62023CJ0633_RES
Lieta C‑633/23
Electrabel SA u.c.
pret
Commission de Régulation de l’Electricité et du Gaz (CREG)
(Cour d’appel de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (ceturtā palāta) 2025. gada 18. decembra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Elektroenerģijas iekšējais tirgus – Regula (ES) 2022/1854 – Ārkārtas intervence augsto enerģijas cenu problēmas risināšanai – 2. panta 5. un 9. punkts – 6., 7. un 8. pants – To tirgus ieņēmumu griesti, kurus gūst elektroenerģijas ražotāji, kas izmanto atsevišķus energoresursus – “Tirgus ieņēmumu” noteikšana – Valsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta vai nu neatspēkojamu prezumpciju izmantošana, vai arī ar citām prezumpcijām atspēkojamu prezumpciju izmantošana – Samērīguma princips – 22. panta 2. punkta c) apakšpunkts – Šīs regulas 6., 7. un 8. panta piemērošanas laikposms – Ieņēmumu griestu noteikšanas pasākuma piemērošana laikposmā pirms minētajā regulā paredzētā laikposma atbilstoši valsts tiesiskajam regulējumam, kas pieņemts pēc šīs regulas stāšanās spēkā – Savienības tiesību normu pārākuma un iedarbīguma principi – Lojālas sadarbības princips
Enerģētika – Elektroenerģijas iekšējais tirgus – Regula 2022/1854 – Ārkārtas intervence augsto enerģijas cenu problēmas risināšanai – To tirgus ieņēmumu griesti, kurus gūst elektroenerģijas ražotāji, kas izmanto konkrētus energoresursus – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēta neatspēkojamu prezumpciju izmantošana vai ar citām prezumpcijām atspēkojamu prezumpciju izmantošana – Samērīguma princips – Pieļaujamība – Nosacījums
(Padomes Regulas 2022/1854 37. apsvērums, 1. pants, 2. panta 5. un 9. punkts un 6.–8. pants)
(skat. 38.–53. un 55. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)
Enerģētika – Elektroenerģijas iekšējais tirgus – Regula 2022/1854 – Ārkārtas intervence augsto enerģijas cenu problēmas risināšanai – To tirgus ieņēmumu griesti, kurus gūst elektroenerģijas ražotāji, kas izmanto konkrētus energoresursus – Dalībvalsts tiesiskais regulējums, kas pieņemts pēc Regulas 2022/1854 stāšanās spēkā – Tiesiskais regulējums, kurā reglamentēta tirgus ieņēmumu griestu noteikšanas pasākuma piemērošana laikposmā pirms minētajā regulā paredzētā laikposma – Savienības tiesību normu pārākuma un iedarbīguma principi, kā arī lojālas sadarbības princips – Pieļaujamība
(LES 4. panta 3. punkts; LESD 288. pants; Padomes Regulas 2022/1854 6.–8. pants un 22. panta 2. punkta c) apakšpunkts)
(skat. 57.–65. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)
Rezumējums
Izskatot cour d’appel de Bruxelles (Briseles apelācijas tiesa, Beļģija) lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, Tiesa spriež, kā interpretēt Regulu 2022/1854, kurā paredzēta ārkārtas intervence augsto enerģijas cenu izraisīto seku neitralizēšanas vajadzībām, citastarp izmantojot obligātus to ieņēmumu griestus, kurus elektroenerģijas ražotāji gūst saistībā ar konkrētiem energoresursiem (
1
). Šajā kontekstā tā izvērtē kārtību, kādā aprēķināmi elektroenerģijas tirgū gūtie ieņēmumi, uz kuriem attiecas šie griesti, un precizē minētās regulas piemērojamību ratione temporis, ņemot vērā dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas tika pieņemts, lai gan bija spēkā minētā regula, kurā arī bija paredzēta šajā tirgū gūto ieņēmumu griestu noteikšanas pasākuma piemērošana.
