ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (čtvrtého senátu)
29. listopadu 2007
Věc C-9/06 P
Tomás Salazar Brier
v.
Komise Evropských společenství
„Kasační opravný prostředek – Úředníci – Odměna – Příspěvek za práci v zahraničí – Podmínka stanovená v čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážce přílohy VII služebního řádu – Pojem ‚práce konaná pro některý jiný stát‘ “
Předmět: Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 25. října 2005, Salazar
Brier v. Komise (T‑83/03, Sb. VS s. I‑A‑311 a II‑1407), směřující ke zrušení tohoto rozsudku.
Rozhodnutí: Zamítnutí kasačního opravného prostředku.
Shrnutí
1.        Kasační opravný prostředek – Důvody kasačního opravného prostředku – Nové předložení argumentace – Přípustnost – Meze
(Statut Soudního dvora, článek 58; jednací řád Soudního dvora, čl. 113 odst. 2)
2.        Úředníci – Odměna – Příspěvek za práci v zahraničí – Podmínky přiznání
[Služební řád, příloha VII, čl. 4 odst. 1 písm. a)]
1.        Z článku 58 statutu Soudního dvora ve spojení s čl. 113 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora vyplývá, že v rámci kasačního
opravného prostředku se navrhovatel může dovolávat jakéhokoli relevantního argumentu s jedinou výhradou, že kasační opravný
prostředek nemění předmět sporu před Soudem.
2.        I když se rozdělení pravomocí ve vnitrostátní rovině liší v závislosti na institucionálním uspořádání každého státu, stát
musí být v mezinárodním právu veřejném považován za subjekt unitární povahy. S ohledem na toto pojetí se vyžaduje, aby byl
stát v ostatních státech a mezinárodních organizacích zastupován systémem jednotného diplomatického zastoupení, který odráží
jednotu dotyčného státu v mezinárodním měřítku.
K tomu, aby se mohlo mít za to, že dotyčný úředník pracoval pro „některý jiný stát“, není nezbytné, aby byl zaměstnán ústřední
správou tohoto jiného státu; rozhodným prvkem naproti tomu je to, že je funkčně začleněn do stálého zastoupení tohoto státu.
V tomto ohledu jak zaměstnanci, kteří pracují pro stát prostřednictvím jeho ústřední správy, tak ti, kteří pracují pro samosprávná
společenství prostřednictvím správy tohoto společenství, splňují podmínky stanovené čl. 4 odst. 1 přílohy VII služebního řádu,
avšak za podmínky, že jsou formálně začleněni do stálého zastoupení uvedeného státu.
Pro účely výkladu výrazu „práce konaná pro některý jiný stát“ uvedeného v čl. 4 odst. 1 písm. a) druhé odrážce přílohy VII
služebního řádu proto musí být za jedinou rozhodnou skutečnost považována ta, že práce je konána v rámci stálého zastoupení
státu. V důsledku toho práce konaná pro vlády nižších politických jednotek států nemůže být považovaná za práci konanou pro
stát, pokud dotyčná osoba není formálně začleněna do stálého zastoupení státu. Ze stejného důvodu nemůže být považována za
práci konanou pro stát práce vykonávaná pro společnosti s kapitálem vlastněným právnickými osobami veřejného práva, jež patří
do jedné z kategorií obchodních společností.