61984CJ0275_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 26 . oktober 1984, indgaaet til Domstolen den 20 . november 1984, har College van Beroep voor het Bedrijfsleven ( herefter benaevnt College van Beroep ) i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af de faellesskabsretlige bestemmelser om betingelserne for ydelse af monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer til salg under »smoerture« .
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem andelsselskabet Cooeperatieve Melkproducentenbedrijven »Noord-Nederland« BA ( Frico ) ( herefter benaevnt Frico ), som er fast leverandoer af smoer til salg under smoerture, som udgaar fra havne i Nederlandene, og Produktschap voor Zuivel ( offentligretligt nederlandsk organ, som forvalter den faelles markedsordning for mejeriprodukter, herefter benaevnt PZ ).
3 I forelaeggelseskendelsen defineres smoerture som »korte sejlture af faa timers varighed med afsejling og ankomst i EOEF-medlemsstaters havne, i dette tilfaelde Nederlandene, saaledes at turen en del af tiden forloeber uden for soeterritoriet . Den vaesentligste fordel ved disse sejlture er, at passagererne faar mulighed for at koebe en raekke varer uden at skulle betale told, punktafgifter og andre afgifter« .
4 Frico, som i begyndelsen af 1983 blev opfordret til at afgive tilbud paa levering af smoer til en virksomhed, som driver smoerture, spurgte PZ, om levering af smoer til baade, som anvendes til smoerture, gav ret til udbetaling af monetaere udligningsbeloeb .
5 PZ svarede foerst bekraeftende og udbetalte da ogsaa monetaere udligningsbeloeb til Frico de foerste fire maaneder af 1983 . I begyndelsen af maj 1983 meddelte det nederlandske landbrugs- og fiskeriministerium imidlertid PZ, at spoergsmaalet, om der kunne ydes monetaere udligningsbeloeb for levering af smoer til salg paa »smoer baade« for tiden blev droeftet med finansministeriet og Kommissionen . PZ blev anmodet om indtil videre at undlade at udbetale monetaere udligningsbeloeb for de naevnte leverancer .
6 Da Kommissionen besvarede spoergsmaalet benaegtende, paalagde den nederlandske regering den 20 . juni 1983 PZ at afslaa saavel allerede modtagne ansoegninger som nye ansoegninger om ydelse af monetaere udligningsbeloeb . Ultimo juni 1983 meddelte PZ, sagsoegte i hovedsagen, derfor Frico, at der ikke laengere kunne ydes monetaere udligningsbeloeb for smoer, der leveres til baade, som foretager smoerture .
7 Ved skrivelse af 14 . juli 1983 ansoegte Frico om udbetaling af monetaere udligningsbeloeb for de leverancer til smoerbaade, som allerede havde fundet sted, og for hvilke udligningsbeloebene allerede var fratrukket smoerprisen . PZ afslog ansoegningen .
8 Frico anlagde herefter sag ved College van Beroep til proevelse af denne afgoerelse . Selskabet gjorde her gaeldende, at afgoerelsen var uforenelig dels med gaeldende faellesskabsregler, dels med en raekke retsgrundsaetninger, saasom principperne om god forvaltningsskik, retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning .
9 Da gennemgangen af det foerste af disse anbringender rejste tvivl om fortolkningen af gaeldende faellesskabsregler, besluttede den nationale ret at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Skal Kommissionens forordning nr . 2730/79, navnlig artikel 17, og Kommissionens forordning nr . 1371/81, i forbindelse med hinanden eller med andre faellesskabsregler, fortolkes saaledes, at der ikke kan ydes monetaere udligningsbeloeb ved eksport af smoer, som under de i kendelsen naermere beskrevne ' smoerture ' saelges til passagererne?«
10 Frico har anfoert, at de gaeldende faellesskabsregler ikke er til hinder for, at der ydes monetaere udligningsbeloeb for eksport af smoer, som saelges til passagererne paa smoerbaade . Artikel 17 i Kommissionens forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter ( EFT L 317, s . 1 ), lyder nemlig saaledes : »Der ydes ingen restitution for produkter, der saelges eller uddeles om bord paa skibe, og som derefter kan forventes genindfoert i Faellesskabet med fritagelse for afgifter i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1818/75« . Kommissionens forordning nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb ( EFT L 138, s . 1 ) indeholder imidlertid ikke en tilsvarende bestemmelse . Ifoelge Frico foelger det derfor af principperne om retssikkerhed, ligebehandling og beskyttelse af den berettigede forventning samt princippet om, at der ikke kan udstedes retsakter med tilbagevirkende kraft, at der skal udbetales monetaere udligningsbeloeb for produkter, som saelges om bord paa skibe, herunder skibe, som anvendes til smoerture .
