62019TO0246
UNIONIN YLEISEN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (laajennettu viides jaosto)
10 päivänä syyskuuta 2020 (
*1
)
Kumoamiskanne – Kambodžasta ja Myanmarista peräisin olevan indica-riisin tuonti – Suojatoimenpiteet – Täytäntöönpanoasetus (EU) 2019/67 – Asiavaltuus – Oikeussuojan tarve – Oikeudenkäyntiväitteen hylkääminen
Asiassa T‑246/19,
Kambodžan kuningaskunta ja
Cambodia Rice Federation (CRF), kotipaikka Phnom Penh (Kambodža),
edustajinaan asianajajat R. Antonini, E. Monard ja B. Maniatis,
kantajina,
vastaan
Euroopan komissio, asiamiehinään A. Biolan, H. Leupold ja E. Schmidt,
vastaajana,
jossa on kyse SEUT 263 artiklaan perustuvasta kanteesta, jossa vaaditaan kumoamaan suojatoimenpiteiden käyttöönotosta Kambodžasta ja Myanmarista peräisin olevan indica-riisin tuonnissa 16.1.2019 annettu täytäntöönpanoasetus (EU) 2019/67 (EUVL 2019, L 15, s. 5),
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (laajennettu viides jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. Papasavvas sekä tuomarit D. Spielmann, U. Öberg (esittelevä tuomari), R. Mastroianni ja R. Norkus,
kirjaaja: E. Coulon,
on antanut seuraavan
määräyksen
I Asian tausta
1
Cambodia Rice Federation (CRF) on järjestö, joka puolustaa Kambodžan riisiteollisuuden etuja. CRF on nostanut kanteen yhdessä Kambodžan kuningaskunnan kanssa ja ilmoittaa toimivansa käsiteltävässä asiassa sekä jäsentensä, jotka kaikki toimivat kyseisellä alalla, lukuun että omaan lukuunsa.
2
Euroopan unioni on 1970-luvun alusta lähtien myöntänyt kehitysmaille tullietuuksia yleisessä tullietuusjärjestelmässään.
3
Unionin yksipuolisesti myöntämät yleiset tullietuudet sisältyvät yksipuoliseen kauppajärjestelmään, jonka avulla on tarkoitus tukea kehitysmaita köyhyyden vähentämisessä ja hyvän hallinnon ja kestävän kehityksen edistämisessä auttamalla niitä hankkimaan kansainvälisestä kaupasta lisätuloja, kuten todetaan yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 732/2008 kumoamisesta 25.10.2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 (EUVL 2012, L 303, s. 1; jäljempänä GSP-asetus) johdanto-osan seitsemännessä perustelukappaleessa. GSP-asetuksessa tarkoitetulla järjestelmällä toteutetaan siis osaltaan unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaa.
4
GSP-asetuksen mukaan kehitysmailla on etuuskohteluun perustuva pääsy unionin markkinoille siten, että unioni myöntää näille maille alennuksia yhteisen tullitariffin mukaisista tulleista kyseiseen järjestelmään kuuluvan yleisen menettelyn tai kahden erityisen menettelyn mukaisesti. Niin kutsuttu kaikki paitsi aseet ‑menettely (Everything But Arms arrangement, jäljempänä EBA-menettely) on vähiten kehittyneitä maita koskeva erityinen menettely.
5
EBA-menettelyä voidaan soveltaa maahan, jonka YK on määrittänyt vähiten kehittyneeksi maaksi (GSP-asetuksen 17 artikla). GSP-asetuksen 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun EBA-menettelyn edunsaajamaat luetellaan kyseisen asetuksen liitteessä IV.
6
EBA-menettelyn perusteella Kambodžasta ja Myanmarista unioniin tuodulta indica-riisiltä (jäljempänä tarkasteltavana oleva tuote) suspendoitiin kokonaan yhteisen tullitariffin mukaiset tullit GSP-asetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
7
Italian tasavalta, jonka tueksi asettui sittemmin muita jäsenvaltioita, esitti 16.2.2018 Euroopan komissiolle GSP-asetuksen 22 artiklaan ja 24 artiklan 2 kohtaan perustuvan pyynnön suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tarkasteltavana olevan tuotteen osalta.
8
GSP-asetuksen 22 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jos minkä tahansa kyseisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tullietuusmenettelyn edunsaajamaasta peräisin olevaa tuotetta tuodaan siinä määrin ja/tai sellaisin hinnoin, että samankaltaisten tai sen kanssa suoraan kilpailevien tuotteiden unionin tuottajille aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavia vaikeuksia, kyseisen tuotteen osalta voidaan ottaa uudelleen käyttöön tavanomaiset yhteisen tullitariffin mukaiset tullit.
9
Komissio pani 16.3.2018 vireille tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevan suojatoimenpidetutkimuksen saadakseen tarvittavat tiedot perusteellisen arvioinnin suorittamiseksi. Tutkimuksessa tukeuduttiin erityisesti Kambodžan hallituksen, CRF:n ja tiettyjen kambodžalaisten vientiä harjoittavien myllyjen osallistumiseen.
10
Komissio totesi suojatoimenpidetutkimuksen perusteella, että tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin sellaisina määrinä ja sellaisiin hintoihin, jotka aiheuttivat vakavia vaikeuksia unionin tuotannonalalle, ja päätti ottaa sen tuonnissa väliaikaisesti uudelleen käyttöön yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suojatoimenpiteiden käyttöönotosta Kambodžasta ja Myanmarista peräisin olevan indica-riisin tuonnissa 16.1.2019 annetulla täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2019/67 (EUVL 2019, L 15, s. 5; jäljempänä riidanalainen asetus). Komissio katsoi, että suojatoimenpiteet olisi otettava käyttöön kolmen vuoden ajaksi ja että sovellettavia tulleja olisi vähennettävä asteittain.
II Oikeudenkäyntimenettely ja asianosaisten vaatimukset
11
Kambodžan kuningaskunta ja CRF nostivat nyt käsiteltävän kanteen unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 10.4.2019 jättämällään kannekirjelmällä.
12
Komissio esitti unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 130 artiklan 1 kohdan nojalla unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 28.6.2019 toimittamallaan erillisellä asiakirjalla kanteen tutkittavaksi ottamista koskevan oikeudenkäyntiväitteen.
13
Kambodžan kuningaskunta ja CRF toimittivat 21.8.2019 huomautuksensa kyseisestä oikeudenkäyntiväitteestä.
14
Unionin yleinen tuomioistuin esitti 28.2.2020 komissiolle kirjallisen kysymyksen työjärjestyksen 89 artiklan mukaisena prosessinjohtotoimena. Komissio vastasi kysymykseen annetussa määräajassa.
15
Kambodžan kuningaskunta ja CRF vaativat, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa riidanalaisen asetuksen
–
velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
16
Komissio vaatii oikeudenkäyntiväitteessään, että unionin yleinen tuomioistuin
–
jättää kanteen tutkimatta
–
velvoittaa Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
17
Kambodžan kuningaskunta ja CRF vaativat oikeudenkäyntiväitettä koskevissa huomautuksissaan, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää oikeudenkäyntiväitteen
–
kumoaa riidanalaisen asetuksen
–
velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
III Oikeudellinen arviointi
18
Työjärjestyksen 130 artiklan 1 kohdassa määrätään, että unionin yleinen tuomioistuin voi vastaajan pyynnöstä ratkaista pääasian käsittelyä aloittamatta, onko kanne jätettävä tutkimatta. Työjärjestyksen 130 artiklan 7 kohdan mukaisesti unionin yleinen tuomioistuin ratkaisee hakemuksen mahdollisimman nopeasti tai, jos se on erityisestä syystä aiheellista, lykkää sen ratkaistavaksi pääasian yhteydessä.
19
Koska komissio on käsiteltävässä asiassa pyytänyt unionin yleistä tuomioistuinta ratkaisemaan, onko kanne jätettävä tutkimatta, ja unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että sillä on esillä olevan asian asiakirja-aineiston tutkittuaan riittävät tiedot, se päättää ratkaista kyseisen hakemuksen asian käsittelyä jatkamatta.
20
Komissio väittää oikeudenkäyntiväitteensä tueksi ensisijaisesti, että Kambodžan kuningaskunta ja CRF eivät täytä SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa vahvistettuja asiavaltuuden edellytyksiä.
21
Komissio pyytää aluksi unionin yleistä tuomioistuinta tutustumaan neuvoston perusteluihin 20.9.2019 annettuun tuomioon Venezuela v. neuvosto johtaneessa asiassa (T‑65/18, valitus vireillä, EU:T:2019:649) ja erityisesti väitteeseen, jonka mukaan kolmansia maita ei voida pitää SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettuina luonnollisina henkilöinä tai oikeushenkilöinä, mutta se ei ota nimenomaisesti kantaa SEUT 263 artiklan neljännen kohdan soveltamisalaan siltä osin kuin on kyse unionin lainkäyttöelinten toimivallasta suhteessa itsenäisiin ulkovaltioihin.
22
Komission mukaan riidanalainen asetus ei koske suoraan Kambodžan kuningaskuntaa ja CRF:ää.
23
Tässä yhteydessä komissio väittää ensinnäkin, että riidanalaisella asetuksella ei ole mitään oikeusvaikutuksia Kambodžaan, eikä se siten voi koskea Kambodžan kuningaskuntaa ja CRF:ää oikeudellisesti.
24
Toiseksi komissio väittää, että vaikka riidanalaisella asetuksella olisikin oikeusvaikutuksia Kambodžaan, se ei rajoittaisi tai kieltäisi indica-riisin vientiä Kambodžasta unioniin. Komissio lisää, että riidanalainen asetus on vain seurausta GSP-asetuksessa vahvistetuista menettelyllisistä edellytyksistä ja johtaa EBA-menettelyn mukaisten etujen väliaikaiseen suspendointiin. Väitteet, joiden mukaan riidanalainen asetus voi heikentää Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n kilpailuasemaa ja vaikuttaa haitallisesti niiden unioniin suuntautuvaan vientiin, ovat komission mielestä vain yleispäteviä väitteitä tosiseikoista.
25
Kolmanneksi komissio katsoo, että riidanalaisen asetuksen oikeusvaikutukset johtuvat ainoastaan jäsenvaltioiden tulliviranomaisten toimista kyseisen asetuksen täytäntöönpanemiseksi ja toteutuvat vain sellaisten unionin tuojien osalta, jotka eivät ole asianosaisena tässä riita-asiassa.
26
Neljänneksi komissio väittää, että koska riidanalainen asetus edellyttää jäsenvaltioiden tulliviranomaisilta täytäntöönpanotoimia, sillä ei itsessään ja ilman näitä täytäntöönpanotoimia ole mitään konkreettisia oikeusvaikutuksia Kambodžan kuningaskuntaan ja CRF:ään.
27
Komissio väittää vielä, että riidanalainen asetus ei koske Kambodžan kuningaskuntaa ja CRF:ää erikseen.
28
Tältä osin komissio huomauttaa ensinnäkin, että riidanalainen asetus on yleisesti sovellettava toimi, joka edellyttää täytäntöönpanotoimia ja koskee samalla tavalla kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen tosiasiallisia ja mahdollisia tuojia, eikä siinä yksilöidä Kambodžan kuningaskuntaa ja CRF:ää.
29
Toiseksi komissio katsoo, että riidanalainen asetus on erotettava polkumyynnin vastaisten asetusten kaltaisista sekamuotoisista toimista, joissa yksilöidään asianomainen talouden toimija, koska riidanalainen asetus ei sisällä ainuttakaan yksittäistä päätöstä, joka koskisi vain Kambodžan kuningaskuntaa ja CRF:ää.
30
Kolmanneksi komissio väittää, että koska riidanalainen asetus on yleisesti sovellettava toimi, siinä ei määritellä mitään tiettyä ryhmää, jota asetus koskee, ja lisää, ettei mikään viittaa siihen, että Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n edut olisivat yhteneväiset jonkin tietyn ryhmän etujen kanssa.
31
Neljänneksi komissio väittää, että vaikka riidanalainen asetus kohdistuisi tiettyyn ryhmään, Kambodžan kuningaskunta ja CRF eivät välttämättä kuuluisi siihen, sillä mikään ei viittaa siihen, että ne edustaisivat jonkin ryhmän kaikkia etuja.
32
Viidenneksi komissio katsoo, että pelkästään se, että Kambodžan kuningaskunta ja CRF ovat osallistuneet riidanalaisen asetuksen antamista edeltäneeseen tutkimukseen, ei merkitse niiden yksilöimistä kyseisessä asetuksessa.
33
Komissio väittää vielä toissijaisesti, että Kambodžan kuningaskunnalla ja CRF:llä ei ole henkilökohtaista oikeussuojan tarvetta ryhtyä välittömiin toimiin riidanalaista asetusta vastaan.
34
Tässä yhteydessä komissio väittää, ettei riidanalaista asetusta sovelleta Kambodžan alueella vaan unionin yhteisen tullitariffin soveltamisalaan kuuluvalla alueella, minkä takia sillä ei ole lainkaan sitovia oikeusvaikutuksia Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n tilanteeseen. Komissio lisää, että riidanalainen asetus ei estä indica-riisin tuontia Kambodžasta unioniin ja että se voi aiheuttaa jatkossa enintään yleistä teoreettista vahinkoa, joka voi näkyä myynnin mahdollisena laskuna. Koska riidanalaisen asetuksen oikeudelliset seuraukset kohdistuvat vain unionissa toimiviin yhteisöihin, se ei aiheuta minkäänlaista henkilökohtaista vahinkoa sen paremmin Kambodžan kuningaskunnalle kuin CRF:lle.
35
Kambodžan kuningaskunta ja CRF kiistävät komission väitteet.
A
Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n asiavaltuus
36
Aivan aluksi on syytä muistuttaa, että perussopimusten hengen mukaisesti on varmistettava, että kanne voidaan nostaa kaikista toimielinten toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia (ks. tuomio 23.4.1986, Les Verts v. parlamentti, 294/83, EU:C:1986:166, 24 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Näin ollen perustamissopimuksen niitä määräyksiä, jotka koskevat oikeussubjektien kanneoikeutta, ei voida tulkita suppeasti (tuomio 15.7.1963, Plaumann v. komissio, 25/62, EU:C:1963:17, s. 222 ja tuomio 11.7.1996, Métropole télévision ym. v. komissio, T‑528/93, T‑542/93, T‑543/93 ja T‑546/93, EU:T:1996:99, 60 kohta).
37
Unioni on nimittäin oikeusyhteisö, koska sekä sen jäsenvaltiot että sen toimielimet ovat sellaisen valvonnan alaisia, jonka kohteena on niiden toteuttamien toimenpiteiden yhteensoveltuvuus niiden perussopimusten kanssa, joilla on luotu täysin kattava oikeussuojakeinojen ja menettelyjen järjestelmä, jonka tarkoituksena on antaa toimielinten säädöksiin, päätöksiin ja muihin toimiin kohdistuva laillisuusvalvonta Euroopan unionin tuomioistuimen tehtäväksi (ks. vastaavasti tuomio 23.4.1986, Les Verts v. parlamentti, 294/83, EU:C:1986:166, 23 ja 24 kohta).
38
Tämä tehokasta oikeussuojaa koskeva periaate on jäsenvaltioiden yhteisestä valtiosääntöperinteestä johtuva unionin oikeuden yleinen periaate, joka vahvistetaan myös Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa (tuomio 27.6.2013, Agrokonsulting-04, C‑93/12, EU:C:2013:432, 59 kohta ja tuomio 5.11.2019, EKP ym. v. Trasta Komercbanka ym., C‑663/17 P, C‑665/17 P ja C‑669/17 P, EU:C:2019:923, 55 ja 56 kohta).
39
Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kanne, jonka luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö on nostanut SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla toimesta, jota ei ole osoitettu sille, voidaan ottaa tutkittavaksi sillä edellytyksellä, että kyseisellä henkilöllä katsotaan olevan seuraavilla perusteilla asiavaltuus: Tällaisen kanteen nostaminen on mahdollista yhtäältä sillä edellytyksellä, että toimi koskee kyseistä henkilöä suoraan ja erikseen. Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi toisaalta nostaa kanteen sääntelytoimesta, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä, jos kyseinen toimi koskee sitä suoraan (ks. tuomio 17.9.2015, Mory ym. v. komissio, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, 59 ja 91 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; määräys 12.1.2017, Amrita ym. v. komissio, C‑280/16 P, ei julkaistu, EU:C:2017:9, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 13.3.2018, European Union Copper Task Force v. komissio, C‑384/16 P, EU:C:2018:176, 32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
40
Tältä osin on huomautettava, että toimet, joilla otetaan käyttöön suojatoimenpiteitä, koskevat suoraan ja erikseen niitä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka voivat osoittaa, että ne on yksilöity kyseisissä komission toimissa tai että valmistelevat tutkimukset ovat koskeneet niitä (ks. analogisesti tuomio 21.2.1984, Allied Corporation ym. v. komissio, 239/82 ja 275/82, EU:C:1984:68, 10–12 kohta; ks. myös tuomio 28.2.2019, neuvosto v. Growth Energy ja Renewable Fuels Association, C‑465/16 P, EU:C:2019:155, 73 ja 79 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 13.9.2013, Huvis v. neuvosto, T‑536/08, ei julkaistu, EU:T:2013:432, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
41
Vaikka edellä 40 kohdassa mainittu oikeuskäytäntö koskee polkumyyntitullin käyttöönotosta annettuja asetuksia, se on merkityksellinen myös käsiteltävässä asiassa. Unionin tuomioistuin on nimittäin jo todennut, että edellytystä, jonka mukaan luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi nostaa kanteen asetuksesta ainoastaan, jos se koskee häntä sekä suoraan että erikseen, on tulkittava tehokasta oikeussuojaa koskevan periaatteen valossa ottaen huomioon eri tekijät, joiden perusteella kantaja voidaan yksilöidä (ks. vastaavasti tuomio 25.7.2002, Unión de Pequeños Agricultores v. neuvosto, C‑50/00 P, EU:C:2002:462, 44 kohta; tuomio 1.4.2004, komissio v. Jégo-Quéré, C‑263/02 P, EU:C:2004:210, 36 kohta ja tuomio 28.4.2015, T & L Sugars ja Sidul Açúcares v. komissio, C‑456/13 P, EU:C:2015:284, 44 kohta).
42
Oikeuskäytännössä on lisäksi täsmennetty, että vaikka suojatoimenpiteiden käyttöönotosta annetut asetukset voivat olla luonteeltaan ja ulottuvuudeltaan normatiivisia siltä osin kuin niitä sovelletaan yleisesti asianomaisiin talouden toimijoihin, ne voivat koskea erikseen tiettyjä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella nämä toimijat erottuvat kaikista muista (ks. tuomio 10.4.2003, komissio v. Nederlandse Antillen, C‑142/00 P, EU:C:2003:217, 65 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja määräys 30.4.2003, VVG International ym. v. komissio, T‑155/02, EU:T:2003:125, 40 ja 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; ks. vastaavasti myös tuomio 17.1.2002, Rica Foods v. komissio, T‑47/00, EU:T:2002:7, 34 ja 36 kohta). Suojatoimenpiteiden käyttöönotosta annettu asetus voi siis olla luonteeltaan sekamuotoinen samoin kuin asetus, jolla otetaan käyttöön polkumyyntitulleja.
43
Riidanalaista asetusta ei ole osoitettu Kambodžan kuningaskunnalle ja CRF:lle, joten edellä esitettyjen periaatteiden valossa on tutkittava, voidaanko ne katsoa luonnollisiksi henkilöiksi tai oikeushenkilöiksi, joita riidanalainen asetus koskee suoraan ja erikseen.
1.
Kambodžan kuningaskunta
a)
SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa oleva käsite ”luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö”
44
Vastauksessaan unionin yleisen tuomioistuimen prosessinjohtotoimenpiteenä esittämään kysymykseen komissio vahvisti, ettei se vastusta nimenomaisesti Kambodžan kuningaskunnan oikeudenkäyntiväitettä, joka perustuu SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa käytettyyn luonnollisen henkilön ja oikeushenkilön käsitteeseen. Komissio totesi kuitenkin, että kysymys asian ottamisesta tutkittavaksi unionin yleisessä tuomioistuimessa on sellainen oikeusjärjestyksen perusteisiin kuuluva kysymys, joka on tarvittaessa otettava huomioon viran puolesta.
45
Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että SEUT 263 artiklan neljännen kohdan tarkoituksena on tarjota asianmukaista oikeussuojaa kaikille luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille, joita unionin toimielinten toimenpiteet koskevat suoraan ja erikseen (tuomio 10.6.2009, Puola v. komissio, T‑257/04, EU:T:2009:182, 53 kohta ja määräys 10.6.2009, Puola v. komissio, T‑258/04, ei julkaistu, EU:T:2009:183, 61 kohta).
46
SEUT 263 artiklan neljännen kohdan määräyksiä on tulkittava teleologisesti (ks. vastaavasti tuomio 15.7.1963, Plaumann v. komissio, 25/62, EU:C:1963:17, s. 222) siten, että kolmansien maiden sulkeminen lähtökohtaisesti kyseisessä artiklassa tarjotun oikeussuojan ulkopuolelle olisi vastoin kyseisten määräysten tavoitetta.
47
Ja vaikka kolmannet maat eivät voi vaatia jäsenvaltioille unionin järjestelmässä annettua asemaa oikeudenkäynneissä, niillä on vähintään samat mahdollisuudet olla asianosaisena tuomioistuimessa kuin ne, jotka unionin järjestelmässä on annettu oikeushenkilöille (tuomio 10.6.2009, Puola v. komissio, T‑257/04, EU:T:2009:182, 52 kohta; määräys 10.6.2009, Puola v. komissio, T‑258/04, ei julkaistu, EU:T:2009:183, 60 kohta ja julkisasiamies Poiares Maduron ratkaisuehdotus Puola v. neuvosto, C‑273/04, EU:C:2007:361, 40 kohta).
48
Aiemmin on jo todettu, että jos oikeussubjekti on oikeushenkilö, se voi lähtökohtaisesti nostaa kumoamiskanteen SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla (ks. vastaavasti määräys 1.10.1997, Regione Toscana v. komissio, C‑180/97, EU:C:1997:451, 10–12 kohta ja tuomio 22.11.2001, Nederlandse Antillen v. neuvosto, C‑452/98, EU:C:2001:623, 51 kohta).
49
SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tai missään muussakaan primaarioikeuden määräyksessä ei myöskään poissuljeta kolmansien maiden oikeutta nostaa kumoamiskanne (ks. vastaavasti tuomio 16.7.2014, National Iranian Oil Company v. neuvosto, T‑578/12, ei julkaistu, EU:T:2014:678, 36 kohta ja tuomio 18.9.2015, Iran Liquefied Natural Gas v. neuvosto, T‑5/13, ei julkaistu, EU:T:2015:644, 48 kohta).
50
Koska perussopimustekstit eivät sisällä tällaista poissulkemista, ketään, jolla on kansainvälisen tai kansallisen oikeusjärjestyksen mukainen oikeushenkilön asema, ei siis voida estää riitauttamasta unionin toimea unionin yleisessä tuomioistuimessa, mikäli SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa määrätyt edellytykset täyttyvät.
51
Näin ollen SEUT 263 artiklan neljännessä olevan ilmaisun ”luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö” on katsottava käsittävän myös Kambodžan kuningaskunnan kaltaiset unionin ulkopuoliset valtiot.
b)
Suoraan koskeminen
52
Suoraan koskemisen käsitteestä on todettava, että kanteen kohteena oleva päätös koskee suoraan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, kun seuraavat kaksi kumulatiivista edellytystä täyttyvät: riidanalaisella toimenpiteellä on oltava välittömiä vaikutuksia luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön oikeusasemaan eikä se saa jättää niille, joille se on osoitettu ja joiden tehtävänä on sen täytäntöönpano, ollenkaan harkintavaltaa, jolloin täytäntöönpano on luonteeltaan puhtaasti automaattista ja perustuu yksinomaan lainsäädäntöön eikä edellytä välissä olevien sääntöjen soveltamista (ks. tuomio 4.12.2019, Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo v. komissio, C‑342/18 P, ei julkaistu, EU:C:2019:1043, 38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
53
Tässä yhteydessä on ensinnäkin syytä muistuttaa, että määritettäessä sitä, onko toimella oikeusvaikutuksia, on tarkasteltava kyseisen toimen tavoitetta, sisältöä, asiasisältöä, soveltamisalaa, vaikutusta ja tarvittaessa oikeudellista ja tosiasiallista asiayhteyttä, jossa se on toteutettu, eikä toimen luonnetta, muotoa, nimeä, aineellista välinettä tai allekirjoittajaa (ks. määräys 8.3.2012, Octapharma Pharmazeutika v. EMA, T‑573/10, EU:T:2012:114, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
54
Käsiteltävässä asiassa on todettava, että GSP-asetuksen 22 artiklan 1 kohdassa annetaan unionin jäsenvaltioille sekä tietyille kolmansille maille mahdollisuus kiinnittää komission huomio sellaisten olosuhteiden olemassaoloon, joiden takia voi olla tarpeen ottaa käyttöön suojatoimenpiteitä.
55
Riidanalainen asetus on annettu GSP-asetuksen 22 artiklan 1 kohdan perusteella, ja sillä otetaan käyttöön suojatoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on lieventää vakavia vaikeuksia, joita indica-riisin tuonti Kambodžasta on aiheuttanut unionin tuotannonalalle.
56
Riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdasta ilmenee, että asetuksen tavoitteena on ottaa väliaikaisesti uudelleen käyttöön yhteisen tullitariffin mukaiset tullit Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuonnissa, koska se kilpailee unionissa myytävien samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden kanssa. Riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaan Kambodžasta peräisin olevaan indica-riisiin sovellettava tulli ilmaistuna euroina tonnia kohti on 175 ensimmäisenä vuonna, 150 toisena vuonna ja 125 kolmantena vuonna kyseisen asetuksen voimaantulopäivästä. Lisäksi asetuksen 1 artiklan 3 kohdassa säädetään sovellettavan tullin tasosta siinä tapauksessa, että yhteisen tullitariffiin tullia tarkistetaan.
57
Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n toimittamien tietojen mukaan – eikä komissio ole kiistänyt näitä tietoja – merkittävä osa Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin kokonaisviennistä, 50–70 prosenttia, suuntautuu unioniin. Lisäksi komissio täsmentää riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 28 perustelukappaleessa, että tutkimusajanjakson lopussa Kambodžan osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonnista unioniin oli 25 prosenttia. Näin ollen on todettava, että riidanalainen asetus on omiaan vaikuttamaan merkittävästi Kambodžan taloudelliseen tilanteeseen. Komissio myöntää lisäksi riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 84 perustelukappaleessa, että yhteisen tullitariffin mukaisen täyden tullin soveltaminen Kambodžaan vaikeutti vientiä kyseisestä maasta.
58
Oikeuskäytännössä on tosin jo todettu, että pelkästään sillä perusteella, että toimi voi vaikuttaa kantajan aineelliseen asemaan, ei voida katsoa sen koskevan kantajaa suoraan, ja että ainoastaan erityisten seikkojen ilmeneminen voisi oikeuttaa yksityisen oikeussubjektin, joka väittää toimen vaikuttavan sen markkina-asemaan, hakemaan siihen muutosta unionin tuomioistuimilta SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla (tuomio 10.12.1969, Eridania ym. v. komissio, 10/68 ja 18/68, EU:C:1969:66, 7 kohta ja tuomio 18.10,2018, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava ym. v. komissio, T‑364/16, EU:T:2018:696, 40 kohta).
