62024CC0002
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
ATHANASIOSA RANTOSA,
predstavljeni 27. marca 2025 (
1
)
Zadeva C‑2/24 P
Teva Pharmaceutical Industries Ltd,
Cephalon Inc.
proti
Evropski komisiji
„Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg modafinila – Sporazum o poravnavi na področju patentov, da bi se odložilo dajanje manj drage generične različice modafinila na trg – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP – Ničnostna tožba – Omejevanje zaradi cilja – Omejevanje zaradi posledice – Merila presoje“
I. Uvod
1.
Družbi Teva Pharmaceutical Industries Ltd (v nadaljevanju: Teva) in Cephalon Inc. (v nadaljevanju skupaj: pritožnici) s pritožbo predlagata razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 18. oktobra 2023, Teva Pharmaceutical Industries in Cephalon/Komisija (T‑74/21, v nadaljevanju: izpodbijana sodba, EU:T:2023:651), s katero je to zavrnilo njuno tožbo. S to tožbo sta predlagali, primarno, razglasitev ničnosti Sklepa Evropske komisije C(2020) 8153 final z dne 26. novembra 2020 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 PDEU in člena 53 Sporazuma EGP (zadeva AT.39686 – Cephalon) (v nadaljevanju: sporni sklep) (
2
), v katerem je bilo ugotovljeno, da sta pritožnici kršili člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP s tem, da sta sklenili sporazum o poravnavi medsebojnega spora na področju patentov, in, podredno, odpravo ali znižanje zneska naloženih glob.
2.
Ta zadeva izhaja iz sporazuma o poravnavi spora (v nadaljevanju: sporazum o poravnavi), ki sta ga sklenili pritožnici, ki sta farmacevtski podjetji, in v skladu s katerim se je ena od njiju, družba Teva, zavezala, da svojega generičnega zdravila ne bo dala na zadevne trge modafinila, za kar ne bo dobila neposrednih plačil, temveč vse poslovne transakcije, določene s tem sporazumom. Komisija je v spornem sklepu med drugim ugotovila, da navedeni sporazum pomeni omejevanje konkurence tako zaradi cilja kot zaradi posledice v smislu člena 101(1) PDEU in člena 53 Sporazuma EGP. Družbama Cephalon in Teva sta bili zato naloženi globi v višini 30.480.000 EUR oziroma 30.000.000 EUR.
3.
Ta zadeva se umešča v nadaljevanje zadev, v katerih so bile izdane sodbe Generics (UK) in drugi (
3
), Lundbeck (
4
) in Servier (
5
), ki so se nanašale na opredelitev sporazumov o poravnavi spora na področju patentov kot omejevanja konkurence zaradi cilja v smislu člena 101 PDEU. Sodišču ponuja zlasti priložnost za pojasnitev meril, ki se uporabljajo za ugotovitev omejevanja konkurence v smislu te določbe v okviru sporazuma o poravnavi na področju patentov, ki ga skleneta proizvajalec originalnega zdravila, ki je imetnik sekundarnih patentov v zvezi s farmacevtskim izdelkom, in proizvajalec generične različice tega zdravila.
II. Dejansko stanje
4.
Dejansko stanje je predstavljeno v točkah od 2 do 43 izpodbijane sodbe in ga je mogoče za potrebe teh sklepnih predlogov povzeti, kot sledi.
A. Zadevna gospodarska subjekta
5.
Cephalon je biofarmacevtska družba s sedežem v Združenih državah, ki dobavlja tako originalne kot generične farmacevtske izdelke po celem svetu. Njene glavne dejavnosti zajemajo raziskave in razvoj ter dajanje zdravil v promet, pri čemer se posebej osredotoča na motnje osrednjega živčnega sistema.
6.
Teva je multinacionalna farmacevtska družba, ki deluje na področjih razvoja, proizvodnje in trženja generičnih zdravil ter inovativnih in specializiranih farmacevtskih izdelkov, aktivnih farmacevtskih učinkovin in izdelkov v prosti prodaji.
7.
Družba Teva je oktobra 2011, potem ko je Komisija s Sklepom C(2011) 7435 final (zadeva COMP/M. 6258 – Teva/Cephalon) z dne 13. oktobra 2011, (
6
) sprejetim na podlagi člena 6(1)(b) Uredbe (ES) št. 139/2004 (
7
), odobrila priglašeno koncentracijo, prevzela družbo Cephalon.
B. Zadevni izdelek in patenti
8.
Izdelek, na katerega se nanaša ta zadeva, je zdravilo, ki vsebuje aktivno farmacevtsko učinkovino (v nadaljevanju: AFU) modafinil. Modafinil je bil odkrit leta 1976 v laboratoriju družbe Lafon, francoskega farmacevtskega podjetja. Modafinil je stimulacijsko sredstvo za dolgotrajno budnost, ki se uporablja pri zdravljenju nekaterih motenj spanja.
9.
Družba Cephalon je leta 1993 pridobila izključne pravice za modafinil in ga leta 1997 začela prodajati v Združenem kraljestvu pod znamko Provigil. Leta 2005 je to podjetje modafinil prodajalo v več državah Evropskega gospodarskega prostora (EGP).
10.
V EGP so se različni nacionalni patenti za molekulo, katerih imetnica je bila družba Cephalon za AFU modafinil, iztekli leta 2003, medtem ko se je varstvo podatkov v zvezi s to AFU izteklo najpozneje leta 2005. Čeprav so se patenti za molekulo modafinila iztekli, je bila družba Cephalon še vedno imetnica sekundarnih patentov za velikost delcev in drugih patentov, povezanih z modafinilom, ki so se v EGP iztekli leta 2015.
11.
Zdravilo Provigil je bilo z vidika prodaje najpomembnejši izdelek v portfelju družbe Cephalon. Ta je, ker je pričakovala, da bodo v bližnji prihodnosti prišla na trg generična zdravila, in da bi zaščitila svoje dejavnosti na zadevnem področju, delala na izdelku druge generacije, poimenovanem Nuvigil, ki temelji na AFU modafinil in ga je nameravala dati na trg, da bi z njim od leta 2006 postopoma nadomestila Provigil – najprej v Združenih državah, nato pa še v EGP. Poleg tega je predvidela, da bo na trg dala še eno zdravilo na osnovi modafinila, poimenovano Sparlon. Nazadnje družba Cephalon v EGP ni dala na trg niti zdravila Nuvigil niti zdravila Sparlon.
12.
Ko so konec leta 2002 štiri družbe iz sektorja generičnih zdravil, med njimi družba Teva, zaprosile za regulativno dovoljenje za trženje svojih generičnih različic modafinila v Združenih državah, je družba Cephalon začela postopek zaradi kršitve patentnih pravic v Združenih državah. Junija 2005 je družba Teva dala svojo generično različico modafinila na trg v Združenem kraljestvu.
13.
Družba Cephalon je 6. julija 2005, potem ko so bili izmenjani dopisi, pri High Court of Justice (England & Wales) (višje sodišče (Anglija in Wales), Združeno kraljestvo) začela sodni postopek v patentnem sporu zoper družbo Teva, pri čemer je predlagala izdajo začasne odredbe, da bi tej družbi preprečila prodajo njene generične različice modafinila v Združenem kraljestvu. Družba Teva je nato vložila nasprotno tožbo za ugotovitev ničnosti. Družba Teva se je pred obravnavo o predlogu za izdajo začasne odredbe, ki naj bi potekala 11. julija 2005, strinjala, da preneha prodajati svoje generične različice modafinila v Združenem kraljestvu. Družba Cephalon se je v zameno strinjala s plačilom jamstva v višini 2,1 milijona britanskih funtov (GBP) (to je približno 3,07 milijona EUR), če bi družba Teva s svojimi predlogi v sodnem postopku uspela in bi imela pravico zahtevati odškodnino zaradi izgube dobička.
14.
Pogajanja za sklenitev sporazuma o poravnavi so se začela konec novembra 2005.
C. Sporazum o poravnavi
15.
Družbi Cephalon in Teva sta 8. decembra 2005 sklenili sporazum o poravnavi, ki je veljal tudi za njune povezane družbe in je začel veljati 4. decembra 2005.
16.
V členu 2 tega sporazuma je bilo med drugim določeno, da se družba Teva zavezuje, da ne bo samostojno vstopila na trg modafinila niti ne bo konkurirala družbi Cephalon na tem trgu (v nadaljevanju: klavzula o nekonkuriranju) in da ne bo izpodbijala patentov, ki jih ima v lasti družba Cephalon za modafinil (v nadaljevanju: klavzula o neizpodbijanju) (v nadaljevanju obe skupaj: omejevalni klavzuli).
17.
Členi od 2.2 do 2.6 sporazuma o poravnavi so obravnavali vse transakcije, ki so se nanašale na: licenco, ki jo je družba Teva podelila družbi Cephalon v zvezi s pravicami intelektualne lastnine družbe Teva; licenco družbe Cephalon družbi Teva za uporabo podatkov, poimenovanih CEP1347, pri razvoju katerih je sodelovala družba Cephalon v okviru študij o zdravljenju Parkinsonove bolezni; dobavo AFU modafinil družbe Teva družbi Cephalon; plačila družbe Cephalon družbi Teva za prihranjene stroške sodnih postopkov ter distribucijo izdelkov družbe Cephalon v Združenem kraljestvu s strani družbe Teva.
18.
Prav tako je ta sporazum v členu 3 določal generične pravice v korist družbe Teva. V skladu s tem členom je družba Cephalon družbi Teva od leta 2012 (ali prej, če bi kateri koli subjekt na trg uvedel generično različico modafinila) podeljevala neizključno licenco za dajanje na trg njene generične različice modafinila, tudi v EGP.
19.
V skladu s členom 4 navedenega sporazuma sta se družbi Teva in Cephalon zavezali k takojšnjemu končanju svojega spora v zvezi z modafinilom v Združenih državah in Združenem kraljestvu.
