61998CJ0393_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-393/98,
angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG), från Supremo Tribunal Administrativo (Portugal), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan
Ministério Público,
António Gomes Valente
och
Fazenda Pública,
angående tolkningen av artikel 95 i EG-fördraget (nu artikel 90 EG i ändrad lydelse),
meddelar
DOMSTOLEN (femte avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden A. La Pergola samt domarna M. Wathelet (referent), D.A.O. Edward, P. Jann och L. Sevón,
generaladvokat: N. Fennelly,
justitiesekreterare: biträdande justitiesekreteraren H. von Holstein,
med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:
- António Gomes Valente, genom J. Sá Pereira, advogado,
- Portugals regering, genom L. Fernandes, Â Seiça Neves och H. Ventura, samtliga i egenskap av ombud,
- Nederländernas regering, genom M.A. Fierstra, i egenskap av ombud,
- Finlands regering, genom T. Pynnä, i egenskap av ombud,
- Europeiska gemenskapernas kommission, genom E. Traversa och A.M. Alves Vieira, båda i egenskap av ombud,
med hänsyn till förhandlingsrapporten,
efter att muntliga yttranden har avgivits vid förhandlingen den 8 juni 2000 av: Portugals regering, företrädd av L. Fernandes och V. Guimarães, i egenskap av ombud, och kommissionen, företrädd av A.M. Alves Vieira,
och efter att den 21 september 2000 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Supremo Tribunal Administrativo har genom beslut av den 7 oktober 1998, som inkom till domstolen den 5 november samma år, i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG) ställt tre frågor om tolkningen av artikel 95 i EG-fördraget (nu artikel 90 EG i ändrad lydelse).
2 Frågorna har uppkommit i en tvist mellan António Gomes Valente och Fazenda Pública (del av det portugisiska finansministeriet med ansvar för skatteuppbörd). António Gomes Valente har begärt återbetalning av den fordonsskatt han erlade vid import till Portugal av en begagnad bil från en annan medlemsstat.
Nationella bestämmelser
3 Vid tidpunkten för beslutet att påföra António Gomes Valente fordonsskatt för den slutliga importen av fordonet återfanns de rättsliga bestämmelserna om den portugisiska fordonsskatten i lagdekret nr 40/93 av den 18 februari 1993 (Diário da República I, serie A, nr 41 av den 18 februari 1993), i ändrad lydelse enligt lag nr 10-B/96 av den 23 mars 1996 (Diário da República I, serie A, av den 23 mars 1996, nedan kallat lagdekret nr 40/93). Denna bestämmelse har därefter ändrats ett flertal gånger.
4 Den portugisiska fordonsskatten är en engångsskatt som erläggs när fordonet för första gången släpps ut på den portugisiska marknaden, således när det först registreras i Portugal. Artikel 1.1. i lagdekret nr 40/93 har följande lydelse:
"Fordonsskatten är en intern skatt som påförs personbilar - inklusive bilar avsedda för blandad användning, sportbilar och bilar som framför allt är avsedda för persontransporter, med undantag av husbilar - som godkänns eller importeras i nytt eller begagnat skick, inklusive sådana bilar som monteras eller tillverkas i Portugal och som är avsedda att registreras."
5 Enligt artikel 1.4 i samma lagdekret varierar fordonsskatten beroende på fordonets cylindervolym och påförs i enlighet med tabeller i bilaga till det ovannämnda lagdekretet, vilka utgör en integrerad del av detta.
6 I artikel 3.1 i nämnda lagdekret stadgas följande:
"Ingen personbil, ny eller begagnad, får registreras om det inte inför Generalstyrelsen för vägtrafik (Direcção-Geral de Viação) medelst uppgifter från det officiella registret för indrivning, borgen eller befrielse från skatt visas att fordonsskatt har erlagts."
7 I artikel 1.7 i lagdekret nr 40/93, i dess lydelse enligt lag nr 75/93 av den 20 december 1993 och lag nr 39/B-94 av den 27 december 1994, stadgas att fordonsskatten för begagnade bilar som importeras till Portugal och härrör från andra medlemsstater eller omsätts fritt där skall nedsättas enligt följande tabell:
- Nedsättningen uppgår till 18 procent efter ett till två års användning.
- Nedsättningen uppgår till 24 procent efter två till tre års användning.
