62024CJ0294
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (devátého senátu)
10. července 2025 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Článek 3 odst. 1 – Smlouva o poskytování vodovodních a kanalizačních služeb – Vymahatelnost a počátek běhu promlčecí lhůty pohledávky závisející na jednání prodávajícího nebo poskytovatele – Požadavek uvedení důvodů, které odůvodňují nezbytnost výkladu některých ustanovení unijního práva Soudním dvorem – Neexistence dostatečného upřesnění – Nepřípustnost“
Ve věci C‑294/24 [Zadžova] (
i
),
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Okresního soudu v Burgasu (Rajonen sad – Burgas, Bulharsko) ze dne 24. dubna 2024, došlým Soudnímu dvoru dne 24. dubna 2024, v řízení
„Vodosnabdjavane i kanalizacia“ EAD
proti
ED,
SOUDNÍ DVŮR (devátý senát),
ve složení: N. Jääskinen, předseda senátu, M. Condinanzi a R. Frendo (zpravodajka), soudci,
generální advokátka: L. Medina,
za soudní kancelář: R. Stefanova-Kamiševa, radová,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 5. března 2025,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–
za „Vodosnabdjavane i kanalizacia“ EAD: G. D. Dobrev, Z. I. Gadževa, L. I. Todev, advokati a T. Mirčev,
–
za bulharskou vládu: T. Mitova a R. Stojanov, jako zmocněnci,
–
za Evropskou komisi: P. Kienapfel, G. Koleva, N. Nikolova a P. Ondrůšek, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 3 odst. 1 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností „Vodosnabdjavane i kanalizacia“ EAD (dále jen „VIK“) a ED ve věci nezaplacení faktur za spotřebu vody v nemovitosti ve vlastnictví ED.
Právní rámec
Unijní právo
3
Článek 3 odst. 1 směrnice 93/13 stanoví:
„Smluvní ujednání, které nebylo individuálně sjednáno, je považováno za zneužívající, jestliže v rozporu s požadavkem poctivosti způsobuje významnou nerovnováhu v právech a povinnostech stran, které vyplývají z dané smlouvy, v neprospěch spotřebitele.“
Bulharské právo
4
Článek 84 první pododstavec zákona o závazkových a smluvních vztazích (zakon za zadalženijata i dogovorite, DV č. 275 ze dne 22. listopadu 1950) (dále jen „ZZD“) stanoví:
„Je-li stanovena lhůta pro splnění závazku, dostává se dlužník do prodlení uplynutím této lhůty […]“
5
Článek 114 ZZD stanoví:
„Promlčecí lhůta začíná běžet ode dne, kdy se pohledávka stala vymahatelnou.
[…]“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
6
VIK poskytuje svým zákazníkům vodovodní a kanalizační služby ve městě Burgas (Bulharsko) na základě individuálních smluv obsahujících všeobecné obchodní podmínky, které upravují poskytování těchto služeb uživatelům (dále jen „všeobecné obchodní podmínky“).
7
Dne 27. října 2023 podala společnosti VIK žalobu k Okresnímu soudu v Burgasu (Rajonen sad – Burgas, Bulharsko), který je předkládajícím soudem, kterou se domáhá, aby byla ED, která je spotřebitelkou, uložena povinnost zaplatit určité faktury za spotřebu vody v její nemovitosti nacházející se ve městě Burgas.
8
Společnost VIK zejména tvrdí, že ED jí dluží základní částku ve výši 693,56 bulharských leva (BGN) (přibližně 350 eur) za spotřebu vody, k níž došlo v období od 17. března 2020 do 12. května 2023, která byla vyfakturována v době od 25. srpna 2021 do 25. května 2023, plus zákonné úroky z této částky od data podání žaloby k předkládajícímu soudu až do úplného zaplacení pohledávky, jakož i částku ve výši 81,30 BGN (přibližně 41 eur) z titulu poplatku z prodlení za období od 25. září 2021 do 24. října 2023.
9
Společnost VIK tvrdí, že za dotčené období spotřeby vystavila faktury, které ED nezaplatila ve lhůtě 30 dnů stanovené v čl. 33 odst. 2 všeobecných obchodních podmínek.
10
ED zpochybňuje výši požadovaných částek a vznáší zejména námitku, že uplatněná pohledávka zanikla v důsledku uplynutí tříleté promlčecí lhůty.
11
Předkládající soud uvádí, že společnost VIK je podle čl. 33 odst. 1 všeobecných obchodních podmínek povinna vystavovat měsíční faktury za vodovodní a kanalizační služby poskytované zákazníkům. Podle čl. 33 odst. 2 všeobecných obchodních podmínek je spotřebitel povinen uhradit dlužné částky ve lhůtě 30 dnů od data vystavení faktury.
12
Kromě toho podle článku 42 všeobecných obchodních podmínek je spotřebitel, který ve stanovených lhůtách nesplnil platební povinnost, povinen zaplatit společnosti VIK náhradu ve výši zákonných úroků.
13
Předkládající soud uvádí, že podle čl. 84 prvního pododstavce a článku 114 ZZD po uplynutí lhůty 30 dnů poté, co společnost VIK vystavila fakturu, se její pohledávka stává vymahatelnou a od tohoto dne začíná běžet promlčecí lhůta.
