Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JULIANE KOKOTT
16 päivänä huhtikuuta 2026(1)
Yhdistetyt asiat C-27/25 ja C-356/25
SU ja
Wild Ireland Defence CLG
vastaan
An Coimisiún Pleanála, aiemmin An Bord Pleanála, ym.,
jossa asian käsittelyyn osallistuu
Knocknamona Windfarm Limited
(Ennakkoratkaisupyyntö – Court of Appeal (ylioikeus, Irlanti))
ja
Paddy Massey
vastaan
An Coimisiún Pleanála, aiemmin An Bord Pleanála, ym.,
jossa asian käsittelyyn osallistuu
Curns Energy Limited
(Ennakkoratkaisupyyntö – High Court (ylempi piirituomioistuin, Irlanti))
Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 92/43/ETY – Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu – Direktiivi 2009/147/EY – Luonnonvaraisten lintujen suojelu – Erityiset suojelualueet – Suunnitelmien tai hankkeiden, jotka voivat vaikuttaa merkittävästi suojelualueeseen, arvioiminen sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin – Selvitys sen määrittämiseksi, onko suunnitelman tai hankkeen vaikutuksia suojelualueisiin tarpeen arvioida – Aluekohtaisia suojelutavoitteita ei ole määritetty
I       Johdanto
1.        Luontodirektiivin(2) 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä edellytetään, että jäsenvaltiot arvioivat etukäteen, vaikuttavatko suunnitelmat tai hankkeet merkittävästi Natura 2000 -alueisiin. Arvioinnin kohteena ovat niiden vaikutukset näiden alueiden suojelutavoitteisiin. Onko tällainen arviointi kuitenkin ylipäätään mahdollista, jos jäsenvaltiot eivät ole asettaneet mitään erityisiä suojelutavoitteita kyseiselle alueelle? Ja ovatko tällaiset aluekohtaiset suojelutavoitteet myös edellytys ennakkoarvioinnille (screening) sen määrittämiseksi, onko suunnitelmien tai hankkeiden vaikutusten täysimääräinen arviointi tarpeen? Nämä kysymykset ovat molempien käsiteltävien asioiden kohteena.
2.        Näitä arviointeja varten suojelutavoitteita voidaan nimittäin hätätapauksessa yksilöidä myös muuten kuin vahvistamalla niitä aluekohtaisesti. Tämän ei tarvitse johtaa ehdottomasti suojelun heikentymiseen, vaan suojan laajuus voi pikemminkin olla jopa laajempi ennen erityisten suojelutavoitteiden vahvistamista, johon sisältyy eri tavoitteiden punninta muiden etujen kanssa. Luontodirektiivissä myös säädetään alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnista tällä perusteella ainakin väliaikaisesti.
3.        Kysymyksellä siitä, onko aluekohtaisten suojelutavoitteiden vahvistaminen kuitenkin alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin ja sen tarpeellisuuden selvittämisen edellytys, ei ole pelkästään menettelyyn liittyvää oikeudellista merkitystä. On nimittäin kyseenalaista, saavatko jäsenvaltioiden viranomaiset ylipäätään hyväksyä suunnitelman tai hankkeen, jos ne eivät voi selvittää sen alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin tarpeellisuutta tai – tarvittaessa – arvioida näitä vaikutuksia, koska suojelutavoitteita ei ole määritetty. Näiden viranomaisten hyväksyntä edellyttää nimittäin luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan toisen virkkeen mukaista tällaista arviointia. Tämä ongelma saattaa koskea erittäin monia hankkeita unionissa, koska on epäselvää, missä laajuudessa ja tarvittaessa milloin jäsenvaltiot ovat asettaneet aluekohtaisia suojelutavoitteita.
II     Asiaa koskevat oikeussäännöt
A       Lintudirektiivi
4.        Nykyisin voimassa oleva lintudirektiivi(3) on vanhemman, vuodelta 1979 peräisin olevan direktiivin,(4) jolla silloinen Euroopan talousyhteisö antoi ensimmäisen kerran luonnonsuojelua koskevia säännöksiä, kodifioitu toisinto. Tämän menettelyn tarkoituksiin molemmat toisinnot ovat kuitenkin – sikäli kuin on havaittavissa – identtisiä.
5.        Lintudirektiivin 4 artiklassa säädetään erityisten suojelualueiden muodostamisesta linnuille seuraavaa:
”1.      Tämän direktiivin liitteessä I mainittujen lajien elinympäristöjä on suojeltava erityistoimin, jotta varmistetaan lajien eloonjääminen ja lisääntyminen niiden levinneisyysalueella.
Tässä yhteydessä kiinnitetään huomiota:
a)      lajeihin, jotka ovat vaarassa kuolla sukupuuttoon;
b)      lajeihin, jotka ovat herkkiä tietyille muutoksille niiden elinympäristössä;
c)      lajeihin, joita pidetään harvinaisina niiden pienen kannan tai alueellisesti suppean levinneisyyden takia;
d)      muihin lajeihin, jotka vaativat erityistä huomiota niiden erityislaatuisen elinympäristön vuoksi.
Arvioissa otetaan huomioon lintukantojen kehityssuunnat ja muutokset.
Jäsenvaltioiden on osoitettava erityisiksi suojelualueiksi näiden lajien suojelemiseen lukumäärältään ja kooltaan sopivimmat alueet sillä maantieteellisellä vesi- ja maa-alueella, johon tätä direktiiviä sovelletaan.
2.      Jäsenvaltioiden on toteutettava vastaavat toimenpiteet sellaisten säännöllisesti esiintyvien muuttavien lajien osalta, joita ei luetella liitteessä I, ottaen huomioon niiden suojelun tarve sillä maantieteellisellä vesi- ja maa-alueella, johon tätä direktiiviä sovelletaan, kun kyseessä ovat niiden muuttoreittien varrella sijaitsevat pesimä-, sulkasato- ja talvehtimisalueet ja levähdyspaikat. Tämän vuoksi jäsenvaltioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota kosteikkojen ja erityisesti kansainvälisesti merkittävien kosteikkojen suojeluun.
3.      – –
4.      Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuilla suojelualueilla elinympäristöjen pilaantumisen tai huonontumisen sekä lintuihin vaikuttavien häiriöiden estämiseksi, jos häiriöt vaikuttaisivat merkittävästi tämän artiklan tavoitteisiin. Jäsenvaltioiden on myös näiden suojelualueiden ulkopuolella pyrittävä estämään elinympäristöjen pilaantuminen ja huonontuminen.”
B       Luontodirektiivi
6.        Luontodirektiivillä vuodelta 1992 laajennetaan unionin oikeuteen sisältyvän luonnonsuojelun soveltamisalaa koskemaan muita eläin- ja kasvilajeja sekä tiettyjä luontotyyppejä ja sisällytetään vanhempi lintudirektiivi siihen osittain.
7.        Suojelutavoitteet mainitaan luontodirektiivin johdanto-osan kahdeksannessa ja kymmenennessä perustelukappaleessa seuraavasti:
”kullakin osoitetulla alueella olisi pantava täytäntöön tarvittavat toimenpiteet, jotka tähtäävät tarkoitettuihin suojelutavoitteisiin,
– –
suunnitelmat tai ohjelmat, joilla voidaan vaikuttaa merkittävästi suojelualueeksi osoitetun tai myöhemmin osoitettavan alueen suojeluun, on arvioitava asianmukaisella tavalla”.
8.        Luontodirektiivin 3 artiklan 1 kohdassa kuvataan eurooppalaisten suojelualueiden verkoston seuraavasti:
”Perustetaan erityisten suojelutoimien alueiden yhtenäinen eurooppalainen ekologinen verkosto, ’Natura 2000’. Tämän verkoston avulla, joka koostuu alueista, joilla on liitteessä I lueteltuja luontotyyppejä ja liitteessä II lueteltujen lajien elinympäristöjä, on varmistettava kyseisten luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai tarvittaessa ennalleen saattaminen niiden luontaisella levinneisyysalueella.
Natura 2000 -verkostoon kuuluvat myös jäsenvaltioiden direktiivin 79/409/ETY säännösten mukaisesti luokittelemat erityisten suojelutoimien alueet.”
9.        Luontodirektiivin mukainen suojelualueiksi muodostaminen edellyttää, että aluksi jäsenvaltiot tunnistavat tieteellisten kriteerien perusteella soveltuvat alueet ja ehdottavat niitä komissiolle (4 artiklan 1 kohta). Tämän jälkeen komission on määritettävä ne yhteisön tärkeinä pitämiksi alueiksi (4 artiklan 2 kohta).
10.      Luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdassa säädetään yhteisön tärkeinä pitämien alueiden muodostamisesta erityisiksi suojelualueiksi seuraavaa:
”Kun yhteisön tärkeänä pitämä alue on hyväksytty 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, kyseisen jäsenvaltion on muodostettava tämä alue erityisten suojelutoimien alueeksi mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kuuden vuoden kuluessa määrittäen toteamisjärjestyksen sen perusteella, miten merkittäviä alueet ovat liitteessä I olevan luontotyypin tai liitteessä II olevan lajin suotuisan suojelun tason säilyttämisen tai ennalleen saattamisen ja Natura 2000:n yhtenäisyyden kannalta sekä alueita uhkaavan huononemisen tai häviämisen perusteella.”
11.      Jo tätä ennen luontodirektiivin 4 artiklan 5 kohdan mukaan yhteisön tärkeinä pitämiin alueisiin sovelletaan kuitenkin tiettyjä suojelusäännöksiä:
”Kun alue on merkitty [4 artiklan] 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuun luetteloon, sitä koskevat 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan säännökset.”
