61984CJ0003_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 4 . januar 1984, har Dimitrios Patrinos, tidligere tjenestemand paa proeve som ekspeditionssekretaer i loenklasse A5 ved Det oekonomiske og sociale Udvalg, anlagt sag med paastand om annullation af den af formanden for Det oekonomiske og sociale Udvalg trufne beslutning nr . 146/83 A af 23 . marts 1983, hvormed han blev afskediget ved proevetidens udloeb den 31 . marts 1983 .
2 Under sagen har sagsoegeren yderligere nedlagt paastand om betaling af loen, de i vedtaegten hjemlede oekonomiske fordele for perioden fra 31 . marts 1983 til hans genoptagelse af arbejdet og erstatning for det som foelge af afskedigelsen lidte tab . Det bemaerkes, at sagsoegeren under den mundtlige forhandling har erklaeret, at han indtil videre frafalder disse krav .
Sagens baggrund
3 Det fremgaar af sagen, at Dimitrios Patrinos, som er graesk statsborger foedt den 21 . maj 1937, og som har en universitetsuddannelse i oekonomi, senest var ansat som underviser ved en hoejere fagskole i Athen . Han deltog i den af Det oekonomiske og sociale Udvalg tilrettelagte udvaelgelsesproeve OESU/A/25/80, som blev offentliggjort i den graeske udgave af EF-Tidende af 24 . marts 1981 ( C 45, s . 1 ) med henblik paa ansaettelse af ekspeditionssekretaerer i loenklasse A5 . Efter at vaere opfoert paa reservelisten blev han udnaevnt til tjenestemand paa proeve i loenlasse A5 med virkning fra 1 . juli 1982 i en stilling som ekspeditionssekretaer forbeholdt graeske statsborgere som foelge af Den hellenske Republiks indtraeden i Faellesskabet .
4 Sagsoegeren fik paalagt ledelsen af sekretariatet for sektionen for oekonomiske og finansielle spoergsmaal i Det oekonomiske og sociale Udvalgs direktorat A, i hvilken egenskab han var undergivet direktoer Kuby og kontorchef di Muro . Ansaettelsen skete paa anmodning af direktoeren, som havde foretrukket Patrinos paa grund af hans uddannelse og erfaring samt de betydelige sprogkundskaber, som fremgik af hans ansoegning .
5 Der opstod imidlertid hurtigt vanskeligheder mellem direktoeren og sagsoegeren, foerste gang paa grund af en ansoegning om orlov, som sagsoegeren havde indgivet umiddelbart efter sin tiltraedelse for at ordne nogle personlige sager i Athen . Det fremgaar af de fremlagte dokumenter, at direktoeren herefter gentagne gange fremsatte kritik af sagsoegerens arbejde, idet han isaer bebrejdede ham hans tjenstlige adfaerd og den langsomme udfoerelse af de opgaver, han fik paalagt . Patrinos tilstillede sin chef en raekke skrivelser til retfaerdiggoerelse af sin adfaerd, idet han klagede over manglende praecise instruktioner, direktoerens stadige indgreb i udfoerelsen af de ham paalagte opgaver, manglende hensyntagen til sprogproblemer og vanskeligheden ved at arbejde i et klima praeget af uorden paa det administrative omraade . Stillet over for disse problemer anmodede direktoeren paa et vist tidspunkt kontorchefen om at tage sig saerligt af sagsoegeren .
6 Patrinos ' proevetid, som startede den 1 . juli 1982, afsluttedes ni maaneder senere, nemlig 31 . marts 1983 . Den 25 . januar 1983 udfaerdigede direktoeren en udtalelse om proevetidens forloeb, som den 28 . februar 1983 blev tilstillet generalsekretaeren med en foelgeskrivelse, hvori direktoeren supplerede de i udtalelsen anfoerte bedoemmelser, som i det store og hele var negative . De karakterer, som blev anfoert i skemaet til bedoemmelse af egnethed, tjenstlig indsats og adfaerd svinger fra »utilstraekkeligt« og »passabelt« med et enkelt »godt« for »evne til menneskelig kontakt« . I rubrikken »generel vurdering« fremfoerte direktoeren foelgende kritik : manglende evne til at forstaa, hvorledes faellesskabsinstitutionerne fungerer ; mangelfuld udformning af referater, rapporter og andre dokumenter, som han skulle udfaerdige ; usystematisk og daarligt organiseret ; passiv og uden initiativ ; evner ikke at reagere hurtigt og mangler kritisk sans ; havde i begyndelsen samarbejdsvanskeligheder inden for tjenestegrenen . For saa vidt angaar det sidste punkt, anerkendte direktoeren imidlertid, at evnen til menneskelig kontakt efterhaanden blev bedre . Direktoeren afsluttede udtalelsen ved at foreslaa generalsekretaeren, at Patrinos ikke fastansattes .
