62023CC0424
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
M. CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA
представено на 12 септември 2024 година (
1
)
Дело C‑424/23
DYKA Plastics NV
срещу
Fluvius System Operator CV
(Преюдициално запитване, отправено от Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (Стопански съд Гент, отделение Гент, Белгия)
„Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2014/24/ЕС — Член 42 — Технически спецификации — Начини за тяхното определяне — Изчерпателност на списъка по член 42, параграф 3 — Процедура за възлагане на обществена поръчка, при която се изисква строителните работи да бъдат изпълнени с каменинови или бетонови тръби — Изключване на пластмасовите тръби — Посочване на тип или конкретно производство — Облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти — Принципи на равно третиране и на прозрачност“
1.
Fluvius System Operator CV (
2
) управлява канализационните мрежи на общините от Фламандския регион (Белгия). В обществените си поръчки за изграждане или смяна на канализационни тръби Fluvius изисква по подразбиране тръбите за отвеждане на дъждовни води да са от бетон, а тези за отвеждане на отпадъчни води — от каменина.
2.
Предприятие за производство и разпространение на пластмасови тръби сезира запитващата юрисдикция с искане да задължи Fluvius принципно да включва този тип тръби в поръчките си.
3.
Запитващата юрисдикция се нуждае от тълкуването на член 42 от Директива 2014/24/ЕС (
3
), който урежда техническите спецификации при обществените поръчки (в случая за строителство).
4.
Съдът, който е дал тълкуване на понятието „технически спецификации“ в няколко решения (
4
), следва да развие своята практика в това отношение, за да отговори на запитващата юрисдикция.
I. Правна уредба
А.
Правото на Съюза
1. Директива 2014/24
5.
Член 18 („Принципи на обществените поръчки“) гласи:
„1.   Възлагащите органи третират икономическите оператори при условията на равнопоставеност и без да ги дискриминират, и действат по прозрачен и пропорционален начин.
Обществените поръчки не трябва да се подготвят с цел изключването им от обхвата на настоящата директива или изкуствено ограничаване на конкуренцията. Приема се, че има изкуствено ограничаване на конкуренцията, когато обществената поръчка е подготвена с цел да се даде неоправдано предимство на определени икономически оператори или те да се поставят в неизгодно положение.
[…]“.
6.
Член 42 („Технически спецификации“) гласи:
„1.   Техническите спецификации, определени в приложение VII, точка 1, се посочват в документацията за обществената поръчка. В техническите спецификации се определят необходимите характеристики на строителството, услугата или доставката.
[…]
2.   Техническите спецификации трябва да осигуряват равен достъп на икономическите оператори до процедурата за възлагане на обществената поръчка и да не водят до създаване на необосновани пречки пред възлагането на обществената поръчка в условията на конкуренция.
3.   Без да се засягат задължителните национални технически правила, доколкото те съответстват на правото на Съюза, техническите спецификации се определят по един от следните начини:
а)
посредством изисквания за работните характеристики или функционални[…] изисквания, включително екологичните характеристики, при условие че параметрите са достатъчно точно определени, за да позволят на оферентите да определят предмета на поръчката, а на възлагащите органи — да възложат поръчката;
б)
чрез препратка към техническите спецификации и в ред по тяхното предимство — [към] национални[…] стандарти, които транспонират европейски стандарти, европейски технически оценки, общи технически спецификации, международни стандарти, други технически еталони, установени от европейски органи по стандартизация, или когато няма такива — чрез препратка към националните стандарти, националните технически одобрения или националните технически спецификации, отнасящи се до проектирането, метода на изчисление и изпълнение на строителството, както и до използването на доставките; при всяка препратка се добавят думите „или еквивалентно(и)“;
в)
по отношение на изискванията за работните характеристики или функционалните изисквания, посочени в буква а) — с препратка към техническите спецификации, посочени в буква б), като средство да се въведе презумпция за съответствие с тези изисквания за работните характеристики или функционални изисквания;
г)
чрез препратка към техническите спецификации, посочени в буква б), за едни характеристики, а за други — чрез препратка към изискванията за работните характеристики или функционалните изисквания, посочени в буква а).
4.   Освен ако това не е обосновано от предмета на поръчката, техническите спецификации не могат да посочват конкретен модел или източник, или специфичен процес, който характеризира продуктите или услугите, предлагани от конкретен икономически оператор, нито търговска марка, патент, тип или конкретен произход или производство, което би довело до облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти. Подобно посочване се разрешава в изключителни случаи, когато е невъзможно предметът на поръчката да се опише достатъчно точно и разбираемо съгласно параграф 3. Към това посочване се добавят думите „или еквивалентно(и)“.
[…]“.
7.
Приложение VII („Определяне на някои технически спецификации“) гласи:
„За целите на настоящата директива:
1)
„Технически спецификации“ означава едно от следните:
а)
при обществени поръчки за строителство — всички технически предписания, които се съдържат по-специално в документацията за обществената поръчка, определящи изискваните характеристики на материалите, стоките или консумативите така, че да отговарят на предвидената от възлагащия орган употреба; тези характеристики трябва да включват ниво на изпълнение спрямо изискванията за опазване на околната среда и климата, проектиране, което да отговаря на всички изисквания (включително достъп за хора с увреждания) и оценяване на съответствието, работни характеристики, безопасност или размери, включително процедурите относно осигуряването на качеството, терминология, символи, изпитване и методи на изпитване, опаковане, маркиране и етикетиране, инструкции за употреба и производствени процеси и методи на всеки етап от жизнения цикъл на строителните работи. Характеристиките включват и правила за проектиране и ценообразуване, условия за изпитване, инспекция и приемане на строителство и методи или технологии на строителство, както и всички други технически условия, които възлагащият орган може да наложи съгласно общи или специални нормативни актове, по отношение на завършено строителство и материалите или частите, включени в него;
[…]“.
2. Директива 2014/25
8.
Съображение 24 има следния текст:
„Възложителите, които извършват дейност в сектора на питейната вода, могат също така да се занимават и с други дейности, свързани с водата — например проекти в сферата на хидротехническите дейности, напояването, отводняването или отвеждането и пречистването на отпадъчни води. В този случай възложителите следва да могат да прилагат процедурите за възлагане на поръчки, предвидени в настоящата директива, по отношение на всички свои дейности, свързани с водата, независимо коя част от „водния цикъл“ засягат. […]“.
9.
Член 10 („Водоснабдяване“) гласи:
„1.   По отношение на водоснабдяването настоящата директива се прилага за следните дейности:
а)
предоставяне или експлоатация на фиксирани мрежи зa обществени услуги във връзка с производството, преноса или разпределението на питейна вода;
б)
снабдяване с питейна вода на такива мрежи.
