62022TJ0448_RES
Cauza T‑448/22
PW
împotriva
Serviciului European de Acțiune Externă
Hotărârea Tribunalului (Camera a patra) din 2 octombrie 2024
„Funcție publică – Agent contractual – Refuzul de a rambursa cheltuielile de călătorie anuală pentru copilul aflat în întreținere – Articolul 8 alineatul (1) din anexa VII din statut – Acțiune în anulare – Act care lezează – Decizie de stabilire în mod definitiv a poziției administrației – Admisibilitate – Principiul bunei administrări – Obligația de solicitudine”
Acțiune introdusă de funcționari – Act cauzator de prejudicii – Noțiune – Răspuns al administrației care nu poate fi considerat ca stabilind poziția definitivă a instituției din cauza lipsei unor informații relevante – Excludere
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
(a se vedea punctele 31, 33, 34, 41 și 42)
Funcționari – Rambursarea cheltuielilor – Cheltuieli de călătorie anuală – Condiții și modalități – Putere de apreciere a legiuitorului Uniunii – Adoptarea unor dispoziții generale de executare care să prevadă plata în cursul unei luni specifice pe baza unor împrejurări familiale ale beneficiarului – Stabilirea de către administrație a unui termen rezonabil care să îi permită beneficiarului să comunice aceste informații – Admisibilitate
[Statutul funcționarilor, anexa VII, art. 8 alin. (1)]
(a se vedea punctele 57-62, 65 și 66)
Acte ale instituțiilor – Dispoziții interne – Noțiune – Regulă publicată pe site‑ul intranet al unei instituții – Includere – Efecte juridice
(a se vedea punctele 64, 68 și 72)
Acțiune introdusă de funcționari – Motive – Motiv întemeiat pe o încălcare a obligației de solicitudine – Contestarea aplicării de către administrație a unui termen față de reclamant – Lipsa unei explicații privind erori considerate a fi fost săvârșite în cadrul evaluării comparative a intereselor – Luarea în considerare a efectelor pandemiei de COVID-19 – Respingere
(Statutul funcționarilor, anexa VII, art. 10)
(a se vedea punctele 78-80)
Procedură jurisdicțională – Cheltuieli de judecată – Cheltuieli nejustificate sau șicanatoare – Comportamentul unei instituții care a favorizat nașterea litigiului
[Regulamentul de procedură al Tribunalului, art. 135 alin. (2)]
(a se vedea punctul 85)
Rezumat
În această hotărâre, Tribunalul respinge acțiunea formulată de PW, un agent contractual al Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE), împotriva deciziei implicite a SEAE de respingere a cererii sale de plată a cheltuielilor de călătorie anuală ale copiilor săi aflați în întreținere pentru întregul an 2020.
Cu această ocazie, Tribunalul completează jurisprudența existentă în ceea ce privește noțiunea de „act care lezează”. Acesta face precizări și cu privire la natura cheltuielilor de călătorie anuală și la interpretarea articolului 8 din anexa VII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) care reglementează plata acestor cheltuieli, precum și cu privire la valoarea juridică a regulilor disponibile pe intranetul instituțiilor.
În februarie 2020, solicitantul s‑a alăturat delegației Uniunii Europene de la Washington, DC (Statele Unite). Soția reclamantului era în serviciul Parlamentului European la Bruxelles (Belgia). Având un grad mai înalt, aceasta primea alocațiile familiale și, implicit, plata cheltuielilor de călătorie anuală.
În luna iunie, reclamantul a contactat SEAE pentru a solicita plata cheltuielilor de călătorie anuală pentru cei patru copii ai săi aflați în întreținere și, ulterior, a efectuat mai multe demersuri urmând instrucțiunile SEAE și pe cele ale Oficiului „Administrarea și Plata Drepturilor Individuale” (PMO), pentru ca aceste cheltuieli să îi fie plătite.
Întrucât data limită stabilită pentru schimbarea beneficiarului plății cheltuielilor de călătorie anuală pentru anul în curs, și anume 2 mai, nu a fost respectată de reclamant, Parlamentul i‑a plătit soției reclamantului în luna iulie 2020 cheltuielile de călătorie anuală pentru copiii cuplului, calculate pe baza distanței dintre Bruxelles și Madrid (Spania).
Reclamantul a solicitat regularizarea plății acestor cheltuieli. Prin e‑mailul din 18 ianuarie 2021, SEAE l‑a informat pe reclamant că o plată de „2/12” pentru copiii săi aflați în întreținere va fi efectuată odată cu salariul său din luna februarie.
Întrucât nu a primit plata preconizată odată cu salariul său din luna februarie și nici din luna martie, reclamantul și‑a reiterat cererea în mai multe rânduri. Prin e‑mailul din 29 martie 2021, PMO l‑a informat că o analiză detaliată a dosarului revela faptul că o rambursare a cheltuielilor de călătorie anuală pentru copiii săi aflați în întreținere fusese deja primită odată cu plata salariilor sale din lunile august 2020, decembrie 2020 și februarie 2021.
Considerând că are dreptul să primească plata integrală a cheltuielilor de călătorie anuală pentru copiii săi aflați în întreținere pentru anul 2020, reclamantul a contestat suma indicată de PMO prin e‑mailul din 30 martie 2021. SEAE nu a răspuns la acest e‑mail.
Reclamantul a introdus o reclamație împotriva deciziei implicite prin care i se refuza corectarea calculului rambursării cheltuielilor în discuție, pe care SEAE a considerat‑o inadmisibilă deoarece era tardiv formulată, întrucât actul care îl leza pe reclamant era e‑mailul din 18 ianuarie 2021.
În acest context, reclamantul a sesizat Tribunalul în vederea anulării deciziei implicite.
Aprecierea Tribunalului
Într‑o primă etapă, Tribunalul amintește că numai măsurile adoptate de autoritatea competentă care produc efecte juridice obligatorii de natură să afecteze în mod direct și imediat interesele persoanei interesate, modificând în mod profund situația juridică a acesteia, constituie acte care lezează și stabilesc definitiv poziția instituției. Calificarea drept act care lezează nu depinde de forma sau de titlul acestui act, ci este determinată de conținutul său.
Tribunalul constată, în această privință, că informațiile furnizate de SEAE în e‑mailul din 18 ianuarie 2021 nu erau suficiente pentru a permite reclamantului să înțeleagă că îi era refuzată plata sumei totale. Așadar, nu se poate considera că acest e‑mail stabilește poziția definitivă a SEAE în ceea ce privește plata cheltuielilor de călătorie anuală pentru copiii săi aflați în întreținere. Prin urmare, acest e‑mail nu poate constitui momentul de la care începe să curgă termenul de trei luni prevăzut la articolul 90 alineatul (2) din statut.
Rezultă că reclamantul avea dreptul să sesizeze administrația, la 30 martie 2021, cu o cerere prin care o invita să adopte o decizie cu privire la situația sa. Lipsa de răspuns la această cerere în termen de patru luni de la data introducerii cererii echivalează, conform articolului 90 alineatul (2) din statut, cu o decizie implicită de respingere și în mod întemeiat reclamantul a formulat, la 28 octombrie 2021, cu respectarea termenului de trei luni prevăzut la articolul 90 alineatul (2) din statut, o reclamație având ca obiect anularea acesteia.
Într‑o a doua etapă, în ceea ce privește articolul 8 din anexa VII la statut, Tribunalul arată că acesta are ca obiectiv să permită funcționarului și persoanelor aflate în întreținerea sa să se deplaseze, cel puțin o dată pe an, la locul de origine al funcționarului pentru a păstra acolo legături familiale, sociale și culturale. Cu toate acestea, în cadrul puterii sale discreționare, legiuitorul a decis că funcționarilor Uniunii Europene li se vor rambursa cheltuielile de călătorie anuală efectuate cu ocazia concediului lor anual, în condițiile în care nicio normă superioară a dreptului Uniunii sau a ordinii internaționale nu îl obliga să recunoască astfel de drepturi funcționarilor și membrilor familiilor acestora. Prin urmare, acesta dispune de o largă putere de apreciere în stabilirea condițiilor și a modalităților unei astfel de rambursări.
Astfel, pentru a gestiona plata cheltuielilor de călătorie anuală pentru copiii aflați în întreținere în termenul prevăzut de dispozițiile generale de aplicare a articolului 8 din anexa VII la statut (denumite în continuare „DGA”), adoptate de Comisie și aplicabile SEAE, PMO a stabilit data de 2 mai ca termen de introducere a cererii prevăzute la acest articol, care stabilește care dintre locurile de origine ale părinților va fi luat în considerare ca bază pentru plată. Astfel, stabilirea unui asemenea termen este atât rezonabilă, cât și necesară pentru a asigura gestionarea a numeroase dosare de către administrație și plata cheltuielilor de călătorie anuală în termenul prevăzut de DGA.
În această privință, regula înscrisă pe pagina intranet care conține termenul de 2 mai reflectă decizia implicită a SEAE de a alinia regimul aplicabil celor două categorii de personal, și anume personalul repartizat în Uniune și cel repartizat în afara acesteia. Regula constituie astfel o linie directoare internă prin care se urmărește să se garanteze funcționarilor în cauză un tratament identic în ceea ce privește plata cheltuielilor de călătorie anuală. Într‑adevăr, decizia unei instituții, comunicată întregului personal și prin care se stabilește procedura aplicabilă în cadrul exercitării puterii sale de apreciere, constituie o directivă internă care trebuie să fie, ca atare, considerată o normă de conduită pe care administrația și‑o impune sieși și de la care nu poate deroga decât dacă precizează motivele care au determinat‑o să procedeze în acest mod, pentru că altfel ar încălca principiul egalității de tratament.
În plus, având în vedere natura forfetară a plății și termenul stabilit prin DGA pentru efectuarea acesteia, PMO nu și‑a depășit puterea de apreciere atunci când a prevăzut că cererea menționată la articolul 8 alineatul (1) din statut nu putea retroactiva. Astfel, respectarea acestui termen nu condiționează plata cheltuielilor de călătorie anuală, care este un drept statutar și care va fi făcut unuia sau altuia dintre părinți, ci urmărește numai să permită administrației să dispună în timp util de informațiile referitoare la distanța geografică pe baza căreia este calculat cuantumul care trebuie plătit.
Pe de altă parte, reclamantul nu poate pretinde în mod valabil că nu cunoștea termenul stabilit pentru introducerea cererii comune a soților menționate la articolul 8 alineatul (1) din anexa VII la statut. Acest termen este accesibil personalului SEAE pe pagina de intranet a acestei instituții, ceea ce este suficient pentru a stabili luarea la cunoștință de către funcționarii și agenții în funcție care au acces la această pagină.
Prin urmare, având în vedere introducerea tardivă a cererii comune a reclamantului și a soției sale, SEAE nu a încălcat articolul 8 alineatul (1) din anexa VII la statut prin refuzul de a efectua plata integrală a cheltuielilor de călătorie anuală pentru copiii aflați în întreținerea reclamantului pe baza distanței dintre Madrid și Washington, DC.