62020CJ0350_RES
Asia C-350/20
O. D. ym.
vastaan
Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
(Corte costituzionalen esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 2.9.2021
Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 2011/98/EU – Sellaisten kolmansista maista peräisin olevien työntekijöiden oikeudet, joilla on yhdistelmälupa – 12 artikla – Oikeus yhdenvertaiseen kohteluun – Sosiaaliturva – Asetus (EY) N:o 883/2004 – Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittaminen – 3 artikla – Äitiys- ja isyysetuudet – Perhe-etuudet – Jäsenvaltion lainsäädäntö, jolla sellaisilta kolmansien maiden kansalaisilta, joilla on yhdistelmälupa, evätään oikeus synnytysavustukseen ja äitiysrahaan
Ennakkoratkaisukysymykset – Tutkittavaksi ottaminen – Rajat – Kysymykset, joilla ei ilmiselvästi ole merkitystä, ja hypoteettiset kysymykset, joihin ei voida antaa hyödyllistä vastausta – Tosiseikat, jotka ovat tapahtuneet ennen ennakkoratkaisupyynnön kohteena olevan direktiivin täytäntöönpanolle asetetun määräajan päättymistä – Pyyntö, jonka on esittänyt tuomioistuin, joka lausuu kansallisten oikeussääntöjen perustuslainmukaisuudesta unionin oikeuden kannalta – Sen antaman ratkaisun erga omnes -vaikutus – Pyynnön tutkittavaksi ottaminen
(SEUT 267 artikla)
(ks. 39, 40 ja 42 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Maahanmuuttopolitiikka – Kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskeva yhden hakemuksen menettely – Direktiivi 2011/98 – Soveltamisala
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 34 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 883/2004; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/98 johdanto-osan 31 perustelukappale, 12 artiklan 1 kohdan e alakohta)
(ks. 44–47 kohta)
Rajavalvonta, turvapaikka ja maahanmuutto – Maahanmuuttopolitiikka – Kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskeva yhden hakemuksen menettely – Direktiivi 2011/98 – Oikeus yhdenvertaiseen kohteluun – Kansallinen lainsäädäntö, jolla direktiivissä tarkoitetuilta kolmansien maiden kansalaisilta evätään oikeus synnytysavustukseen ja äitiysrahaan – Tällaista lainsäädäntöä ei voida hyväksyä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/98 johdanto-osan 24 perustelukappale sekä 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohta, 12 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 2 artiklan b kohta)
(ks. 51 ja 63–66 kohta sekä tuomiolauselma)
Sosiaaliturva – Siirtotyöläiset – Unionin lainsäädäntö – Asiallinen soveltamisala – Perhe-etuudet – Käsite – Synnytysavustus – Synnytysavustus kuuluu käsitteen alaan
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 883/2004 1 artiklan z alakohta ja 3 artiklan 1 kohdan j alakohta)
(ks. 57–60 kohta)
Sosiaaliturva – Siirtotyöläiset – Unionin lainsäädäntö – Asiallinen soveltamisala – Sosiaaliturvaetuudet – Käsite – Äitiysraha – Äitiysraha kuuluu käsitteen alaan
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan b alakohta)
(ks. 61 ja 62 kohta)
Tiivistelmä
Kolmansien maiden kansalaisilla, jotka ovat saaneet yhdistelmäluvan työntekoa varten sen Italian lainsäädännön nojalla, jolla unionin direktiivi on saatettu osaksi kansallista oikeutta, on oikeus Italian lainsäädännön mukaisiin synnytysavustukseen ja äitiysrahaan
Italian viranomaiset ovat evänneet synnytysavustuksen ja äitiysrahan useilta Italiassa laillisesti oleskelevilta kolmansien maiden kansalaisilta, joilla on sen Italian lainsäädännön nojalla myönnetty yhdistelmälupa työntekoa varten, jolla direktiivi 2011/98 2011/98 (
1
) on saatettu osaksi kansallista oikeutta. Epäämisen perusteena on ollut se, että laissa nro 190/2014 ja asetuksessa nro 151/2001 säädetyistä vaatimuksista poiketen kyseisillä henkilöillä ei ole pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen asemaa.
Kustakin syntyneestä tai adoptoidusta lapsesta maksettavan synnytysavustuksen käyttöön ottamisesta annetun lain nro 190/2014 nojalla kyseinen avustus näet maksetaan kuukausittain Italian ja muiden jäsenvaltion kansalaisille sekä niille kolmansien maiden kansalaisille, joilla on pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen oleskelulupa, syntyvyyden lisäämiseksi ja tukemiseksi osallistumalla siitä aiheutuviin kustannuksiin. Asetuksella nro 151/2001 oikeus synnytysavustukseen myönnetään kustakin 1.1.2001 jälkeen syntyneestä tai perheeseen sijoitettuna tai sijoittamattomana adoptoidusta lapsesta Italiassa asuville naisille, joilla on Italian tai jonkin muun jäsenvaltion kansalaisuus tai pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen oleskelulupa.
Asianomaiset kolmansien maiden kansalaiset ovat riitauttaneet epäävät päätökset italialaisissa tuomioistuimissa. Corte suprema di cassazione (ylin tuomioistuin, Italia) on näissä oikeusriidoissa katsonut, että synnytysavustuksia koskeva lainsäädäntö on muun muassa useiden Italian perustuslain säännösten vastainen ja esittänyt Corte costituzionalelle (perustuslakituomioistuin, Italia) kysymyksiä lain nro 190/2014 perustuslainmukaisuudesta siltä osin kuin tällä lailla on avustuksen myöntämisen edellytykseksi asetettu kolmansien maiden kansalaisten osalta se, että heillä on pitkään oleskelleen kolmannen maan kansalaisen asema. Näistä samoista syistä Corte costituzionale on saanut käsiteltäväkseen kysymyksen myös äitiysrahaa koskevan asetuksen nro 151/2001 perustuslainmukaisuudesta.
Corte costituzionale on katsonut, että mielivaltaisen syrjinnän kieltoa sekä äitiyden ja lasten suojelua, jotka turvataan Italian perustuslaissa, on tulkittava unionin oikeuden velvoittavien oikeusohjeiden mukaisesti, ja pyytänyt unionin tuomioistuinta täsmentämään, kuinka laaja soveltamisala on Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 34 artiklassa tunnustetulla oikeudella sosiaaliturvaetuuksiin ja direktiivin 2011/98 12 artiklan 1 kohdan e alakohdassa kolmansista maista peräisin oleville työntekijöille tunnustetulla oikeudella yhdenvertaiseen kohteluun sosiaaliturvan alalla. (
2
)
Unionin tuomioistuin on antamassaan suuren jaoston tuomiossa vahvistanut yhdistelmäluvan saaneiden kolmansien maiden kansalaisten oikeuden saada direktiivin 2011/98 12 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti Italian lainsäädännössä säädettyjä synnytysavustusta ja äitiysrahaa.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin toteaa aluksi, että koska direktiivin 2011/98 12 artiklan 1 kohdan e alakohdalla konkretisoidaan perusoikeuskirjan 34 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistettu oikeus sosiaaliturvaetuuksiin, sitä, voidaanko kyseistä Italian lainsäädäntöä pitää unionin oikeuden mukaisena, on tarkasteltava pelkästään tämän direktiivin kannalta.
Koska direktiivin kyseisen säännöksen, jossa viitataan asetukseen N:o 883/2004 (
3
), soveltamisala on määritetty mainitulla asetuksella, unionin tuomioistuin on tämän jälkeen tarkastellut sitä, ovatko kyseessä olevat synnytysavustus ja äitiysraha tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa lueteltuihin sosiaaliturvan aloihin kuuluvia etuuksia.
Synnytysavustuksen osalta unionin tuomioistuin toteaa, että se myönnetään automaattisesti kotitalouksille, jotka täyttävät tietyt laissa määritellyt objektiiviset kriteerit kaikesta hakijaan kohdistuvasta yksilöllisestä tarveharkinnasta riippumatta. Kyseessä on rahaetuus, jonka tarkoituksena on muun muassa keventää julkisilla varoilla perheen taloudelle vastasyntyneen tai adoptoidun lapsen elatuksesta aiheutuvia kustannuksia. Tällä perusteella unionin tuomioistuin katsoo, että avustus on asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan j alakohdassa tarkoitettu perhe-etuus.
Äitiysrahan osalta unionin tuomioistuin toteaa, että se myönnetään tai evätään ottamalla huomioon sen lisäksi, ettei työsuhteeseen tai itsenäiseen ammatinharjoittamiseen perustuvaa äitiysrahaa ole myönnetty, sen kotitalouden varat, johon lapsen äiti kuuluu, laissa määritellyn objektiivisen kriteerin eli taloudellista tilannetta osoittavan indikaattorin perusteella, ilman, että toimivaltainen viranomainen voisi ottaa huomioon muita, henkilökohtaisia olosuhteita. Lisäksi kyseinen avustus liittyy asetuksen N:o 883/2004 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun sosiaaliturvan alaan.
Tällä perusteella unionin tuomioistuin katsoo, että synnytysavustus ja äitiysraha kuuluvat niihin sosiaaliturvan aloihin, joilla direktiivin 2011/98 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuilla kolmansien maiden kansalaisilla on oikeus tässä direktiivissä säädettyyn yhdenvertaiseen kohteluun.
Koska Italia ei ole käyttänyt jäsenvaltioille direktiivillä tarjottua mahdollisuutta rajoittaa yhdenvertaista kohtelua (
4
), unionin tuomioistuin katsoo, että kansallinen lainsäädäntö, jolla näiltä kolmansien maiden kansalaisilta evätään oikeus kyseisiin avustuksiin, ei ole direktiivin 12 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukainen.
(
1
)	Kolmansien maiden kansalaisille jäsenvaltion alueella oleskelua ja työskentelyä varten myönnettävää yhdistelmälupaa koskevasta yhden hakemuksen menettelystä sekä jäsenvaltiossa laillisesti oleskelevien kolmansista maista tulleiden työntekijöiden yhtäläisistä oikeuksista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/98/EU (EUVL 2011, L 343, s. 1).
(
2
)	Kyseessä ovat tämän direktiivin 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut työntekijät, eli ensiksikin ne kolmansien maiden kansalaiset, joille on unionin tai kansallisen oikeuden mukaisesti myönnetty pääsy jäsenvaltioon muuta tarkoitusta kuin työntekoa varten, jotka saavat työskennellä ja joille on myönnetty oleskelulupa kolmansien maiden kansalaisten oleskeluluvan yhtenäisestä kaavasta 13.6.2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1030/2002 (EYVL 2002, L 175, s. 1) mukaisesti, ja toisekseen ne kolmansien maiden kansalaiset, joille on myönnetty pääsy jäsenvaltioon työntekoa varten.
(
3
)	Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 166, s. 1 ja oikaisu EUVL 2004, L 200, s. 1).
(
4
)	Tästä mahdollisuudesta säädetään direktiivin 2011/98 12 artiklan 2 kohdan b alakohdassa.