JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JULIANE KOKOTT
9. päivänä syyskuuta 2021 (1)
Asia C-347/20
SIA ”Zinātnes parks”
vastaan
Finanšu ministrija
(Ennakkoratkaisupyyntö – Administratīvā rajona tiesa (alueellinen hallintotuomioistuin, Latvia))
Ennakkoratkaisupyyntö – Asetus (EU) N:o 651/2014 – Vaikeuksissa olevan yrityksen käsite – Merkityn osakepääoman käsite – Itsenäinen tulkinta – Direktiivi 2013/34/EU – Asianomaisen kansallisen rekisteröintilainsäädännön merkityksettömyys – Vaatimukset, jotka koskevat näyttöä siitä, että hakija ei ole enää vaikeuksissa oleva yritys – Useiden hakijoiden välillä tehtävä avoin ja syrjimätön valintapäätös – Mahdollisuus hylätä myöhässä toimitetut hakemusasiakirjat
I       Johdanto
1.        Yritys, joka on oikeudelliselta muodoltaan pääomayhtiö, hakee tukea Euroopan unionin rahaston varoista Latviassa ja esittää tätä koskevan tukihakemuksen. Koska kuitenkin yli puolet merkitystä osakepääomasta on menetetty kertyneiden tappioiden vuoksi, se ei voisi ”vaikeuksissa olevana yrityksenä” saada tukea. Tästä syystä osakkaat päättävät vielä ennen hakemuksen esittämästä vastaavasta pääoman korotuksesta. Tämän osakepääoman korotuksen jälkeen yritystä ei olisi enää pidettävä vaikeuksissa olevana yrityksenä. Kansallisen lainsäädännön perusteella pääoman korotus on merkittävä kaupparekisteriin, jossa sitä voitaisiin pitää tehokkaana. Merkintä tehtiin kuitenkin vasta hakuajan päättymisen jälkeen mutta ennen hylkäämispäätöstä.
2.        Ennakkoratkaisupyynnössä esitetään nyt kysymyksiä siitä, onko kansallisella rekisterilainsäädännöllä ratkaiseva merkitys arvioitaessa asetuksen N:o 651/2014(2) 2 artiklan 18 alakohdassa tarkoitetun vaikeuksissa olevan yrityksen poissulkemista koskevia perusteita ja mistä ajankohdasta lukien vaikeuksissa olevan yrityksen poissulkemista koskeva peruste toteutuu tässä tilanteessa. Tässä yhteydessä tulee esiin myös kysymys, joka koskee näytön esittämistä päätetystä mutta valintamenettelyn kuluessa vielä rekisteriin merkitsemättömästä pääomankorotuksesta. Latvian kansallisessa lainsäädännössä näet estetään se, että tukihakemuksen jälkeen voitaisiin vielä esittää selvennystä toimittamalla täydentäviä asiakirjoja.
II     Asiaa koskeva lainsäädäntö
A       Unionin oikeus
1.     Asetus (EU) N:o 1301/2013
3.        Asetuksen N:o 1301/2013 (jäljempänä EAKR-asetus)(3) 3 artiklan 3 kohdan d alakohdassa suljetaan tietyt henkilöt tuen ulkopuolelle:
”3. EAKR:stä ei tueta
d)      vaikeuksissa olevia yrityksiä sellaisina kuin ne on määritelty unionin valtiontukisäännöissä;”
2.     Asetus (EU) N:o 651/2014
4.        Asetuksen N:o 651/2014 (jäljempänä ryhmäpoikkeusasetus) johdanto-osan 14 perustelukappaleen sanamuoto on seuraava:
”(14)      Tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle olisi jätettävä vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettävä tuki, koska tällaista tukea olisi arvioitava valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi 1 päivänä lokakuuta 2004 annettujen suuntaviivojen – –, joiden voimassaoloa on pidennetty komission tiedonannolla valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi 1 päivänä lokakuuta 2004 annettujen yhteisön suuntaviivojen voimassaoloajan pidentämisestä – –, tai myöhempien pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien suuntaviivojen perusteella, jotta voidaan välttää suuntaviivojen kiertäminen; poikkeuksen tästä muodostavat tukiohjelmat tiettyjen luonnonmullistusten aiheuttaman vahingon korvaamiseksi. Oikeusvarmuuden takaamiseksi on aiheellista vahvistaa selkeät kriteerit, jotka eivät edellytä yrityksen tilanteen kaikkien erityispiirteiden arviointia sen määrittämiseksi, katsotaanko yritys vaikeuksissa olevaksi yritykseksi tätä asetusta sovellettaessa.”
5.        Tämän asetuksen 2 artiklassa (”Määritelmät”) säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä: – –
18.      ’vaikeuksissa olevalla yrityksellä’ tarkoitetaan yritystä, jonka tapauksessa vähintään yksi seuraavista olosuhteista on olemassa:
a)       On kyse yhtiöstä, jonka osakkaiden vastuu on rajattu – – ja joka on menettänyt yli puolet merkitystä osakepääomastaan kertyneiden tappioiden vuoksi. Näin on silloin, kun kertyneiden tappioiden vähentäminen rahastoista (ja kaikista muista yhtiön omiin varoihin tavallisesti luettavista eristä) johtaa negatiiviseen tulokseen, joka on suurempi kuin puolet merkitystä osakepääomasta. Tässä säännöksessä ’yhtiöllä, jonka osakkaiden vastuu on rajattu’, tarkoitetaan erityisesti direktiivin 2013/34/EU – – liitteessä I mainittuja yritysmuotoja ja ’osakepääoma’ sisältää tarvittaessa emissiovoitot. – –
c)       Yritys on asetettu yleistäytäntöönpanomenettelyyn maksukyvyttömyyden vuoksi tai täyttää kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset yleistäytäntöönpanomenettelyyn asettamiselle velkojien pyynnöstä. – –”
3.     Asetus (EU) N:o 1303/2013
6.        Asetuksen N:o 1303/2013(4) 125 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädetään hallintoviranomaisten tehtävistä seuraavaa:
”1.      Hallintoviranomainen vastaa toimenpideohjelman hallinnoinnista moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen.
– –
3.      Kun kyseessä on toimien valinta, hallintoviranomaisen tehtävänä on
a)       laatia ja ottaa hyväksymisen jälkeen käyttöön asianmukaiset valintamenettelyt ja ‑perusteet,
i)       joilla varmistetaan, että toimet edistävät asiaankuuluvien toimintalinjojen erityistavoitteiden ja tulosten saavuttamista;
ii)       jotka ovat syrjimättömät ja avoimet; – –”
4.     Direktiivi (EU) 2017/1132
7.        Tietyistä yhtiöoikeuden osa-alueista annetun direktiivin 2017/1132(5) 68 artiklassa (”Yhtiökokouksen päätös pääoman korottamisesta”) säädetään seuraavaa:
”1.      Päätös pääoman korottamisesta on tehtävä yhtiökokouksessa. Sekä kyseinen päätös että merkityn osakepääoman korottaminen on julkistettava noudattaen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyä, 16 artiklan mukaista menettelyä. – –”
8.        Saman direktiivin 14 artiklan (”Yhtiöiden toimesta julkistettavat asiakirjat ja tiedot”) sanamuoto on seuraava:
”Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että yhtiöiden on julkistettava ainakin seuraavat asiakirjat ja tiedot: – –
e)      merkityn pääoman määrä vähintään kerran vuodessa, kun yhtiön pääoma on vahvistettu perustamiskirjassa tai yhtiöjärjestyksessä, jollei merkityn pääoman korottamiseksi ole tarpeen muuttaa yhtiöjärjestystä; – –”
9.        Direktiivin 16 artiklan (”Julkistaminen rekisterissä”) 6 ja 7 kohdassa säädetään seuraavaa:
”6.      Yhtiö ei voi vedota asiakirjoihin ja tietoihin ulkopuolista kohtaan ennen 5 kohdassa tarkoitettua julkistamista, jollei yhtiö näytä, että ulkopuolinen tiesi niistä. – –
7.      – – Ulkopuolinen henkilö voi lisäksi aina vedota asiakirjoihin ja tietoihin, joiden julkistamistoimia ei ole vielä saatettu päätökseen, jollei julkistamattomuudesta seuraa, että asiakirjoilla ja tiedoilla ei ole oikeusvaikutuksia.”
