62023CO0058
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kahdeksas jaosto)
27 päivänä syyskuuta 2023i (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue – Turvapaikkapolitiikka – Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevat yhteiset menettelyt – Direktiivi 2013/32/EU – 22 ja 23 artikla – Oikeus oikeusapuun ja oikeudelliseen edustajaan – 46 artiklan 4 kohta – Kohtuullinen määräaika oikeussuojakeinon käyttöön – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa – Kansainvälistä suojelua koskevan pyynnön hylkääminen selvästi perusteettomana nopeutetussa menettelyssä
Asiassa C‑58/23 [Abboudnam] (
i
),
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Upravno sodišče (hallintotuomioistuin, Slovenia) on esittänyt 31.1.2023 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 6.2.2023, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Y.N.
vastaan
Slovenian tasavalta,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja M. Safjan sekä tuomarit N. Piçarra (esittelevä tuomari) ja N. Jääskinen,
julkisasiamies: T. Ćapeta,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian perustellulla määräyksellä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artiklan mukaisesti,
on antanut seuraavan
määräyksen
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU (EUVL 2013, L 180, s. 60) 46 artiklan 4 kohdan, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklan kanssa, tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Y.N. ja toisaalta Slovenian tasavalta ja jossa on kyse tämän valtion sisäministerin (jäljempänä sisäministeri) päätöksestä hylätä Y.N:n tekemä kansainvälistä suojelua koskeva hakemus selvästi perusteettomana nopeutetussa menettelyssä (jäljempänä pääasiassa kyseessä oleva päätös).
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
3
Direktiivin 2013/32 johdanto-osan 20, 23, 25 ja 50 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(20)
Tarkasti määritellyissä olosuhteissa, joissa hakemus on todennäköisesti perusteeton – –, jäsenvaltioiden olisi voitava nopeuttaa tutkintamenettelyä erityisesti soveltamalla tiettyihin menettelyn vaiheisiin lyhyempiä mutta kohtuullisia aikarajoja, tämän kuitenkaan rajoittamatta hakemuksen asianmukaista ja perusteellista tutkintaa ja tämän direktiivin mukaisten perusperiaatteiden ja takeiden tehokasta saatavuutta hakijan kannalta.
– –
(23)
Muutoksenhakumenettelyissä hakijoille olisi tietyin edellytyksin järjestettävä maksutta oikeusapua ja oikeudellinen edustus siten, että tätä oikeusapua tarjoavat ja oikeudellisina edustajina toimivat kansallisen lainsäädännön mukaisesti pätevät henkilöt. Hakijoilla pitäisi lisäksi olla menettelyn kaikissa vaiheissa oikeus omalla kustannuksellaan käyttää neuvonantajana kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksyttyjä tai luvan saaneita oikeudellisia neuvonantajia.
– –
(25)
Jotta suojelua tarvitsevat henkilöt voidaan tunnustaa asianmukaisesti [pakolaisten oikeusasemaa koskevan Genevessä 28.7.1951 allekirjoitetun yleissopimuksen (Yhdistyneiden kansakuntien sopimuskokoelma, nide 189, s. 150, nro 2545 (1954)), sellaisena kuin se on täydennettynä ja muutettuna pakolaisten oikeusasemaa koskevalla New Yorkissa 31.1.1967 tehdyllä pöytäkirjalla,] 1 artiklassa tarkoitetuiksi pakolaisiksi tai henkilöiksi, jotka voivat saada toissijaista suojelua, jokaisella hakijalla olisi oltava tosiasiallinen pääsy menettelyihin sekä mahdollisuus toimia yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja olla näihin yhteydessä asianmukaisella tavalla, niin että hän voi esittää tapaukseensa liittyvät tosiseikat, sekä riittävät menettelyä koskevat takeet asiansa hoitamiseksi menettelyn kaikissa vaiheissa. Kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen tutkintamenettelyssä hakijalla olisi myös yleensä oltava vähintään seuraavat oikeudet: – – oikeus käyttää tulkkia asiansa esittämiseen, jos viranomaiset kuulevat häntä; – – mahdollisuus pyytää neuvoa oikeudelliselta tai muulta neuvonantajalta; oikeus saada tietoja oikeudellisesta asemastaan menettelyn ratkaisevissa vaiheissa kielellä, jota hän ymmärtää tai jota hänen voidaan kohtuudella olettaa ymmärtävän; ja, jos päätös on kielteinen, oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa.
