62010TO0268_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål T‑268/10,
Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG),
Bryssel (Belgien),
SNF SAS,
Andrézieux-Bouthéon (Frankrike),
inledningsvis företrätt av advokaterna K. Van Maldegem, R. Cana och P. Sellar, sollicitor, därefter av K. Van Maldegem och R. Cana,
sökande,
mot
Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa), företrädd av M. Heikkila och W. Broere, båda i egenskap av ombud,
svarande,
med stöd av
Konungariket Nederländerna,
företrätt av M. Noort och J. Langer, båda i egenskap av ombud,
och av
Europeiska kommissionen,
företrädd av P. Oliver och E. Manhaeve, båda i egenskap av ombud,
intervenienter,
angående en talan om ogiltigförklaring av Echas beslut att identifiera akrylamid (EG nr 201-173-7) som ett ämne som uppfyller kriterierna i artikel 57 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, s. 1) och att föra in akrylamid i förteckningen över identifierade ämnen i syfte att det ämnet ska upptas i bilaga XIV till nämnda förordning, i enlighet med artikel 59 i samma förordning,
meddelar
TRIBUNALEN (sjunde avdelningen i utökad sammansättning)
sammansatt av ordföranden A. Dittrich (referent) samt domarna F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek och J. Schwarcz,
justitiesekreterare: E. Coulon,
följande
Beslut
Domskäl
Målets bakgrund
1. Den första sökanden, Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG), är en europeisk ekonomisk intressegruppering med säte i Belgien. Den företräder intressen för producenter eller importörer av polyelektrolyter, polyakrylamider och/eller andra polymerer innehållande akrylamid. Medlemsföretagen i denna gruppering är även användare av akrylamid och tillverkare och/eller importörer av akrylamid eller polyakrylamid. Samtliga akrylamidproducenter inom Europeiska unionen är medlemmar i grupperingen.
2. Den andra sökanden, SNF SAS, är ett medlemsföretag i den första sökanden. Dess huvudsakliga verksamhet är tillverkning av akrylamid och polyakrylamid som säljs direkt till dess kunder. Denna sökande har produktionsanläggningar i Frankrike, Förenta staterna, Kina och Sydkorea.
3. Konungariket Nederländerna sände den 25 augusti 2009 dokumentation till Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) vilken de upprättat rörande identifieringen av akrylamid som ett ämne som uppfyller villkoren i artikel 57 a och b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, s. 1), i dess ändrade lydelse enligt bland annat Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, s. 1), genom hänvisning till klassificeringen av akrylamid bland cancerogena ämnen i kategori 2 och mutagena ämnen i kategori 2 i del 3 i bilaga VI till förordning nr 1272/2008. Den 31 augusti 2009 publicerade Echa på sin webbplats ett meddelande som uppmanade berörda parter att yttra sig angående dokumentationen avseende akrylamid. Echa beredde samma dag behöriga myndigheter i övriga medlemsstater tillfälle att yttra sig i frågan.
4. Efter att ha mottagit yttranden över dokumentationen, bland annat från den första sökanden, och Konungariket Nederländernas svar på dessa yttranden, överlämnade Echa dokumentationen till sin medlemsstatskommitté, vilken den 27 november 2009 enhälligt kom överens om att identifiera akrylamid som ett ämne som ger upphov till mycket stora betänkligheter eftersom akrylamid uppfyllde kriterierna i artikel 57 a och b i förordning nr 1907/2006.
5. Echa publicerade den 7 december 2009 ett pressmeddelande i vilket det angavs dels att medlemsstatskommittén enhälligt överenskommit att identifiera akrylamid och fjorton andra ämnen som ämnen som ger upphov till mycket stora betänkligheter eftersom dessa ämnen uppfyllde kriterierna i artikel 57 i förordning nr 1907/2006, dels att förteckningen över ämnen som kunde komma att upptas i bilaga XIV till förordning nr 1907/2006 (nedan kallad kandidatförteckningen) formellt skulle uppdateras i januari 2010. Echas verkställande direktör fattade den 22 december 2009 beslut ED/68/2009, som enligt sin lydelse skulle träda i kraft den 13 januari 2010, om att dessa femton ämnen vid den senare tidpunkten skulle upptas i kandidatförteckningen.
