62005CJ0457_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C‑457/05,
jossa on kyse EY 234 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Landgericht Wiesbaden (Saksa) on esittänyt 23.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 27.12.2005, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV
vastaan
Diageo Deutschland GmbH,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja K. Lenaerts sekä tuomarit M. Juhász, R. Silva de Lapuerta (esittelevä tuomari), J. Malenovský ja T. von Danwitz,
julkisasiamies: J. Mazák,
kirjaaja: yksikönpäällikkö M.‑A. Gaudissart,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 15.3.2007 pidetyssä istunnossa esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
– Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV, edustajinaan Rechtsanwalt C. Eggers ja Rechtsanwalt H.‑G. Kamann,
– Diageo Deutschland GmbH, edustajanaan Rechtsanwältin V. Bansch,
– Belgian hallitus, asiamiehenään A. Hubert,
– Kreikan hallitus, asiamiehinään M. Apessos, I. Bakopoulos, S. Spyropoulos ja N. Dafniou,
– Ranskan hallitus, asiamiehenään R. Loosli-Surrans,
– Euroopan unionin neuvosto, asiamiehinään C. Giorgi Fort, G. Curmi ja J.-P. Hix,
– Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään D. Lawunmi ja B. Schima,
kuultuaan julkisasiamiehen 14.6.2007 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee tiettyjen nesteiden pakkaamista valmispakkauksiin tilavuuden mukaan koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19.12.1974 annetun neuvoston direktiivin 75/106/ETY (EYVL 1975, L 42, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna asiakirjalla Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu (EUVL 2003, L 236, s. 33; jäljempänä direktiivi 75/106), 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisen virkkeen tulkintaa, luettuna yhdessä kyseisen artiklan 3 kohdan d alakohdan ja tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa.
2. Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Schutzverband der Spirituosen-Industrie eV (jäljempänä Schutzverband) ja Diageo Deutschland GmbH (jäljempänä Diageo) ja jossa on kyse Baileys-nimisen juoman pitämisestä kaupan Saksassa nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisissa pakkauksissa.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
3. Direktiivin 75/106 johdanto-osan ensimmäinen, neljäs ja kuudes perustelukappale kuuluvat seuraavasti:
”valmispakkauksissa olevien nesteiden myyntiä varten tapahtuvan esillepanon edellytyksiä koskevat useimmissa jäsenvaltioissa velvoittavat säännökset, jotka eroavat jäsenvaltiosta toiseen, mikä estää siten valmispakkauksien kauppaa; sen vuoksi näitä säännöksiä on lähennettävä,
– –
on tarpeen siinä määrin kuin mahdollista vähentää sisältöjen tilavuuksien lukumäärää, jotka ovat saman tuotteen osalta liian lähellä toisiaan ja jotka sen vuoksi saattavat johtaa kuluttajaa harhaan; huomioon ottaen kuitenkin valmispakkausten erittäin suuret varastot yhteisössä tämä vähentäminen voidaan toteuttaa vain asteittain,
– –
liian nopea muutos kansallisilla säännöksillä säännellyissä keinoissa päättää sisällön määrästä ja uusien valvontalajien järjestelmässä samoin kuin uuden mittausjärjestelmän hyväksymisessä merkitsisi vaikeuksia tietyille jäsenvaltioille; näitä jäsenvaltioita varten on tarpeen säätää siirtymäaika, joka ei kuitenkaan saa haitata yhteisön sisäistä kauppaa kysymyksessä olevilla tuotteilla tai vaarantaa direktiivin voimaan saattamista muissa jäsenvaltioissa”.
4. Kyseisen direktiivin 5 artikla kuuluu seuraavasti:
”1. Jäsenvaltiot eivät saa kieltää, estää eivätkä rajoittaa sellaisten valmispakkausten saattamista markkinoille alueellaan, jotka täyttävät tämän direktiivin vaatimukset, perusteilla, jotka liittyvät valmispakkauksien tilavuuden määrittämiseen tai menetelmiin, joilla ne on tarkastettu, taikka nimellistilavuuksiin, jos nämä on esitetty liitteessä III olevassa I sarakkeessa.
