62021CC0348
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
ANTHONY MICHAEL COLLINS
7 päivänä heinäkuuta 2022 (
1
)
Asia C-348/21
HYA,
IP,
DD,
ZI,
SS
Muu osapuoli:
Spetsializirana prokuratura
(Ennakkoratkaisupyyntö – Spetsializiran nakazatelen sad (erityisrikostuomioistuin, Bulgaria))
Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Direktiivi (EU) 2016/343 – 6 artiklan 1 kohta ja 8 artiklan 1 kohta – Todistustaakka – Oikeus olla läsnä oikeudenkäynnissä – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 47 artiklan toinen kohta ja 48 artiklan 2 kohta – Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja puolustautumisoikeudet – Lausunto, jonka todistaja on antanut tuomarin edessä rikosoikeudellisen menettelyn valmisteluvaiheessa syytettyjen tai heidän edustajiensa poissa ollessa – Syytetyt ja heidän edustajansa eivät voi kuulla syyttäjän kutsumia todistajia rikosoikeudellisen menettelyn tuomioistuinvaiheessa
I Johdanto
1.
Tarkoittaako syytetyn oikeus olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään oikeutta osallistua vai oikeutta olla yleisönä? Spetsializiran nakazatelen sad (erityisrikostuomioistuin, Bulgaria) pyytää unionin tuomioistuinta ratkaisemaan tämän kysymyksen toisessa viidestä ennakkoratkaisupyynnöstä, jotka se on esittänyt saman rikosoikeudellisen menettelyn yhteydessä. (
2
)
II Oikeudellinen kehys
A
Unionin oikeus
2.
Eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 9.3.2016 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä (EU) 2016/343 (
3
) säädetään sen 1 artiklan mukaan yhteisistä vähimmäissäännöistä, jotka koskevat tiettyjä syyttömyysolettamaan liittyviä näkökohtia.
3.
Direktiivin 2016/343 johdanto-osan 9–11, 22, 33–35, 47 ja 48 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(9)
Tämän direktiivin tarkoituksena on lujittaa oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin rikosoikeudellisissa menettelyissä vahvistamalla yhteiset vähimmäissäännöt, jotka koskevat tiettyjä syyttömyysolettamaan liittyviä näkökohtia ja oikeutta olla läsnä oikeudenkäynnissä.
(10)
Koska tällä direktiivillä vahvistetaan epäiltyjen ja syytettyjen prosessuaalisten oikeuksien suojaa koskevia yhteisiä vähimmäissääntöjä, sen tavoitteena on lujittaa jäsenvaltioiden luottamusta toistensa rikosoikeudellisiin järjestelmiin ja siten helpottaa rikosasioissa annettujen päätösten vastavuoroista tunnustamista. Tällaiset yhteiset vähimmäissäännöt voivat myös poistaa esteitä kansalaisten vapaan liikkuvuuden tieltä jäsenvaltioiden alueella.
(11)
Tätä direktiiviä olisi sovellettava ainoastaan rikosoikeudellisissa menettelyissä, sellaisina kuin – – unionin tuomioistuin – – niitä tulkitsee, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön soveltamista. – –
– –
(22)
Todistustaakka epäillyn ja syytetyn syyllisyydestä on syyttäjällä, ja epäselvyys olisi luettava epäillyn tai syytetyn eduksi. Syyttömyysolettamaa loukattaisiin, jos todistustaakka siirtyisi syyttäjältä puolustukselle, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta tuomioistuimen mahdollisiin valtuuksiin hankkia tietoa viran puolesta, oikeuslaitoksen riippumattomuuteen sen arvioidessa epäillyn tai syytetyn syyllisyyttä ja rikoksesta epäillyn tai syytetyn rikosoikeudelliseen vastuuseen liittyvään tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja koskevien olettamien käyttöön. – –
– –
(33)
Oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on yksi demokraattisen yhteiskunnan perusperiaatteista. Kyseiseen oikeuteen perustuu myös epäillyn ja syytetyn oikeus olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään, ja tämä olisi taattava kaikkialla unionissa.
(34)
Jos epäilty tai syytetty ei voi olla läsnä oikeudenkäynnissä hänestä riippumattomista syistä, hänellä olisi oltava mahdollisuus pyytää oikeudenkäynnille uutta ajankohtaa kansallisessa lainsäädännössä säädetyssä määräajassa.
(35)
Epäillyn tai syytetyn oikeus olla läsnä oikeudenkäynnissä ei ole ehdoton oikeus. Epäillyn tai syytetyn olisi voitava tietyin edellytyksin joko nimenomaisesti tai hiljaisella suostumuksella, mutta yksiselitteisesti, luopua tästä oikeudesta.
– –
(47)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuskirjassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa tunnustettuja perusoikeuksia ja periaatteita, joihin kuuluvat – – oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, syyttömyysolettama ja oikeus puolustukseen. Erityisesti olisi otettava huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artikla, jonka mukaisesti unioni tunnustaa oikeudet, vapaudet ja periaatteet, jotka esitetään perusoikeuskirjassa, ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa taatut ja jäsenvaltioiden yhteisestä valtiosääntöperinteestä johtuvat perusoikeudet ovat yleisinä periaatteina osa unionin oikeutta.
(48)
Koska tässä direktiivissä säädetään vähimmäissäännöistä, jäsenvaltioiden olisi voitava laajentaa tässä direktiivissä säädettyjä oikeuksia suojan tason parantamiseksi. Jäsenvaltioiden myöntämän suojan taso ei saisi milloinkaan alittaa perusoikeuskirjassa tai Euroopan ihmisoikeussopimuksessa määrättyjä vaatimuksia, sellaisena kuin unionin tuomioistuin ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuin niitä tulkitsevat.”
4.
Direktiivin 2016/343 6 artiklan 1 kohdassa, jonka otsikko on ”Todistustaakka”, säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että todistustaakka epäillyn tai syytetyn syyllisyydestä on syyttäjällä. Tämä ei vaikuta tuomarin tai toimivaltaisen tuomioistuimen velvoitteeseen etsiä sekä syyllisyyden puolesta että sitä vastaan puhuvaa näyttöä eikä puolustuksen oikeuteen esittää näyttöä asiassa sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.”
5.
Direktiivin 2016/343 8 artiklan, jonka otsikko on ”Oikeus olla läsnä oikeudenkäynnissä”, 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että epäillyllä tai syytetyllä on oikeus olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään.
2.   Jäsenvaltiot voivat säätää, että oikeudenkäynti, joka voi johtaa epäillyn tai syytetyn syyllisyyttä tai syyttömyyttä koskevan päätöksen tekemiseen, voidaan järjestää tämän poissa ollessa edellyttäen, että:
a)
epäillylle tai syytetylle on ilmoitettu hyvissä ajoin oikeudenkäynnistä ja poissaolon seuraamuksista; tai
b)
epäiltyä tai syytettyä, jolle on ilmoitettu oikeudenkäynnistä, edustaa joko hänen itsensä tai valtion nimeämä valtuutettu edustaja.”
6.
Direktiivin 2016/343 13 artiklassa, jonka otsikko on ”Suojan tason säilyttäminen”, säädetään seuraavaa:
”Tämän direktiivin säännösten ei ole katsottava rajoittavan perusoikeuskirjassa, Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja muissa asiaa koskevissa kansainvälisen oikeuden määräyksissä tai minkään jäsenvaltion oikeudessa turvattuja oikeuksia tai menettelyllisiä takeita eikä poikkeavan niistä, jos nämä tarjoavat tätä direktiiviä korkeatasoisemman suojan.”
B
Bulgarian oikeus
7.
Rikosprosessikoodeksin (Nakazatelno-protsesualen kodeks, jäljempänä NPK) (
4
) 12 §:n mukaan oikeudenkäyntimenettely on kontradiktorinen ja puolustuksella on samat oikeudet kuin syyttäjällä.
8.
NPK:n 46 §:n 2 momentin 1 kohdasta ja 52 §:stä ilmenee, että tutkintaviranomaisten on toteutettava oikeudenkäyntiä valmisteleva vaihe syyttäjän johdolla ja valvonnassa.
9.
NPK:n 117 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Kaikki tosiseikat, jotka todistaja on esittänyt ja jotka voivat auttaa objektiivisen totuuden selvittämisessä, voidaan vahvistaa todistajalausunnon perusteella.”
10.
Ennakkoratkaisupyynnössä viitataan NPK:n 107 §:n 1 momenttiin sekä 139 ja 224 §:ään ja todetaan, että todistajaa kuullaan rikosoikeudellisen menettelyn valmisteluvaiheessa todisteiden keräämiseksi yleensä puolustuksen läsnä olematta. Viitaten NPK:n 280 §:n 2 momenttiin, luettuna yhdessä NPK:n 253 §:n kanssa, ennakkoratkaisupyynnössä täsmennetään myös, että todistajaa kuullaan uudelleen istunnossa puolustuksen läsnä ollessa, jolloin puolustuksella on mahdollisuus esittää hänelle omat kysymyksensä.
11.
NPK:n 223 §:n, jonka otsikko on ”Todistajan kuuleminen tuomarin edessä”, 1 ja 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”1.   Jos on olemassa vaara, että todistaja ei voi saapua tuomioistuimeen vakavan sairauden, pitkäaikaisen ulkomailla oleskelun tai muun sellaisen syyn vuoksi, joka tekee hänen saapumisensa oikeudenkäyntiin mahdottomaksi, ja myös silloin, kun sellaista todistajanlausuntoa on tarpeen tarkentaa, jolla on erityinen merkitys objektiivisen totuuden selvittämiseksi, kuulustelu järjestetään toimivaltaisen ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomarin edessä tai sellaisen ensimmäisen asteen tuomioistuimen tuomarin edessä, jonka tuomiopiirissä toimet toteutetaan. Näissä tilanteissa asiakirja-aineistoa ei toimiteta tuomarille.
2.   Valmistelevasta menettelystä vastaavan viranomaisen on varmistettava todistajan läsnäolo ja annettava syytetylle ja hänen mahdolliselle oikeudelliselle avustajalleen tilaisuus osallistua kuulusteluun.”
12.
NPK:n 281 §:n, jonka otsikko on ”Todistajanlausunnon lukeminen”, 1 ja 3 momentissa säädetään seuraavaa:
”1)   Todistajanlausunto, joka on annettu saman asian valmisteluvaiheessa tuomarin edessä tai tuomioistuimen muun kokoonpanon edessä, on luettava, jos:
– –
3.
asianmukaisesti kutsuttu todistaja ei voi saapua tuomioistuimeen pidemmän tai määrittelemättömän ajan kuluessa, eikä häntä tarvitse tai voida kuulla toimivallan siirtämisen nojalla;
4.
todistajaa ei löydetä kutsumista varten tai hän on kuollut;
– –
3.   Edellä 1 momentin 1–6 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa todistajanlausunnot, jotka on annettu valmistelevasta menettelystä vastaavan viranomaisen edessä, on luettava [istunnossa], jos syytetty ja hänen oikeudellinen avustajansa, jos tällainen on valtuutettu tai nimetty, ovat osallistuneet kuulusteluun. Jos syytettyjä on enemmän kuin yksi, todistajanlausunnot, jotka liittyvät näitä syytettyjä vastaan esitettyihin syytteisiin, voidaan lukea vain niiden syytettyjen suostumuksella, joita ei ollut kutsuttu kuulusteluun tai jotka ovat vedonneet päteviin syihin poissaololleen.”
III Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
13.
Spetsializirana prokuratura (erityissyyttäjä, Bulgaria) on nostanut useita henkilöitä vastaan syytteen siitä, että heidän väitetään olevan sellaisen järjestäytyneen rikollisryhmän jäseniä, jonka tarkoituksena oli salakuljettaa kolmansien maiden kansalaisia Bulgarian rajojen yli, auttaa heitä tulemaan laittomasti Bulgarian alueelle sekä tämän toiminnan yhteydessä ottaa vastaan ja antaa lahjuksia.
14.
Rikosoikeudellisen menettelyn valmisteluvaiheessa syyttäjää avustavat tutkintaviranomaiset kuulivat viittä kolmannen maan kansalaista eli MM:tä, RB:tä, KH:ta, HN:ää ja PR:ää (jäljempänä yhdessä todistajat), joita viisi henkilöä eli IP, DD, ZI, SS ja HYA (jäljempänä yhdessä syytetyt) ovat väitetysti avustaneet heidän pääsemisekseen Bulgariaan laittomasti. Kolme ensimmäistä syytettyä olivat Sofian (Bulgaria) lentoaseman rajavartiolaitoksen poliiseja.
15.
Todistajia kuultiin tuomarin edessä NPK:n 223 §:n mukaisesti. MM, RB ja PR saapuivat kuulemiseen 30.3. ja 12.4.2017, HN 30.3.2017 ja KH 26.5.2017. (
5
) Nämä kuulemiset suoritettiin ennen kuin syytettyihin oli kohdistettu virallisesti esitutkinta ja heille oli annettu tilaisuus käyttää asianajajaa. IP, DD, SS ja HYA otettiin kiinni 25.5.2017 illalla, ja heihin kohdistettiin esitutkinta seuraavana päivänä, (
6
) kun taas ZI otettiin kiinni ja häneen kohdistettiin esitutkinta 31.5.2017. Tämän jälkeen syytetyt määrättiin tutkintavankeuteen ja heille annettiin mahdollisuus käyttää oikeudellista avustajaa.
16.
Sen jälkeen, kun syytettyihin oli kohdistettu esitutkinta, syyttäjä ei katsonut tarpeelliseksi kuulla todistajia syytettyjen tai heidän oikeudellisten edustajiensa läsnä ollessa, vaikka hän oli tietoinen siitä, että näistä todistajista neljästä oli annettu karkotusmääräykset, minkä vuoksi oli epätodennäköistä, että kyseiset todistajat voisivat osallistua syytettyjen oikeudenkäyntiin.
17.
Syyttäjä kuuli 21.7.2017 todistajia MM ja RB toisen kerran. MM:ää kuultiin uudelleen 22.11.2017. Näitä kuulemisia ei järjestetty tuomarin edessä, ja syytetyt ja heidän oikeudelliset edustajansa eivät olleet läsnä.
18.
SS pyysi 18.1.2018 ja DD 30.4.2018 nimenomaisesti lupaa saada kuulla MM:ää. Syyttäjä ei vastannut näihin pyyntöihin. (
7
)
19.
Koska todistajat MM, RB, HN ja PR oleskelivat laittomasti Bulgariassa, heihin kohdistettiin rikosoikeudellisen menettelyn vireillä ollessa hallinnollinen menettely ja heidät sijoitettiin maahanmuuttajien turvakotiin. Ennen todistajien vapauttamista säilöstä heille annettiin tiedoksi karkotusmääräykset. KH, joka oli tullut maahan 25.5.2017, poistui sieltä 29.5.2017 ilman, että häntä vastaan olisi aloitettu hallinnollista menettelyä.
20.
Erityissyyttäjä toimitti 19.6.2020 ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen syytettyjä koskevan syytekirjelmän. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen yritykset etsiä ja kutsua todistajat sellaisen kuulemisen järjestämiseksi, jossa syytetyt tai heidän oikeudelliset edustajansa olisivat läsnä, jäivät tuloksettomiksi siksi, että heidän asuinpaikkansa oli tuntematon (kuten RB:n, HN:n ja PR:n osalta), heidät oli poistettu Bulgariasta (kuten MM:n osalta) tai koska he olivat vapaaehtoisesti poistuneet maasta (kuten KH:n osalta). Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin totesi näin ollen, ettei todistajien kuuleminen henkilökohtaisesti syytettyjen tai heidän oikeudellisten edustajiensa läsnä ollessa ollut mahdollista, eivätkä viimeksi mainitut voineet esittää heille kysymyksiä.
21.
Syyttäjä pyysi 9.4.2021 pidetyssä istunnossa NPK:n 281 §:n 1 momentin nojalla, että syytettyjen oikeudenkäynnissä luettaisiin lausunnot, jotka todistajat olivat antaneet rikosoikeudellisen menettelyn valmisteluvaiheessa tuomarin edessä. (
8
) Tällöin lausunnoista tulisi osa todisteita, joiden perusteella tuomioistuin ratkaisee syytettyjä vastaan nostetut syytteet. Syytetyt vastustivat tätä pyyntöä sillä perusteella, että se riistäisi heiltä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tarkoitetun oikeuden oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin.
22.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää, että kyseisten todistajien antamat lausunnot muodostavat syytteiden perustan ja että ne ovat ratkaisevan tärkeitä syytettyjen syyllisyyden arvioinnin kannalta. Tuomioistuin epäilee kuitenkin sitä, onko NPK:n 281 §:n 1 momentissa, luettuna yhdessä NPK:n 223 §:n kanssa, säädetty menettely, jonka mukaan silloin, kun todistaja ei ole läsnä syytetyn oikeudenkäynnissä, lausunto, jonka hän on antanut rikosoikeudellisen menettelyn valmisteluvaiheessa tuomarin edessä syytetyn tai hänen edustajansa poissa ollessa, voidaan lukea oikeudenkäynnissä ilman, että viimeksi mainituilla olisi ollut mitään tilaisuutta kuulustella kyseistä todistajaa, yhteensopiva unionin oikeuden kanssa.
23.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin huomauttaa, että rikostuomioistuin voi rikosoikeudenkäynnissä tukeutua todistajanlausuntoihin, jotka on annettu syytetyn tai hänen oikeudellisen edustajansa läsnä ollessa. NPK:n 281 §:n 1 ja 3 momentin mukaan silloin, kun tuomion antava tuomioistuin lukee todistajan valmisteluvaiheessa antamat lausunnot, näistä lausunnoista tulee osa oikeudenkäyntiaineiston todisteita, ja niillä on sama todistusvoima kuin jos todistaja olisi ollut läsnä oikeudenkäynnissä ja vastannut asianosaisten esittämiin kysymyksiin. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että jos on olemassa vaara, että todistaja ei voi saapua tuomion antavaan tuomioistuimeen, hänen kuulemisensa voidaan valmistelevassa vaiheessa järjestää tuomarin edessä, ja tuomarin tehtävänä on johtaa kuulemista varmistamalla sen muodollinen lainmukaisuus. Kun epäiltyyn on kohdistettu virallisesti esitutkinta, hänelle on ilmoitettava tästä kuulemisesta ja annettava tilaisuus osallistua siihen. Tämän lakisääteisen velvollisuuden sivuuttamiseksi tutkintaviranomaiset kuitenkin usein kuulevat todistajia sen 24 tunnin aikana, joka kuluu epäillyn kiinni ottamisesta siihen, että häneen kohdistetaan virallisesti esitutkinta. (
9
) Tilanne oli tällainen nyt käsiteltävässä asiassa. (
10
)
24.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syytetyn oikeus olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään merkitsee sitä, että hän voi käyttää kaikkia laillisia oikeuksiaan tämän oikeudenkäynnin yhteydessä puolustustaan varten, mukaan lukien oikeus kuulla todistajia, jotka on kutsuttu todistamaan häntä vastaan. Tuomion antava tuomioistuin voi näin ollen tukeutua ainoastaan sellaisiin todisteisiin, jotka on vastaanotettu syytettyjen tai heidän oikeudellisten edustajiensa läsnä ollessa. Käsiteltävässä asiassa on niin, että vaikka syytetyt ovat läsnä omassa oikeudenkäynnissään, he todellisuudessa seuraavat syyttäjän kutsumien todistajien antamien lausuntojen lukemista ilman, että heillä olisi tilaisuutta kuulustella kyseisiä todistajia. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa perusoikeuskirjan 47 artiklan toiseen kohtaan ja katsoo, että syytetyt ovat samassa asemassa kuin jos syyttäjä olisi kuullut näitä todistajia istunnossa syytettyjen tai heidän oikeudellisten edustajiensa poissa ollessa.
25.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin huomauttaa lisäksi, että kun syyttäjä kerää todisteita NPK:n 223 §:ssä säädetyn kaltaisen välivaiheen menettelyn aikana ilman puolustuksen läsnäoloa ja käyttää näitä todisteita syytettyjen syyllisyyden osoittamiseksi heidän oikeudenkäynnissään, hän näyttää asian toteen tavalla, joka sulkee pois syytettyjen tai heidän oikeudellisten edustajiensa mahdollisuuden esittää kysymyksiä näille todistajille. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, täytetäänkö direktiivin 2016/343 6 artiklan 1 kohdassa syyttäjälle asetettu velvollisuus näyttää syytetyn syyllisyys toteen asianmukaisesti tällaisessa tilanteessa. Se haluaa tietää myös, edellyttääkö perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa taattu oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin sitä, että syytetyille annetaan tehokkaat oikeudelliset keinot puolustautua syyttäjän esittämiä raskauttavia todisteita vastaan, erityisesti mahdollisuus kuulla syyttäjän kutsumia todistajia. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii siis selvittämään, onko direktiivin 2016/343 6 artiklan 1 kohtaa tulkittava yhdessä kyseisen direktiivin 8 artiklan 1 kohdan kanssa.
26.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei katso, että sellaisen lausunnon lukeminen syytettyjen oikeudenkäynnissä, jonka todistaja on antanut valmisteluvaiheessa ilman, että syytetyllä olisi ollut mahdollisuus esittää omia kysymyksiään kyseiselle todistajalle, on kaikissa olosuhteissa ristiriidassa unionin oikeuden kanssa. Vaikka tämä menettely loukkaa syytetyn oikeutta olla läsnä oikeudenkäynnissä, se voi olla tarpeen, jos todistajan läsnäoloa oikeudenkäynnissä on objektiivisesti katsoen mahdotonta varmistaa, jos syyttäjä toimii vilpittömässä mielessä ja jos kompensoivia toimenpiteitä on käytössä.
27.
Käsiteltävässä asiassa syyttäjä oli tietoinen siitä, että todistajat poistetaan Bulgariasta ja että heidän saapumisensa oikeudenkäyntiin olisi sen vuoksi vaikeaa tai jopa mahdotonta. Se siis tiesi, että lausunto, jonka todistaja oli vastauksena syyttäjän kysymyksiin antanut valmistelu vaiheessa tuomarin edessä ilman, että syytetyt ja heidän oikeudelliset edustajansa olisivat olleet läsnä, luettaisiin oikeudenkäynnissä ja että sillä olisi sama todistusarvo kuin jos syytetyt tai heidän oikeudelliset edustajansa olisivat olleet läsnä tässä valmisteluvaiheen aikana järjestetyssä kuulemisessa. (
11
) Kansallisessa lainsäädännössä ei myöskään säädetä oikeussuojakeinoista syyttäjän toimimattomuuden varalta tai sen varalta, että syyttäjä kieltäytyy antamasta syytetyille tilaisuutta kuulustella todistajia, joiden antamiin lausuntoihin se aikoo tukeutua.
28.
Tässä tilanteessa Spetsializiran nakazatelen sad on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko sellainen kansallinen laki direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä kyseisen direktiivin 33 ja 44 perustelukappaleen sekä perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan kanssa, mukainen, jonka mukaan syytetyn oikeutta olla läsnä oikeudenkäynnissä kunnioitetaan ja syyttäjäviranomainen täyttää asianmukaisesti velvollisuutensa näyttää toteen syytetyn syyllisyys, kun rikosoikeudellisen menettelyn tuomioistuinvaiheessa sellaisten todistajien menettelyn valmisteluvaiheessa antamat lausunnot, joita ei voida objektiivisista syistä kuulla, liitetään asiakirja-aineistoon, kun valmisteluvaiheessa näitä todistajia on kuulustellut – puolustuksen osallistumatta tähän kuulusteluun – vain syyttäjä mutta kuitenkin tuomarin edessä ja syyttäjä olisi jo valmisteluvaiheessa voinut antaa puolustukselle tilaisuuden osallistua tähän kuulusteluun mutta on jättänyt näin tekemättä?”
29.
DD, IP ja Euroopan komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia.
IV Oikeudellinen arviointi
A
Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan sekä perusoikeuskirjan 47 ja 48 artiklan merkityksellisyys
30.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että käsiteltävän asian epäilyjä herättävä tilanne saattaa olla unionin oikeuden mukainen, jos tietyt Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä asetetut vaatimukset täyttyvät. (
12
) Se viittaa erityisesti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioon Gani v. Espanja, (
13
) jossa kyseinen tuomioistuin tutki Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen ja 6 artiklan 3 kappaleen d kohdan pohjalta tuomioistuimen mahdollisuutta hyväksyä todisteiksi lausunnot, jotka syyttäjän ainoa todistaja oli antanut rikosoikeudellisen menettelyn valmisteluvaiheessa, tilanteessa, jossa syytetty ja hänen asianajajansa eivät olleet voineet kuulla tätä todistajaa syytetyn oikeudenkäynnissä siksi, että todistaja kärsi posttraumaattisesta stressistä.
31.
Esitän tältä osin kaksi huomautusta.
32.
Ensinnäkin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tukeutuu perustellusti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöön tulkitessaan direktiiviä 2016/343. (
14
)
33.
Direktiivin 2016/343 johdanto-osan 47 perustelukappaleessa todetaan, että direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuskirjassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksessa tunnustettuja perusoikeuksia ja periaatteita, joihin kuuluvat muun muassa oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, syyttömyysolettama ja oikeus puolustukseen. Direktiivin 2016/343 johdanto-osan 48 kappaleesta seuraa, että jäsenvaltioiden myöntämän suojan taso ei saisi milloinkaan alittaa perusoikeuskirjassa tai Euroopan ihmisoikeussopimuksessa määrättyjä vaatimuksia, sellaisena kuin unionin tuomioistuin ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuin niitä tulkitsevat. Vähimmäisvaatimusten noudattamista koskeva vaatimus liittyy läheisesti tavoitteisiin lujittaa jäsenvaltioiden luottamusta toistensa rikosoikeudellisiin järjestelmiin ja helpottaa rikosasioissa annettujen päätösten vastavuoroista tunnustamista. (
15
)
34.
Direktiivin 2016/343 johdanto-osan 33 perustelukappaleessa todetaan, että syytetyn oikeus olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään perustuu oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan oikeuteen, joka vahvistetaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa sekä perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa ja kolmannessa kohdassa ja 48 artiklassa. Perusoikeuskirjan selitysten (
16
) mukaan perusoikeuskirjan 47 artiklan toinen kohta vastaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaletta ja perusoikeuskirjan 48 artikla vastaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 2 ja 3 kappaletta. (
17
) Tästä seuraa, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kappaleen 3 kohdassa vahvistettu jokaisen rikoksesta syytetyn oikeus kuulustella tai kuulustuttaa todistajia, jotka kutsutaan todistamaan häntä vastaan, on osa perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa taattuja puolustautumisoikeuksia. Niissä edellytetään, että asianomaiselle henkilölle on annettava tosiasiallisesti tilaisuus esittää näkemyksensä häntä vastaan esitetyistä syytteistä, (
18
) ja ne ovat yleisemmin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa taattuun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan oikeuteen liittyvä erityinen osatekijä. (
19
)
35.
Toiseksi päättelen näiden huomautusten perusteella, että perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan, johon ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa suoraan, lisäksi on otettava huomioon myös perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohta, jotta ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämään kysymykseen voidaan antaa hyödyllinen vastaus. (
20
)
B
Ennakkoratkaisukysymys
36.
Pääasia kuuluu direktiivin 2016/343 soveltamisalaan, koska kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, se koskee henkilöitä, joita syytetään rikosoikeudellisessa menettelyssä väitetyistä rikoksista, joiden osalta heidän syyllisyydestään ei ole vielä tehty lopullista ratkaisua. (
21
)
37.
Komissio pyrkii kirjallisissa huomautuksissaan määrittelemään ennakkoratkaisupyynnön sisällön uudelleen väittämällä, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämä kysymys koskee lähinnä todisteiden hyväksyttävyyttä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että arvioitaessa epäillyn tai syytetyn lausuntoja tai todisteita, joiden hankkimisessa on loukattu hänen oikeuttaan vaieta tai hänen oikeuttaan olla todistamatta itseään vastaan, oikeutta puolustukseen ja menettelyn oikeudenmukaisuutta kunnioitetaan. Tätä velvollisuutta täsmennetään kuitenkin ilmaisulla ”sanotun kuitenkaan rajoittamatta todisteiden hyväksyttävyyttä koskevia kansallisia sääntöjä ja järjestelmiä”. (
22
)
38.
Tämä ennakkoratkaisupyyntö, ainakin siltä osin kuin siinä pyydetään tulkitsemaan direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan ja 48 artiklan 2 kohdan kanssa, ei tuo esiin kysymystä todisteiden hyväksyttävyydestä. Sen sijaan se koskee nimenomaisesti syytetyn oikeutta olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään tilanteessa, jossa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa selvittää tämän oikeuden täsmällisen ulottuvuuden ja sisällön sekä siitä mahdollisesti aiheutuvat seuraukset syytettyä koskevan oikeudenkäynnin kululle. Se haluaa erityisesti tietää, toteutuuko tämä oikeus täysimääräisesti tilanteessa, jossa syytetyt voivat osallistua omaan oikeudenkäyntiinsä kuullakseen, että lausunnot, jotka syyttäjän kutsumat todistajat ovat antaneet kyseisen menettelyn valmisteluvaiheessa syytettyjen ja heidän oikeudellisten edustajiensa poissa ollessa, luetaan ja merkitään pöytäkirjaan, mutta jossa syytetyt eivät voi esittää kysymyksiä näille todistajille näiden poissaolon vuoksi. Sisältyykö toisin sanoen edellä mainituissa säännöksissä taattuun oikeuteen olla läsnä oikeudenkäynnissä välttämättä se, että syytetyllä tai hänen edustajallaan on oikeus osallistua kyseiseen oikeudenkäyntiin kuulustelemalla syyttäjän kutsumia todistajia?
39.
Toissijaisesti komissio väittää, että direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta ennakkoratkaisupyynnössä esitetyn kaltaisissa olosuhteissa.
40.
Komissio väittää ensinnäkin, että direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohtaa sovelletaan vain rikosoikeudellisen menettelyn tuomioistuinvaiheessa. Näin ollen se ei koske todisteiden keräämistä valmisteluvaiheessa, eikä myöskään kysymystä siitä, onko syytetyllä ja/tai hänen oikeudellisella edustajallaan oikeus olla läsnä tässä vaiheessa järjestettävässä todistajan kuulemisessa.
41.
Tämä väite ei vakuuta minua. Kuten ennakkoratkaisupyynnössä korostetaan, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa selvennystä NPK:n 281 §:n 1 momentin soveltamisen lainmukaisuudesta syytettyjen oikeudenkäynnissä eikä rikosoikeudellisen menettelyn kulusta oikeudenkäyntiä valmistelevassa vaiheessa.
42.
Toiseksi komissio väittää, että direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdassa säädetään syytetyn oikeudesta olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään. Siihen ei sisälly syytetyn tai hänen oikeudellisen edustajansa oikeus esittää kysymyksiä todistajille.
43.
Vaikkei direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdassa eikä missään muissakaan kyseisen direktiivin säännöksissä mainita syytettyjen oikeutta kuulla todistajia, jotka on kutsuttu todistamaan heitä vastaan, komission tulkinta syytetyn oikeudesta olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään merkitsisi heidän roolinsa supistamista pelkäksi yleisöksi. Tällainen tulkinta veisi direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdalta kaiken sisällön ja tekisi syytetyn oikeudesta olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään tehottoman tai jopa merkityksettömän. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo perustellusti, että jos tämä tulkinta hyväksyttäisiin, syytetyt olisivat samassa asemassa kuin jos syyttäjä olisi kuullut näitä todistajia oikeudenkäynnissä syytettyjen tai heidän oikeudellisten edustajiensa poissa ollessa.
44.
Sekä unionin tuomioistuimen että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee joka tapauksessa, että syytetyn oikeus kuulustella häntä vastaan todistavia todistajia rikosoikeudenkäynnissä on keskeinen osa henkilön oikeutta olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään.
45.
Unionin tuomioistuin on viitannut Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntöön tuomiossa, jossa se tulkitsi direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 ja 2 kohtaa, ja todennut, että ”julkisen istunnon järjestäminen on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa vahvistettu perusperiaate[, jolla] on erityistä merkitystä rikosjutuissa, – – joissa yksityinen voi perustellusti pyytää, että häntä ’kuullaan’ ja että hän saa muun muassa mahdollisuuden esittää puolustuksensa suullisesti, kuulla hänelle vastaiset lausunnot sekä kuulustella ja vastakuulustella todistajia”. (
23
)
46.
Vastaavasti asiassa, jossa oli kyse rikosoikeudellisen menettelyn välittömyysperiaatteen, jonka mukaan tuomioistuimella on oltava suora ja välitön tuntemus sen käsiteltävänä olevasta asiasta, (
24
) soveltamisesta, unionin tuomioistuin katsoi, että niiden, joiden vastuulla on syytetyn syyllisyydestä tai syyttömyydestä päättäminen, on lähtökohtaisesti kuulusteltava todistajia henkilökohtaisesti ja arvioitava heidän uskottavuuttaan, että todistajan uskottavuuden arviointi on monitahoinen tehtävä, jota ei tavallisesti voida toteuttaa pelkästään lukemalla hänen antamansa lausunto, sellaisena kuin se on tallennettuna kuulustelusta laadittuun pöytäkirjaan, ja että ”eräs oikeudenmukaisen rikosoikeudenkäynnin osatekijöistä on siten se, että syytetyllä on mahdollisuus kuulla todistajia tuomarin läsnä ollessa, joka viime kädessä ratkaisee asian”. (
25
)
47.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimella on useaan otteeseen ollut tilaisuus tulkita Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kappaleen d kohdassa vahvistettua rikoksesta syytetyllä olevaa oikeutta kuulustella tai kuulustuttaa todistajia, jotka on kutsuttu todistamaan häntä vastaan, mikä on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa tunnustettuun oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin liittyvä erityinen osatekijä. (
26
) Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tutkii näiden määräysten perusteella, onko rikosoikeudellinen menettely kokonaisuutena tarkasteltuna, mukaan lukien tapa, jolla todisteet vastaanotetaan, oikeudenmukainen. (
27
)
48.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mukaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleessa ja 6 artiklan 3 kappaleen d kohdassa edellytetään yleensä, että ennen kuin rikoksesta syytetty voidaan todeta syylliseksi, kaikki hänelle vastaiset seikat on esitettävä hänen läsnä ollessaan julkisessa istunnossa kontradiktorisen näkemystenvaihdon edistämiseksi. Esitutkintavaiheessa saatujen lausuntojen käyttäminen todisteina ei sinänsä ole ristiriidassa näiden määräysten kanssa, kunhan aina kunnioitetaan puolustautumisoikeuksia, jotka pääsääntöisesti edellyttävät, että syytetylle annetaan riittävä ja asianmukainen tilaisuus riitauttaa hänelle vastaiset todistajanlausunnot ja kuulustella niiden antajaa. (
28
)
49.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin arvioi kolmivaiheisen testin perusteella sellaisen rikosoikeudellisen menettelyn yhteensopivuutta Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kappaleen ja 3 kappaleen d kohdan kanssa, jossa todistajan, joka ei ole ollut läsnä ja jota ei ole kuulusteltu oikeudenkäynnissä, antamia lausuntoja käytetään todisteena. (
29
)
50.
Ensinnäkin syyttäjän kutsuman todistajan poissaololle oikeudenkäynnistä on oltava perusteltu syy, kuten kuolema, terveydentila, todistamisen pelko tai hänen löytämisensä mahdottomuus. (
30
)
51.
Toiseksi syylliseksi toteaminen, joka perustuu yksinomaan tai ratkaisevassa määrin sellaisen henkilön antamiin lausuntoihin, jota syytetyllä ei ole ollut tilaisuutta kuulustella tai kuulustuttaa tutkintavaiheessa tai oikeudenkäynnin aikana, rajoittaa puolustautumisoikeuksia siinä määrin, että kyseinen oikeudenkäynti on ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan kanssa. (
31
)
52.
Kolmanneksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuin selvittää, oliko olemassa kompensoivia tekijöitä, joihin kuuluvat vahvat menettelylliset takeet ja jotka riittävät tasapainottamaan puolustukselle siitä aiheutuvat vaikeudet, että poissa olevan todistajan todentamattomat lausunnot otetaan huomioon, ja varmistamaan, että oikeudenkäynti on kokonaisuutena arvioituna oikeudenmukainen. (
32
) Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tarkastelee tässä yhteydessä seuraavia seikkoja: tuomion antavan tuomioistuimen lähestymistapa poissa olevan todistajan antamaan todentamattomaan lausuntoon, (
33
) yhtäpitävien todisteiden esittäminen ja todistusvoima oikeudenkäynnissä (
34
) ja menettelylliset toimenpiteet, jotka toteutetaan kompensoimaan sitä, ettei todistajaa ole voitu suoraan ristikuulustella oikeudenkäynnissä. (
35
)
53.
Esitettyyn kysymykseen, joka koskee direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdan tulkintaa, on vastattava näiden toteamusten valossa.
54.
Kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, NPK:n 281 §:n 1 momentissa, luettuna yhdessä NPK:n 223 §:n kanssa, sallitaan se, että rikossyytteitä käsittelevä tuomioistuin voi silloin, kun todistaja ei voi perustellusta syystä olla läsnä oikeudenkäynnissä, ottaa ratkaistessaan kysymyksen syytetyn syyllisyydestä tai syyttömyydestä huomioon lausunnot, jotka tämä todistaja on antanut tuomarin edessä syyttäjän järjestämässä kuulemisessa oikeudenkäyntiä valmistelevassa vaiheessa, ottaen kuitenkin huomioon, että jos syytettyyn ei ole virallisesti kohdistettu esitutkintaa tämän kuulemisen ajankohtana, hän ei voi osallistua siihen.
55.
Siltä osin kuin nämä säännökset käytännössä estävät syytettyjä tai heidän oikeudellisia avustajiaan kuulemasta syyttäjän kutsumaa todistajaa oikeudenkäynnissä, ne voivat loukata asianomaisten henkilöiden direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdassa taattua oikeutta olla läsnä omassa oikeudenkäynnissään sekä oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ja puolustautumisoikeuksia, jotka on vahvistettu perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa ja 48 artiklan 2 kohdassa.
56.
Vaikka unionin tuomioistuin ei ole velvollinen noudattamaan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kehittämää kolmivaiheista testiä, tämä testi tarjoaa hyödyllisen käsitteellisen kehyksen, jonka avulla ennakkoratkaisupyynnössä kuvattujen kaltaisten menettelyjen yhteensopivuutta voidaan arvioida direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdan sekä perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa ja 48 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen oikeuksien valossa.
57.
Kansallinen lainsäädäntö, johon ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa, vaikuttaa täyttävän tämän testin ensimmäisen osan vaatimuksen, koska syyttäjän kutsuman todistajan antama lausunto saadaan ottaa huomioon vain, jos hänen poissaololleen oikeudenkäynnistä on perusteltu syy. Kysymyksen ratkaiseminen siitä, voiko syyttäjä osoittaa, että todistajan poissaololle on perusteltu syy ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa käsiteltävän asian olosuhteissa, on viimeksi mainitun tehtävä.
58.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävänä on niin ikään soveltaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen kehittämän testin toista osaa sille esitettyjen tosiseikkojen valossa. Jos se toteaa, että poissa olevien todistajien antamilla lausunnoilla on ratkaiseva merkitys sen kannalta, todetaanko syylliset syyllisiksi vai syyttömiksi, tästä seuraa, että kansallisessa lainsäädännössä, johon se viittaa, rajoitetaan syytettyjen oikeuksia puolustautua siinä määrin, että se on ristiriidassa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa vahvistettujen takeiden kanssa.
59.
Tämän testin kolmannesta osasta on todettava, että unionin tuomioistuimella käytettävissä olevat tiedot viittaavat siihen, ettei ole olemassa kompensoivia tekijöitä, jotka riittävät tasapainottamaan syytetyille siitä aiheutuvat haitat, että todistajan antama todentamaton lausunto otetaan huomioon ja joilla voitaisiin varmistaa, että oikeudenkäynti on kokonaisuutena arvioituna oikeudenmukainen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan todistajanlausunnoilla, jotka annetaan tuomarin edessä NPK:n 223 §:n nojalla ja luetaan NPK:n 281 §:n 1 momentin nojalla, on sama todistusarvo kuin jos todistajat olisivat olleet läsnä oikeudenkäynnissä ja vastanneet sekä syyttäjän että puolustuksen esittämiin kysymyksiin. Syyttäjä ei etenkään ole velvollinen sen jälkeen, kun se on kuullut todistajaa tuomarin edessä NPK:n 223 §:n nojalla ilman puolustuksen läsnäoloa, kuulemaan tätä todistajaa puolustuksen läsnä ollessa uudelleen oikeudenkäyntiä valmistelevassa vaiheessa. (
36
) Puolustuksella ei myöskään ole mitään mahdollisuutta riitauttaa sitä, että syyttäjä kieltäytyy todistajien kuulemista koskevasta pyynnöstä oikeudenkäyntiä valmistelevassa vaiheessa tai vaatia syyttäjää vastaamaan tätä varten esitettyyn pyyntöön.
60.
Direktiivin 2016/343 6 artiklan 1 kohdan, johon ennakkoratkaisupyynnössä myös viitataan, tulkinnasta on todettava, että kyseinen säännös on yksi direktiivin 2 luvun viidestä artiklasta, jotka koskevat syyttömyysolettamaa. Kuten direktiivin johdanto-osan 22 perustelukappaleesta ilmenee, tämän säännöksen mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että todistustaakka epäillyn tai syytetyn syyllisyydestä on syyttäjällä.
61.
Direktiivin 2016/343 6 artiklan 1 kohdan tarkoituksena on näin ollen todistustaakan jakaminen rikosoikeudenkäynnissä. Toisin kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, kyseiseen säännökseen ei sisälly vaatimusta, jonka mukaan syyttäjä voisi syytettyjen syyllisyyden toteennäyttämiseksi esittää vain sellaisia todisteita, jotka se on voinut hankkia lain, mukaan lukien direktiivin 2016/343 8 artiklan 1 kohdan, mukaisesti. Direktiivin 2016/343 kohteena, sellaisena kuin se on määritelty kyseisen direktiivin 1 artiklassa, ei ole tämänkaltaisten asioiden sääntely millään tavoin.
62.
Sen vuoksi katson, että direktiivin 2016/343 6 artiklan 1 kohdan tulkinta ei ole merkityksellinen käsiteltävän asian tosiseikkojen kannalta ja että näin ollen ei ole tarpeen vastata ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen pyyntöön, joka koskee tämän säännöksen tulkintaa.
V Ratkaisuehdotus
63.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Spetsializiran nakazatele sadin esittämään ennakkoratkaisukysymykseen seuraavasti:
Sellainen kansallinen laki ei ole eräiden syyttömyysolettamaan liittyvien näkökohtien ja läsnäoloa oikeudenkäynnissä koskevan oikeuden lujittamisesta rikosoikeudellisissa menettelyissä 9.3.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2016/3438 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisen kohdan ja 48 artiklan 2 kohdan kanssa, mukainen, jonka mukaan syytetyn oikeutta olla läsnä oikeudenkäynnissä kunnioitetaan, kun rikosoikeudellisen menettelyn tuomioistuinvaiheessa sellaisten todistajien menettelyn valmisteluvaiheessa antamat lausunnot, joita ei voida objektiivisista syistä kuulla, liitetään asiakirja-aineistoon, kun valmisteluvaiheessa näitä todistajia on kuulustellut – puolustuksen osallistumatta tähän kuulusteluun – vain syyttäjä mutta kuitenkin tuomarin edessä ja syyttäjä olisi jo valmisteluvaiheessa voinut antaa puolustukselle tilaisuuden osallistua tähän kuulusteluun mutta on jättänyt näin tekemättä.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: englanti.
(
2
)	Ks. määräys 25.3.2022, Spetsializirana prokuratura (Pääasian tosiseikkojen oikeellisuuden vahvistaminen) (C-609/21, ei julkaistu, EU:C:2022:232); asia C-347/21, DD (Todistajan uudelleenkuuleminen) (EUVL 2021, C 338, s. 12); asia C-349/21, HYA ym. (Telekuunteluluvan perusteleminen) (EUVL 2021, C 338, s. 13) ja asia C-269/22, I.P. ym.
(
3
)	EUVL 2016, L 65, s. 1.
(
4
)	DV nro 86, 28.10.2005.
(
5
)	Kello 15.05–15.50.
(
6
)	Kello 17.40 ja 20.20 välisenä aikana.
(
7
)	DD väittää huomautuksissaan, että hän pyysi syyttäjältä lupaa saada kuulla MM:ää ja RB:tä ja että nämä pyynnöt hylättiin nimenomaisesti.
(
8
)	Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 15 kohta.
(
9
)	Sisäministeriöstä annetun lain (Zakon za Ministerstvoto na vatreshnite raboti, DV nro 53, 27.6.2014) 72 §:n 1 momentin, luettuna yhdessä saman lain 73 §:n kanssa, mukaan rikoksesta epäilty henkilö voidaan pidättää enintään 24 tunnin ajaksi. Yleensä epäiltyyn kohdistetaan virallisesti esitutkinta tämän määräajan lopussa.
(
10
)	Ks. KH:n osalta tämän ratkaisuehdotuksen 15 kohdassa.
(
11
)	Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että kansallisen lainsäädännön mukaan sellaisen todistajan lausunnolla, jota on – joko tuomarin edessä tai ei – kuultu syyttäjän ja puolustuksen läsnä ollessa, ja sellaisen todistajan lausunnolla, jota on kuultu vain syyttäjän läsnä ollessa mutta tuomarin edessä, on sama todistusarvo.
(
12
)	Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 26 kohta.
(
13
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 19.2.2013 (CE:ECHR:2013:0219JUD006180008, 39 ja 41 kohta). Ennakkoratkaisupyynnössä viitataan nimenomaisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kappaleen d kohtaan ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioihin, joissa tätä määräystä on tulkittu.
(
14
)	Ks. vastaavasti julkisasiamies Richard de la Tourin ratkaisuehdotus Sofiyska rayonna prokuratura ym. (Alueelta poistetun syytetyn oikeudenkäynti) (C-420/20, EU:C:2022:157, 51 kohta). Julkisasiamies Bobek on ratkaisuehdotuksessaan Prokuratura Rejonowa Łódź-Bałuty (C-338/20, EU:C:2021:683, 82 kohta) vastaavasti todennut, että ”unionin tuomioistuimella ei ole vielä ollut tilaisuutta antaa oikeudesta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin yhtä laajaa ja yksityiskohtaista oikeuskäytäntöä kuin se, jonka Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on kehittänyt. Tähän mennessä antamissaan ratkaisuissa unionin tuomioistuin on kuitenkin useaan otteeseen lainannut nimenomaisesti Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 3 kappaletta koskevia Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioita ja sisällyttänyt niistä johdetut periaatteet unionin oikeusjärjestykseen”.
(
15
)	Direktiivin 2016/343 johdanto-osan kymmenes perustelukappale.
(
16
)	EUVL 2007, C 303, s. 17.
(
17
)	Lisäksi perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdassa todetaan, että siltä osin kuin tämän perusoikeuskirjan oikeudet vastaavat [Euroopan ihmisoikeussopimuksessa] taattuja oikeuksia, niiden merkitys ja ulottuvuus ovat samat kuin mainitussa yleissopimuksessa. Tätä määräystä koskevista selityksistä ilmenee, että näiden taattujen oikeuksien merkitys ja ulottuvuus määritellään Euroopan ihmisoikeussopimuksessa ja sitä tulkitsevassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännössä (ks. myös tuomio 30.6.2016, Toma ja Biroul Executorului Judecătoresc Horațiu-Vasile Cruduleci, C-205/15, EU:C:2016:499, 41 kohta).
(
18
)	Julkisasiamies Richard de la Tourin ratkaisuehdotus Sofiyska rayonna prokuratura ym. (Alueelta poistetun syytetyn oikeudenkäynti) (C-420/20, EU:C:2022:157, 54 kohta).
(
19
)	Niinpä Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi 19.2.2013 antamassaan tuomiossa Gani v. Espanja, että [Euroopan ihmisoikeussopimuksen] 6 artiklan 3 kappaleen d kohta on 6 artiklan 1 kappaleessa taattuun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan oikeuteen liittyvä erityinen osatekijä, joka on otettava huomioon menettelyn oikeudenmukaisuutta arvioitaessa (CE:ECHR:2013:0219JUD006180008, 36 kohta). Ks. myös julkisasiamies Botin ratkaisuehdotus Gambino ja Hyka (C-38/18, EU:C:2019:208, 92 kohta).
(
20
)	Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välille SEUT 267 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin voi ratkaista siinä vireillä olevan asian, jolloin unionin tuomioistuin saattaa lisäksi joutua ottamaan huomioon sellaisia unionin oikeuden normeja, joihin kansallinen tuomioistuin ei ole ennakkoratkaisukysymyksessään viitannut (tuomio 29.4.2021, Banco de Portugal ym., C-504/19, EU:C:2021:335, 30 kohta). Komission kirjallisissa huomautuksissa väitetään, että syytetyn oikeus osallistua todistajan kuulemiseen on lähtökohtaisesti suojattu perusoikeuskirjan 47 artiklalla ja 48 artiklan 2 kohdalla.
(
21
)	Direktiivin 2016/343 2 artiklassa säädetään, että tätä direktiiviä sovelletaan luonnollisiin henkilöihin, jotka ovat epäiltynä tai syytettynä rikosoikeudellisissa menettelyissä näiden menettelyjen kaikissa vaiheissa siitä hetkestä, kun henkilöä epäillään tai syytetään rikoksesta tai väitetystä rikoksesta, kunnes on lopullisesti ratkaistu kysymys siitä, onko epäilty tai syytetty tehnyt rikoksen, ja tästä päätöksestä on tullut lopullinen.
(
22
)	Direktiivin 2016/343 10 artiklan 2 kohta.
(
23
)	Tuomio 13.2.2020, Spetsializirana prokuratura (Istunto syytetyn poissa ollessa) (C-688/18, EU:C:2020:94, 36 kohta).
(
24
)	Julkisasiamies Botin ratkaisuehdotus Gambino ja Hyka (C-38/18, EU:C:2019:208, 44 kohta).
(
25
)	Tuomio 29.7.2019, Gambino ja Hyka (C-38/18, EU:C:2019:628, 42 ja 43 kohta).
(
26
)	Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 19.
(
27
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 19.2.2013, Gani v. Espanja (CE:ECHR:2013:0219JUD006180008, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 15.12.2015, Schatschaschwili v. Saksa (CE:ECHR:2015:1215JUD000915410, 100 ja 101 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
28
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 19.2.2013, Gani v. Espanja (CE:ECHR:2013:0219JUD006180008, 38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 15.12.2015, Schatschaschwili v. Saksa (CE:ECHR:2015:1215JUD000915410, 105 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
29
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 15.12.2015, Schatschaschwili v. Saksa (CE:ECHR:2015:1215JUD000915410, 107 kohta). Unionin tuomioistuin on todennut vastaavasti tuomiossaan Gambino ja Hyka, että ”sen ratkaisemiseksi, onko mahdollista käyttää uhrin antamasta lausunnosta laadittua pöytäkirjaa todisteena, jäsenvaltioiden on tutkittava, onko uhrin kuulustelemisella mahdollisesti tärkeä merkitys syytetyn tuomitsemiseksi, ja varmistettava riittävillä menettelyllisillä takeilla, ettei todistelumenettely rikosoikeudenkäynnissä ole vastoin perusoikeuskirjan 47 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettua oikeudenkäynnin oikeudenmukaisuutta eikä perusoikeuskirjan 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua oikeutta puolustukseen” (tuomio 29.7.2019, C-38/18, EU:C:2019:628, 55 kohta).
(
30
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 15.12.2011, Al-Khawaja ja Tahery v. Yhdistynyt kuningaskunta (CE:ECHR:2011:1215JUD002676605, 119 ja 120 kohta) ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 15.12.2015, Schatschaschwili v. Saksa (CE:ECHR:2015:1215JUD000915410, 119 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
31
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 19.2.2013, Gani v. Espanja (CE:ECHR:2013:0219JUD006180008, 38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
32
)	Ibid. 41 ja 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.
(
33
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tutkii muun muassa sitä, suhtautuiko tuomion antava tuomioistuin poissa olevan todistajan antamaan todentamattomaan lausuntoon varauksella, osoittiko se olevansa tietoinen siitä, että poissa olevan todistajan lausunnoilla oli vähemmän painoarvoa, ja perusteliko se yksityiskohtaisesti sen, miksi se piti kyseistä todistetta uskottavana, kun otetaan huomioon muut käytettävissä olleet todisteet (Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 15.12.2015, Schatschaschwili v. Saksa, CE:ECHR:2015:1215JUD000915410, 126 kohta).
(
34
)	Ibid. 128 kohta.
(
35
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen mukaan merkittävä tae on se, että syytetylle tai hänen oikeudelliselle avustajalleen on annettu tilaisuus kuulustella todistajaa tutkintavaiheessa. Se on todennut tältä osin, että jos tutkintaviranomaiset ovat jo tutkintavaiheessa olettaneet, että todistajaa ei kuulla oikeudenkäynnissä, on olennaista antaa puolustukselle tilaisuus esittää kysymyksiä uhrille esitutkinnan aikana (Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 15.12.2015, Schatschaschwili v. Saksa, CE:ECHR:2015:1215JUD000915410, 130 kohta).
(
36
)	Lukuun ottamatta tilannetta, jossa uudelleenkuuleminen suoritetaan tuomarin edessä NPK:n 223 §:n nojalla ajankohtana, jolloin syytetty on jo virallisesti esitutkinnan kohteena. Näyttää siltä, että velvollisuutta järjestää tällainen uudelleenkuuleminen ei ole.