62020TJ0058
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (siedma rozšírená komora)
z 13. novembra 2024 (
*1
)
„Hospodárska súťaž – Koncentrácie – Nemecké trhy so službami v oblasti televízneho vysielania a telekomunikácií – Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom a Dohodou o EHP – Záväzky – Posúdenie horizontálnych, vertikálnych a konglomerátnych účinkov koncentrácie na hospodársku súťaž – Konkurenčný vzťah medzi účastníkmi koncentrácie – Zmena viazaná na koncentráciu – Zjavne nesprávne posúdenie“
Vo veci T‑58/20,
NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, so sídlom v Kolíne nad Rýnom (Nemecko), v zastúpení: M. Geppert, P. Schmitz a J. Schulze zur Wiesche, advokáti,
žalobkyňa,
proti
Európskej komisii, v zastúpení G. Conte, A. Keidel a C. Vollrath, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
ktorú v konaní podporujú
Vodafone Group plc, so sídlom v Newbury (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: V. Vollmann, solicitor, C. Jeffs, A. Chadd a D. Seeliger, advokáti,
vedľajšia účastníčka konania,
VŠEOBECNÝ SÚD (siedma rozšírená komora),
v zložení: predseda komory M. van der Woude, sudcovia R. da Silva Passos (spravodajca), I. Reine, L. Truchot a M. Sampol Pucurull,
tajomník: S. Jund, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní z 22. septembra 2023,
vyhlásil tento
Rozsudok (
1
)
1
Žalobkyňa, spoločnosť NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH, sa žalobou podľa článku 263 ZFEÚ domáha zrušenia rozhodnutia Komisie C(2019) 5187 final z 18. júla 2019, ktorým sa za zlučiteľnú s vnútorným trhom a Dohodou o EHP vyhlasuje koncentrácia, ktorou spoločnosť Vodafone Group plc nadobúda určité aktíva spoločnosti Liberty Global plc (vec COMP/M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
[omissis]
I. Konanie a návrhy účastníkov
[omissis]
47
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
48
Komisia a Vodafone navrhujú, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
II. Právny stav
[omissis]
B.
O prvom žalobnom dôvode založenom na zjavne nesprávnom posúdení, porušení povinnosti odôvodnenia a porušení povinnosti náležitej starostlivosti vyplývajúcej z nekonštatovania ZNÚHS na trhu MDU
[omissis]
3. O prvej časti založenej na zjavne nesprávnych posúdeniach, ktorých sa dopustila Komisia, keď dospela k záveru, že účastníci koncentrácie neboli priamymi konkurentmi
[omissis]
98
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že medzi podnikmi existuje priama hospodárska súťaž, ak súťažia o rovnakých zákazníkov.
99
V prejednávanej veci je nesporné, že káblové siete účastníkov koncentrácie sa neprekrývajú a že keď chce zákazník uzavrieť zmluvu s dodávateľom televízneho signálu za viacbytový dom (ďalej len „MDU“), môže si v zásade vybrať len medzi účastníkom koncentrácie, v ktorého oblasti pokrytia káblovou sieťou sa nachádza budova, ktorá sa má pripojiť k sieti, a jedným z jeho konkurentov, akým je žalobkyňa. Na tom nič nemení skutočnosť, či bol trh MDU pred koncentráciou celoštátny alebo či bol obmedzený na oblasti pokrytia káblovou sieťou účastníkov koncentrácie, pretože v oboch prípadoch platí toto konštatovanie.
100
Z toho vyplýva, že produkty, ktoré účastníci koncentrácie uvádzali na trh, si v praxi navzájom nekonkurovali, a preto sa Komisia nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že títo účastníci koncentrácie neboli pred koncentráciou priamymi konkurentmi.
101
Tvrdenia uvádzané žalobkyňou neumožňujú konštatovať opak.
102
V prvom rade treba poznamenať, ako potvrdila Komisia pred Všeobecným súdom, že existujú vážne náznaky, že trh MDU bol pred transakciou z geografického hľadiska obmedzený na oblasť pokrytia káblovou sieťou každého z účastníkov, ale že z dôvodu existencie poskytovateľov a zákazníkov pôsobiacich na celoštátnej úrovni a skutočnosť, že prípadné cenové rozdiely v rámci krajiny neboli spojené s týmito oblasťami pokrytia, nemohla úplne vylúčiť možnosť, že trh MDU by mohol byť celoštátny.
103
Skutočnosť, že Komisia usúdila, že trh by mohol mať celoštátny rozmer, teda neznamená, že usúdila, že na takomto hypotetickom trhu si účastníci koncentrácie priamo konkurujú. Až neskôr, v rámci skúmania účinkov koncentrácie na trh MDU, Komisia posúdila, či by na prípadnom celoštátnom trhu viedla koncentrácia vzhľadom na činnosť účastníkov konania k strate priamej hospodárskej súťaže medzi nimi. Skutočnosť, že Komisia v napadnutom rozhodnutí usúdila, že trh MDU mohol mať celoštátny rozsah už pred koncentráciou, teda nevedie k záveru, že účastníci koncentrácie boli nevyhnutne skutočnými konkurentmi na takomto trhu, ako tvrdí žalobkyňa. Napokon nemožno vylúčiť, že dva podniky pôsobia s inými podnikmi na tom istom geografickom trhu bez toho, aby tieto dva podniky získavali tých istých zákazníkov, najmä z dôvodu geografických limitov ich káblových sietí.
104
Pokiaľ ide o údajný nedostatok odôvodnenia, ktorý žalobkyňa uvádza, čo sa týka toho, že Komisia nepreskúmala účinky koncentrácie na trh MDU vymedzenom na celoštátnej úrovni, treba uviesť, že Komisia v oddiele VIII.2.4.2.3 napadnutého rozhodnutia, teda v jeho odôvodneniach 721 až 785, podrobne preskúmala, či by koncentrácia mala za následok odstránenie skutočného alebo potenciálneho konkurenčného tlaku medzi účastníkmi koncentrácie. Tam uvedené konštatovania sa však uplatnili bez ohľadu na to, či mal trh MDU celoštátny rozsah alebo bol obmedzený na príslušné oblasti pokrytia káblovou sieťou spoločností Vodafone a Unitymedia.
105
V druhom rade, pokiaľ ide o výhrady, ktoré žalobkyňa uviedla nezávisle od geografického vymedzenia trhu MDU, treba spresniť, že hoci sa káblové siete účastníkov koncentrácie neprekrývali, čo žalobkyňa nepopiera, je pravda, že Komisia v napadnutom rozhodnutí konštatovala, že ich činnosti sa predsa len čiastočne prekrývali, keďže títo prevádzkovatelia v tomto prípade nakupovali sprostredkovateľské služby prenosu televízneho signálu od iného subjektu alebo od iného prevádzkovateľa siete úrovne 3, aby mohli dosiahnuť dotknutých zákazníkov MDU.