5.     Direktiivi 2013/34/EU
10.      Direktiivi 2013/34/EU(6) koskee vuositilinpäätöstä koskevien säännösten yhdenmukaistamista (jäljempänä tilinpäätösdirektiivi).
11.      Tämän direktiivin johdanto-osan yhdeksännessä perustelukappaleessa todetaan vuositilinpäätöksen tavoitteesta seuraavaa:
”Vuositilinpäätökset olisi laadittava varovaisuutta noudattaen, ja niillä olisi annettava oikea ja riittävä kuva yrityksen varoista ja veloista, taloudellisesta asemasta sekä tuloksesta. – –”
12.      Tilinpäätösdirektiivin 4 artiklan 1 kohdassa todetaan vuositilinpäätöksen sisällöstä seuraavaa:
”Vuositilinpäätös muodostaa yhden kokonaisuuden, ja jokaisen yrityksen vuositilinpäätökseen on kuuluttava ainakin tase, tuloslaskelma ja tilinpäätöksen liitetiedot.”
13.      Tilinpäätösdirektiivin liite III koskee tasekaavaa vaakasuunnassa, ja sen omaa pääomaa ja velkoja koskevan ensimmäisen alakohdan A alakohdassa kuvataan merkittyä pääomaa seuraavasti:
”I. Merkitty pääoma (jollei maksettavaksi vaadittua pääomaa ole kansallisen lainsäädännön mukaan merkittävä tähän kohtaan, missä tapauksessa merkityn pääoman ja maksettavaksi vaaditun pääoman määrät on esitettävä erikseen).”
B       Latvian oikeus
14.      Euroopan unionin rahastosta annettavan tuen myöntämistä Latviassa säännellään Euroopan unionin rakennerahastojen ja koheesiorahaston rahoituksen hallinnoinnista ohjelmakaudella 2014–2020 annetulla lailla (Eiropas Savienības struktūrfondu un Kohēzijas fonda 2014.-2020. gada plānošanas perioda vadības likums).(7)
15.      Mainitun lain 21 §:n (”Hankkeiden valinta”) 2 ja 5 momentissa säädetään seuraavaa:
”2.      Yhteysviranomainen valitsee hankkeet valintamenettelyä koskevien menetelmien ja ilmoituksen mukaisten tukiehtojen mukaisesti. Yhteysviranomainen laatii tukiehdot, ja ne hyväksytään yhteisymmärryksessä vastuuviranomaisen ja hallintoviranomaisen kanssa.
– –
5.      Hakijat laativat hanke-ehdotuksensa ja esittävät ne tukiehtoihin sisältyvien määräysten mukaisesti.”
16.      Saman lain 25 §:n (”Hankkeiden hyväksyminen, ehdollinen hyväksyminen tai hylkääminen hanke-ehdotusten julkisissa valintamenettelyissä”) 3 ja 4 momentissa säädetään seuraavaa:
”3.      Hanke-ehdotus on hylättävä, jos ainakin yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
– –
2)      Hanke-ehdotus ei täytä arviointiperusteita, ja tämän pykälän 4 momentissa tarkoitettujen puutteiden korjaaminen vaikuttaisi hanke-ehdotuksen sisältöön.
– –
4.      Hanke-ehdotuksen hyväksymisestä tehdään ehdollinen päätös, jos hakijan on toteutettava tiettyjä yhteysviranomaisen täsmentämiä toimenpiteitä, jotta ehdotus täyttäisi arviointiperusteet kaikilta osin ja hanke voitaisiin toteuttaa asianmukaisella tavalla. Kyseinen päätös sisältää hyväksymisen edellytykset, ja niiden noudattaminen varmistetaan tukiehdot huomioon ottaen. Jos jokin kyseisessä päätöksessä asetetuista edellytyksistä ei täyty tai sitä ei täytetä päätöksessä asetetussa määräajassa, hanke-ehdotus katsotaan hylätyksi.”
17.      Saman lain 30 §:ssä (”Hanke-ehdotuksia koskevat selvennykset”) säädetään seuraavaa:
”Hanke-ehdotuksiin ei voida tehdä selvennyksiä niiden jättämisen ja hyväksymistä, ehdollista hyväksymistä tai hylkäämistä koskevan päätöksen tekemisen välisenä aikana.”
18.      Nyt käsiteltävän asian kohteena olevasta tukitoimenpiteestä säädetään Euroopan aluekehitysrahaston toimenpideohjelman ”Kasvu ja työllisyys” erityistavoitteen 3.1.1 (”Pk-yritysten perustamisen ja kehittämisen edistäminen erityisesti valmistusteollisuudessa ja RIS3-painopistealoilla”) toimenpiteen 3.1.1.5 (investointituki tuotantotilojen ja ‑infrastruktuurien perustamiseen tai kunnostamiseen”) hankkeiden valintamenettelyn toisen vaiheen täytäntöönpanosäännöistä 25.9.2018 annetussa ministerineuvoston asetuksessa (Ministru kabineta 2018. gada 25. septembra noteikumi Nr. 612 ”Darbības programmas ’Izaugsme un nodarbinātība’ 3.1.1. specifiskā atbalsta mērķa ’Sekmēt MVK izveidi un attīstību, īpaši apstrādes rūpniecībā un RIS3 prioritārajās nozarēs’ 3.1.1.5. pasākuma ’Atbalsts ieguldījumiem ražošanas telpu un infrastruktūras izveidei vai rekonstrukcijai’ otrās projektu iesniegumu atlases kārtas īstenošanas noteikumi”).
19.      Mainitun asetuksen 15 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Rahoitusta ei voida myöntää, jos – –
15.3.      hakija on komission asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 18 alakohdassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva elinkeinonharjoittaja; – –”
20.      Hanke-ehdotusten valintaan liittyvistä käytännön näkökohdista puolestaan määrätään viraston laatimissa tukiehdoissa ja niiden liitteissä.(8)
21.      Tukiehtojen liitteessä 5 (”Hanke-ehdotusten arviointiperusteiden soveltamismenetelmät”) olevan II jakson 6 kohdassa kuvataan sitä, miten arvioidaan, onko hakija vaikeuksissa oleva yritys (talouden toimija) vai ei:
”Hanke-ehdotuksesta annetaan myönteinen arviointi, jos hakija ei ole vaikeuksissa oleva talouden toimija. Sen, että yritys todetaan vaikeuksissa olevaksi yritykseksi tuen myöntämistä koskevan päätöksen tekohetkellä, on perustuttava objektiivisesti tarkastettavissa oleviin ja luotettaviin tietoihin hakijasta ja siihen etuyhteydessä olevista yrityksistä:
a)      Viimeisimmän julkaistun lopullisen vuositilinpäätöksen tiedot tarkistetaan.
b)      Jos esitetään valantehneen tilintarkastajan hyväksymä yrityksen tilannetta koskeva välitilinpäätös, tämän tilinpäätöksen tietoja käytetään sen määrittämiseksi, onko kyseessä vaikeuksissa oleva yritys.
c)      Jos hakija viittaa yleisesti saatavilla oleviin (tarkistettavissa oleviin) tietoihin, jotka koskevat yhtiöjärjestyksen mukaisen pääoman korottamista viimeisimmän lopullisen vuositilinpäätöksen jälkeen, nämä tiedot – jotka on esitetty yhdessä valantehneen tilintarkastajan hyväksymän yrityksen tilannetta koskevan välitilinpäätöksen kanssa – on otettava huomioon. – –
Hanke-ehdotuksesta annetaan ehdollinen myönteinen arviointi, jos esitetyt tiedot ovat puutteellisia tai jos ne eivät ole riittävän täsmällisiä. Hakijaa kehotetaan esittämään selvennyksiä toimitettuihin tietoihin. Selvennykset voivat koskea ainoastaan teknisiä sekä lukuihin ja sanamuotoon liittyviä näkökohtia. – –
Hanke-ehdotuksesta annetaan kielteinen arviointi, jos hakija täyttää jonkin vaikeuksissa olevan talouden toimijan tunnusmerkeistä tai ei ole täyttänyt hyväksymistä koskevassa ehdollisessa päätöksessä asetettuja edellytyksiä tai ei näiden edellytysten täyttymisestä huolimatta edelleenkään noudata asetettuja vaatimuksia tai ei ole täyttänyt näitä edellytyksiä hyväksymistä koskevassa ehdollisessa päätöksessä asetetussa määräajassa.”
