62003TO0253(02)_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål T‑253/03,
Akzo Nobel Chemicals Ltd,
Surrey (Förenade kungariket),
Akcros Chemicals Ltd, Surrey,
företrädda av advokaterna C. Swaak och M. Mollica,
sökande,
med stöd av
Conseil des barreaux européens (CCBE),
Bryssel (Belgien), företrätt av J. Flynn, QC,
Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten,
Haag (Nederländerna), företrätt av advokaten O. Brouwer,
Association européenne des juristes d’entreprise (AEJE)/(ECLA),
Bryssel, företrädd av advokaterna M. Dolmans, K. Nordlander, och J. Temple Lang, solicitor,
och av
American Corporate Counsel Association (ACCA) – European Chapter,
Paris (Frankrike), företrädd av advokaten G. Berrisch, och D. Hull, solicitor,
intervenienter,
mot
Europeiska gemenskapernas kommission,
inledningsvis företrädd av R. Wainwright och C. Ingen-Housz, därefter av Wainwright och F. Castillo de la Torre, samtliga i egenskap av ombud,
svarande,
angående en ansökan från International Bar Association om att få intervenera till stöd för sökandenas yrkanden i förevarande mål, vilket avser en begäran om ogiltigförklaring av beslut C (2003) 1533 slutlig, av den 8 maj 2003, om avslag på en begäran om att vissa handlingar som beslagtagits i samband med en undersökning som beslutats i enlighet med artikel 14.3 i rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar [81] och [82] (EGT 13, 1962, s. 204; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s. 8) skall omfattas av sekretessen för skriftväxling med advokater (legal professional privilege),
meddelar
ORDFÖRANDEN PÅ FÖRSTA AVDELNINGEN VID EUROPEISKA GEMESKAPERNAS FÖRSTAINSTANSRÄTT
följande
Beslut
Domskäl
Bakgrund och förfarande
1. Kommissionen fattade den 30 januari 2003 beslut C (2003) 85/4 med stöd av artikel 14.3 i rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar [81] och [82] (EGT 13, 1962, s. 204; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s. 8), i vilket kommissionen beslutade att bolagen Akzo Nobel Chemicals Ltd och Akcros Chemicals Ltd (nedan kallade sökandena) samt deras respektive dotterbolag skulle undersökas i syfte att efterforska bevis på eventuella konkurrensbegränsande förfaranden (nedan kallat beslutet av den 30 januari 2003). Kommissionen fattade den 10 februari 2003 beslut C (2003) 559/4, även det med stöd av artikel 14.3 i förordning nr 17 (nedan kallat beslutet av den 10 februari 2003), om ändring av beslutet av den 30 januari 2003.
2. Den 12 och den 13 februari 2003 genomfördes undersökningar med stöd av nämnda beslut i sökandenas lokaler i Eccles, Manchester (Förenade kungariket). Vid dessa undersökningar kopierade tjänstemännen från kommissionen ett stort antal handlingar. I samband med kopieringen uppgav sökandenas företrädare för tjänstemännen från kommissionen att vissa handlingar möjligtvis omfattades av sekretessen för skriftväxling med advokater. Vid undersökningen av de ifrågavarande handlingarna, uppstod en tvist beträffande fem handlingar, vilka kom att behandlas på två olika sätt. Tjänstemännen från kommissionen kunde nämligen inte omedelbart komma fram till en slutsats beträffande det skydd som två handlingar eventuellt skulle omfattas av. Tjänstemännen tog därför kopior av dessa handlingar som de lade i ett förseglat kuvert som de tog med sig efter att ha avslutat undersökningen. Vad gäller de tre andra omtvistade handlingarna, fann den tjänsteman från kommissionen som var ansvarig för undersökningarna att de inte omfattades av sekretess och tog följaktligen kopior på dessa handlingar som han lade till de övriga handlingarna i ärendet, utan att lägga dem i ett förseglat kuvert.
3. Sökandena väckte, genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 11 april 2003, en talan som huvudsakligen avsåg ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 10 februari 2003 och, om det var nödvändigt, av beslutet av den 30 januari 2003, enligt vilka bolagen och deras respektive dotterbolag skulle bli föremål för den ifrågavarande undersökningen (mål T‑125/03, Akzo Nobel Chemicals och Akcros Chemicals mot kommissionen).
4. Kommissionen fattade den 8 maj 2003 beslut C (2003) 1533 slutlig med stöd av artikel 14.3 i förordning nr 17 (nedan kallat beslutet av den 8 maj 2003). I detta beslut avslog kommissionen sökandenas begäran om att handlingarna skulle hållas konfidentiella.
5. Sökandena väckte, genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 4 juli 2003, med stöd av artikel 230 fjärde stycket EG talan om ogiltigförklaring av beslutet av den 8 maj 2003.
6. Conseil des barreaux européens (CCBE) (Rådet för advokatsamfunden i Europeiska unionen), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (det nederländska advokatsamfundet), Association européenne des juristes d’entreprise (AEJE) (Europeiska föreningen för bolagsjurister) och American Corporate Counsel Association (ACCA) – European Chapter, inkom den 30 juli, den 7 och den 18 augusti respektive den 25 november 2003 med var sin ansökan om att få intervenera till stöd för sökandenas yrkanden. Ordföranden på förstainstansrättens femte avdelning tillät CCBE, det nederländska advokatsamfundet, ECLA och ACCA att intervenera genom beslut av den 4 november 2003 och den 10 mars 2004.
7. Section on Business Law vid International Bar Association inkom den 25 november 2003 med en ansökan om att få intervenera till stöd för sökandenas yrkanden. Genom beslut av den 28 maj 2004 avslog förstainstansrätten denna interventionsansökan.
8. International Bar Association (nedan kallad IBA), företrädd av advokaten J. Buhart, inkom den 20 februari 2006 med en ansökan om att få intervenera till stöd för sökandenas yrkanden.
9. IBA har i sin interventionsansökan gjort gällande att den har ett direkt och särskilt intresse i förevarande mål och att den uppfyller de villkor som fastställts i rättspraxis vad gäller interventionsansökningar från organisationer. IBA har för det första påpekat att den är en internationell organisation, har status som juridisk person och representerar ett stort antal aktiva aktörer inom den berörda branschen. Den är den största organisationen i världen som representerar juridiska yrken. IBA har för det andra gjort gällande att den bland annat har till syfte att skydda, försvara och företräda sina medlemmars intressen – bland dessa, principen om sekretesskydd för dessa medlemmars skriftväxling – om så behövs inför domstol, för att säkerställa att medlemmarna fritt och obehindrat kan utöva sitt yrke. IBA har för det tredje påpekat att det i förevarande mål uppstår grundläggande frågor kring principen om sekretess och att förstainstansrättens ståndpunkt i dessa frågor tveklöst kommer att påverka dess medlemmar på alla nivåer, enskilda medlemmar, advokatsamfund och sammanslutningar av bolagsjurister.
10. Interventionsansökan har delgetts parterna i enlighet med artikel 116.1 första stycket i förstainstansrättens rättegångsregler.
11. Sökandena har genom inlaga som inkom den 11 april 2006 gjort gällande att IBA har visat att den har intresse av utgången av detta mål och yrkat att förstainstansrätten skall bifalla dess interventionsansökan. Sökandena har, genom särskild handling som inkom samma dag, framställt en begäran om konfidentiell behandling med avseende på IBA.
12. Kommissionen har genom inlaga som inkom den 27 mars 2006 begärt att förstainstansrätten skall avslå IBA:s interventionsansökan. Kommissionen har bland annat hävdat att IBA:s syfte, såsom det bestäms i artikel 1 i dess stadgar, varken omfattar att skydda eller att företräda sina medlemmars intressen. Denna organisations syfte är endast att ”bistå” sina medlemmar och ”befrämja” rättsstat och rättskipning. Enligt rättspraxis skall det faktum att organisationens syfte är klart uttryckt i dess stadgar tillmätas stor betydelse (förstainstansrättens beslut av den 28 maj 2004 i mål T‑253/03, Akzo Nobel Chemicals och Akcros Chemicals mot kommissionen, REG 2004, s. II‑1603, punkt 20, i vilket interventionsansökan från Section of Business Law of the International Bar Association avslogs). Kommissionen har vidare påpekat att förstainstansrätten förefaller göra en tydlig åtskillnad mellan att en intresseorganisation ”befrämjar” sina medlemmars intressen och att den ”företräder och skyddar” dessa intressen. En organisation som har till syfte att befrämja allmänna och kollektiva intressen för utövare av ett visst yrke har inte ett tillräckligt intresse för att kunna tillåtas intervenera (beslut av ordföranden på förstainstansrättens tredje avdelning av den 25 juni 1999 i mål T‑13/99, Pfizer Animal Health mot rådet, ej publicerat i rättsfallssamlingen, punkt 28).
13. CCBE och det nederländska advokatsamfundet har genom inlagor av den 5 respektive den 10 april 2006 tillstyrkt att IBA:s interventionsansökan beviljas. De övriga intervenienterna har inte framfört några invändningar mot denna interventionsansökan.
