62020CJ0151_RES
Дело C‑151/20
Bundeswettbewerbsbehörde
срещу
Agrana Zucker GmbH_Nordzucker AGиSüdzucker AG
(Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof)
Решение на Съда (голям състав) от 22 март 2022 година
„Преюдициално запитване — Конкуренция — Член 101 ДФЕС — Картел, преследван от два национални органи по конкуренция — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 50 — Принцип ne bis in idem — Наличие на едно и също престъпление — Член 52, параграф 1 — Ограничения на принципа ne bis in idem — Условия — Преследване на цел от общ интерес — Пропорционалност“
Основни права — Принцип ne bis in idem — Условия за прилагане — Кумулиране на наказателни производства и санкции — Критерии за преценка на наказателноправния характер — Правна квалификация на нарушението във вътрешното право, естество на нарушението и тежест на наложената санкция
(член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 30 и 31)
Основни права — Принцип ne bis in idem — Условия за прилагане — Кумулиране на наказателни производства и санкции — Понятие — Кумулиране на производства в областта на конкурентното право, които имат за цел налагането на глоби или само установяването на нарушение — Включване
(член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 32 и 60—67)
Основни права — Принцип ne bis in idem — Условия за прилагане — Наличие на предходно окончателно решение — Критерии за преценка — Окончателно решение, постановено след преценка на делото по същество
(член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 34 и 35)
Основни права — Принцип ne bis in idem — Условия за прилагане — Наличие на едно и също престъпление — Критерий за преценка — Идентичност на фактите — Картел, преследван от два национални органи по конкуренция — Преценка на идентичността на фактите с оглед на територията, пазара на стоките и периода, които са предмет на образуваните от посочените органи производства
(член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 38—48)
Основни права — Харта на основните права на Европейския съюз — Ограничаване на упражняването на предвидените в Хартата права и свободи — Ограничаване на принципа ne bis in idem — Условия — Преследване на цел от общ интерес — Картел, преследван от два национални органи по конкуренция — Кумулиране на производства, които имат за предмет идентични аспекти на едно и също неправомерно деяние — Недопустимост
(член 50 и член 52, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 49—57)
Резюме
Nordzucker AG и Südzucker AG са германски производители на захар, които заедно с трети голям производител имат господстващо положение на пазара на захар в Германия. Този пазар традиционно е разделен на три основни географски области, всяка от които е контролирана от един от тримата големи производители.
Agrana Zucker GmbH (наричано по-нататък „Agrana“) е дъщерно дружество на Südzucker и е основният производител на захар в Австрия.
От 2004 г. нататък Nordzucker и Südzucker се договарят да не се конкурират помежду си посредством навлизане в съответните си традиционни основни пазари за продажба. В този контекст в началото на 2006 г. директорът по продажбите на Südzucker се обажда на директора по продажбите на Nordzucker, за да се оплаче от доставки на захар на австрийския пазар от словашко дъщерно дружество на Nordzucker, като намеква, че това би могло да има последици за германския пазар на захар (по-нататък „телефонният разговор от 2006 г.“).
Впоследствие, за да се ползва от националните програми за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер, Nordzucker уведомява както Bundeskartellamt (Федерална служба за защита на конкуренцията, Германия), така и Bundeswettbewerbsbehörde (Федерален орган за защита на конкуренцията, Австрия) за участието си в картел на германския и австрийския пазар на захар. Тези два органа едновременно образуват производства по разследване.
През 2014 г. с влязло в сила решение германският орган по конкуренцията установява, че Nordzucker, Südzucker и третият германски производител са участвали в антиконкурентен картел в нарушение на член 101 ДФЕС и на съответните разпоредби от германското право и налага по-специално на Südzucker глоба в размер на 195500000 EUR. В това решение се възпроизвежда и съдържанието на телефонния разговор от 2006 г. относно австрийския пазар на захар.
Oberlandesgericht Wien (Върховен областен съд Виена, Австрия) обаче отхвърля искането на австрийския орган по конкуренция, от една страна, да се установи, че Nordzucker, Südzucker и Agrana са нарушили член 101 ДФЕС и съответните разпоредби от австрийското право и от друга страна, да се наложат на Südzucker две глоби, една от които солидарно с Agrana.
Австрийският орган по конкуренцията обжалва това определение пред Oberster Gerichtshof (Върховен съд, Австрия), който е запитващата юрисдикция. В този контекст посочената юрисдикция иска да установи дали принципът ne bis in idem, закрепен в член 50 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), не допуска тя да вземе предвид телефонния разговор от 2006 г. във висящото пред нея производство, тъй като този разговор е бил изрично посочен в решението от 2014 г. на германския орган по конкуренцията. Освен това запитващата юрисдикция иска да установи дали с оглед на практиката на Съда принципът ne bis in idem се прилага в производство за установяване на нарушение, което не води до налагане на глоба поради участието на предприятие в национална програма за освобождаване от глоби или намаляване на техния размер.
