62023CO0026
KENDELSE AFSAGT AF DOMSTOLENS PRÆSIDENT
27. juli 2023 (
*1
)
»Appel – borgerinitiativet »Minority SafePack« – anmodning om intervention – artikel 40, stk. 2, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol – interesse i afgørelsen af retstvisten – tilladelse«
I sag C-26/23 P,
angående appel i henhold til artikel 56 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, iværksat den 21. januar 2023,
Citizens’ Committee of the European Citizens’ Initiative »Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe« ved Rechtsanwalt T. Hieber,
sagsøger,
de øvrige parter i appelsagen:
Europa-Kommissionen ved I. Rubene, E.A. Stamate og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede,
sagsøgt i første instans,
Ungarn ved M.Z. Fehér og K. Szíjjártó, som befuldmægtigede,
Den Hellenske Republik,
Den Slovakiske Republik,
intervenienter i første instans,
har
DOMSTOLENS PRÆSIDENT,
under henvisning til forslag fra S. Rodin, refererende dommer,
og efter at have hørt generaladvokat A.M. Collins,
afsagt følgende
Kendelse
1
Citizens’ Committee of the European Citizens’ Initiative »Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe« (herefter »Citizens’ Committee«) har med sin appel nedlagt påstand om ophævelse af dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 9. november 2022 i sag T-158/21, Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe mod Kommissionen (EU:T:2022:696), hvorved Retten frifandt Kommissionen i forbindelse med Citizens’ Committees påstand om annullation af Kommissionens meddelelse C(2021) 171 final af 14. januar 2021 om det europæiske borgerinitiativ »Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe« (herefter »den omtvistede meddelelse«).
2
Ved processkrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 17. april 2023 har Autonome Provinz Bozen – Südtirol/Provincia Autonoma di Bolzano – Alto Adige (den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige, Italien) i medfør af artikel 40, stk. 2, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol anmodet om tilladelse til at intervenere i den foreliggende appelsag til støtte for Citizens’ Committees påstande.
3
Efter at Domstolens justitssekretær i overensstemmelse med artikel 131, stk. 1, i Domstolens procesreglement, der i medfør af artikel 190, stk. 1, i dette reglement finder anvendelse på appelsagen, havde forkyndt anmodningen om intervention for parterne, indgav Citizens’ Committee og Europa-Kommissionen deres skriftlige bemærkninger til denne anmodning inden for den fastsatte frist. Alene Kommissionen har nedlagt påstand om, at anmodningen skal afvises.
Anmodningen om intervention
4
Artikel 40, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol bestemmer, at medlemsstaterne og Den Europæiske Unions institutioner kan indtræde i retstvister, der er indbragt for Domstolen. I henhold til samme artikels stk. 2, første punktum, tilkommer samme ret Unionens organer, kontorer og agenturer samt alle andre personer, hvis de kan godtgøre, at de har en berettiget interesse i afgørelsen af en for Domstolen indbragt retstvist.
5
Det skal først og fremmest bemærkes, at en indenstatslig enhed i en medlemsstat således kan intervenere i en sag på samme måde som enhver anden person, men at den i modsætning til den medlemsstat, den hører til, skal godtgøre, at den har en berettiget interesse i afgørelsen af den for Domstolen indbragte retstvist.
6
Ifølge Domstolens faste praksis skal begrebet »berettiget interesse i afgørelsen af en retstvist« som omhandlet i denne bestemmelse defineres i relation til selve genstanden for tvisten og forstås som en direkte og aktuel interesse i, hvorledes der træffes afgørelse om påstandene, og ikke som en interesse i forhold til de fremførte anbringender og argumenter. Udtrykket »afgørelsen af en retstvist« skal således forstås som den endelige dom, der ønskes afsagt, og som vil fremgå af domskonklusionen (jf. bl.a. kendelse afsagt af Domstolens præsident den 5.7.2018, Uniwersytet Wrocławski og Polen mod REA, C-515/17 P og C-561/17 P, EU:C:2018:553, præmis 7).
7
En berettiget interesse i afgørelsen af en retstvist kan principielt kun anses for tilstrækkelig direkte, såfremt afgørelsen kan ændre intervenientens retsstilling (kendelse afsagt af Domstolens præsident den 30.4.2020, Kommissionen mod HSBC Holdings m.fl., C-806/19 P, EU:C:2020:364, præmis 8 og den deri nævnte retspraksis).