6. Sökandena har, i en skrivelse som inkom till tribunalens kansli den 4 januari 2010, väckt talan om ogiltigförklaring av Echas beslut att identifiera akrylamid som ett ämne som uppfyller villkoren i artikel 57 i förordning nr 1907/2006 enligt artikel 59 i den förordningen (mål T‑1/10).
7. Genom särskild handling som inkom till tribunalens kansli den 5 januari 2010 begärde den andra sökanden att tribunalens ordförande interimistiskt skulle förordna om uppskov med verkställigheten av Echas beslut att identifiera akrylamid som ett ämne som uppfyller kriterierna i artikel 57 i förordning nr 1907/2006, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 59 i förordningen (mål T‑1/10 R).
8. Tribunalens ordförande beslutade den 11 januari 2010 om uppskov med verkställigheten av det angripna beslutet tills förfarandet för prövning av ansökan om uppskov med verkställigheten avslutats. Echas verkställande direktör beslutade därefter att suspendera upptagandet av akrylamid i kandidatförteckningen.
9. Tribunalens ordförande beslutade den 26 mars 2010 i mål T‑1/10 R, PPG och SNF mot Echa (REU 2010, s. II‑0000) att avslå den andra sökandens yrkande om uppskov med verkställigheten och att frågan om fördelning av rättegångskostnader skulle anstå tills målet slutligen avgörs.
10. Echa har efter det beslutet den 30 mars 2010 offentliggjort kandidatförteckningen, i vilken akrylamid upptagits.
Förfarandet och parternas yrkanden
11. Sökandena har, i en skrivelse som inkom till tribunalens kansli den 10 juni 2010, väckt talan om ogiltigförklaring av Echas beslut, offentliggjort den 30 mars 2010, att identifiera akrylamid som ett ämne som uppfyller villkoren i artikel 57 i förordning nr 1907/2006 och att ta upp akrylamid i kandidatförteckningen (nedan kallat det angripna beslutet).
12. Ordföranden för tribunalens åttonde avdelning beslutade den 9 juli 2010 att låta sökandena yttra sig i frågan huruvida fristen för talans väckande iakttagits. Sökandena yttrade sig i frågan i en skrivelse som kom in till tribunalens kansli den 30 juli 2010.
13. Då sammansättningen av tribunalens avdelningar ändrades förordnades referenten att tjänstgöra på sjunde avdelningen. Förevarande mål tilldelades följaktligen denna avdelning.
14. Genom särskild handling som inkom till tribunalens kansli den 5 november 2010 framställde Echa en invändning om rättegångshinder i enlighet med artikel 114.1 i tribunalens rättegångsregler. Sökandena inkom med sitt yttrande över invändningen om rättegångshinder den 21 december 2010.
15. Europeiska kommissionen och Konungariket Nederländerna ansökte i skrivelser som inkom till tribunalens kansli den 19 respektive 25 november 2010 om tillstånd till att intervenera till stöd för Echas yrkanden i förevarande mål. Kommissionens ansökan beviljades, efter att parterna hörts, genom beslut den 10 januari 2011 av ordföranden på tribunalens sjunde avdelning.
16. Echa ingav den 18 januari 2011 till tribunalens kansli en kompletterande skrivelse avseende invändningen om rättegångshinder. Sökandena inkom med sitt yttrande över invändningen om rättegångshinder den 15 februari 2011.
17. Konungariket Nederländerna inkom med en särskild handling den 22 februari 2011, i vilken det förklarade sig avstå från att yttra sig avseende frågan om rättegångshinder. Kommissionen yttrade sig avseende frågan om rättegångshinder den 24 februari 2011.
18. Tribunalen beslutade den 30 mars 2011 att hänskjuta förevarande mål till den sjunde avdelningen i utökad sammansättning, i enlighet med artikel 51.1 i rättegångsreglerna.
19. Parterna inkom genom handlingar som överlämnades till tribunalens kansli den 19 respektive den 21 april 2011 med yttranden över vad kommissionen anfört i fråga om rättegångshinder.
