61995CJ0395_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-395/95 P,
Geotronics SA, Ranskan oikeuden mukaan perustettu yhtiö, kotipaikka Lognes (Ranska), edustajanaan asianajaja Tommy Pettersson, Ruotsi, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt et Medernach, 8-10 rue Mathias Hardt,
valittajana,
jossa valittaja vaatii muutoksenhaussaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-185/94, Geotronics vastaan komissio, 26.10.1995 antaman tuomion (Kok. 1995, s. II-2797) kumoamista, vastapuolena: Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellinen neuvonantaja John Forman, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,
toimien kokoonpanossa: presidentti G. C. Rodríguez Iglesias, jaostojen puheenjohtajat J. C. Moitinho de Almeida, J. L. Murray ja L. Sevón sekä tuomarit C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm ja M. Wathelet (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: G. Tesauro,
kirjaaja: apulaiskirjaaja H. von Holstein,
ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen,
kuultuaan asianosaisten 3.12.1996 pidetyssä istunnossa esittämät lausumat,
kuultuaan julkisasiamiehen 30.1.1997 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Geotronics SA (jäljempänä Geotronics) on yhteisöjen tuomioistuimeen 18.12.1995 jättämällään valituksella hakenut muutosta EY:n tuomioistuimen perussäännön 49 artiklan nojalla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-185/94, Geotronics vastaan komissio, 26.10.1995 antamaan tuomioon (Kok. 1995, s. II-2795, jäljempänä valituksenalainen tuomio), jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen, jossa sitä vaadittiin yhtäältä EY:n perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla kumoamaan 10.3.1994 tehty komission päätös, jolla komissio hylkäsi Geotronicsin PHARE-ohjelmaan liittyneen, elektronisten takometrien toimittamista koskeneen tarjouksen, ja toisaalta EY:n perustamissopimuksen 178 ja 215 artiklan nojalla määräämään maksettavaksi korvausta siitä vahingosta, jonka Geotronics väitti sille aiheutuneen riidanalaisen päätöksen vuoksi.
Tosiseikat
2 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi valituksenalaisessa tuomiossaan seuraavaa:
"1 PHARE-ohjelma, joka perustuu taloudellisen tuen myöntämisestä Unkarin tasavallalle ja Puolan tasavallalle 18 päivänä joulukuuta 1989 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3906/89 (EYVL L 375, 23.12.1989, s. 11, jäljempänä asetus N:o 3906/89), sellaisena kuin se on muutettuna 17 päivänä syyskuuta 1990 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2698/90 (EYVL L 257, s. 1), 23 päivänä joulukuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 3800/91 (EYVL L 357, s. 10) ja 7 päivänä elokuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2334/92 (EYVL L 227, s. 1), taloudellisen tuen laajentamiseksi koskemaan muita Keski- ja Itä-Euroopan maita, on kanava, jonka kautta Euroopan yhteisö antaa taloudellista apua Keski- ja Itä-Euroopan maille tukeakseen näissä maissa meneillään olevaa taloudellista ja yhteiskunnallista uudistusta.
2 Romanian hallituksen nimissä toiminut komissio ja Romanian maatalous- ja elintarviketeollisuusministeriö esittivät 9.7.1993 yhdessä rajoitetun tarjouspyynnön Romanian valtiota edustavan hankkeesta vastuussa olevan viranomaisen EC/PHARE Programme Management UNIT-Bucharestin (jäljempänä PMU-Bukarest) välityksellä elektronisten takometrien (total stations) toimittamisesta Romanian maatalous- ja elintarviketeollisuusministeriölle Romanian maatalouden uudistusohjelmassa hyödynnettäviksi. Rajoitettuun tarjouspyyntöön sisältyneiden yleisten ehtojen 2 artiklan mukaan toimitettavien laitteiden alkuperämaan oli oltava Euroopan yhteisöjen jäsenvaltio tai PHARE-ohjelman edunsaajavaltio.
