CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)
2009. gada 24. septembrī
Lieta F‑36/08
Arno Schell
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Civildienests – Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – Ģenerāldirektoru prioritātes punktu piešķiršana – 2007. gada paaugstināšana amatā
Priekšmets Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru A. Schell lūdz atcelt viņa karjeras attīstības ziņojumu par laika periodu no 2006. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim, kā arī ģenerāldirektora
izstrādāto oficiālo nodomu punktu piešķiršanas jomā 2007. gada paaugstināšanai amatā
Nolēmums Prasību noraidīt. Prasītājs atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
Ierēdņi – Novērtējums – Karjeras attīstības ziņojums
(Civildienesta noteikumu 43. un 45. punkts)
No Komisijas pieņemto Civildienesta noteikumu 43. panta Vispārīgo īstenošanas noteikumu 8. panta 7. punkta nevar secināt administrācijas
pienākumu veikt salīdzinošu novērtējamo ierēdņu vērtēšanu, lai sagatavotu viņu karjeras attīstības ziņojumus. Patiesībā minētā
tiesību norma jāinterpretē tās kontekstā. Vispirms, ja Civildienesta noteikumu 43. pantā paredzēts, ka par katra ierēdņa spējām,
efektivitāti un uzvedību darbā vismaz reizi divos gados sagatavo karjeras attīstības ziņojumu, tad minētajos noteikumos nav
paredzēts, ka šim novērtējumam jābūt salīdzinošam, kā tas ir Civildienesta noteikumu 45. pantā noteiktajā gadījumā. Tieši
pretēji, atbilstoši minēto Vispārīgo īstenošanas noteikumu 8. panta 5. punktam novērtējums, ciktāl tas attiecas uz sadaļu
“Uzvedība darbā”, tiek veikts, ņemot vērā katra ierēdņa sasniedzamos mērķus. Turklāt minēto vispārīgo īstenošanas noteikumu
8. panta 7. punkta pirmajā daļā minētā pārbaude, kas paredzēta minētā panta otrajā daļā, uzskatāma par apspriežu priekšnoteikumu,
kuras mērķis ir katra ģenerāldirektorāta katrā novērtējumā nodrošināt nopelnu izvērtēšanas konsekvenci. No visa iepriekš minētā
izriet, ka atsauce uz minēto vispārīgo īstenošanas noteikumu 8. panta 7. punkta pirmajā daļā minēto nopelnu salīdzinājumu
ir jāsaprot kā tāda, kura veido vienu no elementiem, kas ļauj veikt izvērtējuma konsekvences pārbaudi, nevis kā norāde, ka
karjeras attīstības ziņojumi ir jāsagatavo tikai pēc visu ierēdņu nopelnu salīdzinājuma.
(skat. 37.–39 un 41. punktu)
Atsauce
Civildienesta tiesa: 2007. gada 13. decembris, F‑42/06 Sundholm/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp., 31. punkts.