62020TO0744
UZNESENIE VŠEOBECNÉHO SÚDU (štvrtá komora)
z 30. novembra 2021 (
*1
)
„Dumping – Dovoz hliníkových výliskov s pôvodom v Číne – Akt, ktorým sa ukladá predbežné antidumpingové clo – Akt, ktorý nie je možné napadnúť žalobou – Prípravný akt – Neprípustnosť – Konečné antidumpingové clo – Zánik záujmu na konaní – Zastavenie konania“
Vo veci T‑744/20,
Airoldi Metalli SpA, so sídlom v Moltene (Taliansko), v zastúpení: M. Campa, D. Rovetta, G. Pandey a V. Villante, advokáti,
žalobkyňa,
proti
Európskej komisii, v zastúpení: G. Luengo a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia,
žalovanej,
ktorej predmetom je návrh založený na článku 263 ZFEÚ a smerujúci k zrušeniu vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2020/1428 z 12. októbra 2020, ktorým sa ukladá predbežné antidumpingové clo na dovoz hliníkových výliskov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 336, 2020, s. 8),
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora),
v zložení: predseda komory S. Gervasoni (spravodajca), sudcovia R. Frendo a J. Martín y Pérez de Nanclares,
tajomník: E. Coulon,
vydal toto
Uznesenie
Okolnosti predchádzajúce sporu a skutkové okolnosti, ktoré nastali po podaní žaloby
1
V nadväznosti na sťažnosť podanú združením zastupujúcim európskych výrobcov hliníkových výliskov (ďalej len „dotknutý výrobok“) uverejnila Európska komisia 14. februára 2020 oznámenie o začatí antidumpingového konania týkajúceho sa dovozu dotknutého výrobku s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Európskej únie (Ú. v. EÚ C 51, 2020, s. 26) na základe článku 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 1), v znení zmien (ďalej len „základné nariadenie“).
2
Na účely antidumpingového konania a antidumpingového prešetrovania sa Komisia v súlade s článkom 17 základného nariadenia rozhodla vychádzať zo vzorky nezávislých dovozcov. Do tejto vzorky bola zahrnutá žalobkyňa, spoločnosť Airoldi Metalli SpA, ktorá je dovozcom dotknutého výrobku.
3
Žalobkyňa predložila svoje pripomienky viackrát v priebehu konania, najmä v odpovedi na žiadosti Komisie, a Komisia ju vypočula 29. júna 2020. Okrem toho požiadala o prerušenie konania z dôvodu zdravotnej krízy bez toho, aby Komisia vyhovela tejto žiadosti.
4
Dňa 23. júna 2020 podalo navrhujúce združenie žiadosť o registráciu výrobku dotknutého antidumpingovým prešetrovaním podľa článku 14 ods. 5 základného nariadenia, a to preto, aby bolo možné následne uplatniť antidumpingové clo na dovozy uvedeného výrobku odo dňa tejto registrácie. Dňa 6. júla 2020 žalobkyňa oznámila Komisii svoju námietku proti tejto žiadosti o registráciu.
5
Dňa 21. augusta 2020 Komisia prijala vykonávacie nariadenie (EÚ) 2020/1215, ktorým sa zavádza registrácia dovozu hliníkových výliskov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 275, 2020, s. 16). Žalobkyňa (vec T‑611/20), ako aj dve čínske spoločnosti, Guangdong Haomei New Materials Co. Ltd a Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co. Ltd, výrobcovia‑vývozcovia dotknutého výrobku (vec T‑604/20), napadli toto nariadenie pred Všeobecným súdom. Všeobecný súd zamietol prvú žalobu uznesením z 28. septembra 2021, Airoldi Metalli/Komisia (T‑611/20, neuverejnené, EU:T:2021:641), z dôvodu, že žalobkyňa nemala záujem na konaní proti uvedenému nariadeniu.
6
V nadväznosti na nové pripomienky predložené najmä žalobkyňou prijala Komisia 12. októbra 2020 vykonávacie nariadenie (EÚ) 2020/1428, ktorým sa ukladá predbežné antidumpingové clo na dovoz hliníkových výliskov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. EÚ L 336, 2020, s. 8, ďalej len „napadnuté nariadenie“).
7
Napadnuté nariadenie stanovuje najmä:
„Článok 1
1.   Ukladá sa predbežné antidumpingové clo na dovoz [dotknutého výrobku].
2.   Sadzby predbežného antidumpingového cla uplatniteľné na čistú frankocenu na hranici Únie pred preclením sú v prípade výrobku opísaného v odseku 1 a vyrobeného ďalej uvedenými spoločnosťami takéto:
Spoločnosť
Predbežné antidumpingové clo
Doplnkový kód TARIC
Guangdong Haomei New Materials Co., Ltd
30,4 %
C562
Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co., Ltd
30,4 %
C563
Press Metal International Ltd
38,2 %
C564
Press Metal International Technology Ltd
38,2 %
C565
Ostatné spolupracujúce spoločnosti uvedené v zozname v prílohe
34,9 %
Všetky ostatné spoločnosti
48,0 %
C999
3.   Uplatňovanie individuálnych colných sadzieb stanovených pre spoločnosti uvedené v odseku 2 je podmienené predložením platnej obchodnej faktúry colným orgánom členských štátov, ktorá musí obsahovať vyhlásenie s dátumom a podpisom pracovníka subjektu, ktorý takúto faktúru vystavil, s uvedením jeho mena a funkcie, v tomto znení: ‚Ja, podpísaný(‑á), potvrdzujem, že (objem) (dotknutého výrobku) predaného na vývoz do Európskej únie, na ktorý sa vzťahuje táto faktúra, bol vyrobený spoločnosťou (názov a adresa spoločnosti) (doplnkový kód TARIC) v [názov dotknutej krajiny]. Vyhlasujem, že informácie uvedené v tejto faktúre sú úplné a správne.‘ Ak sa takáto faktúra nepredloží, uplatňuje sa clo uplatňované na všetky ostatné spoločnosti.
4.   Prepustenie výrobku uvedeného v odseku 1 do voľného obehu v Únii je podmienené zložením zábezpeky, ktorá sa rovná výške predbežného cla.
…
Článok 2
1.   Zainteresované strany predložia svoje písomné pripomienky k tomuto nariadeniu Komisii do 15 kalendárnych dní odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
2.   Zainteresované strany, ktoré chcú požiadať o vypočutie Komisiou, tak urobia do piatich kalendárnych dní odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
3.   Zainteresované strany, ktoré chcú požiadať o vypočutie úradníkom pre vypočutie v obchodných konaniach, tak urobia do piatich kalendárnych dní odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia. Úradník pre vypočutie preskúma žiadosti predložené po tejto lehote a ak je to vhodné, môže rozhodnúť, či také žiadosti prijme.
Článok 3
1.   Colným orgánom sa týmto nariaďuje, aby zastavili registráciu dovozu zavedenú v súlade s článkom 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2020/1215, ktorým sa zavádza registrácia dovozu hliníkových výliskov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.
2.   Zhromaždené údaje týkajúce sa výrobkov, ktoré boli dovezené do EÚ s cieľom spotreby maximálne 90 dní pred dátumom nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia, sa uchovávajú do nadobudnutia účinnosti možných konečných opatrení alebo ukončenia tohto konania.“
8
Po podaní žalôb v prejednávanej veci Komisia prijala vykonávacie nariadenie (EÚ) 2021/546 z 29. marca 2021, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné clo uložené na dovoz hliníkových výliskov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. ES L 109, 2021, s. 1, ďalej len „konečné nariadenie“).
9
Podľa konečného nariadenia:
„Článok 1
1.   Ukladá sa konečné antidumpingové clo na dovoz [dotknutého výrobku].
2.   Sadzba konečného antidumpingového cla uplatniteľná na čistú frankocenu na hranici Únie pred preclením je v prípade výrobkov opísaných v odseku 1 a vyrobených ďalej uvedenými spoločnosťami takáto:
Spoločnosť
Colná sadzba (%)
Doplnkový kód TARIC
Guangdong Haomei New Materials Co., Ltd.
21,2
C562
Guangdong King Metal Light Alloy Technology Co., Ltd.
21,2
C563
Press Metal International Ltd.
25,0
C564
Press Metal International Technology Ltd.
25,0
C565
Ostatné spolupracujúce spoločnosti uvedené v zozname v prílohe
22,1
Všetky ostatné spoločnosti
32,1
C999
3.   Uplatňovanie individuálnych colných sadzieb stanovených pre spoločnosti uvedené v odseku 2 je podmienené predložením platnej obchodnej faktúry colným orgánom členských štátov, ktorá musí obsahovať vyhlásenie s dátumom a podpisom pracovníka subjektu, ktorý takúto faktúru vystavil, s uvedením jeho mena a funkcie, v tomto znení: ‚Ja, podpísaný(‑á), potvrdzujem, že (objem) (dotknutého výrobku) predaných na vývoz do Európskej únie, na ktoré sa vzťahuje táto faktúra, vyrobila spoločnosť (názov a adresa spoločnosti) (doplnkový kód TARIC) v [dotknutej krajine]. Vyhlasujem, že informácie uvedené v tejto faktúre sú úplné a správne.‘ Ak sa takáto faktúra nepredloží, uplatňuje sa clo uplatňované na všetky ostatné spoločnosti.
…
Článok 2
Sumy zabezpečené prostredníctvom predbežného antidumpingového cla podľa vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2020/1428 sa vyberajú s konečnou platnosťou. Sumy zabezpečené nad rámec konečných sadzieb antidumpingového cla sa uvoľňujú.
Článok 3
Z registrovaného dovozu sa spätne nebude vyberať žiadne konečné antidumpingové clo. Údaje zhromaždené v súlade s článkom 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2020/1215 sa ďalej neuchovávajú.
…“
Konanie a návrhy účastníkov konania
10
Žalobkyňa návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 21. decembra 2020 podala prejednávanú žalobu.
11
Podaním podaným do kancelárie Všeobecného súdu 11. marca 2021 Európsky parlament podal návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Komisie.