3 Ranskalainen yhtiö Geotronics SA (jäljempänä Geotronics tai kantaja), joka on ruotsalaisen Geotronics AB-nimisen yhtiön 100-prosenttisesti omistama tytäryhtiö, jätti 16.7.1993 tarjouksen 80 elektronisen takometrin (total stations), tyypiltään Geodimeter 510 N (electronic total station with inbuilt memory for data storage) toimittamisesta.
4 PMU-Bukarest ilmoitti kantajalle 18.10.1993 telekopiona lähetetyllä kirjeellä, että sen tarjous oli hyväksytty ja että sopimus oli alistettu sopimusviranomaiselle (contracting authority) hyväksyttäväksi.
5 Komissio ilmoitti 19.11.1993 telekopiona lähetetyllä kirjeellä kantajalle, että arviointikomitea (evaluation committee) oli suositellut kyseisen sopimuksen tekemistä kantajan kanssa, mutta että komissio epäili Geotronicsin tarjoamien tuotteiden alkuperää ja halusi saada siitä täsmentäviä tietoja.
6 Geotronics lähetti 14.12.1993 kirjeitse komissiolle täsmentävät tiedot takometrien kokoamisesta ja ilmoitti sille, että ne valmistettiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
7 Kantaja ilmoitti 2.3.1994 komissiolle saaneensa tietää tarjouksensa hylättävän sillä perusteella, että tarjotut laitteet olivat alkuperältään ruotsalaisia. Kantaja katsoi tilanteen muuttuneen tuotteiden alkuperää koskevien edellytysten osalta Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (EYVL L 1, s. 3, jäljempänä ETA-sopimus) tultua voimaan 1.1.1994 ja ehdotti komissiolle rajoitetun tarjouspyyntömenettelyn uudelleenaloittamista.
8 Komissio hylkäsi 10.3.1994 kantajalle osoitetulla telekopiona lähetetyllä kirjeellä kantajan tarjouksen sillä perusteella, että rajoitettuun tarjouspyyntöön sovellettavien ehtojen vastaisesti Geotronicsin tarjoamien laitteiden alkuperämaa ei ollut yhteisön jäsenvaltio tai PHARE-ohjelman edunsaajavaltio.
9 Komissio ilmoitti 11.3.1994 PMU-Bukarestille, että elektronisia takometrejä koskeneen rajoitetun tarjouspyynnön perusteella vastaanotettuja kahta tarjousta tarkasteltuaan se katsoi ainoastaan erään saksalaisen yrityksen tekemän tarjouksen täyttävän rajoitetussa tarjouspyynnössä asetetut edellytykset ja piti tarjousta hyväksyttävänä. Komissio pyysi tämän vuoksi PMU-Bukarestiä ottamaan yhteyttä tähän saksalaiseen yritykseen sopimuksen tekemistä varten.
10 Näiden seikkojen perusteella kantaja nosti 29.4.1994 esillä olevan kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon jättämällään kannekirjelmällä.
11 Kantaja haki samana päivänä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamossa kirjatulla erillisellä asiakirjalla perustamissopimuksen 185 artiklan nojalla välitoimien määräämistä riidanalaisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi.
12 PMU-Bukarest ilmoitti 17.5.1994 komissiolle, että sopimusviranomainen, Romanian maatalous- ja elintarviketeollisuusministeriö oli tehnyt 15.4.1994 päätöksen sopimuksen tekemisestä saksalaisen yrityksen kanssa.
13 PMU-Bukarest ilmoitti samana päivänä kantajalle, että koska sen tarjous ei täyttänyt rajoitetussa tarjouspyynnössä vahvistettuja tuotteiden alkuperää koskevia edellytyksiä, Romanian viranomaiset eivät voineet tehdä sen kanssa kyseistä sopimusta."