- Nedsättningen uppgår till 32 procent efter tre till fyra års användning.
- Nedsättningen uppgår till 41 procent efter fyra till fem års användning.
- Nedsättningen uppgår till 49 procent efter fem till sex års användning.
- Nedsättningen uppgår till 55 procent efter sex till sju års användning.
- Nedsättningen uppgår till 61 procent efter sju till åtta års användning.
- Nedsättningen uppgår till 67 procent efter åtta års användning.
8 Dessa olika procentsatser för nedsättning av fordonsskatt avser den fordonsskatt som skulle tas ut för ett likvärdigt nytt fordon vid tidpunkten för importen av det begagnade fordonet. Enligt ingressen till lagdekret nr 40/93 är syftet med denna nedsättning att kompensera för den värdeminskning som följer av slitage.
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
9 António Gomes Valente köpte i Frankrike en begagnad personbil av märket BMW (modell 325 turbo diesel) med en cylindervolym om 2 497 kubikcentimeter. Bilen registrerades för första gången i Frankrike den 2 december 1991.
10 Den 16 september 1996 meddelade António Gomes Valente tullmyndigheten i Aveiro att denna bil var avsedd för slutlig import och att dess värde uppgick till 2 500 000 PTE. Samma datum fattade nämnda myndighet ett beslut om påförande av fordonsskatt (imposto automóvel) med 1 856 994 PTE, vilken sökanden erlade.
11 António Gomes Valente överklagade detta beskattningsbeslut till Tribunal Fiscal Aduaneiro do Porto (Portugal). Överklagandet avslogs genom dom av den 16 oktober 1997. António Gomes Valente och allmänna ombudet vid Tribunal Fiscal Aduaneiro överklagade avgörandet till Supremo Tribunal Administrativo.
12 António Gomes Valente har anfört att den nämnda domen strider mot EG-domstolens praxis avseende tolkningen av artikel 95 i fördraget. Denna praxis innebär i förevarande fall, på grund av att den nämnda bestämmelsen har direkt effekt, att de nationella bestämmelser som strider mot gemenskapsrätten inte skall tillämpas. Han har gjort gällande att domstolen i punkterna 14 och 15 i dom av den 9 mars 1995 i mål C-345/93, Nunes Tadeu (REG 1995, s. I-479), som avsåg det fordonsskattesystem som föregick det som var i kraft när han importerade sin bil till Portugal, fastslog att en bestämmelse som begränsar nedsättningen av skatten för importerade begagnade bilar till ett visst antal procent av den skatt som tas ut på nya bilar av samma typ, utan att fordonets faktiska värdeminskning beaktas, medför en diskriminerande beskattning av importerade begagnade fordon. Enligt honom strider den portugisiska fordonsskatten, trots de förändringar av fordonsskattesystemet som skett till följd av domen i det ovannämnda målet Nunes Tadeu, fortfarande mot artikel 95 i fördraget, eftersom den inte beräknas utifrån de begagnade bilarnas verkliga värde.
13 António Gomes Valente har yrkat att Supremo Tribunal Administrativo skall hänskjuta följande frågor till domstolen för förhandsavgörande:
"1) Kan en bestämmelse anses säkerställa att de interna skatterna och avgifterna är fullständigt neutrala med avseende på konkurrensen mellan inhemska produkter och importerade produkter (i förevarande fall bilar) samt anses vara förenlig med artikel 95.1 i fördraget när bestämmelsen, i likhet med den portugisiska, innebär följande: Vid import av begagnade lätta motorfordon avsedda för persontransport tas skatt ut enligt en fast skattesats, varvid endast fordonets cylindervolym beaktas. Beskattningsunderlaget nedsätts med 18, 24, 32, 41, 49, 55, 61 respektive 67 procent (beroende på om det importerade fordonet är ett till två, två till tre, tre till fyra, fem till sex, sex till sju respektive sju till åtta år gammalt) av det belopp som skulle tas ut för ett nytt fordon (importerat eller förvärvat på den inhemska marknaden). För ett fordon som är äldre än 8 år påförs ett belopp som motsvarar 33 procent av den fordonsskatt som skulle ha påförts för ett nytt fordon (importerat eller förvärvat på den inhemska marknaden). I ingen av dessa situationer beaktas någon av alla de övriga faktorer som påverkar fordonets värde, såsom bland annat körsträcka, skick eller modell.
