62022CJ0700_RES
Mål C‑700/22
RegioJet a.s.ochSTUDENT AGENCY k.s.
mot
České dráhy a.s._Správa železnic, státní organizaceochČeská republika, Ministerstvo dopravy
(begäran om förhandsavgörande från Nejvyšší soud)
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 7 december 2023
”Begäran om förhandsavgörande – Förordning (EU) 2015/1589 – Befintligt stöd eller nytt stöd – Stöd som har beviljats i strid med förfarandereglerna i artikel 108.3 FEUF – Preskriptionsfristen i artikel 17 i förordning (EU) 2015/1589 har löpt ut – Skyldighet för den nationella domstolen att återkräva stödet”
Stöd som ges av en medlemsstat – Återkrav av ett rättsstridigt stöd – Stöd som beviljats i strid med handläggningsreglerna i artikel 108 FEUF – Den tioåriga preskriptionsfristen i artikel 17 i förordning 2015/1589 har löpt ut – Den nationella domstolens behörighet att besluta om återbetalning av stödet påverkas inte
(Artikel 108.3 FEUF; kommissionens förordning nr 2015/1589, artikel 17)
(se punkterna 13–21)
Resumé
Den 26 juni 2008 ingick České dráhy, ett järnvägsföretag med säte i Tjeckien, ett avtal med den nationella järnvägsmyndigheten, varvid České dráhy överlät en del av sitt företag till České dráhy.
RegioJet och STUDENT AGENCY, konkurrenter till České dráhy, har gjort gällande att det pris som České dráhy erhöll inom ramen för denna transaktion utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF och att det är rättsstridigt, eftersom det varken har anmälts till Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 108.3 FEUF eller godkänts av denna.
Den tvist som uppstått i denna fråga vid de tjeckiska domstolarna anhängiggjordes vid Nejvyšší soud (Högsta domstolen, Tjeckien).
I detta mål uppkommer bland annat frågan huruvida utgången av den tioåriga preskriptionstid som föreskrivs i artikel 17.1 i förordning 2015/1589 (
1
), till följd av vilken ett stöd som olagligen har genomförts blir ett befintligt stöd, hindrar den nationella domstol som har att pröva en begäran om återkrav av ett sådant stöd från att besluta om återbetalning av det stödmottagande företaget. På en fråga från Tjeckiens högsta domstol besvarar domstolen denna fråga nekande.
Domstolens bedömning
För det första erinrar domstolen om att de nationella domstolarna och kommissionen har olika och kompletterande roller vid genomförandet av fördragets bestämmelser om statligt stöd. Medan uppgiften att bedöma huruvida stödåtgärder är förenliga med den inre marknaden omfattas av den exklusiva behörighet som tillkommer kommissionen, vars beslut kan prövas av unionsdomstolarna, säkerställer de nationella domstolarna nämligen skyddet för enskildas rättigheter vid åsidosättande av den skyldighet att i förväg anmäla statligt stöd till kommissionen som föreskrivs i artikel 108.3 FEUF.
Vad gäller betydelsen av att den tioåriga preskriptionstid som föreskrivs i artikel 17.1 i förordning 2015/1589 har löpt ut, vad gäller nationella förfaranden för återkrav av olagligt stöd, påpekar domstolen att denna förordning inte innehåller någon bestämmelse rörande nationella domstolars behörigheter och skyldigheter, vilka fortfarande följer av fördragets bestämmelser, Det är enbart kommissionens befogenheter att återkräva olagligt stöd som avses i den preskriptionstid på tio år som föreskrivs i artikel 17.1 i förordning 2015/1589.
Under dessa omständigheter ska de nationella myndigheterna återkräva det olagliga stödet, i avsaknad av unionsbestämmelser på området, enligt de förfaranden som föreskrivs i tillämplig nationell rätt. I detta sammanhang är de enda preskriptionsbestämmelser som eventuellt är tillämpliga i förevarande mål följaktligen de som följer av nationell rätt, med förbehåll för principerna om effektivitet och likvärdighet.
Domstolen preciserar slutligen att det stödmottagande företaget České dráhy inte kan hänvisa till att de nationella domstolarna, när det gäller befintligt stöd som omfattas av artikel 108.1 FEUF, inte är behöriga att besluta om återkrav av stödet. Även om ett stöd som har genomförts i strid med artikel 108.3 FEUF, med tillämpning av artikel 1 b iv och artikel 17.3 i förordning 2015/1589, blir ett befintligt stöd vid utgången av den preskriptionstid som föreskrivs i artikel 17.1 i nämnda förordning, medför denna bestämmelse inte att ett olagligt statligt stöd blir lagligt retroaktivt enbart på grund av att det blir ett befintligt stöd.
Mot bakgrund av det ovan anförda konstaterar domstolen att artikel 108.3 FEUF ska tolkas så, att de nationella domstolarna kan besluta om att återkräva ett statligt stöd som har beviljats i strid med den anmälningsskyldighet som föreskrivs i denna bestämmelse, även om den preskriptionstid som föreskrivs i artikel 17.1 i förordning 2015/1589 har löpt ut med avseende på detta stöd, och stödet därför ska anses utgöra ett befintligt stöd.
(
1
)	Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/589 av den 14 april 2015 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker (EUT L 98, 2015, s. 9).