59
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa kuitenkin, että riidanalainen asetus annettiin GSP-asetuksen nojalla. Kuten komissio korostaa riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 82 perustelukappaleessa, GSP-asetuksen keskeisenä tavoitteena on tukea kehitysmaita köyhyyden vähentämisessä sekä hyvän hallinnon ja kestävän kehityksen edistämisessä auttamalla niitä luomaan työpaikkoja ja teollisuutta sekä hankkimaan lisätuloja kansainvälisestä kaupasta. EBA-menettelyllä autetaan maailman köyhimpiä ja heikoimpia maita, joihin Kambodža GSP-asetuksen mukaan kuuluu ja jotka ovat haavoittuvia alhaisen ja yksipuolisen vientiperustansa vuoksi, hyödyntämään kaupankäyntimahdollisuuksia, ja myönnetään vähiten kehittyneille maille etuuskohteluun perustuva pääsy unionin markkinoille suspendoimalla niiden osalta kokonaan yhteisen tullitariffin mukaiset tullit.
60
Riidanalaisella asetuksella poistetaan väliaikaisesti etuuskohteluun perustuva pääsy unionin markkinoille, joka Kambodžan kuningaskunnalle oli myönnetty maana, joka mainitaan GSP-asetuksen liitteessä IV olevassa GSP-asetuksen 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun EBA-menettelyn edunsaajamaiden luettelossa. Suojatoimenpiteiden käyttöönotto muuttaa siis niitä oikeudellisia ja taloudellisia edellytyksiä, joilla Kambodžasta peräisin olevaa indica-riisiä myydään unionin markkinoilla. Näin ollen se vaikuttaa myös suoraan ja merkittävästi Kambodžan kuningaskunnan oikeudelliseen asemaan.
61
Riidanalaisella asetuksella on siten suoria oikeusvaikutuksia Kambodžan kuningaskuntaan, koska komissio muutti kyseisellä asetuksella Kambodžan kuningaskunnan oikeudellista asemaa maana, jonka osalta yhteisen tullitariffin mukaiset tullit oli kokonaan suspendoitu.
62
Näin ollen on syytä hylätä komission väitteet, joiden mukaan riidanalaisella asetuksella ei ole lainkaan oikeusvaikutuksia Kambodžan kuningaskuntaan eikä se haittaa Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuontia unionin alueelle.
63
On syytä hylätä myös komission väite, jonka mukaan Kambodžan kuningaskunnan oikeusasemaan ei kohdistu välitöntä vaikutusta, koska riidanalaisella asetuksella käyttöön otettuja suojatoimenpiteitä sovelletaan ainoastaan unioniin sijoittautuneisiin tuojiin. Vaikka on totta, että riidanalaisessa asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä sovelletaan ensisijaisesti edellä mainittuihin tuojiin, niillä on välitön vaikutus Kambodžan valtioon, koska – kuten edellä 57, 59 ja 61 kohdassa on todettu – kyseisten suojatoimenpiteiden soveltaminen Kambodžaan rajoittaa sen taloudellista toimintaa.
64
On selvää, että kyseisten toimenpiteiden soveltaminen on unioniin sijoittautuneiden tuojien tehtävä, sillä unionin toimielinten antamia toimia ei ole lähtökohtaisesti tarkoitettu sovellettaviksi unionin ulkopuolella. Tästä huolimatta suojatoimenpiteet, joita sovelletaan yhteisöihin, joihin riidanalainen asetus vaikuttaa, voivat koskea suoraan kyseisiä yhteisöjä. Nimittäin se, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa unioniin otetaan väliaikaisesti uudelleen käyttöön yhteisen tullitariffin mukaiset tullit, vastaa tilannetta, jossa rajoitetaan tiettyjen sellaisten oikeussubjektien, kuten Kambodžan kuningaskunnan, joihin on aiemmin sovellettu etuuskohteluun perustuvaa pääsyä unionin markkinoille erityisen tullietuusjärjestelmän mukaisesti, pääsyä unionin markkinoille (ks. vastaavasti ja analogisesti tuomio 13.9.2018, Almaz-Antey v. neuvosto, T‑515/15, ei julkaistu, EU:T:2018:545, 65 kohta).
65
Lisäksi on syytä muistuttaa, että itsessään se seikka, että Kambodžan kuningaskunta ei maksa Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuonnissa sovellettavia tulleja, koska niistä vastaavat tuojat unionissa, ei anna mahdollisuutta katsoa, että riidanalaisella asetuksella ei ole minkäänlaista oikeusvaikutusta sen asemaan (ks. vastaavasti ja analogisesti tuomio 20.3.1985, Timex v. neuvosto, 264/82, EU:C:1985:119, 12–16 kohta ja tuomio 3.5.2018, Distillerie Bonollo ym. v. neuvosto, T‑431/12, valitus vireillä, EU:T:2018:251, 61 ja 62 kohta).
66
Toiseksi on todettava, että pelkästään se seikka, että kumoamiskanteen kohteena olevan toimen soveltamiseksi toteutetaan kansallinen täytäntöönpanotoimi, ei anna mahdollisuutta poissulkea sitä, että kyseinen toimi voi koskea suoraan kantajaa, kuitenkin sillä edellytyksellä, että kyseisen toimen toimeenpanosta vastaavalla jäsenvaltiolla ei ole minkäänlaista itsenäistä harkintavaltaa (ks. vastaavasti tuomio 5.10.2005, Land Oberösterreich ja Itävalta v. komissio, T‑366/03 ja T‑235/04, EU:T:2005:347, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
67
Siinä tapauksessa, että jäsenvaltiolla, jonka tehtävänä on riidanalaisen toimen toimeenpano, ei ole ollenkaan itsenäistä harkintavaltaa, kansallisen päätöksen toimeenpano on nimittäin täysin automaattista ja riidanalaisen päätöksen on katsottava vaikuttavan suoraan kantajan oikeudelliseen asemaan (ks. vastaavasti tuomio 10.9.2009, komissio v. Ente per le Ville Vesuviane ja Ente per le Ville Vesuviane v. komissio, C‑445/07 P ja C‑455/07 P, EU:C:2009:529, 45 ja 46 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
68
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo tältä osin, että riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 1–3 kohdan sanamuodon perusteella kyseisessä asetuksessa ei jätetä jäsenvaltioille mitään harkintavaltaa Kambodžasta peräisin olevaan indica-riisiin sovellettavan tullin asettamisen ja sen suuruuden osalta (ks. vastaavasti tuomio 14.9.1995, Antillean Rice Mills ym. v. komissio, T‑480/93 ja T‑483/93, EU:T:1995:162, 63 kohta), joten myös suoraan koskemisen toinen edellytys täyttyy.
69
Näin ollen on lähtökohtaisesti katsottava, että riidanalainen asetus koskee suoraan Kambodžan kuningaskuntaa.
c)
Erikseen koskeminen
70
SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetusta erikseen koskemisen käsitteestä on todettava, että yleisesti sovellettava unionin toimielimen toimi voi koskea luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä erikseen vain, jos se vaikuttaa niiden oikeudelliseen asemaan niille tunnusomaisten erityispiirteiden tai sellaisen tosiasiallisen tilanteen takia, jonka perusteella nämä toimijat erottuvat kaikista muista ja ne voidaan yksilöidä samalla tavalla kuin se, jolle päätös on osoitettu (tuomio 15.7.1963, Plaumann v. komissio, 25/62, EU:C:1963:17, s. 223 ja tuomio 18.5.1994, Codorniu v. neuvosto, C‑309/89, EU:C:1994:197, 20 kohta; ks. myös tuomio 10.4.2003, komissio v. Nederlandse Antillen, C‑142/00 P, EU:C:2003:217, 65 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
71
Edellä 40–42 kohdassa mainitusta oikeuskäytännöstä ilmenee, että vaikka riidanalainen toimi on luonteeltaan normatiivinen, ei ole poissuljettua, että se voi koskea suoraan ja erikseen tiettyjä asiaankuuluvia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä (tuomio 18.5.1994, Codorniu v. neuvosto, C‑309/89, EU:C:1994:197, 19 kohta; ks. myös tuomio 28.2.2019, neuvosto v. Growth Energy ja Renewable Fuels Association, C‑465/16 P, EU:C:2019:155, 72 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 14.9.1995, Antillean Rice Mills ym. v. komissio, T‑480/93 ja T‑483/93, EU:T:1995:162, 66 kohta).
72
Toisin kuin komissio väittää, se seikka, että riidanalaisen asetuksen tarkoituksena on ottaa uudelleen käyttöön yhteisen tullitariffin mukaiset tullit kaikessa tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvassa tuonnissa, ei johda tosiasiallisesti siihen, ettei kyseinen asetus voi koskea erikseen tiettyjä luonnollisia henkilöitä ja oikeushenkilöitä.
73
Edellä 42 kohdassa mainitun oikeuskäytännön valossa on hylättävä myös se komission väite, jonka mukaan suojatoimenpiteiden käyttöönotosta annettu asetus – käsiteltävässä asiassa riidanalainen asetus – ei voi olla luonteeltaan sekamuotoinen samalla tavalla kuin polkumyynnin ja tukien vastaiset asetukset.
74
Koska riidanalaisella asetuksella otetaan käyttöön yleisesti sovellettavia suojatoimenpiteitä, on katsottava, kuten komissio perustellusti väittää, että kyseistä asetusta voidaan soveltaa kaikkiin henkilöihin, jotka ovat valmiita ja kykeneviä viemään tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että kyseinen asetus ei voisi tietyissä tilanteissa koskea erikseen tiettyjä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä ja että nämä henkilöt eivät voisi tällä perusteella kuulua tiettyyn ryhmään.
75
Näin ollen se, että tietty henkilö osallistuu jollain tavalla menettelyyn, joka johtaa unionin toimen antamiseen, voi olla kyseisen toimen osalta tämän henkilön yksilöivä seikka – mikä merkitsee väistämättä sitä, että tällä toimella on hänen osaltaan sitovia oikeusvaikutuksia – vain silloin, kun sovellettavassa unionin lainsäädännössä myönnetään hänelle tiettyjä menettelyllisiä takeita (ks. vastaavasti tuomio 4.10.1983, Fediol v. komissio, 191/82, EU:C:1983:259, 31 kohta; tuomio 17.1.2002, Rica Foods v. komissio, T‑47/00, EU:T:2002:7, 55 kohta ja määräys 14.12.2005, Arizona Chemical ym. v. komissio, T‑369/03, EU:T:2005:458, 72 kohta).
76
Lisäksi SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille annettavan oikeussuojan on perustuttava kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön erityiseen asemaan suhteessa kaikkiin muihin sellaisiin oikeussubjekteihin, joita asia koskee. Näin ollen yksilöitäessä niitä henkilöitä, joita suojatoimenpiteiden asettamispäätös koskee erikseen, on ratkaisevaa se oikeussuoja, jota unionin oikeuden mukaan saavat maat ja alueet sekä kyseessä olevat yritykset, joita vastaan suojatoimenpide toteutetaan (ks. vastaavasti tuomio 11.2.1999, Antillean Rice Mills ym. v. komissio, C‑390/95 P, EU:C:1999:66, 28 kohta).
77
Se seikka, että komissiolla on velvollisuus erityisten sääntöjen nojalla ottaa huomioon toimen, jonka se aikoo antaa, vaikutukset tiettyjen luonnollisten henkilöiden tai yksityishenkilöiden oikeudelliseen asemaan, yksilöi nämä luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt (ks. vastaavasti tuomio 14.9.1995, Antillean Rice Mills ym. v. komissio, T‑480/93 ja T‑483/93, EU:T:1995:162, 67 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
78
Käsiteltävässä asiassa riidanalainen asetus koskee nimenomaisesti ja erityisesti Kambodžan kuningaskuntaa. Se nimittäin mainitaan nimeltä riidanalaisen asetuksen otsikossa maana, jonka osalta suojatoimenpiteet otetaan käyttöön.
79
Menettelyllisistä takeista, jotka Kambodžan kuningaskunnalle on myönnetty maana, jota vastaan suojatoimenpiteet on otettu käyttöön, on todettava, että GSP-asetuksen 22 artiklan 4 kohdan mukaan komissiolla on valta antaa delegoituja säädöksiä sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, jotka koskevat yleisten suojatoimenpiteiden hyväksymismenettelyä ja erityisesti osapuolten oikeuksia.
80
GSP-asetuksessa säädettyyn yleisten suojatoimenpiteiden toteuttamista ja tullietuuksien väliaikaista peruuttamista koskevaan menettelyyn liittyvien sääntöjen vahvistamisesta 28.8.2013 annettu komission delegoitu asetus (EU) N:o 1083/2013 on hyväksytty juuri tällä perusteella.
81
Kyseisessä delegoidussa asetuksessa vahvistettujen menettelysääntöjen mukaisesti EBA-edunsaajamaille sekä GSP-asetuksen 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille asianomaisille osapuolille, eli osapuolille, jotka osallistuvat etuuskohtelun edunsaajamaasta peräisin olevan tuonnin ja samankaltaisten tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuotantoon, jakeluun ja/tai myyntiin, on myönnetty tiettyjä oikeuksia ja menettelytakeita.
82
Sen lisäksi, että Kambodžan kuningaskunta on EBA-edunsaajamaa, se on katsottu asianomaiseksi osapuoleksi. Riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 19 perustelukappaleesta nimittäin ilmenee, että komissio on sisällyttänyt Kambodžan hallituksen sellaisten asianomaisten osapuolten luetteloon, jotka esittivät huomautuksia komission päätelmien ilmoittamisen jälkeen.
83
Delegoidussa asetuksessa säädetään, että EBA-edunsaajamaana Kambodžan kuningaskunnalla on muiden asianomaisten osapuolten tavoin oikeus saada sekä ilmoitus tutkimuksen vireillepanosta että kirjallisen valituksen koko teksti (delegoidun asetuksen 10 artiklan 2 kohta). Komissiolla on tutkimusvaiheessa velvollisuus ottaa huomioon asianomaisten osapuolten näkökannat, jos niiden tueksi on esitetty riittävää näyttöä (delegoidun asetuksen 11 artiklan 2 kohta). Kun komissio sitten myöhemmin ilmoittaa olennaiset huomiot, joiden perusteella se tekee päätöksestä, samat osapuolet voivat esittää huomautuksia, jotka komissio ottaa huomioon (delegoidun asetuksen 17 artiklan 3 ja 5 kohta).
84
Lisäksi Kambodžan kuningaskunnalla on EBA-edunsaajamaana muiden asianomaisten osapuolten tavoin oikeus tutustua kirjallisesta pyynnöstä asiakirja-aineistoon, jonka komissio on kerännyt tutkimuksen vireillepanon jälkeen. Ne voivat tutustua kaikkiin asiakirja-aineistossa oleviin tietoihin ja esittää näistä tiedoista huomioita. Huomiot otetaan huomioon silloin, kun ne ovat riittävästi perusteltuja (delegoidun asetuksen 14 artiklan 2 kohta). Delegoidun asetuksen mukaan EBA-edunsaajamailla ja asianomaisilla osapuolilla on myös oikeus tulla komission kuulemiksi (delegoidun asetuksen 15 artiklan 1 kohta) ja pyytää kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan osallistumista (delegoidun asetuksen 16 artiklan 1 kohta).
85
Siltä osin kuin on kyse Kambodžan kuningaskunnan aktiivisesta osallistumisesta tutkimusmenettelyyn, on kiistatonta, että Kambodžan kuningaskunta on osallistunut riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneeseen menettelyyn. Komissio nimittäin viittaa riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 19 perustelukappaleessa huomautuksiin, jotka Kambodžan hallitus on esittänyt asianomaisena osapuolena. Myös riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 34, 41, 52, 72 ja 73 perustelukappaleessa viitataan siihen, että Kambodžan kuningaskunta tai Kambodžan hallitus ovat osallistuneet komission toteuttamaan tutkimukseen.
86
Vaikka aktiivinen osallistuminen tutkimukseen ei ole itsessään riittävä edellytys sen arvioimiseksi, koskeeko toimi erikseen tiettyä luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, se ei ole kuitenkaan täysin merkityksetön seikka. Se, että kantaja osallistuu aktiivisesti tutkimusmenettelyyn esimerkiksi toimittamalla tietoja tai esittämällä kirjallisia huomautuksia, on nimittäin merkityksellinen seikka määritettäessä sitä, koskeeko toimi kantajaa erikseen vai ei (ks. vastaavasti tuomio 16.4.2015, TMK Europe, C‑143/14, EU:C:2015:236, 24–26 kohta ja tuomio 11.7.1996, Sinochem Heilongjiang v. neuvosto, T‑161/94, EU:T:1996:101, 47 kohta).
87
Unionin yleinen tuomioistuin toteaa tarpeesta ottaa huomioon riidanalaisen asetuksen vaikutukset Kambodžan kuningaskunnan asemaan, että – kuten ilmenee edellä tämän tuomion 56–59 kohdasta – riidanalainen asetus, jolla suspendoitiin väliaikaisesti Kambodžan kuningaskunnalle GSP-asetuksessa myönnetty suoja, on omiaan aiheuttamaan kyseiselle maalle huomattavaa taloudellista vahinkoa, kun otetaan huomioon indica-riisin unioniin kohdistuvan viennin suuri merkitys sen taloudelle.
88
Komissio on itse viitannut GSP-asetuksen tavoitteeseen perusteena suojatoimenpiteiden asteittaiselle vapauttamiselle kolmen vuoden aikana ja katsonut, että sovellettavien tullien asteittainen vähentäminen riittää torjumaan unionin teollisuuden taloudellisen tai rahoitustilanteen heikkenemistä (riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 81–85 perustelukappale).
89
Unionin yleinen tuomioistuin päättelee edellä esitetystä, että komission on suojatoimenpiteistä päättäessään, siltä osin kuin asiaan liittyvät olosuhteet eivät sitä estä, otettava selvää niistä kielteisistä seurauksista, joita sen päätöksellä voi olla EBA-menettelyn edunsaajamaihin kuuluvan Kambodžan kuningaskunnan taloudelle sekä niille osapuolille, joita asia koskee, ja toteaa näin ollen, että mainitun päätöksen on katsottava koskevan niitä erikseen kanteen tutkittavaksi ottamisen osalta sellaisina rajoitettuun piiriin kuuluvina luonnollisina henkilöinä tai oikeushenkilöinä, jotka ovat komission tiedossa tai yksilöitävissä ja joihin riidanalainen päätös erityisesti vaikuttaa (ks. vastaavasti tuomio 17.1.1985, Piraiki-Patraiki v. komissio, 11/82, EU:C:1985:18, 28 ja 31 kohta ja tuomio 11.2.1999, Antillean Rice Mills ym. v. komissio, C‑390/95 P, EU:C:1999:66, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
90
Komission velvollisuutta ottaa huomioon Kambodžan kuningaskunnan erityistilanne vahvistaa toteamus siitä, että suojatoimenpiteiden käyttöönotto GSP-asetuksen 26 artiklan nojalla vaikuttaa vientivapauteen, joka johtuu Kambodžan kuningaskunnalle GSP-asetuksen mukaisesti myönnettyyn etuuskohteluun perustuvasta pääsystä unionin markkinoille, sekä poikkeaa tästä vapaudesta.
91
Kun päätös vaikuttaa sellaiseen henkilöryhmään, jonka jäsenet olivat tiedossa tai yksilöitävissä toimen tekoajankohtana kyseisen ryhmän jäsenille ominaisten kriteerien perusteella, mainitun toimen voidaan katsoa koskevan niitä erikseen taloudellisten toimijoiden rajoitettuun piiriin kuuluvina henkilöinä, ja näin voi olla muun muassa silloin, kun päätöksellä muutetaan kyseisten henkilöiden ennen toimen antamista hankkimia oikeuksia (ks. tuomio 27.2.2014, Stichting Woonpunt ym. v. komissio, C‑132/12 P, EU:C:2014:100, 59 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Käsiteltävässä asiassa Kambodžan kuningaskunta kuuluu EBA-edunsaajamaana suljettuun ryhmään, se yksilöidään riidanalaisessa asetuksessa, se on osallistunut aktiivisesti riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneeseen menettelyyn, ja suojatoimenpiteiden vaikutukset siihen on otettu huomioon yhteisen tullitariffin mukaisten tullien vahvistamiseksi.
92
Tämän tuomion 79–91 kohdasta ilmenee, että Kambodžan kuningaskunnan tilanne on sellainen, että se erottuu kaikista muista.
93
Ilman, että on tarpeen määrittää, onko riidanalainen asetus sellainen edellä 39 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetun toisen vaihtoehdon mukainen sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä, voidaan todeta, että riidanalainen asetus koskee Kambodžan kuningaskuntaa erikseen ja sillä on näin ollen SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu asiavaltuus.
2.
CRF:n asiavaltuus
94
Unionin yleinen tuomioistuin on päättänyt täydellisyyden vuoksi tutkia kysymyksen kanteen tutkittavaksi ottamisesta myös CRF:n osalta, vaikka vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että silloin, kun kyseessä on useiden kantajien yhteinen kanne ja niistä jollakin on itsellään todettu asiavaltuus, ei ole tarpeen tutkia muiden kantajien asiavaltuuksia (ks. vastaavasti tuomio 24.3.1993, CIRFS ym. v. komissio, C‑313/90, EU:C:1993:111, 31 kohta ja tuomio 9.7.2007, Sun Chemical Group ym. v. komissio, T‑282/06, EU:T:2007:203, 50 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
95
Aluksi on syytä muistuttaa, että oikeuskäytännössä on sallittu yhteenliittymien nostamien kanteiden tutkittavaksi ottaminen kolmessa tarkkaan määritellyssä tilanteessa. Niistä ensimmäinen koskee tilannetta, jossa oikeussäännössä annetaan ammatillisille yhteisöille nimenomaisesti joukko prosessuaalisia oikeuksia, toinen tilannetta, joissa yhdistyksen edustamilla yrityksillä on erikseen asiavaltuus, ja kolmas tilannetta, jossa yhdistys voi vedota omaan etuunsa, erityisesti koska kumoamisvaatimuksen kohteena oleva toimi on vaikuttanut sen asemaan neuvottelijana (ks. määräys 30.9.1997, Federolio v. komissio, T‑122/96, EU:T:1997:142, 61 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 15.1.2013, Aiscat v. komissio, T‑182/10, EU:T:2013:9, 48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
96
Käsiteltävässä asiassa CRF väittää toimivansa sekä jäsentensä lukuun että omaan lukuunsa, joten se vetoaa lähinnä toiseen ja kolmanteen tilanteeseen. On siis määritettävä, koskeeko riidanalainen asetus suoraan ja erikseen yhtäältä CRF:ää ja toisaalta sen jäseniä.
97
Unionin yleinen tuomioistuin katsoo aiheelliseksi tutkia ensin edellä 94 kohdassa tarkoitettua toista tilannetta eli tilannetta, jossa niillä jäsenyrityksillä, joiden etuja yhdistys edustaa, on asiavaltuus.
98
Tässä tilanteessa yhdistyksen asiavaltuus perustuu siihen näkemykseen, että yhdistyksen nostamalla kanteella on prosessuaalisia etuja, sillä sen ansiosta vältetään samoja toimia koskevien lukuisten erillisten kanteiden nostaminen, kun yhdistys korvaa yhden tai useamman jäsenensä, jonka etuja se edustaa, edellyttäen, että näillä jäsenillä olisi itselläänkin mahdollisuus nostaa tutkittavaksi otettava kanne (tuomio 6.7.1995, AITEC ym. v. komissio, T‑447/93–T‑449/93, EU:T:1995:130, 60 kohta).
99
On siis tutkittava, olisiko CRF:n jäsenillä itselläänkin ollut mahdollisuus nostaa kanne SEUT 263 artiklan neljännen kohdan perusteella. Koska riidanalaista asetusta ei ole osoitettu kyseisille yrityksille, on tutkittava, koskeeko riidanalainen asetus niitä suoraan ja erikseen.
100
Edellä 40–42 kohdassa mainitusta oikeuskäytännöstä ilmenee ensinnäkin, että ei ole poissuljettua, että suojatoimenpiteiden käyttöön ottamisesta annettu asetus, joka on luonteeltaan ja yleiseltä ulottuvuudeltaan normatiivinen siltä osin kuin sitä sovelletaan yleisesti asianomaisiin talouden toimijoihin, voi koskea suoraan ja erikseen joitakin näistä toimijoista, tietyin edellytyksin esimerkiksi kyseessä olevan tuotteen tuottajia ja viejiä.
101
Tällaiset toimet ovat luonteeltaan sellaisia, että ne koskevat suoraan ja erikseen Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuottaja- ja vientiyrityksiä, joiden kaupallista toimintaa koskevien tietojen perusteella on katsottu, että näistä yritysten toiminnasta aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavia vaikeuksia unionin teollisuudelle. Tämä pätee sellaisiin tuottaja- ja vientiyrityksiin, jotka voivat osoittaa tulleensa yksilöidyiksi komission toimissa tai olleensa valmistelevien tutkimusten kohteena (ks. vastaavasti tuomio 21.2.1984, Allied Corporation ym. v. komissio, 239/82 ja 275/82, EU:C:1984:68, 11 ja 12 kohta ja tuomio 7.5.1987, NTN Toyo Bearing ym. v. neuvosto, 240/84, EU:C:1987:202, 5 kohta).
102
Näin ollen unionin yleinen tuomioistuin tarkastelee tarkemmin sitä, onko CRF:llä asiavaltuus sellaisten jäsentensä nimissä, jotka komissio on yksilöinyt riidanalaisessa asetuksessa tai joita riidanalaisen asetuksen antamiseen johtanut menettely koskee.
a)
Koskeminen suoraan niiden CRF:n jäsenten osalta, jotka on yksilöity tai joita menettely koskee
103
Ensinnäkin on todettava, että edellä 100 ja 101 kohdassa mainitusta oikeuskäytännöstä ilmenee, ettei suojatoimenpiteiden käyttöönotosta annetun asetuksen voida katsoa koskevan yritystä suoraan ainoastaan sen vuoksi, että tämä on kyseisen tullin kohteena olevan tuotteen tuottaja, vaan viejän asema on tässä suhteessa olennaisen tärkeää. Mainitun oikeuskäytännön mukaan se, että suojatoimenpiteiden käyttöönotosta annettu asetus koskee suoraan tiettyjä kyseessä olevan tuotteen tuottajia ja viejiä, johtuu erityisesti siitä, että niiden toiminnasta katsotaan aiheutuvan tai uhkaavan aiheutua vakavia vaikeuksia unionin teollisuudelle. Tuottajan, joka ei vie tuotantoaan unionin markkinoille, vaan myy sitä ainoastaan kotimarkkinoillaan, ei voida katsoa aiheuttaneen tällaisia vaikeuksia (ks. vastaavasti tuomio 28.2.2019, neuvosto v. Growth Energy ja Renewable Fuels Association, C‑465/16 P, EU:C:2019:155, 74 kohta).
104
Käsiteltävässä asiassa riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 8, 35 ja 38 perustelukappaleesta ilmenee, että komissio ilmoitti saaneensa otantaa varten vientiä harjoittavilta myllyiltä yhteensä 13 vastausta Kambodžasta. Kyseisistä myllyistä valittiin alun perin kolme unioniin suuntautuneen viennin suurimman määrän perusteella. Lisäarvioinnin ja CRF:n esittämien huomautusten perusteella komissio kuitenkin korvasi valituista kambodžalaisista viejistä kaksi ja täsmensi, että lopulta vain yksi kambodžalainen viejäyritys vastasi kyselylomakkeeseen. Sitä, että tutkimusmenettelyn ja otannan kohteena olevat kambodžalaiset yritykset ovat viejiä, ei siis ole kiistetty. Komissio ei myöskään kiistä sitä, että kambodžalaiset viejät, jotka on näin yksilöity ja joita riidanalaisen asetuksen antamiseen johtanut menettely koskee, ovat CRF:n jäseniä. Niistä Amru Rice (Cambodia) Co., Ltd mainitaan nimeltä riidanalaisessa asetuksessa ja Golden Rice (Cambodia) Co., Ltd vastasi komission lähettämään kyselylomakkeeseen.
105
Kambodžalaisten viejien kaupallinen toiminta on myös suoraan syynä komissiolle osoitettuun tutkimuspyyntöön, joka johti riidanalaisen asetuksen antamiseen. Riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 62–64 perustelukappaleesta ilmenee lisäksi, että CRF:n jäsenten tuottamien tuotteiden vienti unionin markkinoille ja kyseisten jäsenten kaupallinen toiminta ovat suoraan syynä toteamuksille, jotka koskevat unionin tuotannonalalle aiheutuneita vakavia vaikeuksia.
106
Toiseksi on todettava asianomaisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden oikeudelliseen asemaan kohdistuvien vaikutusten olemassaolosta, että – kuten edellä 52–62 kohdasta ilmenee – riidanalaisessa asetuksessa otetaan uudelleen käyttöön yhteisen tullitariffin mukaiset tullit Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuonnissa CRF:n viejäjäsenten osalta, joten se muuttaa kyseisten jäsenten aineellista asemaa. On siis kiistatonta, että yhteisen tullitariffin mukaisten tullien uudelleenkäyttöönotto on omiaan vaikeuttamaan vientiä unioniin, minkä komissio itse myöntää riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 84 perustelukappaleessa. Riidanalainen asetus muuttaa myös kyseisten jäsenten oikeudellista asemaa. Kyseisellä asetuksella nimittäin muutetaan GSP-asetuksessa kambodžalaisille viejille annettua oikeutta, jonka mukaan niillä on etuuskohteluun perustuva pääsy unionin markkinoille siten, että yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suspendoidaan niiden osalta kokonaan.
107
Kolmanneksi on hylättävä edellä 63–65 kohdassa esitettyjen periaatteiden valossa komission väite siitä, että CRF:n viejäjäsenten oikeudelliseen asemaan ei kohdistu välitöntä vaikutusta, koska riidanalaisella asetuksella käyttöön otettuja suojatoimenpiteitä sovelletaan ainoastaan unioniin sijoittautuneisiin tuojiin. Kyseiset toimet nimittäin vaikuttavat suoraan CRF:n viejäjäseniin, koska ne joutuvat rajoittamaan taloudellista toimintaansa. Se, että Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuonnissa otetaan väliaikaisesti uudelleen käyttöön yhteisen tullitariffin mukaiset tullit, vastaa tilannetta, jossa rajoitetaan sellaisten viejien pääsyä unionin markkinoille, joilla on aiemmin ollut etuuskohteluun perustuva pääsy unionin markkinoille erityisen tullietuusjärjestelmän mukaisesti. Näin ollen pelkästään se seikka, että CRF:n viejäjäsenet eivät maksa tulleja, joita sovelletaan Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuonnissa unioniin, koska kyseisistä tulleista vastaavat tuojat, ei anna aihetta todeta, että riidanalainen asetus ei tuota lainkaan vaikutuksia niiden oikeudelliseen asemaan.
108
Neljänneksi on todettava, että suojatoimenpiteiden käyttöönotosta annettu asetus koskee suoraan yhtiötä, jonka tuotteisiin kyseiset toimenpiteet kohdistuvat, sillä tällaisella asetuksella velvoitetaan jäsenvaltioiden tulliviranomaiset kantamaan käyttöönotetut tullit jättämättä näille mitään harkintavaltaa (ks. vastaavasti tuomio 25.9.1997, Shanghai Bicycle v. neuvostoT‑170/94, EU:T:1997:134, 41 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 19.11.1998, Champion Stationery ym. v. neuvosto, T‑147/97, EU:T:1998:266, 31 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Kuten edellä 66 ja 68 kohdassa on jo todettu, käsiteltävässä asiassa ei riidanalaisessa asetuksessa jätetä mitään harkintavaltaa niille, joille se on osoitettu ja joiden tehtävänä on sen toimeenpano.
109
Näin ollen on todettava, että riidanalainen asetus koskee suoraan sekä sitä CRF:n viejäjäsentä, jonka komissio yksilöi riidanalaisessa asetuksessa, että niitä CRF:n viejäjäseniä, jotka on yksilöity ja joita riidanalaisen asetuksen antamiseen johtanut menettely koskee.
b)
Koskeminen erikseen niiden CRF:n jäsenten osalta, jotka on yksilöity tai joita toimi koskee
110
Kuten edellä 42, 71–77, 100 ja 101 kohdassa on jo todettu, se, että riidanalainen asetus on luonteeltaan normatiivinen toimi, ei poissulje sitä, että se voi koskea erikseen tiettyjä yrityksiä sellaisten niille tunnusomaisten erityispiirteiden takia, joiden perusteella ne erottuvat kaikista muista.
111
Tältä osin on ensinnäkin syytä huomauttaa, että pelkästään sillä seikalla, että suojatoimenpiteet on otettu käyttöön tietyn valtion eikä yksittäisten yritysten osalta, ei voi olla vaikutusta sellaisten yritysten oikeussuojaan, joita kyseiset toimenpiteet koskevat erikseen (ks. vastaavasti tuomio 25.9.1997, Shanghai Bicycle v. neuvosto, T‑170/94, EU:T:1997:134, 38 kohta). Näin ollen se, että riidanalaisessa asetuksessa säädetyt suojatoimenpiteet otetaan käyttöön kansallisella tasolla eikä tiettyjen yksilöityjen viejien osalta, ei voi sellaisenaan olla esteenä CRF:n viejäyritysten oikeussuojalle.
112
Joka tapauksessa oikeuskäytännössä on jo katsottu, että riidanalaisen asetuksen voidaan katsoa koskevan erikseen sellaista vientiä harjoittavaa tuottajaa, joka mainitaan kyseisessä asetuksessa nimeltä (ks. vastaavasti tuomio 18.10.2016, Crown Equipment (Suzhou) ja Crown Gabelstapler v. neuvosto, T‑351/13, ei julkaistu, EU:T:2016:616, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Edellä 104 kohdasta ilmenee, että käsiteltävässä asiassa Amru Rice (Cambodia) Co. on mainittu nimeltä riidanalaisessa asetuksessa ja että komissio on yksilöinyt muut CRF:n viejäjäsenet otanta- ja tutkimusmenettelyn aikana.
113
Siltä osin kuin on kyse menettelyllisistä takeista, jotka on annettu CRF:n jäsenille kambodžalaisina viejinä, on todettava, että delegoidussa asetuksessa säädettyjen menettelysääntöjen mukaisesti Kambodžasta peräisin oleville indica-riisin viejille sekä GSP-asetuksen 22 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille asianomaisille osapuolille annetaan tiettyjä oikeuksia ja menettelyllisiä takeita.
114
Delegoidun säädöksen mukaan viejillä ja kaikilla muilla asianomaisilla osapuolilla on oikeus saada ilmoitus tutkimuksen vireillepanosta sekä kirjallisen valituksen koko teksti (delegoidun asetuksen 10 artiklan 2 kohta). Jos komissio haluaa tehdä tarkastuskäyntejä esimerkiksi kolmansissa maissa tutkiakseen erityisesti viejien kirjanpitoa, sen on saatava suostumus asianomaisilta talouden toimijoilta sekä ilmoitettava niille tarkastettavien tietojen luonne ja se, mitä tietoja on annettava (delegoidun asetuksen 12 artikla). Asianomaisille on annettu myös muita oikeuksia, jotka on eritelty edellä 83 ja 84 kohdassa.
115
Tässä yhteydessä on muistutettava, kuten edellä 104 kohdasta ilmenee, että käsiteltävässä asiassa on riidatonta, että tutkimus- ja otantamenettelyn kohteena olevat kambodžalaiset yhtiöt ovat viejiä ja että nämä viejät ovat CRF:n jäseniä. Lisäksi komissio mainitsee asianomaisten osapuolten luettelossa nimeltä Amru Rice (Cambodia) Co:n, joka on CRF:n viejäjäsen.
116
CRF:n viejäjäsenten aktiivisesta osallistumisesta riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneeseen menettelyyn on myös todettava, että – kuten ilmenee edellä 104 ja 115 kohdasta – komissio valitsi tietyn määrän CRF:n viejäjäseniä otanta- ja tutkimusmenettelyihin ja tietty määrä niitä osallistui kyseisiin menettelyihin. Komissio toteaa käyttäneensä tutkimukseen osallistuneiden CRF:n viejäyritysten toimittamia tietoja ja huomautuksia siinä määrin kuin se oli mahdollista (riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 8, 19, 35 ja 38 perustelukappale).
