62000CC0256_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
I Johdanto
1. Tämä ennakkoratkaisupyyntö koskee tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Brysselin yleissopimus) 5 artiklan 1 kohdassa määrätyn sopimusvelvoitteen täyttämispaikan tuomioistuimen selvittämistä. Kantajana olevat belgialaiset yhtiöt Six International Ltd ja Six Construct International S.A., nykyisin S.A. BESIX (jäljempänä BESIX), ja Deutsche Babcock -konserniin kuuluva vastaaja WABAG Wasserreinigungsbau Alfred Kretzschmar GmbH & Co. (jäljempänä WABAG) olivat sopineet yhteisen tarjouksen esittämisestä Kamerunissa toteutettavaa julkista hankintaa koskevassa tarjouskilpailussa. Nyt osapuolet kiistelevät belgialaisissa tuomioistuimissa siitä, onko WABAG rikkonut tähän sopimukseen sisältyvää yksinomaan keskinäistä yhteistyötä koskevaa vaatimusta, koska sen kanssa samaan konserniin kuuluva vastaaja Planungs- und Forschungsgesellschaft Dipl. Ing. W. Kretzschmar & Co. (jäljempänä Plafog) osallistui toisen yhtiön tekemään tarjoukseen. Nyt esillä olevassa asiassa on selvitettävä, ovatko belgialaiset tuomioistuimet toimivaltaisia ratkaisemaan asian.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
2. Brysselin yleissopimuksen, sellaisena kuin se oli voimassa asian kannalta merkityksellisenä ajankohtana, asiaa koskevissa määräyksissä määrätään seuraavaa:
"2 artikla
Kanne sitä vastaan, jolla on kotipaikka jossakin sopimusvaltiossa, nostetaan hänen kansalaisuudestaan riippumatta tuon valtion tuomioistuimissa, jollei tämän yleissopimuksen määräyksistä muuta johdu.
- -
3-4 artikla - -
5 artikla
Sellaista henkilöä vastaan, jolla on kotipaikka sopimusvaltiossa, voidaan nostaa kanne toisessa sopimusvaltiossa:
1) sopimusta koskevassa asiassa sen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa kanteessa tarkoitettu velvoite on täytetty tai täytettävä;
2)-5) - - "
III Tosiseikat
3. Ennakkoratkaisua pyytänyt kansallinen tuomioistuin esittää tosiseikat seuraavasti:
"- Deutsche Babcock Anlagen AG, joka on Deutsche Babcock -konsernin merkittävin yhtiö, sekä Six International Ltd ja Six Construct International S.A -nimiset yhtiöt, nykyisin S.A. BESIX, - - sitoutuivat 20.12.1983 laatimaan yhdessä tarjouksen Kamerunin kaivos- ja energiaministeriön hankkeeseen Veden johtaminen Kamerunin 11 kaupunkikeskukseen ja tilauksen saadessaan täyttämään yhdessä ryhmänä asiakkaan kanssa tehdyn sopimuksen.
Kyseisenä päivänä laatimansa pöytäkirjan mukaan sopimuspuolet sitoutuivat yksinomaan keskinäiseen yhteistyöhön ja olemaan hankkimatta muita yhteistyökumppaneita edellyttäen, että kunkin sopimuspuolen tarjoukset ovat kilpailukykyisiä.
- WABAG Wasserreinigungsbau Alfred Kretzschmar GmbH & Co - -, joka kuuluu Deutsche Babcock -konserniin, ja BESIX allekirjoittivat 24.1.1984 sopimuksen, jolla oli 20.12.1983 päivätyn pöytäkirjan mukainen kohde. Tässä sopimuksessa vahvistettiin pöytäkirjassa tarkoitettu yksinomaan keskinäinen yhteistyö kuitenkin ilman tarjousten kilpailukykyisyyttä koskevaa varausta.
- WABAG-BESIX-ryhmä jätti tarjouksensa 30.1.1984.
- BESIX totesi tarjousten avaustilaisuudessa, että Plafog, joka kuuluu niin ikään Deutsche Babcock -konserniin, osallistui toisen yhtiön eli Suomen oikeuden mukaan perustetun Perusyhtymän, lyhennettynä POY, tekemään tarjoukseen, mistä BESIX valitti välittömästi WABAGille. WABAG vastasi 8.2.1984 päivätyllä teleksillä, että kyseessä oli konsernin sisäisen tiedonkulun puutteesta johtuva virhe, ja pahoitteli tapahtunutta.
- WABAG-BESIX-ryhmän tarjous asetettiin kuudennelle sijalle kuudesta tehdystä tarjouksesta, koska se oli selvästi kalliimpi kuin kilpailevat tarjoukset. Suomalainen tarjous asetettiin viidennelle sijalle.
Tämän jälkeen tarjouskilpailu ratkaistiin jakamalla eri erien toteuttaminen usean yrityksen kesken.
Erät 1 sekä erät 3, 4 ja 5 annettiin suomalaisurakoitsijalle, jonka tarjouksen mukaan Plafog osallistuu niiden toteuttamiseen.[]
Kyseistä erää koskeva luokittelu oli seuraava:
1. Yhtiö X
2. Yhtiö Y
3. Suomalaisyhtiö ja Plafog
4. Yhtiö Z
5. Yhtiöt WABAG ja BESIX."
4. Tämän perusteella BESIX-yhtiö on vaatinut Deutsche Babcock -konsernilta vahingonkorvausta yksinomaan keskinäistä yhteistyötä koskevan sopimuksen rikkomisesta.