20. Sökandena har i sin ansökan yrkat att tribunalen ska
– pröva talan i sak och bifalla den,
– ogiltigförklara det angripna beslutet,
– förplikta Echa att betala rättegångskostnaderna, och
– besluta om varje annan åtgärd som bedöms nödvändig.
21. I sin invändning om rättegångshinder har Echa yrkat att tribunalen ska
– avvisa talan, och
– förplikta sökandena att betala rättegångskostnaderna.
22. Sökandena har i sina yttranden över invändningen om rättegångshinder anfört att tribunalen ska lämna invändningen om rättegångshinder utan bifall.
23. Kommissionen har yrkat att tribunalen ska avvisa talan.
Bedömning
24. Enligt artikel 114.1 och 114.4 i rättegångsreglerna kan tribunalen, om en part begär det, meddela beslut beträffande en invändning om rättegångshinder utan att pröva själva sakfrågan. Enligt artikel 114.3 i rättegångsreglerna ska återstoden av förfarandet vara muntligt om inte rätten bestämmer annat. I förevarande fall finner tribunalen att handlingarna i målet innehåller tillräckliga upplysningar för att pröva invändningen om rättegångshinder utan att inleda det muntliga förfarandet.
25. Echa har till stöd för sitt yrkande anfört tre grunder, nämligen i första hand att sökandena inte har iakttagit föreskriven tidsfrist för talans väckande och i andra hand att sökandena inte är direkt berörda och att det angripna beslutet, som inte är en regleringsakt i den mening som avses i artikel 263 fjärde stycket FEUF, inte berör dem personligen.
26. Kommissionen har uttalat sitt stöd för Echa när det gäller att sökandena inte har iakttagit föreskriven tidsfrist för talans väckande. Kommissionen har även gjort gällande att talan ska avvisas på grund av litispendens.
27. Det ska först prövas huruvida talan ska avvisas på den grund som anförts i första hand, att sökandena inte har iakttagit föreskriven tidsfrist för talans väckande.
28. Echa och kommissionen har i detta avseende i sak gjort gällande att talan väckts för sent. Enligt dessa offentliggjordes det angripna beslutet den 30 mars 2010. Den frist som föreskrivs i artikel 263 sjätte stycket FEUF löpte således från den 31 mars 2010 till den 30 maj 2010. Till det senare datumet ska läggas en ytterligare frist på tio dagar med hänsyn till avstånd enligt artikel 102.2 i rättegångsreglerna. Den sammanlagda fristen för att väcka talan löpte således ut den 9 juni 2010. Härav följer att denna talan, som väcktes den 10 juni 2010, har väckts för sent.
29. Sökandena har i sak gjort gällande att fristen enligt artikel 102.1 i rättegångreglerna ska bestämmas från slutet av den fjortonde dagen efter offentliggörandet av det angripna beslutet. Denna bestämmelse gäller inte enbart vid offentliggörande genom Europeiska unionens officiella tidning
utan vid alla former av offentliggörande, inklusive offentliggörande på internet enligt vad som föreskrivs i artikel 59.10 i förordning nr 1907/2006. Varje annan tolkning av artikel 102.1 i rättegångsreglerna skulle medföra att sökandena diskriminerades och utsattes för godtycklig behandling. Vid tillämpning av denna bestämmelse har fristen för väckande av talan iakttagits.
30. Enligt artikel 263 sjätte stycket FEUF ska talan som avses i den artikeln väckas inom två månader från den dag då åtgärden offentliggjordes eller delgavs klaganden eller, om så inte skett, från den dag då klaganden fick kännedom om åtgärden, alltefter omständigheterna.
31. Echa har i förevarande mål offentliggjort det angripna beslutet i den mening som avses i artikel 263 sjätte stycket FEUF den 30 mars 2010. Echa har nämligen, i enlighet med vad som ålegat denna enligt artikel 59.10 i förordning nr 1907/2006, offentliggjort kandidatförteckningen innehållande akrylamid på sin webbplats den 30 mars 2010.
