivet i angivelsen om overgang til fri omsaetning, og i den, hvori de burde have vaeret tariferet ved antagelsen af angivelsen.
31 Problemet boer imidlertid snarere betragtes i sammenhaeng med opbygningen af den paagaeldende toldsuspensionsordning, der afhaenger af, at de fastsatte lofter overholdes saa noejagtigt som muligt.
32 Hvis man accepterede en efterfoelgende overskridelse af lofterne ved omtarifering af varer som foelge af, at det opdages, at importoeren har tariferet en vare forkert, efter at loftet for den toldposition, hvori varen skulle have vaeret tariferet, er naaet, og opkraevningen af told ved indfoersel af de paagaeldende varer er blevet genindfoert, maatte man acceptere overskridelsen uanset varernes maengde og vaerdi og uanset, om en toldsuspension var gaeldende for begge toldpositioner eller kun for den ene af dem paa tidspunktet for antagelsen af angivelsen.
33 Ved en saadan fortolkning ville baade den forordning, der fastsaetter toldlofterne, og den forordning, der genindfoerer opkraevningen af told, miste deres effektive virkning. Endvidere ville muligheden for at anmode om efterfoelgende overskridelse af lofterne kunne give anledning til misbrug.
34 Det foelger heraf, at naar toldloftet er naaet, og toldopkraevningen er genindfoert paa det tidspunkt, hvor toldbeloebet omberegnes, kan indfoerslen ikke laengere henfoeres under toldsuspensionen.
35 Endvidere bemaerkes, at da toldsuspension ikke har tilbagevirkende gyldighed, kan en importoer ikke drage fordel af den, naar den er indfoert efter antagelsen af angivelsen om overgang til fri omsaetning.
Forpligtelsen til at foretage efteropkraevning af toldskyld
36 Naar toldmyndighederne efter at have omberegnet toldskylden paa grundlag af de paa tidspunktet for antagelsen af angivelsen om overgang til fri omsaetning gaeldende satser konstaterer, at den paagaeldende indfoersel ikke laengere kan henfoeres under en toldsuspension, skal den omberegnede told forskriftsmaessigt opkraeves.
37 Naar denne told ikke er opkraevet hos debitor, skal toldmyndighederne i henhold til bestemmelserne i den omtvistede forordning foretage en efteropkraevning af det manglende toldbeloeb.
38 Herefter skal foerste og andet spoergsmaal besvares med, at artikel 2, stk. 1, i den omtvistede forordning, som fandt anvendelse paa tidspunktet for hovedsagens faktiske omstaendigheder, skal fortolkes saaledes, at naar der ved efterfoelgende kontrol er opdaget en fejl i den tarifering af en vare, der blev foretaget i angivelsen om overgang til fri omsaetning, og naar opkraevningen af told af varer henhoerende under den toldposition, som varen skulle have vaeret tariferet i, var suspenderet, da angivelsen blev antaget, men var genindfoert, da fejlen blev opdaget, skal toldmyndighederne ved beregningen af den told, der forskriftsmaessigt skulle have vaeret opkraevet paa det tidspunkt, hvor angivelsen blev antaget, ikke tage hensyn til suspensionen.
Tredje spoergsmaal
39 Ifoelge Skatteministeriet har Kommissionen implicit i sin beslutning af 18. juli 1994 bestemt, at der var hjemmel til efteropkraevning af den omhandlede told. Denne beslutning er bindende for de nationale domstole, som derfor ikke kan fastslaa, at der ikke foreligger en saadan hjemmel.
40 Kommissionen har ligesom Sportgoods gjort gaeldende, at den i forbindelse med sin beslutning af 18. juli 1994 ikke har taget stilling til, om der er hjemmel til at foretage efteropkraevning af importafgifter, men at dette er en selvstaendig forudsaetning for i medfoer af forordning nr. 1430/79 at kraeve tilbagebetaling af eller fritagelse for told. Der er derfor intet til hinder for, at de nationale domstole kan fortolke den omtvistede forordning og i givet fald afgoere, at der ikke er en saadan hjemmel. En saadan afgoerelse er ikke ensbetydende med, at Kommissionens beslutning erklaeres ugyldig.
41 Det skal blot bemaerkes paa den ene side, at som Kommissionen har paapeget, har den ikke i sin beslutning af 18. juli 1994 taget stilling til, om der er hjemmel i den omtvistede forordning til at foretage efteropkraevning af tolden. Beslutningen indeholder ingen retlige eller faktiske oplysninger herom, der kunne vaere bindende for alle organer i den stat, den er rettet til, herunder domstolene.
42 Paa den anden side fremgaar det af den omtvistede forordning, at toldmyndighederne har en forpligtelse til at foretage efteropkraevning af manglende told. Det var i den foreliggende sag ikke noedvendigt, at Kommissionen i en beslutning udtalte sig om, hvorvidt der var hjemmel i den paagaeldende forordning til at foretage en saadan efteropkraevning.
43 Det tredje spoergsmaal skal derfor besvares med, at naar Kommissionen efter forelaeggelse for Toldkodeksudvalget har truffet en beslutning, rettet til en medlemsstat, om, at det i et givet tilfaelde ikke er berettiget at indroemme fritagelse for importafgifter i medfoer af bestemmelserne i forordning nr. 1430/79, men beslutningen ikke indeholder nogen retlige eller faktiske oplysninger om spoergsmaalet om hjemmel til at foretage efteropkraevning af de paagaeldende importafgifter i medfoer af den omtvistede forordning, kan en national domstol tage stilling til dette spoergsmaal, i givet fald efter at have bragt proceduren i traktatens artikel 177 i anvendelse.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
44 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Femte Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Hoejesteret ved beslutning af 20. december 1996, for ret:
45 Artikel 2, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 1697/79 af 24. juli 1979 om efteropkraevning af import- og eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter, skal fortolkes saaledes, at naar der ved efterfoelgende kontrol er opdaget en fejl i den tarifering af en vare, der blev foretaget i angivelsen om overgang til fri omsaetning, og naar opkraevningen af told af varer henhoerende under den toldposition, som varen skulle have vaeret tariferet i, var suspenderet, da angivelsen blev antaget, men var genindfoert, da fejlen blev opdaget, skal toldmyndighederne ved beregningen af den told, der forskriftsmaessigt skulle have vaeret opkraevet paa det tidspunkt, hvor angivelsen blev antaget, ikke tage hensyn til suspensionen.
46 Naar Kommissionen efter forelaeggelse for Toldkodeksudvalget har truffet en beslutning, rettet til en medlemsstat, om, at det i et givet tilfaelde ikke er berettiget at indroemme fritagelse for importafgifter i medfoer af bestemmelserne i Raadets forordning (EOEF) nr. 1430/79 af 2. juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter, men beslutningen ikke indeholder nogen retlige eller faktiske oplysninger om spoergsmaalet om hjemmel til at foretage efteropkraevning af de paagaeldende importafgifter i medfoer af forordning nr. 1697/79, kan en national domstol tage stilling til dette spoergsmaal, i givet fald efter at have bragt proceduren i EF-traktatens artikel 177 i anvendelse.