IV Asian käsittely kansallisissa tuomioistuimissa
5. Tämän jälkeen BESIX nosti Tribunal de commerce de Bruxellesissa (Belgia) Deutsche Babcockia, WABAGia ja Plafogia vastaan kanteen, jossa se vaati niiden velvoittamista maksamaan sille 80 000 000 Belgian frangia. Asian oikeudenkäyntiä lykättiin Deutsche Babcockin osalta, ja muiden vastaajien osalta kanne hylättiin. BESIX valitti tästä tuomiosta. WABAG ja Plafog vaativat muutoksenhakuasteessa sen toteamista, etteivät belgialaiset tuomioistuimet ole toimivaltaisia ratkaisemaan asiaa.
V Ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen kannanotto
6. Cour d'appel toteaa aluksi, että Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu riidanalainen sopimusvelvoite on yllä esitetty kilpailukielto.
7. Lisäksi se viittaa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöön ja toteaa, että "riidanalaisen velvoitteen täyttämispaikka määräytyy sen lainsäädännön mukaan, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen soveltamien lainvalintasääntöjen mukaan sovelletaan riidanalaiseen velvoitteeseen". Belgian lainvalintasääntöjen mukaan nyt esillä olevassa asiassa on sovellettava Belgian lainsäädäntöä.
8. Täyttämispaikan osalta se toteaa lopuksi, että velallisen kotipaikka ei voi kuitenkaan olla täyttämispaikka, koska asianosaisten tarkoituksena "on ollut ilmeisesti sopia implisiittisesti mutta silti varmasti yleisestä yksinomaan keskinäistä yhteistyötä koskevasta velvoitteesta, johon voidaan vedota missä päin maailmaa tahansa".
9. Näin ollen Cour d'appelin on ratkaistava, onko se, että kilpailukieltoa oli noudatettava myös Belgiassa, riittävä peruste siihen, että belgialainen tuomioistuin on Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan perusteella toimivaltainen.
10. Brysselin yleissopimuksen tavoitteena on Cour d'appelin mukaan oikeusvarmuus ja erityisesti toimivaltaisen tuomioistuimen ennakoitavuus. Juuri tätä tarkoitusta täyttämispaikan tuomioistuimen on tarkoitus palvella. Nyt esillä olevassa asiassa on kansallisen tuomioistuimen mukaan kuitenkin useita täyttämispaikkoja.
11. Yhteisöjen tuomioistuin on Cour d'appelin mukaan ratkaissut vastaavia ongelmia sellaisia työsopimuksia, jotka liittyvät useaan oikeusjärjestykseen, koskevien kanteiden osalta siten, että se on määritellyt täyttämispaikan paikkakunnaksi, "josta käsin työntekijä pääasiallisesti täyttää velvoitteensa työnantajaansa nähden - - tai - - johon työntekijä on tosiasiallisesti keskittänyt työnteon".
12. Nyt esillä olevassa asiassa voidaan Cour d'appelin mukaan olettaa, että Belgia on se paikka, "jossa osapuolilla oli suurin intressi noudattaa yksinomaan keskinäistä yhteistyötä koskevaa sitoumustaan, koska niillä oli tarkoitus tehdä yhteinen tarjous tässä maassa".
VI Ennakkoratkaisukysymykset
13. Cour d'appel on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
"Onko tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella sekä Helleenien tasavallan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 25 päivänä lokakuuta 1982 tehdyllä yleissopimuksella, tulkittava siten, että sellaista henkilöä vastaan, jolla on kotipaikka sopimusvaltiossa, voidaan nostaa kanne toisessa sopimusvaltiossa sopimusta koskevassa asiassa minkä tahansa sellaisen paikkakunnan tuomioistuimessa, jossa velvoite on täytetty tai täytettävä, erityisesti silloin, kun on kyse nyt kyseessä olevan kaltaisesta pidättäytymisvelvoitteesta - sopimuspuolet sitoutuvat yksinomaan keskinäiseen yhteistyöhön julkista hankintaa koskevan yhteisen tarjouksen tekemistä varten ja sitoutuvat olemaan hankkimatta muita yhteistyökumppaneita - ja kun velvoitetta on noudatettava kaikkialla maailmassa?
Jos kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko kyseistä henkilöä vastaan nostaa kanne nimenomaan yhden niistä paikkakunnista tuomioistuimessa, joissa velvoite on täytetty tai täytettävä, ja jos näin on, millä kriteereillä tämä paikkakunta määritetään?"
VII Asian oikeudellinen arviointi
Asianosaisten väitteet ja niiden perustelut
14. Pääasian kantaja BESIX ja pääasian vastaajat WABAG ja Plafog sekä komissio pitävät kaikki lähtökohtana yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jonka mukaan Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa on otettava aina huomioon konkreettisesti täytettävä velvoite eikä koko sopimusta.
15. WABAG ja Plafog viittaavat asiassa Tessili annettuun tuomioon, jonka mukaan asiaa käsittelevän tuomioistuimen on omien lainvalintasääntöjensä mukaan määritettävä, mitä lainsäädäntöä sovelletaan, ja tämän lainsäädännön perusteella määritettävä velvoitteen täyttämispaikka. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa on vastaajien mukaan sovellettava Saksan lainsäädäntöä, jonka mukaan velallisen kotipaikka on lähtökohtaisesti velvoitteen täyttämispaikka. Samaan tulokseen päädytään niiden mukaan sovellettaessa Belgian lainsäädäntöä.
16. Kiistan kohteena on nyt esillä olevassa asiassa vastaajien mukaan pelkästään kilpailukielto. Muilla BESIXin kanssa tehdyn sopimuksen velvoitteilla ei niiden mukaan ole merkitystä toimivaltaisen tuomioistuimen määrittämisen kannalta. Asiassa Leathertex antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että tämä menettelytapa voi johtaa siihen, että asiaa käsitellään eri tuomioistuimissa aina siitä riippuen, mikä velvoite on määrä täyttää. Kuten jo todettiin, kilpailukiellon täyttämispaikka on vastaajien mukaan velallisen kotipaikka.
17. Belgialaisen tuomioistuimen toimivaltaisuuden tunnustaminen johtaisi vastaajien mielestä niiden tuomioistuinten yleiseen toimivaltaan, joissa kanne on ensiksi nostettu, jolloin ei tarvitsisi selvittää, onko tuomioistuimen ja riidanalaisen sopimuksen välillä erityistä liittymää. Nyt esillä olevassa asiassa saksalaisella tuomioistuimella on läheisin yhteys riidanalaiseen sopimusvelvoitteeseen. Neuvottelut suomalaisen POY:n kanssa käytiin Plafogin tiloissa. Siksi myös mahdollinen kilpailukiellon rikkominen oli tapahtunut siellä.
18. Myös BESIX pitää kilpailukieltoa velvoitteena, joka on ratkaiseva täyttämispaikan määrittämisen kannalta. Tällä velvoitteella ei ole kuitenkaan itsenäistä merkitystä, vaan se on täysin riippuvainen sopimuksen päävelvoitteesta eli yhteisen tarjouksen laatimisesta. BESIX vetoaa väitteidensä tueksi asiassa Shenavai annettuun tuomioon, jonka mukaan useampien velvoitteiden täyttämisessä liitännäisvelvoitteet seuraavat päävelvoitetta. Täyttämispaikka on siksi määritettävä sopimuksen päävelvoitteen perusteella, joten täyttämispaikka on asiaan sovellettavan Belgian lainsäädännön mukaan Belgiassa.
19. Siltä varalta, että yhteisöjen tuomioistuin tutkii erikseen kilpailukieltoa, BESIX myöntää, ettei kilpailukiellolla ole vain yhtä täyttämispaikkaa, vaan sitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa. Siksi täyttämispaikan tuomioistuimen määrittämistä varten on tehtävä valinta. Tässä yhteydessä voidaan soveltaa oikeuskäytäntöä, joka koskee työsopimusten täyttämispaikan määrittämistä. Jos työntekijä työskentelee useammassa jäsenvaltiossa, yhteisöjen tuomioistuin ottaa huomioon sen paikkakunnan, johon työntekijä on tosiasiallisesti keskittänyt työnteon. Tähän paikkakuntaan asialla on läheisimmät yhteydet. BESIX katsoo, että tässäkin tapauksessa nyt esillä olevassa asiassa täyttämispaikka on Belgiassa.
20. Tämä ratkaisu vastaa BESIXin mukaan sitä tavoitetta, joka on perustana kaikille Brysselin yleissopimuksen toisen osaston toisessa jaksossa oleville, erityistä toimivaltaa koskeville määräyksille. Kyseisillä määräyksillä on tarkoitus mahdollistaa asian saattaminen sellaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jolla on erityisen läheinen liittymä asiaan. Siten estetään se, että usea tuomioistuin on sopimuksen osalta toimivaltainen, pienennetään tuomioistuinten ristiriitaisten ratkaisujen riskiä sekä helpotetaan tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa.
21. BESIXin tavoin komissio viittaa siihen, että asiassa Shenavai annetun tuomion mukaan liitännäisvelvoitteet seuraavat päävelvoitetta, jos kanne koskee useita eri velvoitteita. Nyt esillä olevassa asiassa kanne koskee komission mukaan kuitenkin vain yhtä yksittäistä velvoitetta.
22. Jos nyt esillä olevaan asiaan sovelletaan Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan perinteistä tulkintaa, päädytään komission mukaan siihen, että tämänkaltaisissa tapauksissa kanne voidaan saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi kaikissa jäsenvaltioissa. Brysselin yleissopimuksen tarkoituksena on kuitenkin yhteisöjen tuomioistuimen mukaan juuri ehkäistä tämä. Siksi on ymmärrettävää, että ennakkoratkaisua pyytänyt kansallinen tuomioistuin tiedustelee, voidaanko yhteisöjen tuomioistuimen työsopimuksia koskevaa ratkaisua soveltaa nyt esillä olevaan asiaan. Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin komission mukaan toistuvasti torjunut tämän oikeuskäytännön laajentamisen. Tämän perusteella nyt esillä olevassa asiassa ei voida määritellä päävelvoitetta, jolla voitaisiin perustella koko sopimukselle yksi täyttämispaikka.
23. Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdasta voidaan esittää neljä eri tulkintaa:
- perinteinen, jossa ei oteta huomioon maailmanlaajuisen pidättäytymisvelvoitteen erityispiirteitä
- velallisen kotipaikan määrittäminen täyttämispaikaksi
- paikkakunnan, jolla velvoitetta on rikottu, määrittäminen täyttämispaikaksi tai
- täyttämispaikan määrittäminen päävelvoitteen mukaan, jonka liitännäisvelvoite tekemättä jättämistä koskeva velvoite on.
