62001CC0152_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
1. Bundesfinanzhof (liittovaltion verotuomioistuin), Saksa, on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle kaksi kysymystä, jotka koskevat oston yhteydessä suoritettujen mutta tulli-ilmoituslomakkeesta ja lomakkeen liitteenä olleista laskuista ilmenemättömien korkokulujen vaikutusta tavaroiden tullausarvoon. Yhteisön lainsäädännön mukaan korkokuluja ei lueta tavaroiden tullausarvoon, mikäli korot on esitetty
" erotettuina ─ ─ tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta" .
2. Tämän ratkaisuehdotuksen laatimista päätettiin lykätä, kunnes yhteisöjen tuomioistuin on antanut tuomionsa asiassa Overland Footwear,(2) joka koski tulkintaa samalla tavoin muotoillusta lainsäädännöstä,(3) jonka mukaan tavaroiden tullausarvoon ei lueta
" ostoprovisioita" . Kyseinen tuomio annettiin 5.12.2002.
Asiaa koskeva lainsäädäntö
3. Riidan kannalta merkitykselliseen aikaan tavaroiden tullausarvo määritettiin tavaroiden tullausarvon määrittämisestä 28 päivänä toukokuuta 1980 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 1224/80(4) (jäljempänä perusasetus). Sen 3 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
" Tämän artiklan mukaan määritettävänä maahan tuotujen tavaroiden tullausarvona käytetään niiden kauppa-arvoa eli hintaa, joka niistä on tosiasiallisesti maksettu tai on maksettava myytäessä ne vietäviksi yhteisön tullialueelle, 8 artiklassa tarkoitettujen tarkistusten jälkeen ─ ─ ."
4. Asetuksen 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
" Tosiasiallisesti maksettu tai maksettava hinta on ostajan maahan tuoduista tavaroista myyjälle tai tämän hyväksi suorittama taikka suoritettava kokonaismaksu ja siihen sisältyvät kaikki maahan tuotuja tavaroita koskevat maksut, jotka ostaja on suorittanut tai tämän on suoritettava myyjälle maahan tuotujen tavaroiden myynnin edellytyksenä tai kolmannelle myyjän velvollisuuden täyttämiseksi ─ ─ ."
5. Asetuksen 8 artiklan 1 kohdassa luetellaan eräitä eriä, jotka on tullausarvoa 3 artiklan mukaisesti määritettäessä lisättävä maahan tuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan. Luettelossa mainitaan
" provisio ja välityspalkkio, lukuun ottamatta ostoprovisiota" ;(5) siinä ei mainita korkokuluja. Asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa todetaan, ettei tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan lisätä tullausarvoa määritettäessä mitään muuta kuin artiklassa mainitut erät.
6. Asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
" Tullausarvoa määritettäessä ─ ─ sellaisen henkilön tai yrityksen, jota kyseiset tullaustoimet suoraan tai välillisesti koskevat, on annettava kaikki tarvittavat tiedot ja asiakirjat näille viranomaisille näiden asettamassa määräajassa."
7. Asetuksen 16 artiklassa säädetään seuraavaa:
" Tulliviranomaisille tätä asetusta sovellettaessa esitettävät tiedot ja asiakirjat on tarvittaessa määritettävä 19 artiklan mukaisessa menettelyssä."
8. Asetuksen 19 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan muun muassa 3, 8 ja 16 artiklan täytäntöönpanon edellyttämät säännökset on annettava määrätyn menettelyn mukaisesti. Tämän menettelyn mukaisesti annettiin eräiden neuvoston asetuksen N:o 1224/80 säännösten täytäntöönpanosta 11.6.1980 komission asetus N:o 1495/80(6) (jäljempänä täytäntöönpanoasetus).
9. Täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
" Ostajan tekemän, maahan tuotuja tavaroita koskevan rahoitussopimuksen mukaisia korkokuluja ei lueta asetuksen (ETY) N:o 1224/80 mukaisesti määritettyyn tullausarvoon, mikäli
a) kulut on erotettu tavaroista tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta;
b) rahoitussopimus on tehty kirjallisesti;
c) vaadittaessa ostaja voi osoittaa, että
─ nämä tavarat on tosiasiallisesti myyty tosiasiallisesti maksetuksi tai maksettavaksi ilmoitettuun hintaan, ja
─ vaadittu korko ei ylitä tällaisista liiketoimista perittävää korkoa siihen aikaan ja siinä maassa, jona ja jossa rahoitus annettiin.
