62021TJ0403_RES
Věc T‑403/21
(zveřejnění formou výňatků)
Norddeutsche Landesbank – Girozentrale
v.
Jednotný výbor pro řešení krizí
Rozsudek Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) ze dne 17. července 2024
„Hospodářská a měnová politika – Bankovní unie – Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků (SRM) – Jednotný fond pro řešení krizí (SRF) – Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) o výpočtu příspěvků předem na rok 2021 – Povinnost uvést odůvodnění – Rovné zacházení – Přiměřenost – Prostor pro uvážení Jednotného výboru pro řešení krizí – Zjevně nesprávné posouzení – Námitka protiprávnosti – Prostor pro uvážení Komise – Časové omezení účinků rozsudku“
Orgány Evropské unie – Výkon pravomocí – Pravomoc svěřená Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci – Rozsah – Komplexní posouzení a hodnocení – Široký prostor pro uvážení – Určení metody výpočtu příspěvků předem do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRF) – Stanovení kritérií pro úpravu uvedených příspěvků – Soudní přezkum – Meze
(Článek 290 SFEU; nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 806/2014, bod 41 odůvodnění; nařízení Komise 2015/63; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59)
(viz body 46–48)
Hospodářská a měnová politika – Hospodářská politika – Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků – Příspěvky předem do Jednotného fondu pro řešení krizí – Výpočet multiplikátoru pro úpravu příspěvků podle rizikového profilu institucí – Klasifikace uvedených institucí podle metody „binning“ za účelem výpočtu tohoto multiplikátoru
(Nařízení Komise 2015/63, článek 6, čl. 9 odst. 3 a příloha I; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59, čl. 103 odst. 7)
(viz body 106–113, 115–120)
Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Poskytnutí vysvětlení ohledně důvodů aktu jeho autorem v průběhu řízení před unijním soudem – Podmínky – Neexistence rozporů a povinnost soudržnosti vysvětlení s uvedenými důvody
(viz body 156, 157)
Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB), kterým se stanoví příspěvky předem do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRF) – Povinnost Jednotného výboru pro řešení krizí sdělit dotyčným institucím metodu výpočtu těchto příspěvků a metodu stanovení roční cílové úrovně
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 806/2014; nařízení Rady 2015/81, článek 4; nařízení Komise 2015/63, čl. 4 odst. 2 a příloha I)
(viz body 159, 160)
Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB), kterým se stanoví příspěvky předem do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRF) – Neexistence nezbytnosti uvést v tomto rozhodnutí všechny skutečnosti umožňující ověřit správnost výpočtu příspěvků – Poměření povinnosti uvést odůvodnění s obecnou zásadou ochrany obchodního tajemství dotyčných institucí – Legalita ustanovení upravujících metodu výpočtu příspěvků předem do Jednotného fondu pro řešení krizí – Zásada dodržování obchodního tajemství – Povinnost Jednotného výboru pro řešení krizí zveřejnit a předat dotyčným institucím v souhrnné a anonymizované podobě informace týkající se institucí pro účely výpočtu příspěvku předem
(Článek 296 druhý pododstavec SFEU; nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 806/2014; nařízení Komise 2015/63, články 4 až 7, článek 9 a příloha I; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59)
(viz body 173–183)
Orgány Evropské unie – Výkon pravomocí – Pravomoc svěřená Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci – Rozsah – Komplexní posouzení a hodnocení – Široký prostor pro uvážení – Určení metody výpočtu příspěvků předem do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRF) – Použití a stanovení váhy ukazatele rizika institucionálního systému ochrany (ISO) – Soudní přezkum – Meze
(Nařízení Komise 2015/63, čl. 7 odst. 4)
(viz body 296, 297)
Hospodářská a měnová politika – Hospodářská politika – Jednotný mechanismus pro řešení krizí úvěrových institucí a některých investičních podniků – Příspěvky předem do Jednotného fondu pro řešení krizí – Výpočet multiplikátoru pro úpravu příspěvků podle rizikového profilu institucí – Porušení svobody podnikání – Neexistence
(Listina základních práv Evropské unie, článek 16; nařízení Komise 2015/63)
(viz body 417–420, 423)
Shrnutí
Tribunál, jemuž byla předložena žaloba na neplatnost, které vyhověl, zrušil rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí (dále jen „Jednotný výbor“ nebo „SRB“) o stanovení příspěvků předem na rok 2021 do Jednotného fondu pro řešení krizí (SRF), co se týče Norddeutsche Landesbank – Girozentrale, a to z důvodu, že Jednotný výbor porušil povinnost uvést odůvodnění, pokud jde o určení roční cílové úrovně.