24. Perinteinen tulkinta johtaa komission mukaan siihen, että kaikkien jäsenvaltioiden tuomioistuimet ovat toimivaltaisia asiassa. Se on kuitenkin ristiriidassa oikeusvarmuuden tavoitteen kanssa, jonka mukaan vastaajan on pystyttävä ennakoimaan, missä kanne häntä vastaan nostetaan. Maailmanlaajuisella pidättäytymisvelvoitteella ei ole myöskään luonteensa vuoksi erityistä liittymää tiettyyn oikeusjärjestykseen.
25. Koska ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen mukaan Belgian lainsäädännössä ei ole mahdollista määrittää maailmanlaajuisen pidättäytymisvelvoitteen täyttämispaikaksi velallisen kotipaikkaa, tämä tulkinta on komission mukaan ristiriidassa asiassa GIE Groupe Concorde annetun tuomion kanssa. (Oletettavasti komissio tarkoittaa, että myöskään tämä tulkinta ei ole ennakoitavuuden tavoitteen mukainen.)
26. Jos täyttämispaikkana pidetään paikkakuntaa, jolla pidättäytymisvelvoitetta on tosiasiallisesti rikottu, on komission mukaan pelkästään velallisen harkinnassa määrittää täyttämispaikka. Täyttämispaikan on kuitenkin oltava komission mukaan molempien sopimuspuolten tahdon mukainen, ja heidän on voitava ennakoida se sopimusta tehdessään.
27. Nyt esillä olevaan asiaan liittyvien vaikeuksien ydin on komission mukaan se, ettei pidättäytymisvelvoitetta voida sen luonteen vuoksi paikallistaa. Siksi myöskään yritykset löytää yksi täyttämispaikka eivät johda tyydyttäviin tuloksiin. Asianmukainen ratkaisu on näin ollen pitää tätä velvoitetta vain liitännäisvelvoitteena toiselle velvoitteelle, joka voidaan paikallistaa. Tällöin kyseessä on velvoite tehdä yhteinen tarjous tarjouskilpailua varten. Pidättäytymisvelvoitteen ainoa tarkoitus on edistää parempaa yhteistyötä. Ilman tätä yhteistyötä myös pidättäytymisvelvoite on komission mukaan merkityksetön.
28. Väite siitä, ettei yhteistyötä koskeva velvoite ole oikeudenkäynnin kohteena, ei ole komission mukaan ristiriidassa tämän tuloksen kanssa. Jos kanne nostettaisiin molempien velvoitteiden rikkomisen vuoksi, asiassa Shenavai annetun tuomion mukaan vain päävelvoitteen täyttämispaikan tuomioistuin olisi komission mukaan toimivaltainen.
Arviointi
29. Aluksi on syytä huomauttaa, että toisin kuin WABAG ja Plafog väittävät, nyt esillä oleva asia ei koske Cour d'appelin toteamusta siitä, että asiaan on sovellettava Belgian eikä Saksan lainsäädäntöä. Tässä yhteydessä tulkittava Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohta ei sisällä sovellettavan lainsäädännön valintaa koskevia määräyksiä.
30. Brysselin yleissopimuksen tavoitteiden mukaisesti yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan tulkinnassa "on tärkeää välttää mahdollisuuksien mukaan tilannetta, jossa samasta sopimuksesta johtuu useita toimivaltaperusteita". Jos ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen toteamus siitä, että tämän kanteen kohteena on pidättäytymisvelvoite, jonka täyttämispaikaksi on katsottava asiaan sovellettavan Belgian lainsäädännön mukaan koko maailma, pitää kuitenkin paikkansa, Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan mukaan toimivaltaisia tuomioistuimia olisivat kaikki asiallisesti toimivaltaiset tuomioistuimet kaikissa jäsenvaltioissa.
31. Siksi on tutkittava, voidaanko Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa tulkita tavalla, joka sulkee pois tämän mahdollisuuden. Ennakkoratkaisua pyytänyt kansallinen tuomioistuin, BESIX ja komissio ehdottavat, että täyttämispaikan käsite määritetään sopimuksen päävelvoitteen perusteella. Tämä päävelvoite koskee nyt esillä olevassa asiassa tarjouksen laatimista ja esittämistä.
A Täyttämispaikan määrittämistä koskeva oikeuskäytäntö
32. Nyt esillä olevassa asiassa käsiteltävän Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun täyttämispaikan määrittäminen ei riipu koko sopimuksesta, vaan ainoastaan riidanalaisesta velvoitteesta. Vain tällä tavoin selittyy se, että kaksi eri tuomioistuinta voivat olla toimivaltaisia asiassa, joka koskee kahta samasta sopimuksesta johtuvaa velvoitetta. Jo tämä periaate on ristiriidassa sen kanssa, että yhteisön oikeudessa yksittäiset sopimusvelvoitteet luokiteltaisiin niin sanotun päävelvoitteen alaisiksi.
33. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tämän sopimusvelvoitteen täyttämispaikka "määräytyy sen lainsäädännön mukaan, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan on sovellettava riidanalaiseen velvoitteeseen". Kyse ei ole näin ollen yhtenäisestä ja itsenäisestä yhteisön oikeuden käsitteestä, jolla olisi koko yhteisössä yhtenäinen, yhteisöjen tuomioistuimen määrittämä merkitys, vaan pelkästä viittauksesta kansallisiin säännöksiin. Näitä ovat ne säännökset, joita on sovellettava kulloiseenkin sopimukseen, eli niin sanottu lex causae. Luonteeltaan täysin jäsenvaltion sisäisissä riita-asioissa - joissa Brysselin yleissopimusta ei sovelleta - lex causae on asiaan sovellettava kansallinen lainsäädäntö. Sellaisia sopimuksia koskevissa riita-asioissa, joissa on valtioiden rajat ylittäviä osatekijöitä, sitä vastoin asettuvat tietyllä tavalla vastakkain erilaiset kansalliset oikeusjärjestykset - nyt esillä olevassa asiassa Saksan ja Belgian oikeusjärjestykset -, joiden soveltaminen tulee asiassa kyseeseen. Näissä tapauksissa on tutkittava nimenomaisesti sitä, minkä oikeusjärjestyksen alaisuuteen kulloinenkin sopimus kuuluu. Siltä osin kuin sopimus - kuten nyt esillä olevassa asiassa - ei sisällä sovellettavaa kansallista lainsäädäntöä (lainvalinta) koskevia tehokkaita määräyksiä, tuomioistuin, jossa kanne on nostettu, määrittää tämän oikeusjärjestyksen kyseisessä tuomioistuimessa sovellettavien lainvalintasääntöjen nojalla. Nyt esillä olevaan asiaan sovellettavissa Belgian lainvalintasäännöissä säädetään ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen mukaan, että asiaan sovelletaan sen maan lainsäädäntöä, johon sopimuksella on läheisin liittymä. Tämä maa on nyt esillä olevassa asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen kansallisen tuomioistuimen ja alioikeuden mielestä Belgia, minkä vuoksi ne soveltavat Belgian lainsäädäntöä. Koska kansallisten säännösten tulkinta ei ole yhteisöjen tuomioistuimen tehtävä, se ei voi antaa tämän oikeuskäytännön mukaan ennakkoratkaisua pyytäneelle kansalliselle tuomioistuimelle ohjeita täyttämispaikan käsitteen tulkitsemiseen.
34. Tätä oikeuskäytäntöä koskee kuitenkin yksi rajoitus: Yhteisöjen tuomioistuin on työsopimusasioissa katsonut, ettei asianomaisen velvoitteen täyttämispaikkaa voida määrittää viittaamalla siihen kansalliseen lainsäädäntöön, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan on sovellettava, vaan sellaisten yhdenmukaisten kriteerien perusteella, jotka yhteisöjen tuomioistuimen on määriteltävä käyttäen perusteena Brysselin yleissopimuksen järjestelmää ja tavoitteita - -, jolloin kyseeseen tulee paikkakunta, jossa työntekijä tosiasiallisesti suorittaa työnantajan kanssa sovitut toimet.
35. Yhteisöjen tuomioistuin on sitä vastoin toistaiseksi torjunut täyttämispaikan käsitteen yhtenäisen ja itsenäisen tulkinnan laajentamisen koskemaan uusia tilanteita, vaikka eri julkisasiamiehet ovat ehdottaneet toisenlaisia ratkaisuja viitaten Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan tavoitteeseen, joka on nimetä toimivaltainen tuomioistuin, jolla on erityisen läheinen liittymä asiaan.
36. Asiassa Shenavai yhteisöjen tuomioistuimelta tiedusteltiin, onko toimivalta arkkitehdin palkkion perintää koskevassa asiassa määritettävä sen paikkakunnan perusteella, jolla arkkitehti on suorittanut työnsä, vai palkkiovelvoitteen täyttämispaikan perusteella. Jälkimmäinen ratkaisu perustui periaatteeseen, jonka mukaan täyttämispaikan tuomioistuimen määrittämisessä otetaan aina huomioon kyseessä oleva riidanalainen sopimusvelvoite. Ennakkoratkaisua pyytänyt kansallinen tuomioistuin ja Ison-Britannian hallitus kuitenkin ehdottivat kyseisessä asiassa, että täyttämispaikan määrittämisessä, kuten työoikeudellisissa riita-asioissakin, otetaan huomioon keskeisin sopimusvelvoite. Yhteisöjen tuomioistuin korosti kuitenkin, että työsopimuksilla luodaan kestävä suhde, jolla työntekijä liitetään työnantajan organisaatioon, jolla on puolestaan säännönmukaisesti paikallinen liittymä. Tämän vuoksi myös muita työsuhdetta koskevia sopimusvelvoitteita koskevissa riita-asioissa voidaan ottaa huomioon keskeisin sopimusvelvoite. Tämä ei kuitenkaan päde muihin sopimuksiin, kuten nimenomaisesti arkkitehtisopimuksiin.
37. Asiassa Custom Made Commercial tarkasteltiin, sovelletaanko lex causaeta myös silloin, kun riidanalaista sopimusta on arvioitava kansainvälistä kauppaa koskevan yhtenäisen lain perusteella. Kansainvälistä kauppaa koskevan yhtenäisen lain perusteella ostohinnan suorittamista koskevan velvoitteen täyttämispaikkana olisi pidettävä lähtökohtaisesti velkojan asuinpaikkaa.