12.      Näitä erityisiä suojelualueita koskevat suojelusäännökset sisältyvät luontodirektiivin 6 artiklaan:
”1.      Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarvittavat suojelutoimenpiteet ja laadittava tarvittaessa tarkoituksenmukaisia käyttösuunnitelmia, jotka koskevat erityisesti näitä alueita tai jotka sisältyvät muihin kehityssuunnitelmiin, sekä tarpeellisia lainsäädännöllisiä, hallinnollisia tai sopimusoikeudellisia toimenpiteitä, jotka vastaavat liitteen I luontotyyppien ja liitteessä II esitettyjen lajien ekologisia vaatimuksia alueilla.
2.      Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä häiriöt saattaisivat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin.
3.      Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia, mutta ovat omiaan vaikuttamaan tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin. Alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnista tehtyjen johtopäätösten perusteella ja jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, toimivaltaiset kansalliset viranomaiset antavat hyväksyntänsä tälle suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, että suunnitelma tai hanke ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen, ja kuultuaan tarvittaessa kansalaisia.
4.      Jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset tai taloudelliset syyt, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä. – –”
13.      Luontodirektiivin 7 artiklassa lintudirektiivin suojelusäännös korvataan tietyillä luontodirektiivin säännöksillä seuraavasti:
”Tämän direktiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdasta aiheutuvat velvoitteet korvaavat [lintudirektiivin] 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisestä lauseesta aiheutuvat velvoitteet, kun on kyse 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti suojeltavaksi luokitelluista alueista tai vastaavasti kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti tunnustetuista alueista tämän direktiivin voimaantulopäivästä alkaen tai jäsenvaltion [lintudirektiivin] mukaisesti tekemän suojeluluokittelun tai tunnustamisen päivämäärästä alkaen, jos viimeksi mainittu päivämäärä on myöhempi.”
III  Tosiseikat
A       Asia Knocknamona
14.      An Coimisiún Pleanála (aiemmin An Board Pleanála; kaavoitusasioiden valituslautakunta, Irlanti) myönsi 28.9.2022 rakennusluvan Knocknamona Windfarm Limitedille (jäljempänä Knocknamona) muutosten tekemiseen Irlannin Waterfordin kreivikunnassa sijaitsevaan tuulivoimapuistoon, jolle oli myönnetty lupa jo aiemmin. Tällä päätöksellä An Coimisiún Pleanála antoi luvan korottaa tuuliturbiinien kokonaiskorkeutta enintään 155 metriin ja rakentaa korkeamman tuulimittausmaston (99 m).
15.      Rakennuslupahakemusta käsitellessään An Coimisiún Pleanála arvioi luonto- ja lintudirektiivin mukaisesti ehdotetun rakennushankkeen vaikutuksia viiteen yksilöityyn eurooppalaiseen alueeseen, joihin kuului Corkin ja Waterfordin kreivikunnissa sijaitseva erityinen suojelualue ”Blackwater Callows”. Tämä lintudirektiivin mukaisesti suojeltu erityinen suojelualue sijaitsee lähimmillään 13 kilometrin päässä tuulipuistosta ja 13,5 kilometrin päässä lähimmästä turbiinista. Käsiteltävässä asiassa on riidatonta, ettei erityiselle suojelualueelle ”Blackwater Callows” ollut asetettu aluekohtaisia suojelutavoitteita silloin, kun An Coimisiún Pleanála teki kyseisen päätöksen.
16.      An Coimisiún Pleanála tukeutui päätöstä tehdessään tarkastajansa laatimaan kertomukseen. Sen mukaan erityisen suojelualueen ”Blackwater Callows” suojelutavoitteet oli esitetty ”yleisessä suojelutavoitteita käsittelevässä asiakirjassa”. Kyseisen alueen luokittelua koskevat intressit, toisin sanoen lajit ja luontotyypit, joiden vuoksi alue on suojeltu, ovat laulujoutsen (Cygnus cygnus), haapana (Mareca penelope tai
Anas penelope), tavi (Anas crecca), mustapyrstökuiri (Limosa limosa) sekä erityisellä suojelualueella sijaitsevat tietyt kosteikkojen muodostamat luontotyypit ja niitä käyttävät vesilinnut.
17.      Tarkastaja totesi, että laulujoutsenta lukuun ottamatta muiden luokittelua koskevien intressien osalta vaikutukset alueen koskemattomuuteen voitaisiin sulkea pois sillä perusteella, että tuulivoimapuistojen alueella esiintyvät luontotyypit eivät sovellu millekään näistä lajeista. Laulujoutsenen osalta tarkastaja totesi, että asiaa koskevat tutkimukset eivät osoittaneet laulujoutsenta esiintyvän alueella tai sen läheisyydessä, ja katsoi näin ollen, että ehdotettu turbiinien korottaminen ja roottoreiden halkaisijan kasvattaminen ei vaikuttaisi erityisen suojelualueen koskemattomuuteen näiden lajien osalta. Yksikään osapuoli ei kiistä tätä tosiseikkoja koskevaa toteamusta. An Coimisiún Pleanála päätti näin ollen, ettei hanke vaikuttaisi erityisen suojelualueen ”Blackwater Callows” koskemattomuuteen.
18.      SU ja Wild Ireland Defence aloittivat judicial review -menettelyn, jossa ne väittävät muun muassa, että koska erityiselle suojelualueelle ”Blackwater Callows” ei ole asetettu suojelutavoitteita, valituslautakunnalla ei ollut toimivaltaa arvioida rakennushanketta.
19.      High Court katsoi, että tietyissä olosuhteissa – nimittäin useimmissa olosuhteissa – suojelutavoitteet ovat välttämättömiä pätevän vaikutustenarvioinnin tekemiseksi. Nyt tarkasteltavan tapauksen erityisolosuhteissa oli kuitenkin mahdollista tehdä pätevä vaikutustenarviointi ilman tällaisia tavoitteita. Tämä johtuu sen mukaan siitä, että tieteellinen näyttö osoitti, ettei aiottu hanke vaikuttaisi luokittelua koskevaan intressiin – tässä tapauksessa laulujoutseneen – riippumatta siitä, mitä suojelutavoitteita oli asetettu. An Coimisiún Pleanála oli katsonut olevan riittävä tieteellinen varmuus siitä, että hanke ”ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen” siitä yksinkertaisesta syystä, että kyseinen ulkoinen vaikutus edellyttäisi laulujoutsenen fyysistä läsnäoloa Knocknamona Windfarm tuulipuiston alueella; sitä ei kuitenkaan siellä esiinny. Tämä toteamus koskee sitä riskiä, että linnut törmäävät tuulipuiston turbiinien roottoreihin.(5)
20.      SU ja Wild Ireland Defence valittivat kyseisestä tuomiosta Court of Appealiin.
B       Asia Curns
21.      Curns Energy Limited (jäljempänä Curns) haki 8.1.2021 An Coimisiún Pleanálalta rakennuslupaa tuulivoimapuistohankkeelle. Hankkeen etäisyys erityisestä suojelualueesta ”Blackwater Callows” on 9,9 km. Hakemusasiakirjoihin sisältyivät muun muassa ympäristövaikutusten arvioinnin tarpeellisuutta koskeva selvitys, vaikutustenarvioinnin tarpeellisuutta koskeva selvitys ja ns. Natura-ympäristövaikutusselostus, joka on Irlannin lainsäädännössä säädetty tieteellinen kannanotto hankkeen vaikutuksiin Natura 2000 -alueisiin.
22.      An Coimisiún Pleanála myönsi 8.11.2023 rakennusluvan riidanalaiselle hankkeelle. Paddy Massey nosti 11.1.2024 kanteen rakennusluvasta.
23.      Erityisen suojelualueen ”Blackwater Callows” osalta otettiin kuitenkin vasta 24.3.2024 käyttöön aluekohtaisia tavoitteita ja toteutettiin suojelutoimenpiteitä. Oikeudenkäynnissä todettiin, että tämä tapahtui liian myöhään.
24.      High Court totesi 11.4.2025, ettei ole kohtuudella mahdollista, että suojelutavoitteiden ja/tai -toimenpiteiden huomiotta jättämisestä käsiteltävässä asiassa aiheutuisi vaikutuksia jollekin Natura 2000 -alueelle. Tästä syystä se kieltäytyi antamasta määräystä rakennusluvan kumoamisesta tämän ennakkoratkaisupyynnön lopputuloksesta riippumatta. Se kuitenkin pyytää unionin tuomioistuinta käsittelemään ennakkoratkaisukysymyksen, jotta se voi ratkaista, voiko se ainakin todeta kantajan hyväksi, että vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittäminen olisi edellyttänyt aluekohtaisia suojelutavoitteita.
IV     Ennakkoratkaisupyynnöt
25.      Asiassa Knocknamona Court of Appeal esitti unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Ovatko erityistä suojelualuetta koskevat pätevät suojelutavoitteet ennakkoedellytys toimivaltaisen viranomaisen toimivallalle toteuttaa [luontodirektiivin] 6 artiklan 3 kohdan mukainen pätevä asianmukainen arviointi rakennuslupahakemuksen käsittelyn yhteydessä?”
26.      Unionin tuomioistuimen presidentti hylkäsi 20.3.2025 antamallaan määräyksellä Knocknamona (C-27/25, EU:C:2025:203) Court of Appealin pyynnön nopeutetun menettelyn soveltamisesta. Hän kuitenkin päätti, että asian käsittelylle on annettava etusija.
27.      Kirjallisia huomautuksia esittivät SU ja Wild Ireland Defence CLG, An Coimisiún Pleanála, Knocknamona Windfarms Limited, Irlanti ja Euroopan komissio.
28.      Edellä mainitun ennakkoratkaisupyynnön jälkeen High Court esitti täydentävästi asiassa Curns unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko [luontodirektiivin] 6 artiklan 3 kohdalla, sellaisena kuin sitä sovelletaan [lintudirektiiviin] luontodirektiivin 7 artiklan nojalla, sellainen vaikutus, että jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen sitä koskeva määritys, onko suunnitelma tai hanke, joka ei liity suoranaisesti [erityisen suojelualueen] käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen, omiaan vaikuttamaan tällaiseen alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, on tehtävä kyseessä olevalle alueelle ja/tai erityisesti mille tahansa alueelle, jota ehdotetaan jätettäväksi tarkemman arvioinnin ulkopuolelle sen tarpeellisuuden selvityksen perusteella, koska hanke tai suunnitelma ei todennäköisesti vaikuta siihen merkittävästi, asetettujen suojelutavoitteiden ja/tai toimenpiteiden perusteella?”