106
Treba však poznamenať, že hoci žalobkyňa spochybňuje ich zanedbateľnú povahu, nespochybňuje ako také údaje, ktoré Komisia uviedla v priebehu konania pred Všeobecným súdom a ktoré sa týkajú zmlúv uzavretých účastníkmi koncentrácie mimo ich oblasti pokrytia káblovou sieťou a počtu dotknutých zákazníkov. V tejto súvislosti je nutné poznamenať, že z týchto údajov vyplýva, že tieto zmluvy predstavovali veľmi obmedzený počet zákazníkov MDU z hľadiska pripojených domácností a podiel na trhu, keďže bol nižší ako 1 %, bol taký zanedbateľný, že nemohol predstavovať zostatkovú hospodársku súťaž, ktorú bolo potrebné chrániť. Takéto zmluvy mimo ich oblastí pokrytia káblovou sieťou navyše účastníci koncentrácie uzatvárali len výnimočne, čo žalobkyňa nepopiera.
107
Okrem toho vzhľadom na zanedbateľnosť trhového podielu vyplývajúceho zo zmlúv, ktoré účastníci koncentrácie uzavreli mimo svojej oblasti pokrytia káblovou sieťou, bolo málo pravdepodobné, že by táto transakcia viedla k posilneniu dominantného postavenia, takže tvrdenie žalobkyne, že Komisia mala konštatovať existenciu ZNÚHS vzhľadom na vysoké trhové podiely účastníkov koncentrácie, ktoré by koncentrácia ešte posilnila, nemožno prijať.
108
V každom prípade treba v tejto súvislosti najskôr pripomenúť, že podľa článku 2 ods. 2 a 3 nariadenia č. 139/2004 sa za nezlučiteľnú s vnútorným trhom vyhlási len koncentrácia, ktorá značne naruší účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo jeho podstatnej časti, najmä v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia. Zo znenia týchto ustanovení vyplýva, že základným kritériom pre skúmanie zlučiteľnosti koncentrácie s vnútorným trhom je vytvorenie ZNÚHS na vnútornom trhu. Použitie príslovky „najmä“ naznačuje, že vytvorenie alebo posilnenie dominantného postavenia je jedným zo scenárov, v ktorých možno takéto narušenie konštatovať. V dôsledku toho koncentrácia, ktorá vytvára alebo posilňuje dominantné postavenie, nezakladá automaticky ZNÚHS a na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, neexistuje žiadny automatický vzťah medzi kritériom dominantného postavenia a kritériom ZNÚHS.
109
Pokiaľ ide ďalej o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého Komisia nezohľadnila viaceré dokumenty preukazujúce, že Unitymedia mala v úmysle do svojej siete pripojiť zákazníkov MDU nachádzajúcich sa v oblasti pokrytia káblovou sieťou spoločnosti Vodafone, treba konštatovať, že podobné tvrdenie sa týka skôr existencie potenciálnej hospodárskej súťaže než údajnej existujúcej priamej hospodárskej súťaže, v dôsledku čoho je neúčinné v rámci prvej časti tohto žalobného dôvodu.
110
Napokon, pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého Komisia nesprávne marginalizovala priamu hospodársku súťaž existujúcu medzi účastníkmi koncentrácie z dôvodu, že nešlo o „aktívnu“ hospodársku súťaž, treba dospieť k záveru, že konštatovanie, ktoré Komisia uviedla v odôvodnení 768 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého sa účastníci nezapojili do „aktívnej hospodárskej súťaže“, malo za cieľ len vysvetliť, že účastníci koncentrácie uzavreli zmluvy o poskytovaní televízneho signálu v oblasti pokrytia káblovou sieťou druhého účastníka len vo veľmi zriedkavých prípadoch v reakcii na nevyžiadané žiadosti zákazníkov MDU. Aby mohli reagovať na takéto žiadosti, museli si účastníci zaobstarať sprostredkovateľské služby prenosu televízneho signálu od iného prevádzkovateľa siete. Komisia pritom v žiadnom prípade v oblasti dohľadu nad koncentráciami podnikov nepovažovala vylúčenie „aktívnej“ hospodárskej súťaže za nevyhnutné na preukázanie existencie ZNÚHS.
111
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyňa nepreukázala, že Komisia sa v napadnutom rozhodnutí dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď dospela k záveru, že účastníci koncentrácie neboli nepriamymi konkurentmi, ani že porušila svoju povinnosť odôvodnenia alebo svoju povinnosť náležitej starostlivosti. Prvá časť tohto žalobného dôvodu sa teda musí zamietnuť.
4. O druhej časti založenej na zjavne nesprávnych posúdeniach, ktorých sa dopustila Komisia, keď dospela k záveru, že účastníci koncentrácie neboli potenciálnymi konkurentmi
[omissis]
134
Pokiaľ ide v prvom rade o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého je predvídateľné, že vzhľadom na silnú konsolidáciu, ktorá v odvetví bývania v Nemecku už niekoľko rokov prebieha, sa tendencia spoločností pôsobiacich v bytovej výstavbe využívať služby len jedného dodávateľa zvýrazní, treba konštatovať, že existencia vôle nepostačuje na posúdenie toho, či existuje potenciálny konkurenčný vzťah medzi dvoma podnikmi.
135
Cieľom posúdenia existencie potenciálnej hospodárskej súťaže je totiž zistiť, či vzhľadom na štruktúru trhu a hospodársky a právny kontext, v rámci ktorého funguje, existujú skutočné a konkrétne možnosti, aby dotknuté podniky medzi sebou súťažili alebo nový účastník vstúpil na relevantný trh a konkuroval už etablovaným podnikom (pozri rozsudok zo 4. júla 2006, easyJet/Komisia, T‑177/04, EU:T:2006:187, bod 116 a citovanú judikatúru). Z toho vyplýva, že takéto posúdenie, založené na podmienkach vstupu nového potenciálneho uchádzača na trh, závisí hlavne od preskúmania na strane ponuky a nie na strane dopytu, takže táto prvá výhrada nemôže uspieť.
136
V každom prípade samotná žalobkyňa uvádza, že odvetvie bývania v Nemecku prechádza už niekoľko rokov výraznou konsolidáciou. Táto konsolidácia, ktorá prebieha už niekoľko rokov, však neviedla k výraznému zvýšeniu trhového podielu účastníkov koncentrácie mimo ich príslušných oblastí pokrytia káblovou sieťou, a to v dôsledku uzavretia zmlúv s veľkými zákazníkmi MDU, ktorí chcú využívať služby len jedného prevádzkovateľa siete, keďže z tabuľky č. 16 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že tak Vodafone, ako aj Unitymedia mali v oblasti pokrytia káblovou sieťou druhého účastníka koncentrácie trhový podiel [0 – 5 %].
137
Pokiaľ ide v druhom rade o výsledky prieskumu trhu, ktoré Komisia nezohľadnila, treba zdôrazniť, že Komisia je oprávnená ich zohľadniť, ale že tieto výsledky nemôžu byť rozhodujúce pre posúdenie existencie potenciálnej hospodárskej súťaže.
138
V každom prípade, hoci názor konkurentov môže byť významným zdrojom informácií o predvídateľnom vplyve koncentrácie na trh, nemôže zaväzovať Komisiu pri jej autonómnom posudzovaní vplyvu koncentrácie na tento trh [pozri v tomto zmysle rozsudky z 25. marca 1999, Gencor/Komisia, T‑102/96, EU:T:1999:65, body 290 a 291, a z 5. októbra 2020, HeidelbergCement a Schwenk Zement/Komisia, T‑380/17, EU:T:2020:471, bod 673 (neuverejnený)], takže tejto druhej výhrade nemožno vyhovieť.
139
V každom prípade z odôvodnení 727, 728, 752 a 753 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia zohľadnila názor konkurenčných prevádzkovateľov siete, keďže z týchto odôvodnení vyplýva, že dôkladne preskúmala existenciu potenciálnej hospodárskej súťaže medzi účastníkmi koncentrácie najmä vzhľadom na ich pripomienky. Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, teda Komisia nijako nepoprela všetku dôkaznú silu výsledkov prieskumu trhu a skutočne kriticky overila tvrdenia účastníkov koncentrácie s prihliadnutím na tieto výsledky.
140
Pokiaľ ide v treťom rade o skutočnosť, že Vodafone už mala určité prvky infraštruktúry v oblasti pokrytia káblovou sieťou spoločnosti Unitymedia, treba konštatovať, že Komisia to zohľadnila v rámci svojej analýzy existencie potenciálnej hospodárskej súťaže medzi účastníkmi koncentrácie. Z odôvodnenia 740 napadnutého rozhodnutia totiž vyplýva, že prognózy vypracované spoločnosťou Vodafone a overené Komisiou skutočne zohľadňovali existujúcu infraštruktúru tohto prevádzkovateľa siete, ako aj zavedenie 5G, ktoré však neumožňovali dostatočne ziskové zdvojenie káblovej siete, takže tejto tretej výhrade nemožno vyhovieť.
141
Vo štvrtom rade, pokiaľ ide o to, že skutočnosť, že Vodafone predtým nezdvojila káblovú sieť spoločnosti Unitymedia, nie je dôkazom neexistencie potenciálnej hospodárskej súťaže medzi nimi, na rozdiel od tvrdení žalobkyne je táto skutočnosť naozaj relevantná na účely posúdenia pravdepodobnosti vstupu spoločnosti Vodafone do oblasti pokrytia káblovou sieťou spoločnosti Unitymedia. Skutočnosť, že tento prevádzkovateľ siete v minulosti takéto zdvojenie nikdy neuskutočnil, v spojení so skutočnosťou, že nemal v úmysle tak urobiť, totiž potvrdzuje záver Komisie, podľa ktorého by rozšírenie činnosti spoločnosti Vodafone do oblasti pokrytia káblovou sieťou spoločnosti Unitymedia bolo nepravdepodobné, ak by nedošlo k transakcii, takže tejto štvrtej výhrade nemožno vyhovieť. V každom prípade, ako vyplýva z bodov 115 a 116 vyššie, treba tiež konštatovať, že Komisia sa v napadnutom rozhodnutí neopierala len o túto jedinú skutočnosť (pozri odôvodnenia 731 až 746 napadnutého rozhodnutia).
142
Pokiaľ ide v piatom rade o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého Komisia pri preukazovaní toho, že zdvojenie káblovej siete by nebolo ziskové, vychádzala zo skutočností, ktoré sa uplatňujú na každý druh rozšírenia siete, vrátane rozšírenia vlastnej oblasti pokrytia sieťou dotknutého prevádzkovateľa, treba uviesť, že v odôvodnení 737 napadnutého rozhodnutia Komisia konštatovala, že zdvojenie káblovej siete nebolo pre Vodafone vo všeobecnosti atraktívne, „najmä v porovnaní s pridaním nových domácností do vlastnej oblasti pokrytia sieťou, čo by znamenalo menšie investície do infraštruktúry a ponúkalo príležitosti na dosiahnutie vyšších príjmov z toho dôvodu, že by tam nebol prítomný iný prevádzkovateľ siete“. Z toho vyplýva, že Komisia konštatovala, že zdvojenie káblovej siete mimo jej oblasti pokrytia sieťou tejto spoločnosti sa ukázala ako menej zisková než rozšírenie káblovej siete na jej vlastnom území, čo žalobkyňa ako také nespochybňuje.
143
Okrem toho je potrebné uviesť, že v časti odôvodnenia 736 napadnutého rozhodnutia, ktoré Komisia zverejnila na základe uznesenia z 30. marca 2023, Komisia uviedla, že zistila, že za posledných päť predchádzajúcich rokov Vodafone len zanedbateľne rozšírila svoju sieť v rámci svojej oblasti pokrytia káblovou sieťou alebo v jej blízkosti. Toto zistenie, ktoré žalobkyňa vo svojich pripomienkach z 2. júna 2023 nespochybnila, podporuje záver Komisie, že rozšírenie siete spoločnosti Vodafone do oblasti pokrytej káblovou sieťou spoločnosti Unitymedia by v prípade, že by nedošlo ku koncentrácii bolo nepravdepodobné. Keďže totiž Vodafone len zanedbateľne rozšírila svoju káblovú sieť v rámci svojej vlastnej oblasti pokrytej káblovou sieťou, bolo skutočne nepravdepodobné, že by zdvojila sieť v oblasti pokrytej káblovou sieťou spoločnosti Unitymedia, pretože takýto projekt by bol menej ziskový. Piata výhrada žalobkyne sa teda musí zamietnuť.
144
V šiestom rade, pokiaľ ide o investičné kritériá spoločnosti Vodafone a tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého Komisia nesprávne vychádzala z týchto kritérií prevažne bez toho, aby ich dostatočne overila, treba uviesť, že na účely overenia, či podnik predstavuje potenciálneho konkurenta na trhu, musí Komisia overiť, či by v prípade neexistencie dotknutej koncentrácie existovali skutočné a konkrétne možnosti, aby táto spoločnosť vstúpila na uvedený trh a konkurovala podnikom, ktoré sú na ňom etablované. Takéto preukázanie nesmie spočívať v jednoduchom predpoklade, ale musí byť potvrdené skutkovými okolnosťami alebo analýzou štruktúry relevantného trhu. Podnik teda nemožno považovať za potenciálneho konkurenta, ak jeho vstup na trh nezodpovedá realistickej ekonomickej stratégii (pozri analogicky rozsudok z 29. júna 2012, PE.ON Ruhrgas a E.ON/Komisia, T‑360/09, EU:T:2012:332, bod 86 a citovanú judikatúru).
145
Okrem toho ekonomickú životaschopnosť stratégie vstupu na trh nemožno stotožňovať so samotnou ziskovosťou takejto stratégie. Ak by to tak bolo, samotná teoretická schopnosť vstúpiť na trh by sa mohla považovať za dostatočnú na konštatovanie existencie potenciálnej hospodárskej súťaže. V dôsledku toho Komisia môže zohľadniť obchodný alebo hospodársky záujem o vstup na trh zo strany podniku, ktorého postavenie ako potenciálneho konkurenta sa analyzuje (pozri v tomto zmysle rozsudky z 21. septembra 2005, EDP/Komisia, T‑87/05, EU:T:2005:333, body 177, 185, 187, 188, 191 a 195, a zo 4. júla 2006, easyJet/Komisia, T‑177/04, EU:T:2006:187, bod 123) a následne sa opierať o jeho investičné kritériá. Komisia preto nemôže klasifikovať podnik ako potenciálneho konkurenta na základe všeobecných a abstraktných úvah bez toho, aby zohľadnila obchodné záujmy tohto podniku, jeho krátkodobú a strednodobú stratégiu rozvoja, ako aj kritériá ziskovosti, ktoré si na tento účel stanovil.
146
V tejto súvislosti treba poznamenať, že Komisia sa pri posudzovaní existencie potenciálnej hospodárskej súťaže musí opierať o súbor faktorov. Pri vykonávaní tejto činnosti nemôže nebrať do úvahy investičné stratégie dotknutých podnikov. To platí najmä pre veľké medzinárodné skupiny, ako je Vodafone, ktoré sa nutne môžu rozhodovať medzi investičnými projektmi na viacerých vnútroštátnych trhoch na základe najlepších mier návratnosti. Okrem toho treba konštatovať, že informácie poskytnuté žalobkyňou nie sú dostatočné na to, aby bolo možné dospieť k záveru, že Komisia mala k dispozícii dôkazy o tom, že údaje predložené oznamovateľom koncentrácie boli nepresné.
147
Treba tiež poznamenať, že v právnej úprave o kontrole koncentrácií sú stanovené rôzne opatrenia, ktorých cieľom je odrádzať od poskytovania nepresných alebo zavádzajúcich informácií a trestať ich. Podľa článku 4 ods. 1 a článku 6 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 802/2004 zo 7. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 139/2004 (Ú. v. EÚ L 133, 2004, s. 1; Mim. vyd. 08/003, s. 88) totiž majú oznamovatelia koncentrácie výslovne stanovenú povinnosť poskytnúť Komisii správne a úplné informácie o skutočnostiach a okolnostiach relevantných pre rozhodnutie o zlučiteľnosti, pričom táto povinnosť je sankcionovaná v článku 14 nariadenia č. 139/2004. Komisia môže tiež zrušiť rozhodnutie o zlučiteľnosti na základe článku 6 ods. 3 písm. a) a článku 8 ods. 6 písm. a) nariadenia č. 139/2004, ak je založené na nesprávnych informáciách, za ktoré je zodpovedný jeden z dotknutých podnikov, alebo ak boli získané podvodom (rozsudok zo 7. mája 2009, NVV a i./Komisia, T‑151/05, EU:T:2009:144, bod 185).
148
Napokon treba uviesť, že po prvé z odôvodnenia 742 a poznámky pod čiarou č. 553 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia overila prognózy účastníkov koncentrácie, v rámci ktorých preskúmali ziskovosť viacerých projektov zavádzania infraštruktúry z hľadiska svojich investičných kritérií, a výsledky týchto prognóz považovala za dostatočne spoľahlivé, a po druhé, že Komisia sa pri svojom závere o neexistencii potenciálnej hospodárskej súťaže medzi účastníkmi koncentrácie neopierala len o investičné kritériá týchto účastníkov, ale zohľadnila okrem iného skutočnosť, že v praxi ani Vodafone, ani Unitymedia nikdy nezdvojili káblovú sieť druhého účastníka a že títo účastníci len zanedbateľne rozšírili svoje siete v rámci vlastnej oblasti pokrytia káblovou sieťou, pričom takéto vnútorné rozšírenie bolo ziskovejšie.
149
Pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého samotná Komisia konštatovala, že Deutsche Telekom je ochotná rozšíriť svoju sieť, čo má podľa žalobkyne za následok, že Vodafone tak mala byť rovnako schopná urobiť, treba konštatovať, že Komisia v napadnutom rozhodnutí vysvetlila dôvody, prečo sa tieto stratégie neuplatňovali na účastníkov koncentrácie.
150
Pokiaľ ide konkrétne o prípad spoločnosti Deutsche Telekom, ako vyplýva z odôvodnenia 744 písm. c) napadnutého rozhodnutia a z odpovede tohto prevádzkovateľa siete, ktorá je tam uvedená, situácia tejto spoločnosti bola veľmi odlišná od situácie účastníkov koncentrácie, najmä z toho dôvodu, že Deutsche Telekom už disponuje veľmi rozsiahlou optickou sieťou a využíva túto sieť na poskytovanie služieb širokopásmového prístupu prostredníctvom technológie digitálnej účastníckej prípojky (Digital Subscriber Line, DSL). Preto sa žalobkyňa na rozšírenie svojej ponuky pre zákazníkov MDU do nových oblastí mohla spoľahnúť na svoje vlastné optické vedenia alebo existujúce rúry a vo všeobecnosti potrebovala vybudovať len krátke časti siete úrovne 3.
151
Šiesta výhrada žalobkyne sa teda musí zamietnuť.
152
V siedmom rade, pokiaľ ide o spoluprácu medzi spoločnosťami Vodafone a Deutsche Glasfaser, samotná žalobkyňa v žalobe uvádza, že sieť, ktorá by bola vybudovaná v tomto rámci, by umožňovala poskytovanie optického vlákna podnikom, a teda sa netýka trhu MDU.
153
Investičný plán „Gigabit“ predložený žalobkyňou to len potvrdzuje, pretože z neho vyplýva, že cieľom tohto projektu je jednak zavedenie siete z optických vlákien s cieľom poskytnúť veľmi rýchly internet podnikom (100000 podnikov v približne 2000 zónach hospodárskej činnosti za celkovú sumu od 1,4 do 1,6 miliardy eur), v spolupráci s obcami a vďaka ich dotáciám vidieckym domácnostiam (1 milión vidieckych domácností s nedostatočným internetovým pokrytím za celkovú sumu od 0,2 do 0,4 miliardy eur) a jednak zmodernizovanie káblovej infraštruktúry spoločnosti Vodafone v súlade s normou DOCSIS 3.1 s cieľom poskytovať rýchlejší internet „všetkým 12,6 milióna dotknutých domácností“ (za sumu 0,2 miliardy eur).
154
Treba preto konštatovať, že tento projekt sa týka trhu poskytovania služieb prístupu k internetu na pevnom mieste, a preto nie je relevantný v rámci preskúmania existencie potenciálnej hospodárskej súťaže medzi účastníkmi koncentrácie na trhu MDU.
155
V každom prípade treba tiež konštatovať, že cieľom tohto projektu je hlavne pripojiť (k vysokorýchlostnému internetu) podniky a vidiecke domácnosti v oblastiach s nedostatočným internetovým pokrytím, t. j. nie zákazníkov MDU, a v druhom rade modernizovať existujúcu káblovú sieť spoločnosti Vodafone s cieľom zlepšiť pripojenie súčasných zákazníkov tohto operátora k internetu.
156
Treba dodať, že z investičného plánu „Gigabit“, ktorý predložila žalobkyňa, vyplýva, že tento projekt spĺňa investičné kritériá spoločnosti Vodafone, ako sú uvedené v napadnutom rozhodnutí, čo potvrdzuje jednak to, že tento prevádzkovateľ siete zabezpečí, aby boli tieto kritériá splnené, keď bude mať v úmysle začať realizovať projekt infraštruktúry, a jednak, že Komisia sa mohla platne oprieť o tieto kritériá pri preskúmavaní pravdepodobnosti, že Vodafone zdvojí káblovú sieť v oblasti pokrytia káblovou sieťou spoločnosti Unitymedia s cieľom pripojiť zákazníkov MDU.
157
Napokon skutočnosť, že Vodafone 6. decembra 2019 oznámila, že rozšíri svoju spoluprácu so spoločnosťou Deutsche Glasfaser s cieľom zaviesť sieť z optického vlákna pre jednotlivcov, najmä v oblasti pokrytia káblovou sieťou spoločnosti Unitymedia, nie je relevantná v rámci preskúmania zákonnosti napadnutého rozhodnutia, pretože k tejto skutočnosti došlo po jeho prijatí. V rámci žaloby o neplatnosť sa zákonnosť dotknutého aktu musí posúdiť v závislosti od skutkových a právnych okolností existujúcich v okamihu, keď bol tento akt prijatý (pozri rozsudok z 10. septembra 2019, HTTS/Rada, C‑123/18 P, EU:C:2019:694, bod 37 a citovanú judikatúru; rozsudok zo 17. septembra 2007, Microsoft/Komisia, T‑201/04, EU:T:2007:289, bod 260) a informácií, ktorými inštitúcia ako autor aktu mohla mať k dispozícii v okamihu, keď ho prijala [rozsudky z 9. septembra 2009, Brink’s Security Luxembourg/Komisia, T‑437/05, EU:T:2009:318, bod 96, a z 12. apríla 2013, Du Pont de Nemours (France) a i./Komisia, T‑31/07, neuverejnený, EU:T:2013:167, bod 157]. Žalobkyňa sa tak nemôže pred súdom Únie odvolávať na skutkové okolnosti, ktoré nastali po prijatí aktu, ktorého zákonnosť sa spochybňuje, alebo o ktorých autor aktu nemohol vedieť pri jeho prijímaní. Žalobkyňa v každom prípade nepreukázala, že cieľom tejto spolupráce bolo pripojiť zákazníkov MDU.
158
Siedma výhrada žalobkyne sa teda musí zamietnuť.
159
Pokiaľ ide v ôsmom rade o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého je možné poskytovať služby zákazníkom MDU bez toho, aby bolo potrebné zaviesť káblovú sieť úrovne 3_treba uviesť, že Komisia sa neobmedzila na preskúmanie pravdepodobnosti potenciálnej hospodárskej súťaže prostredníctvom zdvojenia káblovej siete druhého účastníka koncentrácie, ako to vyplýva z odôvodnenia 745 napadnutého rozhodnutia, pokiaľ ide o Vodafone, a z odôvodnenia 763 tohto rozhodnutia, pokiaľ ide o Unitymedia. Komisia v tejto súvislosti dospela k záveru, že je tiež málo pravdepodobné, že by jeden účastník prenikol do oblasti pokrytia káblovou sieťou druhého účastníka inak ako prostredníctvom infraštruktúry, ako napríklad prostredníctvom prenajatého vedenia, satelitnou infraštruktúrou alebo prostredníctvom siete úrovne 4.
160
V tejto súvislosti treba tiež uviesť, že v odôvodnení 820 napadnutého rozhodnutia Komisia konštatovala, že prevádzkovatelia siete úrovne 4 sú úplne závislí od ochoty účastníkov ponúkať služby sprostredkovania prenosu televízneho signálu za konkurenčných podmienok, čo žalobkyňa nespochybňuje. Ďalej v odôvodnení 1479 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že samotní prevádzkovatelia siete úrovne 4 vysvetlili, že pôsobia v špecifickej oblasti trhu, zatiaľ čo bytové družstvá tvrdili, že títo prevádzkovatelia často nespĺňajú požiadavky kladené na úroveň služieb a nie sú schopní prevziať zodpovednosť za modernizáciu siete úrovne 3, čo žalobkyňa tiež nespochybňuje.
161
Okrem toho na rozdiel od tvrdení žalobkyne skutočnosť, že účastníci koncentrácie využívali túto technickú možnosť len v zanedbateľnej miere, iba potvrdzuje, že z hľadiska hospodárskej súťaže nie je zaujímavá, a potvrdzuje konštatovanie Komisie, podľa ktorého bolo málo pravdepodobné, že by účastníci koncentrácie rozšírili svoje činnosti do oblasti pokrytia káblovou sieťou druhého účastníka koncentrácie, využívajúc prostriedky, ktoré nie sú založené na infraštruktúre.
