62022TJ0462_RES
Asia T‑462/22
Millennium BCP Participações, SGPS, Sociedade Unipessoal, LdajaBCP África, SGPS, Lda
vastaan
Euroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 6.11.2024
Valtiontuet – Madeiran vapaa-alue – Portugalin toteuttama tukiohjelma – Päätös, jolla tukiohjelma todetaan komission päätösten C(2007) 3037 final ja C(2013) 4043 final vastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja jolla maksetut tuet määrätään perittäväksi takaisin sen mukaisesti – Perusteluvelvollisuus – Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan b kohdan ii alakohdassa tarkoitettu voimassa oleva tuki – Kyseessä ei ole poikkeus työpaikkojen luomista tai säilyttämistä Madeiran autonomisella alueella koskevasta edellytyksestä – Hyvän hallinnon periaate – Vilpittömän yhteistyön periaate – Luottamuksensuoja – Oikeusvarmuus
Valtiontuet – Komission päätös, jolla tuki todetaan sisämarkkinoille soveltumattomaksi – Perusteluvelvollisuus – Ulottuvuus – Tuensaajan yksilöiminen – Alaa koskevien oikeussääntöjen asiayhteyden ja kokonaisuuden huomioon ottaminen
(SEUT 296 artikla)
(ks. 2540 kohta)
Valtiontuet – Olemassa olevat tuet ja uudet tuet – Luokittelu olemassa olevaksi tueksi – Tukijärjestelmän yksityiskohtaisten sääntöjen tulkinta – Huomioon otettavat seikat – Hyväksymispäätöksen teksti, kyseisen jäsenvaltion tekemän ilmoituksen sisältö ja lisätiedot
(SEUT 108 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen 2015/1589 1 artiklan c alakohta)
(ks. 56, 58, 66 ja 67 kohta)
Valtiontuet – Kielto – Poikkeukset – Tukisuunnitelmasta ilmoittaminen – Poikkeusta hakevan jäsenvaltion velvollisuus tehdä yhteistyötä komission kanssa
(SEU 4 artiklan 3 kohta; SEUT 108 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen N:o 659/1999 johdanto-osan kuudes perustelukappale)
(ks. 57 ja 92 kohta)
Valtiontuet – Olemassa olevat tuet ja uudet tuet – Toimenpide, jolla muutetaan olemassa olevia tukia koskevaa ohjelmaa – Poikkeusjärjestelmän toteuttaminen yhden komission hyväksymispäätöksessä vahvistetun edellytyksen osalta – Poikkeus, jota ei ole ilmoitettu pätevästi komissiolle – Muutos, joka vaikuttaa ohjelman sisältöön – Luokittelu uudeksi tueksi
(SEUT 108 artiklan 3 kohta; neuvoston asetuksen 2015/1589 1 artiklan b alakohdan ii alakohta ja c alakohta)
(ks. 7083, 93 ja 97 kohta)
Valtiontuet – Olemassa olevat tuet ja uudet tuet – Komissio tutkii ilmoitetun tukiohjelman – Hyvän hallinnon periaate – Huolellisuus- ja puolueettomuusvelvoite – Ulottuvuus
(SEUT 108 artiklan 3 kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla)
(ks. 8991 kohta)
Valtiontuet – Sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperiminen – Luottamuksensuojan periaatteen loukkaaminen – Periaatetta ei ole loukattu
(SEUT 108 artiklan 3 kohta)
(ks. 102109 kohta)
Valtiontuet – Sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinperiminen – Oikeusvarmuuden periaatteen loukkaaminen – Periaatetta ei ole loukattu
(SEUT 107 artikla)
(ks. 111117 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin hylkää kanteen, jonka kaksi yhtiötä on nostanut Euroopan komission päätöksestä (
1
), jolla tietyt Madeiralle sijoittautuneille yrityksille aikaisemmin hyväksytyn järjestelmän mukaisesti maksetut tuet todettiin sisämarkkinoille soveltumattomiksi ja määrättiin ne perittäviksi takaisin (
2
). Unionin yleinen tuomioistuin täsmentää tässä yhteydessä erityisesti niiden tietojen laajuutta, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava, kun ne ilmoittavat tukitoimenpiteestä komissiolle, jotta tämä voi suorittaa tutkintansa vaaditulla huolellisuudella, kun otetaan huomioon vilpittömän yhteistyön periaatteeseen erottamattomasti liittyvät vaatimukset.
Edistääkseen aluekehitystä ja monipuolistaakseen Madeiran saaren taloudellista rakennetta Portugalin tasavalta on toteuttanut kyseisellä saarella tukiohjelman Madeiran vapaa-alueeksi (Zona Franca da Madeira, ZFM) kutsutun rajatun alueen hyväksi.
Tätä komission alun perin vuonna 1987 sisämarkkinoille soveltuvana aluetukena hyväksymää ohjelmaa muutettiin vuonna 2002. Vuonna 2007 komissio hyväksyi kolmannen ohjelman, jota muutettiin uudelleen vuonna 2013 (
3
) (jäljempänä järjestely III).