Uz Regulas 2022/1854 pamata ar Beļģijas Elektroenerģijas likumu tika ieviesti griesti konkrētu elektroenerģijas ražotāju tirgū gūtiem ieņēmumiem – par t.s. virsieņēmumiem, kas gūti konkrētā laikposmā, bija maksājama nodeva valstij (
2
).
Commission de régulation de l’électricité et du gaz (Elektroenerģijas un gāzes regulēšanas komisija, CREG) 2023. gada 28. februārī, pamatojoties uz konkrētu Elektroenerģijas likuma (
3
) normu, pieņēma lēmumu par paraugu deklarācijai, kas ar šo likumu ieviestās nodevas parādniekiem ir jāiesniedz CREG, kā arī par attiecīgo nosūtāmo dokumentu formātu.
Pieteicējas pamatlietā, kas ir vai nu privāto tiesību juridiskās personas, kurām ir pienākums maksāt šo nodevu, tostarp elektroenerģijas ražotāji un/vai piegādātāji, vai arī enerģētikas nozares uzņēmumu federācijas, kas darbojas savu biedru labā, 2023. gada 29. un 30. martā vērsās pie iesniedzējtiesas ar trim pieteikumiem, kuros lūgta šā lēmuma atcelšana. Pamatojumā tās apgalvoja, ka CREG2023. gada 28. februāra lēmuma pieņemšanā netika ievērota Regula 2022/1854, LESD 288. pants, kā arī Savienības tiesību normu pārākuma un iedarbīguma principi.
Iesniedzējtiesa ir konstatējusi, ka CREG2023. gada 28. februāra lēmumā paredzētais ieņēmumu deklarācijas paraugs ir balstīts uz tādu prezumpciju kopumu vai virkni, no kurām parādnieks nekad nevar pilnīgi izvairīties, tāpēc tas nespēj deklarēt savus faktiski gūtos ieņēmumus. Šajā ziņā tā šaubās, vai iespēja dalībvalstīm tirgus ieņēmumu griestu aprēķināšanā izmantot aplēses (
4
) nozīmē, ka tām būtu atļauts ieviest sistēmu, kas balstīta vienīgi uz neatspēkojamām prezumpcijām, vai tomēr arī sistēmu, kura balstīta uz daļēji atspēkojamām prezumpcijām, bet tādā veidā, kas pieļauj atstāt spēkā dalībvalsts teorētiski iepriekš noteiktus elementus, neņemot vērā faktiski gūtos ieņēmumus. Turklāt attiecībā uz laikposmu, uz kuru attiecas CREG2023. gada 28. februāra lēmums, iesniedzējtiesa jautā, vai dalībvalstīm dotā iespēja atstāt spēkā vai ieviest pasākumus, kuri vēl vairāk ierobežo tirgus ieņēmumus (
5
), ietver arī iespēju ieviest griestu noteikšanas sistēmu pirms minētās regulas stāšanās spēkā.
Tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, attiecībā uz tirgus ieņēmumu, kuriem piemērojams Regulā 2022/1854 paredzētais ieņēmumu griestu noteikšanas pasākums, summas aprēķināšanu Tiesa konstatē, ka no tās normu formulējuma izriet, ka šādu griestu noteikšanas pasākumu nevar piemērot teorētiskiem ieņēmumiem, kuri neatbilst tirgus realitātei, bet gan tādam ieņēmumu apmēram, kas atspoguļo attiecīgā tirgus dalībnieka gūto ieņēmumu faktisko situāciju. Tomēr šo ieņēmumu aprēķināšanas metodika nevienā no šai lietai nozīmīgajām šīs regulas normām nav precizēta.
Tādēļ Tiesa uzsver, ka pašām dalībvalstīm ir jānosaka kārtība, kādā aprēķināmi tirgus ieņēmumi, kuriem piemērojams ieņēmumu griestu noteikšanas pasākums. Tomēr, ciktāl šīm vajadzībām dalībvalsts īsteno Regulu 2022/1854, tām sava kompetence ir jāizmanto tādējādi, lai netiktu mazināta šīs regulas normu lietderīgā iedarbība.