2) Är det förenligt med artikel 95.1 i fördraget att i en nationell bestämmelse föreskriva att den skatt som tas ut för en importerad vara och den skatt som tas ut för en liknande inhemsk vara skall beräknas på olika sätt och enligt olika bestämmelser, på så sätt att fordonsskatten på ett importerat begagnat fordon beräknas på grundval av cylindervolymen, varvid nedsättning endast görs på grundval av hur många år fordonet har varit i bruk, medan det vid överlåtelser av liknande begagnade fordon på den inhemska marknaden inte utgår någon fordonsskatt (eftersom den är en engångsskatt erläggs den endast en gång, nämligen när fordonet som nytt fordon övergår till fri omsättning), och det i priset för fordonet alltjämt kan ingå ett resterande belopp avseende denna skatt om det inte är äldre än fyra till fem år, och att detta återstående belopp hänförligt till skatt alltid utgör ett obestämt belopp som ingår i försäljningspriset och som inte kan avskiljas från detta, bland annat på grund av att fordonsskatt inte tas ut vid köp av ett begagnat fordon inom landet?
3) Kan det mot bakgrund av artikel 95.1 i fördraget anses att en sådan ordning inte ens i ett fåtal fall kan leda till att den importerade varan påförs en högre skatt, och att den är utformad på ett sådant sätt att det alltid är uteslutet att ett importerat fordon kan beskattas hårdare än ett liknande inhemskt fordon?
4) Kan det mot bakgrund av gemenskapsrätten anses att en sådan ordning ger möjlighet till insyn i erforderlig utsträckning, i den meningen att det objektivt kan fastställas huruvida ett importerat fordon beskattas hårdare än ett liknande inhemskt fordon?
5) Kan en sådan ordning, mot bakgrund av gemenskapsrätten, tillämpas på ett rättvist sätt på varor från den inhemska marknaden och på importerade varor?"
14 Supremo Tribunal Administrativo har mot bakgrund av ovanstående beslutat att vilandeförklara målet och hänskjuta följande tre tolkningsfrågor till domstolen:
"1) Är de av klaganden i detta mål ställda frågorna, vilka återgivits ovan, relevanta? Hur skall dessa frågor besvaras enligt gemenskapsrätten?
2) Innebär nedsättningen av de begagnade fordonens faktiska värde, som åsyftas i domstolens dom av den 9 mars 1995 i målet Nunes Tadeu, med nödvändighet att det skall göras en värdering eller en expertgranskning av varje enskilt fordon eller kan minskningen beräknas på ett generellt och abstrakt sätt med hjälp av ett kriterium som fastställs i lag?
3) Om kommissionen återkallar sin talan om fördragsbrott mot en medlemsstat i ett visst mål på grund av att den hyser uppfattningen att ny nationell lagstiftning står i överensstämmelse med gemenskapsrätten, kan en nationell högsta domstol då med stöd av kommissionens tolkning av gemenskapsrätten och den nationella rätten vara befriad från sin i artikel 177 i fördraget föreskrivna skyldighet att begära förhandsavgörande från Europeiska gemenskapernas domstol, och döma i saken i enlighet med kommissionens tolkning?"
Den tredje frågan
15 Den hänskjutande domstolen har ställt den tredje frågan, som bör besvaras först, för att få klarhet i huruvida det förhållandet att kommissionen avstår från att fullfölja ett fördragsbrottsförfarande mot en medlemsstat avseende viss lagstiftning påverkar skyldigheten för en domstol i denna medlemsstat som dömer i sista instans att i enlighet med artikel 177 tredje stycket i fördraget hänskjuta en gemenskapsrättslig fråga avseende den berörda lagstiftningen till domstolen.
16 Domstolen finner i detta hänseende inledningsvis skäl att erinra om att när en tolkningsfråga uppkommer i ett mål vid en nationell domstol, mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning, den nationella domstolen enligt artikel 177 tredje stycket i fördraget är skyldig att föra frågan vidare till Europeiska gemenskapernas domstol (dom av den 4 november 1997 i mål C-337/95, Parfums Christian Dior, REG 1997, s. I-6013, punkt 24).
17 Enligt fast rättspraxis är denna skyldighet att föra en fråga vidare till domstolen ett led i samarbetet mellan de nationella domstolarna, som skall tillämpa gemenskapsrätten, och Europeiska gemenskapernas domstol för att säkerställa att gemenskapsrätten tillämpas korrekt och tolkas enhetligt i alla medlemsstater (se i synnerhet dom av den 6 oktober 1982 i mål 283/81, Cilfit m.fl., REG 1982, s. 3415, punkt 7, svensk specialutgåva volym 6, s. 513, och domen i det ovannämnda målet Parfums Christian Dior, punkt 25). Syftet med skyldigheten i fråga är att förhindra att det i någon medlemsstat uppstår en inhemsk rättspraxis som inte står i överensstämmelse med gemenskapsrättsreglerna (se i synnerhet dom av den 24 maj 1977 i mål 107/76, Hoffmann-La Roche, REG 1977, s. 957, punkt 5, svensk specialutgåva volym 3, s. 375, och dom av den 27 oktober 1982 i de förenade målen 35/82 och 36/82, Morson och Jhanjan, REG 1982, s. 3723, punkt 8, svensk specialutgåva volym 6, s. 555).
18 Dessutom bör det, som den finska regeringen har påpekat i sitt skriftliga yttrande, noteras att domstolen i dom av den 27 maj 1981 i de förenade målen 142/80 och 143/80, Essevi och Salengo (REG 1981, s. 1413, punkt 16, svensk specialutgåva volym 6, s. 113), fastslog att kommissionen inte är behörig att genom yttranden i enlighet med artikel 169 i EG-fördraget (nu artikel 226 EG) eller genom andra ståndpunkter som den intar under detta förfarande slutligt fastställa en medlemsstats rättigheter och skyldigheter eller ge denna garantier avseende ett visst handlingssätts förenlighet med fördraget och att fastställandet av medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter samt bedömningen av deras handlingssätt enligt artiklarna 169, 170 och 171 i EG-fördraget (nu artiklarna 227 EG och 228 EG) endast kan ske i en av domstolen avkunnad dom.
19 Domstolen finner följaktligen att den tredje frågan skall besvaras så, att det förhållandet att kommissionen avstår från att fullfölja ett fördragsbrottsförfarande mot en medlemsstat avseende viss lagstiftning inte påverkar skyldigheten för en domstol i denna medlemsstat som dömer i sista instans att i enlighet med artikel 177 tredje stycket i fördraget hänskjuta en gemenskapsrättslig fråga avseende den berörda lagstiftningen till domstolen.
Den första och den andra frågan
20 Den hänskjutande domstolen har ställt den första och den andra frågan, vilka bör utredas gemensamt, för att få klarhet i för det första huruvida det enligt artikel 95 första stycket i fördraget är tillåtet för en medlemsstat att tillämpa ett beskattningssystem avseende begagnade bilar som importeras från andra medlemsstater, enligt vilket minskningen av de nämnda fordonens faktiska värde beräknas på ett allmänt och abstrakt sätt på grundval av schablonmässiga kriterier eller tabeller vilka fastställs i en bestämmelse i lag eller annan författning, utan att det krävs att de nationella myndigheterna skall göra en särskild bedömning av värdet av varje enskilt importerat begagnat fordon. Om svaret på denna fråga är jakande frågar den hänskjutande domstolen för det andra huruvida ett skattesystem såsom det som är i fråga i målet vid den nationella domstolen uppfyller de krav som uppställs i artikel 95 första stycket i fördraget.
21 Vad beträffar frågan huruvida det för att begagnade fordons faktiska värdeminskning, till vilken hänvisas i domen i det ovannämnda målet Nunes Tadeu, skall anses ha beaktats krävs att en expertgranskning av varje enskilt fordon görs och att minskningen således inte kan beräknas på ett generellt och abstrakt sätt i enlighet med i lag uppställda kriterier, erinrar domstolen inledningsvis om att det enligt fast rättspraxis är oförenligt med artikel 95 första stycket i EG-fördraget att en importerad vara beläggs med skatter eller avgifter vilka fastställs enligt andra beräkningsmetoder och regler än vad som gäller för en liknande inhemsk vara, om detta leder till en högre skatt eller avgift för den importerade varan, även om denna skillnad endast uppstår i vissa fall (se dom av den 23 oktober 1997 i mål C-375/95, kommissionen mot Grekland, REG 1997, s. I-5981, punkt 20, och de avgöranden vartill hänvisas i denna punkt, samt dom av den 2 april 1998 i mål C-213/96, Outokumpu, REG 1998, s. I-1777, punkt 34).
22 I dom av den 11 december 1990 i mål C-47/88, kommissionen mot Danmark (REG 1990, s. I-4509), punkt 21, fastslog domstolen att artikel 95 i fördraget utgör hinder för att en medlemsstat påför importerade begagnade fordon registreringsavgift som beräknas på grundval av ett schablonmässigt beräknat beskattningsunderlag som aldrig kan understiga 90 procent av beskattningsunderlaget för en ny bil och därmed begränsar dessa fordons uppskattade värdeminskning till 10 procent, oavsett deras ålder eller skick. Enligt domstolen utgör uttag av en registreringsavgift vilken påförs utifrån ett avgiftsunderlag som uppgår till åtminstone 90 procent av nybilsvärdet generellt sett en uppenbar överbeskattning av dessa fordon i jämförelse med det återstående belopp hänförligt till skatt vilket ingår i värdet av tidigare registrerade begagnade bilar som köpts på den nationella marknaden, oavsett ålder eller skick (domen i det ovannämnda målet kommissionen mot Danmark, punkt 20).
23 I punkt 15 i den ovannämnda domen Nunes Tadeu gjorde domstolen bedömningen att en regel som begränsar nedsättningen av den skatt som påförs nya bilar till 10 procent, utan att fordonets faktiska värdeminskning beaktas, medför en diskriminerande beskattning av importerade begagnade bilar. Följaktligen fann domstolen att uttag i en medlemsstat av en skatt på begagnade bilar från en annan medlemsstat strider mot artikel 95 i fördraget, om den skatt som beräknas utan hänsyn till bilens faktiska värdeminskning överstiger det återstående belopp hänförligt till skatt som ingår i värdet av liknande begagnade bilar vilka redan registrerats på det nationella territoriet (dom i det ovannämnda målet Nunes Tadeu, punkt 20).
24 Det framgår dock inte av den rättspraxis som nämnts i punkterna 21-23 i förevarande dom att det enda sättet att beakta fordons faktiska värdeminskning skulle vara en värdering eller expertgranskning av varje enskilt fordon. En medlemsstat kan nämligen undvika ett sådant systems inneboende tröghet genom att begagnade fordons värde beräknas genom schablonmässiga tabeller som fastställs i lag eller annan författning och vilka utarbetas på grundval av kriterier som ålder, körsträcka, allmänt skick, drivsystem samt fordonets märke och modell. Detta värde torde generellt sätt ligga mycket nära bilarnas verkliga värde.
25 Vid utarbetandet av dessa tabeller skulle myndigheterna i en medlemsstat kunna söka stöd i facktidskrifter vari begagnade fordons genomsnittspris på den inhemska marknaden angavs eller i en lista över aktuella genomsnittspriser som används som referensdokument inom branschen.
26 Domstolen vill dock tillägga att det, för att ett system för beskattning av importerade begagnade fordon som innebär att fordonens faktiska värdeminskning beaktas på grundval av allmänna kriterier skall anses vara förenligt med artikel 95 i fördraget, dessutom krävs att systemet skall vara utformat på så sätt att, med beaktande av de rimliga approximationer som är en del av alla system av denna typ, varje diskriminerande verkan kan uteslutas.
27 I detta hänseende har förfarandet inför domstolen väsentligen inriktats på två frågor, nämligen dels hur pass korrekt den schablonmässiga tabellen avspeglar fordonets faktiska värdeminskning, dels huruvida ägaren till ett importerat begagnat fordon har möjlighet att överklaga ett beslut att påföra honom skatt avseende hans fordon i enlighet med en tabell som har allmänna kriterier som grund.
28 Vad beträffar den första av dessa frågor finner domstolen att, även om det förhållandet att importerade begagnade fordon beskattas i enlighet med en beskattningstabell som är grundad på ett enda kriterium för värdeminskning - liksom i de bestämmelser som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, där kriteriet avser antalet år som fordonet har varit i bruk - inte i sig strider mot artikel 95 första stycket i fördraget, det dock är uppenbart att den schablonmässiga tabellen avspeglar fordonens faktiska värdeminskning mycket mer korrekt och att syftet, att beskatta importerade begagnade fordon på ett sätt som inte i något fall innebär att skatten överstiger det återstående till skatt hänförliga belopp som ingår i värdet av liknande begagnade bilar som redan är registrerade på det nationella territoriet lättare uppnås, om andra faktorer som medför värdeminskning beaktas, såsom fordonets märke, modell, körsträcka och drivsystem eller dess mekaniska eller allmänna skick.
29 I förevarande mål har den portugisiska regeringen inte förmått visa att andra faktorer som kan påverka värdeminskningen än det antal år som fordonen har varit i bruk har beaktats vid fastställande av den procentsats varmed nedsättning av skatten skall ske. Regeringen i fråga har för övrigt vid den muntliga förhandlingen medgivit att den nedsättningstabell varom stadgas i lagdekret nr 40/93 inte på tillräckligt korrekt sätt återspeglar fordonens faktiska värdeminskning.
30 Dessutom kunde regeringen, i svar på frågor från domstolen vid den muntliga förhandlingen, inte ange på vilken grund de nationella myndigheterna hade kunnat fastställa en värdeminskningssats om endast 18 procent för alla fordon som varit i bruk upp till två år och en praktiskt taget linjär minskning av värdet av begagnade fordon som varit i bruk mellan två och åtta år.
31 Vad beträffar den andra frågan skulle det kunna hävdas att en schablonmässig tabell som visserligen återspeglar fordons normala värdeminskningsutveckling, men på ett vagt sätt, ändå är förenlig med artikel 95 i fördraget om ägaren till ett importerat fordon har möjlighet att inför domstol bestrida att tabellen skall tillämpas på hans fordon.
32 Det är riktigt att det förhållandet att ägaren till ett importerat begagnat fordon har möjlighet att bestrida att den schablonmässiga tabellen skall tillämpas på hans fordon, genom att visa att en sådan tillämpning leder till en beskattning som överstiger det återstående belopp hänförligt till skatt som ingår i värdet av liknande begagnade fordon som redan är registrerade på det nationella territoriet, kan förhindra de eventuella diskriminerande verkningarna av ett beskattningssystem som grundar sig på en sådan tabell.
33 Det förhållandet att artikel 95 första stycket i fördraget har direkt effekt, vilket har fastställts i dom av den 16 juni 1966 i mål 57/65, Lütticke (REG 1966, s. 293, 302; svensk specialutgåva volym 1, s. 243), innebär att en enskild måste ha möjlighet att bestrida att den nationella ordning vari de rättsliga kriterier eller tabeller som har tillämpats vid beräkningen av den skatt som har påförts avseende hans importerade begagnade fordon är förenlig med den ovannämnda bestämmelsen.
34 En förutsättning för att detta skall vara möjligt är i vart fall att det eller de kriterier som ligger till grund för utarbetandet av tabellen kommer till allmänhetens kännedom.
35 Även om den portugisiska regeringen vid den muntliga förhandlingen har uppgivit att ett beskattningsbeslut alltid kan överklagas till domstol, har regeringen i fråga inte kunnat visa att den skattskyldige i det skattesystem som är i fråga i målet vid den nationella domstolen har rätt att inkomma med bevisning om att den schablonmässiga tabellen är olämplig för beräkning av det faktiska värdet av den begagnade bil som han har importerat.
36 Dessutom anges i lagdekret nr 40/93 inte de faktorer som har legat till grund för fastställandet av nedsättningen av skattesatsen.
37 Med hänsyn till ovanstående och till den rättspraxis avseende artikel 95 i fördraget vartill hänvisas i punkterna 21-23 i förevarande dom, varav följer att den skatt som påförs importerade begagnade bilar inte får överstiga det återstående belopp hänförligt till skatt som ingår i värdet av liknande begagnade bilar vilka redan registrerats på det nationella territoriet, är ett beskattningssystem såsom det som är i fråga i målet vid den nationella domstolen inte sådant att det säkerställer att den skatt som påförs vid import av ett fordon från en annan medlemsstat inte ens i vissa fall överstiger det återstående belopp hänförligt till skatt som belastar ett likvärdigt fordon som redan är registrerat på det nationella territoriet. Det är enligt ett sådant system inte helt uteslutet att importerade varor beskattas hårdare än inhemska varor.
