Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JEAN RICHARD DE LA TOUR
5 päivänä maaliskuuta 2026 (1)
Asia C‑862/24
Satiksmes ministrija,
jossa asian käsittelyyn osallistuu
A
(Ennakkoratkaisupyyntö – Augstākā tiesa (Senāts) (ylin tuomioistuin, Latvia))
Ennakkoratkaisupyyntö – Lentoliikenne – Asetus (EY) N:o 216/2008 – Yhteiset siviili-ilmailua koskevat säännöt – Asetus (EU) N:o 1178/2011 – Siviili-ilmailun lentohenkilöstö – Yksityislentäjän lupakirja – Lentokoe – Hakijan vilpillinen menettely – Lentokokeen uudelleen suorittamista ja lupakirjan saamista koskeva väliaikainen kielto – ARA.GEN.355 kohdan e alakohta – Tarpeelliset täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet vaatimusten täyttymättä jäämisen jatkumisen estämiseksi – Teoriakoe – ARA.FCL.300 kohdan f alakohta – Teoriakokeen uusimista koskevan väliaikaisen kiellon analoginen soveltaminen – Oikeusvarmuuden periaate – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 15 artikla – Ammatillinen vapaus
I       Johdanto
1.        Ennakkoratkaisupyyntö koskee asetuksen (EU) N:o 1178/2011(2) liitteessä VI olevien ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan ja ARA.FCL.300 kohdan f alakohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan(3) 52 artiklan 1 kohdan ja oikeusvarmuuden periaatteen tulkintaa.
2.        Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat A ja Satiksmes ministrija (liikenneministeriö, Latvia) ja jossa on kyse ministeriön pysyttämästä Civilās aviācijas aentūran (siviili-ilmailuvirasto, Latvia; jäljempänä virasto) päätöksestä, jolla tämä virasto mitätöi A:n yksityislentäjän lupakirjan saamiseksi suorittaman lentokokeen tulokset sen jälkeen, kun tämän oli todettu toimineen lentokokeessa vilpillisesti, ja epäsi häneltä vuoden ajaksi oikeuden suorittaa lentokoe uudelleen ja saada yksityislentäjän lupakirja.
3.        Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen Augstākā tiesan (Senāts) (ylin tuomioistuin, Latvia) esittämä kysymys koskee sitä, onko päätös tästä kiellosta, josta ei säädetä asetuksessa N:o 1178/2011 eikä kansallisessa säännöksessä, laillinen.
4.        Esitän seuraavassa perustelut sille, miksi mielestäni tilanteessa, jossa yksityislentäjän lupakirjan saamiseksi vaadittavan lentokokeen vaatimusten täyttämiseksi esitetään väärennetty lentopäiväkirja, asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä VI olevan ARA.GEN.355 kohdan e alakohtaa on tulkittava siten, ettei siinä anneta toimivaltaiselle viranomaiselle oikeutta toteuttaa tähän liitteeseen sisältyvän ARA.FCL.300 kohdan f alakohdassa säädetyn kaltaista ennalta ehkäisevää toimenpidettä, jolla tällaisen lupakirjan hakijaa kielletään suorittamasta lentokoetta, ilman että siitä olisi nimenomaisesti säädetty kansallisessa säännöksessä.
II     Asiaa koskevat oikeussäännöt
A       Unionin oikeus
1.     Asetus (EY) N:o 216/2008
5.        Asetuksen (EY) N:o 216/2008(4) johdanto-osan 3, 11 ja 12 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(3)      [Chicagossa 7.12.1944 allekirjoitetussa kansainvälistä siviili-ilmailua koskevassa yleissopimuksessa(5)] on jo määrätty vähimmäisstandardeista siviili-ilmailun turvallisuuden ja siihen liittyvän ympäristönsuojelun varmistamiseksi. [Euroopan unionin] keskeisillä vaatimuksilla ja niiden täytäntöönpanemiseksi hyväksytyillä säännöillä olisi varmistettava, että jäsenvaltiot täyttävät Chicagon yleissopimuksen mukaiset velvoitteensa, mukaan lukien velvoitteet kolmansia maita kohtaan.
– –
(11) Järjestelmän olisi oltava kyllin joustava, jotta se mahdollistaa erityistilanteissa tarvittavat toimenpiteet, kuten kiireelliset turvallisuustoimet, taikka odottamattomat tai rajoitetut lentotoiminnalliset tarpeet. Lisäksi olisi annettava säännöksiä vastaavan turvallisuuden tason saavuttamiseksi muilla keinoin. Jäsenvaltioilla olisi oltava oikeus myöntää poikkeuksia tämän asetuksen vaatimusten ja sen täytäntöönpanosääntöjen noudattamisesta, jos poikkeukset ovat laajuudeltaan tarkasti rajattuja ja niihin kohdistetaan asianmukainen yhteisön valvonta.
(12)      – – on tarpeen – – perustaa Euroopan lentoturvallisuusvirasto, jäljempänä [EASA], joka on teknisissä asioissa riippumaton ja jolla on oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen itsemääräämisoikeus. Tätä tarkoitusta varten on tarpeen ja asianmukaista, että [EASA:n] olisi oltava [unionin] elin, joka on oikeushenkilö ja joka käyttää sille tällä asetuksella annettua, täytäntöönpanoa koskevaa toimivaltaa.”
6.        Asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tämän asetuksen päätavoitteena on yhtenäisen ja korkean siviili-ilmailun turvallisuuden tason luominen ja ylläpitäminen Euroopassa[(6)].”
7.        Asetuksen 7 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos henkilö ei ole koulutuksessa, hän saa toimia lentäjänä vain, jos hänellä on suoritettavaan toimintaan tarvittava lupakirja ja lääketieteellinen kelpoisuustodistus.
Henkilölle myönnetään lupakirja vain, kun hän noudattaa niitä sääntöjä, jotka liitteessä III on vahvistettu teoreettista tietoa, käytännön taitoja, kielitaitoa ja kokemusta koskevien keskeisten vaatimusten täyttämiseksi.”
8.        Asetuksen N:o 216/2008 68 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen säännösten tai sen täytäntöönpanosääntöjen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.”
9.        Asetuksen liitteessä III, jonka otsikko on ”7 artiklassa tarkoitetut lentolupakirjoja koskevat keskeiset vaatimukset”, olevassa 1.a.1 kohdassa täsmennetään seuraavaa:
”Ilma-aluksen ohjaamiskoulutukseen osallistuvalla henkilöllä on oltava riittävä koulutus sekä riittävän kehittyneet fyysiset ja henkiset valmiudet, jotta hän voi hankkia, ylläpitää ja osoittaa asiaan liittyvät teoreettiset tiedot ja käytännön taidot.”
2.     Asetus N:o 1178/2011
10.      Asetuksen N:o 1178/2011 johdanto-osan viidennessä perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Asetuksen [N:o 216/2008] mukaan [Euroopan] komissio laatii tarvittavat täytäntöönpanosäännöt niiden edellytysten vahvistamiseksi, jotka koskevat lentäjien hyväksymistä sekä lentäjien koulutukseen, kokeisiin ja tarkastuksiin osallistuvien henkilöiden hyväksymistä sekä todistusten antamista matkustamomiehistön jäsenille ja heidän lääketieteellisen kelpoisuutensa arvioimista.”
11.      Asetuksen 1 artiklan 1 alakohdan mukaan asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat muun muassa ”lentolupakirjojen erilaisia kelpuutuksia, lentolupakirjojen myöntämistä, voimassa pitämistä, muuttamista, rajoittamista, voimassaolon keskeyttämistä tai peruuttamista koskevia edellytyksiä”.
12.      Asetuksen 11 b artiklan, jonka otsikko on ”Valvontavalmiudet”, 5 kohdan f alakohdassa ja 6 kohdassa säädetään seuraavaa:
”5.      Toimivaltaisen viranomaisen hyväksymis- tai valvontatehtäviin valtuuttamalla henkilöstöllä on oltava valtuudet suorittaa vähintään seuraavat tehtävät:
– –
f)      toteuttaa tai käynnistää tarpeen mukaan toimenpiteitä täytäntöönpanon varmistamiseksi.
6.      Edellä 5 kohdassa tarkoitetut tehtävät on toteutettava kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä noudattaen.”
13.      Asetuksen liite I vastaa ”osaa FCL”.(7) Tämän liitteen A luvussa, jonka otsikko on ”Yleiset vaatimukset”, lentokoetta koskevassa FCL.030 kohdassa säädetään seuraavaa:
”a)      Ennen kuin hakija voi suorittaa lupakirjan, kelpuutuksen tai valtuutuksen myöntämiseksi vaadittavan lentokokeen, hänen on läpäistävä vaadittu teoriakoe, lukuun ottamatta hakijoita, jotka suorittavat yhdistetyn lentokoulutuksen.
Joka tapauksessa teoriakoulutus on oltava suoritettu loppuun ennen lentokoetta.
b)       Liikennelentäjän lupakirjaa lukuun ottamatta koulutuksesta vastaavan organisaation/henkilön on annettava suositus hakijan osallistumisesta lentokokeeseen koulutuksen päätyttyä. Koulutustiedot on annettava tarkastuslentäjän käyttöön.”
14.      Asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä I olevassa C luvussa, joka koskee muun muassa yksityislentäjän lupakirjaa (PPL)(8), olevassa 1 jaksossa vahvistetaan ”yleiset vaatimukset”. Kyseiseen jaksoon sisältyvän FCL.235 kohdan, jonka otsikko on ”Lentokoe”, a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”– – PPL-lupakirjan hakijan on osoitettava lentokokeessa kykynsä suorittaa ilma-aluksen päällikkönä[(9)] kyseisellä ilma-alusryhmällä vaaditut menetelmät ja lentoliikkeet myönnettäviä oikeuksia vastaavalla pätevyydellä.”
15.      Asetuksen liitteessä VI vahvistetaan ”viranomaisia koskevat vaatimukset lentomiehistön osalta”.(10) Liitteen luvussa GEN(11) olevassa III jaksossa, joka koskee ”valvontaa, hyväksymistä ja täytäntöönpanon varmistamista”, olevan ARA.GEN.355 kohdan, jonka otsikko on ”Poikkeamahavainnot ja täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet – henkilöt”,(12) e alakohdassa täsmennetään seuraavaa:
”Jos valvonnan aikana tai muulla tavalla löydetään todisteita siitä, että henkilö, johon sovelletaan asetuksen [N:o 216/2008] ja sen täytäntöönpanosääntöjen vaatimuksia ja jolla ei ole kyseisen asetuksen ja sen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti myönnettyä lupakirjaa, hyväksymistodistusta, kelpuutusta tai kelpoisuustodistusta, ei täytä sovellettavia vaatimuksia, vaatimusten täyttymättä jäämisen havainneen toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarpeelliset täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet estääkseen vaatimusten täyttymättä jäämisen jatkumisen.”