– –
3.
b) Valmispakkauksia, jotka sisältävät liitteessä III olevassa 1 kohdan a ja b alakohdassa luetteloituja tuotteita, voidaan pitää kaupan 31 päivän joulukuuta 1988 jälkeen vain, jos niillä on mainitussa liitteessä olevassa I sarakkeessa esitetyt nimellistilavuudet.
Pakkauksia, jotka sisältävät liitteessä III olevassa 2 kohdan a alakohdassa luetteloituja tuotteita, voidaan pitää kaupan 31 päivän joulukuuta 1990 jälkeen vain, jos niillä on kyseisen liitteen I sarakkeessa esitetyt nimellistilavuudet. Niitä valmispakkauksia, jotka on mainittu liitteessä III olevassa 4 kohdassa, voidaan pitää kaupan joulukuun 31 päivän 1991 jälkeen vain, jos niillä on mainitussa I sarakkeessa ilmoitetut nimellistilavuudet.
c) – –
d) Liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita, joilla on 0,071 litran tilavuus, saadaan pitää kaupan Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta b alakohdan soveltamista.
– –”
5. Direktiivin 75/106 liitteessä III olevassa I sarakkeessa, jossa määritetään pysyvästi sallitut nimellistilavuudet, säädetään tämän liitteen 4 kohdassa lueteltujen tuotteiden osalta seuraavat nimellistilavuudet: 0,02 l – 0,03 l – 0,04 l – 0,05 l – 0,10 l – 0,20 l – 0,35 l – 0,50 l – 0,70 l – 1 l – 1,125 l – 1,5 l – 2 l – 2,5 l – 3 l – 4,5 l – 5 l – 10 l.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
6. Schutzverband on yhdistys, jonka tehtävänä on valvoa Saksassa alkoholiteollisuuden alalla sovellettavien oikeussääntöjen noudattamista ja täytäntöönpanoa.
7. Diageo on juomien valmistaja Diageo North America Inc:n saksalainen tytäryritys. Se myy Saksassa muun muassa olutta, viskiä, giniä ja vodkaa monilla tuotemerkeillä.
8. Diageo on lokakuusta 2004 lähtien pitänyt Saksassa kaupan Baileys-juomaa Baileys Minis -nimellä nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisissa valmispakkauksissa, jotka valmistetaan ja täytetään Irlannissa.
9. Pääasian asianosaiset ovat eri mieltä siitä, onko näiden valmispakkausten pitäminen kaupan sallittua Saksassa.
10. Tässä tilanteessa Landgericht Wiesbaden päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1) Onko – – direktiivin 75/106/ETY – – 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan toista virkettä tulkittava yhdessä 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan ja liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa siten, että tuotteita, joiden pakkauskoko on 0,071 litraa ja joita laillisesti valmistetaan ja/tai pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, saadaan pitää kaupan myös kaikissa muissa yhteisön jäsenvaltioissa?
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, onko direktiivin 75/106/ETY 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan toinen virke yhdessä 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan ja liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa yhteensopiva EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisen tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen kanssa?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
11. Näillä kysymyksillään, joita on syytä tarkastella yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa tietää, onko direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeistä virkettä, luettuna yhdessä tämän artiklan 3 kohdan d alakohdan ja tämän saman direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan kanssa ja ottaen huomioon EY 28 artiklan mukaisen tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen, tulkittava siten, että siinä sallitaan se, että nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisia valmispakkauksia, jotka sisältävät jotain 4 kohdassa mainittua tuotetta ja joita laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää kaupan myös muissa jäsenvaltioissa.