20.
Nazadnje, z istim sporazumom o poravnavi so bili določeni tudi zneski ali licenčnine za različne transakcije, navedene v točkah 16 in 18 teh sklepnih predlogov.
III. Sporni sklep
21.
Komisija je 26. novembra 2020 sprejela sporni sklep, v katerem je menila, da sta pritožnici kršili člen 101 PDEU in člen 53 Sporazuma EGP s tem, da sta sodelovali v sporazumu o poravnavi v farmacevtskem sektorju v zameno za obrnjeno plačilo. Kršitev je zadevala Nemčijo, Avstrijo, Belgijo, Bolgarijo, Ciper, Dansko, Španijo, Finsko, Francijo, Grčijo, Madžarsko, Irsko, Islandijo, Italijo, Latvijo, Lihtenštajn, Litvo, Luksemburg, Norveško, Nizozemsko, Poljsko, Portugalsko, Romunijo, Združeno kraljestvo, Slovaško in Švedsko ter je trajala od 4. decembra 2005 do 12. oktobra 2011, razen v Bolgariji in Romuniji, kjer se je kršitev začela 1. januarja 2007, in na Madžarskem, kjer je kršitev prenehala 14. junija 2011. (
8
) Za ugotovljeno kršitev je Komisija družbama Cephalon in Teva naložila globi v višini 30.480.000 EUR oziroma 30.000.000 EUR. (
9
)
IV. Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
22.
Pritožnici sta s tožbo, ki sta jo 5. februarja 2021 vložili v sodnem tajništvu Splošnega sodišča, predlagali razglasitev ničnosti spornega sklepa in, podredno, odpravo ali zmanjšanje zneska naloženih glob.
23.
Pritožnici sta v podporo tožbi navedli štiri tožbene razloge, od katerih se je prvi nanašal na to, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je sporazum o poravnavi opredelila kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“; drugi na to, da je Komisija napačno uporabila pravo in napačno ugotovila dejansko stanje, ker je ta sporazum opredelila kot „omejevanje konkurence zaradi posledice“; tretji, uveljavljan podredno, se je nanašal na napačno uporabo člena 101(3) PDEU, ter nazadnje, s četrtim tožbenim razlogom, prav tako uveljavljanim podredno, pa pritožnici skušata doseči odpravo glob, ki sta jima bili naloženi, ali vsaj bistveno delno odpravo globe, naložene družbi Teva.
24.
Splošno sodišče je v izpodbijani sodbi, na prvem mestu, preučilo prvi tožbeni razlog v zvezi z napako, ki naj bi jo Komisija storila pri opredelitvi sporazuma o poravnavi kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“. (
10
) Prvič, zavrnilo je očitke o neuporabi ustreznega pravnega merila za opredelitev „omejevanja konkurence zaradi cilja“. (
11
) Drugič, Splošno sodišče je zavrnilo očitke v zvezi z obstojem druge verjetne razlage za transakcije, sklenjene poleg tega sporazuma, kot je to, da so bile zgolj nadomestilo za omejevalni klavzuli. (
12
) Tretjič, Splošno sodišče je zavrnilo očitke v zvezi z merilom, določenim v sodbi Generics (UK), glede obstoja pozitivnih posledic za konkurenco, ki so potrjene, upoštevne, značilne za zadevni sporazum in dovolj pomembne. (
13
) Četrtič, Splošno sodišče je zavrnilo očitke v zvezi z napakami, ki naj bi jih Komisija storila pri presoji gospodarskega in pravnega okvira sporazuma o poravnavi. (
14
)
25.
Na drugem mestu, Splošno sodišče je zavrnilo drugi tožbeni razlog, ki se je nanašal na napako, ki jo je Komisija storila s tem, da je navedeni sporazum opredelila kot „omejevanje konkurence zaradi posledice“, ker naj bi se ta institucija oprla zgolj na potencialne posledice tega sporazuma. (
15
)
26.
Na tretjem mestu, Splošno sodišče je zavrnilo tretji in četrti tožbeni razlog, ki sta ju pritožnici uveljavljali podredno. Tako je zavrnilo na eni strani tretji tožbeni razlog v zvezi z napako pri presoji, ki naj bi jo Komisija storila v spornem sklepu, ker ta sklep vsebuje presojo, da ta sporazum ne izpolnjuje pogojev za izjemo iz člena 101(3) PDEU, (
16
) in na drugi strani četrti tožbeni razlog v zvezi s tem, da je Komisija pri naložitvi glob kršila načela pravne varnosti, prepovedi retroaktivnosti in varstva legitimnih pričakovanj ter načeli nullum crimen sine lege in nulla poena sine lege. (
17
)
27.
Na četrtem in zadnjem mestu, Splošno sodišče je zavrnilo predlog pritožnic za odpravo ali zmanjšanje zneska glob, ki sta bili naloženi s spornim sklepom. (
18
)
28.
Ob upoštevanju teh preudarkov je Splošno sodišče zavrnilo tožbo pritožnic in jima naložilo plačilo stroškov.
V. Postopek pred Sodiščem in predlogi strank
29.
Pritožnici s pritožbo Sodišču predlagata, naj ugotovi dopustnost tožbe in ugodi pritožbi; razveljavi izpodbijano sodbo; zadevo vrne v razsojanje Splošnemu sodišču, da ponovno odloči, razen če bi Sodišče menilo, da je stanje dovolj razjasnjeno, da razglasi ničnost spornega sklepa, in Komisiji naloži plačilo stroškov, vključno s stroški pritožnic v postopkih pred Sodiščem in pred Splošnim sodiščem. Komisija Sodišču predlaga, naj pritožbo zavrne in pritožnicama naloži plačilo stroškov.
VI. Analiza
30.
Pritožnici v podporo pritožbi navajata dva pritožbena razloga, ki se nanašata na napako pri uporabi prava, ki jo je Splošno sodišče storilo na eni strani pri uporabi merila, ki omogoča ugotovitev obstoja omejevanja konkurence zaradi cilja v okviru sporazuma o poravnavi na področju farmacevtskih patentov, v smislu sodne prakse, ki izhaja iz sodbe Generics (UK) (A), in na drugi strani v okviru preučitve protikonkurenčnih posledic sporazuma o poravnavi (B).
A. Prvi pritožbeni razlog
31.
Pritožnici s prvim pritožbenim razlogom, ki je razdeljen na dva dela, trdita, da je Splošno sodišče napačno uporabilo pravno merilo, ki izhaja iz sodbe Generics (UK) in omogoča ugotovitev obstoja omejevanja konkurence zaradi cilja v okviru sporazuma o poravnavi.
32.
Prvi del se nanaša na razlago, ki jo je Splošno sodišče podalo v zvezi s prvim delom merila, določenega s to sodbo, in, natančneje, na vprašanje, ali je prenos vrednosti, določen v okviru sporazuma o poravnavi, mogoče razložiti z interesom strank, da si ne bosta konkurirali na podlagi učinkovitosti. (
19
)Drugi del se nanaša na drugi del tega merila in zlasti na pogoje, pod katerimi ima lahko tak sporazum potrjene za konkurenco pozitivne posledice, zaradi katerih je mogoče razumno podvomiti o njegovi zadostni škodljivosti z vidika konkurence. (
20
)
33.
Za lažjo analizo tega pritožbenega razloga se mi zdi koristno opozoriti na merila, ki so v sodni praksi Sodišča določena za opredelitev sporazumov o plačilu za odlog (imenovanih „pay for delay“) kot „omejevanja konkurence zaradi cilja“, ter zlasti na načela, ki izhajajo iz sodbe Generics (UK), ki je v osrčju te zadeve, in poznejše sodne prakse Sodišča na tem področju.
1.
Opredelitev sporazumov o plačilu za odlog kot omejevanja konkurence zaradi cilja
34.
Uvodoma moram opozoriti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pojem „omejevanje konkurence zaradi cilja“ mogoče uporabiti le za nekatere nedovoljene prakse med podjetji, ki same po sebi pomenijo zadostno stopnjo škodljivosti za konkurenco, da se šteje, da ugotavljanje njihovih posledic ni potrebno. (
21
)
35.
Sodišče je posebej v zvezi s sporazumi o poravnavi, kot je sporazum o poravnavi v obravnavani zadevi, v okviru sporov o patentih, ki se nanašajo na postopek proizvodnje AFU, ki je postala javna dobrina, ki so bili sklenjeni med proizvajalcem originalnih zdravil in proizvajalcem generičnih zdravil ter katerih posledica je bila odložitev vstopa na trg z generičnimi zdravili v zameno za prenos denarnih ali nedenarnih vrednosti prvonavedenega na drugonavedenega, razsodilo, da takih sporazumov ni vedno mogoče šteti kot „omejevanje zaradi cilja“ v smislu člena 101(1) PDEU. (
22
)
36.
V zvezi s tem je treba navesti, da se lahko proizvajalec generičnih zdravil v skladu z zgoraj navedeno sodno prakso, potem ko je ocenil možnosti za uspeh v sodnem postopku med njim in proizvajalcem zadevnega originalnega zdravila, odloči, da ne bo vstopil na zadevni trg in da bo s tem proizvajalcem sklenil sporazum o poravnavi tega postopka. Takega sporazuma ni mogoče vedno obravnavati kot „omejevanje zaradi cilja“ v smislu člena 101(1) PDEU. Dejstvo, da tak sporazum vključuje prenose vrednosti s proizvajalca originalnih zdravil na proizvajalca generičnih zdravil, prav tako ni zadosten razlog za to, da se ta sporazum opredeli kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“, saj se lahko ti prenosi vrednosti izkažejo za utemeljene. To lahko velja, če proizvajalec generičnih zdravil od proizvajalca originalnih zdravil prejme zneske, ki se dejansko ujemajo z nadomestilom za stroške in nevšečnosti, povezane s sporom med njima, ali ki se ujemajo s plačilom za dejansko dobavo blaga ali storitev proizvajalcu originalnih zdravil. (
23
)
37.
