62024CJ0401
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
20 päivänä marraskuuta 2025 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Valtiontuet – Sopimus, joka on tehty ennen Ruotsin kuningaskunnan liittymistä Euroopan unioniin – Sulun kauttakulkumaksujen poistamisesta johtuvan tulonmenetyksen korvaaminen – Tuen käsite – Yrityksen käsite – Taloudellinen toiminta – Voimassa oleva tuki tai uusi tuki
Asiassa C‑401/24,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Stockholms tingsrätt (Tukholman käräjäoikeus, Ruotsi) on esittänyt 29.5.2024 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 7.6.2024, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Staten genom Sjöfartsverket
vastaan
Stockholms Hamn AB,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Biltgen, unionin tuomioistuimen varapresidentti T. von Danwitz, joka hoitaa ensimmäisen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, sekä tuomarit I. Ziemele, A. Kumin ja S. Gervasoni (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: A. Biondi,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
Staten genom Sjöfartsverket, edustajinaan H. Nilsson ja B. Thomaeus, advokater,
–
Stockholms Hamn AB, edustajinaan K. Stålnacke ja G. Swedlund, stadsadvokater,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään C. Faroghi, I. Georgiopoulos ja A. Steiblytė,
kuultuaan julkisasiamiehen 5.6.2025 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee SEUT 107 artiklan, [SEUT] 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (EUVL 2015, L 248, s. 9) 1 artiklan b alakohdan i alakohdan sekä Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, tehdyn asiakirjan (EYVL 1994, C 241, s. 21 ja EYVL 1995, L 1, s. 1; jäljempänä liittymisasiakirja) 144 artiklan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Staten genom Sjöfartsverket (Ruotsin valtio, edustajanaan Ruotsin merenkulkuvirasto; jäljempänä merenkulkuviranomainen) ja toisaalta Stockholms Hamn AB ja joka koskee merenkulkuviranomaisen vaatimusta siitä, että Stockholms Hamn AB velvoitetaan maksamaan takaisin määrät, jotka merenkulkuviranomainen on maksanut sille korvatakseen sulkujen kauttakulkumaksujen poistamisen.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
EUT-sopimus
3
SEUT 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”
Liittymisasiakirja
4
Liittymisasiakirjan 144 artiklassa määrätään seuraavaa:
”[SEUT 107 ja SEUT 108] artiklassa tarkoitettujen tukien osalta:
a)
uusissa jäsenvaltioissa ennen liittymistä sovellettavista tuista ainoastaan tukia, joista on annettu [Euroopan yhteisöjen] komissiolle tieto 30 päivään huhtikuuta 1995 mennessä, pidetään [SEUT 108 artiklan] 1 kohdassa tarkoitettuina ’olemassa olevina’ tukina;
b)
olemassa olevia tukia ja tukien käyttöön ottamista tai muuttamista koskevia suunnitelmia, joista on annettu komissiolle tieto ennen liittymistä, pidetään liittymispäivänä tiedoksi annettuina.”
Asetus 2015/1589
5
Asetuksen 2015/1589 1 artiklan b alakohdan i alakohdassa määritellään voimassa olevat tuet seuraavasti:
”Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
– –
b)
’voimassa olevalla tuella’
i)
tukia, jotka olivat olemassa ennen [EUT-sopimuksen] voimaantuloa kyseisissä jäsenvaltioissa, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka on otettu käyttöön ennen [EUT-sopimuksen] voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen [EUT-sopimuksen] voimaantulon jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liittymisasiakirjan 144 ja 172 artiklan – – soveltamista.”
6
Uusilla tuilla tarkoitetaan asetuksen 2015/1589 1 artiklan c alakohdan mukaan ”kaikkia tukia, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka eivät ole voimassa olevaa tukea, mukaan lukien voimassa olevan tuen muutokset”.
Asetus (EY) N:o 794/2004
7
[SEUT 108] artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21.4.2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (EUVL 2004, L 140, s. 1), jonka otsikkoa on muutettu 27.11.2015 annetulla komission asetuksella (EU) 2015/2282 (EUVL 2015, L 325, s. 1) siten, että asetus koskee vastedes asetuksen 2015/1589 täytäntöönpanoa, 4 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Asetuksen [(EY) N:o 659/1999] 1 artiklan c [alakohdan] soveltamiseksi voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin. Voimassa olevan tukiohjelman alkuperäisen talousarvion kasvua enintään 20 prosentilla ei kuitenkaan pidetä voimassa olevan tuen muutoksena.
2.   Seuraavista muutoksista voimassa olevaan tukeen on ilmoitettava liitteessä II olevalla yksinkertaistetulla ilmoituslomakkeella:
a)
hyväksytyn tukiohjelman talousarvion korottaminen yli 20 prosenttia;
b)
voimassa olevan hyväksytyn tukiohjelman jatkaminen enintään kuudella vuodella talousarviota korottamalla tai korottamatta;
c)
hyväksytyn tukiohjelman soveltamisperiaatteiden tiukentaminen, tuki-intensiteetin tai tukikelpoisten kustannusten alentaminen.
– –”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
8
Kaksi vesiväylää, joista toinen kulkee Södertäljen (Ruotsi) kanavan kautta ja toinen Tukholman (Ruotsi) ja sen Hammarbyn sulun kautta, yhdistää Itämeren Mälarenjärveen, joka on Ruotsin kolmanneksi suurin järvi.