Förstainstansrättens bedömning
14. Enligt artikel 40 andra stycket i domstolen stadga, som skall tillämpas på förstainstansrätten i enlighet med artikel 53 första stycket i denna stadga, har inte endast medlemsstaterna och gemenskapernas institutioner rätt att intervenera i tvister inför förstainstansrätten, utan samma rätt tillkommer även varje annan person som har ett berättigat intresse av utgången av tvisten.
15. Av fast rättspraxis följer att intresseorganisationer, som har till syfte att företräda sina medlemmar, får intervenera i mål där frågor av principiellt intresse uppkommer som kan påverka medlemmarna (beslut meddelat av domstolens ordförande den 17 juni 1997 i de förenade målen C‑151/97 P(I) och C‑157/97 P(I), National Power och PowerGen, REG 1997, s. I‑3491, punkt 66, och den 28 september 1998 i mål C‑151/98 P, Pharos mot kommissionen, REG 1998, s. I‑5441, punkt 6). Närmare bestämt kan en intresseorganisation tillåtas intervenera i ett mål, såvida den representerar ett stort antal aktörer inom den berörda branschen, den bland annat har till syfte att skydda sina medlemmars intressen, det i målet kan uppkomma frågor av principiellt intresse som påverkar den berörda branschen och dess medlemmar således kan komma att påverkas i stor utsträckning av den kommande domen (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens beslut av den 8 december 1993 i mål T-87/92, Kruidvat mot kommissionen, REG 1993, s. II‑1375, punkt 14, om avslag på en interventionsansökan från Yves Saint Laurent Parfums SA, och beslutet i det ovannämnda målet Akzo Nobel Chemicals och Ackros Chemicals mot kommissionen, punkt 18).
16. Det skall konstateras att IBA är en intresseorganisation som representerar ett stort antal aktörer inom den i förevarande mål berörda branschen. Dess medlemmar utgörs nämligen av mer än 20 000 enskilda jurister – däribland cirka 3 000 bolagsjurister – samt av 195 advokatsamfund och ett flertal sammanslutningar för bolagsjurister, däribland Institut des juristes d’entreprise.
17. Det framgår vidare av IBA:s stadgar att ett av syftena med denna organisation är att skydda medlemmarnas intressen. Enligt lydelsen av artikel 1.2 och 1.3 i IBA:s stadgar är syftet med denna organisation bland annat att ge hjälp till advokatsamfund och Law societies och deras medlemmar för att utveckla och förbättra juristernas organisation och juristyrkets ställning samt bistå sina medlemmar i hela världen inom utbildningsområdet eller andra områden, att utveckla och förbättra de juridiska tjänster som de erbjuder allmänheten. I motsats till vad kommissionen har hävdat, skall denna hänvisning till att syftet med IBA särskilt är att bistå sina medlemmar, förstås som att ett av dess syften är att skydda sina medlemmars intressen. De aktuella stadgarna går alltså längre än att endast avse främjandet av en yrkesgrupps allmänna och kollektiva intressen i den mening som avses i beslutet i det ovannämnda målet Pfizer Animal Health mot rådet. IBA:s stadgar avser nämligen frågor som direkt kan påverka medlemmarnas faktiska intressen, såsom advokatyrkets organisation och ställning samt tillhandahållandet av juridiska tjänster.
18. Med beaktande av att det i det aktuella förfarandet uppstår grundläggande frågor som rör den konfidentiella karaktären av kommunikationen mellan en advokat och dennas klient, kan den kommande domen få en betydande påverkan på såväl den aktuella branschen som IBA:s medlemmars intressen.
19. Det framgår av det ovan anförda att IBA har ett berättigat intresse av utgången av tvisten och att den således skall tillåtas att intervenera i enlighet med artikel 40 andra stycket i domstolens stadga. Då dess interventionsansökan har ingivits efter utgången av den sexveckorsfrist som föreskrivs i artikel 115.1 i förstainstansrättens rättegångsregler skall IBA:s intervention begränsas till ett muntligt yttrande vid förhandlingen i enlighet med artikel 116.6 i rättegångsreglerna. Därför kommer IBA endast att kunna få del av den förhandlingsrapport som kommer att upprättas för förevarande mål. Det saknas således anledning att fatta beslut angående sökandenas begäran om konfidentiell behandling med avseende på IBA.
Domslut
Mot denna bakgrund beslutar
ORDFÖRANDEN PÅ FÖRSTAINSTANSRÄTTENS FÖRSTA AVDELNING
följande:
1) International Bar Association tillåts att intervenera i mål T‑253/03 till stöd för sökandenas yrkanden. I enlighet med artikel 116.6 i förstainstansrättens rättegångsregler skall justitiesekreteraren i rätt tid tillställa intervenienten förhandlingsrapporten för att denne eventuellt skall kunna yttra sig muntligen vid förhandlingen.
2) Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.
Luxemburg den 26 februari 2007