32. Det anges i artikel 263 sjätte stycket FEUF inte något om vilket sätt för offentliggörande som avses i den bestämmelsen. Artikeln innehåller ingen begränsning till vissa former av offentliggörande. Offentliggörande i den mening som avses i bestämmelsen består således inte enbart av offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning .
33. Tvärtemot vad sökandena anfört ska inte fristen för överklagande bestämmas från slutet av den fjortonde dagen efter offentliggörandet av det angripna beslutet. Artikel 102.1 i rättegångsreglerna, där det föreskrivs en sådan bestämmelse, gäller enligt sin lydelse endast rättsakter som offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning . I förevarande mål föreskrivs i förordning nr 1907/2 006 allmänt att Echas akter enbart ska offentliggöras på internet. Därmed ställs en särskild bestämmelse för offentliggörande av denna myndighets akter upp. Mer specifikt ska enligt artikel 59.10 i förordning nr 1907/2006 kandidatförteckningen offentliggöras på Echas webbplats. Det finns ingen bestämmelse i förordningen enligt vilken någon annan form av offentliggörande ska användas.
34. Artikel 102.1 i rättegångsreglerna gäller enligt sin lydelse inte för akter som offentliggörs på annat sätt, såsom i förevarande mål uteslutande på internet.
35. För det första utgör nämligen artikel 102.1 i rättegångsreglerna endast en särreglering för offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning . När offentliggörande enbart sker på internet skiljer sig situationen åt från offentliggörande via Europeiska unionens officiella tidning, eftersom den utförs elektroniskt, så att akten är tillgänglig för alla i hela unionen samtidigt. När en elektronisk version av Europeiska unionens officiella tidning
även är tillgänglig på internet är det enbart den tryckta versionen av denna tidning som gäller (domstolens dom av den 11 december 2007 i mål C‑161/06, Skoma-Lux, REG 2007, s. I‑10841, punkt 50).
36. För det andra motiveras en restriktiv tillämpning av unionens bestämmelser rörande frister i förfarandet av kravet på rättssäkerhet och nödvändigheten av att undvika varje form av diskriminering eller godtycke inom rättstillämpningen (se förstainstansrättens dom av den 2 oktober 2009 i de förenade målen T‑300/05 och T‑316/05, Cypern mot kommissionen, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 235 och där angiven rättspraxis).
37. För det tredje kan, i motsats till vad sökandena gjort gällande, rättspraxis avseende offentliggörande av beslut rörande statligt stöd inte tillämpas i förevarande mål. Det är riktigt att det i mål rörande statligt stöd har fastslagits att den omständigheten att kommissionen har gett utomstående full tillgång till ett beslut på sin webbplats, tillsammans med offentliggörandet av en sammanfattning i Europeiska unionens officiella tidning, vilket gör det möjligt för berörda personer att identifiera beslutet i fråga och upplyser dem om möjligheterna att få tillgång till beslutet på internet, leder till att artikel 102.1 i rättegångsreglerna blir tillämplig (förstainstansrättens beslut av den 19 september 2005 i mål T‑321/04, Air Bourbon mot kommissionen, REG 2005, s. II‑3469, punkterna 34 och 42, och förstainstansrättens dom av den 11 mars 2009 i mål T‑354/05, TF1 mot kommissionen, REG 2009, s. II‑471, punkterna 35 och 48). För denna typ av mål föreskrivs emellertid uttryckligen ett offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning
genom artikel 26 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel [108 FEUF] (EGT L 83, s. 1). I förevarande mål finns det ingen bestämmelse enligt vilken det angripna beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning, varken i form av ett meddelande eller i dess helhet. Tvärtom framgår det av förordning nr 1907/2006 att den uppdaterade kandidatförteckningen enbart ska offentliggöras på internet.