29.      High Court myös ilmoitti, että Paddy Massey toivoo nimenomaisesti, että unionin tuomioistuin ei anonymisoi hänen nimeään asiaa koskevissa julkaisuissa.
30.      Kirjallisia huomautuksia esittivät Paddy Massey, Irlanti ja komissio.
31.      Unionin tuomioistuimen presidentti yhdisti 22.10.2025 molemmat asiat ja määräsi etusijan antamisesta myös asian Curns käsittelylle. 25.3.2026 pidettyyn istuntoon osallistuivat SU ja Wild Ireland Defence sekä Paddy Massey yhdessä, An Coimisiún Pleanála, Knocknamona, Curns, Irlanti ja Euroopan komissio.
V       Oikeudellinen arviointi
32.      Asiassa Knocknamona esitetyllä ennakkoratkaisupyynnöllä pyritään selvittämään, voidaanko luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukainen vaikutustenarviointi tehdä, jos toimivaltaiset tahot eivät ole asettaneet kyseiselle suojelutavoitteelle aluekohtaisia suojelutavoitteita. Asiassa Curns tulee esiin tätä edeltävä kysymys, ovatko aluekohtaiset suojelutavoitteet jopa edellytys sen selvittämiselle, onko vaikutustenarviointi ylipäätään tarpeen.
33.      Tästä syystä sen jälkeen, kun on esitetty joitain huomioita asian Curns tutkittavaksi ottamisesta (jäljempänä A jakso), on aluksi esitettävä alustava huomautus näistä molemmista arvioinnin vaiheista (jäljempänä B jakso). Seuraavaksi on selvennettävä velvollisuutta asettaa aluekohtaisia suojelutavoitteita Natura 2000 -alueille (jäljempänä C jakso). Vasta sen jälkeen voidaan tutkia aluekohtaisten suojelutavoitteiden puuttumisen seurauksia vaikutustenarvioinnille (jäljempänä D jakso) ja sen tarpeellisuuden selvittämiselle (jäljempänä E jakso). Siltä varalta, ettei unionin tuomioistuin yhdy näkemykseeni, ehdotan lopuksi vielä sen tuomion ajallisten vaikutusten rajoittamista (jäljempänä F jakso).
A       Asian Curns tutkittavaksi ottaminen
34.      Komissio katsoo, ettei asiassa Curns esitettyä ennakkoratkaisupyyntöä voida ottaa tutkittavaksi, koska High Court on jo antanut asiassa ratkaisun. Vastaus ei ole siten enää merkityksellinen asian ratkaisemisen kannalta.
35.      Irlannin mukaan kyseinen asiakysymyksen ratkaisu ei tosin ole vielä lainvoimainen, koska Supreme Courtissa (ylin tuomioistuin, Irlanti) on edelleen vireillä valituslupahakemus, mutta tämä ei muuta sitä, ettei High Court tällä hetkellä ole (enää) riippuvainen unionin tuomioistuimen vastauksesta, jotta se voi ratkaista asian.
36.      High Court kuitenkin toteaa, että sen on vielä todettava, olisiko sen selvittäminen, onko vaikutustenarviointi tarpeen, edellyttänyt aluekohtaisia suojelutavoitteita. Tämä toteamus koskee kanteen alkuperäistä perusteltavuutta. Jos kanne oli alun perin perusteltu, tällä olisi seurauksia ainakin oikeudenkäyntikuluille, jotka ovat irlantilaisissa tuomioistuimissa usein huomattavia.
37.      Ennakkoratkaisupyyntö on näin ollen otettava tutkittavaksi.
B       Vaikutustenarvioinnin ja sen tarpeellisuuden selvittämisen toimintatapa
38.      Luontodirektiivin 6 artiklassa asetetaan jäsenvaltioille joukko velvoitteita ja erityisiä menettelyjä. Kuten sen 2 artiklan 2 kohdasta ilmenee, niiden tarkoituksena on varmistaa yhteisön tärkeänä pitämien luontotyyppien ja luonnonvaraisten eläin- ja kasvilajien suotuisan suojelun tason säilyttäminen tai tarvittaessa sen ennalleen saattaminen saman direktiivin yleisemmän tavoitteen, joka on ympäristönsuojelun korkean tason takaaminen sen nojalla suojelluilla alueilla, toteutumiseksi.(6)
39.      Lupamenettelyn kannalta tärkeä on ennen kaikkea luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukainen vaikutustenarviointi, koska toimivaltaiset kansalliset viranomaiset saavat hyväksyä suunnitelman tai hankkeen kyseisen säännöksen toisen virkkeen mukaan vasta varmistuttuaan vaikutustenarvioinnin tulosten perusteella siitä, että hanke ei vaikuta yhdenkään Natura 2000 ‑alueen koskemattomuuteen. Näin on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan silloin, kun ei ole olemassa mitään tieteelliseltä kannalta perusteltua epäilyä tällaisten vaikutusten aiheutumatta jäämisestä.(7)
40.      Sen vuoksi arvioinnissa ei saa olla aukkoja, ja sen on sisällettävä täydellisiä, täsmällisiä ja lopullisia toteamuksia ja päätelmiä, joilla voidaan hälventää kaikenlainen perusteltu tieteellinen epäily asianomaiselle suojelualueelle laadittujen suunnitelmien tai hankkeiden vaikutuksista.(8)
41.      Milloin vaikutustenarviointi on sitten tehtävä?
42.      Luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka saattavat vaikuttaa Natura 2000 -alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa, edellyttävät vaikutustenarviointia.
43.      Vaatimus suunnitelman tai hankkeen vaikutusten arvioinnista edellyttää näin ollen sitä, että on olemassa todennäköisyys tai vaara siitä, että suunnitelma tai hanke vaikuttaa kyseiseen alueeseen merkittävästi. Tähän liittyvässä luontodirektiivin tulkinnassa on otettava huomioon erityisesti ennalta varautumisen periaate, joka on yksi SEUT 192 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisen unionin ympäristöpolitiikan korkean tason peruspilareista. Unionin tuomioistuin johti tästä, että tällaisen todennäköisyyden tai vaaran katsotaan olevan olemassa, kun objektiivisten seikkojen perusteella ei voida sulkea pois sitä, että kyseisellä hankkeella on todennäköisesti merkittäviä vaikutuksia kyseiseen alueeseen.(9) Jos on siis epäilyksiä merkittävien vaikutusten aiheutumatta jäämisestä, täysimääräinen arviointi on suoritettava.(10)
44.      Olen todennut, että myös vaikutustenarvioinnin tarpeellisuutta selvitettäessä tällaisten epäilyjen on oltava aina tieteelliseltä kannalta järkeviä.(11) Muutoin olisi vaarana, että vaikutustenarviointi olisi tehtävä aina, koska epäilyjä, jotka eivät ole järkeviä tai tieteellisiä, esitetään aina mutta niitä voidaan tuskin perustellusti kumota. Unionin tuomioistuin on yhtynyt tähän käsitykseen.(12)
45.      Sekä vaikutustenarvioinnin tarpeellisuutta selvitettäessä että varsinaisessa vaikutustenarvioinnissa perusteena on näin ollen sitä koskevien tieteelliseltä kannalta järkevien epäilyjen poissulkeminen, että suunnitelma tai hanke vaikuttaa merkittävästi Natura 2000 -alueisiin.
46.      Kyseinen selvitys ja vaikutustenarviointi eroavat kuitenkin toisistaan perusteellisuuden suhteen. Niiden tarkka rajaaminen riippuu yleensä yksittäistapauksen olosuhteista sekä asiaa koskevasta tieteellisestä ja teknisestä tietämyksestä. Jos tiedot, joita on jo saatavilla hankkeesta riippumatta, osoittavat vaikutustenarvioinnin tarpeellisuutta selvitettäessä kiistattomasti, ettei hanke voi vaikuttaa merkittävästi mihinkään Natura 2000 -alueeseen, täysimääräistä vaikutustenarviointia ei tarvita. Jos ensimmäisessä vaiheessa sitä vastoin osoittautuu, että tarvitaan uusi tieteellinen lausunto ja/tai tietoja muilta aloilta, olisi tehtävä vaikutustenarviointi,(13) joka käsittää sitten myös yleisön osallistumisen(14).
47.      Molempien vaiheiden vertailukohtana ovat kyseisen alueen suojelutavoitteet.
48.      Varsinaisen vaikutustenarvioinnin osalta tämä seuraa jo luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisestä virkkeestä, jossa säädetään nimenomaisesti sen arvioimisesta, miten hanke tai suunnitelma vaikuttaa alueen suojelutavoitteisiin. Suojelutavoitteisiin kohdistuvaa vaikutusta koskeva arvioinnin tavoite ilmenee tosin näin selvästi ainoastaan kyseisen säännöksen saksankielisestä versiosta, kun taas muissa alkuperäisissä kieliversioissa edellytetään pelkästään suojelutavoitteiden huomioon ottamista. Luontodirektiivin johdanto-osan kymmenennessä perustelukappaleessa selvennetään kuitenkin myös muissa kieliversioissa, että suunnitelmat tai ohjelmat, joilla voidaan vaikuttaa merkittävästi suojelualueeksi osoitetun tai myöhemmin osoitettavan alueen suojeluun, on arvioitava.(15)
49.      Tämä vastaa suojelutavoitteiden tehtävää. Niissä määritellään, mitä alueella esiintyviä luontotyyppejä tai lajeja ja mitä luontotyyppien ja lajien kehitysmahdollisuuksia(16) 6 artiklan 3 kohdalla pyritään suojelemaan. Vaikutuksilla luontotyyppeihin, lajeihin tai niiden kehitysmahdollisuuksiin, jotka eivät ole suojelutavoitteiden kohteena, ei sitä vastoin ole merkitystä kyseisen säännöksen soveltamiselle eikä siten vaikutustenarvioinnille.(17)
50.      Myös selvitettäessä täysimääräisen vaikutustenarvioinnin tarpeellisuutta on vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kuitenkin arvioitava, onko kyseinen suunnitelma tai hanke omiaan vaarantamaan alueelle asetetut suojelutavoitteet.(18)
51.      Asiassa Curns esitetyssä ennakkoratkaisupyynnössä High Court kuitenkin katsoo, ettei olisi käytännössä mahdollista ottaa huomioon kaikkien poissuljettujen alueiden suojelutavoitteita. Valtaosa alueista voidaan sulkea pois etäisyyden ja sen perusteella, ettei asianomainen suunnitelma tai hanke vaikuta todennäköisesti kyseiseen alueeseen. Luontodirektiivin tekstissä ei myöskään luoda mitään yhteyttä vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittämisen ja suojelutavoitteiden välille. Tästä syystä vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittäminen ei riipu aluekohtaisten suojelutavoitteiden vahvistamisesta.
52.      Pintapuolisen tarkastelun perusteella tämä näkemys vaikuttaa uskottavalta. Natura 2000 käsittää yli 27 000 aluetta,(19) joille on asetettu vastaavasti paljon suojelutavoitteita. On mahdotonta kuvitella, että jokainen yksittäinen alue ja kaikki sille asetetut suojelutavoitteet arvioitaisiin konkreettisesti sen kannalta, voisiko tietty suunnitelma tai hanke vaikuttaa niihin merkittävästi. Käytännössä lähes kaikki alueet jätetään vaikutustenarvioinnin tai sen tarpeellisuuden selvittämisen ulkopuolelle ottamatta konkreettisesti huomioon niiden suojelutavoitteita, koska suunnitelman tai hankkeen vaikutukset näyttävät mahdottomilta. Tämän olettaman perustana on todennäköisesti useimmiten hankkeen ja arvioinnin/selvityksen ulkopuolelle jätettyjen alueiden välinen etäisyys.
53.      Tämä menettelytapa perustuu kuitenkin ainakin arvioinnin/selvityksen ulkopuolelle jätettyjen alueiden suojelutavoitteita ja hankkeen mahdollisia vaikutuksia koskeviin implisiittisiin olettamiin.
54.      Vaikutuksen mahdollisuus riippuu nimittäin kohteesta, johon se voi kohdistua. Ilman tällaista kohdetta vaikutusta ei voida selvittää tai sulkea pois. Suojelutavoitteilla kuitenkin konkretisoidaan suunnitelmien tai hankkeiden,(20) joita on arvioitava vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittämisen yhteydessä, vaikutusten kohde.
55.      Jos lähes kaikkien olemassa olevien Natura 2000 -alueiden suojelutavoitteita ei arvioida erikseen, tämä johtuu näin ollen vain siitä, ettei hankkeella voida kuvitella olevan vaikutusta suojelutavoitteisiin esimerkiksi sen ja alueen välisen etäisyyden perusteella. Myös tällainen olettama voidaan kuitenkin mahdollisesti kumota, esimerkiksi jos joki yhdistää hankkeen kaukana sijaitseviin Natura 2000 -alueisiin.(21)
56.      Sitä, voiko suunnitelma tai hanke vaikuttaa merkittävästi Natura 2000 -alueeseen, voidaan siten arvioida samoin ainoastaan kyseisen alueen suojelutavoitteiden avulla.
C       Suojelutavoitteiden vahvistaminen
57.      Vaikka suojelutavoitteet ovat siten vertailukohta vaikutustenarvioinnille ja sen tarpeellisuuden selvittämiselle, luonto- ja lintudirektiivistä voidaan päätellä ainoastaan epäsuorasti, että jäsenvaltioiden on asetettava erityisiä suojelutavoitteita jokaiselle Natura 2000 -alueelle.
58.      Luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen alkuperäisistä kieliversioista ainoastaan saksankielisessä käytetään suojelutavoitteiden vahvistamisen käsitettä ja edellytetään siten nimenomaisesti näistä tavoitteista päättämistä. Muissa alkuperäisissä kieliversioissa(22) viitataan sitä vastoin ainoastaan kulloisenkin alueen suojelutavoitteisiin, eikä niissä mainita, miten nämä tavoitteet syntyvät.
59.      Luontodirektiivin mukaisten suojelualueiden osalta suojelutavoitteiden tehtävästä kuitenkin ilmenee, että ne edellyttävät vahvistamista, minkä osoittavat myös muut luontodirektiivin säännökset (jäljempänä 1 alajakso). Tätä päätelmää on sovellettava lintudirektiivin mukaisiin erityisiin suojelualueisiin (jäljempänä 2 alajakso), kuten erityiseen suojelualueeseen Blackwater Callows.
1.     Luontodirektiivin mukaisesti suojeltavien alueiden suojelulle asetetut tavoitteet
60.      Suojelutavoitteiden vahvistamista edellytetään erityisesti luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa.(23)
61.      Luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot määrittämään suojelutoimien alueiden muodostamisen yhteydessä toteamisjärjestys. Tässä yhteydessä niiden on otettava huomioon se, miten merkittäviä nämä alueet ovat liitteessä I olevan luontotyypin tai liitteessä II olevan lajin suotuisan suojelun tason säilyttämisen tai ennalleen saattamisen ja Natura 2000:n yhtenäisyyden kannalta sekä alueita uhkaava huononeminen tai häviäminen. Tarvitaan siis kyseisen alueen ja etenkin siellä esiintyvien luontotyyppien ja lajien tieteellistä arviointia eurooppalaisten suojelualueiden muodostaman Natura 2000 -verkoston taustaa vasten.
62.      Toteamisjärjestyksen määrittäminen edellyttää kuitenkin, että suojelutavoitteet on jo vahvistettu.(24) Toteamisjärjestyksen määrittämisellä toimivaltaiset tahot nimittäin päättävät, millaisen painoarvon ne antavat kunkin alueen erilaisille suojelutavoitteille suhteessa toisiinsa mutta myös Natura 2000 -verkoston muodostamassa kokonaisuudessa. Jos suojelutavoitteet vahvistettaisiin vasta myöhemmin, ei taattaisi sitä, että ne otetaan kattavasti huomioon jo aiemmin määritetyssä toteamisjärjestyksessä.
63.      Luontodirektiivin 6 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat suojelutoimenpiteet, jotka vastaavat liitteen I luontotyyppien ja liitteessä II esitettyjen lajien ekologisia vaatimuksia näillä alueilla.(25)
64.      Myös ekologisten vaatimusten ja niihin liittyvien suojelutoimenpiteiden määrittäminen edellyttää välttämättä,(26) että suojelutavoitteet on jo vahvistettu.(27) Nämä vaatimukset ovat luonteeltaan tieteellisiä ja koskevat tiettyjä suojelualueella esiintyviä luontotyyppejä ja lajeja, jotka määritellään suojelutavoitteilla. Tästä syystä myös luontodirektiivin johdanto-osan kahdeksannessa perustelukappaleessa 6 artiklan 1 kohdan mukaiset suojelutoimenpiteet liitetään suojelutavoitteisiin.
2.     Lintudirektiivin mukaisten erityisten suojelualueiden suojelutavoitteet
65.      Tähänastisia pohdintoja, jotka koskevat suojelutavoitteiden vahvistamista luontodirektiivin mukaisille suojelualueille, ei voida soveltaa suoraan lintudirektiivin mukaisiin erityisiin suojelualueisiin. Luontodirektiivin 7 artiklassa tosin säädetään, että kyseisen direktiivin 6 artiklan 2–4 kohtaa voidaan soveltaa erityisiin suojelualueisiin, ja sen 6 artiklan 3 kohdassa edellytetään suojelutavoitteiden olemassaoloa. Luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa ei kuitenkaan voida soveltaa erityisiin suojelualueisiin.
66.      Erityisiin suojelualueisiin sovelletaan pikemminkin edelleen lintudirektiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohtaa. Nämä suojeluvelvoitteet on tosin muotoiltu epätäsmällisemmin, mutta niillä pyritään käytännössä takaamaan erityisillä suojelualueilla luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohtaa ja 6 artiklan 1 kohtaa vastaava suoja.(28) Vastaava suoja käsittää kuitenkin suojelutavoitteiden vahvistamisen.
67.      Myös toteamisjärjestyksen määrittämisestä ja ekologisten vaatimusten yksilöimisestä säädetään jo lintudirektiivin 4 artiklan 1 ja 2 kohdassa. Niiden mukaan jäsenvaltioiden on nimittäin toteutettava toimenpiteitä ottaen huomioon lajien suojelun asettamat vaatimukset. Nämä vaatimukset riippuvat konkreettisesta tilanteesta kyseisellä erityisellä suojelualueella.(29)
68.      Näistä syistä unionin tuomioistuin on tuomiossa Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. vahvistanut, että jäsenvaltioiden on vahvistettava myös suojelutavoitteita lintudirektiivin mukaisille erityisille suojelualueille.(30)
D       Seuraukset vaikutustenarvioinnille
69.      Seuraako suojelutavoitteiden vahvistamista koskevasta velvollisuudesta kuitenkin, ettei vaikutustenarviointia voida tehdä, ellei niitä ole vahvistettu?
70.      On myönnettävä, että vaikutustenarviointi olisi tosiasiassa mahdoton, jos suojelutavoitteita ei voitaisi tunnistaa ilman niiden aluekohtaista vahvistamista.