– –
(50)
Unionin oikeuden perusperiaatteiden mukaisesti kansainvälistä suojelua koskevista hakemuksista tehtyjen päätösten – – osalta on olemassa tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa.”
4
Kyseisen direktiivin 12 artiklassa, jonka otsikko on ”Hakijoille myönnettävät takeet”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava kaikkien III luvussa säädettyjen menettelyjen osalta, että kaikilla hakijoilla on seuraavat takeet:
– –
b)
hakijoiden käyttöön on annettava tulkki, jotta he voivat esittää asiansa toimivaltaisille viranomaisille, aina kun tätä on pidettävä välttämättömänä. Jäsenvaltioiden on pidettävä tulkin käyttöön antamista välttämättömänä ainakin silloin, kun hakija aiotaan kutsua 14–17 ja 34 artiklassa tarkoitettuun puhutteluun ja kun asianmukaista keskusteluyhteyttä ei voida varmistaa ilman sitä. Tässä tapauksessa ja muissa tapauksissa, joissa toimivaltaiset viranomaiset kutsuvat hakijan paikalle, kustannukset maksetaan julkisista varoista;
– –
2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikilla hakijoilla on V luvussa säädetyissä menettelyissä 1 kohdan b–e alakohdassa tarkoitettuja takeita vastaavat takeet.”
5
Mainitun direktiivin 20 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijalle annetaan pyydettäessä maksutonta oikeusapua ja maksuton oikeudellinen edustaja kyseisen direktiivin 46 artiklassa säädetyissä muutoksenhakumenettelyissä.
6
Saman direktiivin 22 artiklan 1 kohdassa taataan hakijoille tosiasiallinen mahdollisuus neuvotella omalla kustannuksellaan kansainvälistä suojelua koskevaan hakemukseensa liittyvistä asioista kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksytyn tai luvan saaneen oikeudellisen tai muun neuvonantajan kanssa menettelyn kaikissa vaiheissa, myös kielteisen päätöksen jälkeen.
7
Direktiivin 2013/32 23 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa täsmennetään, että hakijan oikeudellisella tai muulla neuvonantajalla on oltava ”oikeus tutustua niihin hakijan asiakirjakansiossa oleviin tietoihin, joiden perusteella päätös tehdään”.
8
Kyseisen direktiivin 46 artiklan, jonka otsikko on ”Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin”, 1 ja 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hakijoilla on oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa muutoksen hakemiseksi:
a)
päätökseen, joka koskee heidän tekemäänsä kansainvälistä suojelua koskevaa hakemusta – –
– –
4.   Jäsenvaltioiden on säädettävä kohtuullisista määräajoista ja muista tarpeellisista säännöistä, joita hakijan on noudatettava käyttäessään oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin 1 kohdan nojalla. Määräajat eivät saa tehdä tämän oikeuden käyttöä mahdottomaksi tai liian vaikeaksi.”
Slovenian oikeus
9
Kansainvälisestä suojelusta 4.3.2016 annetun lain (Zakon o mednarodni zaščiti; Uradni list RS, nro 16/17; jäljempänä ZMZ-1) 70 §:n 1 momentin ensimmäisessä virkkeessä säädetään toimivaltaisen viranomaisen hallintopäätöksen tiedoksiannosta alkavasta 15 päivän määräajasta kanteen nostamiseksi kyseisestä päätöksestä Upravno sodiščessa (hallintotuomioistuin, Slovenia). Kyseisen 70 §:n 1 momentin toisessa virkkeessä tämä määräaika lyhennetään kolmeksi päiväksi päätöksen tiedoksiannosta, jos päätös on tehty nopeutetussa menettelyssä.
