62013CO0028(01)
RJEŠENJE SUDA (peto vijeće)
6. veljače 2014. (
*1
)
„Žalba — Članak 181. Poslovnika Suda — Članak 169. stavak 2. Poslovnika Suda — Nužan sadržaj žalbe“
U predmetu C‑28/13 P,
povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 16. siječnja 2013.,
Gabi Thesing, s adresom u Londonu (Ujedinjena Kraljevina),
Bloomberg Finance LP, sa sjedištem u Wilmingtonu (Sjedinjene Američke Države),
koje zastupaju M. Stephens i R. Lands, solicitors, kao i T. Pitt‑Payne, QC,
tužitelji,
a druga stranka postupka je:
Europska središnja banka (ESB), koju zastupaju M. López Torres i S. Lambrinoc, u svojstvu agenata,
tuženik u prvom stupnju,
SUD (peto vijeće),
u sastavu: T. von Danwitz (izvjestitelj), predsjednik vijeća, E. Juhász, A. Rosas, D. Šváby i C. Vajda, suci,
nezavisni odvjetnik: P. Mengozzi,
tajnik: A. Calot Escobar,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da odluči obrazloženim rješenjem, sukladno članku 181. Poslovnika Suda,
donosi sljedeće
Rješenje
1
Svojom žalbom G. Thesing i Bloomberg Finance LP (u daljnjem tekstu: Bloomberg) zahtijevaju poništenje presude Općeg suda od 29. studenoga 2012., Thesing i Bloomberg Finance/ESB (T‑590/10, u daljnjem tekstu: pobijana presuda) kojom je odbijena njihova tužba za poništenje odluke Izvršnog odbora Europske središnje banke (ESB) koja im je priopćena dopisom od 21. listopada 2010., a kojom se odbija pristup dvama dokumentima o javnom dugu i proračunskom deficitu Helenske Republike (u daljnjem tekstu: sporna odluka).
Pravni okvir
2
Odluka 2004/258/EZ Europske središnje banke o javnom pristupu dokumentima Europske središnje banke (SL L 80, str. 42.) u članku 1. određuje da je svrha „ove odluke odrediti uvjete i ograničenja u skladu s kojima ESB daje javni pristup takvim dokumentima“.
3
Prema članku 2. stavku 1. te odluke, „svaki građanin Unije i svaka fizička ili pravna osoba s boravištem odnosno sjedištem u nekoj državi članici ima pravo pristupa dokumentima ESB‑a, u skladu s uvjetima i ograničenjima određenima [spomenutom] odlukom“.
4
Članak 4. stavci 1. do 3. Odluke 2004/258 propisuje:
„1.   ESB odbija pristup dokumentu ako bi njegova objava mogla narušiti zaštitu:
a)
javnog interesa povezanog:
—
s povjerljivošću postupaka tijela ESB‑a nadležnih za odlučivanje,
—
s financijskom, monetarnom ili ekonomskom politikom Zajednice ili države članice,
—
s internim financijama ESB‑a ili nacionalnih središnjih banaka,
—
sa zaštitom cjelovitosti novčanica eura,
—
s javnom sigurnošću,
—
s međunarodnim financijskim, monetarnim ili ekonomskim odnosima;
[...]
2.   ESB odbija dati pristup dokumentu ako bi njegova objava mogla narušiti zaštitu:
—
komercijalnih interesa fizičke ili pravne osobe, uključujući intelektualno vlasništvo,
—
sudskog postupka i pravnih savjeta,
—
svrhe inspekcija ili istraga,
osim ako postoji opravdani javni interes za objavu.
3.   Pristup dokumentu koji sadrži mišljenja za internu uporabu u sklopu rasprava i preliminarnih savjetovanja unutar ESB‑a ili s nacionalnim središnjim bankama odbija se čak i nakon što je odluka donesena, osim ako postoji opravdani javni interes za objavu.“
5
Sukladno članku 7. stavku 2. te odluke, „u slučaju potpunog ili djelomičnog odbijanja, podnositelj zahtjeva može u roku od 20 radnih dana od primitka ESB‑ova odgovora podnijeti ponovni zahtjev u kojem traži od Izvršnog odbora ESB‑a da preispita svoje stajalište […]“.
