62019CC0097
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
GERARD HOGAN
prednesené 25. februára 2020 (
1
)
Vec C‑97/19
Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG
proti
Hauptzollamt Köln
[návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Finanzgericht Düsseldorf (Finančný súd Düsseldorf, Nemecko)]
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 –Colný kódex Spoločenstva – Colné vyhlásenie – Oprava colného vyhlásenia – Oprava mena deklaranta jeho nahradením menom osoby, ktorá získala dovozné licencie – Zrušenie platnosti colného vyhlásenia – Zastúpenie“
1.
Článok 78 ods. 1 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307, ďalej len „Colný kódex z roku 1992“), ktorý bol účinný do 30. apríla 2016, stanovoval, že colné orgány môžu z vlastného podnetu alebo na žiadosť deklaranta opraviť colné vyhlásenie po prepustení tovaru uvedeného v tomto vyhlásení. Otázka, ktorá bola nastolená v tomto návrhu na začatie prejudiciálneho konania, je, či toto ustanovenie umožnilo colným orgánom opraviť meno deklaranta, ak z dôvodu toho, čo sa javí ako omyl v dobrej viere, bola totožnosť deklaranta nesprávne uvedená.
2.
Tento návrh na začatie prejudiciálneho konania podal Finanzgericht Düsseldorf (Finančný súd Düsseldorf, Nemecko) v rámci sporu medzi spoločnosťou Pfeifer & Langen GmbH & Co. KG (ďalej len „Pfeifer & Langen“) a Hauptzollamt Köln (Hlavný colný úrad Kolín, Nemecko, ďalej len „colný úrad“) v súvislosti s dovozom trstinového cukru so zníženou colnou sadzbou.
3.
Hlavná otázka, ktorá sa objavila v tejto veci, sa týka pôsobnosti článku 78 Colného kódexu z roku 1992. Predtým, ako začnem skúmať tieto otázky, je najskôr potrebné stanoviť príslušné právne ustanovenia.
I. Právny rámec
4.
Piate a šieste odôvodnenie Colného kódexu z roku 1992 stanovovali:
„keďže v záujme toho, aby sa zabezpečila rovnováha medzi požiadavkami colných orgánov na riadne uplatňovanie colných právnych predpisov na strane jednej a právom podnikateľských subjektov na spravodlivé zaobchádzanie na strane druhej, musia byť týmto orgánom okrem iného poskytnuté rozsiahle kontrolné právomoci a spomínaným podnikateľským subjektom musí byť poskytnuté právo odvolať sa; keďže odvolací systém si bude vyžadovať, aby Spojené kráľovstvo zaviedlo nové administratívne postupy, ktoré nemôžu nadobudnúť účinnosť pred 1. januárom 1995;
keďže by sa vzhľadom na mimoriadny význam zahraničného obchodu spoločenstva mali colné formality a kontroly zrušiť alebo ich prinajmenšom zachovať na minimálnej úrovni.“
5.
Článok 5 Colného kódexu z roku 1992 stanovoval:
„1.   Za podmienok ustanovených v článku 64 odsek 2 s výnimkou predpisov prijatých na základe článku 243 odsek 2 písmeno b), si môže každá osoba v konaniach pred colnými orgánmi stanoviť zástupcu, ktorý môže vykonať všetky úkony a formality ustanovené colnými predpismi.
2.   Zastúpenie môže byť:
–
priame, pri ktorom zástupca koná v mene a v prospech inej osoby, alebo
–
nepriame, pri ktorom zástupca koná vo vlastnom mene, ale na účet inej osoby.
Členské štáty môžu na svojom území obmedziť právo podať colné vyhlásenia:
–
v priamom zastúpení, alebo
–
v nepriamom zastúpení,
a to tak, že zástupca musí byť colným zástupcom, ktorý vykonáva svoju podnikateľskú činnosť na území daného členského štátu.
3.   S výnimkou prípadov uvedených v článku 64 odsek 2 písmeno b) a odseku 3 musí byť zástupca pôsobiaci v spoločenstv[e].
4.   Zástupca musí vyhlásiť, že koná v prospech inej osoby, uvedie, či ide o zastúpenie priame alebo nepriame, a preukáže sa plnou mocou.
Osoba, ktorá nevyhlási, že koná v mene alebo na účet inej osoby, alebo vyhlási, že koná v mene alebo na účet inej osoby bez plnej moci, sa považuje za osobu konajúcu vo svojom vlastnom mene a na vlastný účet.
5.   Colné orgány môžu požadovať od akejkoľvek osoby, ktorá vyhlasuje, že koná v mene alebo v prospech inej osoby, aby preukázala svoje plnomocenstvo konať ako zástupca.“
6.
Článok 64 toto Colného kódexu stanovoval:
„1.   S výnimkou článku 5 môže colné vyhlásenie podať každá osoba, ktorá môže príslušnému colnému orgánu predložiť predmetný tovar alebo zabezpečiť jeho predloženie so všetkými dokladmi, ktorých predloženie je nevyhnutné pre uplatňovanie predpisov upravujúcich colný režim, do ktorého je tovar navrhovaný v colnom vyhlásení.
2.   Avšak,
a)
ak vyplývajú z prijatia colného vyhlásenia pre určitú osobu zvláštne povinnosti, môže byť colné vyhlásenie podané iba touto osobou, alebo na jej účet;
b)
deklarant musí pôsobiť v spoločenstve.
Podmienka pôsobenia v spoločenstve sa však neuplatní pre osoby, ktoré:
–
podávajú colné vyhlásenie na tranzit alebo dočasné použitie,
–
podávajú colné vyhlásenie príležitostne za predpokladu, že to colné orgány považujú za oprávnené.“
7.
Článok 65 Colného kódexu z roku 1992 stanovoval:
„Deklarantovi môže byť na základe jeho žiadosti povolené, aby opravil jeden alebo viac údajov uvedených v colnom vyhlásení po tom, ako bolo prijaté colnými orgánmi.
Žiadna oprava colného vyhlásenia sa však nepovolí, ak o jej vykonanie deklarant požiada po tom, ako colné orgány:
a)
oznámili deklarantovi, že vykonajú prehliadku tovaru; alebo,
b)
zistili, že uvedené údaje sú nesprávne; alebo,
c)
už tovar prepustili.“
8.
Článok 66 toho kódexu stanovoval:
„1.   Na žiadosť deklaranta colné orgány zrušia už prijaté colné vyhlásenie, ak deklarant preukáže, že tovar bol v colnom vyhlásení navrhnutý do príslušného colného režimu omylom, alebo že vzhľadom ku zvláštnym okolnostiam tovar už nemôže byť naďalej prepustený do colného režimu, do ktorého bol navrhnutý v colnom vyhlásení.
Avšak, ak colné orgány deklarantovi oznámili svoj úmysel vykonať prehliadku tovaru, nebude žiadosť o zrušeniu colného vyhlásenia prijatá, pokiaľ táto prehliadka nebude vykonaná.
2.   Po prepustení tovaru už nie je možné colné vyhlásenie zrušiť, s výnimkou prípadov vymedzených v súlade s postupom výboru.
3.   Zrušenie colného vyhlásenia sa nedotýka použitia platných predpisov trestného a priestupkového práva.“
9.
Článok 78 Colného kódexu z roku 1992 stanovoval:
„1.   Po prepustení tovaru môžu colné orgány z vlastného podnetu alebo na žiadosť deklaranta colné vyhlásenia opraviť.
2.   Po prepustení tovaru môžu colné orgány kontrolovať obchodné doklady a iné údaje vzťahujúce sa k dovozným alebo vývozným operáciám s tovarom alebo k následným obchodným operáciám s týmto tovarom s cieľom presvedčiť sa o správnosti údajov uvedených v colnom vyhlásení. Kontrolu je možné vykonať u deklaranta alebo inej osoby, ktorá sa priamo alebo nepriamo obchodne podieľa na uvedených operáciách, alebo u akejkoľvek inej osoby, ktorá má u seba uvedené doklady a údaje na obchodné účely. Colné orgány môžu taktiež prehliadať tovar, pokiaľ ho ešte je možné predložiť.
3.   Ak výsledky preskúmania colného vyhlásenia alebo následnej kontroly nasvedčujú tomu, že predpisy upravujúce príslušný colný režim boli uplatnené na základe nesprávnych alebo neúplných údajov, colné orgány v súlade s vydanými predpismi môžu prijať opatrenia nevyhnutné na nápravu, pričom zoberú do úvahy nové informácie, ktoré majú k dispozícii.“
10.
Článok 201 uvedeného kódexu ďalej stanovoval:
„1.   Colný dlh pri dovoze vzniká:
a)
prepustením tovaru, ktorý podlieha dovoznému clu do voľného obehu, alebo
b)
prepustením takéhoto tovaru do colného režimu dočasné použitie, s čiastočným oslobodením od dovozného cla.
2.   Colný dlh vzniká v okamihu prijatia daného colného vyhlásenia.
3.   Dlžníkom je deklarant. V prípade nepriameho zastúpenia je dlžníkom taktiež osoba, na ktorej účet sa colné vyhlásenie predkladá.