10
Siviiliprosessilain, joka on annettu 15.3.1999 (Zakon o pravdnem postopku; Uradni list RS, nro 73/07), 111 §:n 2 ja 4 momentista, luettuina yhdessä 28.9.2006 annetun hallintoprosessilain (Zakon o upravnem sporu; Uradni list RS, nro 105/06) 22 §:n 1 momentin kanssa, ilmenee, että jos määräaika on vahvistettu päivinä, se alkaa kulua mainitun päätöksen tiedoksiantoa tai tietoon saattamista seuraavasta päivästä. Jos määräajan viimeinen päivä on lauantai, sunnuntai, juhlapäivä tai jokin muu kansallisessa laissa säädetty vapaapäivä, määräaika päättyy sen jälkeisen ensimmäisen arkipäivän päättyessä.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
11
Pääasiassa kyseessä oleva päätös, jolla sisäministeri hylkäsi Marokon kansalaisen Y.N:n tekemän kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen selvästi perusteettomana, tehtiin nopeutetussa menettelyssä. Määräaika kanteen nostamiseen tällaisesta päätöksestä on ZMZ-1:n 70 §:n 1 momentin toisen virkkeen mukaan lyhennetty viidestätoista päivästä kolmeksi päiväksi kyseisen päätöksen tiedoksiannosta.
12
Y.N. nosti pääasiassa kyseessä olevasta päätöksestä ennakkoratkaisua pyytävässä tuomioistuimessa Upravno sodiščessa kanteen, jossa hän vetoaa yhtäältä siihen, että koska päätös annettiin tiedoksi 23.12.2022 eli juhlapyhiä sisältänyttä viikonloppua edeltävänä päivänä, tosiasiallinen määräaika kanteen nostamiseen lyhennettiin yhdeksi arkipäiväksi. Toiseksi hän puhuu vain arabiaa eikä hän saanut tulkin apua, eikä hänellä siten ollut mahdollisuutta hyödylliseen keskusteluun asiamiehensä kanssa, koska heidän keskustelunsa tapahtuivat yksinomaan lyhyinä tekstiviesteinä (SMS) sähköisen kääntäjän avulla. Näissä olosuhteissa hän ei ole voinut valmistella tehokkaasti kannettaan, mikä on loukannut hänen oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa.
13
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin vahvistaa, että tässä tapauksessa kanteen nostamisen määräaika alkoi kulua 24.12.2022 ja määräajan viimeinen päivä oli 26.12.2022, joka on Sloveniassa juhlapäivä, joten määräaika päättyi sen jälkeisenä ensimmäisenä arkipäivänä eli 27.12.2022.
14
Kyseinen tuomioistuin toteaa lisäksi, että nyt käsiteltävän asian olosuhteet eroavat 9.9.2020 annetulla tuomiolla ratkaistun asian Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Myöhemmän hakemuksen hylkääminen – Muutoksenhaun määräaika) (C‑651/19, EU:C:2020:681) olosuhteista; kyseisessä tuomiossa unionin tuomioistuin katsoi, että direktiivin 2013/32 46 artikla, luettuna perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, ei ole esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka mukaan kansainvälistä suojelua koskevan myöhemmän hakemuksen tutkimatta jättämisestä tehtyyn päätökseen kohdistettavalla muutoksenhaulla on yleiset juhla- ja vapaapäivät sisältävä kymmenen päivän preklusiivinen määräaika, joka alkaa kyseisen päätöksen tiedoksiannosta, kunhan kyseisen määräajan kuluessa kansainvälisen suojelun hakijat todella voivat käyttää heille direktiivissä 2013/32 myönnettyjä menettelyllisiä takeita ja oikeuksia.
15
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin myöntää, että määräaika muutoksen hakemiseksi päätökseen, jolla kansainvälistä suojelua koskeva selvästi perusteeton hakemus on hylätty, voi olla lyhyempi kuin tavallista menettelyä varten säädetty 15 päivän määräaika, mutta katsoo kuitenkin, että nopeutetun menettelyn yhteydessä säädetty kolmen päivän määräaika on suhteettoman paljon epäedullisempi kuin tavallista menettelyä varten säädetty määräaika.
16
Tässä tilanteessa Upravno sodišče päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko direktiivin 2013/32 46 artiklan 4 kohtaa, luettuna yhdessä perusoikeuskirjan 47 artiklan kanssa, tulkittava siten, että se on esteenä ZMZ-1:n 70 §:n 1 momentin toisen virkkeen kaltaiselle kansalliselle prosessisäännölle, jossa säädetään, siltä osin kuin kyseessä on kanteen nostaminen päätöksestä, jolla toimivaltainen viranomainen hylkää hakemuksen selvästi perusteettomana nopeutetussa menettelyssä, kolmen päivän preklusiivisesta määräajasta, joka lasketaan tällaisen päätöksen tiedoksiannosta ja joka sisältää juhla- ja vapaapäivät, jolloin tämä määräaika voi päättyä heti seuraavan työpäivän päättyessä?”
Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
Kiireellistä ennakkoratkaisumenettelyä koskeva pyyntö
17
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyysi kirjaamoon 6.2.2023 toimittamallaan erillisellä asiakirjalla, että asia käsiteltäisiin kiireellisessä ennakkoratkaisumenettelyssä, ja totesi yhtäältä, että direktiivin 2013/32 46 artiklan 4 kohdan tulkinta, jonka se on saattanut unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, vaikuttaa sen käsiteltäviksi saatettujen samankaltaisten kanteiden käsittelyyn, ja toisaalta, että nyt käsiteltävässä asiassa esiin tuleva oikeudellinen kysymys edellyttää luonteensa vuoksi mahdollisimman nopeaa vastausta, koska se koskee oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa.
18
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 108 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetty unionin tuomioistuimen kolmas jaosto hylkäsi pyynnön 16.2.2023 tekemällään päätöksellä sillä perusteella, että kiireellisyyttä koskeva edellytys ei täyttynyt.
19
Unionin tuomioistuimen kolmas jaosto totesi ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämästä ensimmäisestä perusteesta, että se seikka, että niiden henkilöiden tai oikeudellisten tilanteiden suuri lukumäärä, joita ratkaisu, joka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tehtävä pyydettyään ennakkoratkaisua unionin tuomioistuimelta, saattaa koskea, ei sellaisenaan voi olla poikkeuksellinen syy, jonka vuoksi kiireellisen ennakkoratkaisumenettelyn soveltaminen olisi perusteltua. Jälkimmäisestä perusteesta, jonka mukaan oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa koskevan säännöksen tulkintaa koskeva ennakkoratkaisupyyntö edellyttää aina, että unionin tuomioistuin antaa vastauksen nopeasti, kyseinen jaosto katsoi, ettei tällainen peruste itsessään voi oikeuttaa asian käsittelyä kiireellisessä menettelyssä, joka on menettelyllinen väline poikkeuksellisen kiireelliseen tilanteeseen vastaamiseksi.
20
Unionin tuomioistuimen kolmas jaosto muistutti myös, että pääasiallinen peruste sen ratkaisemiseksi, täyttyykö kiireellisyyttä koskeva edellytys, on se, kohdistuuko pääasian kantajaan vapaudenmenetys (tuomio 12.1.2023, MV (Yhteisen rangaistuksen määrääminen), C‑583/22 PPU, EU:C:2023:5, 45 kohta), ja totesi, että unionin tuomioistuimen käytössä olevasta asiakirja-aineistosta ilmenee, ettei pääasian kantajaan kohdistunut minkäänlaista vapaudenmenetystä. Se totesi myös, että koska pääasian kantajaa ei kansallisen oikeuden mukaan voitu poistaa maasta ennen hänen oleskelulupahakemuksestaan tehdyn ratkaisun lainvoimaiseksi tuloa, riski hänen maasta poistamisestaan sellaiseen maahan, jossa häntä saattaisi uhata kuolemanrangaistus, kidutus tai muu epäinhimillinen tai halventava rangaistus tai kohtelu, voitiin sulkea pois.
Pyyntö asian käsittelemisestä nopeutetussa menettelyssä
21
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyysi myös asian käsittelemistä työjärjestyksen 105 artiklan mukaisesti nopeutetussa menettelyssä samoilla tämän määräyksen 17 kohdassa mainituilla perusteilla, joihin se oli vedonnut asian käsittelemistä kiireellisessä menettelyssä koskevan pyyntönsä tueksi. Unionin tuomioistuimen presidentti hylkäsi pyynnön 1.3.2023 tekemällään päätöksellä samoilla perusteilla, jotka on mainittu tämän määräyksen 19 kohdassa.
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
22
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artiklan mukaan unionin tuomioistuin voi esittelevän tuomarin ehdotuksesta ja julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa päättää ratkaista asian perustellulla määräyksellä muun muassa silloin, kun ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus on selvästi johdettavissa oikeuskäytännöstä tai jos ennakkoratkaisukysymykseen annettavasta vastauksesta ei ole perusteltua epäilystä.
