62018TJ0716_RES
Asia T-716/18
(julkaistu otteina)
The Logistical Approach BV
vastaan
Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (viides jaosto) 20.9.2019
EU-tavaramerkki – Väitemenettely – Hakemus kuviomerkin ”Idealogistic Compass Greatest care in getting it there” rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi – Aikaisempi kansainvälinen kuviomerkki IDÉA – Suhteellinen hylkäysperuste – Sekaannusvaara – Asetuksen (EU) 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta.
EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Sekaannusvaaran arvioiminen – Kohdeyleisön määrittäminen – Yleisön tarkkaavaisuusaste
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
(ks. 18 ja 23–25 kohta)
EU-tavaramerkki – EU-tavaramerkin määritelmä ja hankkiminen – Suhteelliset hylkäysperusteet – Väite, jonka on tehnyt sellaisen aikaisemman tavaramerkin haltija, joka on sama tai samankaltainen kuin haettu tavaramerkki ja joka on rekisteröity samoja tai samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten – Sekaannusvaara haetun tavaramerkin ja aikaisemman tavaramerkin välillä – Kuviomerkki ”Idealogistic Compass Greatest care in getting it there”
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen 2017/1001 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)
(ks. 26–30 ja 63–70 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin kumosi 20.9.2019 antamassaan tuomiossa Logistical Approach v. EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there) (T-716/18) Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) neljännen valituslautakunnan tekemän päätöksen, jossa vahvistettiin väiteosaston päätös hyväksyä kuviomerkin ”Idealogistic Compass Greatest care in getting it there” rekisteröimistä vastaan esitetty väite, joka perustui aikaisempaan kansainväliseen kuviomerkkiin IDÉA.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että vaikka kyseessä olevat palvelut olisivat samoja, kuten valituslautakunta totesi, ja kun otetaan huomioon aikaisemman tavaramerkin tavanomainen erottamiskyky, valituslautakunnan olisi pitänyt sulkea pois sekaannusvaara ainakin ainoastaan erittäin tarkkaavaiselle ammattiyleisölle tarkoitettujen palvelujen osalta. Koska kyseisiä palveluja valittaessa tarkkaavaisuusaste on korkea ja koska kyseessä olevat merkit ovat vähäisessä määrin samankaltaisia erityisesti niiden erilaisten rakenteiden vuoksi, mikä erityisen tarkkaavaiselta ja huolelliselta yleisöltä ei jää huomaamatta, näiden palvelujen kaupallisen alkuperän yhteydessä ei nimittäin voi olla sekaannusvaaraa.
Tältä osin unionin yleinen tuomioistuin huomautti, että toisin kuin valituslautakunta totesi, siitä, että ammattilaisilla on vain harvoin mahdollisuus vertailla suoraan eri tavaramerkkejä, vaan he joutuvat luottamaan epätäydelliseen muistikuvaan niistä, ei voida päätellä, että kyseisten merkkien yhteinen osa ”idea” määrittää käsiteltävässä asiassa suurelta osin niistä syntyvän kuvan. Vaikka osa ”idea” sisältyy haetun tavaramerkin yhteen hallitsevaan osatekijään ja on aikaisemman tavaramerkin erottava tekijä, ammattilaiset eivät nimittäin miellä sitä ainoaksi osatekijäksi, jonka perusteella kyseiset tavaramerkit voidaan tunnistaa.
Tästä syystä unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi asetuksen 2017/1001 (
1
) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen perustuvan ainoan kanneperusteen siltä osin kuin on kyse ainoastaan ammattiyleisölle tarkoitetuista haetun tavaramerkin kattamista palveluista.
Koska valituslautakunta ei määrittänyt tyhjentävästi, mitkä palvelut oli tarkoitettu ainoastaan erittäin tarkkaavaisille ammattilaisille ja mitkä sekä ammattilaisille että tavanomaisen tarkkaavaiselle suurelle yleisölle, unionin yleinen tuomioistuin kuitenkin hyväksyi tämän ainoan kanneperusteen kokonaisuudessaan ja kumosi riidanalaisen päätöksen kokonaisuudessaan.
Unionin yleinen tuomioistuin tarkensi, että koska valituslautakunta oli todennut, että sekaannusvaara oli olemassa sekä ammattilaisille että suurelle yleisölle tarkoitetuissa palveluissa ja myös ainoastaan ammattilaisille tarkoitetuissa palveluissa, unionin yleinen tuomioistuin saattoi prosessiekonomisista syistä jättää yksilöimättä keskivertokuluttajan kunkin kyseessä olevan palvelun yhteydessä. Tämä lähestymistapa soveltuu kuitenkin yhteen oikeuskäytännöstä johtuvien periaatteiden kanssa vain, jos valituslautakunta oli oikeassa katsoessaan, että sekaannusvaara on olemassa sekä tavanomaisen tarkkaavaiselle suurelle yleisölle että erittäin tarkkaavaiselle ammattiyleisölle tarkoitetuissa palveluissa ja myös ainoastaan ammattiyleisölle tarkoitetuissa palveluissa. Näin ei ollut käsiteltävässä asiassa.
(
1
)	Euroopan unionin tavaramerkistä 14.6.2017 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2017/1001 (EUVL 2017, L 154, s. 1).