Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
RIMVYDAS
NORKUS
prednesené
18. decembra
2025(1)
Vec C‑798/24 [Jautiva(i)]
A a i.
za účasti:
Latvijas Republikas Saeima
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd,
Lotyšsko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Smernica
(EÚ)
2017/1132 – Právo
obchodných
spoločností – Článok 14 písm. d)
bod ii) – Výklad
pojmu
‚zúčastňovať
sa
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou‘ – Povinnosť
podľa
vnútroštátneho
práva
sprístupniť
vymedzené
informácie o každom
akcionárovi
verejnej
akciovej
spoločnosti – Ochrana
fyzických
osôb
pri
spracúvaní
osobných
údajov – Články 7 a 8
Charty
základných
práv
Európskej
únie – Nariadenie
(EÚ)
2016/679 – Článok 5 – Zásady
spracúvania
osobných
údajov – Článok 6 – Zákonnosť
spracúvania – Zásada
proporcionality “
I.      Úvod
1.        Tento
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd,
Lotyšsko),(2) sa
týka
povinnosti
podľa
lotyšského
práva
sprístupniť
širokej
verejnosti
niektoré
vymedzené
informácie o akcionároch(3) verejných
akciových
spoločností(4) založených
podľa
lotyšského
práva.
Dotknuté
informácie
si
na
webovom
sídle
obchodného
registra
môžu
pozrieť
„anonymní
používatelia“.(5) Požiadavka,
aby
osoby z radov
verejnosti
preukázali
oprávnený
záujem
na
získaní
takýchto
informácií,
teda
neexistuje.
2.        Vnútroštátny
súd
chce
vedieť,
či
sa
povinnosť
sprístupniť
dotknuté
informácie
vyžaduje v práve
Únie.
Pýta
sa
teda
Súdneho
dvora,
či
sa
pojem
osoby,
ktoré
„sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou“, v článku 14 písm. d)
bode ii)
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2017/1132
zo
14. júna
2017
týkajúcej
sa
niektorých
aspektov
práva
obchodných
spoločností(6) vzťahuje
na
každého
akcionára
akciovej
spoločnosti a či
je
členský
štát
povinný
sprístupniť
verejnosti
vymedzené
informácie o každom
akcionárovi
takejto
spoločnosti v súlade s článkom 16
ods. 3
danej
smernice.
Pre
prípad,
že
takéto
informácie
sa
podľa
smernice
2017/1132
verejnosti
sprístupniť
musia,
sa
vnútroštátny
súd
pýta,
či
je
článok 14 písm. d)
bod ii)
tejto
smernice
platný
vzhľadom
na
právo
na
rešpektovanie
súkromného a rodinného
života
zaručené
článkom 7
Charty
základných
práv
Európskej
únie
(ďalej
len
„Charta“) a právo
na
ochranu
osobných
údajov
zaručené
článkom 8
Charty.
3.        Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd)
chce
takisto
vedieť,
či
sa
má
článok 5
ods. 1
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2016/679 z 27. apríla
2016 o ochrane
fyzických
osôb
pri
spracúvaní
osobných
údajov a o voľnom
pohybe
takýchto
údajov,
ktorým
sa
zrušuje
smernica
95/46/ES
(všeobecné
nariadenie o ochrane
údajov)(7) (ďalej
len
„GDPR“),
vykladať v tom
zmysle,
že
povoľuje,
aby
sa
verejnosti
takéto
informácie
sprístupnili
bez
potreby
preukázať
oprávnený
záujem
na
ich
získaní
na
určité
účely,
konkrétne
na
účely:
(i) zabezpečenia
transparentného
podnikateľského
prostredia a ochrany
záujmov
tretích
osôb;
(ii) predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní(8) a (iii) poskytovania
informácií
potrebných
na
presadzovanie
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
Únie. V tejto
súvislosti
sa
vnútroštátny
súd
pýta,
či
by
sa
tieto
ciele
dali
primerane
dosiahnuť
rovnako
účinným
spôsobom v súlade s postupom
vyžiadania
prístupu k dôverným
informáciám
podľa
lotyšského
práva.(9)
4.        Vnútroštátny
súd
sa
okrem
toho
pýta,
či
odôvodnenie v rozsudku
Luxembourg Business
Registers(10) – v ktorom
Súdny
dvor
konštatoval,
že
požiadavka
podľa
práva
Únie,
aby
členské
štáty
zabezpečili,
aby
boli
informácie o konečných
užívateľoch
výhod
spoločností a iných
právnych
subjektov,
ktoré
boli
zaregistrované
na
ich
území,
prístupné v každom
prípade
komukoľvek
zo
širokej
verejnosti,
je
neplatná – možno
uplatniť
na
zverejnenie
informácií
týkajúcich
sa
všetkých
akcionárov
akciovej
spoločnosti
bez
ohľadu
na
skutočnosť,
že
objem
informácií a účel
ich
zverejnenia
sa v týchto
dvoch
situáciách
líšia.
II.    Právny rámec
A.      Právo Európskej únie
5.        V prejednávanej
veci
majú
osobitný
význam
články 7 a 8 a článok 52
ods. 1
Charty,
odôvodnenia 3,
7 a 8 a články 14 a 16
smernice
2017/1132 a články 5 a 6
GDPR.
B.      Lotyšské právo
6.        Článok 8
Komerclikums (Obchodný
zákonník)(11) má
názov
„Obsah
zápisov v obchodnom
registri“.
Podľa
článku 8
ods. 3
bodov 3 a 4
tohto
zákonníka
platí:
„3.      Nižšie
sa
uvádzajú
informácie o kapitálovej
spoločnosti,
ktoré
sa
majú
zapísať
do
obchodného
registra:
…
3.      meno,
priezvisko,
osobné
identifikačné
číslo
(ak
osoba
nemá
osobné
identifikačné
číslo,
dátum
narodenia,
číslo a dátum
vydania
dokladu
totožnosti,
krajina a orgán,
ktoré
tento
doklad
vydali) a pozícia
členov
predstavenstva
kapitálovej
spoločnosti a členov
dozornej
rady
(ak
kapitálová
spoločnosť
má
takúto
radu);
4.      právomoc
členov
predstavenstva
zaväzovať
spoločnosť
samostatne
alebo
spoločne;“
7.        Článok 12
Obchodného
zákonníka s názvom
„Uverejnenie v obchodnom
registri“
stanovuje:
„1.      Na
zápisy v obchodnom
registri
sa
možno
vo
vzťahu k tretím
osobám
odvolávať
od
okamihu
ich
zverejnenia. …
…“
8.        Článok 235
Obchodného
zákonníka s názvom
„Informácie,
ktoré
sa
zapisujú
do
registra
akcionárov“
stanovuje:
„1.      Každý
zápis v registri
akcionárov
uvádza
názov
spoločnosti,
registračné
číslo,
adresu
sídla a prípadne
informácie o tom,
či
sa
proti
tejto
spoločnosti
vedie
likvidačné
alebo
insolvenčné konanie,
ako
aj
názov
dokumentu
‚Zápis v registri
akcionárov‘ a zahŕňa
tieto
informácie:
1.      referenčné
číslo a dátum
zápisu;
2.      referenčné
číslo
registrácie,
pričom
sa
čísluje
postupne
od
prvého
zápisu v registri
akcionárov;
3.       referenčné
čísla
týkajúce
sa
akcií;
4.      údaje
týkajúce
sa
akcionárov:
a)      v prípade
fyzickej
osoby
meno,
priezvisko,
osobné
identifikačné
číslo
(ak
osoba
nemá
osobné
identifikačné
číslo,
dátum
narodenia,
číslo a dátum
vydania
dokladu
totožnosti,
krajina a orgán,
ktoré
tento
doklad
vydali) a adresa,
na
ktorej
je
zastihnuteľná,
b)      v prípade
právnických
osôb a partnerstiev
názov,
registračné
číslo a adresa
sídla;
5.      e‑mailová
adresa
akcionára,
ak
akcionár
požiadal,
aby
ju
spoločnosť
používala
na
komunikáciu s ním;
6.      kategória,
počet a menovitá
hodnota
akcií
každého
akcionára a počet
hlasov,
ktorý
je s nimi
spojený;
7.      stav
splatenia
akcií;
8.      spoločný
zástupca
akcionárov
určený v súlade s postupom
stanoveným v článku 157
tohto
zákonníka,
pričom
sa
uvedú
informácie
stanovené v odseku 1
bodoch 4 a 5
tohto
článku;
9.      informácie o akciách
nadobudnutých
samotnou
spoločnosťou a dôvody
ich
nadobudnutia.
…“
9.        Článok 4.10
piaty
odsek,
článok 4.11
prvý
odsek
bod 2,
článok 4.15
prvý
odsek
bod 2 písm. b),
článok 4.15
prvý
odsek
bod 3 písm. a) a článok 415
druhý,
tretí a štvrtý
odsek
likums „Par
Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistru“
(zákon o obchodnom
registri
Lotyšskej
republiky)(12) (ďalej
len
„zákon o obchodnom
registri“)
stanovujú:
„Článok 4.10      Právo
na
prístup k informáciám v obchodnom
registri
…
Obchodný
register
poskytuje
informácie a dokumenty
obsiahnuté
vo
verejnej
časti
registračného
spisu
(článok 4.15
prvý
odsek)
bezplatne
prostredníctvom
online
prenosu
údajov
(vrátane
hromadného
sťahovania).
…
Článok 4.11      Informácie,
ktoré
sa
uverejňujú
na
webovom
sídle
obchodného
registra
Obchodný
register
zabezpečí,
aby
mal
anonymný
používateľ
na
jeho
webovom
sídle
verejný
prístup k týmto
najnovším
(aktuálnym)
informáciám o právnických
osobách a právnych
skutočnostiach
zaznamenaným v registroch
vedených
obchodným
registrom:
…
2.      iné
informácie
zaznamenané v registri.
…
Článok 4.15      Verejná a neverejná
časť
registračného
spisu
Verejná
časť
registračného
spisu
zahŕňa:
…
2.      iné
informácie
zapísané v registri:
…
b)      informácie
zo
zápisu v registri
akcionárov
(spoločníkov)
kapitálovej
spoločnosti
týkajúce
sa
akcionárov
(spoločníkov)
tejto
spoločnosti…,
…
3.      tieto
dokumenty,
ktoré
sú
súčasťou
registračného
spisu:
a)      v obchodnom
registri –… zápis v registri
akcionárov
(spoločníkov)_…
…
Dokumenty a informácie,
ktoré
sú
súčasťou
registračného
spisu a nie
sú
uvedené v prvom
odseku
tohto
článku,
sú
zahrnuté v neverejnej
časti
registračného
spisu.
Ak
sa
zápisu v registri
alebo
zapísaným
informáciám
prizná
status
dôverných
informácií
alebo
je
ich
dostupnosť
pre
verejnosť
obmedzená
právnymi
predpismi,
sú
súčasťou
neverejnej
časti
registračného
spisu.
Informácie a dokumenty
zahrnuté v neverejnej
časti
registračného
spisu
(druhý a tretí
odsek
tohto
článku)
predstavujú
dôverné
informácie a môžu
ich
získať
orgány
presadzovania
práva
na
účely
plnenia
úloh
vymedzených v zákonoch a iných
právnych
predpisoch,
ako
aj – bez
obmedzenia – Finanšu izlūkošanas dienests [(Finančná
spravodajská
jednotka,
Lotyšsko)] a orgány
dohľadu a kontrolné
orgány v oblasti
predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní,
zatiaľ
čo
iné
orgány
musia
podať
odôvodnenú
žiadosť.
Jednotlivci
žiadajú o prístup k informáciám a dokumentom
obsiahnutým v neverejnej
časti
registračného
spisu v súlade s postupom
vyžiadania
dôverných
informácií
stanoveným v Informācijas atklātības likums [(zákon o slobode
informácií)].“
III. Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
10.      Sťažovateľmi v konaní
na
Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd)
je
17 menšinových
akcionárov
akciovej
spoločnosti.
Domnievajú
sa,
že
článok 4.15
prvý
odsek
bod 2 písm. b)
zákona o obchodnom
registri
(ďalej
len
„sporné
ustanovenie“)
je
nezlučiteľný s článkom 96
Latvijas Republikas Satversme (Ústava
Lotyšskej
republiky;
ďalej
len
„lotyšská
ústava“),
kde
sa
stanovuje,
že
„každý
má
právo
na
nedotknuteľnosť
svojho
súkromného
života,
obydlia a korešpondencie“.
11.      Sťažovatelia
tvrdia,
že
lotyšský
zákonodarca
neposúdil a neodôvodnil
potrebu
sprístupniť
informácie o akcionároch
verejnosti a zaobchádzať s nimi
ako
so
všeobecne
prístupnými
informáciami.
Po
sprístupnení
informácií
verejnosti
nie
je
ich
ďalšie
použitie
nijako
obmedzené.
Existuje
teda
vysoké
riziko,
že
dotknuté
informácie
sa
použijú
na
nekalé
účely,
ako
sú
podvody
či
vydieranie.
