62004TO0078_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål T-78/04 R,
Sumitomo Chemical (UK) plc, företrätt av advokaterna C. Mereu och K. Van Maldegem,
sökande,
mot
Europeiska gemenskapernas kommission,
företrädd av X. Lewis och F. Simonetti, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
angående en ansökan om uppskov med verkställigheten av artikel 5.1 och 5.2 samt bilagorna II och V till kommissionens förordning (EG) nr 2032/2003 av den 4 november 2003 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, och om ändring av förordning (EG) nr 1896/2000 (EGT L 307, s. 1),
meddelar
FÖRSTAINSTANSRÄTTENS ORDFÖRANDE
följande
Beslut
Domskäl
Tillämpliga bestämmelser
1. Den 16 februari 1998 antog Europaparlamentet och rådet direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, s. 1). Direktivets syfte är att införa gemenskapsrättsliga bestämmelser om godkännande och om utsläppande på marknaden av biocidprodukter.
2. Genom artikel 16.2 i direktiv 98/8 infördes ett arbetsprogram för att utvärdera alla verksamma ämnen i de biocidprodukter som redan fanns på marknaden den 14 maj 2000 (nedan kallade existerande verksamma ämnen). Ett villkor för godkännande och utsläppande på marknaden av sådana biocidprodukter som innehåller existerande verksamma ämnen är att dessa ämnen finns upptagna i bilagorna I, IA och IB till direktivet.
3. Den första fasen av detta arbetsprogram genomfördes genom kommissionens förordning (EG) nr 1896/2000 av den 7 september 2000 om första fasen av det program som avses i artikel 16.2 i direktiv 98/8 (EGT L 228, s. 6). Såsom anges i punkt 2 i skälen i förordningen är ”[a]vsikten med den första fasen av granskningsprogrammet … att ge kommissionen möjlighet att identifiera existerande verksamma ämnen i biocidprodukter och fastställa vilka av dessa som bör utvärderas för att eventuellt tas upp i bilaga I, bilaga IA eller bilaga IB till direktiv [98/8]”.
4. Enligt artikel 3.1 i förordning nr 1896/2000 skall varje producent av ett existerande verksamt ämne som släpps ut på marknaden för användning i biocidprodukter ”identifiera” detta verksamma ämne genom att till kommissionen inkomma med uppgifter om det verksamma ämnet enligt bilaga I till förordningen. Dessutom får varje formulerare av en biocidprodukt, det vill säga tillverkaren eller dennes företrädare i gemenskapen, identifiera ett existerande verksamt ämne.
5. I artikel 4 i förordning nr 1896/2000 föreskrivs att producenter, formulerare och sammanslutningar, som vill ansöka om att ett existerande verksamt ämne tas upp i bilaga I eller bilaga IA till direktiv 98/8 för en eller flera produkttyper, skall anmäla detta verksamma ämne till kommissionen. Fristen för att anmäla de existerande verksamma ämnena löpte ut den 28 mars 2002. Enligt kommissionens förordning nr 1687/2002 av den 25 september 2002 om en ytterligare anmälningstid till den som fastställs i artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1896/2000 (EGT L 258, s. 15), förlängdes denna frist till den 31 januari 2003 för vissa existerande verksamma ämnen.
6. Enligt artikel 6.1 b i förordning nr 1896/2000 skall det efter den anmälan som avses i föregående punkt i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 28 i direktiv 98/8 antas en förordning som innehåller en uttömmande förteckning över de existerande verksamma ämnen för vilka kommissionen har godkänt minst en anmälan.
7. Genom kommissionens förordning (EG) nr 2032/2003 av den 4 november 2003 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i direktiv 98/8/EG och om ändring av förordning nr 1896/2000 (EGT L 307, s. 1), införs begreppet ”deltagare”, som i artikel 2 ges följande definition:
”… en producent, formulerare eller sammanslutning som har lämnat in en anmälan som kommissionen godkänt i enlighet med artikel 4.2 i förordning … nr 1896/2000 …”
8. Artikel 3 i förordning nr 2032/2003 avser ”existerande verksamma ämnen som [har identifierats och anmälts]” under den första fasen. I artikel 3.2 i förordningen föreskrivs följande:
”Bilaga II i förordningen innehåller en uttömmande förteckning över existerande verksamma ämnen för vilka
a) minst en anmälan har godkänts av kommissionen i enlighet med artikel 4.2 i förordning … nr 1896/2000,
…
I förteckningen anges för varje anmält existerande verksamt ämne den eller de produkttyper för vilka en anmälan godkänts …”
9. I artikel 5 i förordning nr 2032/2003, som innehåller bestämmelser avseende granskning av anmälda existerande verksamma ämnen, föreskrivs följande:
”1. Verksamma ämnen i bilaga II skall granskas i fråga om angiven produkttyp av den rapporterande medlemsstaten på grundval av den fullständiga dokumentationen för ämnet och produkttypen om
a) den dokumentationen uppfyller kraven i bilaga IV,
b) den fullständiga dokumentationen har lämnats inom den tid som anges i bilaga V till den förordningen för produkttypen i fråga, tillsammans med den sammanfattning av dokumentationen som avses i artikel 11.1 b i direktiv 98/8/EG och vars utformning fastställs i bilaga IV till denna förordning.