Komission hyväksymässä järjestelyssä III tukea myönnettiin alennuksena oikeushenkilöihin sovellettavasta tuloverosta, jota perittiin Madeiralla tosiasiallisesti ja olennaisesti toteutetusta toiminnasta saaduista voitoista, vapautuksena kunnallis- ja paikallisveroista sekä vapautuksena kiinteästä omaisuudesta maksettavasta varainsiirtoverosta käynnistettäessä Madeiran vapaa-alueella liiketoimintaa, niihin tuen enimmäismääriin saakka, jotka perustuivat tuensaajan säilyttämien työpaikkojen lukumäärän nojalla vahvistettuihin ylärajoihin.
Niiden mainitun järjestelyn valvontatoimien johdosta, jotka koskivat vuosia 2012 ja 2013, komissio päätti aloittaa SEUT 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn muodollisen tutkintamenettelyn.
Kyseisen menettelyn päätteeksi komissio totesi 4.12.2020 antamassaan päätöksessä, että Portugalin toteuttama järjestely III poikkesi merkittävästi vuosien 2007 ja 2013 päätöksissä hyväksytystä järjestelystä. Komissio luokitteli kyseisen järjestelyn sääntöjenvastaisesti toteutetuksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi uudeksi tueksi ja määräsi perimään sen takaisin tuensaajilta.
Kantajat Millennium BCP Participações, SGPS, Sociedade Unipessoal, Lda ja BCP África, SGPS ja Lda ovat osakkuuksia hallinnoivia yhtiöitä (jäljempänä SGPS-yhtiöt), jotka hyötyvät järjestelystä III. Ne nostivat kanteen päätöksen 2022/1414 kumoamiseksi niitä koskevilta osin.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Kanteensa tueksi kantajat moittivat komissiota erityisesti siitä, että se on tehnyt oikeudellisen virheen sisällyttäessään SGPS-yhtiöt tuensaajiin, joita takaisinperintävelvollisuus koskee siinä tapauksessa, että edellytystä työpaikkojen luomisesta tai säilyttämisestä Madeiran autonomisella alueella ei ole noudatettu. Ne nimittäin väittävät, että poikkeuksen, joka on erottamaton osa järjestelyä III, sellaisena kuin siitä on ilmoitettu komissiolle, nojalla SGPS-yhtiöihin ei sovellettu tätä edellytystä, joten niille maksettu tuki ei ollut uutta tukea vaan voimassa olevaa tukea, joka vastasi komission vuoden 2007 ja vuoden 2013 päätöksillä hyväksymää tukea.
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa aluksi, että järjestelyn III, sellaisena kuin se on toteutettu SGPS-yhtiöiden hyväksi, luokittelu voimassa olevaksi tueksi tai uudeksi tueksi ei riipu pelkästään komission tekemien hyväksymispäätösten tekstistä vaan myös asianomaisen jäsenvaltion tekemän ilmoituksen sisällöstä sekä lisätiedoista, jotka se on toimittanut lisätietopyyntöjen johdosta. Tässä yhteydessä on myös otettava huomioon kyseisen jäsenvaltion toiminta mainittua ohjelmaa ilmoitettaessa, kun otetaan huomioon sen yhteistyövelvoite komissiota kohtaan.
Nyt käsiteltävässä asiassa järjestelyä III koskevasta ilmoituksesta kokonaisuudessaan ja erityisesti vuoden 2006 osalta (jäljempänä vuoden 2006 ilmoitus) sekä komission ja Portugalin viranomaisten välisestä myöhemmästä kirjeenvaihdosta ilmenee, että kyseessä oleva poikkeus on mainittu vain ilmoituksen liitteenä olevassa oikeusperustassa ja erityisesti asetusluonnoksessa ehdotettuun veroetuuksia koskevaan säännöstöön (
4
). Tätä poikkeusta ei sitä vastoin mainittu vuoden 2006 ilmoituslomakkeessa eikä siihen liitetyssä perustelumuistiossa.
Kun otetaan huomioon kyseisen säännöksen sanamuoto sekä ilmoitetun asetusluonnoksen perustelut, komissio saattoi perustellusti katsoa, että SGPS-yhtiöihin sovellettiin kaikkien niiden yritysten tavoin, joihin sovellettiin järjestelyä III, edellytystä työpaikkojen luomisesta tai säilyttämisestä Madeiran autonomisella alueella. Lisäksi vuoden 2006 ilmoitukseen liitetystä perustelumuistiosta ja erityisesti ilmoitetun asetusluonnoksen perusteluista ilmenee, että Portugalin viranomaisten tarkoituksena oli velvoittaa jokainen yritys, joka haluaa hyötyä järjestelystä III, luomaan tai säilyttämään työpaikkoja Madeiran autonomisella alueella.