3 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen presidentti hylkäsi asiassa T-185/94 R, Geotronics vastaan komissio, 7.7.1994 antamallaan määräyksellä (Kok. 1994, s. II-519) Geotronicsin kanteen nostamisen yhteydessä jättämän välitoimihakemuksen.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio
4 Valituksenalaisesta tuomiosta käy ilmi, että Geotronics vaati ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta ensisijaisesti kumoamaan Geotronicsille 10.3.1994 telekopiona lähetetyllä kirjeellä tiedoksiannetun komission päätöksen, jolla Geotronicsin tarjous hylättiin, ja toissijaisesti velvoittamaan komission korvaamaan Geotronicsille edellä mainitusta päätöksestä aiheutuneen vahingon.
Kumoamiskanteen tutkittavaksi ottaminen
5 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti tutkimatta kanteen, jossa vaadittiin 10.3.1994 päivättyyn kirjeeseen sisältyneen päätöksen kumoamista, seuraavin perusteluin:
"27 Aluksi on huomautettava, että PHARE-ohjelmaa koskevan perusasetuksen mukaan tuen myöntää yhteisö joko yksin tai yhteisrahoituksena jäsenvaltioiden, Euroopan investointipankin, kolmansien maiden taikka monenkeskisten elinten tai saajamaiden itsensä kanssa.
28 On korostettava, että PHARE-ohjelman mukaisesti myönnetyt tuet rahoitetaan yleisestä talousarviosta varainhoitoasetuksen, sellaisena kuin se on muutettuna erityisesti asetuksella N:o 610/90, mukaisesti, ja varainhoitoasetuksen IX osaston säännöksiä sovelletaan yhteisön ulkopuolelle osoitettavaan tukeen.
29 Asetuksen N:o 610/90
107 artiklan ja 108 artiklan 2 kohdan nojalla edunsaaja vastaa yhteistyöpolitiikan mukaisten rahoitussopimusten kattamien yhteistyöhankkeiden tai -toiminnan täytäntöönpanosta tiiviissä yhteistyössä komission kanssa, joka pääasiallisena tulojen ja menojen hyväksyjänä on vastuussa määrärahojen käytöstä ja valvoo, että osallistumisessa tarjouspyyntöihin taataan tasapuoliset edellytykset tarjousten esittämiselle, että ketään ei syrjitä ja että taloudellisesti edullisin tarjous valitaan.
30 Kyseisen asetuksen 109 artiklan 2 kohdan mukaan edunsaajan tehtävänä on kuitenkin esittää tarjouspyynnöt, vastaanottaa tarjoukset, toimia puheenjohtajana tarjouksia tarkasteltaessa ja vahvistaa tarjouspyynnön lopputulos. Edunsaaja myös allekirjoittaa sopimukset, lisäsopimukset ja kustannusarviot ja ilmoittaa niistä komissiolle. Tämän perusteella PHARE-ohjelman edunsaajavaltiolla on toimivalta ratkaista tarjouskilpailu. Suullisessa käsittelyssä kantajan edustaja on myöntänyt, että tässä tapauksessa Romanian hallitus olisi voinut tehdä sopimuksen Geotronicsin kanssa siitä huolimatta, että komissio oli kieltäytynyt myöntämästä sille yhteisön tukea.
31 Tämän toimivallan jaon seurauksena PHARE-ohjelman mukaisesti rahoitettuja sopimuksia on pidettävä kansallisina sopimuksina, jotka sitovat ainoastaan edunsaajavaltiota ja taloudellista toimijaa. Vain nämä kaksi kauppakumppania valmistelevat sopimukset, neuvottelevat niistä ja tekevät sopimukset.
