62018TJ0310_RES
Дело T‑310/18
European Federation of Public Service Unions (EPSU)иJan Goudriaan
срещу
Европейска комисия
Решение на Общия съд (девети разширен състав) от 24 октомври 2019 година
„Социална политика — Диалог между социалните партньори на равнището на Съюза — Споразумение, озаглавено „Обща рамка за информиране и консултиране на държавните служители и служителите, работещи в централните държавни администрации“ — Съвместно искане на подписалите страни за изпълнение на това споразумение на равнището на Съюза — Отказ на Комисията да представи предложение за решение на Съвета — Жалба за отмяна — Акт, подлежащ на обжалване — Допустимост — Свобода на преценка на Комисията — Автономност на социалните партньори — Принцип на субсидиарност — Пропорционалност“
Жалба за отмяна — Актове, подлежащи на обжалване — Понятие — Актове, които произвеждат задължително правно действие — Решение на Комисията да не представи на Съвета предложение за решение с оглед на изпълнението на равнището на Съюза на сключено между социалните партньори споразумение — Включване
(член 155, параграф 2 и член 263 ДФЕС)
(вж. т. 20 и 22—36)
Социална политика — Споразумение за социалната политика — Споразумения на социалните партньори — Изпълнение с решение на Съвета по предложение на Комисията — Право на Комисията на законодателна инициатива — Обхват — Съвместно искане на подписалите страни — Задължение на Комисията да представи на Съвета предложение за решение — Липса
(член 17, параграф 2 ДЕС; член 155, параграф 2 ДФЕС)
(вж. т. 51, 66, 67, 73, 74, 78, 79, 81, 82, 90, 93 и 103)
Актове на институциите — Правно естество — Законодателен акт — Понятие — Мерки, приети в края на процедура за изпълнение на равнището на Съюза на сключени между социалните партньори споразумения — Изключване
(член 155, параграф 2 ДФЕС и член 289 ДФЕС)
(вж. т. 69)
Социална политика — Споразумение за социалната политика — Споразумения на социалните партньори — Изпълнение с решение на Съвета по предложение на Комисията — Право на Комисията на законодателна инициатива — Условие — Зачитане на принципа на демокрацията — Представителност на подписалите споразумението страни — Зачитане на принципите на субсидиарност и пропорционалност
(член 17, параграф 1 ДЕС; член 155 ДФЕС)
(вж. т. 75, 95, 96, 98 и 137)
Социална политика — Споразумение за социалната политика — Споразумения на социалните партньори — Изпълнение с решение на Съвета по предложение на Комисията — Право на Комисията на законодателна инициатива — Свобода на преценка на Комисията — Съдебен контрол — Граници
(член 17, параграф 1 ДЕС; член 155 ДФЕС)
(вж. т. 108—112)
Резюме
С решение EPSU и Goudriaan/Комисия (T‑310/18), постановено на 24 октомври 2019 г., Общият съд отхвърля жалба за отмяна, подадена срещу решение на Комисията да не представи на Съвета предложение за решение за изпълнение на равнището на Съюза на подписано от европейските социални партньори споразумение.
През декември 2015 г. социалните партньори подписват на основание член 155, параграф 1 ДФЕС споразумение, озаглавено „Обща рамка за информиране и консултиране на държавните служители и служителите, работещи в централните държавни администрации“ (наричано по-нататък „Споразумението“). След това те отправят съвместно искане до Комисията да представи предложение с оглед на изпълнението на Споразумението на равнището на Съюза посредством решение на Съвета, прието на основание член 155, параграф 2 ДФЕС. През март 2018 г. обаче Комисията уведомява социалните партньори, че отказва да представи такова предложение за решение на Съвета. Решението за отказ се основава на съображения, свързани, първо, със специфичния характер на централните държавни администрации, доколкото същите упражняват властнически правомощия, второ, със съществуването в националните правни системи на множество държави членки на разпоредби относно информирането и консултирането на държавните служители и на служителите на тези администрации, и трето, със съществуването на съществени различия между държавите членки, що се отнася до дефинирането и периметъра на действие на посочените администрации, поради което евентуално решение на Съвета за изпълнението на Споразумението би имало по-широко или по-тясно приложно поле в зависимост от държавите членки.
Най-напред Общият съд постановява, че решението за отказ на Комисията представлява обжалваем акт. Всъщност, от една страна, то не може да се квалифицира като подготвителен акт, и от друга страна, евентуалното наличие на широко право на преценка не пречи на допустимостта на жалбата.
По-нататък, Общият съд подчертава, че когато социалните партньори са договорили и сключили споразумение на основание член 155, параграф 1 ДФЕС и подписалите страни отправят съвместно искане, целящо изпълнението на това споразумение на равнището на Съюза посредством решение на Съвета, прието на основание член 155, параграф 2 ДФЕС, Комисията не е длъжна да удовлетвори това искане и може да прецени дали да представи предложение в този смисъл пред Съвета.
В това отношение Общият съд добавя, че Комисията трябва не само да провери законосъобразността на клаузите на такова споразумение, но и да вземе предвид общия интерес на Съюза и съответно да прецени целесъобразността на евентуалното изпълнение на това споразумение на равнището на Съюза, включително с оглед на съображения от политическо, икономическо и социално естество.
Накрая Общият съд уточнява, че Комисията разполага с широка свобода на преценка и че в случай на отказ приетото от Комисията решение подлежи на ограничен контрол от страна на Общия съд.