9
Ruotsin merenkulkuviranomainen on viranomainen, joka vastaa alusten kulusta Södertäljen kanavan kautta, ja se hallinnoi muun muassa kyseisen kanavan sulkua. Stockholms Hamn on Tukholman kunnan kokonaan omistama kunnallinen osakeyhtiö, joka ylläpitää Hammarbyn sulkua. Södertäljen ja Hammarbyn sulkujen kauttakulusta suoritettujen sulkumaksujen taso oli sovitettu yhteen, jotta varmistettaisiin liikenteen tasapainoinen jakautuminen Itämeren ja Mälarenjärven välisen kahden yhteyden välillä.
10
Ruotsin viranomaiset päättivät 26.10.1978 annetulla säännöstöllä poistaa vuodesta 1979 alkaen tietyt Södertäljen kanavan sulkuun liittyvät kauttakulkumaksut, ja jatkaakseen edelleen sulkumaksujen yhteensovittamista myös ryhtyä toimenpiteisiin Hammarbyn sulun kauttakulusta perittävien vastaavien maksujen poistamiseksi. Merenkulkuviranomainen ja Tukholman kunta tekivät näin ollen samana vuonna sopimuksen (jäljempänä sopimus), jonka mukaan Tukholman kunta luopui perimästä Hammarbyn sulkuun liittyviä kauttakulkumaksuja muilta aluksilta kuin huvialuksilta merenkulkuviranomaisen maksamaa vuotuista korvausta (jäljempänä pääasiassa kyseessä oleva korvaus) vastaan.
11
Kyseisen sopimuksen ehtojen mukaan pääasiassa kyseessä olevaa korvausta oli tarkistettava vuosittain kuluttajahintaindeksin perusteella. Sopimus oli tarkoitus uusia viiden vuoden jaksoissa, jollei sitä ollut irtisanottu vähintään kuusi kuukautta ennen sopimuskauden päättymistä. Vuotuisen korvauksen määrä oli määritettävä jokaiselle uudelle viisivuotisjaksolle uudelleen Hammarbyn sulun liikennemäärässä edellisellä sopimuskaudella tapahtuneiden muutosten perusteella.
12
Pääasiassa kyseessä oleva korvaus maksettiin aluksi Tukholman kunnalle ja sen jälkeen 1990-luvun alusta lähtien Stockholms Hamnille. Korvauksen määrä vaihteli vuodesta 2014 lähtien 3–4 miljoonan Ruotsin kruunun (SEK) (n. 260 000–360 000 euroa) välillä vuodessa.
13
Merenkulkuviranomainen irtisanoi sopimuksen ennen sopimuskauden päättymistä vuoden 2021 lopussa. Sopimuksen irtisanomisesta on vireillä riita-asia ruotsalaisissa tuomioistuimissa.
14
Merenkulkuviranomainen nosti 4.5.2023 Stockholms Hamnia vastaan kanteen Stockholms tingsrättissä (Tukholman käräjäoikeus, Ruotsi), joka on nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin. Se vaati Stockholms Hamnia maksamaan korkoineen takaisin 38086436 kruunun (n. 3378242 euroa) suuruisen summan, joka vastasi sopimuksen nojalla suoritettuja maksuja kymmenen vuoden kansallisen vanhentumisajan puitteissa.
15
Merenkulkuviranomainen väittää, että pääasiassa kyseessä oleva korvaus täyttää edellytykset sille, että se voidaan luokitella valtiontueksi. Se katsoo erityisesti, että kyseinen korvaus merkitsee Stockholms Hamnille annettua etua, koska se takasi sille säännölliset tulot, jotka eivät riippuneet liikennemäärien vaihteluista tai muista liiketoiminnan riskeistä. Valtiontueksi luokittelun vahvistaa merenkulkuviranomaisen mukaan lisäksi markkinataloustoimija-periaatteen soveltaminen, koska yksikään yksityinen sijoittaja ei olisi maksanut Stockholms Hamnille korvausta siitä, että tämä pidättäytyisi perimästä sulkumaksuja. Merenkulkuviranomainen katsoo lisäksi, että 24.7.2003 annetussa tuomiossa Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415) vahvistetut kriteerit sille, että julkisen palvelun velvoitteista maksetun vastikkeen ei katsota olevan valtiontukea (jäljempänä Altmark-kriteerit), eivät täyty. Merenkulkuviranomainen vetoaa lopuksi liittymisasiakirjan 144 artiklaan ja väittää, että voimassa olevia tukia koskevaa poikkeusta ei sovelleta mainittuun korvaukseen, kun otetaan huomioon, ettei sitä ole annettu tiedoksi komissiolle, ja että joka tapauksessa kyseistä korvausta ei voida pitää voimassa olevana tukena, kun otetaan huomioon kutakin uutta viisivuotista sopimuskautta edeltäneet neuvottelut.
16
Stockholms Hamn esittää vastauksenaan, ettei sen sulun toiminnan harjoittamiseen liittyvä toiminta ole unionin valtiontukisääntöjen soveltamisalaan kuuluvaa taloudellista toimintaa. Kyseessä on sen mukaan joka tapauksessa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, joka ei ole johtanut liiallisten korvausten maksamiseen. Stockholms Hamn toteaa lisäksi, että vaikka luokittelu valtiontueksi vahvistettaisiin, kyseinen tuki hyväksyttäisiin voimassa olevana tukena asetuksen 2015/1589 nojalla ja riippumatta liittymisasiakirjan 144 artiklasta, jolla ei ole merkitystä nyt käsiteltävässä asiassa. Pääasiassa kyseessä olevaa tukea ei Stockholms Hamnin mukaan myöskään voida pitää uutena tukena tai muutettuna tukena, koska sopimuspuolet eivät ole neuvotelleet uudelleen sopimuksen ehdoista ja erityisesti pääasiassa kyseessä olevan korvauksen määrästä.