22.      Latviassa liikeyritysten toimintaa säännellään kauppalailla (Komerclikums). Kyseisen lain 12 §:ssä (”Julkistaminen rekisterissä”) säädetään seuraavaa:
”1.      Kaupparekisteriin tehdyillä merkinnöillä on vaikutuksia kolmansiin nähden niiden julkaisemisesta lähtien. – –
2.      Jos tietoja, jotka on merkittävä kaupparekisteriin, ei ole merkitty siihen tai ne on merkitty siihen mutta niitä ei ole julkaistu, henkilö, jonka hyväksi ne olisi pitänyt merkitä, ei voi vedota näihin tietoihin kolmansiin nähden, paitsi jos tällaiset tiedot olivat jo kyseisten kolmansien tiedossa. – –”
23.      Kauppalain 196 §:ssä (”Yhtiöjärjestyksen mukaisen pääoman muuttamista koskevat päätökset”) säädetään seuraavaa:
”1.      Yhtiöjärjestyksen mukaista pääomaa voidaan korottaa tai alentaa ainoastaan yhtiökokouksen päätöksellä, jossa vahvistetaan tätä korottamista tai alentamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt.
– –
3.      Jos yhtiöjärjestyksen mukaista pääomaa päätetään muuttaa, yhtiöjärjestystä on samalla muutettava vastaavasti.”
24.      Kauppalain 202 §:n (”Kaupparekisterille tehdyt hakemukset yhtiöjärjestyksen mukaisen pääoman korottamisesta”) 3 momentissa säädetään seuraavaa:
”Yhtiöjärjestyksen mukaisen pääoman korotuksen katsotaan tapahtuneen sinä päivänä, jona uusi pääoman määrä merkitään kaupparekisteriin.”
III  Pääasian käsittelyn vaiheet
25.      Centrālā finanšu un līgumu aģentūra (rahoituksesta ja julkisista hankinnoista vastaava keskusvirasto, jäljempänä virasto) ilmoitti 15.1.2019 hanke-ehdotusten julkisen valintamenettelyn toisesta vaiheesta tukien hakemiseksi Euroopan aluekehitysrahaston yhteisrahoitusohjelmasta ”Kasvu ja työllisyys”. Tehtyjen muutosten perusteella hanke-ehdotusten esittämisen määräajan päättymispäiväksi vahvistettiin 30.4.2019.
26.      Rajavastuuyhtiö SIA ”Zinātnes Parks” (jäljempänä kantaja) esitti 30.4.2019 hanke-ehdotuksen virastolle. Koska kuitenkin yli puolet sen merkitystä yhtiöpääomasta oli menetetty kertyneiden tappioiden vuoksi, sille ei vaikeuksissa olevana yrityksenä voitu myöntää tukea. Yhdessä tämän ehdotuksen kanssa kantaja esitti tästä syystä yhtiökokouksensa 29.4.2019 tekemän päätöksen yhtiöjärjestyksensä muuttamisesta. Päätös koski yhtiöjärjestyksen mukaisen pääoman korottamista siten, että tietty osakas maksaa tietyssä määräajassa osan yhtiöjärjestyksen mukaisesta pääomasta emissiovoitolla korotettuna.
27.      Hanke-ehdotuksen arviointijakson aikana kantaja ilmoitti virastolle, että yhtiöjärjestyksen mukaisen pääoman korotus oli merkitty kaupparekisteriin 24.7.2019. Muutoksenhakumenettelyssä se esitti täydentävänä asiakirjana valantehneen tilintarkastajan hyväksymän välitilinpäätöksen.
28.      Valtiovarainministeriö hylkäsi 4.11.2019 tekemällään päätöksellä, jolla hallinnollinen menettely päätettiin, kantajan hanke-ehdotuksen sillä perusteella, että kantajaa oli ehdotuksen esittämisajankohtana pidettävä ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdassa tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä.
29.      Päätöksessä todetaan, että yhtiökokouksen päätöksestä huolimatta kauppalain 202 §:n 3 momentin nojalla yhtiöjärjestyksen mukainen pääoma katsotaan korotetuksi vasta sen jälkeen, kun uudet yhtiöosuudet on merkitty kaupparekisteriin, ja että tämä kirjaaminen tapahtui vasta hanke-ehdotuksen esittämisen jälkeen. Julkisen valintamenettelyn tarkoituksena on varmistaa hakijoiden yhdenvertaiset kilpailuedellytykset, joten hankkeisiin ei niiden esittämisen jälkeen voida enää tehdä selvennyksiä. Tukiehtojen 7.17 kohdan mukaan taloudellisen tilanteen parantumisen osoittamiseksi ei myöskään voida esittää välittömästi hanke-ehdotuksen yhteydessä mitä tahansa asiakirjoja vaan nimenomaan valantehneen tilintarkastajan hyväksymä yrityksen tilannetta koskeva välitilinpäätös, jotta virasto voi saada totuudenmukaisen kuvan kantajan taloudellisesta tilanteesta.
30.      Kantaja nosti kanteen ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa ja väitti, että tämän ehdotuksen esittämispäivänä sitä ei ollut pidettävä vaikeuksissa olevana yrityksenä, kun otetaan huomioon sen yhtiökokouksen tekemä päätös, joka oli jätetty virastolle kyseisen hanke-ehdotuksen yhteydessä. Kantajan mukaan tuolloin toimittamatta jätetyt tiedot eivät sellaisenaan vaikuttaneet sen taloudelliseen tilanteeseen, joten ne voitiin esittää myös hanke-ehdotuksen arvioinnille varatun ajanjakson aikana.
31.      Hallintotuomioistuimessa käytävän menettelyn asianosaiset ovat yhtä mieltä siitä, että jos otettaisiin huomioon kantajan viimeiseen tilinpäätökseen, joka koskee vuotta 2018, sisältyvät rahoitustiedot, se olisi ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdassa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. On myös selvää, että kantaja korjasi tämän tilanteen korottamalla yhtiöjärjestyksen mukaista pääomaansa ja merkitsemällä vastaavan muutoksen kaupparekisteriin 24.7.2019.
IV     Ennakkoratkaisupyyntö ja asian käsittely unionin tuomioistuimessa
32.      Kannetta käsittelevä Administratīvā rajona tiesa (alueellinen hallintotuomioistuin, Latvia) esitti 15.7.2020 tekemällään välipäätöksellä unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
1)      Onko asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdassa käytettyä merkityn osakepääoman käsitettä, luettuna yhdessä yhtiöiden toimintaa koskevien muiden unionin oikeussääntöjen kanssa, tulkittava siten, että merkityn osakepääoman määrittämiseksi on käytettävä perusteena vain sellaisia tietoja, jotka on julkistettu kunkin jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, joten tällaisten tietojen vaikutuksen on katsottava alkavan vasta tästä ajankohdasta?
2)      Onko asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 18 alakohdassa tarkoitettua vaikeuksissa olevan yrityksen käsitettä arvioitaessa annettava merkitystä niille edellytyksille, jotka on vahvistettu unionin rahoitukseen oikeutettujen hankkeiden valintamenettelyssä ja jotka koskevat kyseisen yrityksen taloudellisen tilanteen osoittamiseksi esitettäviä asiakirjoja?
3)      Jos toiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, onko hankkeiden valintaa koskeva kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan hanke-ehdotuksia ei voida selventää niiden jättämisen jälkeen, asetuksen N:o 1303/2013 125 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohtaan sisältyvien avoimuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukainen?
