62006TJ0118
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kolmas jaosto)
2 päivänä huhtikuuta 2009 (
*1
)
”Yhteisön tavaramerkki — Hakemus sanamerkin ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi — Ehdottomat hylkäysperusteet — Erottamiskyvyn puuttuminen — Kuvailevuus — Perusteluvelvollisuus — Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta ja 73 artikla”
Asiassa T-118/06,
Zuffa, LLC, kotipaikka Las Vegas, Nevada (Yhdysvallat), edustajinaan barrister S. Malynicz, solicitor M. Blair ja solicitor C. Balme,
kantajana,
vastaan
sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehenään P. Bullock,
vastaajana,
jossa on kyse kanteesta, joka on nostettu SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 30.1.2006 tekemästä päätöksestä (asia R 931/2005-1), joka koskee hakemusta sanamerkin ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Azizi sekä tuomarit E. Cremona ja S. Frimodt Nielsen (esittelevä tuomari),
kirjaaja: johtava hallintovirkamies J. Palacio González,
ottaen huomioon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 12.4.2006 toimitetun kannekirjelmän,
ottaen huomioon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 13.7.2006 toimitetun vastauskirjelmän,
ottaen huomioon kolmannen jaoston puheenjohtajan 13.11.2008 antaman määräyksen, joka koskee esillä olevan asian ja asian T-379/05 yhdistämistä suullista käsittelyä varten,
ottaen huomioon 16.12.2008 pidetyssä istunnossa esitetyn,
on antanut seuraavan
tuomion
Asian tausta
1
Kantaja, Zuffa, LLC, teki 25.7.2002 sisämarkkinoiden harmonisointivirastolle (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) sanamerkin rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi koskevan hakemuksen yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, perusteella.
2
Tavaramerkki, jonka rekisteröimistä haettiin, on sanamerkki ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP.
3
Tavarat ja palvelut, joita varten tavaramerkin rekisteröimistä haettiin, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 9, 16, 25, 28 ja 41, ja ne vastaavat seuraavaa kuvausta:
—
luokkaan 9 kuuluvat ”valmiiksi nauhoitetut äänikasetit, äänilevyt, CD-levyt, valmiiksi tallennetut videokasetit, laservideolevyt, digitaaliset videolevyt, DVD-levyt, CD-ROM-levyt, joita kaikkia käytetään eri kamppailulajeihin liittyvien kilpailujen, tapahtumien ja ohjelmien tallennealustana; tietokonepeliohjelmat; tietokoneohjelmat; elokuvat eri kamppailulajien alalla; silmälasit; aurinkolasit”
—
luokkaan 16 kuuluvat ”kirjat ja painetut neuvonta- ja opetusvälineet urheilun ja vapaa-ajan alalla; kirjepaperitelineet; yleiset ja urheilun, liikunnan ja vapaa-ajan alan aikakauslehdet; sanomalehdet urheilun, liikunnan ja vapaa-ajan alalla; kalenterit; alustalle kiinnitetyt ja kiinnittämättömät valokuvat; yrityskortit; tiekartat; kirjat ja aikakausjulkaisut, jotka liittyvät urheilukilpailuihin ja peleihin; urheiluun liittyvien tuotteiden myyntiluettelot; kirjekuoret; paperille ja pahville painetut piirrokset; valokuvalliset tai valokuvattomat postikortit; kirjoituskortit; muistivihot (muistilaput); tervehdyskortit; keittokirjat; lasten ja aikuisten värityskirjat; kohotarrat; tarrat; valokuva-albumit; muistiinpanokirjat; mustekynät; lyijykynät; kansiot ja salkut papereille; muistikirjat ja kansiot; kirjeveitset; muistiotelineet; paperista valmistetut ja tikun päähän kiinnitetyt viirit; päiväkirjat; kirjoituslevyt; kirjankannet; kirjanmerkit; muistitaulut; pyyhittävät ilmoitustaulut; kynätelineet; paperiliitintelineet; paperipainot; paperilautasliinat ja -pyyhkeet; julisteet; tapahtumaohjelmat; kirjoituspaperi ja paperikauppatavarat; piirustuspaperi; lahjakäärepaperit; fluoresoiva paperi; grafiikkapaperi; tarrat; paperiviirit; siirtokuvat ja tuulilasien siirtokuvaliuskat; keräilysiirtokuvat ja näytearkkeja sisältävät keräilysiirtokuvat; autotarrat ja -nauhat; muistiinpanolehtiöt; muut kuin sähköiset pyyhkimet; sähköisesti pyyhittävät kuvat; kirjoitusvälinekotelot; kartat; kirjoituspöytätarvikkeistot; värilitografiset tarrakirjat; postikorttikirjat; holografiset tervehdys- ja vaihtokortit; penaalit; kynänteroittimet; lahjapaperipakkaukset; koristeelliset lahjarasiat; sarjakuvakirjat; kirjanmerkit; julistekirjat; paperi-, juhla- ja nurmikkokyltit; leimatyynyt; kumileimasimet kuvien painamiseen; pistelasku-, tarkistus- ja nimikirjoituskirjat; kotitalous- ja paperiteippitelineet; aaltopahviset säilytyslaatikot ja aallotetut seinävaatekaapit ja säilytyslaatikot; heijastavat paperialustat”
—
luokkaan 25 kuuluvat ”vaatteet ja asusteet, nimittäin, verryttelypuvut, collegepaidat, collegehousut; t-paidat; poolopuserot; golfpaidat; urheilupaidat; hihattomat topit; aluspaidat; vauvojen housut; vauvantossut; vyöt; solmiot; housunkannattimet; bandanna-huivit; rantasandaalit; vauvojen ja pikkulasten yöpuvut; kylpytakit; yöpaidat; pyjamat ja oloasut; uimapuvut; ranta-asut; vaippasarjat; pikkulasten sortsiasut; lenkkeilyasut; leikkipuvut; poikien sortsit; sukat; leikkipuvut; haalarit ja suojahaalarit; rannekkeet; haalarit; asut, joihin kuuluu pienikauluksinen paita; sortsit; hameet; puserot; kotihousut; pitkäthousut; paidat; jakut; tuomarien ja erotuomarien asut; urheiluasut; joukkueiden peliasujen jäljennökset; villapaidat; hupparit; poolopaidat; lapaset ja käsineet; alusvaatteet; villapuserot; rusetit; päähineet ja huivit; korvanlämmittimet; otsanauhat; pikkusukat ja sukat; sadevaatteet, nimittäin sadeviitat ja -takit; jalkineet, nimittäin kengät, saappaat ja tossut; bikinit; vartalonmyötäiset puvut; hatut; lakit; lipat; esiliinat; kangashaalarit ja hiihtohaalarit; purjekangasjalkineet; alushousut; tuulipuserot; naamiaisasut; bleiserit; säärystimet; farkut; sukkahousut; kuntoilu- ja urheiluvaatteet, nimittäin sortsit, puserot, housut ja paidat”
—
luokkaan 28 kuuluvat ”kumipallot; toimintahahmot ja niiden varusteet; toimintataitopelit; mollamaijat; pehmolelut; ilmapallot; golfpallot; tennispallot; kylpylelut; joulukuusenkoristeet; lautapelit; leikkirakennuspalikat; yksikkönä myytävät varusteet korttipelejä varten; nuket ja nukenvaatteet; nukkeleikkisarjat; leikkikosmetiikkatuotteet; vauvan sänkylelut; sähkökäyttöiset toimintalelut; käsiteltävät pelit; golfkäsineet; golfpallomerkit; palapelit; leijat; mobilet; lelut soittorasian muodossa; juhlatarvikkeet pikkulelujen muodossa; puhallettavat uima-allaslelut; monitoimilelut; vieterilelut; tarkkuusheittopelit; kiekon muotoiset heittolelut; jouset ja nuolet; leikkiajoneuvot; leikkiautot; leikkikuorma-autot; leikkiämpärit ja -lapiot; rullaluistimet; pienoismallisarjat; leikkiohjukset; leikkipyssyt; leikkipistoolin kotelot; soivat lelut; sulkapallovarusteet; saippuakuplapuhaltimet nesteineen; leluhahmot; lelusäästölippaat; käsinuket; jojot; rullalaudat; skootterit; naamiot; kädessä pelattavat elektroniikkapelit; pelikortit; muoviset vedellä täytetyt lumihiutalekuvut”
—
luokkaan 41 kuuluvat ”live-näytökset; live-näytösten esittäminen; teatterituotannot; huvi- ja teemapuistoihin liittyvät palvelut; viihdyttäjäpalvelut; vapaa-ajanpuistoihin liittyvät palvelut; koulutus- ja ajanvietepalvelut, joita tarjotaan teemapuistoissa tai jotka liittyvät niihin; televisio- ja radio-ohjelmien tuottaminen, esittäminen, jakelu ja vuokraaminen; elokuvien tuottaminen, esittäminen, jakelu ja vuokraaminen; ääni- ja videotallenteiden tuottaminen, esittäminen, jakelu ja vuokraaminen; ajanvietettä koskeva tiedottaminen; television kautta, kaapeleitse, satelliitin, ääni- ja videolaitteiden, kasettien, laserlevyjen, tietokonelevyjen ja elektronisten laitteiden kautta jaeltavien viihde-esitysten ja vuorovaikutteisten ohjelmien tuottaminen; viihteen, uutisten ja tiedotusten tuottaminen ja toimittaminen viestintä- ja tietokoneverkkojen kautta”.
4
Tutkija hylkäsi 31.5.2005 tehdyllä päätöksellä tavaramerkkihakemuksen kaikkien sen kattamien luokkiin 9, 16, 25, 28 ja 41 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta asetuksen N:o 40/94 38 artiklan nojalla sillä perusteella, että haettu tavaramerkki oli kuvaileva ja siltä puuttui erottamiskyky eikä sitä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 2 kohdan nojalla voitu rekisteröidä.
5
Kantaja valitti 29.7.2005 tutkijan päätöksestä asetuksen N:o 40/94 57–62 artiklan nojalla.
6
Päätöksellä, joka on tehty 30.1.2006 (jäljempänä riidanalainen päätös), ensimmäinen valituslautakunta kumosi tutkijan päätöksen, hylkäsi kantajan valituksen siltä osin kuin siinä riitautettiin tutkijan arviointi, jonka mukaan tavaramerkiltä ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP puuttui erottamiskyky kaikkien tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen luokkiin 9, 16, 25, 28 ja 41 kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta, ja palautti asian tutkijan käsiteltäväksi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymistä koskevilta osin.
7
Valituslautakunta katsoi ensiksikin, että kohdeyleisö koostui englanninkielisistä keskivertokuluttajista, jotka osallistuvat live-esityksiin ja ostavat kulutustavaroita, kuten vaatteita, paperikauppatavaroita ja leluja (ks. riidanalaisen päätöksen 13 kohta).
8
Valituslautakunta totesi seuraavaksi, että haettu tavaramerkki on sellaisista englannin kielen sanoista koostuva yhdistelmä, joiden merkitys on selvä ja yksiselitteinen: sana”ultimate” merkitsee valituslautakunnan mukaan ”ratkaisevaa, lopullista”, sana ”fighting””kamppailua”, ja sana ”championship” viittaa kilpailuun, jossa ratkaistaan mestaruus. Valituslautakunnan mukaan jokainen englantia puhuva henkilö mieltää näin ollen ilmaisun ”ultimate fighting championship” merkitykseksi ”äärimmäisen kamppailun mestaruuskilpailun” ja ymmärtää sanojen ”ultimate fighting” tarkoittavan kamppailua, joka päättyy, kun joku osallistujista ei enää kykene kamppailemaan (ks. riidanalaisen päätöksen 14 ja 15 kohta).
9
Valituslautakunta katsoi lisäksi, että kyseisessä tavaramerkkihakemuksessa tarkoitetuilla luokkaan 41 kuuluvilla palveluilla oli suora yhteys urheilutapahtumien järjestämiseen. Valituslautakunnan mukaan tavaramerkki ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP kuvailee näitä palveluja, koska se ilmaisee kyseisten tapahtumien sisällön. Tavaramerkkiä ei sen mukaan ole pidettävä muihin luokkiin kuuluvia tavaroita kuvailevana mutta näiden osalta siltä kuitenkin puuttuu erottamiskyky. Valituslautakunta arvioi, että tavaramerkin ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP ei näet mielletä osoittavan rekisteröintihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden kaupallista alkuperää vaan kuvaavan tiettyä urheilutapahtumaa yleisluonteisesti. Sen mukaan kuluttajat ovat sitä paitsi tottuneet siihen, että urheilumestaruuskilpailujen alalla esimerkiksi ilmaisut ”jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut” tai ”Masters-golfturnaus” viittaavat kyseiseen tapahtumaan ja että tuotteissa, kuten vaatteissa, joissa esiintyy tämän tapahtuman nimi, mainitaan lisäksi valmistajan nimi (ks. riidanalaisen päätöksen 16–25 kohta).
10
Valituslautakunta totesi ensin riidanalaisen päätöksen 20 kohdassa, ettei voida sulkea pois sitä, että oppimisen kautta tietyn urheilutoiminnan nimi tulee kohdeyleisölle siinä määrin tutuksi, että he yhdistävät asianomaisen toiminnan tiettyyn yritykseen, ja palautti lopuksi asian tutkijan käsiteltäväksi siltä osin kuin se koski kysymystä siitä, oliko tavaramerkki ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP saavuttanut erottamiskyvyn sen käytön perusteella (ks. riidanalaisen päätöksen 26–28 kohta).
Asianosaisten vaatimukset
11
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
—
kumoaa riidanalaisen päätöksen siltä osin kuin sillä hylätään kantajan valitus asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan perusteella
—
velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
12
SMHV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
—
hylkää kanteen
—
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Riidan kohde
13
Istunnossa SMHV ilmoitti vastauksena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymyksiin, että tutkija ei ollut vielä ratkaissut kysymystä siitä, oliko haettu tavaramerkki ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP saavuttanut asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla sen käytön perusteella erottamiskyvyn tässä oikeusasteessa annettavaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöstä odotettaessa. Kantajalla on näin ollen edelleen intressi vaatia riidanalaisen tuomion kumoamista, koska sen vaatimukset eivät ole jääneet vaille kohdetta.
14
Istunnossa tältä osin esitetyn kysymyksen johdosta asianosaiset vahvistivat, että nyt esillä oleva oikeusriita ei koske kysymystä siitä, onko haettu tavaramerkki saavuttanut asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla sen käytön perusteella erottamiskyvyn.
Riidanalaisen päätöksen laillisuus
Asianosaisten lausumat
15
Kantaja väittää pääasiallisesti, että valituslautakunta rikkoi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa tehdessään riidanalaisen päätöksen. Kantaja esittää tätä osin, että valituslautakunta arvioi virheellisesti yhtäältä merkin ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP merkitystä sekä toisaalta merkin ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP ja tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden ja palvelujen välistä yhteyttä. Kantaja väittää lisäksi, että tiettyjä urheilukilpailujen nimiä voidaan käyttää tavaramerkkinä eikä niiltä puutu erottamiskyky.
16
SMHV kiistää kaikkien kantajan väitteiden paikkansapitävyyden.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
17
Vaikka kantaja ei nyt esillä olevassa asiassa vetoa perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen, yhteisöjen tuomioistuinten harjoittaman laillisuusvalvonnan kohteena olevia toimia koskevan perusteluvelvollisuuden noudattaminen on oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluva kysymys, joka kyseisten tuomioistuinten pitää tarvittaessa tutkia viran puolesta (ks. vastaavasti asia 18/57, Nold v. korkea viranomainen, tuomio 20.3.1959, Kok., s. 89, 115; asia C-166/95 P, komissio v. Daffix, tuomio 20.2.1997, Kok., s. I-983, 24 kohta ja asia T-388/00, Institut für Lernsysteme v. SMHV – Educational Services (ELS), tuomio 23.10.2002, Kok., s. II-4301, 59 kohta). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo tarpeelliseksi tutkia viran puolesta, onko riidanalainen päätös riittävällä tavalla perusteltu. Istunnossa asianosaisille esitettiin kysymys siitä, oliko riidanalainen päätös riittävällä tavalla perusteltu.