8
Det må imidlertid konstateres, at indenstatslige enheder i en medlemsstat, til forskel fra fysiske og juridiske personer, kan tænkes at ville anmode om tilladelse til at indtræde i en for Domstolen indbragt retstvist, ikke for at forsvare private interesser, men for at fremføre deres synspunkter i forbindelse med tvister, der kan have væsentlig betydning for udøvelsen af de kompetencer, der er tillagt dem i henhold til forfatningen eller lovgivningen i de medlemsstater, som de tilhører.
9
Hvad angår anmodninger om intervention fra indenstatslige enheder i en medlemsstat skal betingelsen om, at der skal foreligge en direkte og aktuel interesse i afgørelsen af retstvisten, derfor anvendes på en måde, der afspejler dette særlige forhold (jf. i denne retning kendelse afsagt af Domstolens præsident den 17.9.2021, Tyskland mod Pharma Mar og Kommissionen, C-6/21 P og C-16/21 P, EU:C:2021:756, præmis 11).
10
Det er nemlig allerede for så vidt angår anmodninger om intervention indgivet af miljøorganisationer blevet fastslået, at kravet om en direkte og aktuel interesse i afgørelsen af den retstvist, der verserer for Domstolen, for det første forudsætter, at disse organisationers aktionsområde, som det følger af deres formål, der i givet fald er fastsat i deres vedtægter, har en direkte forbindelse med genstanden for denne tvist, og at denne tvist for det andet rejser principielle spørgsmål, der kan påvirke de interesser, som de pågældende organisationer forsvarer (kendelse afsagt af Domstolens præsident den 7.2.2019, Bayer CropScience og Bayer mod Kommissionen, C-499/18 P, EU:C:2019:107, præmis 6 og den deri nævnte retspraksis). Samtidig med at der tages hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for indenstatslige enheder i medlemsstaterne som følge af, at deres kompetencer er forfatningsmæssigt anerkendt i disse staters lovgivning, er det hensigtsmæssigt i det væsentlige at anvende de samme kriterier for vurderingen af, om de har en interesse i afgørelsen af retstvisten, mutatis mutandis.
11
For at godtgøre, at en indenstatslig enhed i en medlemsstat har interesse i afgørelsen af en for Domstolen indbragt retstvist, som den ikke er part i, skal den således påvise dels, at tvistens genstand falder inden for rammerne af den kompetence, der er tillagt den i henhold til national ret, dels, at tvisten rejser principielle spørgsmål, som kan berøre dens egne interesser. I sidstnævnte henseende må den interesse, som denne enhed påberåber sig, således ikke fuldstændig kunne forveksles med interessen hos den medlemsstat, som den hører til, og som under alle omstændigheder kunne have interveneret i tvisten.
12
I det foreliggende tilfælde fremgår det af den foreliggende anmodning om intervention, at den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige i henhold til artikel 116 i Den Italienske Republiks forfatning er en af enhederne i en selvstyrende region i denne medlemsstat. Den er underlagt de forfatningslove, der er kodificeret i den særlige statut for regionen Trentino-Alto Adige-Sydtyrol og for provinserne Trento og Bolzano. Provinsen har selvstændige kompetencer på alle områder, der ikke udtrykkeligt henhører under den italienske stats enekompetence. De generelle rammer for de selvstyrende provinsers og regionens eksklusive og samtidige lovgivningsvirksomhed er fastlagt i artikel 4 ff. i selvstyrestatutten af 1972. Ud over behovet for »overensstemmelse med forfatningen og principperne i republikkens retsorden og respekt for internationale forpligtelser og nationale interesser« fremhæves det, at disse principper »omfatter beskyttelse af lokale sproglige mindretal«. Desuden bestemmer artikel 6 i den italienske forfatning, at »[r]epublikken beskytter sproglige mindretal gennem passende foranstaltninger«. I overensstemmelse med artikel 98 i provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adiges særlige statut, som giver den en særlig ret til at anlægge sag, kan provinsen indbringe regelfastsættende nationale love eller retsakter med lovkraft for Corte costituzionale (forfatningsdomstol, Italien) for brud på princippet om beskyttelse af de tyske og ladinske sproglige mindretal.
13
Det må følgelig fastslås, at genstanden for den for Domstolen anlagte sag henhører under provinsen Bolzano – Sydtyrol/Alto Adiges egne kompetencer, således som de følger af Den Italienske Republiks forfatning og den særlige statut, eftersom denne tvist vedrører et borgerinitiativ, der ifølge den omtvistede meddelelse har til formål at forbedre beskyttelsen af personer, som tilhører nationale og sproglige mindretal, og at styrke den kulturelle og sproglige mangfoldighed i Unionen.
14
Desuden rejser tvisten principielle spørgsmål af en sådan art, at det påvirker denne enheds egne interesser. Ifølge den omtvistede meddelelse »har [Unionen] ingen generel lovgivningsmæssig kompetence specifikt med hensyn til beskyttelse af nationale mindretal«, og »Unionen har ingen lovgivningsmæssig kompetence med hensyn til spørgsmål som anvendelse af regionale sprog eller mindretalssprog i offentlig uddannelse eller andetsteds«, idet »[d]isse spørgsmål henhører under medlemsstaternes kompetence«. Den foreliggende retstvist rejser således et spørgsmål om omfanget af Unionens kompetence til at vedtage foranstaltninger på et område, der henhører under den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adiges beføjelser.
15
Under disse omstændigheder og i betragtning af den grundlæggende karakter af dette kompetencespørgsmål og den omstændighed, at svaret på dette spørgsmål sandsynligvis vil være afgørende for indholdet af enhver ny meddelelse fra Kommissionen på samme område, er det formålsløst for Kommissionen at hævde, at den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige kun har en indirekte og usikker interesse i at intervenere i den foreliggende sag, idet den har påpeget, at den omtvistede meddelelse eller enhver ny meddelelse fra Kommissionen af denne art kun udgør en etape i en række fremtidige handlinger og begivenheder.
16
Derfor må den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige anses for at have interesse i afgørelsen af retstvisten i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 40, stk. 2, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol.
17
Under disse omstændigheder skal den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adiges anmodning om intervention til støtte for Citizens’ Committees påstande imødekommes.
Intervenientens proceduremæssige rettigheder
18
Eftersom anmodningen om intervention skal tages til følge, vil alle procesdokumenter, der er forkyndt for parterne, blive fremsendt til den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige i overensstemmelse med artikel 131, stk. 3, i Domstolens procesreglement, der finder anvendelse på appelsagen i medfør af samme procesreglements artikel 190, stk. 1, medmindre disse nedlægger påstand om, at visse processkrifter eller dokumenter skal udelukkes fra denne videregivelse.
19
Idet anmodningen er blevet indgivet inden for den frist, der er fastsat i procesreglementets artikel 190, stk. 2, forhøjet med en fast afstandsfrist på ti dage i overensstemmelse med procesreglementets artikel 51, kan den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige i henhold til procesreglementets artikel 132, stk. 1, indgive et interventionsindlæg inden for en frist på en måned, forhøjet med samme afstandsfrist efter den i foregående punkt nævnte videregivelse.
20
Endelig kan den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige fremsætte mundtlige bemærkninger, hvis der afholdes retsmøde.
Sagsomkostninger
21
I henhold til procesreglementets artikel 137, der i medfør af samme procesreglements artikel 184, stk. 1, finder anvendelse på appelsager, træffes der afgørelse om sagsomkostninger ved den dom eller kendelse, hvormed sagens behandling afsluttes.
22
Eftersom den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adiges anmodning om intervention i den foreliggende sag er taget til følge, skal afgørelsen om de med dens intervention forbundne sagsomkostninger udsættes.
Af disse grunde bestemmer Domstolens præsident:
1)
Autonome Provinz Bozen – Südtirol/Provincia Autonoma di Bolzano – Alto Adige (den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige) gives tilladelse til at intervenere til støtte for de af Citizens’ Committee of the European Citizens’ Initiative»
Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe
«nedlagte påstande.
2)
Justitssekretæren fremsender en kopi af samtlige procesdokumenter til Autonome Provinz Bozen – Südtirol mod Provincia Autonoma di Bolzano – Alto Adige (den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige).
3)
Provinz Bozen – Südtirol/Provincia Autonoma di Bolzano – Alto Adige (den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adige) har en frist på en måned, der løber fra den forkyndelsesdato, der er anført i punkt 2 i konklusionen for denne kendelse, til at indgive et interventionsindlæg.
4)
Afgørelsen om de med Autonome Provinz Bozen – Südtirol/Provincia Autonoma di Bolzano – Alto Adige (den selvstyrende provins Bolzano – Sydtyrol/Alto Adiges) intervention forbundne sagsomkostninger udsættes.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: engelsk.