В отговор на тези въпроси, Съдът, заседаващ в голям състав, пояснява прилагането на принципа ne bis in idem в рамките на паралелни или последователни производства в областта на конкурентното право, които се отнасят до едно и също антиконкурентно поведение в няколко държави членки.
Съображения на Съда
В началото Съдът припомня, че закрепеният в член 50 от Хартата принцип ne bis in idem забранява кумулирането както на производства, така и на санкции, които имат наказателноправен характер по смисъла на този член, за същото деяние срещу същото лице.
По-специално посоченият принцип не допуска в областта на конкуренцията предприятие да бъде наказвано или преследвано отново за антиконкурентни действия, за които с предходно влязло в сила решение то вече е било санкционирано или е било установено, че не носи отговорност. Така прилагането на принципа ne bis in idem в производствата, свързани с правото на конкуренция, е подчинено на две условия, а именно, от една страна, да има предходно окончателно решение (условието „bis“) и от друга страна, едно и също поведение да е било предмет на предходното решение и на последващите производства или решения (условието „idem“).
Тъй като решението на германския орган по конкуренцията представлява предходно окончателно решение, постановено след преценка на делото по същество, условието „bis“ е изпълнено по отношение на воденото от австрийския орган производство.
Що се отнася до условието „idem“, критерият, който е релевантен, за да се прецени дали е налице едно и също престъпление, е идентичността на фактите, независимо от правната им квалификация по националното право или защитения правен интерес. Идентичността на антиконкурентните практики трябва да се разгледа с оглед на територията и на пазара на съответните стоки, и на периода, през който посочените практики са имали за цел или последици предотвратяване, ограничаване или нарушаване на конкуренцията.
Следователно запитващата юрисдикция трябва да провери, въз основа на преценка на всички релевантни обстоятелства, дали решението на германския орган по конкуренция от 2014 г. установява и санкционира разглеждания картел поради антиконкурентната му цел или антиконкурентните му последици не само на германска, но и на австрийска територия. Ако случаят е такъв, други производства и евентуално други санкции за нарушение на член 101 ДФЕС и на съответните разпоредби от австрийското право поради наличието на картела на австрийска територия, биха представлявали ограничение на основното право, гарантирано в член 50 от Хартата.
Освен това такова ограничение не може да бъде обосновано по член 52, параграф 1 от Хартата. Тази разпоредба предвижда по-специално, че всяко ограничаване на упражняването на правата и свободите, признати от Хартата, трябва действително да отговаря на признати от Съюза цели от общ интерес или на необходимостта да се защитят правата и свободите на други хора.
Тъй като с предвидената в член 101 ДФЕС забрана на картелите се преследва целта от общ интерес да се гарантира, че конкуренцията в рамките на вътрешния пазар няма да бъде нарушена, ограничението на гарантирания в член 50 от Хартата принцип ne bis in idem в резултат на кумулирането на наказателноправни производства и санкции от два национални органа по конкуренция може наистина да бъде обосновано по силата на член 52, параграф 1 от Хартата, когато тези производства и санкции са насочени към постигането на допълнителни цели, които евентуално са свързани с различни аспекти на едно и също разглеждано неправомерно деяние. При все това, в случай че два национални органи по конкуренция преследват и санкционират едни и същи деяния, за да осигурят спазването на забраната на картелите съгласно член 101 ДФЕС и съответните разпоредби от съответното им национално право, забраняващи картелите, които могат да засегнат търговията между държавите членки по смисъла на член 101 ДФЕС, тези два органа биха преследвали една и съща цел от общ интерес, насочена към гарантирането, че конкуренцията в рамките на вътрешния пазар няма да бъде нарушена. Такова кумулиране на производства и санкции не би отговаряло на призната от Съюза цел от общ интерес, поради което не може да бъде обоснована и по член 52, параграф 1 от Хартата.
Що се отнася до производството, водено от австрийския орган по конкуренция срещу Nordzucker, в заключение Съдът потвърждава, че принципът ne bis in idem може да се приложи и спрямо такова производство по прилагане на конкурентното право, в което, поради обстоятелството че Nordzucker е включено в националната програма за освобождаване от глоби или за намаляване на техния размер, може само да се установи нарушение на това право.
Всъщност като следствие от принципа res judicata, целта на принципа ne bis in idem се състои в гарантирането на правната сигурност и справедливост, така че след като е било преследвано и евентуално наказано, дадено физическо или юридическо лице да може да бъде сигурно, че няма да бъде преследвано повторно за същото нарушение. Следователно образуването на производство по наказателно преследване само по себе си може да попада в приложното поле на принципа ne bis in idem, независимо дали преследването действително води до налагането на санкция.