33.      Unionin tuomioistuimen oikeudenkäynnissä ovat kirjallisia huomautuksia esittäneet Latvia, Irlanti ja Euroopan komissio, ja ne kaikki, samoin kuin kantaja, osallistuivat 14.7.2021 pidettyyn suulliseen käsittelyyn.
V       Oikeudellinen arviointi
A       Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
34.      Nyt käsiteltävä ennakkoratkaisupyyntö koskee hylättyä hakemusta, jolla kantaja haki tukea EAKR:n yhteisrahoitusohjelmasta ”Kasvu ja työllisyys”.
35.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kolmella kysymyksellään, miten ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdassa käytettyä vaikeuksissa olevan yrityksen käsitettä on tulkittava merkittyä osakepääomaa koskevan viittauksen perusteella (jäljempänä B jakso). Taustalla on se tosiseikka, että EAKR-asetuksen 3 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla nämä yritykset eivät voi saada tukea. Toisessa kysymyksessä tiedustellaan, miten hakija voi osoittaa, että se ei ole vaikeuksissa oleva yritys. Se haluaisi erityisesti tietää, onko kansallisen lainsäädännön mukainen tiettyjä kertomuksia koskeva vaatimus unionin oikeuden mukainen (jäljempänä C jakso). Kolmas kysymys liittyy hallintoviranomaisten tätä koskevaan valintamenettelyyn. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee siinä yhteydessä, voivatko viranomaiset hylätä jälkikäteen esitetyt selvitykset (merkitseminen kaupparekisteriin ja valantehneen tilintarkastajan jälkikäteen hyväksymä välitilinpäätös) hakuajan päätyttyä mutta ennen lopullista päätöstä merkityksettöminä (jäljempänä D jakso).
36.      Vaikka kaikki kolme kysymystä liittyvät toisiinsa, ne koskevat kuitenkin eri seikkoja (vaikeuksissa olevan yrityksen käsitteen tulkinta, tätä käsitettä koskeva näyttö, siitä, että kyseessä ei ole vaikeuksissa oleva yritys, jälkikäteen esitetyn näytön hylkääminen) tuen vastaanottajaa koskevassa valintamenettelyssä, joten niihin vastataan erikseen.
B       Ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohta
37.      Tukihakemuksen hylkäämisen pääasiallinen peruste on se, että virasto luokitteli kantajan hakemuksen tekohetkellä ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdassa tarkoitetuksi vaikeuksissa olevaksi yritykseksi. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään, miten tätä käsitettä on tulkittava erityisesti siltä osin kuin siinä viitataan merkittyyn osakepääomaan. Onko merkittyä osakepääomaa vain asianomaisen kansallisen yhtiö- ja rekisterilainsäädännön mukainen merkitty osakepääoma? Vai onko kyseessä itsenäisesti tulkittava unionin oikeuden käsite, jota on tarkasteltava erillään asianomaisen jäsenvaltion kansallisista erityispiirteistä?
38.      Tämä kysymys on merkityksellinen erityisesti sen vuoksi, että jäsenvaltioiden yhtiöoikeudessa käytetään erilaisia lähestymistapoja. Esimerkiksi Latvian oikeuteen sisältyy fiktio, jonka mukaan osakkaiden päättämä yhtiöjärjestyksen mukaisen pääoman korotus katsotaan toteutuneeksi päivänä, jona pääoman uusi määrä merkitään kaupparekisteriin. Irlannin kannanotosta ilmenee, että Irlannissa ei säädetä tällaisesta merkintätoimesta pääoman muuttamiseksi. Saksassa tarvitaan sitä vastoin notaarin vahvistama rajavastuuyhtiön yhtiöjärjestyksen muutosta koskeva yhtiökokouksen päätös. Muutoksella ei ole siinä yhteydessä oikeudellisia vaikutuksia ennen kuin se on merkitty yhtiön kotipaikan kaupparekisteriin.
39.      Nyt käsiteltävässä asiassa on kyseessä latvialainen yhtiö, joka ei täyttänyt Latvian rekisterilainsäädännön edellytyksiä tukihakemuksen esittämishetkellä. Irlantilainen yhtiö olisi voinut täyttää Irlannin lainsäädännön vaatimukset ilman näyttöä rekisterimerkinnästä. Saksalainen yhtiö olisi voinut osoittaa ainakin (saksalaisen) kaupparekisterimerkinnän, mutta muilta osin sen olisi pitänyt täyttää tiukemmat vaatimukset (notaarin vahvistama yhtiökokouksen päätös) kuin latvialaisen kilpailijan.
40.      Jo nämä esimerkit osoittavat, että kysymys unionin asetuksen käsitteiden tulkinnasta liittyy, kuten usein, läheisesti siihen, onko sitä tulkittava itsenäisesti, jotta kaikki yhtiöt kaikissa jäsenvaltioissa kykenevät täyttämään sen samoin edellytyksin, vai onko (joko tuen myöntävän valtion tai tukea hakevan yhtiön kotivaltion) kansallisen lainsäädännön huomioon ottava tulkinta ratkaiseva.
1.     Ryhmäpoikkeusasetuksen itsenäinen tulkinta
41.      Tähän kysymykseen annettava vastaus liittyy vaikeuksissa olevan yrityksen käsitteen sanamuotoon ja tarkoitukseen.
42.      Lähtökohtana on unionin tuomioistuimen vakiintunut oikeuskäytäntö, jonka mukaan sekä unionin oikeuden yhtenäinen soveltaminen että yhdenvertaisuusperiaate edellyttävät, että unionin oikeuden sellaisen säännöksen sanamuotoa, joka ei sisällä nimenomaista viittausta jäsenvaltioiden oikeuteen säännöksen sisällön ja ulottuvuuden määrittämiseksi, on tavallisesti tulkittava koko unionissa itsenäisesti ja yhtenäisesti riippumatta luokitteluista jäsenvaltioissa, siten, että otetaan huomioon kyseisen säännöksen sanamuoto ja asiayhteys sekä sillä lainsäädännöllä tavoitellut päämäärät, jonka osa säännös on.(9)
43.      Tilanne voi olla toisenlainen, jos unionin oikeudessa viitataan asianomaiseen kansalliseen lainsäädäntöön. Tällainen viittaus puuttuu kuitenkin ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdan sanamuodosta, jossa ei viitata lainkaan kansalliseen yhtiölainsäädäntöön eikä rekisterilainsäädäntöön. Päinvastoin: tässä säännöksessä viitataan nimenomaisesti unionin oikeuteen eli tilinpäätösdirektiiviin.
44.      Sanamuodon mukaan ratkaisevaa ei siis ole se osakepääoma, joka on kansallisen yhtiö- tai rekisterilainsäädännön perusteella (tuen myöntävässä valtiossa tai hakemuksen esittävän yhtiön kotivaltiossa) tiettynä ajankohtana oikeudellisesti tehokas. Julkisasiamies Campos Sánchez-Bordona puhuu jopa siitä, että vaikeuksissa olevan yrityksen oikeudellinen käsite on ”väistämättä unionin oikeuden itsenäinen käsite”.(10)
45.      Itsenäistä tulkintaa puoltaa myös vertailu ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan c alakohdan sanamuotoon, jonka perusteella ratkaisevaa on nimenomaisesti se, täyttääkö yritys kansallisessa lainsäädännössä vahvistetut edellytykset yleistäytäntöönpanomenettelyyn asettamiselle velkojien pyynnöstä.(11) On katsottava, että kun unionin lainsäätäjä viittaa c alakohdassa nimenomaisesti kansalliseen lainsäädäntöön mutta jättää mainitsematta tämän a alakohdassa merkityn osakepääoman arvioinnin yhteydessä, se on – Irlannin näkemyksen vastaisesti – menetellyt tietoisesti näin.
46.      Itsenäistä tulkintaa puoltaa sekin, että ryhmäpoikkeusasetuksen johdanto-osan 14 perustelukappaleessa selvitetään, että asetuksessa on aiheellista vahvistaa selkeät kriteerit, jotka eivät edellytä yrityksen tilanteen kaikkien erityispiirteiden arviointia. Se, että pääomankorotuksen tehokkuutta tarkasteltaisiin asianomaisen yhtiön yhtiöjärjestystä koskevan kansallisen lainsäädännön (eli tässä tapauksessa ei välttämättä vain Latvian lainsäädännön) perusteella, olisi tuskin mahdollista hallintoviranomaisille ilman yksityiskohtaista tutkimusta. Kuten Irlanti ja Latvia ovat esittäneet yhtäpitävästi suullisessa käsittelyssä, tässä yhteydessä ratkaisevaa ei ole tuen antajan (tässä tapauksessa Latvia) lainsäädäntö vaan yhtiöstatuuttiin sovellettava lainsäädäntö.
47.      On myös sisällöllisesti vakuuttavia perusteita sille, että määritelmässä ei tukeuduta asianomaiseen kansalliseen lainsäädäntöön. Valtioissa, joiden viranomaisten rekisteriä koskee julkisuusperiaate, rekisteriin merkitsemisellä on toinen tehtävä kuin vastaaminen kysymykseen, onko kantaja tukilainsäädännössä tarkoitettu ”vaikeuksissa oleva yritys”. Yleensä valtion ylläpitämään rekisteriin merkitsemistä koskevalla vaatimuksella pyritään rekisterivalvontaan ja julkisuuteen. Viimeksi mainitusta seuraa, että muutettujen merkintöjen on oltava voimassa kolmansia vastaan. Ensin mainitulla on määrä varmistaa, että ainoastaan sääntöjenmukaisia yhtiökokousten päätöksiä merkitään rekisteriin.
48.      Irlannin, Latvian ja myös komission suullisessa käsittelyssä puoltama ”vaikeuksissa olevaa yritystä” koskeva unionin oikeuden käsite, jonka yhteydessä yksi edellytys (merkityn pääoman käsite) on kuitenkin määritettävä eri kansallisten oikeusjärjestysten perusteella, ei sitä vastoin vakuuta. Kun unionin oikeudessa suljetaan tietoisesti tietyt henkilöt (tässä tapauksessa vaikeuksissa olevat yritykset) unionin varoista suoritettavan tuen ulkopuolelle, jäsenvaltiot eivät voi silloin vapaasti määritellä kansallisessa oikeudessaan merkityn osakepääoman käsitteen avulla, mitä henkilöitä on pidettävä vaikeuksissa olevina yrityksinä. Muutoin sallittaisiin unionin oikeuden tarkoituksen (ei tukea vaikeuksissa oleville yrityksille) tekeminen tyhjäksi.
49.      En jaa huolta, jonka erityisesti Irlanti esitti suullisessa käsittelyssä siitä, että vaikeuksissa olevan yrityksen käsitteen itsenäinen tulkinta saattaisi sivuvaikutuksena johtaa yhtiölainsäädännön yhdenmukaistamiseen. Nyt käsiteltävässä asiassa ei ole kyse siitä, onko tehokas pääomankorotusmenettely suoritettava yhtenäisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Tästä – kuten kaikki osapuolet ovat yhtenäisesti esittäneet – ei ole unionin oikeudessa itse asiassa lainkaan säännöksiä. Kyse on ”vain” siitä, perustuuko unionin varojen myöntäminen (tuki EAKR:stä tukikelpoisille yrityksille) ilmeisellä tavalla unionin oikeuteen vai kansalliseen oikeuteen.
2.     Vaikeuksissa olevan yrityksen käsitteen tarkoitus
50.      Kuten ryhmäpoikkeusasetuksen johdanto-osan 14 perustelukappaleesta ilmenee, vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettäviä tukia pitää arvioida eri suuntaviivojen perusteella kuin niille yrityksille myönnettäviä tukia, jotka eivät ole vaikeuksissa. Tämä johtuu siitä, että yrityksiä on tarkoitus kannustaa tuella tiettyyn tavoitteeseen, tuetun hankkeen toteuttamiseen.(12) Kun yrityksen maksukyky on heikko (eli yritys on vaikeuksissa), saattaa kuitenkin käydä niin, että tuet kohdistetaan pikemminkin yrityksen itsensä pelastamiseen kuin tuetun hankkeen täytäntöönpanoon.(13) Jos yritysten maksukyky on heikko, on joka tapauksessa todennäköisempää, että tuen tarkoitusta ei saavuteta. Tästä syystä yritykset, joiden maksukyky on heikko, enintään pelastettaisiin tukien avulla tai niissä tehtäisiin rakenneuudistus, mitä on kuitenkin arvioitava muiden perusteiden mukaan ja siten muiden suuntaviivojen perusteella.
51.      Tästä syystä EAKR-asetuksen 3 artiklan 3 kohdan d alakohdassa viitataan ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohtaan. Siinä puolestaan otetaan huomioon ensisijaisesti tosiasiallinen varallisuustilanne. Siinä määritellään vaikeuksissa oleva yritys yritykseksi, joka on menettänyt yli puolet merkitystä osakepääomastaan kertyneiden tappioiden vuoksi. Näin ollen sitä ei voida luokitella erityisen maksukykyiseksi. Merkityn osakepääoman käsitettä on siis tulkittava yrityksen tosiasiallisen taloudellisen tilanteen kannalta.
52.      Merkitseminen valtion ylläpitämään rekisteriin voi ensinnäkin vaatia tietyn ajan. Toiseksi siitä ainoastaan vahvistetaan virallisesti, että osakepääomaa on nyttemmin korotettu. Tällä ei ole mitään tekemistä yrityksen tosiasiallisen taloudellisen tilanteen kanssa. Yritys on pikemminkin tällä välin jo voinut kuluttaa pääomankorotuksen uusilla tappioilla. Rekisterimerkintä tai merkinnän oikeudellista tehokkuutta koskeva fiktio ei näin ollen auta rajaamisessa.
53.      Myöskään turvautuminen direktiiviin 2017/1132 ei auta. Sen 68 artiklassa (”Yhtiökokouksen päätös pääoman korottamisesta”) säädetään, että päätös pääoman korottamisesta on tehtävä yhtiökokouksessa. Sekä kyseinen päätös että merkityn osakepääoman korottaminen on julkistettava noudattaen jäsenvaltion lainsäädännössä säädettyä menettelyä, ja siihen voidaan vedota kolmansia vastaan vasta sen julkistamisen jälkeen. Sillä pyritään – kuten komissiokin esittää – suojelemaan kolmansia. Nämä julkistamisvelvoitteet eivät kuitenkaan sisällä mitään lausumaa tosiasiallisesta varallisuustilanteesta.
54.      Tähän on lisättävä, että hakija ei voi vaikuttaa rekisterimerkinnän ajankohtaan. Tämä on hänen kannaltaan tietyllä tavoin sattumanvaraista. Asetuksen N:o 1303/2013 125 artiklassa vaaditaan kuitenkin syrjimättömiä ja avoimia valintaperusteita. Siten satunnaisuus, jota liittyy rekisterimerkinnän hitaaseen tai nopeaan käsittelyyn asianomaisessa rekisteröinnin suorittavassa tuomioistuimessa jo jäsenvaltion sisällä ja varsinkin vertailussa useiden jäsenvaltioiden välillä, tuskin sopii yhteen tämän kanssa. Nojautuminen satunnaisiin tapahtumiin merkitsee tässä tapauksessa pikemminkin mielivaltaa kuin oikeudenmukaisuutta.
3.     Tilinpäätösdirektiivin soveltaminen
55.      Sen, että merkityn osakepääoman käsitettä on tulkittava yrityksen tosiasiallisen taloudellisen tilanteen perusteella, vahvistaa myös ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdan viittaus tilinpäätösdirektiiviin.
56.      Tavallisesti tilinpäätöslainsäädännössä jaotellaan yhtiön käytettävissä oleva oma pääoma eri luokkiin, jotka merkitään yleensä taseen vastattaviin. Koska myös tässä tapauksessa yrityksen omaisuutta käsiteltiin tilinpäätöksessä eri tavoin yksittäisissä jäsenvaltioissa, on sittemmin annettu tilinpäätösdirektiivi, joka sisältää vuositilinpäätöksen esittämistä koskevat säännöt. Sen johdanto-osan yhdeksännen perustelukappaleen mukaan ”vuositilinpäätökset olisi laadittava varovaisuutta noudattaen, ja niillä olisi annettava oikea ja riittävä kuva yrityksen varoista ja veloista, taloudellisesta asemasta sekä tuloksesta”. Vuositilinpäätöksen tärkeän osan muodostaa tilinpäätösdirektiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaan yrityksen tase.
57.      Tilinpäätösdirektiivin liitteessä III, joka sisältää taseen kaavan, ei tosin käytetä merkityn osakepääoman käsitettä vaan merkityn pääoman käsitettä oman pääoman ja velkojen omaa pääomaa koskevana ensimmäisenä alakohtana. Liitteessä III erotetaan siinä yhteydessä toisistaan A kohdassa (sekä vastaavien että vastattavien puolella) merkityn pääoman osa, joka on vaadittu maksettavaksi mutta jota ei ole vielä maksettu, ja jo maksettu merkitty pääoma.
58.      Näissä säännöksissä – joilla, kuten edellä mainittiin, pitäisi osoittaa yhtiön tosiasiallinen varallisuustilanne – ei tehdä eroa sen mukaan, onko merkitty pääoma julkistettu, vaan sen mukaan, onko se jo maksettu vai ei. Tämä on ymmärrettävää. Yhtiökokouksen päätös, jolla päätetään osakepääoman korotuksesta, on näet vain lupaus lisäpääoman kohdentamisesta yhtiön varallisuustilanteen parantamiseen. Korotettu osakepääoma on vasta maksamisen jälkeen myös tosiasiallisesti käytettävissä.
59.      Näin ollen on kaiken kaikkiaan todettava, että unionin oikeudessa määritetyssä tilinpäätöslainsäädännössä erotetaan toisistaan maksettavaksi vaadittu merkitty pääoma ja jo maksettu pääoma. Siten se välittää vastaavan kuvan yrityksen varoista ja veloista, taloudellisesta asemasta sekä tuloksesta. Julkistamisella rekisterissä ei ole tämän kannalta merkitystä.
4.     Seuraukset
60.      Merkityn osakepääoman käsitettä on näin ollen tulkittava erillään asianomaisesta kansallisesta rekisteri- tai yhtiölainsäädännöstä. Siinä voidaan viitata luvattuun korotettuun osakepääomaan (toisin sanoen yhtiökokouksen päätös ratkaisee) tai luvatun korotetun osakepääoman maksamiseen (toisin sanoen pääoman korotuksen maksuvirta ratkaisee).
61.      Kun otetaan huomioon edellä mainittu tavoite erottaa tukilainsäädännössä toisistaan vaikeuksissa olevat yritykset ja yritykset, jotka eivät ole vaikeuksissa, jälkimmäinen ryhmä ansaitsee etusijan. Se vaara, että tuen tarkoitusta ei saavuteta yhtiön taloudellisten vaikeuksien vuoksi, on edelleen olemassa, jos kyseessä on pelkkä pääomankorotusta koskeva lupaus, ja riski poistuu vasta sitten, jos lupaus lunastetaan ja yhtiön korotettu pääoma on siis tosiasiallisesti käytettävissä. Kuten Latvia perustellusti korostaa, yhtiökokouksen päätös johtaa ”vain” siviilioikeudelliseen velvoitteeseen ja on vain alkuna merkityn pääoman korottamiselle. Viimeksi mainittu selittää myös erittelyn taseessa (ks. tästä edellä 57 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
62.      Tästä syystä ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdan mukainen merkityn osakepääoman käsite liittyy mielestäni tilinpäätösdirektiivin liitteessä III tarkoitettuun maksettuun merkittyyn pääomaan.
63.      Tällä tulkinnalla varmistetaan samalla yritysten ja tuen antajan intressien tasapaino. Yhtäältä yrityksiä ei suljeta tiettyjä hankkeita koskevan tuen ulkopuolelle sen vuoksi, että rekisteriin merkitsemistä koskeva menettely kestää tietyn ajan, johon ne eivät voi vaikuttaa. Toisaalta vaikeuksissa olevat yritykset eivät voi tulla tukikelpoisiksi pelkällä tulevaa pääomankorotusta koskevalla lupauksella vaan vasta sitten, kun yhtiön korotettu pääoma on myös tosiasiallisesti käytettävissä. Nyt käsiteltävän asian kannalta ratkaisevaa on siten, pantiinko 29.4. tehty yhtiökokouksen päätös tosiasiallisesti täytäntöön ennen hakuajan päättymistä. Vain ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi arvioida tätä.
C       Tukikelpoisuutta koskeva näyttö (yritys, joka ei ole vaikeuksissa)
64.      Tästä on erotettava kysymys, joka koskee sitä, miten yrityksen on osoitettava tukikelpoisuutensa siten, että kansalliset hallintoviranomaiset voivat tutkia tämän seikan.
65.      Latvian oikeudessa säädetään tältä osin, että lähtökohtaisesti on tutkittava viimeisin julkaistu vuositilinpäätös (1), jos ei esitetä valantehneen tilintarkastajan hyväksymää välitilinpäätöstä (2). Jos hakija viittaa (tutkittavissa oleviin) yleisesti saatavilla oleviin tietoihin ja viittaa siinä yhteydessä siihen, että yhtiöjärjestyksen mukaista pääomaa on korotettu viimeisimmän lopullisen vuositilinpäätöksen jälkeen, nämä tiedot on otettava huomioon yrityksen tilannetta koskevan valantehneen tilintarkastajan hyväksymän välitilinpäätöksen kanssa (3).
66.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kaiken kaikkiaan nyt sitä, onko näillä asiakirjoilla merkitystä ja voivatko kansalliset hallintoviranomaiset vaatia niitä, kun vastaava välitilinpäätös joka tapauksessa puuttui hakemuksen tekohetkellä. Tämä toimitettiin vasta jälkikäteen menettelyn aikana.
67.      Kuten ryhmäpoikkeusasetuksen johdanto-osan 14 perustelukappaleesta ilmenee ja komissio on esittänyt osuvasti kannanotossaan, tukikelpoisuuden toteamisen pitäisi tämän asetuksen mukaan olla helposti hallinnoitavissa. Siinä todetaan seuraavaa: ”Oikeusvarmuuden takaamiseksi on aiheellista vahvistaa selkeät kriteerit, jotka eivät edellytä yrityksen tilanteen kaikkien erityispiirteiden arviointia sen määrittämiseksi, katsotaanko yritys vaikeuksissa olevaksi yritykseksi tätä asetusta sovellettaessa.”
68.      Tämä tavoite on otettava huomioon myös asetuksen N:o 1303/2013 125 artiklaa sovellettaessa. Tämän säännöksen mukaan kansalliset hallintoviranomaiset vastaavat toimenpideohjelman hallinnoinnista moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. Tähän vastuuseen sisältyy ryhmäpoikkeusasetuksen edellytysten valvonta.(14) Tätä tarkoitusta varten hallintoviranomaiset voivat vaatia näyttöä, joka antaa sille mahdollisuuden todeta myös ilman yrityksen erityisen tilanteen yksityiskohtaista tutkimusta, onko yli puolet merkitystä osakepääomasta menetetty kertyneiden tappioiden vuoksi.
69.      Kuten edellä on jo todettu, yrityksen tilinpäätökset taseineen ovat tätä tarkoitusta varten täysin käyttökelpoisia. Tästä syystä Latvian lainsäädännön ensimmäistä edellytystä ei voida moittia.
70.      Koska nämä asiakirjat laaditaan aina vasta varainhoitovuoden lopussa, taloudellinen tilanne voi kuitenkin myös parantua vuoden aikana, joten myös välitilinpäätökset, jotka on laatinut riippumaton asiantuntija, ovat avuksi. Tästä syystä myöskään Latvian lainsäädännön toista edellytystä ei voida moittia.
71.      Kolmaskaan yrityksen taloudellisen tilanteen hallinnoitavissa olevaa arviointia koskeva edellytys ei ole moitittavissa. Jos hakija viittaa julkisesti saatavilla oleviin tietoihin osoittaakseen vuoden kuluessa tehdyn pääomankorotuksen, on otettava huomioon sekä ne että vastaava välitilinpäätös.
72.      Kaikilla edellä mainituilla edellytyksillä pannaan täytäntöön ryhmäpoikkeusasetuksen tavoite (tukikelvottomien vaikeuksissa olevien yritysten poissulkeminen sen mukaisesti) asetuksen N:o 1303/2013 125 artiklassa vahvistetun kansallisten hallintoviranomaisten vastuun perusteella. Tämä on unionin oikeuden mukaista.
D       Määräajan päättymisen jälkeen toimitettavien asiakirjojen huomiotta jättäminen
73.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kolmannella kysymyksellään, onko asetuksen N:o 1303/2013 125 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaista, että asiakirjoja ja tietoja, jotka on toimitettu vasta tukihakemuksen jälkeen, ei oteta huomioon. Siinä edellytetään, että hallintoviranomaiset laativat ja ottavat hyväksymisen jälkeen käyttöön asianmukaiset valintamenettelyt ja ‑perusteet, joilla varmistetaan, että hanke edistää asiaankuuluvien toimintalinjojen erityistavoitteiden ja tulosten saavuttamista ja on syrjimätön ja avoin.
74.      Kuten komissio huomauttaa perustellusti kannanotossaan, vaikuttaa siltä, että kansallisessa lainsäädännössä ei kuitenkaan kielletä asiakirjojen toimittamista jälkikäteen. Ensinnäkin rakennerahaston hallinnoinnista annetun lain 25 §:ssä sallitaan myös ehdotuksen ehdollinen hyväksyminen. Toiseksi viraston laatimista tukiehdoista ilmenee, että päätös siitä, onko hakija vaikeuksissa oleva yritys, tehdään ajankohtana, jona päätetään tukien myöntämisestä. Kansallisen tuomioistuimen on ratkaistava, onko rakennerahaston hallinnoinnista annetun lain 30 §, jossa todetaan, että hanke-ehdotuksia koskevia selvennyksiä ei voida tehdä hakemuksen esittämisen jälkeen päätöksen tekemiseen saakka, tästä syystä sovellettavissa myös hakijan taloudellisen tilanteen arviointiin.
75.      Jos oletetaan, että rakennerahastojen hallinnoinnista annetun lain 30 §:ssä kielletään tällaisten asiakirjojen toimittaminen, tulee esiin se kysymys, onko unionin oikeus tämän esteenä. Nyt käsiteltävässä asiassa jälkikäteen toimitetun välitilinpäätöksen jättäminen huomiotta johtaa nimittäin siihen, että kantaja jää tukeen oikeutetun henkilöryhmän ulkopuolelle, koska sitä on pidettävä pääomankorotuksen toteuttamiseen saakka vaikeuksissa olevana yrityksenä eikä se siten ollut ryhmäpoikkeusasetuksen perusteella tukikelpoinen.
76.      Se tosiseikka, että tietyt tuet ovat ryhmäpoikkeusasetuksen mukaan lähtökohtaisesti unionin oikeudessa sallittuja, ei kuitenkaan merkitse sitä, että jäsenvaltioiden olisi myös maksettava nämä tuet.(15) Sama pätee EAKR:n yhteydessä suoritettavaan tukeen. Kuten johdanto-osan kolmannesta ja neljännestä perustelukappaleesta ilmenee, tietyille hankkeille voidaan myöntää tukea, mutta niille ei tarvitse myöntää tukea. Jäsenvaltiot voivat siten – kuten komissio perustellusti esittää – asettaa maksamiselle lisäedellytyksiä, kuten tiettyjen määräaikojen ja muotosääntöjen noudattamisen. Tämä sisältää myös mahdollisuuden jättää jälkikäteen toimitetut asiakirjat huomiotta.
77.      Koska unionin rahastojen tukivarat eivät ole loputtomia, hallintoviranomaisten on viime kädessä tehtävä valinta useiden samoja varoja hakevien hakijoiden välillä. Tätä valintapäätöstä tehtäessä – kuten myös Latvia perustellusti esittää – yhdenvertaisen kohtelun periaatteella on suuri merkitys. Tästä syystä asetuksen N:o 1303/2013 125 artiklan 3 kohdan a alakohdan ii alakohdassa säädetään, että hallintoviranomaisten on otettava käyttöön asianmukaiset valintamenettelyt ja ‑perusteet, jotka ovat syrjimättömät ja avoimet.
78.      Koska tukea unionin rahastosta hakevat toimijat kilpailevat enemmän tai vähemmän keskenään, tilanne on täysin verrattavissa hankintalainsäädännön mukaiseen tilanteeseen. Myös siinä hallintoviranomaisten on tehtävä valinta ja hylättävä väistämättä osa tarjoajista. Kilpailutilanne on mahdollisesti siellä kovempi ja edellyttää erityisen tiukasti yhdenvertaista kohtelua menettelyn aikana. Tämä ei kuitenkaan muuta millään tavoin sitä tosiseikkaa, että valtio myöntää rajattuja resursseja (toimeksianto tai tuki) vain muutamille hakijoille ja hylkää muut. Tästä syystä tämän valintamenettelyn on oltava direktiivin 2014/24(16) 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti avoin ja syrjimätön myös siellä.
79.      Viitepäivää koskeva periaate, jonka mukaan vain hakemukset, jotka on toimitettu ennen kaikkien osalta samalla tavoin voimassa olevaa ajankohtaa, otetaan huomioon, on – kuten komissio on suullisessa käsittelyssä perustellusti esittänyt – avoin ja syrjimätön. Sama pätee menettelysäännökseen, jolla kielletään jo jätettyjen hakemusten täydentäminen jälkikäteen hakuajan päätyttyä. Tällä nimittäin vain varmistetaan viitepäivää koskeva periaate ja helpotetaan hallinnon tehtävää valintapäätöksen yhteydessä. Sen täytyy ottaa huomioon vain määräajan päättymiseen mennessä esitetyt tiedot eikä enää jälkikäteen esitettyjä lisätietoja.
80.      Tämä on yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukaista. Sillä estetään se, että aluksi toimitetaan virheellisiä tai epätäydellisiä hakemuksia määräajassa, mutta niitä täydennetään ja oikaistaan vielä jälkikäteen ja siten tosiasiallisesti pidennetään hakuaikaa. Tällä asetettaisiin heikompaan asemaan hakijat, jotka olivat etukäteen toimittaneet virheettömiä ja täydellisiä hakemuksia. Siltä osin kuin asianomaisella hakijalla oli selvästi tiedossa, mitä asiakirjoja hakuajan päättymiseen mennessä oli toimitettava, ja hakijalla oli lähtökohtaisesti myös mahdollisuus toimittaa nämä asiakirjat tähän viitepäivämäärään mennessä, se, että jälkikäteen toimitettuja asiakirjoja ei oteta huomioon, ei aiheuta huolta avoimuutta eikä yhdenvertaista kohtelua koskevan vaatimuksen kannalta.
81.      Unionin tuomioistuin on jo todennut tarjoajan sulkemisesta hankintamenettelyn ulkopuolelle, että ei ole direktiivin 2004/18 vastaista, jos tarjoaja suljetaan menettelyn ulkopuolelle siitä syystä, ettei se ole ilmoittanut tiettyjä tietoja tarjouksessaan. Erityisesti siinä tapauksessa, että hankintaviranomainen katsoo, ettei tätä puutetta voida pitää puhtaasti muodollisena sääntöjenvastaisuutena, se ei voi sallia, että tarjoaja korjaa jälkikäteen tämän puutteen, tapahtuipa tämä millä tavalla tahansa, sen jälkeen kun tarjousten jättämiselle asetettu määräaika on päättynyt.(17) Direktiivin 51 artiklaa, jossa säädetään, että hankintaviranomainen voi 45–50 artiklan soveltamiseksi pyytää toimijoita täydentämään tai täsmentämään antamiaan todistuksia ja asiakirjoja, ei sitä paitsi voida tulkita siten, että se antaisi tälle mahdollisuuden hyväksyä mitä hyvänsä korjauksia puutteisiin, joiden on hankintaa koskevien asiakirjojen nimenomaisten määräysten mukaisesti johdettava tarjoajan sulkemiseen menettelyn ulkopuolelle.(18)
82.      Tämä näkemys on voimassa – mielestäni hieman lievennettynä – myös silloin, kun on tehtävä valintapäätös useiden tukihakemusten joukosta, ja joka tapauksessa silloin, kun – kuten tässä tapauksessa – julkaistaan virallinen hanke-ehdotusten esittämistä koskeva ilmoitus. Jos kantajan saatavilla olleista menettelysäännöistä ilmeni, että vanhan tilinpäätöksen mukaan vaikeuksissa olevana yrityksenä pidettävän hakijan on tarpeen esittää valantehneen tilintarkastajan hyväksymä välitilinpäätös yrityksen tilanteesta, silloin(19) vasta hakuajan jälkeen toimitettu tällainen välitilinpäätös voidaan jättää huomiotta ja hylätä hakemus. Unionin tuomioistuimen ei tarvitse antaa tässä yhteydessä ratkaisua siitä, onko se – kuten julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön olosuhteissa(20) – jopa hylättävä.(21)
83.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin viime kädessä ratkaistava, oliko tämä edellytys riittävän avoin kantajalle. Esimerkiksi tukiehtojen liitteessä 5 esitetty sanamuoto viittaa kyllä siihen, että kantajan tilanteessa tällainen välitilinpäätös oli välttämätön. Koska kuitenkin samassa säännöstössä puhutaan myös siitä, että tämän välitilinpäätöksen perusteella tehtävä arviointi suoritetaan tuen myöntämisestä tehtävän päätöksen yhteydessä, tämä voitaisiin ymmärtää myös siten, että nämä asiakirjat on esitettävä vasta siihen mennessä.
VI     Ratkaisuehdotus
84.      Ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin vastaa Administratīvā rajona tiesan ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
1)      Asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdassa tarkoitettua merkityn osakepääoman käsitettä on tulkittava unionin oikeudessa itsenäisesti. Se käsittää direktiivin 2013/34 liitteessä III tarkoitetun maksetun merkityn pääoman. Tämä ei riipu siitä, onko merkintä rekisteriin asianomaisen kansallisen oikeuden mukaan jo tehty ja onko tämä välttämätöntä, jotta pääoman korotus olisi tehokas.
2)       Tämän edellytyksen täyttymisen osoittamiseksi ja sen arvioimiseksi, onko yritys asetuksen N:o 651/2014 2 artiklan 18 alakohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla vaikeuksissa, jäsenvaltio voi vaatia viimeisimmän julkaistun ajankohtaisen vuositilinpäätöksen tai valantehneen tilintarkastajan hyväksymän välitilinpäätöksen esittämistä.
3)       Se, että vasta tukihakemuksen jälkeen toimitettuja asiakirjoja ja tietoja ei hyväksytä, sopii yhteen asetuksen N:o 1303/2013 125 artiklan 3 kohdan a alakohdan kanssa, jos kaikille hakijoille on selvää, että nämä asiakirjat on toimitettava hakemuksen yhteydessä eikä niitä voida toimittaa enää jälkikäteen.
1      Alkuperäinen kieli: saksa.
2      Tiettyjen tukimuotojen toteamisesta sisämarkkinoille soveltuviksi perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti 17.6.2014 annettu komission asetus (EU) N:o 651/2014 (EUVL 2014, L 187, s. 1).
3      Euroopan aluekehitysrahastosta ja Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin ‑tavoitetta koskevista erityissäännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1080/2006 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 1301/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 289).
4      Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta 17.12.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1303/2013 (EUVL 2013, L 347, s. 320).
5      Tietyistä yhtiöoikeuden osa-alueista 14.6.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2017/1132 (EUVL L 169, s. 46).
6      Tietyntyyppisten yritysten vuositilinpäätöksistä, konsernitilinpäätöksistä ja niihin liittyvistä kertomuksista, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/43/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivien 78/660/ETY ja 83/349/ETY kumoamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/34/EU (EUVL 2013, L 182, s. 19).
7      Kaikki Latvian lait ovat saatavilla sekä ajantasaisena että aikaisempina versioina verkkosivuilla https://likumi.lv/.
8      Tukiehdot ja niiden liitteet ovat saatavissa verkkosivuilla https://www.cfla.gov.lv/lv/es-fondi-2014-2020/izsludinatas-atlases/3-1-1-5-k-2 (vierailtu 9.7.2020).
9      Tuomio 24.9.2020, NMI Technologietransfer (C-516/19, EU:C:2020:754, 44 kohta); tuomio 5.2.2020, Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Merimiesten pestautuminen Rotterdamin satamassa) (C-341/18, EU:C:2020:76, 40 kohta oikeustapausviittauksineen) ja tuomio 15.10.2015, Axa Belgium (C-494/14, EU:C:2015:692, 21 kohta oikeustapausviittauksineen); vastaavasti myös julkisasiamies Campos Sánchez-Bordonan ratkaisuehdotus Nerea (C-245/16, EU:C:2017:271, 49 kohta ja sitä seuraavat kohdat) tässä yhteydessä merkityksellisen käsitteen osalta.
10      Julkisasiamies Campos Sánchez-Bordonan ratkaisuehdotus Nerea (C-245/16, EU:C:2017:271, 48 kohta).
11      Tästä lähemmin tuomio 6.7.2017, Nerea (C-245/16, EU:C:2017:521) ja julkisasiamies Campos Sánchez-Bordonan ratkaisuehdotus Nerea (C-245/16, EU:C:2017:271).
12      Ks. ns. kannustavasta vaikutuksesta lähemmin 5.3.2019 annettu tuomio Eesti Pagar (C-349/17, EU:C:2019:172, 55 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
13      Samansuuntaisesti myös julkisasiamies Campos Sánchez-Bordonan ratkaisuehdotus Nerea (C‑245/16, EU:C:2017:271, 67 kohta).
14      Näin myös 5.3.2019 annetussa tuomiossa Eesti Pagar (C-349/17, EU:C:2019:172, 70 kohta).
15      Vrt. määräys 6.5.2020, Blumar ym. (C-415/19–C-417/19, EU:C:2020:360, 23 kohta) ja määräys 30.5.2018, Yanchev (C-481/17, ei julkaistu, EU:C:2018:352, 22 kohta), näin myös julkisasiamies Campos Sánchez-Bordonan ratkaisuehdotus Nerea (C-245/16, EU:C:2017:271, 74 kohta).
16      Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2014/24/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2014, L 94, s. 65).
17      Tuomio 2.6.2016, Pizzo (C-27/15, EU:C:2016:404, 49 kohta); tuomio 6.11.2014, Cartiera dell’Adda ja Cartiera di Cologno (C-42/13, EU:C:2014:2345, 45 kohta) ja tuomio 2.5.2019, Lavorgna (C-309/18, EU:C:2019:350, 28 kohta).
18      Tuomio 6.11.2014, Cartiera dell’Adda ja Cartiera di Cologno (C-42/13, EU:C:2014:2345, 46 kohta); vastaavasti tuomio 2.6.2016, Pizzo (C-27/15, EU:C:2016:404, 50 kohta).
19      Vastaavasti tuomio 28.10.2020, INAIL (C-608/19, EU:C:2020:865, 46 kohta), jonka mukaan jäsenvaltioiden ei tarvitse antaa hakijayrityksille lupaa muuttaa tukihakemustaan, jottei vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä ei ylity.
20      Tuomio 6.11.2014, Cartiera dell’Adda ja Cartiera di Cologno (C-42/13, EU:C:2014:2345, 45 ja 46 kohta), samoin tuomio 2.6.2016, Pizzo (C-27/15, EU:C:2016:404, 49 ja 50 kohta); ks. kuitenkin myös tuomio 2.5.2019, Lavorgna (C-309/18, EU:C:2019:350, 31 kohta).
21      Tuomiossa 28.10.2020, INAIL (C-608/19, EU:C:2020:865, 42 kohta) puhutaan joka tapauksessa siitä, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus myöntää hakijayrityksille oikeus muuttaa tukihakemustaan pienentämällä haetun rahoituksen määrää.