62008CC0018
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
JULIANE KOKOTT
föredraget den 25 september 2008 (
1
)
Mål C-18/08
Foselev Sud-Ouest SARL
mot
Administration des douanes et droits indirects
”Fordonsskatt — Direktiv 1999/62/EG — Avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer — Artikel 6.2 b — Beslut av kommissionen om godkännande av ett undantag — Direkt effekt saknas”
I — Inledning
1.
Republiken Frankrike avsåg att undanta vissa tunga godsfordon från fordonsskatt (taxe spéciale sur certains véhicules routiers, även betecknad som taxe à l’essieu). Denna skatt harmoniseras i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer. (
2
) Enligt direktivet krävs kommissionens samtycke för tillämpningen av detta undantag, vilket även meddelades i form av ett beslut som riktade sig till Republiken Frankrike. Först över ett år senare utfärdades det franska dekret genom vilket undantaget infördes.
2.
Fråga är nu om en skattskyldig person har haft rätt att, med omedelbart stöd av kommissionens beslut, undantas från skatt redan innan dekretet utfärdades. Denna fråga behandlas inte bara av Tribunal d’instance de Bordeaux, vilken har hänskjutit följande begäran om förhandsavgörande till domstolen. Tvärtom har ytterligare domstolar i första instans samt Cour d’appel de Lyon redan avgjort denna fråga och detta på olika sätt.
II — Tillämpliga bestämmelser
3.
I artikel 6.2 i direktiv 1999/62 föreskrivs följande:
”Medlemsstaterna kan tillämpa nedsatta skattesatser eller göra undantag för
…
b)
fordon som endast tillfälligt körs på allmänna vägar i den medlemsstat där fordonet är registrerat och som används av fysiska eller juridiska personer vars huvudsysselsättning inte är godstransport, förutsatt att den transportverksamhet som utförs av dessa fordon inte snedvrider konkurrensen samt att kommissionen ger sitt samtycke. …”
4.
Efter det att Republiken Frankrike ansökt om kommissionens samtycke för att undanta vissa fordon från skatt, meddelade kommissionen den 20 juni 2005 beslut 2005/449/EG (
3
), vilket publicerades i Europeiska unionens officiella tidning den 21 juni 2005. Beslutet har följande lydelse:
”Artikel 1
Kommissionen godkänner härmed undantaget från fordonsskatten i enlighet med artikel 6.2 b i direktiv 1999/62/EG till den 31 december 2009 för fordon som väger minst 12 ton och som endast används i samband med offentliga arbeten och industriell verksamhet i Frankrike; undantaget avser följande fordon:
1.
Motordrivna lyftanordningar och industritruckar (kranar monterade på en undervagn för vägtrafik).
2.
Mobila pumpar eller mobila pumpstationer varaktigt monterade på en undervagn för vägtrafik.
3.
Mobila kompressorer varaktigt monterade på en undervagn för vägtrafik.
4.
Betongblandare och betongpumpar varaktigt monterade på en undervagn för vägtrafik (med undantag för betongblandare som används för transport av betong).
5.
Mobila generatorer varaktigt monterade på en undervagn för vägtrafik.
6.
Mobila motordrivna jordborrar varaktigt monterade på en undervagn för vägtrafik.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.”
5.
Genom dekret nr 2006-818 av den 7 juli 2006, vilket publicerades i Republiken Frankrikes officiella tidning den 9 juli 2006, införde den franska lagstiftaren undantaget från fordonsskatt för de fordon som nämndes i beslutet till och med den 31 december 2009.
III — Bakgrund, begäran om förhandsavgörande och förfarandet
6.
Foselev Sud-Ouest SARL (nedan kallad Foselev) kräver i målet vid den nationella domstolen att Administration des douanes et des droits indirects, jämte ränta och kostnader, ska återbetala 1973,74 euro för den fordonsskatt som bolaget felaktigt varit tvunget att betala mellan den 20 juni 2005 och den 9 juli 2006. Foselev anser att rätten till skattebefrielse följer direkt av kommissionens beslut 2005/449, så att skattskyldigheten upphörde redan från det att beslutet meddelades och inte först sedan dekretet trädde i kraft.
7.
Genom avgörande av den 4 december 2007 har Tribunal d’instance de Bordeaux, vid vilken förevarande mål är anhängigt, hänskjutit följande fråga för förhandsavgörande:
”I artikel 6.2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer föreskrivs en möjlighet för en medlemsstat att undanta vissa kategorier av fordon från skatt. Är det godkännande som kommissionen gav Frankrike, genom beslut av den 20 juni 2005, att undanta vissa kategorier av fordon från skatt mot denna bakgrund direkt tillämpligt på den enskilde, eller – eftersom det rör sig om ett beslut om godkännande riktat till Frankrike – krävs det en nationell åtgärd för införlivande?”
