ORDONANȚA PREȘEDINTELUI CURȚII
10 aprilie 2018(*)
„Intervenție – Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Persoană juridică – Respingere”
În cauza C‑301/17,
având ca obiect o acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor formulată în temeiul articolului 258 TFUE, introdusă la 23 mai 2017,
Comisia Europeană, reprezentată de L. Nicolae și de E. Sanfrutos Cano, în calitate de agenți,
reclamantă,
împotriva
României, reprezentată de R.‑H. Radu, de E. Gane, de L. Lițu, de O.‑C. Ichim și de M. Chicu, în calitate de agenți,
pârâtă,
PREȘEDINTELE CURȚII,
având în vedere propunerea domnului C. G. Fernlund, judecător raportor,
după ascultarea avocatului general, doamna E. Sharpston,
dă prezenta
Ordonanță
1        Prin cererea introductivă depusă la grefa Curții la 23 mai 2017, Comisia Europeană solicită Curții să constate că, prin faptul că nu a respectat, referitor la 68 de depozite de deșeuri existente, obligația de a lua toate măsurile necesare pentru a închide cât mai repede posibil, în conformitate cu articolul 7 litera (g) și cu articolul 13 din Directiva 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri (JO 1999, L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94), siturile cărora nu li s‑a acordat, în conformitate cu articolul 8 din directiva menționată, o autorizație de continuare a activității lor, România nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 14 litera (b) din Directiva 1999/31 coroborat cu articolul 13 din aceasta.
2        Prin înscrisul depus la grefa Curții la 6 februarie 2018 și în temeiul articolului 40 al doilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, Rafinăria Steaua Română SA, persoană juridică înființată în conformitate cu legislația românească (denumită în continuare „Steaua Română”), a solicitat să intervină în prezenta cauză în susținerea concluziilor României.
3        Prin scrisorile depuse la grefa Curții la 26 februarie 2018 și, respectiv, la 28 februarie 2018, Comisia și România au depus observații cu privire la cererea de intervenție formulată de Steaua Română, susținând că aceasta era inadmisibilă.
4        Trebuie amintit că, în temeiul articolului 40 al doilea paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, persoanele juridice pot interveni în litigiile supuse Curții în cazul în care pot dovedi faptul că au un interes în soluționarea litigiului, cu excepția cauzelor dintre, inter alia, un stat membru și o instituție a Uniunii Europene.
5        Prezenta cauză opune Comisia, instituție a Uniunii, României, stat membru, în cadrul unei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor. Aceasta aparține, așadar, categoriei de cauze în care intervenția persoanelor juridice este exclusă.
6        Din considerațiile care precedă rezultă că Steaua României nu poate fi autorizată să intervină în prezentul litigiu. Prin urmare, cererea sa de intervenție trebuie respinsă.
Cu privire la cheltuielile de judecată
7        În temeiul articolului 138 din Regulamentul de procedură al Curții, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. În speță, întrucât Comisia a solicitat obligarea societății Steaua Română la plata cheltuielilor de judecată, iar Steaua Română a căzut în pretenții în ceea ce privește cererea sa de intervenție, se impune obligarea acesteia să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisie.
Pentru aceste motive, președintele Curții dispune:
1)      Respinge cererea de intervenție prezentată de Rafinăria Steaua Română SA.
2)      Rafinăria Steaua Română SA suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Comisia Europeană.
3)      România suportă propriile cheltuieli de judecată.
Luxemburg, 10 aprilie 2018.
Grefierul
Președintele Curții
A. Calot Escobar
K. Lenaerts
*      Limba de procedură: româna.