16.      Asetuksen N:o 1178/2011 liitteen VI luvun FCL, jonka otsikko on ”Ohjaamomiehistön lupakirjoja koskevat erityisvaatimukset”, II jakson, joka koskee ”lupakirjoja, kelpuutuksia ja hyväksymistodistuksia”, ARA.FCL.250 kohdan, joka koskee ”lupakirjojen, kelpuutusten ja valtuutusten rajoittamista, voimassaolon keskeyttämistä tai peruuttamista”, a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Toimivaltaisen viranomaisen on tarpeen mukaan rajoitettava lentolupakirjan ja siihen liittyvien kelpuutusten tai valtuutusten mukaisia oikeuksia, keskeytettävä niiden voimassaolo tai peruutettava ne kohdan ARA.GEN.355 mukaisesti muun muassa seuraavissa tapauksissa:
1)      lentolupakirja, kelpuutus tai valtuutus on saatu toimitettuja asiakirjatodisteita väärentämällä;
2)      lentopäiväkirjaa ja lupakirjaa tai todistusta koskevia tietoja on väärennetty;
– –”
17.      Asetuksen liitteen VI luvussa FCL olevassa III jaksossa, joka koskee ”teoriakokeita”, olevan ARA.FCL.300 kohdan, jonka otsikko on ”Koemenettelyt”,(13) f alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Toimivaltaisen viranomaisen on kiellettävä todistetusti vilpillisellä tavalla toimineita hakijoita osallistumasta muihin kokeisiin vähintään 12 kuukauden ajan laskettuna sen kokeen päivämäärästä, jossa heidän havaittiin toimineen vilpillisesti.”
B       Latvian oikeus
18.      Ilmailulain (likums ”Par aviāciju”),(14) joka on annettu 5.10.1994, 6 §:n 2 momentin 5 kohdassa ja 5 momentissa säädetään seuraavaa:
”[Virasto]
– –
5)      huolehtii siviili-ilmailuhenkilöstön sertifioinnista ja valvonnasta, mukaan lukien lentomiehistön jäsenten, lennonjohtajien, ilmaliikennetietojen palveluntarjoajien ja siviili-ilmailun ilma-alusten huoltohenkilöstön lupakirjojen myöntäminen, voimassaolon jatkaminen, voimassaolon keskeyttäminen tai peruuttaminen.
– –
[Virasto] voi toteuttaa hallintotoimia kieltojen tai rajoitusten asettamiseksi toiminnalle, joka koskee siviili-ilmailuhenkilöstön ja siviili-ilmailuhenkilöstön ammatillista koulutusta tarjoavien laitosten sertifiointia, Latvian tasavallan ilmatilan käyttöä tai siviili-ilmailun ilma-alusten, lentopaikkojen ja muiden siviili-ilmailun infrastruktuurien ja laitteistojen käyttöä, jotta voidaan varmistaa – – unionin lainsäädännössä vahvistettujen siviili-ilmailun ja ilma-alusten lentoturvallisuusvaatimusten noudattaminen. [Viraston] hallintotoimet voivat olla tuomioistuinvalvonnan kohteena ilman mahdollisuutta esittää oikaisuvaatimusta ylemmälle viranomaiselle. Hallintotoimesta nostettu kanne ei keskeytä sen täytäntöönpanoa.”
III  Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
19.      A toteutti toimenpiteitä saadakseen yksityislentäjän lupakirjan (PPL(A)).(15) Tätä varten hänen oli ensin hankittava asianmukaisen luokan lääketieteellinen kelpoisuustodistus, joka on edellytys lento-oppilaan oikeuksien käyttämiselle, ja tämän jälkeen suoritettava ja läpäistävä teoriakoe ja sitten lentokoe hyväksytyssä koulutusorganisaatiossa.
20.      Otettuaan yhteyttä virastoon 6.10.2017 ja saatuaan lääketieteelliseen kelpoisuustodistuksen A toimitti sille 6.12.2017 hakemuslomakkeen, joka koski lentokoetta ja tarkastuslentäjän nimeämistä. A liitti mukaan 5.12.2017 päivätyn bulgarialaisen ilmailuakatemian todistuksen, jonka mukaan hän oli suorittanut hyväksytysti yksityislentäjän lupakirjan moduulikoulutuksen 23.10.2017–5.12.2017. Virasto vastaanotti sähköisesti 16.12.2017 tarkastuslentäjältä lomakkeen, joka koski A:n 12.12.2017 Espanjassa suorittamaa lentokoetta, ja siihen oli liitetty jäljennös hänen ohjaamomiehistön jäsenen lentopäiväkirjastaan.
21.      Virasto totesi 17.1.2018 tekemissään tarkastuksissa A:n esittämään lentokoulutukseen liittyviä sääntöjenvastaisuuksia. Yhtäältä Bulgarian toimivaltainen kansallinen viranomainen ilmoitti, ettei bulgarialaisella ilmailuakatemialla ollut lupaa tarjota lentokoulutusta Bulgarian ilmatilan ulkopuolella ja ettei ollut mahdollista saada vahvistusta sille, että A olisi saanut siellä koulutusta. Toisaalta virasto sai 23.3.2018 teknisen huollon valtuutetulta yksiköltä tietoja, joiden mukaan A:n lentokoulutus ei ollut tapahtunut lentopäiväkirjasta ilmenevällä tavalla. A, jota pyydettiin antamaan selvityksiä virastolle, toimitti vasta myöhemmin kirjeen, jolla hän peruutti yksityislentäjän lupakirjaa (PPL(A)) koskevan hakemuksensa ja ilmaisi epäilyksensä viraston toimivallasta tutkia bulgarialaisen ilmailuakatemian järjestämää lentäjäkoulutusta.
22.      Virasto teki 7.11.2018 päätöksen, jolla se ensinnäkin mitätöi A:n suorittaman lentokokeen tulokset, toiseksi epäsi A:lta 7.11.2019 asti oikeuden suorittaa uudelleen lentokoe yksityislentäjän lupakirjan saamiseksi ja saada yksityislentäjän lupakirja (jäljempänä riidanalainen kielto) ja kolmanneksi ilmoitti päätöksestä komissiolle, EASA:lle ja sen jäsenvaltioille (jäljempänä riidanalainen päätös). Virasto perusti päätöksensä erityisesti toteamukseen, jonka mukaan A oli väärentänyt lentokoulutustaan koskevat asiakirjat ja että näin ollen lentäjän lentopäiväkirjan esittämistä tarkastuslentäjälle oli pidettävä virheellisten tietojen antamisena ja asiakirjaväärennyksenä. Se perusteli päätöstään myös siviili-ilmailun ilma-alusten turvallisuuteen kohdistuvan mahdollisen riskin estämisellä.
23.      A valitti Administratīvā rajona tiesaan (alueellinen hallintotuomioistuin, Latvia) liikenneministeriön 17.5.2019 tekemästä päätöksestä, jolla viraston päätös pysytettiin. Hän väitti, että väliaikainen kielto hankkia yksityislentäjän lupakirja on luonteeltaan ja vaikutuksiltaan seuraamus, jonka soveltamiseksi Latvian toimivaltaisen viranomaisen olisi pitänyt todeta hallinnollisen rikkomuksen tai rikoksen tekeminen. Hän väitti myös, että tällaisen kiellon johtaminen analogisesti asetuksesta N:o 1178/2011 on ristiriidassa asetuksen systematiikan ja rakenteen kanssa. Kyseinen tuomioistuin totesi lentokokeen uudelleen suorittamista koskevan kiellon lainvastaiseksi.
24.      Administratīvā apgabaltiesa (maakunnallinen hallintotuomioistuin, Latvia), joka ratkaisi asian liikenneministeriön valituksen perusteella, pysytti Administratīvā rajona tiesan tuomion. Se katsoi, että viraston määräämä vuoden pituinen kielto suorittaa lentokoe uudelleen oli luonteeltaan rangaistusluonteinen seuraamus, josta ei ollut nimenomaisesti säädetty missään säännöksessä, sillä ARA.FCL.300 kohdan f alakohta ei ollut sovellettavissa. Kyseinen tuomioistuin katsoi myös, ettei ARA.GEN.355 kohdan e alakohdassa anneta toimivaltaiselle viranomaiselle toimivaltaa tehdä päätöksiä ilman kansallista oikeusperustaa, ja tämä tulkinta vahvistetaan EASA:n asiakirjassa, jonka otsikko on ”Hyväksyttävät vaatimusten täyttämisen menetelmät. Osa FCL”.
25.      Liikenneministeriö teki tuomiosta kassaatiovalituksen Augstākā tiesaan (Senāts). Kyseinen ministeriö katsoo, että Administratīvā apgabaltiesan tulkinta on formalistinen ja ettei se ole asetuksen N:o 1178/2011 systematiikan tai tavoitteen mukainen. Se väittää, että riidanalainen kielto ei ole seuraamus vaan keino taata siviili-ilmailun korkea turvallisuustaso, jota edellytetään erityisesti yksinlennoilta,(16) joita A haluaa suorittaa. Se väittää myös, että tämä tulkinta johtaa vaaditun turvallisuustason heikentymiseen ja vaarantaa lentoturvallisuuden, koska se antaa henkilölle mahdollisuuden jatkaa siviili-ilmailun harjoittamista, vaikka hänellä ei ole asianmukaista ja vaatimusten mukaista koulutusta lentojen suorittamiseen.(17)
26.      Augstākā tiesa (Senāts) muistuttaa, ettei asetuksessa N:o 216/2008 tai asetuksessa N:o 1178/2011 täsmennetä, mitkä ovat seuraukset hakijalle, joka lentokoetta suorittaessaan antaa tarkastuslentäjälle vääriä tietoja hankkimastaan koulutuksesta ja lentokokemuksestaan yksityislentäjän lupakirjan saamiseksi. Näin ollen toimivaltaisen kansallisen siviili-ilmailuviranomaisen on määrättävä asianmukaisista täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteistä lupakirjan ja/tai lentopäiväkirjojen väärentämisen tapauksessa.
27.      Tässä yhteydessä kyseinen tuomioistuin pohtii, miten on tulkittava ARA.GEN.355 kohdan e alakohtaa, jonka mukaan toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarpeelliset täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet estääkseen vaatimusten täyttymättä jäämisen jatkumisen, sekä ARA.FCL.300 kohdan f kohtaa, jonka mukaan toimivaltaisen viranomaisen on kiellettävä hakijaa, joka on syyllistynyt teoriakokeessa vilppiin, osallistumasta muihin kokeisiin vähintään 12 kuukauden ajan.
28.      Se katsoo, että kun otetaan huomioon siviili-ilmailun turvallisuutta koskeva asetuksen N:o 1178/2011 tavoite, ei ole mitään perustetta suhtautua lentokokeessa tapahtuvaan vilppiin vähemmän tiukasti kuin teoriakokeessa tapahtuvaan vilppiin.
29.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, joka tukeutuu perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohtaan, pitää kuitenkin epäselvänä, onko riidanalainen kielto ilmaistava selvästi oikeussäännöllä. Nyt käsiteltävä asia liittyy nimittäin sellaisen henkilön perusoikeuskirjan 15 artiklassa suojattuun ammatilliseen vapauteen, joka aikoo käyttää tätä vapautta hankkimalla yksityislentäjän lupakirjan voidakseen suorittaa henkilöiden ilmakuljetuksia. Kyseinen tuomioistuin lisää, että oikeusvarmuuden periaatteen nojalla tämän kiellon pitäisi perustua suoraan asetuksen N:o 216/2008 tai asetuksen N:o 1178/2011 nimenomaiseen säännökseen. Näiden asetusten lentokoetta koskevissa säännöksissä, toisin kuin teoriakoetta koskevissa säännöksissä, ei anneta nimenomaisesti toimivaltaiselle viranomaiselle oikeutta määrätä tällaista kieltoa. Lisäksi kyseinen tuomioistuin muistuttaa unionin tuomioistuimen kuitenkin todenneen, että se, että lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävällä säädöksellä annetaan sen täytäntöönpanosta vastaaville viranomaisille harkintavaltaa, ei itsessään ole ristiriidassa ennakoitavuuden vaatimuksen kanssa, edellyttäen että tiettyjä mielivaltaisten toimien vastaisia takeita noudatetaan.(18)
30.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan EASA:n julkaiseman ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan selityksen mukaan täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteiden tyyppi riippuu sovellettavasta kansallisesta lainsäädännöstä ja voi käsittää esimerkiksi sakkoja tai toiminnan harjoittamista koskevan kiellon.(19) Se huomauttaa yhtäältä, että koska unionin asetus on suoraan sovellettava säädös, toimivaltaisen viranomaisen pitäisi soveltaa suoraan ARA.GEN.355 kohdan e alakohtaa. Toisaalta ilmailulain 6 §:n 2 momentin 5 kohdan ja 5 momentin mukaan kyseinen viranomainen voi toteuttaa hallintotoimia kieltojen tai rajoitusten asettamiseksi toiminnalle, joka koskee siviili-ilmailuhenkilöstön sertifiointia, jotta voidaan varmistaa unionin lainsäädännössä vahvistettujen siviili-ilmailun ja ilma-alusten turvallisuutta koskevien vaatimusten noudattaminen. Kyseiselle viranomaiselle annettu toimivalta ei kuitenkaan käsitä erityistä väliaikaista kieltoa, joka koskisi vilppiä lentokokeessa.
31.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii lisäksi, sovelletaanko tässä yhteydessä unionin oikeuden yleistä periaatetta, jonka mukaan yksityiset eivät saa vedota unionin oikeuteen vilpillisesti tai väärinkäyttönä pidettävällä tavalla.
32.      Kyseinen tuomioistuin johtaa siitä seuraavan tulkinnan: koska asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä VI olevan ARA.GEN.355 kohdan e alakohdassa annetaan toimivaltaiselle viranomaiselle oikeus toteuttaa tarpeelliset täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet ja koska teoriakokeen osalta ARA.FCL.300 kohdan f alakohdassa säädetään vilpillisen toiminnan seurauksena vähintään vuoden ajaksi määrättävästä kiellosta suorittaa koe uudelleen, systemaattiselta kannalta – jotta voidaan varmistaa asetuksen tavoitteet korkeasta siviili-ilmailun turvallisuuden tasosta yhdenmukaisesti kaikilla kokeiden ja taitojen osa-alueilla ja saada aikaan unionin oikeuden tehokas vaikutus – ei olisi perusteltua olla ulottamatta samoja täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteitä koskemaan myös lentokoetta.
33.      Tässä tilanteessa Augstākā tiesa (Senāts) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Jos osoitetaan, että hakija on toiminut vilpillisesti esittämällä tarkastuslentäjälle lentokokeen aikana väärennettyjä asiakirjoja käytännön koulutuksen hankkimisesta, voiko toimivaltainen kansallinen ilmailuviranomainen – – ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan perusteella väliaikaisesti evätä kyseiseltä henkilöltä oikeuden suorittaa uudelleen lentokoe yksityislentäjän lupakirjan saamiseksi ja saada yksityislentäjän lupakirja?
2)      Onko – – ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan selitystä, joka sisältyy [EASA:n] julkaisemaan asiakirjaan ”Hyväksyttävät vaatimusten täyttämisen menetelmät. Osa FCL” ja jonka mukaan täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteiden tyyppi riippuu sovellettavasta kansallisesta lainsäädännöstä ja voi käsittää esimerkiksi toiminnan harjoittamista koskevan kiellon, tulkittava siten, että siinä annetaan toimivaltaiselle viranomaiselle oikeus valita [ARA.FCL.300 kohdan f alakohtaan perustuvat] asianmukaiset rajoitukset, joilla saavutetaan [asetuksen N:o 1178/2011] tavoitteet, jos kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä erityisestä väliaikaisesta kiellosta, joka koskee lentokokeen suorittamista yksityislentäjän lupakirjan saamiseksi?
3)      Onko oikeusvarmuuden periaatteen ja perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaista tulkita – – ARA.FCL.300 kohdan f alakohtaa siten, että kyseisessä alakohdassa tarkoitettu teoriakokeen suorittamista koskeva väliaikainen kielto voidaan ulottaa koskemaan lentokokeen uusimista?”
34.      A, liikenneministeriö, Latvian ja Unkarin hallitukset sekä komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia. Unkarin hallitusta lukuun ottamatta ne osallistuivat 3.12.2025 pidettyyn istuntoon, jossa ne vastasivat unionin tuomioistuimen esittämiin suullisiin kysymyksiin.
IV     Asian tarkastelu
35.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on ratkaistava, onko hallintopäätös, jolla yksityislentäjän lupakirjan hakijalta evätään vuoden ajaksi oikeus suorittaa uudelleen lentokoe ja saada yksityislentäjän lupakirja, lainmukainen. Koska unionin oikeudessa tai kansallisessa oikeudessa ei ole säännöstä, jossa säädettäisiin nimenomaisesti tällaisesta kiellosta, se kysyy unionin tuomioistuimelta asetuksen N:o 1178/2011 liitteen VI kahden säännöksen, ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan ja ARA.FCL.300 kohdan f alakohdan, tulkinnasta.
36.      Tarkastelen ensin ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettavaa vastausta ja sitten kolmanteen kysymykseen annettavaa vastausta. En tarkastele toista kysymystä, jolla ei ole kohdetta, koska EASA:n lausunto ARA.GEN.355 kohdan e alakohdasta ei ole oikeudellisesti sitova.
37.      Esitän näin ollen ensimmäisessä osassa lainsäädäntökehyksen, johon ARA.GEN.355 kohdan e alakohta ja ARA.FCL.300 kohdan f alakohta kuuluvat. Toinen osa koskee riidanalaisen kiellon luonnehdintaa. Kolmannessa osassa otan kantaa ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan soveltamisen edellyttämään täsmällisyyteen. Lopuksi kannanottoni koskee perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan soveltamista.
A       ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan ja ARA.FCL.300 kohdan f alakohdan lainsäädäntökehys
38.      Nämä säännökset sisältyvät siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä annetun asetuksen N:o 1178/2011 liitteeseen VI. Kyse on unionin yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä annetun asetuksen N:o 216/2008 täytäntöönpanoasetuksesta.(20) Tässä liitteessä VI tai osassa ARA ilmoitetaan toimivaltaisia kansallisia viranomaisia koskevat vaatimukset lentomiehistön osalta. Siihen sisältyy luku GEN, johon sisältyy osana yleisiä vaatimuksia III jakso, joka koskee ”valvontaa, hyväksymistä ja täytäntöönpanoa”, ja erityisesti ARA.GEN.355 kohta. Liite VI sisältää seuraavaksi luvun FCL, joka on nimetty näin sen vuoksi, että se koskee ohjaamomiehistöä.(21) Sen II jaksossa esitetään toimivaltaisen viranomaisen velvoitteet, jotka koskevat lupakirjoja, kelpuutuksia ja hyväksymistodistuksia. Liitteen III jaksoon, jonka otsikko on ”Teoriakokeet”, sisältyy ARA.FCL.300, jossa säädetään näitä kokeita koskevista menettelyistä.
39.      ARA.FCL.300 kohdan f alakohdassa säädetään päätöksestä, joka toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä teoriakokeessa tapahtuvan vilpin tapauksessa ja jossa sen on kiellettävä hakijoita ”osallistumasta muihin kokeisiin vähintään 12 kuukauden ajan laskettuna sen kokeen päivämäärästä, jossa [hakijoiden] havaittiin toimineen vilpillisesti”.(22) Vastaavaa säännöstä ei ole lentokokeita koskevassa jaksossa.
40.      Asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä I olevassa FCL.030 kohdassa, jonka otsikko on ”Lentokoe”, säädetään, että ennen sitä on läpäistävä teoriakoe ja yleensä esitettävä koulutuksesta vastaavan organisaation tai henkilön suositus. Mielestäni siihen ei loogisesti sisälly mitään säännöstä, joka koskisi vilpillistä toimintaa lentokokeen aikana. Tätä koetta, jolla tarkoitetaan FCL.010 kohdan mukaan taidonnäytettä sekä mahdollisesti suullista kuulustelua, ei nimittäin voida läpäistä toimimalla vilpillisesti. Näin ollen hakija ei voi kokeen aikana johtaa tarkastuslentäjää harhaan riittävästä käytännön taitotasostaan.