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 i denna förordning skall de verksamma ämnena i bilaga II granskas enbart avseende de produkttyper för vilka anmälan har accepterats.
2. De rapporterande medlemsstater som har utsetts att granska verksamma ämnen i bilaga II i fråga om produkttyperna 8 och 14 anges i del A i bilaga V.
De rapporterande medlemsstater som har utsetts att granska de verksamma ämnena i bilaga II i fråga om produkttyperna 16, 18, 19 och 21 anges i del B i bilaga V.
En medlemsstat som har framfört önskemål i enlighet med artikel 5.3 i förordning … nr 1896/2000 beträffande ett existerande verksamt ämne får inte utses till rapporterande medlemsstat för det ämnet.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 i denna förordning skall den som utan att vara deltagare vill ansöka i enlighet med artikel 11 i direktiv 98/8… om upptagande i bilaga I, IA eller IB till det direktivet av ett existerande verksamt ämne som anmälts, eller för vilket en medlemsstat framfört önskemål, i samband med en produkttyp som anges i bilaga V till denna förordning, lämna fullständig dokumentation inom den tidsfrist som anges i bilagan för den kombinationen av ämne och produkttyp.
4. De relevanta behöriga myndigheterna per den 1 juli 2003 anges i bilaga VI.”
10. I artikel 6, som innehåller bestämmelser om utarbetande av fullständig dokumentation, föreskrivs följande:
”1. När en fullständig dokumentation skall utarbetas skall alla rimliga åtgärder vidtas bl.a. för att upprepade försök på ryggradsdjur skall kunna undvikas och så att en gemensam dokumentation kan sammanställas där så är lämpligt.
2. Innan deltagaren börjar sammanställa den fullständiga dokumentationen skall denna
a) underrätta den rapporterande medlemsstaten om vilka försök på ryggradsdjur som redan har utförts,
b) be om den rapporterande medlemsstatens synpunkter på huruvida angivna skäl för att inte utföra vissa undersökningar är godtagbara,
c) underrätta den rapporterande medlemsstaten om fler försök på ryggradsdjur planeras för att en fullständig dokumentation ska kunna sammanställas,
d) om den rapporterande medlemsstaten meddelar att en annan deltagare har anmält att man tänker utföra samma försök, vidta alla rimliga åtgärder för att utföra försöken gemensamt med den deltagaren.
Den rapporterande medlemsstatens synpunkter i enlighet med b skall inte styra slutsatserna av den kontroll av dokumentationens fullständighet som skall göras i enlighet med artikel 9.1.
3. En rapporterande medlemsstat får lämna ut hänvisningar till försök på ryggradsdjur som utförts i fråga om ett verksamt ämne i bilaga II till denna förordning, såvida inte en sådan hänvisning skall behandlas som hemlig i enlighet med artikel 19 i direktiv 98/8… . Sådana hänvisningar kan avse det verksamma ämnets namn, försökens ändpunkter (end points) och kontaktadress till den som äger uppgifterna.
4. En rapporterande medlemsstat som vet att flera deltagare ansöker om granskning av ett visst verksamt ämne skall underrätta dessa deltagare om detta.
5. Deltagare som ansöker om granskning av samma verksamma ämne för samma produkttyp skall vidta rimliga åtgärder för att lämna in en gemensam dokumentation utan att därigenom bryta mot gemenskapens konkurrensregler.
Om, under sådana omständigheter, en gemensam dokumentation inte lämnas, skall det av varje enskild dokumentation klart framgå vilka ansträngningar som gjorts för att inleda ett samarbete, och varför deltagarna i fråga inte medverkade.
