62023TJ0102
UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (ensimmäinen jaosto)
30 päivänä huhtikuuta 2025 (
*1
)
Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka – Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta toteutetut rajoittavat toimenpiteet – Varojen jäädyttäminen – Luettelo henkilöistä, yhteisöistä ja elimistä, joihin varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämistä sovelletaan – Kantajan nimen sisällyttäminen luetteloon ja pysyttäminen siinä – Lähellä olemisen käsite – Päätöksen 2014/145/YUTP 2 artiklan 1 kohdan loppuosa – Asetuksen (EU) N:o 269/2014 3 artiklan 1 kohdan loppuosa – Perusteluvelvollisuus – Puolustautumisoikeudet – Arviointivirhe – Oikeasuhteisuus – Lainvastaisuusväite
Asiassa T‑102/23,
SBK Art OOO, kotipaikka Moskova (Venäjä), edustajinaan asianajajat G. Lansky ja P. Goeth,
kantajana,
vastaan
Euroopan unionin neuvosto, asiamiehenään A. Boggio-Tomasaz, avustajaan asianajaja B. Maingain,
vastaajana,
jota tukevat
Kroatian tasavalta, asiamiehenään G. Vidović Mesarek,
Alankomaiden kuningaskunta, asiamiehinään M. Bulterman, A. Hanje ja C. Schillemans,
ja
Euroopan komissio, asiamiehinään M. Carpus Carcea, C. Georgieva ja L. Puccio,
väliintulijoina,
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja R. Mastroianni sekä tuomarit M. Brkan (esittelevä tuomari) ja T. Tóth,
kirjaaja: hallintovirkamies I. Kurme,
ottaen huomioon 27.2.2024 annetun määräyksen SBK Art v. neuvosto (T‑102/23 R, ei julkaistu),
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn ja erityisesti
–
unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 26.02.2023 jätetyn kannekirjelmän
–
unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 13.4.2023 jätetyn kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän
–
29.6.2023 tehdyn päätöksen, jolla Alankomaiden kuningaskunta hyväksyttiin väliintulijaksi tukemaan neuvoston vaatimuksia,
–
ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 27.7.2023 antaman määräyksen, jolla komissio hyväksyttiin väliintulijaksi tukemaan neuvoston vaatimuksia,
–
ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 8.9.2023 antaman määräyksen, jolla Kroatian tasavalta hyväksyttiin väliintulijaksi tukemaan neuvoston vaatimuksia,
–
unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 24.11.2023 jätetyn kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän
–
ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 13.12.2023 antaman määräyksen, joka koskee kantajan luottamuksellista käsittelyä koskevaa pyyntöä Kroatian tasavaltaan nähden,
–
unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 18.4.2024 jätetyn kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän
–
ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 14.10.2024 tekemän päätöksen olla sisällyttämättä asiakirja-aineistoon unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 9.10.2024 jätettyä kanteen tarkistamista koskevaa kirjelmää
–
kantajan 18.10.2024 päivätyn kirjeen, joka koskee Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklan toisen kohdan soveltamista,
–
unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 18.10.2024 jätetyt kantajan asiakirjat, jotka on sisällytetty asiakirja-aineistoon,
–
unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 5.11.2024 jätetyt kantajan asiakirjat, jotka on sisällytetty asiakirja-aineistoon,
ottaen huomioon 6.11.2024 pidetyssä istunnossa esitetyn,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Kantaja SBK Art OOO vaatii SEUT 263 artiklaan perustuvalla kanteellaan unionin yleistä tuomioistuinta kumoamaan ensinnäkin rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 16.12.2022 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2022/2477 (EUVL 2022, L 322 I, s. 466) ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta 16.12.2022 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2022/2476 (EUVL 2022, L 322 I, s. 318) (jäljempänä yhdessä alkuperäiset toimet), toiseksi rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 13.3.2023 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2023/572 (EUVL 2023, L 75 I, s. 134) ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta 13.3.2023 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2023/571 (EUVL 2023, L 75 I, s. 1) (jäljempänä yhdessä maaliskuun 2023 pysyttämistoimet), kolmanneksi rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 13.9.2023 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2023/1767 (EUVL 2023, L 226, s. 104) ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta 13.9.2023 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2023/1765 (EUVL 2023, L 226, s. 3) (jäljempänä yhdessä syyskuun 2023 pysyttämistoimet) sekä neljänneksi rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta annetun päätöksen 2014/145/YUTP muuttamisesta 12.3.2024 annetun neuvoston päätöksen (YUTP) 2024/847 (EUVL L, 2024/847) ja Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 269/2014 täytäntöönpanosta 12.3.2024 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2024/849 (JO L, 2024/849) (jäljempänä yhdessä maaliskuun 2024 pysyttämistoimet) siltä osin kuin kyseiset toimet (jäljempänä yhdessä riidanalaiset toimet) koskevat kantajaa.
Asian tausta ja kanteen nostamisen jälkeiset tosiseikat
2
Kantaja on Venäjän oikeuden mukaan perustettu rajavastuuyhtiö.
3
Käsiteltävä asia liittyy Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta Euroopan unionissa käyttöön otettuihin rajoittaviin toimenpiteisiin.
4
Euroopan unionin neuvosto antoi 17.3.2014 SEU 29 artiklan nojalla päätöksen 2014/145/YUTP rajoittavista toimenpiteistä Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta (EUVL 2014, L 78, s. 16). Neuvosto antoi samana päivänä myös SEUT 215 artiklan 2 kohdan nojalla asetuksen (EU) N:o 269/2014 Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä heikentävien tai uhkaavien toimien johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä (EUVL 2014, L 78, s. 6).
5
Ukrainan tilanteen vakavuuden vuoksi neuvosto antoi 25.2.2022 yhtäältä päätöksen (YUTP) 2022/329 päätöksen 2014/145 muuttamisesta (EUVL 2022, L 50, s. 1) ja toisaalta asetuksen (EU) 2022/330 asetuksen N:o 269/2014 muuttamisesta (EUVL 2022, L 51, s. 1) erityisesti niiden kriteerien muuttamiseksi, joiden nojalla luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, yhteisöihin tai elimiin voidaan kohdistaa kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä.
6
Päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäädytetään kaikki varat ja taloudelliset resurssit, jotka kuuluvat seuraaville, liitteessä luetelluille tahoille tai ovat niiden omistuksessa, hallussa tai määräysvallassa:
– –
f)
luonnolliset henkilöt, oikeushenkilöt, yhteisöt tai elimet, jotka antavat aineellista tai taloudellista tukea Venäjän federaation hallitukselle, joka on vastuussa Krimin liittämisestä ja Ukrainan vakauden horjuttamisesta, tai hyötyvät siitä; tai
g)
johtavat liike-elämän edustajat tai oikeushenkilöt, yhteisöt tai elimet, jotka toimivat sellaisilla talouden aloilla, jotka muodostavat merkittävän tulonlähteen Venäjän federaation hallitukselle, joka on vastuussa Krimin liittämisestä ja Ukrainan vakauden horjuttamisesta
sekä näitä lähellä olevat luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, yhteisöt tai elimet, liitteessä luetellun mukaisesti.”
7
Kyseistä varojen jäädyttämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt määritellään päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklaa seuraavissa artikloissa.
8
Asetuksessa N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, velvoitetaan toteuttamaan varojen jäädyttämistä koskevia toimenpiteitä ja määritellään kyseistä varojen jäädyttämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt pääosin samaa sanamuotoa käyttäen kuin päätöksessä 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329. Kyseisen asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a–g alakohdassa nimittäin toistetaan olennaisilta osin mainitun päätöksen 2 artiklan 1 kohdan a–g alakohta.
Kantajan nimen alkuperäinen merkitseminen riidanalaisiin luetteloihin
9
Neuvosto antoi 21.7.2022 päätöksen (YUTP) 2022/1272 päätöksen 2014/145 muuttamisesta (EUVL 2022, L 193, s. 219) ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2022/1270 asetuksen N:o 269/2014 täytäntöönpanosta (EUVL 2022, L 193, s. 133), joilla se lisäsi Sberbank-yhtiön päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, liitteessä olevaan luetteloon ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, liitteessä I olevaan luetteloon (jäljempänä riidanalaiset luettelot).
10
Neuvosto antoi 16.12.2022 alkuperäiset toimet, joilla se lisäsi kantajan nimen riidanalaisiin luetteloihin seuraavin perustein:
”[Kantaja] on Venäjän federaatiossa toimiva yritys, joka on yhteydessä Sberbankiin. [Kantaja] perustettiin Sberbankin tytäryhtiöksi ennen Sberbankin merkitsemistä pakoteluetteloon, jotta sillä olisi hallussaan Sberbankin osuuksia Fortenova-konsernissa. Sberbank säilyttää tosiasiallisen määräysvallan [kantajaan nähden] huolimatta sen osakkeiden väitetystä siirtämisestä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa toimivalle liikemiehelle.
[Kantaja] on näin ollen yhteydessä Sberbankiin, joka on merkitty luetteloon yhteisönä, joka tukee taloudellisesti Venäjän federaation hallitusta ja toimii sellaisella talouden alalla, joka tarjoaa sille merkittävän tulonlähteen.”
11
Neuvosto julkaisi 19.12.2022 Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen henkilöille, yhteisöille ja elimille, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä, joista säädetään päätöksessä 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/2477, ja asetuksessa N:o 269/2014, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön täytäntöönpanoasetuksella 2022/2476 (EUVL 2022, C 481 I, s. 1). Tässä ilmoituksessa todettiin muun muassa, että asianomaiset henkilöt voivat esittää neuvostolle pyynnön, että neuvosto harkitsisi uudelleen päätöstään sisällyttää niiden nimet riidanalaisiin luetteloihin, ja että tällaisen pyynnön tueksi on liitettävä asianmukaiset asiakirjat.
12
Kantaja pyysi 21.12.2022 päivätyllä kirjeellä neuvostoa toimittamaan asiakirja-aineiston, jonka perusteella se oli merkinnyt kantajan nimen riidanalaisiin luetteloihin.
13
Neuvosto toimitti 11.1.2023 kantajalle tiedot, jotka sisältyivät 15.3.2022 päivättyyn asiakirja-aineistoon WK 17709/2022 INIT ja johon kantajaa koskevat todisteet sisältyivät (jäljempänä ensimmäinen WK-aineisto).
Kantajan nimen pysyttäminen riidanalaisissa luetteloissa 15.9.2023 saakka
14
Neuvosto toimitti 6.2.2023 kantajalle 25.1.2023 päivätyn asiakirja-aineiston WK 17709/2022 ADD 1 (jäljempänä toinen WK-aineisto) ja 30.1.2023 päivätyn asiakirja-aineiston WK 1325/23 INIT (jäljempänä kolmas WK-aineisto).
15
Kantaja esitti 9.3.2023 päivätyllä kirjeellä neuvostolle pyynnön, että se harkitsisi uudelleen kantajan nimen merkitsemistä riidanalaisiin luetteloihin.
16
Neuvosto antoi 13.3.2023 maaliskuun 2023 pysyttämistoimet, joilla kantajaan kohdistettuja rajoittavia toimenpiteitä jatkettiin 15.9.2023 saakka samoin perustein kuin edellä 10 kohdassa on esitetty.
17
Kantaja esitti 13.4.2023 päivätyllä kirjeellä neuvostolle toisen uudelleentarkastelua koskevan pyynnön.
Kantajan nimen pysyttäminen riidanalaisissa luetteloissa 15.3.2024 saakka
18
Neuvosto antoi 13.9.2023 syyskuun 2023 pysyttämistoimet, joilla kantajaan kohdistettuja rajoittavia toimenpiteitä jatkettiin 15.3.2024 saakka samoin perustein kuin edellä 10 kohdassa on esitetty.
19
Neuvosto ilmoitti kantajalle 15.9.2023 päivätyllä kirjeellä päätöksestään pysyttää kantajan nimi riidanalaisissa luetteloissa.
20
Kantaja esitti 22.9.2023 päivätyllä kirjeellään neuvostolle kolmannen uudelleentarkastelua koskevan pyynnön.
Kantajan nimen pysyttäminen riidanalaisissa luetteloissa 15.9.2024 saakka
21
Neuvosto antoi 12.3.2024 maaliskuun 2024 pysyttämistoimet, joilla kantajaan kohdistettuja rajoittavia toimenpiteitä jatkettiin 15.9.2024 saakka samoin perustein kuin edellä 10 kohdassa on esitetty.
22
Neuvosto hylkäsi 13.3.2024 päivätyllä kirjeellään kantajan uudelleentarkastelua koskevan pyynnön, joka oli vastaanotettu 25.9.2023, ja totesi, että kantajan huomautukset eivät kyseenalaistaneet sen arviointia, jonka mukaan päätökselle merkitä kantajan nimi riidanalaisiin luetteloihin oli riittävät perusteet, ja antoi kantajalle tiedoksi päätöksensä pysyttää sen nimi riidanalaisissa luetteloissa.
Kantajan nimen pysyttäminen riidanalaisissa luetteloissa 15.3.2025 saakka
23
Neuvosto antoi 12.9.2024 päätöksen (YUTP) 2024/2456 päätöksen 2014/145 muuttamisesta (EUVL L, 2024/2456) ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2024/2455 asetuksen N:o 269/2014 täytäntöönpanosta (EUVL L, 2024/2455) (jäljempänä yhdessä syyskuun 2024 pysyttämistoimet), joilla kantajaan kohdistettuja rajoittavia toimenpiteitä jatkettiin 15.3.2025 saakka samoin perustein kuin edellä 10 kohdassa on esitetty.
Asianosaisten vaatimukset
24
Kantaja vaatii kirjelmiensä viimeisimmässä versiossa, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa riidanalaiset toimet siltä osin kuin ne koskevat kantajaa
–
velvoittaa neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
25
Neuvosto, jota komissio, Kroatian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio tukevat, vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Kanteen tutkittavaksi ottaminen siltä osin kuin se koskee täytäntöönpanoasetusta 2023/1765
26
Neuvosto, jota komissio tukee, väittää huomautuksissaan, jotka koskevat toista kanteen tarkistamista koskevaa kirjelmää, että kanne on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin siinä vaaditaan täytäntöönpanoasetuksen 2023/1765 kumoamista. Neuvoston mukaan kyseisellä asetuksella tehdyt muutokset eivät koske kantajan nimen merkitsemistä riidanalaisiin luetteloihin eivätkä ne siten koske kantajaa suoraan tai välillisesti.
27
Kantaja väittää, että vaikka täytäntöönpanoasetuksella 2023/1765 tehdyt muutokset eivät varsinaisesti koske kantajan nimen merkitsemistä riidanalaisiin luetteloihin, sillä vahvistetaan hiljaisesti aiempi luetteloon merkitseminen ja erityisesti kantajaa koskevat merkitsemisperusteet.
28
Kantaja väittää lisäksi, että neuvostolla on velvollisuus tutkia sen tilanne aina tarkastellessaan uudelleen sen nimen merkitsemistä riidanalaisiin luetteloihin. Koska tätä velvollisuutta ei täytetty täytäntöönpanoasetuksessa 2023/1765, tämä merkitsee kantajan oikeuksia loukkaamista ja mainittu asetus koskee kantajaa suoraan ja erikseen.