7 Sagsoegeren anmodede herefter om, at sagen blev forelagt »bedoemmelsesudvalget«, et paritetisk organ nedsat i henhold til Det oekonomiske og sociale Udvalgs forretningsorden . Efter at have hoert Patrinos, direktoeren og et vist antal andre tjenestemaend, udfaerdigede bedoemmelsesudvalget den 22 . marts 1983 en rapport . Rapporten var saerdeles kritisk over for direktoerens ledelse . Udvalget fandt enstemmigt, at det paa grund af direktoerens metoder var umuligt at gennemfoere en normal proevetid i hans tjeneste . Udvalget fastslog ligeledes med fem stemmer og en blank, at »det ikke var godtgjort, at rapporten ved proevetidens udloeb var begrundet« . Med hensyn til spoergsmaalet om sagsoegerens afskedigelse, var meningerne derimod delte, idet tre medlemmer gik ind for afskedigelse af Patrinos, som efter deres opfattelse ikke havde godtgjort at vaere i stand til at lede en sektions sekretariat ; tre andre medlemmer udtalte sig mod afskedigelse, idet de imidlertid alle anerkendte, at der var visse svage punkter, for saa vidt angaar »doemmekraft«, »opfattelsesevne« og »initiativ« . De fandt, at Patrinos burde vaere fastansat, men »i en anden administrativ enhed« .
8 Ved beslutning af 23 . marts 1983 blev Patrinos herefter afskediget af formanden for Det oekonomiske og sociale Udvalg . Ifoelge beslutningens praeambel »fremgaar det af proevetidsudtalelsen og bedoemmelsesudvalgets rapport, at Patrinos ikke havde vist sig tilstraekkeligt kvalificeret til at blive fastansat« .
9 Den 17 . juni 1983 indbragte Patrinos en administrativ klage over beslutningen, jfr . vedtaegtens artikel 90 . Den 29 . juni s.aa . anmodede han om en ny proevetid, da den foerste ikke kunne gennemfoeres »under normale vilkaar« . Den administrative klage blev den 28 . september 1983 afvist af formanden for Det oekonomiske og sociale Udvalg ; ansoegningen af 29 . juni 1983 er ikke besvaret .
10 Til stoette for sin paastand har sagsoegeren fremfoert to anbringender, dels at tjenestemandsvedtaegtens artikel 25 er tilsidesat, for saa vidt beslutningen om afskedigelse ikke var tilstraekkelig begrundet, dels at vedtaegtens artikel 34 er tilsidesat, for saa vidt sagsoegeren af forskellige grunde var ude af stand til at gennemfoere sin proevetid under normale forhold .
Utilstraekkelig begrundelse af beslutningen om ikke at fastansaette sagsoegeren
11 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at beslutningen af 23 . marts 1983 er rent formel, idet den ikke noejagtigt angiver de saerlige grunde til at bringe proevetiden til ophoer og afskedige ham . Efter hans opfattelse burde formanden for Det oekonomiske og sociale Udvalg i detaljer have tilbagevist de bemaerkninger, som han fremsatte til udtalelsen ved proevetidens udloeb, og ligeledes taget stilling til indholdet af bedoemmelsesudvalgets rapport . Den summariske karakter af den trufne beslutning, hvori der blot henvistes til udtalelsen ved proevetidens udloeb og bedoemmelsesudvalgets rapport, gav ikke sagsoegeren tilstraekkeligt grundlag til at udfaerdige den administrative klage og staevningen . For saa vidt angaar klagen, indeholdt skrivelsen af 28 . september 1983 kun et rent formelt svar . Af de her anfoerte grunde mener sagsoegeren, at beslutningen om ikke at fastansaette sagsoegeren ifoelge ham ikke opfylder kravet om, at »enhver afgoerelse, der indebaerer et klagepunkt, skal begrundes«, jfr . vedtaegtens artikel 25, stk . 2 .
