61996TJ0109_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa T-109/96,
Gilberte Gebhard, konferenssitulkki, kotipaikka Heidelberg (Saksa), edustajanaan asianajajat Thierry Schmitt ja Pierre Soler-Couteaux, Strasbourg,
kantajana,
vastaan
Euroopan parlamentti, asiamiehenään jaostopäällikkö Manfred Peter sekä oikeudellisen yksikön virkamiehet Didier Petersheim ja João Sant'Anna, prosessiosoite Luxemburgissa Euroopan parlamentin pääsihteeristö, Kirchberg,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii hänelle maksetusta kahdesta palkasta pidätetyn yhteisön veron palauttamista,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
(laajennettu kolmas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja V. Tiili sekä tuomarit C. P. Briët, K. Lenaerts, A. Potocki ja J. D. Cooke,
kirjaaja: hallintovirkamies A. Mair,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 5.5.1998 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esitetyn,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
Asiaa koskevat oikeussäännöt
1 Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta 8.4.1965 tehdyn sopimuksen (jäljempänä sulautumissopimus) 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaan neuvosto vahvistaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja kuultuaan niitä muita toimielimiä, joita asia koskee, Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt (jäljempänä henkilöstösäännöt) ja Euroopan yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot (jäljempänä palvelussuhteen ehdot).
2 Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista 8.4.1965 tehdyn pöytäkirjan (jäljempänä pöytäkirja) 13 artiklassa todetaan seuraavaa:
"Niillä edellytyksin ja noudattaen sitä menettelyä, jotka neuvosto komission ehdotuksesta vahvistaa, yhteisöjen virkamiehet ja muu henkilöstö ovat velvollisia maksamaan yhteisöille veroa yhteisöjen heille maksamista palkoista ja palkkioista.
He eivät maksa kansallista veroa yhteisöjen maksamista palkoista ja palkkioista."
3 Palvelussuhteen ehtojen, jotka ovat tulleet 5.3.1968 voimaan 29 päivänä helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (EYVL L 56, p. 1) 3 artiklassa määritellyssä muodossa, 1 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan näitä ehtoja sovelletaan kaikkiin yhteisöjen palveluksessa oleviin työsuhteisiin toimihenkilöihin. Ehtojen 3 artiklan mukaan ylimääräisellä toimihenkilöllä tarkoitetaan toimihenkilöä, joka on palkattu hoitamaan tehtäviä jossakin toimielimessä joko osa- tai kokopäivätoimisesti 52 artiklassa määritellyin rajoituksin.
4 Palvelussuhteen ehtojen ylimääräisiä toimihenkilöitä koskevan III osaston 52 artiklan b alakohdassa rajoitetaan ylimääräisen toimihenkilön palvelussuhteen tosiasiallinen kesto, mukaan lukien työsopimuksen jatkaminen, enintään yhteen vuoteen.
5 Palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Poiketen siitä, mitä tässä osastossa säädetään, niihin ylimääräisiin toimihenkilöihin, jotka Euroopan parlamentti ottaa palvelukseensa istuntojensa ajaksi, sovelletaan niitä palvelukseen ottamista ja palkkaa koskevia edellytyksiä, joista määrätään Euroopan parlamentin, Euroopan neuvoston ja Länsi-Euroopan unionin edustajakokouksen välisessä sopimuksessa tällaisen henkilöstön palvelukseen ottamisesta.
Kyseisen sopimuksen määräyksistä sekä niihin myöhemmin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava toimivaltaiselle budjettivallan käyttäjälle kuukautta ennen niiden voimaantuloa."
6 Euroopan yhteisöille suoritettavaan veroon sovellettavien edellytysten ja menettelyn vahvistamisesta 29 päivänä helmikuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen N:o 260/68 (EYVL L 56, s. 8; jäljempänä asetus N:o 260/68), sellaisena kuin se on myöhemmin muutettuna, 2 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaan ylimääräiset toimihenkilöt ovat velvollisia maksamaan yhteisölle veroa.
7 Parlamentin puhemiehistö on 16.2.1983 tekemällään päätöksellä palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan nojalla antanut itsenäisiä konferenssitulkkeja koskevan sisäisen säännöstön (jäljempänä sisäinen säännöstö), joka tuli voimaan 1.3.1983.