117
Se, että komissio päätti jättää huomioimatta tiettyjen valmistelevaan tutkimusmenettelyyn osallistuneiden yritysten toimittamat tiedot, ei aseta kyseenalaiseksi näiden yritysten mahdollisuutta vedota osallistumiseensa osoittaakseen tulleensa yksilöidyiksi. Otantamenettelyyn osallistuneet viejät sekä alun perin valitut viejät osallistuivat valmistelevaan tutkimusmenettelyyn, ja komissio tutki niiden asemaa riidanalaisen asetuksen antamiseen johtaneen menettelyn yhteydessä. Tätä päätelmää ei kyseenalaista se seikka, että komissio päätti lopulta olla ottamatta huomioon kyseisten viejien toimittamia tietoja (ks. vastaavasti tuomio 11.7.1996, Sinochem Heilongjiang v. neuvosto, T‑161/94, EU:T:1996:101, 47 kohta).
118
Siltä osin kuin on kyse komission velvollisuudesta ottaa huomioon toimen, jonka se aikoo antaa, vaikutukset CRF:ään kuuluviin vientiä harjoittaviin tuottajiin, riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 81 ja 84 perustelukappaleesta ilmenee, että toteamuksellaan, jonka mukaan ”Kambodžaan ei sovellettaisi täyttä tullia koko kolmen vuoden ajan, mikä vaikeuttaa vientiä mutta mahdollistaisi vähitellen indica-riisin unioniin suuntautuvan viennin lisäämisen”, komissio myönsi kyseisen asetuksen vaikuttavan kielteisesti kambodžalaisten viejien taloudelliseen tilanteeseen ja siihen, miten helposti ne voivat viedä Kambodžasta peräisin olevaa indica-riisiä unioniin. Komissio otti nämä vaikutukset huomioon myös arvioidessaan, että yhteisen tullitariffin mukaisten tullien asteittainen vähennys riittäisi.
119
On vielä lisättävä, että asetus voi koskea erikseen niitä luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joiden kaupallista toimintaa koskevia tietoja on käytetty perusteena katsottaessa, että toiminta edellyttää suojatoimenpiteiden käyttöönottoa (ks. vastaavasti tuomio 18.10.2018, Rotho Blaas, C‑207/17, EU:C:2018:840, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
120
Käsiteltävässä asiassa riidanalaisen asetuksen johdanto-osan 27–42, 61–64, 66–68, 76 ja 77 perustelukappaleesta ilmenee, että komissio käytti Eurostatilta saatuja tietoja Kambodžasta peräisin olevan – eli kambodžalaisten vientiyritysten – tuonnin absoluuttisesta ja markkinaosuuksissa mitatusta määrästä sekä kyseisessä tuonnissa sovelletuista hinnoista ja yhdisti nimenomaisesti kyseisen tuonnin lisääntymisen unionin teollisuudenalalle aiheutuneisiin vakaviin vaikeuksiin, joiden takia suojatoimenpiteiden käyttöönotto oli komission mielestä perusteltua. Näin ollen riidanalainen asetus koskee erikseen riidanalaisessa asetuksessa nimeltä mainittua CRF:n viejäjäsentä sekä komission yksilöimiä ja otanta- ja tutkimusmenettelyn kohteena olleita CRF:n viejäjäseniä, koska suojatoimenpiteet on otettu käyttöön niiden taloudellista toimintaa koskevien tietojen perusteella.
121
Edellä esitetyn valossa on katsottava, että CRF:n jäsenet, jotka vievät Kambodžasta peräisin olevaa indica-riisiä unioniin, kuuluvat oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla tiettyyn suljettuun ryhmään, koska ne mainitaan nimeltä riidanalaisessa asetuksessa, ne ovat osallistuneet kyseisen asetuksen antamiseen johtaneeseen menettelyyn, niiden taloudellista toimintaa koskevia tietoja on käytetty perusteena niitä koskevien suojatoimenpiteiden käyttöönotossa ja niille kyseisistä toimenpiteistä aiheutuvat vaikutukset on otettu huomioon yhteisen tullitariffin mukaisten tullien vahvistamisessa. Riidanalainen asetus koskee siis näitä yrityksiä erikseen.
122
Tällä perusteella on todettava, että CRF:llä on asiavaltuus sellaisten jäsentensä osalta, jotka tuovat Kambodžasta peräisin olevaa indica-riisiä unioniin ja joita riidanalainen asetus koskee suoraan ja erikseen, ilman että on tarpeen tutkia kysymystä siitä, onko CRF:llä asiavaltuus omissa nimissään tai sellaisten jäsentensä nimissä, joita komissio ei ole yksilöinyt tai joita riidanalaisen asetuksen antamiseen johtanut menettely ei koske, ja ilman, että on tarpeen määrittää, onko riidanalainen asetus sellainen edellä 39 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetun toisen tilanteen mukainen sääntelytoimi, joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä.
B
Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n oikeussuojan tarve riidanalaisen asetuksen osalta
123
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa komission toissijaisesti esittämästä väitteestä, jonka mukaan Kambodžan kuningaskunnalla ja CRF:llä ei ole oikeussuojan tarvetta, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nostama kumoamiskanne voidaan tutkia vain siltä osin kuin tällä henkilöllä on intressi saada riidanalainen toimi kumotuksi. Tällainen intressi edellyttää, että riidanalaisen toimen kumoamisella voi itsessään olla oikeusvaikutuksia ja että kanne voi mahdollisesti tuloksellaan tuottaa kantajalle jotakin hyötyä (ks. vastaavasti tuomio 17.9.2009, komissio v. Koninklijke FrieslandCampina, C‑519/07 P, EU:C:2009:556, 63 kohta; tuomio 21.12.2011, ACEA v. Commission, C‑319/09 P, ei julkaistu, EU:C:2011:857, 67 kohta; tuomio 27.2.2014, Stichting Woonpunt ym. v. komissio, C‑132/12 P, EU:C:2014:100, 67 kohta ja tuomio 27.2.2014, Stichting Woonlinie ym. v. komissio, C‑133/12 P, EU:C:2014:105, 54 kohta).
124
Oikeussuojan tarpeen on oltava jo syntynyt ja edelleen olemassa oleva. Se ei voi koskea tulevaa hypoteettista tilannetta. Tämän oikeussuojan tarpeen on, kun otetaan huomioon kanteen kohde, oltava olemassa kannetta nostettaessa, tai muuten kanne jätetään tutkimatta, ja oltava edelleen olemassa tuomioistuimen ratkaisun julistamiseen saakka sillä uhalla, että lausunnon antaminen asiassa raukeaa (ks. tuomio 17.9.2015, Mory ym. v. komissio, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, 56 ja 57 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 10.4.2019, Deutsche Post v. komissio, T‑388/11, EU:T:2019:237, 48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
125
Kantajan on itse näytettävä toteen se, että sillä on oikeussuojan tarve. Jos oikeussuojan tarve, johon kantaja vetoaa, liittyy tulevaan oikeudelliseen tilanteeseen, kantajan on näytettävä toteen, että vaikutus tähän tilanteeseen on jo nyt varma. Sen vuoksi kantaja ei voi vedota tuleviin ja epävarmoihin tilanteisiin perustellakseen tarvettaan vaatia riidanalaisen toimen kumoamista (ks. tuomio 30.4.2014, Hagenmeyer ja Hahn v. komissio, T‑17/12, EU:T:2014:234, 39 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
126
Unionin yleinen tuomioistuin muistuttaa, että käsiteltävässä asiassa on jo todettu, että riidanalaisella asetuksella oli vaikutuksia sekä Kambodžan kuningaskunnan että CRF:n viejäjäsenten taloudelliseen ja oikeudelliseen tilanteeseen.
127
Koska riidanalaisella asetuksella on vaikutusta Kambodžan kuningaskunnan ja CRF:n toimintaan, kyseisellä asetuksella Kambodžasta peräisin olevan indica-riisin tuonnissa uudelleen käyttöön otettujen yhteisen tullitariffin mukaisten tullien peruuttaminen on omiaan tuottamaan Kambodžan kuningaskunnalle ja CRF:lle henkilökohtaista hyötyä.
128
Näin ollen on todettava, että sekä Kambodžalla että CRF:llä niiden viejäjäsentensä osalta, joita riidanalaiseen asetukseen johtanut tutkimus koskee, on intressi vaatia kyseisen asetuksen kumoamista.
129
Oikeuskäytäntö, johon komissio viittaa, ei kyseenalaista tätä päätelmää.
130
Unionin tuomioistuin nimittäin ratkaisi 21.12.2016 antamassaan tuomiossa neuvosto v. Front Polisario (C‑104/16 P, EU:C:2016:973) kysymyksen kolmannen maan viranomaisten velvollisuudesta soveltaa vapaakauppasopimusta maantieteellisellä alueella, joka on aluevaatimusten kohteena. Kyseisessä asiassa käsiteltiin siis kansainvälisen oikeuden ongelmaa, joka koskee tietyn alueen rajojen tunnustamista, eikä siinä ollut kyse unionin kauppapolitiikan alaan kuuluvan asetuksen vaikutuksista.
131
Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että oikeudenkäyntiväite on hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
132
Työjärjestyksen 133 artiklassa määrätään, että ratkaisu oikeudenkäyntikuluista annetaan tuomiossa tai määräyksessä, jolla asian käsittely päätetään. Koska tällä määräyksellä ei päätetä asian käsittelyä, oikeudenkuluista päätetään myöhemmin.
Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (laajennettu viides jaosto)
on määrännyt seuraavaa:
1)
Oikeudenkäyntiväite hylätään.
2)
Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.
Annettiin Luxemburgissa 10 päivänä syyskuuta 2020.
E. Coulon
kirjaaja
S. Papasavvas
jaoston puheenjohtajan tehtäviä hoitava tuomari
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.