62016CC0472
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
EVGENI TANCHEV
6 päivänä joulukuuta 2017 (
1
)
Asia C‑472/16
Jorge Luís Colino Sigüenza
vastaan
Ayuntamiento de Valladolid,
IN-PULSO MUSICAL Sociedad Cooperativa,
Administrador Concursal de Músicos y Escuela S.L.,
Músicos y Escuela S.L. ja
FOGASA
(Ennakkoratkaisupyyntö – Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Kastilia ja Léonin itsehallintoalueen ylioikeus, Espanja))
Ennakkoratkaisupyyntö – Yrityksen luovutus – Yrityksen luovutukseen perustuvan irtisanomisen kielto – Irtisanominen taloudellisista syistä – Direktiivi 2001/23/EY – Musiikkikoulun toiminnasta vastaamista koskevan konsession voimassaolon päättyminen – Palvelusopimuksen menettäminen kilpailijalle – Taloudellinen yksikkö – Oman identiteettinsä säilyttävä taloudellinen yksikkö – Joukkovähentämismenettely – Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla
1.
Tämä Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Castilla y Leónin (Kastilia ja Léonin itsehallintoalueen ylioikeuden sosiaaliasiain jaosto, Valladolid (Espanja), jäljempänä Tribunal Superior) esittämä ennakkoratkaisupyyntö koskee kunnallisen musiikkikoulun toiminnasta vastanneessa yrityksessä aiemmin työskennelleen musiikinopettajan pyyntöä uudelleen työhön ottamisesta. Pääasian valittaja irtisanottiin vähän ennen kuin Valladolidin kunta valitsi toisen yrityksen vastaamaan koulun toiminnasta.
2.
Tässä ennakkoratkaisupyynnössä nousee jälleen esille kysymys, jota unionin tuomioistuin on käsitellyt jo useasti aiemminkin ja joka koskee sitä, missä olosuhteissa palvelusopimuksen menettämistä kilpailijalle on pidettävä työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetussa neuvoston direktiivissä 2001/23/EY (jäljempänä direktiivi) tarkoitettuna taloudellisen yksikön luovutuksena, jolloin uusi sopimuspuoli on velvollinen ottamaan palvelukseensa aiemman sopimuspuolen henkilöstön. Käsiteltävän asian erityispiirteitä ovat konsessio, jonka voimassaolo päättyi ennen kuin kilpailija otti hoitaakseen kyseisen toiminnan, viiden kuukauden viive ennen kuin sopimuspuoli jatkoi toimintaa ja se, ettei uusi sopimuspuoli ottanut työhön ketään valittajan työnantajan henkilöstöstä.
3.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tuo esille myös seuraavan menettelyllisen kysymyksen: Ensimmäisen musiikkikoulun irtisanoessa koko henkilöstönsä toteutettiin joukkovähentämismenettely, jonka kuluessa työntekijöiden kollektiiviset lakisääteiset edustajat riitauttivat tuloksetta työnantajan päätöksen. Tribunal Superior tiedustelee, onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklan vastaista, jos yksittäistä työntekijää sitoi tässä joukkovähentämismenettelyssä, johon hän ei voinut osallistua ja jossa hän ei voinut puolustaa direktiivin mukaisia oikeuksiaan, annettu tuomio.
I. Asiaa koskevat oikeussäännöt
A.
Euroopan unionin oikeus
4.
Perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa määrätään seuraavaa:
”Jokaisella, jonka unionin oikeudessa taattuja oikeuksia ja vapauksia on loukattu, on oltava tässä artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti käytettävissään tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa.
Jokaisella on oikeus kohtuullisen ajan kuluessa oikeudenmukaiseen ja julkiseen oikeudenkäyntiin riippumattomassa ja puolueettomassa tuomioistuimessa, joka on etukäteen laillisesti perustettu. Jokaisella on oltava mahdollisuus saada neuvoja ja antaa toisen henkilön puolustaa ja edustaa itseään.”
5.
Direktiivin 1 artiklan a ja b alakohdassa säädetään seuraavaa:
”a)
Tätä direktiiviä sovelletaan yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovuttamiseen toiselle työnantajalle sopimukseen perustuvan luovutuksen taikka sulautumisen kautta.
b)
Jollei a alakohdasta ja tämän artiklan jäljempänä olevista säännöksistä muuta johdu, tässä direktiivissä tarkoitettuna luovutuksena pidetään oman identiteettinsä säilyttävän taloudellisen yksikön luovuttamista, jolla tarkoitetaan pää- ja sivutoimisen taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi järjestettyä resurssikokonaisuutta.”
6.
Direktiivin 3 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Ne luovuttajan oikeudet ja velvoitteet, jotka johtuvat luovutuksen tapahtuessa voimassa olleesta työsopimuksesta tai työsuhteesta, siirtyvät tällaisen luovutuksen seurauksena luovutuksensaajalle.”
7.
Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutus ei sellaisenaan ole peruste, jota luovuttaja tai luovutuksensaaja voi käyttää irtisanomiseen. Tämä säännös ei estä irtisanomisia työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä.”
B.
Kansallinen oikeus
8.
Sosiaalioikeudellisista tuomioistuimista annetun lain (Ley Reguladora de la Jurisdicción Social, jäljempänä LJS) 124 §:n 1 ja 13 momentissa säädetään seuraavaa:
”1.   Työntekijöiden lakisääteiset edustajat voivat riitauttaa työnantajan päätöksen seuraavissa momenteissa säädetyn menettelyn mukaisesti.
– –
13.   Jos menettely koskee yksityisen oikeussubjektin Juzgado de lo Socialissa (sosiaalituomioistuin, Espanja) nostamaa kannetta, sovelletaan tämän lain 120–123 §:ää, jollei seuraavista erityissäännöksistä muuta johdu: – – b) Jos sen jälkeen, kun yksityinen oikeussubjekti on nostanut kanteen, työntekijöiden edustajat edellisten momenttien nojalla nostavat työnantajan päätöksestä kanteen, yksityisen oikeussubjektin nostaman kanteen käsittelyä lykätään siihen asti, kunnes työntekijöiden edustajien nostama kanne on ratkaistu tuomiolla, jolla lainvoiman saatuaan on oikeusvoimavaikutus yksittäisiin menettelyihin tämän lain 160 §:n 5 momentin säännösten mukaisesti.”
9.
LJS:n 160 §:n 5 momentissa säädetään seuraavaa:
”Lopullisella tuomiolla on oikeusvoimavaikutus vireillä oleviin tai mahdollisesti vireille pantaviin yksittäisiin kanteisiin, jotka koskevat samaa kohdetta tai liittyvät siihen suoraan, riippumatta siitä, onko nämä kanteet nostettu sosiaali- vai hallintotuomioistuimessa, joten niiden käsittelyä on siten lykättävä siihen asti, kunnes kollektiivisesta kanteesta annetaan ratkaisu. Kanteiden käsittely määrätään lykättäväksi, vaikka ensimmäisessä oikeusasteessa olisi jo annettu tuomio ja vaikka vireillä olisi muutoksenhaku tai kassaatiovalitus, ja kollektiivisesta kanteesta annettu lopullinen tuomio sitoo toimivaltaista tuomioistuinta silloinkin, kun oikeuskäytännön yhtenäisyyden varmistamiseksi vireille pannussa valitusmenettelyssä ei ole vedottu tähän lopulliseen tuomioon vastakkaisena ratkaisuna.”
II. Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
10.
Jorge Luis Colino Sigüenza (jäljempänä valittaja) alkoi työskennellä musiikinopettajana Valladolidin kunnallisessa musiikkikoulussa (jäljempänä koulu) 11.11.1996.
11.
Aluksi koulun toiminnasta vastasi Ayuntamiento de Valladolid (Valladolidin kunta, jäljempänä Ayuntamiento).
12.
Vuonna 1997 Ayuntamiento lakkasi hallinnoimasta koulua suoraan ja järjesti sen toiminnan järjestämistä koskevan julkisen tarjousmenettelyn. Tämän perusteella sopimus tehtiin 7.7.1997 perustetun Músicos y Escuela, S.L. ‑nimisen yhtiön (jäljempänä Músicos), jonka osakepääoma oli 500000 Espanjan pesetaa (ESP) (noin 3000 euroa) ja jonka yritystoiminta koostui musiikinopetuksesta, esitysten järjestämisestä ja musiikki-instrumenttien myynnistä, kanssa; viime kädessä yrityksen ainoa tarkoitus oli osallistua Ayuntamienton järjestämiin julkisiin tarjousmenettelyihin. (
2
) Músicos otti haltuunsa järjestelmät, tilat ja resurssit palvelujen tarjoamiseksi, otti palvelukseensa joitain Ayuntamienton työntekijöitä, valittaja mukaan luettuna, ja jatkoi toimintaa koulussa, jota pidettiin edelleen Ayuntamienton paikallisille asukkaille tarjoamana palveluna.
13.
Ayuntamiento järjesti tulevina vuosina tarjousmenettelyjä säännöllisesti, nimittäin syyskuussa 2000, syyskuussa 2004, heinäkuussa 2008 ja syyskuussa 2012. (
3
) Músicos voitti myös nämä myöhemmät tarjousmenettelyt. (
4
) Sen viimeisin sopimus oli voimassa 31.8.2013 saakka, ja siihen sisältyi nimenomainen mahdollisuus jatkaa sopimusta yhden lukuvuoden ajan.
14.
Koska oppilaiden määrä laski jyrkästi lukuvuoden 2012–2013 alussa, (
5
) oppilaiden maksamien lukukausimaksujen ja Ayuntamienton ja Músicosin palvelulle sopiman hinnan välinen ero oli ilmeinen. Músicos haki joulukuussa 2012 tämän eron vuoksi yli 100000 euron korvausta, (
6
) jota Ayuntamiento kieltäytyi maksamasta.
15.
Tässä tilanteessa Músicos vaati 19.2.2013 sopimuksen purkamista, koska Ayuntamiento ei ollut täyttänyt sopimusvelvoitteitaan, ja lisäksi vahingonkorvausta. Ayuntamiento hylkäsi nämä vaatimukset, väitti toisen sopimuspuolen jättäneen täyttämättä sopimusvelvoitteensa ja vaati Músicosia jatkamaan palvelun tarjoamista lukuvuoden 2012–2013 loppuun. Se myös kieltäytyi vapauttamasta 15000 euron vakuutta, jonka Músicos oli tallettanut koulun välineiden ja tilojen käytöstä.
16.
Ayuntamienton kanssa syntyneen kiistan aiheuttaman taloudellisen tilanteen vuoksi Músicos aloitti 4.3.2013 joukkovähentämismenettelyn. Sen jälkeen kun pakollisessa neuvottelu- ja kuulemismenettelyssä ei päästy sopimukseen työntekijöiden edustajien kanssa, Músicos teki 27.3.2013 päätöksen koko henkilöstönsä irtisanomisesta. Músicos lopetti toimintansa 31.3.2013 ja palautti 1.4.2013 Ayuntamientolle koulun käyttöön osoitetut tilat, instrumentit ja resurssit. Músicos antoi 4.4.2013 irtisanomisilmoituksen koko henkilöstölleen, valittaja mukaan luettuna, ja irtisanominen tuli voimaan 8.4.2013. Músicos irtisanoi näin ollen 26 työntekijää, joihin kuului 23 opettaa ja kolme hallinnossa työskentelevää henkilöä. (
7
)
17.