8 Parlamentti tuli vuonna 1984 sopimuspuoleksi komission vuodesta 1970 Association internationale des interprètes de conférencen (kansainvälinen konferenssitulkkien järjestö) kanssa tekemiin viisivuotisiin puitesopimuksiin, jotka koskevat niiden freelancekonferenssitulkkien työehtojen ja palkkioiden määrittelyä, jotka komissio ottaa palvelukseensa yhteisöjen toimielinten lukuun.
9 Puitesopimusten 1 artiklan 1 kohdan mukaan sopimuksia sovelletaan komission palvelukseen ottamiin freelancekonferenssitulkkeihin ehdoilla, joista määrätään siinä konferenssitulkkeja koskevassa säännöstössä, jota sovelletaan siinä toimielimessä, jossa he toimivat. Käytännössä nämä tulkit otetaan palvelukseen lyhyin varoitusajoin puhelimitse tai telekopiota käyttäen tavallisesti vain muutamaa päivää varten. Sopimus vahvistetaan sen jälkeen kirjallisesti.
10 Kirjallisessa vahvistuksessa todetaan, että palvelukseenottoa koskee siinä toimielimessä sovellettava säännöstö, jossa asianomainen tulkki toimii, ja että parlamentin palvelukseen otetuilla tulkeilla on henkilöstösääntöjen VII osaston säädösten mukaiset oikeussuojakeinot käytettävissään heidän palvelukseenottoonsa liittyvissä riita-asioissa.
11 Puitesopimuksen 33 artiklassa määrätään, että jokainen toimielin antaa freelancekonferenssitulkkeja koskevan säännöstön voimassa olevan puitesopimuksen mukaisesti.
12 Parlamentin sisäinen säännöstö mukautettiin siten 15.9.1994 tehtyyn viisivuotispuitesopimukseen, joka koski 1.1.1994 ja 31.12.1998 välistä aikaa. Parlamentin pääsihteeri lähetti 31.3.1995 päivätyillä kirjeillään sisäistä säännöstöä koskevan luonnoksen Euroopan neuvostolle ja Länsi-Euroopan unionin edustajakokoukselle palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa edellytettyä hyväksymistä varten täsmentäen, että uudet säännökset tulevat voimaan 17.4.1995, ellei näillä kahdella vastaanottajalla ollut säännösten suhteen huomautettavaa. Parlamentin pääsihteeri allekirjoitti 17.4.1995 uuden sisäisen säännöstön, jonka otsakkeena on "Istunnoissa toimivia ylimääräisiä tulkkeja koskeva säännöstö".
13 Säännöstön 1 artiklan mukaan tätä säännöstöä, joka on laadittu "palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan nojalla, sovelletaan koko palveluksessaoloajan tulkkiin, joka on otettu Euroopan parlamentin palvelukseen osa-aikaisesti täysistuntoja varten tai valiokuntien tai muiden parlamentin elinten kokouksia varten".
14 Säännöstön 2 artiklassa täsmennetään, että Euroopan parlamentti ottaa palvelukseensa istunnoissa toimivat ylimääräiset tulkit palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan mukaisesti ja komissio voimassa olevan puitesopimuksen 1 artiklan nojalla Euroopan yhteisöjen nimissä.
15 Säännöstön 3 artiklassa määrätään, että istunnoissa toimivien ylimääräisten tulkkien luokitus, palkkio, matkakulujen korvaus sekä palkkioiden ja korvausten indeksiin sitominen on määritelty puitesopimuksessa, ellei seuraavissa artikloissa määrätä toisin.
16 Säännöstön 4.1 artiklassa määrätään, että "tässä [sisäisessä säännöstössä] tarkoitettujen toimihenkilöiden on maksettava [puitesopimuksen] 5 ja 7 artiklassa tarkoitetuista palkkiosta ja matkakulujen korvauksesta [palvelussuhteen ehtojen] 78 artiklan nojalla yhteisön vero, josta on säädetty [pöytäkirjan] 13 artiklan nojalla annetulla neuvoston asetuksella - - N:o 260/68."
17 Säännöstön 8 artiklassa viitataan palvelussuhteen ehtojen säännöksiin ja muihin koko henkilöstöön sovellettaviin sääntöihin kaikkien niiden kysymysten osalta, joista ei ole määrätty sisäisessä säännöstössä tai puitesopimuksessa.
Asian perustana olevat tosiseikat
18 Gebhard on työskennellyt vuodesta 1976 lähtien parlamentissa konferenssitulkkina lyhytaikaisten perättäisten sopimusten perusteella.
19 Palvelukseenotto, joka koski 6. ja 9.11.1995 välistä ajanjaksoa, vahvistettiin 10.11.1995 päivätyllä parlamentin kirjeellä ja palvelukseenotto, joka koski 11. ja 14.12.1995 välistä ajanjaksoa, vahvistettiin 8.12.1995 päivätyllä parlamentin kirjeellä.
20 Gebhard riitautti 29.2.1996 päivätyssä, parlamentille osoitetussa kirjeessään hänen kahta palkkaansa koskevan, 477,61 ecun määräisen yhteisön veron pidätyksen ja väitti, että asetuksen N:o 260/68
2 artiklan mukaan freelancetulkit eivät ole velvollisia maksamaan tätä veroa.
21 Parlamentti vastasi Gebhardille 10.6.1996 päivätyssä kirjeessään, että palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan nojalla parlamentti saattoi ottaa toimihenkilöitä palvelukseensa lyhyeksi ajaksi täyttääkseen parlamentin toiminnasta johtuvat, lisähenkilöstön hetkittäiset tarpeet. Koska palvelussuhteen ehtojen 78 artikla on ylimääräisiä toimihenkilöitä koskevassa III osastossa, tämän säännöksen perusteella palvelukseen otetut toimihenkilöt olivat samoin perustein kuin muut ylimääräiset toimihenkilöt velvollisia maksamaan yhteisön veron asetuksen N:o 260/68
2 artiklan nojalla.
Asian käsittelyn vaiheet
22 Gebhard nosti käsiteltävänä olevan kanteen 17.7.1996 päivätyllä kannekirjelmällään siitä, että hänelle ei palautettu yhteisön veroa.
23 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin siirsi kolmannen jaoston käsiteltäväksi alun perin määrätyn asian 4.2.1998 tekemällään päätöksellä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 14 ja 51 artiklan mukaisesti laajennetun kolmannen jaoston käsiteltäväksi.
24 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (laajennettu kolmas jaosto) päätti aloittaa suullisen käsittelyn esittelevän tuomarin esityksestä. Se pyysi prosessinjohtotoimena parlamenttia esittämään sille tiettyjä tietoja.
25 Asianosaisten suulliset lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suullisiin kysymyksiin kuultiin 5.5.1998 pidetyssä istunnossa.
Asianosaisten vaatimukset
26 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
-
ottaa kanteen tutkittavaksi; -
kumoaa valituksen hylkäävän päätöksen;
- määrää, että kantaja vapautetaan yhteisön veron maksamisesta ja että veron määrä palautetaan kantajalle laillisine korkoineen;
-
velvoittaa parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
27 Parlamentti vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
-
jättää kanteen tutkimatta;
-
toteaa, että yhteisön veron pidättäminen kantajan palkasta oli perusteltua;
-
määrää oikeudenkäyntikuluista työjärjestyksensä mukaisesti.
Tutkittavaksi ottaminen
28 Parlamentti kiistää ensinnäkin Gebhardin oikeussuojaintressin, koska tämä ainoastaan vetoaa Saksan viranomaisten ja parlamentin väliseen verotuksellista toimivaltaa koskevaan ristiriitaan osoittamatta, että hän olisi maksanut palkastaan myös kansallisen veron.
29 Kantajan mukaan hänen kanteensa on perusteltu hänen verotuksellisen asemansa epävarmuuden vuoksi, sillä hänen asuinmaansa Saksan liittotasavallan viranomaiset ovat jo pitkään kiistäneet sen, että parlamentin palvelukseensa ottamat tulkit olisivat velvollisia maksamaan yhteisön veroa.
30 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että on riittävää todeta, että koska kanteen kohteena on pidätetyn yhteisön veron palauttaminen, kantajalla on tästä syystä oikeussuojaintressi.
31 Parlamentti vetoaa toiseksi siihen, että kanne on nostettu myöhässä, koska kantaja ei ole riitauttanut aikaisemman työskentelynsä yhteydessä suoritettuja ensimmäisiä veronpidätyksiä, ja toteaa kolmanneksi, että kantaja ei voi menestyksekkäästi kiistää olevansa ylimääräinen toimihenkilö, jos hän samanaikaisesti vetoaa palvelussuhteen ehtojen III osaston mukaisiin muutoksenhakukeinoihin.
32 Ennen kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin lausuu näistä kahdesta oikeudenkäyntiväitteestä, on tutkittava kanteen pääasia, sillä oikeudenkäyntiväitteiden perusteltavuuden arviointi riippuu sen pääasiaan liittyvän seikan ratkaisemisesta, onko Gebhard otettu lainmukaisesti ylimääräisenä toimihenkilönä palvelukseen palvelussuhteen ehtojen III osaston mukaisesti.
Pääasia
33 Gebhard kiistää kolmessa kumoamista koskevassa kanneperusteessaan, että parlamentin sisäinen säännöstö, jonka perusteella parlamentti pidätti riidanalaisen yhteisön veron, olisi laillinen.
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan ja asetuksen N:o 260/68
2 artiklan rikkomista
Asianosaisten väitteet ja niiden perustelut
34 Gebhard väittää, että hän ei ollut velvollinen maksamaan yhteisön veroa, koska häneen ei sovelleta palvelussuhteen ehtoja eikä hänen erityisten työehtojensa vuoksi myöskään ehtojen 78 artiklan perusteella annettuja määräyksiä.
35 Kantaja toteaa, että vaikka hänen kaikki työskentelyjaksonsa olivat lyhytkestoisia, ne toistuivat kuitenkin jatkuvasti vuodesta toiseen vuodesta 1976 lähtien. Ylimääräisen toimihenkilön palvelussuhde voi kestää kuitenkin enintään vuoden.
36
Palvelussuhteen ehtojen 1-7 artiklaan sisältyvät yleiset säännökset, joiden tarkoituksena on määritellä palvelussuhteen ehtojen henkilöllinen soveltamisala, eivät sisällä ainoatakaan poikkeusta ylimääräisen toimihenkilön määrittelyn osalta, joka koskisi erityisesti 78 artiklaa ja jonka perusteella olisi poikettava 52 artiklasta. Koska 78 artiklan nojalla on mahdollista poiketa palvelussuhteen ehtojen III osaston säännöksistä vain artiklassa tarkoitetun sopimuksen sellaisten ehtojen perusteella, jotka koskevat parlamentin istuntojen ajaksi palvelukseen ottamien ylimääräisten toimihenkilöiden palvelukseenottoa ja palkkaa, 78 artiklan mukaan on mahdollista poiketa vain palvelussuhteen ehtojen III osaston palvelukseen ottamista koskevasta 3 luvusta sekä palkkaa ja kulujen korvaamista koskevasta 5 luvusta.
37
Parlamentin mukaan palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa säädetyn poikkeuksen johdosta myöskään palvelussuhteen ehtojen 52 artiklaa ei voida soveltaa istuntojen ylimääräisiin toimihenkilöihin. Tässä artiklassa säädetty ajallinen rajoitus ei ole asian kannalta merkityksellinen, sillä mikäli sitä sovellettaisiin istuntojen ylimääräisiin toimihenkilöihin, tällöin poistettaisiin 78 artiklassa tarkoitettu poikkeusjärjestelmä, kun juuri tämä järjestelmä oli parlamentille laillinen ja käytännöllinen keino parlamentin toimintaa varten tarpeellisen lisähenkilökunnan hallinnointiin.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
38 Kuten asiassa saadusta selvityksestä käy ilmi, Gebhard otettiin palvelukseen konferenssitulkiksi muutamaan päivään rajoittuneiksi perättäisiksi työskentelykausiksi epävirallisten yhteydenottojen perusteella, jotka myöhemmin vahvistettiin palvelukseenotoiksi.
39 Vaikka yhteisöjen tuomioistuin on katsonut, että komission palkkaamat lisätulkit, jotka se ottaa palvelukseensa lyhytaikaisten ja jatkuvasti vuodesta toiseen uudistettavien sopimusten perusteella - heidän tilanteensa ollessa siten samanlainen kuin kantajan -, eivät ole yhteisöjen toimihenkilöitä palvelussuhteen ehtojen mukaisesti, se jätti kuitenkin nimenomaisesti ratkaisematta parlamentin palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan perusteella antaman sisäisen säännöstön soveltamista koskevan kysymyksen (asia 43/84, Maag v. komissio, tuomio 11.7.1985, Kok. 1985, s. 2581, 22 ja 23 kohta).
40 Tämän artiklan perusteella parlamentti voi palvelussuhteen ehtojen III osaston säännöksistä poiketen rajoittaa parlamentin istuntojen järjestämiseen tarvittavien ylimääräisten toimihenkilöiden palvelusajan istuntojen keston ajaksi. Tätä varten kyseisessä säännöksessä viitataan niiden kolmen eurooppalaisen toimielimen tai järjestön, joita asia erityisesti koskee, kesken aikaisemmin sovittuihin palvelukseenottoehtoihin parlamentaarista toimintaa varten tarpeellisen lisähenkilökunnan osalta.