2.   Настоящата директива се прилага също така към договори за поръчки или конкурси за проект, възложени или организирани от възложители, които извършват дейност, посочена в параграф 1, и […] свързани с едно от следните:
а)
хидротехнически проекти, напояване или отводняване, при условие че количеството вода, което се ползва за доставка на питейна вода, представлява повече от 20 % от съвкупния обем на водата, предоставяна чрез такива проекти или съоръжения за напояване или отводняване;
б)
отвеждане и пречистване на отпадъчни води.
[…]“.
Б.
Белгийското право. Loi relative aux marchés publics (Закон за обществените поръчки) от 17 юни 2016 г. (
5
)
10.
Член 5, параграф 1 предвижда, че възлагащ орган не може да подготви обществена поръчка с цел изключването ѝ от обхвата на настоящия закон или изкуствено ограничаване на конкуренцията. Приема се, че има изкуствено ограничаване на конкуренцията, когато обществената поръчка е подготвена с цел да се даде неоправдано предимство на определени икономически оператори или те да се поставят в неизгодно положение.
11.
В член 53, параграфи 2, 3 и 4 е възпроизведен по същество член 42, параграфи 2, 3 и 4 от Директива 2014/24.
II. Фактите, спорът и преюдициалните въпроси
12.
Fluvius отговаря за изграждането, управлението и поддръжката на канализационните мрежи на общините от Фламандския регион.
13.
В документацията за възлагане на обществените си поръчки Fluvius изисква „по подразбиране“ офертите да се свеждат до бетонови тръби (за отвеждане на дъждовни води) или каменинови тръби (за отвеждане на отпадъчни води).
14.
DYKA Plastics NV (наричано по-нататък „DYKA“), производител и доставчик на пластмасови тръби, твърди, че това изискване е дискриминационно, тъй като му се отнема възможността да участва в обявяваните от Fluvius процедури за възлагане на обществени поръчки.
15.
Неколкократно DYKA упреква Fluvius, че политиката му за възлагане на обществени поръчки е незаконосъобразна:
–
на 4 юни 2020 г. се обръща към него с искане да подготвя в бъдеще обществените си поръчки така, че наред с камениновите и бетоновите тръби да могат да се предлагат и пластмасови тръби,
–
на 7 октомври 2020 г. отправя до него молба да уточни типа на тръбите, които могат да се използват за обществената поръчка, озаглавена Langeveldstraat Beringen (ул. „Лангевелд“, Беринген, Белгия), както и дали пластмасовите тръби са изключени както за системата за отвеждане на дъждовни води, така и за системата за отвеждане на отпадъчни води. При утвърдителен отговор моли да бъде уведомен за причините за изключването.
16.
На 15 октомври 2020 г. Fluvius отговаря, че в офертите могат да бъдат включени само бетонови тръби за отвеждане на дъждовни води (от порест материал) и каменинови тръби за отвеждане на отпадъчни води.
17.
DYKA сезира Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (Стопански съд Гент, отделение Гент, Белгия), като твърди, че с използваните технически спецификации Fluvius нарушава правилата за обществените поръчки. Като изключва без всякакво основание пластмасовите тръби от документацията си за обществената поръчка за строителство, Fluvius лишава DYKA от възможността да му бъде възложена поръчка, с което възпрепятства явно конкуренцията (
6
).
18.
Обратно, Fluvius счита, че подходът му е законосъобразен, тъй като:
–
в документацията му за обществената поръчка не се изисква „определен продукт“,
–
има няколко производители и доставчици на каменинови и бетонови тръби, които могат да се конкурират, за да им бъде възложена поръчката,
–
определянето на материала, от който да са канализационните тръби, е част от правото му на преценка,
–
съществуват основателни технически причини за избора на тръби от каменина или бетон; тръбите от каменина са с продължителност на живота най-малко 100 години, докато пластмасовите тръби са с продължителност на живота само 50 години; освен това при пластмасовите тръби процентът на дефекти и повреди е явно по-висок, отколкото при тръбите от каменина, и разходите за поддръжка са много по-високи,
–
от екологична гледна точка при пластмасовите тръби съществуват проблеми, каквито липсват при тръбите от каменина или бетон (
7
),
–
регулярният избор на каменинови, а не на пластмасови тръби, изглежда обоснован както от финансова гледна точка, така и от гледна точка на интересите на възлагащия орган. Въпреки това пластмасовите тръби не са напълно изключени, тъй като те трябва да се използват, когато поради техническите характеристики на проекта използването на каменинови или бетонови тръби не е препоръчително.
19.
В този контекст запитващата юрисдикция отправя до Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли член 42, параграф 3 от Директива [2014/24] да се тълкува в смисъл, че съдържащото се в него изброяване на начините за определяне на техническите спецификации е изчерпателно и че следователно възлагащият орган е длъжен да определя техническите спецификации за обществените си поръчки по един от посочените в тази разпоредба начини?
2)
Трябва ли член 42, параграф 4 от Директива [2014/24] да се тълкува в смисъл, че посочването в техническите спецификации на обществена поръчка на каменинови и бетонови канализационни тръби (в зависимост от конкретната канализационна система) следва да се счита за едно или повече от изброените в тази разпоредба посочвания, като например на определен тип тръби или начин на производството им?
3)
Трябва ли член 42, параграф 4 от Директива [2014/24] да се тълкува в смисъл, че посочването в техническите спецификации на обществена поръчка на определен продукт, като например на каменинови и бетонови канализационни тръби (в зависимост от конкретната канализационна система), представлява посочване на специфични технически решения, което води до предвидения в тази разпоредба резултат (а именно „до облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти“), тъй като поради това посочване предприятията, които предлагат алтернативни на този продукт решения, са изначално изключени и съответно поставени в неизгодно положение, макар и различни конкурентни предприятия да предлагат този продукт, или че е необходимо да не съществува никаква конкуренция по отношение на този продукт, като например по отношение на камениновите и бетоновите канализационни тръби (в зависимост от конкретната канализационна система), и че следователно наличието на такъв резултат може да се твърди само ако продуктът е характерен за определено предприятие, което единствено го предлага на пазара?
4)
Трябва ли член 42, параграф 2 от Директива [2014/24] да се тълкува в смисъл, че установено нарушение на член 42, параграф 3 от Директива [2014/24] и/или на член 42, параграф 4 от Директива [2014/24] поради съдържащи се в техническите спецификации на обществените поръчки незаконосъобразни посочвания, например посочване на каменинови и бетонови канализационни тръби (в зависимост от конкретната канализационна система), предполага също и нарушение на член 42, параграф 2 от Директива [2014/24] и на свързания с него член 18, параграф 1 от Директива [2014/24]?“.
III. Производството пред Съда
20.
Преюдициалното запитване постъпва в Съда на 11 юли 2023 г.
21.
Писмени становища представят DYKA, Fluvius, австрийското и чешкото правителство, както и Европейската комисия.
22.
DYKA, Fluvius и Комисията участват в съдебното заседание, проведено на 30 май 2024 г.
IV. Анализ
А.
Приложима директива
23.
Въпреки че само Комисията повдига този проблем в писмената фаза на производството (
8
), може да се постави въпросът в чие приложно поле попадат обществените поръчки за строителство с предмет изграждане на обществени мрежи за отвеждане на отпадъчни и дъждовни води — в това на Директива 2014/24 или на Директива 2014/25.
24.
Комисията разграничава обществените поръчки, при които Fluvius действа като оператор на електро- и газоразпределителни мрежи (които се уреждат от Директива 2014/25), от обществените поръчки с предмет изграждане на канализационни мрежи (които се уреждат от Директива 2014/24).
25.
Считам обаче, че е необходимо това гледище да бъде проверено от запитващата юрисдикция (
9
), за да се потвърди, че Fluvius, като възложител, не извършва дейност по член 10, параграф 1 от Директива 2014/25 (предоставяне или експлоатация на фиксирани мрежи за обществени услуги във връзка с производството, преноса или разпределението на питейна вода или снабдяване с питейна вода на такива мрежи) (
10
).
26.
Ако Fluvius участва и в тази част от „водния цикъл“ (
11
), спорните обществени поръчки, които включват строителство във връзка с отвеждане на отпадъчни води, трябва да са в съответствие с Директива 2014/25, в член 10, параграф 2, буква б) от която този вид обществени поръчки е посочен изрично.
27.
Без да се засяга преценката на запитващата юрисдикция, макар правилата за техническите спецификации в Директива 2014/24 (член 42) и в Директива 2014/25 (член 60) да са еднакви по същество, ще насоча вниманието към тълкуването на първата.
Б.
Свобода на преценка относно включването на технически спецификации
28.
Възлагащите органи трябва да определят в публикуваната от тях документация за обществена поръчка характеристиките на строителството, услугите или доставките, които желаят да бъдат извършени в рамките на обществената поръчка. Тези характеристики включват такива, които съответстват на техническите спецификации на съответните стоки или услуги (
12
).
29.
Тенденциозното описание на техническите спецификации може най-малкото да доведе до съществена „пречка за навлизане“ на определени оференти, а в крайни случаи да предопредели (включително с цел измама) окончателния избор на спечелилия оферент, ако са посочени характеристики на стоки или услуги, които само той е в състояние да предложи.
30.
Стремежът за избягване на неправомерни практики и целта „[за] насърч[аване на] конкуренцията в сферата на обществените поръчки“ са накарали законодателя на Съюза да установи определени правила в тази област.
31.
Според Съда „правната уредба на Съюза относно техническите спецификации признава на възлагащия орган широка свобода на преценка при определянето на техническите спецификации на дадена поръчка“. „Тази свобода на преценка е оправдана поради факта, че възлагащите органи са най-наясно с[ъс своите нужди] и най-добре могат да определят изискванията, които трябва да бъдат изпълнени, за да се постигнат желаните резултати“ (
13
).
32.
Следователно свободата на преценка на възлагащия орган при включването на техническите спецификации на дадена поръчка по принцип му дава право да избере продуктите и материалите, с които да бъде изпълнено планираното строителство.
33.
Свободата на възлагащия орган да избира обаче е обусловена в по-голяма или по-малка степен от предмета на поръчката и нейната цел:
–
когато става въпрос за елементи, свързани с работните характеристики или функцията (функционални изисквания) на строителните компоненти, свободата на преценка намалява. Функционалните изисквания могат да обхващат и „екологичните характеристики“. В тези случаи възможността да се предлагат повече алтернативни технически решения, годни да изпълняват желаната функция, изглежда в съответствие с целта на Директива 2014/24,
–
обратно, когато става въпрос за дейности, където преобладават други фактори, които не са строго обективни (напр. естетически или за приспособяване към заобикалящата среда), свободата на преценка е по-голяма.
34.
В случая по главното производство липсват естетически съображения и решенията на възлагащия орган относно допустимите материали могат да се основават главно на критерии, свързани с работните характеристики, или на обективни фактори от функционално естество. Тези критерии и фактори обаче, изглежда, не са уточнени достатъчно подробно в документацията за обществената поръчка, което запитващата юрисдикция следва да провери (
14
).
35.
Предвид тяхното значение техническите спецификации, подобно на предмета и критериите за възлагане на обществената поръчка, трябва да бъдат ясно определени още от самото начало на възлагателната процедура, т.е. в обявлението за поръчката или в спецификациите. Само по този начин оферентите ще могат да схванат тяхното точно съдържание и да ги тълкуват по един и същ начин (
15
).
36.
Техническите спецификации по член 42, параграф 1 от Директива 2014/24 са „определени“ в приложение VII, точка 1. В буква а) от последната е посочено какво следва да се разбира под „технически спецификации“ при обществени поръчки за строителство.
37.
Съгласно тази разпоредба „технически спецификации“ означава всички технически предписания, „които се съдържат по-специално в документацията за обществената поръчка, определящи изискваните характеристики на материалите, стоките или консумативите така, че да отговарят на предвидената от възлагащия орган употреба“.
В.
По първия преюдициален въпрос
38.
Запитващата юрисдикция иска да разбере дали съдържащото се в член 42, параграф 3 от Директива 2014/24 „изброяване на начините за определяне на техническите спецификации“ е изчерпателно.
39.
Въпросът се основава на изходната постановка, че изискването канализационните тръби да са от бетон или каменина, само по себе си е техническа спецификация. Запитващата юрисдикция, страните по спора, правителствата на встъпилите държави членки и Комисията приемат тази изходна постановка, по отношение на която запитващата юрисдикция не изразява никакви съмнения.
40.
В съдебното заседание обаче възникна спор относно въпросната постановка във връзка с тълкуването на точка 1, буква а) от приложение VII към Директива 2014/24. От прочита ѝ може да се заключи, че технически спецификации са само предписанията, определящи изискваните характеристики на материалите, стоките или консумативите, а не изискването за изпълнение на строителството с определен материал.
41.
Според мен този въпрос не следва да се разглежда номиналистично. В случая по главното производство, въпреки всички неясноти, произтичащи от пропуски в акта за преюдициално запитване, изискването канализационните тръби да са от бетон или каменина се отнася както до продукт (тръбите), така и до една от съществените му характеристики (материалът на тези тръби да е бетон или каменина).
42.
Считам, че разбирана по този начин, изходната постановка, на която се основава преюдициалното запитване, може да се приеме. Ако тя не бъде приета, преюдициалните въпроси, така както са формулирани, биха били хипотетични или излишни.
43.
„Начините“ за определяне на техническите спецификации по смисъла на член 42, параграф 3 от Директива 2014/24 са конкретизирани в букви а), б), в) и г) от него (
16
). Съдът е приел, че „текстът на член 42, параграф 3 от Директива 2014/24 не подрежда йерархично методите за определяне на техническите спецификации, нито отдава предпочитание на някой от тези методи“ (
17
).
44.
Възлагащият орган съответно следва да използва един или няколко от тези методи. Изразът „се определят по един от следните начини“ (
18
) показва, че става въпрос за затворен списък. Законодателят е могъл да използва отворени изрази (чрез употребата на наречия като „по-специално“ или „по-конкретно“), за да позволи използването на допълнителни начини, но е избрал императивно и изчерпателно изброяване (
19
).
45.
Гореизложеното e достатъчно, за да се отговори на първия преюдициален въпрос, така както е формулиран. Останалите обичайни тълкувателни критерии (контекстът и целта на разпоредбата) не са в подкрепа на различно решение.
46.
Становищата на страните по спора обаче са съсредоточени върху различен проблем от този, който, строго погледнато, е повдигнат в първия преюдициален въпрос. По-скоро става дума за това да се установи дали задължителното използване на бетонови или каменинови тръби може да се впише в някои от начините, изброени в затворения списък, съдържащ се в член 42, параграф 3 от Директива 2014/24, което DYKA отрича (
20
).
47.
Ако Съдът реши да вземе отношение по този дебат, първата трудност, с която ще се сблъска, както посочих по-горе, е непредоставянето на подробна информация от страна на запитващата юрисдикция за съдържанието на спецификацията по отношение на спорните технически спецификации.
48.
От прочита на акта за преюдициално запитване не може да се установи дали освен посочването на бетоновите или камениновите тръби спецификацията съдържа (което би било логично) и други уточнения като например изискването тези тръби да отговарят на конкретно правило или стандарт.
49.
Fluvius поправи този пропуск в съдебното заседание, като отговори на поставени от Съда въпроси. То отбеляза, че освен изискването да са от бетон или каменина, спецификацията му съдържа и други характеристики на тръбите, както и препратки към белгийски технически стандарти относно канализационните системи.
50.
Изхождайки от това изявление (което отново запитващата юрисдикция следва да провери), може да се разгледа въпросът дали спорните технически спецификации се вписват в една или няколко от буквите на член 42, параграф 3 от Директива 2014/24.
1. Отнасяне към член 42, параграф 3, буква а) от Директива 2014/24
51.
Спорната документация за обществена поръчка би била съвместима с тази буква, ако предвижда канализационните тръби да отговарят на определени изисквания за работните характеристики или функционални изисквания. Това би било така, ако съдържа предписания, които се отнасят например до тяхната твърдост, устойчивост на температурни промени, стабилност, водонепропускливост, екологични характеристики или други физични или механични свойства.
52.
Fluvius твърди (
21
), че изискваните технически спецификации са основани на изисквания, свързани с продължителността на живота на използвания материал и разходите за поддръжка, или на екологични изисквания (годност за рециклиране, генериране на отпадъци или проникването му в почвата). Следователно ставало въпрос за изисквания за работните характеристики или функционални характеристики.
53.
Както посочих по-горе, на Съда не е предоставена достатъчно информация за съдържанието на документацията за обществената поръчка. Запитващата юрисдикция посочва само че Fluvius не е предвидило в нея работни характеристики или функционални характеристики на канализационните тръби, които биха позволили предлагането и на други технически решения (
22
).
54.
Ако се възприеме преценката на запитващата юрисдикция по този въпрос, документацията за обществената поръчка не съдържа достатъчно точно определени функционални изисквания, поради което не се вписва в член 42, параграф 3, буква а) от Директива 2014/24. Тази разпоредба изисква параметрите (на технически спецификации, определени посредством изисквания за работните характеристики или функционални изисквания) да са достатъчно точно определени, за да позволят на оферентите да определят предмета на поръчката.
2. Отнасяне към член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24
55.
Според Fluvius (
23
) и Комисията (
24
) спорната спецификация попада в обхвата на член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24. DYKA застъпва противоположното мнение.
56.
Според Fluvius и Комисията в буква б) се прави разлика между препратки към „технически спецификации“, от една страна, и към „правила“ (или стандарти), от друга страна. По отношение на първите точка 1 от приложение VII допускала като технически спецификации да се приеме самото посочване на изискваните характеристики на материалите или стоките.
57.
В съдебното заседание беше обсъдено обстойно тълкуването на уводната част на член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24. Нейната формулировка може да се приеме за тавтологична, доколкото предвижда, че „техническите спецификации се определят […] чрез препратка към техническите спецификации […]“. В това отношение са възможни две позиции:
–
да се поддържа, че техническите спецификации по член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24 включват не само описаните в „стандартите“ (национални, европейски или международни) или „еталоните“, изброени в самата буква, но и други предписания, които са различни от такива стандарти и еталони, но конкретизират „изискваните характеристики“ на материалите или стоките,
–
обратно, да се поддържа, че техническите спецификации по член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24 са единствено стандартизираните, т.е. тези, които препращат към „стандарти“ (национални, европейски или международни) или „еталони“. Това следва от точка 87 от решение Klaipėdos (
25
).
58.
Всъщност интересът към този дебат отчасти ще отпадне (или ще се запази само в абстрактен или академичен план), ако се приеме, както Fluvius изтъкна в съдебното заседание, че изготвената от него документация за обществената поръчка съдържа изрични препратки към белгийски технически правила. При това положение считам, че в тази документация са изложени техническите спецификации на обществената поръчка за строителство по начина, посочен в член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24.
59.
При всички случаи, за да се придържам към абстрактната дискусия, считам, че първата от разгледаните позиции съответства в по-голяма степен на разпоредбата (въпреки че съществуват солидни аргументи в подкрепа и на двете). Две са причините, поради които съм склонен да предложа това решение.
60.
На първо място, свеждането на буква б) до стандартизираните технически спецификации би означавало да се изключат нестандартизираните, т.е. останалите технически предписания, които възлагащият орган може да включи в документацията си за обществена поръчка, без да препраща към предварително определени технически правила (стандарти) (
26
).
61.
Както посочи Комисията в съдебното заседание, нищо не пречи — и е често срещано — обществените поръчки за строителство да съдържат технически предписания, които в съответствие с определението в точка 1, буква а) от приложение VII към Директива 2014/24 не са определени чрез препратка към технически правила (стандарти), нито посредством изисквания за работните характеристики или функционални изисквания. Ако се възприеме втората от изложените позиции, този вид предписания не биха могли да бъдат класифицирани в никоя от буквите на член 42, параграф 3 от Директива 2014/24.
62.
На второ място, именно приложение VII към Директива 2014/24 дава определение на понятието „технически спецификации“, към което препраща член 42, параграф 1. Методите (или „начините“), по които трябва да се определят тези спецификации, са конкретизирани в член 42, параграф 3, но самото понятие по отношение на обществените поръчки за строителство се съдържа в точка 1, буква а) от приложение VII.
63.
От тази гледна точка предписание „[…] определящ[о] изискваните характеристики на материалите [или] стоките“, както се посочва в точка 1, буква а) от приложение VII към Директива 2014/24, може да се квалифицира като технически спецификации и следователно да попада в обхвата на член 42, параграф 3, буква б), уводна част, дори ако, повтарям, не препраща към никакво правило (стандарт).
3. Междинно заключение
64.
В обобщение:
–
на първия преюдициален въпрос следва да се отговори, че изброяването на начините за определяне на техническите спецификации по член 42, параграф 3 от Директива 2014/24 е изчерпателно;
–
за да се отговори на този въпрос, не е необходимо да се установи в коя буква от посочената разпоредба се вписват спорните технически спецификации, което зависи от съдържанието на документацията за обществената поръчка.
Г.
По втория и третия преюдициален въпрос
65.
Вторият и третият преюдициален въпрос, които могат да бъдат разгледани заедно, се отнасят до тълкуването на член 42, параграф 4 от Директива 2014/24.
66.
С тези въпроси запитващата юрисдикция иска да разбере дали посочването на каменинови и бетонови тръби:
–
„следва да се счита за едно или повече от изброените в тази разпоредба посочвания, като например на определен тип тръби или начин на производството им“,
–
„води до […] „облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти“, като предприятията, които предлагат алтернативни решения, са отстранени от самото начало, или, обратно, „наличието на такъв резултат може да се твърди само ако продуктът е характерен за определено предприятие, което единствено го предлага на пазара“.
67.
Член 42, параграф 4 от Директива 2014/24 забранява техническите спецификации на дадена поръчка да включват определени посочвания (
27
), за които по принцип се счита, че засягат пряко или непряко възлагането на поръчката в условията на конкуренция. Забраната се прилага „освен ако това не е обосновано от предмета на поръчката“.
68.
По изключение такива посочвания се разрешават и „[в случай че] е невъзможно предметът на поръчката да се опише достатъчно точно и разбираемо съгласно параграф 3“ (
28
).
69.
Страните и участниците в преюдициалното производство изразяват различни становища по тези два преюдициални въпроса:
–
DYKA изтъква, че камениновите или бетоновите тръби представляват както „тип“ (като конкретна разновидност тръби, от които се изграждат канализационните системи), така и „конкретно производство“ (тъй като изработката им изисква специфичен промишлен процес за производството на всяка категория),
–
според Fluvius забраната се прилага само когато документацията за обществената поръчка изисква един-единствен или определен продукт, облагодетелствайки по този начин предприятието, което го произвежда. Обратно, тя не се прилага, когато няколко предприятия произвеждат изисквания продукт,
–
според австрийското правителството термините „бетон“ и „каменина“ не описват конкретен продукт, а материали, чиито производствени процеси и характеристики могат да са различни,
–
чешкото правителство твърди, че посочването няма за цел да се облагодетелстват или отстранят някои предприятия или някои продукти,
–
Комисията счита, че ако посочването на материала, от който да са тръбите, се приеме като технически спецификации, това би означавало да се възприеме широко тълкуване. При липсата на нормативно определение тя разглежда обикновеното значение на понятията „тип“ и „конкретно производство“, за да заключи, че материалът не попада в обхвата на никое от тях.
70.
Ще разгледам тези въпроси, като извърша анализ на обхвата на забраната и допустимите изключения, за да го приложа впоследствие към спора по главното производство.
1. Обхват на забраната
71.
Член 42, параграф 4 от Директива 2014/24 забранява, както посочих по-горе, техническите спецификация на дадена поръчка да включват определени посочвания. За целите на настоящото производство те биха били отнасящите се до „тип или конкретен произход или производство, което би довело до облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти“ (
29
).
72.
Според мен посочването на каменината и бетона като задължителни материали съгласно документацията за обществената поръчка се отнася до „тип“ тръби или „конкретно производство“. Както твърди DYKA, каменината и бетонът не са естествени материали (като дървото), а материали, „произведени“ в резултат на конкретен изкуствен производствен процес. Изборът им, логично, облагодетелства производителите и доставчиците на каменинови и бетонови тръби и (неизбежно) води до отстраняване на предприятията, които предлагат тръби от пластмаса или от какъвто и да е друг материал.
73.
За разлика от Fluvius, смятам, че забраната не се прилага само когато документацията води до избор на определен производител, но и когато ограничава кръга на кандидатите до няколко (т.е. до всички, които произвеждат даден тип бетонови или каменинови тръби) и отстранява производителите на пластмасови тръби.
74.
Ето защо запитващата юрисдикция може да приеме, че посочването на бетонови или каменинови тръби в документацията за обществената поръчка обективно попада в обхвата на забраната. Следва да се провери дали въпреки всичко то е обосновано.
2. Изключения от забраната
а) Обоснованост с предмета на поръчката
75.
Член 42, параграф 4 от Директива 2014/24 позволява да се преодолее разглежданата забрана, когато „това е обосновано от предмета на поръчката“.
76.
Несъмнено в определени случаи предметът на поръчката предопределя неизбежно избора на един от строителните компоненти с едновременното изключване на други (
30
).
77.
Ако иска да се позове на тази разпоредба, възлагащият орган трябва да обясни защо предметът на поръчката обосновава наличието на технически спецификации, които поначало не са в съответствие с член 42, параграф 4 от Директива 2014/24.
78.
Считам, че това обяснение трябва да фигурира в документацията за обществената поръчка. Именно в нея възлагащият орган трябва да уведоми (бъдещите оференти) за причините, поради които предметът на поръчката изисква тази, а не друга спецификация. Само по този начин заинтересованите лица могат да решат дали да приемат документацията, или да я оспорят (
31
).
б) Изключение, допустимо поради невъзможност предметът на поръчката да се опише подробно
79.
Член 42, параграф 4 от Директива 2014/24 допуска по изключение да се разреши някое от забранените посочвания, ако не е възможно „предметът на поръчката да се опише достатъчно точно и разбираемо съгласно параграф 3“.
80.
Запитващата юрисдикция следва да реши дали с оглед на предмета на поръчката възлагащият орган е наложил допустимо ниво на изисквания за продуктите или материалите, от които да са изработени тези продукти. Възлагащият орган разполага със свободата да определи това ниво на изисквания, но трябва да обоснове точно и разбираемо защо решението му е продиктувано от предмета на поръчката.
81.
Отново липсата (в акта за преюдициално запитване) на подробна информация за съдържанието на спецификацията не позволява да се разбере дали последната съдържа такова точно и разбираемо описание. Единствено запитващата юрисдикция е в състояние да установи това и да се произнесе относно възможността или невъзможността възлагащият орган да включи такова описание в документацията за обществената поръчка.
в) Относно думите „или еквивалентно(и)“
82.
В два от параграфите на член 42 от Директива 2014/24 се изисква към препратките към техническите спецификации да се добавят думите „или еквивалентно(и)“: става въпрос за параграф 3, буква б), in fine, и параграф 4, също in fine.
83.
Крайната цел на включването на това изискване и в двете разпоредби е да се осигури равен достъп на икономическите оператори до процедурата за възлагане на обществена поръчка. Съдържанието на техническите спецификации не бива да води до „създаване на необосновани пречки пред възлагането на обществената поръчка в условията на конкуренция“ (
32
).
84.
Именно защото може да привилегирова определени производители и да отстрани други, изключението по член 42, параграф 4 от Директива 2014/24 е смекчено посредством задължението при съответното посочване винаги да се добавят думите „или еквивалентно(и)“. Разпоредбата предвижда две условия: а) посочването да е необходимо, за да се опише предметът на поръчката достатъчно точно и разбираемо и б) към него да са добавени думите „или еквивалентно(и)“ (
33
).
85.
Стремежът на законодателя на Съюза е техническите спецификации да не водят до „изкуствено ограничаване на конкуренцията с изисквания, които облагодетелстват конкретен икономически оператор чрез възпроизвеждане на основни характеристики на доставките, услугите или строителството, обичайно предлагани от него“ (
34
).
86.
Тази превенция е в съответствие с принципа, предвиден в член 18, параграф 1, втора алинея от Директива 2014/24: „[…] Приема се, че има изкуствено ограничаване на конкуренцията, когато обществената поръчка е подготвена с цел да се даде неоправдано предимство на определени икономически оператори или те да се поставят в неизгодно положение“.
87.
Следователно изискването в посочените по-горе случаи документацията за обществената поръчка да съдържа думите „или еквивалентно(и)“, безспорно има за цел да насърчи отварянето на поръчката за по-широка конкуренция. Производителите и доставчиците на материали или продукти, еквивалентни на посочените от възлагащия орган, могат да се позоват на тези думи, за да участват като оференти в процедурата за подбор на изпълнител.
88.
Съдът е подчертал значението на тези думи: „недобавянето на текста „или еквивалентно(и)“ след посочването, в документацията за поръчката, на определен продукт може не само да разубеди икономическите оператори, които използват продукти, аналогични на този, да участват в процедурата за възлагане на обществената поръчка, но и да създаде пречка пред вноса в трансграничната търговия в Съюза, запазвайки пазара единствено за доставчиците, които възнамеряват да използват специално упоменатия продукт“ (
35
). Невключването на клаузата за еквивалентност може дори да нарушава разпоредби от първичното право в случай на поръчки, чиято стойност не надвишава прага, предвиден в директивите относно обществените поръчки (
36
).
89.
Тези думи са в полза и на възлагащия орган, ако даден оферент му предложи и други подходящи алтернативни технически решения, които той не е предвидил.
3. Прилагане на тези критерии към спора по главното производство
90.
Изхождайки от постановките, които току-що изложих, може да се отговори на запитващата юрисдикция, че съгласно член 42, параграф 4 от Директива 2014/24 изискването канализационните тръби за отвеждане на дъждовни и отпадъчни води да са съответно от бетон и каменина представлява посочване на определени тип или начин на производство.
91.
Към този отговор следва да се добави, че това посочване:
–
само по себе си води до облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти, без да е необходимо да има на пазара само един производител на продукта,
–
е допустимо, ако е обосновано от предмета на поръчката, като възлагащият орган трябва да изложи съответната обосновка в документацията за обществената поръчка,
–
може да се разреши и ако не е възможно предметът на поръчката да се опише достатъчно точно и разбираемо съгласно член 42, параграф 3 от Директива 2014/24,
–
трябва да е придружено от думите „или еквивалентно(и)“, освен ако предметът на поръчката не е неизбежно обусловен от използването на строителен компонент, който обективно не може да бъде заменен с друг еквивалентен компонент.
92.
По-конкретно, тъй като част от спора е съсредоточена върху клаузата „или еквивалентно(и)“, споделям становището на DYKA (
37
), че свеждането на техническите решения до точно определения от Fluvius списък засяга както конкуренцията, така и иновациите, чието насърчаване е предвидено в съображение 74 от Директива 2014/24. Нови технологични предложения за материали, които притежават същите или по-добри свойства от каменината или бетона, сами по себе си биха били годни да оптимизират резултата от обществената поръчка.
93.
Според мен възлагащият орган не може априори да изключи възможността за наличие на канализационни тръби, изработени от продукти, сходни на каменината и бетона. Както изтъква Комисията (
38
), в акта за преюдициално запитване запитващата юрисдикция не взема отношение по съпоставимостта между едните (пластмасовите) и другите (бетоновите и камениновите) тръби.
94.
Считам, че трябва да се предостави възможност на икономическите оператори да докажат, че техните тръби притежават еднакви или по-добри характеристики от тези на изградените от бетон или каменина, особено ако първите отговарят на европейски правила (стандарти) относно техническите изисквания към тях (
39
).
95.
Възлагащият орган евентуално ще направи впоследствие мотивирана преценка защо алтернативно предложеният продукт отговаря или не на изискваното за конкретна поръчка ниво на изпълнение.
Д.
По четвъртия преюдициален въпрос
96.
Последният преюдициален въпрос има за цел да се установи дали нарушението на член 42, параграфи 3 и 4 (или на един от тях) от Директива 2014/24 предполага също и нарушение на член 42, параграф 2 и член 18, параграф 1 от същата директива
97.
Според Съда член 42, параграф 2 от Директива 2014/24 „конкретизира, за целите на определяне на техническите спецификации, залегналия в член 18, параграф 1, първа алинея от цитираната директива принцип на равно третиране. Съгласно тази разпоредба възлагащите органи третират икономическите оператори при условията на равнопоставеност и без да ги дискриминират и действат по прозрачен и пропорционален начин“ (
40
).
98.
Поради това споделям становището на DYKA и Комисията (
41
), че нарушението на член 42, параграф 3 или 4 от Директива 2014/24 предполага също и нарушение на параграф 2 от този член. И тъй като параграф 2, от своя страна, конкретизира предвиденото в член 18, параграф 1 от същия текст, е налице нарушение и на тази последна разпоредба.
V. Заключение
99.
По изложените съображения предлагам на Съда да отговори на Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (Стопански съд Гент, отделение Гент) по следния начин:
„Член 42, параграфи 2, 3 и 4 от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО
трябва да се тълкува в смисъл, че:
1)
Съдържащото се в член 42, параграф 3 от Директива 2014/24 изброяване на начините за определяне на техническите спецификации е императивно и изчерпателно.
2)
Съгласно член 42, параграф 4 от Директива 2014/24 изискването канализационните тръби за отвеждане на дъждовни и отпадъчни води да са съответно от бетон и каменина представлява посочване на определен тип или начин на производство. Това посочване:
–
само по себе си води до облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти, без да е необходимо да има на пазара само един производител на продукта,
–
е допустимо, ако е обосновано от предмета на поръчката, като възлагащият орган трябва да изложи съответната обосновка в документацията за обществената поръчка,
–
може да се разреши и ако не е възможно предметът на поръчката да се опише достатъчно точно и разбираемо съгласно член 42, параграф 3 от Директива 2014/24,
–
трябва да е придружено от думите „или еквивалентно(и)“, освен ако обективно предметът на поръчката не е неизбежно обусловен от използването на строителен компонент, който не може да бъде заменен с друг еквивалентен компонент.
3)
Нарушението на член 42, параграф 3 или 4 от Директива 2014/24 предполага нарушение на параграф 2 от същия член, както и на член 18, параграф 1 от нея“.
(
1
)	Език на оригиналния текст: испански.
(
2
)	Наричано по-нататък „Fluvius“. Според акта за преюдициално запитване става въпрос за частноправно дружество, в което като акционери участват няколко публичноправни субекта.
(
3
)	Директива на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65). Член 42 от нея съвпада по същество с член 60 от Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година относно възлагането на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги и за отмяна на Директива 2004/17/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 243).
(
4
)	По-специално в решения от 22 септември 1988 г., Комисия/Ирландия (C‑45/87, EU:C:1988:435), от 24 януари 1995 г., Комисия/Нидерландия (C‑359/93, EU:C:1995:14), от 10 май 2012 г., Комисия/Нидерландия (C‑368/10, EU:C:2012:284), от 12 юли 2018 г., VAR и ATM (C‑14/17, EU:C:2018:568), от 25 октомври 2018 г., Roche Lietuva (C‑413/17, EU:C:2018:865, наричано по-нататък „решение Roche Lietuva“), от 7 септември 2021 г., Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras (C‑927/19, EU:C:2021:700, наричано по-нататък „решение Klaipėdos“). Някои от тези решения се отнасят до директивите в областта на общественото възлагане, предшестващи директивите от 2014 г.
(
5
)	Moniteur belge от 14 юли 2016 г., стр. 44167.
(
6
)	В исковата си молба DYKA иска: а) да се установи, че политиката на Fluvius във връзка с възлагането на обществени поръчки за изграждане на канализация е несъвместима с правото в областта на обществените поръчки, б) да се задължи Fluvius да измени по-конкретно техническите спецификации на документацията за определена обществена поръчка, и в) да се осъди Fluvius да заплати обезщетение за вреди.
(
7
)	Fluvius посочва (т. 4 от писменото му становище), че твърдите тръби подлежат на безкрайно рециклиране, за разлика от пластмасовите тръби. Последните трябва да се изгарят, което не е екологосъобразно, и могат да изпускат пластмасови микрочастици в почвата, тъй като не са устойчиви на абразивно износване (вид износване или ерозиране, при което се отделят пластмасови частици под действието на водата). Когато трябва да бъдат подменяни на всеки 50 години, има риск в почвата да останат пластмасови микрочастици (тръбите се трошат, от което се получават остатъчни фракции). Такъв проблем не съществува при твърдите тръби от естествени материали, които не са вредни за околната среда.
(
8
)	Точка 12 от писменото ѝ становище. Останалите участници в производството, подобно на запитващата юрисдикция, насочват вниманието към тълкуването на член 42 от Директива 2014/24.
(
9
)	Запитващата юрисдикция следва да прецени, наред с други фактори, дали предвид своята стойност обществените поръчки надвишават минималния праг, посочен в съответните членове на двете директиви. В съдебното заседание Fluvius потвърди, че не извършва дейност, свързана със снабдяване с питейна вода.
(
10
)	В решение от 22 септември 1988 г., Комисия/Ирландия (45/87, EU:C:1988:435), Съдът разглежда спор относно включването в спецификацията на обществена поръчка за водоснабдяване на технически спецификации, отнасящи се до тръбите. Въпросът по посоченото дело е бил дали е приложима Директива 71/305/EИО на Съвета от 26 юли 1971 година за координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки в строителството (ОВ L 185, 1971 г., стр. 5). Приложимостта ѝ е изключена, тъй като „самият текст на член 3, параграф 5 е напълно ясен, като поставя обществените поръчки [за строителство във връзка с производството, разпределянето и преноса на вода] извън приложното поле на директивата“ (т. 10).
(
11
)	Вж. съображение 24 от Директива 2014/25, възпроизведено по-горе.
(
12
)	Препращам към заключението ми по дело VAR (C‑14/17, EU:C:2018:135, т. 1—3).
(
13
)	Решение Roche Lietuva, точки 29 и 30.
(
14
)	Актът за преюдициално запитване не съдържа достатъчно данни, за да се разбере съдържанието на документацията за обществената поръчка. Този пропуск прави отговора на Съда по-труден.
(
15
)	Вж. решение от 5 април 2017 г., Borta (C‑298/15, EU:C:2017:266, т. 69), с цитиране на решения от 10 май 2012 г., Комисия/Нидерландия (C‑368/10, EU:C:2012:284, т. 56, 88 и 109), от 6 ноември 2014 г., Cartiera dell’Adda (C‑42/13, EU:C:2014:2345, т. 44), и от 14 юли 2016 г., TNS Dimarso (C‑6/15, EU:C:2016:555, т. 23).
(
16
)	Вж. възпроизвеждането им в точка 6 от настоящото заключение.
(
17
)	Решение Roche Lietuva, точка 28.
(
18
)	Всички текстове на езиците, които проверих, са формулирани императивно.
(
19
)	При това положение трябва да се подчертае, че в член 42, параграф 3 от Директива 2014/24 са изброени методите за определяне на техническите спецификации „[б]ез да се засягат задължителните национални технически правила, доколкото те съответстват на правото на Съюза“.
(
20
)	Точка 9 от писменото му становище.
(
21
)	Точка 4 от писменото му становище.
(
22
)	Точка 16 от акта за преюдициално запитване. От акта за преюдициално запитване изглежда, че Fluvius е изложил аргументите си относно работните характеристики или функционалните изисквания пред запитващата юрисдикция, но не и в рамките на процедурата за възлагане на обществената поръчка.
(
23
)	Точки 10—12 от писменото му становище.
(
24
)	Точки 19—22 и 41 от писменото ѝ становище.