11 Den nederlandske regering har anfoert, at selv om det tilsyneladende er i strid med formaalet med ordningen med monetaere udligningsbeloeb at yde tilskud til eksport af produkter, hvorom det med sikkerhed vides, at de genindfoeres faa timer senere til samme stat med fritagelse for afgifter i henhold til den for rejsende gaeldende ordning, skal der dog betales monetaere udligningsbeloeb for landbrugsprodukter, som saelges om bord paa skibe, herunder de saakaldte smoerbaade . Denne ret foelger efter den nederlandske regerings opfattelse af, at der ikke i forordning nr . 1371/81 stilles noget krav om bestemmelsesstedet for landbrugsprodukterne, og at forordningen ikke indeholder en udtrykkelig undtagelsesbestemmelse for levering af produkter til smoerbaade .
12 Modsat har Kommissionen gjort gaeldende, at den nationale rets spoergsmaal boer besvares bekraeftende . Levering af smoer til smoerture kan nemlig ikke betegnes som eksport, hverken i henhold til artikel 1 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 974/71 af 12 . maj 1971 om visse konjunkturpolitiske foranstaltninger, der skal traeffes inden for landbrugssektoren som foelge af den midlertidige udvidelse af graenserne for kursudsving i visse medlemsstaters valutaer ( EFT 1971 I, s . 231 ) eller i henhold til artikel 1, stk . 2, litra c ), i ovennaevnte forordning nr . 1371/81 . Smoerleverancerne kan heller ikke ligestilles med den eksport fra Faellesskabet, som omhandles i artikel 5 i forordning nr . 2730/79, der kun vedroerer produkter, som forbruges om bord under overfarten . Yderligere ville det vaere helt uforeneligt med formaalet med ordningen at yde monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer under disse omstaendigheder, for saa vidt leveringen udelukkende finder sted paa den beroerte medlemsstats hjemmemarked og ikke kan paavirke samhandelen inden for Faellesskabet eller med tredjelande . Endelig har Kommissionen anfoert, at artikel 17 i forordning nr . 2730/79 under alle omstaendigheder er irrelevant for den foreliggende sag, for saa vidt angaar leverancer bestemt til smoerture, da de ikke er fritaget for afgifter ved import .
13 Det bemaerkes foerst, at artikel 2 i forordning nr . 1371/81 bestemmer, at »der anvendes monetaere udligningsbeloeb for produkter, som indfoeres eller udfoeres«, og at der ved »udfoersel« i henhold til artikel 1, stk . 2, litra c ), forstaas »endelig eller midlertidig forsendelse af produkter ...
, fra en medlemsstat til en anden, og
, fra en medlemsstat til bestemmelsessteder uden for Faellesskabets omraade« .
14 Det fremgaar imidlertid af den nationale rets definition af smoerture, at smoer, som saelges under disse sejlture, hverken forsendes til en anden medlemsstat eller til et tredjeland . Smoerret skal tvaertimod umiddelbart genindfoeres til forsendelsesmedlemsstatens omraade . Herefter kan det fastslaas, at produktet ikke »udfoeres« i de naevnte bestemmelsers betydning, hvorfor der ikke i dette tilfaelde kan udbetales monetaere udligningsbeloeb .
