62024TO0392_RES
Kohtuasi T‑392/24
Raf VerbekejaElias Vlerick
versus
Euroopa ParlamentjaEuroopa Liidu Nõukogu
Üldkohtu (kuues koda) 26. novembri 2024. aasta määrus
Tühistamishagi – Määrus (EL) 2024/1263 – Määrus (EL) 2024/1264 – Direktiiv (EL) 2024/1265 – Seadusandlik akt – Rakendusmeetmeid vajav akt – Otsese puutumuse puudumine – Ilmselge vastuvõetamatus – Belgia konstitutsioonikohtuga „põhiseadusliku dialoogi“ pidamise taotlus – Ilmselge pädevuse puudumine
Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Mõiste „halduse üldakt“ ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses – Kõik üldaktid peale seadusandlike aktide – Määrused 2024/1263 ja 2024/1264 – Seadusandlikus tavamenetluses vastu võetud määrus ja seadusandlikus erimenetluses vastu võetud määrus – Väljaarvamine
(ELTL artikli 263 neljas lõik ja artikli 289 lõiked 1–3; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2024/1263; nõukogu määrus 2024/1264)
(vt punktid 8–12)
Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Otsene puutumus – Kriteeriumid – Hageja õiguslikule olukorrale õiguslike tagajärgede otsene tekitamine – Puudumine – Ilmselge vastuvõetamatus
(ELTL artikli 263 neljas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2024/1263, artikli 1 lõiked 1 ja 2; nõukogu määrus 2024/1264; nõukogu direktiiv 2024/1265, põhjendus 8)
(vt punktid 17–25 ja 27–29)
Kokkuvõte
Üldkohus, kellele esitati tühistamishagi, mille ta jättis ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, täpsustas tavaliste hagejate õigust esitada ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel tühistamishagi Euroopa Liidu õigusaktide peale, mille adressaadid nad ei ole, ja täpsemalt otsese puutumuse tingimust.
Hagi esitati määruste 2024/1263 (
1
) ja 2024/1264 (
2
) ning direktiivi 2024/1265 (
3
) (edaspidi koos „vaidlustatud aktid“) peale, mille eesmärk on reformida liidu majanduse juhtimise raamistikku, pidades silmas liikmesriikide eelarvedistsipliini ja võla jätkusuutlikkuse eesmärke.
Teise võimalusena palusid hagejad Üldkohtul pidada Belgia konstitutsioonikohtuga „põhiseaduslikku dialoogi“ vaidlustatud aktide rakendamise üle Belgia ametivõimude poolt, kuid Üldkohus jättis selle taotluse ilmselge pädevuse puudumise tõttu rahuldamata.
Üldkohtu hinnang
Alustuseks meenutas Üldkohus, et ELTL artikli 263 neljandas lõigus on eristatud kolme olukorda, milles füüsilise või juriidilise isiku tühistamishagi saab tunnistada vastuvõetavaks: hagi akti peale, mille adressaat ta on või mis puudutab teda otseselt ja isiklikult, või juhul kui tegemist on halduse üldaktiga, siis kui see puudutab teda otseselt ja akt ei vaja rakendusmeetmeid.
Kõigepealt tõdes Üldkohus, et kuna hagejad ei ole vaidlustatud aktide adressaadid, ei ole neil õigust esitada hagi esimese olukorra alusel.
Mis puudutab seejärel kolmandat olukorda, mida ta kõigepealt analüüsis, siis täpsustas Üldkohus, et mõiste „halduse üldakt“ ei hõlma seadusandlikke akte, st akte, mis võetakse vastu „seadusandliku tavamenetluse“ ja „seadusandliku erimenetluse“ teel (
4
).
Sellega seoses märkis ta esiteks, et määrus 2024/1263 on vastu võetud seadusandlikus tavamenetluses ja määrus 2024/1264 seadusandlikus erimenetluses ning need ei ole seega halduse üldaktid, ning teiseks, et direktiivi 2024/1265 õiguslike tagajärgede tekkimiseks hagejate suhtes on vaja rakendusmeetmeid ELTL artikli 263 neljanda lõigu tähenduses, st riigisiseseid ülevõtmismeetmeid, mis on liikmesriigi kohtutes kohtulikult kontrollitavad.