Činjenična osnova spora i sporna odluka
6
G. Thesing je novinarka. Ona radi za Bloomberg, koji obavlja svoje djelatnosti u Londonu (Ujedinjena Kraljevina) pod tvrtkom Bloomberg News.
7
G. Thesing podnijela je 20. kolovoza 2010. ESB‑u zahtjev za pristup dvama dokumentima koji su se odnosili na izvedenice u financiranju deficita i upravljanju javnim dugom u Grčkoj i u eurozoni. Dopisom od 17. rujna 2010. glavni direktor Glavne uprave za tajništvo i jezičnu službu ESB‑a obavijestio je G. Thesing o odluci kojom joj se ne dopušta pristup zatraženim dokumentima.
8
Tužitelji su 28. rujna 2010. podnijeli ESB‑u ponovni zahtjev na temelju članka 7. stavka 2. Odluke 2004/258 kojim su tražili da Izvršni odbor ESB‑a preispita svoje stajalište u vezi s odbijanjem pristupa dokumentima u pitanju.
9
Dopisom od 21. listopada 2010. predsjednik ESB‑a obavijestio je G. Thesing o spornoj odluci. Ta se odluka temeljila na zaštiti javnog interesa koji se tiče ekonomske politike Unije i Helenske Republike kao i zaštite postupaka i internih savjetovanja ESB‑a na temelju članka 4. stavka 1. točke (a) druge alineje i članka 4. stavka 3. Odluke 2004/258. Što se tiče drugog dokumenta, odbijanje se također temeljilo na zaštiti komercijalnih interesa fizičke ili pravne osobe na temelju članka 4. stavka 2. prve alineje te odluke.
Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda
10
Tužbom podnesenom Općem sudu 27. prosinca 2010. tužitelji su zahtijevali da se ukine sporna odluka, da se ESB‑u naloži da im dopusti pristup dokumentima u pitanju i da mu se naloži snošenje troškova.
11
ESB je zahtijevao da se tužba odbije i da se tužiteljima naloži snošenje troškova.
12
U okviru istražnih radnji Opći sud rješenjem je odredio ESB‑u da podnese dva dokumenta u pitanju, pojašnjavajući da neće biti priopćeni tužiteljima. ESB je udovoljio tom zahtjevu u određenom roku.
13
Opći sud odbio je takvu tužbu kao djelomično nedopuštenu i djelomično neutemeljenu te je naložio tužiteljima snošenje troškova.
14
Presudio je, među ostalim, da je ESB ispravno utemeljio svoje odbijanje pristupa dokumentima u pitanju na temelju iznimke prava na pristup propisanog člankom 4. stavkom 1. točkom (a) druge alineje Odluke 2004/238.
Postupak pred Sudom i tužbeni zahtjevi stranaka
15
Tužitelji od Suda zahtijevaju da:
—
poništi pobijanu presudu;
—
ukine spornu odluku;
—
poništi pobijanu presudu u dijelu u kojem im nalaže snošenje ESB‑ovih troškova
—
podredno, uputi predmet Općem sudu kako bi on odlučio o istaknutim pravnim pitanjima u ovoj žalbi koja je Sud utvrdio.
16
ESB zahtijeva od Suda da odbije žalbu i naloži tužiteljima snošenje troškova.
17
Rješenjem predsjednika Suda od 6. studenoga 2013. odbijeni su zahtjevi za intervenciju koje su podnijeli Media Legal Defence Initiative, Access Info Europe kao i Guardian News i Media Ltd.
O žalbi
18
Na temelju članka 181. svojega Poslovnika, kad su žalba ili protužalba u potpunosti ili djelomično očito nedopuštene ili očito neosnovane, Sud može u svakom trenutku, na prijedlog suca izvjestitelja, nakon što sasluša nezavisnog odvjetnika, obrazloženim rješenjem odlučiti, u potpunosti ili djelomično, odbaciti odnosno odbiti tu žalbu ili protužalbu.