Attiecībā uz jautājumu, vai šajā kontekstā dalībvalsts drīkst balstīties uz prezumpcijām, Tiesa atgādina, ka, pirmkārt, ņemot vērā to darījumu lielo skaitu, attiecībā uz kuriem dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir jānodrošina tirgus ieņēmumu griestu piemērošana, šīm iestādēm vajadzētu būt iespējai šo griestu aprēķināšanā izmantot “saprātīgas” aplēses. Aplēse būtībā ir konkrēta lieluma aptuvens novērtējums; tātad tā ne vienmēr atbilst precīzam skaitlim. Līdz ar to ir pieļaujama eventuāla atšķirība starp faktiskajiem ieņēmumiem un prezumētajiem ieņēmumiem un nebūt nav tā, ka balstīšanās uz prezumpcijām pati par sevi neatbilstu Regulai 2022/1854, ja vien šī atšķirība – neatkarīgi no tā, vai tā būtu pozitīva vai negatīva, – ir samērīga jeb mērena, un ja vien aplēses, kas izmantotas saistībā ar šīm prezumpcijām, atspoguļo tirgus realitāti attiecīgajā laikposmā.
Otrkārt, viens no Regulas 2022/1854 mērķiem (
6
) ir ieviest ārkārtas intervenci, ar kuru paredzēts neitralizēt augsto enerģijas cenu sekas, izmantojot izņēmumpasākumus, kas ir mērķorientēti un ierobežoti laika ziņā, citastarp ieviešot griestus tirgus ieņēmumiem, ko atsevišķi ražotāji gūst no elektroenerģijas ražošanas, lai mērķorientēti tos pārdalītu elektroenerģijas galalietotājiem. Tādēļ balstīšanās uz samērīgām aplēsēm, tostarp aplēsēm prezumpciju veidā, lai ātri īstenotu īstermiņa pasākumus, var būt uzskatāma par atbilstīgu vai pat nepieciešamu līdzekli, ar ko iespējams nodrošināt Regulā 2022/1854 paredzētā ieņēmumu griestu noteikšanas pasākuma iedarbīgumu un tādējādi sasniegt šo mērķi.
Treškārt, Tiesa norāda, ka saskaņā ar Regulu 2022/1854 (
7
) dalībvalstīm ir jāievieš iedarbīgi pasākumi, lai nodrošinātu šo griestu faktisku piemērošanu un lai nepieļautu to apiešanu un ka var būt nepieciešama ļoti apjomīgu datu vākšana un kontrole. Tātad atkarībā no attiecīgās dalībvalsts tirgus īpatnībām vai eventuāliem tehniskiem sarežģījumiem saistībā ar iespējām nodalīt ieņēmumus, kuriem būtu piemērojams šajā regulā paredzētais griestu noteikšanas pasākums, balstīšanās uz prezumpcijām var izrādīties nepieciešama.
Tiesa no tā izsecina, ka Regula 2022/1854 neliedz dalībvalstij balstīties uz prezumpcijām, aprēķinot to tirgus ieņēmumu apmēru, kuriem piemērojams šajā regulā paredzētais griestu noteikšanas pasākums, ja vien šīs prezumpcijas dod iespēju iegūt samērīgas minēto ieņēmumu aplēses, kas atspoguļo tirgus realitāti attiecīgajā laikposmā.