32 Sitä vastoin tarjousten tekijöiden ja komission välille ei synny minkäänlaista oikeussuhdetta, koska komissio tekee yhteisön nimissä ainoastaan rahoituspäätöksiä, eivätkä sen toimet voi aiheuttaa PHARE-ohjelman edunsaajavaltion tekemän päätöksen korvaamista yhteisön toimielimen päätöksellä. Tämän vuoksi tässä tapauksessa ei voi olla olemassa komission tarjouksentekijöihin kohdistamaa päätöstä, joka voisi olla EY:n perustamissopimuksen (jäljempänä perustamissopimus) 173 artiklan neljännen kohdan mukaisen kanteen kohteena (ks. vastaavasti asia 126/83, STS v. komissio, tuomio 10.7.1984, Kok. 1984, s. 2769, 18 ja 19 kohta; yhdistetyt asiat 118/83, CMC ym. v. komissio, tuomio 10.7.1985, Kok. 1985, s. 2325, 28 ja 29 kohta; em. asia Italsolar v. komissio, tuomion 22 ja 26 kohta ja em. asia Forafrique Burkinabe v. komissio, tuomion 23 kohta).
33 Tämän vuoksi 10.3.1994 päivättyä kirjettä, jolla komissio ilmoitti kantajalle, että sen oli ollut hylättävä tämän tarjous siitä syystä, että tarjottujen laitteiden alkuperämaa ei ollut yhteisön jäsenvaltio, ei voida komission käyttämästä sanamuodosta huolimatta pitää komission päätöksenä, jolla olisi saattanut olla kantajan oikeudelliseen asemaan kohdistuvia sitovia oikeusvaikutuksia.
34 Sitä paitsi on tarkoituksenmukaista lisätä, että missään tapauksessa komission 10.3.1994 päivätyn kirjeen mahdollinen kumoaminen ei hyödyttäisi kantajaa, koska kumoaminen sinänsä ei voisi vaikuttaa Romanian hallitusta ja tarjouskilpailun voittanutta saksalaista yritystä sitovan sopimuksen pätevyyteen.
35 Tämän vuoksi 10.3.1994 päivättyä komission kirjettä koskeva kumoamisvaatimus on jätettävä tutkimatta."
Vahingonkorvauskanne
6 Muistutettuaan, että
"vaikka kumoamiskanne jätetään tutkimatta, vahingonkorvauskanne voidaan silti ottaa tutkittavaksi, koska se on itsenäinen oikeussuojatie (ks. asia 175/84, Krohn v. komissio, tuomio 26.2.1986, Kok. 1986, s. 753, 32 kohta)" (38 kohta),
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, että oli selvitettävä, oliko komissio, jolla oli rahoitusvastuu PHARE-ohjelman yhteydessä toteutettavista hankkeista, tehnyt sellaisen virheen, jonka perusteella sille olisi voinut syntyä perustamissopimuksen 215 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettu vahingonkorvausvastuu, ja tutkittava tältä osin, oliko komissio rikkonut ETA-sopimusta (39 ja 40 kohta).
7 Tämän selvityksen lopuksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että vahingonkorvauskanne oli hylättävä seuraavin perusteluin:
"48 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo aluksi, että koska siirtymäsäännökset puuttuvat, ETA-sopimus on kaikilta osin voimassa voimaantulohetkestään eli 1.1.1994 lähtien, eikä sitä näin ollen sovelleta muihin kuin sellaisiin oikeudellisiin tilanteisiin, jotka ovat syntyneet sopimuksen voimaantulon jälkeen.
49 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin toteaa tämän jälkeen, että tässä tapauksessa rajoitetussa tarjouspyynnössä, jonka komissio esitti Romanian hallituksen nimissä 9.7.1993, vahvistettiin sopimuksentekomenettelyyn liittyvät oikeudelliset seikat, erityisesti kyseisten tuotteiden alkuperää koskeva edellytys.
50 Sekä komissio määritellessään 9.7.1993 esitetyn tarjouspyynnön yleiset ehdot että kantaja esittäessään tarjouksensa 16.7.1993 saattoivat kohtuudella varautua siihen, että näiden edellytysten perusteella myönnettävää yhteisön tukea koskeva päätös saatettaisiin tehdä ennen 1.1.1994, jolloin ETA-sopimus tuli voimaan.