8.
Inför domstolen har Foselev, den franska och den italienska regeringen samt Europeiska gemenskapernas kommission lämnat skriftliga yttranden. Det har inte hållits någon muntlig förhandling.
IV — Rättslig bedömning
9.
Enligt artikel 249 fjärde stycket EG ska ett beslut till alla delar vara bindande för dem som det är riktat till. Beslut 2005/449 är enligt dess artikel 2 riktat till Republiken Frankrike.
10.
Som EG-domstolen emellertid redan har avgjort är det oförenligt med den tvingande effekt som artikel 249 EG tillerkänner ett beslut att i princip utesluta att berörda personer får åberopa den skyldighet som föreskrivs i beslutet. (
4
) Följaktligen kan en bestämmelse i ett beslut som riktas till en medlemsstat åberopas mot denna medlemsstat om adressaten därigenom åläggs en ovillkorlig och tillräckligt klar och tydlig skyldighet. (
5
)
11.
Till skillnad från de delaktiga regeringarna och kommissionen anser Foselev att beslut 2005/449 medför en skyldighet för Republiken Frankrike att införa de däri nämnda undantagen.
12.
Huruvida beslutet innefattar en ovillkorlig och tillräckligt klar och tydlig skyldighet, att från en bestämd tidpunkt undanta de uppräknade fordonen från skatt, ska bestämmas med beaktande av dess lydelse och dess rättsliga grund i artikel 6. 2 b i direktiv 1999/62.
13.
Av lydelsen i beslut 2005/449 framgår inte någon sådan skyldighet. I artikel 1 i beslutet meddelas rättare sagt endast kommissionens samtycke till den åtgärd som Frankrike begärt. I bestämmelsen godkänns visserligen endast ett undantag till och med den 31 december 2009. Det anges emellertid ingen tidpunkt för när undantaget ska börja tillämpas. Även efter det att beslutet om samtycke meddelades stod det följaktligen Republiken Frankrike fritt att införa det godkända undantaget genom att utfärda ett motsvarande dekret vid en valfri tidpunkt före den 31 december 2009, eller att eventuellt inte nyttja tillståndet över huvud taget.
14.
I artikel 6.2 b i direktiv 1999/62 ges medlemsstaterna möjlighet att undanta de fordon som nämns i bestämmelsen från skatt eller att tillämpa nedsatta skattesatser, vilket entydigt framgår av användningen av formuleringen ”kan tillämpa”. Det ankommer följaktligen på medlemsstaterna att efter eget skön bedöma huruvida de ska använda sig av det alternativ som erbjuds i direktivet.
15.
Kommissionens samtycke är en förutsättning för att sådana nationella undantagsbestämmelser ska kunna tillämpas. Som kommissionen med rätta har betonat i sitt skriftliga yttrande, kan dess beslut att godkänna undantaget från skatt inte omvandla det utrymme för skönsmässig bedömning som medlemsstaterna ges i direktivet till en skyldighet att införa undantaget.
16.
Visserligen har domstolen i domen i målet Hansa Fleisch anfört att enbart den omständigheten att ett beslut tillåter de medlemsstater till vilka det är riktat att avvika från klara och precisa bestämmelser i detsamma inte fråntar dessa bestämmelser direkt effekt. (
6
)
17.
Rättsläget i det fallet kan dock inte jämföras med situationen i förevarande mål. Det beslut som då var tillämpligt fastlade en standardavgift för hygienkontroller av kött, men gav emellertid medlemsstaterna lov att tillämpa avvikande avgifter som motsvarade den faktiska kostnaden för kontrollerna. Till skillnad från beslut 2005/449 fastlade detta beslut följaktligen en skyldighet att införa vissa avgifter. Medlemsstaterna fick visserligen lov att fastlägga avgifter som avvek från standardavgifterna. Dock fastslogs även villkor för utformningen av dessa nationella undantag i beslutet. I denna situation ansåg domstolen att det var nödvändigt att den enskilda avgiftsgäldenären direkt kunde åberopa beslutet vid en nationell domstol, så att denna kunde kontrollera om avvikelsen från standardavgifterna motsvarade föreskrifterna i beslutet. (
7
)
18.
Domstolens konstateranden i domen Hansa Fleisch kan därmed inte tillämpas i förevarande mål, eftersom medlemsstaterna vare sig enligt beslut 2005/449 eller direktiv 1999/62, på vilket detta beslut grundats, har en skyldighet att införa ett undantag från skatt, vars iakttagelse ska kunna prövas i domstol. För den tidsperiod för vilken Foselev kräver återbetalning av skatt förelåg dessutom över huvud taget ännu inte någon nationell verkställighetsföreskrift vars utformning påkallar en rättslig prövning av förenligheten med kommissionens beslut.