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että Portugalin viranomaiset eivät ole missään vaiheessa kiinnittäneet komission huomiota siihen, että ilmoitettua asetusluonnosta saatettiin soveltaa siten, että SGPS-yhtiöt voisivat sen perusteella hyötyä järjestelystä III ilman edellytystä työpaikkojen luomisesta tai säilyttämisestä Madeiran autonomisella alueella. Portugalin tasavalta ei siten ole vuoden 2006 ilmoituksella ja myöhemmällä tietojenvaihdolla toimittanut komissiolle kaikkia tarvittavia tietoja, joiden perusteella se olisi voinut ensinnäkin todeta, että ilmoitettua asetusluonnosta voitiin soveltaa siten, että SGPS-yhtiöihin voitiin soveltaa tätä edellytystä koskevaa poikkeusta, eikä sille toiseksi ole annettu mahdollisuutta tutkia tällaisen poikkeuksen yhteensopivuutta EUT-sopimuksen kanssa eikä muodostaa näin ollen mielipidettä tästä, vaikka SGPS-yhtiöihin sovellettava poikkeus johti käytännössä siihen, että kyseiset yritykset saivat valtiontukia, jotka myönnettiin huomattavasti edullisemmin ehdoin kuin muihin yrityksiin sovellettavassa yleisessä järjestelmässä.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo myös, että kantajien väitteet, jotka koskevat hyvää hallintoa koskevan oikeuden loukkaamista siltä osin kuin komissio ei niiden mukaan ole tutkinut huolellisesti vuoden 2006 ilmoitusta, eivät voi menestyä.
Portugalin viranomaiset eivät nimittäin ole antaneet komissiolle mahdollisuutta saada tietoa siitä, että sille oli esitetty SGPS- yhtiöihin sovellettava poikkeus edellytyksestä, joka koskee velvollisuutta työpaikkojen luomista tai säilyttämistä Madeiran autonomisella alueella. Ne eivät myöskään ole selittäneet, miten poikkeus oli oikeasuhteinen tuen tavoitteeseen nähden ja soveltui sisämarkkinoille, vaikka työpaikkojen luomista tai säilyttämistä koskeva edellytys oli järjestelyn III soveltamisen edellytys erityisesti siksi, että sen avulla voitiin määrittää määrällinen vaikutus aluekehitystavoitteeseen sekä myönnettyjen etujen suuruus ja oikeasuhteisuus.
Jos Portugalin viranomaisten tarkoituksena olisi ollut asettaa tämä poikkeus komission arvioitavaksi, niitä sitovan vilpittömän yhteistyön periaatteen olisi pitänyt johtaa siihen, että ne kiinnittävät paremmin komission huomion tällaisen poikkeuksen, joka herättää epäilyjä sen soveltuvuudesta sisämarkkinoille, olemassaoloon ja näin ollen esittämään selityksiä tästä sisämarkkinoille soveltuvuudesta.
Näin ollen komissiota ei voida moittia siitä, että se olisi loukannut hyvän hallinnon periaatetta tai laiminlyönyt huolellisuusvelvoitteensa, kun se ei ottanut huomioon, että säännöstä, jota Portugalin viranomaiset eivät olleet selittäneet, voitiin tulkita siten, että siinä sallitaan poikkeaminen edellytyksestä, joka koskee työpaikkojen luomista tai säilyttämistä Madeiran autonomisella alueella.
Koska poikkeusta edellytyksestä, joka koskee työpaikkojen luomista tai säilyttämistä Madeiran autonomisella alueella, ei ilmoitettu pätevästi, ei voida katsoa, että se olisi hyväksytty vuoden 2007 päätöksellä.
Tällainen hyväksyntä ei voi perustua varsinkaan vuoden 2013 päätökseen, koska siinä on maininta Portugalin tasavallan sitoumuksesta ”poistaa kaikki [SGPS-yhtiöiden] kaltaisten yhteisöjen erityiskohtelu, jos vahvistetaan, että niiden kohtelu Madeiran vapaa-alueella todella antaa etua SGPS-yhtiöihin sovellettavaan Portugalin yleiseen järjestelyyn nähden”.
Koska myös muut kanneperusteet, jotka koskevat komission perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä sekä luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteiden loukkaamista, ovat osoittautuneet perusteettomiksi, unionin yleinen tuomioistuin hylkää kanteen kokonaisuudessaan.
(
1
)	Tukiohjelmasta SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), jonka Portugali on myöntänyt Zona Franca da Madeiralle (ZFM) – Järjestely III 4.12.2020 annettu komission päätös (EU) 2022/1414 (EUVL 2022, L 217, s. 49).
(
2
)	Tämän tiivistelmän kohteena oleva tuomio on annettu sen jälkeen, kun Portugalin tasavallan nostama saman päätöksen kumoamista koskeva kanne on hylätty kokonaisuudessaan (tuomio 21.9.2022, Portugali v. komissio (Madeiran vapaa-alue), T 95/21, EU:T:2022:567,) joka on pysytetty unionin tuomioistuimen 4.7.2024antamalla tuomiolla Portugali v. komissio (Madeiran vapaa-alue), C‑736/22 P, ei julkaistu, EU:C:2024:579).
(
3
)	Asiassa N421/2006 27.6.2007 tehty komission päätös ja asiassa SA.34160 (2011/N) 2.7.2013 tehty komission päätös (jäljempänä vuosien 2007 ja 2013 päätökset).
(
4
)	Ilmoitettuun asetusluonnokseen sisältyvän veroetuuksia koskevan säännöstön 34 A §:n 5 momentti.