Če torej sporazum o poravnavi spora v zvezi z veljavnostjo patenta med proizvajalcem generičnih zdravil in proizvajalcem originalnih zdravil, ki je imetnik tega patenta, vključuje prenose vrednosti s proizvajalca originalnih zdravil na proizvajalca generičnih zdravil, je treba na prvem mestu preveriti, ali je pozitivno neto bilanco teh prenosov mogoče v celoti utemeljiti – kot je navedeno v prejšnji točki teh sklepnih predlogov – s potrebo po nadomestilu za stroške in nevšečnosti, povezane s tem sporom, kot so stroški in honorarji za svetovalce zadnjenavedenega proizvajalca, ali s potrebo po plačilu za dejansko in izkazano dobavo njegovega blaga ali storitev proizvajalcu originalnega zdravila. (
24
) Poravnava takega spora namreč pomeni, da proizvajalec generičnih zdravil prizna veljavnost zadevnega patenta, saj se odpove pravici do njegovega izpodbijanja. Iz tega sledi, da je na podlagi takoimenovanega „obrnjenega“ plačila proizvajalca originalnih zdravil v korist proizvajalca generičnih zdravil mogoče šteti, da je le kritje takih stroškov ali plačilo za tako dobavljeno blago ali storitve skladno s takim priznanjem in da je zato lahko upravičeno z vidika konkurence. (
25
)
38.
Če ta pozitivna neto bilanca prenosov ni v celoti utemeljena s tako potrebo, je treba na drugem mestu preveriti, ali je ob neobstoju take utemeljitve te prenose mogoče pojasniti izključno s poslovnim interesom teh proizvajalcev zdravil, da si ne konkurirajo na podlagi učinkovitosti. V okviru te preučitve je treba ugotoviti, ali je navedena bilanca, vključno z morebitnimi utemeljenimi stroški, dovolj velika, da je proizvajalca generičnih zdravil dejansko spodbudila k temu, da se je odpovedal vstopu na zadevni trg, ne da bi se zahtevalo, da je ta neto pozitivna bilanca nujno večja od dobička, ki bi ga ta proizvajalec generičnih zdravil ustvaril, če bi v patentnem sporu uspel. (
26
)
39.
Ob upoštevanju kompleksnosti sporazumov o poravnavi presoje zadostne stopnje gospodarske škodljivosti teh sporazumov za pravilno delovanje konkurence na zadevnem trgu ni mogoče opraviti abstraktno, ampak zahteva podrobno, na objektivnih preudarkih temelječo analizo tega sporazuma, pa tudi njegovih ciljev ter gospodarskega in pravnega okvira, v katerega je umeščen. (
27
)
2.
Prvi del prvega pritožbenega razloga: napačna uporaba prvega dela merila, določenega v sodbi Generics (UK)
40.
Pritožnici v podporo prvemu delu prvega pritožbenega razloga izpodbijata točke od 45 do 47 izpodbijane sodbe in zlasti pravno merilo, ki ga je Splošno sodišče uporabilo za opredelitev zavez o nekonkuriranju in neizpodbijanju, sprejetih v okviru sporazuma o poravnavi, kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“.
41.
Po njunem mnenju je bilo v izpodbijani sodbi pravo napačno uporabljeno s treh vidikov. Prvič, pravno merilo, uporabljeno v točkah 46 in 47 navedene sodbe, naj bi bilo po naravi hipotetično in naj bi ustrezalo temu, kar se zahteva v okviru preučitve obstoja omejevanja konkurence zaradi posledice, in ne zaradi cilja, kar naj bi bilo v nasprotju s sodbo Generics (UK) (a). Drugič, Splošno sodišče naj bi v točki 45 navedene sodbe določilo strožje pravno merilo od tistega, ki je bilo določeno v sodbi Generics (UK) (b). Nazadnje, tretjič, v navedeni sodbi naj bi bilo odobreno merilo, ki ga stranki ne moreta izpolniti, kar je v neposrednem nasprotju s sodbo Generics (UK) (c).
a)
Hipotetični scenarij, ki ga je uporabilo Splošno sodišče
1) Povzetek trditev strank
42.
Pritožnici na eni strani Splošnemu sodišču očitata, da je v točki 46 izpodbijane sodbe ugotovilo, da je „Komisija […] morala pri opredelitvi, ali je imela vsaka od poslovnih transakcij kot edino verjetno razlago cilj spodbuditi družbo Teva, naj sprejme omejevalni klavzuli in se tako odpove konkuriranju družbi Cephalon na podlagi svoj[e] [učinkovitosti], ali pa bi bile te transakcije vsekakor sklenjene tudi v običajnih tržnih razmerah, primerjati to, kar se je dejansko zgodilo, s tem, kar bi se zgodilo, če omejevalnih klavzul ne bi bilo“. Kot je zadevno merilo predstavilo Splošno sodišče, naj bi zahtevalo analizo hipotetičnega scenarija, ki se uporablja pri preučevanju omejitev konkurence zaradi posledice. Iz istih razlogov pritožnici trdita, da je bilo pri ugotovitvi v točki 47 navedene sodbe, v skladu s katero „pravno merilo, ki ga je uporabila Komisija, ni enakovredno hipotetični analizi, ki se uporablja pri presoji sporazumov kot omejevanja zaradi posledice“, pravo napačno uporabljeno.
43.
Na drugi strani, medtem ko se točka 46 navedene sodbe nanaša na klavzuli o nekonkuriranju in neizpodbijanju kot ločen del sporazuma o poravnavi („če omejevalnih klavzul ne bi bilo“), naj bi merilo, ki ga je potrdilo Splošno sodišče, v resnici zahtevalo, da se za vsako poslovno transakcijo presodi, ali bi bila dejansko sklenjena in ali bi bila sklenjena pod enakimi pogoji, če sporazuma o poravnavi kot celote ne bi bilo. Splošno sodišče pa naj bi z določitvijo takega merila napačno uporabilo pravo s tem, da je presojo omejevanja konkurence zaradi cilja zamenjalo s presojo omejevanja konkurence zaradi posledice.
2) Presoja
i) Upoštevnost hipotetičnega scenarija v okviru analize protikonkurenčnega cilja
44.
Uvodoma moram opozoriti, da lahko sporazumi o poravnavi, s katerimi proizvajalec generičnih zdravil, ki je kandidat za vstop na trg, vsaj začasno prizna veljavnost patenta, katerega imetnik je proizvajalec originalnih zdravil, in se s tem zaveže, da te veljavnosti ne bo izpodbijal niti ne bo vstopil na zadevni trg, povzročijo omejevalne posledice za konkurenco, saj je izpodbijanje veljavnosti in obsega patenta del običajne konkurence v sektorjih, v katerih obstajajo izključne pravice nad tehnologijami. (
28
)
45.
Vendar takih sporazumov ni mogoče vedno šteti kot omejevanje konkurence zaradi cilja v smislu člena 101(1) PDEU, ker se prenosi vrednosti, določeni v okviru teh sporazumov, ter zavezi o nekonkuriranju in neizpodbijanju lahko izkažejo za upravičene. (
29
) Zato je opredelitev kot omejevanje konkurence zaradi cilja mogoče uporabiti le, kadar omejitve konkurence, ki izhajajo iz klavzul o nekonkuriranju in neizpodbijanju, določenih v sporazumih o poravnavi, temeljijo ne na priznavanju veljavnosti patentov proizvajalcev originalnih zdravil, temveč na prenosu vrednosti s tega proizvajalca na zadevnega proizvajalca generičnih zdravil, kar za zadnjenavedenega pomeni spodbudo, da se odpove konkuriranju na podlagi učinkovitosti. (
30
)
46.
Iz tega sledi, da za ugotovitev, ali je sporazum mogoče opredeliti kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“, ni treba ločeno analizirati vsake od njegovih klavzul, temveč je treba presoditi, ali je ta sporazum kot celota dovolj gospodarsko škodljiv za dobro delovanje konkurence na zadevnem trgu. (
31
)
47.
Po tem pojasnilu je treba zdaj preučiti, ali so merila, določena v sodni praksi Sodišča, na katera je bilo opozorjeno v prejšnjih točkah teh sklepnih predlogov, v obravnavanem primeru izpolnjena in ali je zato Splošno sodišče v okviru analize omejevanja konkurence zaradi cilja v točki 46 izpodbijane sodbe pravilno ugotovilo, da je treba za namene te presoje analizirati, ali bi bile poslovne transakcije, ki jih vsebuje sporazum, dejansko sklenjene in ali bi bile sklenjene pod enakimi pogoji („če omejevalnih klavzul ne bi bilo“).
48.
Iz razlogov, ki jih bom navedel v naslednjih točkah, menim, da pristop, ki ga je uporabilo Splošno sodišče, ni v nasprotju z metodo, določeno v sodbi Generics (UK), in novejšo sodno prakso Sodišča na tem področju (
32
).
49.
Prvič, navesti moram namreč, da če je odločilno merilo za opredelitev sporazuma o poravnavi kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“ povezano z ugotovitvijo, da je edino nadomestilo za prenos vrednosti, ki ga proizvajalec generičnih zdravil prejme od proizvajalca originalnega zdravila, nevstop na trg (
33
), Splošnega sodišča ni mogoče kritizirati, ker se je pri preučitvi osredotočilo na zavezi o nekonkuriranju in neizpodbijanju, ki ju vsebujeta omejevalni klavzuli, ki v praksi pomenita nevstop na trg. Poleg tega Splošno sodišče ni zgolj formalistično in abstraktno analiziralo omejevalnih klavzul, ampak je poskušalo po podrobni analizi in celoviti presoji sporazuma o poravnavi ugotoviti, ali vključitev teh klavzul v sporazum – in posledično v zavezo družbe Teva, da ne bo samostojno vstopila na trg generičnih zdravil – pomeni nadomestilo za prenos vrednosti, ki ga je družba Cephalon s poslovnimi transakcijami izvedla v korist družbe Teva. (
34
)
50.