12. Direktiivin 75/106 5 artiklan 1 kohdassa jäsenvaltioita kielletään toteuttamasta kyseisen direktiivin vaatimukset täyttävien valmispakkausten osalta niiden markkinoille saattamista rajoittavia toimenpiteitä niiden tilavuuteen tai sen määrittämiseen liittyvillä perusteilla (asia C-3/99, Ruwet, tuomio 12.10.2000, Kok. 2000, s. I-8749, 42 kohta).
13. Kyseisen artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä kielletään direktiivin 75/106 liitteessä III olevassa 4 kohdassa luetteloituja tuotteita sisältävien valmispakkausten pitäminen kaupan 31.12.1991 jälkeen, jos niiden nimellistilavuus poikkeaa kyseisen liitteen I sarakkeessa ilmoitetusta.
14. Tämän saman artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädetään poikkeus tästä kaupan pitämistä koskevasta kiellosta.
15. Viimeksi mainitun säännöksen eri kieliversioiden vertailu ei kuitenkaan anna selkeää kuvaa tässä säännöksessä säädetyn poikkeuksen tarkasta ulottuvuudesta.
16. Direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan joistakin kieliversioista nimittäin ilmenee, että tämän direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita, joilla on Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 0,071 litran tilavuus, saadaan pitää kaupan, kun taas kyseisen säännöksen muiden kieliversioiden mukaan kyseisiä tuotteita, joilla on 0,071 litran tilavuus, saadaan pitää kaupan Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
17. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön oikeuden määräysten ja säännösten yhdenmukaisen soveltamisen ja siten myös yhdenmukaisen tulkinnan vaatimus edellyttää, ettei epävarmassa tilanteessa tietyn säännöksen sanamuotoa tarkastella irrallaan muista kieliversioista vaan että sitä tulkitaan ja sovelletaan muilla virallisilla kielillä laadittujen versioiden valossa (asia 29/69, Stauder, tuomio 12.11.1969, Kok. 1969, s. 419, Kok. Ep. I, s. 419, 3 kohta; asia 55/87, Moksel Import und Export, tuomio 7.7.1988, Kok. 1988, s. 3845, 15 kohta; asia C-296/95, EMU Tabac ym., tuomio 2.4.1998, Kok. 1998, s. I-1605, 36 kohta ja asia C-63/06, Profisa, tuomio 19.4.2007, 13 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
18. Yhteisön säädöksen erikielisten versioiden poiketessa toisistaan kyseessä olevaa säännöstä on tulkittava sen lainsäädännön systematiikan ja tavoitteen mukaan, jonka osa säännös on (asia 30/77, Bouchereau, tuomio 27.10.1977, Kok. 1977, s. 1999, Kok. Ep. III, s. 485, 14 kohta; asia C‑482/98, Italia v. komissio, tuomio 7.12.2000, Kok. 2000, s. I‑10861, 49 kohta; asia C‑1/02, Borgmann, tuomio 1.4.2004, Kok. 2004, s. I‑3219, 25 kohta ja em. asia Profisa, tuomion 14 kohta).
19. Tältä osin on syytä palauttaa mieliin, että direktiivi 75/106 on annettu ETY:n perustamissopimuksen 100 artiklan (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 100 artikla, josta on puolestaan tullut EY 94 artikla) nojalla jäsenvaltioiden sellaisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämiseksi, jotka suoraan vaikuttavat yhteismarkkinoiden toteuttamiseen tai toimintaan (em. asia Ruwet, tuomion 40 kohta).
20. Kyseisen direktiivin johdanto-osan ensimmäisestä perustelukappaleesta käy ilmi, että direktiivin tarkoituksena on vähentää tiettyjen valmiiksi pakattujen nestemäisten elintarvikkeiden vapaalle liikkuvuudelle sen takia aiheutuvia esteitä, että useimmissa jäsenvaltioissa on olemassa valmispakkauksia koskevia velvoittavia säännöksiä, jotka ovat eri jäsenvaltioissa erilaisia (em. asia Ruwet, tuomion 41 kohta).