23
Tätä määräystä päätettiin soveltaa nyt käsiteltävässä asiassa.
24
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään lähinnä, onko direktiivin 2013/32 46 artiklan 4 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäisen kohdan valossa, tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään kolmen päivän määräajasta, johon myös juhlapäivät ja vapaapäivät sisältyvät, kanteen nostamiseksi tuomioistuimessa päätöksestä, jolla kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on hylätty selvästi perusteettomana nopeutetussa menettelyssä.
25
Kyseisen direktiivin 46 artiklan 1 ja 4 kohdassa, luettuina sen johdanto-osan 50 perustelukappaleen valossa, velvoitetaan jäsenvaltiot säätämään kohtuullisista määräajoista ja muista tarpeellisista säännöistä, jotta kansainvälisen suojelun hakija voi käyttää oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa. Kyseisessä säännöksessä täsmennetään myös, että määräajat eivät saa tehdä tämän oikeuden käyttöä mahdottomaksi tai liian vaikeaksi.
26
Direktiivin 2013/32 46 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun oikeussuojakeinon piirteet on määritettävä siten, että ne vastaavat perusoikeuskirjan 47 artiklaa, jonka mukaan jokaisella, jonka unionin oikeudessa taattuja oikeuksia ja vapauksia on loukattu, on oltava viimeksi mainitussa artiklassa määrättyjen edellytysten mukaisesti käytettävissään tehokkaat oikeussuojakeinot tuomioistuimessa (tuomio 9.9.2020, Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Myöhemmän hakemuksen hylkääminen – Muutoksenhaun määräaika), C‑651/19, EU:C:2020:681, 27 kohta). Kyseisen direktiivin 46 artiklan 4 kohta on siten esteenä kaikille kansallisille toimille, jotka estävät kyseisen artiklan 1 kohdassa säädettyjen oikeussuojakeinojen tehokkaan käytön (ks. analogisesti tuomio 22.6.2023, K.B. ja F.S. (Ottaminen huomioon viran puolesta rikosasiassa), C‑660/21, EU:C:2023:498, 37 kohta).
27
Tästä seuraa, että kun jäsenvaltiot vahvistavat kanteen nostamisen määräaikoja kyseisen 46 artiklan 4 kohdan kaltaisen unionin oikeuden säännöksen nojalla, niiden on perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdan mukaisesti varmistettava, että perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettua ja mainitussa 46 artiklassa konkretisoitua oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa kunnioitetaan (ks. vastaavasti tuomio 19.12.2019, Deutsche Umwelthilfe, C‑752/18, EU:C:2019:1114, 34 kohta ja tuomio 22.6.2023, K.B. ja F.S. (Ottaminen huomioon viran puolesta rikosasiassa), C‑660/21, EU:C:2023:498, 40 kohta).
28
Kuten direktiivin 2013/32 johdanto-osan 20 perustelukappaleesta ilmenee, tällaisten määräaikojen on oltava kaikissa olosuhteissa kohtuullisia eivätkä ne saa estää hakemuksen asianmukaista ja perusteellista tutkintaa ja hakijan tosiasiallista mahdollisuutta käyttää kyseisessä direktiivissä hänelle annettuja oikeuksia. Kuten mainitun direktiivin johdanto-osan 25 perustelukappaleessa täsmennetään, jokaisella turvapaikanhakijalla olisi myös oltava tosiasiallinen pääsy menettelyihin sekä mahdollisuus toimia yhteistyössä toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja olla näihin yhteydessä asianmukaisella tavalla, niin että hän voi esittää tapaukseensa liittyvät tosiseikat, sekä riittävät menettelylliset oikeudet asiansa hoitamiseksi menettelyn kaikissa vaiheissa.
29
Direktiivin 2013/32 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 2 kohdan säännöksistä yhdessä luettuina seuraa myös, että muutoksenhakumenettelyssä tuomioistuimessa kaikilla hakijoilla on tarvittaessa oltava vastaavat takeet kuin kansainvälistä suojelua koskevien hakemusten hallinnollisessa käsittelyssä eli varsinkin tulkin palvelut asiansa esittämiseksi toimivaltaisille viranomaisille.
30
Jotta hakijat voivat käyttää oikeuttaan tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa, direktiivin 2013/32 22 artiklassa, luettuna yhdessä johdanto-osan 23 perustelukappaleen kanssa, taataan hakijoille myös oikeus saada menettelyn kaikissa vaiheissa oikeusapua ja oikeudellinen edustaja, jotka voivat olla kyseisen direktiivin 20 artiklan mukaisesti maksuttomia, myös kielteisen päätöksen jälkeen. Lisäksi direktiivin 23 artiklassa taataan hakijoiden neuvonantajille oikeus tutustua niihin asiakirjakansiossa oleviin tietoihin, joiden perusteella päätös tehdään (tuomio 9.9.2020, Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides (Myöhemmän hakemuksen hylkääminen – Muutoksenhaun määräaika), C‑651/19, EU:C:2020:681, 62 kohta).
31
Tästä seuraa, että direktiivin 2013/32 46 artiklan 4 kohdasta, luettuna perusoikeuskirjan 47 artiklan ensimmäisen kohdan valossa, johtuvien vaatimusten noudattaminen edellyttää, että kanteen nostamisen määräaikaa voidaan pitää tosiasiallisesti riittävänä tehokkaan oikeussuojakeinon käyttämisen valmistelua ja sen käyttämistä varten vain silloin, kun hakijalla on tosiasiallinen mahdollisuus käyttää kyseisessä määräajassa tehokkaasti tämän määräyksen edellisessä kohdassa mainittuja menettelyllisiä oikeuksia.
32
Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee kuitenkin, että koska sisäministeriö ei antanut pääasian kantajan asiamiehen käyttöön tulkkia pääasiassa kyseessä olevassa kanteen nostamisen määräajassa, pääasian kantajan ja hänen asiamiehensä väliset keskustelut ovat jääneet SMS-viestien vaihtamiseksi sähköisen kääntäjän avulla. Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee myös, että sisäministeri ei lainkaan vastannut pääasian kantajan asiamiehen pyyntöön saada tutustua kantajaa koskevaan asiakirja-aineistoon sisältyviin tietoihin, mikä johtui ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan siitä, että pääasiassa kyseessä oleva päätös annettiin tiedoksi pääasian kantajalle juuri ennen vapaapäivää.
33
Jollei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtäväksi kuuluvista tarkistuksista muuta johdu, pääasiassa kyseessä olevan kaltainen kanteen nostamisen määräaika ei näissä olosuhteissa takaa perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettua oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa, koska tällainen määräaika voi käytännössä jättää hakijan ilman direktiivin 2023/32 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdassa taattua oikeuttaan tulkin palveluihin asiansa esittämiseksi toimivaltaisille viranomaisille, kyseisen direktiivin 22 artiklassa taattua oikeuttaan oikeusapuun ja oikeudelliseen edustajaan ja mainitun direktiivin 23 artiklassa säädettyä oikeuttaan tutustua asiakirja-aineistoon sisältyviin tietoihin.
34
Esitettyyn kysymykseen on edellä todetuin perustein vastattava, että direktiivin 2013/32 46 artiklan 4 kohtaa, luettuna perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa, on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään kolmen päivän määräajasta, johon myös juhlapäivät ja vapaapäivät sisältyvät, kanteen nostamiseksi tuomioistuimessa päätöksestä, jolla kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on hylätty nopeutetussa menettelyssä selvästi perusteettomana, koska tällainen määräaika voi estää kyseisen direktiivin 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdassa sekä 22 ja 23 artiklassa taattujen oikeuksien tosiasiallisen käytön.
Oikeudenkäyntikulut
35
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on määrännyt seuraavaa:
Kansainvälisen suojelun myöntämistä tai poistamista koskevista yhteisistä menettelyistä 26.6.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/32/EU 46 artiklan 4 kohtaa, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan valossa,
on tulkittava siten, että
se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jossa säädetään kolmen päivän määräajasta, johon myös juhlapäivät ja vapaapäivät sisältyvät, kanteen nostamiseksi tuomioistuimessa päätöksestä, jolla kansainvälistä suojelua koskeva hakemus on hylätty nopeutetussa menettelyssä selvästi perusteettomana, koska tällainen määräaika voi estää kyseisen direktiivin 12 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdassa sekä 22 ja 23 artiklassa taattujen oikeuksien tosiasiallisen käytön.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: sloveeni.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa minkään asianosaisen todellista nimeä.