41 Palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan tarkoituksena on siten se, että Euroopan yhteisöjen parlamentti voi täyttää hetkittäiset ja mittavat lisähenkilöstötarpeensa, joita sen eri elimien istuntojen sujuminen edellyttää.
42
Tämän johdosta palvelussuhteen ehtojen 52 artiklan b alakohdassa säädetty ylimääräisten toimihenkilöiden palvelusajan rajoitus ei ole näiden istuntoja varten palkattujen henkilöiden kannalta ollenkaan merkityksellinen, koska heidän sopimustensa toistuvuus ja rajallinen kesto on tästä poiketen ominaista palvelukseenoton käsitteelle palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa annetussa merkityksessä.
43 Parlamentti ei näin ollen ole ylittänyt neuvoston sille palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa antaman poikkeusmahdollisuuden rajoja antaessaan tämän säännöksen nojalla istunnoissa toimiviin tulkkeihin sovellettavan sisäisen säännöstön, kun säännöstön 1 artiklan mukaan sitä sovelletaan vain itsenäisiin tulkkeihin, jotka on otettu parlamentin palvelukseen osa-aikaisesti täysistuntoja varten tai valiokuntien tai muiden parlamentin elinten kokouksia varten.
44 Kantajan ottaminen palvelukseen palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa tarkoitettuna toimihenkilönä merkitsee siten välttämättä, että hän on palvelussuhteen ehtojen III osaston mukainen ylimääräinen toimihenkilö.
45 Koska ylimääräiset toimihenkilöt ovat asetuksen N:o 260/68
2 artiklan nojalla velvollisia maksamaan yhteisön veron, parlamentti ei näin ollen ole toiminut tämän säännöksen vastaisesti pidättäessään sisäisen säännöstönsä perusteella riidanalaisen yhteisön veron.
46 Kantajan ensimmäinen kanneperuste on näin ollen hylättävä perusteettomana.
Toinen kanneperuste, joka koskee sulautumissopimuksen 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan rikkomista
Asianosaisten väitteet ja niiden perustelut
47 Kantaja katsoo, että koska palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa viitataan ennen palvelussuhteen ehtojen julkaisemista parlamentin, Euroopan neuvoston ja Länsi-Euroopan unionin edustajakokouksen väliseen sopimukseen, ehtojen III osasto sisältää kaikki tällä sopimuksella määritellyt istunnoissa toimivien ylimääräisten toimihenkilöiden palvelukseenottoa ja palkkaa koskevat erityisehdot, muiden ehtojen jäädessä sen ulkopuolelle.
48 Näiden erityisehtojen kaikenlainen muuttaminen muuttaa samalla palvelussuhteen ehtojen III osaston säännöksiä. Koska parlamentti on laatinut istunnoissa toimivia ylimääräisiä tulkkeja koskevan itsenäisen sisäisen säännöstön, se on loukannut sitä yksinomaista toimivaltaa, joka sulautumissopimuksen 24 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa annetaan neuvostolle palvelussuhteen ehtojen määrittelyä varten.
49 Lisäksi parlamentti ei ole kantajan mukaan näyttänyt, että se olisi esittänyt sisäisen säännöstönsä ennen sen käyttöönottoa hyväksyttäväksi kahdelle muulle sopimuspuolelle.
50 Kantajan mielestä sisäistä säännöstöä ei voida katsoa palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan mukaiseksi sopimukseksi, koska sen 3.1 artiklassa, joka koskee istunnoissa toimivien ylimääräisten tulkkien palkkioita, viitataan puitesopimukseen, jota ei voida soveltaa Euroopan neuvostoon eikä Länsi-Euroopan unionin edustajakokoukseen.
51 Koska kumpikaan näistä palvelussuhteen ehtojen 78 artiklassa tarkoitetun sopimuksen kahdesta sopimusosapuolesta ei pidätä veroa tulkkiensa palkoista, sisäisessä säännöstössä tarkoitettu yhteisön vero ei kuulu sopimuksen kohteeseen.