162
Ôsma výhrada žalobkyne sa teda musí zamietnuť.
163
Pokiaľ ide v deviatom rade o odkazy žalobkyne jednak na predchádzajúcu rozhodovaciu prax Komisie a jednak na rozhodnutie Spolkového úradu pre hospodársku súťaž a na rozsudok Oberlandesgericht Düsseldorf (Vyšší krajinský súd Düsseldorf), treba uviesť, že Komisia nimi nie je viazaná.
164
Keď totiž Komisia rozhoduje o zlučiteľnosti koncentrácie s vnútorným trhom na základe oznámenia a spisu, ktoré sa týkajú tejto koncentrácie, žalobca nemá právo spochybniť jej zistenia z dôvodu, že sa líšia od zistení v inej veci, vychádzajúc z odlišného oznámenia a spisu, a to aj v prípade, keď relevantné trhy sú v daných dvoch veciach podobné, ba dokonca zhodné (rozsudky zo 14. decembra 2005, General Electric/Komisia, T‑210/01, EU:T:2005:456, bod 118, a z 13. mája 2015, Niki Luftfahrt/Komisia, T‑162/10, EU:T:2015:283, bod 142).
165
Na druhej strane treba tiež uviesť, že vzhľadom na presné rozdelenie právomocí, na ktorom spočíva nariadenie č. 139/2004, nemôžu rozhodnutia vnútroštátnych orgánov zaväzovať Komisiu v rámci konaní o kontrole koncentrácií (pozri v tomto zmysle rozsudky z 18. decembra 2007, Cementbouw Handel & Industrie/Komisia, C‑202/06 P, EU:C:2007:814, bod 56, a zo 7. mája 2009, NVV a i./Komisia, T‑151/05, EU:T:2009:144, bod 139).
166
Deviata výhrada žalobkyne sa teda musí zamietnuť.
167
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyni sa nepodarilo preukázať, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď v napadnutom rozhodnutí dospela k záveru, že účastníci koncentrácie nie sú potenciálnymi konkurentmi na trhu MDU a že teda na seba navzájom nevyvíjajú konkurenčný tlak.
5. O tretej časti založenej na zjavne nesprávnom posúdení vplyvu koncentrácie na konkurenčné tlaky vyvíjané konkurentmi
[omissis]
b) O údajne nedostatočnej a nepresnej analýze predvídateľných konkurenčných tlakov vyvíjaných tretími osobami po koncentrácii
[omissis]
190
V tomto ohľade je pravda, že situácia, v ktorej sa konkurenčný tlak vyvíjaný konkurentmi v dôsledku koncentrácie výrazne zníži, môže viesť ku vzniku ZNÚHS.
191
Okrem iného treba uviesť, že Komisia pri posúdení zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom zohľadňuje súbor skutočností, ako sú štruktúra dotknutých trhov, skutočná alebo potenciálna hospodárska súťaž zo strany podnikov, postavenie a ekonomická a finančná sila účastníkov koncentrácie, možné alternatívy pre dodávateľov a používateľov, bariéry vstupu a trendy ponuky a dopytu (rozsudok z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03 P, EU:C:2005:87, bod 125). Konštatovanie zvýšenia finančnej sily subjektu vytvoreného koncentráciou preto samo osebe neumožňuje dospieť k záveru o ZNÚHS.
192
Okrem toho je pravda, že z článku 2 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 139/2004 vyplýva, že pri posudzovaní zlučiteľnosti alebo nezlučiteľnosti koncentrácie s vnútorným trhom Komisia zohľadňuje potrebu zachovať a rozvíjať efektívnu hospodársku súťaž na vnútornom trhu, pričom zohľadňuje okrem iného štruktúru všetkých relevantných trhov a skutočnú alebo potenciálnu hospodársku súťaž zo strany podnikov nachádzajúcich sa v Únii alebo mimo nej. Ide o požiadavku, ktorá je významným prvkom v rámci posúdenia, ktoré musí vykonať Komisia (rozsudok zo 6. novembra 2012, Éditions Odile Jacob/Komisia, C‑551/10 P, EU:C:2012:681, bod 68).
193
Táto požiadavka však nemôže zmeniť pravidlo vymedzené v odseku 2 tohto článku, podľa ktorého sa len koncentrácia, ktorá značne naruší účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo jeho podstatnej časti, najmä v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia, vyhlási za nezlučiteľnú s vnútorným trhom (rozsudok zo 6. novembra 2012, Éditions Odile Jacob/Komisia, C‑551/10 P, EU:C:2012:681, bod 68).
194
Treba tiež pripomenúť, že Komisia môže koncentráciu vyhlásiť za nezlučiteľnú s vnútorným trhom len vtedy, keď je jej priamym a bezprostredným dôsledkom ZNÚHS. Takéto narušenie, ktoré by vyplývalo z budúcich rozhodnutí subjektu, ktorý vznikne koncentráciou, sa dá považovať za priamy a bezprostredný dôsledok koncentrácie len vtedy, ak je toto budúce správanie možné a ekonomicky pravdepodobné v dôsledku zmien vlastností a štruktúry trhu, ku ktorým dôjde v dôsledku koncentrácie (rozsudok z 11. decembra 2013, Cisco Systems a Messagenet/Komisia, T‑79/12, EU:T:2013:635, bod 118).
195
Je potrebné uviesť, že posúdenie pomeru síl medzi jednotlivými podnikmi, ktoré si konkurujú na relevantnom trhu, je v zásade zložitým ekonomickým posúdením, pri ktorom Komisia disponuje istou mierou voľnej úvahy (pozri rozsudok zo 14. decembra 2005, General Electric/Komisia, T‑210/01, EU:T:2005:456, bod 253 a citovanú judikatúru).
196
Pokiaľ ide v prvom rade o výhradu žalobkyne založenú na údajnej nedostatočnosti kontroly Komisie týkajúcej sa možných negatívnych dôsledkov údajného zvýšenia finančnej sily subjektu, ktorý vznikne koncentráciou na vývoj konkurentov na trhu MDU, posúdenia Komisie týkajúce sa pravdepodobných účinkov koncentrácie na konkurenčné tlaky vyvíjané konkurentmi sa nezakladajú na povrchných overeniach a jednoduchých domnienkach, ako to tvrdí žalobkyňa.