51 On kuitenkin todettava, että komission esitettyä 19.11.1993 kantajalle osoittamassaan kirjeessä epäilyksensä siitä, oliko tarjottujen tuotteiden alkuperämaa yhteisön jäsenvaltio, kantaja väitti 14.12.1993 päivätyssä vastauksessaan, että sen tarjoamat tuotteet oli valmistettu Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Ainoastaan kantajan ja komission välisten 1.1.1994 jälkeen tapahtuneiden yhteydenottojen ansiosta komissio saattoi saada vahvistuksen epäilyilleen ja osoittaa tarjottujen tuotteiden olevan alkuperältään pääasiallisesti ruotsalaisia.
52 Kantajan edustaja on myös myöntänyt suullisessa käsittelyssä, että kantaja oli aiheuttanut menettelyn viivästymisen, koska se oli, olematta vilpillisessä mielessä, johtanut komissiota harhaan tuotteiden alkuperästä. Hän on myös myöntänyt, ettei kantaja olisi voinut pätevästi vedota ETA-sopimuksen sovellettavuutta koskevaan seikkaan kanteen kohteena olevassa sopimuksentekomenettelyssä, jos komissio olisi tehnyt päätöksensä ennen 1.1.1994.
53 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo tämän vuoksi, että komissio on perustellusti noudattanut rajoitetussa tarjouspyynnössä määrittämiään yleisiä ehtoja, jotka kantaja oli hyväksynyt ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa, ilmoittaessaan 10.3.1994 kantajalle, että sen tarjous oli hylättävä sillä perusteella, että sen tarjoamien laitteiden alkuperämaa ei tarjouspyyntöön sovellettavien ehtojen vastaisesti ollut yhteisön jäsenvaltio tai PHARE-ohjelman edunsaajavaltio.
54 Itse asiassa 10.3.1994 päivätyllä kirjeellä vain pannaan täytäntöön rajoitetussa tarjouspyynnössä vahvistetut ehdot, eikä sen ole katsottava luoneen uutta oikeudellista tilannetta rajoitetussa tarjouspyynnössä vahvistettuun verrattuna. Se seikka, että kirje on lähetetty sellaisena ajankohtana, jona oikeudellinen tilanne oli muuttunut ETA-sopimuksen voimaantulon vuoksi, ei sen vuoksi voi horjuttaa tarjouspyynnössä vahvistettua oikeudellista tilannetta ja myöntää kantajalle oikeuksia, joihin se ei olisi voinut vedota tarjouspyynnön esittämishetkellä.
55 ETA-sopimusta ei myöskään missään tapauksessa sovelleta sopimuksiin, jotka koskevat oikeussuhteita, joissa sopimuspuolena on ETA-sopimuksen ulkopuolinen valtio. Vastoin kantajan väitettä, jonka mukaan tosiasiallisesti komissio ostaa PHARE-ohjelman mukaisesti tarjotut tuotteet myydäkseen ne sitten edunsaajavaltioille, edellä esitetyn perusteella kyseiset sopimukset ovat kansallisia sopimuksia, jotka kuuluvat yksinomaan tarjouksentekijän ja edunsaajavaltion, tässä tapauksessa ETA-sopimukseen kuulumattoman Romanian väliseen oikeussuhteeseen.
56 Näin ollen komissiota ei voida moittia siitä, ettei se ole soveltanut ETA-sopimusta käsiteltävään sopimuksentekomenettelyyn.
57 Koska komissio ei ole syyllistynyt minkäänlaiseen lainvastaiseen menettelyyn, vahingonkorvausvaatimukset on hylättävä perusteettomina.
58 Edellä esitetyn perusteella kanne on hylättävä kokonaisuudessaan."
Muutoksenhaku
Kumoamiskanteen tutkimatta jättäminen
8 Geotronicsin mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei 10.3.1994 päivättyyn kirjeeseen sisältynyt päätös ollut perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla kannekelpoinen. Geotronics vetoaa tältä osin siihen, että se olisi epäilyksettä voittanut kyseisen tarjouskilpailun, jos komissio ei olisi hylännyt sen tarjousta, ja että riidanalaisella päätöksellä, joka näin ollen ratkaisi tarjouspyyntömenettelyn tuloksen, oli sitä sitovia oikeusvaikutuksia ja että päätös heikensi sen oikeudellista asemaa merkittävästi.
9 On muistutettava, että perustamissopimuksen 173 artiklan neljännen kohdan nojalla jokainen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi nostaa kanteen hänelle osoitetusta päätöksestä tai päätöksestä, joka siitä huolimatta, että se on tehty toiselle henkilölle osoitettuna päätöksenä, koskee häntä suoraan ja erikseen.
10 Yhteisöjen tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustamissopimuksen 173 artiklassa tarkoitetun kumoamiskanteen kohteena voivat olla ainoastaan sellaiset säädökset, päätökset tai muut toimet, joilla on sellaisia sitovia oikeusvaikutuksia, jotka saattavat koskea kantajan etuja (ks. mm. asia 60/81, IBM v. komissio, tuomio 11.11.1981, Kok. 1981, s. 2639, 9 kohta).
11 Kuvattuaan edunsaajavaltion ja komission välistä toimivallan jakoa PHARE-ohjelman mukaisesti rahoitettujen tarjouskilpailumenettelyjen yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi tämän tapauksen osalta valituksenalaisen tuomion 33 kohdassa, että 10.3.1994 päivättyä kirjettä ei voitu komission käyttämästä sanamuodosta huolimatta pitää komission päätöksenä, jolla olisi saattanut olla kantajan oikeudelliseen asemaan kohdistuvia sitovia oikeusvaikutuksia, joten kyseistä kirjettä koskeva kumoamiskanne oli jätettävä tutkimatta.
12 On totta, että Euroopan kehitysrahastosta rahoitettuja sopimuksentekomenettelyjä koskevasta yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä käy ilmi, että komission edustajien toimenpiteillä, olipa kyseessä hyväksyminen tai hyväksymisen epääminen taikka hyväksymismerkinnän antaminen tai sen epääminen, on tarkoituksena ainoastaan todeta, ovatko yhteisön rahoituksen myöntämiselle asetetut edellytykset täyttyneet, eikä niillä pyritä loukkaamaan eikä niillä saa loukata periaatetta, jonka mukaan kyseiset sopimukset ovat kansallisia sopimuksia, joiden valmistelusta ja niihin liittyvistä neuvotteluista sekä sopimusten tekemisestä ovat vastuussa ainoastaan edunsaajavaltiot (ks. mm. em. asia STS v. komissio, tuomion 16 kohta). Tämän oikeuskäytännön mukaan tarjousten tekijöillä tai tarjouskilpailun voittaneilla yrityksillä on oikeussuhde ainoastaan tarjouskilpailusta vastaavan edunsaajavaltion kanssa, eivätkä komission edustajien toimenpiteet voi vaikuttaa niihin siten, että AKT-valtion tekemä päätös korvattaisiin yhteisön toimielimen päätöksellä, koska ainoastaan AKT-valtio on toimivaltainen tekemään ja allekirjoittamaan sopimuksen (em. asia STS v. komissio, tuomion 18 kohta; ks. myös em. asia CMC ym. v. komissio, s. 2325, tuomion 28 kohta; asia Italsolar v. komissio, s. I-9, tuomion 22 kohta ja asia Forafrique Burkinabe v. komissio, s. I-2161, tuomion 23 kohta).
13 Tämän oikeuskäytännön perustana olevaa päättelyä ei kuitenkaan voida sellaisenaan ilman muuta soveltaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltävänä olevaan asiaan kumoamiskanteen tutkimatta jättämisen perustelemiseksi.
14 Kuten valituksenalaisen tuomion 8 kohdasta ilmenee, komissio oli 10.3.1994 päivätyllä kirjeellään ilmoittanut Geotronicsille hylänneensä tämän tarjouksen sillä perusteella, että tarjottujen laitteiden alkuperämaa ei ollut yhteisön jäsenvaltio tai PHARE-ohjelman edunsaajavaltio. Komissio oli siis tehnyt nimenomaan Geotronicsille osoitetun riidanalaisen päätöksen sen jälkeen, kun se oli tarkistanut, täyttikö kyseisen yhtiön tarjous tarjouspyyntöilmoituksessa yhteisön rahoituksen myöntämiseksi asetetut ehdot. Vaikka tämä päätös olikin osa sopimusmenettelyä, jonka tarkoituksena oli kansallisen sopimuksen tekeminen, se oli erotettavissa tästä yhteydestä, koska komissio oli tehnyt sen sille kuuluvaa toimivaltaa käyttäen ja koska se oli osoitettu erikseen yksittäiselle yritykselle, joka siten menetti tosiasialliset mahdollisuutensa voittaa tarjouskilpailu vain siitä syystä, että tällainen päätös tehtiin.
15 Tämän vuoksi komission päätöksellä, jolla se päätti olla myöntämättä Geotronicsille yhteisön rahoitusta, on jo sinänsä valittajaa sitovia oikeusvaikutuksia, joten se voi olla kumoamiskanteen kohteena.
16 Edellä esitetyn perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan, ettei 10.3.1994 päivättyä kirjettä voitu pitää päätöksenä, jolla olisi ollut sellaisia sitovia oikeusvaikutuksia, jotka olisivat saattaneet vaikuttaa Geotronicsin oikeusasemaan, ja jättäessään tällä perusteella tutkimatta kyseistä päätöstä koskeneen kumoamiskanteen.
17 Edellä esitetyn perusteella valitus on perusteltu sitä osin kuin se koskee kumoamiskanteen tutkimatta jättämistä valituksenalaisessa tuomiossa.
18 Ennen kuin tämän toteamuksen perusteella tehdään päätelmiä, valitusta on tutkittava edelleen siltä osin kuin se koskee vahingonkorvauskannetta, koska Geotronicsin tältä osin esittämät perusteet koskevat sitä laillisuusarviointia, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki komission moititun toiminnan perusteella. Tätä kysymystä, joka on oleellisen tärkeä perustamissopimuksen 215 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun syntymisen kannalta, on näet tässä asiassa tutkittava samalla, kun riidanalaisen päätöksen laillisuutta valvotaan perustamissopimuksen 173 artiklan nojalla.
Vahingonkorvauskanteen hylkääminen
19 Geotronics katsoo valituksensa tueksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen katsoessaan valituksenalaisen tuomion 53 kohdassa, että komissio oli perustellusti noudattanut rajoitetussa tarjouspyynnössä määritettyjä yleisiä ehtoja, vaikka 1.1.1994 voimaan tulleessa Euroopan talousalueesta tehdyssä sopimuksessa (jäljempänä ETA-sopimus) ja erityisesti sen 4, 8 ja 11 artiklassa sekä 65 artiklan 1 kohdassa velvoitettiin komissio ottamaan huomioon myös tämän sopimuksen sopimuspuolena olevista kolmansista maista, tässä tapauksessa Ruotsista, peräisin olevat tuotteet samoin edellytyksin kuin jäsenvaltiosta peräisin olevat tuotteet.
20 Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on todennut valituksenalaisen tuomion 49 ja 54 kohdassa, rajoitetussa tarjouspyynnössä, jonka komissio esitti Romanian hallituksen nimissä 9.7.1993, vahvistettiin kyseiseen sopimuksentekomenettelyyn liittyneet oikeudelliset seikat, erityisesti kyseisten tuotteiden alkuperää koskeva edellytys.
21 Kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tosiseikkoja koskevista toteamuksista käy ilmi, tämän tarjouspyynnön yleiset ehdot koskivat Geotronicsin tarjousta, joka jätettiin 16.7.1993, ja tarjouspyyntömenettely päätettiin lopullisesti niiden perusteella. 1.1.1994 voimaan tulleella ETA-sopimuksella ei missään tapauksessa voitu, loukkaamatta oikeusvarmuuden periaatetta, muuttaa edellytyksiä, joiden mukaan kyseinen tarjouspyyntö oli esitetty, tai perustaa, joilla tarjoukset oli tehty, tai aloittaa uudelleen sopimuksentekomenettelyä.
22 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on näin ollen voinut pätevästi katsoa, että komissio oli perustellusti noudattanut kyseisessä tarjouspyynnössä määrittämiään yleisiä ehtoja, vaikka ETA-sopimus oli tullut myöhemmin voimaan, ja että erityisesti kyseisten ehtojen 2 artiklassa edellytettiin, että toimitettavat laitteet olisivat peräisin Euroopan yhteisön jäsenvaltiosta tai PHARE-ohjelman edunsaajavaltiosta.
23 Tässä tilanteessa on merkityksetöntä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi lisäksi tuomionsa 55 kohdassa, ettei ETA-sopimusta voitu soveltaa sopimuksiin, jotka koskivat oikeussuhteita, joissa sopimuspuolena oli ETA-sopimuksen ulkopuolinen valtio. Tämä perustelu oli tarpeeton, joten sitä koskevat väitteet eivät voi olla perusteena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kumoamiselle eikä niillä näin ollen ole merkitystä (asia C-244/91 P, Pincherle v. komissio, tuomio 22.12.1993, Kok. 1993, s. I-6965, 25 kohta).
24 Tämän vuoksi valitus on hylättävä siltä osin kuin se koskee vahingonkorvauskanteen hylkäämistä.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomion kumoamisen seuraukset
25 EY:n tuomioistuimen perussäännön 54 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan yhteisöjen tuomioistuin julistaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen päätöksen mitättömäksi, jos muutoksenhaku todetaan aiheelliseksi. Se voi tällöin ratkaista asian lopullisesti itse, jos asia on ratkaisukelpoinen, tai palauttaa asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ratkaistavaksi.
26 Koska asia on ratkaisukelpoinen, 10.3.1994 päivätyllä kirjeellä Geotronicsille tiedoksi annetun komission päätöksen kumoamista koskeva kanne, jonka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin virheellisesti jätti tutkimatta, on ratkaistava lopullisesti.
27 Kanteensa tueksi Geotronics vetosi siihen, että komissio oli rikkonut ETA-sopimusta ja erityisesti sen 4 artiklaa.
28 Tältä osin on riittävää todeta valituksenalaisen tuomion 48-54 kohtaan sisältyneillä perusteilla, jotka on olennaisilta osiltaan toistettu edellä 19-22 kohdassa, että ETA-sopimus ei ollut sovellettavissa tähän tapaukseen liittyviin tosiseikkoihin niiden tapahtuma-ajankohtana.
29 Tämän vuoksi kumoamiskanne on hylättävä perusteettomana.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
30 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artiklan mukaan yhteisöjen tuomioistuin päättää oikeudenkäyntikuluista, jos valitus on perusteltu ja yhteisöjen tuomioistuin ratkaisee itse riidan lopullisesti. Työjärjestyksen 118 artiklan nojalla muutoksenhakuun sovellettavan 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska Geotronics on hävinnyt asian olennaisimmilta osin, se on velvoitettava korvaamaan kaikki komissiolle asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Asiassa T-185/94, Geotronics vastaan komissio, 26.10.1995 annettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio kumotaan siltä osin kuin siinä on jätetty tutkimatta 10.3.1994 päivättyä komission kirjettä koskeva kumoamiskanne.
2) Valitus hylätään muilta osin.
3) Kumoamiskanne hylätään.
4) Geotronics velvoitetaan korvaamaan kaikki asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja yhteisöjen tuomioistuimessa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.