62003CJ0013_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑13/03 P,
jejímž předmětem je opravný prostředek na základě článku 49 Statutu ES Soudního dvora, podaný dne 8. ledna 2003,
Komise Evropských společenství,
zastoupená M. Petitem, A. Whelanem a P. Hellströmem, jako zmocněnci, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
účastník řízení podávající opravný prostředek,
přičemž dalším účastníkem řízení je:
Tetra Laval BV, se sídlem v Amsterodamu (Nizozemsko), zastoupená A. Vandencasteelem, D. Waelbroeckem a M. Johnssonem, avocats, jakož i A. Weitbrechtem a S. Völckerem, Rechtsanwälte,
žalobkyně v prvním stupni,
SOUDNÍ DVŮR (velký senát),
ve složení P. Jann, předseda prvního senátu, úřadující předseda, C. W. A. Timmermans, A. Rosas (zpravodaj), předsedové senátů, C. Gulmann, J.‑P. Puissochet a R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr a J. N. Cunha Rodrigues, soudci,
generální advokát: A. Tizzano,
vedoucí soudní kanceláře: L. Hewlett, vrchní rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 27. ledna 2004,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 25. května 2004,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Svým opravným prostředkem se Komise Evropských společenství domáhá zrušení rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství ze dne 25. října 2002, Tetra Laval v. Komise (T‑80/02, Recueil, s. II‑4519, dále jen „napadený rozsudek“), kterým tento soud zrušil rozhodnutí Komise 2004/103/ES ze dne 30. ledna 2002 o opatřeních určených k obnovení podmínek účinné hospodářské soutěže v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 (Věc COMP/M. 2416 – Tetra Laval v. Sidel) (Úř. věst. 2004, L 38, s. 1, dále jen „rozhodnutí o rozdělení“).
Nařízení (EHS) č. 4064/89
2. Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 395, s. 1 a oprava v Úř. věst. 1990, L 257, s. 13; Zvl. vyd. 08/01, s. 31) ve znění nařízení Rady (ES) č. 1310/97 ze dne 30. června 1997 (Úř. věst. L 180, s. 1; Zvl. vyd. 08/01, s. 164; dále jen „nařízení“) stanoví ve svém čl. 8 odst. 3 a odst. 4 toto:
„3. Jestliže Komise zjistí, že spojení splňuje kritérium stanovené v čl. 2 odst. 3 [...], vydá rozhodnutí, ve kterém prohlásí, že spojení je neslučitelné se společným trhem.
4. Jestliže spojení již bylo provedeno, může Komise ve svém rozhodnutí vydaném podle odstavce 3 nebo zvláštním rozhodnutím požadovat rozdělení spojených podniků nebo jejich kapitálu nebo ukončení společné kontroly nebo jiná vhodná opatření k obnovení podmínek účinné hospodářské soutěže.“
Rozhodnutí Komise
3. Dne 30. října 2001 přijala Komise rozhodnutí 2004/124/ES, kterým se spojení podniků prohlašuje za neslučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP (věc COMP/M. 2416 – Tetra Laval v. Sidel) (Úř. věst. 2004, L 43, s. 13, dále jen „rozhodnutí o neslučitelnosti“).
4. Dne 30. ledna 2002 přijala Komise rozhodnutí o rozdělení, kterým nařídila opatření k obnovení podmínek účinné hospodářské soutěže podle čl. 8 odst. 4 nařízení. Článkem 1 tohoto rozhodnutí, které bylo oznámeno Tetra Laval BV (dále jen „Tetra“) dne 4. února 2002, nařídila Komise zcizení akcií, které měla Tetra ve společnosti Sidel SA, a stanovila podmínky, podle nichž musí být toto rozdělení provedeno.
5. Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 15. ledna 2002 podala Tetra žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí o neslučitelnosti, zapsanou pod číslem T‑5/02.
6. Návrhem došlým kanceláři Soudu dne 19. března 2002 podala Tetra druhou žalobu směřující ke zrušení rozhodnutí o rozdělení.
7. Rozsudkem ze dne 25. října 2002, Tetra Laval v. Komise (T‑5/02, Recueil, s. II‑4381, dále jen „rozsudek ve věci T‑5/02“), zrušil Soud rozhodnutí o neslučitelnosti.
8. Napadeným rozsudkem zrušil Soud rozhodnutí o rozdělení.
Napadený rozsudek
9. V bodech 36 až 43 napadeného rozsudku rozhodl Soud takto:
„36 Soud nejdříve shledává, že ze struktury nařízení a zvláště z bodu 16 odůvodnění vyplývá, že cílem, který čl. 8 odst. 4 sleduje, je umožnit Komisi přijmout veškerá rozhodnutí nezbytná k obnovení podmínek účinné hospodářské soutěže. Když bylo, jako v projednávaném případě, spojení podniků provedeno podle čl. 7 odst. 3 nařízení, rozdělení podniků účastnících se spojení je logickým důsledkem rozhodnutí prohlašujícího spojení za neslučitelné se společným trhem.
37 Přijetí rozhodnutí o rozdělení po přijetí rozhodnutí prohlašujícího spojení za neslučitelné se společným trhem přitom předpokládá platnost tohoto posledně uvedeného rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že cílem rozhodnutí o rozdělení přijatého podle čl. 8 odst. 4 nařízení je obnovení podmínek účinné hospodářské soutěže narušené spojením, které bylo prohlášeno za neslučitelné, je jasné, že jeho platnost závisí na platnosti rozhodnutí zakazujícího spojení, a tudíž zrušením tohoto posledně uvedeného rozhodnutí ztrácí rozhodnutí o rozdělení jakýkoli právní základ.
38 Tento závěr je potvrzován skutečností, že podle čl. 8 odst. 4 nařízení může být v rámci samotného rozhodnutí o neslučitelnosti přijatého podle čl. 8 odst. 3 nařízeno zcizení účastnického podílu získaného v rámci spojení podniků.
39 Navíc uvedený závěr není zpochybněn odkazem Komise na rozsudek [Soudního dvora ze dne 26. dubna 1988, Asteris a další v. Komise, 97/86, 193/86, 99/86 a 215/86, Recueil, s. 2181, body 30 a 32, dále jen ‚rozsudek Asteris‘]. Zaprvé je třeba konstatovat, že Soudní dvůr v něm potvrdil ‚zpětný účinek rozsudků o zrušení‘ (bod 30). Zadruhé rozsudek Asteris se týkal zejména účinků, které zrušení nařízení, jehož působnost byla přesně časově omezena, působí vůči ustanovením nařízení přijatých později, která mají stejný obsah jako ustanovení, o nichž bylo rozhodnuto, že jsou protiprávní. Tento rozsudek se tedy týká dosahu z článku 233 ES vyplývající povinnosti orgánu odpovědného za přijetí dotčených nařízení splnit povinnosti uložené dotčeným rozsudkem o zrušení.
40 Nicméně v projednávaném případě na rozdíl od situace, z níž vycházel rozsudek Asteris, se nejedná o nařízení, která obsahují totožná ustanovení, ale o starší rozhodnutí o rozdělení, které se omezuje na provedení rozhodnutí o neslučitelnosti. Pouhá skutečnost, že v době přijetí rozhodnutí o rozdělení nebylo uvedené rozhodnutí o neslučitelnosti zrušeno, nemůže zbavit zpětného účinku zrušení tohoto rozhodnutí o neslučitelnosti, o němž bylo rozhodnuto později.
41 Rozsudkem vyhlášeným ve věci T‑5/02 přitom Soud zrušil rozhodnutí o neslučitelnosti […].
42 Vzhledem k tomu, že protiprávnost rozhodnutí o neslučitelnosti tak způsobila i protiprávnost rozhodnutí o rozdělení, musí být tento návrh na zrušení směřující proti posledně uvedenému rozhodnutí přijat, aniž by bylo namístě přezkoumat další žalobní důvody vznesené žalobkyní proti tomuto rozhodnutí.
43 V důsledku toho se rozhodnutí o rozdělení zrušuje.“
Opravný prostředek
10. Návrhem došlým kanceláři Soudního dvora dne 8. ledna 2003 podala Komise v souladu s článkem 225 ES a prvním pododstavcem čl. 49 Statutu ES Soudního dvora opravný prostředek proti rozsudku ve věci T‑5/02.
Argumentace účastníků řízení
11. Na podporu svého opravného prostředku v projednávané věci Komise uplatňuje, že pokud opravný prostředek proti rozsudku ve věci T‑5/02 povede ke zrušení tohoto rozsudku, bude napadený rozsudek založen na předpokladu, který vychází z nesprávného právního posouzení, a to na zrušení rozhodnutí o neslučitelnosti. Vzhledem k tomu, že zrušení tohoto rozhodnutí Soudem bylo totiž jediným důvodem ke zrušení rozhodnutí o rozdělení Soudem, zrušení rozsudku ve věci T‑5/02, kterým bylo zrušeno první rozhodnutí, s sebou nese zrušení napadeného rozsudku, jímž bylo prohlášeno zrušení druhého rozhodnutí.
12. V důsledku toho se Komise domnívá, že pokud vzhledem k důvodům opravného prostředku, které Komise podrobně uvedla ve svém opravném prostředku proti rozsudku ve věci T‑5/02, bude tomuto opravnému prostředku vyhověno, je namístě zrušit napadený rozsudek.
13. Tetra tvrdí, že opravný prostředek je nepřípustný. V rozporu s požadavky čl. 112 odst. 1 písm. c) jednacího řádu totiž neuvádí důvody opravného prostředku a právní argumenty směřující proti napadenému rozsudku.
14. V tomto ohledu Tetra uplatňuje, že Komise netvrdí, že napadený rozsudek porušuje právo Společenství ani že úvahy Soudu nebo výrok tohoto rozsudku jsou postižené vadou spočívající v nesprávném právním posouzení. Naopak podle Komise k nesprávnému právnímu posouzení nedošlo u napadeného rozsudku, ale u rozsudku ve věci T‑5/02.
15. Ve svém podpůrném návrhu má Tetra za to, že opravný prostředek není opodstatněný a že i kdyby bylo vyhověno opravnému prostředku směřujícímu proti rozsudku ve věci T‑5/02, nemělo by to vést ke zrušení napadeného rozsudku.
16. Zaprvé Tetra uplatňuje, že Komise nemá zájem na tom, aby bylo rozhodnuto, že napadený rozsudek se zrušuje. Takový nedostatek zájmu vyplývá jednak ze skutečnosti, že rozhodnutí o rozdělení je samo o sobě sporné, neboť prováděcí opatření, která nařizuje, včetně lhůt, jež stanovuje, se staly překonanými z důvodu událostí, které nastaly po vydání tohoto rozhodnutí. Kromě toho, kdyby se to ukázalo nezbytným, náleží Komisi přijmout nové rozhodnutí podle čl. 8 odst. 4 nařízení, které bude zohledňovat stávající situaci.
17. Zadruhé, projednávaný opravný prostředek je podle ní založen na předpokladu, že pokud bude opravný prostředek podaný ve věci C‑12/03 P uznán za opodstatněný, Soudní dvůr zruší rovněž rozsudek napadený projednávaným opravným prostředkem. V tomto případě přitom:
– buď Soudní dvůr vrátí první věc Soudu, aby znovu rozhodl; pokud Soudní dvůr dospěje k závěru, že konečné rozhodnutí v projednávané věci je závislé na rozhodnutí Soudu v této první věci, nebude moci rozhodnout bez znalosti konečného rozhodnutí Soudu v první věci; Soudní dvůr by tedy měl rovněž projednávanou věc vrátit Soudu;
– nebo Soudní dvůr rozhodne o meritu sporu v první věci; Tetra se však domnívá, že v takovém případě by projednávaná věc měla být vrácena Soudu k rozhodnutí. Uplatnila totiž před Soudem několik žalobních důvodů navrhujících zrušení rozhodnutí o rozdělení, ale Soud rozhodl pouze o jednom z nich.
18. Ve své replice Komise tvrdí, že k tomu, aby se domohla zrušení napadeného rozsudku, se neopírá o argumenty předložené ve svém opravném prostředku proti rozsudku ve věci T‑5/02, ale o skutečnost, že zrušení tohoto rozsudku by učinilo neplatným právní předpoklad, který je základem napadeného rozsudku. Tento rozsudek je totiž v rozsahu, v němž je založen na zjevně neplatném aktu,  postižen vadou spočívající v nesprávném právním posouzení platnosti a použitelnosti tohoto aktu, bez ohledu na důvody této neplatnosti, které by mohly být prokázány v rámci odlišného řízení. Vzhledem k tomu, že takový důvod opravného prostředku byl jasně uveden v projednávaném opravném prostředku, je tento opravný prostředek přípustný.
19. V odpověď na argument, podle něhož rozhodnutí o rozdělení už není použitelné, Komise uplatňuje, že případná nutnost změnit akt, který ukládá zejména určité lhůty a jehož použití je zpožděné sporným řízením, nesmí být důvodem pro odmítnutí opravného prostředku ani opodstatněných argumentů, které mohou v rámci opravného prostředku vést ke zrušení rozsudku, kterým byl zrušen takový akt. Platnost uvedeného rozhodnutí musí být posouzena podle podmínek platných v době, kdy jej Komise přijala, a Komise přijme všechna opatření nezbytná k zajištění jeho použití v souladu s právem za předpokladu, že uvedené soudy nakonec shledají, že rozhodnutí bylo přijato platně.
20. Co se týče vztahu mezi projednávaným opravným prostředkem a opravným prostředkem podaným proti rozsudku ve věci T‑5/02, Komise uvádí, že k tomu, aby byl napadený rozsudek zrušen, postačí zrušení rozsudku ve věci T‑5/02. Zrušení by mělo tento účinek i v případě, že by projednávaná věc byla vrácena Soudu k dalšímu přezkumu.
Závěry Soudního dvora
21. Z argumentů předložených Komisí v jejím návrhu vyplývá, že opravný prostředek nebude bezpředmětný pouze tehdy, pokud by byl rozsudek ve věci T‑5/02, napadený Komisí v jejím opravném prostředku ve věci, která vedla k rozsudku z dnešního dne, Komise v. Tetra Laval (C‑12/03 P, Recueil, s. I‑987), Soudním dvorem zrušen.
22. Tímto posledně uvedeným rozsudkem však Soudní dvůr opravný prostředek podaný Komisí proti rozsudku Soudu, kterým bylo zrušeno rozhodnutí o neslučitelnosti, zamítl.
23. Z toho vyplývá, že aniž by bylo třeba přezkoumat argumenty Tetra týkající se nepřípustnosti projednávaného opravného prostředku, je namístě rozhodnout o tom, že je bezpředmětný.
K nákladům řízení
24. Podle čl. 69 odst. 6 jednacího řádu, který se použije na řízení o opravném prostředku na základě článku 118 téhož řádu, není‑li vydáno rozhodnutí ve věci, o nákladech řízení rozhodne Soudní dvůr dle volného uvážení. Vzhledem k tomu, že bezpředmětnost opravného prostředku vyplývá z toho, že Soudní dvůr zamítl opravný prostředek podaný Komisí ve věci C‑12/03 P výše uvedeným rozsudkem Komise v. Tetra Laval, v němž byla Komisi uložena náhrada nákladů řízení, je namístě uložit Komisi rovněž náhradu nákladů řízení o projednávaném opravném prostředku.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (velký senát) rozhodl takto:
1) Není namístě rozhodnout o opravném prostředku.
2) Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení.