62023CC0632
ĢENERĀLADVOKĀTA ATANASIJA RANTA [ATHANASIOS RANTOS]
SECINĀJUMI,
sniegti 2025. gada 27. martā (
1
)
Lieta C‑632/23
Eiropas Komisija
pret
Bulgārijas Republiku
Valsts pienākumu neizpilde – Valsts atbalsts – Atbalsts, kas atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu – LESD 108. panta 2. punkta otrā daļa – Lēmums (ES) 2015/456 – Valsts atbalsts, kas sniegts meža zemes maiņas darījumos – Atgūšanas pienākums – Informēšanas pienākums – Neizpilde noteiktajā termiņā – Neatkarīga eksperta iecelšana atgūstamās atbalsta summas noteikšanai – Šī eksperta neatkarīguma neesamība
I. Ievads
1.
Ar šo prasību sakarā ar pienākumu neizpildi, kas celta atbilstoši LESD 108. panta 2. punkta otrajai daļai, Eiropas Komisija lūdz Tiesu atzīt, ka, noteiktajā termiņā neveicot visus vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu Lēmumu (ES) 2015/456 par atbalsta shēmu, ko īstenojusi Bulgārijas Republika saistībā ar meža zemes maiņu (
2
), tā nav izpildījusi LESD 288. panta ceturtajā daļā un šī lēmuma 4.–6. punktā paredzētos pienākumus.
2.
Konkrētāk – Komisija pārmet Bulgārijas Republikai, ka tā divpadsmit mēnešu laikā pēc Lēmuma 2015/456 paziņošanas, proti, līdz 2015. gada 5. septembrim, nav veikusi nepieciešamos pasākumus, lai, pirmkārt, atgūtu visu valsts atbalstu, kas piešķirts uzņēmumiem saistībā ar valsts meža zemes maiņu pret privātu meža zemi laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 27. janvārim, un kas ar šo lēmumu atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, un, otrkārt, izpildītu savu pienākumu informēt Komisiju.
3.
Prasības pamatojumā Komisija izvirza trīs iebildumus, kuri daļēji pārklājas – pirmais attiecas uz to, ka Lēmums 2015/456 nav īstenots noteiktajā termiņā, otrais attiecas uz ļoti ierobežotu rezultātu saistībā ar attiecīgā atbalsta atgūšanu un trešais attiecas uz tādu apstākļu neesamību, kas pierāda pilnīgu neiespējamību izpildīt šo lēmumu.
4.
Saskaņā ar Tiesas lūgumu šajos secinājumos tiks mērķorientēti analizēta Komisijas otrā iebilduma pirmā daļa, kura būtībā ir par trim argumentiem attiecībā uz Bulgārijas Republiku – pirmais attiecas uz šīs dalībvalsts, kā apgalvots, nepamatoto izvēli izmantot neatkarīgu ekspertu apmainīto zemes gabalu tirgus vērtības noteikšanai, lai aprēķinātu atgūstamā atbalsta apmēru, atbilstoši Lēmuma 2015/456 176. apsvērumam, otrais attiecas uz ieceltā eksperta apgalvoto neatkarības neesamību un trešais attiecas uz apgalvotu lojālas sadarbības pienākuma pārkāpumu, jo Komisijai nav darīta zināma informācija par to, ka ieceltais eksperts ir valsts uzņēmums.
II. Atbilstošās tiesību normas
A.
Regula (EK) Nr. 659/1999
5.
Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus [LESD 108. panta] piemērošanai (
3
), kas tika aizstāta ar Regulu (ES) 2015/1589 (
4
), joprojām ir piemērojama šajā tiesvedībā, ņemot vērā konkrētās lietas faktu rašanās laiku.
6.
Regulas Nr. 659/1999 13. apsvērumā bija noteikts:
“tā kā tādos nelikumīga atbalsta gadījumos, kurš nav saderīgs ar kopējo tirgu, būtu jāatjauno efektīva konkurence; tā kā šajā nolūkā atbalsts, ieskaitot procentus, ir nekavējoties jāatgūst; tā kā atgūšana ir jāveic saskaņā ar attiecīgo valstu likumos paredzētajām procedūrām; tā kā minēto procedūru piemērošana, kavējot attiecīgā Komisijas lēmuma tūlītēju un efektīvu izpildi, nedrīkstētu būt par traucēkli efektīvas konkurences atjaunošanai; tā kā, lai to panāktu, dalībvalstīm ir jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu to, ka Komisijas lēmums ir efektīvs.”
7.
Šīs regulas 14. panta “Atbalsta atgūšana” 3. punktā bija paredzēts:
“Neskarot nevienu [..] Tiesas nolēmumu saskaņā ar [LESD 278]. pantu, atgūšanu īsteno tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi. Šajā nolūkā un gadījumā, ja ir sākts izskatīšanas process valsts tiesā, attiecīgās dalībvalstis, neskarot [Savienības] tiesību aktus, veic visus vajadzīgos pasākumus, kas iespējami to attiecīgajās tiesību sistēmās, tostarp pagaidu pasākumus.”
8.
Minētās regulas 23. panta “Lēmumu un spriedumu neizpilde” 1. punktā bija noteikts:
“Ja attiecīgā dalībvalsts nepilda nosacītus vai negatīvus lēmumus, jo īpaši gadījumos, kas minēti 14. pantā, Komisija var saskaņā ar [LESD 108]. panta 2. punktu sniegt attiecīgo lietu izskatīšanai tieši [..] Tiesā.”
B.
Lēmums 2015/456
9.
Saskaņā ar Lēmuma 2015/456 44., 118.–121., 146. un 172.–177. apsvērumu:
“(44)
Komisija lēmumā par procedūras sākšanu arī izklāsta savu pagaidu viedokli par to, kā būtu jānosaka no apstrīdētajiem maiņas darījumiem iegūto priekšrocību apjoms gadījumā, ja tiek konstatēts, ka maiņas darījumi rada valsts atbalstu:
i)
starpība starp privātā meža zemes gabala Nr. 1 reālo tirgus cenu un zemes gabala Nr. 1 administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem;
ii)
starpība starp valsts meža zemes gabala Nr. 2 reālo tirgus cenu un zemes gabala Nr. 2 administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Šādā gadījumā maiņas darījumos iesaistītais valsts atbalsts būtu vienāds ar vērtību ii), no kuras atskaitīta vērtība i).
Aprēķinot darījumā iesaistīto iespējamā valsts atbalsta komponentu, būtu jāņem vērā arī ikviena naudas kompensācija, kas izriet no abu zemes gabalu, kuri ir maiņas darījuma priekšmets, administratīvo cenu, ko viena puse samaksājusi otrai pusei, starpības.
[..]
(118)
Vēlākajos apsvērumos, atbildot uz informācijas pieprasījumiem, Bulgārijas iestādes iesniedza tirgus cenas – attiecībā uz privātu un valsts meža zemi – par visiem zemes maiņas darījumiem, kas notikuši izskatāmajā laikposmā [..].
(119)
Tomēr savā 2013. gada 19. novembra dokumentā [..] Bulgārijas iestādes norādīja, ka ir dažas problēmas saistībā ar to sniegto datu ticamību. Jo īpaši attiecībā uz 44. apsvērumā norādīto formulu Bulgārijas iestādes iesniedza patiesās tirgus cenas par 82 zemes gabaliem [..], ar kuriem bija saistīti apstrīdētie zemes maiņas darījumi. Par atlikušajiem zemes gabaliem tās iesniedza tirgus vērtības, norādot, ka tās var arī nebūt patiesās tirgus vērtības. Par atlikušajiem valsts zemes gabaliem Bulgārijas iestādes paskaidroja, ka cenas, ko tās norādījušas kā tirgus cenas, faktiski ir ar mežu saistīto dažādo darījumu veidu vidējās cenas. Tāpēc tās var neatspoguļot patieso tirgus vērtību, jo tās nav vienādas ar pilnīgi identisku darījumu vidējām cenām.
(120)
Līdzīgi attiecībā uz atlikušajiem privātajiem zemes gabaliem, ko vēl nebija novērtējis neatkarīgs eksperts, Bulgārijas iestādes norādīja, ka dažos gadījumos pārdošanas apliecībās norādītās cenas, ko iestādes izmantoja kā tuvinājumu iesniegtajām konkrēto zemes gabalu tirgus vērtībām, bija līdzīgas tā dēvētajām nodokļu vērtībām vai vienādas ar tām. Zemes gabala nodokļu vērtība nav tā tirgus vērtība, bet ir minimālā cena, kas jāmaksā nekustamā īpašuma darījumos, t. i., attiecīgā zemes gabala tirgus vērtība principā ir lielāka.
(121)
Neatkarīgi no iepriekšminētā Bulgārijas iestādes uzsvēra, ka to iesniegtie dati par tirgus cenām ir visprecīzākās aplēses, ko tās var iegūt, jo: i) Bulgārijā nav īpašu noteikumu par meža zemes gabalu tirgus cenu noteikšanu, veicot vērtēšanu; ii) būtu laikietilpīgi neatkarīgam ekspertam veikt novērtējumu par to, kādas būtu bijušas attiecīgo zemes gabalu tirgus cenas to maiņas brīdī; un iii) šāda novērtēšana būtu ļoti dārgs process. Turklāt Bulgārijas iestādes norādīja, ka iesniegtās cenas jebkurā gadījumā vairāk atbilst patiesajām tirgus cenām, nekā tās atbilstu administratīvajām cenām.
[..]
(146)
Bulgārijas iestādes norādīja uz dažām problēmām saistībā ar to datu ticamību, kurus tās varēja iesniegt par tirgus cenām [..]. Tomēr tajā pašā laikā tās norādīja, ka sniegtā informācija ietver visprecīzākās tirgus cenu aplēses [..]. Komisija uzskata minētos datus par pietiekami ticamām attiecīgo zemes gabalu reālās (t. i., “patiesās”) tirgus vērtības aplēsēm.
[..]
(172)
Komisijai nav juridiska pienākuma noteikt precīzu atgūstamo summu, jo īpaši, ja tai trūkst datu, lai to izdarītu. Tā vietā ir pietiekami, ja Komisijas lēmumā tiek iekļauta informācija, kas ļauj dalībvalstij bez pārmērīgām grūtībām noteikt atgūstamo summu [..].
(173)
[..] Komisija uzskata, ka dalībvalstij, lai noteiktu no katra saņēmēja atgūstamo nesaderīgā atbalsta summu, vispirms būtu jāizmanto šāda metodika:
i)
jānosaka starpība starp privātā meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem; un
ii)
jānosaka starpība starp valsts meža zemes gabala reālo tirgus cenu un attiecīgā zemes gabala administratīvo cenu, kas noteikta atbilstoši Noteikumos par pamatcenām sniegtajiem norādījumiem.
Sākotnējā valsts atbalsta summa, kas saņemta zemes maiņas darījumā, ir vienāda ar vērtību ii), no kuras atskaitīta vērtība i).
Jāveic šīs sākotnējās summas korekcija par tiem gadījumiem, kuros valsts meža zemes gabals ar lielāku administratīvo vērtību apmainīts pret privātu zemes gabalu ar mazāku administratīvo vērtību. Saskaņā ar Bulgārijas iestādēm šādos gadījumos atbalsta saņēmējam bija jāmaksā valstij kompensācija, lai segtu zemes gabalu vērtības starpību. Attiecīgi atbalsta sākotnējā summa būtu jāsamazina par kompensācijas summu, ko atbalsta saņēmējs samaksājis Bulgārijas iestādēm. Rezultātā iegūtā summa Bulgārijas iestādēm tad būtu jāatgūst no atbalsta saņēmēja, tādējādi atņemot priekšrocības, kas piešķirtas zemes maiņas darījumā.
(174)
Lai noteiktu attiecīgo zemes gabalu tirgus cenas, ir pilnībā jāņem vērā konkrētās zemes ekonomiskā vērtība zemes maiņas brīdī. [..]
(175)
Komisija norāda, ka informācija par administratīvajām cenām, kas izmantotas zemes maiņas darījumos, kā arī par visu ar darījumiem saistīto zemes gabalu tirgus cenām zemes maiņas brīdī jau ir Bulgārijas iestāžu rīcībā [..], tāpēc tām nevajadzētu būt pārmērīgi sarežģīti noteikt atgūstamās summas, pamatojoties uz 173. apsvērumā aprakstīto metodiku [..].
(176)
Tomēr gadījumos, kad Bulgārijas iestādēm ir pamatotas bažas, ka minēto metodiku nevar īstenot vai ka, to izmantojot, tiek iegūta summa, kas acīmredzami nepareizi atspoguļo saņemtā valsts atbalsta summu, tās var nolemt, ka tās novērtēs apmainīto zemes gabalu tirgus cenas, kādas tās bija darījuma brīdī, piesaistot neatkarīgu ekspertu, kurš ir kvalificēts veikt šādus novērtējumus un kurš izvēlēts atklāta konkursa procedūrā. Nosakot procedūru šāda eksperta atlasei, pat gadījumos, kad līguma summa nepārsniedz Savienības publiskā iepirkuma direktīvās noteiktās robežvērtības, jāievēro pārredzamības un vienlīdzīgas attieksmes princips. Konkrētāk, konkursa procedūrai jābūt šādai: i) pietiekami reklamētai; ii) pamatotai ar objektīviem, iepriekš zināmiem atlases kritērijiem; un iii) tās ietvaros jābūt sniegtai informācijai, ka pēc sākotnējās atlases posma galīgais lēmums tiks pieņemts, piedaloties Komisijas dienestu pārstāvjiem. Minētajos izņēmuma gadījumos Bulgārijas iestādēm: i) jānorāda attiecīgais(-ie) zemes gabals(-i); ii) jānorāda pamatojums vajadzībai pēc neatkarīga eksperta veikta novērtējuma konkrētajā gadījumā; un iii) jāiesniedz Komisijai priekšlikums par neatkarīgu ekspertu (kurš jāizvēlas atklātā konkursā), par kuru jāvienojas Komisijai un Bulgārijas Republikai.
(177)
Visbeidzot, tā kā atbalsta atgūšanas mērķis ir tāda status quo ante atjaunošana, kāds tas bija pirms zemes maiņas darījuma dienas, Komisija uzskata, ka, ņemot vērā zemes maiņas nolīgumu izņēmuma raksturu attiecībā uz meža zemi, kas nav komerciāli izmantota, Bulgārijas Republika izpildītu savu pienākumu atgūt nelikumīgi īstenoto atbalstu, anulējot apstrīdētos zemes maiņas darījumus, proti, apmainot attiecīgos zemes gabalus atpakaļ. [..]”
10.
Šī lēmuma rezolutīvās daļas 1. un 4.–6. pants ir formulēts šādi:
“1. pants
Valsts atbalsts, kas piešķirts uzņēmumiem saistībā ar darījumiem, kuros valsts meža zeme apmainīta pret privātu meža zemi laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 27. janvārim, un ko Bulgārijas Republika nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot [LESD] 108. panta 3. punktu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
[..]
4. pants
1.   Bulgārijas Republika atgūst nesaderīgo atbalstu, kas piešķirts 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos, no tā saņēmējiem.
2.   Atkāpjoties no 1. punkta, nesaderīgo atbalstu var atgūt no tā saņēmējiem, anulējot zemes maiņas darījumus gadījumos, ja attiecīgajai valsts un privātajai meža zemei kopš maiņas darījuma nav veikti būtiski pārveidojumi.
[..]
5. pants
1.   Saskaņā ar 1. pantā minēto shēmu piešķirto atbalstu atgūst nekavējoties un faktiski.
2.   Bulgārijas Republika nodrošina, kas šis lēmums tiek pilnīgi īstenots divpadsmit mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
6. pants
[..]
3. Divpadsmit mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas Bulgārijas Republika iesniedz dokumentus, kas apliecina, ka atbalsts ir pilnīgi atgūts no attiecīgajiem tā saņēmējiem.
4. Bulgārijas Republika, iesniedzot ziņojumus reizi divos mēnešos, informē Komisiju par šā lēmuma īstenošanai veikto valsts pasākumu norisi, līdz 1. pantā minētajos zemes maiņas darījumos piešķirtā atbalsta atgūšana ir pabeigta. Pēc Komisijas vienkārša pieprasījuma tā tūlīt sniedz informāciju par jau veiktajiem un plānotajiem šā lēmuma izpildes pasākumiem. Tā arī sniedz sīku informāciju par atbalsta un atgūšanas procentu summām, ko saņēmēji jau atmaksājuši.”
III. Tiesvedības priekšvēsture un pirmstiesas procedūra
A.
Faktiskie apstākļi
11.
1947. gadā Bulgārijas Republikas meža zeme tika nacionalizēta. Pēc 2000. gada Bulgārijas Republika sāka to atdot to iepriekšējiem privātīpašniekiem. No Tiesas rīcībā esošajiem materiāliem izriet, ka pēc Mežu likuma (
5
) grozījumiem, kas stājās spēkā 2002. gada 22. februārī, kļuva iespējama privatizētās meža zemes maiņa pret valsts meža zemi no Valsts mežu fonda. Apmainītās zemes cenas tika noteiktas, pamatojoties uz kritērijiem, kas noteikti Bulgārijas tiesiskajā regulējumā, kas stājās spēkā 2003. gada 18. novembrī (
6
).
12.
Tā kā meža zemes maiņas aizliegums stājās spēkā 2009. gada 27. janvārī, izskatāmais apstrīdēto maiņas darījumu laikposms ir no 2007. gada 1. janvāra (datums, kad Bulgārijas Republika pievienojās Savienībai) līdz 2009. gada 27. janvārim (
7
).
13.
Pēc 2008. gadā iesniegtas sūdzības, kurā norādīts ar zemes maiņu saistīts nelikumīgs valsts atbalsts, Komisija ar 2011. gada 29. jūnija vēstuli informēja Bulgārijas Republiku, ka ir nolēmusi sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto oficiālās izmeklēšanas procedūru par apstrīdētajiem maiņas darījumiem.
14.
Ar Lēmumu 2015/456 Komisija konstatēja, ka Bulgārijas Republika nav izpildījusi pienākumu, kas tai noteikts LESD 108. panta 3. punktā, piešķirot nelikumīgu, ar iekšējo tirgu nesaderīgu valsts atbalstu uzņēmumiem saistībā ar darījumiem, kuros vismaz divi valsts meža zemes gabali apmainīti pret privātu meža zemi laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 27. janvārim un kas attiecās kopā uz 132 maiņas darījumiem.
15.
Šajā ziņā Komisija uzskatīja, ka aplūkotajā laikposmā Bulgārijas Republikas īstenotie maiņas darījumi ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja personas, kas piedalījušās šajā apmaiņā, ir uzņēmumi šīs tiesību normas izpratnē, un ja šīs dalībvalsts meža zemes vērtība neatspoguļo tirgus vērtību (
8
), ja vien runa nav par de minimis atbalstu Regulas (ES) Nr. 1407/2013 (
9
) izpratnē.
16.
2014. gada 5. novembrī Bulgārijas Republika nolēma necelt atcelšanas prasību par Lēmumu 2015/456.
B.
Pirmstiesas procedūra
17.
Pēc Lēmuma 2015/456 pieņemšanas Bulgārijas iestādes un Komisijas dienesti veica apjomīgu saraksti par šī lēmuma izpildi. Šo mērķorientēto secinājumu mērķiem turpmākais izklāsts attieksies vienīgi uz saraksti par neatkarīgā eksperta iecelšanu.
18.
2014. gada 7. oktobrī – pirmajā sanāksmē ar Komisijas dienestiem pēc Lēmuma 2015/456 pieņemšanas Bulgārijas iestādes informēja Komisiju, ka tās ir nolēmušas atgūt nesaderīgo atbalstu, neizmantojot Lēmuma 2015/456 rezolutīvās daļas 4. panta 2. punktā un 177. apsvērumā paredzēto iespēju, proti, anulējot zemes maiņas darījumus gadījumos, ja attiecīgajai meža zemei kopš maiņas darījuma nav veikti būtiski pārveidojumi. Taču tās apņēmās atgūt atbalstu visos gadījumos, kad [saņemtā atbalsta] apjoms pārsniedz de minimis robežvērtību. Šajā nolūkā Bulgārijas iestādes norādīja, ka tās veiks apmainītās zemes tirgus cenas novērtējumu ar neatkarīga eksperta palīdzību atbilstoši šī lēmuma 176. apsvērumam. Šīs sanāksmes laikā Komisija neiebilda pret Bulgārijas iestāžu izvēli izmantot šāda neatkarīga eksperta pakalpojumus.
19.
Ar 2014. gada 17. oktobra e‑pasta vēstuli Bulgārijas iestādes nosūtīja Komisijai sarakstu, kurā identificēti 78 meža zemes maiņas darījumi, kuriem piemērojami de minimis noteikumi.
20.
Ar 2014. gada 22. oktobra e‑pasta vēstuli Komisijas dienesti informēja Bulgārijas iestādes, ka šis saraksts ir “sagatavots pareizi”.
21.
2014. gada 26. novembrī Bulgārijas Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrija apstiprināja to maiņas darījumu sarakstu, kuri pārsniedz de minimis robežvērtību un attiecībā uz kuriem neatkarīgam ekspertam ir jāveic novērtējums par meža zemes gabalu tirgus cenām maiņas darījuma brīdī.
22.
Iepirkuma procedūra, lai atlasītu neatkarīgo ekspertu, noritēja laikposmā no 2014. gada līdz 2017. gadam, kura laikā tika izsludinātas daudzas iepirkuma procedūras, jo atsevišķu procesuāla rakstura grūtību dēļ pirmās iepirkuma procedūras nebija rezultatīvas (
10
).
23.
Ar 2017. gada 16. oktobra vēstuli Bulgārijas iestādes informēja Komisiju par pēdējās iepirkuma procedūras rezultātiem, norādot, ka izvēlētais eksperts ir sabiedrība Agrolesproekt EOOD un ka tā pildīšot līgumu, piesaistot divus kvalificētus ekspertus, kas ir reģistrēti Bulgārijas neatkarīgo vērtētāju kamerā un kuriem ir atļauja vērtēt zemes gabalus meža teritorijās. Turklāt šajā vēstulē bija norādīts, ka saskaņā ar prasībām, kas pretendentiem noteiktas ar publisko iepirkumu saistītajā dokumentācijā, ir tikusi iesniegta deklarācija par minētajiem diviem vērtētājiem, kurā tostarp precizēts, ka viņi nav bijuši to komiteju sastāvā, kas apstiprināja novērtējuma ziņojumus, kas izstrādāti par laikposmu no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 27. janvārim, kas minēts Lēmumā 2015/456 (
11
). Minētajā vēstulē nebija nekādas informācijas par Agrolesproekt īpašnieku struktūru un, it īpaši, par to, ka tā pilnībā pieder Bulgārijas valstij.
24.