19.
Det skulle ha varit möjligt att dra en parallell till domen i målet Hansa Fleisch om kommissionen hade tillåtit Republiken Frankrike att tillämpa en nedsatt skattesats för en viss fordonskategori men att därefter emellertid skattesatser tillämpats som avviker från den nedsatta skattesatsen. Detta är dock inte fallet här. Följaktligen kvarstår slutsatsen att beslut 2005/449 inte innebär någon skyldighet för Republiken Frankrike att tillämpa undantaget från och med en viss tidpunkt.
20.
Detta ändras inte av att Foslev hänvisat till artikel 254.3 EG. Enligt denna bestämmelse ska beslut delges dem som de riktar sig till och bli gällande genom denna delgivning. Emellertid blir endast de bestämmelser gällande som dessutom faktiskt återfinns i det aktuella beslutet.
21.
Således medför den omständigheten att beslut 2005/449 meddelats Republiken Frankrike (eller eventuellt att det publicerats i Europeiska unionens officiella tidning (
8
)), att godkännandet av undantaget får rättslig verkan. Om den franska lagstiftaren hade utfärdat dekretet redan innan det att samtycket meddelades och villkorat dess tillämpning med att kommissionen beviljar åtgärden, skulle Foselev ha kunnat åberopa sig av undantaget redan från det att beslutet blev gällande. (
9
) I detta fall skulle undantaget dock inte omedelbart ha framgått av beslutet, utan av dekretet. Den nationella lagstiftaren har emellertid valt en annan, likväl tillgänglig, lösning, nämligen att invänta kommissionens samtycke och först därefter utfärda det dekret genom vilket undantaget införlivades med den nationella skatterätten. Den omständigheten att det har förflutit mer än ett år mellan de båda rättsakterna är ovidkommande ur gemenskapsrättslig synvinkel.
V — Förslag till avgörande
22.
Mot denna bakgrund föreslår jag att domstolen besvarar tolkningsfrågan från Tribunal d’instance de Bordeaux på följande sätt:
Kommissionens beslut 2005/449/EG av den 20 juni 2005, genom vilket kommissionen har meddelat Republiken Frankrike sitt samtycke till att undanta vissa fordonskategorier från fordonsskatt enligt artikel 6.2 b i direktiv 1999/62/EG, medför ingen omedelbar rätt för den enskilde att undantas från skatt. Rätten att undantas från skatt uppkommer i stället först när den berörda medlemsstaten har vidtagit en motsvarande nationell åtgärd för införlivande.
(
1
)	Originalspråk: tyska.
(
2
)	EGT L 187, s. 42.
(
3
)	Kommissionens beslut 2005/449/EG av den 20 juni 2005 avseende Frankrikes begäran om undantag från fordonsskatten i enlighet med artikel 6.2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer (EUT L 158, s. 23).
(
4
)	Dom av den 6 oktober 1970 i mål 9/70, Grad (REG 1970 s. 825; svensk specialutgåva, volym 1, s. 485), punkt 5, och av den 10 november 1992 i mål C-156/91, Hansa Fleisch (REG 1992, s. I-5567), punkt 12. För en utförligare analys av direkt effekt av beslut, se generaladvokaten Trstenjaks förslag till avgörande av den 29 mars 2007 i mål C-80/06, Carp, punkt 55 och följande punkter, där domstolen meddelade dom den 7 juni 2007 (REG 2007, s. I-4473).
(
5
)	Se domen i målet Grad (ovan fotnot 4), punkt 9, och domen i målet Hansa Fleisch (ovan fotnot 4), punkt 13.
(
6
)	Domen i målet Hansa Fleisch (ovan fotnot 4), punkt 15.
(
7
)	Se domen i målet Hansa Fleisch (ovan fotnot 4), punkt 15, som hänvisar till dom av den 4 december 1974 i mål 41/74, Van Duyn (REG 1974, s. 1337), punkt 7.
(
8
)	Angående förhållandet mellan offentliggörande och publicering i Europeiska unionens officiella tidning, jämför även mitt förslag till avgörande av den 13 december 2007 i mål C-413/06 P, Bertelsmann m.fl. mot Impala, där domstolen meddelade dom den 10 juli 2008 (REG 2008, s. I-4951), punkt 82.
(
9
)	Enligt Foselevs uppfattning av rättsläget skulle den franska lagstiftaren antingen ha varit tvungen att handla på detta sätt, eller att införa undantaget med retroaktiv verkan, eftersom det annars skulle ha lett till en överträdelse av ”skyldigheten” att införa undantaget för tidsperioden mellan beslutets offentliggörande och utfärdandet av dekretet.