…”
11. I artikel 7, som har rubriken ”Inlämning av den fullständiga dokumentationen”, föreskrivs följande:
”Deltagaren skall lämna in den fullständiga dokumentationen till den rapporterande medlemsstaten i minst ett pappersexemplar och ett exemplar i elektroniskt format.
…
[D]eltagaren [skall] också lämna ett pappersexemplar … av sammanfattningen av dokumentationen …”
12. Artikel 8 innehåller bestämmelser om att förena sig med eller ersätta en deltagare eller om när deltagare drar sig ur. I artikeln föreskrivs följande:
”1. Om en producent, formulerare eller sammanslutning genom överenskommelse förenar sig med eller ersätter en deltagare vid inlämnandet av den fullständiga dokumentationen, skall samtliga parter i överenskommelsen gemensamt underrätta kommissionen och den rapporterande medlemsstaten om detta, varvid eventuella relevanta fullmakter skall bifogas.
Kommissionen skall underrätta övriga deltagare som ansökt om granskning av samma verksamma ämne i fråga om samma produkttyp.
…
3. Om alla deltagare beträffande en viss kombination av existerande verksamt ämne och produkttyp dragit sig ur, skall kommissionen underrätta medlemsstaterna. Det skall även offentliggöras på elektronisk väg.
4. En producent, formulerare eller sammanslutning eller annan person som vill ta över en deltagares roll beträffande en kombination av existerande verksamt ämne och produkttyp skall underrätta kommissionen om detta inom tre månader från det offentliggörande som avses i punkt 3.
En medlemsstat kan inom samma tidsfrist framföra önskemål till kommissionen om att kombinationen av existerande verksamt ämne och produkttyp skall tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8…, om medlemsstaten anser att användningen är väsentlig, särskilt med hänsyn till skyddet av människors eller djurs hälsa eller miljön. Medlemsstaten skall anses ha tagit över deltagarens roll i och med framförandet av önskemålet.
I de fall som anges i första och andra stycket kan i lämpliga fall den tidsperiod som anges i bilaga V förlängas och en ny rapporterande medlemsstat utses.
5. Om ingen hör av sig till kommissionen i enlighet med punkt 4 skall kommissionen besluta att det existerande verksamma ämnet inte skall tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG inom ramen för granskningsprogrammet för produkttypen i fråga.”
Bakgrund till tvisten och förfarandet
13. Sökanden tillverkar och saluför 18 verksamma ämnen och biocidprodukter som innehåller dessa verksamma ämnen. Vad beträffar åtta av de verksamma ämnena är sökanden den ende anmälaren som har godkänts av kommissionen och som därmed har erhållit ställning som ”deltagare” i enlighet med artikel 2 i förordning nr 2032/2003.
14. Vad beträffar de 18 ovannämnda verksamma ämnena, framgår det av bilaga II till förordning nr 2032/2003 att anmälan har godkänts för produkttyp 18 (insektsdödande medel). För ett av dessa verksamma ämnen, nämligen permetrin, har anmälan även godkänts för produkttyp 8 (träskyddsmedel). Av del B i bilaga V till förordning nr 2032/2003 framgår att för de verksamma ämnen för vilka anmälan har godkänts för produkttyp 18 skall fullständig dokumentation inlämnas till den behöriga myndigheten i den rapporterande medlemsstaten tidigast den 1 november 2005 och senast den 30 april 2006. Av del A till bilaga V i samma förordning framgår att för produkttyp 8 skall den fullständiga dokumentationen ha mottagits av den behöriga myndigheten i den rapporterande medlemsstaten senast den 28 mars 2004.
15. Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 17 februari 2004, har sökanden med stöd av artikel 230 fjärde stycket EG väckt talan om ogiltigförklaring av artiklarna 3, 4.2, 5.3, 10.2 andra stycket, 11.3, 13 och 14.2 samt bilaga II till förordning nr 2032/2003.
16. Genom särskild handling som inkom till förstainstansrättens kansli den 24 mars 2004 inkom sökanden med en ansökan enligt artiklarna 242 EG och 243 EG om dels uppskov med verkställigheten av artikel 5.1 och 5.2 och bilagorna II och V till förordning nr 2032/2003, dels antagande av ”sådana andra åtgärder som [förstainstansrätten] finner lämpliga”.
17. Med stöd av artikel 105.2 i förstainstansrättens rättegångsregler yrkade sökanden
att förstainstansrätten skulle bifalla dess ansökan skyndsamt, innan yttrande inkommit från kommissionen.