Ta järeldas, et hagejatel ei ole õigust esitada vaidlustatud aktide peale hagi ELTL artikli 263 neljandas lõigus nimetatud kolmanda olukorra alusel.
Lõpuks, mis puudutab selles artiklis nimetatud teist olukorda, siis rõhutas Üldkohus, et esimese nõude, milles palutakse vaidlustatud aktid tühistada, saab vastuvõetavaks tunnistada üksnes siis, kui vaidlustatud aktid puudutavad hagejaid otseselt ja isiklikult.
Ta märkis selle kohta, et selleks, et hagi esemeks olev akt puudutaks tavalist hagejat otseselt, peavad olema täidetud kaks kumulatiivset tingimust. Esiteks peab vaidlustatud meede avaldama otsest mõju tema õiguslikule olukorrale ja teiseks ei tohi see jätta meedet rakendama kohustatud adressaadile mingit kaalutlusõigust.
Mis puutub esimesse tingimusse, siis tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et ELTL artiklis 263 ette nähtud tühistamishagi saab esitada institutsioonide võetud mis tahes meetmete peale, mille eesmärk on tekitada siduvaid õiguslikke tagajärgi, olenemata nende meetmete vormist. Selleks et teha kindlaks, kas akt tekitab selliseid tagajärgi ja kas akti peale saab järelikult tühistamishagi esitada, tuleb lähtuda akti olemusest ja hinnata akti tagajärgi selliste objektiivsete kriteeriumide põhjal nagu akti sisu, võttes vajaduse korral arvesse akti vastuvõtmise konteksti ja selle vastu võtnud institutsiooni pädevust. Järelikult ei saa seda, kas akt võib füüsilise või juriidilise isiku õiguslikku olukorda otseselt mõjutada, hinnata ainuüksi asjaolu alusel, et akt on vastu võetud direktiivi vormis.
Kõnealuses asjas märkis Üldkohus, et vaidlustatud aktid, mille eesmärk on reformida liidu majanduse juhtimise raamistikku, pidades silmas liikmesriikide eelarvedistsipliini ja võla jätkusuutlikkuse eesmärke, on kohaldatavad liikmesriikide suhtes, kuna need näevad ette nende majanduse juhtimise raamistiku, eelkõige eeskirjad, mis käsitlevad riiklikke eelarve- ja struktuurikavasid, ühisraha kasutusele võtnud liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust ja liikmesriikide eelarveraamistikke, et vältida valitsemissektori eelarve ülemäärast puudujääki.
Järelikult ei saa vaidlustatud aktid tekitada otseseid siduvaid tagajärgi hagejate konkreetsele õiguslikule olukorrale. Seda järeldust kinnitavad ka hagiavalduses hagejate esitatud väited, kuna nad ei too esile ühtegi konkreetset vaidlustatud aktide sätet, mis võiks mõjutada nende õiguslikku olukorda, ega mingit konkreetset õiguslikku tagajärge nende olukorrale. Täpsemalt, nende väidetud vaidlustatud aktide võimalikud tagajärjed sellise avalik-õigusliku üksuse nagu Genti (Belgia) linna juhtimisele ja õigustele ei saa endast kujutada otseseid tagajärgi nende õiguslikule olukorrale.
Üldkohus järeldas, et kuna otsese puutumuse tingimus ei ole täidetud, ei ole hagejatel õigust esitada vaidlustatud aktide peale tühistamishagi ELTL artikli 263 neljanda lõigu teise olukorra alusel.
Seetõttu lükkas Üldkohus esimese nõude ilmselge vastuvõetamatuse tõttu tagasi, kuna hagejad ei saa põhjendada oma õigust esitada hagi vaidlustatud aktide tühistamiseks ühegi ELTL artikli 263 neljandas lõigus nimetatud olukorraga.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2024. aasta määrus (EL) 2024/1263 majanduspoliitika tulemusliku koordineerimise ja mitmepoolse eelarvejärelevalve kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1466/97 (ELT L, 2024/1263).
(
2
)	Nõukogu 29. aprilli 2024. aasta määrus (EL) 2024/1264, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (ELT L, 2024/1264).
(
3
)	Nõukogu 29. aprilli 2024. aasta direktiiv (EL) 2024/1265, millega muudetakse direktiivi 2011/85/EL liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta (ELT L, 2024/1265).
(
4
)	ELTL artikli 289 lõigete 1 ja 3 alusel.