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je Splošno sodišče z uporabljenim pristopom v resnici želelo, kot je razvidno iz točk od 43 do 46 izpodbijane sodbe, na podlagi hipotetičnega scenarija ugotoviti, ali sporazumi, sklenjeni med pritožnicama, odstopajo od običajnih tržnih pogojev s tem, da so povezani predvsem s cilji ter gospodarskim in pravnim okvirom, v katerega so se ti sporazumi umeščali ob njihovi sklenitvi, da bi ugotovilo spodbujevalni učinek prenosov vrednosti, določenih v navedenih sporazumih. (
35
) Vendar sodna praksa Sodišča sama po sebi ne izključuje hipotetičnih elementov, ki jih je mogoče upoštevati pri ugotavljanju omejevanja konkurence zaradi cilja. (
36
)
51.
Drugič, ugotavljam, da čeprav analiza, ki jo je Splošno sodišče opravilo v točki 46 izpodbijane sodbe in pri kateri je preučilo povezane transakcije ob neobstoju omejevalnih klavzul, na neki način pomeni analizo hipotetičnega položaja, je iz točk od 43 do 47 navedene sodbe dovolj jasno razvidno, da je bila ta analiza opravljena zaradi preverjanja, ali ti klavzuli pomenita spodbudo za družbo Teva, da se odpove konkuriranju družbi Cephalon na podlagi svoje učinkovitosti, da bi se določila objektivna teža zadevne prakse. Vendar se taka presoja ne sme zamenjevati, kot je Splošno sodišče pravilno navedlo v točkah od 47 do 50 navedene sodbe, z analizo hipotetičnega scenarija, ki je del presoje sporazumov kot omejevanja konkurence zaradi posledice. (
37
)
52.
Ne glede na to, kako poimenujemo to analizo, dejstvo, da vključuje hipotetični element, samo po sebi ne pomeni, da ustreza tako imenovani „hipotetični“ metodi, v okviru katere bi se hipotetični scenarij uporabil za rekonstrukcijo konkurenčnega položaja, ki bi obstajal na trgu, če ne bi bilo sporazuma o poravnavi, da bi se presodilo, kakšne posledice bi to imelo za konkurenco. (
38
) Poleg tega je očitno, da se presoja, ki jo je Splošno sodišče opravilo za ugotovitev obstoja omejevanja konkurence zaradi cilja, razlikuje od metodologije, uporabljene za analizo protikonkurenčnih posledic sporazuma o poravnavi, opisano v točkah od 221 do 223 in od 230 do 254 izpodbijane sodbe. (
39
)
ii) Hipotetični scenarij, ki ga je uporabilo Splošno sodišče
53.
Po mnenju pritožnic merilo, ki ga je Splošno sodišče določilo v točki 46 izpodbijane sodbe, v resnici zahteva, da se za vsako poslovno transakcijo presodi, ali bi bila dejansko sklenjena in ali bi bila sklenjena pod enakimi pogoji, „če sporazuma o poravnavi [kot celote] ne bi bilo“, in ne „če omejevalnih klavzul ne bi bilo“, kot je razvidno iz te točke izpodbijane sodbe. Ker sta ti klavzuli sestavni del sporazuma o poravnavi, ju namreč v nasprotju s tem, kar naj bi zahtevalo merilo, ki ga je določilo Splošno sodišče, ne bi bilo mogoče preučiti ločeno.
54.
Takoj naj navedem, da želita pritožnici s to trditvijo, na kateri temelji velik del prvega dela prvega pritožbenega razloga, kot se mi zdi, v resnici dokazati, da merilo, ki ga je določilo Splošno sodišče, ustreza merilu, ki izhaja iz sodbe Generics (UK) za preučitev obstoja omejevanja konkurence zaradi posledice, in ga torej ni mogoče uporabiti za ugotovitev omejevanja zaradi cilja, ne da bi bilo pravo napačno uporabljeno.
55.
Vendar taka trditev po mojem mnenju temelji na napačni razlagi izpodbijane sodbe in je ni mogoče sprejeti.
56.
V zvezi s tem se mi zdi pomembno poudariti, da je Splošno sodišče, kot je razvidno iz točke 43 izpodbijane sodbe, v skladu s sodno prakso Sodišča nameravalo opraviti celovito presojo interesov in spodbud zadevnih strank, da bi preverilo, ali je mogoče poslovne transakcije iz sporazuma o poravnavi pojasniti še kako drugače kot s poslovnim interesom pritožnic, da si ne bosta konkurirali na podlagi učinkovitosti.
57.
Vendar taka analiza predpostavlja, kot je Splošno sodišče pravilno ugotovilo v točkah 50 in 56 izpodbijane sodbe, da se skupaj analizirajo poslovne transakcije in sporazum o poravnavi, ker se ti sporazumi umeščajo v isti pogodbeni okvir. Ob upoštevanju pogodbenih povezav med sporazumom o poravnavi in poslovnimi transakcijami, zaradi katerih so ti v praksi neločljivo povezani, je namreč težko razumeti, kako bi bilo te transakcije mogoče razlagati posamično. To še toliko bolj velja, ker je cilj te analize, kot je razvidno iz točke 50 teh sklepnih predlogov, pravzaprav opredeliti spodbujevalni učinek prenosov vrednosti in ugotoviti, ali vključitev omejevalnih klavzul v sporazum o poravnavi (in posledično zaveze družbe Teva, da ne vstopi na trg ali ta vstop odloži) predstavlja nadomestilo za prenose vrednosti, ki jih je družba Cephalon izvedla s poslovnimi transakcijami. (
40
)
58.
Poleg tega v nasprotju s tem, kar trdita pritožnici, noben element izpodbijane sodbe ne kaže, da Splošno sodišče ni opravilo analize, opisane v prejšnji točki teh sklepnih predlogov, (
41
) saj točki 61 in 162 izpodbijane sodbe kažeta na nasprotno, (
42
) ali da je v praksi zahtevalo dokaz, kaj bi se zgodilo, če sporazuma o poravnavi kot celote ne bi bilo. (
43
)
b)
Trditev pritožnic, da je Splošno sodišče uporabilo strožje pravno pravilo od tistega, ki je določeno v sodbi Generics (UK)
59.
Pritožnici poudarjata, da v skladu s sodbo Generics (UK) sporazum o poravnavi pomeni sporazum, katerega namen je preprečiti, omejiti ali izkriviti konkurenco, če je iz vseh razpoložljivih elementov razvidno, da je prenose vrednosti mogoče pojasniti zgolj s poslovnim interesom strank tega sporazuma, da si ne bodo konkurirale na podlagi učinkovitosti. (
44
) Sodišče naj bi poleg tega ugotovilo, da je dovolj, da je to pojasnilo „verjetno“, da pogodbene ureditve niso zajete v opredelitvi sporazuma, s katerim se omejuje konkurenca zaradi cilja. (
45
) Vendar naj bi Splošno sodišče v točki 45 izpodbijane sodbe razsodilo, da mora Komisija preveriti, ali bi bile lahko poslovne transakcije iz sporazuma o poravnavi pod tako ugodnimi pogoji sklenjene tudi brez omejevalnih klavzul. Splošno sodišče naj bi tako ne le izkrivilo merilo, določeno v prejšnji sodni praksi Sodišča (
46
) in potrjeno v sodbi Generics (UK), temveč tudi v nasprotju z navedeno sodbo obrnilo dokazno breme. (
47
)
60.
Iz razlogov, ki sledijo, menim, da očitku pritožnic ni mogoče pritrditi.
61.
Kot je razvidno iz točke 53 izpodbijane sodbe, ki je pritožnici ne izpodbijata, je Splošno sodišče z navajanjem točk 83 in 87 sodbe Generics (UK) pravilno določilo načelo, v skladu s katerim mora Komisija dokazati, da sta v zadevnem kontekstu klavzuli o nekonkuriranju in neizpodbijanju, sklenjeni v okviru sporazuma o poravnavi, privedli do sporazuma, s katerim se omejuje konkurenca zaradi cilja, ter torej dokazati, da iz preučitve tega sporazuma izhaja, da je mogoče z njim določene prenose vrednosti pojasniti izključno s poslovnim interesom tako imetnika zadevnega patenta kot tudi domnevnega kršitelja pravic, da si ne bosta konkurirala na podlagi učinkovitosti.
62.
Pritožnici sta namreč na prvi stopnji trdili, da so imele poslovne transakcije iz sporazuma o poravnavi še drugo verjetno razlago, kot je to, da so bile zgolj nadomestilo za omejevalni klavzuli. Splošno sodišče je zato preverilo, kot je razvidno iz točke 61 izpodbijane sodbe, ali je Komisija za vsako od poslovnih transakcij, določenih s tem sporazumom, storila napako pri presoji, ker je ugotovila, da so bile zadevne transakcije uporabljene za prenos vrednosti z družbe Cephalon na družbo Teva v zameno za zavezo družbe Teva, da ne bo samostojno vstopila na trge generičnih zdravil in da v zvezi z modafinilom ne bo konkurirala družbi Cephalon.
63.
Po izvedeni podrobni analizi spornega sklepa je Splošno sodišče v točki 162 izpodbijane sodbe prišlo do ugotovitve, ki je pritožnici ne izpodbijata, da je Komisija v izpodbijanem sklepu na podlagi ustreznega pravnega merila ugotovila, da vsaka od poslovnih transakcij, določenih v sporazumu o poravnavi, ni imela nobenega drugega cilja, kot je zvišanje ravni celotnega prenosa vrednosti v korist družbe Teva na podlagi tega sporazuma, kar je to družbo spodbudilo k sprejetju omejevalnih klavzul. (
48
)
64.