29
Täytäntöönpanoasetuksesta 2023/1765 nostetun kanteen tutkittavaksi ottamisen arvioinnissa on näin ollen otettava huomioon, että neuvostolla on asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti velvollisuus tarkastella kyseisen asetuksen liitteessä I olevaa luetteloa uudelleen säännöllisin väliajoin. Tältä osin on aiheellista huomauttaa, että uudelleentarkastelujen johdosta annetuissa täytäntöönpanoasetuksissa, kuten täytäntöönpanoasetuksessa 2023/1765, viitataan ainoastaan riidanalaisiin luetteloihin asianomaisen uudelleentarkastelun päätteeksi tehtyihin muutoksiin ja poistoihin, jolloin näiden täytäntöönpanoasetusten nojalla niiden merkintöjen, joita ei ole muutettu tai poistettu, voimassaoloa jatketaan (ks. analogisesti tuomio 28.4.2021, Sharif v. neuvosto, T‑540/19, ei julkaistu, EU:T:2021:220, 48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
30
Oikeuskäytännön mukaan siinäkin tapauksessa, ettei asianomaista henkilöä mainita nimenomaisesti myöhemmin annetussa toimessa, jolla muutetaan luetteloa, johon tämän nimi on merkitty, ja vaikka kyseisessä annetussa toimessa ei muutettaisi niitä perusteita, joilla kyseisen henkilön nimi oli alun perin merkitty luetteloon, tällainen toimi on ymmärrettävä – kun otetaan huomioon neuvoston velvollisuus tarkastella kyseistä luetteloa uudelleen säännöllisin väliajoin – siten, että neuvosto ilmaisee haluavansa säilyttää asianomaisen henkilön nimen mainitussa luettelossa sillä seurauksella, että tämän varat pysyvät jäädytettyinä (ks. tuomio 11.9.2024, NSD v. neuvosto, T‑494/22, EU:T:2024:607, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
31
Lisäksi asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 14 artiklan 3 kohdan mukaan neuvoston on tarkasteltava uudelleen päätöstään merkitä henkilö riidanalaisiin luetteloihin, jos tehdään huomautuksia tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä. Toisesta kanteen tarkistamista koskevasta kirjelmästä ilmenee, että neuvosto ilmoitti kantajalle 15.9.2023 päivätyllä kirjeellä päättäneensä pitää voimassa siihen kohdistuvat rajoittavat toimenpiteet antamalla syyskuun 2023 pysyttämistoimet. Näin ollen on katsottava, että nämä toimet ovat seurausta kantajan tilanteen uudelleentarkastelusta.
32
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että käsiteltävä kanne voidaan ottaa tutkittavaksi siltä osin kuin siinä vaaditaan täytäntöönpanoasetuksen 2023/1765 kumoamista kantajaa koskevilta osin.
Lisänäytön esittäminen
33
Kantaja toimitti 18.10.2024 unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon saapuneeksi kirjatulla kirjeellä 19 lisäasiakirjaa vedoten unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohtaan. Se esittää kolmenlaisia lisätodisteita. Ensimmäiset todisteet koskevat väitettä, jonka mukaan se on syrjäytetty Fortenova Groupista. Toisilla todisteilla pyritään osoittamaan, ettei Sberbankilla ollut määräysvaltaa kantajaan nähden, ja kolmannet koskevat kantajan luovutusta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle.
34
Kantaja toimitti 5.11.2024 päivätyllä kirjeellä kaksi lisäasiakirjaa vedoten jälleen työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohtaan.
35
Perustellakseen kaikkien näiden todisteiden esittämistä myöhässä kantaja viittaa yhtäältä merkittävään ja viimeaikaiseen kehitykseen maaliskuun 2024 pysyttämistoimia koskevan kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän jättämisen jälkeen ja väitteeseen, jonka mukaan kantaja on syrjäytetty Fortenova Groupista, sekä toisaalta tarpeeseen vastata neuvoston väitteisiin.
36
Neuvosto, jota Kroatian tasavalta ja komissio tukevat, riitautti istunnossa edellä 33 ja 34 kohdassa mainittujen uusien todisteiden tutkittavaksi ottamisen sen takia, että ne oli esitetty liian myöhään.
37
On muistettava, että työjärjestyksen 85 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaan todisteet on esitettävä ensimmäisessä kirjelmien vaihdossa, mutta varsinaiset asianosaiset voivat poikkeuksellisesti esittää todisteita tai pyytää saada esittää näyttöä ennen asian käsittelyn suullisen vaiheen päättämistä, jos niiden esittämiseen vasta silloin on pätevä syy.
38
Työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohta ei ole 85 artiklan 2 kohdan tavoin pelkkä poikkeus työjärjestyksen 85 artiklan 1 kohdassa määrätystä yleisestä prekluusiosäännöstä vaan poikkeus työjärjestyksen 85 artiklan 1 kohdassa määrätystä periaatteellisesta säännöstä ja 85 artiklan 2 kohdassa määrätystä poikkeuksesta, ja työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu mahdollisuus on kyseisen määräyksen sanamuodon mukaan kyseessä vain poikkeuksellisesti ja sen soveltaminen edellyttää siis poikkeuksellisten olosuhteiden osoittamista (ks. tuomio 23.11.2023, Ryanair ja Airport Marketing Services, C‑758/21 P, EU:C:2023:917, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
39
Käsiteltävässä asiassa on todettava, ettei kantaja ole nimenomaisesti maininnut, minkä toimien kumoamisen tueksi kyseiset todisteet esitettiin työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdan nojalla. Kun otetaan huomioon kantajan kirjelmät, on kuitenkin tutkittava, onko nämä todisteet esitetty liian myöhään maaliskuun 2024 pysyttämistoimia koskevan kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän jättämiseen nähden.
40
On todettava yhtäältä ensimmäisten asiakirjojen osalta, jotka koskevat kantajan väitettyä syrjäyttämistä Fortenova Groupista, että kantaja esittää yleisiä investointiehtoja koskevan päiväämättömän tietolomakkeen, päiväämättömän merkintäsopimuksen ja 8.4.2022 päivätyn otteen komission asiakirjasta, joka koskee rajoittavien toimenpiteiden alalla usein esitettyjä kysymyksiä (liitteet J.3, J.4 ja J.8). Koska näitä asiakirjoja ei ole päivätty tai ne on päivätty ennen maaliskuun 2024 pysyttämistoimia koskevan kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän jättämistä, on katsottava, että ne on toimitettu liian myöhään. Koska kantaja on viitannut ainoastaan merkittävään ja viimeaikaiseen kehitykseen, joka liittyy sen syrjäyttämiseen Fortenova Groupista, eikä se ole osoittanut poikkeuksellisia olosuhteita, nämä asiakirjat on kuitenkin jätettävä tutkimatta työjärjestyksen 85 artiklan 1 ja 3 kohdan nojalla (ks. vastaavasti tuomio 12.10.2017, Moravia Consulting v. EUIPO – Citizen Systems Europe (SDC‑554S), T‑316/16, EU:T:2017:717, 63 kohta). Toisaalta kantaja esittää asiassa C‑465/24 2.7.2024 esitetyn ennakkoratkaisupyynnön yhteenvedon, Open Pass AG:n 8.8.2024 päivätyn tarjousilmoituksen, 11.6.2024 päivätyn yrityskeskittymien valvontaa koskevan komission ilmoituksen, heinä- ja elokuussa 2024 päivätyt sähköpostiviestit ja Fortenova Groupin 2.8.2024 päivätyn asiakirjan Fortenova Groupin maataloustoimintojen luovutuksesta (liitteet J.1 ja J.2 sekä J.5–J.7).
41
On muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin toimen laillisuutta on arvioitava toimen antamisajankohtana olemassa olleiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella (ks. vastaavasti tuomio 3.9.2015, Inuit Tapiriit Kanatami ym. v. komissio, C‑398/13 P, EU:C:2015:535, 22 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 4.9.2015, NIOC ym. v. neuvosto, T‑577/12, ei julkaistu, EU:T:2015:596, 112 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
42
Kyseisissä asiakirjoissa kuitenkin viitataan riidanalaisten toimien, jotka annettiin 16.12.2022, 13.3.2023, 13.9.2023 ja 12.3.2024, jälkeisiin tosiseikkoihin. Niitä ei siis voida ottaa huomioon näiden toimien laillisuuden arvioinnissa. Ilman, että on tarpeen lausua näytön esittämistä koskevan pyynnön tutkittavaksi ottamisesta, on näin ollen todettava, että koska näillä asiakirjoilla ei ole vaikutusta riidanalaisten toimien laillisuuden tutkimiseen, tällä näytön esittämistä koskevalla pyynnöllä ei ole merkitystä käsiteltävässä asiassa.
43
Kun on kyse toisista todisteista, jotka koskevat sitä, ettei Sberbankilla ollut määräysvaltaa kantajaan nähden, kantaja esittää vuosina 2022 tai 2023 julkaistuja lehtiartikkeleita (liitteet J.9–J.12). On kuitenkin huomattava, että nämä lehtiartikkelit toimitettiin jo kantajan huomautusten, jotka koskevat Kroatian tasavallan väliintulokirjelmää, liitteenä (huomautusten liitteet 3, 4, 8 ja 9) ja että ne voitiin ottaa tutkittaviksi siltä osin kuin niillä pyrittiin vastaamaan Kroatian tasavallan väliintulokirjelmään. Näiden todisteiden tutkittavaksi ottamisesta ei siten ole tarpeen lausua työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdan nojalla.
44
Kantaja esittää lisäksi käännöksen Fortenova Groupin osakkeenomistajan haastattelusta (liite J.13). On kuitenkin todettava, että kyse on päiväämättömästä asiakirjasta, joka on katsottava esitetyn liian myöhään työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Kantaja on ainoastaan todennut 18.10.2024 päivätyssä kirjeessä, että kyseinen asiakirja oli merkityksellinen käsiteltävässä asiassa. Kantaja ei siten ole esittänyt pätevää syytä tämän todisteen esittämiselle myöhässä, joten se on jätettävä tutkimatta työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdan nojalla.
45
Kolmansien todisteiden osalta, jotka koskevat kantajan luovutusta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle, on todettava, että kyse on mainitun sijoittajan antamasta 31.10.2022 päivätystä valtakirjasta, 31.10.2022 päivätyistä maksutositteista, 24.2.2022 päivätystä myyntisopimuksesta ja 31.5.2022 päivätystä lisäsopimuksesta, kantajan päiväämättömästä suostumuksesta saatavan siirtoon, 31.10.2022 päivätystä saatavan siirtoa koskevasta ilmoituksesta ja samana päivänä päivätystä asiakirjasta, jossa vahvistetaan maksun suorittaminen saatavan siirtoa koskevan sopimuksen mukaisesti (liitteet J.14–J.19). Koska näitä asiakirjoja ei ole päivätty tai koska niiden päiväys on ajalta ennen maaliskuun 2024 pysyttämistoimia koskevan kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän jättämistä, ne on katsottava esitetyn liian myöhään. Perustellakseen näiden asiakirjojen esittämistä myöhässä kantaja on kuitenkin ainoastaan viitannut tarpeeseen vastata neuvoston huomautuksiin. On todettava, ettei kantaja ole esittänyt syitä, joiden vuoksi se ei kyennyt esittämään niitä aikaisemmin. Näin ollen nämä todisteet on jätettävä tutkimatta.
46
Kantajan 5.11.2024 esittämistä asiakirjoista on todettava, että kyse on Agrokor-yhtiön arvoa koskevasta 8.6.2018 päivätystä arviosta ja 11.1.2019 päivätystä samaa yhtiötä koskevasta artikkelista. Koska näiden asiakirjojen päiväys on ajalta ennen maaliskuun 2024 pysyttämistoimia koskevan kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän jättämistä, ne on katsottava esitetyn liian myöhään. Kantaja tyytyy toteamaan, että se on voinut tutustua näihin asiakirjoihin vasta äskettäin niiden muutosten vuoksi, jotka liittyvät sen väitettyyn syrjäyttämiseen Fortenova Groupista. On kuitenkin todettava, että kantaja viittaa jo kannekirjelmässään Agrokorin rakenneuudistukseen, joka johti Fortenova Groupin perustamiseen. Kantaja ei siten ole esittänyt syitä, joiden vuoksi se ei kyennyt esittämään näitä Agrokoria koskevia asiakirjoja viimeistään maaliskuun 2024 pysyttämistoimia koskevan kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän yhteydessä, joten se ei ole esittänyt pätevää syytä niiden esittämiselle liian myöhään.
47
Näin ollen on katsottava, ettei kantaja ole esittänyt työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua pätevää syytä tämän lisänäytön esittämiselle myöhässä, joten kyseinen lisänäyttö on jätettävä tutkimatta.
48
Kantaja ei siten voi vedota työjärjestyksen 85 artiklan 3 kohtaan esittääkseen tämän lisänäytön, koska se on osittain jätettävä tutkimatta ja koska sillä ei osittain ole vaikutusta riidanalaisten toimien laillisuuteen.
Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklan soveltamista koskeva vaatimus, joka on esitetty 18.10.2024
49
Kantaja toimitti 9.10.2024 unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon erillisellä asiakirjalla työjärjestyksen 86 artiklan 1 kohdan perusteella kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän, jolla vaadittiin syyskuun 2024 pysyttämistoimien kumoamista kantajaa koskevilta osin.
50
Työjärjestyksen – sellaisena kuin se on muutettuna unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestykseen 12.8.2024 tehdyillä muutoksilla (EUVL L, 2024/2095), jotka tulivat voimaan 1.9.2024 – 86 artiklan 1 kohdassa todetaan, että jos toimi, jonka kumoamista vaaditaan, on korvattu tai sitä on muutettu toisella toimella, jonka kohde on sama, kantaja saa tämän uuden seikan huomioon ottamiseksi tarkistaa kannetta viimeistään kahden viikon kuluttua siitä, kun päätös asianosaisten kuulemiseksi pidettävän istunnon ajankohdan vahvistamisesta on annettu tiedoksi, tai ennen kuin unionin yleisen tuomioistuimen päätös asian ratkaisemisesta ilman käsittelyn suullista vaihetta on annettu tiedoksi.
51
Työjärjestyksen 246 artiklan 3 kohdassa todetaan, että mitä 86 artiklan 1 kohdassa määrätään, sovelletaan vain, kun 86 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu määräaika – eli SEUT 263 artiklan kuudennessa kohdassa määrätty kanteen nostamisen määräaika – alkaa kulua 1.9.2024 tai sen jälkeen.
52
On kuitenkin todettava yhtäältä, että toimet, joita kanteen tarkistaminen koskee, hyväksyttiin 12.9.2024 ja julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä seuraavana päivänä, joten SEUT 263 artiklan kuudennessa kohdassa määrätty kanteen nostamisen määräaika alkoi kulua 1.9.2024 jälkeen ja käsiteltävässä asiassa on siis sovellettava työjärjestyksen 86 artiklan 1 kohtaa, ja toisaalta, että kantajalle annettiin tiedoksi kutsu istuntoon 18.9.2024. Näin ollen määräaika, joka koski syyskuun 2024 pysyttämistoimien kumoamista koskevan kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän toimittamista, päättyi 2.10.2024.
53
Koska kanteen tarkistamista koskeva kirjelmä jätettiin unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon työjärjestyksen 86 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättymisen jälkeen, tätä kirjelmää ei ensimmäisen jaoston puheenjohtajan 14.10.2024 tekemän päätöksen mukaisesti sisällytetty asiakirja-aineistoon, mistä kantajalle ilmoitettiin samana päivänä kirjaamon kirjeellä.
54
Kantaja esitti 18.10.2024 päivätyllä kirjeellään Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklaan perustuvan vaatimuksen. Kun kantajalta tiedusteltiin tästä istunnossa, se täsmensi mainittua vaatimusta siten, että sillä pyrittiin siihen, että unionin yleinen tuomioistuin ottaisi Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklan nojalla tutkittavaksi kanteen tarkistamista koskevan kirjelmän, joka oli esitetty myöhässä. Kantaja väittää, että ennalta arvaamattomat seikat estivät sitä toimittamasta kyseistä kanteen tarkistamista koskevaa kirjelmää työjärjestyksen, sellaisena kuin se on muutettuna, 86 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa. Kantaja nimittäin väittää, että koska työjärjestyksen muutokset julkaistiin tuomioistuimen lomapäivien aikana väitetysti epäselvin tiedoin EUR-Lex-verkkosivustolla, tämä on luonut tilanteen, jossa kantajan oli mahdotonta ennakoida, että unionin yleinen tuomioistuin muuttaisi tunnettua ja tärkeää määräaikaa muutaman viikon kuluessa ilman minkäänlaista ennakkovaroitusta tai ‑ilmoitusta.