18. Genom beslut av den 26 mars 2004 i mål T-78/04 R (REG 2004, s. I-0000), beslutade förstainstansrättens ordförande med stöd av artikel 105.2 i rättegångsreglerna om uppskov med verkställigheten av bilaga V till förordning nr 2032/2003 till den del sökanden enligt denna förpliktas att inlämna fullständig dokumentation för det verksamma ämnet permetrin före den 28 mars 2004.
19. Den 1 april 2004 inkom kommissionen med skriftligt yttrande avseende ansökan om interimistiska åtgärder.
20. Den muntliga förhandlingen vid förstainstansrätten hölls den 14 maj 2004.
Rättslig bedömning
21. Enligt bestämmelserna i artikel 242 EG jämförd med artikel 243 EG, å ena sidan, och artikel 225.1 EG, å andra sidan, kan förstainstansrätten, om den anser att det är nödvändigt med hänsyn till omständigheterna, förordna om uppskov med verkställigheten av den påtalade rättsakten eller föreskriva nödvändiga interimistiska åtgärder.
22. I artikel 104.2 i rättegångsreglerna föreskrivs att en ansökan om interimistiska åtgärder skall ange de omständigheter som ställer krav på skyndsamhet och de faktiska och rättsliga grunder på vilka den begärda interimistiska åtgärden omedelbart framstår som befogad ( fumus boni juris ). Dessa villkor är kumulativa, vilket innebär att en ansökan om uppskov med verkställighet skall avslås när ett av dem inte är uppfyllt (beslut meddelat av domstolens ordförande den 14 oktober 1996 i mål C-268/96 P(R), SCK och FNK mot kommissionen, REG 1996, s. I‑4971, punkt 30).
Huruvida talan kan upptas till sakprövning
23. Enligt fast rättspraxis skall frågan huruvida talan kan tas upp till sakprövning i princip inte prövas i ett interimistiskt förfarande för att inte föregripa prövningen av saken i målet. Det kan emellertid visa sig nödvändigt att fastställa om vissa omständigheter föreligger som gör det möjligt att dra slutsatsen att talan rörande huvudsaken, som ansökan om interimistiska åtgärder hänför sig till, kan prövas, när det, såsom i detta fall, har hävdats att det är uppenbart att en sådan talan skall avvisas (beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 27 januari 1988 i mål 376/87 R, Distrivet mot rådet, REG 1988, s. 209, punkt 21, och beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 11 april 2003 i mål T-392/02 R, Solvay Pharmaceuticals mot rådet, REG 2003, s. II-1825, punkt 53).
24. I förevarande mål anser förstainstansrätten att det skall undersökas om den talan om ogiltigförklaring som har väckts av sökanden är uppenbart ogrundad.
25. Kommissionen har gjort gällande att talan rörande huvudsaken inte kan upptas till prövning. Den anser härvid att sökanden i princip har samma uppfattning om förordning nr 2032/2003 som den uppfattning som Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH & Co. KG hade om förordning nr 1896/2000. Gemenskapsdomstolen fastställde att den talan som hade ingetts av detta företag mot sistnämnda förordning inte kunde upptas till prövning (förstainstansrättens beslut av den 29 april 2002 i mål T-339/00, Bactria mot kommissionen, REG 2002, s. II-2287, som fastställdes efter överklagande genom domstolens beslut av den 12 december 2003 i mål C-258/02 P, Bactria mot kommissionen, REG 2002, s. I-0000). Enligt kommissionen är förordning nr 2032/2003 i princip tillämplig på ett obestämt antal ekonomiska aktörer och inte på en sluten kategori i vilken endast de som är deltagare vid tidpunkten för antagandet av denna förordning ingår. Kommissionen har påpekat att enligt artikel 8.1 i förordning nr 203 2/2003 kan en producent, formulerare eller sammanslutning som inte redan är deltagare förena sig med en deltagare vid inlämnandet av den fullständiga dokumentationen. På samma sätt kan en producent, formulerare eller sammanslutning enligt artikel 8.4 i förordning nr 2032/2003 ta över en deltagares roll på de villkor som anges i denna bestämmelse. Slutligen kan enligt artikel 5.3 i förordning nr 2032/2003 den som inte är deltagare ansöka om upptagande i bilaga I, IA eller IB till direktiv 98/8 av ett existerande verksamt ämne. För denne gäller vissa bestämmelser i förordning nr 2032/2003, såsom bestämmelsen om den tidsfrist som anges i bilaga V i enlighet med artikel 5.3.
26. Sökanden har gjort gällande att dess talan om ogiltigförklaring skall tas upp till sakprövning.
27. Det skall härvid erinras om att enskilda enligt artikel 230 fjärde stycket EG har rätt att väcka talan mot varje beslut som, även om det utfärdats i form av en förordning, direkt och personligen berör dem. Syftet med denna bestämmelse är särskilt att förhindra att gemenskapens institutioner, genom att välja att använda sig av en förordning, utestänger en enskild från att föra talan mot ett beslut som berör honom direkt och personligen och, således, att klargöra att den valda formen inte kan förändra en rättsakts karaktär (se bland annat domstolens dom av den 17 juni 1980 i de förenade målen 789/79 och 790/79, Calpak och Società Emiliana Lavorazione Frutta mot kommissionen, REG 1980, s. 1949, punkt 7, och förstainstansrättens dom av den 7 november 1996 i mål T-298/94, Roquette Frères mot rådet, REG 1996, s. II-1531, punkt 35, och av den 11 september 2002 i mål T-13/99, Pfizer Animal Health mot rådet, REG 2002, s. II-3305, punkt 81, och T-70/99, Alpharma mot rådet, REG 2002, s. II-3495, punkt 73).
28. I beslut av den 29 april 2002 i det ovannämnda målet Bactria mot kommissionen (som fastställdes efter överklagande genom beslut av den 12 december 2003 i det ovannämnda målet Bactria mot kommissionen), fastställde förstainstansrätten att den talan som hade väckts av sökanden med avseende på förordning nr 1896/2000 inte kunde upptas till sakprövning, bland annat eftersom nämnda förordning enligt dess lydelse var tillämplig på ett obestämt antal ekonomiska aktörer med intresse av att existerande verksamma ämnen och biocidprodukter som innehåller dessa ämnen identifieras och anmäls.
29. I förevarande fall uppställs ett antal skyldigheter i förordning nr 2032/2003, bland annat i artiklarna 6 och 7, som avser utarbetande och inlämnande av fullständig dokumentation, för producenter, formulerare eller sammanslutningar som före den 28 mars 2002 eller, i förekommande fall, den 31 januari 2003, har lämnat in en anmälan som kommissionen godkänt i enlighet med artikel 4.2 i förordning nr 1896/2000.
30. Till skillnad från vad som var fallet i det ovannämnda målet Bactria mot kommissionen, som ledde till beslut av den 29 april 2002, skall förordning nr 2032/2003 tillämpas på en viss kategori ekonomiska aktörer som enligt artikel 2 i förordningen benämns ”deltagare”. Såsom sökanden har påpekat i sin ansökan om interimistiska åtgärder, kan deltagarna identifieras enligt förordning nr 2032/2003, eftersom det i en fotnot i bilaga II till förordningen anges att ”[k]ontaktuppgifter för deltagarna finns på http://ecbrjc.it/biocides”.
31. Kommissionen har i sina skriftliga yttranden hänvisat till artikel 8.1 och 8.4 samt till artikel 5.3 i förordning nr 2032/2003 för att visa att förordningen likväl riktar sig till en ”öppen” krets av ekonomiska aktörer.
32. I artikel 8.1 föreskrivs en möjlighet för en formulerare eller en sammanslutning som inte är deltagare att förena sig med eller ersätta en deltagare vid inlämnandet av den fullständiga dokumentationen genom ”överenskommelse” mellan parterna.
33. I artikel 8.4 i förordning nr 2032/2003 föreskrivs att en producent, en formulerare eller en sammanslutning kan ta över en deltagares roll om alla deltagare har dragit sig ur beträffande en kombination av existerande verksamt ämne/produkttyp.
34. Kommissionens påstående, att antalet deltagare och deltagarnas identitet i princip kan ändras enligt artikel 8.1 och 8.4, är således korrekt.
35. Såsom sökanden har förklarat under förhandlingen framgår det emellertid även av dessa bestämmelser att det som är helt avgörande för om det blir någon ändring av antalet deltagare och deras identitet är vilka beslut som deltagarna antar. Deltagarna skall inledningsvis antingen godkänna att nya företag ersätter eller förenar sig med dem, eller besluta sig för att helt dra sig ur granskningsprogrammet. Mot bakgrund av dessa omständigheter kan det inte uteslutas att antalet ekonomiska aktörer som berörs av förordning nr 2032/2003 och deras identitet kan anses ha framgått tillräckligt tydligt vid den tidpunkt då nämnda förordning antogs för att ge sökanden ställning som part som är personligen berörd av nämnda förordning.
36. Det framgår av artikel 5.3 i förordning nr 2032/2003 att en ekonomisk aktör som inte är deltagare kan ansöka om upptagande i bilaga I, IA eller IB till direktiv 98/8 av ett existerande verksamt ämne som anmälts. Denna aktör skall då lämna fullständig dokumentation inom den tidsfrist som anges i bilaga V till förordningen. Det finns emellertid inte något som visar att den ifrågavarande ekonomiska aktören i ett sådant fall får ställning som ”deltagare” i den mening som avses i förordning nr 2032/2003 eller har samma skyldigheter som deltagarna. Även om det stämmer att en sådan aktör skall iaktta samma tidsfrister i fråga om inlämnandet av fullständig dokumentation, åläggs nämligen endast deltagarna enligt förordning nr 2032/2003 ett antal skyldigheter, bland annat utarbetande av fullständig dokumentation (se artikel 6 i förordning nr 2032/2003). Denna analys verkar även delas av kommissionen, som i sina skriftliga yttranden har påpekat att ”åtminstone vissa bestämmelser i förordningen, exempelvis den tidsfrist som fastställs i bilaga V enligt artikel 5.3”, skall tillämpas på sökanden.
37. Utöver de ovannämnda yttrandena har sökanden anfört ett antal argument för att visa att den är personligen berörd av förordning nr 2032/2003, vilka inte har bestritts av kommissionen. Sökanden har särskilt påpekat att den deltog i antagandet av förordning nr 2032/2003, eftersom utarbetandet och inlämnandet av dessa uppgifter i anmälan för var och en av kombinationerna av verksamma ämnen/produkttyper var ett nödvändigt villkor för att inleda granskningsprogrammet enligt förordning nr 1896/2000. Dessa åtgärder gjorde det vidare möjligt för kommissionen att identifiera de verksamma ämnena och de produkttyper som ingick i granskningsprogrammet enligt förordning nr  2032/2003, vilka anges i bilaga II till förordningen. Sökanden omfattades dessutom av det särskilda skydd som ges enligt artikel 12 i direktiv 98/8 för uppgifter i sökandens anmälan och i dess fullständiga dokumentation för var och en av de anmälda kombinationerna av verksamma ämnen/produkttyper och som medlemsstaterna skall iaktta (domen i det ovannämnda målet Alpharma mot rådet). Sökanden har även påpekat att den har rätt till vissa processuella garantier som följer av direktiv 98/8, förordning nr 1896/2000 och förordning nr  2032/2003, vilka särskiljer sökanden i målet rörande huvudsaken (domen i det ovannämnda målet Alpharma mot rådet). Sökanden skilde sig vidare från alla andra ekonomiska aktörer, eftersom den är innehavare av redan existerande exklusiva industriella äganderättigheter som förordning nr 2032/2003 var till men för (domstolens dom av den 18 maj 1994 i mål C-309/89, Codorniu mot rådet, REG 1994, s. I-1853; svensk specialutgåva, volym 15, s. I-141). Enligt sökanden var kommissionen slutligen skyldig att beakta alla ”deltagares” intressen, med beaktande av dels att den kände till deras identitet och rättsliga ställning, dels att de godkända anmälningarna var de enda skälen till att förordning nr 2032/2003 antogs (förstainstansrättens dom av den 14 september 1995 i de förenade målen T‑480/93 och T-483/93, Antillean Rice Mills m.fl. mot kommissionen, REG 1995, s. II-2305).
38. Kommissionen har inte heller bestritt att sökanden är direkt berörd av förordning nr 2032/2003, eftersom denna förordning direkt avser en rad verksamma ämnen som sökanden framställer och avseende vilka det i nämnda förordning uppställs krav på att vissa formella krav är uppfyllda.
39.
Mot bakgrund av det ovanstående kan det inte uteslutas att sökanden är direkt och personligen berörd av förordning nr 2032/2003 och att dess yrkande om ogiltigförklaring enligt artikel 230 fjärde stycket EG därmed kan tas upp till prövning.
Huruvida ansökan om interimistiskt avgörande kan prövas
40. Kommissionen har gjort gällande att ansökan om interimistiska åtgärder inte kan prövas, eftersom de bestämmelser som har ifrågasatts i talan rörande huvudsaken och de bestämmelser avseende vilka uppskov med verkställigheten har begärts inte är identiska. Denna skillnad utgör ett åsidosättande av ett väsentligt formkrav enligt artikel 104.1 i rättegångsreglerna. Även om gemenskapsdomstolarna inte alltid har gjort en strikt tillämpning av regeln att det skall vara exakt samma bestämmelse som är föremål för talan om ogiltigförklaring och ansökan om uppskov med verkställighet, anser kommissionen att det ändå endast är i undantagsfall som det skall meddelas uppskov med verkställigheten av en bestämmelse som inte är föremål för en talan om ogiltigförklaring.
41. Under förhandlingen gjorde sökanden gällande att dess ansökan om interimistiska åtgärder kunde prövas.
42. Förstainstansrätten erinrar om att det i artikel 104.1 första stycket i rättegångsreglerna föreskrivs att en ansökan om uppskov med verkställighet av en rättsakt som har utfärdats av en institution och som inlämnas enligt artikel 242 EG, endast kan prövas om sökanden har väckt talan om prövning av rättsakten vid förstainstansrätten.
43. Vad beträffar en ansökan om en av de interimistiska åtgärder som avses i artikel 243 EG, framgår det av artikel 104.1 andra stycket i rättegångsreglerna att en sådan ansökan kan prövas om det finns ett tillräckligt nära samband mellan den interimistiska åtgärd som ansökan avser och föremålet för talan rörande huvudsaken. Bestämmelsen i artikel 104.1 första stycket är emellertid tillämplig på en ansökan om interimistiska åtgärder då denna huvudsakligen har samma syfte som en ansökan om uppskov med verkställighet, om det inte föreligger särskilda omständigheter (se, för ett liknande resonemang, beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 22 november 1995 i mål T-395/94 R II, Atlantic Container Line m.fl. mot kommissionen, REG 1995, s. II-2893, punkt 39).
44. Förstainstansrätten påpekar i detta avseende att syftet med det interimistiska förfarandet är att säkerställa avgörandets fulla verkan och därigenom undvika luckor i det rättsliga skydd som gemenskapsdomstolarna säkerställer (se, för ett liknande resonemang, beslut av domstolens ordförande den 3 maj 1996 i mål C‑399/95 R, Tyskland mot kommissionen, REG 1996, s. I-2441, punkt 46, av den 29 januari 1997 i mål C-393/96 P(R), Antonissen mot rådet och kommissionen, REG 1997, s. I-441, punkt 36, av den 25 mars 1999 i mål C-65/99 P(R), Willeme mot kommissionen, REG 1999, s. I-1857, punkt 62, och beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 7 maj 2002 i mål T-306/01 R, Aden m.fl. mot rådet och kommissionen, REG 2002, s. II-2387, punkt 45).
45. Förstainstansrätten konstaterar emellertid att talan rörande huvudsaken avser ogiltigförklaring av artiklarna 3, 4.2, 5.3, 10.2 andra stycket, 11.3, 13 och 14.2 samt bilaga II till förordning nr 2032/2003.
46. Av inledningen och yrkandena i ansökan om interimistiska åtgärder framgår däremot att sökanden har begärt uppskov med verkställigheten av artikel 5.1 och 5.2 och bilagorna II och V till förordning nr 2032/2003. Det stämmer att det i punkt 54 i ansökan om interimistiska åtgärder anges att ”sökanden mot bakgrund av ovannämnda skäl begär att förstainstansrätten omedelbart beslutar om uppskov med verkställigheten av artikel 5.2 och 5.3 och bilagorna II och V till förordning [nr 2032/2003], enligt vilka det föreskrivs tidsfrister för inlämning av fullständig dokumentation för dessa kombinationer av verksamma ämnen/produkttyper”. Det framgår emellertid tydligt av de förklaringar och de rättsliga argument som sökanden har framfört i sin ansökan och under förhandlingen att den hänvisning som enbart på detta ställe görs till artikel 5.2 och 5.3 i förordning nr 2032/2003 utgör ett skrivfel och skall förstås som en hänvisning till artikel 5.1 och 5.2 i nämnda förordning.
47. Av detta följer att den enda bestämmelse som dels ifrågasätts i målet rörande huvudsaken, dels avses i ansökan om uppskov med verkställighet, är bilaga II till förordning nr 2032/2003.
48. Ansökan om uppskov med verkställigheten av artikel 5.1 och 5.2 och bilaga V till förordning nr 2032/2003 skall således avvisas i enlighet med artikel 104.1 första stycket i rättegångsreglerna.
49. I ansökan om interimistiska åtgärder har sökanden visserligen med stöd av artikel 234 EG även begärt ”varje annan åtgärd som [förstainstansrätten] finner lämplig för att parterna skall behålla sin ställning så länge tvisten inte helt lösts i målet [rörande huvudsaken]”.
50. Sökanden ger emellertid ingen förklaring som kan förtydliga denna del av yrkandet, som är vagt och opreciserat. Eftersom det inte ges några närmare uppgifter om yrkandet, uppfyller det inte villkoren i artikel 44.1 d i rättegångsreglerna, till vilken det hänvisas i artikel 104.3 i dessa regler, och kan således inte prövas (se, i detta avseende, beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 12 februari 1996 i mål T-228/95 R, Lehrfreund mot rådet och kommissionen, REG 1996, s. II-111, punkt 58).
51. Under dessa omständigheter skall förevarande prövning begränsas till att avse frågan huruvida det är berättigat att besluta om uppskov med verkställigheten av bilaga II till förordning nr 2032/2003.
52. Förstainstansrätten betonar i detta avseende att sökanden för att få till stånd interimistiska åtgärder måste ha ett berättigat intresse av att erhålla de begärda åtgärderna (se, för ett liknande resonemang, beslut meddelat av ordföranden på domstolens första avdelning den 19 maj 1989 i mål C-107/89 R, Caturla-Poch mot parlamentet, REG 1989, s. 1357, och beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 17 december 1996 i mål T-164/96 R, Moccia Irme mot kommissionen, REG 1996, s. II-2261, punkt 26). En ansökan om interimistiska åtgärder som inte skulle leda till att sökandens ställning ändrades och som därmed inte skulle vara till praktisk nytta för denne skall således avslås (se, för ett liknande resonemang, beslut meddelat av ordföranden på domstolens andra avdelning den 31 juli 1989 i mål C-206/89 R, S. mot kommissionen, REG 1989, s.  2841, punkt 14, beslut meddelat av domstolens ordförande den 30 april 1997 i mål C-89/97 P(R), Moccia Irme mot kommissionen, REG 1997, s. I-2327, punkt 45, och beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 16 januari 2004, Arizona Chemical m.fl. mot kommissionen, REG 2004, s. I-0000, punkt 62).
53. I förevarande mål framgår det av artikel 3.2 i förordning nr 2032/2003 att bilaga II, med rubriken ”Existerande verksamma ämnen och produkttyper som ingår i granskningsprogrammet”, innehåller en uppräkning av existerande verksamma ämnen och produkttyper för vilka åtminstone en anmälan har godkänts av kommissionen i enlighet med artikel 4.2 i förordning nr 1896/2000 eller för vilka en medlemsstat har framfört ett önskemål i enlighet med artikel 5.3 i denna förordning.
54. Vad beträffar de 18 verksamma ämnen som tillverkas och saluförs av sökanden, anges i bilaga II deras ”EG-nummer” och ”CAS-nummer” och att de har anmälts för produkttyp 18 och, vad beträffar permetrin, för produkttyp 8.
55. Bilaga II utgör således enbart en uppräkning av omständigheter som inte i sig medför någon förpliktelse för sökanden. Det skall även påpekas att sökanden inte under förhandlingen har gett någon förklaring som visar att uppskov med verkställigheten av bilaga II skulle ändra sökandens ställning. Det finns således inte något som gör det möjligt att dra slutsatsen att uppskov med verkställigheten av nämnda bilaga är till någon praktisk nytta för sökanden.
56. Eftersom sökanden inte har något berättigat intresse av att det genom ett interimistiskt förfarande skall förordnas om uppskov med verkställigheten av bilaga II till förordning nr 2032/2003, skall ansökan om uppskov med verkställigheten av nämnda bilaga avslås.
57. Av det ovan anförda följer att förevarande ansökan om interimistiska åtgärder skall avslås, utan att det är nödvändigt att pröva om övriga villkor för att uppskov med verkställigheten och övriga interimistiska åtgärder skulle kunna bifallas är uppfyllda.
Domslut
På dessa grunder fattar
FÖRSTAINSTANSRÄTTENS ORDFÖRANDE
följande beslut:
1) Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.
Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.