15 For det andet bemaerkes, at selv om det i artikel 1, stk . 2, litra c ), i forordning nr . 1371/81 tilfoejes, at »de i artikel 5 i forordning ( EOEF ) nr . 2730/79 omhandlede leveringer betragtes ogsaa som udfoersel«, fremgaar det af sidstnaevnte bestemmelse, at
»1 ) ved anvendelsen af denne forordning anses foelgende som ligestillet med udfoersel fra Faellesskabet :
a ) levering inden for Faellesskabet af proviant :
, til soegaaende skibe . . . « .
Begrebet »levering af proviant« er imidlertid helt klart, idet det som fastslaaet i syvende betragtning til forordning nr . 2730/79 kun omfatter produkter, der er bestemt til at konsumeres om bord, og ikke, saaledes som det er tilfaeldet under smoerture, produkter bestemt til salg til passagererne, som tager dem med i land . Det foelger heraf, at artikel 5 i forordning nr . 2730/79 heller ikke kan danne grundlag for ydelse af monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer til salg under smoerture .
16 Dette resultat bekraeftes af selve formaalet med ordningen med monetaere udligningsbeloeb, som dette gentagne gange er blevet praeciseret af Domstolen, blandt andet i dommen af 12 . april 1984 ( Unifrex mod Kommissionen og Raadet, 281/82, Sml . 1969 ), idet Domstolen udtalte, at »formaalet med indfoerelsen af de monetaere udligningsbeloeb [er] at opretholde de ensartede priser, som er grundlaget for de nuvaerende markedsordninger, og derved undgaa en oploesning af ordningen med interventionspriserne og at opretholde den normale samhandel med landbrugsprodukter saavel mellem medlemsstaterne indbyrdes som med tredjelande . Monetaere udligningsbeloeb kan derfor kun bringes i anvendelse, saafremt de paagaeldende valutaforanstaltninger medfoerer forstyrrelser i samhandelen med landbrugsprodukter« . Det er imidlertid indlysende, at ydelse af monetaere udligningsbeloeb i forbindelse med smoerture ikke kan medfoere forstyrrelser i samhandelen med landbrugsprodukter paa grund af valutaforanstaltninger, da de paagaeldende landbrugsprodukter hverken indgaar i samhandelen inden for Faellesskabet eller i samhandelen med tredjelande .
17 Det bemaerkes endelig, at selv om artikel 17 i forordning nr . 2730/79 udtrykkelig bestemmer, at der ikke kan ydes eksportrestitution for landbrugsprodukter, der saelges eller uddeles om bord paa skibe, og som derefter kan forventes genindfoert i Faellesskabet med fritagelse for afgifter i henhold til forordning nr . 1818/75, kan henvisningen til denne bestemmelse ikke aendre gyldigheden af de ovenfor fremfoerte betragtninger . Dels er henvisningen til denne bestemmelse, som kun vedroerer ordningen med eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, nemlig irrelevant, for saa vidt angaar besvarelsen af den nationale rets spoergsmaal, som udelukkende vedroerer monetaere udligningsbeloeb . Dels fremgaar det direkte af bestemmelsens ordlyd, at det, modsat det af Frico anfoerte, var faellesskabslovgiverens mening at der ikke skulle ydes eksportrestitutioner for transaktioner med produkter, som ikke reelt eksporteres . Disse betragtninger foerer til samme resultat, for saa vidt angaar ydelse af monetaere udligningsbeloeb .
18 Det foelger af det anfoerte, at det forelagte spoergsmaal boer besvares med, at artiklerne 1 og 2 i Kommissionens forordning nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb samt artikel 5 i Kommissionens forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes saaledes, at der ikke kan ydes monetaere udligningsbeloeb ved levering af smoer til salg til rejsende under korte sejlture paa havet med afgang og ankomst i havne i én og samme medlemsstat .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 De udgifter, der er afholdt af den nederlandske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som College van Beroep voor het Bedrijfsleven har forelagt ved kendelse af 26 . oktober 1984, for ret :
Artiklerne 1 og 2 i Kommissionens forordning nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb samt artikel 5 i Kommissionens forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter skal fortolkes saaledes, at der ikke kan ydes monetaere udligningsbeloeb vedlevering af smoer til salg til rejsende under korte sejlture paa havet med afgang og ankomst i havne i en og samme medlemsstat .