38. Tästä syystä julkisasiamies Lenz tutki tuohon ajankohtaan mennessä annettua oikeuskäytäntöä ja totesi, että yhteisöjen tuomioistuin asettaa tosin etusijalle täyttämispaikan määrittämisen lex causaen perusteella mutta poikkeaa tästä ratkaisusta silloin, kun lex causae ei ole selvästikään Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan tavoitteiden mukainen. Hän totesi lisäksi, että täyttämispaikan määrittämisen perusteena käytettävän velvoitteen valinnalla on ratkaiseva merkitys täyttämispaikan määrittämiselle. Lopuksi hän katsoi, että järjestelmällinen viittaaminen saamisen velkojan asuinpaikkaan kansainvälistä kauppaa koskevassa yhtenäisessä laissa ei johda siihen, että riita-asiaa käsittelee tuomioistuin, jolla on läheisimmät yhteydet asiaan. Tätä hän perusteli sillä, että täyttämispaikan määrittämisellä aineellisen oikeuden perusteella on eri tavoitteet kuin täyttämispaikan huomioon ottamisella sellaisen tuomioistuimen toimivallan perustelemiseksi, jolla on läheinen liittymä asiaan. Hän ehdotti näin ollen, että myyntitoimenpiteiden osalta täyttämispaikaksi määritetään lähtökohtaisesti se paikkakunta, jolla myyjän on tehtävä suorituksensa.
39. Yhteisöjen tuomioistuin sitä vastoin korosti, että Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohta perustuu siihen olettamaan, että sopimusvelvoitteen täyttämispaikalla on asiassa toimivaltaisella tuomioistuimella yleensä läheisin liittymä itse asian kanssa, mutta että ratkaiseva peruste on kuitenkin se, että täyttämispaikan kriteeri voidaan määrittää selkeästi ja yksiselitteisesti. Tällä tavoin saavutettu oikeusvarmuus vaarannetaan, jos täyttämispaikan kriteeriä muutetaan niitä tapauksia varten, joissa tämän kriteerin perusteella tuomioistuin, jolla on läheinen liittymä itse asian kanssa, ei ole toimivaltainen asiassa.
40. Vuonna 1999 yhteisöjen tuomioistuin käsitteli kahdessa asiassa uudelleen kysymystä siitä, pitäisikö sen luopua täyttämispaikan määrittämistä koskevasta oikeuskäytännöstään tai ainakin muuttaa sitä.
41. Asiassa Leathertex annettu tuomio koski kahta kauppaedustajasopimuksesta johtuvaa samanarvoista maksuvelvoitetta, jotka oli täytettävä eri paikkakunnilla. Julkisasiamies Léger totesi, että viittaaminen lex causaeen ei anna suurempaa oikeusvarmuutta kuin itsenäinen tulkinta, kun taas täyttämispaikan itsenäinen määrittäminen eri velvoitetyyppien kohdalla kattaa ainakin ajan kuluessa useimmat mahdolliset tapaukset, koska yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään ajan myötä ennakkoratkaisua näissä kaikissa tapauksissa. Hän ehdotti, että maksuvelvoitteiden kohdalla otetaan huomioon sopimuksen mukaisen vastasuorituksen paikkakunta. Asianomaisen velvoitteen täyttämispaikka pitää hänen mukaansa määrittää kauppaedustajasopimuksen kohdalla sopimukseen väistämättä sisältyvän edustajatoimeksiannon alueellisen rajaamisen perusteella ja tilanteesta riippuen määrittämällä, minne toiminnan harjoittaminen on keskitetty. Siten kaikille samasta kauppaedustajasopimuksesta johtuville velvoitteille voidaan määrittää yksi ainoa täyttämispaikan tuomioistuin.
42. Asia GIE Groupe Concorde koski puolestaan vahingonkorvausvaatimusta, joka esitettiin Le Havresta Santosiin Brasiliaan rahtia kuljettaneen aluksen varustamolle ja päällikölle. Julkisasiamies Ruiz-Jarabo esitti ensin yleisellä tasolla ja sitten pääasian osalta ne huomattavat vaikeudet, joita tuomioistuin kohtaa soveltaessaan yhteisöjen tuomioistuimen täyttämispaikan määrittämistä koskevaa tähänastista oikeuskäytäntöä. Käytännössä täyttämispaikkaa ei siksi määritetä usein lex causaen perusteella vaan asiaa käsittelevän tuomioistuimen soveltaman lain eli niin sanotun lex forin perusteella, koska tämän kriteerin soveltaminen on helpompaa. Tämän perusteella hän totesi, että yhteisöjen tuomioistuimen edustama kanta ei myöskään anna suurempaa oikeusvarmuutta kuin täyttämispaikan käsitteen itsenäinen tulkinta yhteisön oikeudessa. Tätä kriteeriä soveltaen ei myöskään määritellä sellaisen tuomioistuimen toimivaltaa, jolla on läheinen liittymä itse asiaan. Hän ehdotti siksi, että täyttämispaikka määritetään yksittäistapauksen olosuhteiden ja kyseessä olevan velvoitteen avulla.
43. Yhteisöjen tuomioistuin korosti kuitenkin myös tässä asiassa uudelleen oikeusvarmuuden suojelemisen tarvetta. Lisäksi se viittasi siihen, että aineellinen oikeus, johon Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdassa viitataan, ja sopimuspuolten tahto ovat yleensä parempi peruste täyttämispaikan määrittämiseen kuin yhteisöjen tuomioistuimen abstrakti ja itsenäinen tulkinta.
44. Yhteisöjen tuomioistuin toteaa näin ollen seuraavaa:
"Kansallisen lainsäätäjän asiana on tältä osin yksin toimivaltaisena määritellä täyttämispaikka siten, että huomioon otetaan samalla sekä hyvän lainkäytön että asianosaisten riittävän suojan intressit. Mikäli kansallinen oikeus siihen oikeuttaa, tuomioistuin voi näin päätyä määrittelemään täyttämispaikan ennakkoratkaisupyynnön esittäneen tuomioistuimen ehdottamat kriteerit huomioon ottaen eli tutkimalla velvoitteen luonteen ja yksittäistapauksen olosuhteiden perusteella, mikä on se paikkakunta, jossa suoritus on tosiasiallisesti tehty tai olisi tehtävä."
45. Asiassa Leathertex antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin ei vahvistanut tätä oikeuskäytäntöä, vaan katsoi, ettei kanteita, jotka koskevat samanarvoisia velvoitteita, jotka on täytettävä eri paikkakunnilla, käsitellä samassa tuomioistuimessa.
46. Näin ollen tästä oikeuskäytännöstä ilmenee, että voimassa olevan yhteisön oikeuden mukaan kansallisten lainsäätäjien tehtävä on määritellä sopimusvelvoitteiden täyttämispaikka ja kansallisten tuomioistuinten tehtävä on tulkita ja soveltaa näitä sääntöjä.
47. Myös sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa lakia koskeva yleissopimus, jota ei sovelleta tähän asiaan, johtaisi täysin samaan lopputulokseen. Yleissopimus helpottaa tosin lex causaen tunnistamista, mutta sopimuksen 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa lex causaen tehtäväksi jätetään myös nimenomaisesti täyttämispaikan määrittäminen.
48. Myöskään äskettäin tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 44/2001 ei voida perustella Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan toisenlaista tulkintaa. Tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa on tosin säädetty nimenomaisesti kauppasopimusten täytäntöönpanopaikasta (toimituspaikkakunta) ja palveluja koskevien sopimusten täytäntöönpanopaikasta (suorituspaikkakunta). Mikään siinä ei kuitenkaan viittaa siihen, että nyt esillä olevassa asiassa yhteisöjen tuomioistuin määrittäisi täyttämispaikan. Ensinnäkään tätä asetusta ei voida soveltaa jo ajallisista syistä, koska sitä sovelletaan vain kanteisiin, jotka nostetaan 1.3.2002 jälkeen. Käsiteltävänä oleva velvoite ei kuulu myöskään asiallisesti mihinkään tapauksista, joissa on nimenomaisesti määrätty täyttämispaikasta. Kyse ei ole kauppasopimuksesta eikä palveluja koskevasta sopimuksesta. Siksi myöskään asetuksessa ei määritellä täyttämispaikkaa käsiteltävänä olevalle velvoitteelle. Näin ollen ei ole myöskään mitään syytä soveltaa sitä analogisesti.
49. Näin ollen myös nyt esillä olevan asian osalta on todettava, että täyttämispaikka määräytyy sen lainsäädännön mukaan, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan on sovellettava riidanalaiseen velvoitteeseen (lex causae).
B Lex causaen tulkinta
50. Periaatteessa yhteisöjen tuomioistuimen - tai julkisasiamiehen - tehtävä ei ole tutkia lex causaeta. On kuitenkin syytä huomauttaa, että "kansallisen tuomioistuimen on kansallista lainsäädäntöä soveltaessaan tulkittava sitä mahdollisimman pitkälle yhteisön oikeudesta johtuvien vaatimusten mukaisesti".
51. Jos lex causaesta ei voida johtaa yksiselitteistä päätelmää, jolloin kansallisella tuomioistuimella on harkintavaltaa, tämän tuomioistuimen on otettava tulkinnassaan huomioon yhteisön oikeus. Tällöin on otettava huomioon erityisesti Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan tavoite eli yhden toimivaltaisen sellaisen tuomioistuimen määrittäminen, jolla on liittymä asiaan.
52. Esitän tässä kaksi lyhyttä huomiota näiden päätelmien soveltamisesta nyt esillä olevaan asiaan.
53. Ensinnäkin ennakkoratkaisua pyytänyt kansallinen tuomioistuin varmasti tutkii, onko vastaavaa pidättäytymisvelvoitteen täyttämispaikkaa koskevaa kysymystä käsitelty jo asioissa, joita oli arvioitava pelkästään kansallisen lainsäädännön perusteella. Tällaisissa asioissa tehtyä ratkaisua olisi sovellettava myös nyt esillä olevaan asiaan.
54. Toiseksi olisi pohdittava, olisiko käsiteltävänä olevan sopimuksen perusteella täyttämispaikka määriteltävä sen paikan mukaan, jossa sopimuksen kohteena oleva tarjous oli esitettävä. Kilpailu oli mahdollista vain, jos siellä esitettiin myös kilpaileva tarjous. Jos tarjouksen esittämispaikkakunta sijaitsi Kamerunissa, tämän ratkaisun mukaan olisi mahdotonta soveltaa Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa, koska Kamerun sijaitsee Euroopan yhteisön ulkopuolella. Asiassa toimivaltainen tuomioistuin olisi silloin Brysselin yleissopimuksen 2 artiklan nojalla vastaajan kotipaikan tuomioistuin.
C Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan soveltamisalan rajoittaminen
55. Jos ennakkoratkaisua pyytänyt kansallinen tuomioistuin ei pidä mitään mainituista ratkaisuista Belgian lainsäädännön mukaisina ja katsoo, ettei niiden perusteella voida määrittää yhtä ainoaa täyttämispaikkaa, olisi vielä tarkasteltava, voidaanko Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa ylipäätään soveltaa.