12 Det oekonomiske og sociale Udvalg har heroverfor anfoert, at der i beslutningen om afskedigelse henvises til udtalelsen ved proevetidens udloeb og bedoemmelsesudvalgets rapport, som begge udgjorde grundlaget for og inspirationen til den trufne beslutning, og det kan saaledes ikke haevdes, at den ikke er begrundet .
13 Det bemaerkes vedroerende dette klagepunkt, at da kravet om begrundelse gaelder den omtvistede beslutning, skal det vurderes ud fra selve karakteren af en beslutning om ikke, ved proevetidens udloeb, at fastansaette en tjenestemand paa proeve . I dom af 27 . november 1983 ( 290/82, Tréfois mod Domstolen, Sml . s . 3751 ) understregede Domstolen forskellen mellem en beslutning af denne art og en egentlig afskedigelse af en person, der er udnaevnt til fastansat tjenestemand . I sidste tilfaelde skal der nemlig foretages en minutioes gennemgang af de angivne grunde til at bringe det faste ansaettelsesforhold til ophoer, mens det ved en proevelse af beslutningen om fastansaettelse af de paa proevetid ansatte tjenestemaend skal fastslaas, om der foreligger en saadan helhed af positive forhold, at udnaevnelse til fastansat tjenestemand kan begrundes i tjenestens interesse .
14 Naar henses til arten af den anfaegtede akt, indeholder beslutningen af 23 . marts 1983 ved at henvise dels til udtalelsen ved proevetidens udloeb, dels til bedoemmelsesudvalgets rapport, en fyldestgoerende begrundelse, som gjorde det muligt for sagsoegeren at saette sig ind i grunden til, at Det oekonomiske og sociale Udvalg afviste at fastansaette ham . I betragtning af de vide skoensbefoejelser, som ansaettelsesmyndig heden i dette tilfaelde maa tillaegges, var den ikke forpligtet til at retfaerdiggoere sig over for sagsoegeren, da beslutningen ikke havde til formaal at fratage sagsoegeren en stilling, men at vurdere, om han havde vist sig tilstraekkelig kvalificeret til det arbejde, han oenskede at bestride . De mange uoverensstemmelser mellem administrationen og sagsoegeren, som fremgaar af sagen, viser, at han var helt klar over de indvendinger, som rejstes mod hans fastansaettelse, og saaledes fuldt ud var i stand til at varetage sine interesser .
15 Foelgelig kan anbringendet ikke laegges til grund .
Sagsoegerens manglende mulighed for at gennemfoere en proevetid under normale vilkaar
16 Sagsoegeren har anfoert, at han ikke kunne gennemfoere den i vedtaegtens artikel 34 foreskrevne proevetid under normale vilkaar . Han har her for det foerste forklaret, at proevetiden ikke var af den forskriftsmaessige varighed paa 9 maaneder . Saafremt man nemlig sammenlaegger varigheden af hans orlov og de ferieperioder, hvor tjenestegrenene arbejder for nedsat kraft, med perioden fra udfaerdigelsen af udtalelsen ved proevetidens udloeb til dennes forskriftsmaessige udloeb, har Patrinos anfoert, varede den faktiske proevetid i virkeligheden kun hen ved halvdelen af den forskriftsmaessige tid . For det andet har sagsoegeren anfoert, at administrationen, som det er skik og brug, burde have givet ham en advarsel midt i proevetiden, saafremt den fandt, at hans indsats var utilfredsstillende . Endelig har han anfaegtet grundlaget for de i udtalelsen indeholdte bedoemmelser, som dels skyldes de urimelige krav, som direktoeren stillede uden hensyntagen til de tilpasningsvanskeligheder, som en nyansat, som fik paalagt betydelige opgaver, blev stillet over for, skoent han var uden erfaring paa faellesskabsomraadet, dels den omstaendighed, at de noedvendige arbejdsfaciliteter blev ham naegtet ; sagsoegeren har navnlig gjort gaeldende, at han ikke fik et passende kontor stillet til raadighed, og at man naegtede ham de medarbejdere, som han ifoelge Det oekonomiske og sociale Udvalgs organigram havde krav paa som leder af sekretariatet . Videre har sagsoegeren klaget over, at hans skaebne i sidste ende alene afhang af den ansvarlige for bedoemmelsen, nemlig hans direktoer . Han har undret sig over, hvorfor den kontorchef, som skulle tage sig af ham under proevetiden, ikke blev opfordret til at afgive sin bedoemmelse i den udtalelse, der ligger til grund for hans afskedigelse .