41.      Ainoa ajateltavissa oleva vilpillinen toiminta koskee siis väärennystä. Unionin lainsäätäjä on ottanut sen huomioon vain siinä tapauksessa, että se paljastuu muun muassa lupakirjan saamisen jälkeen. Asetuksen N:o 1178/2011 liitteen VI luvussa FCL(23) olevan ARA.FCL.250 kohdan(24) a alakohdan 1 alakohdassa viitataan nimenomaan toimitettujen asiakirjatodisteiden väärentämiseen ja a alakohdan 2 alakohdassa lentopäiväkirjaa ja lupakirjaa tai todistusta koskevien tietojen väärentämiseen.
42.      Kyseessä on siis ainoa muu tämän luvun FCL säännös, joka koskee vilpillistä toimintaa. Siinä säädetään muun muassa lupakirjan rajoittamisesta, voimassaolon keskeyttämisestä tai peruuttamisesta. Kiellon kestoa ei ole määritelty. Myöskään lupakirjan rajoittamista tai voimassaolon keskeyttämistä koskevan päätöksen kestoa ei ole vahvistettu. Teoriassa tällainen lentokieltoa vastaava voimassaolon keskeyttäminen voisi siis olla ajallisesti rajoittamaton.
43.      Katson näin ollen, että asetuksessa N:o 1178/2011 ei ole tarkoitettu ennen lupakirjan saamista paljastunutta lentopäiväkirjan väärentämistä ja että jos lupakirja on jo myönnetty, toimivaltainen viranomainen tekee päätöksensä ”kohdan ARA.GEN.355 mukaisesti”,(25) kuten ARA.FCL.250 kohdassa täsmennetään.
44.      ARA.GEN.355 kohdan, jonka otsikko on ”Poikkeamahavainnot ja täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet – henkilöt”, tarkoituksena on määritellä menettely, jota henkilöihin sovellettavien vaatimusten täyttymisen varmistamisesta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on noudatettava, sellaisena kuin se on määritelty asetuksen N:o 1178/2011 liitteeseen VI sisältyvän ARA.GEN.300 kohdan a alakohdassa. ARA.GEN.355 kohdan e alakohta koskee nimenomaisesti tilannetta, jossa henkilöllä ei ole lupakirjaa. Siinä säädetään, että ”vaatimusten täyttymättä jäämisen havainneen toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarpeelliset täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet estääkseen vaatimusten täyttymättä jäämisen jatkumisen”. Vastaava ilmaisu on ARA.GEN.355 kohdan b alakohdan 2 alakohdassa,(26) kun lupakirja on myönnetty ja kun on todettu, ettei lupakirjan haltija ole täyttänyt vaatimuksia. Toimivaltaisella viranomaisella on siten oikeus toteuttaa toimenpiteitä niiden päätösten lisäksi, jotka koskevat lupakirjan käytön väliaikaista tai pysyvää rajoittamista tai peruuttamista.
45.      Riittääkö tässä yhteydessä ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan tulkinta, sellaisena kuin liikenneministeriö, Latvian ja Unkarin hallitukset sekä komissio sitä kannattavat, perusteeksi päätökselle kieltää lentokokeen uusiminen ja lupakirjan hankkiminen vuoden ajaksi? Väittääkö siis A perustellusti, että koska kansallisessa lainsäädännössä ei säädetä nimenomaisesti, että riidanalainen kielto voidaan määrätä, se on lainvastainen?
46.      Vastaus tähän ensimmäisessä ennakkoratkaisukysymyksessä esitettyyn kysymykseen edellyttää sen selvittämistä, koskeeko riidanalaisen hallintopäätöksen lainmukaisuuden tarkastelu luonteeltaan rikosoikeudellista(27) seuraamusta(28) vai ennalta ehkäisevää toimenpidettä unionin tuomioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen(29) Engel-kriteerien(30) soveltamista koskevan oikeuskäytännön valossa, kun otetaan huomioon, että perusoikeuskirjan selityksistä(31) käy ilmi, että perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdan mukaisesti sen 49 artiklassa vahvistetulla oikeudella on sama merkitys ja kattavuus kuin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa(32) vahvistetulla oikeudella. Epätäsmällinen säännös voi nimittäin olla perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä vahvistetun rikosoikeudellisen laillisuusperiaatteen(33) vastainen vain, jos siinä säädetään rikosoikeudellisesta seuraamuksesta (B). Jos perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdan ensimmäistä virkettä ei voida soveltaa, vastaus ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle olisi mielestäni annettava sen sijaan oikeusvarmuuden yleisen periaatteen perusteella (C).
B       Kieltopäätöksen luonnehdinta
47.      Unionin tuomioistuimen käytettävissä olevaan asiakirja-aineistoon liitetyssä riidanalaisessa päätöksessä todetaan, että ”edellä esitetyn perusteella on katsottava, että jos vilpillinen toiminta teoriakokeessa johtaa siihen, että hakijalle asetetaan vähintään 12kuukauden pituinen kielto suorittaa koe uudelleen, on oikeasuhteista määrätä hänelle vastaava seuraamus vilpillisestä toiminnasta ja virheellisten tietojen tarkoituksellisesta toimittamisesta tarkastuslentäjälle ennen lentokoetta eli vähintään 12 kuukauden pituinen kielto suorittaa lentokoe uudelleen ja hankkia lentolupakirja”.(34)
48.      Koska on kuitenkin selvää, että virasto toimi ARA.GEN.355 kohdassa määritellyissä puitteissa, tämä päätös on mielestäni toimenpide eikä seuraamus. Korostan myös, että ARA.GEN.355 kohdan ranskankielisessä versiossa [täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteistä] käytetyt ilmaisut ”actions correctives” (korjaavat toimenpiteet) tai ”mesures nécessaires de mise en application” (täytäntöönpanon varmistamiseksi tarpeelliset toimenpiteet) osoittavat selvästi, ettei niillä ole yhteyttä pakkokeinopäätökseen johtavaan menettelyyn. Vaikka näillä ilmaisuilla ei ole vastinetta useissa kieliversioissa italiankielistä versiota lukuun ottamatta ja vaikka englanninkielisessä versiossa käytetään ilmaisua ”enforcement measures”,(35) yhdyn komission istunnossa esittämään näkemykseen, jonka mukaan tällä ilmaisulla viitataan täytäntöönpanotoimenpiteisiin.(36)
49.      Tämä luonnehdinta ei kuitenkaan vapauta sen ratkaisemisesta, onko riidanalainen kielto luonteeltaan rikosoikeudellinen. Kuten komissio esitti istunnossa, tässä yhteydessä on aiheellista viitata Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 9.10.2018 antamaan päätökseen Seražin v. Kroatia,(37) joka koski tuomioistuimen huliganismista tuomitulle henkilölle määräämää urheilukilpailuihin osallistumista koskevaa kieltoa, johon liittyi velvollisuus antaa tietoja poliisille. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin, jolle asia oli saatettu Euroopan ihmisoikeussopimuksen seitsemännen lisäpöytäkirjan(38) 4 artiklan perusteella, jossa vahvistetaan ne bis in idem ‑periaate eli kaksoisrangaistavuuden kielto, tarkasteli tätä ulkopuolelle sulkemista koskevaa toimenpidettä Engel-kriteerien perusteella selvittääkseen, oliko kyseessä ”rikossyyte” ja ”rangaistus”.(39)
50.      Ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin viittaa Engel-kriteereihin perustuvaan perusoikeuskirjan 50 artiklan tulkintaa koskevaan vakiintuneeseen oikeuskäytäntöönsä, jota on sovellettu perusoikeuskirjan 49 artiklaan, sekä sen 3 kohtaan että sen 1 kohdan viimeiseen virkkeeseen, ja katsoo, että tämä oikeuskäytäntö olisi ulotettava koskemaan kyseisen määräyksen ensimmäistä virkettä, jossa vahvistetaan rikosoikeudellinen laillisuusperiaate.
51.      Näin ollen on palautettava mieleen, että ensimmäinen Engel-kriteereistä koskee rikkomisen oikeudellista luonnehdintaa kansallisessa oikeudessa, toinen rikkomisen luonnetta ja kolmas sen seuraamuksen ankaruutta, joka tekijälle voidaan määrätä.(40)
52.      Vaikka onkin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä arvioida näiden kriteerien valossa, onko A:lle määrätty kielto luonteeltaan rikosoikeudellinen perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, unionin tuomioistuin voi ennakkoratkaisun antaessaan kuitenkin tehdä täsmennyksiä ohjatakseen kansallista tuomioistuinta tulkinnassa.(41)
53.      Ensinnäkin ensimmäisestä kriteeristä, joka koskee rikkomisen oikeudellista luonnehdintaa kansallisessa oikeudessa, on todettava, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimittamista tiedoista ilmenee, että virasto toteutti toteamansa väärennyksen vuoksi hallintotoimen ilmailulain 6 §:n 5 momentissa säädetyin edellytyksin. Viraston toimintaa sääntelevän Latvian oikeuden mukaan pääasiassa kyseessä olevaa rikkomista pidetään näin ollen hallinnollisena rikkomuksena.(42)
54.      Tämän ratkaisuehdotuksen 51 kohdassa mainittujen kahden muun kriteerin perusteella on kuitenkin selvitettävä, onko pääasiassa kyseessä olevan kaltaisen kiellon soveltaminen luonteeltaan rikosoikeudellista.(43)
55.      Kyseisen kiellon luonnetta koskevasta toisesta kriteeristä on todettava, että se edellyttää sen tarkastamista, onko kyseisen toimenpiteen tarkoituksena olla etenkin rangaistus, mikä on luonteenomaista perusoikeuskirjan 49 artiklassa tarkoitetulle luonteeltaan rikosoikeudelliselle seuraamukselle, ilman että pelkästään se seikka, että sillä on myös ennaltaehkäisevä tarkoitus, olisi omiaan poistamaan sen luonnehtimisen rikosoikeudelliseksi seuraamukseksi. Rikosoikeudellisille seuraamuksille on näet luonteenomaista, että niillä pyritään sekä rankaisemaan lainvastaisesta menettelystä että ehkäisemään sitä ennalta.(44) Sitä vastoin toimenpide, joka rajoittuu vain kyseisestä rikkomisesta aiheutuneen vahingon korvaamiseen, ei ole luonteeltaan rikosoikeudellinen.(45)
56.      Kuten Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut,(46) käytännössä on vaikeaa erottaa selkeästi toisistaan varoittavaa vaikutusta, joka on osa seuraamusta, ja ennalta ehkäisemistä.