71.      Kuten edellä jo todettiin,(31) kyseisen suunnitelman tai hankkeen vaikutukset alueen suojelutavoitteisiin ovat nimittäin luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisen arvioinnin kohteena.
72.      Kuten SU ja Wild Ireland Defence perustellusti korostavat, unionin tuomioistuin onkin äskettäin todennut, että alueen suojelutavoitteet ovat pakollinen vertailukohta vaikutustenarvioinneille.(32) Tämän toteamukset laajemmasta asiayhteydestä ilmenee myös, että unionin tuomioistuin tarkoitti tosiasiassa suojelutavoitteita, joita toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava erityisesti kulloisillekin alueille.(33)
73.      Tästä ei kuitenkaan pidä päätellä, että tämä vahvistaminen on vaikutustenarvioinnin pakottava edellytys, sillä suojelutavoitteita voidaan hätätapauksessa tunnistaa myös muuten (jäljempänä 1 alajakso). Tällä perusteella tehtävistä vaikutustenarvioinneista luontodirektiivissä säädetään myös ainakin tilapäisesti, ilman että tällä heikennetään alueiden suojelua (jäljempänä 2 alajakso).
a)     1.      Suojelutavoitteiden väliaikainen tunnistaminen
74.      Hankkeiden toteuttajien asiantuntijat ja lupaviranomaiset voivat johtaa arvioinnissa tai selvityksessä tarvittavat suojelutavoitteet erityisesti tiedoista, jotka ovat johtaneet kyseisen suojelualueen muodostamiseen(34) ja jotka mainitaan alueen niin sanotussa vakiotietolomakkeessa(35),(36) ja tarvittaessa ottaen huomioon lisätietoja muista alueella esiintyvistä lajeista ja luontotyypeistä.(37)
75.      Sen arvioimiseen, vaikuttaako suunnitelma tai hanke suojelutavoitteisiin, riittää nimittäin yleensä olettama siitä, että suojelutavoitteisiin kuuluvat kaikki alueella esiintyvät suojeltavat lajit ja luontotyypit. Luontodirektiivin mukaisissa alueissa on kyse kyseisen direktiivin liitteessä I luotelluista luontotyypeistä, niillä luonteenomaiset lajit (1 artiklan e alakohta) mukaan lukien, ja liitteessä II luetelluista lajeista. Erityisten suojelualueiden tapauksessa näitä ovat lintudirektiivin liitteessä I luetellut lintulajit ja säännöllisesti esiintyvät muuttavat lajit, joita ei luetella liitteessä I, sekä näiden lajien elinympäristöt. Huomiotta voidaan jättää ainoastaan sellaisten luontotyyppien tai lajien esiintyminen, joita pidetään (perustellusti) merkityksettöminä.(38)
76.      Lisäksi voi olla välttämätöntä ulottaa suojelutavoitteet koskemaan tiettyjä kehittymismahdollisuuksia, jos luontotyyppien tai lajien kantojen tilan parantaminen on tarpeen niiden suojelun suotuisan tason ennalleen saattamiseksi.(39) Luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on nimittäin määritettävä suojelualueiden toteamisjärjestys muun muassa sen perusteella, miten merkittäviä alueet ovat liitteessä I olevan luontotyypin tai liitteessä II olevan lajin suotuisan suojelun tason ennalleen saattamisen kannalta.
77.      Myös lintudirektiivin mukaisten erityisten suojelualueiden osalta jäsenvaltioiden on tarvittaessa sisällytettävä suojelutavoitteisiin kehittämistavoitteita, sillä sen 3 artiklan 1 kohdan mukaan niiden on säilytettävä, ylläpidettävä tai palautettava ennalleen lintulajien elinympäristöjen riittävä moninaisuus ja laajuus.
78.      Kehittymismahdollisuuksien sisällyttäminen on näin ollen välttämätöntä, jos ne ovat tarpeen, kun otetaan huomioon kyseisten luontotyyppien ja lajien suojelun taso koko Natura 2000 -verkostossa, alueen erityispiirteet sekä muiden Natura 2000 -alueiden kehittymismahdollisuudet ja vastaavat suojelutavoitteet.
79.      Komissio esittää lisäksi vakuuttavasti, että vaikutustenarviointiin, jossa ei ole käytettävissä aluekohtaisesti vahvistettuja suojelutavoitteita, voi liittyä hakijoille ja lupaviranomaisille erityisiä selvitys- ja näyttövelvollisuuksia. Vankan tieteellisen perustan perusteella vahvistetut suojelutavoitteet ovat selvästi luotettavampia kuin suojelutavoitteet, jotka tunnistetaan ainoastaan väliaikaisesti vaikutustenarvioinnin yhteydessä. Lisätutkimukset voivat näin ollen olla tarpeen arvioinnille asetettujen vaatimusten täyttämiseksi. Kuten edellä todettiin, siinä on nimittäin hälvennettävä täydellisten, täsmällisten ja lopullisten toteamusten ja päätelmien perusteella alaa koskeva paras tieteellinen tieto huomioon ottaen kaikenlainen perusteltu epäily siitä, että hanke ei vaikuta merkittävästi kyseiseen alueeseen sinänsä.(40) Tästä syystä on myös hälvennettävä epäilyt siitä, että arvioinnin perustana olevat suojelutavoitteet ovat riittäviä.
80.      Komissio noudattaa samankaltaista lähestymistapaa uudessa sääntelyehdotuksessa. Jos aluekohtaisia suojelutavoitteita on vahvistettu ja ne otetaan huomioon, ehdotuksen mukaan vaikutustenarvioinnissa voidaan käyttää tietyin edellytyksin tietoja, jotka ovat enintään viisi vuotta vanhoja.(41) Kyseinen ehdotus viittaa siihen, että vaikutustenarviointi on mahdollinen myös, vaikka aluekohtaisia suojelutavoitteita ei ole vahvistettu. Siinä tapauksessa on käytettävä ainoastaan tuoreempia tietoja. Se kuvastaa lisäksi komission näkemystä, jonka mukaan aluekohtaiset suojelutavoitteet voivat helpottaa vaikutustenarvioinnin toteuttamista.
81.      Siten on todettava, että vaikutustenarviointi voidaan käytännössä tehdä väliaikaisesti tunnistettujen suojelutavoitteiden perusteella, jos toimivaltaiset tahot eivät ole vielä vahvistaneet aluekohtaisia suojelutavoitteita.
2.     2.      Väliaikaisten suojelutavoitteiden perusteella tehtävän vaikutustenarvioinnin hyväksyttävyys
82.      Luontodirektiivin perusteella tunnistettavien alueiden osalta unionin lainsäätäjä on edellyttänyt tällaista suojelutavoitteiden väliaikaisen tunnistamisen menetelmää jopa implisiittisesti, mitä Knocknamona, An Coimisiún Pleanála ja Irlanti perustellusti korostavat. Luontodirektiivin 4 artiklan 4 kohdassa asetetaan jäsenvaltioille nimittäin toteamisjärjestyksen määrittämiselle ja siten suojelualueiden suojelutavoitteiden vahvistamiselle kuuden vuoden määräaika sen jälkeen, kun komissio on sisällyttänyt alueen yhteisön tärkeänä pitämiin alueisiin 4 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen,(42) toisin sanoen muodostanut sen Natura 2000 -alueeksi. Tämän määräajan kuluessa alueisiin kuitenkin sovelletaan 4 artiklan 5 kohdan nojalla jo 6 artiklan 3 kohtaa, jonka soveltamisessa – kuten edellä todettiin(43) – suojelutavoitteet ovat pakottava vertailukohta.
83.      SU ja Wild Ireland Defence tosin katsovat, että tällainen suojelutavoitteiden väliaikainen tunnistaminen on sallittua ainoastaan luontodirektiivissä nimenomaisesti annetun siirtymäajan kuluessa. Lintudirektiiviin ei sisälly vastaavaa siirtymäaikaa, joten se olisi näin ollen täysin poissuljettua riidanalaisen erityisen suojelualueen tapauksessa.
84.      SU ja Wild Ireland Defence ovat oikeassa sikäli, että suojelutavoitteet on vahvistettava viipymättä tai ainakin määräajan kuluessa, jotta taataan kunkin suojelualueen tarpeita mahdollisimman hyvin vastaava suoja. Niin kauan kuin suojelutavoitteita ei ole vielä vahvistettu, alueiden suojelun tärkeysjärjestys ei ole tiedossa. Ei ole myöskään vielä selvää, miten alueiden hoitoon käytettävissä olevat, luonnollisesti rajalliset resurssit on jaettava eri suojelutavoitteiden kesken. Lisäksi eri suojelutavoitteiden väliset ristiriidat voivat jopa estää suojelutoimenpiteitä niin kauan kuin on epäselvää, mikä suojelutavoite on ensisijainen.(44)
85.      Suojelutavoitteiden puuttuminen estää lisäksi asetuksen N:o 1306/2013(45) 93 artiklan 2 kohdan ja liitteen II mukaisten täydentävien ehtojen, siis luontodirektiivin 6 artiklan 1 ja 2 artiklan noudattamisen maatalousmaan käytössä, tehokkaan valvonnan. Suojelutavoitteet ovat nimittäin tarpeen maanviljelijöiden tätä koskevien velvoitteiden määrittämiseksi. Jos näitä velvoitteita ei voida määrittää, ei ole mahdollista valvoa niiden noudattamista.(46) Koska yksi edellytys maataloustukien myöntämiselle siten puuttuu, puuttuvat suojelutavoitteet voisivat olla esteenä maataloustukien maksamiselle jäsenvaltioille.(47)
86.      Kuten Curns korostaa, kaikki nämä näkökohdat koskevat kuitenkin enemmän suojelualueiden hallinnointia ja vähemmän hankkeiden näihin alueisiin kohdistuvien haitallisten vaikutusten arviointia.