17
Stockholms tingsrätt katsoi, ettei unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö sisällä selkeitä suuntaviivoja tavasta, jolla unionin oikeutta on sovellettava pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa erityisesti taloudellisen edun olemassaolon, liittymisasiakirjan sovellettavuuden ja uudeksi tai voimassa olevaksi tueksi luokittelun osalta, joten se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko [SEUT] 107 artiklan 1 kohdan mukaista [etua] koskevaa edellytystä tulkittava niin, että valtion viranomaisen valtion varoista kunnalliselle osakeyhtiölle vuosittain maksamaa sopimukseen perustuvaa korvausta siitä, että yhtiö suorittaa maksutta tiettyä palvelua, tässä tapauksessa sulkupalvelua, joka oli maksullinen, kunnes sopimus tehtiin,
a)
on pidettävä kokonaisuutenaan tukena, joka tuensaajaa suosimalla vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua?
b)
on pidettävä tukena, joka tuensaajaa suosimalla vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua siltä osin kuin korvauksen määrä ylittää ne aiemmat vuotuiset tulot, jotka tuensaaja sai palvelun suorittamisesta perityistä maksuista, kun otetaan huomioon esimerkiksi kuluttajahintaindeksin sekä sulkutoiminnan liikennemäärien muutokset?
c)
on pidettävä tukena, joka tuensaajaa suosimalla vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua siltä osin kuin korvauksen määrä ylittää tuensaajan vuotuiset kulut palvelun tarjoamisesta?
d)
on jonkin muun laskentamallin perusteella pidettävä tukena, joka tuensaajaa suosimalla vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua?
e)
ei ole miltään osin pidettävä tukena, joka tuensaajaa suosimalla vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua?
2)
Onko sopimusta, joka tehtiin ennen kuin Ruotsi liittyi Euroopan unioniin ja jota ei ole annettu tiedoksi komissiolle ja joka koskee valtion viranomaisen valtion varoista kunnalliselle osakeyhtiölle vuosittain maksamaa korvausta siitä, että yhtiö suorittaa maksutta maatalouden alaan kuulumatonta palvelua, tässä tapauksessa sulkupalvelua, pidettävä voimassa olevana tukena, jota on – – asetuksen [2015/1589] 1 artiklan b alakohdan i alakohdan mukaan pidettävä laillisena niin kauan kuin komissio ei ole todennut, että tuki ei sovellu sisämarkkinoille?
3)
Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko edellä mainittua vuotuista korvausta kuitenkin pidettävä uutena tukena, jos sopimusta on Ruotsin liityttyä Euroopan unioniin jatkettu moneen kertaan viidellä vuodella kerrallaan sen alkuperäisten ehtojen mukaisesti siksi, että sitä ei ole irtisanottu, ja vuotuista korvausta on jokaisen viisivuotisjakson osalta muutettu osin kuluttajahintaindeksin ja osin edellisen sopimuskauden aikana suoritetun maksuttoman palvelun laajuuden, tässä tapauksessa sulkutoiminnan liikennemäärän, perusteella?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ensimmäinen kysymys
18
Ensimmäisellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko SEUT 107 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että korvaus, jonka viranomainen maksaa sopimuksen nojalla valtion varoista kunnalliselle osakeyhtiölle korvatakseen kyseisen yhtiön sitoumuksen tarjota maksutta vesiväylällä sulkupalvelua, josta perittiin maksu ennen kyseisen sopimuksen tekemistä, on valtiontukea.
19
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan toimenpiteen luokitteleminen SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi edellyttää, että kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät. Ensinnäkin kyseessä on oltava valtion toimenpide tai valtion varoista toteutettu toimenpide. Toiseksi kyseisen toimenpiteen on oltava omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kolmanneksi toimenpiteellä on annettava valikoivaa etua sen saajalle. Neljänneksi toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua (tuomio 8.11.2022, Fiat Chrysler Finance Europe v. komissio, C‑885/19 P ja C‑898/19 P, EU:C:2022:859, 66 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
20
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee unionin tuomioistuimelta, onko pääasiassa kyseessä olevan korvauksen saanut kunnallinen osakeyhtiö SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yritys, onko kyse taloudellisesta edusta ja vaikuttaako se kauppaan ja kilpailuun.
Yrityksen olemassaolo
21
Jotta ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle voidaan antaa hyödyllinen vastaus, on palautettava mieleen, että toimenpiteen luokittelemiseksi valtiontueksi SEUT 107 artiklan 1 kohdassa edellytetään muun muassa yritykselle annetun edun olemassaoloa. Tältä osin on korostettava yhtäältä, että unionin kilpailuoikeuden säännöksiä sovellettaessa yrityksellä tarkoitetaan jokaista yksikköä, joka harjoittaa taloudellista toimintaa, riippumatta kyseisen yksikön oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta. Toisaalta taloudellista toimintaa on kaikki toiminta, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan tietyillä markkinoilla (ks. vastaavasti tuomio 22.10.2015, EasyPay ja Finance Engineering, C‑185/14, EU:C:2015:716, 36 ja 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
22
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on näin ollen määritettävä, harjoittaako kunnallinen osakeyhtiö Stockholms Hamn nyt käsiteltävässä asiassa Hammarbyn sulun ylläpitäjänä taloudellista toimintaa ja onko sitä näin ollen pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna yrityksenä.