Ak je colné vyhlásenie s návrhom na prepustenie tovaru do jedného z colných režimov uvedených v odseku 1 vystavené na základe údajov, v dôsledku ktorých neboli celé clo alebo jeho časť vybraté, každá osoba, ktorá poskytla údaje k vystaveniu colného vyhlásenia a ktorá si bola alebo si mala byť vedomá, že takéto údaje nie sú pravdivé, môže byť taktiež považovaná za dlžníka v súlade s platnými národnými predpismi.“
11.
Podľa článku 221 ods. 3 Colného kódexu z roku 1992:
„Oznámenie dlžníkovi sa neuskutoční po ukončení obdobia troch rokov od dátumu, keď sa nadobudol colný dlh. Toto obdobie sa predlžuje od času, keď sa podá odvolanie v zmysle článku 243 na obdobie odvolacieho konania.“
12.
Článok 236 tohto kódexu stanovoval:
„1.   Dovozné alebo vývozné clo bude vrátené ak sa zistí, že v čase, kedy bolo zaplatené, nebola suma tohto cla dlžná na základe právnych predpisov, alebo že bola zapísaná do účtovnej evidencie v rozpore s článkom 220, odsek 2.
Dovozné alebo vývozné clo bude odpustené ak sa zistí, že v čase keď toto bolo zapísané do účtovnej evidencie, nebolo dlžné na základe právnych predpisov alebo že bolo zapísané do účtovnej evidencie v rozpore s článkom 220, odsek 2.
Vrátenie alebo odpustenie nebude povolené, ak skutočnosti, ktoré viedli k zaplateniu alebo zapísaniu sumy cla do účtovnej evidencie, ktorá nebola dlžná na základe právnych predpisov, vyplývajú z úmyselného konania dotknutej osoby.
2.   Dovozné alebo vývozné clo bude vrátené alebo odpustené na základe žiadosti podanej príslušnému colnému úradu v lehote 3 rokov odo dňa, kedy bola suma tohto cla oznámená dlžníkovi.
Táto lehota bude predĺžená, ak dotknutá osoba preukáže, že nemohla podať žiadosť v stanovenej lehote z dôvodov nepredvídateľných okolností alebo vyššej moci.
Colné orgány vrátia alebo odpustia clo z vlastného podnetu, ak v tejto lehote zistia, že nastala niektorá zo skutočností uvedených v odseku 1, prvý a druhý pododsek.“
II. Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
13.
SC Zahărul Oradea SA (ďalej len „Zahărul Oradea“) je spoločnosť so sídlom v Rumunsku a je dcérskou spoločnosťou spoločnosti Pfeifer & Langen. Zahărul Oradea kúpila 45000 ton trstinového cukru z Brazílie na rafináciu v závode spoločnosti Pfeifer & Langen v Euskirchene v Nemecku na základe dohody uzavretej medzi oboma stranami. Po rafinácii sa cukor mal predať spoločnosti Pfeifer & Langen.
14.
Príslušné rumunské orgány udelili 13. decembra 2011 spoločnosti Zahărul Oradea licenciu, ktorou sa povoľuje dovoz 45000 ton trstinového cukru určeného na rafináciu. Zahărul Oradea udelila 2. februára 2012 spoločnosti Pfeifer & Langen splnomocnenie na podávanie colných vyhlásení v jej mene a na vybavenie všetkých formalít potrebných na colné konanie.
15.
Dňa 24. februára 2012 Pfeifer & Langen vo vlastnom mene predložila colnému úradu colné vyhlásenie na prepustenie do voľného obehu čiastkového množstva trstinového cukru, približne 499 ton. V colnom vyhlásení sa odvolávala na dovozné licencie spoločnosti Zahărul Oradea. Medzi dokumentmi predloženými colnému úradu bola kópia splnomocnenia, ktoré jej udelila Zahărul Oradea. Pfeifer & Langen však toto splnomocnenie nevyužila.
16.
Colný úrad prijal vyhlásenie a stanovil clo, ktoré má zaplatiť Pfeifer & Langen ako dlžník colného dlhu, uplatnením zníženej sadzby 252,50 eura za tonu. Colné orgány odpočítali dovezené množstvá z licencií, ktoré boli vydané spoločnosti Zahărul Oradea. Pfeifer & Langen následne zaplatila dovozné clo.
17.
Po inšpekcii DPH, Pfeifer & Langen kontaktovala colné orgány dvoma listami z 10. a 11. januára 2013, v ktorých požadovala preskúmanie colného vyhlásenia z 24. februára 2012, pretože mala pochybnosti, či si mohla uplatniť zníženú colnú sadzbu pre trstinový cukor. (
2
)
18.
Rozhodnutím z 24. januára 2013 colný úrad žiadal od spoločnosti Pfeifer & Langen zaplatenie cla vo výške 83158,41 eura. Táto suma bola získaná uplatnením riadnej sadzby za dovoz trstinového cukru, konkrétne 419 eur za tonu. Na podporu tohto rozhodnutia colný úrad uviedol, že Pfeifer & Langen by nemala mať prospech zo zníženej sadzby z dôvodu, že dovozné licencie boli v skutočnosti vydané spoločnosti Zahărul Oradea.
19.
Pfeifer & Langen napadla toto rozhodnutie s odvolaním sa na svoju žiadosť o preskúmanie colného vyhlásenia z 24. februára 2012, ktoré malo byť udelené v tom zmysle, že sa mala považovať za nepriameho zástupcu spoločnosti Zahărul Oradea.
20.
Colný úrad zamietol túto námietku rozhodnutím z 26. apríla 2018, v ktorom konštatoval, že Pfeifer & Langen v colnom vyhlásení neuviedla, že koná v mene a v prospech spoločnosti Zahărul Oradea. Podľa tohto rozhodnutia označenie mena deklaranta v colnom vyhlásení nie je možné neskôr zmeniť. V tejto súvislosti nebolo relevantné, že colné vyhlásenie spoločnosti Pfeifer & Langen nebolo v súlade so splnomocnením udeleným spoločnosťou Zahărul Oradea alebo že k colnému vyhláseniu bola pripojená jeho kópia, pretože, aspoň tak tvrdil colný orgán, Pfeifer & Langen sa rozhodla vzdať sa svojho práva využiť toto splnomocnenie.
21.
Pfeifer & Langen následne podala proti rozhodnutiu z 26. apríla 2018 žalobu na Finanzgericht Düsseldorf (Finančný súd Düsseldorf), v ktorej napadla rozhodnutie colného úradu z dôvodu, že jej colné vyhlásenie malo byť na žiadosť opravené, a mala byť považovaná, že koná ako nepriamy zástupca spoločnosti Zahărul Oradea. V tejto súvislosti Pfeifer & Langen tvrdí, že sa vzdala práva využiť plnomocenstvo, ktoré jej udelila Zahărul Oradea, iba z dôvodu nesprávnej informácie, ktorú jej poskytla úradníčka colného úradu. Táto spoločnosť tvrdila, že úradníčka v odpovedi na otázku uviedla, že musí vyplniť colné vyhlásenie vo vlastnom mene a na svoj vlastný účet. Pfeifer & Langen však zdôraznila, že k colnému vyhláseniu pripojila kópiu splnomocnenia, ktoré udelila Zahărul Oradea.
22.
Colný úrad tvrdí, že Pfeifer & Langen nikdy nedostala údajné informácie od colnej úradníčky a že údaje, ktoré Pfeifer & Langen poskytla vo svojom colnom vyhlásení, neboli nesprávne. Keďže urobila colné vyhlásenie vo svojom vlastnom mene a vzdala sa tak práva využiť splnomocnenie, platne získala štatút deklaranta.
23.
Vnútroštátny súd má pochybnosti o tom, či by za týchto okolností bolo možné opraviť colné vyhlásenie vo veci samej tak, že deklarantom by nebola Pfeifer & Langen, ale Zahărul Oradea, zastúpená spoločnosťou Pfeifer & Langen. Poukázal na skutočnosť, že Hoge Raad der Nederlanden (Najvyšší súd, Holandsko) a Finanzgericht Hamburg (Finančný súd Hamburg, Nemecko) nedávno dospeli k záveru, že článok 78 ods. 3 Colného kódexu z roku 1992 neumožňuje opraviť meno osoby, ktorá je uvedená ako deklarant v colnom vyhlásení.
24.
Za týchto okolností sa Finanzgericht Düsseldorf (Finančný súd Düsseldorf) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 78 ods. 3 [Colného kódexu z roku 1992] vykladať v tom zmysle, že v prípade, akým je spor vo veci samej, treba colné vyhlásenie preskúmať a opraviť takým spôsobom, že informácie o deklarantovi sa nahradia označením osoby, ktorej bola vydaná dovozná licencia pre dovezený tovar, a táto osoba je zastúpená osobou, ktorá bola v colnom vyhlásení uvedená ako deklarant a ktorá colnému úradu predložila splnomocnenie oprávneného držiteľa dovoznej licencie?“
III. Analýza
25.
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či článok 78 Colného kódexu z roku 1992, ktorý bol v platnosti do 30. apríla 2016, (
3
) sa má vykladať v tom zmysle, že umožňuje zmenu mena deklaranta po prepustení príslušného tovaru, ak totožnosť tohto deklaranta bola nesprávne uvedená z dôvodu omylu v dobrej viere.
26.