Iz tega sledi, da v nasprotju s tem, kar trdita pritožnici, iz analize, ki jo je Splošno sodišče opravilo v izpodbijani sodbi, ni razvidno, da je to sodišče zahtevalo, da pritožnici dokažeta, da je drugo pojasnilo zanesljivo, ampak raje, da se pojasnila, ki sta jih navedli, niso štela za verjetna. Splošno sodišče zato ni obrnilo dokaznega bremena in ni napačno uporabilo prava s tem, da je razsodilo, da je Komisija ustrezno dokazala, kot se zahteva v sodbi Generics (UK), da je prenose vrednosti, izvedene v okviru povezanih transakcij, mogoče pojasniti zgolj s poslovnim interesom družb Teva in Cephalon, da si ne bosta konkurirali na podlagi učinkovitosti.
c)
Trditev pritožnic, da je Splošno sodišče določilo merilo, ki ga stranki ne moreta izpolniti
1) Povzetek trditev strank
65.
Pritožnici Splošnemu sodišču očitata, da ni pravilno uporabilo merila iz točke 43 izpodbijane sodbe, da bi preverilo, ali je mogoče poslovne transakcije iz sporazuma o poravnavi pojasniti še kako drugače kot s poslovnim interesom tako imetnika patenta kot tudi domnevnega kršitelja pravic, da si ne bosta konkurirala na podlagi učinkovitosti. V zvezi s tem poudarjata, da sta bili ob sklenitvi sporazuma o poravnavi vpleteni v spore na svetovni ravni glede patentov družbe Cephalon, s katerimi je bil zaščiten modafinil, in da bi stranki, „če sporazuma o poravnavi ne bi bilo“, svoj spor nadaljevali. V takem položaju naj družba Cephalon ne bi imela nobenega interesa za sklenitev kakršne koli poslovne transakcije z družbo Teva v zvezi s predmetom spora in naj bi imela le majhen interes za sklenitev kakršnega koli sporazuma, kot je Komisija sama priznala v točki 794 obrazložitve spornega sklepa.
66.
Pritožnici torej Splošnemu sodišču očitata, da je določilo merilo, ki ga v praksi ni mogoče izpolniti. To merilo, kot ga je uporabilo Splošno sodišče, naj bi nujno izključevalo sklenitev poslovnih transakcij hkrati s sporazumom o poravnavi, kar je v neposrednem nasprotju s sodbo Generics (UK).
67.
Nazadnje, trdita, da je bilo v tem okviru upoštevno vprašanje, ali ob domnevi, da sta družbi Teva in Cephalon rešili spor, za vsako od poslovnih transakcij lahko obstaja verjetno pojasnilo.
2) Presoja
68.
Prvič, navesti moram, da ta trditev delno temelji na trditvi – analizirani že v točkah od 56 do 58 teh sklepnih predlogov – da je Splošno sodišče nameravalo preučiti poslovne transakcije, „če sporazuma o poravnavi ne bi bilo“. Ker pa ta trditev, kot je bilo pojasnjeno v zgoraj navedenih točkah, temelji na napačni razlagi izpodbijane sodbe, jo je treba zavrniti.
69.
Drugič, pojasniti je treba, da se „celovita presoja“, ki jo je moralo opraviti Splošno sodišče, ni nanašala na vprašanje, ali bi pritožnici sklenili kakršno koli poslovno transakcijo neodvisno od sporazuma o poravnavi, temveč je bil njen namen ugotoviti, ali je mogoče poslovne transakcije iz sporazuma o poravnavi pojasniti še kako drugače kot s poslovnim interesom pritožnic, da si ne bosta konkurirali na podlagi učinkovitosti, kot je jasno razvidno iz točke 43 izpodbijane sodbe. To pa je pravzaprav analiza, ki jo je Splošno sodišče opravilo, ne da bi odstopalo od merila iz te točke 43, kot je razvidno iz točk 61 in 162 izpodbijane sodbe. (
49
)
70.
Tretjič, v nasprotju s tem, kar trdita pritožnici, iz izpodbijane sodbe ni razvidno, da bi Splošno sodišče izključilo sklenitev poslovnih transakcij hkrati s sporazumom o poravnavi. Nasprotno, Splošno sodišče je pravzaprav priznalo to možnost, ko je analiziralo vse sporazume, ki sta jih stranki sklenili v okviru poravnave svojih sporov. (
50
)
71.
Četrtič, ugotavljam, da je za ugotovitev omejevanja konkurence zaradi cilja v tem primeru upoštevno vprašanje, ali za poslovne transakcije, sklenjene v okviru sporazuma o poravnavi, lahko obstaja verjetno pojasnilo v smislu, da cilja teh transakcij nista omejevanje ali izkrivljanje konkurence na trgu s spodbujanjem potencialnega konkurenta, da ne vstopi na trg v zameno za neupravičen prenos vrednosti. Vendar je treba v obravnavanem primeru, čeprav to ni jasno razvidno iz ločene razlage točk 45 in 46 izpodbijane sodbe, ugotoviti, da je bila, kot je razvidno iz točk 61 in 162 izpodbijane sodbe, analiza, ki jo je opravilo Splošno sodišče, taka. (
51
)
72.
Ob upoštevanju navedenega menim, da Splošno sodišče ni napačno uporabilo prava in da je treba prvi del prvega pritožbenega razloga torej zavrniti.
3.
Drugi del prvega pritožbenega razloga: nepravilna uporaba drugega dela merila, določenega s sodbo Generics (UK)
73.
Pritožnici z drugim delom prvega pritožbenega razloga trdita, da je bila v izpodbijani sodbi storjena napaka pri uporabi prava, ki se nanaša na nezadostno in protislovno obrazložitev v zvezi z uporabo drugega dela merila, ki je določen v sodbi Generics (UK) in ki se nanaša na upoštevanje za konkurenco pozitivnih elementov v okviru ugotavljanja omejevanja konkurence zaradi cilja. (
52
)
74.
Uvodoma moram pojasniti, da pritožnici ne izpodbijata celotne obrazložitve, ki jo je Splošno sodišče razvilo za zavrnitev tretjega dela njunega prvega tožbenega razloga na prvi stopnji (v zvezi z drugim delom merila, določenega v sodbi Generics (UK)). (
53
) Natančneje, v okviru drugega dela prvega pritožbenega razloga izpodbijata le obrazložitev, ki jo je Splošno sodišče predstavilo v točkah 182 in 183 izpodbijane sodbe za zavrnitev trditev, ki sta jih navedli za dokaz, da so za konkurenco pozitivne posledice sporazuma o poravnavi jasno razvidne iz sklepa o koncentraciji.
75.
Pred vsebinsko analizo tega dela je treba uvodoma zavrniti trditve, ki jih je Komisija predstavila v dupliki in v skladu s katerimi je treba trditve pritožnic o protislovnosti razlogovanja Splošnega sodišča razglasiti za nedopustne, ker so „nove“. Protislovnost tega razlogovanja je bila namreč že omenjena v okviru pritožbe, trditve v repliki v zvezi s tem vidikom drugega dela pa so le odgovor na trditve, ki jih je Komisija navedla v odgovoru na pritožbo.
76.
Uvodoma je treba obravnavati tudi upoštevnost navedenega dela. Tudi ob domnevi, da bi bila obrazložitev v točkah 182 in 183 izpodbijane sodbe nezadostna ali protislovna, taka ugotovitev po mojem mnenju namreč ne bi mogla povzročiti razveljavitve te sodbe. Kot je trdila Komisija, sta pritožnici v okviru tega dela izpodbijali samo en element razlogovanja, na katerega se je Splošno sodišče oprlo za zavrnitev tretjega dela prvega tožbenega razloga, navedenega na prvi stopnji. Natančneje, pritožnici ne izpodbijata razlogovanja, ki mu je Splošno sodišče sledilo v točkah od 177 do 180 in od 186 do 190 navedene sodbe in bi bilo lahko samo po sebi dovolj za zavrnitev drugega dela prvega pritožbenega razloga. Iz analize, ki jo je Splošno sodišče opravilo v zgoraj navedenih točkah, pa je razvidno, da je preučilo in zavrnilo trditve, da je bil sporazum o poravnavi za konkurenco večinoma pozitiven, ker je razsodilo, da bi bilo treba vstop družbe Teva na trge modafinila opredeliti kot „odložen, nadzorovan in omejen vstop na navedene trge, ne pa kot zgodnejši vstop“, kot sta trdili pritožnici, (
54
) in da ugotovitve obstoja omejevanja konkurence zaradi cilja ni mogoče zavrniti zaradi domnevne postranskosti omejevalnih klavzul. (
55
) V zvezi s tem je treba ugotoviti, da čeprav se ta presoja Splošnega sodišča vsaj delno nanaša na pravna vprašanja, ki se lahko izpodbijajo pred Sodiščem v fazi pritožbe, je pritožnici v okviru te pritožbe ne postavljata pod vprašaj.
77.
Iz tega sledi, da je treba drugi del prvega pritožbenega razloga zavrniti kot brezpredmeten.
78.
Če pa bi Sodišče menilo, da zgornji preudarki ne postavljajo pod vprašaj upoštevnosti tega dela, bom podredno v naslednjih točkah vsebinsko analiziral navedeni del.
79.
V zvezi s tem naj poudarim, da čeprav je Sodišče v sodbi Generics (UK) razsodilo, da sporazumi o poravnavi, ki imajo za konkurenco pozitivne posledice, zaradi katerih je mogoče razumno podvomiti o njihovi zadostni škodljivosti z vidika konkurence, ne morejo pomeniti omejevanja zaradi cilja, (
56
) je bilo to stališče pojasnjeno v njegovih novejših sodbah European Superleague Company (
57
) in Servier. Iz teh sodb namreč izhaja, da morebitnih pozitivnih oziroma za konkurenco ugodnih posledic ravnanja ni treba upoštevati za namene presoje, ali bi bilo treba ravnanje opredeliti kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“ v skladu s členom 101(1) PDEU, tudi v okviru morebitne preučitve, ali je zadevno ravnanje dovolj škodljivo, da se šteje, da ga je treba tako opredeliti. (
58
)
80.