19
U prilog svojoj žalbi tužitelji navode pet žalbenih razloga od kojih se zadnji odnosi na odluku o troškovima.
O prvom do četvrtog žalbenog razloga
Argumentacija stranaka
20
Svojim prvim žalbenim razlogom tužitelji navode da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava u tumačenju članka 4. stavka 1. točke (a) Odluke 2004/258. Drugi žalbeni razlog odnosi se na pogrešku koja se tiče prava u dijelu u kojem je ESB ispravno odlučio da bi objava dokumenata koje su zatražili tužitelji mogla naštetiti ekonomskoj politici Unije ili Helenske Republike. Treći žalbeni razlog odnosi se na pogrešno tumačenje članka 10. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Četvrtim žalbenim razlogom tužitelji smatraju da je Opći sud ispitujući njihove argumente koji se odnose na članak 4. stavke 2. i 3. Odluke 20047258 počinio pogrešku koja se tiče prava.
21
ESB u prvom redu tvrdi da je žalba nedopuštena. On tvrdi da, s jedne strane, žalba ne zadovoljava materijalne pretpostavke određene člancima 21., 56. i 58. Statuta Suda Europske unije i člankom 169. Poslovnika Suda. Tužitelji osobito nisu jasno naveli obrazloženje pobijane presude ni određene točke koje osporavaju u svojoj žalbi. Spominjanje tih točaka u replici ne može ispraviti tu nepravilnost. Štoviše, tužitelji samo navode da je Opći sud počinio više pogrešaka koje se tiču prava a da pritom ne iznose argumente u prilog tom navodu.
22
S druge strane, ESB smatra da žalba ne zadovoljava materijalne pretpostavke predviđene člankom 168. stavkom 1. točkom (d) Poslovnika Suda, utoliko što su tužitelji podnijeli isključivo „sažetak žalbenih razloga i argumenata tužitelja“, koji ne uključuju žalbene i pravne razloge na koje su se pozvali.
Utvrđenje Suda
23
Svojim prvim do četvrtog žalbenog razloga tužitelji osporavaju različite elemente rasuđivanja Općeg suda.
24
Međutim, ti žalbeni razlozi ne sadržavaju nikakvu naznaku koja navodi točke pobijane presude koje navodno sadrže pogrešku koja se tiče prava ni argumentaciju na osnovi koje se može utvrditi da je Opći sud počinio takvu pogrešku. Utoliko što žalba sadrži, u okviru spomenutih razloga, naznake koje nisu obuhvaćene jednostavnim navođenjem razloga, ona samo navodi tvrdnje a da pritom ne pruža druga objašnjenja.
25
Kao što je to Sud više puta presudio, u žalbi se moraju jasno navesti osporavani dijelovi presude čije se ukidanje traži kao i pravni argumenti koji posebno podupiru taj zahtjev, pod prijetnjom nedopuštenosti žalbe ili odnosnog žalbenog razloga (vidjeti, među ostalim, presude od 28. lipnja 2005., Dansk Rørindustri i dr./Komisija, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P do C-208/02 P i C-213/02 P, Zb., str. I-5425, t. 426.; od 18. srpnja 2013., Schindler Holding i dr./Komisija, C‑501/11 P, t. 43.; od 3. listopada 2013., Rintisch/OHIM, C‑120/12 P, t. 49. kao i od 7. studenoga 2013., Wam Industriale/Komisija, C‑560/12 P, t. 42.). Žalba koja ne sadrži nikakvu argumentaciju koja posebno ide za tim da jasno utvrdi pogrešku koja se tiče prava koju navodno sadrži presuda u pitanju ne zadovoljava tu pretpostavku (vidjeti, među ostalim, rješenje od 27. lipnja 2013., Baleanu/Komisija, C‑566/12 P, t. 13. i gore navedenu presudu Wam Industriale/Komisija, t. 42.).
