62013CO0082
A BÍRÓSÁG VÉGZÉSE (hatodik tanács)
2013. október 7. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal iránti kérelem — Közös agrárpolitika — Közös fellépések — A pénzügyi támogatás Bizottság általi kifizetésének elmaradása — A saját hozzájárulás tagállami visszavonása — Ténykérdés — Belső helyzet — A Bíróság hatáskörének nyilvánvaló hiánya — A ténybeli háttér ismertetése — Elégtelenség — Hipotetikus kérdés — Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”
A C‑82/13. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Consiglio di Stato (Olaszország) a Bírósághoz 2013. február 19‑én érkezett, 2012. október 30‑i határozatával terjesztett elő az előtte
a Società cooperativa Madonna dei miracoli
és
a Regione Abruzzo,
a Ministero delle Politiche Agricole e Forestali
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (hatodik tanács),
tagjai: M. Berger (előadó) tanácselnök, E. Levits és J.‑J. Kasel bírák,
főtanácsnok: Y. Bot,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint a Bíróság az eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése alapján, indokolt végzéssel határoz,
meghozta a következő
Végzést
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az Európai Bizottság azon magatartásának értelmezésére vonatkozik, amelyet annak során tanúsított, hogy állítólag visszavonta az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Orientációs Részlegét terhelő közösségi pénzügyi támogatás odaítélését az 1992. évi források tekintetében.
2
E kérelmet a Società cooperativa Madonna dei miracoli, valamint a Regione Abruzzo (Abruzzó tartomány) és a Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (mezőgazdasági és erdőgazdálkodási minisztérium) között folyamatban lévő jogvitában nyújtották be, amelynek tárgya azon tartományi támogatás visszavonása, amelyet az olasz állam ítélt oda az alapügy felperesének a Regione Abruzzo operációs programjának részét képező egyik beruházási projekt tekintetében.
Jogi háttér
3
Az Abruzzó tartomány mezőgazdaságának 1982–1985 közötti fejlesztésére vonatkozó alkotmányos törvényről szóló, 1982. június 3‑i 31. sz. tartományi törvény (a továbbiakban: 31/1982. sz. tartományi törvény) 42. cikkének a) pontja a következőképpen rendelkezik:
„A tartomány a következő eszközökkel támogatja a mezőgazdasági és állattenyésztési termékek feldolgozására szolgáló létesítmények, valamint integrált termelésre szolgáló létesítmények megszerzését, létrehozását, bővítését és korszerűsítését, ideértve a felszereléseket és a tartozékokat is:
a)
EMOGA (1977. évi 355. sz. rendelet) finanszírozásra jóváhagyott kezdeményezések: a támogatható kiadások 25%‑át kitevő mértékű tőkejuttatás.
[...]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
4
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a borágazatban tevékenykedő vállalkozás, a Società cooperativa Madonna dei Miracoli 438750000 olasz líra (ITL) (226595,46 euró, azaz a támogatható összes kiadás 25%‑át kitevő) összegű tartományi támogatást nyert el a borkészítés technológiai folyamatának korszerűsítésére vonatkozó beruházási projekt kapcsán, amely a Regione Abruzzo 1992. évi forrásokra vonatkozó, a Bizottság által jóváhagyott operatív programjába tartozott.
5
A beruházás az EMOGA Orientációs Részlegébe tartozik, amely a mezőgazdasági termékek feldolgozási és értékesítési feltételeinek javítására irányuló közös agrárpolitika finanszírozására vonatkozik. A jelen ügyben a támogatásra jóváhagyott összköltséghez 50%‑ban a Bizottságnak, 25%‑ban pedig az érintett tagállamnak kellet hozzájárulnia az alapügyben szereplő, a 31/1982. sz. tartományi törvény 42. cikkének a) pontján alapuló tartományi támogatás folyósítása révén, amelynek jellege a Consiglio di Stato szerint a közösségi támogatáshoz képest kiegészítő és járulékos.