14
Z toho vyplývá, že určení počátku běhu této lhůty závisí na jednání společnosti VIK, konkrétně na vystavení faktur. Společnost VIK přitom pravidelně nerespektovala požadavky stanovené v čl. 33 odst. 1 všeobecných obchodních podmínek, které jí ukládají povinnost provádět měsíční fakturaci.
15
Předkládající soud má pochybnosti o případné zneužívající povaze čl. 33 odst. 2 všeobecných obchodních podmínek, protože společnosti VIK umožňuje jednostranně určit, v závislosti na datu vystavení faktury, datum vymahatelnosti svých pohledávek a souvisejících úroků z prodlení, a v důsledku toho počátek běhu příslušné promlčecí lhůty.
16
V této souvislosti se Okresní soud v Burgasu (Rajonen sad – Burgas, Bulharsko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 3 odst. 1 směrnice [93/13] vykládán v tom smyslu, že takové ujednání, jako je čl. 33 odst. 2 všeobecných obchodních podmínek společnosti [Vodovody a kanalizace Burgas], způsobuje významnou a neodůvodněnou nerovnováhu v právech a povinnostech smluvních partnerů vyplývající ze všeobecných obchodní podmínek v neprospěch spotřebitele, a to vzhledem k tomu, že vymahatelnost pohledávky podle tohoto ustanovení všeobecných obchodních podmínek resp. začátek běhu promlčecí lhůty pohledávky za služby poskytnuté vodárenským podnikem města Burgas spotřebitelům závisí pouze na jednání tohoto vodárenského podniku při vystavení faktury, i když neplní povinnost vystavovat faktury jednou měsíčně?“
K přípustnosti žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce
17
Podle ustálené judikatury je postup zavedený článkem 267 SFEU nástrojem spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy, díky němuž Soudní dvůr poskytuje vnitrostátním soudům výklad unijního práva, jenž je pro ně nezbytný k vyřešení sporů, které mají tyto soudy rozhodnout (rozsudek ze dne 22. února 2024, Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, bod 20 a citovaná judikatura).
18
Vzhledem k tomu, že předkládací rozhodnutí slouží jako základ pro toto řízení, je nezbytné, aby vnitrostátní soud přímo v předkládacím rozhodnutí vysvětlil skutkový a právní rámec sporu v původním řízení a podal minimální vysvětlení k důvodům volby ustanovení unijního práva, o jejichž výklad žádá, jakož i ke vztahu, který spatřuje mezi těmito ustanoveními a vnitrostátními právními předpisy použitelnými ve sporu, který mu byl předložen (rozsudek ze dne 22. února 2024, Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, bod 21 a citovaná judikatura).
19
Je třeba rovněž připomenout, že na otázky týkající se výkladu unijního práva položené vnitrostátním soudem v právním a skutkovém rámci, který tento soud vymezí na vlastní odpovědnost a jehož správnost nepřísluší Soudnímu dvoru ověřovat, se vztahuje domněnka relevance. Soudní dvůr může odmítnout rozhodnout o předběžné otázce položené vnitrostátním soudem pouze tehdy, je-li zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také jestliže Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny [rozsudek ze dne 8. dubna 2025, Úřad Evropského veřejného žalobce (Soudní přezkum procesních úkonů), C‑292/23, EU:C:2025:255, bod 36 a citovaná judikatura].
20
Podstatou předběžné otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že ujednání obsažené ve všeobecných obchodních podmínkách, podle kterého je spotřebitel povinen zaplatit dlužné částky ve lhůtě 30 dnů ode dne vystavení faktury, způsobuje významnou nerovnováhu v právech a povinnostech stran v neprospěch tohoto spotřebitele.
21
Je přitom nutno poznamenat, že předkládající soud nevysvětlil důvody, proč je výklad ustanovení uvedeného v předběžné otázce nezbytný pro rozhodnutí sporu v původním řízení.
22
Jak ze spisu, který má Soudní dvůr k dispozici, tak z diskuse na jednání před Soudním dvorem totiž vyplývá, že se spor v původním řízení týká plnění smluvního závazku poskytovatele vystavovat měsíční faktury, který je stanoven v čl. 33 odst. 1 všeobecných obchodních podmínek. Pochybnosti předkládajícího soudu se přitom netýkají odstavce 1 tohoto článku 33, ale spíše jeho odstavce 2, takže je zjevné, že předmět sporu v původním řízení nemá žádný vztah k požadovanému výkladu čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13.
23
V důsledku toho musí být žádost o rozhodnutí o předběžné otázce prohlášena za nepřípustnou.
24
Je však třeba připomenout, že předkládající soud má nadále možnost podat novou žádost o rozhodnutí o předběžné otázce s tím, že poskytne Soudnímu dvoru veškeré informace, které mu umožní rozhodnout (rozsudek ze dne 22. února 2024, Ente Cambiano società cooperativa per azioni, C‑660/22, EU:C:2024:152, bod 35 a citovaná judikatura).
K nákladům řízení
25
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl takto:
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Okresní soud v Burgasu (Rajonen sad – Burgas, Bulharsko) rozhodnutím ze dne 24. dubna 2024, je nepřípustná.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: bulharština.
(
i
) – Název projednávané věci je fiktivní. Neodpovídá skutečnému jménu žádné ze zúčastněných stran.