Po tem pojasnilu je treba preučiti trditve, ki sta jih pritožnici navedli v zvezi z domnevno protislovnostjo in nezadostnostjo razlogovanja Splošnega sodišča.
81.
Po njunem mnenju točki 182 in 183 izpodbijane sodbe ne vsebujeta zadostno obrazloženega razlogovanja za ugotovitev, da sklep o koncentraciji ne vsebuje elementov, ki dokazujejo za konkurenco pozitivne učinke, na katerih temelji sporazum o poravnavi. (
59
) Zato naj Splošno sodišče ne bi podprlo svoje trditve, da zaradi tega sklepa ni mogoče razumno podvomiti o zadostni škodljivosti tega sporazuma z vidika konkurence.
82.
Iz razlogov, ki jih navajam v nadaljevanju, menim, da je treba trditve, ki jih pritožnici navajata v podporo drugemu delu prvega pritožbenega razloga, zavrniti.
83.
Prvič, navesti moram, da sta sporni sklep in sklep o koncentraciji temeljila na različnih referenčnih okvirih, kot je Splošno sodišče pravilno ugotovilo v točki 182 izpodbijane sodbe. Tako je Komisija v spornem sklepu ocenila omejevanje konkurence, ki ga je povzročil sporazum o poravnavi, z vidika člena 101(1) PDEU, medtem ko je bil v sklepu o koncentraciji ocenjen verjetni vpliv koncentracije na konkurenco od leta 2011, torej prospektivna ocena ob upoštevanju, da je sporazum o poravnavi dosežen.
84.
Drugič, navesti moram, da v nasprotju s tem, kar trdita pritožnici, „‚ugodnosti‘, ki izhajajo iz sporazuma o poravnavi“, omenjenih v prvem stavku točke 183 izpodbijane sodbe, ni mogoče šteti za priznanje, da je sporazum o poravnavi kot tak imel pozitivne posledice za konkurenco. Splošno sodišče je z uporabo teh besed namreč ugotovilo le, da je oktobra 2011, ko je Komisija opravila analizo koncentracije med družbama Teva in Cephalon, sporazum o poravnavi družbo Teva postavil v ugodnejši konkurenčni položaj kot druge proizvajalce generičnih zdravil, zoper katere so potekali sodni postopki v patentnih sporih. (
60
) Poleg tega v nasprotju s tem, kar trdita pritožnici, iz točke 183 navedene sodbe ni razvidno, da je Splošno sodišče navedlo, da je Komisija v sklepu o koncentraciji priznala, da je družba Teva zaradi sporazuma o poravnavi imela ugodnosti, ki jih ne bi imela, če tega sporazuma ne bi bilo, saj ta vidik v okviru tega sklepa ni bil preučen. Poleg tega se v nasprotju s tem, kar trdita pritožnici, izraz „kljub“, uporabljen v tretjem stavku točke 183 navedene sodbe, ne nanaša na „ugodnosti“, temveč na sporazum o poravnavi.
85.
Iz zgornje analize je razvidno, da trditve, ki sta jih pritožnici navedli v podporo drugemu dela prvega pritožbenega razloga, izhajajo predvsem iz napačne razlage točk 182 in 183 izpodbijane sodbe, ki je ni mogoče sprejeti, in temeljijo med drugim na napačni premisi, da so bile v sklepu o koncentraciji priznane za konkurenco pozitivne posledice, povezane s sporazumom o poravnavi. Poleg tega je očitno, da „ugodnosti“, ki so omenjene v točki 183 navedene sodbe in ki se nanašajo na analizo koncentracije, niso upoštevne za vprašanje, ali je sporazum o poravnavi imel pozitivne posledice za konkurenco v smislu sodbe Generics (UK) glede na položaj, ki bi obstajal, če tega sporazuma ne bi bilo. Zato Splošnemu sodišču ni mogoče očitati, da je podalo nezadostno in protislovno obrazložitev.
86.
Ob upoštevanju navedenega predlagam, naj se drugi del prvega pritožbenega razloga zavrne kot brezpredmeten in vsekakor kot neutemeljen.
4.
Končne ugotovitve o ugotovitvi omejevanja konkurence zaradi cilja
87.
Za konec analize prvega pritožbenega razloga bi želel dodati nekaj končnih ugotovitev o merilih, na podlagi katerih je mogoče ugotoviti omejevanje konkurence zaradi cilja v zvezi s sporazumom o poravnavi zlasti z vidika novejših sodb, ki jih je Sodišče izdalo 27. junija 2024 (
61
) in v katerih je poleg potrditve sodne prakse, ki izhaja iz sodbe Generics (UK), navedlo nekaj pojasnil, ki so koristna in upoštevna v okviru obravnavane zadeve.
88.
V zvezi s tem moram opozoriti, da je treba – kot je razvidno iz sodne prakse, omenjene zlasti v točkah 37 in 38 teh sklepnih predlogov – zavrnitev ali odlog vstopa generičnih zdravil na trg v zameno za prenose vrednosti s proizvajalca originalnih zdravil na proizvajalca teh generičnih zdravil šteti za omejevanje konkurence zaradi cilja, če je te prenose vrednosti mogoče pojasniti zgolj s poslovnim interesom teh proizvajalcev zdravil, da si ne konkurirajo na podlagi učinkovitosti.
89.
Za to preučitev je treba v vsakem posameznem primeru presoditi, ali je bila neto pozitivna bilanca prenosov vrednosti dovolj velika, da je proizvajalca generičnih zdravil dejansko spodbudila k temu, da se je odpovedal vstopu na zadevni trg in posledično ni konkuriral proizvajalcu originalnih zdravil na podlagi učinkovitosti, ne da bi se zahtevalo, da je ta neto pozitivna bilanca nujno večja od dobička, ki bi ga ta proizvajalec generičnih zdravil ustvaril, če bi v patentnem sporu uspel. (
62
)
90.
Sodišče je ugotovilo, da je tako med drugim, kadar se prenosi zneskov, dogovorjeni v okviru sporazuma o poravnavi, ne ujemajo s poplačilom stroškov ali nevšečnosti, povezanih s sporom med zadevnima strankama, ali niso povezani s tem poplačilom, (
63
) kadar se zneski, ki ustrezajo nadomestilu za dobavo blaga ali storitev proizvajalcu originalnih zdravil, izkažejo za upravičene ali pretirane (
64
) ali celo kadar se zaveza o nekonkuriranju ali neizpodbijanju, določena v sporazumu o poravnavi, nanaša na ločene trge ali presega področje uporabe prvotno izpodbijanega patenta in trge, ki jih ta patent pokriva. (
65
)
91.
V obravnavani zadevi naj v zvezi s tem navedem, da je Splošno sodišče odločilo, da je Komisija v spornem sklepu pravilno ugotovila, da so nekateri sporazumi, ki sta jih sklenili družbi Teva in Cephalon, prispevali k neupravičenemu prenosu vrednosti (
66
) in da je raven prenosa vrednosti, izvedenega z vrsto transakcij, sklenjenih med tema družbama, prispevala k temu, da je družba Teva sprejela omejevalni klavzuli, oziroma jo je bilo mogoče pojasniti izključno s tem, da je pomenila nadomestilo za to, da je družba Teva sprejela omejevalni klavzuli. (
67
) Splošno sodišče je poleg tega v točkah 151 in 152 izpodbijane sodbe ugotovilo, da je ta družba od družbe Cephalon prejela plačilo v višini 5,57 milijona EUR brez kakršnega koli nadomestila in da ta znesek ni povezan z nobenim stroškom, ki ga je nosila družba Teva, tako da se to plačilo ne more „dejansko ujema[ti] s poplačilom stroškov ali nevšečnosti, povezanih s sporom“, kot se to zahteva s sodno prakso Sodišča. (
68
) Pojasniti moram tudi, da je Splošno sodišče v točki 202 navedene sodbe ugotovilo, da zaveza o nekonkuriranju presega področje uporabe patentov, katerih imetnica je družba Cephalon, in v točki 204 navedene sodbe sklenilo, da „je bil cilj sporazuma o poravnavi družbo Teva zadržati zunaj trgov modafinila s prenosi vrednosti, ki so bili kot celota na dovolj visoki ravni, da so jo spodbudili k odlogu neodvisnih prizadevanj za vstop na te trge“.
92.
Ker na eni strani zgornja analiza ne postavlja pod vprašaj pravnega merila, na katero se je Splošno sodišče oprlo pri ugotovitvi omejevanja konkurence zaradi cilja, predlagam zavrnitev prvega pritožbenega razloga. Ker na drugi strani pritožnici ne izpodbijata ugotovitve Splošnega sodišča v točki 162 izpodbijane sodbe, v skladu s katero za nobeno od poslovnih transakcij iz sporazuma o poravnavi ni druge verjetne razlage razen te, da se družbo Teva s prenosom vrednosti spodbudi k temu, da družbi Cephalon ne konkurira na podlagi učinkovitosti, (
69
) menim, da je Splošno sodišče ta sporazum pravilno opredelilo kot „omejevanje konkurence zaradi cilja“ v smislu člena 101(1) PDEU.
B. Drugi pritožbeni razlog
93.
Pritožnici z drugim pritožbenim razlogom trdita, da je Splošno sodišče pri preučitvi protikonkurenčnih posledic sporazuma o poravnavi večkrat napačno uporabilo pravo. (
70
)
94.