6
Az odaítélt támogatás folyósítási eljárása során a Bizottság helyszíni ellenőrzéseket tartott, amelyek eredménye alapján úgy vélte, hogy a támogatott technológia alkalmazása a hatályos közösségi szabályozás szerint nem felelt meg a támogatható projektek kiválasztási szempontjainak. Így ez az intézmény nem is kezdte meg a támogatás kifizetését.
7
2000. július 19‑én hozott határozatában (a továbbiakban: vitatott határozat) a Regione Abruzzo visszavonta a tartományi támogatást e projekt vonatkozásában azzal az indokolással, hogy a támogatás a közösségi támogatáshoz képest járulékos jellegű.
8
Az alapügy felperese a Tribunale amministrativo regionale dell’Abruzzo előtt keresetet indított a vitatott határozat hatályon kívül helyezése iránt. Mivel e keresetet elutasították, a kérdést előterjesztő bírósághoz fellebbezett. Lényegében arra hivatkozik, hogy a vitatott határozat azon a téves feltételezésen alapul, hogy a közösségi támogatást visszavonták, ezért a tartományi támogatást is vissza kellett vonni.
9
A kérdést előterjesztő bíróság kifejti, hogy az alapügy kimenetele főként az európai uniós szervek magatartásának értelmezésétől függ, amelyek tétlenségét az alapügy felperesének korábban odaítélt támogatás folyósításával kapcsolatban a Regione Abruzzo és az elsőfokú nemzeti bíróság „a támogatás hallgatólagos visszavonásának” minősítette, amely feltevést az alapügy felperese vitatja.
10
E körülményekre tekintettel a Consiglio di Stato úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Elsődlegesen: megfelel‑e a valóságnak, hogy [a Bizottság] visszavonta a közösségi támogatás odaítélését, és milyen aktust fogadott el e tekintetben?
2)
Másodlagosan:
a)
milyen jogi értéket kell tulajdonítani a Bizottság tétlenségének, amely intézmény nem kezdte meg a közösségi támogatás kifizetését;
b)
akadályozza‑e a 31/1982. sz. […] tartományi törvény 42. cikke a) pontjának alkalmazását – amely jogszabály alapján [az alapügy felperese] számára a közösségi támogatást kiegészítő járulékos tartományi támogatást odaítélték – és a tartományi támogatás kifizetését [a Bizottság] tétlensége, amely nem kezdte meg a közösségi támogatás folyósítását?
3)
Mindenesetre: milyen kötelezettségek terhelik az olasz tagállamot [a Bizottság] tartós tétlensége esetén?”
A Bíróság hatásköréről és az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságáról
11
Egyrészt emlékeztetni kell arra, hogy a nemzeti bíróságok és a Bíróság közötti egyértelmű feladatmegosztást kimondó EUMSZ 267. cikk értelmében egyedül a Bíróság jogosult arra, hogy a nemzeti bíróság által számára ismertetett tényállás alapján valamely uniós aktus értelmezéséről és érvényességéről határozzon (lásd ebben az értelemben különösen a C-226/08. sz. Stadt Papenburg ügyben 2010. január 14-én hozott ítélet [EBHT 2010., I-131. o.] 23. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). Ezzel szemben kizárólag a kérdést előterjesztő bíróság feladata a nemzeti jogszabályok értelmezése (lásd különösen a C‑416/10. sz., Križan és társa ügyben 2013. január 15‑én hozott ítélet 58. pontját, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). Ráadásul az előzetes döntéshozatali eljárásban a ténykérdés megítélése nem a Bíróság, hanem a nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik (a 80/71. sz. Merluzzi-ügyben 1972. március 22-én hozott ítélet [EBHT 1972., 175. o.] 10. pontja).