55
Neuvosto, jota Kroatian tasavalta ja komissio tukevat, kiistää kantajan argumentit.
56
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee tältä osin, että prosessuaalisia määräaikoja koskevien unionin määräysten soveltamisesta voidaan Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklan toisen kohdan mukaisesti poiketa ainoastaan täysin poikkeuksellisissa olosuhteissa eli ennalta arvaamattomien seikkojen tai ylivoimaisen esteen vuoksi, koska näiden määräysten tiukka soveltaminen vastaa oikeusvarmuuden vaatimuksia sekä tarvetta välttää lainkäytössä kaikkea syrjintää ja mielivaltaista kohtelua (ks. tuomio 14.12.2016, SV Capital v. ABE, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, 56 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
57
On muistettava, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklaa sovelletaan asian käsittelyyn unionin yleisessä tuomioistuimessa perussäännön 53 artiklan nojalla.
58
Unionin tuomioistuin on katsonut, että ylivoimaisen esteen ja ennalta arvaamattomien seikkojen käsitteet sisältävät objektiivisen osan, joka liittyy kantajan kannalta epätavallisiin ja kantajasta riippumattomiin seikkoihin, sekä subjektiivisen osan, joka koskee kantajan velvollisuutta suojautua epätavallisen tapahtuman seurauksilta toteuttamalla asianmukaisia toimenpiteitä joutumatta kuitenkaan tekemään kohtuuttomia uhrauksia. Kantajan on erityisesti valvottava huolella menettelyn etenemistä ja muun muassa oltava huolellinen asetettujen määräaikojen noudattamisen osalta (tuomio 15.12.1994, Bayer v. komissio, C‑195/91 P, EU:C:1994:412, 32 kohta).
59
Ennalta arvaamattomien seikkojen ja ylivoimaisen esteen käsitettä ei voida soveltaa tilanteessa, jossa huolellinen ja valistunut henkilö olisi objektiivisesti tarkasteltuna voinut välttää kanteen nostamista koskevan määräajan ylittymisen (ks. määräys 11.6.2020, GMPO v. komissio, C‑575/19 P, ei julkaistu, EU:C:2020:448, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
60
Lopuksi on muistettava, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklan toisen kohdan mukaan sen, joka vetoaa ennalta arvaamattomiin seikkoihin tai ylivoimaiseen esteeseen, on osoitettava niiden olemassaolo.
61
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että kantaja vetoaa siihen, että se sai työjärjestyksen muutokset tietoonsa liian myöhään, koska yhtäältä nämä muutokset julkaistiin tuomioistuimen lomakauden aikana ja toisaalta työjärjestys esitettiin epäselvästi EUR-Lex-verkkosivustolla siten, että nämä muutokset eivät käyneet siitä selvästi ilmi.
62
Kuten neuvosto perustellusti huomauttaa, on kuitenkin todettava, että työjärjestyksen muutokset julkaistiin virallisessa lehdessä 12.8.2024 ja niiden voimaantulopäiväksi ilmoitettiin 1.9.2024. Lisäksi Euroopan unionin tuomioistuin antoi niistä 30.8.2024 lehdistötiedotteen ja työjärjestyksen konsolidoitu versio oli saatavilla 1.9.2024 alkaen unionin tuomioistuimen verkkosivustolla. Myös 18.9.2024 päivätyssä kirjeessä, jolla kirjaamo kutsui asianosaiset istuntoon, oli linkki tähän työjärjestyksen konsolidoituun versioon.
63
Unionin toimielimen antamaan toimeen voidaan vedota luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä vastaan, kun viimeksi mainitut ovat voineet saada sen tietoonsa Euroopan unionin virallisessa lehdessä suoritetun asianmukaisen julkaisemisen kautta (ks. vastaavasti tuomio 11.12.2007, Skoma-Lux, C‑161/06, EU:C:2007:773, 37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Julkaisemisen jälkeen kukaan ei voi näet enää vedota siihen, että ei tunne virallisen lehden sisältöä.
64
Näin ollen kantaja ei ole osoittanut, että kyse oli ennalta arvaamattomista seikoista tai ylivoimaisesta esteestä, joiden perusteella tästä määräajasta voitiin poiketa Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklan toisen kohdan nojalla.
65
Edellä esitetyn perusteella vaatimus, jonka kantaja on esittänyt Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 45 artiklan nojalla, on hylättävä perusteettomana.
Asiakysymys
66
Kantaja esittää kanteensa tueksi lähinnä viisi kanneperustetta, jotka koskevat päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 1 kohdan loppuosaa ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 3 artiklan 1 kohdan loppuosaa koskevaa lainvastaisuusväitettä, kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamista, arviointivirhettä, suhteellisuusperiaatteen loukkaamista sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä.
Lähellä olemista koskevan kriteerin lainvastaisuutta koskeva väite
67
Kantaja esittää SEUT 277 artiklan perusteella lainvastaisuusväitteen, joka koskee päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 1 kohdan loppuosaa ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 3 artiklan 1 kohdan loppuosaa, joissa tarkoitetaan henkilöitä, jotka ovat lähellä henkilöä, johon sovelletaan päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 3 artiklan 1 kohdan mukaisia rajoittavia toimenpiteitä (jäljempänä lähellä olemista koskeva kriteeri).
68
Kantaja väittää, ettei lähellä olemista koskeva kriteeri ole SEU 21 artiklan ja SEUT 215 artiklan tavoitteiden mukainen, koska neuvosto voi tämän perusteen nojalla merkitä riidanalaisiin luetteloihin sellaisten henkilöiden nimet, joilla ei ole mitään yhteyttä kyseisten rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevaan hallintoon. Kantaja vetoaa oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamiseen. Kantaja riitauttaa etenkin lähellä olemista koskevan kriteerin laajan määritelmän, joka kantajan mielestä antaa neuvostolle rajoittamattoman ja mielivaltaisen harkintavallan sekä mahdollisuuden merkitä minkä tahansa henkilön riidanalaisiin luetteloihin.
69
Kantaja väittää vastauskirjelmässään, että sen nimen luetteloon merkitseminen on mielivaltaista yhtäältä siksi, että kantajan lisäksi ainoastaan yhden yhteisön nimi on merkitty riidanalaisiin luetteloihin yhteisönä, joka on lähellä toista yhteisöä, ja toisaalta siksi, että jos kantaja olisi edelleen Sberbankin määräysvallassa, kuten neuvosto väittää, sen nimeä ei olisi tarpeen merkitä riidanalaisiin luetteloihin.
70
Kantaja väittää myös, ettei se enää ole Sberbankin määräysvallassa.
71
Neuvosto, jota komissio tukee, kiistää kantajan argumentit.
72
SEUT 277 artiklan mukaan asianosainen voi riidassa, joka koskee unionin toimielimen, elimen tai laitoksen antamaa soveltamisalaltaan yleistä säädöstä, vaatia Euroopan unionin tuomioistuimessa 263 artiklan toisessa kohdassa mainitulla perusteella, että säädöstä ei sovelleta.
73
SEUT 277 artiklassa ilmaistaan yleinen periaate, jonka mukaan asianosaisella on saadakseen kumotuksi toimen, josta se voi nostaa kanteen, oikeus riitauttaa riidanalaisen toimen oikeusperustana olevien toimielinten aiempien toimien pätevyys liitännäisesti, jollei asianosaisella ollut oikeutta nostaa SEUT 263 artiklan nojalla suoraa kannetta näistä toimista, joiden seuraukset kohdistuvat täten asianosaiseen mutta joita tämä ei ole voinut vaatia kumottaviksi. Yleisesti sovellettavaa tointa, jonka lainvastaisuuteen vedotaan, on voitava soveltaa joko suoraan tai välillisesti kanteen kohteena olevaan asiaan, ja kanteen kohteena olevan yksittäistapausta koskevan päätöksen ja kyseisen yleisesti sovellettavan toimen välillä on oltava välitön oikeudellinen yhteys (ks. tuomio 17.2.2017, Islamic Republic of Iran Shipping Lines ym. v. neuvosto, T‑14/14 ja T‑87/14, EU:T:2017:102, 55 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
74
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin tuomioistuinten on niille EUT-sopimuksessa myönnetyn toimivallan mukaisesti valvottava, pääsääntöisesti täysimääräisesti, kaikkien unionin toimien laillisuutta perusoikeuksien kannalta, jotka ovat erottamaton osa unionin oikeusjärjestystä ja joihin kuuluvat muun muassa puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen ja oikeus tehokkaaseen tuomioistuimen tarjoamaan oikeussuojaan (ks. vastaavasti tuomio 3.9.2008, Kadi ja Al Barakaat International Foundation v. neuvosto ja komissio, C‑402/05 P ja C‑415/05 P, EU:C:2008:461, 326 kohta ja tuomio 18.7.2013, komissio ym. v. Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 97 ja 98 kohta).
75
Neuvostolla on kuitenkin laaja harkintavalta rajoittavien toimenpiteiden oikeudellisten arviointiperusteiden yleisen ja abstraktin määrittelyn ja niiden toteuttamista koskevien menettelytapojen osalta (ks. vastaavasti tuomio 21.4.2015, Anbouba v. neuvosto, C‑605/13 P, EU:C:2015:248, 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Näin ollen yleisesti sovellettaviin sääntöihin, joissa nämä perusteet ja menettelytavat määritellään – kuten toimiin, joissa vahvistetaan nimen luetteloon merkitsemisen ja siinä pysyttämisen perusteet ja joita tämä kanneperuste koskee – kohdistuu vain rajoitettu tuomioistuinvalvonta, joka rajoittuu menettelyä ja perusteluja koskevien sääntöjen noudattamisen ja tosiseikkojen aineellisen paikkansapitävyyden sekä sen tarkistamiseen, ettei tosiseikkojen arvioinnissa ole tehty oikeudellista virhettä tai ilmeistä arviointivirhettä ja ettei harkintavaltaa ole käytetty väärin (ks. tuomio 15.11.2023, OT v. neuvosto, T‑193/22, EU:T:2023:716, 35 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
76
Kantaja katsoo, ettei lähellä olemista koskeva kriteeri ole SEU 21 artiklan ja SEUT 215 artiklan mukainen ja että se loukkaa oikeusvarmuuden periaatetta.
77
Ensinnäkin oikeusvarmuuden periaate edellyttää, että unionin lainsäädäntö on selvää ja että sen soveltaminen on yksityisten ennakoitavissa (ks. tuomio 15.11.2023, OT v. neuvosto, T‑193/22, EU:T:2023:716, 42 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
78
Tältä osin on katsottu, että lähellä olemista koskevalla kriteerillä rajoitetaan neuvoston harkintavaltaa, kun siinä otetaan käyttöön objektiiviset kriteerit, joilla taataan unionin oikeudessa edellytetty ennustettavuuden aste ja oikeusvarmuuden periaatteen noudattaminen (tuomio 6.9.2023, Pumpyanskiy v. neuvosto, T‑291/22, ei julkaistu, EU:T:2023:499, 126 kohta).
79
Toiseksi on todettava, että kantaja esittää kanneperusteen, joka koskee SEUT 215 artiklan rikkomista, koska rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja kyseisen kolmannen maan välillä ei ole riittävää yhteyttä, ja vetoaa erityisesti 13.3.2012 annettuun tuomioon Tay Za v. neuvosto (C‑376/10 P, EU:C:2012:138, 64 ja 68 kohta). On kuitenkin huomattava, ettei kantajan mainitsema oikeuskäytäntö koske SEUT 215 artiklaa vaan EY 60 ja EY 301 artiklaa.
80
Oikeuskäytännöstä ilmenee kuitenkin, että primaarioikeuden muututtua Lissabonin sopimuksen tultua voimaan 1.12.2009 EY 60 artiklan, joka koskee rajoittavia toimenpiteitä pääomanliikkeiden ja maksujen osalta, ja EY 301 artiklan, jossa määrätään taloudellisten suhteiden keskeyttämisestä kokonaan tai osittain yhden tai useamman kolmannen valtion kanssa taikka niiden vähentämisestä, sisältö ilmenee SEUT 215 artiklasta. Neuvosto voi SEUT 215 artiklan 2 kohdan nojalla toteuttaa luonnollisiin henkilöihin tai oikeushenkilöihin, ryhmiin tai muihin kuin valtiollisiin yhteisöihin kohdistuvia rajoittavia toimenpiteitä eli toimenpiteitä, jotka ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa edellyttivät myös EY 308 artiklan sisällyttämistä niiden oikeusperustaan, jos niiden adressaateilla ei ollut minkäänlaista yhteyttä kolmatta valtiota johtaneeseen hallintoon (tuomio 19.7.2012, parlamentti v. neuvosto, C‑130/10, EU:C:2012:472, 51 ja 53 kohta).
81
Tästä seuraa, että kantajan väite, joka koskee SEUT 215 artiklan rikkomista, on hylättävä.
82
Kolmanneksi on todettava, ettei lähellä olemista koskeva kriteeri edellytä, että tämän kriteerin kohteena olevalla henkilöllä on suora yhteys Ukrainan tilanteeseen (ks. vastaavasti tuomio 11.9.2024, Ezubov v. neuvosto, T‑741/22, ei julkaistu, EU:T:2024:605, 120 kohta).
83
Mahdollisuus määrätä tällaisessa tilanteessa rajoittavia toimenpiteitä selittyy huomattavan suurella vaaralla, että kyseisiä toimenpiteitä kiertääkseen rajoittavien toimenpiteiden kohteena oleva henkilö käyttää hyväkseen yhteyttään itseään lähellä oleviin henkilöihin niitä painostaakseen (ks. vastaavasti tuomio 11.9.2024, Ezubov v. neuvosto, T‑741/22, ei julkaistu, EU:T:2024:605, 121 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
84
Näin ollen tämä kriteeri edistää rajoittavien toimenpiteiden tehokkuuden varmistamista ja sillä siis painostetaan Venäjän viranomaisia, jotta ne lopettavat Ukrainassa epävakautta aiheuttavat toimensa ja politiikkansa sekä sotilaallisen hyökkäyksensä Ukrainaan.
85
Tästä seuraa, että lähellä olemista koskeva kriteeri ja tältä osin toteutetut rajoittavat toimenpiteet palvelevat SEU 21 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua tavoitetta säilyttää rauha, estää konfliktit ja lujittaa kansainvälistä turvallisuutta San Franciscossa (Yhdysvallat) 26.6.1945 allekirjoitetun Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan päämäärien ja periaatteiden mukaisesti (ks. vastaavasti tuomio 15.11.2023, OT v. neuvosto, T‑193/22, EU:T:2023:716, 46 kohta).
86
Näin ollen kantajan argumentti, jonka mukaan Ukrainan tilanteen ja kyseisten rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien luonnollisten henkilöiden roolin välillä ei ole yhteyttä, on hylättävä.
87
Lisäksi on hylättävä kantajan argumentti, jonka mukaan sen nimen merkitseminen riidanalaisiin luetteloihin on mielivaltaista, koska kyseiset rajoittavat toimenpiteet kohdistuvat sen lisäksi ainoastaan yhteen yhteisöön lähellä olemista koskevan kriteerin nojalla. Tällainen argumentti nimittäin koskee lähellä olemista koskevan kriteerin soveltamista eikä sen määrittelyä.
