62019TJ0744_RES
Věc T‑744/19
Methanol Holdings (Trinidad) Ltd
v.
Evropská komise
Rozsudek Tribunálu (osmého rozšířeného senátu) ze dne 14. září 2022
„Dumping – Dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska, Trinidadu a Tobaga a ze Spojených států amerických – Prováděcí nařízení (EU) 2019/1688 – Článek 3 odst. 1 až 3 a odst. 5 až 8 nařízení (EU) 2016/1036 – Prodeje uskutečněné prostřednictvím společností ve spojení – Početní zjištění vývozní ceny – Újma výrobnímu odvětví Unie – Výpočet rozsahu cenového podbízení – Příčinná souvislost – Článek 9 odst. 4 nařízení 2016/1036 – Výpočet rozpětí újmy – Odstranění újmy“
Společná obchodní politika – Ochrana před dumpingovými praktikami – Újma – Prokázání příčinné souvislosti – Povinnosti orgánů – Výpočet cenového podbízení předmětných dovozů – Použití početně zjištěné vývozní ceny – Přípustnost
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2016/1036, čl. 2 odst. 9 a čl. 3 odst. 1 až 3)
(viz body 54–58)
Společná obchodní politika – Ochrana před dumpingovými praktikami – Dumpingové rozpětí – Stanovení vývozní ceny – Použití početně zjištěné vývozní ceny – Podmínky – Obchodní spojení mezi vývozcem a dovozcem
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2016/1036, čl. 2 odst. 8 a 9)
(viz body 60–63)
Společná obchodní politika – Ochrana před dumpingovými praktikami – Újma – Prokázání příčinné souvislosti – Povinnosti orgánů – Výpočet cenového podbízení předmětných dovozů – Povinnost spravedlivého srovnání mezi cenou dotčeného výrobku a cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie – Srovnání, které je třeba provést mezi cenami dosaženými na stejné obchodní úrovni – Nezbytnost srovnávat ceny na určité obchodní úrovni – Neexistence
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2016/1036, čl. 1 odst. 1 a čl. 3 odst. 2)
(viz body 74–85, 90–92)
Společná obchodní politika – Ochrana před dumpingovými praktikami – Posuzovací pravomoc orgánů – Soudní přezkum – Meze
(viz bod 86)
Shrnutí
V návaznosti na stížnost přijala Evropská komise prováděcí nařízení 2019/1688 (
1
), kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska, Trinidadu a Tobaga a ze Spojených států amerických.
Žalobkyně, Methanol Holdings (Trinidad) Ltd, je společností se sídlem v Trinidadu a Tobagu, která vyrábí a vyváží dotčený výrobek do Evropské unie prostřednictvím dovozce ve spojení. Podala žalobu znějící na zrušení sporného nařízení.
Zamítnutím této žaloby Tribunál potvrdil možnost použít početně určené vývozní ceny pro účely výpočtu cenového podbízení. Uplatňuje a rovněž upřesňuje judikaturu týkající se povinnosti Komise provést při výpočtu rozpětí cenového podbízení u dovozů, které jsou předmětem antidumpingového šetření, spravedlivé srovnání cen na stejné obchodní úrovni za účelem posouzení existence újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v důsledku těchto dovozů.
Závěry Tribunálu
Zaprvé, pokud jde o použití početně zjištěné vývozní ceny pro účely výpočtu cenového podbízení, Tribunál připomněl, že v souladu s čl. 3 odst. 2 a 3 základního antidumpingového nařízení (
2
) se zjištění existence újmy zakládá na skutečných důkazech a zahrnuje objektivní posouzení zejména účinku dovozu na ceny obdobných výrobků na trhu Unie a že za tímto účelem je třeba přezkoumat, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu.
Tribunál dále uvádí, že tato ustanovení nestanoví zvláštní metodu, pokud jde o určení účinku dumpingových dovozů na ceny obdobných výrobků výrobního odvětví Unie. Z toho vyplývá, že Komise je oprávněna určit existenci újmy na základě vývozních cen početně zjištěných v souladu s čl. 2 odst. 9 základního antidumpingového nařízení, který se týká zjištění existence dumpingu.
V projednávaném případě Tribunál v podstatě konstatuje, že použití početně zjištěné vývozní ceny bylo odůvodněno nespolehlivostí vývozní ceny uvedené žalobkyní v celním prohlášení, která vyplývala ze vztahu v rámci skupiny existujícího mezi žalobkyní a jejím dovozcem ve spojení.
Zadruhé, pokud jde o hodnocení cenového podbízení u dovozů ve vztahu k ceně obdobného výrobku výrobního odvětví Unie, Tribunál konstatuje, že v rámci výpočtu cenového podbízení provedeného ve fázi prozatímního prováděcího nařízení (
3
) a převzatého do sporného nařízení za účelem konečného výpočtu, Komise neprovedla srovnání na stejné obchodní úrovni. U vyvážejících výrobců tak snížila ceny jejich prodejů v Unii o výši prodejních, správních a režijních nákladů (dále jen „náklady PSR“), jakož i zisk jejich prodejních společností, které jsou ve spojení, se sídlem v Unii, zatímco u prodejů výrobního odvětví Unie prostřednictvím obchodníků ve spojení neprovedla žádný odpočet této povahy.