"
10. Tullausarvoa koskevien tietojen ilmoittamisesta ja esitettävistä asiakirjoista annettu komission asetus N:o 1496/80(7) annettiin 11.6.1980 niin ikään perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti. Asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, että kun on tarpeen määrittää perusasetuksessa tarkoitettu tullausarvo, tullausarvoa koskevat tiedot on maahantuotujen tavaroiden tullauksen yhteydessä ilmoitettava asetuksen liitteessä esitettyä mallia (D.V.1) vastaavalla lomakkeella. Kutsun tätä ilmoitusta
" tulli-ilmoitukseksi" .
Tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
11. Kyocera Electronics Europe GmbH (jäljempänä Kyocera) toi maahan eräitä tavaroita, jotka oli maksettava 120 päivän kuluessa toimituksesta korkoineen. Tulli-ilmoituksessa oli mainittu nettomäärä korkokuluille, jotka tulliviranomaiset havaitsivat Kyoceran tuontien tarkastuksen yhteydessä. Tulliviranomaiset määräsivät koroille lisätullin. Kyocera teki oikaisuvaatimuksen, joka ei johtanut tulokseen, ja valitti sen jälkeen tullauspäätöksestä Finanzgerichtiin (verotuomioistuin).
12. Finanzgericht hylkäsi valituksen katsoen, että korko oli osa tavaroiden tullausarvoa. Kyocera haki oikeuskysymyksen osalta muutosta Bundesfinanzhofilta. Asianosaiset ovat eri mieltä siitä, onko tullausilmoituksesta ilmenemätöntä korkoa joko erikseen tai osana kauppahintaa pidettävä täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti
" erotettuina hinnasta" . Bundesfinanzhof on tämän vuoksi esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat kysymykset:
" 1. Onko tavaroiden tullausarvosta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1224/80
1, 3 ja 8 artiklan eräiden säännösten täytäntöönpanosta 11 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1495/80 (EYVL L 154, s. 14) 3 artiklan 2 kohdan a alakohtaa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 220/85 (EYVL 1985, L 25, s. 7), tulkittava siten, että korkokulut on esitetty erotettuna tavaran hinnasta silloin, jos tullitoimipaikalle on asian kannalta merkitykselliseen aikaan eli tulli-ilmoituksen vastaanottamisajankohtana esitetty ainoastaan tavaroiden nettohintaa koskeva lasku, josta ei ─ kuten ei myöskään tullausarvoilmoituksesta ─ käy nimenomaisesti ilmi, että ostaja olisi maksanut arvonmäärityksen kohteena olevan myynnin yhteydessä myös korkoja myyjälle, eikä niistä voida myöskään päätellä näin tapahtuneen?
2. Jos ensimmäiseen kysymykseen annetaan kielteinen vastaus:
Kuuluvatko korkokulut sitten tavaroiden tullausarvoon?
"
Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
13. Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin kysyy lähinnä, mitä tarkoitetaan ilmaisulla
" erotettu tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta", ja erityisesti, täyttyykö tuo edellytys silloin, kun sekä tulli-ilmoituksessa että sen yhteydessä esitetyssä laskussa mainitaan ainoastaan maksettu nettohinta ilman mainintaa ostajan myyjälle maksamista koroista.
14. Finanzgericht, jonka näkemykset on esitetty ennakkoratkaisupyynnössä, oli katsonut, että ehtona toteutuvalle liiketoimelle oleva ostajan myyjälle maksama korko oli osa perusasetuksen 3 artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitettua kaupan arvoa. Ainoa tapaus, jossa sitä ei otettu huomioon tullausarvoa määritettäessä, oli se tapaus, että täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 2 kohdan edellytykset täyttyivät. Riidanalaisessa asiassa asetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan edellytys eli se, että kulut on erotettava tavaroista tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta, ei täyttynyt. Kyseisen erottamisen oli tapahduttava viimeistään tulli-ilmoitusten vastaanoton ajankohtana ja ilmettävä tulliviranomaiselle annetuista asiakirjoista, koska vain silloin tulliviranomaisen oli mahdollista tutkia erottaminen. Bundesfinanzhof on yhtä mieltä siitä, että ellei tulliviranomaiselle annetuista asiakirjoista ilmene korkojen maksua, tämä ei pysty tarkistamaan, onko ne pätevästi jätetty lukematta tullausarvoon.
15. Vain Kyocera ja komissio esittivät kirjalliset huomautukset. Suullista käsittelyä ei pidetty, koska kukaan ei vaatinut. Sekä Kyocera että komissio katsovat, että kansallisen tuomioistuimen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi: ehto, joka edellyttää maksettujen korkojen erottamista tavaroiden hinnasta, täyttyy silloin, kun sekä tulli-ilmoituksesta että sen tueksi esitetystä laskusta näkyy ainoastaan tavaroiden nettohinta, eikä niistä eksplisiittisesti eikä implisiittisestikään ilmene, että ostaja maksoi myös myyjän koron.
16. Yhdyn tähän tulkintaan seuraavista syistä.
17. Perusasetuksen 8 artiklan 3 kohdassa nimenomaisesti todetaan, että
" tosiasiallisesti maksettuun tai maksettavaan hintaan ei lisätä tullausarvoa määritettäessä mitään muuta kuin tässä artiklassa mainitut erät"
(artiklassa ei mainita korkoja). Täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa todetaan samalla tavoin nimenomaisesti, että
" korkokuluja ei lueta ─ ─ tullausarvoon" . Yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut periaatteena olevan, että kaupan arvo on
" yhteisön tullialueelle vietäväksi myydyistä tavaroista tosiasiallisesti maksettu tai maksettava hinta"
ja että perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdasta käy ilmi, että hintaa voidaan tarkistaa ainoastaan perusasetuksen 8 artiklan mukaisesti;(8) se on niin ikään ─ viitaten erityisesti ostajan myyjälle maksaman koron asemaan siirrettynä maksuna ─ todennut, että
" tuontitavaroiden oston yhteydessä ostajalle suoritetuista palveluista suoritetut korvaukset eivät kuulu tavaroiden tullausarvoon, jollei [perusasetuksen] 8 artiklassa säädetyistä tarkistuksista muuta johdu" .(9) Tämä näyttää sulkevan pois Finanzgerichtin kannan, sellaisena kuin se ilmenee ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka mukaan maksetut korot olivat edellytys kaupan synnylle ja siten osa kaupan arvoa perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.(10)
18. On myönnettävä, että täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa asetetaan joukko ehtoja (mukaan lukien nyt esillä olevassa asiassa kyseessä oleva ehto). Kaikki nämä ehdot kuitenkin näyttävät koskevan pikemminkin todisteita kuin oikeudellista luokittelua, kuten yhteisöjen tuomioistuin näyttää vahvistaneen 3 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan tapauksessa.(11) Lisäksi, kuten Kyocera huomauttaa, julkisasiamiehet Darmon, Gulmann ja Fennelly ovat kaikki esittäneet, että vaatimuksella siitä, että tullausarvoon lukematon erä on
" erotettava", pyritään sääntelemään pikemminkin näyttöä kuin luonnehtimaan erää oikeudellisesti.(12)
19. Kuten sekä Kyocera että komissio katsovat, kyseisellä lainsäädännöllä pyritään varmistamaan, ettei mielivaltaisia tai tekaistuja tullausarvoja käytetä.(13) Kun on hyväksytty, että maksetut korot eivät ole osa tavaroiden tullausarvoa, tämä periaate sotii erityisesti Finanzgerichtin lainsäädännöstä tekemää tulkintaa vastaan. Komissio korostaa, että mielivaltaisten tai tekaistujen tullausarvojen riski vältetään, jos maahantuoja ilmoittaa tulliviranomaisille ainoastaan nettohinnan ilman korkoja ja säilyttää itse tiedot maksetuista koroista erikseen luetteloituina; maahantuoja pystyy silloin antamaan tietoja ja asiakirjoja tulliviranomaisille pyydettäessä perusasetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti.(14)
20. Useat yhteisöjen tuomioistuimen ratkaisut, joihin sekä Kyocera että komissio nojautuvat, tukevat niin ikään tätä näkemystä. Erityisesti voidaan mainita tuomiot asioissa Mainfrucht, Hepp ja Wünsche.
21. Asiassa Mainfrucht(15) oli kyse yhteisön tullialueelle tuonnin jälkeisistä kuljetuskuluista, joita perusasetuksen 15 artiklan mukaan ei lueta maahantuotujen tavaroiden tullausarvoon,
" mikäli nämä kulut on erotettu tuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta" . Maahantuoja antoi tulli-ilmoituksen, jonka tukena oli kaksi laskua, joista toinen kattoi toimitettujen tavaroiden hinnan ja kuljetuskustannukset Saksan rajalle sekä toinen kuljetuskustannukset tältä rajalta Mainfruchtin päätoimipaikkaan. Tulliviranomaiset katsoivat, että viimeksi mainitut kuljetuskulut olivat olennainen osa kaupan arvoa perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla sen vuoksi, että niitä ei voitu todentaa, koska laskun oli antanut tavarantoimittaja. Yhteisöjen tuomioistuin ratkaisi asian maahantuojan hyväksi sillä perusteella, että lainsäädännön syntytaustan ja sisällön nojalla oli selvää, ettei tällaisten kulujen ollut tarkoitus kuulua tullausarvoon.
22. Asia Hepp(16) koski maahantuojaa, joka maksoi myyntiedustajalleen ostoprovision, jota ei lueta tavaroiden tullausarvoon perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdan perusteella. Tulli-ilmoituksesta ilmeni vain tavaroiden hinta ilman ostoprovisiota. Kysymys kuului, oliko erikseen laskutettu ostoprovisio luettava maahantuotujen tavaroiden tullausarvoon. Asia sivusi sitä, oliko sillä merkitystä, että tuoja oli erehdyksessä pannut myyntiedustajan nimen tulli-ilmoitukseen otsikon
" myyjä"
alle; tulliviranomaiset väittivät saatuaan selville, että myyjäksi kuvatulle osapuolelle oli maksettu ostoprovisio, kyseisen komission olevan osa tavaroiden hintaa. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että selvitetty nettohinta oli perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tullausarvo ja että ostoprovisiota ei tullut lukea tähän arvoon. Julkisasiamies Mischo antoi ymmärtää, että ehto, joka edellyttää ostoprovision
" erottamista tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta", täyttyi.(17)
23. Asiassa Wünsche(18) maahantuoja ei sisällyttänyt maksettuja korkoja tulli-ilmoituksiinsa; tämä ei kuitenkaan estänyt yhteisöjen tuomioistuinta pitämästä selvästi näitä korkoja
" erotettuina tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta"
maahantuotujen tavaroiden osalta.(19)
24. Mielestäni erityisesti ratkaisut asioissa Mainfrucht ja Hepp puoltavat näkemystä, jonka mukaan maahantuotujen tavaroiden ostajan myyjälle maksaman koron kaltainen erä ei lähtökohtaisesti voi muodostaa osaa tavaroiden tullausarvosta. On huomattava, että julkisasiamies Mischo omaksui asiassa Overland Footwear(20) vastaavan kannan.
25. Asioissa Wünsche ja Hepp annetut tuomiot tukevat sitä käsitystä, että kun tulli-ilmoituksessa todetaan pelkästään maahantuoduista tavaroista tosiasiallisesti maksettu tai maksettava hinta mainitsematta lisäkuluja, jotka on lainsäädännössä nimenomaisesti suljettu tullausarvon ulkopuolelle, täyttyy vaatimus siitä, että lisäkulut on
" erotettu" . Päinvastaista ratkaisua mahdollisesti puoltavissa tapauksissa on ollut kyse erilaisesta tilanteesta eli siitä, että tulli-ilmoitus ja/tai sitä tukevat laskut ovat osoittaneet yhdistelmäluvun, joka käsittää sekä hintaelementin että lisäkulut.(21) Selvästikin sellaisissa tapauksissa tuojan, joka haluaa osoittaa tullausarvon muodostuvan pelkästä hinnasta ilman lisäeriä, on tulli-ilmoituksessa ilmoitettava luvut erillään.(22) Kuten Kyocera erikseen esittää, erottamistarve syntyy vain, kun summa muodostuu kahdesta elementistä, joista ainoastaan toinen on veronalainen. Mikäli nämä kaksi elementtiä erotellaan alusta alkaen, niitä ei ole tarpeen erottaa.
26. En vaihda mielipidettäni, vaikka kansallinen tuomioistuin on huolissaan siitä, että tulliviranomaisten voi tietojen puuttuessa olla vaikeaa tarkastaa tulli-ilmoituksesta, onko korko jätetty lainmukaisesti pois tullausarvosta. Tätä ongelmaa on käsitelty ─ kuten sekä Kyocera että komissio huomauttavat ─ yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä: asiassa Mainfrucht,(23) jossa tulliviranomaiset olivat nimenomaisesti ottaneet esiin todentamisongelmat, yhteisöjen tuomioistuin totesi, että viranomaiset voivat olosuhteiden niin vaatiessa tarkastaa laskun, joka koskee tullausarvosta pois jätettyjä kustannuksia.
27. Lopuksi on mainittava viimeaikainen tuomio asiassa Overland Footwear.(24) Loppujen lopulta kyseinen tuomio ei ole merkityksellinen esillä olevan asian kannalta sen vuoksi, että yhteisöjen tuomioistuimen tulkinta asianomaisesta lainsäädännöstä rajoittui nimenomaisesti tilanteeseen, jossa veroton lisäerä ─ tuossa tapauksessa ostoprovisio ─ luettiin ilmoitettuun tullausarvoon, eikä se näkynyt erikseen tavaroiden kauppahinnasta.(25) Kuten olen tuonut esiin,(26) mielestäni oikeustapauksista, jotka koskevat tulli-ilmoituksia, joissa näkyy sekä verollisen että verottoman elementin käsittävä yhdistelmäluku, ei ole apua määritettäessä sellaisten ilmoitusten lainmukaisuutta, joissa näkyy verollinen luku ilman verottomia lisäkuluja.
28. Tämän mukaisesti katson, että täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan vaatimus, jonka mukaan maksetut korot on erotettava tavaroiden hinnasta, täyttyy, kun sekä tulli-ilmoituksesta että sen tueksi esitetystä laskusta näkyy pelkkä tavaroiden nettohinta ja kun kummastakaan ei eksplisiittisesti eikä implisiittisesti ilmene ostajan myös maksaneen myyjälle korkoa.
29. Kirjallisissa huomautuksissaan komissio nostaa esille vielä yhden seikan. Se väittää, että vaikka täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla korko on riittävästi erotettu tavaroiden hinnasta edellisessä kohdassa esitetyissä olosuhteissa, maahantuoja on silti velvollinen ilmaisemaan maksetut korot tulli-ilmoituksessa, johon edellä viitataan.(27) Lomakkeessa mainitaan osassa C, vähennykset,
" 21. Muut kulut
(tarkenna) " . Komission mukaan korot on mainittava tuon otsikon alla. Jos tämä pitää paikkansa, korkoa voidaan kohdella vähennyksenä vain mikäli se on ensin sisältynyt tavaroiden hintaan osan A, laskentaperuste, nojalla.
30. Komissio lisää, että tämän formaalisen velvollisuuden noudattamatta jättäminen ei synnytä tullivelkaa eikä johda mihinkään yhteisön oikeuden mukaiseen seuraamukseen.
31. Koska kansallinen tuomioistuin ei kuitenkaan ole esittänyt kysymystä tästä asiasta, en käsittele sitä enempää.
Toinen ennakkoratkaisukysymys
32. Koska katson, että kansallisen tuomioistuimen ensimmäiseen kysymykseen on vastattava myöntävästi, toinen kysymys, joka esitetään vain siinä tapauksessa, että vastaus ensimmäiseen on kieltävä, ei tule käsiteltäväksi.
Ratkaisuehdotus
33. Tämän mukaisesti Bundesfinanzhofin esittämiin kysymyksiin olisi mielestäni vastattava seuraavasti:
Ostajan maahantuotujen tavaroiden myyjälle maksamat korot on neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1224/80
1, 3 ja 8 artiklan eräiden säännösten täytäntöönpanosta 11 päivänä kesäkuuta 1980 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 1495/80
3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 220/85, tarkoitetulla tavalla
" erotettu [noista tavaroista] tosiasiallisesti maksetusta tai maksettavasta hinnasta", kun sekä tulli-ilmoituksesta että sen tueksi esitetystä laskusta näkyy pelkkä tavaroiden nettohinta ja kun kummastakaan ei eksplisiittisesti eikä implisiittisesti ilmene ostajan myös maksaneen myyjälle korkoa.
