61982CJ0234_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgaaet til Domstolens justitskontor den 17 . september 1982, har Ferriere di Roè Volciano SpA i medfoer af EKSF-traktatens artikel 36, stk . 2, anlagt sag med paastand om annullation dels af Kommissionens beslutning af 13 . august 1982, hvorved sagsoegeren blev paalagt en boede i medfoer af § OMMISSIONEN
§ LO :
§ 3935
§ LU :
EKSF-traktatens artikel 58, dels af den generelle beslutning nr . 1831/81 / § 1983_SAG234/82
§ LO :
§ 3936
§ LU :
EKSF af 24 . juni 1981 om indfoerelse af en overvaagningsordning og et nyt system for produktionskvotaer for visse produkter for virksomhederne i jern- og staalindustrien ( EFT L 180, s . 1 ).
2 Det fastlaas i den anfaegtede beslutning, at sagsoegeren i strid med ovennaevnte beslutning nr . 1831/81 har overskredet den produktionskvota for produkter i grupperne V og VI, som Kommissionen tildelte sagsoegeren for tredje kvartal 1981, med en produktionsmaengde paa 1 012 tons . Ved beslutningen paalagdes sagsoegeren en boede paa 1 012 × 75 = 75 900 ECU ( 100 284 193 LIT ).
3 Under denne sag har det sagsoegende selskab principalt nedlagt paastand om annullation af den anfaegtede beslutning om at paalaegge boede, subsidiaert paastaas boeden nedsat, og mere subsidiaert boer det kendes for ret, at en foerhoejelse af boeden med 1 % for hver paabegyndt maaned, hvormed indbetalingen af boeden forsinkes, er en passende rentesats .
4 Til stoette for paastandene om annullation har det sagsoegende selskab gjort gaeldende, at Kommissionen med udstedelsen af den anfaegtede beslutning har tilsidesat artikel 14 i beslutning nr . 2794/80/EKSF og bestemmelserne i EKSF-traktatens artikler 3 og 4, at Kommissionen har handlet i strid med et billighedsprincip, at den ikke har taget hensyn til, at de produktionsmaengder, hvormed sagsoegeren overskred sin kvota, blev oplagret og ikke bragt paa markedet foer i november 1982, og at Kommissionen ikke har taget fornoedent hensyn til sagsoegerens muligheder for, i medfoer af artikel 11, stk . 2 og 3, i beslutning nr . 1831/81, at overfoere en kvota og for at udnytte den i beslutningen fastsatte overskridelsestolerance .
5 Foerst maa der foretages en gennemgang af sagsoegerens anbringende om, at Kommissionen ikke har taget fornoedent hensyn til sagsoegerens mulighed for at overfoere en kvota .
6 Artikel 11, stk . 3, i beslutning nr . 1831/81 lyder som foelger :
»Virksomheder, som ikke har udnyttet deres produktionskvotaer eller den del af deres kvotaer, som kan leveres paa det faelles marked, kan overfoere indtil 5 % heraf inden for samme produktgruppe til naeste kvartal« .
§ OMMISSIONEN
§ LO :
§ 3937
§ LU :
7 Det sagsoegende selskab har i den forbindelse gjort gaeldende, at det i medfoer af ovennaevnte bestemmelser i beslutning nr . 1831/81 havde ret til at overfoere en del af sin ikke udnyttede produktionskvota for andet kvartal 1981, naermere betegnet 2 512 tons, til tredje kvartal 1981, inden for 5 % af den kvota paa 12 729 tons, som sagsoegeren fik tildelt for tredje kvartal 1981, nemlig 636 tons . Hermed ville den paatalte kvotaoverskridelse blive bragt ned paa 376 tons .
8 Denne argumentation har Kommissionen imidlertid afvist under henvisning til, at det ikke efter at den tidligere ordning var blevet aendret ved den nye generelle beslutning nr . 1831/81, som traadte i kraft den 1 . juli 1981, var muligt at overfoere nogen del af produktionskvotaen fra andet til tredje kvartal 1981 . Kommissionen fremhaever saaledes for det foerste, at der ved denne beslutning blev indfoert en ny beregningsmetode for overfoersler af kvotaer . Efter den tidligere beslutning nr . 2794/80 kunne der til det efterfoelgende kvartal overfoeres op til 50 % af den uudnyttede kvota, mens beslutning nr . 1831/81 kun tillader en overfoersel paa 5 % af den produktionskvota eller den del af produktionskvotaen, som kan leveres paa det faelles marked og ikke er blevet udnyttet i det foregaaende kvartal . For det andet anfoerer Kommissionen, at jern- og staalprodukterne ved beslutning nr . 1831/81 blev opdelt i andre grupper . Saaledes blev gruppe IV, hvorom bestemmelserne i beslutning nr . 2794/80 findes i artikel 2, og som omfattede »lette profiler ( valstraad i ringe, armeringsstaal og andet handelsstaal)«, ved artikel 1 i beslutning nr . 1831/81 opdelt i tre nye grupper ( gruppe IV : valstraad, gruppe V : armeringsstaal, gruppe VI : handelsstaal ).
9 Det skal i den forbindelse bemaerkes, hvilket Kommissionen i oevrigt selv har erkendt, at muligheden for helt eller delvis at overfoere en del af en uudnyttet kvota for et bestemt kvartal til det efterfoelgende kvartal, skyldes Kommissionens oenske om at skabe en vis smidighed ved anvendelsen af den generelle ordning for produktionskvotaer, saaledes at der kan tages hensyn til de vanskeligheder, som rammer producenterne, naar de noejagtigt skal tilpasse deres produktionsrytme til de kvartalsvise kvotaer .