Proti, ņemot vērā apstākli, ka Regulā 2022/1854 paredzēto ieņēmumu griestu noteikšanas pasākumu nācās īstenot steidzamības kārtā, kā arī to, ka šis pasākums bija laika ziņā ierobežots izņēmuma gadījums, balstīšanās uz prezumpcijām, tostarp attiecīgā gadījumā uz neatspēkojamām prezumpcijām, lai konkrēti aprēķinātu to ieņēmumu apmēru, kuriem piemērojams minētais pasākums, šķiet samērīga, ciktāl šīs prezumpcijas dod iespēju iegūt samērīgas aplēses par minētajiem ieņēmumiem, kuras atspoguļo tirgus realitāti attiecīgajā laikposmā. Novērtējums par to, vai konkrēta prezumpcija atbilst šim nosacījumam, ietilpst to dalībvalsts iestāžu kompetencē, kuru darbību var pārbaudīt attiecīgās valsts tiesas. Šādas novērtēšanas vajadzībām ir jāņem vērā visi faktiskie un tehniskie aspekti, kas raksturīgi ne tikai attiecīgo tirgus dalībnieku un iekārtu situācijai, bet arī attiecīgās dalībvalsts elektroenerģijas tirgum.
Minēto iemeslu dēļ Tiesa uzskata, ka Regula 2022/1854 (
8
) un samērīguma princips pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru to ieņēmumu, uz kuriem attiecas šajā regulā paredzētie tirgus ieņēmumu griesti, apmēru aprēķina atkarībā no elektroenerģijas ražošanas iekārtām, balstoties vai nu uz neatspēkojamām prezumpcijām, vai arī uz atspēkojamām prezumpcijām, bet kuras var atspēkot tikai konkrētos apstākļos, ciktāl šīs prezumpcijas dod iespēju iegūt samērīgas minēto ieņēmumu aplēses, kas atspoguļo tirgus realitāti attiecīgajā laikposmā.
Otrām kārtām, attiecībā uz Regulas 2022/1854 piemērojamību ratione temporis Tiesa secina, ka no šīs regulas normām neizriet, ka tā attiektos uz tādu ieņēmumu griestu noteikšanas pasākumu, kas ieviests ar dalībvalsts tiesisko regulējumu attiecībā uz laikposmu pirms tās stāšanās spēkā, un vēl jo mazāk, ka šādam tiesiskajam regulējumam būtu jāatbilst minētajā regulā izvirzītajiem nosacījumiem. Tātad, tā kā šajā jomā nav Savienības tiesiskā regulējuma, kas būtu piemērojams ratione temporis, nav uzskatāms, ka dalībvalstīm būtu liegta iespēja īstenot savu kompetenci, proti, pieņemt tādu tirgus ieņēmumu griestu noteikšanas pasākumu, kas līdzinās pasākumam, kura ieviešana ir paredzēta Regulā 2022/1854, bet kura piemērojamība ratione temporis atšķiras no šajā regulā paredzētā pasākuma tvēruma.
Tas, ka šāds dalībvalsts tiesiskais regulējums tika pieņemts, lai gan jau bija stājusies spēkā Regula 2022/1854, šajā ziņā nav nozīmīgi, jo nevienā no šīs regulas normām nav norādīts, ka Savienības likumdevējam būtu bijis nodoms liegt dalībvalstīm izmantot šādu iespēju vai noteikt, ka tās izmantošanai ir nepieciešama Savienības atļauja. Gluži pretēji – Savienības likumdevējs ir tieši formulējis iespēju dalībvalstīm ieviest vai atstāt spēkā tirgus ieņēmumu griestu noteikšanas pasākumus, kas ir stingrāki (
9
) par šajā regulā paredzētajiem griestiem (
10
). Turklāt kopš 2021. gada septembra elektroenerģijas tirgos bija konstatējamas ļoti augstas cenas, un Krievijas agresijas karš pret Ukrainu bija izraisījis elektroenerģijas cenu ievērojamu papildu kāpumu un to svārstības. (
11
) Papildus tam Savienības likumdevējs ir norādījis (
12
), ka šī enerģētikas krīze, lai gan dažādi, bet negatīvi ietekmēja visas dalībvalstis, un ka kopš 2022. gada februāra bija vērojama ekstrēma un ilgstoša cenu palielināšanās.
