62022CJ0206_RES
Byla C-206/22
TF
prieš
Sparkasse Südpfalz
(Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2023 m. gruodžio 14 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga – Darbo laiko organizavimas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalis – Direktyva 2003/88/EB – 7 straipsnis – Teisė į mokamas kasmetines atostogas – SARS-Cov-2 virusas – Karantino priemonė – Negalėjimas perkelti mokamų kasmetinių atostogų, suteiktų laikotarpiu, sutampančiu su karantino laikotarpiu“
Socialinė politika – Darbuotojų sauga ir sveikatos apsauga – Darbo laiko organizavimas – Teisė į mokamas kasmetines atostogas – Darbuotojui suteiktos atostogos, sutampančios su laikotarpiu, kai jam dėl kontakto su virusu užkrėstu asmeniu taikomas karantinas – Negalėjimas perkelti šių atostogų, jei darbuotojas šiuo laikotarpiu nesirgo – Leistinumas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/88 7 straipsnio 1 dalis)
(žr. 38–46 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
TF, nuo 2003 m. dirbančiam Sparkasse Südpfalz, 2020 m. gruodžio 3–11 d. laikotarpiu buvo suteiktos mokamos kasmetinės atostogos.
Likus vienai dienai iki šių atostogų pradžios Vokietijos kompetentinga institucija, vadovaudamasi nacionalinėmis sveikatos priemonėmis, skirtomis kovoti su viruso SARS-CoV-2 plitimu, nurodė 2020 m. gruodžio 2–11 d. laikotarpiu taikyti TF karantiną, motyvuodama tuo, kad jis turėjo kontaktą su SARS-Cov-2 virusu užsikrėtusiu asmeniu.
2021 m. kovo 4 d. TF paprašė savo darbdavio perkelti mokamų kasmetinių atostogų dienas, suteiktas už laikotarpį, sutampantį su karantino laikotarpiu.
Darbdaviui atsisakius jas perkelti, TF kreipėsi į Arbeitsgericht Ludwigshafen am Rhein (Liudvigshafeno prie Reino darbo teismas, Vokietija), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą.
Šioje byloje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejojo dėl Vokietijos teismų praktikos, pagal kurią vien karantino taikymas neprilygsta nedarbingumui, dėl kurio darbdavys privalo perkelti suteiktų atostogų dienas, suderinamumo su Sąjungos teisės garantuojama teise į mokamas kasmetines atostogas.
Gavęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas nusprendė, kad tokia nacionalinė praktika, pagal kurią neleidžiama perkelti mokamų kasmetinių atostogų, suteiktų nesergančiam darbuotojui laikotarpiu, sutampančiu su karantino laikotarpiu, yra suderinama su teise į mokamas kasmetines atostogas, įtvirtinta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 2 dalyje ir sukonkretinta Direktyvos 2003/88 (
1
) 7 straipsnio 1 dalyje.
Teisingumo Teismo vertinimas
Priminęs dvejopą mokamų kasmetinių atostogų tikslą, t. y. pirma, suteikti darbuotojui galimybę pailsėti nuo darbo sutartyje numatytų užduočių vykdymo, ir, antra, turėti laiko atsipalaiduoti ir laisvalaikiui, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Vokietijos teisėje numatytos karantino priemonės tikslas yra kitoks. Iš tiesų šia priemone siekiama užkirsti kelią užkrečiamosios ligos plitimui, izoliuojant asmenis, kuriems gali pasireikšti šios ligos simptomai.
Antra, Teisingumo Teismas patvirtino, kad tokia priemonė, kaip ir nedarbingumo dėl ligos atveju, yra įvykis, kurio nebuvo galima numatyti ir kuris nepriklauso nuo asmens, kuriam ji taikoma, valios.
Vis dėlto darbuotojo, kuriam taikomas karantinas dėl to, kad jis turėjo kontaktų su asmeniu, užsikrėtusiu SARS-CoV-2 virusu, tačiau kuris nėra nedarbingas ir neturi tai patvirtinančios medicininės pažymos, padėtis skiriasi nuo darbuotojo, kuris yra laikinojo nedarbingumo atostogose ir kuris dėl ligos patiria fizinius ar psichinius suvaržymus, padėties. Tad karantino tikslas iš esmės skiriasi nuo laikinojo nedarbingumo atostogų tikslo. Todėl karantino laikotarpis savaime negali kliudyti įgyvendinti mokamų kasmetinių atostogų tikslų.
Trečia, Teisingumo Teismo teigimu, nors karantinas gali turėti įtakos darbuotojo laisvalaikio praleidimo sąlygoms, jis pats savaime negali būti laikomas pažeidžiančiu šio darbuotojo teisę faktiškai pasinaudoti mokamomis kasmetinėmis atostogomis. Iš tiesų kasmetinių atostogų laikotarpiu darbuotojas neturi vykdyti jokių įsipareigojimų darbdaviui, kurie galėtų trukdyti jam laisvai ir nepertraukiamai rūpintis savo paties interesais, siekiant neutralizuoti darbo poveikį jo saugai ir sveikatai.
Taigi darbdavys negali būti įpareigotas kompensuoti žalą, atsiradusią dėl nenumatyto įvykio, kaip antai viešosios valdžios institucijos nustatyto karantino, dėl kurio jo darbuotojas visiškai negalėtų pasinaudoti teise į mokamas kasmetines atostogas. Iš tiesų Direktyva 2003/88 nesiekiama, kad bet koks įvykis, galintis sutrukdyti darbuotojui visiškai ir taip, kaip jis pageidauja, pasinaudoti poilsio ar atsipalaidavimo laiku, pateisintų papildomų atostogų suteikimą tam, kad būtų užtikrintas kasmetinių atostogų tikslas.
(
1
)	2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003, p. 9; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 4 t., p. 381).