(1) .
(2) Asia C-379/00.
(3) Yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92
33 artiklan e kohta (EYVL L 302, s. 1).
(4) EYVL L 134, s. 1; sellaisena kuin asetus on muutettuna 8.12.1980 annetulla neuvoston asetuksella N:o 3193/80 (EYVL L 333, s. 1).
* Tässä ja jäljempänä ratkaisuehdotuksessa olevat lainaukset asetuksesta on suomennettu yhteisöjen tuomioistuimessa, koska EYVL:ssä ei ole julkaistu suomenkielistä tekstiä.
(5) Asetuksen 8 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohta.
(6) EYVL L 154, s. 14; sellaisena kuin se on muutettuna 29.1.1985 annetulla komission asetuksella N:o 220/85 (EYVL L 25, s. 7).
* Suomennettu yhteisöjen tuomioistuimessa, koska EYVL:ssä ei ole julkaistu suomenkielistä tekstiä.
(7) EYVL L 154, s. 16.
(8) Asia 290/84, Mainfrucht Obstverwertung, tuomio 10.12.1985 (Kok. 1985, s. 3909, 23 kohta).
(9) Asia C-21/91, Wünsche, tuomio 4.6.1992 (Kok. 1992, s. I-3647, 16 kohta).
(10) Ks. 4 kohta edellä.
(11) Ks. edellä alaviitteessä 9 mainittu asia Wünsche, tuomion 19 ja 20 kohta.
(12) Edellä alaviitteessä 9 mainitussa asiassa Wünsche esitetyn ratkaisuehdotuksen 14 kohta; asiassa C-340/93, Thierschmidt, tuomio 9.8.1994 (Kok. 1994, s. I-3905) esitetyn ratkaisuehdotuksen 30 ja 31 kohta ja asiassa C-93/96, ICT, tuomio 29.5.1997 (Kok. 1997, s. I-2881) esitetty ratkaisuehdotus. Lisäksi asiassa C-79/89, Brown Boveri, tuomio 18.4.1991 (Kok. 1991, s. I-1853) julkisasiamies Lenz kuvaili kulujen
" erottamista"
" kavennetuksi näyttömuodoksi" ; ks. ratkaisuehdotuksen 87 kohta.
(13) Ks. perusasetuksen johdanto-osan kuudes perustelukappale sekä edellä alaviitteessä 8 mainittu asia Mainfrucht, tuomion 35 kohta.
(14) Esitetty edellä 6 kohdassa.
(15) Mainittu edellä alaviitteessä 13.
(16) Asia C-299/90, tuomio 25.7.1991 (Kok. 1991, s. I-4301).
(17) Ks. ratkaisuehdotuksen 39 kohta (jossa on virheellisesti käännetty ranskan kielen sana
" distinctes"
englannin kielen sanalla
" separate" ).
(18) Mainittu edellä alaviitteessä 9.
(19) Ks. tuomion 19 kohta.
(20) Mainittu edellä alaviitteessä 2; ks. erityisesti ratkaisuehdotuksen 20─26 kohta.
(21) Ks. erityisesti edellä alaviitteessä 12 mainittu asia Brown Boveri ja edellä alaviitteessä 2 mainittu asia Overland Footwear.
(22) Kuten julkisasiamies Mischo huomauttaa asiassa Overland Footwear antamansa ratkaisuehdotuksen 30 kohdassa,
" vaikka tullihenkilökunnalta voidaankin perustellusti odottaa tarkkanäköisyyttä, ei kuitenkaan voida vaatia, että se osaisi ennustaa" .
(23) Mainittu edellä alaviitteessä 13, tuomion 33 ja 34 kohta.
(24) Mainittu edellä alaviitteessä 2.
(25) Ks. tuomion 17 kohta.
(26) Ks. 25 kohta edellä.
(27) Ratkaisuehdotuksen 10 kohta.