12
Másrészt meg kell jegyezni, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti bíróságok által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés elfogadhatatlan, ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azon ténybeli és jogi körülmények, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a feltett kérdésekre hasznos választ adhasson (lásd a C-101/08. sz., Audiolux és társai ügyben 2009. október 15-én hozott ítélet [EBHT 2009., I-9823. o.] 31. pontját, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). A Bíróság ugyanis túllépné a hatáskörének korlátait, ha anélkül, hogy rendelkezésére állnának a szükséges ténybeli és jogi körülmények, úgy döntene, hogy olyan kérdést bírál el, amely hipotetikus jellegű (a C-83/91. sz. Meilicke-ügyben 1992. július 16-án hozott ítélet [EBHT 1992., I-4871. o.] 32. és 33. pontja).
13
A jelen esetben a jelen előzetes döntéshozatal keretében előterjesztett első kérdés tekintetében meg kell állapítani, hogy e kérdéssel a Bíróságot arra kérték fel, hogy foglaljon állást arról, hogy a Bizottság visszavonta‑e valamely uniós támogatás odaítélését, és ha igen, határozza meg az e célból elfogadott jogi aktust. E kérdések azonban nyilvánvalóan ténykérdések, így ezek megítélése az EUMSZ 267. cikk szerinti eljárás keretében nem tartozik a Bíróság hatáskörébe.
14
A második kérdésének a) részével a kérdést előterjesztő bíróság arra kéri a Bíróságot, hogy határozza meg, milyen jogi értéket kell tulajdonítani a Bizottság ilyen tétlenségének. Márpedig e jogi minősítés, még azelőtt, hogy erről állást lehetne foglalni, ezen intézmény csaknem két évtized alatt tanúsított magtartásának ténybeli értelmezését feltételezi. Amint azonban az előző pont is emlékeztetett rá, az ilyen értelmezés nem a Bíróság feladata. Egyébként pedig, mivel a Bizottság állítólagos tétlenségét nem állapíthatja meg a Bíróság a jelen eljárás keretében, az a kérdés, hogy milyen jogi értéket kell tulajdonítani e tétlenségnek, tisztán hipotetikusnak bizonyul. Ezenkívül a kérdést előterjesztő bíróság nem ad tájékoztatást a Bíróságnak azokról a körülményekről, amelyek szükségesek a feltett kérdés érdemi elbírálásához.
15
A második kérdés b) része kapcsán, amellyel a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a Bizottság olyan állítólagos tétlensége, mint amely az alapügyben szerepel, akadályát képezi‑e a 31/1982. sz. tartományi törvény 42. cikke a) pontja alkalmazásának, meg kell állapítani, hogy e kérdés a nemzeti jog, a jelen esetben az abruzzói tartományi jog egyik rendelkezésének értelmezésére irányul. Amint azonban a jelen végzés 11. pontja is hangsúlyozza, az ilyen értelmezés kizárólag a nemzeti bíróság feladata, így a Bíróságnak nyilvánvalóan nincs hatásköre arra, hogy e tekintetben határozzon.
16
Végül a harmadik kérdés tekintetében, amelynek révén azt kérdezik a Bíróságtól, hogy pontosan határozza meg azokat a kötelezettségeket, amelyek az olasz államot terhelik a Bizottság tartós tétlensége esetén, egyrészt meg kell állapítani, hogy e kérdés tisztán hipotetikus jelleget mutat ugyanazon okok miatt, mint amelyeket a jelen végzés 14. pontja kifejtett. Másrészt pedig az előzetes döntéshozatalra utaló határozat nem tartalmaz olyan ténybeli és jogi körülményeket, amelyek szükségesek lennének ahhoz, hogy a Bíróság hasznos választ adhasson e kérdésre.
17
E feltételek mellett a Bíróság eljárási szabályzata 53. cikkének (2) bekezdése alapján meg kell állapítani, hogy a Bíróságnak nyilvánvalóan nincs hatásköre a Consiglio di Stato által feltett kérdések megválaszolására, ezenkívül pedig az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.
A költségekről
18
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (hatodik tanács) a következőképpen határozott:
1)
Az Európai Unió Bíróságának nyilvánvalóan nincs hatásköre a Consiglio di Stato (Olaszország) által feltett kérdések megválaszolására.
2)
Ezen túlmenően az előzetes döntéshozatal iránti kérelem nyilvánvalóan elfogadhatatlan.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.