Vzhledem k tomu, že tato metoda výpočtu byla rozsudkem Jindal (
4
) shledána v rozporu s čl. 3 odst. 2 základního antidumpingového nařízení, Komise ve fázi sporného nařízení doplnila svůj prozatímní výpočet dvěma dodatečnými výpočty, které byly postupně přezkoumány Tribunálem.
Pokud jde nejprve o první z těchto dodatečných výpočtů, Tribunál uvedl, že Komise odečetla náklady PSR a zisk z prodejních cen uplatňovaných subjekty ve spojení s výrobci Unie. Tímto dostala ceny stanovené pro unijní výrobce na stejnou obchodní úroveň jako ceny vyvážejících výrobců, což bylo v souladu s jejími povinnostmi.
V odpovědi na argumentaci žalobkyně směřující ke zpochybnění tohoto výpočtu Tribunál upřesnil, že požadavek objektivního a spravedlivého srovnání nepředjímá obchodní úroveň, na niž musí Komise provést srovnání cen, ale pouze ukládá, aby toto srovnání bylo provedeno na stejné obchodní úrovni, pokud jde jak o ceny výrobců v Unii, tak o ceny vyvážejících výrobců.
Tribunál rovněž vysvětlil důvody, proč se na tento výpočet nepoužije řešení přijaté v rozsudku Kazchrome (
5
). Při této příležitosti zejména upřesnil, že se tato věc netýkala odpočtu nákladů PSR a zisku z prodejních cen, a že Tribunál v žádném případě v tomto rozsudku obecně nevyloučil možnost zohlednit pro účely výpočtu cenového podbízení ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) vyvážejících výrobců při vylodění v přístavu celního odbavení.
Pokud jde dále o druhý dodatečný výpočet, Tribunál konstatuje, že Komise z výpočtu cenového podbízení vyloučila prodeje výrobního odvětví Unie uskutečněné prostřednictvím stran ve spojení, tedy 40 % prodejů stran zařazených do vzorku Unie. Vzhledem k tomu, že existence cenového podbízení byla prokázána právně dostačujícím způsobem v rámci prvního zkoumaného výpočtu a jelikož druhý výpočet, provedený podpůrně, nemůže zpochybnit existenci tohoto cenového podbízení, měl Tribunál za to, že ani druhý výpočet dodatečného cenového podbízení nemůže být platně uveden ke zpochybnění legality napadeného prováděcího nařízení.
Tribunál pro úplnost dodává, že na rozdíl od toho, co tvrdí žalobkyně, Komise nijak nesrovnávala prodeje výrobního odvětví Unie nezávislým zákazníkům na straně jedné s prodeji žalobkyně stranám ve spojení na straně druhé, neboť zohlednila prodeje vyvážejících výrobců nezávislým zákazníkům, řádně upravené na úrovni CIF. Žalobkyně neprokázala ani to, že upravená cena vyvážejících výrobců neobsahovala stejné složky cen jako ceny výrobců v Unii, jelikož náklady PSR a zisky prodejních subjektů ve spojení nebyly zohledněny na žádné straně srovnání.
Konečně Tribunál poznamenal, že kromě cenového podbízení vedly dumpingové dovozy každopádně ke stlačení cen na unijním trhu a poklesu cen, přičemž tyto ukazatele potvrzují existenci újmy výrobnímu odvětví Unie.
Proto i za předpokladu, že by se Komise dopustila pochybení při předběžném výpočtu rozpětí cenového podbízení, dodatečné skutečnosti zohledněné Komisí v rámci jejího přezkumu účinků na ceny v rámci sporného nařízení měly za následek neutralizaci uvedeného pochybení.
(
1
) – Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/1688 ze dne 8. října 2019, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska, Trinidadu a Tobaga a ze Spojených států amerických (Úř. věst. 2019, L 258, s. 21, dále jen „sporné nařízení“).
(
2
) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1036 ze dne 8. června 2016 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropské unie (Úř. věst. L 2016, L 176, s. 21, dále jen „základní antidumpingové nařízení“).
(
3
) – Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/576 ze dne 10. dubna 2019, kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz směsí močoviny a dusičnanu amonného pocházejících z Ruska, Trinidadu a Tobaga a ze Spojených států amerických (Úř. věst. L 2019, L 100, s. 7).
(
4
) – Rozsudek ze dne 10. dubna 2019, Jindal Saw a Jindal Saw Italia v. Komise (T‑301/16, EU:T:2019:234, dále jen „rozsudek Jindal“).
(
5
) – Rozsudek ze dne 30. listopadu 2011, Transnational Company Kazchrome a ENRC Marketing v. Rada a Komise (T‑107/08, EU:T:2011:704).