17 Det oekonomiske og sociale Udvalg har heroverfor anfoert, at proevetidens laengde var i overensstemmelse med vedtaegten, og at sagsoegeren burde have udnyttet den til at saette sig ind i sit arbejde . For saa vidt angaar den advarsel, som sagsoegeren burde have haft midt i proevetiden, har Det oekonomiske og sociale Udvalg bestridt, at der bestaar en saadan saedvane . Den har henledt opmaerksomheden paa den omstaendighed, at direktoeren under hele proevetidens forloeb bestandigt foreholdt sagsoegeren dennes fejl, saaledes som det fremgaar af de utallige skrivelser, hvori Patrinos retfaerdiggoer sin adfaerd .
18 Med hensyn til baggrunden for bedoemmelsen af Patrinos ' kvalifikationer, har Det oekonomiske og sociale Udvalg understreget, at det frit kan vurdere egnetheden af de tjenestemaend, som det overvejer at ansaette . Udvalget har anfoert, at medlemmerne af bedoemmelsesudvalget trods deres kritik af direktoerens metoder og den omstaendighed, at de ikke traf en enstemmig afgoerelse, ikke desto mindre samstemmigt udtrykte tvivl om Patrinos ' kvalifikationer, for saa vidt angaar de krav, der stilles for at beklaede den ansoegte stilling . Det oekonomiske og sociale Udvalg har i denne forbindelse bemaerket, at tre medlemmer af bedoemmelsesudvalget godkendte sagsoegerens afskedigelse, mens tre andre anerkendte, at han ikke havde vist sig tilstraekkelig kvalificeret til sin stilling som ansvarlig for sekretariatet for sektionen for oekonomiske og finansielle spoergsmaal, og at de derfor anbefalede, at han blev ansat i en anden tjenestegren .
19 Det bemaerkes foerst, at den af sagsoegeren rejste kritik vedroerende proevetidens varighed og forpligtelsen til at give ham en advarsel midt i proevetiden ikke kan accepteres . Den af sagsoegeren tilbagelagte proevetid var ubestrideligt af den i vedtaegtens artikel 34 foreskrevne varighed . Saaledes har Det oekonomiske og sociale Udvalg med rette gjort gaeldende, at det tilkom sagsoegeren at udnytte tiden paa bedst mulige maade . Det bemaerkes videre, at administrationen ikke har pligt til paa noget tidspunkt at give en tjenestemand paa proeve en advarsel, fordi hans indsats ikke er tilfredsstillende . De fremlagte udvekslede skrivelser viser yderligere, at Patrinos var behoerigt orienteret om, at hans indsats kunne foere til en negativ bedoemmelse . For saa vidt angaar de af sagsoegeren anfoerte sproglige vanskeligheder, kan de ikke anses for begrundede, da sagsoegeren selv i sin ansoegning havde givet oplysninger om sine sprogkundskaber, som netop var en af grundene til, at han blev foretrukket ved besaettelse af stillingen . Det bemaerkes, at sagsoegeren, som haabede paa direkte udnaevnelse paa et allerede forholdsvis hoejt loentrin i en saerlig betydelig stilling i Det oekonomiske og sociale Udvalgs tjenestegrene, maatte forvente, at der blev stillet krav, som langt oversteg, hvad administrationen ellers kan forvente af en begynder i Faellesskabets administration . I denne forbindelse forekommer det ikke helt ubegrundet, at Det oekonomiske og sociale Udvalg har kritiseret sagsoegeren for ikke at have taget det ansvarsfulde hverv tilstraekkelig alvorligt .
20 Herefter skal der imidlertid fortsat tages stilling til, om sagsoegeren havde muligheder for at gennemfoere sin proevetid under normale vilkaar . Naar henses til de ubestridte omstaendigheder, som er fastslaaet under sagens behandling, boer spoergsmaalet besvares benaegtende . I denne forbindelse skal foelgende omstaendigheder tages i betragtning .
21 For det foerste fremgaar det af sagens akter og af Det oekonomiske og sociale Udvalgs svar paa Domstolens spoergsmaal, at sagsoegeren ved sin tiltraedelse ikke modtog en noejagtig beskrivelse af de opgaver og det ansvarsomraade, som han blev tildelt . Udleveringen af dokumenter som tjenestemandsvedtaegten, forretningsordenen og en almindelig stillingsbeskrivelse for ekspeditionssekretaerer kan ikke anses for tilstraekkeligt i denne henseende . Da der var tale om en betydelig stilling inden for Det oekonomiske og sociale Udvalgs sekretariat, var administrationen forpligtet til at orientere sagsoegeren om arten af de opgaver han skulle udfoere, raekkevidden af hans ansvar og de omraader, hvor han forventedes at tage et initiativ . De lejlighedsvise opgaver, han fik paalagt, kritikken af hans adfaerd og af kvaliteten af hans arbejde eller raadet om ved hjaelp af tjenestegrenens arkiv at saette sig ind i praksis kan ikke ligestilles med instruktioner vedroerende arbejdets udfoerelse .
22 For det andet har sagsoegeren med rette klaget over, at han ikke materielt havde de til stillingen svarende arbejdsfaciliteter, og at han paa grund af sin foresattes stadige indgreb ikke kunne samarbejde normalt med det personale, som ifoelge organigrammet var tilknyttet hans afdeling .
23 Endelig forekommer det usaedvanligt, at kontorchefen, som havde faaet til opgave at tage sig saerlig af sagsoegeren under dennes proevetid, tilsyneladende blev tilsidesat af direktoeren, for saa vidt angaar dels den faktiske ledelse af proevetiden dels bedoemmelsen i udtalelsen ved proevetidens udloeb .
24 Af de anfoerte grunde maa det antages, at sagsoegeren ikke fik mulighed for at gennemfoere sin proevetid under normale vilkaar, og at beslutningen om at bringe proevetiden til ophoer uden fastansaettelse derfor boer annulleres . Da muligheden for at gennemfoere en ny proevetid under de foreliggende omstaendigheder maa anses for en for sagsoegeren tilfredsstillende loesning, kan sagsoegerens krav vedroerende betaling af loen og andre i vedtaegten hjemlede oekonomiske fordele for perioden fra 31 . marts 1983 til hans eventuelle genoptagelse af arbejdet samt tilkendelse af erstatning ikke tages til foelge, for saa vidt de kun opretholdtes rent subsidiaert .
25 Herefter er den af sagsoegeren fremfoerte kritik af administrationens bedoemmelse af hans indsats genstandsloes . Det bemaerkes dog, at det under ingen omstaendigheder tilkommer Domstolen at gribe ind over for institutionernes afgoerelse, for saa vidt angaar deres bedoemmelse af en proevetid og deres vurdering af en ansoegers egnethed til endelig ansaettelse som tjenestemand i Faellesskabet, medmindre bedoemmelsen er behaeftet med aabenbare vildfarelser, eller der foreligger magtfordrejning .
26 Det paahviler Det oekonomiske og sociale Udvalg i henhold til EOEF-traktatens artikel 176 at gennemfoere de til naervaerende doms opfyldelse noedvendige foranstaltninger ved at give sagsoegeren mulighed for at gennemfoere endnu en proevetid, ved hvis udloeb hans kvalifikationer skal goeres til genstand for en ny bedoemmelse .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
27 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Foelgelig doemmes Det oekonomiske og sociale Udvalg til at betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 ) Den af formanden for Det oekonomiske og sociale Udvalg trufne beslutning nr . 146/83 A om afskedigelse af sagsoegeren ved proevetidens udloeb annulleres .
2)Det oekonomiske og sociale Udvalg betaler sagens omkostninger .