56. Tässä yhteydessä olisi harkittava Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausvastuuta käsittelevää tuomioistuinta koskevan oikeuskäytännön analogista soveltamista. Tässä oikeuskäytännössä yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että käsitettä paikkakunta, missä vahinko sattui, "on tulkittava useissa sopimusvaltioissa jaetulla lehtiartikkelilla aiheutetussa kunnianloukkauksessa siten, että vahingonkärsijä voi saattaa vahingonkorvausvaatimuksensa kustantajaa vastaan joko sen sopimusvaltion tuomioistuimen tutkittavaksi, missä loukkaavan julkaisun kustantaja sijaitsee; tämä tuomioistuin on toimivaltainen kaiken kunnianloukkauksesta aiheutuneen vahingon osalta; tai sen sopimusvaltion tuomioistuimen tutkittavaksi, missä julkaisua on jaettu ja missä vahingonkärsijä väittää maineensa kärsineen vahinkoa; tämä tuomioistuin on toimivaltainen tutkimaan ainoastaan oman valtionsa alueella aiheutetut vahingot".
57. Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan tulkitseminen tällä tavalla johtaisi kuitenkin siihen epätyydyttävään tulokseen, että nyt esillä olevan kaltaisissa asioissa toimivaltaisia olisivat useat eri tuomioistuimet.
58. Se mahdollisuus, että toimivaltaisia tuomioistuimia on useita, voidaan sulkea pois, jos yhteisöjen tuomioistuin rajoittaa Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan soveltamisen niihin tilanteisiin, joissa lex causaen perusteella vain yksi tuomioistuin on toimivaltainen käsittelemään riidanalaista velvoitetta.
59. Yhteisöjen tuomioistuin on jo todennut, että Brysselin yleissopimuksen 5 artiklassa mainittuja erityisiä toimivaltaperusteita tulkitaan suppeasti, koska ne ovat poikkeuksia Brysselin yleissopimuksen 2 artiklan pääsäännöstä, jonka mukaan toimivaltainen on vastaajan kotipaikan tuomioistuin.
60. Myös julkisasiamies Léger on tarkastellut asiassa Leathertex näkemystä, jonka mukaan Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa ei pidä soveltaa, jos sen soveltaminen on ristiriidassa yleissopimuksen tavoitteiden kanssa. Julkisasiamies oli oikeassa todetessaan, "että yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohdan soveltamista ei voida evätä muista kuin sen soveltamisalaan liittyvistä syistä, vaikka kantaja aikoisikin käyttää artiklaa siten, että se johtaa toimivaltaisen tuomioistuimen vahvistamiseen yleissopimuksen periaatteiden vastaisesti, jos kantaja näin valitsee". Tässä määräyksessä ei ole määrätty sellaisesta sen soveltamisalan rajoittamisesta.
61. Nyt esillä olevassa asiassa ilmenee kuitenkin paitsi Brysselin yleissopimuksen tavoitteista myös 5 artiklan 1 kohdan tekstistä kaikissa niissä kieliversioissa, joita voidaan soveltaa, että täyttämispaikan tuomioistuimella viitataan vain yhteen paikkakuntaan. Kyse on aina yhdestä paikkakunnasta, ei useammasta paikkakunnasta.
62. Siten tiukasti sanamuodon mukainen tulkinta vastaa tässä tapauksessa Brysselin yleissopimuksen tavoitteita. Jos sopimusvelvoite koskisi samanaikaisesti useampia täyttämispaikkoja, asianosaiset eivät pystyisi enää ennakoimaan, missä tuomioistuimessa kanne heitä vastaan voidaan nostaa. Lisäksi toimivaltaisia olisivat väistämättä tuomioistuimet, joilla ei voitaisi enää katsoa olevan läheistä liittymää asiaan.
63. Näin ollen Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa ei voida soveltaa, jos sen lainsäädännön mukaan, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan on sovellettava riidanalaiseen velvoitteeseen, tälle velvoitteelle ei ole vain yhtä täyttämispaikkaa vaan useampia samanarvoisia valittavina olevia täyttämispaikkoja.
VIII Ratkaisuehdotus
64. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että ennakkoratkaisukysymykseen vastataan seuraavasti:
1) Sovellettaessa tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa yksityisoikeuden alalla koskevan 27 päivänä syyskuuta 1968 allekirjoitetun yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa, sellaisena kuin yleissopimus on muutettuna Tanskan kuningaskunnan, Irlannin sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä kyseiseen yleissopimukseen ja pöytäkirjaan 9 päivänä lokakuuta 1978 tehdyllä yleissopimuksella, täyttämispaikka määräytyy sen lainsäädännön mukaan, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan on sovellettava riidanalaiseen velvoitteeseen.
2) Kansallisen tuomioistuimen on tulkittava sovellettavia säännöksiä, jotka koskevat täyttämispaikkaa, mahdollisimman pitkälle yhteisön oikeudesta johtuvien vaatimusten ja erityisesti Brysselin yleissopimuksen tavoitteiden mukaisesti; tällainen on tässä asiassa yhden toimivaltaisen sellaisen tuomioistuimen nimeäminen, jolla on läheinen liittymä asiaan.
3) Brysselin yleissopimuksen 5 artiklan 1 kohtaa ei voida soveltaa, jos sen lainsäädännön mukaan, jota asiaa käsittelevän tuomioistuimen lainvalintasääntöjen mukaan on sovellettava riidanalaiseen velvoitteeseen, tälle velvoitteelle ei ole vain yhtä täyttämispaikkaa vaan useampia samanarvoisia valittavina olevia täyttämispaikkoja.