Ar 2017. gada 26. oktobra vēstuli Komisija informēja Bulgārijas Republiku, pirmkārt, ka tā ir pieņēmusi zināšanai Agrolesproekt atlases faktu un to, ka līgumu īstenos divi eksperti un, otrkārt, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju, piedāvātā atlase atbilst kritērijiem, kas ļauj izmantot divus neatkarīgus un pietiekami kvalificētus ekspertus, kuri iepriekš nav piedalījušies Lēmumā 2015/456 minētajos maiņas darījumos. Pēc tam tā lūdza, lai Bulgārijas iestādes tai iesniedz novērtējuma ziņojumus, tiklīdz eksperti būs tos pabeiguši.
25.
2017. gada 7. novembrī Bulgārijas iestādes un Agrolesproekt parakstīja līgumu par apmainītās zemes tirgus cenu aprēķina pakalpojumu sniegšanu.
26.
Ar 2018. gada 8. jūnija vēstuli, atbildot uz 2017. gada 26. oktobra vēstuli, Bulgārijas Republika informēja Komisiju, ka Agrolesproekt ir sagatavojis ziņojumu par paveiktajiem darbiem, kas ir iesniegts līgumslēdzējai iestādei, kura to ir apstiprinājusi pēc tam, kad to novērtēja Meža izpildaģentūras ekspertu padome, kura vienbalsīgi konstatēja, ka novērtējuma ziņojumi ir sagatavoti atbilstoši iepirkuma tehniskajām specifikācijām un specifikācijās paredzētajai metodikai.
27.
Ar 2018. gada 29. jūnija vēstuli Komisija lūdza, lai Bulgārijas Republika tai sniedz informāciju par meža īpašumu novērtējuma uzdevuma izpildi.
28.
Ar 2018. gada 4. septembra vēstuli Bulgārijas iestādes iesniedza ziņojumus par apmainītās zemes tirgu cenu novērtējumu. Balstoties uz šiem ziņojumiem, tika konstatēta pozitīva atbalsta summa attiecībā uz 103 no 132 maiņas darījumiem, uz kuriem attiecas Lēmums 2015/456 (
12
).
29.
Ar 2018. gada 22. oktobra vēstuli, atbildot uz 2018. gada 4. septembra vēstuli, Komisija informēja Bulgārijas iestādes, ka tā ir pieņēmusi zināšanai nosūtīto informāciju un apstiprināja secinājumu, par to, ka priekšrocība ir konstatēta attiecībā uz saņēmējiem, kuri ir piedalījušies 103 maiņas darījumos (no 132 kopumā).
30.
Komisijas ieskatā 2018. gada novembrī Bulgārijas iestādes norādīja, ka atgūstamās summas sasniedz aptuveni 40 miljonus euro.
31.
2020. gadā Komisija saņēma sūdzību, kurā apgalvots, ka atgūstamā summa pārsniedzot 500 miljonus euro, un kurā paustas šaubas par šo iestāžu piemēroto atbalsta aprēķina metodi saistībā ar šo atgūšanu.
32.
Ar 2020. gada 15. maija vēstuli Komisija, ņemot vērā šīs šaubas, lūdza Bulgārijas Republikai virkni precizējumu par Agrolesproekt darbībām, tostarp par tā īpašnieku struktūru, par eksperta neatkarības kritērija piemērošanu iepirkuma procedūrā, kā arī par abu ekspertu, kurus bija piesaistījis Agrolesproekt, atalgojumu (
13
).
33.
Ar 2020. gada 10. jūlija vēstuli Bulgārijas Republika atbildēja, skaidrojot, ka Agrolesproekt ir sabiedrība, kas pilnībā pieder Bulgārijas valstij, un tās galvenā darbība ir ar mežsaimniecību un mežu apsaimniekošanu saistītu pakalpojumu sniegšana, un ka pārvaldības funkcijas pilda Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrs.
34.
Ar 2020. gada 22. septembra vēstuli, uzskatīdama, ka Bulgārijas iestāžu sniegtā informācija neļauj kliedēt nopietnās šaubas, kas paustas saistībā ar atgūšanas lēmuma pilnīgu īstenošanu (
14
), Komisija aicināja šīs iestādes pārskatīt visus individuālos Agrolesproekt izstrādātos novērtējuma ziņojumus, lai noteiktu tirgus cenas saskaņā ar pareizo metodi un nekavējoties aprēķinātu atgūstamā valsts atbalsta pareizās summas.
35.
Ar 2020. gada 2. novembra vēstuli minētās iestādes informēja Komisiju par to, ka valsts tiesās ir celtas daudzas prasības pret izdotajiem rīkojumiem atgūt atbalstu, un par to, ka nepastāv juridisks vai leģislatīvs mehānisms, kas ļautu atjaunot vai pabeigt notiekošu tiesvedību.
36.
Ar 2021. gada 19. aprīļa vēstuli Komisija norādīja tām pašām iestādēm, ka fakts, ka Agrolesproekt ir “publisks uzņēmums” Direktīvas 2006/111/EK (
15
) 2. panta b) punkta izpratnē, neļauj šim uzņēmumam novērtēt apmainīto zemes gabalu tirgus cenas, kādas tās bija darījuma brīdī. Tālab Komisija uzskatīja, ka Agrolesproekt iesniegtais ekspertīzes ziņojums, kas kalpoja par pamatojumu Bulgārijas iestāžu pasākumiem, kas veikti, lai īstenotu valsts atbalsta atgūšanas lēmumu, nav uzticams, lai īstenotu Lēmumu 2015/456. Līdz ar to Komisija lūdza šīm iestādēm izpētīt iespēju rīkot jaunu publiskā iepirkuma procedūru, lai ieceltu neatkarīgu ekspertu saskaņā ar šī lēmuma 176. apsvērumu (
16
).
37.
Ar 2021. gada 11. maija vēstuli minētās iestādes atbildēja uz šo vēstuli, aizstāvot Agrolesproekt kā eksperta izvēli, it īpaši uzsverot, ka šī izvēle tika veikta, izmantojot publisku, pietiekami pārredzamu, atklātu, beznosacījumu konkursa procedūru saskaņā ar minētā lēmuma 176. apsvērumu, un pamatojoties uz zemākās piedāvājuma cenas kritēriju. Turklāt tās norādīja, ka šis uzņēmums savām darbībām nesaņem finansējumu no valsts budžeta, pašvaldībām vai citām iestādēm, kas dod rīkojumus; tā ieņēmumi nāk no tā galvenās darbības, proti, no mežu karšu un meža teritoriju inventarizācijas sagatavošanas tādu līgumu kontekstā, kas noslēgti pēc dalības atklātās procedūrās atbilstoši Zakon za obshtestvenite porachki (Publisko iepirkumu likumam) (
17
). Visbeidzot – valsts tiesās notiekot daudzas tiesvedības, kurās tiek apstrīdētas atgūstamā atbalsta summas, un dažās no tām tiesu eksperti esot noteikuši tirgus cenu, kas ir analoģiska minētā uzņēmuma noteiktajai, vai pat zemāka par to.
38.
Ar 2022. gada 20. jūnija vēstuli Komisija pieprasīja papildu informāciju par Agrolesproekt neatkarību. Komisija uzsvēra turpmāk minēto elementu nepieciešamo pārskatāmību: a) uzņēmuma galvenā darbība, piedāvātie pakalpojumi un galveno klientu saraksts; b) uzņēmuma tirdzniecības politika un tā lēmumu pieņemšanas process; c) citas struktūras vai ieinteresētas struktūras, kuras kontrolē vai ietekmē šī uzņēmuma darbību; un d) detalizēti uzskaitīti ienākumu avoti un valsts finansējuma vai ar valsti noslēgtu līgumu daļa minētā uzņēmuma apgrozījumā, kā arī sertificēti grāmatvedības pārskati par laikposmu no 2017. līdz 2021. gadam.
39.
Ar 2022. gada 12. jūlija vēstuli Bulgārijas Republika atkārtoti izteica savā 2021. gada 11. maija vēstulē paustos apsvērumus, vienlaikus norādot, ka no kopumā 102 lietām, kurās tika konstatēta valsts atbalsta piešķiršana, līdz šim brīdim ir uzsāktas 66 tiesvedības saistībā ar šī atbalsta atgūšanu un ka desmit lietās Varhoven administrativen sad (Augstākā administratīvā tiesa, Bulgārija) ir atcēlusi apstrīdētos rīkojumus atgūt atbalstu. Bulgārijas iestādes precizēja, ka ir nosūtījušas 21 rīkojumu atgūt atbalstu, no kuriem desmit rīkojumi ir izpildīti un pieci ir izraisījuši maiņas darījuma atcelšanu.
40.
Saistībā ar prasību, kas celta pret šādu rīkojumu atgūt atbalstu zemes gabalu maiņas darījuma ietvaros, Administrativen sad Varna (Varnas Administratīvā tiesa, Bulgārija) iesniedza Tiesai prejudiciālos jautājumus par jēdziena “uzņēmums” LESD 107. panta izpratnē interpretāciju, kā arī par apmainīto zemes gabalu tirgus cenas aprēķina kārtību (
18
).
41.
Šādos apstākļos Komisija nolēma celt šo prasību.
IV. Tiesvedība Tiesā un lietas dalībnieku prasījumi
42.
Komisija lūdz Tiesu atzīt, ka, neveicot noteiktajā termiņā visus nepieciešamos pasākumus, lai atgūtu no saņēmējiem valsts atbalstu, kas Lēmumā 2015/456 atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, Bulgārijas Republika nav izpildījusi LESD 288. panta ceturtajā daļā un minētā lēmuma 4.–6. pantā noteiktos pienākumus, un piespriest šai dalībvalstij atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
43.
Bulgārijas Republika lūdz pilnībā noraidīt prasību kā nepamatotu un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
44.
Lietas dalībnieku mutvārdu paskaidrojumi un atbildes uz Tiesas uzdotajiem jautājumiem tika uzklausīti 2025. gada 8. janvāra tiesas sēdē.
V. Juridiskā analīze
45.
Prasības pamatojumā Komisija izvirza trīs iebildumus, kuri daļēji pārklājas, pirmais attiecas uz Lēmuma 2015/456 neīstenošanu noteiktajā termiņā, otrais attiecas uz ļoti ierobežotu rezultātu saistībā ar attiecīgā valsts atbalsta atgūšanu, un trešais – uz tādu apstākļu neesamību, kuri pierāda pilnīgu šī lēmuma izpildes neiespējamību.
46.
Otrais iebildums sastāv no divām daļām, kuras saistītas attiecīgi ar diviem galvenajiem iemesliem, kuri Komisijas ieskatā esot kavējuši Lēmuma 2015/456 faktisku izpildi, proti, pirmkārt, tāda eksperta nepamatota iecelšana, kuram jānosaka atgūstamā atbalsta summa, kurš neatbilda šī lēmuma 176. apsvērumā paredzētajām neatkarības prasībām, un, otrkārt, tas, ka šis eksperts piemēroja kļūdainu aprēķina metodi, kas neļauj atspoguļot reālo tirgus cenu.
47.
Saskaņā ar Tiesas lūgumu šajos secinājumos uzmanība tiks vērsta uz otrā iebilduma pirmo daļu (
19
), kura būtībā sastāv no trīs Komisijas izvirzītiem argumentiem, no kuriem pirmais attiecas uz Bulgārijas Republikas, kā apgalvots, nepamatotu izvēli izmantot neatkarīgu ekspertu (B), otrais – uz ieceltā eksperta apgalvoto neatkarības neesamību (C) un trešais – uz apgalvotu lojālas sadarbības pienākuma pārkāpumu, jo Komisijai nav darīta zināma informācija par to, ka ieceltais eksperts ir valsts uzņēmums. (D) (
20
). Tomēr labākai šo dažādo argumentu izpratnei uzskatu, ka ir lietderīgi īsumā atgādināt principus, kuri attiecas uz pienākumu atgūt valsts atbalstu, kas atzīts par nelikumīgu (A).
A.
Par pienākumu atgūt nelikumīgu atbalstu
48.
Vispirms, kā Tiesa ir atkārtoti nospriedusi, nelikumīga atbalsta atcelšana, to atgūstot, ir tā nelikumības konstatēšanas loģiskas sekas. Dalībvalstij, kas ir lēmuma par nelikumīgā atbalsta atgūšanu adresāte, atbilstoši LESD 288. pantam jāveic visi atbilstošie pasākumi, lai nodrošinātu minētā lēmuma izpildi. Tai ir jāpanāk maksājamās summas faktiska piedziņa, lai novērstu konkurences izkropļojumu, ko izraisījusi šī atbalsta radītā konkurences priekšrocība (
21
).
49.
Turpinājumā – saskaņā ar Regulas Nr. 659/1999 14. panta 3. punktu (
22
), kas bija piemērojams Lēmuma 2015/456 pieņemšanas brīdī, atbalsta, kas ar Komisijas lēmumu atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu, atgūšana, kā arī izriet no šīs regulas 13. apsvēruma, jāīsteno “tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām”, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi, un šis nosacījums atspoguļo efektivitātes principa prasības (
23
).
50.
Tādējādi atgūšanai jānotiek nekavējoties un, precīzāk, termiņā, kas noteikts saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu pieņemtajā Komisijas lēmumā, kurā uzdots atgūt valsts atbalstu, vai – attiecīgā gadījumā – termiņā, kuru vēlāk nosaka Komisija. Novēlota atgūšana, kas notiek pēc noteiktā termiņa, neatbilst LESD prasībām (
24
).
51.
Visbeidzot, šajā ziņā – saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru – izņemot gadījumus, kad atgūšanas lēmums ir atcelts saskaņā ar LESD 263. pantu, vienīgais pamats, uz ko var atsaukties dalībvalsts aizstāvībai pret prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi, ko Komisija cēlusi, pamatojoties uz LESD 108. panta 2. punktu, ir pamats par pilnīgu neiespējamību izpildīt tai adresēto lēmumu (
25
). Tomēr šī situācija tiek analizēta ierobežojoši. Proti, nosacījums par izpildes pilnīgu neiespējamību nav izpildīts, ja dalībvalsts atbildētāja tikai informē Komisiju par juridiskajām, politiskajām vai praktiskajām grūtībām attiecīgā lēmuma izpildē, neveicot nekādas reālas darbības, lai atgūtu atbalstu no attiecīgajiem uzņēmumiem, un nepiedāvājot Komisijai nekādus alternatīvus lēmuma izpildes risinājumus, ar kuriem šīs grūtības varētu pārvarēt (
26
).
52.
Šī prasība sakarā ar pienākumu neizpildi būs jāizskata, ņemot vērā šos principus, lai pārbaudītu vai, pirmkārt, Bulgārijas Republika ir pienācīgi nodrošinājusi atbalsta atgūšanu Lēmumā 2015/456 paredzētajā termiņā (pirmais un otrais iebildums) un, otrkārt, noliedzošas atbildes gadījumā, vai šī dalībvalsts var leģitīmi atsaukties uz iemesliem, kas veido pilnīgu neiespējamību izpildīt šo lēmumu (trešais iebildums) (
27
).
B.
Par izvēli izmantot neatkarīgu ekspertu
53.
Ar savu pirmo argumentu, kas izvirzīts otrā iebilduma pirmajā daļā, Komisija pārmet Bulgārijas Republikai, ka tā izlēma piesaistīt neatkarīgu ekspertu, lai veiktu apmainīto zemes gabalu tirgus cenu novērtējumu nolūkā noteikt atgūstamā valsts atbalsta summu, lai gan, kā izriet no Lēmuma 2015/456 146. un 175. apsvēruma, šī lēmuma pieņemšanas brīdī Bulgārijas iestāžu rīcībā jau bija tostarp ar darījumiem saistīto zemes gabalu tirgus cenas maiņas darījumu brīdī. Komisijas ieskatā šim apstāklim bija jāatvieglo precīzas atgūstamā atbalsta summas noteikšana, ievērojot minētā lēmuma 173. apsvērumā aprakstīto metodiku, neieceļot ekspertu. Proti, saskaņā ar šī paša lēmuma 176. apsvērumu iespēja piesaistīt neatkarīgu ekspertu bija paredzēta tikai gadījumā, ja šī lēmuma 173. apsvērumā minēto metodiku nevar īstenot vai ja, to izmantojot, tiktu iegūta summa, kas nepareizi atspoguļo saņemtā valsts atbalsta summu. Taču šajā lietā neesot pastāvējis neviens no šiem diviem iemesliem, kas pamato neatkarīga eksperta piesaistīšanu. Tādēļ Bulgārijas iestāžu izvēle veikt jaunu tirgus cenu aprēķinu attiecībā uz visiem 132 maiņas darījumiem, par kuriem ir Lēmums 2015/456, izmantojot neatkarīgu ekspertu, esot izraisījis ievērojamu papildu kavēšanos un esot nepamatoti sarežģījis atgūšanas procesu.
54.
Bulgārijas Republika atbild, ka Lēmuma 2015/456 176. apsvēruma piemērošanas nosacījumi bija izpildīti, jo tirgus vērtības, kas tika izmantotas, lai noteiktu atbalstu, šī lēmuma pieņemšanas ietvaros ne obligāti atspoguļoja attiecīgo meža zemes gabalu patiesās tirgus vērtības. Proti, Bulgārijas iestādes jau administratīvajā posmā esot norādījušas, ka pastāv “zināmas problēmas” attiecībā uz sniegtās informācijas ticamību, kā to ir atzinusi pati Komisija minētā lēmuma 119. apsvērumā, jo šīs vērtības tostarp tika noteiktas, pamatojoties uz neuzticamām nodokļu aplēsēm.
55.
Turpmāk norādīto iemeslu dēļ uzskatu, ka Komisija nevar pārmest Bulgārijas Republikai to, ka tā piesaistīja neatkarīgu ekspertu.
56.
Pirmām kārtām, atgādinu, ka iespēja noteikt aprēķina metodi, balstoties uz neatkarīgu ekspertīzi, bija skaidri paredzēta pašā Lēmumā 2015/456. Proti, šī lēmuma 176. apsvērumā bija paredzēta neatkarīga eksperta izmantošana “gadījumos, kad Bulgārijas iestādēm ir pamatotas bažas, ka [173. apsvērumā minēto metodiku] nevar īstenot vai ka, to izmantojot, tiek iegūta summa, kas acīmredzami nepareizi atspoguļo saņemtā valsts atbalsta summu” (
28
). Apstāklis, ka šāda iespēja ir skaidri paredzēta šajā lēmumā, noteikti nozīmē, ka Komisija apzinājās to, ka minētā lēmuma pieņemšanas brīdī pastāvēja iespēja, ka atbalsta atgūšana nevar notikt gandrīz automātiski, pamatojoties uz tām zemes gabalu tirgus cenu vērtībām, kas tika paziņotas administratīvās procedūras gaitā. Turklāt Komisija savos rakstveida apsvērumos ir atzinusi, ka praksē zemes gabala tirgus vērtības noteikšana var radīt zināmas grūtības, kuras var izrādīties lielākas salīdzināmu darījumu mazā skaita dēļ, un ka a priori pastāv vairākas iespējamas metodes, lai noteiktu zemes gabala tirgus vērtību.
57.
Otrām kārtām, Bulgārijas iestādes bija norādījušas to paziņoto meža zemes gabalu tirgus cenu neuzticamību un tās to bija izdarījušas labu laika sprīdi pirms Lēmuma 2015/456 pieņemšanas – administratīvā posma laikā – savos 2013. gada 19. novembra apsvērumos, kā arī pēc informācijas pieprasījuma, nosūtot tabulu ar 2014. gada 21. janvāra e‑pasta vēstuli. Komisija to ir skaidri konstatējusi šī lēmuma 119. apsvērumā. Kā Bulgārijas Republika skaidroja savos rakstveida apsvērumos, šo ticamības trūkumu tostarp pamato nepietiekams skaits analogu darījumu meža teritorijās esošu zemes gabalu ierobežotā tirgū, kā arī valsts īpatnība, ka lielākā daļa notariālo aktu, kurus izmantoja Bulgārijas iestādes, atspoguļoja īpašumu nodokļu novērtējumus, kuri pietiekami neatbilst reālajai tirgus cenai. Vēl bez šīm konstatētajām grūtībām, kā izriet no minētā lēmuma 121. apsvēruma, Bulgārijas iestādes uzsvēra, ka iesniegtie dati par tirgus cenām “ir visprecīzākās aplēses, ko tās var iegūt” (
29
), jo: “i) Bulgārijā nav īpašu noteikumu par meža zemes gabalu tirgus cenu noteikšanu, veicot vērtēšanu; ii) būtu laikietilpīgi neatkarīgam ekspertam veikt novērtējumu par to, kādas būtu bijušas attiecīgo zemes gabalu tirgus cenas to maiņas brīdī; un iii) šāda novērtēšana būtu ļoti dārgs process”. Tādēļ Komisija nevarēja neņemt vērā faktu, ka paziņotās cenas ir “aplēses”, nedz kategoriski apgalvot, ka šī paša lēmuma pieņemšanas brīdī šo iestāžu rīcībā bija visi nepieciešamie dati, lai noteiktu atgūstamā atbalsta summu.
58.
Trešām kārtām, ņemot vērā iepriekš minēto, jānorāda, ka tāda neatkarīga eksperta piesaiste, kuram ir īpaša kvalifikācija, bija gan atļauta, gan nepieciešama, lai novērstu to datu uzticamības trūkumu, kurus Bulgārijas Republika sākotnēji darīja zināmus Komisijai. Proti, kā norāda šī dalībvalsts, nenosakot precīzi zemes gabalu tirgus cenas, būtu bijis neiespējami pareizi piemērot metodiku, uz kuru Komisija atsaucas Lēmuma 2015/456 173. apsvērumā, jo zemes gabala tirgus cena ir šajā apsvērumā minētā matemātiskā vienādojuma neatņemama sastāvdaļa.
59.
Visbeidzot, ceturtām kārtām, šāda izpratne, šķiet, atbilst arī Komisijas sākotnējai pieejai. Proti, kā tiesas sēdē apstiprināja šī iestāde, tā piekrita Bulgārijas iestāžu izvēlei piesaistīt ekspertu 2014. gada 7. oktobra sanāksmē, proti, pirmajā sanāksmē ar šīm iestādēm pēc Lēmuma 2015/456 pieņemšanas (
30
). Piekrītot šai izvēlei, Komisija arī netieši pieļāva no šī izvēles izrietošās praktiskās sekas. Proti, tā pilnībā apzinājās, ka šāda izvēle noteikti izraisīs atbalsta atgūšanas procedūras palēnināšanos, it īpaši tā iemesla dēļ, ka saskaņā ar šī lēmuma 176. apsvērumu eksperta iecelšanai bija jānotiek, izmantojot publiskā iepirkuma procedūru. Taču, ja Komisija uzskatīja, ka nav iemesla izmantot šajā apsvērumā paredzēto metodiku, tai pret to būtu bijis jāiebilst jau sākumā, konkrēti – minētās pirmās sanāksmes laikā, nevis desmit gadus vēlāk tiesvedībā par pienākumu neizpildi. Turklāt, kā izriet no šo secinājumu 18.–29. punkta, visi pasākumi, ko Bulgārijas Republika veikusi laikā no Lēmuma 2015/456 pieņemšanas līdz neatkarīgā eksperta ziņojuma iesniegšanai, tika veikti, tos saskaņojot ar Komisijas dienestiem, kuri nevienā brīdī nav formulējuši iebildumus – katrā ziņā ne rakstveidā, par sākotnējo izvēli piesaistīt šo ekspertu. Proti, kā izriet no šo secinājumu 29. punkta, pat pēc minētā eksperta darba pabeigšanas un pēc novērtējuma ziņojumu, kas aptver 132 maiņas darījumus, iesniegšanas Komisija nav formulējusi nevienu iebildumu vai priekšlikumu, lai veiktu jaunus vai papildu pasākumus saistībā ar zemes gabalu novērtējumu.
60.
No iepriekš minētā izriet, ka, manuprāt, Komisijas pirmais arguments, kas izvirzīts otrā iebilduma pirmajā daļā, ir jānoraida kā nepamatots.
C.
Par ieceltā eksperta neatkarības neesamību
61.
Ar otro argumentu, kas izvirzīts otrā iebilduma pirmajā daļā, Komisija norāda, ka Bulgārijas Republikas ieceltais eksperts, proti, uzņēmums, kurš tā atlases laikā 100 % apmērā piederēja Bulgārijas valstij un kuru uzraudzīja tā pati iestāde, kura sākotnēji bija piešķīrusi attiecīgo atbalstu, proti, Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrija, neatbilst Lēmuma 2015/456 176. apsvērumā paredzētajām neatkarības prasībām. Konkrētāk – pēc 2022. gada 20. jūnija informācijas pieprasījuma (
31
) un, balstoties uz atbildes elementiem, kurus Bulgārijas Republika sniedza 2022. gada 12. jūlijā (
32
), Komisija uzskatīja, ka starp Agrolesproekt un šo ministriju acīmredzami nav funkcionālas un ekonomiskas neatkarības, un ka tas izkropļojot atbalsta atgūšanas procedūru un tātad – tās lēmuma faktisku izpildi.
62.
Pirmkārt, runājot par funkcionālo neatkarību, Agrolesproekt statūti, darbības pārskati un gada pārskati būtībā norādot, ka Bulgārijas valsts kā šī uzņēmuma kapitāla vienīgā īpašnieka tiesības pildīja Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrs, un ka tātad esot pastāvējusi tieša pakļautības saikne starp minēto uzņēmumu un valsts iestādi, kas ir piešķīrusi atbalstu (
33
). Tiesas sēdē Komisija precizēja, ka šī dabiskā saikne esot objektīvās neatkarības problēma, jo bija jāuzskata, ka Agrolesproekt darbojas Bulgārijas valsts pārraudzībā un kā atbalsta piešķīrēja izpausme. Šajā ziņā Komisijas ieskatā interešu konflikts esot acīmredzams, jo Agrolesproekt pārvaldības funkcijas pildot valsts iestāde, kas ir pārkāpusi Savienības tiesības; tādējādi esot “lieki noliegt šīs iestādes ietekmi uz uzņēmuma lēmumpieņemšanas procesu”. Otrkārt, runājot par ekonomisko neatkarību, joprojām Komisijas ieskatā virkne elementu pierādot šī uzņēmuma ekonomiskās neatkarības neesamību, piemēram, tostarp fakts, ka šī uzņēmuma darbība ir pilnībā atkarīga no valsts finansējuma, visi Agrolesproekt izpildītie līgumi ir piešķirti publiskā sektora izsludinātu iepirkuma procedūru kārtībā. Turklāt Bulgārijas Republika neesot sniegusi precizējumus par publiskā sektora dažādajām līgumslēdzējām iestādēm.
63.
Bulgārijas Republika šo argumentu apstrīd, būtībā norādot, ka apstāklis, ka Agrolesproekt ir valsts iestāde, nevarēja ietekmēt tā neatkarību tam uzticētā uzdevuma izpildē, jo tostarp, lai novērtētu apmainīto zemes gabalu tirgus cenas un noteiktu atgūstamā atbalsta summu, šis uzņēmums bija piesaistījis divus ekspertus, kas reģistrēti Bulgārijas neatkarīgo novērtētāju kamerā un kuri ir licencēti novērtēt zemes gabalus meža teritorijās un kuru neatkarību nevar apšaubīt.
64.
Šajā ziņā uzreiz ir jāuzsver, ka Lēmumā 2015/456 un it īpaši tā 176. apsvērumā ir tikai, pirmkārt, precizēts, ka Bulgārijas iestādes var novērtēt to zemes gabalu tirgus cenas, uz kuriem attiecas šis lēmums, “piesaistot neatkarīgu ekspertu, kurš ir kvalificēts veikt šādus novērtējumus un kurš izvēlēts atklāta konkursa procedūrā”, un, otrkārt, noteikti šī eksperta atlases procedūras dažādie posmi. Lai arī šajā apsvērumā ir paredzēts, ka ekspertam jābūt “neatkarīg[am]”, “kvalificēt[am]” un “izvēlēt[am] atklāta konkursa procedūrā”, tajā tomēr nav nevienas skaidras norādes par šī eksperta juridisko statusu vai īpašniekiem un, jo īpaši, par to, ka tas nevar būt valsts uzņēmums.
65.
Tādēļ ir jāpārbauda, vai, neraugoties uz šādas norādes neesamību Lēmumā 2015/456, Bulgārijas iestādēm tomēr bija jāzina, ka valsts iestādes iecelšana par ekspertu pati par sevi nav saderīga ar eksperta neatkarības prasību.
66.
Turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ es uzskatu, ka šajā lietā tas tā nav.
67.
Proti, pirmām kārtām, jānorāda, ka šāds princips, atbilstoši kuram valsts iestādes ir jāizslēdz no tādu publisku iepirkumu procedūrām, kuri attiecas uz ekspertīzes uzdevumiem, neizriet ne no Savienības tiesiskā regulējuma par publiskajiem iepirkumiem, ne no konkrētāka tiesiskā regulējuma par valsts atbalstu.
68.
Pirmkārt, runājot par noteikumiem, kas attiecas uz publiskajiem iepirkumiem, no Direktīvas 2014/24/ES (
34
) 2. panta 1. punkta 10. apakšpunkta, lasot to kopsakarā ar tās 14. apsvērumu, izriet, ka jēdziens “ekonomikas dalībnieks” ir jāinterpretē plaši, lai iekļautu ne tikai fiziskās un juridiskās personas, bet arī ikvienu publiskā sektora subjektu, kuri tostarp tirgū piedāvā pakalpojumu sniegšanu, neatkarīgi no juridiskās formas, kuru tie izvēlējušies savai darbībai. Tālab Tiesa ir konstatējusi, ka iespējamais ekonomikas dalībnieka privileģētais stāvoklis, ko radījis valsts finansējums vai valsts atbalsts, a priori un bez citas pārbaudes nevar būt par pamatu, lai izslēgtu no dalības publiskajā iepirkumā (
35
). Proti, Tiesa ir nospriedusi, ka viens no Savienības tiesību normu mērķiem publisko iepirkumu jomā ir atvērtība iespējami lielai konkurencei un ka Savienības tiesību interesēs ir, lai tiktu nodrošināta iespējami liela pretendentu piedalīšanās konkursā ne tikai saistībā ar interesēm preču un pakalpojumu brīvas aprites jomā, bet arī saistībā ar pašas iesaistītās līgumslēdzējas iestādes interesēm, kurai ir plašāka izvēle attiecībā uz visizdevīgāko un attiecīgās publisko tiesību iestādes vajadzībām vispiemērotāko piedāvājumu (
36
).
69.
Otrkārt, runājot par konkrētākiem noteikumiem, kas attiecas uz valsts atbalstu, 1997. gada 10. jūlija Komisijas Paziņojumā par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas (turpmāk tekstā – 1997. gada paziņojums”) (
37
), kas bija piemērojams Lēmuma 2015/456 pieņemšanas brīdī, kā arī laikposmā, kad notika pirmie trīs publiskie iepirkumi, kurus Bulgārijas iestādes bija izsludinājušas, lai atlasītu neatkarīgo ekspertu (
38
), bija skaidri paredzēta iespēja valsts amatpersonām vai darbiniekiem piedalīties neatkarīgā ekspertīzē. Precīzāk, šī paziņojuma II sadaļas “Principi” 2. punkta a) apakšpunktā bija izklāstīts, ka, ja dalībvalsts publiskās iestādes paredz neizmantot zemes un ēku pārdošanu beznosacījuma izsoles procedūrā (
39
), tās var likt pirms pārdošanas sarunām vienam vai vairākiem neatkarīgiem aktīvu vērtētājiem veikt novērtēšanu, lai noteiktu tirgus vērtību, pamatojoties uz vispārpieņemtiem tirgus rādītājiem un vērtēšanas standartiem. Šādi noteiktā minimālā pirkuma cena ir minimālā pirkuma cena, ko var pieņemt, to nekvalificējot par valsts atbalstu. Šajā ziņā šīs pašas tiesību normas ceturtajā daļā bija precizēts, ka vēl bez viņam piemītošajām profesionālajām prasmēm (
40
) šim ekspertam jābūt “neatkarīgam, veicot uzdevumus”, kas nozīmē, ka “publiskām iestādēm nav tiesību izdot rīkojumus attiecībā uz novērtēšanas rezultātiem. Valsts novērtēšanas biroji un valsts amatpersonas vai darbinieki tiek uzskatīti par neatkarīgiem, ja netiek pieļauta nepamatota ietekme uz viņu atzinumiem” (
41
).
70.
Jāatzīmē, ka 1997. gada paziņojums nebija piemērojams Agrolesproekt atlases procedūrai: tas nebija piemērojams ratione materiae, jo, pirmkārt, šis paziņojums attiecās uz valstij piederošu zemes un ēku “pārdošanu”, nevis “apmaiņu” (
42
) un, otrkārt, tas attiecās uz zemes un ēku novērtēšanu saistībā ar pasākuma kvalificēšanu par atbalstu, nevis saistībā ar tā atgūšanu; arī tas nebija piemērojams ratione temporis, jo šis paziņojums vairs nebija spēkā brīdī, kad Agrolesproekt tika piedāvāts Komisijas dienestiem apstiprinājumam (
43
). Tomēr minētais paziņojums ir nozīmīgs šīs analīzes mērķiem, it īpaši tādā ziņā, ka tajā ir noteikts princips, atbilstoši kuram valsts novērtēšanas birojiem ir visas iespējas veikt novērtējumus, īstenojot noteikumus par valsts atbalstu, nepastāvot prezumpcijai, ka tie nerīkojas neatkarīgi. Tik tiešām ir jāuzsver, ka nevienā Komisijas paziņojuma par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punktā minēto valsts atbalsta jēdzienu, kas aizstāja 1997. gada paziņojumu, tiesību normā nav izslēgta iespēja piesaistīt neatkarīgus ekspertus, kas ir valsts struktūras, lai gan iespēja piesaistīt neatkarīgus ekspertus paliek spēkā (
44
).
71.
Šo konstatējumu nevar atspēkot ar Komisijas argumentu, ka šīs lietas konteksts ir saistīts nevis ar eksperta veiktu pārdošanai paredzētas zemes sākotnējo novērtējumu, kura ietvaros valsts novērtēšanas biroji saskaņā ar 1997. gada paziņojumu var veikt neatkarīgus novērtējumus, bet ar nelikumīga un ar iekšējo tirgu nesaderīga atbalsta atgūšanu, un tam esot bijuši nepieciešami īpaši piesardzības pasākumi.
72.
Proti, vispirms – man šķiet grūti piekrist neatkarības kritērija koncepcijai, kura mainās atkarībā no attiecīgā administratīvā posma. Attiecībā uz licencētu neatkarīgu ekspertu, neatkarīgi no tā, vai tas ir valsts vai privāta struktūra, ir jāprezumē, kas tas rīkojas pilnīgi neatkarīgi, bez saistības ar to, vai runa ir par zemes pārdošanas novērtējumu, lai novērtētu atbalsta esamību (pirms), vai runa ir par zemes vērtības novērtējumu nolūkā atgūt atbalstu (pēc). Turklāt, raugoties no teorijas viedokļa, man ir grūti saprast, kā iespējamas valsts ietekmes risks mainās atkarībā no tā, vai novērtējums attiecas uz atbalsta esamību vai tā atgūšanu. Piemēram, ja šādas ietekmes mērķis ir minimizēt atbalsta summu, lai to varētu kvalificēt kā “de minimis” atbalstu, riski ir vienādi, neatkarīgi no tā, vai runa ir par atbalsta kvalificēšanas posmu vai atbalsta atgūšanas posmu. Tas tā arī ir, ja, kā norāda Komisija, atbalstu piešķirošās iestādes intereses sakrīt ar saņēmēju interesēm (
45
). Visbeidzot – princips, atbilstoši kuram būtībā tiktu prezumēts, ka dalībvalsts rīkojas prettiesiski, ietekmējot ekspertu, ja eksperts ir valsts uzņēmums, manuprāt, būtu pretrunā LES 4. panta 3. punktā nostiprinātajam lojālas sadarbības principam, kā arī savstarpējās uzticības starp dalībvalstīm un Savienības iestādēm principam, un tādēļ to nevarētu attaisnot.
73.
Otrām kārtām, ņemot vērā iepriekš veikto konstatējumu, ka pamatojoties uz Savienības tiesībām, valsts iestādes nevar tikt izslēgtas no publiskiem iepirkumiem, kuri attiecas uz saistībā ar valsts atbalsta atgūšanu veiktiem vērtējumiem, ja Komisija uzskatīja, ka šajā lietā zemes maiņas darījumi ir sensitīvs temats un ka pastāv reāls ietekmes risks no atbalsta piešķīrējas struktūras attiecībā uz struktūru, kura ir veikusi šo ekspertīzi (vai kura ir atlasījusi neatkarīgos ekspertus), tai būtu bijis skaidri jāparedz Lēmuma 2015/456 176. apsvērumā, ka neatkarīgu ekspertu iecelšana ir jāveic “neatkarīgai struktūrai” (
46
). Tomēr, tā kā šādas norādes nav, Bulgārijas Republikai nebija jāzina, ka Agrolesproekt iecelšana pati par sevi ir pretrunā šī lēmuma 176. apsvērumā noteiktajām neatkarības prasībām.
74.
Trešām kārtām, no Tiesai iesniegtajiem lietas materiāliem izriet, ka neviens cits pierādījums, kas izriet no sarakstes starp pusēm, nav radījis pienākumu Bulgārijas iestādēm (vai tiesisko paļāvību Komisijai) saistībā ar faktu, ka ieceltajam neatkarīgajam ekspertam nebija jābūt valsts iestādei. Gluži pretēji – administratīvajā procedūrā, kuras rezultātā tika pieņemts Lēmums 2015/456, Komisija, lai noteiktu, ka pastāv atbalsts, bez iebildumiem bija pieņēmusi cenas, ko noteikuši eksperti, kuri paši strādāja Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrijā. Tāpat, kā norādījusi Bulgārijas Republika, pat pēc šī lēmuma pieņemšanas Komisija neapstrīdēja tā ziņojuma objektivitāti, kurš attiecas uz vērtējumiem par “de minimis” darījumiem, lai arī šo ziņojumu gatavoja tās pašas ministrijas amatpersonas (
47
). Visbeidzot – jautājums par ekspertu neatkarību tika skaidri pieminēts sarakstē, kas attiecās uz pirmo iepirkuma procedūru, kas tika izbeigta it īpaši tādēļ, ka licencētais vērtētājs iepriekš bija piedalījies to novērtējuma ziņojumu izstrādē, kas sagatavoti, lai konstatētu atbalsta esamību (
48
). Pat tādā kontekstā Komisija neizmantoja šo izdevību, lai paustu savas bažas par apgalvoto risku, kas rodas, ja valsts uzņēmums, iespējams, tiek iecelts kā neatkarīgais eksperts.
75.
Visbeidzot un ceturtām kārtām, Komisija katrā ziņā nav spējusi pierādīt, ka Bulgārijas iestādes jelkādā veidā ir ietekmējušas Agrolesproekt ekspertīzes ziņojumu. Šajā ziņā atgādinu, ka, balstoties uz kritērijiem, ko izmanto, vērtējot tiesu neatkarību, neatkarības prasība aptver divus dažādus aspektus: objektīvo neatkarību un subjektīvo neatkarību (
49
). Komisija norāda, ka šajā gadījumā šie divi aspekti nav izpildīti.
76.
Pirmkārt, runājot par objektīvo neatkarību, tā paredz, ka eksperts savas funkcijas pilda pilnīgi autonomi, nebūdams nekādās hierarhijas vai pakļautības attiecībās ne ar vienu un nesaņemdams rīkojumus vai norādījumus ne no viena. Tādējādi eksperts ir aizsargāts no ārējas iejaukšanās vai spiediena, kas varētu apdraudēt tā ekspertīzes ziņojuma neatkarību (
50
).
77.
Šajā ziņā, kā izriet no šo secinājumu 62. punkta, Komisija izsaka iebildumus, kuri attiecas gan uz Agrolesproekt funkcionālo neatkarību, gan tā ekonomisko neatkarību no Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrijas.
78.
Pirmām kārtām, attiecībā uz funkcionālo neatkarību, vispirms uzskatu, ka Agrolesproekt neatkarību nevar apšaubīt tikai tādēļ, ka šo uzņēmumu iecēla iestāde, kas piešķīrusi attiecīgo atbalstu. Gluži pretēji – es tiecos uzskatīt, ka, ņemot vērā, ka starp pusēm nav strīda par to, ka abi eksperti, kurus piesaistīja šis uzņēmums, bija reģistrēti neatkarīgo ekspertu kamerā, tie, izstrādājot novērtējuma ziņojumus, izpildīja savu uzdevumu, ievērojot augstus neatkarības ētikas un deontoloģijas standartus (
51
). Tādēļ ir jāpieņem, ka šie eksperti ir pietiekami objektīvi neatkarīgi. Šāds pieņēmums ir jāizdara tostarp tādēļ, ka nav viegli saprast, kādēļ pašam apstāklim, ka ekspertīzes pasūtītājs ir iepriekš minētā ministrija, ir nozīme. Proti, pirmkārt, kā apstiprināja Bulgārijas Republika, šiem diviem ekspertiem nav nekādas tiešas saiknes ar Bulgārijas valsti – viņi nav ministrijas vai jebkādas citas valsts iestādes, nedz arī Agrolesproekt amatpersonas, un viņi tika pieņemti darbā vienīgi, lai izpildītu viņiem uzticētus konkrētus uzdevumus. Otrkārt, Komisija nav arī apšaubījusi šo divu, Agrolesproekt iecelto ekspertu profesionālās prasmes, nedz viņu piemērotību sekmīgi izpildīt uzticēto ekspertīzi. Tiesas sēdē tā pat pieļāva, ka, ja šos divus ekspertus būtu tieši izvēlējušās Bulgārijas iestādes bez Agrolesproekt iesaistes, nosacījums par neatkarību Lēmuma 2015/456 176. apsvēruma izpratnē būtu izpildīts.
79.
Turpinājumā es uzskatu, ka šo pieņēmumu nevar atspēkot ar vienkāršu apgalvojumu, kas balstīts uz faktu, ka “esot lieki noliegt [ministrijas] ietekmi uz uzņēmuma lēmumpieņemšanas procesu”. Proti, saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru tiesvedībā sakarā ar pienākumu neizpildi Komisijai ir jāpierāda, ka pastāv apgalvotā pienākumu neizpilde, un jāiesniedz Tiesā pierādījumi, lai tā varētu pārbaudīt, vai šāda pienākumu neizpilde pastāv, un Komisija nevar pamatoties ne uz kādiem pieņēmumiem (
52
). Tādējādi Komisijai ir jāpierāda, ka pastāv saikne starp Agrolesproekt valstisko raksturu un novērtējuma ziņojumu kvalitāti vai uzticamību, lai pierādītu, ka šis uzņēmums neatbilst lēmuma izpildes nosacījumiem, kas paredzēti Lēmuma 2015/456 176. apsvērumā. Kā tika norādīts tiesas sēdē, Komisija nav sniegusi nevienu pierādījumu, kas apliecinātu, ka Bulgārijas iestādes ir devušas norādījumus minētajam uzņēmumam vai abiem ieceltajiem ekspertiem. Tāpat no tā paša uzņēmuma sagatavotajiem gada pārskatiem, uz kuriem atsaucas Komisija, neizriet neviena materiāla norāde, kas vedinātu domāt, ka ekspertiem nebija brīvības izpildīt uzdevumu neatkarīgi.
80.
Otrām kārtām, attiecībā uz ekonomisko neatkarību – lai arī ir taisnība, ka ekspertu atalgojumam patiešām var būt nozīme saistībā ar viņu objektīvo neatkarību, kā to ir apstiprinājusi Bulgārijas Republika, Agrolesproekt finansējuma pamatā ir tā veiktā saimnieciskā darbība. Tādējādi tā ieņēmumi nāk no tā galvenās darbības, proti, no mežu apsaimniekošanas karšu izstrādes un meža teritoriju inventarizācijas sagatavošanas tādu līgumu kontekstā, kas noslēgti pēc dalības atklātās procedūrās. Šo informāciju pamato gada pārskati par 2018. un 2019. taksācijas gadu, kas publicēti komercreģistrā, kuros patiešām ir norādīts, ka attiecīgajā uzskaites periodā šis uzņēmums ir guvis pats savus ieņēmumus no līgumiem, kas noslēgti atklātās procedūrās atbilstoši likumam par publiskiem iepirkumiem.
81.
Tālab manā ieskatā neviens Komisijas iesniegtais pierādījums nevar pierādīt, ka šajā lietā Agrolesproekt vai abu neatkarīgo ekspertu, ko tas piesaistīja, objektīvā neatkarība ir bijusi apdraudēta.
82.
Otrkārt, runājot par subjektīvo neatkarību, atgādinu, ka tā ir saistīta ar jēdzienu “objektivitāte” un attiecas uz to, ka tiek saglabāta vienāda distance attiecībā uz lietas dalībniekiem un to attiecīgajām interesēm saistībā ar strīda priekšmetu. Šim aspektam ir vajadzīga objektivitāte un neieinteresētība attiecībā uz veiktās ekspertīzes saturu (
53
).
83.
Šajā ziņā Komisija tiesas sēdē norādīja, ka tās rīcībā ir norādes, kas liecina par to, ka abi attiecīgie eksperti nebija pavisam brīvi izpildīt savu uzdevumu Agrolesproekt noteiktajā ietvarā, ka viņi esot saņēmuši norādījumus no Bulgārijas iestādēm un ka tas izrietot no pašiem šī uzņēmuma pārskatiem.
84.