Na úvod je potrebné pripomenúť, že ako vyplýva z článku 59 ods. 1 Colného kódexu z roku 1992, všetok tovar určený na prepustenie do colného režimu musel byť uvedený v colnom vyhlásení. (
4
) Podľa článku 4 ods. 17 tohto kódexu colné vyhlásenie predstavuje úkon, ktorým osoba stanovenou formou a spôsobom prejavuje vôľu, aby bol tovar prepustený do navrhovaného colného režimu. (
5
) Ak colné vyhlásenie nebolo overované, článok 71 ods. 2 tohto kódexu stanovoval, že sa má uplatniť taký colný režim, do ktorého je tovar prepúšťaný, ktorý zodpovedá tomu, čo je uvedené v tomto vyhlásení. (
6
) Okrem tohto prejavu úmyslu deklarant musel v súlade s článkom 62 ods. 1 Colného kódexu z roku 1992 poskytnúť všetky informácie potrebné na to, aby umožnili identifikáciu tovaru a predpisov, ktorým podlieha. (
7
) Ako bolo uvedené v článku 62 ods. 2, k colnému vyhláseniu museli byť pripojené všetky doklady, ktorých predloženie bolo nevyhnutné na účel uplatňovania predpisov upravujúcich colný režim, do ktorého bol tovar navrhovaný v colnom vyhlásení.
27.
Pred nadobudnutím účinnosti Colného kódexu z roku 1992 1. januára 1994 bolo deklarantovi zakázané opravovať svoje colné vyhlásenie po prepustení tovaru. Tento zákaz bol zrušený novým znením článku 78. Od tohto momentu bolo colným orgánom umožnené opraviť colné vyhlásenie na žiadosť deklaranta predloženú po prepustení tovarov. Články 65 a 78 Colného kódexu z roku 1992 tak zaviedli dva odlišné režimy, pokiaľ ide o zmeny colného vyhlásenia, a to režim uplatniteľný pred prepustením tovaru a režim uplatniteľný po jeho prepustení. (
8
)
28.
Pred prepustením tovaru článok 65 uvedeného kódexu umožňoval jednostrannú opravu colného vyhlásenia zo strany samotného deklaranta v prípade, že nebolo schválené prepustenie tovarov. Logika toho spočívala v tom, že až do tohto prepustenia mohla byť správnosť opráv podľa potreby ľahko preverená colnými orgánmi formou fyzickej kontroly tovarov. (
9
)
29.
Po prepustení tovaru nebola situácia, pokiaľ ide o opravy colných vyhlásení, taká jednoduchá. Článok 78 ods. 1 Colného kódexu z roku 1992 totiž stanovoval, že: „po prepustení tovaru môžu colné orgány z vlastného podnetu alebo na žiadosť deklaranta colné vyhlásenia opraviť“ (
10
). Od týchto orgánov sa preto nevyžaduje, aby vyhoveli žiadosti, ale boli povinní ju preskúmať, a to prinajmenšom v tom, či je alebo nie potrebné uskutočniť túto opravu. (
11
) Na základe vlastného uváženia boli colné orgány povinné, s výhradou súdneho preskúmania, buď zamietnuť žiadosť deklaranta odôvodneným rozhodnutím, alebo vykonať žiadanú opravu. (
12
)
30.
Ak z preskúmania vyhlásenia vyplynulo, že predpisy upravujúce príslušný colný režim boli uplatnené na základe nesprávnych alebo neúplných údajov, a ak ciele režimu aktívneho zošľachťovacieho styku neboli ohrozené, colné orgány boli povinné v súlade s článkom 78 ods. 3 Colného kódexu z roku 1992 prijať opatrenia nevyhnutné na nápravu, pričom boli povinné zobrať do úvahy nové informácie, ktoré mali k dispozícii. (
13
)
31.
Ak sa v konečnej analýze ukázalo, že clá zaplatené deklarantom prekročili sumu, ktorá by mala byť zaplatená, ak by nedošlo k omylu, mal by tento deklarant nárok na opravu. (
14
) Táto oprava sa mala vykonať v súlade s článkom 236 Colného kódexu z roku 1992, ak boli splnené podmienky stanovené v tomto ustanovení. Tieto podmienky obsahovali ustanovenie, podľa ktorého sa žiadosť o preskúmanie musí predložiť v stanovenej lehote, ktorá bola v zásade tri roky. (
15
)
32.
Ak sa naopak zaplatené clá ukázali ako nedostatočné, pretože suma cla vyplývajúca z colného dlhu nebola zaúčtovaná alebo bola zaúčtovaná na nižšiu úroveň, ako je dlžná suma, colné orgány môžu v súlade s článkom 220 a nasl. Colného kódexu z roku 1992 požiadať o zaplatenie rozdielu po dobu troch rokov odo dňa vzniku colného dlhu.
33.
V tejto súvislosti nemecké colné orgány, česká vláda a holandská vláda tvrdia, že právomoc na opravu, uvedená v článku 78 Colného kódexu z roku 1992, zakazuje opravu mena deklaranta. Tvrdia, že vzhľadom na to, že toto ustanovenie predstavovalo výnimku z toho, čo by bolo zásadou neodvolateľnosti colného vyhlásenia, preto by malo byť vykladané striktne. Opravy colného vyhlásenia, ktoré bolo možné vykonať na základe článku 78 Colného kódexu z roku 1992, boli teda obmedzené na osobitné situácie, ktoré nezahŕňali chybu v mene deklaranta.
34.
Na podporu svojho tvrdenia títo účastníci konania po prvé tvrdia, že v súlade s vtedajším článkom 201 ods. 3 Colného kódexu z roku 1992 musí deklarant zabezpečiť správnosť údajov uvedených v colnom vyhlásení. Keďže meno deklaranta bolo rozhodujúcim údajom, každá jeho oprava by viedla k zrušeniu colného vyhlásenia. Článok 66 Colného kódexu z roku 1992 zrušenie colného vyhlásenia po prepustení tovaru neumožňoval, s výnimkou zvláštnych okolností, ktoré by tu neboli splnené.
35.
Po druhé článok 5 ods. 4 Colného kódexu z roku 1992 jasne stanovil povinnosť pre každého zástupcu vyhlásiť, že koná v prospech zastúpeného. Ak by teda osoba, ktorá pôvodne nevyhlásila, že koná ako zástupca, bola oprávnená opraviť svoje colné vyhlásenie, toto ustanovenie by bolo zbavené akéhokoľvek potrebného účinku. Umožnenie takejto opravy by okrem toho viedlo k značnému riziku, že clá by sa nemohli oznámiť novému dlžníkovi v lehote stanovenej v článku 221 ods. 3 tohto kódexu.
36.
Po tretie tvrdia, že kontext článku 78 Colného kódexu z roku 1992 nevyhnutne vylučuje opravu mena deklaranta. Ustanovenia týkajúce sa totožnosti deklaranta boli v skutočnosti uvedené v hlave I Colného kódexu z roku 1992, zatiaľ čo článok 78 bol uvedený v hlave IV, ktorá sa zaoberala zaradením tovaru do colného režimu.
37.
Po štvrté, keďže znenie článku 78 ods. 1 Colného kódexu z roku 1992 sa týkalo deklaranta, malo by sa usudzovať, že meno deklaranta nebolo súčasťou prvkov, ktoré bolo možné opraviť.
38.
Aj keď sa tieto tvrdenia môžu zdať na prvý pohľad presvedčivé, domnievam sa však, že v skutočnosti nie sú potvrdené znením, kontextom a cieľmi článku 78, ani judikatúrou Súdneho dvora. Podľa ustálenej judikatúry je na účely výkladu určitého ustanovenia práva Únie potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou. (
16
)
39.
Pokiaľ ide o znenie článku 78 Colného kódexu z roku 1992, možno konštatovať, že sa javí ako celkom všeobecné a otvorené ustanovenie. Najmä článok 78 ods. 3 Colného kódexu z roku 1992 nestanovoval vylúčenie niektorých prvkov ex ante z colného vyhlásenia, a to na základe toho, že ich nemožno zmeniť. (
17
) Ak by sa plánovalo, že určité prvky colného vyhlásenia ako napríklad totožnosť deklaranta by mali zostať nedotknuteľné a nemohli by byť opravené mechanizmom podľa článku 78 ods. 3, normotvorca Únie by to mohol jednoducho stanoviť. Na rozdiel od toho, ako uviedol Súdny dvor v bode 63 vo veci Overland Footwear (
18
), článok 78 ods. 3 „nerozlišuje medzi chybami alebo opomenutiami, pri ktorých je možná oprava, a inými, pri ktorých oprava nie je možná“.
40.
Pokiaľ ide o kontext a ciele, je pravda, že tak, ako na pojednávaní tvrdil colný úrad a holandská vláda, ustanovenia týkajúce sa totožnosti deklaranta boli uvedené v hlave I Colného kódexu z roku 1992, zatiaľ čo článok 78 sa nachádzal v hlave IV, ktorá sa zaoberala colne schváleným určením alebo použitím. Je však potrebné zdôrazniť, že Súdny dvor konštatoval, že vyhlásenia týkajúce sa hodnoty tovaru možno za určitých okolností opraviť, (
19
) hoci ustanovenia týkajúce sa tejto hodnoty boli súčasťou hlavy II, a nie hlavy IV. To samo osebe stačí na odmietnutie tvrdenia, že meno deklaranta bolo vylúčené z opráv, ktoré mohli byť vykonané na základe článku 78, len z toho dôvodu, že ustanovenia týkajúce sa mena deklaranta boli uvedené v inej hlave Colného kódexu z roku 1992. (
20
)
41.
