62019TJ0213_RES
Predmet T-213/19
AW
protiv
Europskog parlamenta
Presuda Općeg suda (sedmo vijeće) od 28. svibnja 2020.
„Javna služba – Dužnosnici – Socijalna sigurnost – Članak 73. Pravilnika o osoblju – Zajednička pravila o osiguranju od rizika profesionalne bolesti ili nesreće – Članak 16. – Prijava profesionalne bolesti – Članak 22. – Liječničko povjerenstvo – Odbijanje priznavanja profesionalnog uzroka bolesti – Nepravilnost mišljenja liječničkog povjerenstva”
Tužbe dužnosnikâ – Tužba protiv odluke o odbijanju žalbe – Dopuštenost – Obveza odlučivanja o zahtjevu usmjerenom protiv odluke o odbijanju žalbe – Zahtjev bez samostalnog sadržaja ili odluka koja je samo potvrđujuća – Nepostojanje
(Pravilnik o osoblju, čl. 90. i 91.)
(t. 23., 24.)
Dužnosnici – Socijalna sigurnost – Osiguranje za slučaj nesreće i profesionalne bolesti – Medicinsko vještačenje – Diskrecijska ovlast liječničkog povjerenstva – Sudski nadzor – Granice
(Pravilnik o osoblju, čl. 73.; Zajednička pravila o osiguranju od rizika profesionalne bolesti ili nesreće, čl. 22.)
(t. 44.)
Dužnosnici – Socijalna sigurnost – Osiguranje za slučaj nesreće i profesionalne bolesti – Utvrđivanje profesionalnog uzroka bolesti – Postupak – Stavljanje na raspolaganje liječničkom povjerenstvu svih dostupnih dokumenata koji mogu biti korisni – Nepostojanje – Nepravilnost mišljenja liječničkog povjerenstva
(Pravilnik o osoblju, čl. 73.; Zajednička pravila o osiguranju od rizika profesionalne bolesti ili nesreće, čl. 22. st. 3.)
(t. 45.-59.)
Kratak prikaz
Svojom presudom AW/Parlament (T-213/19) od 28. svibnja 2020. Opći je sud poništio odluke Europskog parlamenta kojima se odbijaju zahtjevi za priznavanje profesionalnog uzroka određenih bolesti od kojih boluje tužitelj zbog nepravilnosti liječničkog mišljenja koje je u tom pogledu izdalo liječničko povjerenstvo.
Tužitelj, dužnosnik Europskog parlamenta, podnio je, na temelju članaka 3. i 16. Zajedničkih pravila o osiguranju od rizika profesionalne bolesti ili nesreće (u daljnjem tekstu: Zajednička pravila o osiguranju) (
1
), nekoliko zahtjeva za priznavanje profesionalnog uzroka određenih bolesti od kojih boluje. Nakon što je tijelo za imenovanje dostavilo dva nacrta odluke o odbijanju priznavanja profesionalnog uzroka predmetnih bolesti, uz priložene zaključke liječnika A, liječnika kojeg je odredilo to tijelo, tužitelj je zatražio da se stvar iznese pred liječničko povjerenstvo i da ono donese svoje mišljenje o navedenim nacrtima odluka. Tužitelj je odredio liječnika B da ga zastupa te je tijelu za imenovanje proslijedio izvješća tog liječnika u kojima se preciziraju sporna medicinska pitanja. Liječničko povjerenstvo, koje su činili liječnik B, liječnik A kao i treći liječnik, liječnik C, sastalo se 10. travnja 2018. Liječnik B je 12. travnja 2018. liječniku C proslijedio dokumente koje je tužitelj prvotno dostavio u okviru svojih zahtjeva za priznavanje profesionalnog uzroka predmetnih bolesti, a koji nisu bili dostavljeni liječničkom povjerenstvu. U e-poruci od 16. svibnja 2018. liječnik C naveo je liječniku B da nije uzeo u obzir te dokumente, u skladu s uputama koje je dao Europski parlament. Na temelju liječničkih izvješća liječničkog povjerenstva tijelo za imenovanje odbilo je zahtjeve za priznavanje profesionalnog uzroka predmetnih bolesti (u daljnjem tekstu: pobijane odluke). Tijelo za imenovanje također je odbilo žalbu koju je dužnosnik podnio protiv pobijanih odluka na temelju članka 90. stavka 2. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.
U prilog svojoj tužbi za poništenje tužitelj je istaknuo da liječničkom povjerenstvu nije bio podnesen cjelovit spis koji obuhvaća sve dokumente koje je on priložio nakon pokretanja postupaka za priznavanje profesionalnog uzroka predmetnih bolesti. Prema tome, tvrdi da to povjerenstvo nije raspolagalo svim dostupnim dokumentima koji bi mu mogli biti korisni za njegove ocjene, protivno članku 22. stavku 3. Zajedničkih pravila o osiguranju.
Opći je sud najprije podsjetio da iz članka 22. stavka 3. Zajedničkih pravila o osiguranju proizlazi da, kako bi liječničko povjerenstvo moglo zakonito izdati liječničko mišljenje, ono mora moći upoznati se sa svim dostupnim dokumentima koji mu mogu biti korisni za njegove ocjene. Međutim, u ovom je slučaju bilo nesporno da Parlament liječničkom povjerenstvu nije dostavio određene dokumente koje je tužitelj prvotno dostavio, uključujući liječnička izvješća o profesionalnom uzroku predmetnih bolesti. U skladu s objašnjenjima koja je u tom pogledu pružio Parlament, on je navedene dokumente odbio nakon što je ocijenio da su neki istovjetni onima koje je već posjedovao, da drugi nisu povezani s postavljenim medicinskim pitanjima i da ostali sadržavaju slične informacije, tj. da, iako nisu istovjetni, ponavljaju iste informacije i zaključke koje je već posjedovao.
Konkretno, kad je riječ o neslanju potonje kategorije dokumenata, Opći je sud zatim utvrdio da je Parlament nad tim dokumentima proveo medicinsku ocjenu koja je prekoračila granice njegove nadležnosti. Naime, kada osiguranik ili njegovi pravni sljednici traže od liječničkog povjerenstva da izda svoje mišljenje, Parlament ima jedino zadaću utvrditi njegov mandat. Taj mandat mora služiti za iznošenje povjerenstvu medicinskih pitanja koja se navode u liječničkim izvješćima koja su osiguranik ili njegovi pravni sljednici smatrali korisnima dostaviti liječniku koje je imenovala institucija ili više njih, u svrhu primjene odredaba Zajedničkih pravila o osiguranju. Stoga je bilo jedino na tužitelju ili njegovim pravnim sljednicima da ocijene relevantnost liječničkih izvješća isključenih iz spisa.
Time što se izjasnio o medicinskim pitanjima u svrhu sastavljanja spisa podnesenog liječničkom povjerenstvu, Parlament je stoga prekoračio granice svoje nadležnosti i narušio pravilnost rada liječničkog povjerenstva. U tim se okolnostima nije moglo smatrati da je liječničko povjerenstvo moglo ispitati sve dostupne dokumente koji su mu mogli biti korisni za njegove ocjene. Budući da je liječničko povjerenstvo obavljalo svoje zadaće u nepravilnim uvjetima, izvješća koja je po završetku svojeg rada uputilo tijelu za imenovanje sadržavala su nedostatke.
Budući da su dokumenti o kojima je Parlament dao medicinsku ocjenu očito bili povezani s tužiteljevim bolestima, Opći je sud ocijenio da nije isključeno da su, da je liječničko povjerenstvo moglo razmotriti te dokumente i, prema potrebi, uzeti ih u obzir, njegovi zaključci mogli biti drukčiji.
Budući da su pobijane odluke bile donesene na temelju nepravilnih izvješća liječničkog povjerenstva, sadržavale su postupovnu povredu koja opravdava njihovo poništavanje.
(
1
)	Zajednička pravila o osiguranju od rizika profesionalne bolesti ili nesreće za dužnosnike Europskih zajednica, koja su donesena zajedničkim sporazumom institucija u skladu s člankom 73. Poslovnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.