12
Samostatným podaním podaným do kancelárie Všeobecného súdu 12. marca 2021 Komisia vzniesla námietku neprípustnosti na základe článku 130 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. Podaním podaným do kancelárie Všeobecného súdu 8. apríla 2021 oznámila Komisia prijatie konečného nariadenia 29. marca 2021, ako aj jeho uverejnenie. Žalobkyňa predložila 28. apríla 2021 svoje pripomienky k námietke neprípustnosti. Okrem toho podala 9. júna 2021 žalobu proti konečnému nariadeniu (vec T‑328/21).
13
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté nariadenie,
–
zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
14
Žalobkyňa tiež subsidiárne navrhuje, aby Všeobecný súd prostredníctvom opatrení na zabezpečenie priebehu konania požiadal Komisiu o predloženie všetkých jej interných dokumentov, ktoré predstavujú prípravné práce na napadnutom nariadení a na registrácii predmetných dovozov.
15
Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu ako neprípustnú,
–
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
16
Podľa článku 130 ods. 1 a 7 rokovacieho poriadku, ak o to žalovaná strana požiada, Všeobecný súd môže rozhodnúť o neprípustnosti alebo nepríslušnosti pred prejednaním veci samej. Vzhľadom na to, že v prejednávanej veci Komisia navrhla, aby sa rozhodlo o neprípustnosti, Všeobecný súd, ktorý sa domnieva, že vec je dostatočne objasnená na základe písomností v spise, rozhodol o tomto návrhu bez ďalšieho konania.
17
Komisia namieta neprípustnosť tejto žaloby, a to po prvé z dôvodu, že napadnuté nariadenie nie je napadnuteľným aktom, po druhé, že žalobkyňa nemá alebo už nemá záujem na jeho napadnutí, a po tretie, že nie je ani aktívne legitimovaná na podanie žaloby proti napadnutému nariadeniu.
18
Pokiaľ ide o dôvod neprípustnosti založený na nenapadnuteľnosti napadnutého nariadenia, Komisia tvrdí, že toto nariadenie je predbežným opatrením prijatým do ukončenia prešetrovania, ktorého jediným dôsledkom je zloženie zábezpeky, ktorej cieľom je prípadne umožniť následné uplatnenie stanovených predbežných ciel bez toho, aby sa v tejto fáze vyberalo akékoľvek clo. Ide teda o prípravný akt, po ktorom by podľa základného nariadenia mal nasledovať buď akt, ktorým sa ukončuje antidumpingové konanie bez prijatia opatrení, alebo nariadenie, ktorým sa ukladajú konečné antidumpingové clá. Komisia dodáva, že skutočnosť, že žalobkyňa nemôže priamo napadnúť napadnuté nariadenie, ju nezbavuje súdnej ochrany, keďže prípadných nezákonností postihujúcich toto nariadenie sa možno dovolávať v rámci žaloby smerujúcej proti aktu, ktorým sa ukladajú konečné clá, pričom napadnuté nariadenie je jeho prípravnou fázou. Okrem toho podľa Komisie, ak by žaloba mala byť vyhlásená za prípustnú, Všeobecný súd by musel posúdiť otázky, ku ktorým sa Komisia vyjadrí neskôr pri prípadnom stanovení konečného antidumpingového cla, čo by bolo v rozpore s požiadavkami riadneho výkonu spravodlivosti a riadneho priebehu správneho konania pred Komisiou.
19
Žalobkyňa sa naopak domnieva, že napadnuté nariadenie je napadnuteľným aktom. Toto nariadenie totiž vyvoláva okamžité, záväzné, samostatné a konečné negatívne účinky na jej skutkovú a právnu situáciu, na ktoré nemôže mať prijatie konečného nariadenia nijaký vplyv. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza sankcie, ktoré by jej mohli byť uložené, ak by nedodržala svoju povinnosť zložiť zábezpeku stanovenú napadnutým nariadením. Zdôrazňuje tiež ujmu spojenú s nákladmi na toto zloženie zábezpeky pre sumy nakoniec uvoľnené konečným nariadením, ako aj problémy s dostupnosťou dotknutého výrobku po nadobudnutí účinnosti napadnutého nariadenia.
20
Podľa článku 263 ZFEÚ žalobu o neplatnosť možno podať proti aktom, ktoré majú právne účinky voči tretím osobám, okrem odporúčaní a stanovísk.
21
Na účely určenia, či určitý akt môže byť predmetom takejto žaloby, je rozhodujúca podstata tohto aktu, pričom forma, v akej bol akt prijatý, je z tohto hľadiska v zásade bezvýznamná. Aktmi alebo rozhodnutiami, ktoré môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť, sú len opatrenia smerujúce k vyvolaniu právne záväzných účinkov, ktoré môžu zasiahnuť do záujmov žalobcu tým, že podstatným spôsobom zmenia jeho právne postavenie (rozsudky z 11. novembra 1981, IBM/Komisia, 60/81, EU:C:1981:264, bod 9; z 19. januára 2017, Komisia/Total a Elf Aquitaine, C‑351/15 P, EU:C:2017:27, body 35 a 36, a uznesenie z 15. marca 2019, Silgan Closures a Silgan Holdings/Komisia, T‑410/18, EU:T:2019:166, body 12 a 13).