197
Ako totiž vyplýva z bodov 179 až 182 vyššie, vysvetlenia poskytnuté Komisiou v odôvodneniach 821 až 831 napadnutého rozhodnutia, ktoré podrobne analyzovali pravdepodobné účinky koncentrácie na konkurenčné tlaky vyvíjané konkurentmi na trhu MDU po koncentrácii, odrážajú výhľadovú povahu jej posúdení, úroveň dôkazov, ktorú vyžadovala, ako aj dôkazy, ktorými disponovala, a to v rámci analýzy, pri ktorej Komisia disponovala voľnou úvahou, takže tejto prvej výhrade založenej na nedostatočnom preskúmaní nemožno vyhovieť.
198
V každom prípade treba pripomenúť, že aj keby Komisia na záver tejto analýzy konštatovala zvýšenie finančnej sily subjektu vytvoreného koncentráciou, spôsobené touto koncentráciou, takéto konštatovanie by samo osebe nestačilo na vyvodenie záveru o ZNÚHS, ako to vyplýva z judikatúry citovanej v bode 191 vyššie.
199
V dôsledku toho sa prvá výhrada žalobkyne musí zamietnuť.
[omissis]
215
Tretia časť prvého žalobného dôvodu, a teda celý prvý žalobný dôvod sa musia zamietnuť.
[omissis]
E.
O štvrtom žalobnom dôvode založenom na zjavne nesprávnom posúdení a porušení článkov 2 a 8 nariadenia č. 139/2004, povinnosti odôvodnenia a povinnosti náležitej starostlivosti pri posudzovaní záväzku WCBA
[omissis]
3. O druhej časti založenej na zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na nedostatočnosti odôvodnenia a vyšetrovania spočívajúcej v tom, že záväzok WCBA spôsobuje nové problémy v oblasti hospodárskej súťaže
[omissis]
a) O nedostatočnom preskúmaní a odôvodnení účinkov koncentrácie v spojení so záväzkom WCBA na konkurentov pôsobiacich na trhu prístupu k internetu na pevnom mieste
[omissis]
340
V tejto súvislosti treba v prvom rade konštatovať, pokiaľ ide o údajnú neexistenciu overenia, že záväzok WCBA úplne odstráni zistené problémy v oblasti hospodárskej súťaže, že je pravda, že Komisia v odôvodnení 1895 napadnutého rozhodnutia, v jeho časti venovanej preskúmaniu pôvodných záväzkov predložených spoločnosťou Vodafone vysvetlila, že v súlade so zásadami nariadenia č. 139/2004 týkajúcimi sa prijateľnosti záväzkov posúdila, či boli pôvodné záväzky primerané a dostatočné na odstránenie problémov hospodárskej súťaže a či ich bolo možné účinne vykonať v krátkom čase. Komisia teda výslovne neuviedla, že záväzky mali úplne vyriešiť zistené problémy v oblasti hospodárskej súťaže.
341
Komisia však predtým v odôvodnení 1894 napadnutého rozhodnutia pripomenula, že na to, aby boli navrhnuté záväzky prijateľné, musia byť schopné dosiahnuť zlučiteľnosť koncentrácie s vnútorným trhom tým, že zabránia vzniku ZNÚHS na všetkých relevantných trhoch, na ktorých boli zistené problémy v oblasti hospodárskej súťaže, pričom dodala, že v prejednávanej veci musia záväzky odstrániť zistené problémy v oblasti hospodárskej súťaže, najmä na trhu prístupu k internetu na pevnom mieste a na trhu ponúkania balíkov služieb 2P. Z toho vyplýva, že Komisia v rámci svojho preskúmania záväzku WCBA riadne overila, že tento záväzok úplne odstraňuje zistené problémy v oblasti hospodárskej súťaže, aj keď toto overenie nevykonala v konkrétnej časti, formálne oddelenej od preskúmania otázky, či bol tento záväzok vhodný a dostatočný na odstránenie uvedených problémov a či ho bolo možné účinne realizovať v krátkom čase.
342
Okrem toho treba konštatovať, že v odôvodnení 1953 napadnutého rozhodnutia, v ktorom Komisia uvádza svoj konečný záver, pokiaľ ide o záväzok WCBA, uvádza, že rozsah a účinnosť tohto prostriedku nápravy sú dostatočné „na odstránenie problémov hospodárskej súťaže“ na trhoch prístupu k internetu na pevnom mieste a ponúk balíkov služieb 2P, čo potvrdzuje, že Komisia skutočne vykonala toto overenie.
343
Ďalej, pokiaľ ide o údajný nedostatok odôvodnenia, ktorého sa Komisia mala dopustiť tým, že sa neubezpečila, že záväzok WCBA sám osebe nevyvolá ZNÚHS, treba uviesť, že z odôvodnení 1995 až 2005 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že v reakcii na obavy vyjadrené účastníkmi trhu v rámci konzultácie týkajúcej sa najmä pôvodnej verzie záväzku WCBA Komisia overila, že tento záväzok nebude mať negatívne účinky, a to ani na investície do optických vlákien, ani na maloobchodný trh s ponukami viacerých služieb, a podrobne vysvetlila dôvody, na základe ktorých dospela k záveru, že nepôjde o taký prípad. V dôsledku toho nemožno Komisii vytýkať, že nedostatočne preskúmala a odôvodnila svoj záver, podľa ktorého koncentrácia v spojení so záväzkom WCBA nebude mať negatívne účinky na konkurentov pôsobiacich na trhu prístupu k internetu na pevnom mieste.
344
V každom prípade žalobkyňa nijako nevysvetlila, v čom vysvetlenia uvedené Komisiou v odôvodneniach 1995 až 2005 napadnutého rozhodnutia nie sú dostatočne odôvodnené na to, aby dotknutým osobám umožnili oboznámiť sa s dôvodmi prijatého opatrenia a aby Všeobecný súd mohol vykonať svoje preskúmanie.
345
V druhom rade, pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého použitie výrazu „prima facie“ v nadpise, ktorý predchádza analýze týkajúcej sa neexistencie problémov s hospodárskou súťažou, ktoré by vyplývali z plnenia záväzku WCBA, svedčí o povrchnom charaktere uvedenej analýzy, ktorú Komisia vykonala v napadnutom rozhodnutí, treba konštatovať, že hoci názov tejto časti napadnutého rozhodnutia odkazuje „prima facie“ na analýzu, táto časť obsahuje úplné preskúmanie všetkých námietok, ktoré uviedli trhové subjekty počas konzultácie týkajúcej sa záväzkov pôvodne predložených spoločnosťou Vodafone (pozri konkrétne odôvodnenia 1995 až 2005). V dôsledku toho preskúmanie Komisie týkajúce sa potenciálnych negatívnych účinkov WCBA na konkurentov nemožno kvalifikovať ako povrchné, čo stačí na zamietnutie tohto tvrdenia žalobkyne.
346
V každom prípade, ako tvrdí Komisia v rámci tohto konania, použitie výrazu „prima facie“ v názve tohto preskúmania vyplýva z uplatnenia bodu 104 oznámenia o nápravných opatreniach, podľa ktorého „Komisia pri posudzovaní, či navrhovaný nadobúdateľ môže predstavovať riziko vzniku problémov hospodárskej súťaže, vykoná prima facie posúdenie na základe informácií, ktoré má k dispozícii v rámci postupu schvaľovania nadobúdateľa“. Hoci je pravda, že tento bod sa týka schválenia nadobúdateľa a kúpnej zmluvy v rámci záväzku prevodu, treba konštatovať, že na jednej strane z bodu 129 tohto oznámenia vyplýva, že viaceré zásady, ktoré sa týkajú plnenia záväzkov prevodu, sa môžu uplatniť aj na iné druhy záväzku, a na druhej strane, že preskúmanie rizík pre hospodársku súťaž, ktoré by mohli vyplývať zo schválenia podniku, ktorý je príjemcom záväzku, ktorý stanovuje prístup k sieti, sa riadi podobnou logikou, ako je logika, ktorá umožňuje určiť, či nadobúdateľ navrhnutý v rámci záväzku prevodu predstavuje riziko vzniku problémov hospodárskej súťaže, v dôsledku čoho môže Komisia v týchto dvoch situáciách vykonať podobnú analýzu týchto rizík alebo tohto rizika.
347
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyňa nepreukázala, že preskúmanie účinkov koncentrácie v spojení so záväzkom WCBA na konkurentov pôsobiacich na trhu prístupu k internetu na pevnom mieste, ktoré vykonala Komisia v napadnutom rozhodnutí, bolo nedostatočné alebo nedostatočne odôvodnené, v dôsledku čoho sa táto výhrada musí zamietnuť.
b) O zjavnej nesprávnosti „prima facie“ posúdenia účinkov záväzku WCBA na hospodársku súťaž
[omissis]
358
Pokiaľ ide o dôvodnosť ostatných tvrdení uvádzaných žalobkyňou, treba uviesť, že Komisia musí pri skúmaní koncentrácie počas fázy II s dostatočnou pravdepodobnosťou preukázať, že táto koncentrácia tak, ako bola zmenená záväzkami navrhnutými účastníkmi koncentrácie, nebude významným spôsobom narúšať účinnú hospodársku súťaž na vnútornom trhu alebo na jeho podstatnej časti (pozri rozsudok z 23. mája 2019, KPN/Komisia, T‑370/17, EU:T:2019:354, bod 110 a citovanú judikatúru).
359
Rovnako ako posúdenie účinkov koncentrácie, otázka, či záväzok vyvoláva problémy v oblasti hospodárskej súťaže, spadá do posúdenia pravdepodobností, a nie je povinnosťou Komisie bez dôvodných pochybností preukázať, že predmetný záväzok nevyvoláva problémy v oblasti hospodárskej súťaže (pozri analogicky rozsudok z 11. decembra 2013, Cisco Systems a Messagenet/Komisia, T‑79/12, EU:T:2013:635, bod 47).
360
Okrem toho oznamovatelia nie sú povinní obmedziť sa na navrhovanie záväzkov, ktorých cieľom je výlučne obnoviť stav hospodárskej súťaže, ktorý existoval pred koncentráciou, aby Komisia mohla vyhlásiť túto koncentráciu za zlučiteľnú s vnútorným trhom (pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. februára 2006, Cementbouw Handel & Industrie/Komisia, T‑282/02, EU:T:2006:64, bod 308).
361
V prejednávanej veci, pokiaľ ide v prvom rade o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého záväzok WCBA poškodzuje trh a posilňuje oligopolistickú štruktúru tohto trhu tým, že spoločnosti Telefónica poskytuje veľkoobchodný prístup za zvýhodnených podmienok, treba uviesť, že Komisia v napadnutom rozhodnutí vysvetlila, že toto nápravné opatrenie posilňuje tohto prevádzkovateľa siete, ale nevedie to k problémom hospodárskej súťaže, pretože Telefónica nie je silným konkurentom na trhoch prístupu k internetu na pevnom mieste a ponúk balíkov služieb 2P, na ktorých má obmedzený podiel 5 – 6 % a jej miera rastu na týchto trhoch je záporná. Komisia dodala, že hoci záväzok WCBA ponúka atraktívnejšie obchodné podmienky ako tie, ktoré ponúka Deutsche Telekom, nebude to mať za následok zvýšenie konkurencieschopnosti spoločnosti Telefónica takým spôsobom, ktorý by sám osebe vytváral problém hospodárskej súťaže (pozri odôvodnenia 1993 a 1994 napadnutého rozhodnutia).
362
S cieľom preukázať opak sa však žalobkyňa obmedzila na uvedenie neurčitých a všeobecných tvrdení, ktoré neumožňujú spochybniť tieto skutočnosti uvádzané Komisiou.
363
Hoci teda žalobkyňa tvrdí, že Telefónica bola veľkým celoeurópskym vertikálne integrovaným prevádzkovateľom káblových sietí, nespochybňuje obmedzený podiel na trhu a zápornú mieru rastu tohto prevádzkovateľa siete na relevantných trhoch, teda na trhoch prístupu k internetu na pevnom mieste a ponúk balíkov služieb 2P, čo Komisia konštatovala v napadnutom rozhodnutí, teda nespochybňuje skutočnosti, ktoré Komisii umožnili dospieť k záveru, že Telefónica nie je konkurentom s významným vplyvom na tieto trhy a že posilnenie tohto prevádzkovateľa siete spôsobené záväzkom WCBA samo osebe nespôsobuje problémy v oblasti hospodárskej súťaže.
364
Okrem toho treba konštatovať, že žalobkyňa nepreukázala, že v dôsledku záväzku WCBA by sa postavenie spoločnosti Telefónica na relevantných trhoch zmenilo takým spôsobom, že by táto zmena v relatívne blízkej budúcnosti mohla sama osebe spôsobiť problémy v oblasti hospodárskej súťaže v neprospech malých a stredne veľkých konkurentov.
365
V dôsledku toho žalobkyňa nepreukázala, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď usúdila, že záväzok WCBA by samotný nespôsobil problémy v oblasti hospodárskej súťaže.
[omissis]
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (siedma rozšírená komora)
rozhodol takto:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH je povinná nahradiť trovy konania.
van der Woude
da Silva Passos
Reine
Truchot
Sampol Pucurull
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 13. novembra 2024.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.
(
1
)	Uvádzajú sa iba tie body rozsudku, ktorých uverejnenie považuje Všeobecný súd za užitočné.