Työntekijöiden edustajat (yrityksen henkilöstön vaaleilla valitut edustajat) riitauttivat Músicosin joukkovähentämisestä tekemän päätöksen Tribunal Superiorissa, jossa asiaa käsiteltiin 22.5.2013. Vaatimus hylättiin 19.6.2013. Tribunal Superior katsoi tuomiossaan muun muassa, ettei Ayuntamientolla ollut velvollisuutta jatkaa koulun toimintaa ja että Músicos oli neuvotteluvaiheessa käynyt neuvotteluja vilpittömässä mielessä tarkoituksenaan päästä sopimukseen taloudellisen tilanteensa asettamissa rajoissa. Tuomion mukaan taloudellisista syistä tapahtunut irtisanominen, johon Músicos oli vedonnut, oli perusteltu, kun otetaan huomioon, ettei Ayuntamiento ollut korvannut taloudellisesti oppilasmäärän vähenemisestä seurannutta tulojen vähenemistä, mikä johti talouden epätasapainoon, joka oikeutti koulun sulkemisen ja toiminnan lopettamisen. Työntekijöiden edustajat tekivät tuomiosta kassaatiovalituksen Tribunal Supremoon (ylin tuomioistuin, Espanja), joka hylkäsi sen 17.11.2014.
18.
Tällä välin Músicos todettiin 30.7.2013 maksukyvyttömäksi, ja selvitysmenettelyn jälkeen yritys purettiin Juzgado de lo Mercantilin (kauppatuomioistuin, Espanja) syyskuussa 2013 tekemällä päätöksellä.
19.
Elokuussa 2013 Ayuntamiento päätti purkaa Músicosin kanssa tehdyn hallinnollisen sopimuksen sillä perusteella, että Músicos oli ennenaikaisesti lopettanut koulun toiminnan hallinnoimisen 1.4.2013. Se myös takavarikoi Músicosin tallettaman vakuuden ja vaati sitä korvaamaan sopimusvelvoitteiden täyttämättä jättämisestä aiheutuneen vahingon.
20.
Tämän jälkeen Ayuntamiento toteutti uuden tarjousmenettelyn koulun hallinnointipalvelujen tarjoamisesta. Se arvioi seitsemää hakijaa, joista neljää pyydettiin antamaan tietoja itsestään ja palveluista, joita ne voisivat tarjota, tiettyjen arviointiperusteiden mukaisesti. Sopimus koulun toiminnan hallinnoinnista lukuvuonna 2013–2014 tehtiin menettelyn päätteeksi 19.7.2013 perustetun In-pulson, jonka ainoa tarkoitus oli tarjouspyynnössä tarkoitetun palvelun tarjoaminen, kanssa. (
8
) Ayuntamiento antoi In-pulson käyttöön tilat, soittimet ja resurssit, jotta tämä voisi hallinnoida koulua, joka aloitti uudelleen toimintansa syyskuussa 2013 täysin eri henkilöstöllä. (
9
) Kesäkuussa 2014 In-pulso voitti myös uuden tarjousmenettelyn, ja sen kanssa tehtiin sopimus koulun hallinnoinnin jatkamisesta lukuvuosina 2014–2015 ja 2015–2016.
21.
Sala de lo Contencioso-Administrativo de Valladolid del Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Tribunal Superiorin hallinnollisten riita-asioiden jaosto) antoi Ayuntamienton ja Músicosin välisessä sopimuksen purkamista koskevassa riita-asiassa lokakuussa 2014 ja huhtikuussa 2015 tuomiot, jotka ovat saaneet lainvoiman. Se katsoi, että Ayuntamiento oli tulkinnut virheellisesti palvelujen tarjoamisesta tehtyä sopimusta ja jättänyt noudattamatta sopimusehtoja siltä osin kuin sopimuksessa oli taattu tietyt tulot oppilasmäärästä riippumatta. Näin ollen Tribunal Superior ratkaisi asian Músicosin eduksi siten, että Ayuntamienton päätös sopimuksen purkamisesta kumottiin, Ayuntamienton esittämät korvausvaatimukset hylättiin ja Músicosilla vahvistettiin olevan oikeus saada takaisin tallettamansa vakuus. Músicosin vahingonkorvausvaatimus kuitenkin hylättiin sillä perusteella, ettei se ollut täyttänyt sopimusvelvoitteitaan, kun se oli yksipuolisesti lopettanut palvelun tarjoamisen odottamatta oikeudenkäyntiä.
22.
Sen jälkeen, kun In-pulso jatkoi koulun toimintaa, valittaja ja jotkut hänen aiemmista kollegoistaan nostivat Músicosia, Ayuntamientoa ja In-pulsoa vastaan yksittäisiä kanteita, joissa he riitauttivat irtisanomisensa. Kun edellä mainittu kollektiivinen tuomio oli saanut lainvoiman, yksittäisten kanteiden käsittelyä Juzgado de lo Socialeissa (sosiaalituomioistuimet) jatkettiin. Kanteet kuitenkin hylättiin.
23.
Valittajan kanteen hylännyt Juzgado de lo Social no 4 de Valladolid (sosiaalituomioistuin nro 4, Valladolid) katsoi 30.9.2015 antamassaan tuomiossa, että sitä sitoi Tribunal Superiorin 19.6.2013 antama tuomio, jossa työntekijöiden edustajien nostama kollektiivinen kanne oli hylätty ja jonka Tribunal Supremo oli vahvistanut. Juzgado de lo Socialin antamassa tuomiossa viitattiin LJS:n 124 §:n 13 momentin b kohtaan ja katsottiin, että oikeusvoiman vaikutuksen vuoksi joukkovähentäminen perustui riittäville perusteille, että se oli myös toteutettu asianmukaisesti ja että Músicos oli siten oikeutettu toteuttamaan myöhemmin valittajan yksittäisen irtisanomisen. Juzgado de lo Social no 4 de Valladolid myös totesi, ettei kyseessä ollut yrityksen luovutus, koska toimintaa jatkettiin vasta viiden kuukauden kuluttua irtisanomisesta.
24.
Valittaja valitti tästä tuomiosta ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen.
25.
Valittaja kiistää oikeusvoiman vaikutuksen näiden myöhempien tapahtumien osalta ja väittää, ettei kollektiivista kannetta käsitellyt tuomioistuin voinut ottaa niitä huomioon, koska ne tapahtuivat vasta myöhemmin eli kun In-pulso jatkoi koulun toimintaa syyskuussa 2013 ja kun lokakuussa 2014 ja huhtikuussa 2015 annettiin tuomiot, joissa asia ratkaistiin Músicosin hyväksi ja joissa Ayuntamiento määrättiin maksamaan lukukausimaksujen ja palvelusopimuksessa sovitun summan välinen erotus. Valittaja myös väittää, ettei oikeusvoiman vaikutus voi koskea häntä, koska hän ei ollut asianosaisena kollektiivisessa menettelyssä, jossa asian kannalta merkityksellinen tuomio annettiin.
26.
Tässä tilanteessa Tribunal Superior päätti esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko kyseessä katsottava olevan direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu liikkeen luovutus, kun kunnallisen musiikkikoulun ylläpitoa koskevan konsession saaja, joka saa kaikki aineelliset resurssit (tilat, soittimet, salit, huonekalut) tältä kunnalta ja joka on palkannut omaa henkilöstöä ja tarjoaa palvelujaan lukuvuosina, lopettaa toiminnan 1.4.2013 eli kaksi kuukautta ennen lukuvuoden päättymistä ja palauttaa kaikki aineelliset resurssit kunnalle, joka ei jatka toimintaa lukuvuoden 2012–2013 loppuun vaan tekee uuden sopimuksen uuden sopimuspuolen kanssa, joka aloittaa toiminnan uudelleen syyskuussa 2013 eli uuden lukuvuoden 2013–2014 alusta, jolloin kunta siirtää uudelle sopimuspuolelle tarvittavat aineelliset resurssit (tilat, soittimet, salit, huonekalut), jotka olivat ennen aikaisemman sopimuspuolen käytössä?
2)
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi, onko kuvatunlaisissa olosuhteissa, joissa palvelut ostaneen yrityksen (kunta) velvoitteiden laiminlyönnin vuoksi ensimmäisen sopimuspuolen on pakko lopettaa toimintansa ja irtisanoa koko henkilöstönsä ja tämän seurauksena kyseinen palvelut ostanut yritys siirtää aineelliset resurssit toiselle sopimuspuolelle, joka jatkaa samaa toimintaa, direktiivin 2001/23/EY 4 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että ensimmäisen sopimuspuolen työntekijät on irtisanottu ’työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä’, vai onko kyseessä mainitussa artiklassa kielletty irtisanomisperuste ’yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutus’?
3)
Jos edelliseen kysymykseen vastataan siten, että irtisanomisen perusteena on ollut liikkeen luovutus ja että se on siten direktiivin 2001/23/EY vastainen, onko Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tuomioistuin ei voi ratkaista aineellisesti joukkovähentämisen yhteydessä toteutetun irtisanomisensa laillisuuden erillisessä menettelyssä riitauttaneen työntekijän vaatimusta, kun tämä vetoaa [direktiivin 2001/23/EY] ja työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY mukaisiin oikeuksiinsa, sillä perusteella, että aikaisemmin on annettu lainvoimainen tuomio joukkovähentämisestä menettelyssä, jonka asianosainen työntekijä ei ole voinut olla, vaan asianosaisia ovat olleet tai voineet olla yrityksessä toimivat ammattiyhdistykset ja/tai työntekijöiden kollektiiviset lakisääteiset edustajat?”
27.
Kirjallisia huomautuksia unionin tuomioistuimelle ovat esittäneet In-pulso, Espanjan kuningaskunta ja Euroopan komissio. Unionin tuomioistuin esitti kirjallisia kysymyksiä, joihin valittaja, In-pulso, Espanjan hallitus ja komissio vastasivat kirjallisesti. Espanjan kuningaskunnan ja komission asiamiehet esittivät suullisia huomautuksia 27.9.2017 pidetyssä istunnossa.
III. Arviointi
A.
Yleiskatsaus
28.
Vaikuttaa siltä, että ajankohtana, jona koulun toiminta jatkui, Músicosin olemassaolo taloudellisena yksikkönä oli jo päättynyt, joten merkityksellisenä ajankohtana ei ollut enää taloudellista yksikköä, joka olisi voitu luovuttaa In-pulsolle. Vaikka oletettaisiin, että aiempaa yksikköä olisi silti voitu pitää olemassa olevana yksikkönä, vaikuttaa joka tapauksessa siltä, että useimmat tekijät, jotka viittaavat siihen, että vanha ja uusi yksikkö ovat identtisiä, puhuvat käsiteltävässä asiassa sitä vastaan, että kyseessä olisi direktiivissä tarkoitettu luovutus. Vaikka esitän tulkintani indikaattoreista, jotka ovat merkityksellisiä käsiteltävässä asiassa, merkityksellisten tekijöiden punninta on viime kädessä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä.
29.
Toiseen kysymykseen siitä, johtuiko valittajan irtisanominen luovutuksesta, on vastattava sen oletuksen pohjalta, että unionin tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi tai pitää kansallisen tuomioistuimen myöntävää vastausta mahdollisena. Toiseen kysymykseen on mielestäni siinäkin tapauksessa vastattava kieltävästi.
30.
Kolmanteen kysymykseen pyydetään vastaamaan vain siinä tapauksessa, että molempiin edeltäviin kysymyksiin vastataan myöntävästi. Käsittelen joka tapauksessa kolmatta kysymystä siltä varalta, ettei unionin tuomioistuin yhdy näkemykseeni kahdesta ensimmäisestä kysymyksestä. Kun tarkastellaan lähemmin oikeusvaikutusta koskevien Espanjan kansallisten säännösten yksityiskohtia joukkovähentämisiä koskevan käsiteltävän asian yhteydessä, sellaisena kuin osapuolet ovat sen esittäneet, vaikuttaa siltä, ettei valittajan mahdollisuutta puolustaa direktiivistä johtuvia oikeuksiaan rajoiteta, eikä hänen perusoikeuskirjan 47 artiklan mukainen oikeutensa tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ole nähdäkseni heikentynyt.
B.
Ensimmäinen kysymys
31.
Ensimmäisellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, kuuluuko nyt tarkasteltava tilanne direktiivin soveltamisalaan. Espanjan hallituksen ja In-pulson mukaan ensimmäiseen kysymykseen on vastattava kieltävästi, ja ne väittävät, ettei käsiteltävässä asiassa ole tapahtunut luovutusta, kun taas komissiolla on päinvastainen näkemys asiasta.
32.
Direktiivissä tarkoitetun luovutuksen käsitteen tarkastelua varten on ensin määritettävä, mitä ”taloudellisella yksiköllä” tarkoitetaan, ja sen jälkeen arvioitava tällaiselle yksikölle ominaisia tekijöitä, sellaisina kuin ne vahvistetaan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä, jotta voidaan varmistua siitä, onko taloudellinen yksikkö säilyttänyt oman identiteettinsä sen jälkeen, kun In-pulso jatkoi koulun toimintaa.
1. Luovutus
33.
Kuten direktiivin 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, direktiiviä ”sovelletaan yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovuttamiseen toiselle työnantajalle sopimukseen perustuvan luovutuksen taikka sulautumisen kautta”.
34.
Jotta luovutus kuuluu direktiivin soveltamisalaan, sen on täytettävä seuraavat kolme edellytystä: 1) luovutuksen täytyy merkitä työnantajan vaihtumista ja 2) koskea yritystä, liikettä tai liiketoiminnan osaa, ja 3) sen on perustuttava sopimukseen. (
10
)
35.
Käsiteltävässä asiassa ensimmäinen edellytys täyttyy selvästi: työnantajia on kaksi, nimittäin Músicos ja In-pulso.
36.
Kolmaskaan edellytys ei aiheuta ongelmia: Työnantajan mahdollinen vaihtuminen johtuu sopimustilanteesta, nimittäin siitä, että Ayuntamiento teki tarjousmenettelyn jälkeen uuden palvelusopimuksen toisen palveluntarjoajan kanssa, kun sopimus aiemman palveluntarjoajan kanssa päättyi. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kahden työnantajan ei tarvitse tehdä luovutuksen perustana olevaa sopimusta suoraan keskenään. Nyt tarkasteltava tilanne, jossa Ayuntamiento oli tehnyt sopimuksen aiemman palveluntarjoajan kilpailijan kanssa, kuuluu näin ollen direktiivin soveltamisalaan. (
11
)
37.
Käsiteltävään asiaan liittyvät julkisoikeudelliset tekijät eivät myöskään estä sen kuulumista direktiivin soveltamisalaan. (
12
) Se, että Ayuntamiento ja kunta julkisena elimenä ja julkisena viranomaisena ovat osallisina luovutuksessa, ja hallinnollisten sopimusten, joiden perusteella palvelua tarjottiin, julkisoikeudellinen luonne eivät siten estä katsomasta, että kyseessä on luovutus.
38.
Ainoa edellytys, johon voi liittyä jonkinlaisia epäilyjä käsiteltävässä asiassa, on toinen edellytys, jonka mukaan luovutuksen täytyy koskea ”yritystä, liikettä tai liiketoiminnan osaa”.
39.
Unionin tuomioistuin on jo toistuvasti katsonut, ettei pelkkä toiminnan luovuttaminen muodosta direktiivissä tarkoitettua luovutusta. Pelkästään se seikka, että yritys menettää toimeksiannon kilpailijalle, ei yksinään voi osoittaa, että kyseessä olisi direktiivissä tarkoitettu luovutus. (
13
)
40.
Sen sijaan on luovutettava liike konkreettisen muotonsa ja sisältönsä mukaisesti.
41.
Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan b alakohdassa täsmennetään, että luovutus edellyttää ”oman identiteettinsä säilyttävän taloudellisen yksikön luovuttamista, jolla tarkoitetaan – – taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi järjestettyä resurssikokonaisuutta”.
2. Taloudellinen yksikkö
a) Määritelmä
42.
Direktiivin 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan sanamuodossa kodifioidaan aiempi oikeuskäytäntö, johon sisältyi täsmällisempi kuvaus ja jonka mukaan ”[yksikön] käsitteellä tarkoitetaan – – sellaista henkilöistä ja muista tekijöistä muodostuvaa kokonaisuutta, jonka avulla voidaan harjoittaa oman tavoitteen omaavaa taloudellista toimintaa”. (
14
)
b) Toiminta
43.
Tämän määritelmän perustana olevassa käsitteessä käytetään selkeästi vertailukohtana yksikön harjoittamaa toimintaa. (
15
) Yksikkö koostuu tietyistä henkilöistä ja varoista, jotka on järjestetty asianomaisen taloudellisen toiminnan harjoittamista silmällä pitäen.
44.
Sen määrittämiseksi, muodostivatko Músicosin henkilöstö ja muut tekijät direktiivissä tarkoitetun yksikön, joka voitiin luovuttaa, on siten tarpeen yksilöidä nimenomainen toiminta.
45.
Kuten Músicosin perustamisasiakirjassa todetaan, sen toiminta koostui koulun toiminnan järjestämisestä opettamalla musiikkia, järjestämällä esityksiä ja myymällä musiikki-instrumentteja; viime kädessä yhtiön ainoana tarkoituksena oli osallistua Ayuntamienton toteuttamiin tarjousmenettelyihin. (
16
)
c) Toiminnan järjestäminen
46.
Tämä toiminta järjestettiin perustamalla yhtiö, jolla oli erityisen pieni, noin 3 000 euron osakepääoma, nimittäin yhtiö, joka pystyi toimimaan 26 henkilöllä vain siksi, että Ayuntamienton kanssa tehdyn sopimuksen mukaan Ayuntamiento kantoi koko toimintaan liittyvän taloudellisen riskin. (
17
) Koska Músicosin olemassaolo oli täysin riippuvainen Ayuntamienton säännöllisesti tekemistä määräaikaisista hankintasopimuksista, Músicosin oli siten järjestettävä toimintansa vastaavasti.
47.
Aina kun sopimus Ayuntamienton kanssa päättyi, myös Músicosin toiminta päättyi. Tämä johtui siitä, että tarjousmenettelyjä toteutettiin säännöllisin väliajoin (vuosina 1997, 2000, 2004, 2008, 2012 ja 2013), mikä tarkoitti, että Músicosin oli mahdollista menettää sopimus kilpailijalleen. Kuten sen perustamisasiakirjasta ilmenee, tarve voittaa tarjousmenettely oli Músicosin organisaatioon olennaisesti kuuluva, lähes ”geneettinen” ominaisuus, sillä toisin kuin vakaammat yritykset, se ei etsinyt uusia asiakkaita. (
18
)
48.
Kun toiminnan järjestäminen on se, joka sitoo aineelliset, aineettomat ja henkilöstöä koskevat osatekijät yhteen, jolloin niistä muodostuu yksikkö, tämä yksikkö hajoaa, kun ennakoitavissa oleva ja sisäänrakennettu riski tarjousmenettelyn häviämisestä realisoituu. Koko yhtiön rakenne oli riippuvainen yhteistyöstä Ayuntamienton kanssa, joka tarjosi sen käyttöön kaikki aineelliset välineet ja tilat ja myös taloudellisia varoja siinä tapauksessa, että oppilaiden määrä on odotettua pienempi, ja tämä yhteistyö kesti vain viimeisimmän hankintasopimuksen voimassaoloajan, joka oli useimmiten neljä vuotta mutta merkityksellisenä ajanjaksona vain vuosi.
49.
Koska Músicosin viimeinen hallinnollinen sopimus päättyi 31.8.2013, tämä oli ajankohta, jona – riippumatta siitä seuranneista talousvaikeuksista, maksukyvyttömyydestä ja purkamisesta tai tilojen ja musiikki-instrumenttien fyysisestä palauttamisesta, joka oli tapahtunut jo 31.3.2013 – direktiivissä tarkoitettu yksikkö lakkasi joka tapauksessa olemasta.
d) Pysyvyys
50.
Unionin tuomioistuin on jo käsittelyt tapauksia, joihin liittyi samankaltaisia organisatorisia erikoispiirteitä.
51.
Tuomio Rygaard on perustavanlaatuinen tapaus, jossa unionin tuomioistuin katsoi, että yritys, jonka toiminta rajoittuu yhteen tiettyyn hankkeeseen, ei riitä tuottamaan luovutuksen vaikutuksia kyseisen hankkeen päätyttyä, vaan tällaisen yksikön toiminnan on oltava tarkoitettu pysyvämmäksi. (
19
) Mainitussa asiassa yksikkö koostui kahdesta harjoittelijasta ja yhdestä työntekijästä sekä kyseisten töiden, jotka koskivat työmaaruokalan rakentamista, loppuunsaattamiseksi tarkoitetuista rakennusaineksista. (
20
) Yksikkö perustettiin jatkamaan toisen urakoitsijan, joka jätti rakennusainekset työmaalle, aloittamia töitä niiden loppuunsaattamiseksi. (
21
) Kaikki yksikön osatekijät kuuluivat tälle toiselle urakoitsijalle ja siirrettiin siihen töiden loppuunsaattamiseksi.
52.
Aiempaan oikeuskäytäntöön viitaten unionin tuomioistuin katsoi, että kuuluakseen direktiivin soveltamisalaan luovutuksen täytyy koskea taloudellista yksikköä, joka on järjestetty vakiintuneella tavalla ja jonka toiminta ei rajoitu tietyn työn suorittamiseen. (
22
)
53.
Näin kuitenkin oli juuri Músicosin ja In-pulson tapauksessa, jossa yksikön, joka muodostui yhtäältä koulun tilojen ja välineiden väliaikaisesta käytöstä ja toisaalta eri opettajien tarjoamista palveluista, toiminta rajoittui ainoastaan kulloinkin voimassa olleen sopimuksen täytäntöönpanoon. Ennen luovutusta Músicosin kanssa tehtiin yksivuotinen sopimus (syyskuusta 2012 elokuuhun 2013) ja luovutuksen jälkeen sopimus tehtiin In-pulson kanssa vieläkin lyhyemmäksi ajaksi (syyskuusta 2013 kesäkuuhun 2014). Kumpikaan näistä yrityksistä ei perustamisasiakirjansa mukaan käyttänyt varojaan tai henkilöstöään muiden töiden suorittamiseen.
54.
Se, että kunnan tekemiä yksittäisiä sopimuksia voidaan tarkastella useiden peräkkäisten sopimusten muodostaman kokonaisuuden asiayhteydessä, ei nähdäkseni oikeuta toisenlaista päätelmää.
55.
Työnantaja ja sen henkilöstö eivät voineet luottaa sopimusten jatkumiseen. Aina, kun sopimus päättyi, asianomaiset aineelliset ja aineettomat hyödykkeet – muun muassa koulun toiminnan edellyttämä konsessio – eivät olleet enää yrityksen käytössä. Yksikön toiminta ilmensi siten vaadittavaa pysyvyyttä ja vakautta ainoastaan sinä ajanjaksona, jonka hallinnollinen sopimus oli voimassa. Sen täydellinen riippuvuus Ayuntamienton kanssa tehtävästä uudesta sopimuksesta oli esteenä yleiselle toimintakonseptille, joka käsittäisi enemmän kuin vain yhden tehtävän. Vaikka vuonna 2012 tarjousmenettelyyn ei ilmeisestikään osallistunut yhtään kilpailijaa, Músicos ei voinut pitää tarjousmenettelyn voittamista itsestäänselvyytenä. Tätä havainnollistaa vuonna 2013 julkaistu tarjouspyyntö, johon seitsemän hakijaa vastasi, mikä osoittaa, että tarjousmenettelyihin suhtauduttiin vakavasti ja ettei niitä pidetty pelkkänä muodollisuutena.
56.
Aina kun sopimus päättyi, yksikön eri osatekijöiden välisestä yhteydestä tuli liian löyhä, jotta sitä voitaisiin pitää enää yksikkönä. Kun uusi sopimus tehtiin, oli muodostettava uusi yksikkö, vaikka sen osatekijät olivatkin vanhoja, kuten (sopimuksenteon yhteydessä uudelleen myönnetty) koulun tilojen ja musiikki-instrumenttien käyttöoikeus sekä yrityksen henkilöstö.
57.
On lisäksi syytä todeta, että oikeuskäytännössä, jossa tarkastellaan yksikön muodostamia yksittäisiä osatekijöitä, unionin tuomioistuin toteaa, että ne on ryhmiteltävä pysyvästi. (
23
)
e) Direktiivin rakenne ja tarkoitus
58.
Käsitykseni siitä, että käsiteltävässä asiassa yksikön olemassaoloa rajoittaa mahdollisesti ajallinen osatekijä, on myös direktiivin systematiikan, asiayhteyden ja tarkoituksen mukainen.
59.
Direktiivin systematiikan perusteella voidaan katsoa direktiivin noudattavan sitä ajatusta, että ennen luovutusta tapahtunutta kehitystä on kunnioitettava ja että luovutettavan yksikön tai sen yksittäisen työntekijän kohtaloa ei saa ”kelata taaksepäin”: direktiivin 3 artiklan 1 kohdasta ilmenee yksiselitteisesti, että luovutus koskee ainoastaan ”luovutuksen tapahtuessa voimassa olleita” työsuhteita. (
24
) Näin ollen, jos henkilöitä, jotka lähtivät yksiköstä ennen luovutuksen tapahtumista, ei suojata, myöskään yksikkö tai toiminta, jonka katsotaan sellaisenaan päättyneen ennen luovutusta, ei voi olla luovutuksen kohteena.
60.
Tämän ajatuksen, jonka mukaan lähtökohtana on yksikön tilanne, myös työsuhteet, ennen luovutusta, vahvistaa direktiivin 4 artiklan 1 kohta, jonka mukaan direktiivi ei estä irtisanomisia työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä eikä niitä ole syytä arvioida toisin ainoastaan siksi, että niitä seuraa luovutus. (
25
)
61.
Kun tarkastellaan direktiivin tarkoitusta, on syytä muistaa, että vaikka siinä keskitytään selkeästi työntekijöihin ja heidän suojeluunsa, (
26
) tämä suoja ei ole rajaton, vaan direktiivillä on selkeästi määritelty tavoite. Unionin tuomioistuin on todennut, että direktiivin tarkoituksena on taata niin hyvin kuin mahdollista työsopimusten ja työsuhteiden jatkuminen muuttumattomana luovutuksensaajan kanssa, jotta estettäisiin se, että kyseiset työntekijät joutuvat huonompaan asemaan pelkästään luovutuksen vuoksi. (
27
) Jos käsiteltävässä asiassa kuitenkin katsottaisiin olevan kyseessä direktiivissä tarkoitettu luovutus, työntekijät asetettaisiin parempaan asemaan kuin se, jossa he olivat olleet aiemman työnantajan, jonka toiminta päättyi sen oman liiketoimintakonseptin mukaisesti 31.8.2013, palveluksessa.
62.
Direktiivi ei suinkaan ole sokea liiketoimintaan liittyville huolenaiheille. Kuten sen johdanto-osan viidennestä perustelukappaleesta ilmenee, direktiivi liittyy sisämarkkinoiden toteutumiseen, mikä viittaa siihen, ettei liiketoiminnan etuja voida jättää täysin huomiotta. Elinkelpoisen liiketoiminnan jatkuminen on viime kädessä työntekijöiden etu, koska ei ole työtä ilman työnantajaa, jolla on edellytykset palkata työntekijöitä. (
28
) Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukainen luovuttajan oikeus irtisanoa työntekijöitä taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä on esimerkki tällaisten näkökohtien huomioon ottamisesta direktiivissä. Kuten julkisasiamies Lenz huomautti ratkaisuehdotuksessaan Dethier Équipement, tämän mahdollisuuden antamisella työnantajalle on epäsuora myönteinen vaikutus, sillä se parantaa työntekijöiden suojaa siltä osin kuin näin varmistetaan työpaikkojen säilyminen. (
29
)
63.
Aina kun palveluntarjoajan vaihdosta pidetään direktiivissä tarkoitettuna luovutuksena, tämä rajoittaa huomattavasti asianomaisten liikeyritysten sopimusvapautta. Uuden palveluntarjoajan on otettava aiemman palveluntarjoajan henkilöstö palvelukseensa, ja koska kaikki yritykset eivät selviä tästä taakasta, palvelusopimuksia tekevillä on myös vähemmän kilpailijoita valittavanaan. (
30
)
64.
Jos nyt tarkasteltavan kaltaisessa tapauksessa julkinen viranomainen, kuten Ayuntamiento, on suojannut itseään tältä rajoitukselta tekemällä sopimukset määräaikaisina vuodeksi tai kolmeksi tai neljäksi vuodeksi, ja on myös löytänyt palveluntarjoajia, jotka ovat valmiita järjestämään toimintansa tämän mukaisesti siten, että yritys perustetaan vasta ensimmäisen tarjouksen tekemisen yhteydessä ja perustamiskirjaan kirjataan, että yhtiö on täysin riippuvainen sopimuksen tekemisestä, etujen tasapainottamista koskeva direktiivin tavoite huomioon ottaen ei vaikuta oikeutetulta asettaa edellä mainitun kaltaista rajoitusta. Tällaisissa tapauksissa ensimmäisen palveluntarjoajan työntekijät eivät voi perustellusti odottaa työskentelynsä jatkuvan, koska heidän työnantajansa on alun alkaenkin valinnut toimintamuodoksi yhtiön, jolla on pieni osakepääoma ja joka on riippuvainen ainoastaan yhden sellaisen sopimuspuolen päätösvallasta, joka tekee ainoastaan määräaikaisia sopimuksia ja järjestää tarjousmenettelyjä säännöllisesti. (
31
) Tällaisessa tapauksessa vaikuttaisi kohtuuttomalta rajoittaa kyseisen sopimuspuolen sopimusvapautta, kun se käyttää Ayuntamienton tapaan oikeuttaan vaihtaa toiseen palveluntarjoajaan ja kun ensimmäinen palveluntarjoaja on hyväksynyt tämän tilanteen perustamisasiakirjassaan.
65.
Direktiivissähän otetaan yritys tai yksikkö sellaisena kuin se on; työntekijöiden asema aiemman työnantajan alaisuudessa on tarkoitus säilyttää, mutta sitä ei ole tarkoitus parantaa. Direktiivi koskee luovutuksia mutta ei ole mikään pelastusrengas. (
32
)
f) Päätelmä
66.
Käsiteltävän asian lähempi tarkastelu osoittaa (riippumatta muista seikoista, kuten Músicosin maksukyvyttömyydestä), että koulun toiminnan järjestämistä koskevan sopimuksen päättyessä 31.8.2013 yksikön toiminta oli päättynyt ja että kyseessä oli rakenteellinen toiminnan päättyminen Músicosille yhtiönä määritetyn toiminnan tarkoituksen ja sen organisaation mukaisesti, sillä yhtiön toiminta oli sidottu ainoastaan tietyn ajan voimassa olevan sopimuksen saamiseen ja sen oli tarkoitus toimia tietyn ajanjakson. Näin ollen 1.9.2013, kun luovutus olisi voinut tapahtua, direktiivissä tarkoitettua yksikköä ei ollut enää olemassa.
67.
Käsiteltävä asia, jossa toiminta miellettiin alun pitäenkin ainoastaan määräaikaiseksi, on erotettava asioista, joissa palvelusopimuksen siirto koskee palveluntarjoajaa, jolla on lukemattomia eri sopimuksia ja hankkeita, ja joissa palveluntarjoaja saa osana päivittäistä liiketoimintaansa säännöllisesti pyyntöjä uusista sopimuksista ja etsii uusia asiakkaita. (
33
)
68.
Siltä varalta, että unionin tuomioistuin kuitenkin katsoo, että yksikkö oli olemassa merkityksellisenä ajankohtana, tarkastelen asianosaisten esille tuomia näkökohtia. Ne koskevat sitä, että jos yksikön oletetaan olleen olemassa luovutuksen ajankohtana, säilyttikö tämä yksikkö oman identiteettinsä luovutuksen jälkeenkin. Tästä syystä jatkan asian tarkastelua tällä seikalla.
3. ”Oman identiteettinsä säilyttävä” yksikkö
69.
Jos yksikkö on olemassa luovutuksen ajankohtana, mutta tätä yksikköä ei ole luovutettu kokonaisuudessaan, toisin sanoen kaikkia ensimmäisen yksikön osatekijöitä ei ole siirretty kokonaan, tai jos siinä on luovutuksen yhteydessä tapahtunut joitain muutoksia, kuten toiminnan keskeytyminen, herää kysymys, riittääkö yksikön luovuttaminen ainoastaan jäljelle jäävien osatekijöiden kanssa siihen, että se kuuluu direktiivin soveltamisalaan.
70.
Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut tuomiossa Spijkers ja tuomiossa Redmond Stichting, ratkaiseva peruste on se, säilyykö kyseisen kokonaisuuden identiteetti, mistä osoituksena on erityisesti liiketoiminnan tosiasiallinen jatkaminen tai uudelleen aloittaminen. (
34
)
71.
Yksikön identiteetin säilymistä arvioidaan vertaamalla yksikköä ennen luovutusta ja sen jälkeen. (
35
) Identiteetti määräytyy lukuisten tekijöiden perusteella, ja näiden tekijöiden painoarvo arvioinnissa riippuu siitä, miten merkityksellisiä ne ovat nimenomaisen toiminnan ja liiketoiminnan tavoitteen kannalta.
a) Indikaattorit
72.
Sitä ratkaistaessa, ovatko luovutukselle asetetut edellytykset täyttyneet, on otettava huomioon kaikki kyseessä olevaa transaktiota kuvaavat tosiseikat ja erityisesti, se 1) millaisesta yrityksestä tai liikkeestä on kysymys, 2) se, onko rakennuksia, irtaimistoa tai muuta sellaista aineellista liikeomaisuutta luovutettu, 3) se, minkä arvoinen aineeton omaisuus on luovutushetkellä ollut, 4) se, onko pääosa henkilöstöstä otettu uuden yrittäjän palvelukseen, 5) se, onko asiakaskunta siirtynyt liiketoiminnan mukana sekä 6) se, miten samankaltaista ennen luovutusta ja sen jälkeen harjoitettu liiketoiminta on ollut, ja vielä 7) se, kuinka pitkän ajan tämä liiketoiminta mahdollisesti on ollut keskeytyneenä. (
36
) Nämä piirteet ovat kuitenkin ainoastaan osatekijöitä siinä kokonaisharkinnassa, joka asiassa on tarpeen, eikä niitä tämän vuoksi saa arvioida erillisinä. (
37
) Tosiseikkojen arvioiminen sen toteamiseksi, onko kyse tarkoitetun kaltaisesta luovutuksesta, kuuluu kansalliselle tuomioistuimelle. (
38
)
73.
Unionin tuomioistuimen asia on kuitenkin täsmentää perusteet, joiden mukaisesti tätä arvioidaan. (
39
)
74.
Käsiteltävässä asiassa vaikuttaa siltä, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä määritetyistä tekijöistä osa selvästikin säilyi, kun In-pulso otti hoitaakseen koulun toiminnan, nimittäin se, millaisesta yrityksestä on kyse, aineelliset hyödykkeet, asiakkaat ja toiminta. Toiset osatekijät kuitenkin jäävät nähdäkseni puuttumaan.
b) Aineelliset hyödykkeet
75.
Kun tarkastellaan aineellisia hyödykkeitä, on syytä mainita, ettei Músicos omistanut näitä hyödykkeitä lainkaan vaan käytti Ayuntamienton toimitiloja ja välineitä. Direktiivin yhteydessä huomioon otettavat hyödykkeet eivät kuitenkaan rajoitu niihin, jotka työnantaja itse omistaa. Sillä, onko yritys hyödykkeiden omistaja, ei ole merkitystä. (
40
)
76.
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan taloudellista yksikköä määriteltäessä unionin tuomioistuimen tarkastelu voi ulottua yrityksen tai liikkeen oikeushenkilöyttä ja omaisuutta laajemmallekin. Muodollisen lähestymistavan, jossa tarkastellaan oikeushenkilöä ja sen omistamia hyödykkeitä, sijasta unionin tuomioistuin on pikemminkin omaksunut taloudellisen lähestymistavan. Se on sisällyttänyt arviointiinsa kaikki hyödykkeet, joita työnantaja käyttää työntekijöiden suorittamassa toiminnassa, tarkastelematta lainkaan sitä, omistaako työnantaja nämä hyödykkeet, vuokraako se niitä vai antaako sopimuspuoli työnantajan käyttää niitä. (
41
) Se ei myöskään tee eroa siinä, voiko työnantaja hyödyntää käyttöönsä annettuja hyödykkeitä itsenäisesti kaupallisesti vai voiko se käyttää niitä pelkästään ne omistavan sopimuspuolen hyväksi. (
42
)
77.
Näin ollen käsiteltävässä asiassa on todettava, että vaikka Músicos ei omistanut koulun tiloja, musiikki-instrumentteja, toimitiloja ja kalusteita eikä siirtänyt niitä suoraan In-pulsolle, niitä on siitä huolimatta pidettävä luovuttajan aineellisina hyödykkeinä, jotka on luovutettu luovutuksensaajalle.
c) Aineettomat hyödykkeet
78.
Ratkaiseva aineeton hyödyke nyt tarkasteltavassa transaktiossa on Ayuntamienton kanssa tehty sopimus, josta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on käyttänyt ensimmäisessä kysymyksessään myös nimitystä ”konsessio”. Sitä voidaan itse asiassa pitää konsessiona koulun toiminnan harjoittamiseen. Tämä sopimus ei kuitenkaan siirtynyt In-pulsolle, vaan se osallistui seuraavaan tarjousmenettelyyn, jonka päätteeksi uusi sopimus tehtiin sen kanssa. Músicos ei siirtänyt konsessiota eikä olisi myöskään voinut tehdä sitä, koska sen oma konsessio oli päättynyt 31.8.2013 ennen kuin In-pulso jatkoi koulun toimintaa 1.9.2013. Ayuntamiento ei myöskään siirtänyt Músicosin konsessiota In-pulsolle vaan myönsi uuden konsession eri ajanjaksolle (lukuvuodeksi 2013–2014 eikä 2012–2013) ja eripituisena (10 kuukautta 12 kuukauden sijasta); Músicosin konsessio ei kattanut tätä ajanjaksoa. Koska In-pulson konsessio oli näin ollen erillinen Músicosin konsessiosta, nämä kaksi konsessiota saattoivat olla samankaltaisia, mutta ne eivät olleet identtisiä.
d) Henkilöstö
79.
Kun tarkastellaan henkilöstöä, unionin tuomioistuin ei kysy, onko luovuttajan henkilöstöä siirtynyt vaan onko ”suurin osa” henkilöstöstä siirtynyt uudelle työnantajalle. (
43
) Jos työntekijöitä ei siirtynyt lainkaan, kuten tuomiossa Süzen (
44
) tarkastellussa tapauksessa, unionin tuomioistuin on katsonut, ettei kyseessä ole luovutus. Useimmissa tapauksissa, joissa luovutuksen on katsottu tapahtuneen, suurin osa työntekijöistä, toisinaan yhtä tai kahta lukuun ottamatta kaikki, (
45
) olivat siirtyneet.
80.
Käsiteltävässä asiassa Músicosilla oli 26 työntekijää, joista yksikään ei siirtynyt In-pulson palvelukseen.
81.
Vaikka edellä (
46
) mainitun oikeuskäytännön, jossa yksilöidään seitsemän identiteetin indikaattoria, mukaan henkilöstö on selkeästi yksi yksikön määräävistä piirteistä, sen merkityksellisyys yksikön identiteetin säilymiselle vaihtelee tapauskohtaisesti.
82.
Syynä tähän on se, että yksikön tunnusmerkkinä tai piirteenä työvoimalla voi olla eriasteinen vaikutus yksikön tiettyihin toimintoihin. Tämä vaikutus on suurempi silloin, kun henkilöstöllä on korkeampi pätevyys ja koulutus tai enemmän asiantuntemusta ja kokemusta, mutta se riippuu myös yhtäältä aineellisten ja aineettomien hyödykkeiden ja toisaalta työvoiman suhteellisesta merkityksestä ja arvosta. Kun kyse on esimerkiksi julkisen linja-autoliikenteen (
47
) tai hyvin varustellun sairaalakeittiön toiminnasta, (
48
) henkilöstö ei ole kyseisen työn määräävä tekijä, ja yksittäisiä työntekijöitä on helpompi korvata toisilla. Mitä yksilöllisempi suhde asiakkaaseen on, sitä vaikeampaa on siirtää toimintaa toiselle työnantajalle siirtämättä samalla henkilöstöä tai suurta osaa siitä. Tätä voidaan arvioida siten, muuttaako työvoiman korvaaminen toisella palvelun luonnetta. Tätä varten on suoritettava objektiivinen arviointi, jossa tätä tarkastellaan käsiteltävässä asiassa opiskelijoiden ja heidän vanhempiensa näkökulmasta.
83.
Músicosin irtisanomien kolmen hallinnollisen työntekijän tapauksessa toimijan ja asiakkaan välinen henkilökohtainen suhde on kaiketi ollut vähemmän tärkeä. Sen palveluksessa olleet 23 musiikinopettajaa kuitenkin hoitivat tehtävää, joka perustuu jossain määrin opettajan ja oppilaan välille syntyneeseen henkilökohtaiseen suhteeseen. Yritys on kuitenkin koulu eikä yliopisto, jossa tietyillä musiikkityyleillä ja ‑tekniikoilla olisi suurempi merkitys edistyneille muusikoille. Lisäksi tässä tapauksessa koulu opettaa musiikkia ja siten vain yhtä ainetta, yleensä ainoastaan kerran viikossa, kun taas tavallisessa koulussa lapsi viettää paljon enemmän aikaa ja saa opetusta monessa aineessa.
84.
Vaikka yksittäisen opettajan persoonan vaikutusta ei pitäisi yliarvioida, Músicosin tarjoamassa palvelussa on varmasti enemmän yksilöllisiä piirteitä kuin palveluissa, joita unionin tuomioistuin tarkasteli sairaalaruokalan kokkeja ja keittiöapulaisia, linja-autonkuljettajia tai siivous- ja turvallisuushenkilöstöä koskeneissa asioissa. (
49
) Näissäkään tapauksissa henkilöstö-tekijää ei jätetty huomiotta arvioitaessa sitä, oliko yksikkö säilyttänyt oman identiteettinsä.
e) Toiminnan tilapäinen keskeytyminen
85.
Koska Músicos oli lopettanut opetustoimintansa 31.3.2013 ja In-pulso aloitti oman opetustoimintansa vasta 1.9.2013, In-pulso katsoo, että tällainen toiminnan keskeytyminen viideksi kuukaudeksi sulkee pois yksikön luovutuksen. (
50
)
86.
Kuten kaikkien tekijöiden kohdalla, tämänkin tekijän tärkeys riippuu sen merkityksellisyydestä asianomaisen toiminnan kannalta. Eripituisilla toiminnan keskeytymisillä voi siten olla hyvin erilaisia vaikutuksia. Etenkin kausiluonteisessa toiminnassa aktiivisten vaiheiden välinen vaihe, jolloin toiminta on keskeytyksissä, ei estä luovutusta. (
51
) Käsiteltävässä asiassa ajanjakso, jona toimintaa ei ollut, oli kuitenkin pitempi kuin kesäloma, joka alkoi vasta kesäkuussa. Koulu ei ollut toiminnassa kolmannen lukukauden aikana, joka alkoi huhtikuussa 2013. Tämäkään epäsäännöllisyys ei kuitenkaan merkitse mielestäni välttämättä sellaista palvelun tarjoamisen keskeytymistä, jonka vuoksi yrityksen toiminnan ei voida katsoa jatkuneen. (
52
)
87.
Näissä tapauksissa tehtävässä arvioinnissa olisi otettava huomioon asiakkaan näkökulma, toisin sanoen se, odottavatko he toiminnan vielä jatkuvan. Jos epäsäännöllisyys on niin merkittävää, etteivät kuluttajat enää luota palvelun tarjoamisen jatkumiseen, tällaista taukoa olisi pidettävä liian pitkänä. Tältä osin on merkityksellistä, että koulu esittäytyi opiskelijoilleen kunnallisena musiikkikouluna eikä Músicos- tai In-pulso-musiikkikouluna. Se, että Músicos kieltäytyi jatkamasta opetusta, tapahtui siten kulissien takana. Sen arvioiminen, olisiko toiminnan tilapäistä keskeytymistä ennen kesälomaa pidettävä liian merkittävänä katkoksena, on viime kädessä tosiseikkojen toteamisesta vastuussa olevan kansallisen tuomioistuimen tehtävä. Jos oppilaat ja heidän vanhempansa, jotka muodostavat koulun asiakaskunnan Ayuntamientossa, kokivat toiminnan keskeytymisen pelkäksi uudelleenjärjestelyvaiheeksi, se ei ole esteenä luovutukselle. Ayuntamiento kävi itse asiassa usein keskusteluja Músicosin kanssa tänä aikana ja toteutti sitten tarjousmenettelyn löytääkseen toisen palveluntarjoajan, joten Ayuntamienton läsnäolo taustalla saattoi auttaa luomaan vaikutelman koulun toiminnan jatkumisesta.
88.
Kun otetaan huomioon tämä jatkuvuus, asiakkaan näkökulmasta koulun toiminta ei ollut päättynyt palveluntarjoajan menettämisen vuoksi. Arviointiperusteena voidaan pitää sitä, olisiko yksikkö selvinnyt tällaisesta vaiheesta menettämättä huomattavaa määrää asiakkaita, asiakaskunta itsessäänhän on yksi unionin tuomioistuimen määrittämistä identiteetin seitsemästä indikaattorista. (
53
)
f) Kaikkien tekijöiden punninta
89.
Näiden tekijöiden punninta johtaa nähdäkseni hyvin selvään lopputulokseen: jos oletetaan, arguendo, että ennen luovutusta oli olemassa yksikkö, se ei säilyttänyt omaa identiteettiään, kun In-pulso jatkoi toimintaa.
90.
Aineelliset hyödykkeet luovutettiin, kun taas yksikään henkilöstöstä ei siirtynyt In-pulson palvelukseen, vaikka musiikkikoulun tapauksessa henkilöstöä ei voida jättää täysin huomiotta. Myöskään konsessiota keskeisenä aineettomana hyödykkeenä, jota ilman yksikön toiminta eli koulun toiminnan järjestäminen ei olisi mahdollista, ei ole siirretty: In-pulsolla on konsessio, mutta sitä ole saatu luovuttajalta suoraan sen enempää kuin välillisestikään Ayuntamienton välityksellä. Se, että koulun toiminta oli keskeytyksissä viisi kuukautta, ei kuitenkaan vaikuta aiheuttaneen katkosta, joka voisi olla esteenä luovutukselle.
91.
Koska kyse on identiteetin säilymisestä, vain merkityksettömiä tekijöitä voidaan jättää pois, kun toiminta siirtyy toiselle henkilölle: kyseessä ei voi olla luovutus, jos siirretään ainoastaan osa tai tietty prosenttiosuus yksiköstä. On pikemminkin siirrettävä koko yksikkö sisältöineen. Käsiteltävässä asiassa ei siirretty henkilöstöä eikä konsessiota: ainoastaan aineelliset hyödykkeet siirrettiin sen jälkeen, kun ne oli erotettu muista tekijöistä. Yksikköä ei siten voida pitää samana ennen uuden sopimuksen tekemistä ja sen jälkeen.
92.
Katson näin ollen, ettei käsiteltävässä asiassa ole kyseessä luovutus.
C.
Toinen ennakkoratkaisukysymys
93.
Toisella kysymyksellä tiedustellaan, johtuiko valittajan irtisanominen luovutuksesta. Tämä kysymys on riippuvainen edelliseen kysymykseen annettavasta vastauksesta, joten siihen ei ole tarpeen vastata. Esitän kuitenkin lyhyen vastauksen siltä varalta, ettei unionin tuomioistuin yhdy näkemykseeni ensimmäisestä kysymyksestä ja vastaa siihen myöntävästi.
94.
Toisesta kysymyksestä Espanjan hallitus väittää, että vaikka kyseessä oletettaisiin olevan luovutus, se ei ollut irtisanomisen syy, koska sen syyt olivat taloudellisia. Komissio on samaa mieltä mutta toteaa, että olisi myös tarkasteltava sitä, ovatko irtisanomisen syyt kenties keinotekoisia ja onko irtisanomisen tarkoituksena viime kädessä evätä työntekijöiltä heidän lainmukaiset oikeutensa.
95.
Kun arvioidaan käsiteltävän asian olosuhteita, on huomiota herättävää, ettei Ayuntamiento odottanut Músicosin toiminnan lopettamista, ei ollut mitenkään valmistautunut siihen eikä siten voinut tarjota korvaavia musiikkitunteja kolmannen lukukauden aikana, vaikka kouluvuosi ei ollut päättynyt ja opetuksen oli määrä jatkua vielä kaksi kuukautta ennen kesätaukoa. Sen sijaan, kun Músicos palautti tilat ja soittimet, Ayuntamiento patisti sitä jatkamaan koulun toimintaa. Vasta kun Músicos lopetti yllättäen opetuksen, Ayuntamiento alkoi etsiä uutta ratkaisua tilanteeseen. Koulun toimintaa jatkanutta kilpailijaa ei ollut edes perustettu Músicosin työntekijöiden irtisanomisen ajankohtana, sillä se perustettiin vasta heinäkuussa 2013.
96.
Vaikka oletettaisiin, että irtisanomisen jälkeen on tapahtunut luovutus, luovutuksen ja irtisanomisen välillä ei siten ole syy-seuraussuhdetta, eikä syyskuussa 2013 tapahtunut muutos koulun hallinnoinnissa voi asettaa huhtikuussa 2013 tehtyjen irtisanomisten laillisuutta kyseenalaiseksi. Sen, ettei Ayuntamiento maksanut Músicosin vaatimia määriä, ja myöhemmän tarjousmenettelyn, jonka In-pulso voitti, välillä ei ole ilmeistä yhteyttä. Itse asiassa kukaan asianosaisista ja muista osapuolista, valittaja mukaan luettuna, ei epäile sitä, että joukkovähentämisen syy oli Músicosin, joka myöhemmin purettiin maksukyvyttömyyden vuoksi, taloudellinen tilanne.
97.
Kuten tuomiossa Dethier Équipement (
54
) korostettiin, myöhempi luovutus ei vaikuta irtisanomisiin, jotka on tehty taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä.
D.
Kolmas ennakkoratkaisukysymys
98.
Kolmannella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko Espanjan kansallinen säännös perusoikeuskirjan 47 artiklan vastainen, jos tällaisen säännöksen mukaan aiempi lainvoimainen tuomio, jossa pysytettiin työnantajan päätös joukkovähentämisestä, sitoo yksittäistä irtisanomista käsittelevää ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta.
99.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin esittää tämän kolmannen kysymyksen siinä tapauksessa, että kahteen edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi. Koska nyt tarkasteltavassa tilanteessa ei nähdäkseni ole kyseessä luovutus (ensimmäinen kysymys) ja vaikka olisikin, tällainen luovutus ei olisi aiheuttanut irtisanomista (toinen kysymys), vastaan tähän kysymykseen vain lyhyesti, sillä se ei ole merkityksellinen käsiteltävässä asiassa, jos unionin tuomioistuin yhtyy ainakin toisesta edeltävästä kysymyksestä esittämääni näkemykseen.
100.
Kolmannen kysymyksen osalta In-pulso vetoaa oikeusvoiman (res judicata) periaatteeseen ja väittää, että tämä riittää valitusten käsittelyyn ensimmäisessä oikeudenkäynnissä, kun taas Espanjan hallitus katsoo, ettei tähän kysymykseen ole tarpeen vastata ja että joka tapauksessa on niin, etteivät Espanjan asiaa koskevat menettelysäännöt ole perusoikeuskirjan 47 artiklan vastaisia.
101.
Kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin perustellusti huomauttaa, perusoikeuskirjan 47 artiklaa, jossa annetaan oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin, voidaan soveltaa suoraan siltä osin kuin kyse on direktiivistä johtuvien oikeuksien käyttämisestä. (
55
) Valittaja vetoaa direktiivin 3 artiklan 1 kohdan mukaiseen oikeuteensa jatkaa työsuhdettaan luovutuksensaaja In-pulson kanssa yrityksen luovutuksen yhteydessä.
102.
Menettelyn osapuolet ovat kuitenkin unionin tuomioistuimen kysymyksiin antamissaan kirjallisissa ja suullisissa vastauksissa vahvistaneet, että Espanjan lainsäädännön mukaan työntekijöiden kollektiivisille lakisääteisille edustajille LJS:n 124 §:n 13 momentin b kohdan, luettuna yhdessä 160 §:n kanssa, nojalla joukkovähentämisestä annetun tuomion oikeusvoima ei estä direktiivissä säädettyjen oikeussuojakeinojen käyttöä yksittäisissä menettelyissä. Espanjan lainsäädännössä sitova vaikutus koskee yksinomaan oikeudenkäynnin kohdetta. LJS:n 160 §:n 5 momentissa säädetään, että oikeusvoimaa sovelletaan tässä yhteydessä yksittäisiin kanteisiin, ”jotka koskevat samaa kohdetta tai liittyvät siihen suoraan”. Nyt kyseessä olevan yksittäisen kanteen kohde, nimittäin yksikön luovuttaminen Músicosilta In-pulsolle, ei kuitenkaan ollut kollektiivisen menettelyn kohteena.