18
Asetuksen N:o 40/94 73 artiklan mukaan SMHV perustelee päätöksensä, ja sen päätökset voivat perustua ainoastaan sellaisiin syihin, joihin osapuolet ovat voineet ottaa kantaa. Lisäksi asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1), 50 säännön 2 kohdan h alakohdassa säädetään, että valituslautakunnan päätöksessä on oltava perustelut. Näiden säännösten mukaisella perusteluvelvollisuudella on sama ulottuvuus kuin EY 253 artiklassa vahvistetulla velvollisuudella (ks. yhdistetyt asiat T-124/02 ja T-156/02, Sunrider v. SMVH – Vitakraft-Werke Wührmann ja Friesland Brands (VITATASTE ja METABALANCE 44), tuomio 28.4.2004, Kok., s. II-1149, 72 kohta ja asia T-168/04, L & D v. SMHV – Sämann (Aire Limpio), tuomio 7.9.2006, Kok., s. II-2699, 113 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
19
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan EY 253 artiklassa edellytetyistä perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä riidanalaisen toimen tekijän päättely. Siten valituslautakunnan velvollisuudella perustella päätöksensä on kaksi tavoitetta: yhtäältä antaa asianomaisille tieto toteutettujen toimenpiteiden syistä, jotta he voivat puolustaa oikeuksiansa, ja toisaalta antaa yhteisöjen tuomioistuimille mahdollisuus tutkia päätöksen laillisuus (ks. em. yhdistetyt asiat VITATASTE ja METABALANCE 44, tuomion 73 kohta ja em. asia Aire Limpio, tuomion 114 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
20
Tutkittaessa sitä, täyttävätkö päätöksen perustelut nämä vaatimukset, on otettava huomioon sen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt (ks. em. yhdistetyt asiat VITATASTE ja METABALANCE 44, tuomion 73 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
21
Tältä osin asetuksen N:o 40/94 4 artiklassa säädetään, että ratkaisevaa sen kannalta, voiko merkki, joka voidaan esittää graafisesti, olla yhteisön tavaramerkkinä, on se, voidaanko kyseisellä merkillä erottaa yrityksen tavarat tai palvelut muiden yritysten tavaroista tai palveluista. Tästä johtuu erityisesti, että arvioitaessa asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjä ehdottomia hylkäysperusteita eli erottamiskyvyn puuttumista ja merkin kuvailevuutta, on otettava huomioon ainoastaan ne tavarat ja palvelut, joita varten merkin rekisteröimistä on haettu (ks. asia T-135/99, Taurus-Film v. SMHV (Cine Action), tuomio 31.1.2001, Kok., s. II-379, 25 kohta ja asia T-136/99, Taurus-Film v. SMHV (Cine Comedy), Kok., s. II-397, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
22
Näin ollen asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen ehdottomien hylkäysperusteiden mahdollista olemassaoloa on arvioitava konkreettisesti ja siten, että otetaan huomioon kaikki merkitykselliset seikat ja olosuhteet, ensinnäkin suhteessa niihin tavaroihin tai palveluihin, joita varten rekisteröimistä on haettu, ja toiseksi suhteessa siihen, miten asianomainen kohderyhmä, joka muodostuu näiden tavaroiden tai palveluiden kuluttajista, käsittää asian (ks. asia T-315/03, Wilfer v. SMHV (ROCKBASS), tuomio 8.6.2005, Kok., s. II-1981, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja asia T-441/05, IVG Immobilien v. SMHV (I), tuomio 13.6.2007, Kok., s. II-1937, 41 kohta; ks. analogisesti myös asia C-218/01, Henkel, tuomio 12.2.2004, Kok., s. I-1725, 50 ja 51 kohta).
23
Lisäksi asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdassa lueteltuja hylkäysperusteita on tulkittava siten, että otetaan huomioon niiden jokaisen taustalla oleva yleinen etu, ja jokainen näistä perusteista on itsenäinen suhteessa muihin perusteisiin, joita kutakin on siten tarkasteltava erikseen (ks. yhdistetyt asiat C-456/01 P ja C-457/01 P, Henkel v. SMHV, tuomio 29.4.2004, Kok., s. I-5089, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Yleinen etu, joka otetaan huomioon kutakin hylkäysperustetta tarkasteltaessa, voi nimittäin kuvastaa tai sen jopa on kuvastettava erilaisia huomioon otettavia seikkoja kyseessä olevan hylkäysperusteen mukaan (ks. asia C-304/06 P, Eurohypo v. SMHV, tuomio 8.5.2008, Kok., s. I-3297, 54 ja 55 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja asia T-302/03, PTV v. SMHV (map&guide), tuomio 10.10.2006, Kok., s. II-4039, 33 kohta).
24
Tältä osin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan taustalla oleva yleinen etu koskee yhtäältä tarvetta olla rajoittamatta aiheettomasti sitä, että haettu merkki on muiden sellaisten toimijoiden käytettävissä, jotka tarjoavat niihin tavaroihin ja palveluihin, joita varten rekisteröimistä on haettu, verrattavissa olevia tavaroita tai palveluja, sekä toisaalta sen takaamista kuluttajalle tai loppukäyttäjälle, että tavaramerkillä varustetulla tavaralla tai palvelulla on tietty alkuperä, jolloin kuluttaja tai loppukäyttäjä voi tavaramerkin perusteella erottaa ilman sekaannusvaaraa tavaran tai palvelun muista tavaroista ja palveluista, joilla on toinen alkuperä. Tämän takaaminen on tavaramerkin keskeinen tehtävä (ks. vastaavasti em. asia C-329/02 P, SAT.1 v. SMHV, tuomio 16.9.2004, Kok., s. I-8317, 23, 26 ja 27 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja em. asia Eurohypo v. SMHV, tuomion 59 ja 62 kohta).
25
Asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdalla pyritään siihen yleisen edun mukaiseen tavoitteeseen, että merkkejä tai ilmauksia, joilla kuvaillaan sentyyppisten tavaroiden tai palveluiden ominaisuuksia, joita varten rekisteröimistä on haettu, on jokaisen saatava vapaasti käyttää. Tällä säännöksellä estetään siis se, että ainoastaan yksi yritys saisi rekisteröinnin perusteella käyttää tavaramerkkinään tällaisia merkkejä tai ilmauksia (ks. em. asia ROCKBASS, tuomion 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
26
Edellä todetusta seuraa, että asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa lueteltujen perusteiden soveltamisalat menevät ilmeisellä tavalla osittain päällekkäin. Oikeuskäytännöstä ilmenee erityisesti, että sellaiselta sanamerkiltä, joka asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla kuvailee tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia, puuttuu lähtökohtaisesti tämän takia saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky näiden samojen tavaroiden tai palvelujen osalta. Tämä on kuitenkin osoitettava erikseen (ks. em. asia Eurohypo v. SMHV, tuomion 69 ja 70 kohta).
27
Tästä seuraa, että kun tavaramerkin rekisteröimistä on haettu erilaisia tavaroita tai palveluja varten, valituslautakunnan on konkreettisesti tarkistettava kaikkien näiden tavaroiden tai palvelujen osalta, että tavaramerkki ei kuulu ainoankaan asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdassa säädetyn rekisteröinnin hylkäysperusteen soveltamisalaan, ja valituslautakunta voi tällöin päätyä erilaisiin päätelmiin tarkasteltujen tavaroiden tai palvelujen mukaan (ks. analogisesti asia C-363/99, Koninklijke KPN Nederland, tuomio 12.2.2004, Kok., s. I-1619, 33 ja 73 kohta). Näin ollen silloin, kun valituslautakunta epää tavaramerkin rekisteröinnin, sen on ilmoitettava päätöksessään päätelmänsä kunkin rekisteröintihakemuksessa tarkoitetun tavaran ja palvelun osalta riippumatta siitä, miten kyseinen hakemus on muotoiltu. Kuitenkin silloin, kun sama hylkäysperuste koskee tavaroiden tai palvelujen luokkaa tai ryhmää, toimivaltainen viranomainen voi antaa ainoastaan yhteiset perustelut kaikkien kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen osalta (ks. analogisesti asia C-239/05, BVBA Management, Training en Consultancy, tuomio 15.2.2007, Kok., s. I-1455, 38 kohta).
28
Tältä osin valituslautakunnan mahdollisuus antaa yhteiset perustelut jonkin tavara- tai palvelusarjan osalta voi ulottua ainoastaan sellaisiin tavaroihin tai palveluihin, joiden välillä on riittävän suora ja konkreettinen yhteys, jotta kyseiset tavarat tai palvelut muodostavat riittävän yhtenäisen ryhmän siten, että yhtäältä kaikista kyseisen päätöksen perusteluina olevista tosiseikkoja ja oikeudellisia seikkoja koskevista toteamuksista ilmenee riittävän selkeästi valituslautakunnan päättely kunkin tähän ryhmään kuuluvan tavaran ja palvelun osalta ja että toisaalta kyseiset toteamukset soveltuvat erotuksetta kuhunkin näistä tavaroista ja palveluista. Jotta näin olisi, yksinomaan se seikka, että kyseiset tavarat tai palvelut kuuluvat Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen samaan luokkaan, ei ole riittävää, koska mainittuihin luokkiin kuuluu usein keskenään hyvin erilaisia tavaroita tai palveluja, joiden välillä ei välttämättä ole riittävän suoraa ja konkreettista yhteyttä (ks. vastaavasti asia T-329/06, Enercon v. SMHV (E), tuomio 21.5.2008, 34 ja 35 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa ja asia T-297/07, TridonicAtco v. SMHV (Intelligent Voltage Guard), tuomio 15.10.2008, 22–24 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa; ks. vastaavasti ja analogisesti myös asia T-392/04, Gagliardi v. SMHV – Norma Lebensmittelfilialbetrieb (MANŪ MANU MANU), tuomio 14.12.2006, 91 ja 92 kohta, ei julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
29
Nyt esillä olevassa asiassa tavaramerkkiä on haettu yli 215 tavaralle, jotka kuuluvat Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen neljään eri luokkaan, ja vähintään 13 erityyppiselle palvelulle, joihin kuuluvat muun muassa valmiiksi nauhoitetut äänikasetit, keittokirjat, vauvantossut, jouset ja nuolet ja urheilu-uutisten toimittaminen tietokoneverkkojen kautta (ks. edellä 3 kohta). Tavaramerkkiä on siis haettu tavaroille ja palveluille, jotka eroavat toisistaan muun muassa luonteeltaan, ominaisuuksiltaan, käyttötarkoitukseltaan ja markkinointitavaltaan, eikä niiden voida katsoa muodostavan sellaista yhtenäistä ryhmää, jonka osalta valituslautakunta voisi antaa yhteiset perustelut.
30
Valituslautakunta tyytyi kuitenkin ainoastaan erottamaan toisistaan yhtäältä luokkaan 41 kuuluvat palvelut, joiden osalta se totesi tavaramerkin kuvailevaksi (ks. riidanalaisen päätöksen 17 kohta), ja toisaalta kaikki ne kyseisessä tavaramerkkihakemuksessa tarkoitetut tavarat, joiden osalta kyseistä tavaramerkkiä ei sen mukaan voida pitää kuvailevana mutta joiden osalta siltä joka tapauksessa puuttuu erottamiskyky sen vuoksi, että se ymmärretään tietyn urheilutapahtuman yleisluonteiseksi nimitykseksi (ks. riidanalaisen päätöksen 18 kohta).
31
On ilmeistä, ettei ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi tällaisten yleisluonteisten perustelujen pohjalta tutkia, onko riidanalainen päätös perusteltu.
32
Valituslautakunta nimittäin katsoi, että tavaramerkki kuvailee Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkaan 41 kuuluvia palveluja, koska sanat ”ultimate fighting championship” ilmaisevat kyseisten palvelujen sisällön. Edellä 3 kohdassa esitetystä luettelosta kuitenkin ilmenee, että kyseisessä tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen palvelujen – joihin kuuluvat muun muassa live-näytökset, viihdyttäjäpalvelut, koulutuspalvelut, joita tarjotaan teemapuistoissa, elokuvien vuokraus, ajanvietettä koskeva tiedottaminen, tietokonelevyjen kautta jaeltavat vuorovaikutteiset ohjelmat – välillä ei ole riittävän suoraa ja konkreettista yhteyttä, jotta ne muodostaisivat riittävän yhtenäisen ryhmän, jonka osalta valituslautakunta voisi esittää yhteiset perustelut. Yhtäältä ainoastaan se seikka, että kyseiset palvelut kuuluvat Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen samaan luokkaan ei näet ole riittävää (ks. edellä 28 kohta). Toisaalta kyseiset palvelut ovat keskenään siinä määrin epäyhtenäisiä, että valituslautakunnan antamat perustelut ovat liian yleisluonteisia ja abstrakteja, kun otetaan huomioon mainittujen palvelujen luonne ja ominaisuudet.
33
Niiden Nizzan sopimukseen pohjautuvan luokituksen luokkiin 9, 16, 25 ja 28 kuuluvien tavaroiden, joiden osalta valituslautakunta katsoi, että merkiltä ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP puuttuu erottamiskyky, koska sen ei voida katsoa osoittavan alkuperää vaan ainoastaan viittaavan tiettyyn urheilutapahtumaan, on todettava, että kyseiset tavarat muodostavat keskenään epäyhtenäisemmän ryhmän kuin luokkaan 41 kuuluvat palvelut, joten kyseisten tavaroiden välillä ei ole riittävän suoraa ja konkreettista yhteyttä, jotta ne muodostaisivat riittävän yhtenäisen ryhmän siten, että valituslautakunta voisi antaa niiden osalta yhteiset perustelut, ja riidanalaisessa päätöksessä esitetyt perustelut ovat niiden osalta liian yleisiä ja abstrakteja, kun otetaan huomioon kyseisten tavaroiden luonne ja ominaisuudet.
34
Näin ollen valituslautakunnan suorittamaan kahteen ryhmään perustuvan jaon jälkeen kuhunkin ryhmään kuuluvat tavarat ja palvelut ovat edelleen hyvin epäyhtenäisiä eikä niiden yksinomaan tämän erottelun perusteella voida katsoa muodostavan riittävän yhtenäisiä ryhmiä, jotta voitaisiin pitää perusteltuna sitä, että valituslautakunta antaa kunkin ryhmän osalta yhteiset perustelut.
35
Näissä olosuhteissa perusteluista, jotka valituslautakunta on kummankin määrittelemänsä ryhmän osalta antanut, ei ilmene riittävän selkeästi sen päättely kunkin sellaisen tavaran ja palvelun osalta, joita varten tavaramerkin ULTIMATE FIGHTING CHAMPIONSHIP rekisteröimistä on haettu.
36
Tästä seuraa, että on katsottava, että riidanalainen päätös on perusteltu puutteellisesti ja se on näin ollen kumottava.
Oikeudenkäyntikulut
37
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska SMHV on hävinnyt asian ja koska kantaja on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, SMHV on velvoitettava korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (kolmas jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 30.1.2006 tekemä päätös (asia R 931/2005-1) kumotaan siltä osin kuin siinä hylätään Zuffa, LLC:n tekemä valitus yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan perusteella.
2)
SMHV velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Azizi
Cremona
Frimodt Nielsen
Julistettiin Luxemburgissa 2 päivänä huhtikuuta 2009.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.