22
Pokiaľ ide o akty, ktorých príprava sa vykonáva vo viacerých fázach, napadnuteľnými aktmi sú v zásade len opatrenia, ktoré s konečnou platnosťou predstavujú stanovisko inštitúcie podľa tohto postupu, s výnimkou predbežných opatrení, ktorých cieľom je pripraviť konečné rozhodnutie (rozsudky z 11. novembra 1981, IBM/Komisia, 60/81, EU:C:1981:264, bod 10, a uznesenie z 10. decembra 1996, Söktas/Komisia, T‑75/96, EU:T:1996:183, bod 27).
23
Inak je to v prípade, ak akty alebo rozhodnutia prijaté v rámci prípravného konania, okrem toho, že vykazujú uvedené právne znaky opísané vyššie, taktiež s konečnou platnosťou uzatvárajú osobitné konanie, odlišné od konaní, ktoré majú umožniť inštitúcii rozhodnutie vo veci samej (rozsudok z 11. novembra 1981, IBM/Komisia, 60/81, EU:C:1981:264, bod 11, a uznesenie z 2. júna 2004, Pfizer/Komisia, T‑123/03, EU:T:2004:167, bod 23), a vyvolávajú tak samostatné, okamžité a nezvratné právne účinky odôvodňujúce to, že tieto akty alebo rozhodnutia môžu byť predmetom žaloby o neplatnosť, keďže ich nezákonnosť nemôže byť napravená v rámci žaloby nasmerovanej proti konečnému rozhodnutiu, ktorého prípravnú fázu predstavujú (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 6. októbra 2021, Tognoli a i./Parlament, C‑431/20 P, EU:C:2021:807, body 42, 44 a 51 a citovanú judikatúru). V tejto súvislosti už bolo rozhodnuté, že rozhodnutie Komisie začať antidumpingové konanie je prípravným aktom, proti ktorému nie je možné podať žalobu, keďže neovplyvňuje bezprostredným a nezvratným spôsobom právne postavenie dotknutých podnikov, a teda nemôže pred ukončením správneho konania odôvodniť prípustnosť žaloby o neplatnosť (pozri v tomto zmysle uznesenie zo 14. marca 1996, Dysan Magnetics a Review Magnetics/Komisia, T‑134/95, EU:T:1996:38, body 21 až 23 a citovanú judikatúru, pozri v tomto zmysle aj uznesenie z 25. mája 1998, Broome & Wellington/Komisia, T‑267/97, EU:T:1998:108, body 26 až 29).
24
V prejednávanej veci je preto potrebné posúdiť účinky a právnu povahu napadnutého nariadenia prijatého v súlade s článkom 7 základného nariadenia so zreteľom na jeho účel v rámci antidumpingového konania a so zreteľom na akt, ktorým sa končí toto konanie podľa článku 9 základného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. novembra 1981, IBM/Komisia, 60/81, EU:C:1981:264, bod 13, a uznesenie z 15. marca 2019, Silgan Closures a Silgan Holdings/Komisia, T‑410/18, EU:T:2019:166, bod 16).
25
Ako však vyplýva z ustanovení základného nariadenia, nariadenie, ktorým sa ukladajú predbežné antidumpingové clá, predstavuje prechodnú etapu medzi oznámením o začatí konania upraveným v článku 5 základného nariadenia, ktoré znamená začatie antidumpingového konania, a ukončením tohto konania, ktoré sa prejavuje buď uložením konečných ciel alebo neuložením ciel podľa článku 9 základného nariadenia. Cieľom takéhoto nariadenia ukladajúceho predbežné clá je totiž podľa pojmov použitých už v prvých nariadeniach o ochrane pred dumpingovými praktikami zabezpečiť „primeranú ochranu“ Únie hneď, ako existencia dumpingu vyplynie z predbežného preskúmania, a „zabrániť, aby bola počas konania spôsobená ujma“ tým, že sa stanovia predbežné antidumpingové clá, ktoré možno následne spätne vybrať v okamihu ukončenia konania <pozri trináste odôvodnenie nariadenia Rady (EHS) č. 459/68 z 5. apríla 1968 o ochrane pred dumpingovými praktikami, prémiami alebo subvenciami z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho spoločenstva [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 93, 1968, s. 1), a článok 11 nariadenia Rady (EHS) č. 3017/79 z 20. decembra 1979 o ochrane pred dovozmi, ktoré sú predmetom dumpingu alebo subvencií z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho hospodárskeho spoločenstva [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 339, 1979, s. 1)>. Tým spadá do nepretržitého sledu antidumpingového konania a má zabezpečiť jeho účinnosť.