103.
Kesäkuun 19 päivänä 2013 annetussa kollektiivisessa tuomiossa todetaan, että irtisanominen oli perusteltu taloudellisista syistä ja ettei koulua luovutettu Ayuntamientolle. Tribunal Supremon 17.11.2014 antaman tuomion, jolla pysytettiin Tribunal Superiorin 19.6.2013 antama tuomio, johdannossa (
56
) määritellään selkeästi kollektiivisen menettelyn kohde ja todetaan, että taloudellisten syiden, joihin Músicos on vedonnut, lisäksi kyse oli siitä, johtiko se, että Músicos oli keskeyttänyt opetuksen, koulun luovuttamiseen Ayuntamientolle. Nyt tarkasteltava kysymys ei kuitenkaan koske luovutusta Ayuntamientolle vaan In-pulsolle. Pääasian tosiseikkoja ei käsitelty kollektiivisessa menettelyssä. Pääasian oikeudenkäynti ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa koskee tosiseikkoja, jotka tapahtuivat myöhemmin ja toisen mahdollisen luovutuksensaajan kanssa. Vastaajana olevaa In-pulsoa, joka on pääasiassa kyseessä oleva luovutuksensaaja, ei edes ollut olemassa, kun kollektiivinen tuomio annettiin 19.6.2013. Tosiseikkoja, jotka tapahtuivat myöhemmin, ei voitu käsitellä kollektiivisessa menettelyssä, joka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen selitysten mukaan rajoittui kollektiivisen menettelyn suullisen käsittelyn ajankohtana olemassa olleisiin tosiseikkoihin. Suullinen käsittely pidettiin 22.5.2013, joten se, että In-pulso jatkoi koulun toimintaa syyskuussa 2013, ei ollut kollektiivisen menettelyn kohteena.
104.
Siten Espanjan lainsäädännön mukaan oikeusvoiman periaate ei estä toteamasta myöhemmin yksittäisessä menettelyssä, että kyseessä on luovutus, koska luovutusta In-pulsolle ei käsitelty aiemmassa kollektiivisessa tuomiossa. Tämän ovat vahvistaneet paitsi Espanjan hallitus ja komissio myös, kuten komissio perustellusti totesi, pääasiaa käsitellyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (Juzdgado de lo Social no 4 de Valladolid), joka ei perustanut toteamuksiaan luovutuksesta In-pulsolle oikeusvoimaa koskeviin näkökohtiin vaan ratkaisi tämän kysymyksen tosiseikkojen perusteella siten, että sen mielestä toiminnan keskeytyminen viideksi kuukaudeksi oli liian pitkä aika, jotta kyseessä voitaisiin katsoa olevan luovutus.
105.
Haluaisin lopuksi mainita, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei ole tiedustellut unionin tuomioistuimelta, onko perusoikeuskirjan 47 artiklan vastaista se, että yksittäistä irtisanomista koskevaa asiaa ratkaistessaan sitä sitoi Tribunal Superiorin 19.6.2013 antamassa aiemmassa kollektiivisessa tuomiossa esitetty toteamus, jonka mukaan irtisanominen johtui taloudellisista syistä, vaan se on esittänyt kysymyksen pelkästään luovutuksesta. (
57
)
IV. Ratkaisuehdotus
106.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Sala de lo Social del Tribunal Superior de Justicia de Castilla y Leónin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
1)
Kyseessä ei ole katsottava olevan työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 12.3.2001 annetussa neuvoston direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu liikkeen luovutus, kun kunnallisen musiikkikoulun harjoittamista koskevan konsession saaja, joka saa kaikki aineelliset resurssit (tilat, soittimet, salit, huonekalut) tältä kunnalta ja joka on palkannut omaa henkilöstöä ja tarjoaa palvelujaan lukuvuosina, lopettaa toiminnan 1.4.2013 eli kaksi kuukautta ennen lukuvuoden päättymistä ja palauttaa kaikki aineelliset resurssit kunnalle, joka ei jatka toimintaa lukuvuoden 2012–2013 loppuun vaan tekee uuden sopimuksen uuden sopimuspuolen kanssa, joka aloittaa toiminnan uudelleen syyskuussa 2013 eli uuden lukuvuoden 2013–2014 alusta, jolloin kunta siirtää uudelle sopimuspuolelle tarvittavat aineelliset resurssit (tilat, soittimet, salit, huonekalut), jotka olivat ennen aikaisemman sopimuspuolen käytössä.
2)
Kuvatunlaisissa olosuhteissa, joissa palvelut ostaneen yrityksen (kunta) velvoitteiden laiminlyönnin vuoksi ensimmäisen sopimuspuolen on pakko lopettaa toimintansa ja irtisanoa koko henkilöstönsä ja tämän seurauksena kyseinen palvelut ostanut yritys siirtää aineelliset resurssit toiselle sopimuspuolelle, joka jatkaa samaa toimintaa, direktiivin 2001/23 4 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että ensimmäisen sopimuspuolen työntekijät on irtisanottu ”työvoiman muutoksiin johtavista taloudellisista, teknisistä tai organisatorisista syistä” ja ettei kyseessä ole mainitussa artiklassa kielletty irtisanomisperuste ”yrityksen tai liikkeen taikka yritys- tai liiketoiminnan osan luovutus”.
3)
Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa on tulkittava siten, ettei se ole esteenä kansalliselle lainsäädännölle, jonka mukaan tuomioistuin ei voi ratkaista aineellisesti joukkovähentämisen yhteydessä toteutetun irtisanomisensa laillisuuden erillisessä menettelyssä riitauttaneen työntekijän vaatimusta, kun tämä vetoaa direktiivin 2001/23 ja työntekijöiden joukkovähentämistä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20.7.1998 annetun neuvoston direktiivin 98/59/EY mukaisiin oikeuksiinsa, sillä perusteella, että aikaisemmin on annettu lainvoimainen tuomio joukkovähentämisestä menettelyssä, jonka asianosainen työntekijä ei ole voinut olla, vaan asianosaisia ovat olleet tai voineet olla yrityksessä toimivat ammattiyhdistykset ja/tai työntekijöiden kollektiiviset lakisääteiset edustajat, siltä osin kuin kansallisen lainsäädännön mukaan kyseisen tuomion sitova vaikutus ei ulotu menettelyn kohdetta laajemmalle eikä siten koske yksittäisissä menettelyissä käsiteltävää kysymystä.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: englanti.
(
2
)	Ks. Sala de lo Social del Tribunal Supremon toteamukset tuomiossa 17.11.2014, CASACION 79/2014, sub ’cuarto’, jonka jäljennöksen In-pulso Musical Sociedad Cooperativa (jäljempänä In-pulso) on esittänyt unionin tuomioistuimelle. Kyseinen tuomio mainitaan jäljempänä 17 kohdan lopussa ja 102 kohdassa.
(
3
)	Ks. Tribunal Supremon tuomiossa 17.11.2014, CASACION 79/2014, sub ’cuarto’, esittämät toteamukset.
(
4
)	Syyskuussa 2012 järjestetyssä tarjousmenettelyssä Músicos oli ainoa hakija. Ks. Juzgado de Instrucción n.o 6 de Valladolidin (tutkintatuomioistuin, Espanja; jäljempänä Juzgado de Instrucción) toteamukset 7.4.2016 annetussa määräyksessä, jossa hylättiin nopeutettu menettely rikosoikeudellisessa menettelyssä 2186/2014, joka annettiin pääasiaan liittyvässä menettelyssä ja jonka In-pulso on esittänyt unionin tuomioistuimelle.
(
5
)	Músicos tarjosi opiskelupaikan 600 oppilaalle, mutta lopulta kirjoilla oli ainoastaan 261 oppilasta, ja tämä määrä pieneni myöhemmin vielä 240:een. Juzgado de Instrucciónin 7.4.2016 antaman määräyksen mukaan noin 250 oppilasta oli siirtynyt uuteen musiikkikouluun ”MUSICALIA”, jonka eräs Músicosin entinen opettaja oli perustanut syyskuun alussa vuonna 2012. Hän tarjosi kaikille Músicosin opettajille työtä MUSICALIAssa, ja tarjouksen hyväksyi 15 opettajaa, jotka kaikki eivät työskennelleet yksinomaan MUSICALIAssa.
(
6
)	Tämä summa koostui 58403,73 eurosta vuoden 2013 ensimmäiseltä lukukaudelta ja 48952,74 eurosta toiselta lukukaudelta 1.4.2013 saakka: ks. Tribunal Supremon 17.11.2014 antamassaan tuomiossa, sub ’cuarto’, esittämät toteamukset.
(
7
)	Ks. Tribunal Supremon tuomiossa 17.11.2014, CASACION 79/2014, sub ’cuarto’, esittämät toteamukset.
(
8
)	Ks. kansalliseen asiakirja-aineistoon sisältyvä In-pulson 19.7.2013 päivätty perustamisasiakirja.
(
9
)	In-pulso ei ottanut palvelukseensa yhtään Músicosin entistä työntekijää, ks. In-pulson toimittamien huomautusten s. 10.
(
10
)	Ks. tuomio 24.1.2002, Temco (C‑51/00, EU:C:2002:48, 21 kohta); ks. myös julkiasiamies Geelhoedin ratkaisuehdotus Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:361, 46 kohta).
(
11
)	Ks. tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 11 kohta) ja tuomio 25.1.2001, Liikenne (C‑172/99, EU:C:2001:59, 28 kohta).
(
12
)	Ks. tuomio 10.12.1998, Hidalgo (C‑173/96 ja C‑247/96, EU:C:1998:595, 24 kohta); tuomio 25.1.2001, Liikenne (C‑172/99, EU:C:2001:59, 19 kohta) ja tuomio 20.7.2017, Piscarreta Ricardo (C‑416/16, EU:C:2017:574, 31 kohta).
(
13
)	Ks. tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 16 kohta).
(
14
)	Ks. tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 13 kohta).
(
15
)	Toiminnan erityisestä merkityksestä sille, onko kyseessä direktiivissä tarkoitettu luovutus, ks. mm. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 11 ja 12 kohta) ja tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 10 kohta).
(
16
)	Ks. edellä 12 kohta.
(
17
)	Ks. hallinnollinen palvelusopimus, jonka mukaan Músicosille taattiin tietyt tulot oppilasmäärästä riippumatta.
(
18
)	Músicos ei ollut tarkastellut mahdollisuuksia harjoittaa muuta liiketoimintaa; se ei myöskään ollut tehnyt sopimuksia muiden osapuolten kanssa tai löytänyt tiloja, joissa se voisi antaa musiikinopetusta tällä henkilöstöllä (erotuksena yksittäisistä yksityisistä musiikinopettajista, jotka antavat opetusta kotonaan).