88
Lisäksi kantajan argumentti, jonka mukaan se ei enää ole Sberbankin määräysvallassa, koskee sitä, ovatko luetteloon merkitsemisen perusteet perusteltuja, eikä sen kriteerin lainmukaisuutta, joka muodostaa oikeudellisen perustan sen nimen merkitsemiselle riidanalaisiin luetteloihin.
89
Tästä seuraa, että kantajan esittämä lainvastaisuusväite on hylättävä.
Perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä koskeva kanneperuste
90
Kantaja väittää, ettei neuvosto ole esittänyt riittäviä tai asianmukaisia perusteluja sen nimen merkitsemiselle riidanalaisiin luetteloihin, mikä on vastoin SEUT 296 artiklan toista kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 41 artiklan 2 kohdan c alakohtaa.
91
Kantaja väittää ensinnäkin, ettei se voinut riidanalaisten toimien asiayhteyden perusteella ymmärtää itseään koskevan toimenpiteen ulottuvuutta. Kantajan oli mielestään mahdotonta ennakoida neuvoston väittävän, että kantaja oli ”Sberbankin määräysvallassa”, vaikka Sberbank oli myynyt sen uudelle omistajalle.
92
Kantaja väittää toiseksi, että väitettä, jonka mukaan se on edelleen Sberbankin tosiasiallisessa määräysvallassa, ei ole selvennetty – riippumatta siitä, että tämä väite ei kantajan mukaan pidä paikkansa – vaikka neuvostolla oli käytännössä mahdollisuus esittää täsmällisemmät perustelut.
93
Kantaja lisää kolmanneksi vastauskirjelmässään, ettei se voi esitettyjen perustelujen nojalla ymmärtää täsmällisiä syitä, joiden vuoksi sen nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin ja pysytettiin niissä. Vaikka päätöksen 2022/2477 johdanto-osan kolmannen perustelukappaleen mukaan asiayhteytenä ovat Venäjän federaation ohjus- ja drooni-iskuista ukrainalaisia siviilejä vastaan, neuvosto ei anna mitään järkevää selitystä, joka osoittaisi, miten kantaja oli samassa tilanteessa kuin näistä iskuista ”vastuussa olevat henkilöt”.
94
Neuvosto, jota komissio tukee, kiistää kantajan argumentit.
95
On muistettava, että SEUT 296 artiklassa edellytetyistä perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimen antaneen toimielimen päättely siten, että niille, joita toimi koskee, selviävät sen syyt, jotta ne voivat arvioida sen perusteltavuutta ja että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimen laillisuuden (tuomio 15.11.2012, neuvosto v. Bamba, C‑417/11 P, EU:C:2012:718, 50 kohta; ks. myös tuomio 22.4.2021, neuvosto v. PKK, C‑46/19 P, EU:C:2021:316, 47 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
96
SEUT 296 artiklan mukainen perusteluvelvollisuus määräytyy kyseisen toimen luonteen ja sen asiayhteyden mukaan, jossa se on annettu. Perusteluvelvollisuuden täyttymistä on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella, joita ovat erityisesti toimen sisältö, esitettyjen perustelujen luonne ja se tarve, joka niillä, joille toimi on osoitettu, tai muilla henkilöillä, joita se koskee suoraan ja erikseen, voi olla saada selvennystä tilanteeseen. Ei etenkään edellytetä sitä, että perusteluissa esitetään kaikki asiaan liittyvät tosiseikat ja oikeudelliset seikat, eikä sitä, että niissä vastataan yksityiskohtaisesti huomautuksiin, jotka asianomainen on esittänyt, kun sitä on kuultu ennen kyseisen toimen antamista, koska tutkittaessa, ovatko perustelut riittäviä, on otettava huomioon niiden sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt. Asianomaiselle vastainen toimi on näin ollen riittävästi perusteltu silloin, kun se on tehty asianomaiselle tutussa asiayhteydessä, minkä vuoksi hän pystyy ymmärtämään itseensä kohdistuvan toimenpiteen ulottuvuuden (tuomio 15.11.2012, neuvosto v. Bamba, C‑417/11 P, EU:C:2012:718, 53 ja 54 kohta; ks. myös tuomio 22.4.2021, neuvosto v. PKK, C‑46/19 P, EU:C:2021:316, 48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
97
Lisäksi oikeuskäytännössä on täsmennetty, että rajoittavan toimenpiteen määräävän neuvoston toimen perusteluissa on mainittava paitsi tämän toimenpiteen oikeudellinen perusta myös erityiset ja konkreettiset syyt, joiden perusteella neuvosto katsoo harkintavaltaansa käyttäessään, että asianomaiseen on kohdistettava tällainen toimenpide (ks. tuomio 27.7.2022, RT France v. neuvosto, T‑125/22, EU:T:2022:483, 105 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
98
On myös syytä muistaa, että SEUT 296 artiklassa määrätty perusteluvelvollisuus on olennainen muotomääräys, joka on erotettava perustelujen aineellisesta paikkansapitävyydestä, joka koskee riidanalaisen toimen aineellista lainmukaisuutta (ks. vastaavasti tuomio 2.4.1998, komissio v. Sytraval ja Brink’s France, C‑367/95 P, EU:C:1998:154, 67 kohta). Päätöksen perusteluissa ilmaistaan näet virallisesti päätöksen perustana olevat syyt. Jos nämä syyt ovat virheellisiä, ne rasittavat päätöksen asiasisällön laillisuutta mutta eivät sen perusteluja, jotka saattavat olla riittävät, vaikka niissä esitetään virheellisiä syitä (tuomio 10.7.2008, Bertelsmann ja Sony Corporation of America v. Impala, C‑413/06 P, EU:C:2008:392, 181 kohta).
99
Ensinnäkin käsiteltävässä asiassa on tuotava esille, että yleinen asiayhteys, jonka perusteella neuvosto hyväksyi kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet, esitetään selkeästi riidanalaisten toimien johdanto-osan perustelukappaleissa, joissa viitataan erityisesti Venäjän federaation ilman edeltävää provokaatiota toteuttamaan perusteettomaan sotilaalliseen hyökkäykseen Ukrainaa vastaan. Myös oikeusperusteet, joiden nojalla kyseiset säädökset hyväksyttiin, eli SEU 29 artikla ja SEUT 215 artikla, mainitaan selkeästi.
100
Toiseksi kantajaan kohdistettujen riidanalaisten toimien perustelut on esitetty edellä 10 kohdassa. Toisin kuin kantaja väittää, on todettava, että perustelut ovat sanamuotonsa perusteella riittävän selkeitä ja täsmällisiä, jotta kantaja voi ymmärtää syyt, joiden vuoksi sen nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin ja sittemmin pysytettiin niissä. Näistä perusteluista ilmenee erityisesti, että neuvosto merkitsi alkuperäisillä toimilla sekä maaliskuun 2023, syyskuun 2023 ja maaliskuun 2024 pysyttämistoimilla kantajan nimen riidanalaisiin luetteloihin ja pysytti sen niissä lähellä olemista koskevan kriteerin nojalla.
101
Perusteluista nimittäin ilmenee selvästi, että kantajan nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin sillä perusteella, että se ”on yhteydessä Sberbankiin”, koska Sberbank säilytti tosiasiallisen määräysvallan kantajaan nähden huolimatta sen osakkeiden väitetystä siirtämisestä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa toimivalle liikemiehelle. Kun perusteluissa käytetään ilmaisua ”väitet[ty] siirtämi[nen]”, niistä ilmenee selvästi, että neuvosto kyseenalaistaa kantajan myynnin Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa toimivalle liikemiehelle.
102
Kolmanneksi on hylättävä kantajan argumentit, joiden mukaan neuvosto ei ole riittävästi selventänyt, miten kantaja on edelleen Sberbankin määräysvallassa, mikä ei kantajan mukaan pidä paikkansa. Siltä osin kuin nämä argumentit koskevat riidanalaisiin luetteloihin merkitsemisen perusteisiin sisältyvien väitteiden aineellista paikkansapitävyyttä, ne liittyvät todellisuudessa arviointivirheisiin eivätkä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin, ja ne tutkitaan kolmannen kanneperusteen yhteydessä.
103
Neljänneksi on hylättävä myös kantajan vastauskirjelmässään esittämä argumentti, jonka mukaan neuvosto ei anna mitään järkevää selitystä, joka osoittaisi, miten kantaja oli samassa tilanteessa kuin drooni-iskuista Ukrainassa ”vastuussa olevat henkilöt”. Vaikka alkuperäisten toimien johdanto-osan kolmannessa perustelukappaleessa viitataan Venäjän federaation ohjus- ja drooni-iskuihin siviilejä, siviilikohteita ja infrastruktuuria vastaan Ukrainassa, on todettava, että kyseisessä perustelukappaleessa kuvataan yleistä asiayhteyttä, johon alkuperäiset toimet kuuluvat, samoin kuin näiden toimien johdanto-osan neljännessä perustelukappaleessa, jossa viitataan Ukrainan tilanteen vakavuuteen. Toisin kuin kantaja väittää, alkuperäisissä toimissa ei kuitenkaan pyritä asettamaan kantajaa samaan tilanteeseen kuin näistä iskuista vastuussa olevat henkilöt.
104
Näin ollen riidanalaisten toimien perusteluissa on esitetty riittävän selvästi ne erityiset ja konkreettiset syyt, joiden vuoksi neuvosto merkitsi kantajan nimen riidanalaisiin luetteloihin ja sittemmin pysytti sen niissä, jotta kantaja voi ymmärtää nämä syyt ja jotta unionin yleinen tuomioistuin voi tutkia niiden laillisuuden.
105
Edellä esitetyn perusteella kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä, on hylättävä.
Kanneperuste, joka koskee oikeuden tulla kuulluksi loukkaamista
106
Kantaja vetoaa kanteessaan perusoikeuskirjan 41 artiklan rikkomiseen ja erityisesti kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen. Kantajan mukaan neuvoston olisi pitänyt kuulla kantajaa ennen alkuperäisten toimien antamista, koska yllättävä vaikutus ei ollut tarpeen. Se väittää tältä osin ensinnäkin, että sen hallussa olevat Fortenova Groupin rahoitusvälineet pysyivät omistajanvaihdoksenkin yhteydessä unionissa sijaitsevana omaisuutena eikä siten ollut olemassa vaaraa, että rahoitusvälineet siirrettäisiin unionin ulkopuolelle ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, soveltamisalan ulkopuolelle.
107
Kantaja väittää toiseksi, että Fortenova Group oli jo jäädyttänyt rahoitusvälineet, kun kantaja oli Sberbankin omistuksessa. Kantajan mielestä siitä, että sille olisi annettu mahdollisuus esittää huomautuksensa ennen kuin sen nimi merkittiin alun perin riidanalaisiin luetteloihin, ei siten olisi ollut haittaa eikä tämä olisi johtanut varojen siirtämiseen unionin ulkopuolelle.
108
Kantaja väittää syyskuun 2023 pysyttämistoimia koskevassa kanteen tarkistamista koskevassa kirjelmässään, että ennen sellaisen päätöksen tekemistä, joka koskee henkilön nimen pysyttämistä riidanalaisissa luetteloissa, kyseiselle henkilölle on ilmoitettava seikat, joihin aiotaan vedota sitä vastaan, ja annettava tilaisuus tulla kuulluksi. Neuvosto ei kuitenkaan ottanut kantajaan yhteyttä ennen sen nimen pysyttämistä riidanalaisissa luetteloissa.
109
Sama koskee maaliskuun 2024 pysyttämistoimia, joita antaessaan neuvosto ei noudattanut säännöllistä uudelleentarkastelua koskevaa velvollisuuttaan.
110
Neuvosto, jota komissio tukee, kiistää kantajan argumentit.
111
On muistettava, että perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohdan a alakohdassa vahvistettu oikeus tulla kuulluksi kaikissa menettelyissä on osa puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen periaatetta ja sillä taataan jokaiselle henkilölle tilaisuus esittää hallintomenettelyn aikana hyödyllisellä ja tehokkaalla tavalla kantansa ennen sellaisen päätöksen tekemistä, joka saattaa vaikuttaa hänen intresseihinsä epäedullisesti (ks. tuomio 27.7.2022, RT France v. neuvosto, T‑125/22, EU:T:2022:483, 75 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
112
Menettelyssä, jossa on kyse päätöksestä merkitä henkilön nimi rajoittavia toimenpiteitä koskevan säädöksen liitteessä olevaan luetteloon, puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen edellyttää, että unionin toimivaltainen viranomainen ilmaisee kyseessä olevalle henkilölle perusteet ja seikat, jotka tällä viranomaisella on käytössään kyseistä henkilöä vastaan päätöksensä perustaksi. Kyseisen ilmaisemisen yhteydessä unionin toimivaltaisen viranomaisen on annettava henkilölle mahdollisuus ilmaista tehokkaasti näkemyksensä häntä vastaan esitetyistä perusteista (ks. vastaavasti tuomio 18.7.2013, komissio ym. v. Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 111 ja 112 kohta).
113
Perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdassa sallitaan kuitenkin rajoituksia perusoikeuskirjassa vahvistettujen oikeuksien käyttöön, kunhan rajoitukset toteutetaan kyseisen perusoikeuden keskeistä sisältöä kunnioittaen ja ne ovat suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tarpeellisia ja vastaavat tosiasiallisesti unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita (ks. tuomio 18.7.2013, komissio ym. v. Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 101 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
114
Tältä osin unionin tuomioistuin on useaan otteeseen katsonut, että puolustautumisoikeuksia voidaan rajoittaa tai niistä voidaan poiketa muun muassa yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan puitteissa toteutettavien rajoittavien toimenpiteiden yhteydessä (ks. vastaavasti tuomio 21.12.2011, Ranska v. People’s Mojahedin Organization of Iran, C‑27/09 P, EU:C:2011:853, 67 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
115
Lisäksi sitä, onko puolustautumisoikeuksia loukattu, on arvioitava kunkin yksittäistapauksen erityisten olosuhteiden perusteella, muun muassa tarkastelemalla kyseessä olevan toimen luonnetta, sen antamisen asiayhteyttä ja asiaa koskevia oikeussääntöjä (ks. tuomio 18.7.2013, komissio ym. v. Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 102 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
116
On myös muistutettava, että unionin tuomioistuimet tekevät eron yhtäältä sen välillä, että henkilön nimi merkitään ensimmäisen kerran kyseisiin luetteloihin, ja toisaalta sen välillä, että kyseisen henkilön nimi pysytetään kyseisissä luetteloissa (ks. vastaavasti tuomio 30.4.2015, Al-Chihabi v. neuvosto, T‑593/11, EU:T:2015:249, 40 kohta).
117
Kantajan argumentteja on tarkasteltava näiden oikeuskäytännössä vahvistettujen periaatteiden valossa.
– Alkuperäiset toimet
118
Rajoittavien toimenpiteiden osalta on muistettava, että kun on kyse alkuperäisestä päätöksestä, neuvoston velvollisuutena ei ole ilmoittaa ennakolta asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle syitä, joiden vuoksi se aikoo sisällyttää kyseisen henkilön tai yhteisön nimen riidanalaisiin luetteloihin. Jotta tällaisen toimenpiteen tehokkuutta ei vaarannettaisi, sillä on nimittäin sen luonteen vuoksi oltava yllättävä vaikutus ja sitä on sovellettava välittömästi alkavin vaikutuksin. Tällaisessa tapauksessa riittää lähtökohtaisesti, että toimielin ilmoittaa asianomaiselle henkilölle tai yhteisölle syyt ja antaa oikeuden tulla kuulluksi päätöstä tehtäessä tai välittömästi sen jälkeen (ks. vastaavasti tuomio 21.12.2011, Ranska v. People’s Mojahedin Organization of Iran, C‑27/09 P, EU:C:2011:853, 61 kohta ja tuomio 14.10.2009, Bank Melli Iran v. neuvosto, T‑390/08, EU:T:2009:401, 92 ja 93 kohta).