38 Det framgår av de sifferuppgifter som den portugisiska regeringen har ingivit till svar på de skriftliga frågor som domstolen har ställt att tillämpningen av tabellen för nedsättning av skatt som fastställts genom lagdekret nr 40/93, i den faktiska situation som ligger till grund för tvisten vid den nationella domstolen inte innebar att all diskriminering mot importerade begagnade bilar var utesluten.
39 Enligt den portugisiska regeringen kunde priset på ett sådant fordon som António Gomes Valentes' år 1991, således i nyskick, nämligen beräknas uppgå till 10 478 000 PTE. År 1996, då denne importerade fordonet till Portugal, var ett sådant fordons genomsnittliga värde på den portugisiska marknaden för begagnade bilar 4 600 000 PTE.
40 Av dessa sifferuppgifter framgår att fordonets värde hade minskat med 56 procent, medan nedsättningen av skatten enligt den tabell som fastställts i gällande lagstiftning endast uppgick till 41 procent av den fordonsskatt som beräknas utifrån värdet på en ny bil.
41 I nationella bestämmelser som de som är i fråga i målet vid den nationella domstolen måste nedsättningen av skatten stå i direkt proportion till fordonets värdeminskning för att skatten på importerade begagnade fordon inte skall överstiga det återstående belopp hänförligt till skatt som ingår i värdet av liknande begagnade fordon vilka redan är registrerade på det nationella territoriet.
42 Den portugisiska regeringen har vid den muntliga förhandlingen gjort gällande att systemet för beskattning av importerade begagnade bilar i själva verket endast syftar till att återinföra principiell likabehandling av marknadsvärdet på inhemska begagnade bilar och marknadsvärdet på importerade begagnade bilar.
43 Denna argumentation kan inte godtas. Ett internt beskattningssystem som syftar till att avlägsna en konkurrensfördel för importerade produkter gentemot inhemska produkter strider uppenbart mot artikel 95 i fördraget, som syftar till att säkerställa att de interna skatterna och avgifterna är fullständigt neutrala vad avser konkurrensen mellan inhemska och importerade produkter (se den ovannämnda domen i målet Nunes Tadeu, punkt 18).
44 Den första och den andra frågan, såsom de omformulerats i punkt 20 i denna dom, skall således besvaras så, att det inte är tillåtet enligt artikel 95 första stycket i fördraget för en medlemsstat att tillämpa ett beskattningssystem avseende begagnade bilar som importerats från andra medlemsstater, enligt vilket de nämnda fordonens faktiska värdeminskning beräknas på ett allmänt och abstrakt sätt på grundval av schablonmässiga kriterier eller tabeller vilka fastställs i en bestämmelse i lag eller annan författning, såvida dessa kriterier eller tabeller inte är sådana att de säkerställer att skatten inte ens i vissa fall överstiger det återstående belopp hänförligt till skatt som ingår i värdet av liknande fordon som redan är registrerade på det nationella territoriet.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
45 De kostnader som har förorsakats den portugisiska, den finska och den nederländska regeringen samt kommissionen, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (femte avdelningen)
- angående de frågor som genom beslut av den 7 oktober 1998 har ställts av Supremo Tribunal Administrativo - följande dom:
1) Det förhållandet att kommissionen avstår från att fullfölja ett fördragsbrottsförfarande mot en medlemsstat avseende viss lagstiftning påverkar inte skyldigheten för en domstol i denna medlemsstat som dömer i sista instans att i enlighet med artikel 177 tredje stycket i EG-fördraget (nu artikel 234 tredje stycket EG) hänskjuta en gemenskapsrättslig fråga avseende den berörda lagstiftningen till domstolen.
2) Det är inte tillåtet enligt artikel 95 första stycket i fördraget för en medlemsstat att på begagnade bilar som importerats från andra medlemsstater tillämpa ett beskattningssystem enligt vilket de nämnda fordonens faktiska värdeminskning beräknas på ett allmänt och abstrakt sätt på grundval av schablonmässiga kriterier eller tabeller vilka fastställs i en bestämmelse i lag eller annan författning, såvida dessa kriterier eller tabeller inte är sådana att de säkerställer att skatten inte ens i vissa fall överstiger det återstående belopp hänförligt till skatt vilket ingår i värdet av liknande fordon som redan är registrerade på det nationella territoriet.