57.      Mielestäni päätöksestä Seražin v. Kroatia käy kuitenkin selvästi ilmi, että ennalta ehkäiseminen on otettava huomioon pikemminkin yleistä etua koskevana näkökohtana eli tulevien uhrien suojelun kannalta(47) kuin mahdollisia rikoksentekijöitä koskevana näkökohtana. Myöskään se, että toimenpiteestä aiheutuu asianomaiselle vahinkoa, ei muuta tätä arviointia.(48) Asetetun tavoitteen vuoksi se voidaan siis ulottaa koskemaan suoraan siviili-ilmailun turvallisuutta.(49)
58.      Vertailu päätökseen Seražin v. Kroatia, jonka kohteena on tuomioistuimen huliganismista tuomitulle henkilölle määräämä urheilukilpailuihin osallistumista koskeva kielto, johon liittyy velvollisuus antaa tietoja poliisille,(50) on näin ollen monesta syystä kiinnostava. Yhtäältä Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ei luonnehtinut tätä ulkopuolelle sulkemista koskevaa toimenpidettä ”rikosoikeudellisessa menettelyssä”(51) määrätyksi ”rangaistukseksi” siinä itsenäisessä merkityksessä, joka käsitteellä on Euroopan ihmisoikeussopimuksessa,(52) vaan ennaltaehkäiseväksi toimenpiteeksi, joka on toteutettu väkivallan vaaran toteutumisen estämiseksi. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin korosti pikemminkin yleisön suojelua kuin sitä, että henkilöä rangaistaan hänen aiemmasta väkivaltaisesta käyttäytymisestään urheilukilpailujen yhteydessä.(53)
59.      Toisaalta Euroopan ihmisoikeustuomioistuin viittasi päätöksessä Seražin v. Kroatia(54) oikeuskäytäntöönsä, joka koskee ajokortin välitöntä poisottamista tai väliaikaista ajokieltoa koskevaa hallinnollista menettelyä.(55) Tämä analogia on mielestäni merkityksellinen myös nyt käsiteltävässä asiassa. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi, että kukin näistä toimenpiteistä on liikenneturvallisuutta koskeva ennaltaehkäisevä toimenpide,(56) joka ei edellytä syyllisyyden tutkimista tai toteamista,(57) eikä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklassa tai seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artiklassa tarkoitettu rikossyyte.
60.      Tuon tässä esiin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön kaksi ominaispiirrettä, jotka vastaavat pääasiassa kyseessä olevan riidanalaisen kiellon ominaispiirteitä. Kyse on yhtäältä siitä, että kiellosta voidaan päättää riippumatta rikosoikeudellisesta menettelystä. Toisaalta se määrätään yleisen turvallisuuden vaatimusten täyttämiseksi nopeasti ja rajoitetuksi ajaksi.
61.      Saman yleiseen etuun perustuvan logiikan mukaan myös unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöllä, joka koskee taloudellisten toimijoiden väliaikaista poissulkemista yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä,(58) on mielestäni vertailun vuoksi merkitystä.
62.      Unionin tuomioistuin on myös yleisemmin katsonut, että se, että kyseessä oleva toimenpide ei koske suurta yleisöä vaan tiettyä sellaisten adressaattien ryhmää, joiden on sen vuoksi, että ne harjoittavat unionin oikeudessa erityisesti säänneltyä toimintaa, täytettävä unionin oikeudessa asetetut edellytykset, voi puhua sen puolesta, ettei kyseisellä toimenpiteellä ole tarkoitus rangaista, ja siis vaikuttaa osaltaan sen toteamiseen, ettei kyseinen toimenpide ole luonteeltaan rikosoikeudellinen, kunhan tällä toimenpiteellä vain evätään sen adressaatilta tietyt sille unionin oikeudessa annetut oikeudet sillä perusteella, että toimivaltainen hallintoviranomainen on katsonut, että näiden oikeuksien myöntämisedellytykset eivät enää täyty.(59)
63.      Nyt käsiteltävässä asiassa tämä on sekä riidanalaisen kiellon, jolla evätään vuoden ajaksi oikeus lentokokeen uudelleen suorittamiseen ja lupakirjan saamiseen, että päätöksen, jota sillä täydennetään, eli lentokokeen tulosten mitätöimisen tarkoitus.
64.      On vielä niin, että jos unionin tuomioistuin kuitenkin katsoisi tarpeelliseksi tarkastella kolmatta Engel-kriteeriä,(60) olisi todettava, että viraston ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan perusteella määräämällä riidanalaisella kiellolla ainoastaan evätään A:lta rajoitetuksi ajaksi mahdollisuus lupakirjan saamiseen.(61) Katson näin ollen, ettei tämä kielto ole erityisen ankara.
65.      Näin ollen ehdotan, että unionin tuomioistuin toteaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön(62) mukaisesti, että riidanalainen kielto ei ole sen oikeuskäytännössä tarkoitettu rikosoikeudellinen toimenpide, koska sillä pyritään estämään lupakirjojen hankkimisen yhteydessä tapahtuvia sääntöjenvastaisuuksia, jotka vaarantavat vakavasti lentoturvallisuuden ilmailun alalla. Lentoturvallisuuden(63) takaaminen lupakirjan hakijalle ja kaikille alan toimijoille on perusteena sille, että hakijan nuhteettomuuden ja luotettavuuden osalta täytetään korkea vaatimustaso.(64) Näiden normien rikkomisesta määrättävä kielto on nähdäkseni erityinen hallinnollinen keino, joka on erottamaton osa lupakirjojen myöntämis- ja uusimisjärjestelmää ja jolla pyritään estämään suuronnettomuuksien riskit ilmatilassa.
66.      Vaikka mielestäni on katsottava, ettei tämä kielto ole seuraamus ja että se ei ole luonteeltaan rikosoikeudellinen, ehdotan, että päätökseen Seražin v. Kroatia perustuvan arvioinnin mukaisesti unionin tuomioistuin laajentaa oikeuskäytäntöään, jonka mukaan seuraamus – myös muu kuin rikosoikeudellinen – voidaan määrätä vain siinä tapauksessa, että sillä on selvä ja yksiselitteinen oikeudellinen perusta.(65) Koska riidanalaisessa kiellossa kielletään oikeuden käyttäminen, on pohdittava oikeusvarmuuden yleisen periaatteen kannalta, annetaanko ARA.GEN.355 kohdan e alakohdassa tälle kiellolle riittävä oikeusperusta,(66) kun asetuksen N:o 1178/2001 11 b artiklan 6 kohdassa säädetään, että toimivaltaisen viranomaisen valtuuttaman henkilöstön on toteutettava 5 kohdassa tarkoitetut tehtävät, muun muassa toteutettava ”toimenpiteitä täytäntöönpanon varmistamiseksi”, kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä noudattaen.
C       ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan soveltamisen edellyttämä täsmällisyys
67.      Kun otetaan huomioon mahdollisten vaatimusten täyttymättä jäämistä koskevien tilanteiden moninaisuus,(67) vaikuttaa ensi näkemältä johdonmukaiselta, että viittaamatta kansallisiin säännöksiin ARA.GEN.355 kohdan e alakohdassa annetaan toimivaltaiselle viranomaiselle täysi harkintavalta valita tarpeelliset toimenpiteet sen estämiseksi, että ”henkilöön, [jolla ei ole lupakirjaa ja] johon sovelletaan [asetuksen N:o 216/2008] ja sen täytäntöönpanosääntöjen vaatimuksia”, sovellettavien vaatimusten täyttymättä jääminen jatkuisi. Jos henkilöllä on lupakirja, vaatimusten täyttymättä jäämistä on helpompi käsitellä, minkä vuoksi ARA.FCL.250 kohta on hyvin täsmällinen.
68.      Yhdyn näin ollen esitettyihin näkemyksiin, joiden mukaan on otettava huomioon siviili-ilmailun turvallisuuden erityispiirteet ja niiden tilanteiden moninaisuus, joiden on kuuluttava asetuksen N:o 1178/2011 soveltamisalaan. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tavoin on myös korostettava käsiteltävien kysymysten teknistä luonnetta ja kansallisten viranomaisten roolia.(68)
69.      Siltä osin kuin kyse on kansallisten tuomioistuinten roolista vastaavalla alalla eli tieturvallisuuden alalla Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on edellä 59 kohdassa mieleen palautetussa oikeuskäytännössään kuitenkin viitannut kansallisessa oikeudessa säädettyihin oikeussuojakeinoihin(69). Tästä seuraa, että kyse ei ole yleisistä säännöksistä.
70.      Näin ollen on tutkittava seuraavaa kysymystä ARA.GEN.355 kohdan e alakohdan täsmällisyydestä: kun määrätään hallinnollinen toimenpide, jolla väliaikaisesti kielletään henkilöä käyttämästä oikeutta tai evätään oikeus, täyttääkö ARA.GEN.355 kohdan e alakohta, jonka mukaan ”vaatimusten täyttymättä jäämisen havainneen toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarpeelliset täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet estääkseen vaatimusten täyttymättä jäämisen jatkumisen”, ennakoitavuuden ja oikeusvarmuuden vaatimukset oikeusvaltiossa?
71.      Se, että käytännössä riidanalainen kielto on samankaltainen kuin teoriakokeen tapauksessa säädetty kielto, ei takaa, että ilman nimenomaista säännöstä tehtäisiin samanlainen päätös. Kun otetaan huomioon ARA.FCL.300 kohdan f alakohdan rajoitettu soveltamisala ja asetuksen N:o 1178/2011 merkityksellisten säännösten keskinäinen suhde,(70) mielestäni analoginen soveltaminen ei näin ollen ole mahdollista.
72.      Asiayhteyden osalta huomautan, että asetuksen 2018/1139 voimaantulon jälkeen(71) ARA.GEN.355 kohdan e alakohtaa ei ole muutettu. Tietääkseni myöskään vilppiä tai vilpillistä toimintaa koskevia uusia säännöksiä ei ole annettu.