Tomēr, kā jau uzsvērts šo secinājumu 78.–80. punktā, no Agrolesproekt gada pārskatiem, šķiet, neizriet neviens elements, kas norāda, ka ekspertiem nebija brīvības uzdevuma izpildē. Proti, šie pārskati attiecas uz mežsaimniecības organizācijas projektiem, kuros piedalījās Bulgārijas valsts struktūras. Taču tiem nav nekādas nozīmes saistībā ar Agrolesproekt uzdevumu, kas attiecas uz meža resursu zemes cenu aprēķinu. Turklāt no Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem izriet, ka novērtējuma ziņojumu, kuru iesniedzis šis uzņēmums, līgumslēdzēja iestāde ir apstiprinājusi pēc tam, kad to novērtēja Meža izpildaģentūras ekspertu padome bez nekādas iejaukšanās attiecībā uz tā saturu (
54
).
85.
Ņemot vērā iepriekš minēto un it īpaši Lēmuma 2015/456 176. apsvēruma formulējumu, Savienības tiesību atbilstošās normas, to precizējumu nepietiekamību, ko sniegusi Komisija administratīvās procedūras laikā pirms un pēc šī lēmuma pieņemšanas, un tādu pierādījumu trūkumu, kuri var likt apšaubīt Agrolesproekt iesniegtā ekspertīzes ziņojuma objektivitāti, ir jākonstatē, ka nav pierādīts, ka Bulgārijas Republika nav ievērojusi minēto lēmumu, ieceļot ekspertu, kas neatbilst šajā apsvērumā paredzētajām neatkarības prasībām.
86.
Tālab es ierosinu noraidīt otrā iebilduma pirmajā daļā izvirzīto otro argumentu kā nepamatotu.
D.
Par lojālas sadarbības pienākuma pārkāpumu, neatklājot ieceltā eksperta publisko īpašnieku struktūru
87.
Ar trešo un pēdējo argumentu, kas izvirzīts otrā iebilduma pirmajā daļā, Komisija pārmet Bulgārijas iestādēm, ka tās savlaicīgi, proti, pirms Komisija apstiprināja Agrolesproekt iecelšanu – 2017. gada 26. oktobrī (
55
), nedarīja zināmu informāciju par to, ka tas esot valsts uzņēmums un ka tā pārvaldības funkcijas veicot Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrs. Šī neinformēšana, kas esot maldinājusi Komisijas dienestus, esot bijusi LES 4. panta 3. punktā nostiprinātā lojālas sadarbības pienākuma neizpilde. Proti, šī informācija esot darīta zināma Komisijai tikai divus gadus vēlāk, proti, 2020. gada 10. jūlijā (
56
). Tiesas sēdē Komisija paskaidroja, ka Bulgārijas iestādes nevarēja nezināt to, cik svarīga un nozīmīga ir šī informācija par šī uzņēmuma kontroli prasību par neatkarību kontekstā.
88.
Bulgārijas Republika lūdz noraidīt šo iebildumu kā nepamatotu.
89.
Šajā ziņā atliek norādīt, ka atbilstoši no šo secinājumu 67.–72. punkta izrietošajam nevienam Savienības tiesību elementam vai Komisijas lēmumpieņemšanas prakses elementam neesot bijis jāmudina Bulgārijas Republiku paziņot informāciju par to, ka abus neatkarīgos ekspertus bija iecēlis Agrolesproekt, kas ir valsts uzņēmums, ko kontrolē valsts, un, konkrēti, Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrija.
90.
Katrā ziņā, kā pamatoti norāda Bulgārijas Republika, ja Komisija būtu vēlējusies pārbaudīt šo informāciju, tā bija nekavējoties un atklāti pieejama. Proti, informācija par uzņēmuma vadības struktūru un kapitāla kontroli ir pieejama sabiedrībai, un tai var piekļūt komercreģistrā tādējādi, ka ikviena ieinteresēta persona var tai piekļūt ātri un bez maksas gadījumā, ja tā to uzskatītu par nepieciešamu, lai pieņemtu lēmumu (
57
).
91.
No tā izriet, ka, manuprāt, attiecībā uz Bulgārijas Republiku nevar konstatēt nekādu lojālas sadarbības pienākuma neizpildi, un ka arī otrā iebilduma pirmajā daļā izvirzītais trešais arguments ir jānoraida kā nepamatots.
VI. Secinājumi
92.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, ierosinu Tiesai, gadījumā, ja tā uzskatītu, ka ir lietderīgi lemt par otrā iebilduma pirmo daļu, atzīt, ka Eiropas Komisija nav pierādījusi to, ka Bulgārijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai noteikti it īpaši saskaņā ar Komisijas Lēmuma (ES) 2015/456 (2014. gada 5. septembris) par atbalsta shēmu SA.26212 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) un SA.26217 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08), ko īstenojusi Bulgārijas Republika saistībā ar meža zemes maiņu, 176. apsvērumu.
(
1
)	Oriģinālvaloda – franču.
(
2
)	2014. gada 5. septembra lēmums par atbalsta shēmu SA.26212 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/A/08) un SA.26217 (11/C) (ex 11/NN – ex CP 176/B/08), ko īstenojusi Bulgārijas Republika saistībā ar meža zemes maiņu (OV 2015, L 80, 100. lpp.).
(
3
)	1999. gada 22. marta Padomes Regula (OV 1999, L 83, 1. lpp.).
(
4
)	Padomes Regula (2015. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus [LESD] 108. panta piemērošanai (OV 2015, L 248, 9. lpp.)
(
5
)	Zakon za gorite (Mežu likums, 1997. gada 29. decembraDV Nr. 125).
(
6
)	Proti, Noteikumi par pamatcenu un izslēgtajās teritorijās esošās zemes cenu aprēķinu, kā arī lietošanas un servitūtu tiesību radīšanu attiecībā uz mežiem un meža resursu zemi, ko pieņēma ar Ministru padomes 2003. gada 6. novembra Dekrētu Nr. 252 (2003. gada 18. novembraDV Nr. 101, ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2007. gada 5. janvāraDV Nr. 1).
(
7
)	2009. gada 3. septembrī tika ieviests moratorijs turpmākai apmainītās zemes paredzētā lietojuma maiņai.
(
8
)	Būtībā, ja apmaiņā saņemta valsts meža zemes gabala vērtība ir lielāka par iemainītā privāta meža zemes gabala vērtību. Taču Komisija uzskatīja, ka valsts iestādes lēmums pēc maiņas darījuma mainīt konkrēta zemes gabala lietojumu, padarot meža zemi par būvniecībai pieejamu zemi, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(
9
)	Komisijas Regula (2013. gada 18. decembris) par [LESD] 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam (OV 2013, L 352, 1. lpp.), kurā paredzēti šie nosacījumi.
(
10
)	No Bulgārijas Republikas iesniegtajiem rakstveida apsvērumiem izriet, ka pirmā iepirkuma procedūra, kas izsludināta 2014. gada 18. decembrī, tika izbeigta tāda konstatējuma dēļ, ka vienīgais pretendents, kas piedalījās iepirkumā, pirmkārt, piedāvāja licencētu vērtētāju, kurš iepriekšējā laikposmā, proti, laikposmā no 2003. līdz 2009. gadam bija piedalījies kā [vērtēšanas] komitejas loceklis un, būdams šādā statusā, bija paudis nostāju par sagatavotajiem novērtējuma ziņojumiem, un, otrkārt, iesniedza līgumslēdzējas iestādes specifikācijām neatbilstošu tehnisko piedāvājumu; otrā iepirkuma procedūra, kas izsludināta 2015. gada 20. martā, tika izbeigta, jo būtiski mainījās apstākļi, un tādēļ, ka bija jāpārskata maiņas darījumi un specifikācijās bija jāmaina novērtējamo īpašumu skaits, lai pārskatītu visus 132 maiņas darījumus, un trešā iepirkuma procedūra, kas izsludināta 2016. gada 10. oktobrī, tika izbeigta, balstoties uz vērtēšanas komitejas priekšlikumu, jo par diviem dalībniekiem tika izdarīti pamatoti secinājumi, ka tie neatbilst iepirkuma procedūras dokumentācijā iepriekš noteiktajiem nosacījumiem.
(
11
)	No minētās vēstules izriet, ka abiem ekspertiem ir licencēta vērtētāja apliecība un maģistra grāds “mežu” jomā, tie ir pierādījuši savu mežsaimniecības inženieru profesionālo pieredzi, kas attiecīgi ir 28 un 22 gadi, un tie ir veikuši attiecīgi 722 un 53 meža zemes gabalu ekspertīzes.
(
12
)	Runājot par pārējiem 29 maiņas darījumiem, apgalvotie saņēmēji neesot saņēmuši priekšrocības. Saskaņā ar Bulgārijas Republikas sniegtajām ziņām, Agrolesproekt esot sagatavojis 264 novērtējuma ziņojumus, kuri satur tirgus cenu novērtējumu par 2500 zemēm, ar kurām veikti 132 maiņas darījumi. Par katru ziņojumu esot izstrādāta tabula, kurā norādīta starpība starp reālo tirgus cenu un administratīvo cenu, kas piemērota zemes apmaiņas līgumos.
(
13
)	Konkrētajā gadījumā šie precizējumi attiecās uz, pirmkārt, novērtētāja galveno darbību, tā piedāvātajiem pakalpojumiem un personām, kuriem tie ir paredzēti; novērtētāja īpašnieku struktūru, it īpaši, uz to, vai tas pieder valstij, ir piesaistīts valsts iestādei, pieder publiskajam sektoram vai ir publiskās un privātās partnerības subjekts; personu un struktūru, ir novērtētāja īpašnieki, definīciju un personu vai struktūru, kam ir izšķiroša ietekme uz novērtētāja darbībām, definīciju; otrkārt, novērtētāja ienākumu avotiem, it īpaši, uz jautājumu par to, vai un kādā mērā tie ir atkarīgi no valsts finansējuma vai no valsts piešķirtiem līgumiem, un, treškārt, neatkarīgā eksperta kritēriju, saņemot novērtētāja piedāvājumu.
(
14
)	It īpaši tādēļ, ka tika ņemti vērā analogi īpašumi tirgū par nesamērīgi zemām cenām (proti, par cenām, kas ir zemākas par iepriekš piemērotām administratīvajām cenām), kā arī cenas, kas deklarētas tikai nodokļu mērķiem.
(
15
)	Komisijas Direktīva (2006. gada 16. novembris) par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārredzamību, kā arī par dažu uzņēmumu finanšu pārredzamību (OV 2006, L 318, 17. lpp.).
(
16
)	Šajā pašā vēstulē Komisija norādīja, ka Bulgārijas iestādes nav atbildējušas uz jautājumiem, kas tām tika adresēti ar 2020. gada 15. maija vēstuli par Agrolesproekt ienākumu avotiem, it īpaši uz jautājumu par to, vai un kādā mērā tie ir atkarīgi no valsts finansējuma vai no valsts piešķirtiem līgumiem.
(
17
)	2016. gada 16. februāraDV Nr. 13, kurā vairākkārt ir izdarīti grozījumi un veikti papildinājumi – pēdējo reizi 2024. gada 6. februārī DV Nr. 11.
(
18
)	Šajā lietā tika pasludināts 2023. gada 19. oktobra spriedums Ministar na zemedelieto, hranite i gorite (C‑325/22, EU:C:2023:793), kurā Tiesa tostarp nosprieda, ka LESD 107. panta 1. punkts un Regulas 2015/1589 16. panta 3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tas, ka kritēriji, kas ļauj noteikt tāda valsts atbalsta summu, kurš tiek saņemts, iegādājoties zemi meža zemes maiņas ietvaros, ir balstīti uz vidējo cenu tādiem darījumiem ar nekustamo īpašumu, kas reģistrēti attiecībā uz zemesgabaliem, kuru iezīmes ir līdzīgas novērtējamajiem zemesgabaliem un kuri atrodas to tuvumā, ja vismaz viena no šo darījumu pusēm ir komersants un tie noslēgti 12 mēnešu laikā pirms novērtēšanas, ar nosacījumu, ka šādu kritēriju piemērošana ir saderīga ar Komisijas lēmumu par šī atbalsta atgūšanu un ka tie ļauj noteikt šo zemesgabalu tirgus vērtību maiņas darījuma laikā.