23
Tältä osin on ensinnäkin korostettava, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sillä, onko kyseistä toimintaa harjoittava yksikkö julkinen vai yksityinen, ei ole merkitystä sen kannalta, onko kyseinen yksikkö yritys vai ei. Valtio itse tai valtiollinen yksikkö voi nimittäin toimia yrityksenä. Lisäksi oikeussubjektia ja muun muassa julkista yksikköä voidaan pitää yrityksenä ainoastaan siltä osin kuin on kyse osasta sen toimintoja, jos tätä toimintaa vastaavat toiminnot on luokiteltava taloudelliseksi toiminnaksi (ks. vastaavasti tuomio 12.7.2012, Compass-Datenbank, C‑138/11, EU:C:2012:449, 35 ja 37 kohta ja tuomio 27.6.2017, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, 42 kohta). Yksikön asema kansallisessa oikeudessa ei näin ollen ole ratkaiseva.
24
Tästä seuraa, että se, että pääasiassa kyseessä olevasta sulkupalvelusta huolehtii Stockholms Hamn, joka on Tukholman kunnan kokonaan omistama yhtiö, ei estä katsomasta, että kyseessä on taloudellista toimintaa harjoittava yritys.
25
Toiseksi on täsmennettävä, että toiminnat, jotka liittyvät julkisen vallan käyttöön, eivät ole luonteeltaan taloudellisia toimia, jotka oikeuttaisivat EUT-sopimuksessa määrättyjen kilpailusääntöjen soveltamisen (tuomio 12.7.2012, Compass-Datenbank, C‑138/11, EU:C:2012:449, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen), muun muassa silloin, kun infrastruktuurin toiminnan harjoittaminen liittyy erottamattomasti kyseistä toimintaa harjoittavalle yksikölle annettuun julkiseen tehtävään kuuluvien toimien suorittamiseen ja viimeksi mainittu käyttää julkista valtaa (ks. vastaavasti tuomio 19.12.2012, Mitteldeutsche Flughafen ja Flughafen Leipzig-Halle v. komissio, C‑288/11 P, EU:C:2012:821, 44 kohta ja tuomio 22.10.2015, EasyPay ja Finance Engineering, C‑185/14, EU:C:2015:716, 40 kohta).
26
Kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 18 kohdassa todennut, pääasiassa kyseessä olevan sulkupalvelun luonnetta taloudellisena toimintana ei voida sulkea pois siltä osin kuin siihen sisältyy julkisen vallan käyttöä. Ennakkoratkaisupyynnöstä tai unionin tuomioistuimen käytettävissä olevasta asiakirja-aineistosta ei nimittäin ilmene, että pääasiassa kyseessä oleva sulkupalvelu merkitsisi sitä, että Stockholms Hamn käyttää tällaisia valtaoikeuksia, kuten jokiliikenteen valvontaan ja turvallisuuteen, vesiväyläpoliisin tehtäviin tai saastumisen estämisen valvontaan liittyviä oikeuksia, tai että se liittyisi erottamattomasti tällaisten oikeuksien käyttöön.
27
Kolmanneksi on todettava, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan taloudelliseksi toiminnaksi luokitteleminen liittyy aina tiettyyn täsmälliseen toimintaan (ks. vastaavasti tuomio 27.6.2017, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
28
Nyt käsiteltävän asian osalta on todettava, että pääasiassa kyseessä oleva sulkupalvelu, jota sopimus koski ja joka johti pääasiassa kyseessä olevan korvauksen maksamiseen Stockholms Hamnille, muodostuu kaikkien tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta sen varmistamiseksi, että muut kuin huvialukset voivat kulkea Hammarbyn sulun kautta. Jollei katsota, että kyseistä palvelua ei voida muun muassa sen suorittamiseen liittyvien ehtojen vuoksi erottaa sulkupalvelun tarjoamisesta huvialuksille, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava, sen tarkistamisen, onko kyse taloudellisesta toiminnasta, on koskettava ainoastaan muille kuin huvialuksille tarjottavaa palvelua.
29
Neljänneksi on muistutettava, että tämän tuomion 21 kohdassa mieleen palautetun unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on niin, että jotta asianomainen sulkupalvelu voidaan luokitella taloudelliseksi toiminnaksi, sen on muodostuttava tavaroiden tai palvelujen tarjoamisesta tietyillä markkinoilla.
30
Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on tältä osin todettu, että se seikka, että tavaroita tai palveluja tarjotaan voittoa tavoittelematta, ei estä sitä, että näitä toimenpiteitä markkinoilla toteuttavaa yksikköä on pidettävä yrityksenä silloin, kun kyseinen tarjonta kilpailee voittoa tavoittelevien muiden toimijoiden taholta tulevan tarjonnan kanssa. Lisäksi on todettava, että palveluja, jotka voidaan luokitella taloudelliseksi toiminnaksi, ovat suoritukset, joista tavallisesti maksetaan korvaus. Korvauksen olennainen piirre on se, että korvaus on kyseisen suorituksen taloudellinen vastike (tuomio 27.6.2017, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C‑74/16, EU:C:2017:496, 46 ja 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
31
Nyt käsiteltävässä asiassa voidaan todeta, että Ruotsin säännöstön mukaan pääasiassa kyseessä oleva sulkupalvelu tarjotaan vastaanottajilleen maksutta.