26
V tom istom zmysle začlenenia do tohto nepretržitého sledu nariadenie, ktorým sa ukladá predbežné antidumpingové clo, informuje dotknuté osoby, najmä dovozcov, o podrobnostiach, z ktorých vychádzajú základné skutočnosti a úvahy, na základe ktorých boli uložené predbežné opatrenia, a poskytuje im možnosť predložiť pripomienky na účely určenia konečných opatrení, ktoré sa majú prijať (článok 2 napadnutého nariadenia; pozri tiež články 19a a 20 základného nariadenia). Takýto nepretržitý sled je o to výraznejší, že od nadobudnutia účinnosti základného nariadenia v roku 2016 Komisia prijíma všetky akty tvoriace antidumpingové konanie, od oznámenia o začatí konania až do uloženia konečných ciel, zatiaľ čo predtým konečné clá ukladala Rada Európskej únie [pozri najmä článok 9 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51)]. Napokon je v tejto súvislosti pozoruhodné, že odôvodnenie 32 základného nariadenia uvádza „postupnú logiku [predbežných opatrení] vo vzťahu k prijímaniu konečných opatrení“. Právna úprava uplatniteľná v prejednávanej veci sa tak odlišuje od právnej úpravy platnej vo veci, ktorá viedla k vydaniu rozsudku z 21. februára 1984, Allied Corporation a i./Komisia (239/82 a 275/82, EU:C:1984:68), ktorý navyše nie je žalobkyňou citovaný na podporu jej tvrdení v prospech napadnuteľnosti napadnutého nariadenia, v ktorom Súdny dvor rozhodol o dôvodnosti dvoch napadnutých predbežných nariadení bez toho, aby sa výslovne vyjadril k napadnuteľnosti týchto nariadení, po ktorých nenasledovalo prijatie konečného nariadenia.
27
Z toho vyplýva, že napadnuté nariadenie v rozsahu, v akom ukladá predbežné antidumpingové clá, nemožno považovať za definitívne ukončenie konania, ktoré je odlišné od konania, ktoré bude ukončené stanovením konečných ciel alebo nestanovením takýchto ciel. Rovnako ako oznámenie o začatí antidumpingového konania, ktoré je, ako bolo pripomenuté v bode 23 vyššie, kvalifikované judikatúrou ako prípravný akt, napadnuté nariadenie je prípravnou fázou týchto aktov, ktorými sa ukončuje antidumpingové konanie a proti ktorým je možné podať žalobu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 30. septembra 2003, Eurocoton a i./Rada, C‑76/01 P, EU:C:2003:511, bod 72 a citovanú judikatúru; pozri tiež analogicky uznesenie z 25. mája 1998, Broome & Wellington/Komisia, T‑267/97, EU:T:1998:108, bod 33, a rozsudok zo 17. decembra 2010, EWRIA a i./Komisia, T‑369/08, EU:T:2010:549, bod 37 a citovanú judikatúru).
28
Okrem toho napadnuté nariadenie nemá bezprostredným a nezvratným spôsobom vplyv na právne postavenie žalobkyne.
29
Článok 2 napadnutého nariadenia totiž neobsahuje žiadnu povinnosť spolupracovať pri prešetrovaní a stanovuje len možnosť zainteresovaných strán, medzi ktoré patria dovozcovia, predložiť písomné pripomienky alebo byť vypočuté. Hoci toto ustanovenie používa prítomný čas oznamovacieho spôsobu, je potrebné ho vykladať vzhľadom na články 19a a 20 základného nariadenia (pozri bod 26 vyššie), a teda sa má vykladať tak, že sa obmedzuje na vytvorenie procesných záruk v prospech dotknutých osôb a vyvoláva len účinky vlastné procesnému aktu, pričom neovplyvňuje, s výnimkou procesnej situácie, právne postavenie žalobkyne (pozri analogicky uznesenia zo 14. marca 1996, Dysan Magnetics a Review Magnetics/Komisia, T‑134/95, EU:T:1996:38, bod 27, a z 15. marca 2019, Silgan Closures a Silgan Holdings/Komisia, T‑410/18, EU:T:2019:166, body 17 a 19 a citovanú judikatúru).
30
Rovnako napadnuté nariadenie neukladá ani takým dovozcom, ako je žalobkyňa, ani iným dotknutým hospodárskym subjektom žiadnu povinnosť zmeniť alebo prehodnotiť svoje obchodné praktiky (pozri analogicky rozsudok z 11. novembra 1981, IBM/Komisia, 60/81, EU:C:1981:264, bod 19, a uznesenie z 10. decembra 1996, Söktas/Komisia, T‑75/96, EU:T:1996:183, bod 41). Osobitne zvýšenie cien a problémy dostupnosti dotknutého výrobku, ako aj súvisiace oneskorenia pri jeho zásobovaní, na ktoré sa odvoláva žalobkyňa, aj keby boli preukázané, sú len skutkovými a ekonomickými dôsledkami napadnutého nariadenia, ktoré nemožno považovať za záväzné účinky, ktoré by zmenili jej právne postavenie.
31
Okrem toho, hoci je potrebné pripustiť, že článok 1 napadnutého nariadenia ukladá antidumpingové clá, tieto clá sú z definície predbežné a v tomto štádiu nemusia byť zaplatené dovozcami. O ich prípadnom výbere sa rozhodne neskôr, v čase ukončenia antidumpingového konania v súlade s článkom 10 ods. 2 základného nariadenia. Škodlivé účinky, ktoré žalobkyňa pripisuje napadnutému nariadeniu a ktoré sú uvedené v bode 30 vyššie, tak v každom prípade vyplývajú iba z toho, že hospodárske subjekty predpokladajú ekonomické účinky, ktoré môže vyvolať skutočné uloženie antidumpingového cla za predpokladu, že by bolo splatné na základe konečného nariadenia prijatého na konci antidumpingového konania. Takéto účinky, aj keby nastali, by teda nevyplývali okamžite a nezvratne z napadnutého nariadenia.
32
Napadnuté nariadenie teda neukladá povinnosť, ktorá by vyvolávala bezprostredné a nezvratné účinky.
33
Okolnosť, že článok 1 napadnutého nariadenia vo svojom odseku 4 tiež stanovuje, že dovoz dotknutého výrobku do Únie je podmienený zložením zábezpeky, ktorá sa rovná výške predbežného cla, neumožňuje vyvodiť napadnuteľnosť napadnutého nariadenia. Táto povinnosť zložiť zábezpeku na dovoz dotknutého výrobku počas doby platnosti napadnutého nariadenia, aj keby bola sprevádzaná sankciami, ako to tvrdí žalobkyňa, má za cieľ zabezpečiť zaplatenie cla v prípade, že sa nakoniec rozhodne o jeho výbere, a je teda závislá od tejto platobnej povinnosti, ktorá bude uložená až neskôr. Z ustálenej judikatúry teda vyplýva, že ak sú sumy zabezpečené predbežným antidumpingovým clom vybrané v celom rozsahu na základe konečného nariadenia, nemožno sa dovolávať žiadneho samostatného právneho účinku vyplývajúceho z predbežného nariadenia, keďže konečné nariadenie v tomto prípade so spätnou účinnosťou nahrádza predbežné nariadenie [uznesenia z 30. júna 1998, BSC Footwear Supplies a i./Komisia, T‑73/97, EU:T:1998:147, bod 13, z 11. januára 2013, Charron Inox a Almet/Komisia a Rada, T‑445/11 a T‑88/12, neuverejnené, EU:T:2013:4, bod 30, a z 10. novembra 2014, DelSolar (Wujiang)/Komisia, T‑320/13, neuverejnené, EU:T:2014:969, bod 56].
34
Je pravda, že bolo tiež rozhodnuté, že v prípade, o aký ide v prejednávanej veci (pozri článok 1 ods. 2 napadnutého nariadenia, uvedený v bode 7 vyššie, a článok 1 ods. 2 konečného nariadenia, uvedený v bode 9 vyššie), v ktorom je časť súm zabezpečených na základe nariadenia ukladajúceho predbežné clo uvoľnená z dôvodu, že stanovená sadzba konečného cla je nižšia ako sadzba predbežného cla, mohli byť konštatované prípadné samostatné alebo nezávislé účinky, ktoré môžu byť pripísané výlučne nariadeniu ukladajúcemu predbežné antidumpingové clo, a to po nadobudnutí účinnosti nariadenia ukladajúceho konečné antidumpingové clo, a ktoré teda nebolo týmto posledným uvedeným nariadením prevzaté (rozsudok z 11. júla 1990, Neotype Techmashexport/Komisia a Rada, C‑305/86 a C‑160/87, EU:C:1990:295, bod 15; uznesenia z 30. júna 1998, BSC Footwear Supplies a i./Komisia, T‑73/97, EU:T:1998:147, bod 15, a z 11. januára 2013, Charron Inox a Almet/Komisia a Rada, T‑445/11 a T‑88/12, neuverejnené, EU:T:2013:4, bod 30). Súd Únie však v tomto zmysle rozhodoval s prihliadnutím na neskoršie prijatie konečného nariadenia, keďže sa vyjadril nie k podmienke prípustnosti, o ktorú ide v prejednávanej veci, ktorá sa skúma ku dňu podania žaloby (pozri rozsudok z 22. júna 2016, Whirlpool Europe/Komisia, T‑118/13, EU:T:2016:365, bod 49 a citovanú judikatúru), ale k odlišnej podmienke záujmu na konaní, ktorá musí pretrvávať aj po podaní žaloby a ktorej pretrvávanie sa posudzuje v čase, keď súd rozhoduje (pozri rozsudok z 28. mája 2013, Abdulrahim/Rada a Komisia, C‑239/12 P, EU:C:2013:331, bod 61 a citovanú judikatúru). Táto judikatúra tak okrem úvah uvedených v bode 33 vyššie potvrdzuje, že povinnosť zložiť zábezpeku na pokrytie predbežných ciel vyvoláva ku dňu posúdenia prípustnosti žaloby samostatné a nezvratné právne účinky, keďže vznik takýchto účinkov závisí od vydania a obsahu neskôr prijatého konečného nariadenia.
35
Z toho vyplýva, že ku dňu podania tejto žaloby, ku ktorému ešte nebolo ukončené antidumpingové konanie a ktoré tiež predstavuje dátum, ku ktorému sa má prípustnosť žaloby posudzovať (pozri bod 34 vyššie), sa nemožno domnievať, že povinnosť zložiť zábezpeku na pokrytie predbežných ciel vyvoláva samostatné a nezvratné právne účinky.
36
Povinnosť zložiť zábezpeku sa tak odlišuje od povinnosti zastavenia, ktorá je spojená s rozhodnutiami o začatí konania vo veci formálneho zisťovania v oblasti štátnej pomoci, ktoré sa podľa ustálenej judikatúry považujú za napadnuteľné akty (rozsudky z 30. júna 1992, Španielsko/Komisia, C‑312/90, EU:C:1992:282, body 21 až 24; z 24. októbra 2013, Deutsche Post/Komisia, C‑77/12 P, neuverejnený, EU:C:2013:695, body 51 až 55, a z 9. septembra 2009, Diputación Foral de Álava a i./Komisia, T‑30/01 až T‑32/01 a T‑86/02 až T‑88/02, EU:T:2009:314, bod 350). Táto povinnosť zastavenia sa totiž ukladá od nadobudnutia účinnosti uvedeného rozhodnutia a bráni vykonaniu dotknutého opatrenia pomoci až do prijatia rozhodnutia, ktorým sa končí konanie vo veci formálneho zisťovania, bez ohľadu na zmysel tohto rozhodnutia a bez toho, aby toto rozhodnutie mohlo mať spätný účinok na toto obdobie pozastavenia.
37
Okrem toho by rozhodnutie, že predbežné nariadenie predstavuje napadnuteľný akt, narušilo riadny výkon spravodlivosti a inštitucionálnu rovnováhu. Uznanie prípustnosti tejto žaloby by totiž viedlo Všeobecný súd k tomu, aby sa vyjadril k žalobným dôvodom, ktoré sú najčastejšie podobné žalobným dôvodom uplatneným na podporu žaloby podanej proti konečnému nariadeniu, ako je to v prejednávanej veci, zatiaľ čo Komisia medzitým zaujala konečné stanovisko k otázkam vzneseným v týchto žalobných dôvodoch, pričom zohľadnila doplňujúce skutočnosti získané v priebehu konania, ktoré nasledovalo po prijatí predbežného nariadenia. Okrem zámeny medzi štádiami správneho a súdneho konania, správne zdôraznenou Komisiou, ako aj ťažkostí Všeobecného súdu zaujať stanovisko ku konštatovaniam týkajúcim sa existencie dumpingu a predbežného stanovenia sadzby antidumpingového cla, hoci tieto zistenia a tieto sadzby budú prípadne neskôr zmenené v rámci konečného posúdenia Komisie, je potrebné tiež zdôrazniť medzery v konaní o dôvodnosti predbežného nariadenia z hľadiska súdnej ochrany. V rozsahu, v akom sa konečné posúdenie vykonáva na základe údajov čiastočne odlišných od údajov zohľadnených pri predbežnom posúdení, by totiž prípadné zrušenie predbežného nariadenia nevyhnutne neznamenalo povinnosť Komisie vyvodiť zo zrušovacieho rozsudku dôsledky pre jej konečné nariadenie podľa článku 266 ZFEÚ, a tak účastník konania, ktorý sa považuje za poškodeného predbežným nariadením, by mohol byť v každom prípade nútený podať žalobu proti konečnému nariadeniu, aby zaistil účinnú a úplnú nápravu svojej situácie (pozri v tomto zmysle analogicky rozsudok z 11. novembra 1981, IBM/Komisia, 60/81, EU:C:1981:264, bod 20, a uznesenie zo 14. apríla 2015, SolarWorld a Solsonica/Komisia, T‑393/13, neuverejnené, EU:T:2015:211, body 66 až 69).
38
Je potrebné však práve zdôrazniť, že neprípustnosť tejto žaloby nezbavuje žalobkyňu súdnej ochrany, na ktorú má nárok. Žalobkyňa je oprávnená, ak sa domnieva, že je to dôvodné, podať žalobu o náhradu škody podľa článku 268 ZFEÚ a uplatniť nezákonnosti predbežného nariadenia, ktoré uviedla na podporu prejednávanej žaloby a domáhať sa náhrady údajne utrpenej ujmy, ktorú tvoria náklady spojené so zložením zábezpeky zodpovedajúcej sumám uvoľneným s konečnou platnosťou konečným nariadením (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. októbra 2000, Fresh Marine/Komisia, T‑178/98, EU:T:2000:240, body 45 až 52, a uznesenie zo 14. apríla 2015, SolarWorld a Solsonica/Komisia, T‑393/13, neuverejnené, EU:T:2015:211, body 51 a 52 a citovanú judikatúru).
39
Z vyššie uvedeného vyplýva, že napadnuté nariadenie je prípravným aktom, ktorý bol prijatý počas antidumpingového konania, a preto nemôže byť predmetom žaloby o neplatnosť.
40
Pre úplnosť možno ešte dodať, že aj za predpokladu, že by napadnuté nariadenie bolo napadnuteľným aktom, bolo by v prejednávanej veci potrebné rozhodnúť, že žalobkyňa stratila záujem požadovať jeho zrušenie po prijatí konečného nariadenia.
41
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že záujem žalobcu na konaní musí vzhľadom na predmet žaloby existovať v okamihu jej podania, inak je takáto žaloba neprípustná, a musí pretrvávať až do vyhlásenia rozhodnutia súdu, v opačnom prípade musí byť konanie zastavené, čo predpokladá, že žaloba môže svojím výsledkom priniesť prospech účastníkovi konania, ktorý ju podal (pozri rozsudok z 28. mája 2013, Abdulrahim/Rada a Komisia, C‑239/12 P, EU:C:2013:331, bod 61 a citovanú judikatúru). Obzvlášť v prípade prijatia konečného nariadenia v priebehu konania, v ktorom sa má rozhodnúť o zrušení predbežného nariadenia, o ktoré ide v prejednávanej veci (pozri body 8, 9 a 12 vyššie). Všeobecný súd rovnako ako Súdny dvor ustálene rozhodovali, že žalobcovia už v zásade nemali záujem na napadnutí predbežného nariadenia (rozsudok z 5. októbra 1988, Brother Industries/Komisia, 56/85, EU:C:1988:463, bod 6; unesenia z 10. marca 2016, SolarWorld/Komisia, C‑312/15 P, neuverejnené, EU:C:2016:162, bod 25, a z 11. januára 2013, Charron Inox a Almet/Komisia a Rada, T‑445/11 a T‑88/12, neuverejnené, EU:T:2013:4, bod 30).
42
Je pravda, že sa pripustilo, že žalobca mohol okrem záujmu na podaní žaloby o náhradu škody odôvodniť aj záujem na zrušení nariadenia, ktorým sa ukladajú predbežné clá, napriek prijatiu nariadenia, ktorým sa stanovujú konečné clá, ale len pokiaľ ide o sumy zabezpečené na základe nariadenia, ktorým sa ukladajú predbežné clá, a uvoľnené z dôvodu, že sadzba konečného cla sa ukázala nižšia ako sadzba predbežného cla, ako je to v prejednávanej veci (pozri bod 34 vyššie), a to pod podmienkou, že sa preukázala ujma týkajúca sa uvedených súm (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. júla 1990, Neotype Techmashexport/Komisia a Rada, C‑305/86 a C‑160/87, EU:C:1990:295, bod 15, a uznesenie z 11. januára 2013, Charron Inox a Almet/Komisia a Rada, T‑445/11 a T‑88/12, neuverejnené, EU:T:2013:4, bod 30). Bez toho, aby sa vyžadovalo presné vyčíslenie predmetnej ujmy z rovnakého dôvodu, z akého sa vyžaduje na účely žaloby o náhradu škody, je potrebné sa uistiť, že uvedená ujma skutočne vznikla, a to najmä vzhľadom na vyššie uvedené ťažkosti, predovšetkým z hľadiska riadneho výkonu spravodlivosti, spôsobené skúmaním žaloby proti predbežnému nariadeniu, hoci žaloba bola podaná aj proti konečnému nariadeniu (pozri bod 37 vyššie).
43
V prejednávanej veci však žalobkyňa nepredložila nijaký dôkaz, a teda a fortiori nepreukázala, že skutočne vykonala dovozy a zložila zábezpeku vzťahujúcu sa na obdobie uplatňovania predbežného nariadenia od 14. októbra 2020 do 31. marca 2021. Obmedzuje sa v podstate na všeobecný a nepresný odkaz na náklady spojené so zábezpekou, ktorých hypotetickú povahu potvrdzuje neexistencia spresnenia dotknutých ručiteľov – vo všeobecnosti sa spomínajú banka alebo poisťovacia spoločnosť – a neexistencia akýchkoľvek číselných údajov. A fortiori nie je uvedené nijaké spresnenie, pokiaľ ide o náklady spojené s časťou zábezpeky, ktorá má osobitne pokrývať sumy ciel uvoľnených konečným nariadením.
44
V dôsledku toho sa nemožno domnievať, že žalobkyňa preukázala svoj záujem na pokračovaní konania o tejto žalobe napriek prijatiu konečného nariadenia.
45
Zo všetkého vyššie uvedeného vyplýva, že prejednávanú žalobu treba zamietnuť a v každom prípade nie je potrebné o nej rozhodnúť.
46
Za týchto okolností už nie je potrebné rozhodovať o návrhu Parlamentu na vstup do konania ako vedľajšieho účastníka konania alebo o dodatočnom návrhu žalobcu na predloženie dokumentov (pozri bod 14 vyššie).
O trovách
47
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené rozhodnúť, že znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Komisie v súlade s jej návrhmi.
48
Okrem toho podľa článku 144 ods. 10 rokovacieho poriadku, Parlament, žalobkyňa a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora)
nariadil:
1.
Žaloba sa zamieta ako neprípustná.
2.
Airoldi Metalli SpA znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Európska komisia.
3.
Európsky parlament, Airoldi Metalli a Komisia znášajú svoje vlastné trovy konania spojené s návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania.
V Luxemburgu 30. novembra 2021
Tajomník
E. Coulon
Predseda komory
S. Gervasoni
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.