Tribunál ve svém rozsudku poskytl upřesnění ohledně souladu metody „binning“ používané k úpravě základních ročních příspěvků podle skutečného rizikového profilu přispívajících institucí s předpisy vyšší právní síly.
Žalobkyně je úvěrovou institucí se sídlem v Německu. Dne 14. dubna 2021 přijal Jednotný výbor pro řešení krizí rozhodnutí, v němž stanovil (
1
) příspěvky předem úvěrových institucí a některých investičních podniků, včetně žalobkyně, do Jednotného fondu pro řešení krizí na rok 2021 (
2
).
Závěry Tribunálu
Pokud jde o protiprávnost přílohy I nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 (
3
), nadepsané „Krok 2“ (dále jen „napadené ustanovení“), žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného posouzení, když přijala metodu „binning“, která je v ní stanovena, neboť Jednotnému výboru brání v tom, aby přiměřeným způsobem provedl úpravu základních ročních příspěvků podle skutečného rizikového profilu institucí.
V tomto ohledu Tribunál nejprve vyvodil z této metody tři fáze.
Na začátku musí Jednotný výbor vypočítat počet intervalů, aby porovnal instituce z hlediska jednotlivých ukazatelů a dílčích ukazatelů rizika, následně přidělí do každého intervalu v zásadě stejný počet institucí, počínaje tím, že do prvního intervalu přiřadí instituce s nejnižšími hodnotami hrubého ukazatele a nakonec všem institucím zahrnutým do daného intervalu přidělí stejné hodnocení, nazvané „diskretizovaný ukazatel“, který musí zohlednit při zbývajícím výpočtu jejich multiplikátoru pro úpravu příspěvku.
Dále Tribunál poukázal na to, že z této metody vyplývají dva zvláštní jevy.
Zaprvé není vyloučeno, že použití této metody může vést k situacím, kdy instituce, které mají u daného ukazatele rizika hodnoty, které svědčí o tom, že mají u tohoto ukazatele méně rizikové profily, než je průměrná hodnota dotyčných institucí, jsou nicméně přiřazeny u dotčeného ukazatele do jednoho z intervalů, které sestávají z relativně rizikovějších institucí. Tento důsledek vyplývá zejména ze skutečnosti, že některé instituce mají tzv. „extrémní“ hodnoty, tedy hodnoty s velkou odchylkou od průměru. Zadruhé z důvodu existence těchto extrémních hodnot není vyloučeno, že použití metody „binning“ může vést k situacím, kdy jsou instituce s hodnotami u daného ukazatele rizika, které jsou blízké hodnotám institucí přiřazených do předchozího intervalu, přesto přiřazeny do následujícího intervalu, který obsahuje instituce s hodnotami u téhož ukazatele rizika, které mohou být někdy mnohem vyšší.
To však neznamená, že metoda „binning“ je stižena zjevně nesprávným posouzením.