V zvezi s tem moram opozoriti, da protikonkurenčni cilj in posledica sporazuma nista kumulativna, ampak alternativna pogoja za uporabo prepovedi iz člena 101(1) PDEU. Sporazum je torej neodvisno od svojih posledic prepovedan že, če se z njim uresničuje protikonkurenčni cilj. Iz tega sledi, da upoštevanje posledic sporazuma ni potrebno, če se ugotovi, da je njegov cilj dejansko preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence na skupnem trgu. Ob upoštevanju zgornjih ugotovitev in zlasti ugotovitve v točki 91 teh sklepnih predlogov menim, da ni treba preučiti drugega pritožbenega razloga, ki se nanaša na protikonkurenčne posledice sporazuma o poravnavi.
VII. Predlog
95.
Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj odloči tako:
–
pritožba se zavrne in
–
družbama Teva Pharmaceutical Industries Ltd in Cephalon Inc. se poleg plačila njunih stroškov naloži plačilo stroškov Evropske komisije.
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
2
)	UL 2021, C 32, str. 7. Vpogled v prečiščeno različico sklepa Komisije (na voljo le v angleščini) je mogoč na tem naslovu: https://ec.europa.eu/competition/antitrust/cases/dec_docs/39686/39686_4072_5.pdf.
(
3
)	Sodba z dne 30. januarja 2020, Generics (UK) in drugi (C‑307/18 P, v nadaljevanju: sodba Generics (UK), EU:C:2020:52).
(
4
)	Glej v zvezi s tem sodbe z dne 25. marca 2021, Lundbeck/Komisija (C‑591/16 P, v nadaljevanju: sodba Lundbeck, EU:C:2021:243); Sun Pharmaceutical Industries in Ranbaxy (UK)/Komisija (C‑586/16 P, EU:C:2021:241); Generics (UK)/Komisija (C‑588/16 P, EU:C:2021:242); Arrow Group in Arrow Generics/Komisija (C‑601/16 P, EU:C:2021:244); Xellia Pharmaceuticals in Alpharma/Komisija (C‑611/16 P, EU:C:2021:245), ter Merck/Komisija (C‑614/16 P, EU:C:2021:246).
(
5
)	Glej v zvezi s tem sodbe z dne 27. junija 2024, Servier in drugi/Komisija (C‑201/19 P, v nadaljevanju: sodba Servier, EU:C:2024:552); Lupin/Komisija (C‑144/19 P, EU:C:2024:545); Komisija/KRKA (C‑151/19 P, EU:C:2024:546); Niche Generics/Komisija (C‑164/19 P, EU:C:2024:547); Unichem Laboratories/Komisija (C‑166/19 P, EU:C:2024:548); Komisija/Servier in drugi (C‑176/19 P, EU:C:2024:549); Mylan Laboratories in Mylan/Komisija (C‑197/19 P, EU:C:2024:550); Teva UK in drugi/Komisija (C‑198/19 P, EU:C:2024:551), ter Biogaran/Komisija (C‑207/19 P, EU:C:2024:553).
(
6
)	UL 2014, C 46, str. 1.
(
7
)	Uredba Sveta z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 3, str. 40).
(
8
)	Sporni sklep, člen 1.
(
9
)	Sporni sklep, člen 2.
(
10
)	Izpodbijana sodba, točke od 27 do 205.
(
11
)	Izpodbijana sodba, točke od 30 do 57.
(
12
)	Izpodbijana sodba, točke od 58 do 166.
(
13
)	Izpodbijana sodba, točke od 167 do 191.
(
14
)	Izpodbijana sodba, točke od 192 do 205.
(
15
)	Izpodbijana sodba, točke od 206 do 255.
(
16
)	Izpodbijana sodba, točke od 256 do 274.
(
17
)	Izpodbijana sodba, točke od 275 do 307.
(
18
)	Izpodbijana sodba, točke od 308 do 311.
(
19
)	Sodba Generics (UK), točka 87.
(
20
)	Sodba Generics (UK), točka 111.
(
21
)	Sodba Generics (UK), točka 67 in navedena sodna praksa.
(
22
)	Sodba Generics (UK), točki 84 in 85.
(
23
)	Sodba Servier, točka 163 in navedena sodna praksa.
(
24
)	Sodba Generics (UK), točki 86 in 92.
(
25
)	Sodba Servier, točka 164.
(
26
)	Glej sodbe Generics (UK), točke od 87 do 94, Lundbeck, točke 114, 115 in 134, ter Servier, točka 165.
(
27
)	Glej sodbo Lundbeck, točka 131 in navedena sodna praksa.
(
28
)	Glej v tem smislu sodbi Generics (UK), točka 81 in navedena sodna praksa, ter Servier, točke 84, 105, 293 in 350.
(
29
)	Tako bi bilo na primer, kadar ti zavezi temeljita na priznavanju veljavnosti zadevnega patenta s strani strank tega sporazuma.
(
30
)	Glej v tem smislu sodno prakso, navedeno v točki 38 teh sklepnih predlogov. Glej tudi sklepne predloge generalne pravobranilke J. Kokott v zadevi Generics (UK) in drugi (C‑307/18, EU:C:2020:28, točke od 114 do 119 in navedena sodna praksa).
(
31
)	Glej sodbo Servier, točka 294.
(
32
)	Glej točke od 34 do 39 teh sklepnih predlogov.
(
33
)	Glej v tem smislu sodbi Generics (UK), točki 87 in 88, ter Lundbeck, točka 114 in navedena sodna praksa.
(
34
)	Če bi bilo ločeno branje točk 45 in 46 izpodbijane sodbe mogoče razumeti tako, da je Splošno sodišče načrtovalo abstraktno analizo omejevalnih klavzul s preučitvijo hipotetičnega scenarija, temelječo na primerjavi „tega, kar se je dejansko zgodilo, s tem, kar bi se zgodilo, če omejevalnih klavzul ne bi bilo“, pa vendar ni tako, kot je razvidno tako iz v točkah 43 in 44 navedene sodbe podanega opisa analize, ki jo je nameravalo opraviti, kot iz dejansko opravljene analize z vidika točk od 61 do 162 navedene sodbe. Glej v zvezi s tem tudi točki 57 in 58 teh sklepnih predlogov.
(
35
)	Povedano drugače, s to analizo se je, kot je razvidno iz točke 61 izpodbijane sodbe, želelo ugotoviti, ali bi družba Teva lahko dobila enake gospodarske ugodnosti, ki izhajajo iz poslovnih transakcij, če ne bi bilo zaveze, da ne bo konkurirala družbi Cephalon na trgih modafinila in ne bo izpodbijala njenih sekundarnih patentov. Glej v zvezi s tem tudi točko 700 obrazložitve spornega sklepa.
(
36
)	Glej v tem smislu sodbi z dne 11. septembra 2014, CB/Komisija (C‑67/13 P, EU:C:2014:2204, točki 53 in 54 ter navedena sodna praksa), ter z dne 2. aprila 2020, Budapest Bank in drugi (C‑228/18, EU:C:2020:265, točki 82 in 83).
(
37
)	Torej je treba zavrniti kritiko, ki sta jo navedli pritožnici in v skladu s katero Splošno sodišče ni pojasnilo, kako pravno merilo, ki ga je določila Komisija, ni enakovredno analizi hipotetičnega scenarija, ker je to sodišče v točkah od 47 do 50 izpodbijane sodbe pojasnilo razloge, iz katerih pristop, opisan v točkah 45 in 46 navedene sodbe, ki ga ti pritožnici izpodbijata, ni del presoje posledic sporazuma o poravnavi.
(
38
)	Glej v zvezi s tem sodbo z dne 27. junija 2024, Komisija/KRKA (C‑151/19 P, EU:C:2024:546, točka 316 in navedena sodna praksa ter točka 318).
(
39
)	Enako je ob branju spornega sklepa očitno, da na eni strani elementi, ki jih je Komisija upoštevala za potrebe svoje presoje obstoja omejevanja zaradi cilja, niso bili upoštevani za presojo dejanskih ali potencialnih protikonkurenčnih posledic sporazuma o poravnavi in da na drugi strani hipotetična metoda, uporabljena v okviru analize posledic zadevne prakse, ni bila uporabljena za ugotovitev protikonkurenčnega cilja. Glej v zvezi s tem točki 707 in 1036 obrazložitve spornega sklepa.
(
40
)	V zvezi s tem je treba pojasniti, da je Splošno sodišče v točki 163 izpodbijane sodbe navedlo, da „[n]i sporno, da se je o navedenih [poslovnih] transakcijah pogajalo hkrati in ob njihovi medsebojni odvisnosti. Prav tako je treba ugotoviti, da je bil sporazum o poravnavi sklenjen kot enoten in pravno zavezujoč sporazum, ki je pomenil podlago za vse akte, ki sta jih sklenili tožeči stranki. Poleg tega je iz poteka pogajanj, kot ga je na podlagi dokazov analizirala Komisija v [spornem] sklepu, razvidno, da sta si tako družba Cephalon kot družba Teva prizadevali za to, da bi poiskali kombinacijo transakcij, ki bi predstavljala določeno skupno vrednost, ki bi bila za zadnjenavedeno dovolj dobičkonosna, da bi sprejela omejevalni klavzuli.“
(
41
)	Taka se zdi tudi analiza, uporabljena v sodbi Servier, v točki 294 katere je Sodišče razsodilo, da je treba zaradi tesnih povezav med klavzulama o neizpodbijanju in netrženju iz sporazuma o poravnavi in poslovnimi transakcijami, sklenjenimi med strankama, ti klavzuli nujno preučiti ne ločeno, ampak kot celoto. Glej v zvezi s tem tudi sodbo z dne 27. junija 2024, Lupin/Komisija (C‑144/19 P, EU:C:2024:545, točka 67).
(
42
)	Glej v zvezi s tem tudi točke 58, 62 in 63 teh sklepnih predlogov.