21. Lisäksi on tuotava esiin, että direktiivin 75/106 muuttamisesta 7.6.1988 annettu neuvoston direktiivi 88/316/ETY (EYVL L 143, s. 26), jolla direktiiviin 75/106 sisällytettiin pääasiassa kyseessä olevat säännökset, on annettu ETY:n perustamissopimuksen 100 a artiklan (josta on tullut EY:n perustamissopimuksen 100 a artikla, josta on puolestaan muutettuna tullut EY 95 artikla) nojalla ja että sen tarkoituksena on siis sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevien edellytysten parantaminen (asia C-376/98, Saksa v. parlamentti ja neuvosto, tuomio 5.10.2000, Kok. 2000, s. I‑8419, 83 kohta).
22. On myös huomautettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan johdettua yhteisön oikeutta on tulkittava niin pitkälti kuin mahdollista siten, että sen sisältö on sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen määräysten ja yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden kanssa (asia 218/82, komissio v. neuvosto, tuomio 13.12.1983, Kok. 1983, s.  4063, 15 kohta; yhdistetyt asiat 201/85 ja 202/85, Klensch ym., tuomio 25.11.1986, Kok. 1986, s. 3477, Kok. Ep. VIII, s. 755, 21 kohta; asia C-314/89, Rauh, tuomio 21.3.1991, Kok. 1991, s. I‑1647, 17 kohta; asia C-98/91, Herbrink, tuomio 27.1.1994, Kok. 1994, s. I-223, 9 kohta ja em. asia Borgmann, tuomion 30 kohta).
23. Direktiivin 75/106 osalta yhteisöjen tuomioistuin on tässä asiayhteydessä jo todennut, että EY 28 artiklaa on lähtökohtaisesti tulkittava siten, että sen vastaista on, että jäsenvaltio kieltää sellaisen valmispakkauksen kaupan pitämisen, jonka nimellistilavuus poikkeaa yhteisön säädöksissä mainituista nimellistilavuuksista mutta jota laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan toisessa jäsenvaltiossa (em. asia Ruwet, tuomion 57 kohta).
24. Ei kuitenkaan voi olla epäselvyyttä siitä, että direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohdan nojalla valmispakkausten, jotka sisältävät kyseisen direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita ja joiden tilavuus on 0,071 litraa, kaupan pitäminen on yhteensopivaa kyseisen direktiivin kanssa ainakin Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
25. Koska kyseisiä valmispakkauksia voidaan laillisesti valmistaa ja pitää kaupan ainakin näissä kahdessa jäsenvaltiossa, EY 28 artiklan vastaista on näin ollen se, että niiden kaupan pitäminen kielletään muissa jäsenvaltioissa, jollei sellainen kielto osoittaudu perustelluksi pakottavien vaatimusten vuoksi ja jollei kieltoa sovelleta erotuksetta sekä kotimaisiin tavaroihin että tuontitavaroihin ja jollei se ole välttämätön kyseisen vaatimuksen täyttämiseksi ja oikeassa suhteessa tavoiteltuun päämäärään ja jollei tätä päämäärää ole mahdollista saavuttaa yhteisön sisäistä kauppaa vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä (ks. vastaavasti em. asia Ruwet, tuomion 50 ja 57 kohta).
26. Schutzverband ja Belgian hallitus väittävät, että direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisessä virkkeessä säädetty kaupan pitämistä koskeva kielto on perusteltu kuluttajien suojaa koskevan pakottavan vaatimuksen vuoksi.
27. Vaikka kyseisen direktiivin johdanto-osan neljännen perustelukappaleen mukaan direktiivillä pyritään estämään se, että kuluttaja on vaarassa joutua harhaanjohdetuksi liian samankaltaisten nimellistilavuuksien takia, ottamalla lähtökohdaksi tavanomaisesti valistuneen sekä kohtuullisen tarkkaavaisen ja huolellisen keskivertokuluttajan näkökulma (asia C-220/98, Estée Lauder, tuomio 13.1.2000, Kok. 2000, s. I-117, 30 kohta ja em. asia Ruwet, tuomion 53 kohta) voidaan katsoa, että tällaista vaaraa ei ole.