26
Sud je također naveo da apstraktno navođenje razloga u žalbi ne zadovoljava pretpostavke utvrđene u članku 58. Statuta Suda i članku 168. stavku 1. točki (d) Poslovnika Suda (vidjeti, među ostalim, presudu od 8. srpnja 1999., Hercules Chemicals/Komisija, C-51/92 P, Zb., str. I-4235., t. 113. i gore navedenu presudu Wam Industriale/Komisija, t. 43.).
27
U tom smislu, člankom 169. stavkom 2. Poslovnika pojašnjeno je da žalbeni razlozi i argumenti precizno navode dijelove obrazloženja odluke Općeg suda koji se pobijaju.
28
Naime, žalba kojoj nedostaju takve značajke ne može biti predmet sudske ocjene koja omogućuje Sudu da izvrši zadaću u području koje ispituje i da izvrši nadzor nad zakonitošću (gore navedena presuda Wam Industriale/Komisija, t. 44.).
29
Usto, pravilo propisano člankom 169. stavkom 2. Poslovnika omogućava očuvanje jednakosti stranaka. Naime, mogućnost da Sud jednostavno utvrdi točke spornih obrazloženja ovisi o mnogobrojnim elementima kao što su dužina pobijane presude kao i žalbe, broj razloga te složenost iznesenih zaključaka kako u presudi tako i u žalbi. Međutim, dopustivost žalbe ne ovisi o takvim elementima.
30
Osim toga, nepravilnost koja proizlazi iz nepoštovanja spomenute odredbe žalbom ne može biti ispravljena replikom, uzimajući u obzir funkciju replike kako ona proizlazi iz članka 175. stavka 1. Poslovnika.
31
U svjetlu gore navedenih argumentacija koje su iznesene pred Sud, prvi do četvrtog žalbenog razloga trebaju se odbiti kao očito nedopušteni.
O petom žalbenom razlogu, koji se odnosi na pogrešku koja se tiče prava u dijelu koji se odnosi na troškove
32
Tužitelji navode da im Opći sud nije mogao naložiti snošenje ESB‑ovih troškova s obzirom na to da oni sami nisu zahtijevali, u slučaju uspjeha sa svojim zahtjevom, da se ESB‑u naloži snošenje njihovih troškova.
33
U tom je smislu dovoljno podsjetiti da je ustaljena sudska praksa da, kad su svi ostali žalbeni razlozi odbačeni, zahtjevi koji se tiču navodne nepravilnosti odluka Općeg suda o troškovima trebaju biti odbačeni kao nedopušteni na temelju članka 58. stavka 2. Statuta Suda Europske unije, sukladno kojem žalba samo protiv odluke o naknadi troškova ili o njihovoj visini nije dopuštena (vidjeti, među ostalim, presude od 30. rujna 2003., Freistaat Sachsen i dr./Komisija, C-57/00 P i C-61/00 P, Zb., str. I-9975., t. 124.; od 5. srpnja 2011., Edwin/OHIM, C-263/09 P, Zb., str. I-5853., t. 78. kao i od 14. studenoga 2013., LPN/Komisija, C‑514/11 P i C‑605/11 P, t. 100.).
34
Budući da su ostali žalbeni razlozi koje su tužitelji podnijeli odbijeni, posljednji žalbeni razlog koji se odnosi na naknadu troškova stoga također treba proglasiti nedopuštenim.
35
Budući da razlozi na koje su se pozivali tužitelji nisu prihvaćeni, žalbu treba odbiti u cijelosti.
Troškovi
36
Na temelju članka 184. stavka 2. Poslovnika Suda Europske unije, kad žalba nije osnovana ili kad je osnovana i Sud sam konačno odluči o sporu, Sud odlučuje o troškovima.
37
U skladu s člankom 138. stavkom 1. istog Poslovnika, koji se na temelju članka 184. stavka 1. tog Poslovnika primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da nisu uspjeli u postupku te s obzirom na to da je ESB zatražio da G. Thesing i Bloomberg snose troškove, treba im naložiti snošenje troškova.
Slijedom navedenog, Sud (peto vijeće) rješava:
1.
Žalba se odbija.
2.
Gabi Thesing i Bloombergu Finance LP nalaže se snošenje troškova.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski