62023CJ0048_RES
Predmet C-48/23
Alajärven Sähkö Oy i dr.iElenia Verkko Oyj
protiv
Energiavirasto
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Markkinaoikeus)
Presuda Suda (peto vijeće) od 6. ožujka 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište električne energije – Direktiva (EU) 2019/944 – Članak 57. stavci 4. i 5. – Neovisnost nacionalnog regulatornog tijela pri izvršavanju dužnosti i ovlasti – Smjernice koje je izdala država članica – Zakonodavna izmjena u cilju smanjenja cijena distribucije električne energije – Odluka o metodama kontrole tarifa za rad elektroenergetske mreže koju je predmetno regulatorno tijelo donijelo nakon te izmjene – Uzimanje u obzir pripremnih akata zakona kojim je izvršena navedena izmjena”
Energija – Unutarnje tržište električne energije – Direktiva 2019/944 – Regulatorna tijela – Neovisnost – Obveze država članica – Doseg – Donošenje zakona čiji je cilj izvršiti utjecaj na cijene distribucije električne energije – Nepostojanje odredbi kojima se uređuju tarife za prijenos ili distribuciju električne energije – Izmjena metoda kontrole tarifa za rad elektroenergetske mreže o kojoj je odluku donijelo regulatorno tijelo nakon stupanja na snagu navedenog zakona – Povreda obveze države članice da poštuje neovisnost regulatornog tijela – Nepostojanje
(Direktiva 2019/944 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 57. st. 4. i 5. te čl. 59.)
(t. 29.-47. i izreka)
Kratak prikaz
Povodom zahtjeva za prethodnu odluku koji mu je uputio markkinaoikeus (Trgovački sud, Finska), Sud pojašnjava doseg obveze država članica da poštuju neovisnost nacionalnih regulatornih tijela pri provođenju zadataka koji su im dodijeljeni Direktivom 2019/944 o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije (
1
).
Nekolicinom odluka donesenih u prosincu 2021. (u daljnjem tekstu: sporne odluke) finsko regulatorno tijelo izvršilo je, za razdoblje od 1. siječnja 2022. do 31. prosinca 2023., provjeru metoda kontrole tarifa za rad elektroenergetske mreže koje je bilo odredilo 2015. godine. Prema pojašnjenjima navedenima u tim odlukama, to je tijelo tu izmjenu izvršilo na vlastitu inicijativu nakon stupanja na snagu Zakona 730/2021 (
2
) kojim je produljeno razdoblje za provedbu određenih zahtjeva koji se odnose na izgradnju i održavanje elektroenergetskih sustava.
U tom pogledu, Trgovački sud pojašnjava da iz pripremnih akata Zakona 730/2021 proizlazi da je njegov cilj bio uvesti smanjenje cijena distribucije električne energije a da pritom nije sadržavao odredbe kojima se uređuju tarife za prijenos ili distribuciju električne energije ni metodologije njihova izračuna.
Dva finska društva, operatori elektroenergetskih sustava, pokrenula su postupak pred Trgovačkim sudom kako bi ishodila poništenje spornih odluka u dijelu u kojem su njima izmijenjene metode kontrole tarifa za rad elektroenergetske mreže. Pozivajući se na vezu koja postoji između Zakona 730/2021 i spornih odluka, ta društva među ostalim tvrde da finsko regulatorno tijelo navedene odluke nije donijelo autonomno, u skladu sa zahtjevima koji su u tom smislu predviđeni Direktivom 2019/944.
S obzirom na taj prigovor, Trgovački sud odlučio je Sud u biti pitati protivi li se, s obzirom na odnos između stupanja na snagu Zakona 730/2021 i donošenja spornih odluka od strane finskog regulatornog tijela, članku 57. stavcima 4. i 5. te članku 59. Direktive 2019/944 nacionalni propis poput Zakona 730/2021.
Ocjena Suda
Prije svega, Sud podsjeća na to da u skladu s člankom 57. stavkom 4. Direktive 2019/944, države članice jamče neovisnost regulatornog tijela pri provođenju regulatornih zadataka koji su mu dodijeljeni tom direktivom i povezanim zakonodavstvom. Usto, članak 57. u svojem stavku 5. prvom podstavku točki (a) propisuje da države članice radi zaštite neovisnosti regulatornog tijela posebno osiguravaju da to tijelo može donositi autonomne odluke, neovisno o bilo kojem političkom tijelu.
