62018CJ0100_RES
Vec C‑100/18
Línea Directa Aseguradora SA
proti
Segurcaixa, Sociedad Anónima de Seguros y Reaseguros
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Tribunal Supremo)
Rozsudok Súdneho dvora (druhá komora) z 20. júna 2019
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel – Smernica 2009/103/ES – Článok 3 prvý odsek – Pojem ‚prevádzka vozidiel‘ – Škoda na majetku spôsobená na nehnuteľnosti požiarom vozidla stojaceho v súkromnej garáži tejto nehnuteľnosti – Krytie povinným poistením“
Aproximácia právnych predpisov – Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel – Smernica 2009/103 – Pojem prevádzka vozidiel – Autonómny výklad
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/103, článok 3 prvý odsek)
(pozri bod 32)
Aproximácia právnych predpisov – Poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel – Smernica 2009/103 – Pojem prevádzka vozidiel – Používanie vozidla v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku – Požiar vozidla zaparkovaného v súkromnej garáži budovy viac ako 24 hodín, ktorý spôsobil poškodenie tejto budovy – Zahrnutie
(Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/103, článok 1 bod 1 a článok 3 prvý odsek)
(pozri body 35 – 43, 48 a výrok)
Zhrnutie
Situácia, v ktorej sa vznietilo vozidlo zaparkované viac ako 24 hodín v súkromnej garáži budovy, čím vyvolalo požiar, ktorého príčinou bol elektrický skrat tohto vozidla a ktorý poškodil túto budovu, patrí pod pojem „prevádzka vozidiel“ v zmysle smernice o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel
V rozsudku Línea Directa Aseguradora (C‑100/18), vyhlásenom 20. júna 2019, Súdny dvor vyložil pojem „prevádzka vozidiel“ v zmysle smernice 2009/103 (
1
) o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel tak, že pod tento pojem zahrnul situáciu, v ktorej sa vznietilo vozidlo zaparkované viac ako 24 hodín v súkromnej garáži budovy, čím vyvolalo požiar, ktorého príčinou bol elektrický skrat tohto vozidla a ktorý poškodil túto budovu.
V auguste 2013 sa vozidlo zaparkované viac ako 24 hodín v súkromnej garáži budovy vznietilo a spôsobilo škody. Dôvodom požiaru bol skrat na elektroinštalácii vozidla. Majiteľ vozidla uzavrel poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel s poistnou spoločnosťou Línea Directa. Budova bola poistená u spoločnosti Segurcaixa, ktorá vyplatila spoločnosti – majiteľke tejto budovy sumu 44704,34 eur ako náhradu spôsobenej škody.
V marci 2014 podala spoločnosť Segurcaixa žalobu proti spoločnosti Línea Directa, ktorou sa domáhala, aby spoločnosť Línea Directa bola zaviazaná na náhradu vyplateného odškodnenia z dôvodu, že poistná udalosť vychádzala z „prevádzkovej udalosti“ v zmysle španielskeho práva, ktoré sú kryté poistením motorového vozidla. Návrh spoločnosti Segurcaixa bol v prvom stupni zamietnutý. V rámci odvolacieho konania bola Línea Directa zaviazaná na zaplatenie odškodnenia, ktoré žiadala Segurcaixa. Spoločnosť Línea Directa podala kasačný opravný prostriedok na Tribunal Supremo (Najvyšší súd, Španielsko). Vzhľadom na to, že tento súd mal pochybnosti o výklade pojmu „prevádzka vozidiel“ uvedeného v smernici 2009/103, rozhodol zaslať Súdnemu dvoru niekoľko prejudiciálnych otázok.
Súdny dvor na úvod pripomenul, že pojem „prevádzka vozidiel“ v zmysle uvedenej smernice (
2
) predstavuje autonómny pojem práva Únie, ktorého výklad nemôže byť ponechaný na posúdenie každého členského štátu. Zdôraznil tiež, že normotvorca Únie sústavne sledoval a posilňoval cieľ ochrany poškodených účastníkov nehôd spôsobených týmito vozidlami.
Vzhľadom na svoju judikatúru (
3
) Súdny dvor pripomenul, že pojem „prevádzka vozidiel“ nie je obmedzený na situácie v cestnej premávke a že pod tento pojem patrí akékoľvek používanie vozidla, ktoré je v súlade s jeho obvyklou funkciou, najmä akékoľvek používanie vozidla ako dopravného prostriedku. V tomto kontexte Súdny dvor poznamenal, že skutočnosť, že vozidlo zúčastnené na nehode v okamihu, keď došlo k nehode, stálo, nevylučuje sama osebe, aby používanie tohto vozidla v tomto okamihu mohlo patriť do jeho funkcie dopravného prostriedku. Rovnako to, či motor dotknutého vozidla bol v čase nehody v chode, alebo nie, nie je rozhodujúce. Na druhej strane žiadne ustanovenie smernice 2009/103 neobmedzuje rozsah povinnosti poistenia a ochrany, ktorú poškodeným účastníkom nehôd spôsobených motorovými vozidlami má táto povinnosť poskytovať, na prípady používania takýchto vozidiel na určitých terénoch alebo na určitých komunikáciách.
V dôsledku toho Súdny dvor vyvodil záver, že pojem „prevádzka vozidiel“ v zmysle smernice 2009/103 nezávisí od charakteristiky povrchu, na ktorom sa vozidlo používa, ani najmä od okolnosti, že dotknuté vozidlo sa v čase nehody nepohybuje a nachádza sa na parkovisku. Za týchto okolností Súdny dvor konštatoval, že parkovanie a obdobia, keď vozidlo stojí bez pohybu, sú prirodzené a potrebné etapy, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou jeho používania ako dopravného prostriedku. Vozidlo sa teda používa v súlade so svojou funkciou dopravného prostriedku v zásade aj počas jeho parkovania medzi dvoma jazdami.
V danom prípade Súdny dvor zastával názor, že parkovanie vozidla v súkromnej garáži predstavuje jeho používanie, ktoré je v súlade s jeho funkciou dopravného prostriedku, pričom tento záver nie je spochybnený skutočnosťou, že uvedené vozidlo bolo v tejto garáži zaparkované viac ako 24 hodín.
Nakoniec, pokiaľ ide o okolnosť, že nehoda, ktorej sa týka konanie vo veci samej, vyplýva z požiaru zapríčineného elektrickým skratom na vozidle, Súdny dvor konštatoval, že keďže toto vozidlo, ktoré spôsobilo túto nehodu, zodpovedá definícii „vozidla“ v zmysle smernice 2009/103 (
4
), medzi súčiastkami uvedeného vozidla netreba odlíšiť tú, ktorá bola príčinou škodovej udalosti, ani určiť funkciu, ktorú táto súčiastka zabezpečuje.
(
1
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/103/ES zo 16. septembra 2009 o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorových vozidiel a o kontrole plnenia povinnosti poistenia tejto zodpovednosti (Ú. v. EÚ L 263, 2009, s. 11).
(
2
)	Článok 3 prvý odsek smernice 2009/103 stanovuje, že každý členský štát prijme v súlade s článkom 5 tejto smernice všetky vhodné opatrenia, aby zabezpečil, že zodpovednosť za škodu spôsobenú prevádzkou vozidiel obvykle sa nachádzajúcich na jeho území je pokrytá poistením.
(
3
)	Pozri najmä rozsudky z 20. decembra 2017, Núñez Torreiro (C‑334/16, EU:C:2017:1007), a z 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company (C‑648/17, EU:C:2018:917).
(
4
)	Článok 1 bod 1 smernice 2009/103.