73.      Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan oikeusvarmuuden periaate edellyttää yhtäältä, että oikeussäännöt ovat selviä ja täsmällisiä, ja toisaalta, että niiden soveltaminen on yksityisten ennakoitavissa, erityisesti, jos niistä voi aiheutua epäedullisia seurauksia. Mainittu periaate edellyttää erityisesti, että säännöstön perusteella ne, joita asia koskee, voivat saada selville tarkasti, minkä laajuisia sillä niille asetetut velvoitteet ovat, ja voivat yksiselitteisesti saada tiedon oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan ja ryhtyä niiden johdosta asianmukaisiin toimenpiteisiin.(72)
74.      On kuitenkin korostettava, että unionin tuomioistuin on tietyin edellytyksin hyväksynyt oikeusvarmuuden periaatteen mukautukset, kun unionin lainsäätäjä on antanut abstraktin oikeussäännön.(73) Tässä tapauksessa on selvää, ettei unionin lainsäätäjä voi määrittää etukäteen kaikkia konkreettisia tilanteita, joissa vaatimuksia ei täytetä. ARA.GEN.355 kohdan e alakohdassa sen täytäntöönpanosta vastaaville viranomaisille annetun harkintavallan laajuus ja sen käyttämistapa pitäisi kuitenkin määritellä riittävän selvästi, erityisesti silloin, kun on kyse väärennyksestä lupakirjan saamiseksi, kun otetaan huomioon kyseessä oleva hyväksyttävä tavoite, jotta mielivaltaisilta toimilta voidaan antaa asianmukaista suojaa.(74) Ilmailulain 6 §:n 5 momentti ei ole tässä suhteessa täsmällinen.
75.      Kun siis A esitti väärennetyn lentopäiväkirjan, hän oli niiden oikeuksien vuoksi, joita hän aikoi käyttää, ja tarkastuslentäjän FCL.1030 kohdassa(75) asetetun vaatimuksen mukaisesti hänelle esittämien tietojen vuoksi täysin tietoinen siitä, että hän rikkoisi yksityislentäjän kelpuutusta koskevaa säännöstöä.(76) Sovellettavien unionin säännösten ja kansallisten säännösten nykytilassa hän ei kuitenkaan voi tietää tarkasti, mikä viraston päätös voisi olla, kuten ei myöskään mahdollisen syytteen nostamista ja ajamista koskevassa tilanteessa.(77)
76.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ensimmäiseen kysymykseen vastaamiseksi ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin toteaa, että olisi annettava täsmällisiä kansallisia säännöksiä, joilla selvennetään viranomaisen lupakirjan hakijan osalta toteuttaman toimenpiteen luonnetta ja kestoa ARA.GEN.355 kohdan e alakohdassa tarkoitetussa vaatimusten täyttymättä jäämisen tapauksessa, kuten tapauksessa, jossa esitetään väärennetty lentopäiväkirja. Tältä osin huomautan, että jotkin jäsenvaltiot(78) ovat panneet täytäntöön ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mainitsemaan asiakirjaan ”Hyväksyttävät vaatimusten täyttämisen menetelmät. Osa FCL” sisältyvän EASA:n suosituksen.(79)
D       Perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan soveltaminen
77.      Tähän määräykseen viitataan kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä erityisessä asiayhteydessä. Muistutan, että riidanalaisesta kiellosta Latviassa(80) aiheutuneen vahingon osalta A väittää, että kyseinen kielto rajoittaa perusoikeuskirjan 15 artiklassa vahvistettua ammatillista vapautta, koska hän ei ole voinut harjoittaa yksityislentäjän tai lennonopettajan/tarkastuslentäjän toimintaa. Kuten yhtäältä komissio, Latvian hallitus ja liikenneministeriö ovat muistuttaneet, FCL.010 kohdan mukaan ”yksityislentäjällä” tarkoitetaan ”ohjaajaa, jonka lupakirja ei oikeuta toimimaan ilma-aluksen ohjaajana korvausta vastaan, lukuun ottamatta tässä osassa (FCL) määriteltyä koulutus- tai tarkastuslentotoimintaa”. Se, ettei yksityislentäjille makseta korvausta, vahvistetaan FCL.205.A kohdassa.(81) Kuten toisaalta liikenneministeriö korosti istunnossa, yksityislentäjän lupakirjan myöntämiseen tähtäävä lentokoulutus koskee asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä I olevan J luvun 2 jakson FCL.915.FI kohdassa tarkoitettua erityistä kelpuutusta.(82) Se eroaa yksityislentäjän lupakirjasta, mikä mielestäni on perusteena FCL.010 kohdassa käytetylle ilmaisulle ”lukuun ottamatta”. Näin ollen katson, ettei kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen ole tarpeen vastata.
78.      Lisäksi nyt käsiteltävässä asiassa A:n tunnustamasta vilpillisestä toiminnasta on todettava, että vaikka asetuksessa N:o 1178/2011 ei ole säännöksiä, jotka koskisivat seuraamuksia siitä, että yksityislentäjän lupakirjan hakija syyllistyy väärinkäyttöön, on mielestäni aiheellista muistuttaa, että yleisestä oikeusperiaatteesta, jonka mukaan yksityiset eivät saa vedota unionin oikeuteen vilpillisesti tai väärinkäyttönä pidettävällä tavalla,(83) seuraa, että jäsenvaltion on evättävä – vaikka kansallisessa oikeudessa ei säädettäisi tällaisesta epäämisestä – unionin oikeuden säännöksiin perustuva etu silloin, kun henkilö ei vetoa näihin säännöksiin niiden tavoitteiden toteuttamiseksi vaan saadakseen hänelle unionin oikeudessa annetun edun silloin, kun tavoitellun edun saamisen unionin oikeudessa säädetyt objektiiviset edellytykset täyttyvät vain muodollisesti.(84)
79.      Vaikka jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi näin ollen yksityislentäjän lupakirjan myöntämisen osalta kieltäytyä antamasta väärinkäytön perusteella vaikutuksia väärennetyn lentopäiväkirjan esittämiselle lentokokeen suorittamista varten, se ei voi ARA.FCL.300 kohdan f alakohtaa vastaavan täsmällisen kansallisen lainsäädännön puuttuessa perustella sitä, että tämän kieltäytymisen lisäksi määrätään kielto suorittaa lentokoe uudelleen ja saada yksityislentäjän lupakirja ennen vuoden määräajan päättymistä.
V       Ratkaisuehdotus
80.      Kaiken edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Augstākā tiesan (Senāts) esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
Jos ennen yksityislentäjän lupakirjan myöntämistä lentopäiväkirja paljastuu väärennetyksi, siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 nojalla 3.11.2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1178/2011, sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.2016 annetulla komission asetuksella (EU) 2016/539, liitteessä VI olevan ARA.GEN.355 kohdan e alakohtaa
on tulkittava siten, että
siinä ei anneta toimivaltaiselle viranomaiselle oikeutta määrätä yksityislentäjän lupakirjan hakijalle asetuksen N:o 1178/2011, sellaisena kuin se on muutettuna, liitteessä VI olevan ARA.FCL.300 kohdan f alakohdassa tarkoitettua kieltoa vastaavaa kieltoa ilman, että tästä kiellosta säädetään nimenomaisesti kansallisessa lainsäädännössä. Kunkin jäsenvaltion on määritettävä asianmukaiset toimenpiteet riittävän täsmällisesti.
1      Alkuperäinen kieli: ranska.
2      Siviili-ilmailun lentomiehistöä koskevien teknisten vaatimusten ja hallinnollisten menettelyjen säätämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2008 nojalla 3.11.2011 annettu komission asetus (EUVL 2011, L 311, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 6.4.2016 annetulla komission asetuksella (EU) 2016/539 (EUVL 2016, L 91, s. 1; jäljempänä asetus N:o 1178/2011).
3      Jäljempänä perusoikeuskirja.
4      Yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamisesta sekä neuvoston direktiivin 91/670/ETY, asetuksen (EY) N:o 1592/2002 ja direktiivin 2004/36/EY kumoamisesta 20.2.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EUVL 2008, L 79, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 5.1.2016 annetulla komission asetuksella (EU) 2016/4 (EUVL 2016, L 3, s. 1) (jäljempänä ”asetus N:o 216/2008”). Asetus N:o 216/2008 korvattiin 11.9.2018 alkaen yhteisistä siviili-ilmailua koskevista säännöistä ja Euroopan unionin lentoturvallisuusviraston perustamisesta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2111/2005, (EY) N:o 1008/2008, (EU) N:o 996/2010, (EU) N:o 376/2014 ja direktiivien 2014/30/EU ja 2014/53/EU muuttamisesta sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EY) N:o 552/2004, (EY) N:o 216/2008 ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3922/91 kumoamisesta 4.7.2018 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2018/1139 (EUVL 2018, L 212, s. 1) (ks. 139 artikla).
5      Yhdistyneiden kansakuntien sopimuskokoelma, osa 15, s. 295, nro 102; jäljempänä Chicagon yleissopimus.
6      Ks. suhteesta Chicagon yleissopimukseen asetuksen N:o 216/2008 johdanto-osan kolmas perustelukappale.
7      ”FCL”, joka vastaa englanninkielistä ilmaisua ”Flight Crew License”, tarkoittaa ohjaamomiehistön lupakirjaa. Ks. asetuksen N:o 1178/2011 2 artiklan 1 alakohta.
8      PPL:llä viitataan englanninkieliseen ilmaisuun ”private pilot licence”.
9      Ks. asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä I olevaan A lukuun sisältyvässä FCL.010:ssä, jonka otsikko on ”Määritelmät” (jäljempänä FCL.010 kohta), annettu määritelmä: ”’ilma-aluksen päälliköllä’ (PIC)” tarkoitetaan ”ohjaajaa, jolla on ylin käskyvalta ja vastuu lennon turvallisuudesta”.
10      Tämä liite vastaa osaa ”ARA”, jolla viitataan ilmaisuun ”Authority Requirements for Aircrew”.
11      Ilmaisulla ”GEN” viitataan englanninkieliseen sanaan ”General”, joka tarkoittaa yleistä.
12      Jäljempänä ARA.GEN.355 kohta.
13      Jäljempänä ARA.FCL.300 kohta.
14      Latvijas Vēstnesis, 1994, nro 123.
15      PPL(A):lla viitataan englanninkieliseen ilmaisuun ”private pilot licence aeroplanes”, joka tarkoittaa yksityislentäjän lupakirjaa lentokoneita varten (ks. asetuksen N:o 1178/2011 liitteen I luvussa C olevan 2 jakson FCL.205.A kohta ja sitä seuraavat kohdat). Jäljempänä yksityislentäjän lupakirja.
16      FCL.010 kohdan mukaan ”yksinlentoajalla” tarkoitetaan ”lentoaikaa, jona lento-oppilas on yksin ilma-aluksessa”.
17      Liikenneministeriö korostaa lisäksi, että A on toiminnallaan syyllistynyt asiakirjaväärennykseen ja antanut tietoisesti vääriä tietoja, eikä hän ole tehnyt yhteistyötä valvontaviranomaisen kanssa, vaan on vältellyt tutkintaa ja jättänyt noudattamatta valvontaviranomaisen määräyksiä.
18      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa 16.2.2022 annettuun tuomioon Puola v. parlamentti ja neuvosto (C‑157/21, EU:C:2022:98, 321 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
19      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa asiakirjaan, jonka otsikko on ”Hyväksyttävät vaatimusten täyttämisen menetelmät. Osa FCL”. Se on saatavilla englanniksi osoitteessa https://www.easa.europa.eu/en/document-library/easy-access-rules/online-publications/easy-access-rules-aircrew-regulation-eu-no?page=24&kw=LAPL#_Toc256000674.
20      Ks. asetuksen N:o 216/2008 7 artiklan 2 kohta ja sen liite III, jossa vahvistetaan kyseisessä artiklassa tarkoitetut lentolupakirjoja koskevat keskeiset vaatimukset. Ks. myös asetuksen johdanto-osan seitsemäs perustelukappale, joka koskee unionin asettamien vaatimusten yhdenmukaisuutta Chicagon yleissopimuksessa asetettujen standardien ja suositeltujen käytäntöjen kanssa.
21      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 7.
22      Yhdysvaltojen lainsäädännössä säädetään samanlaisesta määräajasta. Ks. liittovaltion säännöstön (Code of Federal Regulations) 61.37 §, joka sisältyy 14 osastoon, joka koskee Federal Aviation Administrationia (liittovaltion ilmailuhallinto), saatavilla osoitteessa https://www.ecfr.gov/current/title-14/chapter-I/subchapter-D/part-61/subpart-A/section-61.37. Ks. myös Australian lainsäädännöstä vuoden 1988 siviili-ilmailuasetuksen (Civil Aviation Regulations 1988) 298A §:n 5 momentin a ja b kohta, saatavilla osoitteessa https://www.legislation.gov.au/F1997B00935/latest/text.
23      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 38 kohta.
24      Jäljempänä ARA.FCL.250 kohta.
25      Ks. ARA.GEN.355 kohdan, joka koskee sitä, että henkilö, jolla on lupakirja, ei täytä sovellettavia vaatimuksia, a ja b alakohta.
26      ARA.GEN.355 kohdan b alakohdan 2 alakohdassa todetaan, että ”kun poikkeamahavainto on tehty, toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava asia. Jos poikkeamahavainto varmistuu, sen on – – toteutettava muut tarpeelliset täytäntöönpanon varmistamistoimenpiteet estääkseen vaatimusten täyttymättä jäämisen jatkumisen”.
27      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmensi, että luonnehdinta rangaistusluonteiseksi seuraamukseksi oli hyväksytty muutoksenhakuasteessa tuomiossa, jota liikenneministeriön valituksessa kritisoitiin. Ks. edellä 24 kohta.
28      Tätä ilmaisua käytetään asetuksen N:o 216/2008 68 artiklassa.Asetuksen englanninkielisessä versiossa käytetään ilmaisua ”penalties for infringement”. Käsitettä ”infringement” käytetään myös asetuksen N:o 216/2008 10 artiklan 4 kohdassa, jossa säädetään komission, EASA:n ja jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta. Tämä artikla on korvattu 11.9.2018 alkaen asetuksen 2018/1139 62 artiklan 9 kohdalla. On lisättävä, että muissa yhteyksissä käsite ”seuraamus” voi kattaa myös hallintopäätöksen.
29      Jäljempänä Euroopan ihmisoikeustuomioistuin.
30      Ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 8.6.1976, Engel ym. v. Alankomaat (CE:ECHR:1976:0608JUD000510071, 82 kohta).
31      EUVL 2007, C 303, s. 17.
32      Roomassa 4.11.1950 allekirjoitettu yleissopimus (jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus). Ks. tuomio 5.12.2017, M.A.S. ja M.B. (C‑42/17, EU:C:2017:936, 53 ja 54 kohta).
33      Ks. sovellettavista periaatteista mm. tuomio 29.7.2024, Belgian Association of Tax Lawyers ym. (C‑623/22, EU:C:2024:639, 38–45 oikeuskäytäntöviittauksineen) sekä niiden soveltamisesta asetukseen tuomio 20.12.2017, Vaditrans (C‑102/16, EU:C:2017:1012, 55–58 kohta). Ks. myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7 artiklan 1 kappaleeseen ja perusoikeuskirjan 49 artiklan 1 kohtaan sisältyvää rikosoikeudellista laillisuusperiaatetta koskevista yleisistä huomioista julkisasiamies Spielmannin ratkaisuehdotus Alchaster II (C‑743/24, EU:C:2025:88, 47 ja 48 kohta, erityisesti analogian kiellosta, sekä 52 ja 53 kohta).
34      Kursivointi tässä.
35      Täysin vastaava ilmaisu on esimerkiksi espanjan-, saksan-, liettuan- tai puolankielisissä versioissa, jotka olen voinut tarkistaa. Latvian hallitus ja liikenneministeriö ovat esittäneet samansuuntaisia huomautuksia.
36      Ks. tästä asetuksen N:o 1178/2011 11 b artiklan 5 kohdan f alakohta, jossa säädetään, että toimivaltaisen viranomaisen hyväksymis- tai valvontatehtäviin valtuuttamalla henkilöllä on oltava valtuudet toteuttaa tai käynnistää tarpeen mukaan ”toimenpiteitä täytäntöönpanon varmistamiseksi”. Ks. myös vertailun vuoksi Yhdysvaltojen lainsäädännöstä liittovaltion ilmailuviranomaisen määräyksen 2150.3C (Order 2150.3C) 9 luvun 6 kohdan g alakohdan 6 alakohta (syyskuun 2018 versio, saatavilla osoitteessa https://www.faa.gov/documentLibrary/media/Order/FAA_Order_2150.3C_with_CHG_1.pdf), jossa käytetään ilmaisua ”corrective action”, jonka määritelmä vastaa korjaavia toimenpiteitä (ks. 5 luvun 1 kohta ja 4 kohdan d alakohta) eikä 9 luvun 4 kohdassa tarkoitettuja seuraamuksia, koska kyse on toimenpiteistä, jotka toteutetaan nopeasti muiden säännösten rikkomisten estämiseksi.
37      CE:ECHR:2018:1009DEC001912015; jäljempänä päätös Seražin v. Kroatia.
38      Lisäpöytäkirja allekirjoitettiin Strasbourgissa 22.11.1984; jäljempänä seitsemäs lisäpöytäkirja.
39      Ks. päätös Seražin v. Kroatia (62–65 kohta).
40      Ks. tuomio 20.3.2018, Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, 26 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 1.8.2025, BAJI Trans (C‑544/23, EU:C:2025:614, 63 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; jäljempänä tuomio BAJI Trans).
Ks. myös päätös Seražin v. Kroatia (65 §), jossa Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tutki ”kyseessä olevan rikkomisen tai toimenpiteen”.
41      Ks. tuomio BAJI Trans (64 kohta).
42      Se on erotettava rikokseksi luokitellusta teosta, joka oli perusteena rinnakkaisille syytetoimille. Unionin tuomioistuimelle toimitetusta riidanalaisesta päätöksestä (6 kohta) käy ilmi, että rikosoikeudellinen menettely aloitettiin 22.2.2018 rikoslain (Krimināllikumsin) 275 §:n 2 momentin nojalla. Kuten liikenneministeriö täsmensi istunnossa toistetuissa kirjallisissa huomautuksissaan, Riian syyttäjä (Latvia) totesi 8.10.2020 tekemällään päätöksellä, että A oli tehnyt rikoslain 275 §:n 1 momentissa tarkoitetun rikoksen käyttämällä väärennettyä lentopäiväkirjaa (logbook), joka antoi oikeuden saada yksityislentäjän lupakirja. A vahvisti rikostuomion antamisen.
43      Ks. mm. tuomio BAJI Trans (66 kohta). Ks. myös päätös Seražin v. Kroatia (65 kohta), jossa muistutetaan, että toinen ja kolmas kriteeri ovat vaihtoehtoisia eivätkä välttämättä kumulatiivisia, mutta tämä ei kuitenkaan sulje pois kumulatiivista lähestymistapaa, jos kunkin kriteerin erillisen tarkastelun perusteella ei voida tehdä selvää päätelmää siitä, onko kyseessä rikossyyte.
44      Tämä käsite on mielestäni ymmärrettävä siten, että sillä tarkoitetaan varoittavaa vaikutusta muille henkilöille, jotka yrittävät tehdä rikoksia. Ks. julkisasiamies Campos Sánchez-Bordonan ratkaisuehdotuksen Menci (C‑524/15, EU:C:2017:667) 113 kohta, johon viitataan 20.3.2018 annetussa tuomiossa Menci (C‑524/15, EU:C:2018:197, 31 kohta).
45      Ks. tuomio BAJI Trans (67 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
46      Ks. päätös Seražin v. Kroatia (82 kohta).
47      Ks. päätös Seražin v. Kroatia, 82 kohta: ”Vaadittu kantajaan kohdistettu toimenpide oli ensisijaisesti ennaltaehkäisevä siinä mielessä, että sen tarkoituksena oli poistaa mahdollisuus väkivaltaiseen käyttäytymiseen yleisen turvallisuuden vuoksi.” Ks. myös Euroopan neuvoston oikeudellisen yhteistyön komitean 54. kokouksen raportti, joka edelsi ministerikomitean suositusta nro (91)1 hallinnollisista seuraamuksista (s. 57).
48      Ks. vastaavasti brittiläisen tuomarin lausunto päätöksessä Seražin v. Kroatia (52 ja 53 kohta).
49      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 65 kohta. Vertailukohtana voidaan esittää ammatinharjoittamisen kiellon osalta myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 4.6.2019 antama tuomio Rola v. Slovenia (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, 60–66 kohta), joka koskee selvittäjän toimiluvan peruuttamista maksukyvyttömyysmenettelyissä, koska sillä pyritään takaamaan yleisön luottamus erityisasemassa olevaan ammattiin. Tätä rahoitusliiketoimia koskevassa laissa säädettyä toimenpidettä, joka määrätään täysin erillään tavanomaisesta rangaistuksen määräämismenettelystä, ei pidetty rangaistuksena siinä itsenäisessä merkityksessä, joka sillä on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 7 artiklassa.