119
Lisäksi on korostettava, ettei asianomaisille myönnetä päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, merkityksellisissä säännöksissä eikä puolustautumisoikeuksien kunnioittamista koskevan yleisen periaatteen nojalla oikeutta viralliseen kuulemiseen, vaan mahdollisuus esittää huomautukset kirjallisesti on riittävä (ks. analogisesti tuomio 15.11.2023, OT v. neuvosto, T‑193/22, EU:T:2023:716, 97 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
120
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että kantajan nimi merkittiin ensimmäisen kerran riidanalaisiin luetteloihin alkuperäisillä toimilla. Kuten edellä 11 kohdasta ilmenee, perusteet, joiden vuoksi kantajan nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, annettiin tiedoksi virallisessa lehdessä 19.12.2022 julkaistulla ilmoituksella.
121
Edellä 118 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaisesti neuvostolla ei ollut käsiteltävän asian olosuhteissa velvollisuutta pyytää kantajaa esittämään huomautuksiaan ennen alkuperäisten toimien antamista.
122
Tätä päätelmää ei voida kyseenalaistaa kantajan argumenteilla, joiden mukaan yllättävä vaikutus ei ollut tarpeen, kun otetaan huomioon, että sen varat oli jo jäädytetty.
123
Vaikka käsiteltävässä asiassa kantajan varat Fortenova Groupissa oli jo jäädytetty ennen kantajan nimen merkitsemistä riidanalaisiin luetteloihin sen seurauksena, että Sberbankin nimi merkittiin kyseisiin luetteloihin, on otettava huomioon sekin, että yksi kyseisen liiketoimen seurauksista oli nimenomaan kantajan varojen vapauttaminen. Kantaja näet myönsi istunnossa, että sen Fortenova Groupissa olevat varat olisi pitänyt vapauttaa 31.10.2022 tehdyn liiketoimen johdosta, jolla Sberbank oli myynyt kantajan Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle. Tämä vahvistetaan myös Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan Fortenova Groupille 20.11.2022 lähettämässä sähköpostiviestissä, joka sisältyy ensimmäisen WK-aineiston osaan ”Lisätodisteet” ja jossa todettiin, että kyseisenä ajankohtana kantaja ei enää ollut sellaisen yhteisön määräysvallassa, joka oli rajoittavien toimenpiteiden kohteena, ja pyysi lähinnä saada osallistua Fortenova Groupin tuleviin kokouksiin ja käyttää niissä äänioikeuksiaan. Vaikka neuvosto ei itse tunnustanutkaan tätä myyntiä, se ei siten voinut olla varma siitä, että näin toimisivat myös kaikki talouden toimijat, joiden oli pantava kyseinen varojen jäädyttäminen täytäntöön. Kun otetaan huomioon varojen vapauttamisen vaara, neuvosto katsoi perustellusti, että yllättävä vaikutus oli käsiteltävässä asiassa tarpeen rajoittavien toimenpiteiden tehokkuuden takaamiseksi.
124
Edellä esitetyn perusteella neuvosto ei loukannut kantajan oikeutta tulla kuulluksi alkuperäisten toimien antamisen yhteydessä.
– Syyskuun 2023 pysyttämistoimet
125
Kun on kyse päätöksestä, jolla riidanalaiset toimenpiteet pidetään voimassa sellaisen henkilön osalta, jota kyseiset toimenpiteet jo koskevat, neuvoston on ilmoitettava kyseiselle henkilölle seikat, jotka sillä on käytettävissään päätöksensä perustelemiseksi, ja sen on annettava tälle henkilölle mahdollisuus ilmaista tehokkaasti näkemyksensä sitä vastaan esitetyistä perusteista ennen kyseisen päätöksen antamista. Molempia menettelyllisiä velvoitteita on noudatettava ennen mainitun päätöksen tekemistä (ks. vastaavasti tuomio 21.12.2011, Ranska v. People’s Mojahedin Organization of Iran, C‑27/09 P, EU:C:2011:853, 62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 18.7.2013, komissio ym. v. Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 111–113 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
126
On kuitenkin todettava, että oikeus tulla kuulluksi ennen sellaisten toimien toteuttamista, joilla jatketaan rajoittavien toimenpiteiden kohdistamista henkilöihin, jotka ovat jo olleet tällaisten toimenpiteiden kohteena, on olemassa, kun neuvosto esittää uusia seikkoja tällaisia henkilöitä vastaan, muttei silloin, kun näiden toimenpiteiden pysyttäminen perustuu samoihin syihin kuin ne, joilla kyseessä olevien rajoittavien toimenpiteiden määräämisestä annettu alkuperäinen toimi on perusteltu (tuomio 28.7.2016, Tomana ym. v. neuvosto ja komissio, C‑330/15 P, ei julkaistu, EU:C:2016:601, 67 kohta ja tuomio 7.6.2023, Shakutin v. neuvosto, T‑141/21, ei julkaistu, EU:T:2023:303, 74 kohta).
127
Silloin, kun asianomaisen henkilön tai yhteisön nimen pysyttäminen sellaisten henkilöiden tai yhteisöjen luettelossa, joihin on kohdistettu rajoittavia toimenpiteitä, perustuu samoihin perusteisiin kuin joilla perusteltiin alkuperäisen toimen antamista ilman, että huomioon on otettu uusia seikkoja tämän henkilön tai yhteisön osalta, neuvostolla ei ole velvollisuutta asianomaisen henkilön tai yhteisön kuulemista koskevan oikeuden noudattamiseksi ilmoittaa tälle uudelleen seikkoja, joihin aiotaan vedota kyseistä henkilöä tai yhteisöä vastaan (tuomio 22.6.2022, Haswani v. neuvosto, T‑479/21, ei julkaistu, EU:T:2022:383, 85 kohta; ks. vastaavasti myös tuomio 7.4.2016, Central Bank of Iran v. neuvosto, C‑266/15 P, EU:C:2016:208, 32 ja 33 kohta).
128
Käsiteltävässä asiassa neuvosto ilmoitti kantajalle 15.9.2023 päivätyllä kirjeellä sen nimen pysyttämisestä riidanalaisissa luetteloissa. Koska syyskuun 2023 pysyttämistoimien perustelut eivät olleet muuttuneet kantajan koskevilta osin ja koska neuvosto ei ollut esittänyt kantajaa koskevia uusia seikkoja täydentääkseen asiakirja-aineistoa, jonka perusteella sen nimi pysytettiin riidanalaisissa luetteloissa, neuvostolla ei tältä osin ollut velvollisuutta – omasta aloitteestaan ja ilman kantajan tätä koskevaa pyyntöä – ilmoittaa sille uudelleen seikkoja, joihin aiottiin vedota sitä vastaan, ja antaa sille tilaisuutta esittää huomautuksia.
129
Toinen kanneperuste on näin ollen hylättävä siltä osin kuin se koskee syyskuun 2023 pysyttämistoimia.
– Maaliskuun 2024 pysyttämistoimet
130
Kuten edellä 21 kohdasta ilmenee, kantajan nimi pysytettiin riidanalaisissa luetteloissa maaliskuun 2024 pysyttämistoimilla samoin perustein. Lisäksi on todettava, ettei neuvosto näitä toimia antaessaan tukeutunut mihinkään uusiin kantajaa koskeviin seikkoihin. Edellä 125–127 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaan neuvostolla ei siten ollut kantajan kuulluksi tulemista koskevan oikeuden noudattamiseksi velvollisuutta ilmoittaa kantajalle uudelleen seikkoja, joihin aiottiin vedota sitä vastaan, ja kuulla sitä ennen maaliskuun 2024 pysyttämistoimien antamista.
131
Toisin kuin kantaja väittää, myöskään se, ettei neuvosto kuullut kantajaa ennen sen nimen pysyttämistä riidanalaisissa luetteloissa, ei edellä 125–127 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaan merkitse sitä, että neuvosto olisi laiminlyönyt uudelleentarkastelua koskevan velvollisuutensa.
132
Kaiken edellä esitetyn perusteella kanneperuste, joka koskee kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamista, on hylättävä.
Arviointivirhettä koskeva kanneperuste
– Alustavat huomautukset
133
Aluksi on todettava, että vaikka pitää paikkansa, että neuvostolla on tiettyä harkintavaltaa sen määrittelemiseksi tapauskohtaisesti, täyttyvätkö ne oikeudelliset kriteerit, joihin kyseessä olevat rajoittavat toimenpiteet perustuvat, unionin tuomioistuinten on kuitenkin valvottava, pääsääntöisesti täysimääräisesti, kaikkien unionin toimien laillisuutta (ks. vastaavasti tuomio 3.7.2014, National Iranian Tanker Company v. neuvosto, T‑565/12, EU:T:2014:608, 54 ja 55 kohta ja tuomio 26.10.2022, Ovsyannikov v. neuvosto, T‑714/20, ei julkaistu, EU:T:2022:674, 61 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
134
Lisäksi on korostettava, että perusoikeuskirjan 47 artiklassa taatun tuomioistuinvalvonnan tehokkuus edellyttää nimittäin muun muassa, että unionin tuomioistuimet varmistuvat siitä, että rajoittavien toimenpiteiden käyttöönotosta tai pysyttämisestä tehty päätös, joka koskee kyseistä henkilöä tai yhteisöä erikseen, perustuu riittävän vankkaan tosiseikastoon. Tämä edellyttää niiden tosiseikkojen tarkistamista, joihin viitataan kyseisen päätöksen taustalla olevassa perusteiden tiivistelmässä, jottei tuomioistuinvalvonta rajoittuisi esitettyjen perusteiden abstraktin todennäköisyyden arviointiin vaan kohdistuisi siihen, onko näille perusteille tai ainakin niistä yhdelle, jonka katsotaan sellaisenaan riittävän saman päätöksen tueksi, näyttöä (tuomio 18.7.2013, komissio ym. v. Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 119 kohta ja tuomio 5.11.2014, Mayaleh v. neuvosto, T‑307/12 ja T‑408/13, EU:T:2014:926, 128 kohta).
135
Tällainen arviointi on tehtävä siten, ettei todisteita ja tietoja tutkita irrallisesti vaan siinä asiayhteydessä, johon ne kuuluvat. Neuvosto nimittäin täyttää sille kuuluvan todistustaakan, jos se esittää unionin tuomioistuimille riittävän konkreettisten, täsmällisten ja yhtäpitävien todisteiden kokonaisuuden, jonka perusteella voidaan osoittaa varojen jäädyttämistä koskevien toimenpiteiden kohteena olevan yhteisön ja vastustettavan hallinnon tai yleensäkin vastustettavan tilanteen välinen riittävä yhteys (ks. tuomio 20.7.2017, Badica ja Kardiam v. neuvosto, T‑619/15, EU:T:2017:532, 99 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
136
Unionin toimivaltaisen viranomaisen asiana on osoittaa, mikäli asia riitautetaan, että kyseessä olevaa henkilöä vastaan esitetyt perusteet ovat perusteltuja; viimeksi mainitun asiana ei ole esittää negatiivista näyttöä siitä, etteivät kyseiset perusteet ole perusteltuja. Esitettyjen tietojen tai todisteiden on kuitenkin tuettava asianomaista henkilöä vastaan esitettyjä perusteita (tuomio 18.7.2013, komissio ym. v. Kadi, C‑584/10 P, C‑593/10 P ja C‑595/10 P, EU:C:2013:518, 121 ja 122 kohta ja tuomio 3.7.2014, National Iranian Tanker Company v. neuvosto, T‑565/12, EU:T:2014:608, 57 kohta).
137
Tältä osin on korostettava, että kyseisten toimenpiteiden asiayhteys on otettava huomioon ja näyttökynnystä, jota neuvostolta voidaan edellyttää, on mukautettava, koska todisteiden ja objektiivisten tietojen saaminen on vaikeaa (ks. tuomio 1.6.2022, Prigozhin v. neuvosto, T‑723/20, ei julkaistu, EU:T:2022:317, 102 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
138
Lisäksi on todettava, että unionin tuomioistuinten toimintaa sääntelee vapaan todistusharkinnan periaate ja ainoa merkityksellinen arviointiperuste esitettyjen todisteiden harkinnassa on niiden luotettavuus. Tältä osin näytön todistusvoimaa arvioitaessa on tutkittava sen sisältämän tiedon todennäköisyys, ja huomioon on otettava erityisesti asiakirjan alkuperä, sen laatimisolosuhteet ja vastaanottaja sekä pohdittava, vaikuttaako se sisällöltään järkeenkäyvältä ja luotettavalta (ks. tuomio 31.5.2018, Kaddour v. neuvosto, T‑461/16, EU:T:2018:316, 107 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
139
Lisäksi on muistettava, että rajoittavat toimenpiteet ovat ennalta ehkäiseviä ja jo määritelmällisesti luonteeltaan väliaikaisia toimenpiteitä, joiden pätevyys riippuu aina niiden antamiseen johtaneiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen vallitsemisesta edelleen sekä niiden pysyttämisen tarpeellisuudesta niihin liittyvän tavoitteen toteuttamiseksi. Neuvoston on näin ollen rajoittavien toimenpiteiden säännöllisen uudelleentarkastelun yhteydessä tehtävä tilanteen ajantasaistettu arviointi ja selvitettävä toimenpiteiden vaikutukset voidakseen määritellä, onko toimenpiteillä onnistuttu saavuttamaan tavoitteet, joihin asianomaisten henkilöiden ja yhteisöjen alkuperäisellä merkitsemisellä riidanalaisiin luetteloihin on pyritty, vai voidaanko kyseisistä henkilöistä ja yhteisöistä edelleen tehdä samat päätelmät (tuomio 12.2.2020, Amisi Kumba v. neuvosto, T‑163/18, EU:T:2020:57, 58 ja 59 kohta).
140
Lopuksi on muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin toimen laillisuutta on arvioitava toimen antamisajankohtana olemassa olleiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella (ks. vastaavasti tuomio 3.9.2015, Inuit Tapiriit Kanatami ym. v. komissio, C‑398/13 P, EU:C:2015:535, 22 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 4.9.2015, NIOC ym. v. neuvosto, T‑577/12, ei julkaistu, EU:T:2015:596, 112 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
141
Näiden seikkojen valossa on tutkittava, onko neuvosto tehnyt arviointivirheitä päättäessään merkitä kantajan nimen riidanalaisiin luetteloihin ja pysyttää sen niissä.
142
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että perustellessaan kantajan nimen merkitsemistä riidanalaisiin luetteloihin ja sittemmin niissä pysyttämistä neuvosto tukeutui todisteisiin, jotka sisältyvät ensimmäiseen WK-aineistoon sekä toiseen ja kolmanteen WK-aineistoon.
143
Ensimmäinen WK-aineisto sisältää seuraavat todisteet:
–
rechtbank Amsterdamin (Amsterdamin alioikeus, Alankomaat) 6.9.2022 antama tuomio (asiakirja nro 1)
–
Kroll Issuer Services Ltd:n 5.4.2022 päivätty asiakirja (asiakirja nro 2)
–
kuvakaappaus Fortenova Groupin verkkosivustolta (asiakirja nro 3)
–
14.9.2022 päivätty ote Venäjän yhtenäisestä valtiollisesta oikeushenkilörekisteristä (asiakirja nro 4)
–
3.11.2022 päivätty ote Venäjän yhtenäisestä valtiollisesta oikeushenkilörekisteristä (asiakirja nro 5)
–
uutistoimisto Reutersin 3.11.2022 päivätty artikkeli (asiakirja nro 6)
–
Euractivin 8.11.2022 päivätty lehtiartikkeli (asiakirja nro 7)
–
Bloomberg Newsin 21.11.2022 päivätty lehtiartikkeli (asiakirja nro 8)
–
12.3.2021 päivätty lehdistötiedote Fortenova Groupin verkkosivustolta (asiakirja nro 9)
–
kuvakaappaus Fortenova Groupin verkkosivustolta (asiakirja nro 10)
–
kuvakaappaus GFC Media Groupin verkkosivustolta (asiakirja nro 11)
–
Večernji list ‑sanomalehden 8.11.2022 päivätty artikkeli (asiakirja nro 12).