Turklāt iesniedzējtiesa nav norādījusi, ka tā apšaubītu aplūkojamā dalībvalsts tiesiskā regulējuma saderību ar citām Savienības tiesību normām, kuras varētu būt piemērojamas ratione temporis. Tiesa arī uzsver, ka, no vienas puses, nedz LESD 288. pants, nedz Savienības tiesību normu pārākuma un iedarbīguma principi nevar grozīt Savienības likumdevēja nolemto regulas piemērošanas tvērumu. No otras puses, lojālas sadarbības princips (
13
) paredz, ka dalībvalstis citastarp atturas no jebkādiem pasākumiem, kuri var apdraudēt Savienības mērķu sasniegšanu. Tomēr, ņemot vērā citastarp to, ka tādu ieņēmumu griestu noteikšanas pasākums, kurš ir līdzīgs Regulā 2022/1854 paredzētajam pasākumam, tiek ieviests ar mērķi, kas saderīgs ar šīs regulas mērķiem, nav uzskatāms, ka, piemērodama šādu savu pasākumu, pirms līdzīgas prasības stājas spēkā Savienības mērogā, attiecīgā dalībvalsts pārkāptu šo principu.
Ņemot vērā izklāstītos apsvērumus, Tiesa nospriež, ka Regula 2022/1854 (
14
) kopsakarā ar LESD 288. pantu, kā arī Savienības tiesību normu pārākuma un iedarbīguma, kā arī lojālas sadarbības principiem pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kurš pieņemts pēc šīs regulas stāšanās spēkā un kurā paredzēts piemērot tirgus ieņēmumu griestu noteikšanas pasākumu, kas ir līdzīgs minētajā regulā paredzētajam pasākumam, bet attiecas uz laikposmu pirms regulā minētā laikposma.
(
1
)	Padomes Regulas (ES) 2022/1854 (2022. gada 6. oktobris) par ārkārtas intervenci augsto enerģijas cenu problēmas risināšanai (OV 2022, L 261 I, 1. lpp.) 6. un 7. pants.
(
2
)	1999. gada 29. aprīļaLoi relative à l’organisation du marché de l’électricité (Elektroenerģijas tirgus organizācijas likums; 1999. gada 11. maijaMoniteur belge, 16264. lpp.) – redakcijā, kura izriet no 2022. gada 16. decembraLoi modifiant la loi relative à l’organisation du marché de l'électricité et introduisant un plafond sur les recettes issues du marché des producteurs d’électricité (Likums, ar ko groza Elektroenerģijas tirgus organizācijas likumu un ievieš elektroenerģijas ražotāju tirgū gūto ieņēmumu griestus; 2022. gada 22. decembraMoniteur belge, 98819. lpp.), – (turpmāk tekstā – “Elektroenerģijas likums”) 22.b pants.
(
3
)	Elektroenerģijas likuma 22.b panta 6. punkta ceturtajā daļā ir noteikts, ka ikviens ar 22.b pantu ieviestās nodevas parādnieks līdz konkrētam datumam iesniedz CREG deklarāciju, kuras saturs ir konkretizēts šajā pašā normā.
(
4
)	Regulas 2022/1854 37. apsvērumā ir teikts, ka dalībvalstis tirgus ieņēmumu griestu aprēķināšanā varēs izmantot saprātīgas aplēses.
(
5
)	Paredzēts Regulas 2022/1854 8. panta 1. punkta a) apakšpunktā.
(
6
)	Kā izriet no 1. panta.
(
7
)	6. panta 3. punkts, kā arī 6. panta 2. punkts un 7. panta 6. punkts.
(
8
)	Konkrētāk, tās 6.–8. pantā kopsakarā ar 2. panta 5. un 9. punktu.
(
9
)	Regulas 2022/1854 8. panta 1. punkta a) apakšpunkts.
(
10
)	6. panta 1. punkts.
(
11
)	Regulas 2022/1854 1. apsvērums.
(
12
)	Regulas 2022/1854 5. apsvērums.
(
13
)	LES 4. panta 3. punkts.
(
14
)	Konkrētāk, 6.–8. pantā, kā arī 22. panta 2. punkta c) apakšpunktā.