62024CJ0058_RES
Věc C‑58/24
NEaMYaHJaXFaWBaUVaVKaJUaRJaDZ
v.
IrelandaAttorney GeneralaMinister for Housing, Local Government and HeritageaAn Coimisiún Pleanála, dříve An Bord Pleanála
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal High Court (Vrchní soud, Irsko)]
Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 16. dubna 2026
„Řízení o předběžné otázce – Životní prostředí – Směrnice 92/43/EHS – Ochrana přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin – Článek 12 – Systém přísné ochrany určitých živočišných druhů – Článek 16 – Rozhodnutí o povolení odchylky v souvislosti s předpokládaným podáním žádosti o stavební povolení pro záměr, na který se vztahuje směrnice 2011/92/EU – Článek 11 – Aarhuská úmluva – Článek 9 – Procesní autonomie – Zásada rovnocennosti a zásada efektivity – Rozhodnutí o odchylce kvalifikované jako samostatný právní akt – Procesní pravidla stanovující lhůtu tří měsíců pro podání návrhu na zrušení povolení odchylky“
Životní prostředí – Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí – Směrnice 2011/92 – Povinnost příslušných orgánů provést posouzení před vydáním povolení – Pojem „povolení“ – Komplexní rozhodovací proces – Rozhodnutí, kterým se oznamovateli záměru povoluje odchýlit se od opatření na ochranu druhů podle směrnice 92/43 – Zahrnutí – Podmínky
[Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92, čl. 1 odst. 2 písm. a) a c) a čl. 2 odst. 1; směrnice Rady 92/43, články 12, 13 a čl. 16 odst. 1]
(viz body 26–28)
Životní prostředí – Posuzování vlivů některých záměrů na životní prostředí – Směrnice 2011/92 – Právo příslušníků dotčené veřejnosti podat návrh na přezkum – Návrh na přezkum rozhodnutí, kterým se oznamovateli záměru povoluje odchýlit se od opatření na ochranu druhů podle směrnice 92/43 – Vnitrostátní procesní podmínky – Zásada procesní autonomie – Dodržení zásady rovnocennosti a zásady efektivity – Lhůta pro podání návrhu na přezkum v délce tří měsíců ode dne, kdy se dotčená osoba o takovém rozhodnutí dozvěděla – Přípustnost
[Listina základních práv, článek 47; Aarhuská úmluva, článek 9; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92 ve znění směrnice 2014/52, čl. 1 odst. 2 písm. a) a článek 11; směrnice Rady 92/43, článek 16]
(viz body 29–40, 44–45, 52–53 a výrok)
Shrnutí
Soudní dvůr, jemuž High Court (Vrchní soud, Irsko) předložil žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, rozhodoval o tom, zda je s unijním právem slučitelné procesní pravidlo vnitrostátního práva, které stanoví tříměsíční lhůtu pro podání návrhu na přezkum rozhodnutí o odchylce povolené vnitrostátními orgány podle čl. 16 odst. 1 směrnice o stanovištích (
1
).
Ve sporu v původním řízení se skupina fyzických osob staví proti rozhodnutí o odchylce, kterou irské orgány povolily na základě čl. 16 odst. 1 směrnice o stanovištích, aby usnadnily výstavbu bytových jednotek v bývalém karmelitánském klášteře v Delgany (Irsko). Tento klášter je v současnosti stanovištěm netopýrů, tedy živočišného druhu přísně chráněného podle přílohy IV směrnice o stanovištích.
Žalobci v původním řízení nenapadli platnost dotčeného rozhodnutí o odchylce ve tříměsíční lhůtě stanovené irským právem. Předkládající soud, který má pochybnosti o souladu této odchylky s požadavky vyplývajícími ze směrnice o stanovištích, se táže, zda unijní právo brání uplatnění takové procesní lhůty.
Posouzení Soudního dvora
Soudní dvůr nejprve konstatoval, že ani směrnice o posuzování vlivů (
2
), ani jiná ustanovení unijního práva neupřesňují podmínky práva na přezkoumání rozhodnutí o odchylce přijatého podle čl. 16 odst. 1 směrnice o stanovištích nebo rozhodnutí o povolení ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice o posuzování vlivů. Unijní právo zejména nestanoví lhůtu pro podání návrhu na přezkum, ani počátek běhu takové lhůty.
V důsledku toho ve specifickém případě, kdy případná odchylka musí být přijata před povolením záměru, unijní právo neukládá, aby se s těmito rozhodnutími pro účely uplatnění práva na jejich přezkoumání zacházelo jako s jediným rozhodnutím s jedinou lhůtou pro podání návrhu.
Stejně tak toto právo neukládá, aby v případě, že je povolena odchylka podle článku 16 směrnice o stanovištích, která je součástí procesu povolování záměru ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice o posuzování vlivů, lhůta pro podání návrhu na přezkum začala běžet až od přijetí nebo zveřejnění takového povolení.
Pokud jde v tomto ohledu o zásadu efektivity, měl Soudní dvůr za to, že tříměsíční lhůta pro podání návrhu na přezkum ode dne přijetí rozhodnutí o odchylce podle článku 16 směrnice o stanovištích nebo případně od okamžiku, kdy se navrhovatel o tomto přijetí dozvěděl nebo mohl rozumně dozvědět, v praxi neznemožňuje nebo nadměrně neztěžuje výkon práv přiznaných právním řádem Unie.
Podle Soudního dvora okolnost, že taková lhůta pro podání návrhu na přezkum v zásadě běží před ukončením povolovacího řízení uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice o posuzování vlivů, podle všeho nemůže zbavit účinnosti prostředky nápravy, které lze takto podat.
Tato okolnost nebrání tomu, aby slučitelnost rozhodnutí o odchylce přijaté na základě čl. 16 odst. 1 směrnice o stanovištích s ohledem na všechny požadavky, kterým přijetí takového rozhodnutí podléhá podle tohoto ustanovení, mohla být dotčenou veřejností napadena a příslušným soudem přezkoumána.
I když má uvedená okolnost za následek, že taková odchylka nabývá právní moci po uplynutí lhůty pro podání návrhu na přezkum, nebrání tomu, aby mohlo být povolení záměru ve smyslu čl. 1 odst. 2 písm. c) směrnice o posuzování vlivů napadeno dotčenou veřejností a přezkoumáno soudem účinným způsobem, zejména s ohledem na případné vzájemné působení mezi jednotlivými vlivy záměru na životní prostředí.
Soudní dvůr nicméně zdůraznil, že k tomu, aby tato lhůta pro podání návrhu na přezkum začala běžet, je třeba, aby se dotyčná osoba seznámila nejen s výrokem dotčeného rozhodnutí, ale rovněž s jeho odůvodněním, či případně měla možnost se s tímto výrokem a odůvodněním seznámit. Takové seznámení totiž podmiňuje účinnost práva na přezkoumání.
Dále je pro to, aby byla dodržena zásada efektivity, rovněž důležité, aby mohli navrhovatelé rozumně vědět, jaké prostředky nápravy mají k dispozici a jaké jsou lhůty pro jejich podání.
V tomto ohledu vzhledem k tomu, že čl. 9 odst. 5 Aarhuské úmluvy (
3
) stanoví, že každá strana této úmluvy zajistí poskytování informací veřejnosti o přístupu ke správním a soudním postupům přezkoumání, což je požadavek, který je ve specifickém kontextu směrnice o posuzování vlivů proveden v čl. 11 odst. 5 této směrnice, tyto informace by měly upřesňovat, že podání návrhu na přezkum rozhodnutí o odchylce podle článku 16 směrnice o stanovištích musí dojít ve lhůtě tří měsíců od okamžiku, kdy se navrhovatel o přijetí tohoto rozhodnutí dozvěděl nebo mohl rozumně dozvědět.
Nicméně jak vyplývá ze znění čl. 9 odst. 5 Aarhuské úmluvy a čl. 11 odst. 5 směrnice o posuzování vlivů, neposkytnutí takových informací veřejnosti samo o sobě nestačí k závěru, že byla porušena zásada efektivity.
(
1
) – Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. 1992, L 206, s. 7; Zvl. vyd. 15/02, s. 102, dále jen „směrnice o stanovištích“)
(
2
) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (Úř. věst. 2012, L 26, s. 1, dále jen „směrnice o posuzování vlivů“).
(
3
) – Úmluva o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, podepsaná dne 25. června 1998 v Aarhusu a schválená jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2005/370/ES ze dne 17. února 2005 (Úř. věst. 2005, L 124, s. 1).