38. För det fjärde innebär, tvärtemot vad sökandena anfört, den omständigheten att artikel 102.1 i rättegångsreglerna inte gäller när offentliggörande enligt unionsrätten enbart ska ske på internet inte att sökandena utsätts för diskriminering eller godtycklig behandling. Den faktiska och rättsliga situation som en person befinner sig i vid offentliggörande av en rättsakt i Europeiska unionens officiella tidning
är nämligen inte jämförbar med den situation som samma person befinner sig i när offentliggörandet enbart sker på internet (se punkt 35 ovan). Dessutom säkerställer det likabehandling av samtliga berörda personer att tidpunkten för offentliggörande på Echas webbplats beaktas som tidpunkt för offentliggörande i den mening som avses i artikel 263 sjätte stycket FEUF, genom att fristen för väckande av talan mot detta beslut bestäms på samma sätt för alla (se, för ett liknande synsätt, domen i det ovan i punkt 37 nämnda målet Air Bourbon mot kommissionen, punkt 44). De skillnader som finns för bestämmande av frister vid offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning
och på internet är i alla händelser motiverad med hänsyn till särdragen för offentliggörande på internet (se punkt 35 ovan).
39. Härav följer att då det angripna beslutet offentliggjordes den 30 mars 2010 börjar fristen att löpa den 31 mars 2010 i enlighet med artikel 101.1 a i rättegångsreglerna. Fristen på två månader löpte ut den 30 maj 2010, eftersom det i artikel 101.1 b i rättegångsreglerna föreskrivs att en frist uttryckt i månader löper ut vid utgången av den dag i fristens sista månad som infaller samma datum som den från vilken händelsen från vilken fristen ska räknas inträffade (se, för ett liknande synsätt, domstolens beslut av den 17 maj 2002 i mål C‑406/01, Tyskland mot parlamentet och rådet, REG 2002, s. I‑4561, punkt 17). Med hänsyn till den förlängning av fristen med hänsyn till avstånd som ska ske enligt artikel 102.2 i rättegångsreglerna löpte fristen ut den 9 juni 2010.
40. Denna talan, som väcktes den 10 juni 2010, har således väckts för sent.
41. I den mån som sökandena, genom att åberopa att talan mot Echas beslut utgör en ny företeelse och att det saknas rättspraxis avseende bestämmandet av frister för att väcka talan mot beslut som offentliggörs på internet, har avsett att göra gällande att deras felaktiga tolkning av rättegångsreglerna varit ursäktlig, ska det framhållas att det framgår av akten att offentliggörandet av det angripna beslutet på Echas webbplats enligt sökandena själva utgjorde ett offentliggörande i den mening som avses i artikel 263 sjätte stycket FEUF. Sökandenas misstag består således i en felaktig tolkning antingen av artikel 102.2 i rättegångsreglerna eller av artikel 101.1 i dessa regler, avseende bestämmandet av frister för talans väckande. Dessa bestämmelser ger inte upphov till några sådana särskilda tolkningssvårigheter att sökandenas misstag ska anses ha varit ursäktligt och som motiverar ett avsteg från tillämpningen av rättegångsreglerna (se, för ett liknande synsätt, beslutet i det ovan i punkt 39 nämnda målet Tyskland mot parlamentet och rådet, punkt 21).
42. Slutligen har sökandena inte styrkt, eller ens åberopat, att sådana omständigheter skulle föreligga som är oförutsebara eller utgör force majeure och som skulle göra det möjligt för domstolen att med stöd av artikel 45 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol göra avsteg från fristen i fråga.
43. Talan ska således avvisas, utan att det är nödvändigt att pröva de övriga grunder som Echa och kommissionen anfört till stöd för sitt avvisningsyrkande.
Rättegångskostnader
44. Enligt artikel 87.2 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Medlemsstater och institutioner som har intervenerat i ett mål ska enligt artikel 87.4 bära sina rättegångskostnader.
45. Sökandena har tappat målet och ska därför bära sina rättegångskostnader och ersätta Echas rättegångskostnader, i enlighet med Echas yrkanden. Konungariket Nederländerna och kommissionen ska bära sina rättegångskostnader.
Domslut
Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (sjunde avdelningen i utökad sammansättning)
följande:
1) Talan avvisas.
2) Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) och SNF SAS ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska kemikaliemyndighetens (Echa) rättegångskostnader.
3) Konungariket Nederländerna och Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader.
Luxemburg den 21 september 2011