62026CD0108
ROZHODNUTÍ SOUDNÍHO DVORA (přezkumného senátu)
12. března 2026 (
*1
)
„Přezkum“
Ve věci C‑108/26 RX,
jejímž předmětem je návrh prvního generálního advokáta ze dne 20. února 2026 na přezkum podle článku 62 statutu Soudního dvora Evropské unie,
SOUDNÍ DVŮR (přezkumný senát),
ve složení: K. Jürimäe (zpravodajka), předsedkyně senátu, K. Lenaerts, předseda Soudního dvora vykonávající funkci soudce přezkumného senátu, F. Schalin, M. Gavalec a Z. Csehi, soudci,
vydává toto
Rozhodnutí
1
Návrh prvního generálního advokáta na přezkum se týká rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 21. ledna 2026, D (Rozhodnutí řízení letového provozu) (T‑134/25, EU:T:2026:35), kterým Tribunál rozhodl o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Okresní soud města Varšavy (Sąd Rejonowy dla m.st. Warszawy w Warszawie, Polsko), a vztahuje se k odpovědi podané na první a druhou otázku, které předkládající soud položil.
2
V tomto rozsudku Tribunál v odpověď na tyto otázky zejména rozhodl, že „[č]lánek 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 [(Úř. věst. 2004, L 46, s. 1)], musí být vykládán v tom smyslu, že rozhodnutí týkající se řízení letového provozu může představovat ‚mimořádnou okolnost‘ ve smyslu tohoto ustanovení bez ohledu na délku zpoždění, které s sebou nese, a na jeho odůvodnění, je-li prokázáno, že se toto rozhodnutí vymykalo účinné kontrole dotyčného leteckého dopravce, zejména pokud lze vyloučit, že uvedený dopravce přispěl k přijetí tohoto rozhodnutí, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu“.
3
Z článku 256 odst. 3 třetího pododstavce SFEU vyplývá, že rozhodnutí Tribunálu o předběžných otázkách mohou být výjimečně za podmínek a v mezích stanovených statutem Soudního dvora Evropské unie přezkoumána Soudním dvorem v případě vážného ohrožení jednoty nebo souladu práva Unie.
4
Podle článku 62 statutu Soudního dvora Evropské unie může první generální advokát navrhnout Soudnímu dvoru, aby přezkoumal rozhodnutí Tribunálu, má-li za to, že existuje vážné nebezpečí narušení jednoty nebo souladu práva Unie.
5
Z článku 194 odst. 5 jednacího řádu Soudního dvora v tomto ohledu plyne, že přezkumný senát, jemuž je takový návrh na přezkum předložen, rozhodne, zda je třeba rozhodnutí Tribunálu přezkoumat. V rozhodnutí o provedení přezkumu rozhodnutí Tribunálu jsou označeny pouze otázky, které budou předmětem přezkumu.
6
V projednávané věci má přezkumný senát za to, že je třeba provést přezkum rozsudku Tribunálu ze dne 21. ledna 2026, D (Rozhodnutí řízení letového provozu) (T‑134/25, EU:T:2026:35).
7
Otázka, které se bude tento přezkum týkat, je uvedena v bodě 2 výroku tohoto rozhodnutí.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (přezkumný senát) rozhodl takto:
1)
Je třeba provést přezkum rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 21. ledna 2026, D (Rozhodnutí řízení letového provozu) (T‑134/25, EU:T:2026:35).
2)
Přezkum se bude týkat otázky, zda s ohledem zejména na rozsudky Soudního dvora ze dne 31. ledna 2013, McDonagh (C‑12/11, EU:C:2013:43), a ze dne 23. března 2021, Airhelp (C‑28/20, EU:C:2021:226), ohrožuje rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 21. ledna 2026, D (Rozhodnutí řízení letového provozu) (T‑134/25, EU:T:2026:35), jednotu nebo soulad práva Unie v rozsahu, v němž Tribunál rozhodl takto:
–
rozhodnutí týkající se řízení letového provozu není z důvodu své povahy či původu vlastní běžnému výkonu činnosti dotyčného leteckého dopravce, jelikož není součástí jeho činnosti, ale spadá do činností a pravomocí služeb řízení letového provozu;
–
takové rozhodnutí se vymyká účinné kontrole tohoto dopravce bez ohledu na odůvodnění rozhodnutí za předpokladu, že dopravce nepřispěl k přijetí tohoto rozhodnutí, a
–
článek 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, tedy musí být vykládán v tom smyslu, že takové rozhodnutí může představovat „mimořádnou okolnost“ ve smyslu tohoto ustanovení bez ohledu na délku zpoždění, které s sebou nese, a na jeho odůvodnění, je-li prokázáno, že se toto rozhodnutí vymykalo účinné kontrole dotyčného leteckého dopravce, zejména pokud lze vyloučit, že uvedený dopravce přispěl k přijetí tohoto rozhodnutí.
3)
Zúčastnění uvedení v článku 23 statutu Soudního dvora Evropské unie se vyzývají, aby ve lhůtě jednoho měsíce od doručení tohoto rozhodnutí předložili Soudnímu dvoru k této otázce písemná vyjádření.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: polština.