(
19
)	Lai arī Komisija izvirza šos argumentus ar otro iebildumu, apsvērumi par ieceltā eksperta izvēli un neatkarību tomēr ir cieši saistīti, un tiem ir nozīme arī, lai analizētu pirmo un trešo iebildumu.
(
20
)	Savā replikas rakstā Komisija apgalvo divas nelikumības, kas saistītas ar iepirkuma procedūras organizāciju un kas attiecas uz neatkarīgā eksperta atlasi, proti, pirmkārt, tas, ka pirmās iepirkuma procedūras ietvaros sākotnēji piedāvātā cena bija pārāk zema, lai piesaistītu pretendentus, un Bulgārijas Republika esot to atzinusi, un tas esot tai licis paaugstināt cenu otrās iepirkuma procedūras ietvaros, un, otrkārt, apstāklis, ka iepirkuma procedūrā paredzētā prasība par to, ka ekspertam, pirmām kārtām, ir jāatjaunina administratīvā cena, un, otrām kārtām, jāintegrē administratīvās cenas tirgus cenas noteikšanas metodikā, varēja būt maldinošs un tādējādi izraisīt Lēmuma 2015/456 nepareizu izpildi. Komisija izvirzīja šos iebildumus, lai pamatotu nostāju, atbilstoši kurai tā nekādā gadījumā nevar būt atbildīga par nelikumībām, kas saistītas ar iepirkuma procedūras organizēšanu un ar neatkarīgā eksperta atlasi. Tā kā šīs apgalvotās nelikumības pirmo reizi tika pieminētas replikas rakstā, tās nevar uzskatīt par autonomiem iebildumiem, kuru mērķis ir konstatēt Bulgārijas Republikas pienākumu neizpildi (šajā ziņā skat. Tiesas reglamenta 120. pantu un 121. panta 1. punktu).
(
21
)	Skat. spriedumus, 2015. gada 6. maijs, Komisija/Vācija (C‑674/13, EU:C:2015:302, 37. un 38. punkts, kā arī tajos minētā judikatūra), un 2021. gada 21. maijs, Komisija/Grieķija (Atbalsts lauksaimniekiem) (C‑11/20, EU:C:2021:380, 33. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
22
)	Šis pienākums izriet arī no Regulas 2015/1589, kas aizstāja Regulu Nr. 659/1999, 16. panta 3. punkta (šajā ziņā skat. spriedumu, 2025. gada 16. janvāris, Scai (C‑588/23, EU:C:2025:23, 39. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
23
)	Skat. spriedumus, 2015. gada 6. maijs, Komisija/Vācija (C‑674/13, EU:C:2015:302, 39. punkts un tajā minētā judikatūra), un 2021. gada 12. maijs, Komisija/Grieķija (Atbalsts lauksaimniekiem) (C‑11/20, EU:C:2021:380, 34. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
24
)	Skat. spriedumu, 2011. gada 13. oktobris, Komisija/Itālija (C‑454/09, EU:C:2011:650, 37. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
25
)	Skat. spriedumus, 2014. gada 11. septembris, Komisija/Vācija (C‑527/12, EU:C:2014:2193, 48. punkts un tajā minētā judikatūra), kā arī 2021. gada 12. maijs, Komisija/Grieķija (Atbalsts lauksaimniekiem) (C‑11/20, EU:C:2021:380, 40. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
26
)	Skat. spriedumu, 2015. gada 12. februāris, Komisija/Francija (C‑37/14, EU:C:2015:90, 65. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
27
)	It īpaši apstāklis, ka 66 no visiem 102 saņēmējiem esot apstrīdējuši atgūšanas rīkojumus valsts tiesās, izraisot papildu kavēšanos Lēmuma 2015/456 īstenošanā.
(
28
)	Šī iespēja atbilst Tiesas judikatūrai, saskaņā ar kuru Komisijai, uzdodot atmaksāt valsts atbalstu, kas atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, nav pienākuma noteikt precīzu atmaksājamā atbalsta summu, ja vien Komisijas lēmums ietver norādes, kas ļauj tā adresātam pašam bez pārmērīgām grūtībām noteikt šo summu (skat. spriedumus, 2000. gada 12. oktobris, Spānija/Komisija (C‑480/98, EU:C:2000:559, 25. punkts un tajā minētā judikatūra); 2014. gada 20. marts, Rousse Industry/Komisija(C‑271/13 P, EU:C:2014:175, 77. punkts un tajā minētā judikatūra), kā arī 2015. gada 6. maijs, Komisija/Vācija (C‑674/13, EU:C:2015:302, 40. punkts un tajā minētā judikatūra). Piemēram, kad Komisija saskaras ar atbalsta shēmu, tā nevar precīzi noteikt atbalsta summu, ko saņēmis katrs konkrētais saņēmējs, un līdz ar to īpašie apstākļi, kas raksturīgi vienam no atbalsta shēmas saņēmējiem, var tikt izvērtēti tikai atbalsta atgūšanas posmā (skat. spriedumu, 2014. gada 13. februāris, Mediaset (C‑69/13, EU:C:2014:71, 22. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
29
)	Mans izcēlums.
(
30
)	Skat. šo secinājumu 18. punktu.
(
31
)	Skat. šo secinājumu 38. punktu.
(
32
)	Skat. šo secinājumu 39. punktu.
(
33
)	Komisija, atsaucoties uz Agrolesproekt darbības gada pārskatu par 2020. gadu, precizēja, ka no šī pārskata būtībā izrietot, ka uzņēmuma dažādo projektu īstenošanu kontrolē Pārtikas, lauksaimniecības un mežsaimniecības ministrijas administratīva struktūra.
(
34
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.)
(
35
)	Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2009. gada 23. decembris, CoNISMa (C‑305/08, EU:C:2009:807, 34. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
36
)	Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2009. gada 23. decembris, CoNISMa (C‑305/08, EU:C:2009:807, 37. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
37
)	OV 1997, C 209, 3. lpp.
(
38
)	Skat. šo secinājumu 22. punktu.
(
39
)	Proti, procedūra, ko pielīdzina izsolei saskaņā ar tirgus vērtību, un tādējādi neiekļauj valsts atbalstu.
(
40
)	Skat. 1997. gada paziņojuma II sadaļas “Principi” 2. punkta a) apakšpunkta otro un trešo daļu.
(
41
)	Mans izcēlums.
(
42
)	Proti, 1997. gada paziņojuma I sadaļas “Ievads” ceturtajā daļā ir precizēts, ka “[šīs] vadlīnijas attiecas vienīgi uz valsts zemes un ēku pārdošanu. Tās neattiecas uz valsts zemes un ēku iegādi vai uz publisko iestāžu veikto zemes un ēku izīrēšanu vai iznomāšanu. Šādi darījumi var arī iekļaut valsts atbalsta elementus”.
(
43
)	Skat. šo secinājumu 23. punktu.
(
44
)	OV 2016, C 262, 1. lpp. Šajā ziņā skat. Paziņojuma par valsts atbalsta jēdzienu 103. punktu un 163. zemsvītras piezīmi, kā arī 133. zemsvītras piezīmi, kurā ir tikai norādīts, ka “ex ante novērtējumi būtu veicami, piesaistot ekspertus, kuriem ir vajadzīgās prasmes un pieredze. Šiem novērtējumiem vienmēr būtu jābalstās uz objektīviem kritērijiem, un tos nedrīkstētu ietekmēt politikas apsvērumi.”
(
45
)	Proti, kā pamatoti norāda Bulgārijas Republika, interešu konflikts starp neatkarīgo ekspertu un dalībvalsti var būt tikai situācijā, kurā pastāv iespēja gūt nepamatotu priekšrocību. Tomēr šajā gadījumā Bulgārijas Republika vai Agrolesproekt negūst nekādu priekšrocību no tā, ka tirgus cenas novērtējumu veica tieši šī komercsabiedrība.
(
46
)	Šajā nozīmē skat. Komisijas lēmumu (2008. gada 30. aprīlis) par valsts atbalstu C 56/06 (ex NN 77/06), ko īsteno [Austrijas Republika] Bank Burgenland privatizācijai (paziņots ar numuru C(2008) 1625). Šajā lietā Komisija skaidroja, ka tās rīcībā nav visas nepieciešamās informācijas, lai galīgi novērtētu, vai konkrēts pasākums ir priekšrocība, un ka tādēļ Austrijas Republikai bija “jāsniedz neatkarīgas iestādes iecelta neatkarīga eksperta izvērtējums par [Bank Burgenland] četru nekustamā īpašuma meitasuzņēmumu īpašuma tirgus vērtību” (skat. šī lēmuma 172. apsvērumu) (mans izcēlums).
(
47
)	Skat. šo secinājumu 19. un 20. punktu.
(
48
)	Skat. šo secinājumu 22. punktu.
(
49
)	Šajā ziņā skat. ģenerāladvokātes J. Kokotes [J. Kokott] secinājumus lietā Governo della Repubblica italiana (Itālijas miertiesnešu statuss) (C‑658/18, turpmāk tekstā – “secinājumi lietā Itālijas miertiesnešu statuss”, EU:C:2020:33, 42.–59. punkts un tajos minētā judikatūra).
(
50
)	Pēc analoģijas skat. secinājumus lietā Itālijas miertiesnešu status (43. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
51
)	Saskaņā ar Zakon za nezavisimite otseniteli (Likums par neatkarīgajiem vērtētājiem, izsludināts ar 2008. gada 14. novembraDV Nr. 98, ar jaunākajiem grozījumiem un papildinājumiem, kas izdarīti ar 2011. gada 8. martaDV Nr. 19) 18. panta 6. punktu ikvienam neatkarīgajam vērtētājam ir “jāievēro neatkarīgo vērtētāju ētikas kodekss”.
(
52
)	Skat. it īpaši spriedumus, 2015. gada 12. februāris, Komisija/Francija (C‑37/14, EU:C:2015:90, 71. punkts un tajā minētā judikatūra), kā arī 2023. gada 21. decembris, Komisija/Dānija (Maksimālais stāvēšanas laiks) (C‑167/22, EU:C:2023:1020, 47. punkts un tajā minētā judikatūra). Saskaņā ar šo judikatūru – ja tiek konstatēts, ka nav atgūta daļa atbalsta vai viss attiecīgais atbalsts, attiecīgajai dalībvalstij savukārt ir jāpamato iemesli, kuru dēļ šī atgūšana neesot obligāta attiecībā uz dažiem atbalsta saņēmējiem.
(
53
)	Pēc analoģijas skat. secinājumus lietā Itālijas miertiesnešu status (49. punkts un tajā minētā judikatūra).
(
54
)	Skat. šo secinājumu 26. punktu.
(
55
)	Skat. šo secinājumu 24. punktu.
(
56
)	Skat. šo secinājumu 33. punktu.
(
57
)	Turklāt ir jākonstatē, ka Komisija Lēmuma 2015/456 142. apsvērumā ir pati atsaukusies uz informāciju par atbalsta saņēmējiem, kas izriet no Bulgārijas Komercreģistra (“par vairākiem zemes maiņas darījumu atbalsta saņēmējiem [..] Bulgārijas Komercreģistrā norādītās ekonomikas nozares, kurās tie darbojas, cita starpā ir nekustamā īpašuma, tūrisma, restorānu un apmežošanas nozares”) (mans izcēlums).