Podľa
sťažovateľov
sa
ústavnosť
sporného
ustanovenia
musí
posudzovať
so
zreteľom
na
rozsudok
Luxembourg Business
Registers,
ktorý
sa
týkal
sprístupňovania
informácií o konečných
užívateľoch
výhod
spoločností
širokej
verejnosti.
Vzhľadom
na
to,
že
Súdny
dvor v danej
veci
konštatoval,
že
údaje
podobného
rozsahu o konečných
užívateľoch
výhod
by
sa
zverejňovať
nemali,
je
sprístupňovanie
osobných
údajov
akcionárov
širokej
verejnosti
ešte
viac
neodôvodnené a neprimerané.
Sťažovatelia
ako
menšinoví
akcionári
nie
sú
konečnými
užívateľmi
výhod
akciovej
spoločnosti
ani
osobami
zodpovednými
za
jej
výkonný
alebo
riadiaci
orgán.
Nemajú
právo
ani
možnosť
vykonávať
kontrolu
nad
danou
spoločnosťou.
12.      Saeima (Parlament,
Lotyšsko)
tvrdí,
že
sporné
ustanovenie
je v súlade s článkom 96
lotyšskej
ústavy.
Zastáva
názor,
že
obmedzenie
základných
práv
je
oprávnené v záujme
zabezpečenia
transparentného
podnikateľského
prostredia a ochrany
záujmov
tretích
osôb,
boja
proti
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní a v záujme
toho,
aby
sa
každému
umožnilo
plniť
si
povinnosti
podľa
Starptautisko un Latvijas Republikas nacionālo sankciju likums (zákon o medzinárodných a vnútroštátnych
sankciách
Lotyšskej
republiky).
Na
účely
dosiahnutia
týchto
cieľov
je
nevyhnutné
sprístupniť
dotknuté
informácie
každému, a to
bez
omeškania a bez
povinnosti
preukazovať
oprávnený
záujem
na
vyžiadaní
týchto
informácií.
Odôvodnenie v rozsudku
Luxembourg Business
Registers,
ktorý
sa
týkal
iba
jedného
oprávneného
cieľa – predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu –,
na
prejednávanú
vec
uplatniť
nemožno,
pretože
dotknutá
lotyšská
právna
úprava
slúži
viacerým
rôznym
oprávneným
cieľom,
ktoré
obmedzenie
základných
práv
odôvodňujú.
13.      Datu valsts inspekcija (Úrad
na
ochranu
údajov,
Lotyšsko),
ktorý
vstúpil
do
konania
na
vnútroštátnom
súde
ako
amicus curiae,
zastáva
názor,
že v rozpore
so
zásadou
transparentnosti
zakotvenou v GDPR
zákon o obchodnom
registri
neuvádza
konkrétny
účel,
na
ktorý
je
spracúvanie
osobných
údajov
akcionárov
akciovej
spoločnosti
potrebné.
Objem
spracúvaných
údajov a otázka,
či
účel
spracúvania
údajov
nemožno
dosiahnuť
menej
rozsiahlym
spracúvaním
údajov,
sa
musia
posúdiť z hľadiska
zásady
minimalizácie
údajov.
Bez
konkrétne
určeného
účelu
nie
je
možné
posúdiť
primeranosť
rozsahu
spracúvania
osobných
údajov.
Zásady
obmedzenia
účelu a minimalizácie
údajov
teda
nie
sú
dodržané.
14.      Finančná
spravodajská
jednotka,
ktorá
takisto
vstúpila
do
konania
vo
veci
samej
ako
amicus curiae,
sa
domnieva,
že
tretie
osoby
musia
mať
prístup k dotknutým
informáciám,
aby
mohli
overiť,
či
sa
na
obchodného
partnera
nevzťahujú
medzinárodné
alebo
vnútroštátne
sankcie.
15.      Vnútroštátny
súd
sa
pýta,
či
sú
akcionári
akciových
spoločností
osobami,
ktoré
sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou, v zmysle
článku 14 písm. d)
bodu ii)
smernice
2017/1132, a teda
či
táto
smernica
vyžaduje
zverejnenie
informácií
týkajúcich
sa
akcionárov
takýchto
spoločností.
Pre
prípad,
že
Súdny
dvor
skonštatuje,
že
takíto
akcionári
patria
do
pôsobnosti
článku 14 písm. d)
bodu ii)
smernice
2017/1132 a že
informácie,
ktoré
sa
ich
týkajú,
musia
byť
zverejnené a sprístupnené
verejnosti
podľa
článku 16
ods. 3
danej
smernice,
sa
vnútroštátny
súd
pýta
okrem
iného
to,
či
je
prvé
uvedené
ustanovenie
platné, a to
vzhľadom
na
články 7 a 8
Charty.
16.      Vnútroštátny
súd
sa
takisto
pýta,
či
je
spracúvanie
osobných
údajov
akcionárov
akciových
spoločností v súlade
so
zásadami
stanovenými v článku 5
ods. 1
GDPR,
najmä
so
zásadou
„minimalizácie
údajov“,
ktorá
je
odrazom
zásady
proporcionality.
Táto
zásada
sprístupňovaniu
osobných
údajov
verejnosti
nebráni,
ak
je
to
nevyhnutné
na
splnenie
zákonnej
povinnosti
prevádzkovateľa
podľa
článku 6
ods. 1
prvého
pododseku písm. c)
GDPR. V súlade s článkom 52
ods. 1
Charty
však
obmedzenia
základných
práv
na
rešpektovanie
súkromného
života a na
ochranu
osobných
údajov
musia
byť
ustanovené
zákonom a rešpektovať
podstatu
základných
práv,
ako
aj
zásadu
proporcionality.
17.      Vnútroštátny
súd
sa
predovšetkým
pýta,
či
sa
má
článok 5
ods. 1 písm. b)
GDPR
so
zreteľom
okrem
iného
na
rozsudky
Luxembourg Business
Registers a Manni(13) vykladať v tom
zmysle,
že
účelom
spracúvania
osobných
údajov
akcionárov
akciovej
spoločnosti
môže
byť
ochrana
záujmov
tretích
osôb.
Okrem
toho
sa
pýta,
či
zásady
stanovené v článku 5
ods. 1
GDPR
členskému
štátu
umožňujú v záujme
plnenia
tohto
cieľa
prijať
právnu
úpravu,
na
základe
ktorej
môže
akákoľvek
osoba
získať
osobné
údaje
akéhokoľvek
akcionára
akciovej
spoločnosti
bez
toho,
aby
bola
povinná
preukázať
oprávnený
záujem
na
získaní
týchto
údajov.
Tento
súd
chce
navyše
vedieť,
či
sa
má
článok 5
ods. 1 písm. b)
GDPR
vykladať v tom
zmysle,
že
účelom
spracúvania
osobných
údajov
akcionárov
akciovej
spoločnosti
môže
byť
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu a šíreniu
zbraní. V tejto
súvislosti
je
podľa
lotyšského
zákonodarcu
účelom
sprístupňovania
dotknutých
údajov
širokej
verejnosti
to,
aby
sa
každému
umožnilo v čo
najväčšej
miere
prispievať k takémuto
predchádzaniu.
18.      Tento
súd
sa
napokon
pýta,
či
sa
má
článok 5
ods. 1 písm. b)
GDPR
vykladať v tom
zmysle,
že
účelom
spracúvania
osobných
údajov
akcionárov
akciovej
spoločnosti
môže
byť
poskytovanie
informácií
potrebných
na
presadzovanie
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
Únie.
19.      Vnútroštátny
súd
zastáva
názor,
že
sprístupnenie
osobných
údajov
akcionárov
akciovej
spoločnosti
verejnosti
by
mohlo
byť
vhodné,
potrebné a primerané
na
dosiahnutie
týchto
oprávnených
cieľov. V prípade
sprístupnenia
osobných
údajov
verejnosti
online
však
nie
je
možné
zabezpečiť,
aby
sa
spracúvali
spravodlivo a aby
sa
ich
ďalšie
spracúvanie
nevykonávalo
spôsobom,
ktorý
je
nezlučiteľný s vyššie
uvedenými
účelmi,
ako
sa
vyžaduje v článku 5
ods. 1 písm. a) a b)
GDPR.
Tento
súd
má
po
prvé
pochybnosti,
či
sa
pri
predmetnom
zverejnení
náležite
vyvažujú
sledované
ciele
všeobecného
záujmu a dotknuté
základné
práva, a po
druhé,
či
existujú
dostatočné
záruky
proti
riziku
zneužitia
takýchto
osobných
údajov.
20.      Podľa
lotyšského
práva
sa o prístup k dôverným
informáciám
musí
požiadať
písomne a osoba,
ktorá
podáva
žiadosť,
musí
túto
žiadosť
odôvodniť a uviesť
účel,
na
ktorý
sa
informácie
použijú. V prípade
poskytnutia
dôverných
informácií
sa
príjemca
týchto
informácií
zaväzuje
použiť
ich
len
na
účely,
na
ktoré
boli
vyžiadané.(14) Poskytnutie
týchto
informácií
môže
trvať
niekoľko
dní.
Ak
žiadosť o informácie
spĺňa
požiadavky
zákona,
informácie
sa
požadujú
len v elektronickej
forme a nevyžadujú
si
ďalšie
spracovanie,
poskytnú
sa
do
desiatich
dní.
Vnútroštátny
súd
sa
preto
pýta,
či
postup
vyžiadania
dôverných
informácií
možno
považovať
za
iný
prostriedok,
ktorým
by
sa
uvedené
ciele
mohli
primerane
dosiahnuť
rovnako
účinným
spôsobom.
21.      Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd)
teda
rozhodol
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
tieto
prejudiciálne
otázky:
„1.      Má
sa
pojem
týkajúci
sa
osôb,
ktoré
‚sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou‘,
ktorý
je
uvedený v článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132,
vykladať v tom
zmysle,
že
sa
vzťahuje
na
každého
akcionára
verejnej
akciovej
spoločnosti,
takže
členský
štát
je
povinný
zverejniť
informácie
týkajúce
sa
každého
akcionára
akciovej
spoločnosti a sprístupniť
ich
verejnosti v registri
podľa
článku 16
ods. 3
smernice
2017/1132?
2.      V prípade
kladnej
odpovede
na
prvú
otázku,
je
článok 14 písm. d)
bod ii)
smernice
2017/1132
platný
vzhľadom
na
právo
na
rešpektovanie
súkromného a rodinného
života
zaručené
článkom 7
Charty a právo
na
ochranu
osobných
údajov
zaručené
článkom 8
Charty v rozsahu, v akom
stanovuje
zverejnenie
údajov
týkajúcich
sa
každého
akcionára
verejnej
akciovej
spoločnosti?
3.      Má
sa
článok 5
ods. 1 písm. b)
[GDPR]
vykladať v tom
zmysle,
že
cieľom
spracúvania
osobných
údajov
akcionárov
verejnej
akciovej
spoločnosti
môže
byť v prvom
rade
zabezpečenie
transparentného
podnikateľského
prostredia a ochrany
záujmov
tretích
osôb, v druhom
rade
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu a šíreniu
zbraní a v treťom
rade
poskytovanie
informácií
potrebných
na
presadzovanie
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
[Únie]?
4.      Umožňujú
zásady
stanovené v článku 5
ods. 1
[GDPR]
na
vyššie
uvedené
účely
stanoviť
vnútroštátnu
právnu
úpravu,
na
základe
ktorej
môže
akákoľvek
osoba
získať
osobné
údaje
akéhokoľvek
akcionára
verejnej
akciovej
spoločnosti
bez
toho,
aby
bola
povinná
preukázať
oprávnený
záujem
na
získaní
týchto
údajov?“
IV.    Konanie na Súdnom dvore
22.      Písomné
pripomienky
predložili
sťažovatelia
A
a i.,
fínska,
lotyšská,
nórska,
poľská a švédska
vláda,
Európsky
parlament,
Rada
Európskej
únie a Európska
komisia.
23.      Pripomienky
predložené
švédskou
vládou,(15) Európskym
parlamentom a Radou
sa
týkajú
iba
prvej a druhej
otázky
vnútroštátneho
súdu.
V.      Posúdenie
A.      O prvej a druhej otázke
24.      Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd)
sa
svojou
prvou
otázkou
pýta,
či
sa
má
článok 14 písm. d)
bod ii)
smernice
2017/1132, v ktorom
sa
uvádzajú
osoby,
ktoré
„sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou“,
vykladať v tom
zmysle,
že
sa
vzťahuje
na
každého
akcionára
akciovej
spoločnosti(16) a vyžaduje
teda,
aby
členské
štáty
zverejnili
informácie
týkajúce
sa
každého
akcionára
takejto
spoločnosti a sprístupnili
ich
verejnosti v registri v súlade s článkom 16
ods. 3
smernice
2017/1132.