(
43
)	Neodvisno od njune razlage točke 46 izpodbijane sodbe pritožnici nista navedli nobene druge točke navedene sodbe, ki bi lahko podprla njuno stališče, ampak se sklicujeta le na točki 705 in 783 obrazložitve spornega sklepa, ki po njunem mnenju dokazujeta, da gre po mnenju Komisije pri ugotavljanju, ali bi bile zadevne poslovne transakcije sklenjene, „če omejevalnih klavzul ne bi bilo“ ali „če sporazuma o poravnavi ne bi bilo“, za zamenljiva predloga. Čeprav drži, da je Komisija, kot se zdi, ta pojma ob nekaj redkih priložnostih v spornem sklepu uporabila zamenljivo, se vseeno ne strinjam s trditvijo pritožnic. Ugotoviti je namreč treba, da oddelek 6 navedenega sklepa, ki se nanaša na ugotovitev omejevanja konkurence zaradi cilja in vključuje točke obrazložitve spornega sklepa, na katere se sklicujeta pritožnici, temelji na podrobni analizi različnih sporazumov, o katerih sta se stranki pogajali in jih sklenili. Komisija je v okviru te analize te sporazume obravnavala kot pogodbeni okvir zaradi neločljivih povezav, ki jih združujejo, da bi ugotovila, da transakcije, določene v okviru sporazuma o poravnavi, in povezani prenosi vrednosti, izvedeni s poslovnimi transakcijami, pomenijo spodbudo za družbo Teva, da sprejme omejevalni klavzuli ter posledično ne vstopi samostojno na trg in ne konkurira družbi Cephalon na podlagi učinkovitosti. Glej v zvezi s tem točke 588, 595, 678, 693 in od 694 do 707 obrazložitve spornega sklepa.
(
44
)	Sodba Generics (UK), točka 111.
(
45
)	Sodba Generics (UK), točka 89.
(
46
)	Pritožnici v zvezi s tem navajata sodbo z dne 7. januarja 2004, Aalborg Portland in drugi/Komisija (C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P in C‑219/00 P, EU:C:2004:6, točka 57).
(
47
)	Pritožnici v repliki trdita, da tudi če je treba šteti, da v izpodbijani sodbi dokazno breme ni bilo obrnjeno s tem, da je bila potrjena ugotovitev Komisije o omejevanju zaradi cilja, je Splošno sodišče izkrivilo pravno merilo, ki ga je določilo Sodišče, ker je določilo nižji dokazni standard od tistega, ki se v sodbi Generics (UK) zahteva za ugotovitev takega omejevanja.
(
48
)	V zvezi s tem je Splošno sodišče v isti točki izpodbijane sodbe odločilo, da je Komisija v upravnem postopku za vsako poslovno transakcijo zlasti preučila to, ali obstaja razlog za obstoj alternativnih razlag, ki sta jih navedli tožeči stranki, in interes tako družbe Cephalon kot družbe Teva za izvedbo s tem povezanega prenosa vrednosti. Splošno sodišče je dodalo, da je poleg tega Komisija lahko upravičeno ugotovila, da so transakcije kot celota zadostovale za spodbuditev družbe Teva k temu, da je sprejela zavezi o nekonkuriranju in o neizpodbijanju.
(
49
)	Glej v zvezi s tem točke od 60 do 62, 66 in 67 teh sklepnih predlogov.
(
50
)	Glej točke 56, 61 in 162 izpodbijane sodbe. Kar zadeva presojo Komisije, ta ne temelji le na splošni predpostavki, da pritožnici ne bi sklenili nobene vrste poslovne transakcije, dokler ne bi poravnali svojega spora na področju patentov. Nasprotno, Komisija je podrobno preučila posebne okoliščine pogajanj o povezanih poslovnih transakcijah, da bi ugotovila, ali bi pritožnici, če ne bi bilo klavzul o nekonkuriranju in neizpodbijanju, sklenili take transakcije. Glej v zvezi s tem točke od 627 do 638 obrazložitve spornega sklepa.
(
51
)	Glej tudi točke od 60 do 62, 66, 67 in 69 teh sklepnih predlogov. V zvezi s tem je treba opozoriti, da pritožnici v okviru pritožbe ne izpodbijata ugotovitve Splošnega sodišča v točki 162 izpodbijane sodbe, in sicer da je Komisija, ne da bi storila napako, ugotovila, da vsaka od poslovnih transakcij, določenih v sporazumu o poravnavi, ni imela nobenega drugega cilja, kot je zvišanje ravni celotnega prenosa vrednosti v korist družbe Teva na podlagi sporazuma o poravnavi, kar je to družbo spodbudilo k sprejetju omejevalnih klavzul.
(
52
)	Sodba Generics (UK), točka 111.
(
53
)	Glej izpodbijano sodbo, točke od 167 do 191.
(
54
)	Glej izpodbijano sodbo, točke od 178 do 180.
(
55
)	Glej izpodbijano sodbo, točke od 186 do 190.
(
56
)	Sodba Generics (UK), točki 107 in 111. Vendar le pod pogojem, da so te pozitivne posledice za konkurenco potrjene, upoštevne, značilne za zadevni sporazum in dovolj pomembne.
(
57
)	Sodba z dne 21. decembra 2023 (C‑333/21, EU:C:2023:1011).
(
58
)	Glej sodbe Servier, točke 76, 77 in 145 ter navedena sodna praksa; z dne 27. junija 2024, Komisija/Servier in drugi (C‑176/19 P, EU:C:2024:549, točka 288), in z dne 21. decembra 2023, European Superleague Company (C‑333/21, EU:C:2023:1011, točka 166 in navedena sodna praksa).
(
59
)	V zvezi s tem pritožnici poudarjata, da je Komisija v sklepu o koncentraciji navedla, da sporazum o poravnavi družbi Teva omogoča, da postane najpomembnejši konkurent družbe Cephalon na trgu modafinila, saj so bile s sporazumom o poravnavi odpravljene ovire na področju intelektualne lastnine, zaradi katerih je bil vstop drugih proizvajalcev generičnih zdravil kratkoročno izredno negotov. Konkurenčni pritisk, ki ga je družba Teva izvajala na družbo Cephalon, naj bi bil tak, da je Komisija od družbe Teva zahtevala, da odstopi svoje pravice do proizvodnje in prodaje svojega izdelka modafinil, da bi se odpravilo prekrivanje dejavnosti med strankama koncentracije.
(
60
)	Poleg tega je Splošno sodišče ugotovilo, da je družba Teva kljub sporazumu o poravnavi in klavzuli o prepovedi vstopa na trg pred letom 2012 na družbo Cephalon izvajala močnejši konkurenčni pritisk kot drugi proizvajalci generičnih zdravil. Vseeno to ne pomeni, da bi družba Teva, če ne bi podpisala sporazuma o poravnavi, oktobra 2011 izvajala manjši konkurenčni pritisk, kot ga je dejansko, ko je ta sporazum veljal. Vendar to vprašanje ni bilo preučeno v okviru sklepa o koncentraciji. Glej v zvezi s tem točko 1004 obrazložitve spornega sklepa.
(
61
)	Glej v zvezi s tem sodbe z dne 27. junija 2024, Lupin/Komisija (C‑144/19 P, EU:C:2024:545); Komisija/KRKA (C‑151/19 P, EU:C:2024:546); Niche Generics/Komisija (C‑164/19 P, EU:C:2024:547); Unichem Laboratories/Komisija (C‑166/19 P, EU:C:2024:548); Komisija/Servier in drugi (C‑176/19 P, EU:C:2024:549); Mylan Laboratories in Mylan/Komisija (C‑197/19 P, EU:C:2024:550); Teva UK in drugi/Komisija (C‑198/19 P, EU:C:2024:551); Servier, ter Biogaran/Komisija (C‑207/19 P, EU:C:2024:553).
(
62
)	Glej točko 38 teh sklepnih predlogov.
(
63
)	Glej v tem smislu sodbo Generics (UK), točka 86.
(
64
)	Glej v tem smislu sodbo Servier, točka 333.
(
65
)	Glej v tem smislu sodbo z dne 27. junija 2024, Komisija/Servier in drugi (C‑176/19 P, EU:C:2024:549, točka 211).
(
66
)	Glej izpodbijano sodbo, točka 142, kar zadeva sporazum o distribuciji v Združenem kraljestvu.
(
67
)	Glej v zvezi s tem točko 87 izpodbijane sodbe, kar zadeva licenco za PIL družbe Teva, točko 106 navedene sodbe v zvezi s sporazumom o dobavi AFU modafinil in točko 120 navedene sodbe v zvezi s transakcijo CEP-1347.
(
68
)	Glej izpodbijano sodbo, točka 157.
(
69
)	Pritožnici s pritožbo namreč ne izpodbijata izpodbijane sodbe v delu, v katerem je Splošno sodišče zavrnilo drugi del prvega tožbenega razloga, navedenega na prvi stopnji, v zvezi s tem, da Komisija ni dokazala, da je povezane transakcije mogoče pojasniti zgolj z interesom strank, da si ne konkurirata na podlagi učinkovitosti.
(
70
)	Pritožnici s prvim delom drugega pritožbenega razloga trdita, da Splošno sodišče ni odgovorilo na tožbeni razlog, ki sta ga navedli na prvi stopnji, in sicer, da mora Komisija, kadar se je sporazum dejansko izvajal, dokazati, da ima dejanske negativne posledice za konkurenco, kot je, na primer, dejstvo, da sporazum dejansko izloča potencialno konkurenco s trga, namesto da bi dokazala, da bi sporazum le lahko izločal to konkurenco. Pritožnici z drugim delom tega drugega pritožbenega razloga trdita, da je Splošno sodišče nasprotovalo lastni sodbi z dne 12. decembra 2018, Krka/Komisija (T‑684/14, EU:T:2018:918, točke 358, 359 in 361), s čimer je potrdilo pristop, ki v bistvu odpravlja razlikovanje med omejevanjem zaradi cilja in omejevanjem zaradi posledice.