U tom smislu, Sud utvrđuje, s jedne strane, da neovisnost nacionalnih regulatornih tijela mora biti zajamčena istodobno u odnosu na gospodarske i javne subjekte, bilo da su upravna ili politička tijela, a u potonjem slučaju ne samo u odnosu na vladu nego i u odnosu na nacionalnog zakonodavca.
S druge strane, Sud naglašava da su ovlasti pridržane regulatornim tijelima obuhvaćene područjem provedbe, na temelju posebne tehničke ocjene stvarnosti i da ta tijela pri izvršavanju svojih ovlasti podliježu načelima i pravilima utvrđenima detaljnim normativnim okvirom na razini Unije, kojima se ograničava njihova margina prosudbe i sprječavaju izbori političke naravi.
Naime, iako je u skladu s odredbama članka 59. stavka 1. točke (m) Direktive 2019/944 uistinu na regulatornim tijelima da prate poštuju li se pravila o sigurnosti i pouzdanosti mreže te da ocjenjuju njihovu učinkovitost u prošlom razdoblju, iz tih odredbi ne proizlazi da njihove ovlasti obuhvaćaju donošenje tih pravila.
U tom smislu, kao što to proizlazi iz uvodne izjave 87. te direktive i kako to propisuje članak 194. stavak 2. drugi podstavak UFEU-a, države članice imaju pravo utvrditi uvjete za iskorištavanje svojih energetskih resursa. Stoga države članice mogu donijeti svoje vlastite propise o nacionalnom tržištu električne energije, osim u pogledu dužnosti i ovlasti regulatornih tijela predviđenih tom direktivom.
U tom smislu, kad država članica izvršava ovlasti u pogledu uspostavljanja svoje energetske politike, to može imati posljedice na operativne troškove elektroenergetske mreže. Osim toga, sama činjenica da država članica donošenjem propisa nastoji sniziti cijene distribucije električne energije nije kao takva neusklađena s člankom 57. stavcima 4. i 5. Direktive 2019/944.
Imajući to u vidu, s obzirom na članak 57. stavke 4. i 5. Direktive 2019/944, nije moguće dopustiti nacionalne regulatorne mjere u kojima se nalaze detaljne odredbe kojima se konkretno utvrđuju elementi koji podliježu diskrecijskoj odluci regulatornog tijela, poput razine tarifa elektroenergetske mreže ili konkretnih metodologija njihova izračuna.
Međutim, činjenica da je nacionalni zakonodavac donio zakon kojim se izmjenjuju zahtjevi u pogledu sigurnosti opskrbe električnom energijom i da je slijedom toga nacionalno regulatorno tijelo izmijenilo dotične tarife elektroenergetske mreže kao takva ne dovodi u pitanje neovisnost izvršavanja ovlasti tog tijela.
S obzirom na prethodna razmatranja, Sud na prethodna pitanja odgovara tako da članak 57. stavak 4. i članak 57. stavak 5. prvi podstavak točku (a) Direktive 2019/944 u vezi s njezinim člankom 59. treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis čiji je cilj, onako kako proizlazi iz njegovih pripremnih akata, među ostalim utjecati na cijene distribucije električne energije, koji međutim ne sadržava odredbe kojima se konkretno uređuju tarife za prijenos ili distribuciju električne energije ni metodologije njihova izračuna, ali zbog čijeg je stupanja na snagu nacionalno regulatorno tijelo prije isteka tekućeg kontrolnog razdoblja, na dan tog stupanja na snagu, izmijenilo metode kontrole tarifa za rad elektroenergetske mreže.
(
1
)	Direktiva (EU) 2019/944 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i izmjeni Direktive 2012/27/EU (SL 2019., L 158, str. 125.)
(
2
)	Laki sähkömarkkinalain muuttamisesta (730/2021) [Zakon o izmjeni Zakona o tržištu električne energije (730/2021) (u daljnjem tekstu: Zakon 730/2021)]