62020CJ0275_RES
Věc C-275/20
Evropská komise
v.
Rada Evropské unie
Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 1. března 2022
„Žaloba na neplatnost – Rozhodnutí (EU) 2020/470 – Prodloužení platnosti nároku audiovizuálních koprodukcí stanoveného v článku 5 Protokolu o kulturní spolupráci připojeného k Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé – Procesněprávní základ – Článek 218 odst. 7 SFEU – Použitelný postup a použitelné pravidlo hlasování“
Akty orgánů – Postup vypracování – Pravidla obsažená ve Smlouvách – Kogentní povaha – Možnost orgánu vytvářet odvozené právní základy – Absence
(viz bod 32)
Mezinárodní dohody – Dohody Unie – Změny – Procesněprávní základ – Článek 218 odst. 7 SFEU – Zjednodušený postup zavedený protokolem připojeným k dohodě o volném obchodu – Rozhodnutí Rady zmocňující Komisi ke schválení změny této dohody a stanovící zpřísněná pravidla hlasování – Porušení článku 218 SFEU – Určení použitelného postupu a použitelného pravidla hlasování
(Článek 218 odst. 7 a odst. 8 první pododstavec SFEU; rozhodnutí Rady 2015/2169, čl. 3 odst. 1, a rozhodnutí Rady 2020/470)
(viz body 33, 37-49, 51)
Žaloba na neplatnost – Zrušující rozsudek – Účinky – Omezení Soudním dvorem – Zachování účinků napadeného aktu – Odůvodnění založené na právní jistotě
(Článek 264 druhý pododstavec SFEU)
(viz body 54-56)
Shrnutí
Rozhodnutí Rady 2020/470 (dále jen „napadené rozhodnutí“) (
1
) prodloužilo do 30. června 2023 platnost nároku audiovizuálních koprodukcí stanoveného v Protokolu o kulturní spolupráci (
2
), připojeném k Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (
3
).
Tento protokol stanoví nárok těchto koprodukcí využívat příslušné režimy na podporu místního a regionálního kulturního obsahu (dále jen „dotčený nárok“), který je po prvním tříletém období obnoven na další tři roky a dále se obnovuje automaticky vždy o tři roky, neukončí-li jej strana písemným oznámením nejméně tři měsíce před koncem prvního nebo kteréhokoli z následujících období (
4
).
Napadené rozhodnutí bylo přijato na základě čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169, kterým byla uzavřena Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (
5
). Na základě tohoto ustanovení Evropská komise oznámí Korejské republice úmysl Unie neprodloužit platnost dotčeného nároku, pokud Rada Evropské unie na základě návrhu Komise jednomyslně neschválí čtyři měsíce před koncem platnosti tohoto nároku, že má platit i nadále.
Komise podala žalobu znějící na zrušení napadeného rozhodnutí. Komise uplatňuje jediný žalobní důvod vycházející z toho, že Rada tím, že napadené rozhodnutí založila na čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169, použila protiprávně „odvozený právní základ“.
Velký senát Soudního dvora poprvé rozhodoval o postupu a pravidlu hlasování použitelných v případě zjednodušeného postupu pro přijetí změny dohody uzavřené Unií, který je stanoven v čl. 218 odst. 7 SFEU (
6
). Soudní dvůr zrušil napadené rozhodnutí a konstatoval, že postup zavedený článkem 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169 a uplatněný v napadeném rozhodnutí není v souladu s článkem 218 SFEU v rozsahu, v němž vyžaduje jednomyslné hlasování v Radě, ačkoli pro přijetí interního pravidla v oblasti, na kterou se vztahuje toto rozhodnutí, se uplatní pravidlo hlasování kvalifikovanou většinou.
Závěry Soudního dvora
Na úvod Soudní dvůr poznamenal, že z bodu 6 odůvodnění rozhodnutí 2015/2169 (
7
) vyplývá, že právním základem rozhodovacího postupu stanoveného v čl. 3 odst. 1 tohoto rozhodnutí je čl. 218 odst. 7 SFEU. Soudní dvůr tedy zkoumal otázku, zda tento rozhodovací postup, uplatněný v napadeném rozhodnutí, spadá do působnosti čl. 218 odst. 7 SFEU a zda je v souladu s článkem 218 SFEU.
Na prvním místě Soudní dvůr jednak uvedl, že z čl. 5 odst. 8 písm. a) a b) Protokolu vyplývá, že strany Dohody – a tedy i Protokolu – musí každé tři roky po posouzení provedeném Výborem pro kulturní spolupráci posoudit, zda chtějí obnovit dotčený nárok na další období tří let, či nikoli. Článek 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169 v tomto ohledu stanoví interní postup Unie, jelikož uděluje Komisi pravomoc ukončit dotčený nárok na konci každého tříletého období, nebo má-li za to, že tento nárok musí být obnoven, předložit Radě návrh v tomto smyslu před uplynutím každého období. Neobnovení uvedeného nároku přitom znamená zrušení nároku, který byl zaveden Protokolem a je v zásadě mlčky a automaticky obnovován každé tři roky. Tento postup tak Komisi zmocňuje k přijímání rozhodnutí o změně tohoto Protokolu. V důsledku toho čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169 představuje zmocnění, které Rada udělila Komisi při uzavření dohody, a tedy i Protokolu, a sice zmocnění schválit jménem Unie „změny dohody“ ve smyslu čl. 218 odst. 7 SFEU.
Soudní dvůr dále uvedl, že čl. 5 odst. 8 písm. a) a b) Protokolu stanoví zjednodušený postup v tom smyslu, že k ukončení dotčeného nároku postačuje, aby tak strana dohody učinila písemným oznámením tři měsíce před koncem dotyčného období, přičemž v opačném případě je uvedený nárok automaticky obnoven.
Na pravidla stanovená v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169 lze mimoto nahlížet tak, že uplatňují možnost Rady – stanovenou v čl. 218 odst. 7 SFEU – připojit ke zmocnění udělenému Komisi zvláštní podmínky, neboť toto ustanovení rozhodnutí 2015/2169 ukládá Komisi, aby v případě, že má za to, že dotčený nárok má být obnoven na dobu tří let, předložila Radě návrh v tomto smyslu čtyři měsíce před uplynutím probíhajícího období.
Z toho plyne, že postup zavedený článkem 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169 a uplatněný v napadeném rozhodnutí spadá do působnosti čl. 218 odst. 7 SFEU, takže toto rozhodnutí nemělo být přijato řádným postupem stanoveným v čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU.
Na druhém místě Soudní dvůr konstatoval, že vzhledem k tomu, že čl. 218 odst. 7 SFEU nestanoví pro Radu žádné pravidlo hlasování pro přijímání rozhodnutí, pro která si Rada v rámci zmocnění, které na základě tohoto ustanovení udělila Komisi, zachovala svou pravomoc, je třeba použitelné pravidlo hlasování určit v každém jednotlivém případě odkazem na čl. 218 odst. 8 SFEU (
8
). Z tohoto ustanovení vyplývá, že Rada zpravidla rozhoduje kvalifikovanou většinou a pouze v případech uvedených v jeho druhém pododstavci rozhoduje jednomyslně. První případ, který je jediný relevantní v projednávané věci a pro který čl. 218 odst. 8 druhý pododstavec SFEU vyžaduje, aby Rada rozhodla jednomyslně, se týká situace, kdy se dohoda vztahuje na oblast, v níž je pro přijetí unijního aktu vyžadována jednomyslnost. Vzhledem k tomu, že dotčený nárok nespadá do takové oblasti, postup zavedený v čl. 3 odst. 1 rozhodnutí 2015/2169 není v souladu s článkem 218 SFEU v rozsahu, v němž vyžaduje jednomyslné hlasování. Pravidlem hlasování použitelným pro přijetí takových rozhodnutí, jako je napadené rozhodnutí, totiž musí být za těchto podmínek pravidlo stanovené v čl. 218 odst. 8 prvním pododstavci SFEU, tedy hlasování kvalifikovanou většinou v Radě.
Soudní dvůr tudíž napadené rozhodnutí zrušil. Soudní dvůr nicméně z důvodů právní jistoty rozhodl, že účinky tohoto rozhodnutí budou zachovány do doby, než budou odstraněny zjištěné důvody pro zrušení.
(
1
) – Rozhodnutí Rady (EU) 2020/470 ze dne 25. března 2020 o prodloužení platnosti nároku audiovizuálních koprodukcí stanoveného v článku 5 Protokolu o kulturní spolupráci připojeného k Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (Úř. věst. 2020, L 101, s. 1).
(
2
) – Na základě článku 5 Protokolu o kulturní spolupráci (Úř. věst. 2011, L 127, s. 1418, dále jen „Protokol“).
(
3
) – Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (Úř. věst. 2011, L 127, s. 6, dále jen „Dohoda“).
(
4
) – Článek 5 odst. 8 písm. a) a b) Protokolu.
(
5
) – Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2169 ze dne 1. října 2015 (Úř. věst. 2015, L 307, s. 2).
(
6
) – Článek 218 odst. 7 SFEU stanoví, že odchylně od odstavců 5, 6 a 9 tohoto článku může Rada při uzavírání dohody zmocnit vyjednavače, aby jménem Unie schválil změny, jestliže dohoda stanoví, že se takové změny přijímají zjednodušeným postupem nebo orgánem zřízeným touto dohodou. Rada může k takovému zmocnění připojit zvláštní podmínky.
(
7
) – Bod 6 odůvodnění rozhodnutí 2015/2169 uvádí, že podle čl. 218 odst. 7 SFEU může Rada zmocnit Komisi ke schválení určitých omezených změn dohody a že Komise by měla být zmocněna k ukončení dotčeného nároku, ledaže Komise určí, že by tento nárok měl platit i nadále, a Rada to schválí zvláštním postupem, jenž je potřebný jak vzhledem k citlivé povaze tohoto prvku dohody, tak vzhledem ke skutečnosti, že dohodu mají uzavřít Unie i členské státy.
(
8
) – Článek 218 odst. 8 SFEU v prvním pododstavci stanoví: „Rada v průběhu celého postupu rozhoduje kvalifikovanou většinou“. Druhý pododstavec uvádí: „Jednomyslně však rozhoduje tehdy, týká-li se dohoda oblasti, kde je pro přijetí aktu Unie požadována jednomyslnost, jakož i v případě dohod o přidružení a dohod podle článku 212 se státy, které jsou kandidáty na přistoupení. […]“.