52 Parlamentin mukaan se on vain laatinut palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan menettelysäännöksen mukaisesti sisäisen säännöstön, jota sovelletaan istunnoissa toimiviin, ylimääräisinä toimihenkilöinä palvelukseen otettuihin tulkkeihin ja joka on esitetty ennen sen käyttöönottamista kahdelle muulle sopimuspuolelle hyväksymistä varten.
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
53 Kuten ensimmäisen kanneperusteen arvioinnista seuraa, kantaja ei voi perustellusti väittää, että istunnoissa työskenteleviin ylimääräisiin toimihenkilöihin sovellettavien erityisehtojen muuttaminen muuttaisi samalla palvelussuhteen ehtojen III osaston säännöksiä. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin korostaa tältä osin, että 78 artiklan toisessa kohdassa mahdollistetaan sitä vastoin nimenomaisesti, että siinä tarkoitetun sopimuksen sopimuspuolet voivat muuttaa sen määräyksiä.
54 Voimassa olevan sisäisen säännöstön antamista koskevasta menettelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että asiassa annetusta selvityksestä ei käy ilmi, että Euroopan neuvosto tai Länsi-Euroopan unionin edustajakokous olisivat vastustaneet sisäisen säännöstön luonnosta, jonka parlamentin pääsihteeri lähetti niille 31.3.1995 päivätyillä kirjeillään saadakseen niiden hyväksynnän palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan mukaisesti.
55 Tällä tavoin voimaan tulleen sisäisen säännöstön aineellisten määräysten osalta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että ei ole näytetty, että niissä olisi ylitetty ne palvelukseenottoa ja palkkaa koskevat ehdot, joista palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan mukaisessa sopimuksessa on sovittu.
56 Erityisesti on todettava, kuten parlamentti on esittänyt, että sopimuksen tarkoituksena ei ole ollut se, että kolmen sopimuspuolen maksamat palkkiot vastaisivat täsmällisesti toisiaan, vaan ainoastaan sopiminen palkka-asteikoista kunkin sopimuspuolen velvoitteiden mukaisesti.
57 Koska sisäisen säännöstön 4.1 artiklassa määrätään, että istunnoissa toimivien ylimääräisten toimihenkilöiden palkasta on maksettava yhteisön vero palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan nojalla, 4.1 artiklassa ainoastaan sovelletaan asetuksen N:o 260/68
2 artiklan ensimmäistä luetelmakohtaa asianomaisiin.
58 Kantajan väite, jonka mukaan sisäisessä säännöstössä asetettu velvollisuus maksaa yhteisön veroa ei kuuluisi palvelussuhteen ehtojen 78 artiklan mukaisen sopimuksen kohteeseen, ei siten ole asian kannalta merkityksellinen.
59 Edellä esitetystä johtuu, että toinen kanneperuste on hylättävä.
Pöytäkirjan 13 artiklan rikkominen
60 Kantaja väittää, että koska itsenäisiin konferenssitulkkeihin ei sovelleta palvelussuhteen ehtoja, parlamentti ei voi velvoittaa heitä maksamaan yhteisön veroa loukkaamatta pöytäkirjan 13 artiklassa neuvostolle annettua toimivaltaa.
61 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa, että koska niiden konferenssitulkkien, jotka parlamentti ottaa palvelukseen istunnoissa toimiviksi ylimääräisiksi tulkeiksi, on katsottava olevan palvelussuhteen ehtojen III osaston mukaisia ylimääräisiä toimihenkilöitä, kanneperuste on hylättävä väärään olettamukseen perustuvana.
62 Edellä esitetystä seuraa, että kanne on hylättävä perusteettomana ja näin ollen ei myöskään ole tarpeen tutkia parlamentin esittämää toista ja kolmatta oikeudenkäyntiväitettä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
63 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Työjärjestyksen 88 artiklan mukaan kuitenkin yhteisöjen ja niiden henkilöstön välisissä riita-asioissa toimielinten on vastattava omista kustannuksistaan.
64 Käsiteltävänä olevan asian oikeudellisen monimutkaisuuden vuoksi on hylättävä parlamentin vaatimus, jonka se on esittänyt työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan nojalla ja joka koskee kantajan velvoittamista korvaamaan kantajan parlamentille haitantekona aiheuttamat kulut. Tämän johdosta on päätettävä työjärjestyksen 88 artiklan nojalla, että asianosaiset vastaavat omista kustannuksistaan.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN
(laajennettu kolmas jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
65 Kanne hylätään.
66 Asianosaiset vastaavat omista kuluistaan.