144
Ensimmäinen WK-aineisto sisältää myös useita asiakirjoja, jotka on ryhmitelty otsikon ”Lisätodisteet” alle ja joihin kuuluvat seuraavat asiakirjat:
–
kirjelmät, jotka on esitetty rechtbank Amsterdamissa käsiteltävässä riita-asiassa, jossa asianosaisina ovat muun muassa Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittaja ja Fortenova Group, ja sen liitteet eli Kroatian ulko- ja Eurooppa-asiain ministeriön 25.11.2022 päivätty kirje, kantajaa koskeva 31.10.2022 päivätty ote Venäjän yhtenäisestä oikeushenkilörekisteristä, 31.10.2022 päivätty tosite Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan käyttämän erillisyhtiön Sberbankille suorittamasta maksusta, kyseistä erillisyhtiötä koskeva 22.11.2022 päivätty ote Venäjän yhdistetystä kansallisesta oikeushenkilörekisteristä, 22.11.2022 päivätty Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan lausunto, Fortenova Groupin kantajalle 22.11.2022 lähettämä kirje ja Fortenova Group Topcon vuosikertomus 2021
–
20.11.2022 päivätty sähköpostiviesti, jonka Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittaja on lähettänyt Fortenova Group STAK:lle,
–
asianajotoimiston muistio, joka on päivätty 14.12.2022 ja joka on osoitettu Fortenova Groupille, ja sen liitteet eli kantajan luovuttamista koskeva sopimus, joka on tehty SBC Aktivin ja SBK Uraniumin sekä Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan välillä, lainasopimus Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan ja liiketoimen toteuttamisessa käytetyn erillisyhtiön välillä, kantajaa koskevat 31.10.2022 ja 15.11.2022 päivätyt otteet Venäjän yhtenäisestä kansallisesta oikeushenkilörekisteristä, 31.10.2022 päivätty saatavan siirtoa koskeva sopimus, joka on tehty Sberbankin ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan välillä, 31.10.2022 päivätty tosite Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan käyttämän erillisyhtiön Sberbankille suorittamasta maksusta, kyseistä erillisyhtiötä koskevat 8.11.2022 ja 24.11.2022 päivätyt otteet Venäjän yhdistetystä kansallisesta oikeushenkilörekisteristä ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan Sberbankille lähettämä ilmoitus kolmannen osapuolen velvoitteen täyttämisestä.
145
Toinen WK-aineisto sisältää ainoastaan Gerechtshof Amsterdamin (Amsterdamin ylioikeus, Alankomaat) 29.12.2022 antaman tuomion.
146
Kolmas WK-aineisto sisältää vain turvallisuusluokitellun todisteen tiivistelmän, jossa todetaan seuraavaa: ”Virallisiin yritysrekistereihin perustuva näyttö, joka vahvistaa sen, että SBK Art LLC on tytäryhtiö, joka on Venäjän federaation hallituksen määräysvallassa”.
– Neuvoston esittämien todisteiden luotettavuus
147
Kantaja kyseenalaistaa niiden ensimmäiseen WK-aineistoon sisältyvien todisteiden luotettavuuden, joiden perusteella neuvosto merkitsi kantajan nimen riidanalaisiin luetteloihin, ja katsoo näiden todisteiden olevan peräisin epäluotettavista lähteistä eli internetissä julkaistuista laadultaan keskinkertaisista lehti- ja blogiartikkeleista. Kantaja väittää etenkin, että ensimmäiseen WK-aineistoon sisältyvissä tiedotusvälineistä peräisin olevissa artikkeleissa ainoastaan toistetaan Kroatian Fortenovan toimitusjohtajan viralliset lausunnot. Kantaja kyseenalaistaa lisäksi asianajotoimistosta peräisin olevan asiakirjan, josta puuttuvat muun muassa sen laatijaa koskevat tiedot ja joka on laadittu Fortenova Groupin etujen mukaisesti, todistusarvon.
148
Neuvosto kiistää kantajan argumentit. Se väittää, että se ei tukeutunut ainoastaan lehtiartikkeleihin vaan keräsi todisteita myös virallisista asiakirjoista ja Alankomaiden tuomioistuimissa käydyistä oikeudenkäynneistä.
149
On muistutettava, että koska unionin viranomaisilla ei ole tutkintavaltuuksia kolmansissa maissa, niiden arvioinnin on todellisuudessa perustuttava yleisön saatavilla oleviin tietolähteisiin, selvityksiin, lehdistöartikkeleihin, tiedustelupalvelujen kertomuksiin tai muihin samankaltaisiin tietolähteisiin. Oikeuskäytännön mukaan lehtiartikkeleita voidaan kuitenkin käyttää tiettyjen tosiseikkojen olemassaolon tukemiseksi silloin, kun ne ovat riittävän konkreettisia, täsmällisiä ja yhtäpitäviä niissä kuvattujen tosiseikkojen osalta. Tältä osin olisi kohtuutonta ja suhteetonta vaatia neuvostoa suorittamaan itse tutkimuksia useiden tiedotusvälineiden paljastamien tosiseikkojen todenperäisyydestä (ks. tuomio 1.6.2022, Prigozhin v. neuvosto, T‑723/20, ei julkaistu, EU:T:2022:317, 59 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
150
Aluksi on huomattava, että kantaja kiistää ainoastaan ensimmäiseen WK-aineistoon sisältyvien todisteiden luotettavuuden.
151
Ensinnäkin on hylättävä kantajan väite, jonka mukaan neuvosto merkitsi kantajan nimen riidanalaisiin luetteloihin pelkästään laadultaan keskinkertaisten lehtiartikkeleiden ja blogien perusteella. On huomattava, että lehtiartikkelit ovat peräisin erilaisista digitaalisista tietolähteistä, kuten Reuters (asiakirja nro 6), Euractiv (asiakirja nro 7) tai Bloomberg News (asiakirja nro 8). Neuvoston esittämien todisteiden luotettavuudesta on muistutettava, että kuten edellä 149 kohdassa on korostettu, koska unionin viranomaisilla ei ole tutkintavaltuuksia kolmansissa maissa, niiden arvioinnin on todellisuudessa perustuttava yleisön saatavilla oleviin tietolähteisiin, selvityksiin, lehdistöartikkeleihin tai muihin samankaltaisiin tietolähteisiin. Kantaja ei myöskään esitä mitään muita seikkoja, jotka voisivat kyseenalaistaa näiden todisteiden luotettavuuden.
152
Seuraavaksi kantaja väittää, että lehtiartikkeleissa vain toistetaan Fortenova Groupin edustajan lausunnot. Tältä osin on todettava, ettei ensimmäisen WK-aineiston asiakirjassa nro 6, joka on Reutersin artikkeli, eikä asiakirjassa nro 7, joka on Euractivin artikkeli, viitata Fortenova Groupin edustajan lausuntoihin. Asiakirjasta nro 8, joka on Bloomberg Newsin artikkeli, on todettava, että tässä julkaisussa todellakin lainataan Fortenova Groupin edustajan lausumia ja viitataan myös Sberbankin edustajan lausumiin. Pelkästään sillä perusteella, että lehtiartikkelissa lainataan yhtiön edustajan lausumia, ei kuitenkaan voida sellaisenaan kyseenalaistaa tällaisen todisteen, joka sisältää myös muita tietoja, todistusarvoa. Lisäksi on huomattava, ettei kantaja ole esittänyt mitään seikkoja, jotka osoittaisivat niihin sisältyvien lausuntojen ja tietojen virheellisyyden.
153
Edellä esitetyn perusteella ja koska kantaja ei ole esittänyt mitään seikkoja, jotka olisivat omiaan kyseenalaistamaan neuvoston käyttämien lähteiden luotettavuuden, on katsottava, että nämä lähteet ovat edellä 138 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla järkeenkäypiä ja luotettavia.
154
Lopuksi on neuvoston tavoin todettava asianajotoimistosta peräisin olevan asiakirjan osalta, joka kuuluu niihin asiakirjoihin, jotka neuvosto lisäsi ensimmäisen WK-aineiston osaan ”Lisätodisteet”, että tämän Fortenova Groupin pyynnöstä laaditun oikeudellisen lausunnon todistusarvo on vähäinen.
– Lähellä olemista koskevan kriteerin soveltaminen kantajaan
155
Kantaja väittää lähinnä, ettei neuvosto esitä konkreettisia, täsmällisiä ja yhtäpitäviä seikkoja, jotka voisivat muodostaa riittävän tosiseikaston sen tueksi, että kantajan nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin lähellä olemista koskevan kriteerin nojalla. Kantaja kiistää olevansa edelleen Sberbankin määräysvallassa ja väittää, ettei neuvosto ole esittänyt näyttöä tällaisesta tosiasiallisesta määräysvallasta. Kantaja riitauttaa ensinnäkin luetteloon merkitsemisen perusteiden osan, joka koskee kantajan väitettyä myyntiä Sberbankin toimesta, ja väittää, että tällainen myynti kuuluu Venäjän oikeuden soveltamisalaan eikä neuvosto ole osoittanut, ettei tätä myyntiä tapahtunut.
156
Kantaja katsoo toiseksi, että se, että yksi Fortenova Groupin johtajista, joka oli myös Sberbankin palveluksessa, jäi tehtäväänsä Sberbankin myytyä kantajan, ei osoita, että se olisi Sberbankin määräysvallassa, varsinkaan siksi, että kantajan varat ja äänioikeudet Fortenova Groupissa oli jäädytetty eikä se olisi näin ollen voinut vaihtaa kyseistä johtajaa.
157
Kantaja riitauttaa kolmanneksi asianajotoimiston asiakirjassa esitetyn analyysin, joka sisältyy ensimmäiseen WK-aineistoon ja jossa todetaan, ettei asianajotoimistolla ollut riittäviä tietoja, jotta se olisi voinut lausua Sberbankin toteuttaman kantajan myynnin unionin oikeuden mukaisuudesta ja tähän myyntiin liittyvistä olosuhteista. Kantaja väittää, etteivät myynnin olosuhteet olleet epätavallisia, kuten ei myöskään liiketoimen rahoittaminen venäläisen pankin lainalla.
158
Kantaja väittää neljänneksi, ettei ensimmäiseen WK-aineistoon sisältyvien todisteiden perusteella voida osoittaa, että kantaja oli Sberbankin määräysvallassa alkuperäisten toimien antamisajankohtana.
159
Kantaja riitauttaa etenkin ensimmäiseen WK-aineistoon sisältyvän asiakirjan, joka on peräisin Kroatian ulko- ja Eurooppa-asiain ministeriöstä ja jonka mukaan kantaja on edelleen Sberbankin määräysvallassa varsinkin siksi, ettei Kroatian viranomaisille ollut tehty yhtään kantajan myyntiä koskevaa lupahakemusta. Kantaja väittää, ettei näiden viranomaisten lupaa tarvittu, koska asetuksen N:o 269/2014 17 artiklan e alakohtaa, jonka mukaan tätä asetusta sovelletaan ”oikeushenkilöön, yhteisöön tai elimeen, jonka harjoittama liiketoiminta tapahtuu kokonaan tai osittain unionin alueella”, ei voitu soveltaa.
160
Kantaja lisää vastauksessaan yhtäältä, että neuvoston kanta, jolla kyseenalaistetaan sen liiketoimen pätevyys, jolla Sberbank myi kantajan Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle, on perusteeton. Kantaja väittää, ettei kyseinen liiketoimi, johon liittyy venäläinen myyjä (Sberbank), venäläinen omaisuuserä (kantaja) ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien ostaja, kuulu asetuksen N:o 269/2014 17 artiklan soveltamisalaan. Kantajan mukaan Sberbank saattoi vapaasti myydä kantajan eikä sen tarvinnut turvautua asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdassa säädettyyn poikkeukseen.
161
Kantaja kiistää toisaalta neuvoston argumentin, joka koskee asetuksen N:o 269/2014 9 artiklassa tarkoitettua kiertämistä, koska unionin ulkopuolella toteutettu liiketoimi, joka koskee ulkomaista omaisuutta ja joka on tehty ulkomaisen ostajan kanssa, ei voi merkitä tällaista kiertämistä.
162
Kantaja toistaa syyskuun 2023 ja maaliskuun 2024 pysyttämistoimia koskevissa kanteen tarkistamista koskevissa kirjelmissään argumentin, jonka mukaan neuvosto ei ole esittänyt mitään todisteita, jotka osoittaisivat ratkaisevalla tavalla kantajan ja Sberbankin välisen yhteyden.
163
Neuvosto, jota Kroatian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja komissio tukevat, kiistää kantajan argumentit.
164
On todettava, että riidanalaisten toimien perusteissa tukeudutaan päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 1 kohdan lopussa ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 3 artiklan 1 kohdan lopussa säädettyyn lähellä olemista koskevaan kriteeriin.
165
Tältä osin on korostettava, että vaikka lähellä olemisen käsitettä käytetään usein rajoittavia toimenpiteitä koskevissa neuvoston toimissa, sitä ei ole sellaisenaan määritelty ja sen merkitys riippuu kulloinkin käsiteltävän asian asiayhteydestä ja olosuhteista. Tällaisella käsitteellä voidaan näin ollen katsoa tarkoitettavan yleisesti luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joiden välillä on yhteisiin etuihin perustuva yhteys, jonka ei tarvitse liittyä taloudelliseen toimintaan mutta joka ei voi kuitenkaan perustua yksinomaan perhesiteeseen (tuomio 25.10.2023, QF v. neuvosto, T‑386/22, ei julkaistu, EU:T:2023:670, 54 kohta; ks. vastaavasti myös tuomio 8.3.2023, Prigozhina v. neuvosto, T‑212/22, ei julkaistu, EU:T:2023:104, 93, 103 ja 104 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
166
Lähellä olemista koskevaa kriteeriä voidaan siis tulkita siten, että se koskee kaikkia luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä tai yhteisöjä, joilla on edellä 165 kohdassa määritellyn kaltainen yhteys henkilöön, joka on rajoittavien toimenpiteiden kohteena päätöksessä 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, ja asetuksessa N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, säädettyjen luetteloon merkitsemistä koskevien kriteerien nojalla.
167
Lisäksi silloin, kun yhteisö on sellaisen yhteisön omistuksessa tai määräysvallassa, joka on rajoittavien toimenpiteiden kohteena päätöksessä 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, ja asetuksessa N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, säädettyjen luetteloon merkitsemistä koskevien kriteerien nojalla, näiden kahden yhteisön välinen omistukseen tai määräysvaltaan perustuva suhde muodostaa selvästi edellä 165 kohdassa kuvatun kaltaisen yhteyden, kun on olemassa huomattava vaara, että kyseinen emoyhteisö painostaa omistamaansa tai määräysvallassaan olevaa yhteisöä itseään koskevien toimenpiteiden vaikutusten kiertämiseksi (ks. analogisesti tuomio 4.9.2015, NIOC ym. v. neuvosto, T‑577/12, ei julkaistu, EU:T:2015:596, 114 kohta).
168
On muistutettava, että perusteet, joilla kantajan nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, esitetään edellä 10 kohdassa ja että nämä perusteet ovat pysyneet samoina maaliskuun 2023, syyskuun 2023 ja maaliskuun 2024 pysyttämistoimissa. Niistä ilmenee lähinnä, että kantajan nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin ja sittemmin pysytettiin niissä, koska kantaja oli Sberbankin tytäryhtiönä sitä lähellä oleva yhteisö, joka oli perustettu erityisesti, jotta sillä olisi hallussaan Sberbankin osuuksia Fortenova Groupissa, ja koska Sberbank säilytti tosiasiallisen määräysvallan kantajaan nähden huolimatta sen osakkeiden väitetystä siirtämisestä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa toimivalle liikemiehelle.
169
Tässä yhteydessä on tarkistettava, täyttävätkö todisteet, jotka neuvosto on esittänyt riidanalaisten toimet antaessaan, sille kuuluvan todistustaakan ja muodostavatko ne riittävän konkreettisten, täsmällisten ja yhtäpitävien todisteiden kokonaisuuden niiden perusteiden tueksi, joilla kantajan nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin lähellä olemista koskevan kriteerin nojalla.
170
Kun käsiteltävässä asiassa on kyse kantajan asemasta Sberbankin tytäryhtiönä, jotta kantajalla olisi hallussaan Sberbankin osuuksia Fortenova Groupissa, asianosaisten kesken on riidatonta, että Sberbank piti kantajaa kokonaan hallussaan tytäryhtiöidensä SBK Uraniumin ja SBC Aktivin kautta, kun Sberbankin nimi oli lisätty riidanalaisiin luetteloihin päätöksellä 2022/1272 ja täytäntöönpanoasetuksella 2022/1270. Kantaja ei myöskään kiistä sitä, että se perustettiin 10.12.2021 erillisyhtiöksi, jotta sillä olisi hallussaan Sberbankille kuuluvia Fortenova Groupin eli Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCo ‑yhtiön osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja. Kantaja ei kiistä sitäkään, että Sberbank siirsi sille 5.4.2022 nämä osaketalletustodistukset ja vaihtovelkakirjat.
171
Neuvosto antoi kuitenkin 21.7.2022 päätöksen 2022/1272 ja täytäntöönpanoasetuksen 2022/1270, joilla se merkitsi Sberbankin nimen riidanalaisten luettelojen 108 kohtaan. Asetuksen N:o 269/2014 2 artiklan mukaan ajankohtana, jona Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, eli 21.7.2022 kaikki Sberbankin omistuksessa, hallussa tai määräysvallassa olevat varat ja taloudelliset resurssit unionissa jäädytettiin eikä mitään varoja tai taloudellisia resursseja voitu asettaa suoraan tai välillisesti sen saataville, mikä koski muun muassa Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja, jotka olivat Sberbankin hallussa välillisesti kantajan kautta. Lisäksi näihin osaketalletustodistuksiin ja vaihtovelkakirjoihin liittyvät ääni- ja osallistumisoikeudet jäädytettiin myös tästä samasta päivästä alkaen, koska ne olivat asetuksen N:o 269/2014 1 artiklan d alakohdassa tarkoitettuja taloudellisia resursseja.
172
Näin ollen kantajan ainoana tarkoituksena oli pitää erillisyhtiönä hallussaan Sberbankille kuuluvia Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja, jotka oli jäädytetty sen seurauksena, että Sberbankin nimi oli merkitty riidanalaisiin luetteloihin.
173
Kantaja ei kiistä sitä, että sen hallussa olevat Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistukset ja vaihtovelkakirjat jäädytettiin siitä lähtien, kun Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin. Kantaja väittää kuitenkin, että se lakkasi olemasta Sberbankin tytäryhtiö 31.10.2022 alkaen, kun sitä hallussaan pitäneet Sberbankin tytäryhtiöt eli SBK Uranium ja SBC Aktiv myivät sen Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle, ja toteaa, ettei se siten enää ollut Sberbankin tytäryhtiö ajankohtana, jona sen nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, eli 16.12.2022, eikä ajankohtana, jona maaliskuun 2023, syyskuun 2023 ja maaliskuun 2024 pysyttämistoimet annettiin.
174
Tämän myynnin osalta ensimmäinen WK-aineisto sisältää kantajan luovutusasiakirjan, jonka SBK Uranium ja SBC Aktiv sekä Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittaja ovat allekirjoittaneet, sekä Sberbankin ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan välisen myyntisopimuksen, joka koski saatavaa, joka Sberbankilla oli sen seurauksena, että Fortenova Group TopCon osaketalletustodistukset ja vaihtovelkakirjat siirrettiin kantajalle 5.4.2022. Ensimmäinen WK-aineisto sisältää myös lainasopimuksen, joka on tehty erillisyhtiön (jota Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittaja käytti kantajan hankkiessaan) ja venäläisen pankin välillä, sekä tositteet tämän pankin erillisyhtiölle 31.10.2022 suorittamasta tilisiirrosta ja mainitun erillisyhtiön Sberbankille samana päivänä kyseisen saatavan maksamiseksi suorittamasta tilisiirrosta.
175
Neuvosto, jota Kroatian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja komissio tukevat, katsoo, ettei tällä myynnillä ole vaikutuksia unionissa, koska toimivaltainen kansallinen viranomainen ei antanut siihen lupaa asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdassa säädetyn poikkeuksen nojalla.
176
Tältä osin on muistutettava, että edellä 171 kohdasta ilmenee, että siitä lähtien, kun Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin 21.7.2022, kantajan hallussa olevat unionissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistukset ja vaihtovelkakirjat jäädytettiin asetuksen N:o 269/2014 2 artiklan nojalla.
177
Asetuksen N:o 269/2014 1 artiklan f alakohdan mukaan ”varojen jäädyttämisellä” tarkoitetaan ”toimia, joilla estetään kaikki sellainen varojen siirtäminen, kuljettaminen, muuntaminen, käyttö, käyttöön antaminen tai käsittely, joka muuttaisi niiden määrää, paljoutta, sijaintia, omistusta, hallintaa, luonnetta tai käyttötarkoitusta, taikka muut sellaiset muutokset, jotka mahdollistaisivat varojen käytön, omaisuudenhoito mukaan luettuna”.
178
Kuten asetuksen N:o 269/2014 1 artiklan f alakohdasta ilmenee, käsiteltävässä asiassa kantajan hallussa olevat osaketalletustodistukset ja vaihtovelkakirjat eivät siten voineet enää ajankohdasta, jona Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, eli 21.7.2022 lähtien olla sellaisen siirtämisen, kuljettamisen, muuntamisen, käytön tai käsittelyn, joka muuttaisi muun muassa niiden omistusta, hallinnan taikka muiden sellaisten muutosten, jotka mahdollistaisivat varojen käytön, kohteena.
179
Ainoat mahdollisuudet kantajan hallussa olevien osaketalletustodistusten ja vaihtovelkakirjojen vapauttamiseksi olivat joko Sberbankin nimen poistaminen riidanalaisista luetteloista tai jonkin asetuksessa N:o 269/2014 säädetyistä poikkeuksista soveltaminen.
180
Tältä osin on todettava, että ajankohtana, jona Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, neuvosto lisäsi päätöksellä 2022/1272 päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 15 kohtaan erityisesti luettelon 108 kohdassa mainittua Sberbankia koskevan poikkeuksen, jossa säädettiin tietyin edellytyksin jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisesta. Lisäksi asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 6 b artiklan 2 b kohta sisältää saman poikkeuksen, jonka sanamuoto on sama kuin päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 15 kohdassa.
181
On muistettava, että kantajalla on hallussaan Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja. Lisäksi asianosaisten kesken on riidatonta, ettei Alankomaiden toimivaltaiselta kansalliselta viranomaiselta eikä minkään muunkaan jäsenvaltion kansalliselta viranomaiselta haettu lupaa kantajan luovuttamiseen Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle. Tämä vahvistetaan myös ensimmäisen WK-aineiston asiakirjoissa nro 7, 8 ja 9, jotka ovat Reutersin, Euractivin ja Bloomberg Newsin julkaisemia artikkeleita, joiden mukaan Kroatian tai Alankomaiden viranomaisilta ei haettu lupaa kantajan siirtämiseksi Sberbankilta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle.
182
Kantajan mukaan asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohtaa voidaan soveltaa vain, jos liiketoimi kuuluu asetuksen N:o 269/2014 17 artiklan soveltamisalaan, mistä ei ole kyse käsiteltävässä asiassa, koska kyseinen liiketoimi koski venäläisen yhteisön eli sen itsensä omistusoikeuden siirtoa Venäjän lainsäädännön mukaisesti ja siihen liittyi luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka eivät olleet unionin kansalaisia eivätkä sijoittautuneet unioniin.
183
Ensinnäkin on selvitettävä, voitiinko asetusta N:o 269/2014 soveltaa liiketoimeen, jolla Sberbank luovutti kantajan tytäryhtiöidensä SBC Aktivin ja SBK Uraniumin kautta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle.
184
Tältä osin on muistettava, että asetuksen N:o 269/2014 17 artiklan a alakohdassa säädetään, että tätä asetusta sovelletaan ”unionin alueella, sen ilmatila mukaan luettuna”.
185
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että kyseinen liiketoimi, jonka Sberbank toteutti Venäjälle sijoittautuneiden tytäryhtiöidensä SBC Aktivin ja SBK Uraniumin kautta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan kanssa, koski Venäjälle sijoittautuneen yhtiön eli kantajan myyntiä. Kuten ensimmäisen WK-aineiston asiakirjasta nro 1 ilmenee, kantaja oli kuitenkin perustettu erillisyhtiöksi, jonka ainoana tarkoituksena oli pitää hallussa Sberbankin osuuksia Fortenova Groupissa eli Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja, jotka siirrettiin kantajalle 5.4.2022. Vaikka kantaja on Venäjälle sijoittautunut yhtiö, sillä on näin ollen hallussaan unionissa sijaitsevia varoja unioniin sijoittautuneen yhtiön osaketalletustodistusten ja vaihtovelkakirjojen muodossa.
186
Koska kantajan luovutuksesta Sberbankilta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle olisi seurannuti näiden varojen – jotka sijaitsivat asetuksen N:o 269/2014 17 artiklan a alakohdan mukaisesti unionin alueella – siirto, tätä asetusta voitiin soveltaa kantajan luovutukseen Sberbankilta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle.
187
Toiseksi on selvitettävä, voitiinko asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdassa säädettyä poikkeusta soveltaa kyseiseen liiketoimeen, jolla kantaja myytiin Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle.
188
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeuden säännöksen tulkitsemisessa on otettava huomioon paitsi sen sanamuoto myös sen asiayhteys ja sillä säännöstöllä tavoitellut tavoitteet, jonka osa säännös on (ks. tuomio 29.4.2021, X (Eurooppalainen pidätysmääräys – Ne bis in idem), C‑665/20 PPU, EU:C:2021:339, 69 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
189
On muistutettava, että asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdassa säädetään, että ”poiketen siitä, mitä 2 artiklassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat tarkoituksenmukaisiksi katsominsa ehdoin myöntää luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen liitteessä I olevassa 108 kohdassa luetellun yhteisön saataville todettuaan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit ovat välttämättömiä kyseisen yhteisön suoraan tai välillisesti omistaman unioniin sijoittautuneeseen oikeushenkilöön, yhteisöön tai elimeen sisältyvän omistusoikeuden meneillään olevan myynnin ja siirron saattamiseksi päätökseen viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2022”.
190
Ensinnäkin asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdan sanamuodosta ilmenee, että tätä poikkeusta sovelletaan Sberbankin suoraan tai välillisesti omistaman unioniin sijoittautuneeseen oikeushenkilöön, yhteisöön tai elimeen sisältyvän omistusoikeuden myyntiin.
191
Tältä osin on hylättävä kantajan argumentti, jonka mukaan tätä poikkeusta ei voida soveltaa kyseiseen liiketoimeen, koska tämä liiketoimi koski Venäjälle sijoittautunutta yhtiötä eli kantajaa itseään eikä unionissa sijaitsevia varoja. Kuten edellä 170 kohdasta ilmenee, ajankohtana, jona Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, Sberbank nimittäin piti kantajaa kokonaan hallussaan tytäryhtiöidensä SBK Uraniumin ja SBC Aktivin kautta ja kantajalla oli hallussaan Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja sen pääomaksi vaihdettavia velkakirjoja. Näin ollen näitä osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja oli pidettävä Sberbankin välillisesti omistamina unioniin sijoittautuneeseen oikeushenkilöön eli Alankomaihin sijoittautuneeseen yhtiöön Fortenova Group Topcoon sisältyvinä omistusoikeuksina.
192
Toiseksi asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdan systemaattisesta tulkinnasta on todettava, että tässä säännöksessä säädetty poikkeus merkitsee poikkeusta asetuksen N:o 269/2014 2 artiklasta, jossa säädetään luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai niitä lähellä oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille kuuluvien varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisestä. Jollei asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdassa säädetyn kaltaista lupaa varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen ole myönnetty, asetuksen N:o 269/2014 2 artiklan 1 kohdan mukaan jäädytettyjä varoja ja taloudellisia resursseja ei voida vapauttaa eikä niiden omistusoikeutta voida siirtää.
193
Kolmanneksi asetuksen N:o 269/2014 tavoitteet tukevat tätä päätelmää. Tässä asetuksessa säädetyissä poikkeuksissa, kuten 6 b artiklan 2 b kohdassa säädetyssä poikkeuksessa, pyritään rajaamaan selvästi tapaukset, joissa riidanalaisiin luetteloihin merkityt yhteisöt voivat hakea toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta lupaa jäädytettyjen varojen myyntiin, ja siten varmistamaan rajoittavien toimenpiteiden tehokkuus. Näin ollen tämä poikkeus on yhdenmukainen kyseisiä rajoittavia toimenpiteitä koskevan säännöstön tavoitteiden kanssa, jotka koskevat tilanteen vakavuuden huomioon ottaen tarvetta painostaa mahdollisimman tehokkaasti Venäjän viranomaisia, jotta ne lopettavat Ukrainassa epävakautta aiheuttavat toimensa ja politiikkansa sekä sotilaallisen hyökkäyksensä Ukrainaan.
194
Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden nimi on merkitty riidanalaisiin luetteloihin, eivät näin ollen voi siirtää kantajan hallussa olevien Fortenova Groupiin sisältyvien ja unionissa sijaitsevien varojen kaltaisten jäädytettyjen varojen omistusoikeutta muille henkilöille unionin ulkopuolelle muuten kuin asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdassa säädetyn kaltaisen poikkeuksen nojalla.
195
Kantajan – jonka ainoana tarkoituksena on pitää hallussa unionissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja – myynti Sberbankin toimesta olisi kuitenkin johtanut näiden varojen, jotka oli jäädytetty sen seurauksena, että Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, vapauttamiseen ja siirtämiseen.
196
Toisin kuin kantaja väittää, asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohtaa voitiin näin ollen soveltaa kantajan myyntiin Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle, joten kyseisen liiketoimen toteuttamiseen oli tarpeen hakea ja saada lupa Alankomaiden toimivaltaiselta viranomaiselta.
197
Jos tällainen liiketoimi tunnustettaisiin unionissa, vaikka toimivaltainen kansallinen viranomainen ei ole antanut siihen asetuksessa N:o 269/2014 säädetyn poikkeuksen nojalla lupaa, tämä tekisi tyhjäksi Sberbankiin kohdistuvien rajoittavien toimenpiteiden vaikutukset.
198
Tältä osin on todettava, ettei tähän myyntiin saatu ennakkolupaa toimivaltaiselta kansalliselta viranomaiselta asetuksen N:o 269/2014 6 b artiklan 2 b kohdan mukaisesti. Unionin oikeuden näkökulmasta kyseisellä myynnillä ei kuitenkaan voi olla vaikutuksia rajoittaviin toimenpiteisiin tällaisen luvan puuttuessa. Neuvosto on siten perustellusti luonnehtinut tätä myyntiä ”väitety[ksi] siirtämise[ksi]” perusteissa, jotka koskevat kantajan nimen merkitsemistä riidanalaisiin luetteloihin.
199
Tästä seuraa, että kantajan hallussa unionin alueella olevien Fortenova Group TopCon osaketalletustodistusten ja vaihtovelkakirjojen, jotka jäädytettiin sen jälkeen, kun Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin, siirtäminen ilman toimivaltaisen kansallisen viranomaisen lupaa Sberbankilta Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle on vastoin asetuksen N:o 269/2014 säännöksiä eikä sillä näin ollen ole vaikutuksia unionin oikeudessa.
200
Unionin oikeuden näkökulmasta kantajan väitetty myynti Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajalle ei näin ollen muuttanut kantajan tilannetta, kun sen tilannetta ajankohtana, jona alkuperäiset toimet sekä maaliskuun 2023, syyskuun 2023 ja maaliskuun 2024 pysyttämistoimet annettiin, verrataan ajankohtaan, jona Sberbankin nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin. Kantajalla oli nimittäin edelleen hallussaan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja, jotka oli jäädytetty sen seurauksena, että Sberbankin nimi oli merkitty riidanalaisiin luetteloihin, eikä niihin voitu enää tehdä mitään muutoksia tai niiden omistusoikeutta siirtää tämän ajankohdan jälkeen ilman toimivaltaisen kansallisen viranomaisen näiden varojen vapauttamiseen antamaa lupaa.
201
Tästä seuraa, että se, että kantajalla oli edelleen hallussaan Alankomaissa sijaitsevan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja, jotka oli jäädytetty sen seurauksena, että Sberbankin nimi oli merkitty riidanalaisiin luetteloihin, osoittaa, että kantajan ja Sberbankin välillä oli yhteisiin etuihin perustuva yhteys.
202
Kaiken edellä esitetyn perusteella on katsottava, että neuvosto on esittänyt riittävän konkreettisten, täsmällisten ja yhtäpitävien todisteiden kokonaisuuden, jonka perusteella voidaan osoittaa, että kantajaa oli ajankohtana, jona alkuperäiset toimet sekä maaliskuun 2023, syyskuun 2023 ja maaliskuun 2024 pysyttämistoimet annettiin, pidettävä oikeushenkilönä, joka oli lähellä olemista koskevan kriteerin mukaisesti yhteydessä Sberbankiin, koska sillä oli edelleen hallussaan Sberbankin osuuksia Fortenova Groupissa.
203
Oikeuskäytännössä on todettu rajoittavien toimenpiteiden toteuttamisesta annetun päätöksen laillisuusvalvonnasta, että kun otetaan huomioon toimenpiteiden ennaltaehkäisevä luonne, jos unionin tuomioistuimet katsovat, että ainakin yksi esitetyistä perusteista on riittävän tarkka ja konkreettinen, että sille on näyttöä ja että se on sellaisenaan riittävä perusta kyseisen päätöksen tueksi, se, ettei näin olisi muiden kyseisten perusteiden osalta, ei voisi oikeuttaa kyseisen päätöksen kumoamista (ks. tuomio 28.11.2013, neuvosto v. Manufacturing Support & Procurement Kala Naft, C‑348/12 P, EU:C:2013:776, 72 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
204
Näin ollen toinen kanneperuste voidaan hylätä yksistään sen vuoksi, että peruste, joka koskee kantajan asemaa Sberbankin tytäryhtiönä, jolla on hallussaan Fortenova Group TopCon osaketalletustodistuksia ja vaihtovelkakirjoja, on perusteltu, ilman, että on tarpeen tutkia, ovatko muut perusteet, jotka koskevat Sberbankilla edelleen kantajaan nähden olevaa tosiasiallista määräysvaltaa, perusteltuja.
205
Tästä seuraa, että arviointivirhettä koskeva kanneperuste on hylättävä.
Suhteellisuusperiaatteen loukkaamista koskeva kanneperuste
206
Kantaja väittää, etteivät riidanalaiset toimenpiteet edistä unionin tavoitteiden saavuttamista. Kantajan mukaan sen nimen merkitsemisellä riidanalaisiin luetteloihin ja niissä pysyttämisellä ei pyritä lisäämään Venäjän federaatiolle sodasta aiheutuvia kustannuksia vaan niillä pyritään todellisuudessa muihin tavoitteisiin, jotka liittyvät Kroatian tasavallan taloudellisiin etuihin Fortenova Groupissa, jota se pitää strategisesti tärkeänä yhtiönä.
207
Kantaja väittää, että sen nimen merkitseminen riidanalaisiin luetteloihin ja niissä pysyttäminen on tarpeetonta ja suhteetonta. Koska Sberbankin nimen merkitseminen riidanalaisiin luetteloihin johti kaikkien sen tytäryhtiöiden unionissa sijaitsevien varojen jäädyttämiseen, kantajan mielestä sille ei ollut tarpeen määrätä enempää seuraamuksia, jos – kuten neuvosto väittää – Sberbank ei koskaan menettänyt määräysvaltaansa kantajaan nähden.
208
Kantaja väittää lisäksi, että Fortenova Group oli velvollinen ryhtymään toimenpiteisiin Sberbankiin kohdistettujen rajoittavien toimenpiteiden johdosta. Jos Fortenova Group olisi todennut, ettei Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittaja ostanut kantajan osakkeita omaan lukuunsa, kyseiset rahoitusvälineet olisivat pysyneet jäädytettyinä, vaikkei neuvosto olisi merkinnyt kantajan nimeä riidanalaisiin luetteloihin.
209
Neuvosto, jota Alankomaiden kuningaskunta ja komissio tukevat, kiistää kantajan argumentit.
210
Suhteellisuusperiaate, joka kuuluu unionin oikeuden yleisiin periaatteisiin ja joka toistetaan SEU 5 artiklan 4 kohdassa, edellyttää, että kyseessä olevan säännöstön legitiimit tavoitteet ovat toteutettavissa unionin oikeuden säännöksessä säädettyjen keinojen avulla ja että näillä keinoilla ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi (tuomio 15.11.2012, Al-Aqsa v. neuvosto ja Alankomaat v. Al-Aqsa, C‑539/10 P ja C‑550/10 P, EU:C:2012:711, 122 kohta).
211
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että kantajan nimeämisellä Sberbankia lähellä olevaksi oikeushenkilöksi pyritään tiettyyn yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteeseen. Yhteisöjä, jotka ovat lähellä riidanalaisiin luetteloihin merkittyjä luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä, yhteisöjä tai elimiä, koskevien rajoittavien toimenpiteiden toteuttaminen päätöksessä 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, säädetyn kriteerin nojalla nimittäin palvelee SEU 21 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua tavoitetta säilyttää rauha, estää konfliktit ja lujittaa kansainvälistä turvallisuutta Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan päämäärien ja periaatteiden mukaisesti. Tästä seuraa, että niiden tavoitteiden valossa, joihin kantajaa koskevilla rajoittavilla toimenpiteillä pyritään, on todettava näiden toimenpiteiden asianmukaisuudesta, että niitä ei voida sellaisinaan pitää epäasianmukaisina (ks. vastaavasti ja analogisesti tuomio 2.12.2020, Kalai v. neuvosto, T‑178/19, ei julkaistu, EU:T:2020:580, 171 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
212
Käsiteltävänä olevan asian olosuhteissa on tuotava esille niin ikään, että neuvosto selvittää päätöksen 2022/329 johdanto-osan 2-10 perustelukappaleessa, kuinka Ukrainan tilanne heikentyi heikentymistään, kunnes 24.2.2022 Venäjän federaatio lopulta hyökkäsi Ukrainaan loukaten räikeästi Ukrainan alueellista koskemattomuutta, suvereniteettia ja itsenäisyyttä. Neuvosto katsoi siis Ukrainan tilanteen pahentumisen ja Venäjän federaation aloittaman hyökkäyssodan vuoksi, että kyseisten rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevien henkilöiden ja yhteisöjen piiriä oli laajennettava päämääränä olevien tavoitteiden saavuttamiseksi. Tästä toimintatavasta, joka perustuu oikeuksiin puuttumiseen asteittain sen mukaisesti, kuinka toimenpiteet ovat tehonneet, seuraa kuitenkin, että toimenpiteiden on myös osoitettu olevan oikeasuhteisia (ks. analogisesti tuomio 28.11.2013, neuvosto v. Manufacturing Support & Procurement Kala Naft, C‑348/12 P, EU:C:2013:776, 126 kohta ja tuomio 25.1.2017, Almaz-Antey Air and Space Defence v. neuvosto, T‑255/15, ei julkaistu, EU:T:2017:25, 104 kohta).
213
Neuvoston oli lisäksi perusteltua odottaa Venäjän federation toimien lakkaavan tai käyvän toteuttajilleen kalliiksi, kun kohteeksi otettaisiin myös luonnolliset henkilöt, oikeushenkilöt, yhteisöt tai elimet, jotka ovat yhteydessä henkilöihin, jotka on merkitty riidanalaisiin luetteloihin päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn kriteerin nojalla, minkä ajateltiin edesauttavan Ukrainan alueellisen koskemattomuuden, suvereniteetin ja itsenäisyyden räikeän loukkaamisen lopettamista (ks. vastaavasti tuomio 13.9.2018, Rosneft ym. v. neuvosto, T‑715/14, ei julkaistu, EU:T:2018:544, 157 kohta). Toisin kuin kantaja väittää, sen nimen merkitseminen riidanalaisiin luetteloihin on näin ollen yhteydessä rajoittavien toimenpiteiden tavoitteeseen.
214
Tältä osin on muistettava, että rajoittavien toimenpiteiden järjestelmän käyttöönotosta annetulla unionin toimella tavoiteltujen päämäärien tärkeys voi oikeuttaa huomattavatkin kielteiset seuraukset tietyille toimijoille, ne toimijat mukaan lukien, jotka eivät ole millään tavalla vastuussa siitä tilanteesta, jonka vuoksi kyseessä olevat toimenpiteet toteutettiin (ks. analogisesti tuomio 3.9.2008, Kadi ja Al Barakaat International Foundation v. neuvosto ja komissio, C‑402/05 P ja C‑415/05 P, EU:C:2008:461, 361 kohta ja tuomio 28.3.2017, Rosneft, C‑72/15, EU:C:2017:236, 150 kohta).
215
Kantajan nimen merkitseminen riidanalaisiin luetteloihin Sberbankia lähellä olevana oikeushenkilönä ja siitä seuraavat rajoittavat toimenpiteet ovat myös tarpeen SEU 21 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi ja täytäntöön panemiseksi, koska vaihtoehtoisilla ja vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä, kuten ennakkolupajärjestelmällä tai velvollisuudella perustella luovutettujen varojen käyttöä jälkikäteen, ei voida saavuttaa tavoiteltua päämäärää yhtä tehokkaasti, kun otetaan erityisesti huomioon mahdollisuus kiertää asetettuja rajoituksia (ks. vastaavasti tuomio 21.1.2016, Makhlouf v. neuvosto, T‑443/13, ei julkaistu, EU:T:2016:27, 112 kohta ja tuomio 25.1.2017, Almaz-Antey Air and Space Defence v. neuvosto, T‑255/15, ei julkaistu, EU:T:2017:25, 106 kohta). Kantaja ei ole myöskään osoittanut, että nämä tavoitteet olisi voitu saavuttaa yhtä tehokkaasti vaihtoehtoisilla vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä.
216
Lisäksi on todettava, että päätöksessä 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, ja asetuksessa N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, säädetään mahdollisuudesta myöntää erityisiä lupia varojen, muun rahoitusomaisuuden tai muiden taloudellisten resurssien vapauttamiseen ja tarkastella uudelleen asianomaisten henkilöiden tai yhteisöjen nimen sisällyttämistä riidanalaisiin luetteloihin säännöllisin väliajoin, jotta henkilöt ja yhteisöt, jotka eivät enää täytä kyseisiin luetteloihin merkitsemisen kriteereitä, voidaan poistaa niistä.
217
Ensinnäkin on todettava kantajan argumentin osalta, jonka mukaan kantajan nimen merkitseminen riidanalaisiin luetteloihin on tarpeetonta, koska sen hallussa olevat varat oli jo jäädytetty sen seurauksena, että Sberbankin nimi oli merkitty näihin luetteloihin, että päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 2 artiklan 1 kohdan ja asetuksen N:o 269/2014, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2022/330, 3 artiklan 1 kohdan mukaan riidanalaisiin luetteloihin voidaan merkitä myös sellaisia luonnollisia henkilöitä, oikeushenkilöitä, yhteisöjä tai elimiä, jotka ovat lähellä henkilöitä, jotka ovat rajoittavien toimenpiteiden kohteena.
218
Toiseksi tällaisella merkitsemisellä voidaan pyrkiä myös välttämään rajoittavien toimenpiteiden kiertämisen vaara. Kuten oikeuskäytännöstä ilmenee, jos yhteisön varat jäädytetään, on nimittäin olemassa huomattava vaara siitä, että mainittu yhteisö ryhtyy sitä koskevista toimenpiteistä aiheutuvien vaikutusten kiertämiseksi painostamaan omistuksessaan tai määräysvallassaan olevia yhteisöjä, joten näiden yhteisöjen varojen jäädyttäminen on tarpeellista toteutettujen toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi ja sen takaamiseksi, ettei mainittuja toimenpiteitä kierretä, sekä tähän soveltuvaa (ks. vastaavasti tuomio 13.3.2012, Melli Bank v. neuvosto, C‑380/09 P, EU:C:2012:137, 58 kohta ja tuomio 22.9.2016, NIOC ym. v. neuvosto, C‑595/15 P, ei julkaistu, EU:C:2016:721, 89 kohta).
219
Toisin kuin kantaja toteaa, riidanalaisten toimien, joilla sen nimi merkittiin riidanalaisiin luetteloihin ja pysytettiin niissä, toteuttaminen ei siten ollut tarpeetonta, vaikka kantajan hallussa unionissa olevat varat oli jo jäädytetty sen seurauksena, että Sberbankin nimi oli merkitty riidanalaisiin luetteloihin. Tältä osin Yhdistyneiden arabiemiirikuntien sijoittajan Fortenova Groupille 20.11.2022 lähettämästä sähköpostiviestistä, joka sisältyy ensimmäisen WK-aineiston osaan ”Lisätodisteet”, muun muassa ilmenee, että tämä sijoittaja totesi, että kantaja ei enää kyseisenä ajankohtana ollut rajoittavien toimenpiteiden kohteena olevan yhteisön määräysvallassa ja pyysi saada osallistua Fortenova Groupin tuleviin kokouksiin ja käyttää niissä äänioikeuksiaan.
220
Lisäksi on hylättävä kantajan argumentti, jonka mukaan sen nimen luetteloon merkitseminen on keino suojata Kroatian tasavallan etuja. Päätöksen 2014/145, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2022/329, 3 artiklan 1 kohdassa nimittäin säädetään, että ”neuvosto tekee yksimielisesti päätöksen liitteessä olevan luettelon laatimisesta ja muuttamisesta jäsenvaltion – – ehdotuksesta”. Näin ollen päätöksen kantajan nimen merkitsemisestä riidanalaisiin luetteloihin unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi teki yksimielisesti neuvosto eikä Kroatian tasavalta.
221
Tästä seuraa, että suhteellisuusperiaatteen loukkaamista koskeva kanneperuste ja näin ollen kanne kokonaisuudessaan on hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
222
Unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
223
Lisäksi työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltiot ja toimielimet, jotka ovat asiassa väliintulijoina, vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
224
Koska kantaja on käsiteltävässä asiassa hävinnyt asian, se on velvoitettava vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan neuvoston oikeudenkäyntikulut neuvoston vaatimusten mukaisesti, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien. Kroatian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Kanne hylätään.
2)
SBK Art OOO vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan unionin neuvoston oikeudenkäyntikulut, välitoimimenettelystä aiheutuneet kulut mukaan lukien.
3)
Kroatian tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Mastroianni
Brkan
Tóth
Julistettiin Luxemburgissa 30 päivänä huhtikuuta 2025.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.