87.      Lintudirektiivin mukaisten erityisten suojelualueiden tapauksessa puuttuu ennen kaikkea kuitenkin siirtymäaika jo senkin vuoksi, ettei kyseiseen direktiiviin sisälly nimenomaisia säännöksiä suojelutavoitteista tai niiden vahvistamisesta. Ainoastaan myöhemmin annetun luontodirektiivin valossa käy selväksi, että jäsenvaltioiden on vahvistettava suojelutavoitteita myös lintudirektiivin mukaisille erityisille suojelualueille. Ei kuitenkaan voida olettaa, että unionin lainsäätäjän tarkoituksena oli luontodirektiivin antamisella asettaa vaikutustenarvioinnille erityisten suojelualueiden yhteydessä implisiittisesti ja ilman vastaavaa siirtymäaikaa tiukempia vaatimuksia kuin luontodirektiivin mukaisten suojelualueiden yhteydessä.
88.      Unionin tuomioistuin on tosiasiallisesti antanut myös jo useampaan otteeseen ratkaisuja luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erityisiin suojelualueisiin ilman, että aluekohtaisesti vahvistettuja suojelutavoitteita oli havaittavissa.(48)
89.      Suunnitelmien tai hankkeiden vaikutustenarvioinnin suojeluvaikutus ei tavallisesti myöskään heikkene, jos puuttuvat aluekohtaiset suojelutavoitteet ja toteamisjärjestys korvataan väliaikaisesti tunnistetuilla suojelutavoitteilla. Silloin, kun kaikki alueella esiintyvät lajit ja luontotyypit sekä niiden kehittymismahdollisuudet otetaan huomioon tasavertaisesti, tästä arvioinnista seuraa – toisin kuin SU ja Wild Ireland Defence katsovat – yleensä laaja-alaisempi alueiden suojelu kuin silloin, kun suojelutavoitteilla selvennetään eri suojeltavien kohteiden merkitystä.
90.      Erityistä suojelualuetta Blackwater Callows koskevassa vakiotietolomakkeessa mainitaankin yhteensä kymmenen liitteeseen I sisältyvää lintulajia,(49) kun taas sittemmin vahvistetut suojelutavoitteet(50) käsittävät niistä ainoastaan viisi. Jos muut lajit luokiteltiin suojelutavoitteiden vahvistamisen yhteydessä perustellusti merkityksettömiksi, näihin lajeihin kohdistuvat vaikutukset eivät siis voisi olla esteenä hankkeelle.
91.      Tätä lopputulosta olisi todennäköisesti huomattavasti vaikeampaa tai jopa mahdotonta perustella, ellei aluekohtaisia suojelutavoitteita ole vahvistettu, siis väliaikaisesti tunnistettujen suojelutavoitteiden perusteella. Aluekohtaisten suojelutavoitteiden vahvistaminen ja siihen liittyvä toteamisjärjestyksen määrittäminen edellyttävät nimittäin kyseisen alueen erityispiirteiden huolellista tieteellistä arvioimista,(51) joka vielä puuttuu ainoastaan suojelutavoitteiden väliaikaisen tunnistamisen yhteydessä. Tämä on syy siihen, miksi ilman aluekohtaisia suojelutavoitteita oletetaan, että kaikki luontotyypit, kannat ja kehittymismahdollisuudet ovat yhtä tärkeitä ja siten suojelun tarpeessa.
92.      Kuten edellä jo tarkasteltu komission väite(52) osoittaa, aluekohtaiset suojelutavoitteet voivat siten käytännössä helpottaa hankkeiden hyväksymistä.
93.      Täydentävästi on huomautettava, että väliaikaisesti tunnistettujen suojelutavoitteiden perusteella tehtävästä vaikutustenarvioinnista voi aiheutua uusia ongelmia, jos siinä todetaan, että hanke vaikuttaa mahdollisesti merkittävästi alueeseen sinänsä. Siinä tapauksessa herää kysymys, voidaanko lupa myöntää poikkeuksellisesti luontodirektiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä. Unionin tuomioistuimen ei kuitenkaan tarvitse ratkaista käsiteltävässä asiassa, voidaanko siinä tarvittava punninta tehdä ilman aluekohtaisia suojelutavoitteita ja toteamisjärjestyksen määrittämistä. Pääasioissa ei nimittäin ole ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan viitteitä siitä, että luvan saaneet tuulipuistot ylipäätään vaikuttaisivat merkittävästi mahdollisiin suojelutavoitteisiin.
94.      Jos jäsenvaltio ei ole vielä vahvistanut aluekohtaisia suojelutavoitteita Natura 2000 -alueelle, jota suunnitelma tai hanke koskee, luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisen arvioinnin on näin ollen perustuttava siihen olettamaan, että kyseisen direktiivin mukaiset suojelualueen suojelutavoitteet käsittävät kaikki siellä esiintyvät, liitteessä I luetellut luontotyypit ja niillä luonteenomaiset lajit ja kaikki siellä esiintyvät, liitteessä II luetellut lajit ja että erityisen suojelualueen suojelutavoitteet käsittävät kaikki siellä säännöllisesti esiintyvät, lintudirektiivin liitteessä I luetellut muuttavat lajit ja kaikki siellä säännöllisesti esiintyvät muuttavat lajit, joita ei luetella liitteessä I. Lisäksi voi olla tarpeen sisällyttää alueen kehittymismahdollisuudet näin tunnistettuihin suojelutavoitteisiin luontotyyppien ja kantojen ennalleen saattamisen mahdollistamiseksi, kun otetaan huomioon kyseisten luontotyyppien ja lajien suojelun taso koko Natura 2000 -verkostossa, alueen erityispiirteet sekä muiden Natura 2000 -alueiden kehittymismahdollisuudet ja vastaavat suojelutavoitteet. Huomiotta voidaan jättää ainoastaan luontotyyppien ja lajien merkityksettömät esiintymät.
E       Seuraukset vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittämiselle
95.      Edellä esitetyt pohdinnat aluekohtaisten suojelutavoitteiden merkityksestä luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaiselle vaikutustenarvioinnille pätevät vastaavasti sen selvittämiseen, onko tällainen arviointi ylipäätään tarpeen.
96.      Kuten edellä jo todettiin, suojelutavoitteet muodostavat vertailukohdan tälle arvioinnille.(53) Myöskään vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittäminen ei kuitenkaan edellytä, että jäsenvaltiot vahvistavat aiemmin aluekohtaisia suojelutavoitteita. Pikemminkin riittää, että ne tunnistetaan väliaikaisesti alueen erityispiirteiden avulla.
97.      Tätä mahdollisuutta unionin lainsäätäjä on edellyttänyt implisiittisesti luontodirektiivin mukaisten alueiden osalta 4 artiklan 4 kohdassa säädetyn siirtymäajan kuluessa samalla tavalla kuin varsinaisessa vaikutustenarvioinnissakin. Tämän mahdollisuuden on pädettävä näin ollen sitäkin suuremmalla syyllä lintudirektiivin, jossa ei käytetä suojelutavoitteiden käsitettä ja johon ei sisälly nimenomaista velvoitetta niiden vahvistamiseen tai määräaikaa sille, mukaisiin erityisiin suojelualueisiin.
98.      Vaikutustenarviointijärjestelmän suojeluvaikutuksen heikentymistä ei ole siten odotettavissa myöskään kyseisen arvioinnin tarpeellisuuden selvittämisen yhteydessä. Ilman aluekohtaisia suojelutavoitteita on päinvastoin yleensä vaikeampaa sulkea merkittävää vaikutusta Natura 2000 -alueeseen pois jo vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittämisen yhteydessä.
99.      Ensinnäkin alueella voi esiintyä luontotyyppejä, lajeja tai kehittymismahdollisuuksia, joille aluekohtaisissa suojelutavoitteissa annettaisiin vähäinen merkitys. Tämä ei kuitenkaan ole yleensä mahdollista väliaikaisten suojelutavoitteiden yhteydessä.(54) Tästä syystä mahdolliset merkittävät vaikutukset näihin luontotyyppeihin, lajeihin tai kehittymismahdollisuuksiin on otettava huomioon vaikutustenarvioinnin tarpeellisuutta selvitettäessä, ja niiden on johdettava ympäristövaikutusten täysimääräiseen arvioimiseen.
100. Toiseksi, jos aluekohtaisia suojelutavoitteita ei vahvisteta nimenomaisesti, voi syntyä epäilyjä väliaikaisesti käytettävien suojelutavoitteiden laajuudesta, etenkin jos tiedot alueella esiintyvistä luontotyypeistä, lajeista ja kehittymismahdollisuuksista, joihin hanke mahdollisesti vaikuttaa merkittävästi, ovat puutteellisia. Jos näitä epäilyjä ei voida hälventää suoralta kädeltä, täysimääräinen arviointi on tarpeen jo selvyyden saamiseksi käytettävistä suojelutavoitteista.
101. Vaikutustenarvioinnin tarpeellisuuden selvittämiseen pätee sama kuin varsinaiseen vaikutustenarviointiin. Jos jäsenvaltio ei ole vielä vahvistanut aluekohtaisia suojelutavoitteita Natura 2000 -alueelle, jota suunnitelma tai hanke koskee, sen selvittämisen (screening), onko luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukainen arviointi tarpeen, on näin ollen perustuttava siihen olettamaan, että kyseisen direktiivin mukaiset suojelualueen suojelutavoitteet käsittävät kaikki siellä esiintyvät, liitteessä I luetellut luontotyypit ja niillä luonteenomaiset lajit ja kaikki siellä esiintyvät, liitteessä II luetellut lajit ja että erityisen suojelualueen suojelutavoitteet käsittävät kaikki siellä säännöllisesti esiintyvät, lintudirektiivin liitteessä I luetellut muuttavat lajit ja kaikki siellä säännöllisesti esiintyvät muuttavat lajit, joita ei luetella liitteessä I. Lisäksi voi olla tarpeen sisällyttää alueen kehittymismahdollisuudet näin tunnistettuihin suojelutavoitteisiin luontotyyppien ja kantojen ennalleen saattamisen mahdollistamiseksi, kun otetaan huomioon kyseisten luontotyyppien ja lajien suojelun taso koko Natura 2000 -verkostossa, alueen erityispiirteet sekä muiden Natura 2000 -alueiden kehittymismahdollisuudet ja vastaavat suojelutavoitteet. Huomiotta voidaan jättää ainoastaan luontotyyppien ja lajien merkityksettömät esiintymät.(55)
F       Tuomion vaikutusten ajallinen rajoittaminen?