10 Desuden maa det fastslaa, at alle de successive ordninger med fastsaettelse af produktionskvotaer for staal, som er blevet indfoert ved Kommissionens generelle beslutninger efter 1980, og som har vaeret bragt i anvendelse siden fjerde kvartal 1980, indeholdt hjemmel til overfoersel fra ét kvartal til det § 1983_SAG234/82
§ LO :
§ 3938
§ LU :
efterfoelgende kvartal . Navnlig indeholdt den generelle beslutning nr . 1831/81 ikke nogen bestemmelse, der udelukkede en overfoersel til tredje kvartal 1981 af en del af en uudnyttet produktionskvota for andet kvartal 1981 .
11 Under disse omstaendigheder var Kommissionen forpligtet til at sikre, at hver enkelt producent fortsat kunne anvende ordningen med overfoersler af kvotaer fra andet til tredje kvartal 1981, i hvert fald i det omfang de ved beslutning nr . 1831/81 medfoerte aendringer af den hidtil gaeldende ordning ikke gjorde det teknisk umuligt at beregne den kvotaoverfoersel, producenten kunne foretage . Denne forpligtelse maa danne grundlag for vurderingen af, om de argumenter, som Kommissionen har fremfoert til sit forsvar, er relevante .
12 Det maa i den forbindelse fremhaeves, at der ikke ses at have foreligget nogen tekniske vanskeligheder, som i det foreliggende tilfaelde kunne vaere til hinder for at anvende artikel 11, stk . 3, i beslutning nr . 1831/81 paa det sagsoegende selskab .
13 Det argument, som Kommissionen i foerste raekke har fremsat med henvisning til den aendrede beregningsmetode for de tilladte kvotaoverfoersler, er nemlig ganske uholdbart, naar denne aendring ikke i sig selv er til hinder for at beregne kvotaoverfoerslen paa grundlag af de nye bestemmelser .
14 Hvad angaar Kommissionens andet argument, som hviler paa den nye gruppeinddeling af jern- og staalprodukterne, der blev indfoert fra tredje kvartal 1981, er det tilstraekkeligt at bemaerke, at det sagsoegende selskab kun har fremstillet én type produkter saavel i andet som i tredje kvartal 1981, nemlig armeringsstaal . Den omstaendighed, at disse produkter oprindeligt var henfoert til gruppe IV ved beslutning nr . 2794/80, men derefter blev henfoert under gruppe V ved beslutning nr . 1831/81, gjorde det hverken umuligt eller vanskeligere at beregne den kvotaoverfoersel, som tilkom det sagsoegende selskab .
15 Det fremgaar heraf, at det sagsoegende selskabet havde ret til at overfoere en del af den kvota, som det havde faaet tildelt for andet kvartal 1981, men ikke havde udnyttet, til tredje kvartal 1981, hvilket maatte ske inden for graensen ifoelge artikel 11, stk . 3, i beslutning nr . 1831/81, dvs . inden for 5 % af det sagsoegende selskabs kvota for andet kvartal 1981 .
§ OMMISSIONEN
§ LO :
§ 3939
§ LU :
16 Af bevisfoerelsen fremgaar imidlertid dels, at Kommissionen ved en skrivelse af 6 . april 1981 meddelte det sagsoegende selskab, at den for andet kvartal 1981 havde tildelt det en produktionskvota paa 13 789 tons af de under gruppe IV henhoerende produkter, dels at selskabets produktion af armeringsstaal for naevnte kvartal kun udgjorde 11 217 tons, hvilket tal Kommissionen ikke har bestridt . Den uudnyttede del af kvotaen for det paagaeldende kvartal udgjorde altsaa 2 512 tons .
17 Det sagsoegende selskab havde foelgelig ret til at overfoere op til 5 % af den uudnyttede del af produktionskvotaen paa 13 789 tons, dvs . 689 tons .
18 Den produktionsmaengde, hvormed det sagsoegende selskab ulovligt har overskredet sin kvota, reduceres hermed fra 1 102 tons til 323 tons .
19 Som Kommissionen selv har erkendt under den mundtlige forhandling, er det dens faste praksis over for alle virksomheder inden for jern- og staalindustrien ikke at paalaegge nogen boede, naar kvotaoverskridelsen udgoer mindre end 500 tons, og der er tale om en foerstegangsovertraedelse af kvotabestemmelserne .
20 Det er ubestrideligt, at de to betingelser for at foelge denne praksis ogsaa i det foreliggende tilfaelde er opfyldt .
21 Kommissionen var derfor forpligtet til at undlade at paalaegge det sagsoegende selskab en boede som foelge af lighedsprincippet, hvorefter sammenlignelige situationer ikke maa behandles forskelligt, medmindre en forskellig behandling er objektivt begrundet ; en saadan objektiv begrundelse foreligger ikke i den foreliggende sag .
22 Det foelger af alle de anfoerte betragtninger, hvorved det findes unoedvendigt af behandle de oevrige anbringender, at det sagsoegende selskab boer gives medhold i paastanden om annullation af den anfaegtede beslutning, der paalaegger selskabet en boede .
23 Herefter er sagsoegerens subsidiaere paastande, dels om nedsaettelse af boeden, dels om rentesatsen for de boeder, der blev paalagt i 1982, blevet uden genstand, hvorfor det er ufornoedent at traeffe afgoerelser om disse paastande .
Afgørelse om sagsomkostninger
§ 1983_SAG234/82
§ LO :
§ 3940
§ LU :
Sagens omkostninger
24 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Da Kommissionen har tabt sagen, doemmes den til at afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( femte afdeling )
1 . Kommissionens beslutning af 13 . august 1982, hvorved SpA Ferriere di Roè Volciano paalaegges en boede paa 75 900 ECU, annulleres .
2.Kommissionen betaler sagens omkostninger .