62010CO0003_CS
Subject of the case
Výrok
Subject of the case
Předmět
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Tribunale di Rossano – Výklad ustanovení 2, 3, 4 a 5 přílohy směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43; Zvl. vyd. 05/03, s. 368) – Slučitelnost některých vnitrostátních právních předpisů týkajících se společensky prospěšných pracovníků/veřejně prospěšných pracovníků – Vnitrostátní právní úprava, která umožňuje neuvádět důvod první smlouvy na dobu určitou, co se týče zaměstnanců ve školství – Pojem „státní organizace“ – Zahrnutí subjektu, jenž má povahu společnosti Poste Italiane S.p.a.
Výrok
Výrok
1) Prvních dvanáct předběžných otázek podaných rozhodnutím Tribunale di Rossano (Itálie) ze dne 21. prosince 2009 je zjevně nepřípustných.
2) Ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že:
– nebrání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je úprava obsažená v čl. 36 odst. 5 legislativního nařízení č. 165 ze dne 30. března 2001 o obecných pravidlech týkajících se organizace práce ve veřejné správě, která v případě zneužití, jež vyplývá z toho, že zaměstnavatel z veřejného sektoru použil po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou, zakazuje, aby tyto smlouvy byly přeměněny na pracovní smlouvu na dobu neurčitou, pokud vnitrostátní právní řád dotyčného členského státu obsahuje v rámci daného sektoru jiná efektivní opatření, jejichž účelem je zabránit zneužívání po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou, a případně jejich zneužívání sankcionovat. Předkládajícímu soudu však přísluší, aby posoudil, nakolik podmínky použití příslušných ustanovení vnitrostátního práva a jejich skutečné provedení z nich činí vhodné opatření k tomu, aby se zabránilo zneužívání po sobě jdoucích pracovních smluv nebo pracovních vztahů na dobu určitou ze strany veřejné správy a případě aby se jejich zneužívání sankcionovalo;
– nemůže mít samo o sobě žádný vliv na základní politické a ústavní systémy ani na základní funkce dotyčného členského státu ve smyslu čl. 4 odst. 2 SEU.
3) Uvedená rámcová dohoda musí být vykládána v tom smyslu, že opatření stanovená takovou vnitrostátní právní úpravou, jako je úprava, o niž jde v původním řízení, jejímž účelem je sankcionovat zneužívání pracovních smluv nebo pracovních vztahů na dobu určitou, nesmějí být méně příznivá než opatření vztahující se na podobné situace vnitrostátní povahy ani nesmějí v praxi znemožňovat nebo nadměrně ztěžovat výkon práv přiznaných právním řádem Unie. Předkládajícímu soudu přísluší, aby posoudil, nakolik jsou ustanovení vnitrostátního práva, jejichž účelem je sankcionovat zneužívání po sobě jdoucích pracovních smluv nebo pracovních vztahů na dobu určitou ze strany veřejné správy, v souladu s těmito zásadami.