62001CJ0372_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-372/01,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään M. Nolin, prosessiosoite Luxemburgissa,
kantajana,
vastaan
Luxemburgin suurherttuakunta, asiamiehenään J. Faltz,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (EYVL L 123, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja P. Jann sekä tuomarit M. Wathelet (esittelevä tuomari) ja A. Rosas,
julkisasiamies: F. G. Jacobs,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 7.3.2002 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka saapui yhteisöjen tuomioistuimeen 26.9.2001 ja jossa se vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (EYVL L 123, s. 1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.
2 Direktiivin 98/8/EY 34 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 24 kuukauden kuluessa sen voimaantulosta eli viimeistään 14.5.2000, ja niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
3 Koska komissio ei saanut Luxemburgin suurherttuakunnalta mitään tietoa direktiivin 98/8/EY täytäntöönpanosta, se aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn. Komissio kehotti Luxemburgin suurherttuakuntaa esittämään huomautuksensa, ja koska se ei saanut vastausta Luxemburgin viranomaisilta, se toimitti 24.1.2001 perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä jäsenvaltiota toteuttamaan direktiivin 98/8/EY noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksiannosta.
4 Koska komissio ei saanut mitään tietoa siitä, että direktiivin 98/8/EY täytäntöönpano olisi saatettu loppuun, se nosti nyt käsiteltävänä olevan kanteen.
5 Komissio muistutti jäsenvaltioille EY 249 artiklan kolmannen kohdan nojalla kuuluvista velvoitteista ja totesi, että Luxemburgin suurherttuakunnan pitäisi toteuttaa direktiivin 98/8/EY noudattamisen edellyttämät toimenpiteet säädetyssä määräajassa.
6 Luxemburgin hallitus totesi, että direktiivin 98/8/EY saattaminen osaksi kansallista oikeusjärjestystä oli käynnissä ja että se tultaisiin saattamaan päätökseen pikaisesti.
7 Tältä osin on aiheellista huomauttaa, että vakiintuneessa oikeuskäytännössä on katsottu, että kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättyessä (ks. esimerkiksi asia C-147/00, komissio v. Ranska, tuomio 15.3.2001, Kok. 2001, s. I-2387, 26 kohta).
8 Käsiteltävänä olevassa asiassa on kiistatonta, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole toteuttanut perustellun lausunnon noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä asetetussa määräajassa.
9 Komission nostamaa kannetta on siis pidettävä perusteltuna.
10 Näin ollen on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut direktiivin 98/8/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
11 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujen korvaamista ja Luxemburgin suurherttuakunta on hävinnyt asian, viimeksi mainittu on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä.
2) Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.