25.      V súlade s článkom 14 písm. d)
smernice
2017/1132
sú
členské
štáty
povinné
prijať
opatrenia
potrebné
na
zabezpečenie,
aby
spoločnosti
povinne
zverejňovali
vymenovanie,
skončenie
funkcie a údaje
osôb,
ktoré
sú
buď
ako
zákonom
stanovený
orgán,
alebo
ako
členovia
takéhoto
orgánu
oprávnené
zastupovať
spoločnosť v konaniach s tretími
osobami a v konaniach
pred
súdom
alebo
sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou.
Všetci
účastníci
konania a dotknuté
osoby,
ktorí
predložili
pripomienky,
sa
domnievajú,
že
článok 14 písm. d)
bod ii)
smernice
2017/1132
nemožno
vykladať v tom
zmysle,
že
sa
vzťahuje
na
každého
akcionára
akciovej
spoločnosti.
26.      Treba
zdôrazniť,
že
konanie
vo
veci
samej
na
vnútroštátnom
súde
sa
týka
ústavnej
sťažnosti
podanej
17 menšinovými
akcionármi.
Svoje
posúdenie
teda
obmedzím
na
túto
situáciu.
Podľa
ustálenej
judikatúry
platí,
že
na
výklad
ustanovenia
práva
Únie
je
potrebné
vziať
do
úvahy
nielen
jeho
znenie,
ale
aj
jeho
kontext a ciele
sledované
právnou
úpravou,
ktorej
je
súčasťou.(17)
27.      Článok 14 písm. d)
smernice
2017/1132
neuvádza
akcionárov
ani
valné
zhromaždenie
akcionárov.(18) Slovné
spojenie
„sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou“ v článku 14 písm. d)
bode ii)
smernice
2017/1132
navyše
daná
smernica
nevymedzuje(19) a Súdny
dvor
toto
ustanovenie
ešte
nevykladal.
Napriek
neexistencii
takéhoto
vymedzenia
je
okrem
iného z článkov 60 a 64
smernice
2017/1132
zrejmé,
že
na
účely
tejto
smernice
sa
rozlišuje
medzi
správnym
alebo
riadiacim
orgánom
spoločnosti a valným
zhromaždením
jej
akcionárov.
Toto
rozlišovanie
sa
podľa
môjho
názoru
a fortiori uplatňuje
na
jednotlivých
akcionárov.
28.      Pojmy
„vymenovanie“ a „skončenie
funkcie“ v článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132
navyše
nie
sú
konzistentné
so
samotným
postavením
akcionárov
akciovej
spoločnosti.
Zatiaľ
čo
niektorí
akcionári
môžu
byť
vymenovaní
do
orgánov a môžu
vykonávať
funkcie
uvedené v článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132,
povinné
zverejňovanie
okrem
iného
totožnosti a osobných
údajov
akcionára v tomto
kontexte
nie
je
spojené s jeho
postavením
akcionára,
ale
je
nerozlučne
späté s jeho
vymenovaním
do
dotknutého
orgánu
alebo
so
skončením
jeho
funkcie a s právomocou
vykonávať
isté
funkcie.(20) Akcionári
naopak
toto
postavenie,
ako
aj
práva a povinnosti,
ktoré
sa s ním
spájajú,
vrátane
práva
zúčastňovať
sa a hlasovať
na
valnom
zhromaždení
spoločnosti
majú
alebo
využívajú
nie
na
základe
„vymenovania“
do
„orgánu“
spoločnosti,
ale
len
na
základe
toho,
že
vlastnia
akcie
spoločnosti.
Pojmy
„vymenovanie“ a „skončenie
funkcie“, z ktorých
vyplýva
konkrétny
mandát
alebo
zodpovedná
funkcia(21) v rámci
spoločnosti,
teda v kontexte
článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132
nezodpovedajú
samotnému
postaveniu
akcionára a právam a povinnostiam
spojeným s týmto
postavením.
29.      Zo
znenia
článku 14 písm. d)
bodu ii)
smernice
2017/1132 a z jeho
kontextu v tejto
smernici
teda
vyplýva,
že
toto
ustanovenie
sa
na
akcionárov
samých
osebe
neuplatňuje.
30.      Pokiaľ
ide o ciele
smernice
2017/1132,
jej
článok 1
druhá
zarážka
uvádza,
že
táto
smernica
stanovuje
opatrenia
týkajúce
sa
„koordinácie
záruk,
ktoré
členské
štáty
vyžadujú
na
ochranu
záujmov
spoločníkov a tretích
osôb
od
obchodných
spoločností v zmysle
článku 54
druhého
odseku
[ZFEÚ],
pokiaľ
ide o sprístupnenie
údajov,
platnosť
záväzkov
akciových
spoločností
alebo
spoločností s ručením
obmedzeným a neplatnosť
takýchto
spoločností s cieľom
dosiahnuť
rovnocennosť
týchto
záruk“.(22) Článok 14
smernice
2017/1132
vymenúva
dokumenty a údaje,
ktoré
prinajmenšom(23) musia
dotknuté
spoločnosti
zverejňovať.
Tieto
dokumenty a údaje
musia
byť v súlade s článkom 16
ods. 3
až
5
tejto
smernice
uchované v spise
alebo
vložené
do
registra,
musia
byť
na
základe
podania
žiadosti
prístupné
získaním
úplnej
alebo
čiastočnej
kópie a musia
byť
uverejnené v úplnosti
alebo
čiastočne,
alebo
odkazom v celoštátnom
vestníku
alebo
prostredníctvom
rovnako
účinného
prostriedku.(24)
31.      Vzhľadom
na
to,
že
účelom
smernice
2017/1132,
najmä
jej
článku 14 písm. d),
je
chrániť
záujmy
akcionárov
spoločnosti a tretích
osôb
prostredníctvom
požiadavky
zverejnenia
informácií
týkajúcich
sa
niektorých
vymedzených
osôb,
ktorých
funkcia
alebo
právomoc
môže
byť
vykonávaná
na
úkor
týchto
záujmov,(25) nevidím,
ako
by
zvýšená
transparentnosť v súvislosti s totožnosťou
každého
akcionára,
obzvlášť
menšinových
akcionárov,
ktorí v spoločnosti
nemajú
žiadnu
konkrétnu
funkciu
ani
právomoc,(26) prispela k plneniu
tohto
účelu.
32.      Súdny
dvor v tejto
súvislosti v rozsudku
Manni(27) zdôraznil,
že
údaje
zverejnené
okrem
iného
podľa
článku 2
ods. 1 písm. d)
smernice
68/151,
ktorý
zodpovedá
článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132,
sú
obmedzené.(28) Výklad
článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132 v tom
zmysle,
že
sa
vzťahuje
na
informácie o úplne
každom
akcionárovi,
očividne
obmedzený
nie
je.(29) Z odôvodnení 3,
7 a 8
smernice
2017/1132
je
zrejmé,
že
táto
smernica v záujme
ochrany
akcionárov,
veriteľov a iných
tretích
osôb
zabezpečuje
len
minimálnu
harmonizáciu
alebo
koordináciu
„niektorých
aspektov“(30) práva
obchodných
spoločností.
Členské
štáty
teda
môžu
prijať
alebo
ponechať v účinnosti
prísnejšie
alebo
doplňujúce
ustanovenia v oblasti
práva
obchodných
spoločností v rámci
hraníc
práva
Únie,(31) najmä
GDPR(32) a zásady
proporcionality.
33.      Domnievam
sa
teda,
že
pojem
osoby,
ktoré
„sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou“,
použitý v článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132
nemožno
vykladať v tom
zmysle,
že
sa
vzťahuje
na
každého
akcionára
verejnej
akciovej
spoločnosti.
Členský
štát
nie
je
povinný
zverejniť
informácie
týkajúce
sa
každého
akcionára
akciovej
spoločnosti a sprístupniť
ich
verejnosti v registri
podľa
článku 16
ods. 3
smernice
2017/1132.
34.      Keďže
druhá
otázka
vnútroštátneho
súdu
závisí
od
kladnej
odpovede
na
jeho
prvú
otázku,
zastávam
názor,
že
druhá
otázka
týkajúca
sa
platnosti
článku 14 písm. d)
bodu ii)
smernice
2017/1132
vzhľadom
na
články 7 a 8
Charty
je
bezpredmetná.
B.      O tretej a štvrtej otázke
35.      Vnútroštátny
súd
sa
svojou
treťou a štvrtou
otázkou(33) pýta,
či
sa
má
článok 5
ods. 1
GDPR
vykladať v tom
zmysle,
že
povoľuje
spracúvanie
určitých
osobných
údajov
akcionárov
akciovej
spoločnosti v podobe
ich
sprístupnenia
ktorejkoľvek
osobe
bez
potreby
preukázať
oprávnený
záujem
na
získaní
týchto
údajov
na
účely:
(i) zabezpečenia
transparentného
podnikateľského
prostredia a ochrany
záujmov
tretích
osôb;
(ii) predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu a šíreniu
zbraní a (iii) poskytovania
informácií
potrebných
na
presadzovanie
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
Únie.
Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd)
sa v tejto
súvislosti
pýta,
či
sú
dodržané
zásady
„obmedzenia
účelu“ a „minimalizácie
údajov“
podľa
článku 5
ods. 1 písm. b) a c)
GDPR(34).(35)
36.      Zo
spisu,
ktorý
má
Súdny
dvor k dispozícii,
je
zrejmé,
že
požiadavka
podľa
lotyšského
práva,
aby
sa
širokej
verejnosti
sprístupnili
niektoré
vymedzené
informácie o akcionároch
akciových
spoločností
založených
podľa
lotyšského
práva,
patrí
do
vecnej
pôsobnosti
GDPR.
Článok 2
ods. 1
GDPR
stanovuje,
že
toto
nariadenie
sa
vzťahuje
na
„spracúvanie
osobných
údajov
vykonávané
úplne
alebo
čiastočne
automatizovanými
prostriedkami a na
spracúvanie
inými
než
automatizovanými
prostriedkami v prípade
osobných
údajov,
ktoré
tvoria
súčasť
informačného
systému
alebo
sú
určené
na
to,
aby
tvorili
súčasť
informačného
systému“,
bez
toho,
aby
sa
rozlišovalo
podľa
totožnosti
dotknutého
spracovateľa. Z toho
vyplýva,
že s výnimkou
prípadov
uvedených v jeho
článku 2
ods. 2 a 3
sa
GDPR
uplatňuje
na
spracovateľské
operácie
vykonávané
tak
súkromnými
osobami,
ako
aj
orgánmi
verejnej
moci.(36)
37.      Kým
spracúvanie
osobných
údajov
členskými
štátmi
pri
vykonávaní
činností
patriacich
do
pôsobnosti
hlavy V kapitoly 2
Zmluvy o EÚ
týkajúcej
sa
spoločnej
zahraničnej a bezpečnostnej
politiky
je z vecnej
pôsobnosti
GDPR
vylúčené,
zastávam
názor,
že
na
spracúvanie
osobných
údajov
pri
vykonávaní
činností
patriacich
do
pôsobnosti
článku 215 ZFEÚ sa
toto
nariadenie
vzťahuje.(37) Treba
však
zdôrazniť,
že
niektoré
práva
dotknutej
osoby
podľa
GDPR
môžu
byť v súlade s článkom 23
daného
nariadenia
obmedzené.
Článok 23
ods. 1 písm. a)
GDPR
napríklad
stanovuje,
že
za
určitých
okolností
možno
stanoviť
obmedzenia s cieľom
zaistiť
národnú
bezpečnosť.
38.      V prejednávanej
veci
je
nesporné,
že
zákonná
povinnosť
podľa
lotyšského
práva(38) sprístupniť
širokej
verejnosti
informácie o akcionároch
akciových
spoločností
založených
podľa
lotyšského
práva,
ktorí
sú
fyzickými
osobami,
vrátane
ich
mena,
priezviska,
osobného
identifikačného
čísla,
kontaktnej
adresy
alebo
e‑mailovej
adresy,
počtu a menovitej
hodnoty
ich
akcií,
ako
aj
počtu
hlasov
spojených s týmito
akciami
predstavuje
spracúvanie
osobných
údajov
na
účely
článku 4
bodov 1 a 2
GDPR.(39)
39.      Vzhľadom
na
to,
že
dotknuté
vnútroštátne
ustanovenia
majú
za
následok
spracúvanie
osobných
údajov
patriace
do
pôsobnosti
GDPR,
Lotyšská
republika
je
okrem
iného
povinná
vykonať
toto
nariadenie. Z uvedeného
vyplýva,
že
prístup
kohokoľvek
zo
širokej
verejnosti k týmto
údajom
zasahuje
do
základného
práva
dotknutých
osôb
na
rešpektovanie
ich
súkromného
života
zaručeného v článku 7
Charty.
Sprístupnenie
takýchto
údajov
širokej
verejnosti
navyše
predstavuje
spracúvanie
osobných
údajov,
na
ktoré
sa
vzťahuje
článok 8
Charty.