V tomto ohledu Tribunál v první řadě připomněl, že nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 stanovilo (
4
) metodu úpravy příspěvků předem podle rizikového profilu institucí, která je založena na porovnání jejich rizikových profilů. Jak přitom vyplývá z empirické studie provedené před přijetím nařízení v přenesené pravomoci 2015/63, jejíž výsledky byly shrnuty v technické studii Joint Research Centre (Společné výzkumné středisko, dále jen „JRC“), metoda „binning“ patří mezi metody, které mohou umožnit takové porovnání, a je dokonce považována za metodu k tomuto účelu nejvhodnější. Metoda „binning“ je totiž uznávanou statistickou metodou pro účely zpracování extrémních hodnot, jelikož v co největším možném rozsahu brání tomu, aby přítomnost těchto hodnot vedla k porovnáním, která by byla zkreslená. V projednávaném případě uvedená metoda umožňuje, jak vyplývá z technické studie JRC, zabránit tomu, aby instituce s vysokými hodnotami u některých ukazatelů rizika přesto dosáhly výsledku, který u těchto ukazatelů vypovídá o nízkém rizikovém profilu, neboť existují některé instituce s extrémními hodnotami.
V druhé řadě Tribunál uvedl, že metoda „binning“ je snadnou metodou pro porovnání velkého počtu údajů vykázaných institucemi, jejichž příspěvek předem je upraven podle jejich rizikového profilu. V tomto ohledu upřesnil, že napadené ustanovení stanoví pravidlo, podle něhož se počet intervalů vypočítá na základě vzorce, který je v něm uveden, jakož i pravidlo, podle kterého Jednotný výbor v zásadě přidělí do každého intervalu stejný počet institucí, přičemž nejprve přiřadí do prvního intervalu instituce s nejnižšími hodnotami hrubého ukazatele. Tribunál měl za to, že metoda „binning“ stanoví objektivní pravidla, která může Jednotný výbor snadno použít, což ostatně představuje cíl, který lze legitimně sledovat unijní právní úpravou.
V třetí řadě má Tribunál za to, že důsledky obou výše uvedených jevů je třeba relativizovat následujícími čtyřmi okolnostmi. Zaprvé úpravu příspěvků předem lze provést pouze v rámci rozpětí určitého koeficientu mezi 0,8 a 1,5 (
5
). Základní roční příspěvek tak zůstává klíčovým prvkem pro stanovení příspěvku předem z hlediska rizikového profilu institucí.
Zadruhé Tribunál na základě technické studie JRC uvedl, že jsou tyto jevy omezeny tím, že se spíše objevují především v posledních intervalech, a nikoli v převážné většině intervalů.
Zatřetí Tribunál konstatoval, že instituce nacházející se v těchto posledních intervalech mají u dotčeného ukazatele rizika vyšší hodnoty než instituce přidělené do nižších intervalů.
Začtvrté metoda úpravy příspěvků předem podle rizikového profilu zohledňuje řadu ukazatelů rizika (
6
). Určitá instituce je tedy v závislosti na vlastních hodnotách a hodnotách ostatních institucí u každého ukazatele rizika přiřazena jako celek do více intervalů. Jak přitom vyplývá z technické studie JRC, instituce se u různých ukazatelů rizika nacházejí spíše v rozdílných intervalech, což umožňuje provést celkové srovnání dotyčných institucí.
Za těchto podmínek Tribunál odmítl argument vycházející z toho, že nařízení v přenesené pravomoci 2015/63 je tím, že zavedlo metodu „binning“, stiženo zjevně nesprávným posouzením.
(
1
) – Podle čl. 70 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 806/2014 ze dne 15. července 2014, kterým se stanoví jednotná pravidla a jednotný postup pro řešení krize úvěrových institucí a některých investičních podniků v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného fondu pro řešení krizí a mění nařízení (EU) č. 1093/2010 (Úř. věst. 2014, L 225, s. 1).
(
2
) – Rozhodnutí Jednotného výboru pro řešení krizí SRB/ES/2021/22 ze dne 14. dubna 2021 o výpočtu příspěvků předem na rok 2021 do Jednotného fondu pro řešení krizí.
(
3
) – Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63 ze dne 21. října 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU, pokud jde o příspěvky předem do mechanismů financování k řešení krizí (Úř. věst. 2015, L 11, s. 44).
(
4
) – V souladu s čl. 103 odst. 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. 2014, L 173, s. 190).
(
5
) – Podle čl. 9 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63.
(
6
) – Jak vyplývá z článku 6 nařízení v přenesené pravomoci 2015/63.