V každom prípade, ako Súdny dvor zdôraznil v rozsudku Terex Equipment a i., „logikou tohto článku [je] prispôsoben[ie] colného konania reálnej situácii“ (
21
). Z tohto pohľadu článok 78 ods. 3 v rámci Colného kódexu z roku 1992 jednoducho zabezpečuje uplatnenie právomoci opraviť chyby v dokumentácii, ak je vhodné a správne tak urobiť. Existencia tejto všeobecnej právomoci opraviť chyby v dokumentácii je samozrejme dobre zavedeným prvkom verejného práva všetkých členských štátov.
42.
Rovnako nesúhlasím s názorom, podľa ktorého, ak by sa povolila oprava mena deklaranta, colné orgány by sa mohli stretnúť s ťažkosťami pri dodržaní lehoty stanovenej v článku 236 ods. 2 Colného kódexu z roku 1992, oznámiť konečnú sumu cla, ktoré má zaplatiť. Na to, aby vyhlásenie zostalo presné, a teda aby mohlo prísť k jeho zmene, akákoľvek oprava mena deklaranta, vrátane jeho kontaktnej adresy nevyhnutne predpokladá, že údaje týkajúce sa deklaranta by mali byť aktualizované. A teda oprava mena deklaranta by zrejme nespôsobila colným orgánom žiadne osobitné ťažkosti s dodržaním tejto lehoty. (
22
)
43.
Pokiaľ ide o povinnosť jasne stanovenú článkom 5 ods. 4 Colného kódexu z roku 1992, aby každý zástupca musel vyhlásiť, že koná v prospech zastupovanej osoby, tá preukazuje, že uvedenie mena deklaranta môže za určitých okolností predstavovať omyl v zmysle článku 78 tohto kódexu, ktorý, ako vysvetlím nižšie, je práve jednou z podmienok uplatnenia tohto ustanovenia.
44.
V tejto súvislosti chcem pripomenúť, že článok 76 ods. 1 písm. a) tohto kódexu stanovoval, že na účel zjednodušeného uskutočnenia formalít a postupov v čo najväčšom rozsahu, a bez toho, aby tým bol narušený riadny priebeh konania, môžu colné orgány za podmienok stanovených v súlade s postupom výboru povoliť, aby vyhlásenie neobsahovalo niektoré prvky požadovaných informácií. Z uvedeného je možné usudzovať, že okrem určitých výnimiek, ktoré uvediem nižšie, nemusí byť obsah tohto vyhlásenia ihneď a v celom rozsahu konečný.
45.
Súdny dvor samozrejme mohol niekedy vyvolať dojem, že sa zdráhal vykladať toto ustanovenie príliš extenzívne. Súdny dvor napríklad konštatoval, že vzhľadom na to, že Colný kódex z roku 1992 nevyžadoval od colných orgánov systematické vykonávanie tohto overovania, očakávalo sa, že deklarant poskytne colným orgánom úplné a presné informácie. (
23
) Táto povinnosť by mala za následok zásadu neodvolateľnosti colného vyhlásenia, ktoré bolo prijaté, pričom výnimky z tejto zásady sú striktne vymedzené v predpisoch Únie upravujúcich túto oblasť. (
24
) Súdny dvor v tejto súvislosti tiež konštatoval, že prípady, v ktorých pripustil úpravu prevodnej hodnoty a posteriori, sa obmedzujú na špecifické situácie týkajúce sa predovšetkým chýb v kvalite alebo fungovaní výrobku zistených po prepustení do voľného obehu. (
25
)
46.
Mnoho ďalších rozsudkov však prijalo menej reštriktívny výklad a uprednostnilo logiku článku 78 Colného kódexu z roku 1992, ktorou bolo prispôsobenie colného konania skutočnej situácii. (
26
) Súdny dvor ďalej zdôraznil, že toto ustanovenie nerozlišuje medzi chybami alebo opomenutiami, pri ktorých je možná oprava, a inými, pri ktorých oprava nie je možná. (
27
) V zmysle týchto rozsudkov teda pojmy „nesprávne alebo neúplné údaje“ uvedené v tomto ustanovení treba vykladať ako pojmy zahŕňajúce tak materiálne chyby a opomenutia, ako aj chyby vo výklade uplatňovaného práva. Táto judikatúra dokazuje, že bolo možné požiadať o opravu vyhlásenia nielen v prípade materiálnej chyby, ale aj v prípade opomenutia alebo chyby vo výklade uplatňovaného práva. (
28
)
47.
Súdny dvor teda konštatoval, že colné vyhlásenie možno opraviť vo vzťahu k hodnote tovaru, (
29
) kódu, ktorým sa určil colný režim, ktorý tovaru pridelil deklarant, (
30
)alebo k menu vývozcu. (
31
) Súdny dvor tiež konštatoval, že vyhlásenie možno opraviť, pokiaľ ide o jeho dátum, s cieľom zmeniť ho na iný dátum, kedy mal vývozca platný vývozný certifikát. (
32
)
48.
Vo všetkých týchto veciach Súdny dvor dospel k záveru odkazom na dve základné zásady, a to, že logikou článku 78 Colného kódexu z roku 1992 bolo zosúladenie colného režimu so skutočnou situáciou a že toto ustanovenie nerozlišovalo medzi chybami alebo opomenutiami, ktoré bolo možné opraviť, a inými, ktoré nebolo možné opraviť. V každom prípade by uplatňovanie týchto zásad pripúšťalo možnosť opraviť meno deklaranta. (
33
)
49.
Podľa môjho názoru je toto všetko odôvodnené samotným cieľom Colného kódexu z roku 1992, ktorý bol podľa piateho odôvodnenia tohto kódexu zameraný na zabezpečenie riadneho uplatňovania sadzieb, ktoré sú v ňom uvedené, a súčasne na zabezpečenie rýchlych a účinných konaní tak v záujme hospodárskych subjektov, ako aj colných orgánov formou oslobodenia colných orgánov od povinnosti vykonávať systematické kontroly všetkého tovaru uvedeného v colnom vyhlásení, ako aj formou zachovania colných formalít a kontrol podľa šiesteho odôvodnenia tohto kódexu na minimálnej úrovni. (
34
) Na rozdiel od iných právnych systémov, v ktorých je deklarant iba povinný poskytnúť faktické informácie týkajúce sa tovaru, uložil tento kódex dlžníkovi povinnosť sformulovať svoje vyhlásenie tak, aby ho zaväzovalo. Táto formula umožnila colným orgánom vykonávať kontroly rýchlejšie a efektívnejšie.
50.
Bolo by však potrebné uznať, že to tiež zahŕňalo úsilie hospodárskych subjektov vykladať právne texty, ktoré sú často zložité. Za týchto okolností je nevyhnutné, že sa vyskytnú chyby v dobrej viere. Účelom článku 78 Colného kódexu z roku 1992 bolo zabezpečiť to a umožniť, aby colné orgány moli opraviť tieto chyby, aspoň ak je to možné spôsobom, ktorý by nepoškodzoval legitímne práva a záujmy ostatných (v tomto zmysle vrátane colných orgánov). To všetko potvrdzuje judikatúra Súdneho dvora, ktorá doteraz uznala iba tri okolnosti, za ktorých možno potvrdiť právo colných orgánov zamietnuť žiadosť o opravu colného vyhlásenia. (
35
)
51.
Prvý dôvod zamietnutia vyplýval zo vzájomného pôsobenia článkov 65 a 78 Colného kódexu z roku 1992. Keďže článok 78 sa uplatňoval iba na žiadosti o opravy podané po prepustení tovaru, t. j. v štádiu, keď už presnosť informácií týkajúcich sa dotknutého tovaru nemohla byť overená, článok 78 tak treba vykladať takým spôsobom, že neumožňoval opraviť žiadne informácie týkajúce sa povahy alebo vlastností tovaru uvedeného vo vyhlásení. (
36
)
52.
Druhý dôvod zamietnutia, ktorý implicitne vyplynul zo zákazu zneužitia práv, nastal vtedy, keď požadovaná oprava mohla ohroziť ciele sledované colnými predpismi. (
37
)
53.
Tretím dôvodom zamietnutia bola situácia, keď sa prvok, pre ktorý sa požadovala oprava, neuviedol omylom, ale úmyselným výberom. (
38
)
54.
Na rozdiel od toho, čo tvrdí nemecký colný úrad, česká a holandská vláda, Súdny dvor však nikdy naozaj nevylúčil niektoré prvky colného vyhlásenia z pôsobnosti článku 78 Colného kódexu z roku 1992 z dôvodu, že sa týkali samotnej podstaty tohto vyhlásenia. Okrem skutočnosti, že znenie tohto ustanovenia nijako neodkazovalo na takéto ex ante vylúčenie, chcem poznamenať, že ako je uvedené vyššie, Súdny dvor pripustil, že dátum, keď bolo vyhlásenie predložené, sa mohol opraviť, aj keď táto informácia je v správnom práve v zásade rovnako dôležitá ako totožnosť deklaranta. (
39
) Navyše rozsudok vo veci Terex možno tiež vykladať tak, že colné vyhlásenie možno opraviť, pokiaľ ide o vybraný colný režim, keďže podľa článku 4 ods. 17 a článku 59 ods. 1 Colného kódexu z roku 1992 bolo vyhlásenie aktom, ktorým deklarant prejavil vôľu prepustiť tovar do osobitného colného režimu. Nakoniec Súdny dvor tiež konštatoval, že meno vývozcu sa mohlo opraviť napriek tomu, že poskytovanie finančných výhod závisí od totožnosti vývozcu. (
40
)
55.
V každom prípade tvrdenie, že oprava mena deklaranta by viedla k zrušeniu vyhlásenia, vychádza z predpokladu, že rozdiel medzi opravou a zrušením vyhlásenia závisí od prvkov vyhlásenia, ktoré sa majú opraviť. Článok 66 Colného kódexu z roku 1992 však stanovil možnosť zrušenia len v dvoch prípadoch, a to v prípade, keď deklarant preukázal, že tovar bol v colnom vyhlásení navrhnutý do príslušného režimu omylom, alebo že vzhľadom na zvláštne okolnosti tovar už nemohol byť naďalej prepustený do colného režimu, do ktorého bol navrhnutý v colnom vyhlásení. (
41
) V praxi to znamená, že k zrušeniu mohlo dôjsť najmä vtedy, keď sa hospodársky subjekt nakoniec rozhodol nevykonať colnú operáciu alebo ak sa zmenilo colné miesto určenia tovaru. (
42
)
56.
Túto druhú hypotézu by bolo možné oprávnene chápať tak, že obmedzuje pôsobnosť článku 78 v tom, že voľba colného režimu, hneď ako je sporný hlavný účel colného vyhlásenia, môže byť zmenená iba prostredníctvom zrušenia predmetného colného vyhlásenia. Aby bol zachovaný potrebný účinok „effet utile“ článku 66, mohlo by sa to považovať za jedinú informáciu, ktorá vyžadovala zrušenie vyhlásenia na to, aby bola opravená. Ako je však uvedené vyššie, zdá sa, že Súdny dvor konštatoval, že colný režim pridelený tovaru deklarantom mohol byť opravený v zmysle článku 78. (
43
)
57.
V každom prípade, mimo tento kontext, rozdiel medzi zrušením a opravou sa zrejme v zásade nezakladal na povahe prvkov, ktoré sa majú zmeniť. Ak by nebolo možné opraviť niektoré ďalšie údaje, podstatne by to obmedzilo možnosť colných orgánov určiť colný dlh vo výške, ktorá mala byť splatná vzhľadom na skutočnú situáciu. Je tiež možné poznamenať, že pokiaľ by platilo, že určité údaje by bolo možné opraviť iba zrušením, tieto údaje by nikdy nebolo možné opraviť z podnetu administratívy, aj keby to bolo nevyhnutné, pretože administratíva by nemohla nahradiť deklaranta pri vypracovaní nového vyhlásenia.
58.
Vzhľadom na existujúcu judikatúru, jediný zostávajúci rozdiel medzi zrušením a opravou spočíva na ich jednotlivých účinkoch. V prípade žiadosti o zrušenie, ak je táto uznaná, samotný colný dlh zanikne. (
44
) Deklarant je zbavený akejkoľvek povinnosti zaplatiť akýkoľvek colný dlh. V prípade opravy sa však výška dlhu môže zvýšiť alebo znížiť, ale dlh naďalej existuje. (
45
)
59.
Vzhľadom na tieto tri dôvody zamietnutia uznané Súdnym dvorom nemožno opravu mena deklaranta považovať za vylúčenú z pôsobnosti článku 78 Colného kódexu z roku 1992.
60.
Po prvé meno deklaranta nemalo nič spoločné s tovarom. Overenie presnosti týchto informácií alebo toho, či deklarant spĺňa podmienky požadované na predloženie colného vyhlásenia, tak nijako nemohlo byť ovplyvnené udelením prepustenia.
61.
Po druhé sa nezdá, že by zmena totožnosti deklaranta mohla ohroziť ciele colných predpisov. Naopak, cieľ špecificky sledovaný článkom 78 Colného kódexu z roku 1992, ktorým bolo zosúladenie colného režimu so skutočnou situáciou, podporuje záver, že takúto opravu by malo byť možné urobiť.
62.
Uvedomujem si však zvýšené riziko podvodu, ktoré by mohla predstavovať akákoľvek právomoc opraviť vyhlásenie. Boj proti podvodom je samozrejme tiež jedným z cieľov, ktoré sleduje Colný kódex z roku 1992. (
46
) Domnievam sa však, že podľa Colného kódexu z roku 1992 v prípade mena deklaranta táto zmena nemala za následok významné zvýšenie tohto rizika. Deklarant by sa nemal zamieňať s dovozcom a vývozcom. Ako je uvedené v článku 64 ods. 1 tohto kódexu, osoba, ktorá má byť deklarantom, musí byť schopná „príslušnému colnému orgánu predložiť predmetný tovar alebo zabezpečiť jeho predloženie so všetkými dokladmi, ktorých predloženie je nevyhnutné pre uplatňovanie predpisov upravujúcich colný režim, do ktorého je tovar navrhovaný v colnom vyhlásení“ (
47
).
63.
Je pravda, že okrem Colného kódexu z roku 1992 iné colné predpisy priznávali určité výhody, napríklad výhodu preferenčného colného sadzobníka alebo vývoznú náhradu pod podmienkou, že dovozca alebo vývozca tovaru je deklarant. Napríklad v konaní vo veci samej článok 24 nariadenia Komisie (ES) č. 1291/2000 (
48
) stanovoval, že colnú deklaráciu musí vyplniť oprávnený držiteľ, alebo ak existuje, postupník licencie alebo certifikátu, alebo ich zástupca v zmysle článku 5 ods. 2 Colného kódexu z roku 1992.
64.
V situácii, ak sa meno deklaranta opravilo tak, aby zodpovedalo dovozcovi alebo vývozcovi, však riziko podvodu bolo neutralizované pravidlami upravujúcimi poskytovanie týchto výhod, ktoré uložili dotknutej osobe určité povinnosti v jeho postavení dovozcu alebo vývozcu. (
49
)
65.
Ak bolo vyhlásenie okrem toho opravené tak, aby sa meno deklaranta zhodovalo s menom dovozcu alebo vývozcu s cieľom umožniť mu využívať preferenčné dovozné clo alebo vývoznú náhradu, takáto oprava neprinášala neprimeranú výhodu tejto osobe, ale skôr jej umožnila získať dávku, na ktorú by mala nárok, ak by bola pôvodne uvedená ako deklarant. (
50
) V prípade, ako je ten vo veci samej, riziko podvodu teda zostáva rovnaké, pokiaľ sa množstvá dovezeného tovaru odpočítajú z osvedčení dovozcu.
66.
Okrem pravidiel upravujúcich dovozné licencie alebo vývozné náhrady, (
51
) ďalšie ustanovenia Colného kódexu z roku 1992 značne obmedzili riziko podvodu, ktorý mohol vzniknúť v dôsledku opravy mena deklaranta. Najmä je možné všimnúť si nasledujúce skutočnosti.
67.
Po prvé článok 74 ods. 1 Colného kódexu z roku 1992 stanovoval, že colný dlh musí byť zaplatený alebo zabezpečený predtým, ako je nariadené jeho prepustenie. (
52
) Vzhľadom na to, že na jednej strane článok 78 sa uplatňoval, keď už bolo nariadené toto prepustenie, a teda po zaplatení alebo zabezpečení colného dlhu, a na druhej strane by každá oprava totožnosti deklaranta nevyhnutne viedla k subrogácii práv a povinností z pôvodného deklaranta na nového deklaranta, meno deklaranta sa mohlo opraviť iba vtedy, ak sa existujúca zábezpeka alebo platba mohla previesť na nového deklaranta alebo ak tento deklarant buď colný dlh zaplatil, alebo vytvoril novú zábezpeku. Riziko nezaplatenia colného dlhu sa preto v praxi nezdá byť väčšie iba preto, že bolo zmenené meno deklaranta.
68.
Po druhé, pokiaľ ide o dovozy, o aké ide vo veci samej, článok 201 ods. 3 pododsek 2 Colného kódexu z roku 1992 stanovoval, že ak sa colné vyhlásenie podáva na základe nesprávnych údajov, „každá osoba, ktorá poskytla údaje k vystaveniu colného vyhlásenia a ktorá si bola alebo si mala byť vedomá, že takéto údaje nie sú pravdivé, môže byť taktiež považovaná za dlžníka v súlade s platnými národnými predpismi“. Keďže prvý deklarant nevyhnutne musel poskytnúť iné údaje uvedené vo vyhlásení, hoci by sa preukázali ako nepravdivé, mohol by sa tiež pokladať za zodpovedného za colný dlh.
69.
Najmä vzhľadom na toto pravidlo nie som presvedčený, že, ako tvrdila holandská vláda, oprava mena deklaranta by sa mala v každom prípade povoliť iba pre opravy, ktorých výsledkom bola zmena priameho zastúpenia na nepriame zastúpenie, keďže iba posledné uvedené umožní pôvodnému deklarantovi zostať dlžníkom colného dlhu. Vzhľadom na znenie článku 201 ods. 3 pododseku 2 Colného kódexu z roku 1992, aj keď bolo meno deklaranta opravené tak, aby odrážalo skutočnosť, že pôvodne uvedená osoba bola zastúpená novým deklarantom, pôvodný deklarant by pravdepodobne zostal dlžníkom colného dlhu, pretože bol tým, ktorý pôvodne poskytol informácie.
70.
Po tretie je potrebné zdôrazniť, že na to, aby nový deklarant mohol získať akúkoľvek náhradu, museli by byť tiež splnené podmienky článku 236 Colného kódexu z roku 1992.
71.
Pokiaľ ide o predložené tvrdenia týkajúce sa neistôt, ktoré by oprava mena deklaranta spôsobila colným orgánom, zdá sa, že sú dôsledkom rozhodnutia normotvorcu Únie, ktorý po prvé umožnil opravu colného vyhlásenia po udelení prepustenia, a po druhé poskytol rovnakú príležitosť na opravu, či už na podnet administratívy alebo deklaranta. (
53
) Preto by všetky prvky, ktoré mohli colné úrady zmeniť ex offo, mohli byť v tomto zmysle predmetom žiadosti deklaranta. (
54
)
72.
Keďže článok 78 Colného kódexu z roku 1992 nevylúčil meno deklaranta z rozsahu možných opráv a keďže sa zdá, že všeobecný súd rozhodol, že neprišlo k zneužitiu práva, (
55
) kľúčovou otázkou, ktorú treba preskúmať, je, že ak boli colné orgány v spore vo veci samej oprávnené zamietnuť opravu mena deklaranta, či uvedenie mena deklaranta, bola výsledkom skutočného omylu alebo nedorozumenia alebo výsledkom úmyselného výberu. (
56
) Toto je podľa môjho názoru skutočná povaha diskrečnej právomoci udelenej colným orgánom podľa článku 78 ods. 1 tohto kódexu („… môžu… colné vyhlásenia opraviť …“), pretože ak je po preskúmaní žiadosti o opravu zrejmé, že vyhlásenie neodzrkadľuje skutočný stav vecí, potom sa v zásade musí opraviť, s výnimkou prípadu, keď by to poškodilo ciele, ktoré sleduje colná právna úprava, a tým aj legitímne práva a záujmy iných strán, a najmä finančné záujmy Únie, v prospech ktorej colné orgány vyberajú clo.
73.
Na zodpovedanie otázky položenej vnútroštátnym súdom je preto potrebné overiť, či za okolností, o aké ide vo veci samej, môže byť uvedenie spoločnosti Pfeifer & Langen ako deklaranta považované za dôsledok omylu.
74.
Aj tu dal Súdny dvor tomuto pojmu relatívne širší rozsah. Súdny dvor napríklad konštatoval, že pojem „omyl“ zahŕňal neúmyselné opomenutia, a to aj v prípadoch, keď existencia takýchto opomenutí bola zrejme odvodená z jedinej skutočnosti, že deklarant podal žiadosť o opravu vyhlásenia. (
57
) Vo veci CEVA Freight Holland (
58
) Súdny dvor rozhodol, že deklarant môže požiadať o úpravu prevodnej hodnoty tovaru, zatiaľ čo určenie tejto hodnoty závisí od výberu metódy výpočtu, (
59
) ak bola takáto žiadosť podaná ako reakcia na opravu vykonanú colnými orgánmi v súvislosti s colnou podpoložkou. (
60
) Zdá sa teda, že pojem omyl sa netýka iba podstatných chýb, ale aj akéhokoľvek vyhlásenia urobeného v rozpore s colným pravidlom.
75.
V konaní vo veci samej sa javí, že počiatočné označenie mena deklaranta bolo dôsledkom omylu. V tejto súvislosti vnútroštátny súd uvádza, že Pfeifer & Langen získala od spoločnosti Zahărul Oradea plnomocenstvo konať v jej mene. V tomto ohľade možno poznamenať, že odsek 6 splnomocnenia z 2. februára 2012 stanovil:
„Sme si vedomí toho, že podaním colného vyhlásenia sa stávame deklarantom podľa Colného kódexu, a zaväzujeme sa, že budeme znášať náklady na všetky dovozné clá vynaložené spoločnosťou Pfeifer & Langen KG pred colným úradom pre výber colných poplatkov.“
76.
Táto okolnosť, ktorá nie je spochybnená, podľa môjho názoru postačuje na preukázanie existencie omylu v zmysle článku 78 Colného kódexu z roku 1992.
77.
Podľa článku 5 ods. 4 tohto kódexu, ak deklarant koná v prospech hlavného zodpovedného „musí“ vyhlásiť, že koná v prospech zastúpenej osoby a uviesť, či ide o priame alebo nepriame zastúpenie, a preukázať sa plnou mocou. Ak teda deklarant koná v prospech hlavného zodpovedného, ale nevyhlási to, deklarant porušuje článok 5 ods. 4 prvý pododsek Colného kódexu z roku 1992.
78.
Okrem toho v prejednávanej veci je potrebné uviesť, že colné orgány uplatnili zvýhodnené sadzobné zaobchádzanie na Pfeifer & Langen, a odpočítali sumu dovozov z certifikátov spoločnosti Zahărul Oradea. Colné orgány teda implicitne, ale nevyhnutne zastávali názor, že Pfeifer & Langen konala v prospech spoločnosti Zahărul Oradea, ale aj vo svoj prospech, čo je predpokladom, ktorý je v rozpore s článkom 5 ods. 2 Colného kódexu z roku 1992. Toto ustanovenie, ktoré je taxatívne, pokiaľ ide o právo na colné zastúpenie, (
61
) stanovuje iba možnosť konať v mene a na účet ostatných alebo vo vlastnom mene, ale na účet ostatných.
79.
Článok 5 ods. 4 druhý pododsek Colného kódexu z roku 1992 samozrejme stanovuje, že „osoba, ktorá nevyhlási, že koná v mene alebo na účet inej osoby, alebo vyhlási, že koná v mene alebo na účet inej osoby bez plnej moci, sa považuje za osobu konajúcu vo svojom vlastnom mene a na vlastný účet“. Skutočnosť, že opravným prostriedkom pre prípad porušenia článku 5 ods. 4 prvého pododseku Colného kódexu z roku 1992 je uplatnenie domnienky, však nemení skutočnosť, že, ako vyplýva z použitia slovesa „musí“, deklarant bol povinný vyhlásiť, že konal v mene alebo na účet inej osoby. Pokiaľ preto osoba neuplatní splnomocnenie, dopúšťa sa prihlasovateľ nesprávnosti v zmysle článku 78 Colného kódexu z roku 1992.
80.
Keďže bolo vo veci samej k vyhláseniu priložené splnomocnenie, nie je možné spochybniť dôkaz o existencii takéhoto mandátu k dátumu vyhlásenia.
81.
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné odpovedať na otázku položenú vnútroštátnym súdom tak, že článok 78 Colného kódexu z roku 1992 sa má vykladať v tom zmysle, že ak colný deklarant uviedol, že koná výlučne vo vlastnom mene, aj keď mu bolo nariadené, aby podal colné vyhlásenie v prospech a v mene tretej osoby, po prepustení tovaru je možné toto colné vyhlásenie opraviť tak, aby sa hlavný zodpovedný stal deklarantom, ak možno predložiť dôkaz o existencii takého splnomocnenia pred podaním colného vyhlásenia.
IV. Návrh
82.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázku, ktorú položil Finanzgericht Düsseldorf (Finančný súd Düsseldorf, Nemecko), takto:
Článok 78 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva, sa má vykladať v tom zmysle, že ak colný deklarant uviedol, že koná výlučne vo vlastnom mene, aj keď mu bolo nariadené, aby podal colné vyhlásenie v prospech a v mene tretej osoby, po prepustení tovaru je možné toto colné vyhlásenie opraviť tak, aby sa hlavný zodpovedný stal deklarantom, ak možno predložiť dôkaz o existencii takého splnomocnenia pred podaním colného vyhlásenia.
(
1
)	Jazyk prednesu: angličtina.
(
2
)	Hoci spis neobsahuje žiadne podrobnosti týkajúce sa tejto kontroly DPH, je potrebné zdôrazniť, že článok 85 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1) stanovuje, že „základom dane pri dovoze tovaru je hodnota určená na colné účely v súlade s platnými ustanoveniami Spoločenstva”.
(
3
)	V ďalšej verzii Colného kódexu prijatej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 z 23. apríla 2008, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (modernizovaný Colný kódex) (Ú. v. EÚ L 145, 2008, s. 1), bol článok 78 odstránený a nahradený článkom 27. Toto znenie Colného kódexu odkazovalo na úlohu vymedziť, za akých okolností je možné opraviť colné vyhlásenie po premiestnení tovaru, Komisii (pozri články 89 ods. 2, 113 a 181). Následná verzia kódexu po prijatí nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013 z 9. októbra 2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 269, 2013, s. 1), ktorá je v súčasnosti platná, uvádza, že povoliť opravu colného vyhlásenia po prepustení tovaru možno len na to, aby si mohol deklarant splniť povinnosti týkajúce sa prepustenia tovaru do dotknutého colného režimu (pozri článok 173). Rovnaká verzia stanovuje, že je na Komisii, aby prostredníctvom vykonávacích aktov vymedzila procesné pravidlá týkajúce sa takejto žiadosti (pozri článok 176).
(
4
)	Pozri rozsudok z 15. septembra 2011, skupina DP (C‑138/10, EU:C:2011:587, bod 33).
(
5
)	Tamže, bod 35.
(
6
)	V rozsudku zo 7. marca 2019, Suez II (C‑643/17, EU:C:2019:179, bod 46), Súdny dvor rozhodol, že „osoba prepravujúca tovar alebo osoba preberajúca zodpovednosť za prepravu“, je povinná informovať „o všetkých dôležitých údajoch týkajúcich sa druhu tovaru alebo výrobku, o ktorý ide, ako aj jeho množstva. Tieto informácie totiž umožnia správnu identifikáciu tovaru na účely jeho nomenklatúrneho zaradenia a prípadne výpočtu dovozného cla“. Z článku 43 toho kódexu však vyplýva, že informácie poskytnuté touto osobou sa poskytujú v súvislosti s predbežným colným vyhlásením. Ako vyplýva z článku 29, výpočet dovozného cla závisel od colného vyhlásenia, a teda od informácií poskytnutých deklarantom.
(
7
)	Pozri rozsudok z 5. októbra 2006, ASM Lithography (C‑100/05, EU:C:2006:645, bod 33).
(
8
)	Pozri rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, body 61 až 64), a z 10. júla 2019, CEVA Freight Holland (C‑249/18, EU:C:2019:587, bod 29).
(
9
)	Pozri rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 65), a z 10. júla 2019, CEVA Freight Holland (C‑249/18, EU:C:2019:587, bod 30).
(
10
)	Kurzívou zdôraznil generálny advokát.
(
11
)	Pozri rozsudok z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 46).
(
12
)	Pozri rozsudok z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 50). Súdny dvor uznal, že vyhlásenie môže byť predmetom niekoľkých žiadostí o opravu. Pozri rozsudok z 10. decembra 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, bod 25), ktorý v jazyku konania, konkrétne lotyšskom, používa výraz „atkārtotu pārskatīšanu“. Vo francúzškom znení je tento bod formulovaný takto: „… ne contient de restriction ni en ce qui concerne la possibilité pour les autorités douanières de répéter une révision…“ (Kurzívou zdôraznil generálny advokát).
(
13
)	Pozri v tomto zmysle rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 52), a zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 62).
(
14
)	Pozri v tomto zmysle rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 53), a zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 63).
(
15
)	Pozri v tomto zmysle rozsudky z 5. októbra 2006, ASM Lithography (C‑100/05, EU:C:2006:645, bod 42); z 27. februára 2014, Greencarrier Freight Services Latvia, (C‑571/12, EU:C:2014:102, bod 40), a z 12. októbra 2017, X (C‑661/15, EU:C:2017:753, bod 63). Článok 78 Colného kódexu z roku 1992 nestanovoval žiadnu osobitnú lehotu na opravu colných vyhlásení. Pozri rozsudok z 10. decembra 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, bod 25).
(
16
)	Pozri rozsudok z 12. októbra 2017, Tigers (C‑156/16, EU:C:2017:754, bod 21).
(
17
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. decembra 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, bod 25).
(
18
)	Rozsudok z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624). Pozri v tomto zmysle tiež rozsudok zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 56).
(
19
)	Pozri rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 70), a z 20. decembra 2017, Hamamatsu Photonics Deutschland (C‑529/16, EU:C:2017:984, bod 30).
(
20
)	Podľa môjho názoru skutočnosť, že normotvorca vložil článok 78, a navyše ustanovenia týkajúce sa právneho režimu vyhlásenia (články 59 až 77), do hlavy IV o colne schválenom určení alebo použití, možno vysvetliť samotnou skutočnosťou, že hlavným účelom vyhlásenia je určenie uplatniteľného colného režimu. Preto bolo potrebné určiť právny režim uplatniteľný na toto vyhlásenie predtým, ako sa spresnia jeho dôsledky.
(
21
)	Rozsudok zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 56).
(
22
)	Aby bolo možné vykonať túto opravu, pôvodnému deklarantovi muselo byť udelené plnomocenstvo, pretože iba pod touto podmienkou, v súlade s článkom 5 ods. 4 Colného kódexu z roku 1992, mohol pôvodný deklarant požiadať o opravu v prospech nového deklaranta. Okrem toho je potrebné zdôrazniť, že vzhľadom na to, že článok 78 sa týka opravy vyhlásenia a nie jeho nahradenia, nový deklarant musel byť považovaný za toho, na koho prešli práva a povinnosti pôvodného deklaranta, vrátane prípadných lehôt.
(
23
)	Článok 199 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1, Mim. vyd. 02/006, s. 3), tiež stanovuje, že deklarant je zodpovedný za správnosť informácií uvedených vo vyhlásení. Avšak, keďže toto nariadenie predstavuje predpis nižšej právnej sily, ktorý bol navyše čiastočne zrušený z dôvodu porušenia ustanovení Colného kódexu z roku 1992 (pozri rozsudok z 12. októbra 2017, X, C‑661/15, EU:C:2017:753, bod 67), nemožno ho zohľadniť pri výklade ustanovení tohto kódexu.
(
24
)	Pozri rozsudok z 15. septembra 2011, DP group (C‑138/10, EU:C:2011:587, body 40 a 41). Zásada neodvolateľnosti vyhlásenia však zrejme zodpovedá viac situácii, ktorá existovala pred prijatím Colného kódexu z roku 1992. Po prijatí článku 78 do tohto kódexu, ako aj možnosti zrušenia vyhlásenia uvedenej v článku 66, je existencia takejto zásady zrejme spornejšia.
(
25
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. decembra 2017, Hamamatsu Photonics Deutschland (C‑529/16, EU:C:2017:984, body 30 až 34). V rozsudku zo 17. septembra 2014, Baltic Agro (C‑3/13, EU:C:2014:2227), bola Súdnemu dvoru položená otázka o platnosti článku 66 Colného kódexu z roku 1992. Vnútroštátny súd mal pochybnosti o tom, či toto ustanovenie môže porušovať zásadu rovnosti zaobchádzania, keďže neumožňuje zrušenie nesprávneho colného vyhlásenia s cieľom opraviť príjemcu tovaru. V tejto súvislosti Súdny dvor odpovedal záporne bez toho, aby spochybnil tento predpoklad. Súdny dvor naopak pripomenul povinnosť deklaranta poskytnúť informácie čo najpresnejšie (pozri body 41 až 46 daného rozsudku).
(
26
)	Pozri rozsudok z 12. októbra 2017, Tigers (C‑156/16, EU:C:2017:754, bod 31).
(
27
)	Pozri rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 63), a z 27. februára 2014, Greencarrier Freight Services Latvia (C‑571/12, EU:C:2014:102, bod 33).
(
28
)	Pozri napríklad rozsudky zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 56); z 12. júla 2012, Südzucker a i., (C‑608/10, C‑10/11 a C‑23/11, EU:C:2012:444, bod 47); zo 16. októbra 2014VAEX Varkens‑ en Veehandel (C‑387/13, EU:C:2014:2296, bod 50), a z 10. júla 2019, CEVA Freight Holland (C‑249/18, EU:C:2019:587, bod 32).
(
29
)	Pozri rozsudok z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 70). Avšak v bode 30 rozsudku z 20. decembra 2017, Hamamatsu Photonics Deutschland (C‑529/16, EU:C:2017:984), Súdny dvor konštatoval, že prípady, ktoré pripúštali úpravu prevodnej hodnoty a posteriori, sa obmedzovali na špecifické situácie týkajúce sa predovšetkým chýb v kvalite alebo fungovaní výrobku zistených po prepustení do voľného obehu.
(
30
)	Pozri rozsudok zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 65).
(
31
)	Pozri rozsudok z 12. júla 2012, Südzucker a i. (C‑608/10, C‑10/11 a C‑23/11, EU:C:2012:444, bod 47).
(
32
)	Pozri rozsudok zo 16. októbra 2014, VAEX Varkens‑en Veehandel (C‑387/13, EU:C:2014:2296, bod 52).
(
33
)	Je pravda, že Súdny dvor konštatoval, že colné orgány majú širokú mieru voľnej úvahy pri rozhodovaní, či vyhovieť žiadosti deklaranta o opravu alebo nie. Pozri rozsudok z 10. decembra 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, bod 27). Je však nevyhnutné uviesť toto vyjadrenie do kontextu, konkrétne, že odkazuje na možnosť administratívy vykonať preskúmanie ex offo. Pokiaľ ide o opatrenia nasledujúce po žiadosti o opravu, vzhľadom na uvedenú judikatúru Súdneho dvora sa zdá, že miera voľnej úvahy je pomerne obmedzená. Podľa môjho názoru bolo použitie pojmu „môžu“ v článku 78 vysvetlené skutočnosťou, že toto ustanovenie uznáva tak možnosť administratívy opraviť určité informácie, ako aj existenciu práva registranta požiadať o opravu vyhlásenia.