102. Siinä tapauksessa, että unionin tuomioistuin ei yhdy näkemykseeni ja katsoo, että vaikutustenarviointi ja sen tarpeellisuuden arviointi edellyttävät aluekohtaisten suojelutavoitteiden vahvistamista, sen olisi ainakin rajoitettava ratkaisunsa ajallisia vaikutuksia.
103. Tulkinnalla, jonka unionin tuomioistuin SEUT 267 artiklassa sille annettua toimivaltaa käyttäen antaa unionin oikeussäännölle, selvennetään ja täsmennetään kyseisen oikeussäännön merkitystä ja ulottuvuutta niin, että unionin tuomioistuimen tulkinnasta ilmenee, miten tätä oikeussääntöä pitää tai olisi pitänyt tulkita ja soveltaa sen voimaantulosta lähtien.(56) Unionin tuomioistuin voi ainoastaan poikkeustapauksissa unionin oikeusjärjestykseen kuuluvaa yleistä oikeusvarmuuden periaatetta soveltaen rajoittaa kaikkien asianomaisten henkilöiden mahdollisuutta vedota sen tulkitsemaan oikeussääntöön vilpittömässä mielessä perustettujen oikeussuhteiden pätevyyden kyseenalaistamiseksi. Jotta tällainen rajoittava päätös voitaisiin tehdä, kahden olennaisen edellytyksen, eli asianomaisten vilpittömän mielen ja vakavien vaikeuksien uhan, on täytyttävä.(57)
104. Nämä edellytykset täyttyvät, jos unionin tuomioistuin päättää, että lintudirektiivin mukaisten erityisten suojelualueiden tapauksessa vaikutustenarviointi ja sen tarpeellisuuden selvittäminen ovat mahdollisia vain sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat vahvistaneet aluekohtaiset suojelutavoitteet.
105. On pelättävissä, että jäsenvaltiot eivät toistaiseksi ole vielä vahvistaneet aluekohtaisia suojelutavoitteita useille erityisille suojelualueille. Niiden on nimittäin täytynyt varautua näiden suojelutavoitteiden vahvistamista koskevaan velvollisuuteen vasta 12.9.2024 annetusta tuomiosta Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. (C-66/23, EU:C:2024:733) lähtien. Tästä velvollisuudesta ei nimittäin säädetä nimenomaisesti lintu- eikä luontodirektiivissä erityisten suojelualueiden osalta. Toisin kuin luontodirektiivissä, jossa säädetään konkreettisista määräajoista suojelutavoitteiden vahvistamiselle, lintudirektiivissä ei nimittäin käytetä edes suojelutavoitteiden käsitettä.
106. Vaikka unionin tuomioistuin ei katsoisi jäsenvaltioiden toimineen vilpittömässä mielessä erityisten suojelualueiden osalta, tästä ei voitaisi syyttää hankkeiden toteuttajia, joiden ei sovellettaviin kansallisiin säännöksiin luottaen tarvinnut varautua siihen, että ne eivät voisi saada laillista lupaa puuttuvien aluekohtaisten suojelutavoitteiden vuoksi. Myös komissio toteaa tulkintaohjeissaan, että ilman aluekohtaisia suojelutavoitteita tehtävään vaikutustenarviointiin liittyy tosin suurempi riski luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan rikkomisesta mutta että se on kuitenkin mahdollista.(58)
107. Samanaikaisesti on olemassa vaara vakavista häiriöistä. Tällä hetkellä kukaan ei voi ennakoida sitä, miten montaa erityistä suojelualuetta tämä ongelma koskee, eikä varsinkaan sitä, miten monet tosiasiallisesti toteutetut vaikutustenarvioinnit tai sen tarpeellisuutta koskevat selvitykset voitaisiin riitauttaa tämän puutteen perusteella. Suunnitelmien tai hankkeiden, jotka on aloitettu vilpittömässä mielessä,(59) toteuttaminen voisi tästä syystä viivästyä huomattavasti ilman, että nämä viivästykset olisivat perusteltuja Natura 2000 -alueisiin kohdistuvien haitallisten vaikutusten perusteella.
108. An Coimisiún Pleanála selvensi tätä istunnossa käyttämällä esimerkkinä Dublinia: Koska komissio on ilmaissut epäilyjä Dublinin lahdella sijaitseville viidelle erityiselle suojelualueelle vahvistettujen erityisten suojelutavoitteiden laadusta, riskinä on, ettei kaupungissa voida hyväksyä mitään hanketta, joka voisi johtaa jätevesien johtamiseen lahteen. Tämän riskin kannalta olisi merkityksetöntä, puhdistetaanko jätevedet puhdistuslaitoksissa niin, että kaikenlainen haitallinen vaikutus erityisiin suojelualueisiin on poissuljettu.
109. Unionin tuomioistuimen vastaavan ratkaisun olisikin koskettava ainoastaan suunnitelmia ja hankkeita, jotka hyväksytään käsiteltävissä asioissa annettavan tuomion jälkeen. Unionin tuomioistuin voisi jopa pohtia tällaisen ratkaisun soveltamisen rajoittamista lupamenettelyihin, jotka aloitetaan vasta tuomion antamisen jälkeen. Myös jo vireillä olevissa lupamenettelyissä on nimittäin saatettu jo tehdä kalliita tutkimuksia hankkeiden ympäristövaikutuksista väliaikaisesti tunnistettujen suojelutavoitteiden perusteella ilman, että on vahvistettu aluekohtaisia suojelutavoitteita.(60)
VI     Ratkaisuehdotus
110. Näin ollen ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa asioissa Knocknamona ja Curns esitettyihin ennakkoratkaisupyyntöihin seuraavasti:
Jos jäsenvaltio ei ole vielä vahvistanut aluekohtaisia suojelutavoitteita Natura 2000 -alueelle, jota suunnitelma tai hanke koskee, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY 6 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisen arvioinnin ja myös sen tarpeellisuuden arvioinnin (screening) on perustuttava siihen olettamaan, että kyseisen direktiivin mukaiset suojelualueen suojelutavoitteet käsittävät kaikki siellä esiintyvät, liitteessä I luetellut luontotyypit ja niillä luonteenomaiset lajit ja kaikki siellä esiintyvät, liitteessä II luetellut lajit ja että erityisen suojelualueen suojelutavoitteet käsittävät kaikki siellä säännöllisesti esiintyvät, luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY liitteessä I luetellut lintulajit ja kaikki siellä säännöllisesti esiintyvät muuttavat lajit, joita ei luetella liitteessä I. Lisäksi voi olla tarpeen sisällyttää alueen kehittymismahdollisuudet näin tunnistettuihin suojelutavoitteisiin luontotyyppien ja kantojen ennalleen saattamisen mahdollistamiseksi, kun otetaan huomioon kyseisten luontotyyppien ja lajien suojelun taso koko Natura 2000 -verkostossa, alueen erityispiirteet sekä muiden Natura 2000 -alueiden kehittymismahdollisuudet ja vastaavat suojelutavoitteet. Huomiotta voidaan jättää ainoastaan luontotyyppien ja lajien merkityksettömät esiintymät.
1      Alkuperäinen kieli: saksa.
2      Pääasioiden kannalta merkityksellinen on luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/43/ETY (EYVL 1992, L 206, s. 7), sellaisena kuin se on muutettuna 13.5.2013 annetulla neuvoston direktiivillä 2013/17/EU (EUVL 2013, L 158, s. 193).
3      Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 30.11.2009 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/147/EY (EUVL 2010, L 20, s. 7), sellaisena kuin se on muutettuna 5.6.2019 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2019/1010 (EUVL 2019, L 170, s. 115).
4      Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2.4.1979 annettu neuvoston direktiivi 79/409/ETY (EYVL 1979, L 103, s. 1).
5      Kuten komissio huomauttaa, ennakkoratkaisupyynnön perusteella on epäselvää, oliko myös suojeltujen luontotyyppien heikentyminen tuulivoimaloista aiheutuvan häiriön seurauksena arvioinnin kohteena; ks. tämän näkökohdan arvioinnin tarpeellisuudesta tuomio 14.1.2016, komissio v. Bulgaria (Kaliakra) (C-141/14, EU:C:2016:8, 59 kohta) ja samassa asiassa esittämäni ratkaisuehdotus (C-141/14, EU:C:2015:528, 94–99 kohta).
6      Tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C-441/17, EU:C:2018:255, 106 kohta) ja tuomio 29.7.2019, Inter-Environnement Wallonie ja Bond Beter Leefmilieu Vlaanderen (C-411/17, EU:C:2019:622, 116 kohta).
7      Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C-127/02, EU:C:2004:482, 59 kohta); tuomio 29.7.2019, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C-411/17, EU:C:2019:622, 120 kohta) ja tuomio 15.6.2023, Eco Advocacy (C-721/21, EU:C:2023:477, 38 kohta).
8      Tuomio 24.11.2011, komissio v. Espanja (C-404/09, EU:C:2011:768, 100 kohta); tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C-441/17, EU:C:2018:255, 139 kohta); tuomio 7.11.2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C-293/17 ja C-294/17, EU:C:2018:882, 98 kohta) ja tuomio 15.6.2023, Eco Advocacy (C-721/21, EU:C:2023:477, 39 kohta).