28. Direktiivin 75/106 4 artiklan 1 kohdassa nimittäin säädetään kyseisessä direktiivissä tarkoitettujen valmispakkausten osalta velvollisuus ilmoittaa etiketissä pakkaukseen sisältyvän nesteen nettomäärä tilavuusyksikköinä (litra, senttilitra, millilitra tapauksesta riippuen), minkä avulla voidaan estää se, että kuluttaja sekoittaa keskenään kaksi tilavuutta, ja minkä perusteella kyseinen kuluttaja voi ottaa tilavuuksien eron huomioon vertaillessaan kahteen erilaiseen pakkaukseen pakatun saman nesteen hintoja (em. asia Ruwet, tuomion 54 kohta).
29. Tältä osin on todettava, että direktiivissä 75/106 itsessään sallitaan liitteessä III olevassa 4 kohdassa luetelluille tuotteille kyseisessä liitteessä olevassa I sarakkeessa säädettyjen nimellistilavuuksien osalta se, että samanaikaisesti on käytössä nimellistilavuuksia (0,02 litraa, 0,03 litraa, 0,04 litraa ja 0,05 litraa), joiden välillä on eroa vain 0,01 litraa. On siis katsottava, että 0,071 litran kaltainen nimellistilavuus, joka sijoittuu 0,05 litran ja 0,10 litran nimellistilavuuksien väliin, jotka puolestaan kuuluvat yhteisön säädöksissä kyseisten tuotteiden osalta sallittuihin nimellistilavuuksiin, eroaa yli 0,01 litraa näistä kahdesta tilavuudesta, mikä on riittävää sen estämiseksi, että kuluttaja sekoittaa tilavuudet keskenään.
30. Lopuksi on otettava huomioon kuluttajansuojasta kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamisessa 16.2.1998 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivistä 98/6/EY (EYVL L 80, s. 27) johtuva velvollisuus ilmoittaa yksikköhinta valmispakkauksen nimellistilavuudesta riippumatta (em. asia Ruwet, tuomion 56 kohta).
31. Edellä esitetystä seuraa, että kun otetaan huomioon direktiivin 75/106 systematiikka ja tavoite sekä EY 28 artiklassa taattu tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaate, kyseisen direktiivin 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisia valmispakkauksia, jotka sisältävät tämän saman direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita ja joita laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää kaupan myös muissa jäsenvaltioissa.
32. Lisäksi direktiivin 75/106 systematiikan ja tavoitteen sekä tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatteen vastaista on se, että kyseisen direktiivin 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeisen virkkeen johdosta, luettuna yhdessä tämän saman artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, tämän direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita kielletään pitämästä kaupan nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisissa valmispakkauksissa muissa jäsenvaltioissa kuin Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
33. Koska näitä valmispakkauksia voidaan näiden säännösten mukaisesti saattaa markkinoille vain näistä kahdesta jäsenvaltiosta käsin, tällainen kielto on omiaan asettamaan esteitä yhteisön sisäiselle kaupalle, koska siitä voi olla seurauksena se, että niiden valmistaminen ja markkinoille saattaminen muihin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden valmistajien toimesta muuttuu vaikeammaksi ja kalliimmaksi, ja jopa se, että kyseiset valmistajat luopuvat tällaisten valmispakkausten pitämisestä kaupan.
34. Jotta muuhun jäsenvaltioon kuin Irlantiin tai Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sijoittautunut valmistaja voi pitää kyseessä olevia valmispakkauksia kaupan, sen on siten vietävä nämä valmispakkaukset näihin kahteen jäsenvaltioon tai valmistettava ne siellä ennen niiden tuomista kyseisen valmistajan omaan jäsenvaltioon.