(
19
)	Ks. Grau, T. ja Hartmann, F. teoksessa Preis, U. ja Sagan, A. (toim.), Europäisches Arbeitsrecht, Köln, 2015, § 11, 20 kohta, jossa viitataan tuomioon Rygaard, ja Kocher, E., Europäisches Arbeitsrecht, Baden-Baden, 2016, § 5, 154 kohta: ”auf Dauer angelegt”.
(
20
)	Ks. tuomio 19.9.1995, Rygaard (C‑48/94, EU:C:1995:290, 14 kohta).
(
21
)	Ks. tuomio 19.9.1995, Rygaard (C‑48/94, EU:C:1995:290, 13 kohta).
(
22
)	Ks. tuomio 19.9.1995, Rygaard (C‑48/94, EU:C:1995:290, 20 kohta).
(
23
)	Ks. esim. tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 21 kohta (”tietyillä työvoimavaltaisilla toimialoilla yhteisen toiminnan piirissä pysyvästi työskentelevien työntekijöiden ryhmä voi vastata taloudellista kokonaisuutta”); tuomio 24.1.2002, Temco (C‑51/00, EU:C:2002:48, 26 kohta); tuomio 21.10.2010, Albron Catering (C‑242/09, EU:C:2010:625, 32 kohta) ja julkisasiamies Geelhoedin ratkaisuehdotus Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:361, 24 ja 70 kohta).
(
24
)	Ks. tuomio 15.6.1988, Bork International (101/87, EU:C:1988:308, 17 kohta); tuomio 20.7.2017, Piscarreta Ricardo (C‑416/16, EU:C:2017:574, 49 kohta) ja määräys 15.9.2010, Briot (C‑386/09, EU:C:2010:526, 27 kohta).
(
25
)	Ks. direktiivin 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta ja siihen liittyvä oikeuskäytäntö, esim. tuomio 12.3.1998, Dethier Equipement (C‑319/94, EU:C:1998:99, 33–36 kohta).
(
26
)	Ks. johdanto-osan kolmas perustelukappale. Ks. myös tuomio 17.12.1987, Ny Mølle Kro (287/86, EU:C:1987:573, 25 kohta) ja tuomio 26.5.2005, Celtic (C‑478/03, EU:C:2005:321, 26 kohta).
(
27
)	Ks. tuomio 17.12.1987, Ny Mølle Kro (287/86, EU:C:1987:573, 25 kohta) ja tuomio 26.5.2005, Celtic (C‑478/03, EU:C:2005:321, 26 kohta).
(
28
)	Ks. julkisasiamies Lenzin ratkaisuehdotus Dethier Équipement (C‑319/94, EU:C:1996:291), jonka 58 kohdassa käytetään tämäntyyppistä taloudellista perustelua direktiivin 4 artiklan 1 kohdan tulkintaan.
(
29
)	Ks. julkisasiamies Lenzin ratkaisuehdotus Dethier Équipement (C‑319/94, EU:C:1996:291), 58 kohta, jossa tarkastellaan sitä, että selvitysmies käyttää tätä mahdollisuutta toteuttaa tervehdyttämistoimenpiteitä jo ennen myyntiä.
(
30
)	Näin esimerkiksi Bauer, J.-H., ”Christel Schmidt lässt grüßen: Neue Hürden des EuGH für Auftragsvergabe”, Neue Zeitschrift für Arbeitsrecht (NZA), 2004, s. 14, sivulla 17.
(
31
)	Viidennen jaoston puheenjohtaja da Cruz Vilaça käsitteli tätä kysymystä istunnossa käyttäen siitä käsitettä ”konsessio”.
(
32
)	Tämä ei ole esteenä muille työntekijöiden suojelun välineille, joita mahdollisesti sisältyy kansalliseen tai unionin työlainsäädäntöön ja joissa saatetaan ottaa huomioon Ayuntamienton vahva asema ja tietty vastuu työntekijöitä kohtaan, jotka voivat kuvitella olevansa suojassa mutta jotka heidän haavoittuvat työnantajayrityksensä jättävät viime kädessä suojattomiksi. Nyt tarkasteltavalla direktiivillä annettavan suojan yhteydessä julkisasiamies Lenz muistutti ratkaisuehdotuksensa Dethier Équipement (C‑319/94, EU:C:1996:291) 56 kohdassa, että kysymys siitä, oliko luovutusajankohtana sopimusta tai työsuhdetta, on ratkaistava kansallisen oikeuden perusteella. Käsiteltävässä asiassa on myös syytä muistaa, että kilpaileva yritys, MUSICALIA, tarjosi työtä kaikille Músicosin palveluksessa olleille opettajille, ks. edellä alaviite 5.
(
33
)	Kun tarkastellaan esimerkiksi tuomion Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141), tuomion Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629) ja tuomion CLECE (C‑463/09, EU:C:2011:24) taustalla olevia tapauksia, voidaan olettaa, että tämä tilanne on yleisempi.
(
34
)	Ks. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 11 ja 12 kohta) ja tuomio 19.5.1992, Redmond Stichting (C‑29/91, EU:C:1992:220, 23 kohta). Ks. myös tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 10 kohta); tuomio 20.11.2003, Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629, 29 kohta) ja tuomio 13.9.2007, Jouini ym. (C‑458/05, EU:C:2007:512, 23 kohta).
(
35
)	Ks. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 13 kohta) (”miten samankaltaista harjoitettu toiminta on ollut ennen luovutusta ja sen jälkeen”).
(
36
)	Ks. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 13 kohta); tuomio 19.5.1992, Redmond Stichting (C‑29/91, EU:C:1992:220, 24 kohta); tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 14 kohta) ja tuomio 20.11.2003, Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629, 33 kohta).
(
37
)	Esim. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 13 kohta); tuomio 19.5.1992, Redmond Stichting (C‑29/91, EU:C:1992:220, 24 kohta); tuomio 7.3.1996, Merckx ja Neuhuys (C‑171/94, EU:C:1996:87, 17 kohta) ja tuomio 20.11.2003, Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629, 34 kohta).
(
38
)	Ks. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 14 kohta) ja tuomio 19.5.1992, Redmond Stichting (C‑29/91, EU:C:1992:220, 25 kohta).
(
39
)	Ks. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 14 kohta) ja tuomio 19.5.1992, Redmond Stichting (C‑29/91, EU:C:1992:220, 25 kohta).
(
40
)	Ks. tuomio 20.11.2003, Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629, 41 kohta) ja tuomio 15.12.2005, Güney-Görres ja Demir (C‑232/04 ja C‑233/04, EU:C:2005:778, 37 kohta).
(
41
)	Ks. tuomio 19.9.1995, Rygaard (C‑48/94, EU:C:1995:290, 22 kohta); tuomio 20.11.2003, Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629, 41 kohta) ja tuomio 15.12.2005, Güney-Görres ja Demir (C‑232/04 ja C‑233/04, EU:C:2005:778, 37 kohta).
(
42
)	Ks. tuomio 15.12.2005, Güney-Görres ja Demir (C‑232/04 ja C‑233/04, EU:C:2005:778, 39–41 kohta).
(
43
)	Ks. mm. tuomio 19.9.1995, Rygaard (C‑48/94, EU:C:1995:290, 17 kohta); tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 13 kohta) (”enemmistö sen työntekijöistä”) ja tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 19 ja 21 kohta).
(
44
)	Ks. tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141, 3 ja 4 kohta).
(
45
)	Ks. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 3 kohta).
(
46
)	Ks. edellä 72 kohta.
(
47
)	Ks. tuomio 25.1.2001, Liikenne (C‑172/99, EU:C:2001:59, 28 kohta).
(
48
)	Ks. tuomio 20.11.2003, Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629, 36 kohta).
(
49
)	Ks. tuomio 11.3.1997, Süzen (C‑13/95, EU:C:1997:141); tuomio 25.1.2001, Liikenne (C‑172/99, EU:C:2001:59); tuomio 20.11.2003, Abler ym. (C‑340/01, EU:C:2003:629) ja tuomio 15.12.2005, Güney-Görres ja Demir (C‑232/04 ja C‑233/04, EU:C:2005:778).
(
50
)	Korostan, ettei tämä kysymys ole täysin sama kuin toinen tässä ratkaisuehdotuksessa käsiteltävä ajallinen kysymys, joka koskee yksikön olemassaoloa ennen luovutusta (ks. edellä 46 kohta ja sitä seuraavat kohdat). Käsiteltävän asian yhteydessä yksikön oletetaan olleen olemassa, ja kysymys on siitä, oliko se – jos yksikkö oli edelleen olemassa Músicosin kanssa – täysin sama kuin myöhemmin In-pulson alaisuudessa toiminut yksikkö.
(
51
)	Ks. tuomio 17.12.1987, Ny Mølle Kro (287/86, EU:C:1987:573, 18–21 kohta), joka koski ravintolaa, joka oli toiminnassa säännöllisesti ainoastaan kesäaikaan. Tilapäisestä toiminnan keskeytymisestä juhlapyhien aikaan ks. myös tuomio 15.6.1988, Bork International (101/87, EU:C:1988:308, 16 kohta).
(
52
)	Ks. tuomio 18.3.1986, Spijkers (24/85, EU:C:1986:127, 12 kohta).
(
53
)	Ks. edellä 72 kohta.
(
54
)	Ks. tuomio 12.3.1998, Dethier Equipement (C‑319/94, EU:C:1998:99, 33–36 kohta).
(
55
)	Tämä on yhdenmukaista perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan kanssa, jossa määrätään, että perusoikeuskirjan määräykset koskevat jäsenvaltioita ainoastaan silloin, kun viimeksi mainitut soveltavat unionin oikeutta.
(
56
)	Ks. Tribunal Supremon 17.11.2014 antaman tuomion, jonka In-pulso on toimittanut kirjallisiin kysymyksiin antamansa vastauksen liitteenä, s. 6, ”Fundamentos de derecho. Primero”.
(
57
)	Vaikka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin mainitsee sen, että Músicos voitti kanteen, joka koski lukukausimaksujen ja palvelusopimuksessa sovitun summan välisen erotuksen maksamista, se ei kyseenalaista sitä, että taloudellinen tilanne merkityksellisenä ajankohtana oikeutti irtisanomisen. Tämä olisi kysymys, joka olisi voinut sivuta nyt käsiteltävän direktiivin ja joukkovähentämistä koskevan neuvoston direktiivin 98/59, jonka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on maininnut sivumennen, välistä vuorovaikutusta. Tuomiossa 16.7.2009, Mono Car Styling (C‑12/08, EU:C:2009:466) unionin tuomioistuin tarkasteli sitä, loukataanko jälkimmäisellä direktiivillä yksittäisten työntekijöiden Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan mukaista oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, koska neuvoston direktiivissä 98/59 säädetyt työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevat oikeudet varattiin kollektiivisille edustajille. Unionin tuomioistuin katsoi, ettei yksittäisen työntekijän perusoikeuksia ollut loukattu, koska direktiivissä säädettyjen oikeuksien tarkoituksena on hyödyttää työntekijöitä kollektiivisesti ja ne ovat siten luonteeltaan kollektiivisia.