32
Kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 16 kohdassa korostanut, tiettyä toimintaa ei lähtökohtaisesti voida pitää taloudellisena, jollei siitä – ainakin viime kädessä – saada tuloja joko voiton saamiseksi tai vähintään kustannusten kattamiseksi.
33
Tästä seuraa, että se, että pääasiassa kyseessä oleva sulkupalvelu tarjotaan maksutta, voi olla osoitus siitä, ettei kyse ole taloudellisesta toiminnasta.
34
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tarkistettava, suoritetaanko pääasiassa kyseessä oleva sulkupalvelu markkinoilla eli kilpailemalla muiden talouden toimijoiden kanssa.
35
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee tältä osin, että kyseinen palvelu mahdollistaa Itämeren ja Mälarenjärven välisen yhteyden ja että ainoa muu tämän yhteyden mahdollistava vesiväylä on Södertäljen kanava, jonka kauttakulkua hallinnoi Ruotsin valtio ja jonka käyttö myös oli vastikkeetonta sopimuksen voimassaoloaikana. Näin ollen vaikuttaa siltä, ettei ole olemassa tämän tuomion 30 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitettua korvattavuutta toisen voittoa tavoittelevan toimijan kanssa ja siten asianomaisilla kahdella vesiväylällä tarjottavien sulkupalvelujen välistä kilpailusuhdetta, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava.
36
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on näin ollen tarkistettava, tarjotaanko kyseistä Stockholms Hamnin tarjoamaa palvelua sen maksuttomuudesta huolimatta markkinoilla muiden talouden toimijoiden kanssa kilpaillen ja voidaanko mainitun palvelun tarjoamisen asiayhteys huomioon ottaen katsoa, että Stockholms Hamn on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yritys.
Edun olemassaolo
37
On palautettava mieleen, että edellä 19 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä on todettu, että jotta kansallinen toimenpide voidaan luokitella SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, sillä on annettava valikoiva etu sen saajana olevalle yritykselle tai yrityksille.
38
On katsottava, että tällaisen edellytyksen täyttävät kaikki sellaiset valtion toimenpiteet, jotka niiden muodosta ja tavoitteista riippumatta ovat omiaan suosimaan yhtä tai useampaa yritystä suoraan tai välillisesti tai joilla niille annetaan etua, jota ne eivät olisi saaneet tavanomaisissa markkinaolosuhteissa (tuomio 17.11.2022, Volotea ja easyJet v. komissio, C‑331/20 P ja C‑343/20 P, EU:C:2022:886, 107 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
39
Niitä olosuhteita, joissa tällainen etu on annettu, arvioidaan lähtökohtaisesti soveltamalla yksityinen toimija ‑periaatetta, paitsi jos ei ole mahdollista verrata kyseisessä tapauksessa kyseessä olevaa valtion toimintaa yksityisen toimijan toimintaan esimerkiksi sen takia, että valtio on toiminut julkisen vallan käyttäjänä (tuomio 17.11.2022, Volotea ja easyJet v. komissio, C‑331/20 P ja C‑343/20 P, EU:C:2022:886, 108 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Yksityinen toimija ‑kriteerin sovellettavuus riippuu näin ollen siitä, että kyseinen jäsenvaltio myöntää taloudellisen edun yritykselle yksityisen toimijan – ei julkisen vallan käyttäjän – ominaisuudessaan. Tämän arvioinnin kannalta merkityksellisiä ovat erityisesti kyseessä olevan toimenpiteen luonne, kohde, asiayhteys, tavoite ja siihen sovellettavat säännöt (ks. vastaavasti tuomio 5.6.2012, komissio v. EDF, C‑124/10 P, EU:C:2012:318, 81 ja 86 kohta ja tuomio 13.3.2025, Cividale ym., C‑746/23 ja C‑747/23, EU:C:2025:171, 42 kohta).
40
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että kyseinen sopimus tehtiin sen jälkeen, kun Ruotsin viranomaiset olivat päättäneet poistaa alueellisella tasolla tietyt maksut, joita tiettyjen sisävesiväylien kauttakulusta peritään, jotta liikenteen tasapainoinen jakautuminen asianomaisten vesiväylien välillä säilyisi. Tästä seuraa, että – kuten julkisasiamies on ratkaisuehdotuksensa 21 kohdassa todennut – unionin tuomioistuimen käytettävissä olevia tietoja syistä, joiden vuoksi pääasiassa kyseessä oleva korvaus on maksettu Stockholms Hamnille, on tulkittava pikemminkin siten, että Ruotsin valtio on toiminut julkisen vallan käyttäjänä eikä yksityisenä toimijana.
41
Niistä 24.7.2003 annetussa tuomiossa Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415) vahvistetuista kriteereistä, joihin Stockholms Hamn on vedonnut ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa, on palautettava mieleen, että unionin tuomioistuin on kyseisen tuomion 87 kohdassa täsmentänyt, että siltä osin kuin valtion toimenpidettä on pidettävä korvauksena, joka on vastike edunsaajayritysten suorittamista sellaisista palveluista, jotka johtuvat julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä, tällaiseen toimenpiteeseen ei sovelleta SEUT 107 artiklan 1 kohtaa.
42
Unionin tuomioistuin on vahvistanut neljä kumulatiivista edellytystä, jotka tällaisen korvauksen on täytettävä, jotta edun olemassaolo voidaan sulkea pois. Ensinnäkin edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi. Toiseksi ne parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi, jotta vältettäisiin sellaisen taloudellisen edun sisältyminen korvaukseen, joka olisi omiaan suosimaan korvauksen saajana olevaa yritystä suhteessa sen kilpailijayrityksiin. Kolmanneksi korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto. Neljänneksi silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä (tuomio 24.7.2003, Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, C‑280/00, EU:C:2003:415, 89–93 kohta).
43
Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että Stockholms Hamnin merkityksellisenä ajanjaksona kaupallisten alusten hyväksi suorittamien sulkutoimintojen maksuttomuus vaikutti perustuvan laissa asetettuun ja sittemmin tähän tarkoitukseen valtuutetun hallintoviranomaisen kanssa tehdyssä sopimuksessa vahvistettuun velvollisuuteen, jolla Ruotsin viranomaiset pyrkivät varmistamaan kaupallisen meriliikenteen optimaalisen jakautumisen yleisen edun mukaisesti. Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 25 kohdassa, näin ollen ei voida sulkea pois sitä, että Stockholms Hamnille on kyseisenä ajanjaksona asetettu Altmark-kriteereissä tarkoitettu julkisen palvelun velvoite, mitä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin arvioitava kaikkien asian kannalta merkityksellisten seikkojen valossa.
44
Kolmen muun Altmark-kriteerin osalta on korostettava, kuten julkisasiamies on tehnyt ratkaisuehdotuksensa 26 ja 27 kohdassa, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimittamien tietojen perusteella ei voida määrittää, missä määrin nämä kolme muuta kriteeriä, joilla pyritään varmistamaan, ettei liiallisia korvauksia makseta, täyttyvät nyt käsiteltävässä asiassa. Vaikka pääasiassa kyseessä olevan korvauksen määrä perustuu pääasiallisesti perittyjen maksujen määriin sen suuruisina, kuin ne olivat ennen kyseisten maksujen poistamista, unionin tuomioistuimen käytettävissä olevasta asiakirja-aineistosta ei nimittäin ilmene, että kyseiset maksut olisivat yhteydessä asianomaisesta sulkupalvelusta aiheutuneisiin kustannuksiin.
45
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on näin ollen arvioitava kaikkien asian kannalta merkityksellisten seikkojen ja erityisesti edellä esitettyjen näkökohtien perusteella, voidaanko yksityinen markkinataloustoimija ‑kriteerin tai Altmark-kriteerien perusteella päätellä, että Stockholms Hamnille on pääasiassa kyseessä olevan korvauksen maksamisen seurauksena annettu etua.
Vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailun vääristyminen
46
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on niin, että määriteltäessä kansallista toimenpidettä valtiontueksi ei ole tarpeen osoittaa, että asianomainen tuki todellisuudessa vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja että se tosiasiallisesti vääristää kilpailua, vaan on ainoastaan tutkittava, saattaako tämä tuki vaikuttaa tähän kauppaan ja vääristää kilpailua. Erityisesti silloin, kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa tiettyjen yritysten asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (tuomio 14.1.2015, Eventech, C‑518/13, EU:C:2015:9, 65 ja 66 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
47
Tältä osin ei ole tarpeen, että tuensaajayritykset itse osallistuvat jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kun jäsenvaltio myöntää tuen yritykselle, jäsenvaltion sisäinen liiketoiminta voi tämän johdosta pysyä ennallaan tai lisääntyä sillä seurauksella, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden yritysten mahdollisuudet päästä kyseisen jäsenvaltion markkinoille vähentyvät. Ei myöskään ole olemassa tiettyä rajaa tai prosenttilukua, jonka alittavan toimenpiteen osalta voitaisiin katsoa, että sillä ei ole vaikutusta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tuen suhteellisen vähäinen merkitys tai tukea saavan yrityksen suhteellisen vaatimaton koko eivät nimittäin sulje lähtökohtaisesti pois sitä mahdollisuutta, että se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Edellytys, jonka mukaan tuen on oltava omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, ei näin ollen riipu siitä, ovatko tuotetut liikennepalvelut paikallisia tai alueellisia, tai siitä, kuinka merkittävä kyseinen toiminta-ala on (tuomio 14.1.2015, Eventech, C‑518/13, EU:C:2015:9, 67–69 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
48
Tästä seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan toimenpiteen vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja kilpailuun riippuu sellaisten markkinoiden olemassaolosta, joilla pääasiassa kyseessä olevaa sulkupalvelua tarjotaan. Tältä osin on erityisesti otettava huomioon Ruotsin viranomaisten määräämä maksuttomuus, joka voi muodostaa esteen sille, että muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneet yritykset harkitsevat pääasiassa kyseessä olevan palvelun tarjoamista.
49
Kaiken edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että SEUT 107 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että vuotuinen korvaus, jonka viranomainen maksaa sopimuksen nojalla valtion varoista kunnalliselle osakeyhtiölle korvatakseen kyseisen yhtiön sitoumuksen tarjota maksutta vesiväylällä sulkupalvelua, josta perittiin maksu ennen kyseisen sopimuksen tekemistä, on valtiontukea, jos mainittua yhtiötä voidaan pitää yrityksenä ja jos sille kyseisellä korvauksella annetaan etua, jota se ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa.
Toinen ja kolmas kysymys
50
Toisella ja kolmannella ennakkoratkaisukysymyksellään, joita on aiheellista tarkastella yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko siinä tapauksessa, että korvaus, josta määrätään ennen Ruotsin liittymistä Euroopan unioniin tehdyssä sopimuksessa, on SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea, kyseinen tuki luokiteltava asetuksen 2015/1589 1 artiklan b alakohdan i alakohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi, ja, jos näin on, onko sitä pidettävä kyseisen liittymisen jälkeen uutena tukena sillä perusteella, että korvauksen soveltamista on jatkettu useaan otteeseen ja sen määrää on tarkistettu sen käyttöönotosta tehdyn sopimuksen alkuperäisten ehtojen mukaisesti.
51
On palautettava mieleen, että valtiontuen luokittelulla voimassa olevaksi tueksi tai uudeksi tueksi on erilaisia menettelyllisiä seurauksia. Voimassa olevat tuet voidaan nimittäin SEUT 108 artiklan 1 kohdan mukaan panna sääntöjenmukaisesti täytäntöön niin kauan kuin komissio ei ole todennut niitä sisämarkkinoille soveltumattomiksi (tuomio 15.3.1994, Banco Exterior de España, C‑387/92, EU:C:1994:100, 19 ja 20 kohta ja tuomio 18.7.2013, P, C‑6/12, EU:C:2013:525, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). SEUT 108 artiklan 3 kohdassa sitä vastoin velvoitetaan ilmoittamaan komissiolle hyvissä ajoin suunnitelmista myöntää uusia tukia tai muuttaa voimassa olevia tukia, joita ei saa toteuttaa ennen kuin tutkintamenettelyssä on annettu lopullinen päätös (tuomio 20.5.2021, Azienda Sanitaria Provinciale di Catania, C‑128/19, EU:C:2021:401, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
52
Asetuksen 2015/1589 1 artiklan b alakohdan i alakohdan mukaan käsitteellä ”voimassa oleva tuki” tarkoitetaan ”tukia, jotka olivat olemassa ennen [EUT-sopimuksen] voimaantuloa kyseisissä jäsenvaltioissa, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka on otettu käyttöön ennen [EUT-sopimuksen] voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen [EUT-sopimuksen] voimaantulon jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta – – liittymisasiakirjan 144 ja 172 artiklan – – soveltamista”.
53
Nyt käsiteltävässä asiassa on riidatonta, että pääasiassa kyseessä olevaa korvausta on alettu maksaa ja että se oli näin ollen voimassa ennen kuin EUT-sopimus tuli Ruotsissa voimaan asetuksen 2015/1589 1 artiklan b alakohdan i alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
54
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, ettei pääasiassa kyseessä olevaa korvausta ole annettu tiedoksi komissiolle ja että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii näin ollen, sovelletaanko nyt käsiteltävässä asiassa liittymisasiakirjan 144 artiklaa, jonka a alakohdassa määrätään, että ”[SEUT 107 ja SEUT 108] artiklassa tarkoitettujen tukien osalta uusissa jäsenvaltioissa ennen liittymistä sovellettavista tuista ainoastaan tukia, joista on annettu komissiolle tieto 30 päivään huhtikuuta 1995 mennessä, pidetään [SEUT 108 artiklan 1 kohdassa] tarkoitettuina ’olemassa olevina’ tukina”.
55
Liittymisasiakirjasta ja erityisesti sen 137 artiklan 1 kohdasta ilmenee, että kyseisen sopimuksen VI osastoa, joka sisältää 144 artiklan, sovelletaan maataloustuotteisiin (ks. vastaavasti tuomio 18.7.2013, P, C‑6/12, EU:C:2013:525, 44 kohta). Näin ollen liittymisasiakirjan 144 artiklaa ei sovelleta pääasiassa kyseessä olevaan korvaukseen, joka koskee sulkupalveluja.
56
Tästä seuraa, että vaikka pääasiassa kyseessä olevaa korvausta ei ole annettu tiedoksi komissiolle, se on luokiteltava voimassa olevaksi tueksi, koska se täyttää asetuksen 2015/1589 1 artiklan b alakohdan i alakohdassa tällaiselle luokittelulle asetetut edellytykset.
57
On kuitenkin määritettävä, onko kyseinen luokittelu mahdollisesti kyseenalaistettava niiden voimassaolon jatkamisten ja tarkistusten perusteella, joita pääasiassa kyseessä olevan korvauksen osalta on tehty. Ennakkoratkaisupyynnöstä nimittäin ilmenee, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, voidaanko pääasiassa kyseessä olevan korvauksen kestoa ja määrää koskevia muutoksia, jotka on tehty sen jälkeen, kun vuonna 1979 alun perin viideksi vuodeksi tehdyn sopimuksen voimassaolo päättyi, pitää ”voimassa olevan tuen muutoksena”, jolloin kyseinen korvaus on tosiasiassa luokiteltava asetuksen 2015/1589 1 artiklan c alakohdassa tarkoitetuksi uudeksi tueksi.
58
Asetuksen N:o 794/2004 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan ”mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta [sisämarkkinoille] tehtyyn arviointiin”. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan vain voimassa olevan tuen merkittävä muutos, eli sellainen – luonteeltaan subjektiivinen, objektiivinen tai ajallinen – muutos, joka vaikuttaa tuen peruspiirteisiin ja on omiaan muuttamaan tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille, johtaa tuen katsomiseen uudeksi tueksi (ks. vastaavasti tuomio 20.9.2018, Carrefour Hypermarchés ym., C‑510/16, EU:C:2018:751, 41 kohta ja tuomio 13.12.2018, Rittinger ym., C‑492/17, EU:C:2018:1019, 57 kohta).
59
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että sopimuksen voimassaoloa jatkettiin automaattisesti viiden vuoden välein siihen saakka, kunnes se irtisanottiin vuonna 2021. Tästä sopimuksen voimassaolon automaattisesta jatkamisesta viiden vuoden välein, jos sopimusta ei irtisanota, ja pääasiassa kyseessä olevan korvauksen määrien tarkistamisesta sekä vuosittain kuluttajahintaindeksin perusteella että viiden vuoden välein liikennemäärän kehityksen perusteella määrättiin mainitussa sopimuksessa, ja ne voitiin näin ollen ottaa huomioon jo sopimuksen tekemisestä lähtien soveltuvuuden arviointia varten.
60
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ainoastaan tuen voimassaolon jatkamiset, jotka on vahvistettu toimilla, jotka on toteutettu sen toimen jälkeen, jolla kyseisestä tuesta on säädetty, ja mahdollisesti sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt tuen (ks. vastaavasti tuomio 11.9.2003, Belgia v. komissio, C‑197/99 P, EU:C:2003:444, 109 kohta ja tuomio 20.5.2010, Todaro Nunziatina & C., C‑138/09, EU:C:2010:291, 47 kohta), tai jatkamiset, jotka ylittävät kyseisen tuen käyttöön ottamisesta tehdyssä sopimuksessa määrätyt ajalliset rajat ja jotka sulkevat pois kyseisen sopimuksen normaalin täytäntöönpanon (ks. vastaavasti tuomio 26.10.2016, DEI ja komissio v. Alouminion tis Ellados, C‑590/14 P, EU:C:2016:797, 59 kohta), merkitsevät voimassa olevan tuen muuttamista.
61
Pääasiassa kyseessä olevan korvauksen määrien tarkistamisesta on todettava, että – kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 37 kohdassa – yhtäältä pääasiassa kyseessä olevan korvauksen määrän vuosittainen tarkistaminen kuluttajahintaindeksin perusteella perustuu rahallisen tuen määrien automaattisten vaihtelujen alaan inflaatiotilanteessa eikä merkitse kyseisen korvauksen määrän huomattavaa muutosta. Toisaalta on todettava, että siltä osin kuin on kyse pääasiassa kyseessä olevan korvauksen perusmäärän uudelleen määrittelemisestä kunkin viisivuotiskauden päättyessä, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, onko tämä uudelleenmäärittely – vaikka se on tehty ajallisesti muuttumattomana pysyneen kaavan perusteella – johtanut tosiasiallisesti useisiin uudelleenneuvotteluihin, joita voidaan pitää muutoksina. Näin voisi olla erityisesti, jos mainittu uudelleenmäärittely edellyttäisi, että osapuolet sopivat huomioon otettavasta liikennemäärästä.
62
Jos näin todella on, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tutkittava, voidaanko näitä muutoksia pitää merkittävinä, kun täsmennetään, että 20 prosentin kynnysarvoa, jonka ylittyessä alkuperäisen talousarvion muutosta pidetään voimassa olevan tuen muutoksena, sovelletaan asetuksen N:o 794/2004 4 artiklan 1 kohdan mukaan ainoastaan tukiohjelmiin eikä pääasiassa kyseessä olevan kaltaisiin yksittäisiin tukiin.
63
Kaiken edellä esitetyn perusteella toiseen ja kolmanteen kysymykseen on vastattava, että asetuksen 2015/1589 1 artiklan b alakohdan i alakohtaa ja c alakohtaa on tulkittava siten, että siinä tapauksessa, että korvausta, jonka maksamista on sen käyttöön ottamisesta tehdyn sopimuksen alkuperäisten ehtojen mukaisesti jatkettu viideksi vuodeksi kerrallaan, koska kyseistä sopimusta ei ole irtisanottu, ja jonka määrää on muutettu yhtäältä vuosittain kuluttajahintaindeksin perusteella ja toisaalta kunkin viiden vuoden jakson päättyessä asianomaisen liikenteen määrän kehityksen perusteella alkuperäisessä sopimuksessa vahvistetun ja ajan kuluessa muuttumattomana pysyneen kaavan mukaan, on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tukena, sen on katsottava olevan voimassa olevaa tukea.
Oikeudenkäyntikulut
64
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
SEUT 107 artiklan 1 kohtaa
on tulkittava siten, että
vuotuinen korvaus, jonka viranomainen maksaa sopimuksen nojalla valtion varoista kunnalliselle osakeyhtiölle korvatakseen kyseisen yhtiön sitoumuksen tarjota maksutta vesiväylällä sulkupalvelua, josta perittiin maksu ennen kyseisen sopimuksen tekemistä, on valtiontukea, jos mainittua yhtiötä voidaan pitää yrityksenä ja jos sille kyseisellä korvauksella annetaan etua, jota se ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa.
2)
[SEUT] 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 13.7.2015 annetun asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan b alakohdan i alakohtaa ja c alakohtaa
on tulkittava siten, että
siinä tapauksessa, että korvausta, jonka maksamista on sen käyttöön ottamisesta tehdyn sopimuksen alkuperäisten ehtojen mukaisesti jatkettu viideksi vuodeksi kerrallaan, koska kyseistä sopimusta ei ole irtisanottu, ja jonka määrää on muutettu yhtäältä vuosittain kuluttajahintaindeksin perusteella ja toisaalta kunkin viiden vuoden jakson päättyessä asianomaisen liikenteen määrän kehityksen perusteella alkuperäisessä sopimuksessa vahvistetun ja ajan kuluessa muuttumattomana pysyneen kaavan mukaan, on pidettävä SEUT 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna tukena, sen on katsottava olevan voimassa olevaa tukea.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: ruotsi.