35. Tämä kaupan pitämistä koskeva kielto ei voi olla perusteltu, koska se on ilmeisessä ristiriidassa yhden niistä päämääristä kanssa, joihin direktiivillä 75/106 itsellään pyritään, eli päämäärän, joka koskee esteiden poistamista kyseisen direktiivin liitteessä III tarkoitettuja nesteitä sisältävien valmispakkausten vapaalta liikkuvuudelta. Vaaraa kuluttajan tulemisesta harhaanjohdetuksi ei puolestaan ole tämän tuomion 27–30 kohdassa esitetyistä syistä.
36. Direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohdassa säädettyä mahdollisuutta saattaa nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoiset valmispakkaukset markkinoille ainoastaan Irlannista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta käsin ei puolestaan voida perustella kyseisen säännöksen päämäärällä.
37. Koska tällainen mahdollisuus on myönnetty pysyvästi, se menee nimittäin pidemmälle kuin on tarpeen kyseisen päämäärän saavuttamiseksi, eli kuten direktiivin 75/106 johdanto-osan kuudennesta perustelukappaleesta ilmenee, sen mahdollistamiseksi, että nämä kaksi jäsenvaltiota sopeutuvat vaikeuksiin, joita aiheutuu nopeista muutoksista kansallisilla säännöksillä säännellyissä keinoissa päättää sisällön määrästä, uusien valvontalajien järjestelmästä ja uuden mittausjärjestelmän hyväksymisestä.
38. Lisäksi on tuotava esiin, että tämän saman perustelukappaleen mukaan näistä vaikeuksista selviytymiseksi on tarpeen säätää siirtymäaika, joka ei kuitenkaan saa haitata yhteisön sisäistä kauppaa tai vaarantaa direktiivin 75/106 voimaan saattamista.
39. Tästä seuraa, että direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeinen virke, luettuna yhdessä tämän saman artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, on pätemätön siltä osin kuin 0,071 litran nimellistilavuus on jätetty siinä pois tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan I sarakkeessa esitetyistä, yhteisön säädöksin yhdenmukaistetuista nimellistilavuuksista.
40. Esitettyihin kysymyksiin on kaiken edellä esitetyn perusteella vastattava, että
– direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisia valmispakkauksia, jotka sisältävät tämän direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita ja joita laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää kaupan myös muissa jäsenvaltioissa
– direktiivin 75/106 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeinen virke, luettuna yhdessä tämän saman artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, on pätemätön siltä osin kuin 0,071 litran nimellistilavuus on jätetty siinä pois tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan I sarakkeessa esitetyistä, yhteisön säädöksin yhdenmukaistetuista nimellistilavuuksista.
Oikeudenkäyntikulut
41. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä yhteisöjen tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Tiettyjen nesteiden pakkaamista valmispakkauksiin tilavuuden mukaan koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 19.12.1974 annetun neuvoston direktiivin 75/106/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna asiakirjalla Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu, 5 artiklan 3 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että nimellistilavuudeltaan 0,071 litran kokoisia valmispakkauksia, jotka sisältävät tämän direktiivin liitteessä III olevassa 4 kohdassa lueteltuja tuotteita ja joita laillisesti valmistetaan ja pidetään kaupan Irlannissa tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa, voidaan pitää kaupan myös muissa jäsenvaltioissa.
Direktiivin 75/106, sellaisena kuin se on muutettuna edellä mainitulla asiakirjalla, 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan toisen alakohdan viimeinen virke, luettuna yhdessä tämän saman artiklan 3 kohdan d alakohdan kanssa, on pätemätön siltä osin kuin 0,071 litran nimellistilavuus on jätetty siinä pois tämän direktiivin liitteessä III olevan 4 kohdan I sarakkeessa esitetyistä, yhteisön säädöksin yhdenmukaistetuista nimellistilavuuksista.