62014CO0169
USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDNÍHO DVORA
5. června 2014 (
*1
)
„Zrychlené řízení“
Ve věci C‑169/14,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Audiencia Provincial de Castellón (Španělsko) ze dne 2. dubna 2014, došlým Soudnímu dvoru dne 7. dubna 2014, v řízení
Juan Carlos Sánchez Morcillo,
María del Carmen Abril García
proti
Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA,
PŘEDSEDA SOUDNÍHO DVORA,
s přihlédnutím k návrhu E. Levitse, soudce zpravodaje,
po vyslechnutí generálního advokáta N. Wahla,
vydává toto
Usnesení
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách [zneužívajících klauzulích] ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288), jakož i článku 47 Listiny základních práv Evropské unie.
2
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi J. C. Sánchezem Morcillem a M. Abril García na jedné straně a Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA na straně druhé ohledně námitky uvedených osob proti výkonu rozhodnutí týkajícího se jejich nemovitosti zatížené hypotékou.
3
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že žalobci v původním řízení podepsali dne 9. června 2003 s Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA notářský zápis o úvěru zajištěném zástavním právem k nemovitosti určené k jejich bydlení. Vzhledem k tomu, že neplnili svou povinnost platit měsíční splátky tohoto úvěru, požádala banka dne 15. dubna 2011 o splacení celého úvěru včetně běžných úroků a úroků z prodlení a navrhla prodej nemovitosti zatížené hypotékou v dražbě.
4
Po zahájení výkonu rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou podali žalobci v původním řízení proti tomuto řízení námitku, která byla dne 19. června 2013 rozhodnutím Juzgado de Primera Instancia č. 3 de Castellón zamítnuta. Žalobci v původním řízení poté podali proti tomuto rozhodnutí odvolání. Jejich odvolání bylo prohlášeno za přípustné a poté bylo postoupeno Audiencia Provincial de Castellón.
5
Předkládající soud uvádí, že ačkoliv španělské občanské soudní řízení umožňuje podat odvolání proti rozhodnutí, které vyhovuje námitce podané dlužníkem a ukončuje tak výkon rozhodnutí týkajícího se nemovitosti zatížené hypotékou, neumožňuje naproti tomu dlužníkovi, jehož námitka byla zamítnuta, podat odvolání proti rozhodnutí soudu prvního stupně, kterým se nařizuje pokračovat ve výkonu rozhodnutí. Předkládající soud má pochybnosti o tom, zda je tato vnitrostátní právní úprava slučitelná s cílem ochrany spotřebitelů, který sleduje směrnice 93/13, jakož i s právem na účinnou právní ochranu, jak je zakotveno v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie. Předkládající soud rovněž zdůrazňuje, že možnost dlužníků podat odvolání může být o to více rozhodující, že některé klauzule úvěrové smlouvy dotčené v původním řízení lze považovat za „zneužívající“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13.
6
Tento soud požádal Soudní dvůr o projednání věci ve zrychleném řízení podle čl. 105 odst. 1 jednacího řádu Soudního dvora.
7
Na podporu své žádosti poukazuje předkládající soud na to, že odpověď Soudního dvora by mohla mít ve Španělsku významné procesní dopady vzhledem k tomu, že v souvislosti s hospodářskou krizí, kterou prochází tento členský stát, byl výkon rozhodnutí týkajícího se obytné nemovitosti zatížené hypotékou zahájen vůči mimořádně vysokému počtu fyzických osob.
8
Předkládající soud upřesňuje, že řízení, kterých se může odpověď Soudního dvora dotknout, se týkají především hlavního obydlí dlužníků. Vzhledem k tomu, že jimi podaná námitka nemá podle španělského procesního práva odkladný účinek, a to v souladu s čl. 698 odst. 1 občanského soudního řádu, mohla by být taková obydlí prodána ve dražbě před tím, než Soudní dvůr rozhodne.
9
Podle čl. 105 odst. 1 uvedeného jednacího řádu může předseda Soudního dvora, k žádosti předkládajícího soudu, nebo výjimečně i bez návrhu, po vyslechnutí soudce zpravodaje a generálního advokáta rozhodnout o projednání předběžné otázky ve zrychleném řízení odchylně od ustanovení tohoto jednacího řádu, pokud povaha věci vyžaduje, aby byla projednána bez zbytečného odkladu.
10
Je pravda, že z ustálené judikatury Soudního dvora vyplývá, že velké množství osob nebo právních situací, jež mohou být potenciálně dotčeny rozhodnutím, které předkládající soud vydá poté, co Soudnímu dvoru položil předběžnou otázku, nepředstavuje jako takové výjimečnou okolnost, jež by odůvodňovala projednání věci ve zrychleném řízení (viz zejména usnesení předsedy Soudního dvora KÖGÁZ a další, C‑283/06 a C‑312/06, EU:C:2006:602, bod 9; Plantanol, C‑201/08, EU:C:2008:385, bod 10, jakož i Abdullahi, C‑394/12, EU:C:2012:623, bod 11).
11
Vedle počtu dotčených dlužníků, na který poukazuje předkládající soud, však v projednávaném případě riziko ztráty hlavního obydlí, hrozící vlastníkovi, staví jej i jeho rodinu do obzvláště ohroženého postavení.
12
Tuto okolnost zhoršuje podle předkládajícího soudu skutečnost, že kdyby se ukázalo, že výkon rozhodnutí je založen na úvěrové smlouvě obsahující zneužívající klauzule, jejichž neplatnost konstatuje vnitrostátní soud, neplatnost příslušného výkonu rozhodnutí by přinesla poškozenému dlužníkovi pouze ochranu spočívající v náhradě škody, ale neumožnila by obnovení předchozího stavu, kdy byl vlastníkem svého obydlí.
13
Vzhledem k tomu, že odpověď Soudního dvora v co nejkratší lhůtě může výrazně omezit riziko ztráty vlastního bydlení hrozící dotčeným osobám, je třeba žádosti předkládajícího soudu o projednání věci C‑169/14 ve zrychleném řízení vyhovět.
Z těchto důvodů předseda Soudního dvora rozhodl takto:
Žádosti Audiencia Provincial de Castellón (Španělsko) o projednání věci C‑169/14 ve zrychleném řízení podle článku 23a statutu Soudního dvora Evropské unie a článku 105 odst. 1 jednacího řádu Soudního dvora se vyhovuje.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: španělština.