(
34
)	Pozri rozsudok z 27. februára 2014, Greencarrier Freight Services Latvia (C‑571/12, EU:C:2014:102, bod 32). Pozri tiež rozsudok z 15. septembra 2011, DP skupina (C‑138/10, EU:C:2011:587, bod 37).
(
35
)	Z článku 66 ods. 1 Colného kódexu z roku 1992 by sa okrem týchto troch okolností dalo vyvodiť, že takáto možnosť mohla byť v zásade zmenená iba prostredníctvom zrušenia.
(
36
)	Pozri rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 47), a zo 16. októbra 2014, VAEX Varkens- en Veehandel (C‑387/13, EU:C:2014:2296, bod 53). Ako však Súdny dvor konštatoval v rozsudku z 12. júla 2012, Südzucker a i. (C‑608/10, C‑10/11 a C‑23/11, EU:C:2012:444, bod 50), samotný fakt, že fyzická kontrola tovaru už nie je možná, neznamená, že akákoľvek oprava colného vyhlásenia nebola možná. Tento dôvod bolo možné použiť na zamietnutie žiadosti o opravu iba vtedy, keď boli tieto kontroly potrebné na dosiahnutie cieľov právnej úpravy Únie. Táto okolnosť najmä nebránila a posteriori kontrole kvalifikácie udelenej tovaru, ktorá sa vykonáva na základe opisu uvedeného tovaru v colnom vyhlásení. Pozri rozsudok z 22. novembra 2012, Digitalnet a i. (C‑320/11, C‑330/11, C‑382/11 a C‑383/11, EU:C:2012:745, body 65 až 67), a z 27. februára 2014, Greencarrier Freight Services Latvia (C‑571/12, EU:C:2014:102, bod 36).
(
37
)	Pozri najmä rozsudky zo 16. októbra 2014, VAEX Varkens- en Veehandel (C‑387/13, EU:C:2014:2296, bod 54), a z 5. októbra 2006, ASM Lithography (C‑100/05, EU:C:2006:645, bod 43).
(
38
)	Pozri napríklad rozsudok z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 69).
(
39
)	Pozri rozsudok zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 51).
(
40
)	Pozri rozsudok zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, body 53 až 66). V tejto veci colný zástupca konajúci na účet spoločnosti Terex alebo kupujúcich uviedol vo vývozných vyhláseniach kód colného režimu 10 00, ktorý označuje vývoz tovaru Spoločenstva namiesto kódu 31 51, ktorý označuje spätný vývoz tovaru podmienečne oslobodeného od cla. Súdny dvor v bode 65 konštatoval, že článok 78 Colného kódexu z roku 1992 umožňuje opraviť vývozné vyhlásenie tovaru s cieľom opraviť kód colného režimu. V rozsahu, v akom Súdny dvor urobil všeobecné závery týkajúce sa pôsobnosti článku 78 Colného kódexu, možno tento rozsudok chápať tak, že možnosť zmeny výberu colného režimu existovala na základe článku 78 Colného kódexu v rozsahu, v akom bol dotknutý colný režim uplatnený nesprávne a neboli ohrozené ciele Colného kódexu z roku 1992. Riešenie, ku ktorému dospel Súdny dvor v tejto veci, možno tiež chápať tak, že sa obmedzovalo na situácie, ktoré zahŕňali chybu vo vybranom kóde. Následne tak možno na tvrdenie Súdneho dvora nazerať tak, že sa obmedzovalo na umožnenie zmeny kódov colného režimu, ktoré neboli v súlade s vybraným colným konaním, a nie na zahrnutie všeobecnej možnosti zmeniť colné konanie uvedené v colnom vyhlásení. Hoci opis skutkových okolností nešpecifikuje, či colné vyhlásenie zahŕňalo okrem uvedeného kódu aj uvedené colné konanie, tento druhý výklad by bol podľa môjho názoru viac presvedčivý. Vzhľadom totiž na článok 66 a skutočnosť, že výber colného konania je kľúčovým prvkom colného vyhlásenia, možno ho zmeniť iba prostredníctvom zrušenia colného vyhlásenia.
(
41
)	Je pravda, že článok 66 ods. 2 Colného kódexu z roku 1992 stanovoval, že vyhlásenie mohlo byť v určitých prípadoch zrušené po prepustení tovaru. Toto ustanovenie však nemalo za následok rozšírenie pôsobnosti článku 66, ale iba to, že v určitých prípadoch, ktoré aj tak patria do pôsobnosti článku 66, ako je uvedené v jeho prvom odseku, bolo umožnené, aby k zrušeniu došlo až po prepustení.
(
42
)	Ako som už vysvetlil v bodoch 26 a 56 vyššie, hlavným účelom colného vyhlásenia je pridelenie určitého tovaru osobitnému colnému režimu.
(
43
)	Pozri rozsudok zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 56).
(
44
)	Pozri článok 233 Colného kódexu z roku 1992.
(
45
)	Tento záver nie je spochybnený rozsudkom z 15. septembra 2011, skupina DP (C‑138/10, EU:C:2011:587). Aj keď sa Súdny dvor v tejto veci, ktorá sa týkala nesprávneho výpočtu, odvoláva na možnosť zrušenia, z tohto rozsudku nevyplýva, že by Súdny dvor rozhodol o možnosti zrušenia v situácii, o akú ide vo veci samej. Súdny dvor sa obmedzil na zodpovedanie položenej otázky tým, že zdôraznil, že hoci nebolo možné, aby sudca zrušil vyhlásenie, deklarant by sa mohol v určitých situáciách domáhať zrušenia vyhlásenia. Podľa môjho názoru skutočnosť, že Súdny dvor nechcel zaujať stanovisko k možnosti zrušenia za takých okolností, o aké išlo vo veci samej, je zrejmá zo skutočnosti, že Súdny dvor pri uvedení právneho rámca dokonca ani nešpecifikoval, ktoré prípady zrušenia boli prípustné podľa vykonávacieho nariadenia.
(
46
)	Pozri rozsudok zo 16. októbra 2014, VAEX Varkens‑ en Veehandel (C‑387/13, EU:C:2014:2296, bod 54).
(
47
)	Pozri tiež rozsudky zo 14. mája 1996, Faroe Seafood a i. (C‑153/94 a C‑204/94, EU:C:1996:198, body 108 a 109), a zo 7. apríla 2011Sony Supply Chain Solutions (Europe) (C‑153/10, EU:C:2011:224, bod 28).
(
48
)	Nariadenie Komisie (ES) č. 1291/2000 z 9. júna 2000, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá uplatňovania systému dovozných a vývozných licencií a certifikátov s vopred stanovenou sadzbou náhrady pre poľnohospodárske výrobky (Ú. v. ES L 152, 2000, s. 1; Mim. vyd. 03/029, s. 145).
(
49
)	Pozri napríklad rozsudok Südzucker a i. z 12. júla 2012 (C‑608/10, C‑10/11 a C‑23/11, EU:C:2012:444, bod 56); zo 16. októbra 2014, Nordex Food (C‑334/13, EU:C:2014:2294, bod 59), a zo 16. októbra 2014VAEX Varkens‑ en Veehandel (C‑387/13, EU:C:2014:2296, bod 34).
(
50
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. júla 2012, Südzucker a i. (C‑608/10, C‑10/11 a C‑23/11, EU:C:2012:444, bod 66).
(
51
)	Pozri napríklad rozsudok z 13. marca 2014, SICES a i. (C‑155/13, EU:C:2014:145).
(
52
)	Pozri článok 192 Colného kódexu z roku 1992.
(
53
)	Akákoľvek oprava vyhlásenia síce spôsobuje náklady pre administratívu, ale keďže článok 78 ods. 3 stanovuje, že opravy sa musia vykonať „v súlade s vydanými predpismi“, členské štáty boli oprávnené, pokiaľ chceli, preniesť tieto náklady na deklaranta.
(
54
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. decembra 2015, Veloserviss (C‑427/14, EU:C:2015:803, bod 41).
(
55
)	Pozri body 51 až 53 vyššie.
(
56
)	Pozri v tomto zmysle rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 47 a nasl.), a zo 14. januára 2010, Terex Equipment a i. (C‑430/08 a C‑431/08, EU:C:2010:15, bod 56 a nasl).
(
57
)	Pozri v tomto zmysle rozsudky z 20. októbra 2005, Overland Footwear (C‑468/03, EU:C:2005:624, bod 63), a z 10. júla 2019, CEVA Freight Holland (C‑249/18, EU:C:2019:587, bod 32).
(
58
)	Rozsudok z 10. júla 2019 (C‑249/18, EU:C:2019:587).
(
59
)	Dovozca si môže slobodne vybrať medzi cenami dohodnutými pre každý z týchto predajov tú, ktorú použije ako základ na určenie colnej hodnoty príslušného tovaru za predpokladu, že bol schopný poskytnúť, pokiaľ ide o cenu, ktorú vyberie, všetky prvky a dokumenty potrebné pre colné orgány (tamže, bod 25).
(
60
)	Pozri rozsudok z 10. júla 2019, CEVA Freight Holland (C‑249/18, EU:C:2019:587, body 26, 36 až 39).
(
61
)	Pozri rozsudok zo 7. apríla 2011, Sony Supply Chain Solutions (Európa) (C‑153/10, EU:C:2011:224, bod 30).