9      Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C-127/02, EU:C:2004:482, 43 ja 44 kohta); tuomio 13.12.2007, komissio v. Irlanti (C-418/04, EU:C:2007:780, 226 kohta) ja tuomio 12.4.2018, People Over Wind ja Sweetman (C-323/17, EU:C:2018:244, 34 kohta).
10      Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C-127/02, EU:C:2004:482, 44 kohta); tuomio 13.12.2007, komissio v. Irlanti (C-418/04, EU:C:2007:780, 254 kohta) ja tuomio 7.11.2018, Coöperatie Mobilisation for the Environment ym. (C-293/17 ja C-294/17, EU:C:2018:882, 114 kohta).
11      Ratkaisuehdotukseni Eco Advocacy (C-721/21, EU:C:2023:39, 91–93 kohta).
12      Tuomio 15.6.2023, Eco Advocacy (C-721/21, EU:C:2023:477, 42 kohta) ja tuomio 6.3.2025, Waltham Abbey Residents Association (C-41/24, EU:C:2025:140, 48 kohta).
13      Havainnollistavasti ratkaisuehdotukseni Eco Advocacy (C-721/21, EU:C:2023:39, 105 kohta).
14      Tuomio 8.11.2016, Lesoochranárske zoskupenie VLK (C-243/15, EU:C:2016:838, 49 kohta).
15      Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C‑127/02, EU:C:2004:482, 46 kohta).
16      Kehitysmahdollisuuksista jäljempänä 76–78 kohta.
17      Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C-127/02, EU:C:2004:482, 47 kohta) ja tuomio 4.10.2007, komissio v. Italia (C-179/06, EU:C:2007:578, 35 kohta).
18      Tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C-127/02, EU:C:2004:482, 48 kohta); tuomio 11.4.2013, Sweetman ym. (C-258/11, EU:C:2013:220, 30 kohta) ja tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C-441/17, EU:C:2018:255, 112 kohta).
19      Europäische Umweltagentur, Natura 2000 sites designated under the EU Habitats and Birds Directives (julkaistu 5.11.2025), https://www.eea.europa.eu/en/analysis/indicators/natura-2000-sites-designated-under.
20      Ks. edellä 49 kohta.
21      Ks. esim. tuomio 26.4.2017, komissio v. Saksa (C-142/16, EU:C:2017:301, 29–33 kohta).
22      Toisin sanoen englannin-, tanskan-, ranskan-, kreikan-, italian-, hollannin-, portugalin- ja espanjankielisissä versioissa. Muut kieliversiot eivät olleet luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan antamiseen johtaneen lainsäädäntömenettelyn kohteena.
23      Tuomio 17.12.2020, komissio v. Kreikka (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-849/19, EU:C:2020:1047, 46–53 kohta); tuomio 29.6.2023, komissio v. Irlanti (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-444/21, EU:C:2023:524, 64 ja 65 kohta) ja tuomio 21.9.2023, komissio v. Saksa (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-116/22, EU:C:2023:687, 105 ja 106 kohta).
24      Tuomio 17.12.2020, komissio v. Kreikka (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-849/19, EU:C:2020:1047, 46 kohta); tuomio 29.6.2023, komissio v. Irlanti (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-444/21, EU:C:2023:524, 64 kohta) ja tuomio 21.9.2023, komissio v. Saksa (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-116/22, EU:C:2023:687, 105 kohta).
25      Ks. myös tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C-441/17, EU:C:2018:255, 213 kohta) ja tuomio 17.12.2020, komissio v. Kreikka (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-849/19, EU:C:2020:1047, 59 kohta).
26      Tuomio 17.12.2020, komissio v. Kreikka (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-849/19, EU:C:2020:1047, 52 kohta) ja tuomio 29.6.2023, komissio v. Irlanti (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-444/21, EU:C:2023:524, 157 kohta).
27      Tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C-441/17, EU:C:2018:255, 207 kohta); tuomio 17.12.2020, komissio v. Kreikka (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-849/19, EU:C:2020:1047, 49 ja 50 kohta) ja tuomio 29.6.2023, komissio v. Irlanti (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-444/21, EU:C:2023:524, 155 kohta).
28      Vastaavasti tuomio 17.4.2018, komissio v. Puola (Białowieżan metsä) (C-441/17, EU:C:2018:255, 207–209, 213 ja 221 kohta).
29      Vastaavasti tuomio 14.10.2010, komissio v. Itävalta (Hanság ja Niedere Tauern) (C-535/07, EU:C:2010:602, 62–66 kohta).
30      Tuomio 12.9.2024 (C-66/23, EU:C:2024:733, 46 kohta).
31      Ks. edellä 48 ja 49 kohta.
32      Tuomio 12.9.2024, Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. (C-66/23, EU:C:2024:733, 42 kohta).
33      Tuomio 12.9.2024, Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. (C-66/23, EU:C:2024:733, 45 ja 46 kohta).
34      Ks. tuomio 7.9.2004, Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging (C-127/02, EU:C:2004:482, 54 kohta) ja tuomio 7.11.2018, Holohan ym. (C-461/17, EU:C:2018:883, 35 ja 37 kohta) sekä ratkaisuehdotukseni CFE ja Terre wallonne (C-43/18 ja C-321/18, EU:C:2019:56, 76 kohta) ja Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. (C-66/23, EU:C:2024:150, 45 kohta) ja julkisasiamies Ćapetan ratkaisuehdotus komissio v. Saksa (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-116/22, EU:C:2023:317, 31 kohta).
35      Natura 2000 -alueiden tietolomakkeesta 11.7.2011 annettu komission täytäntöönpanopäätös 2011/484/EU (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 4892) (EUVL 2011, L 198, s. 39).
36      Ks. ratkaisuehdotukseni komissio v. Italia (Santa Caterina) (C-304/05, EU:C:2007:228, 33 kohta).
37      Ks. tuomio 12.9.2024, Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. (C-66/23, EU:C:2024:733, 47–49 kohta).
38      Tuomio 12.9.2024, Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. (C-66/23, EU:C:2024:733, erityisesti 48 kohta) ja ratkaisuehdotukseni komissio v. Italia (Santa Caterina) (C-304/05, EU:C:2007:228, 34 kohta).
39      Ks. ratkaisuehdotukseni asiassa Vereniging Hoekschewaards Landschap (C-281/16. EU:C:2017:476, 52-63 kohta).
40      Ks. alaviitteeseen 8 sisältyvät oikeuskäytäntöviittaukset.
41      Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi ympäristöarviointien nopeuttamisesta (COM(2025)984 final, s. 28 ja 29), 4 artiklan 5 kohdan toinen virke.
42      Tuomio 17.12.2020, komissio v. Kreikka (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-849/19, EU:C:2020:1047, 53 kohta); tuomio 29.6.2023, komissio v. Irlanti (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-444/21, EU:C:2023:524, 65 kohta) ja tuomio 21.9.2023, komissio v. Saksa (Erityisten suojelutoimien alueiden suojelu) (C-116/22, EU:C:2023:687, 106 kohta).
43      Ks. edellä 72 kohta.
44      Tuomio 4.3.2010, komissio v. Ranska (C-241/08, EU:C:2010:114, 53 kohta) ja havainnollistavasti ratkaisuehdotukseni Latvijas valsts meži (C-434/22, EU:C:2023:595, 41 kohta) palontorjuntatoimenpiteistä Natura 2000 -alueilla.
45      Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 549).
46      Ks. tuomio 20.11.2024, Espanja v. komissio (T-508/22, EU:T:2024:855, 78–80 kohta).
47      Ks. tuomio 17.12.2020, Ranska v. komissio (C-404/19 P, EU:C:2020:1041, 51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
48      Ks. esim. tuomio 29.1.2004, komissio v. Itävalta (Wörschacher Moos) (C-209/02, EU:C:2004:61, 22 kohta ja sitä seuraavat kohdat); tuomio 20.9.2007, komissio v. Italia (Santa Caterina) (C-304/05, EU:C:2007:532, 16, 17 ja 95 kohta) ja tuomio 24.11.2011, komissio v. Espanja (Alto Sil) (C-404/09, EU:C:2011:768, 101 ja 102 kohta).
49      https://natura2000.eea.europa.eu/?sitecode=IE0004094&views=Sites_View.
50      https://www.npws.ie/sites/default/files/protected-sites/conservation_objectives/CO004094_0.pdf.
51      Havainnollistavasti ratkaisuehdotukseni Elliniki Ornithologiki Etaireia ym. (C-66/23, EU:C:2024:150, 56–64 kohta).
52      Ks. edellä 79 ja 80 kohta.
53      Ks. edellä 50–56 kohta.
54      Ks. edellä 91 kohta.
55      Ks. edellä 94 kohta.
56      Tuomio 6.3.2007, Meilicke ym. (C-292/04, EU:C:2007:132, 34 kohta) ja tuomio 23.4.2020, Herst (C-401/18, EU:C:2020:295, 54 kohta).
57      Tuomio 6.3.2007, Meilicke ym. (C-292/04, EU:C:2007:132, 35 kohta) ja tuomio 23.4.2020, Herst (C-401/18, EU:C:2020:295, 56 kohta).
58      Ks. Leitfaden für die Prüfung von Plänen und Projekten in Natura-2000-Gebieten, (syyskuu 2021, s. 7).
59      Ks. tuomio 28.4.2016, Borealis Polyolefine ym. (C-191/14, C-192/14, C-295/14, C-389/14 ja C-391/14–C-393/14, EU:C:2016:311, 105 kohta).
60      Ks. tuomio 18.6.1998, Gedeputeerde Staten van Noord-Holland (C-81/96, EU:C:1998:305, 23 ja 24 kohta) yleisestä ympäristövaikutusten arvioinnista ja tuomio 23.3.2006, komissio v. Itävalta (Lauteracher Ried) (C-209/04, EU:C:2006:195, 56 ja 57 kohta) luontodirektiivin mukaisesta vaikutustenarvioinnista.