(
25
)	В посочената точка от решение Klaipėdos Съдът приема, че съгласно член 42, параграф 3 от Директива 2014/24 техническите спецификации се дефинират посредством изисквания за работните характеристики или функционални изисквания, по-специално екологични характеристики, или чрез препратка към технически правила (стандарти). В текста на испански език обаче е използван изразът „технически спецификации“, а в текстовете на други езици — изразът „технически правила“.
(
26
)	Точка 87 от решение Klaipėdos може да се приеме като obiter dictum, в което разпоредбата се обобщава, но не се изчерпва нейното значение. Това изтъкна Комисията в съдебното заседание.
(
27
)	Посочване на „конкретен модел или източник, или специфичен процес, който характеризира продуктите или услугите, предлагани от конкретен икономически оператор, […] търговска марка, патент, тип или конкретен произход или производство“.
(
28
)	Като се има предвид, че тази възможност е изключение, тя трябва да се тълкува стеснително. Това се подчертава в решения от 12 юли 2018 г., VAR и ATM (C‑14/17, EU:C:2018:568, т. 26), и Roche Lietuva, точка 38.
(
29
)	Текстовете на езиците, които проверих, се различават по отношение на (планираната) цел или (присъщия) резултат. Докато в испанския език се използва „целта“, в останалите езици акцентът се поставя върху „резултата“. Така на немски език е „Marken, Patente, Typen, einen bestimmten Ursprung oder eine bestimmte Produktion verwiesen werden, wenn dadurch bestimmte Unternehmen oder bestimmte Waren begünstigt oder ausgeschlossen werden“, на английски език „trade marks, patents, types or a specific origin or production with the effect of favouring or eliminating certain undertakings or certain products“, на френски език — „une marque, à un brevet, à un type, à une origine ou à une production déterminée qui auraient pour effet de favoriser ou d’éliminer certaines entreprises ou certains produits“, на италиански език — „un marchio, a un brevetto o a un tipo, a un’origine o a una produzione specifica che avrebbero come effetto di favorire o eliminare talune imprese o taluni prodotti“, на португалски език — „marcas comerciais, patentes, tipos, origens ou modos de produção determinados que tenham por efeito favorecer ou eliminar determinadas empresas ou produtos“, а на румънски език — „o marcă, la un brevet, la un tip, la o origine sau la o producție specifică, care ar avea ca efect favorizarea sau eliminarea anumitor întreprinderi sau produse“. Поради тези различия съм склонен да изключа изискването за наличие на умисъл, така че е достатъчно да е налице резултатът облагодетелстване или отстраняване на някои предприятия или някои продукти. Това тълкуване улеснява в по-голяма степен постигането на целта за възлагане на поръчката в условията на конкуренция.
(
30
)	В съдебното заседание беше даден пример с обществена поръчка за строителство, свързана със санирането на историческа сграда, чиято спецификация изисква да се използва същият тип камък (с определен произход), от който е била изградена първоначално. В този контекст предметът на поръчката сам по себе си обосновава посочването на конкретен продукт (конкретния камък от дадена кариера) с изключването на всякакви други продукти.
(
31
)	Съдът е приел, че в определени ситуации възложителят трябва да мотивира решенията си, за да могат заинтересованите лица „да защитят правата си и да решат, разполагайки с цялата необходима информация, дали има смисъл да […] обжалват пред съд“, както и „за да позволи на съдилищата да упражнят контрол за законосъобразност на посочените решения“. Вж. решение Klaipėdos, точка 120, с цитиране на предходната съдебна практика, и решение от 21 декември 2023 г., Infraestruturas de Portugal и Futrifer Indústrias Ferroviárias (C‑66/22, EU:C:2023:1016, т. 87).
(
32
)	Член 42, параграф 2 от Директива 2014/24 и решение Roche Lietuva, точка 32.
(
33
)	Вж. във връзка с член 60, параграф 4 от Директива 2014/25 решение от 27 октомври 2022 г., Iveco Orecchia (C‑68/21 и C‑84/21, EU:C:2022:835, т. 87): „[тази разпоредба] допуска по изключение в техническите спецификации да се посочи „търговска марка, патент, тип или конкретен произход или производство“, ако това е необходимо, за да се опише предметът на поръчката достатъчно точно и разбираемо и ако към това посочване се добавят думите „или еквивалентно(и)“.
(
34
)	Съображение 74 от Директива 2014/24. Предвиденото във въпросния член надхвърля изразеното в съображението желание, тъй като принципно се забранява и отстраняването на „някои предприятия или някои продукти“.
(
35
)	Решение Roche Lietuva, точка 39. В него Съдът потвърждава решението си от 24 януари 1995 г., Комисия/Нидерландия (C‑359/93, EU:C:1995:14, т. 27 и 28). В последното се критикува липсата на думите „или еквивалентно(и)“ след думата „UNIX“, която е била единствената посочена в спецификациите информационна система.
(
36
)	Вж. в този смисъл диспозитива на определението от 3 декември 2001 г., Vestergaard (C‑59/00, EU:C:2001:654): „Член 30 от Договора за ЕО […] не допуска възложителят да включва в спецификациите на поръчка за строителство, която не надвишава прага, предвиден в Директива [93/37/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 година за съгласуване на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство (ОВ L 199, 1993 г., стр. 54)], клауза, която за изпълнението на съответната поръчка изисква да се използва определена марка продукт, когато към тази клауза не са добавени думите „или еквивалентно(и)“. В същия смисъл вж. решение от 22 септември 1988 г., Комисия/Ирландия (45/87, EU:C:1988:435), във връзка с изискването канализационните тръби да отговарят на конкретен ирландски стандарт, без да са добавени думите „или еквивалентно(и)“.
(
37
)	Точки 48—51 от писменото му становище.
(
38
)	Точка 13 от писменото ѝ становище. Комисията подчертава, че в точка 7 от акта за преюдициално запитване е изложена само тезата на Fluvius в това отношение.
(
39
)	DYKA се позовава (т. 19 и приложение 1 към писменото му становище) на европейски стандарт EN 476:2022 „Общи изисквания за елементи‚ използвани в отводнителни и канализационни системи“. Този стандарт съдържа общите изисквания, които следва да се спазват съгласно продуктовите стандарти за компоненти като тръби или връзки, предназначени за използване при канали и тръбопроводи за отпадъчни води. Той се прилага за отвеждане на битови отпадъчни води, дъждовни и повърхностни води и други отпадъчни води, приемливи за изхвърляне в системата.
(
40
)	Решение от 25 октомври 2018 г., Roche Lietuva, точка 33.
(
41
)	В писменото си становище (т. 28) Fluvius твърди, че тъй като не нарушава член 42, параграфи 3 и 4 от Директива 2014/24, въпросът е без значение за решаването на спора, поради което предпочита да не го разглежда.