50      Kyseessä on asianomaisen henkilön velvollisuus ilmoittautua poliisiasemalla silloin, kun kyseinen urheilukilpailu järjestetään, ilmoittaakseen poliisille, missä hän on tapahtuman aikana ja kahden tunnin kuluttua sen päättymisestä. Ks. päätös Seražin v. Kroatia (76 kohta).
51      Ks. päätös Seražin v. Kroatia (62, 64, 88 ja 91 kohta).
52      Ks. seitsemännen lisäpöytäkirjan 4 artikla.
53      Ks. päätös Seražin v. Kroatia (70, 79 ja 82 kohta).
54      Ks. päätös Seražin v. Kroatia (erityisesti 82 kohta).
55      Ks. tuomio 28.10.1999, Escoubet v. Belgia (CE:ECHR:1999:1028JUD002678095; jäljempänä tuomio Escoubet v. Belgia) ja päätös 14.12.1999, Mulot v. Ranska (CE:ECHR:1999:1214DEC003721197; jäljempänä päätös Mulot v. Ranska), jotka koskivat ensimmäisessä asiassa syyttäjän ja toisessa asiassa prefektin toteuttamia toimenpiteitä sen perusteella, että poliisiviranomaiset olivat todenneet tieliikennelain säännöksiä rikotun.
56      Tuomiossa Escoubet v. Belgia (37 kohta), johon viitataan päätöksessä Seražin v. Kroatia (82 kohta), Euroopan ihmisoikeustuomioistuin toteaa toimenpiteen luonteesta, että kyseessä oleva kansallinen säännöstö ”ei edellytä syyllisyyden tutkimista tai toteamista ja että sen soveltaminen on täysin riippumaton myöhemmin mahdollisesti toteutettavista rikosoikeudellisista menettelyistä. Ajokortin välitön poisottaminen on liikenneturvallisuutta koskeva ennaltaehkäisevä toimenpide, jonka tarkoituksena on poistaa väliaikaisesti yleisestä liikenteestä kuljettaja, joka näyttää aiheuttavan mahdollisesti vaaraa muille tienkäyttäjille. Sitä on tarkasteltava rinnakkain ajokortin myöntämismenettelyn kanssa, jonka hallinnollinen luonne on kiistaton ja jonka tarkoituksena on varmistaa, että henkilöllä on tarvittavat valmiudet ja kelpoisuus ajaa yleisessä liikenteessä. Ajokortin välitöntä poisottamista on pidettävä turvaamistoimenpiteenä, jonka välitön soveltaminen on perusteltua sen kiireellisyyden vuoksi ja jonka tarkoituksena ei ole rankaiseminen. Ajokortin poisottamista koskeva toimenpide eroaa ajokiellosta, jonka rikostuomioistuimet määräävät rikosasiassa nostettuun syytteeseen liittyvän menettelyn päätteeksi. Tällaisessa tilanteessa rikostuomioistuin arvioi rikoksen tunnusmerkistön täyttävät teot, jotka voivat johtaa ajokieltoon, luonnehtii ne ja määrää ajokiellon asianmukaiseksi katsomakseen ajaksi ensisijaisena seuraamuksena tai oheisseuraamuksena (tuomio 23.9.1998, Malige v. Ranska, CE:ECHR:1998:0923JUD002781295, 38 kohta).”
57      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 56 ja päätös Mulot v. Ranska (2 kohta). Ks. päätöksen Seražin v. Kroatia osalta 78 ja 81 kohta.
58      Ks. tuomio 5.6.2012, Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, 40 kohta).
59      Ks. tuomio BAJI Trans (69 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
60      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 43.
61      Ks. analogisesti tuomio 5.6.2012, Bonda (C‑489/10, EU:C:2012:319, 43 kohta). Ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännöstä tämän ratkaisuehdotuksen 60 kohta ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 4.6.2019, Rola v. Slovenia (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, 66 kohta, joka koskee pysyvää toimenpidettä, joka ei haittaa muun toiminnan harjoittamista).
62      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 58 ja 59 kohta.
63      Ks. tästä tavoitteesta asetuksen N:o 216/2008 2 artiklan 1 kohta. Lisäksi kyseisen asetuksen liitteessä III olevassa 1.d.1 alakohdassa säädetään, että ”lentäjän on hankittava ja ylläpidettävä tehtäviinsä ilma-aluksessa tarvittavat käytännön taidot. Taitojen on oltava oikeassa suhteessa toiminnan tyyppiin liittyviin riskeihin.” Ks. yksinlentojen osalta tämän ratkaisuehdotuksen 25 kohta.
64      FCL.010 kohdan mukaan ”hyvällä ilmailutavalla” tarkoitetaan ”harkintakyvyn ja pitkälle kehitetyn tiedon, taidon ja asenteiden johdonmukaista käyttöä lennon tavoitteiden saavuttamiseksi”. Vrt. asetuksen N:o 216/2008 liitteessä III olevan 1.a.1 alakohta.
65      Ks. vastaavasti tuomio 28.10.2010, SGS Belgium ym. (C‑367/09, EU:C:2010:648, 61 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
66      Huomautan, että tuomiossa Escoubet v. Belgia sekä päätöksessä Mulot v. Ranska ja päätöksessä Seražin v. Kroatia kyseessä olleesta ennaltaehkäisevästä toimenpiteestä säädettiin nimenomaisesti laissa.
67      Ks. tästä asetuksen N:o 216/2008 johdanto-osan 11 perustelukappale, ja käytännössä voidaan tuoda esiin tietyt pääasiaan liittyvät seikat (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 21 ja 25 kohta): koulutusorganisaation hyväksynnän puuttuminen, erilaiset lentopäiväkirjan väärentämiset, koulutuksen järjestäminen useissa jäsenvaltioissa (esimerkiksi koulutustoiminta muussa jäsenvaltiossa kuin sertifioinnin myöntäneessä jäsenvaltiossa, useiden jäsenvaltioiden henkilöt tai organisaatiot, jotka osallistuvat koulutukseen tai tarkastukseen). Ks. myös ennakkoratkaisupyynnön 6.1 kohdassa mainitut olosuhteet lupahakemuksen jälkeen.
68      Ks. vastaavasti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 16.4.2024, Huci v. Romania (CE:ECHR:2024:0416JUD005500920, 54 kohta). Huomautan myös tiettyjä jäsenvaltioiden (Saksan liittotasavalta, Irlanti, Ranskan tasavalta, Unkari, Alankomaiden kuningaskunta, Puolan tasavalta ja Slovenian tasavalta) tai muiden valtioiden (Yhdistynyt kuningaskunta, Australia ja Yhdysvallat) säännöksiä koskevan tarkasteluni perusteella, että rikosoikeudellisia säännöksiä lukuun ottamatta annetut säännökset eivät ole täsmällisempiä muissa tapauksissa kuin niissä, jotka koskevat vilpillistä toimintaa lentokokeessa ja lupakirjan saamisen jälkeen.
69      Ks. myös edellä 66 alaviite.
70      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 38–43 kohta.
71      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 4.
72      Ks. tuomio 16.2.2022, Puola v. parlamentti ja neuvosto (C‑157/21, EU:C:2022:98, 319 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 4.10.2024, Liettua v. parlamentti ja neuvosto (Liikkuvuuspaketti) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 158 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön osalta oikeusvarmuuden periaatteen perustavasta asemasta Euroopan ihmisoikeussopimuksen tulkinnassa julkisasiamies Spielmannin ratkaisuehdotus Associació Catalana de Víctimes d’Organitzacions Terroristes (ACVOT) (C‑666/24, EU:C:2025:891, alaviite 65).
73      Ks. tuomio 16.2.2022, Puola v. parlamentti ja neuvosto (C‑157/21, EU:C:2022:98, 320 ja 321 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 4.10.2024, Liettua v. parlamentti ja neuvosto (Liikkuvuuspaketti) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 159–161 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
74      Ks. viimeaikainen tuomio, jossa tästä tavoitteesta muistutetaan kyseistä sanamuotoa käyttäen, tuomio 4.10.2024, Liettua ym. v. parlamentti ja neuvosto (Liikkuvuuspaketti) (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 161 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
75      FCL.1030 kohta sisältyy asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä I olevan K luvun, joka koskee ”tarkastuslentäjiä”, 1 jaksoon, jossa vahvistetaan ”yleiset vaatimukset”.
76      On nimittäin otettava huomioon ala, joka kyseisellä lailla on tarkoitus kattaa, sekä niiden henkilöiden lukumäärä ja asema, joille se on osoitettu.
77      Ks. esim. Australian lentolupakirjahakemuslomake, saatavilla osoitteessa https://www.casa.gov.au/application-pilot-licence-australian-civil-trained (12 kohta, viimeinen alakohta). Ks. myös mm. Kanadan koulutusorganisaatioiden antamat tiedot (erityisesti Sea Land Air Flight Centren pääsyopas, saatavilla osoitteessa https://www.sealandair.ca/pdf/Admission_Handbook.pdf (7 kohta, s. 7 sekä 3, 4 ja 6 kohta, s. 14).
78      Ks. esim. 3.6.2010 annetun ilmailulain (luftfartslagen, SFS 2010, nro 500) 4 luvun 22 §, johon A viittasi istunnossa. Ks. myös Espanjan ja Italian säännöstöt, joihin olen voinut tutustua.
79      Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 30 kohta.
80      Näin ei ole Liettuassa. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää liikenneministeriön korostaneen, että A on myös rikkonut viraston asettamaa väliaikaista kieltoa ja jatkanut lentämistä Latvian alueen ulkopuolelle saadakseen yksityislentäjän lupakirjan Liettuassa.
81      FCL.205.A kohdan, joka sisältyy asetuksen N:o 1178/2011 liitteessä I olevan C luvun 2 jaksoon, jonka otsikko on ”Lentokoneen PPL-lupakirjaa koskevat erityisvaatimukset – PPL(A)”, a alakohdassa täsmennetään, että ”PPL(A)-lupakirjan haltijalla on oikeus toimia ilma-aluksen päällikkönä tai perämiehenä lentokoneissa – – ilman korvausta muussa kuin kaupallisessa lentotoiminnassa” (ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 9).
82      Ks. asetuksen N:o 216/2008 liitteessä III oleva 1.i.2 kohta.
83      Ks. tuomio 28.10.2020, Kreis Heinsberg (C‑112/19, EU:C:2020:864, 45 ja 46 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
84      Ks. analogisesti tuomio 30.10.2025, Mercedes-Benz Bank ja Volkswagen Bank (C‑143/23, EU:C:2025:837, 80 kohta).