Sprístupnenie
týchto
osobných
údajov
tretím
osobám
okrem
toho
predstavuje
zásah
do
základných
práv
zakotvených v článkoch 7 a 8
Charty
bez
ohľadu
na
ďalšie
použitie
poskytnutých
informácií.
Súdny
dvor
však
konštatoval,
že
pokiaľ
sú
splnené
podmienky
zákonného
spracúvania
osobných
údajov
podľa
GDPR, v zásade
platí,
že
toto
spracúvanie
spĺňa
aj
požiadavky
stanovené v článkoch 7 a 8
Charty.(40)
40.      Z článku 1
ods. 2
GDPR v spojení s jeho
odôvodneniami 4 a 10
jasne
vyplýva,
že
cieľom
tohto
nariadenia
je
najmä
zabezpečiť
vysokú
úroveň
ochrany
základných
práv a slobôd
fyzických
osôb
pri
spracúvaní
osobných
údajov.(41)
41.      GDPR
zabezpečuje
konzistentné a jednotné
uplatňovanie
pravidiel
ochrany
základných
práv a slobôd
fyzických
osôb
pri
spracúvaní
ich
osobných
údajov v celej
Únii.
Každé
spracúvanie
osobných
údajov
okrem
výnimiek
povolených v článku 23
GDPR(42) musí
dodržiavať
zásady
spracúvania
osobných
údajov
stanovené v kapitole II
tohto
nariadenia a práva
dotknutej
osoby
stanovené v jeho
kapitole III.
Predovšetkým
musí
každé
spracúvanie
osobných
údajov
na
jednej
strane
byť v súlade
so
zásadami
stanovenými v článku 5
GDPR a na
druhej
strane
spĺňať
podmienky
týkajúce
sa
zákonnosti
vymenované v článku 6
tohto
nariadenia.(43) Okrem
toho
sa
musia
rešpektovať
práva
dotknutej
osoby
uvedené v článkoch 12
až
22
GDPR.(44)
42.      Podľa článku 5 ods. 1 GDPR sa osobné údaje musia spracúvať v súlade s viacerými vymedzenými zásadami. Osobné údaje teda musia byť spracúvané okrem iného zákonným spôsobom, spravodlivo a transparentne vo vzťahu k dotknutej osobe;(45) získavané na konkrétne určené, výslovne uvedené a legitímne účely;(46) primerané, relevantné a obmedzené na rozsah, ktorý je nevyhnutný vzhľadom na tieto účely;(47) správne a podľa potreby aktualizované;(48) uchovávané vo forme, ktorá umožňuje identifikáciu dotknutých osôb najviac dovtedy, kým je to potrebné na účely, na ktoré sa osobné údaje spracúvajú,(49) a spracúvané spôsobom, ktorý zaručuje primeranú bezpečnosť osobných údajov.(50) Tieto zásady týkajúce sa spracúvania osobných údajov sa uplatňujú kumulatívne.(51)
43.      Článok 6
ods. 1
prvý
pododsek GDPR
stanovuje
taxatívny a obmedzujúci
zoznam
prípadov, v ktorých
možno
považovať
spracúvanie
osobných
údajov
za
zákonné.(52) Na
to,
aby
bolo
spracúvanie
zákonné,
sa
naň
teda
musí
vzťahovať
niektorý z prípadov
stanovených v článku 6
ods. 1
prvom
pododseku GDPR.(53) Hoci
Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd)
výslovne
neuvádza,
že
spracúvanie
osobných
údajov, o ktoré
ide v prejednávanej
veci,
je
založené
na
článku 6
ods. 1
prvom
pododseku písm. c)
GDPR,
je
to
jediný
prípad z článku 6
ods. 1
prvého
pododseku GDPR,
ktorý
tento
súd
spomína
vo
svojom
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania.(54) Vzhľadom
na
to,
že
dotknuté
spracúvanie
nie
je
„nevyhnutné
na
splnenie
úlohy
realizovanej
vo
verejnom
záujme
alebo
pri
výkone
verejnej
moci
zverenej
prevádzkovateľovi“,(55) ale
je
špecificky
založené
na
vnútroštátnej
právnej
úprave a vyžaduje
sa v nej,(56) zastávam
názor,
že
toto
spracúvanie
je
založené
na
článku 6
ods. 1
prvom
pododseku písm. c)
GDPR,
pretože
je
nevyhnutné
na
splnenie
zákonnej
povinnosti
prevádzkovateľa
stanovenej v práve
členského
štátu – v tomto
prípade v lotyšskom
práve.(57) Orgán
zodpovedný
za
vedenie
obchodného
registra
členského
štátu,
ktorý v tomto
registri
uverejňuje
osobné
údaje
podliehajúce
povinnému
zverejneniu
podľa
smernice
2017/1132,
je
vo
vzťahu k týmto
údajom
„prevádzkovateľom“
najmä v rozsahu, v akom
ich
sprístupňuje
verejnosti.(58)
44.      Článok 6
ods. 3
GDPR
vymedzuje
okrem
iného
vo
vzťahu k situáciám, v ktorých
je
spracúvanie
zákonné v zmysle
článku 6
ods. 1
prvého
pododseku písm. c),(59) že
účel
spracúvania
sa
„stanoví v tomto
právnom
základe“(60) a tento
právny
základ
musí
spĺňať
cieľ
verejného
záujmu a byť
primeraný
sledovanému
oprávnenému
cieľu.(61)
45.      Zo
spisu,
ktorý
má
Súdny
dvor k dispozícii,
nie
je
jasné,
či
bola
požiadavka,
aby
sa
účely
spracúvania
„stanov[ili] v tomto
právnom
základe“, v prejednávanej
veci
splnená.
Úrad
na
ochranu
údajov
vo
svojich
pripomienkach
na
vnútroštátnom
súde
uviedol,
že
zákon o obchodnom
registri
neidentifikuje
účely,
na
ktoré
je
spracúvanie
osobných
údajov
akcionárov
akciovej
spoločnosti
potrebné.
Vnútroštátnemu
súdu
teda
prináleží
overiť,
či
táto
požiadavka
podľa
článku 6
ods. 3
GDPR
bola
vo
vzťahu k trom
dotknutým
účelom
splnená.
Nesplnenie
predmetnej
požiadavky
bude
mať
za
následok,
že
spracúvanie
osobných
údajov
bude v rozpore s článkom 6
ods. 3
GDPR.(62) Vzhľadom
na
rozmanité
legislatívne
techniky
tvorby
právnych
predpisov v 27 členských
štátoch
zastávam
názor,
že
je
primerané,
aby
sa
dotknuté
účely
dali
zistiť s „dostatočnou
istotou“
zo
znenia
právnej
úpravy
alebo z jej
legislatívneho
kontextu.(63)
46.      Požiadavky
podľa
článku 6
ods. 3
GDPR,
aby
spracúvanie
spĺňalo
cieľ
verejného
záujmu a bolo
primerané
sledovanému
oprávnenému
cieľu,
sú
vyjadrením
požiadaviek
vyplývajúcich z článku 52
ods. 1
Charty a musia
sa
vykladať
so
zreteľom
na
toto
ustanovenie.
Súdny
dvor v tejto
súvislosti
konštatoval,
že
základné
práva
na
rešpektovanie
súkromného
života a na
ochranu
osobných
údajov
zaručené v článkoch 7 a 8
Charty
nie
sú
absolútnymi
výsadami,
ale
musia
sa
posudzovať
vo
vzťahu k ich
funkcii v spoločnosti a musia
byť
vyvážené s inými
základnými
právami.
Obmedzenia
tak
možno
zaviesť,
pokiaľ
sú v súlade s článkom 52
ods. 1
Charty
ustanovené
zákonom a rešpektujú
podstatu
základných
práv,
ako
aj
zásadu
proporcionality.
Podľa
ustálenej
judikatúry
platí,
že
primeranosť
opatrení, z ktorých
vyplýva
zásah
do
práv
zaručených v článkoch 7 a 8
Charty,
vyžaduje
dodržiavanie
požiadaviek
spôsobilosti a nevyhnutnosti,(64) ako
aj
požiadavky,
ktorá
sa
týka
primeranosti
týchto
opatrení
stricto sensu
vo
vzťahu k sledovanému
cieľu.(65) Musí
sa
teda
posúdiť,
či
dotknutá
vnútroštátna
právna
úprava
zabezpečuje
spravodlivú
rovnováhu
medzi
záujmami
sledovanými
členským
štátom a záujmami
nepriaznivo
dotknutých
osôb.(66) V dôsledku
toho
treba
zvážiť
závažnosť
zásahu
do
základných
práv
na
rešpektovanie
súkromného
života a ochranu
osobných
údajov a overiť,
či
je
význam
sledovaného
cieľa
všeobecného
záujmu
primeraný
tejto
závažnosti.(67)
47.      Na
účely
posúdenia
závažnosti
tohto
zásahu
treba
vziať
do
úvahy
okrem
iného
povahu
dotknutých
osobných
údajov,
predovšetkým
ich
prípadnú
citlivú
povahu,
ako
aj
povahu a konkrétne
spôsoby
spracúvania
dotknutých
údajov,
najmä
počet
osôb,
ktoré k nim
majú
prístup, a podmienky
prístupu k nim.(68)
48.      Je
nesporné,
že
informácie
sprístupnené
širokej
verejnosti o akcionárovi,
ktorý
je
fyzickou
osobou,
zahŕňajú
jeho
meno,
priezvisko a osobné
identifikačné
číslo,
adresu,
na
ktorej
je
zastihnuteľný,
jeho
e‑mailovú
adresu,(69) kategóriu,
počet a menovitú
hodnotu
jeho
akcií,
ako
aj
počet
hlasov,
ktoré
sú s nimi
spojené.(70) Tieto
informácie
umožňujú
profilovanie,
pokiaľ
ide
po
prvé o určité
osobné
identifikačné
údaje a po
druhé
aspoň
do
istej
miery o stav
majetku
danej
osoby v Lotyšsku a hospodárske
odvetvia a konkrétne
podniky,
do
ktorých v Lotyšsku
investovala.
Dotknuté
informácie
sú
ľahko
prístupné
potenciálne
neobmedzenému
počtu
osôb
najmä v dôsledku
skutočnosti,
že
si
ich
možno
prezerať
na
webovom
sídle
obchodného
registra.
Možno k nim
voľne
získať
prístup z dôvodov
nesúvisiacich s účelmi
sledovanými
dotknutou
vnútroštátnou
právnou
úpravou(71) a možno
ich
uchovávať,
šíriť a ďalej
spracúvať.
Jednoduchý
prístup
širokej
verejnosti k predmetným
informáciám
vystavuje
dotknuté
osoby
možnému
zneužitiu
ich
osobných
údajov a vedie k tomu,
že
je
pre
ne ťažké
alebo
dokonca
nemožné,
aby
sa
proti
takémuto
zneužitiu
účinne
bránili.
Dotknutý
prístup
teda
predstavuje
závažný
zásah
do
základných
práv
zakotvených v článkoch 7 a 8
Charty.(72)
1.      Existencia cieľa všeobecného záujmu uznaného Úniou
49.      Tri
účely
dotknutej
vnútroštátnej
právnej
úpravy
uvedené
vnútroštátnym
súdom(73) sú v zásade
vo
verejnom
záujme
Únie a sú
teda
legitímne.(74) Môžu
odôvodniť
dokonca
aj
závažné
zásahy
do
základných
práv
zakotvených v článkoch 7 a 8
Charty,
ak
rešpektujú
zásadu
proporcionality.(75)
50.      Pokiaľ
ide o účel
zabezpečiť
transparentné
podnikateľské
prostredie
a chrániť
záujmy
tretích
osôb,
zastávam
názor,
že
samotné
zabezpečenie
transparentného
podnikateľského
prostredia
predstavuje
pomerne
vágnu a neurčitú
ambíciu, a preto
legitímnym
účelom
samo
osebe
byť
nemôže.
Aby
sa
predišlo
pochybnostiam, s výhradou
overenia
vnútroštátnym
súdom
sa
teda
domnievam,
že
relevantným
účelom
lotyšskej
právnej
úpravy
je
zabezpečenie
transparentného
podnikateľského
prostredia
s cieľom
chrániť
záujmy
tretích
osôb.
So
zreteľom
na
článok 50
ods. 2 písm. g)
ZFEÚ,(76) ktorý v podstate
uvádza
ochranu
akcionárov a tretích
osôb,(77) zastávam
názor,
že
daný
účel
predstavuje
cieľ
všeobecného
záujmu
uznávaný
Úniou.
51.      Súdny
dvor v rozsudku
Luxembourg Business
Registers(78) konštatoval,
že
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu
poskytnutím
prístupu k informáciám o konečných
užívateľoch
výhod
širokej
verejnosti
predstavuje
cieľ
všeobecného
záujmu,
ktorý
môže
odôvodniť
dokonca
aj
závažné
zásahy
do
základných
práv
zakotvených v článkoch 7 a 8
Charty.(79) Domnievam
sa,
že
logiku,
na
ktorej
je
založený
tento
rozsudok,
možno
uplatniť
aj v prejednávanej
veci.
52.      Pokiaľ
ide o zverejnenie
informácií
potrebných
na
presadzovanie
sankcií,
Súdny
dvor
konštatoval,
že
reštriktívne
opatrenia
možno
stanoviť v súvislosti
so
slobodným
výkonom
povolania a s výkonom
práva
vlastniť
majetok.
Tieto
opatrenia
musia
zodpovedať
cieľom
všeobecného
záujmu,
ako
sú
ciele
vonkajšej
činnosti
Únie
uvedené v článku 21 ZEÚ, a v súvislosti
so
sledovaným
cieľom
na
ich
základe
nesmie
vznikať
neprimeraný a netolerovateľný
zásah,
ktorý
by
poškodzoval
samotnú
podstatu
zaručených
práv.(80) Domnievam
sa
teda,
že
presadzovanie
takýchto
reštriktívnych
opatrení
vrátane
prijatia
opatrení
poskytujúcich
prístup k informáciám
potrebným
na
zabezpečenie
tohto
presadzovania
predstavuje
cieľ
všeobecného
záujmu
uznávaný
Úniou.
2.      Otázka, či je predmetný zásah spôsobilý, nevyhnutný a primeraný stricto sensu
a)      Účel zabezpečenia transparentného podnikateľského prostredia s cieľom chrániť záujmy tretích osôb
53.      Z dôvodov,
ktoré
som
uviedol v bode 31
vyššie,
si
nemyslím,
že
by
dotknutá
povinnosť
podľa
lotyšského
práva,
ktorá
sa
zameriava
na
každého
akcionára
akciovej
spoločnosti
bez
ohľadu
na
to,
či v danej
spoločnosti
má
nejakú
konkrétnu
funkciu
alebo
právomoc,
podporovala
plnenie
účelu
zabezpečenia
transparentného
podnikateľského
prostredia s cieľom
chrániť
záujmy
tretích
osôb.
Zatiaľ
čo
navyše
smernica
2017/1132
nemá
ambíciu
byť
vyčerpávajúcou,
pričom
iba
harmonizuje a koordinuje
niektoré
aspekty
práva
obchodných
spoločností,
nič v spise,
ktorý
má
Súdny
dvor k dispozícii,
nenasvedčuje
tomu,
že
by
sa
táto
smernica(81) na
účel
zabezpečenia
transparentného
podnikateľského
prostredia s cieľom
chrániť
záujmy
tretích
osôb
ukázala
ako
nedostatočná a bolo
teda
potrebné
prijať
dotknutú
vnútroštátnu
právnu
úpravu.(82) Zastávam
preto
názor,
že
zásah
je
nespôsobilý
aj
nepotrebný.
Takisto
sa
domnievam,
že
daná
právna
úprava
je
neprimeraná
stricto sensu,
pretože
nezabezpečuje
spravodlivú
rovnováhu
medzi
záujmami
sledovanými
lotyšským
zákonodarcom a záujmami
akcionárov.
b)      Účel vytvorenia prostredia, v ktorom sa podporuje predchádzanie praniu špinavých peňazí a financovaniu terorizmu a šírenia zbraní a dostupnosť informácií potrebných na presadzovanie vnútroštátnych a medzinárodných sankcií a sankcií Únie
54.      Povinnosť
podľa
lotyšského
práva
sprístupniť
širokej
verejnosti
určité
vymedzené
informácie o akcionároch
akciových
spoločností
založených
podľa
lotyšského
práva a zodpovedajúca
absencia
povinnosti
preukázať
oprávnený
záujem
na
získaní
takýchto
informácií
sú
podľa
môjho
názoru
spôsobilé
dosiahnuť
cieľ
všeobecného
záujmu
spočívajúci
vo
vytvorení
prostredia,
ktoré
podporuje
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí,
financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní a dostupnosť
informácií
potrebných
na
presadzovanie
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
Únie.
Analogicky s rozsudkom
Luxembourg Business
Registers zastávam
názor,
že
verejná
povaha
dotknutého
prístupu a z toho
vyplývajúca
zvýšená
transparentnosť,
ktorá
umožňuje
rozsiahlejšiu
verejnú
kontrolu
vlastníctva
akciových
spoločností,
prispievajú k dosahovaniu
týchto
cieľov
všeobecného
záujmu.(83)
55.      Treba
teda
zistiť,
či
by
sa
tieto
dva
účely
mohli
primerane
dosiahnuť
rovnako
účinným
spôsobom
prostredníctvom
iných
opatrení,
ktoré
by
menej
zasahovali
do
práv
dotknutých
akcionárov
akciových
spoločností,(84) a či
je
predmetný
zásah
vo
vzťahu k týmto
cieľom
neprimeraný
stricto sensu,
čo
zahŕňa
okrem
iného
zváženie
významu
týchto
cieľov a závažnosti
daného
zásahu.
56.      Pokiaľ
ide o účel
vytvorenia
prostredia,
ktoré
podporuje
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí,
financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní,
vnútroštátny
súd
usudzuje,
že
„oprávnený
záujem
na
vykonaní
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi z vlastnej
iniciatívy
môžu
mať
aj“
iné
osoby
ako
povinné
subjekty
uvedené v článku 2
smernice
2015/849.(85) Podľa
článku 3.1
Noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma un proliferācijas finansēšanas novēršanas likums (zákon o predchádzaní
praniu
špinavých
peňazí,
financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní)
navyše
majú
povinnosť
oznamovať
akúkoľvek
podozrivú
transakciu
osoby
iné
než – okrem
iného – povinné
subjekty.
57.      Pokiaľ
ide o presadzovanie
sankcií,
Rada
podľa
vnútroštátneho
súdu
prijíma
nariadenia,
ktoré
často
obsahujú
finančné reštriktívne
opatrenia,
ktoré
pozostávajú
zo:
(i) zmrazenia
finančných
prostriedkov a hospodárskych
zdrojov
označených
osôb a subjektov a (ii) zákazu
sprístupnenia
finančných
prostriedkov a hospodárskych
zdrojov
týmto
osobám a subjektom.(86) Prístup k informáciám o všetkých
akcionároch
akciovej
spoločnosti
navyše
môže
byť
nevyhnutný,
pretože v súlade s článkom 2
ods. 2
zákona o medzinárodných a vnútroštátnych
sankciách
Lotyšskej
republiky(87) je
každá
osoba
povinná
rešpektovať a vykonávať
medzinárodné a vnútroštátne
sankcie.
58.      Je
užitočné
podotknúť,
že
Súdny
dvor v rozsudku
Luxembourg Business
Registers(88) pripomenul,
že
boj
proti
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu
je
predovšetkým
záležitosťou
orgánov
verejnej
moci,
ako
aj
takých
subjektov,
akými
sú
úverové
alebo
finančné
inštitúcie,
ktoré z dôvodu
svojej
činnosti
podliehajú
osobitným
povinnostiam v tejto
oblasti.  Článok 30
ods. 5
smernice
2015/849 v každom
prípade
zabezpečuje,
aby
nielen
príslušné
orgány,
finančné
spravodajské
jednotky
Únie(89) a povinné
subjekty,
ale
aj
každá
osoba
alebo
organizácia,
ktorá
môže
preukázať
legitímny
záujem,
mali
prístup k informáciám o konečných
užívateľoch
výhod(90) okrem
iného
podnikateľských
subjektov(91).,
59.      Pokiaľ
ide o reštriktívne
opatrenia,
ako
som
uviedol v návrhoch,
ktoré
som
predniesol
vo
veci
Čiekuri‑Shishki,(92) nariadenie,
ktorým
sa
stanovujú
tieto
opatrenia,
vykonávajú
najmä
štátne
orgány s osobitnou
špecializovanou
právomocou v oblasti
finančného
dohľadu.
Tieto
orgány
disponujú
potrebnými
prostriedkami, a teda
sú
oprávnené
vykonávať
stanovené
finančné
sankcie,
ako
je
zmrazenie
aktív,
zákaz
poskytovania
úverov
alebo
platieb
určitým
osobám
alebo
subjektom.
Je
na
nich,
aby
nariadili
konkrétne
opatrenia
voči
osobám a subjektom
uvedeným
na
zoznamoch
uvedených v nariadení.
60.      Ako
sa
však
pripomína v najlepších
postupoch,(93) „všetky
osoby a subjekty,
ktoré
podliehajú
právomoci
Únie,
sú
povinné
oznámiť
príslušným
orgánom
všetky
informácie,
ktoré
majú k dispozícii,
ktoré
by
im
uľahčili
uplatnenie
finančných
reštriktívnych
opatrení“(94).
Nariadenia
stanovujúce
reštriktívne
opatrenia
navyše
zakazujú
priame
alebo
nepriame
sprístupňovanie
finančných
prostriedkov
alebo
hospodárskych
zdrojov
označeným
osobám
alebo
subjektom.(95) Zastávam
názor,
že
túto
povinnosť
možno
plniť
aj
inými
prostriedkami
ako
prostredníctvom
neobmedzeného
prístupu k osobným
údajom
všetkých
akcionárov,
napríklad
vyžiadaním
si
prístupu k informáciám o akcionároch v každom
jednotlivom
prípade.(96) Predovšetkým v prípade,
keď
má
osoba
dôvodné
podozrenie,
že
môže
priamo
alebo
nepriamo
sprístupniť
finančné
prostriedky
alebo
hospodárske
zdroje
označeným
osobám
alebo
subjektom,
má
očividný
oprávnený
záujem
na
vyžiadaní
si
informácií
vedených v obchodnom
registri v tejto
súvislosti.
Takisto
treba
zdôrazniť,
že
pri
neexistencii
oprávneného
záujmu
by
bolo
príliš
zaťažujúce a neprimerané
požadovať,
aby
všetky
osoby
priebežne
overovali
totožnosť
úplne
každého
akcionára
všetkých
svojich
obchodných
partnerov.(97) Uvedené
je
ešte
evidentnejšie
vzhľadom
na
skutočnosť,
že
akcionári
akciovej
spoločnosti
sa
môžu
často
meniť.
61.      Z toho
vyplýva,
že
hoci
neobmedzený
prístup
širokej
verejnosti k informáciám o akcionároch
akciových
spoločností v súlade s dotknutou
lotyšskou
právnou
úpravou
môže
do
istej
obmedzenej
miery
prispievať k boju
proti
praniu
špinavých
peňazí,
financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní a presadzovaniu
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
Únie,
analogicky s rozsudkom
Luxembourg Business
Registers(98) zastávam
názor,
že
na
tieto
účely
nie
je
striktne
nevyhnutný.
Potenciálne
prínosy
vyplývajúce z takéhoto
spracúvania
navyše
nevyvažujú
závažný
zásah
do
základných
práv
zaručených
článkami 7 a 8
Charty.(99)
62.      Takisto
by som zdôraznil, že vzhľadom
na
to,
že v súlade s článkom 3
bodom 6
smernice
2015/849
je
konečným
užívateľom
výhod
podnikateľského
subjektu
akákoľvek
fyzická
osoba,
ktorá
vlastní
alebo
kontroluje
okrem
iného
25 % vlastného
imania
plus
jednu
akciu,
odôvodnenie
Súdneho
dvora v rozsudku
Luxembourg Business
Registers sa
a fortiori uplatňuje
na
lotyšskú
právnu
úpravu, o ktorú
ide v tomto
konaní a ktorá
vyžaduje
zverejnenie
informácií o každom
akcionárovi
akciovej
spoločnosti
bez
ohľadu
na
to,
či
má
kontrolný
podiel
alebo
nie.
63.      Vnútroštátny
súd
sa
takisto
pýta,
či
postup
vyžiadania
dôverných
informácií
podľa
zákona o slobode
informácií
možno
považovať
za
iný
prostriedok,
ktorým
by
sa
dotknuté
ciele
mohli
dosiahnuť
rovnako
účinným
spôsobom.
Zdalo
by
sa,(100) že
podľa
článku 11
ods. 4 a článku 14
ods. 1
bodu 1.1
zákona o slobode
informácií
osoba
môže
mať
prístup k informáciám o akcionároch(101) za
predpokladu,
že
podá
písomnú
žiadosť,
túto
žiadosť
odôvodní a uvedie
účel,
na
ktorý
sa
informácie
použijú.
Príjemca
takýchto
poskytnutých
informácií
sa
zaväzuje
použiť
ich
len
na
účely,
na
ktoré
boli
vyžiadané.
Ak
žiadosť o informácie
spĺňa
požiadavky
zákona,
informácie
sa
požadujú
len v elektronickej
forme a nevyžadujú
si
ďalšie
spracovanie,
poskytnú
sa
do
desiatich
dní.
Vnútroštátny
súd
však
uviedol,
že
„obchodný
register
ako
prevádzkovateľ
osobných
údajov a poskytovateľ
informácií
nemá
možnosť
overiť,
či
osoba,
ktorá
žiada o poskytnutie
informácií,
má
skutočne
oprávnený
záujem
na
získaní
požadovaných
informácií. V takejto
situácii
by
sa
požiadavka
uviesť
oprávnený
záujem
mala
považovať
za
formálnu
prekážku
získania
informácií.“(102)
64.      Postačuje
uviesť,
že
spracúvanie
osobných
údajov
podľa
zákona o slobode
informácií v záujme
boja
proti
praniu
špinavých
peňazí,
financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní(103) a presadzovania
sankcií
musí
byť v súlade s právom
Únie,
predovšetkým s GDPR a so
zásadou
proporcionality.
Vzhľadom
na
skutočnosť,
že
článok 30
ods. 5
smernice
2015/849
vyžaduje,
aby
informácie o konečných
užívateľoch
výhod
boli
prístupné
nielen – okrem
iného – príslušným
orgánom a povinným
subjektom,
ale
aj
každej
osobe
alebo
organizácii,
ktorá
môže
preukázať
legitímny
záujem,
je
tvrdenie
vnútroštátneho
súdu,
že
obchodný
register
nemusí
byť
schopný
overiť,
či
osoba
má
takýto
záujem,(104) so
zreteľom
na
povinnosť
členských
štátov
podľa
tohto
ustanovenia
do
istej
miery
mätúce.(105)
65.      Postup
týkajúci
sa
prístupu k informáciám o akcionároch v súlade s článkom 11
ods. 4 a článkom 14
ods. 1
bodom 1.1
zákona o slobode
informácií,(106) ktorý
sa
uvádza v bodoch 20 a 63
vyššie,
sa v každom
prípade
nezdá
príliš
zaťažujúci
ani
zdĺhavý a jeho
cieľom
je
konkrétne
zosúladenie
rôznych
dotknutých
záujmov.
Zdá
sa
teda,(107) že
daný
vnútroštátny
postup
predstavuje
prostriedok,
ktorým
by
sa
dané
ciele
mohli
dosiahnuť
rovnako
účinným
spôsobom.
66.      Zastávam
preto
názor,(108) že
povinnosť
podľa
lotyšského
práva
sprístupniť
širokej
verejnosti
určité
vymedzené
informácie o akcionároch
akciových
spoločností
založených
podľa
lotyšského
práva a zodpovedajúca
absencia
povinnosti
preukázať
oprávnený
záujem
na
získaní
takýchto
informácií s cieľom
vytvoriť
prostredie,
ktoré
podporuje
predchádzanie
praniu
špinavých
peňazí,
financovaniu
terorizmu a šírenia
zbraní a dostupnosť
informácií
potrebných
na
presadzovanie
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
Únie,
sú
neprimerané
stricto sensu.
VI.    Návrh
67.      So
zreteľom
na
všetky
uvedené
úvahy
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
prejudiciálne
otázky,
ktoré
položil
Latvijas Republikas Satversmes tiesa (Ústavný
súd,
Lotyšsko),
takto:
1.      Článok 14 písm. d) a článok 16
ods. 3
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2017/1132
zo
14. júna
2017
týkajúcej
sa
niektorých
aspektov
práva
obchodných
spoločností
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
pojem
osoby,
ktoré
„sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou“,
použitý v článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132
nemožno
vykladať v tom
zmysle,
že
sa
vzťahuje
na
každého
akcionára
verejnej
akciovej
spoločnosti.
Členský
štát
nie
je
povinný
zverejniť
informácie
týkajúce
sa
každého
akcionára
verejnej
akciovej
spoločnosti a sprístupniť
ich
verejnosti v registri
podľa
článku 16
ods. 3
smernice
2017/1132.
2.      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2016/679 z 27. apríla
2016 o ochrane
fyzických
osôb
pri
spracúvaní
osobných
údajov a o voľnom
pohybe
takýchto
údajov,
ktorým
sa
zrušuje
smernica
95/46/ES
(všeobecné
nariadenie o ochrane
údajov),
najmä
jeho
články 5 a 6,
sa
má
vykladať v tom
zmysle,
že
bráni
vnútroštátnej
právnej
úprave,
ktorá
stanovuje
spracúvanie
určitých
osobných
údajov
akcionárov
verejnej
akciovej
spoločnosti v podobe
ich
sprístupnenia
ktorejkoľvek
osobe
bez
potreby
preukázať
oprávnený
záujem
na
získaní
takýchto
údajov
na
účely
zabezpečenia
transparentného
podnikateľského
prostredia s cieľom
chrániť
záujmy
tretích
osôb,
predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu a šíreniu
zbraní a poskytovania
informácií
potrebných
na
presadzovanie
vnútroštátnych a medzinárodných
sankcií a sankcií
Únie.
1      Jazyk
prednesu:
angličtina.
i      Názov
tejto
veci
je
fiktívny.
Nezodpovedá
skutočnému
menu
ani
názvu
žiadneho z účastníkov
konania.
2      Ktorý
bol
do
kancelárie
Súdneho
dvora
doručený
19. novembra
2024.
3      Sedemnásti
dotknutí
akcionári
sú
fyzické
osoby.
4      Tieto
spoločnosti
budem v záujme
zjednodušenia
označovať
aj
ako
„akciové
spoločnosti“.
5      Pozri
lotyšskú
právnu
úpravu v bode 9
nižšie.
6      Ú. v. EÚ L 169,
2017,
s. 46.
7      Ú. v. EÚ L 119,
2016,
s. 1.
8      Ide o financovanie
šírenia
zbraní
hromadného
ničenia.
9      Pokiaľ
ide o podrobnosti
tohto
postupu,
pozri
bod 20
nižšie.
Pozri
tiež
body 63
až
65
nižšie.
10      Rozsudok z 22. novembra
2022,
Luxembourg Business
Registers (C‑37/20 a C‑601/20,
ďalej
len
„rozsudok
Luxembourg Business
Registers“,
EU:C:2022:912).
11      Z 13. apríla
2000
(Latvijas Vēstnesis,
2000,
č. 158/160).
12      Z 20. novembra
1990
(Latvijas Republikas Augstākās Padomes un Valdības Ziņotājs,
1990,
č. 49).
13      Rozsudok z 9. marca 2017
(C‑398/15,
ďalej
len
„rozsudok
Manni“,
EU:C:2017:197).
14      Pozri
článok 11
ods. 4
zákona o slobode
informácií.
15      Švédska
vláda
oficiálne
predložila
pripomienky k prvej
otázke
vnútroštátneho
súdu.
Takisto
však
zastávala
názor,
že
článok 14 písm. d)
bod ii)
smernice
2017/1132
je
vzhľadom
na
články 7 a 8
Charty
platný,
takže
sa
vo
svojich
pripomienkach
zaoberala
aj
druhou
otázkou
vnútroštátneho
súdu.
16      Z článku 13
smernice
2017/1132 a z prílohy II k tejto
smernici, v ktorej
sa
vo
vzťahu k Lotyšsku
uvádzajú
„akciju sabiedrība,
sabiedrība ar ierobežotu atbildību,
komanditsabiedrība“,
je
zrejmé,
že
článok 14 písm. d)
bod ii) a článok 16
ods. 3
uvedenej
smernice
sa
uplatňujú
okrem
iného
na
akciové
spoločnosti
založené
podľa
lotyšského
práva.
Čisto
na
ilustračné
účely v anglickom
jazyku
treba
podotknúť,
že v prílohe II k tejto
smernici
sa
vo
vzťahu k Írsku
uvádzajú
„companies incorporated with limited liability“.
17      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 21. decembra
2023,
DOBELES
AUTOBUSU
PARKS a i. (C‑421/22,
EU:C:2023:1028,
bod 40).
18      Čisto
na
ilustračné
účely
pozri
článok 72
smernice
2017/1132,
kde
sa
uvádzajú
„akcionári“,
„valné
zhromaždenie“ a „správny
alebo
riadiaci
orgán“.
Je
jasné,
že
na
účely
smernice
2017/1132
ide o tri
samostatné
právne
pojmy.
19      Pozri
tiež
článok 3 písm. e)
smernice
2017/1132,
kde
sa
stanovuje,
že
„stanovy
alebo
akt o založení
spoločnosti
musia
obsahovať
aspoň
tieto
údaje“:…
„ak
to
nevyplýva z právnych
predpisov,
pravidlá,
ktoré
určujú
počet a spôsob
menovania
členov
orgánov
poverených
zastupovaním
spoločnosti
voči
tretím
osobám,
správou,
riadením,
dozorom
alebo
kontrolou
spoločnosti,
ako
aj
rozdelenie
právomocí
medzi
tieto
orgány“.
20      Pozri
naopak
článok 1
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2025/25 z 19. decembra
2024,
ktorou
sa
menia
smernice
2009/102/ES a (EÚ)
2017/1132,
pokiaľ
ide o ďalšie
rozšírenie a zdokonalenie
využívania
digitálnych
nástrojov a postupov v oblasti
práva
obchodných
spoločností
(Ú. v. EÚ L,
2025/25),
ktorý
nahradil
článok 3
smernice
2009/102,
ktorý
stanovuje,
že
„ak
sa
spoločnosť
stane
spoločnosťou s jediným
spoločníkom v dôsledku
sústredenia
všetkých
jej
podielov
do
rúk
jedinej
osoby,
musí
to
byť
spolu s totožnosťou
jediného
spoločníka
zapísané v spise
alebo v registri,
ako
sa
uvádza v článku 16
ods. 1 a 2
[smernice
2017/1132], a tento
údaj
sa
musí
sprístupniť
verejnosti
prostredníctvom
systému
prepojenia
registrov
uvedeného v článku 16
ods. 1
uvedenej
smernice“. Z toho
vyplýva,
že
ak
normotvorca
Únie
požaduje
zverejnenie
informácií o jednotlivých
akcionároch
spoločnosti v registri
okrem
iného v súlade s článkom 16
smernice
2017/1132,
túto
požiadavku
stanovuje
výslovne.
21      Pozri
články 106 a 152
smernice
2017/1132
týkajúce
sa
občianskoprávnej
zodpovednosti
členov
správnych
alebo
riadiacich
orgánov
spoločnosti v určitých
prípadoch.
22      Súdny
dvor
konštatoval,
že z odôvodnení 7 a 8
smernice
2017/1132
vyplýva,
že
zverejnenie,
ktoré
stanovuje,
má
najmä
chrániť
záujmy
tretích
osôb
vo
vzťahu k akciovým
spoločnostiam a spoločnostiam s ručením
obmedzeným,
pretože
tieto
spoločnosti
ručia
vo
vzťahu k tretím
osobám
iba
majetkom
spoločnosti.
Na
tento
účel
by
zverejnenie
podstatných
dokumentov
spoločnosti
malo
tretím
osobám
umožniť
oboznámiť
sa s ich
obsahom a s inými
informáciami
týkajúcimi
sa
spoločnosti,
najmä
údajmi o osobách,
ktoré
sú
oprávnené
ju
zaväzovať
(rozsudok
zo
4. októbra
2024,
Agencija po
vpisvanijata, C‑200/23,
ďalej
len
„rozsudok
Agencija po
vpisvanijata“,
EU:C:2024:827,
bod 77).
23      Uvedené
je
zjavné z použitia
výrazu
„prinajmenšom“ v článku 14
smernice
2017/1132.
Pozri
tiež
zmienku o „podstatných
dokumentoch“ v odôvodnení 8
tejto
smernice.
24      Pozri
rozsudok
Agencija po
vpisvanijata (bod 53).
25      Pozri
odôvodnenia 3,
7 a 8
smernice
2017/1132.
Odôvodnenie 3
uvádza
ochranu
veriteľov,
zatiaľ
čo
odôvodnenia 7 a 8 a článok 14 písm. d)
bod i)
smernice
2017/1132
uvádzajú
tretie
osoby.
Domnievam
sa,
že
hoci
tieto
pojmy
nie
sú
synonymá,
tretími
osobami,
pri
ktorých
je
najpravdepodobnejšie,
že
budú
potrebovať
ochranu
podľa
smernice
2017/1132,
sú
veritelia
spoločnosti.
Samotné
znenie
článku 50
ods. 2 písm. g)
ZFEÚ,
ktorý
je
jedným z právnych
základov
tejto
smernice,
však
uvádza
všeobecne
potrebu
chrániť
záujmy
tretích
osôb
bez
rozlišovania
alebo
vylúčenia
akýchkoľvek
kategórií
patriacich
do
rozsahu
tohto
pojmu,
takže
pojem
„tretie
osoby“ v zmysle
tohto
článku
nemožno
obmedziť
len
na
veriteľov
dotknutej
spoločnosti.
Pozri
analogicky
rozsudok
Manni (bod 51).
26      Slovné
spojenia
„sú
oprávnené
zastupovať
spoločnosť v konaniach s tretími
osobami a v konaniach
pred
súdom“ a „sa
zúčastňujú
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou“ v článku 14 písm. d)
smernice
2017/1132
možno
považovať
za
noscitur a sociis.
Zámerom
normotvorcu
Únie
teda
bolo,
aby
sa s nimi
zaobchádzalo
podobným
spôsobom.
Samotné
postavenie
menšinového
akcionára v akciovej
spoločnosti
tohto
akcionára
neoprávňuje
zastupovať
spoločnosť v konaniach s tretími
osobami
ani v konaniach
pred
súdom.
27      Rozsudok
Manni sa
týkal
výkladu
prvej
smernice
Rady
68/151/EHS z 9. marca 1968 o koordinácii
ochranných
opatrení,
ktoré
členské
štáty
vyžadujú
od
obchodných
spoločností
na
ochranu
záujmov
spoločníkov a tretích
osôb v zmysle
druhého
odseku
článku 58
zmluvy s cieľom
zabezpečiť
rovnocennosť
týchto
ochranných
opatrení v rámci
celého
spoločenstva
(Ú. v. ES L 65,
1968,
s. 8;
Mim.
vyd. 17/001,
s. 3), v znení
zmien a smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
95/46/EHS z 24. októbra
1995 o ochrane
fyzických
osôb
pri
spracovaní
osobných
údajov a voľnom
pohybe
týchto
údajov
(Ú. v. ES L 281,
1995,
s. 31;
Mim.
vyd. 13/015,
s. 355).
Smernica
68/151
bola
zrušená a nahradená
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
2009/101/ES
zo
16. septembra
2009 o koordinácii
záruk,
ktoré
sa
od
obchodných
spoločností v zmysle
článku 48
druhého
odseku
zmluvy
vyžadujú v členských
štátoch
na
ochranu
záujmov
spoločníkov a tretích
osôb s cieľom
zabezpečiť
rovnocennosť
týchto
záruk
(Ú. v. EÚ L 258,
2009,
s. 11),
ktorá
bola
zmenená
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
2012/17/EÚ z 13. júna
2012
(Ú. v. EÚ L 156,
2012,
s. 1).
Smernica
95/46
bola
zrušená a nahradená
GDPR.
28      Pozri
bod 58.
Táto
vec
sa
netýkala
len
zverejnenia
totožnosti a príslušných
funkcií
osôb s právomocou
zaväzovať
dotknutú
spoločnosť a zastupovať
ju
alebo
sa
zúčastňovať
na
správe
spoločnosti,
dohľade
alebo
kontrole
nad
ňou,
ale
aj
zverejnenia
informácií
týkajúcich
sa
vymenovania
likvidátorov a ich
právomocí.
Pozri
naopak
rozsudok
Luxembourg Business
Registers (body 63
až
88), v ktorom
Súdny
dvor v podstate
konštatoval,
že
požiadavka,
aby
členské
štáty
zabezpečili,
aby
boli
informácie
týkajúce
sa
totožnosti
konečného
užívateľa
výhod,
ako
aj
povahy a rozsahu
držaného
podielu
konečného
užívateľa
výhod v podnikateľských
alebo
iných
právnych
subjektoch v každom
prípade
prístupné
širokej
verejnosti,
porušuje
zásadu
proporcionality,
keďže
zásah
do
práv
zaručených
článkami 7 a 8
Charty
nie
je
obmedzený
na
to,
čo
je
striktne
nevyhnutné
na
predchádzanie
využívaniu
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu, a je
neprimeraný
stricto sensu.
29      Takisto
zastávam
názor,
že
takéto
široké
zverejňovanie
nie
je s pojmom
„akciová
spoločnosť“
úplne v súlade.
Uvedené
je
možno
zjavnejšie z významu
španielskeho
pojmu
„sociedad anónima“,
francúzskeho
„société anonyme“ a portugalského
„sociedade anónima de
responsabilidade limitada“,
ktoré
sa
používajú v prílohe II k smernici
2017/1132.
30      Pozri
samotný
názov
smernice
2017/1132.
31      Pozri
analogicky
rozsudok z 18. apríla
2024,
Citadeles nekustamie īpašumi (C‑22/23,
EU:C:2024:327,
bod 48).
32      V súlade s článkom 161
smernice
2017/1132
zmenenej
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2019/1151 z 20. júna
2019,
ktorou
sa
mení
smernica
(EÚ)
2017/1132,
pokiaľ
ide o používanie
digitálnych
nástrojov a postupov v rámci
práva
obchodných
spoločností
(Ú. v. EÚ L 186,
2019,
s. 80),
sa
na
spracúvanie
osobných
údajov
uskutočňované v kontexte
tejto
smernice
vzťahuje
GDPR.
33      Zastávam
názor,
že
je
vhodné
zodpovedať
tieto
dve
otázky
spoločne.
34      V záujme
zodpovedania
otázok
vnútroštátneho
súdu
je
podľa
môjho
názoru
potrebné
preskúmať
aj
iné
ustanovenia
GDPR,
najmä
jeho
článok 6.
35      Treba
pripomenúť,
že
systém
spolupráce
zavedený
článkom 267 ZFEÚ sa
zakladá
na
jasnom
rozdelení
právomocí
medzi
vnútroštátnymi
súdmi a Súdnym
dvorom. V konaniach
začatých
podľa
tohto
článku
výklad
vnútroštátnych
ustanovení
prislúcha
vnútroštátnym
súdom a nie
Súdnemu
dvoru a Súdnemu
dvoru
neprislúcha
vyslovovať
sa k zlučiteľnosti
predpisov
vnútroštátneho
práva s ustanoveniami
práva
Únie.
Súdny
dvor
má
však
právomoc
poskytnúť
vnútroštátnemu
súdu
všetky
výkladové
prvky
spadajúce
do
rámca
práva
Únie,
ktoré
mu
umožnia
posúdiť
zlučiteľnosť
vnútroštátnych
právnych
predpisov s právnou
úpravou
Únie
(rozsudok z 11. septembra
2025,
Cairo Network a i., C‑764/23
až C‑766/23,
EU:C:2025:691,
bod 43).
36      Rozsudok z 2. marca 2023,
Norra Stockholm Bygg (C‑268/21,
EU:C:2023:145,
bod 26 a citovaná
judikatúra).
Súdny
dvor
konštatoval,
že
vymedzenie
vecnej
pôsobnosti
GDPR
uvedené v jeho
článku 2
ods. 1
je
veľmi
široké a že
výnimky z tejto
pôsobnosti,
ktoré
sú
stanovené v jeho
článku 2
ods. 2,
sa
musia
vykladať
reštriktívne
(rozsudok z 30. marca 2023,
Hauptpersonalrat der
Lehrerinnen und Lehrer, C‑34/21,
EU:C:2023:270,
bod 33 a citovaná
judikatúra).
37      Pozri
analogicky
rozsudok
zo
6. októbra
2020,
Bank
Refah Kargaran/Rada
(C‑134/19 P,
EU:C:2020:793,
body 29,
30 a 37).
Pokiaľ
ide o vysvetlenie
vzťahu
medzi
hlavou V kapitolou 2 ZEÚ a článkom 215 ZFEÚ,
pozri
návrhy,
ktoré
som
predniesol
vo
veci
Čiekuri‑Shishki (C‑480/24,
EU:C:2025:672,
body 27,
28,
32 a 33).
38      Pozri
článok 235
ods. 1
Obchodného
zákonníka a článok 4.10
piaty
odsek,
článok 4.11
prvý
odsek
bod 2,
článok 4.15
prvý
odsek
bod 2 písm. b) a článok 4.15
prvý
odsek
bod 3 písm. a)
zákona o obchodnom
registri.
39      Pozri
analogicky
rozsudky z 24. februára
2022,
Valsts ieņēmumu dienests (Spracovanie
osobných
údajov
na
daňové
účely)
(C‑175/20,
EU:C:2022:124,
body 30
až
38), a z 1. augusta
2022,
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (C‑184/20,
EU:C:2022:601,
bod 65).
Pozri
tiež
rozsudok z 3. apríla
2025,
Ministerstvo
zdravotnictví (Údaje
týkajúce
sa
zástupcu
právnickej
osoby)
(C‑710/23,
EU:C:2025:231,
body 22
až
31 a citovaná
judikatúra).
40      Pozri
analogicky
rozsudok z 5. júna
2023,
Komisia/Poľsko
(Nezávislosť a súkromný
život
sudcov)
(C‑204/21,
EU:C:2023:442,
body 327
až
329 a 332 a citovaná
judikatúra).
41      Rozsudok z 5. júna
2023,
Komisia/Poľsko
(Nezávislosť a súkromný
život
sudcov)
(C‑204/21,
EU:C:2023:442,
bod 332).
42      Pozri
tiež
odôvodnenie 73
GDPR.
43      Rozsudky
zo
6. októbra
2020,
La QuadratureduNet a i. (C‑511/18, C‑512/18 a C‑520/18,
EU:C:2020:791,
body 207 a 208 a citovaná
judikatúra), a z 3. apríla
2025,
Ministerstvo
zdravotnictví (Údaje
týkajúce
sa
zástupcu
právnickej
osoby)
(C‑710/23,
EU:C:2025:231,
bod 33).
44      Rozsudok z 11. júla
2024,
Meta Platforms Ireland (Žaloba v zastúpení)
(C‑757/22,
EU:C:2024:598,
bod 49 a citovaná
judikatúra).
Pozri
však
článok 23
GDPR.
45      Pozri
článok 5
ods. 1 písm. a)
GDPR.
46      Pozri
článok 5
ods. 1 písm. b)
GDPR.
Toto
ustanovenie
zakotvuje
zásadu
obmedzenia
účelu.
Pozri
tiež
článok 8
ods. 2
Charty,
ktorý
vyžaduje,
aby
sa
osobné
údaje
spracúvali
riadne a na
určené
účely.
47      Pozri
článok 5
ods. 1 písm. c)
GDPR.
Toto
ustanovenie
zakotvuje
zásadu
minimalizácie
údajov,
ktorá
je
vyjadrením
zásady
proporcionality.
Pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 9. januára
2025,
Mousse (C‑394/23,
EU:C:2025:2,
bod 24 a citovaná
judikatúra).
Zásada
minimalizácie
údajov
vyžaduje,
aby
prevádzkovateľ
okrem
iného
obmedzil
obdobie
získavania
predmetných
osobných
údajov
na
obdobie
striktne
nevyhnutné s ohľadom
na
cieľ
plánovaného
spracúvania.
Prevádzkovateľ
navyše
nemôže
pristúpiť k získavaniu
osobných
údajov
všeobecne a nediferencovane a musí
sa
zdržať
získavania
údajov,
ktoré
nie
sú
striktne
nevyhnutné
vzhľadom
na
účely
spracúvania
[rozsudok
zo
4. októbra
2024,
Schrems (Sprístupnenie
údajov
širokej
verejnosti), C‑446/21,
EU:C:2024:834,
body 52 a 59 a citovaná
judikatúra].
48      Pozri
článok 5
ods. 1 písm. d)
GDPR.
49      Pozri
článok 5
ods. 1 písm. e)
GDPR.
50      Pozri
článok 5
ods. 1 písm. f)
GDPR.
51      Rozsudok z 20. októbra
2022,
Digi (C‑77/21,
EU:C:2022:805,
bod 47).
Prevádzkovateľ
navyše
podľa
článku 5
ods. 2
GDPR
znáša
dôkazné
bremeno,
pokiaľ
ide o preukázanie,
že
dané
údaje
sa
získavajú v súlade s článkom 5
ods. 1.
Uvedené
sa
označuje
ako
„zásada
zodpovednosti“
(rozsudok
zo
14. marca 2024,
ÚjpestiPolgármesteriHivatal,
C‑46/23,
EU:C:2024:239,
bod 32 a citovaná
judikatúra).
52      Rozsudok z 22. júna
2021,
LatvijasRepublikasSaeima(Pokutové body)
(C‑439/19,
EU:C:2021:504,
bod 99 a citovaná
judikatúra).
53      Článok 6
ods. 1
prvý
pododsek GDPR
sa
teda
prekrýva
so
zásadou
zákonného
spracúvania
stanovenou v článku 5
ods. 1 písm. a)
tohto
nariadenia a rozširuje
ju.
Pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 20. októbra
2022,
Digi (C‑77/21,
EU:C:2022:805,
body 49 a 56
až
59 a citovaná
judikatúra).
54      Komisia
zastáva
názor,
že z návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
jasne
vyplýva,
že
spracúvanie v prejednávanej
veci
je
založené
na
článku 6
ods. 1
prvom
pododseku písm. c)
GDPR.
Nórska
vláda
tvrdí,
že
vnútroštátne
ustanovenia,
na
ktorých
je
založená
štvrtá
otázka,
zahŕňajú
„zákonnú
povinnosť“
spracúvať
dotknuté
informácie
podľa
článku 6
ods. 1
prvého
pododseku písm. c)
GDPR.
Poľská a fínska
vláda
však
takisto
odkazuje
na
článok 6
ods. 1
prvý
pododsek písm. e)
GDPR.
55      Pozri
článok 6
ods. 1
prvý
pododsek písm. e)
GDPR.
Toto
ustanovenie
sa
do
istej
miery
podobá
doložke
flexibility v článku 352 ZFEÚ,
ktorá
za
istých
podmienok
umožňuje
prijatie
opatrení
potrebných
na
plnenie
oprávneného
cieľa,
aj
keď
ich
prijatie
nie
je
špecificky
stanovené.
56      Pozri
najmä
článok 4.10
piaty
odsek,
článok 4.11
prvý
odsek
bod 2,
článok 4.15
prvý
odsek
bod 2 písm. b) a článok 4.15
prvý
odsek
bod 3 písm. a)
zákona o obchodnom
registri.
57      Pozri
analogicky
rozsudky z 5. júna
2023,
Komisia/Poľsko
(Nezávislosť a súkromný
život
sudcov)
(C‑204/21,
EU:C:2023:442,
bod 339 a citovaná
judikatúra), a z 1. augusta
2022,
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (C‑184/20,
EU:C:2022:601,
bod 71).
Pozri
naopak
rozsudok
Agencija po
vpisvanijata (body 107
až
110),
kde
Súdny
dvor
konštatoval,
že
spracúvanie
osobných
údajov
nie
je
založené
na
zákonnej
povinnosti
stanovenej
právom
Únie
alebo
členského
štátu,
ale
javí
sa
ako
vykonávané v súvislosti s úlohou
realizovanou
vo
verejnom
záujme v zmysle
článku 6
ods. 1
prvého
pododseku písm. e)
GDPR.
58      Pozri
rozsudok
Agencija po
vpisvanijata (bod 83).
Pozri
analogicky
tiež
rozsudok z 11. januára
2024,
État belge (Údaje
spracúvané
úradným
vestníkom)
(C‑231/22,
EU:C:2024:7,
body 35
až
38).
59      Takéto
spracúvanie
sa
musí
považovať
za
spracúvanie
ustanovené
zákonom v zmysle
článku 52
ods. 1
Charty
(rozsudok z 1. augusta
2022,
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija, C‑184/20,
EU:C:2022:601,
bod 72).
60      Generálny
advokát
Pikamäe vo
svojich
návrhoch
vo
veci I. (Predaj
databázy)
(C‑693/22,
EU:C:2024:162,
bod 68)
zastával
názor,
že
uvedené
znamená
najmä
existenciu
právnych
ustanovení, v ktorých
sa
výslovne
uvádza
povaha a účel
spracúvania.
61      Rozsudok
Agencija po
vpisvanijata (bod 104).
Pozri
tiež
článok 5
ods. 1 písm. b)
GDPR,
ktorý
zakotvuje
zásadu
obmedzenia
účelu a uvádza,
že
osobné
údaje
sú
získavané
na
„konkrétne
určené,
výslovne
uvedené a legitímne
účely“. V odôvodnení 39
GDPR
sa
uvádza,
že
„konkrétne
účely,
na
ktoré
sa
osobné
údaje
spracúvajú,
by
mali
byť
výslovne
uvedené a legitímne a stanovené v čase
získavania
osobných
údajov.
…“.
62      Pozri
tiež
článok 5
ods. 1 písm. b)
GDPR.
63      Pozri
analogicky
rozsudok z 11. januára
2024,
État belge (Údaje
spracúvané
úradným
vestníkom)
(C‑231/22,
EU:C:2024:7,
bod 30).
64      Treba
teda
overiť,
či
zásah
do
práv
zaručených
článkami 7 a 8
Charty,
ktorý
vyplýva z prístupu
širokej
verejnosti k informáciám o všetkých
akcionároch,
je
obmedzený
na
to,
čo
je
striktne
nevyhnutné, v tom
zmysle,
že
cieľ
nemožno
primerane
dosiahnuť
rovnako
účinným
spôsobom
inými
prostriedkami,
ktoré
menej
zasahujú
do
týchto
základných
práv
dotknutých
osôb.
Pozri
analogicky
rozsudok
LuxembourgBusiness Registers (bod 66).
65      Pozri
analogicky
rozsudok
LuxembourgBusiness Registers (bod 63 a citovaná
judikatúra).
66      Rozsudok z 1. augusta
2022,
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (C‑184/20,
EU:C:2022:601,
body 69 a 70 a citovaná
judikatúra), a rozsudok
Luxembourg Business
Registers (body 59
až
66 a citovaná
judikatúra).
Pozri
tiež
odôvodnenie 4
GDPR.
67      Rozsudok z 1. augusta
2022,
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (C‑184/20,
EU:C:2022:601,
bod 98).
68      Rozsudok z 1. augusta
2022,
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (C‑184/20,
EU:C:2022:601,
body 98 a 99 a citovaná
judikatúra).
Pokiaľ
ide o relevantnosť
rozsahu
dotknutého
spracúvania,
pozri
tiež
rozsudok
zo
4. júla
2023,
Meta Platforms a i. (Všeobecné
podmienky
používania
sociálnej
siete)
(C‑252/21,
EU:C:2023:537,
bod 134).
69      Ak
požiadal,
aby
ju
spoločnosť
používala
na
komunikáciu s ním.
70      Pozri
článok 235
ods. 1
Obchodného
zákonníka.
71      Ako
uvádza
vnútroštátny
súd.
72      Pozri
analogicky
rozsudok
Luxembourg Business
Registers (body 41
až
44 a citovaná
judikatúra).
73      Generálny
advokát
Pikamäe v návrhoch,
ktoré
predniesol
vo
veci
Digi Távközlési és Szolgáltató (C‑77/21,
EU:C:2022:248,
bod 40),
konštatoval,
že v praxi
je
úplne
pochopiteľné,
že
osobné
údaje
môžu
byť
získané
alebo
ďalej
spracúvané
na
viaceré
účely.
GDPR
to
jasne
predvída a pripúšťa,
ako
to
preukazuje
znenie
jeho
článku 5
ods. 1 písm. b) a článku 6
ods. 1 písm. a),
ako
aj
jeho
odôvodnenia 32 a 50.
74      Pozri
analogicky
rozsudok z 5. júna
2023,
Komisia/Poľsko
(Nezávislosť a súkromný
život
sudcov)
(C‑204/21,
EU:C:2023:442,
bod 353).
75      Pozri
analogicky
rozsudok
Luxembourg Business
Registers (bod 59 a citovaná
judikatúra).
76      Ide o jeden z právnych
základov
smernice
2017/1132.
77      Pozri
tiež
rozsudok
Manni (body 49
až
51),
ktorý
prepája
(i) prístup k podstatným
údajom
týkajúcim
sa
zloženia
obchodných
spoločností a právomocí
osôb,
ktoré
sú
oprávnené
zastupovať
ich, a (ii) ochranu
záujmov
tretích
osôb
vo
všeobecnosti.
78      Pozri
body 58 a 59,
ako
aj citovanú
judikatúru, a návrhy,
ktoré
predniesol
generálny
advokát
Pitruzzella v spojených
veciach
Luxembourg Business
Registers (C‑37/20 a C‑601/20,
EU:C:2022:43,
body 143
až
145 a citovaná
judikatúra).
Pozri
analogicky
rozsudok z 2. marca 2023,
PrivatBank a i. (C‑78/21,
EU:C:2023:137,
bod 61).
79      Pozri
tiež
smernicu
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2015/849 z 20. mája
2015 o predchádzaní
využívaniu
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu,
ktorou
sa
mení
nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
č. 648/2012 a zrušuje
smernica
Európskeho
parlamentu a Rady
2005/60/ES a smernica
Komisie
2006/70/ES
(Ú. v. EÚ L 141,
2015,
s. 73), a smernicu
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2024/1640
[o]
mechanizmoch,
ktoré
majú
členské
štáty
zaviesť
na
predchádzanie
využívaniu
finančného
systému
na
účely
prania
špinavých
peňazí
alebo
financovania
terorizmu
(Ú. v. EÚ L,
2024/1640).
Zdôraznil
by
som,
že
článok 43
smernice
2015/849
stanovuje,
že
„spracúvanie
osobných
údajov
na
základe
tejto
smernice
na
účely
predchádzania
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu v zmysle
článku 1
sa
považuje
za
otázku
verejného
záujmu
podľa
[GDPR]“.
80      Pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 28. marca 2017,
Rosneft (C‑72/15,
EU:C:2017:236,
body 148
až
150).
81      A vnútroštátna
právna
úprava,
ktorou
sa
preberá.
82      Preskúmanie
tejto
otázky
prináleží
vnútroštátnemu
súdu.
83      Pozri
rozsudok
Luxembourg Business
Registers (bod 67).
Pozri
analogicky
tiež
rozsudky z 1. augusta
2022,
Vyriausioji tarnybinės etikos komisija (C‑184/20,
EU:C:2022:601,
bod 83), a z 5. júna
2023,
Komisia/Poľsko
(Nezávislosť a súkromný
život
sudcov)
(C‑204/21,
EU:C:2023:442,
bod 367).
84      Na
rešpektovanie
ich
súkromného
života a na
ochranu
ich
osobných
údajov.
85      Povinné subjekty majú prístup v rámci
povinnej
starostlivosti
vo
vzťahu
ku
klientovi.
Pozri
najmä
kapitolu II
tejto
smernice.
86      Pozri v tomto
zmysle
bod 30
„Reštriktívnych
opatrení
(sankcie) – aktualizácia
najlepších
postupov
EÚ
na
účinné
vykonávanie
reštriktívnych
opatrení“,
11623/24,
ktoré
prijal
generálny
sekretariát
Rady
Európskej
únie
3. júla
2024 a ktoré
sú
dostupné
na:
https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST‑11623‑2024‑INIT/sk/pdf
(ďalej
len
„najlepšie
postupy“).
87      Pozri
písomné
pripomienky
lotyšskej
vlády
(bod 40).
Pozri
tiež
článok 5
zákona o medzinárodných a vnútroštátnych
sankciách
Lotyšskej
republiky.
88      Pozri
bod 83.
89      Ktoré
majú
prístup k dotknutým
informáciám
vo
všetkých
prípadoch
bez
obmedzenia.
90      Ako
sa
vymedzujú v článku 3
bode 6
smernice
2015/849.
91      Uvedené
musí
byť
spojené s inými
verejne
dostupnými
informáciami o spoločnostiach,
ako
sú
informácie
podľa
smernice
2017/1132.
92      C‑480/24,
EU:C:2025:672,
bod 34.
93      Pozri
bod 41.
94      Kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát.
95      Pozri
na
ilustračné
účely
tiež
článok 2
ods. 2
nariadenia
Rady
(EÚ)
č. 269/2014
zo
17. marca 2014 o reštriktívnych
opatreniach
vzhľadom
na
konanie
narúšajúce
alebo
ohrozujúce
územnú
celistvosť,
zvrchovanosť a nezávislosť
Ukrajiny
(Ú. v. EÚ L 78,
2014,
s. 6),
zmeneného
vykonávacím
nariadením
Rady
(EÚ)
2022/1985 z 20. októbra
2022
(Ú. v. EÚ L 272I,
2022,
s. 1).
Pozri
analogicky
rozsudok
zo
17. januára
2019,
SH
(C‑168/17,
EU:C:2019:36,
body 51 a 53 a citovaná
judikatúra).
96      Pozri
napríklad
postup
vyžiadania
dôverných
informácií
podľa
zákona o slobode
informácií a jeho
obmedzenia
opísané v bode 20
vyššie a bodoch 63
až
65
nižšie.
97      Ktorí
sú
akciovými
spoločnosťami.
98      Pozri
bod 76
uvedeného
rozsudku.
99      Pozri
analogicky
rozsudok
Luxembourg Business
Registers (bod 85).
100      S výhradou
overenia
vnútroštátnym
súdom.
101      Vnútroštátny
súd
sa
vo
svojom
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
zmieňuje o „dôverných
informáciách“.
102      Kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát.
103      Smernica
2015/849
vykonáva
len
minimálnu
harmonizáciu,
pretože
jej
článok 5
oprávňuje
členské
štáty
prijať
alebo
ponechať v účinnosti
prísnejšie
ustanovenia,
ak
je
cieľom
týchto
ustanovení
posilniť
boj
proti
praniu
špinavých
peňazí a financovaniu
terorizmu v rámci
hraníc
práva
Únie
(rozsudok z 2. marca 2023,
PrivatBank a i., C‑78/21,
EU:C:2023:137,
bod 64).
104      Aj
keď
vo
vzťahu k akcionárom
vo
všeobecnosti.
105      Pozri
rozsudok
Luxembourg Business
Registers (bod 72).
Pozri
tiež
článok 30
ods. 3
smernice
2015/849.
106      Zo
spisu,
ktorý
má
Súdny
dvor k dispozícii,
nie
je
zrejmé,
aký
vzťah – ak
vôbec
nejaký – existuje
medzi
týmito
ustanoveniami.
107      S výhradou
overenia
vnútroštátnym
súdom.
108      S výhradou
overenia,
ktoré
prináleží
vnútroštátnemu
súdu.