62010CP0149_FI
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
Julkisasiamiehen ratkaisuehdotukset
I Johdanto
1. Ennakkoratkaisupyyntö koskee direktiivillä 96/34/EY(2) täytäntöön pantavan vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen tulkintaa.
2. On selvitettävä vanhempainloman pituus, joka jäsenvaltioiden on taattava kaksosten syntymän yhteydessä. Onko kaksosten syntyessä kummastakin lapsesta myönnettävä erillinen vanhempainloma? Vai täyttyvätkö puitesopimuksen määräykset silloin, jos kaksosten syntymää kohdellaan samalla tavoin kuin yhden lapsen syntymää ja myönnetään vain yksi vanhempainloma?
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
A Unionin säännöstö
3. Direktiivillä 96/34/EY pannaan täytäntöön vanhempainlomaa koskeva puitesopimus, jonka eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet (Euroopan teollisuuden ja työnantajain keskusjärjestö (UNICE), julkisten yritysten Euroopan keskus (CEEP) ja Euroopan ammatillinen yhteisjärjestö (EAY)) tekivät 14.12.1995 ja joka on direktiivin liitteenä.
4. Vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen tavoitteena on vahvistaa vanhempainlomaa koskevat vähimmäismääräykset, koska eurooppalaiset työmarkkinaosapuolet pitävät niitä tärkeänä keinona sovittaa yhteen työ- ja perhe-elämä ja edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia ja tasa-arvoista kohtelua naisten ja miesten välillä.(3)
5. Puitesopimus perustuu siihen näkemykseen, että sosiaalisia perusoikeuksia koskevan yhteisön peruskirjan 16 kohdassa määrätään toimenpiteiden kehittämisestä, jotta naiset ja miehet voisivat yhteensovittaa työ- ja perhe-elämää koskevat velvoitteensa.(4)
6. Puitesopimuksen 2 lausekkeessa määrätään seuraavaa:
”1. Jollei 2 lausekkeen 2 kohdasta muuta johdu, työntekijöillä, niin naisilla kuin miehilläkin, on tämän sopimuksen nojalla yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan lapsen syntymän tai lapseksi ottamisen vuoksi, jotta he voisivat huolehtia lapsesta vähintään kolmen kuukauden ajan tiettyyn ikään asti, joka voi ulottua kahdeksaan vuoteen ja jonka jäsenvaltiot ja/tai työmarkkinaosapuolet määrittelevät.
2. Naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien ja tasa-arvoisen kohtelun edistämiseksi tämän sopimuksen allekirjoittajaosapuolet katsovat, että 2 lausekkeen 1 kohdassa määrätty oikeus vanhempainlomaan olisi periaatteessa myönnettävä siten, että se ei olisi siirrettävissä.
3. Vanhempainloman myöntämisperusteet ja sen hakemista koskevat yksityiskohtaiset säännöt määritellään jäsenvaltioiden lainsäädännössä ja/tai työehtosopimuksissa tämän sopimuksen vähimmäismääräyksiä noudattaen. Jäsenvaltiot ja/tai työmarkkinaosapuolet voivat erityisesti
a) päättää, myönnetäänkö vanhempainloma kokoaikaisena, osa-aikaisena, jaksottaisena vai aikahyvityksenä,
b) pitää vanhempainlomaoikeuden vähimmäisedellytyksenä enintään vuoden työssäoloa ja/tai palvelusaikaa,
c) mukauttaa vanhempainloman myöntämisperusteet ja sen hakemista koskevat yksityiskohtaiset säännöt lapseksi ottamista koskeviin erityisolosuhteisiin;
– –”
7. Puitesopimuksen 4 lausekkeen 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot voivat soveltaa tai ottaa käyttöön tässä sopimuksessa määrättyjä suotuisampia määräyksiä.”
8. Puitesopimuksen 4 lausekkeen 6 kohdassa määrätään puitesopimuksen tulkinnasta seuraavaa:
”Komission olisi osoitettava kaikki tämän sopimuksen tulkintaa Euroopan tasolla koskevat kysymykset ensi sijassa allekirjoittajaosapuolille lausunnon antamista varten, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission, kansallisten tuomioistuinten ja yhteisön tuomioistuimen tehtäviä.”
B Kansallinen säännöstö
9. Direktiivin 96/34 säännökset saatettiin osaksi julkishallinnon työntekijöitä koskevaa Kreikan oikeusjärjestystä siviilihallinnon virkamiesten ja julkisoikeudellisissa oikeushenkilöissä työskentelevien virkamiesten palvelussuhteita koskevista säännöistä annetun uuden koodeksin 53 §:llä (Perhe-elämään liittyvien velvoitteiden johdosta virkamiehille myönnettävät helpotukset) (laki 3528/2007), jossa muun muassa säädetään seuraavaa:
”– – 2. Virkamiehen, jolla on lapsia, työaikaa lyhennetään päivittäin kahdella tunnilla, jos lasten ikä on enintään kaksi vuotta, ja tunnilla, jos lasten ikä on 2–4 vuotta. Kyseisellä virkamiehellä on oikeus 9 kuukauden mittaiseen palkalliseen vanhempainlomaan lapsensa hoitamista varten, ellei hän ole valinnut edellisessä kohdassa tarkoitettua lyhennettyä työaikaa. Yksinhuoltajien, leskeksi jääneiden ja eronneiden vanhempien sekä vanhempien, joiden työkyky on alentunut vähintään 67 prosenttia, tapauksessa 1 kohdassa tarkoitettua lyhennettyä työaikaa jatketaan kuudella kuukaudella tai 2 kohdassa tarkoitettua lomaa pidennetään kuukaudella. Neljännen lapsen syntyessä lyhennettyä työaikaa jatketaan vielä kahdella vuodella. – –”
10. Kansallisen tuomioistuimen mukaan vanhempainloman myöntämistä kaksosten syntyessä ei ole nimenomaisesti säännelty kansallisessa lainsäädännössä.
III Tosiseikat ja pääasian oikeudenkäynti
11. Pääasian kantaja, Zoi Chatzi, työskentelee Thessalonikin veroviraston (1. toimisto) palveluksessa virkamiehenä. Hän synnytti 21.5.2007 kaksoset. Työnantaja myönsi kantajalle julkishallinnon työntekijöitä koskevan Kreikan lainsäädännön mukaisesti lapsen syntymän perusteella myönnettävän 9 kuukauden palkallisen vanhempainloman 20.9.2007 alkaen.
12. Chatzi haki 30.1.2009 toista samanlaista vanhempainlomaa 1.3.2009 alkaen. Hän perusteli hakemustaan todeten, että kaksosten syntyessä kummastakin lapsesta on oikeus erilliseen vanhempainlomaan. Tämä hakemus hylättiin 14.5.2009. Chatzi nosti hylkäävästä päätöksestä kanteen Dioikitiko Efeteio Thessalonikisissa(5) (jäljempänä kansallinen tuomioistuin).
13. Kansallisen tuomioistuimen mielestä Symvoulio tis Epikrateias(6) tulkitsee vanhempainlomaa koskevaa Kreikan oikeussääntöä sellaisten sisarusten osalta, jotka eivät ole kaksosia, siten, että vanhemmilla on oikeus erilliseen 9 kuukauden vanhempainlomaan kustakin sisaruksesta. Tässä yhteydessä kaksi ylempää hallintotuomioistuinta(7) on katsonut, että myös kaksosten syntyessä on myönnettävä erillinen vanhempainloma kummastakin lapsesta, koska asiasta ei ole annettu nimenomaisia säännöksiä. Kreikan korkein hallinto-oikeus ei kansallisen tuomioistuimen mukaan kuitenkaan yhtynyt tähän näkemykseen.
IV Ennakkoratkaisupyyntö ja oikeudenkäynti unionin tuomioistuimessa
14. Kansallinen tuomioistuin on 17.2.2010 tekemällään ja 29.3.2010 unionin tuomioistuimeen saapuneella päätöksellä lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1) Voidaanko puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdan, tulkittuna yhdessä perusoikeuskirjan lapsen oikeuksia koskevan 24 artiklan kanssa, ja sen perusteella, että perusoikeuskirjalla on parannettu näiden oikeuksien suojan tasoa, katsoa, että myös lapselle syntyy oikeus vanhempainlomaan, minkä johdosta vain yhden vanhempainloman myöntämistä kaksoslasten syntymän yhteydessä on pidettävä perusoikeuskirjan 21 artiklan vastaisena syntymän perusteella tapahtuvan syrjinnän vuoksi sekä suhteellisuusperiaatteen vastaisena kaksoslasten oikeuksien rajoittamisena?
2) Jos edeltävään kysymykseen vastataan kieltävästi, kysytään, onko puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdassa käytettyä ilmaisua ’syntymä’ tulkittava siten, että työtä tekeville vanhemmille syntyy kaksinkertainen oikeus vanhempainlomaan sillä perusteella, että kaksisikiöinen raskaus johtaa kahden lapsen syntymään peräkkäin (kaksoset), vai onko sitä tulkittava niin, että vanhempainloma myönnetään yhden syntymän perusteella siitä riippumatta, kuinka monta lasta tällöin syntyy, ilman että viimeksi mainitussa tapauksessa rikottaisiin perusoikeuskirjan 20 artiklassa tarkoitettua yhdenvertaisuutta lain edessä?”
15. Unionin tuomioistuimen presidentti hyväksyi 12.5.2010 antamallaan määräyksellä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 62 artiklan a kohdassa tarkoitettua nopeutettua menettelyä koskevan kansallisen tuomioistuimen pyynnön. Unionin tuomioistuimessa käytävässä oikeudenkäynnissä Viron, Kreikan, Puolan, Tšekin ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset sekä Euroopan komissio ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia ja 7.7.2010 pidetyssä istunnossa suullisia huomautuksia. Lisäksi Saksan ja Kyproksen hallitukset ovat esittäneet kirjallisia huomautuksia.
V Arviointi
A Alustavia huomioita
1. Unionin tuomioistuimen tulkintatoimivallan laajuus
16. Aluksi on syytä tarkastella lyhyesti unionin tuomioistuimen tulkintatoimivallan laajuutta riidanalaisen puitesopimuksen osalta. Saksan hallitus korostaa, että tulkittaessa puitesopimusta on kiinnitettävä erityistä huomiota työmarkkinaosapuolten tahtoon, sillä muuten loukataan niiden oikeuksia sellaisina kuin ne on tunnustettu perusoikeuskirjan 28 artiklassa ja SEUT 155 artiklassa.
17. Työmarkkinaosapuolten merkitys puitesopimusta tulkittaessa ilmenee myös puitesopimuksen 4 lausekkeen 6 kohdasta. Siinä todetaan, että ”komission olisi osoitettava kaikki tämän sopimuksen tulkintaa Euroopan tasolla koskevat kysymykset ensi sijassa allekirjoittajaosapuolille lausunnon antamista varten”.
18. Tästä ei kuitenkaan voida tehdä päätelmää unionin tuomioistuimen tulkintatoimivallan rajoittamisesta, jos puitesopimuksen allekirjoittajat eivät ole antaneet tällaista lausuntoa.
19. SEUT 267 artiklan mukaan unionin tuomioistuimen tehtävänä on tulkita direktiivejä vastatessaan ennakkoratkaisupyyntöihin. Direktiivin 96/34 liitteessä toistettu puitesopimus on tosin neuvoteltu työmarkkinaosapuolten kesken, mutta direktiivin 96/34 1 artiklassa siitä tehtiin direktiivin erottamaton osa ja se on oikeudelliselta luonteeltaan samanlainen.(8) Niinpä myös puitesopimuksen 4 lausekkeen 6 kohdassa todetaan nimenomaisesti, että puitesopimusta sovelletaan ”rajoittamatta yhteisöjen tuomioistuimen tehtäviä”. Unionin tuomioistuimen tulkintatoimivallan laajuus puitesopimuksen osalta ei siis eroa sen laajasta toimivallasta tulkita muita direktiivien säännöksiä. Lisäksi tätä unionin tuomioistuimen tulkintatoimivaltaa, joka perustuu primaarioikeuteen, ei voida muutenkaan rajoittaa puitesopimuksen 4 lausekkeen 6 kohdan kaltaisella direktiiviin sisältyvällä säännöksellä.
2. Direktiivin 96/34 sovellettavuus virkamiehiin
20. Kun lisäksi otetaan huomioon, että pääasian kantaja on virkamies, on aluksi tehtävä selväksi, että myös virkamiehet voivat kuulua direktiivin 96/34 ja sen liitteessä esitetyn puitesopimuksen henkilölliseen soveltamisalaan.
21. Puitesopimuksen 1 lausekkeen 2 kohdan mukaan sopimusta sovelletaan kaikkiin työntekijöihin, mikä saattaa sulkea virkamiehen soveltamisalan ulkopuolelle. Direktiiviin ja puitesopimukseen ei kuitenkaan sisälly minkäänlaista sellaista mainintaa, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että niitä sovelletaan vain sellaisiin työsopimuksiin, jotka työntekijä tekee yksityisen sektorin työnantajien kanssa; näin ollen myös julkishallinto kuuluu niiden soveltamisalaan.(9) Unionin tuomioistuin on tulkinnut myös työntekijän käsitettä EY 141 artiklassa (josta on tullut SEUT 157 artikla, miesten ja naisten samapalkkaisuus) laajasti ja katsonut myös virkamiesten kuuluvan siihen.(10) Unionin tuomioistuin on perustellut näkemystään sillä, että mainitussa artiklassa kodifioitu samapalkkaisuuden periaate on osa yhteisön perustaa ja ettei julkista hallintoa tämän vuoksi voida sulkea sen soveltamisalan ulkopuolelle. Unionin tuomioistuin on päättänyt samoin myös direktiivien 76/207/ETY(11) ja 75/117/ETY(12) osalta, että niillä on yleistä merkitystä, mikä vastaa niihin kirjattua nai sten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun periaatetta.(13) Koska myös direktiivillä 96/34 on tarkoitus edistää naisten ja miesten tasa-arvoista kohtelua,(14) myös käsiteltävässä asiassa on syytä tulkita työntekijän käsitettä laajasti ja katsoa myös virkamiesten kuuluvan siihen.
B Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
22. Kansallisen tuomioistuimen ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys koskee sitä, annetaanko puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdalla lapselle yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan, minkä perusteella toisen vanhempainloman myöntämättä jättäminen silloin, kun kyse on kaksosten syntymästä, loukkaa kaksosten oikeuksia.
23. Kaikki osapuolet vastaavat tähän kysymykseen kieltävästi, mikä on perusteltua. Mikään puitesopimuksen sanamuodossa ei viittaa lapsen yksilölliseen oikeuteen. Puitesopimuksessa myönnetään ainoastaan vanhemmille yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan. Tämä seuraa selkeästi puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdan sanamuodosta. Siinähän nimenomaisesti todetaan, että työntekijöillä, niin naisilla kuin miehilläkin, on yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan.
24. Tätä kieliopillista tulkintaa tukevat myös teleologiset pohdinnat. Puitesopimuksen johdanto-osan ja 1 lausekkeen 1 kohdan mukaan vanhempainloman tarkoituksena on helpottaa työssä käyvien vanhempien työhön ja perheeseen liittyvien velvollisuuksien yhteensovittamista ja edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia ja tasa-arvoista kohtelua naisten ja miesten välillä. Tästä syystä puitesopimuksella annetaan työssä käyville vanhemmille yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan ja säännellään siten vanhempien ja heidän työnantajiensa välistä suhdetta.(15) Lapsen oma oikeus vanhempainlomaan ei ole välttämätön myöskään perheeseen ja työhön liittyvien velvollisuuksien yhteensovittamisen parantamista koskevan tavoitteen toteutumiseksi.
25. Toisenlaista puitesopimuksen tulkintaa ei voida johtaa myöskään Euroopan unionin perusoikeuskirjan 24 artiklasta, johon kansallinen tuomioistuin viittaa. Mainitun artiklan mukaan lapsella on oikeus hänen hyvinvoinnilleen välttämättömään suojeluun ja huolenpitoon. Tämä suojelua ja huolenpitoa koskeva oikeus ei kuitenkaan edellytä, että lapsilla on oma oikeus heidän vanhemmilleen myönnettävään vanhempainlomaan. Riittää, että tällainen oikeus on vanhemmilla, jotka viime kädessä päättävät lapsen hoitamisen tavasta ja voivat myös päättää varmistaa lapsen hoidon ja hyvinvoinnin muulla tavoin kuin pitämällä vanhempainloman.
C Toinen ennakkoratkaisukysymys
26. Kansallisen tuomioistuimen toinen ennakkoratkaisukysymys koskee sitä, onko puitesopimuksen mukaan kaksosten syntyessä myönnettävä kummastakin lapsesta oma oikeus vanhempainlomaan vai noudatetaanko puitesopimuksen määräyksiä silloin, jos kaksosten syntymää kohdellaan samalla tavoin kuin yhden lapsen syntymää ja myönnetään vain yksi vanhempainloma.
27. Tämä kysymys on esitettävä vastaavasti tapauksissa, joissa lapsia syntyy kolme, neljä tai enemmän. Koska pääasiassa on kuitenkin kyse kaksosten syntymästä, tilanne toimii myös lähtökohtana jäljempänä tehtävässä tarkastelussa.
1. Puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdan tulkinta
28. Puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdan mukaan työntekijöillä, niin naisilla kuin miehilläkin, on ”yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan lapsen syntymän tai lapseksi ottamisen vuoksi, jotta he voisivat huolehtia lapsesta vähintään kolmen kuukauden ajan”. Samanlainen sanamuoto on unionin perusoikeuskirjan 33 artiklan 2 kohdassa, jossa muun muassa määrätään, että ”voidakseen sovittaa yhteen perhe- ja työelämänsä jokaisella on – – oikeus vanhempainlomaan – – lapsen syntymän tai lapseksiottamisen yhteydessä”.
29. Jäljempänä esitettävät toteamukset tämän oikeussäännön merkityksestä koskevat lähinnä vain direktiivissä vanhempainloman pituudelle asetettua kolmen kuukauden vähimmäisaikaa. Vasta tämän jälkeen on tarkoitus selvittää, millaisia vaikutuksia on sillä, jos jäsenvaltio säätää tätä pidemmästä vanhempainlomasta.
30. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Kyproksen hallitukset toteavat perustellusti, että yksikkömuodon käyttö (lapsen syntymä, huolehtia lapsesta) puoltavat sitä, että oikeus vanhempainlomaan annetaan erikseen kustakin lapsesta.(16) Puitesopimuksessa ei todeta yleisellä tasolla, että vanhempainloman tarkoituksena on edistää ”lastenhoitoa”, vaan siinä yksilöidään lomaoikeus tiettyyn lapseen eli ”lapseen”, jonka syntymään se liittyy. Tämä on ymmärrettävä siten, että jokaisen lapsen syntymän myötä syntyy erillinen oikeus vähintään kolmen kuukauden mittaiseen vanhempainlomaan.
31. Tämän vuoksi puitesopimuksen sanamuoto viittaa tulkintaan, jonka mukaan myös kaksosten syntyessä kummastakin lapsesta on erillinen oikeus vanhempainlomaan.
32. En pidä vakuuttavana muiden osapuolten näkemystä, jonka mukaan oikeus vanhempainlomaan liittyy ainoastaan ”syntymään”, riippumatta syntyneiden lasten lukumäärästä. Mielestäni tätä tulkintaa ei voida perustella puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdan sanamuodolla. Siinähän ei kaiken kaikkiaan puhuta vanhempainlomasta syntymän jälkeen vaan ”lapsen” syntymästä ja ”lapsesta” huolehtimisesta. Sopimustekstissä ei siis aseteta keskipisteeksi syntymää vaan kulloinenkin lapsi, ja lähtökohtana on periaate, jonka mukaan kustakin lapsesta on myönnettävä vanhempainloma.
33. Tämä tulkinta, jonka mukaan 2 lausekkeen 1 kohdassa ratkaisevana ei pidetä syntymää riippumatta syntyneiden lasten lukumäärästä vaan syntyneitä lapsia, vahvistetaan asiassa komissio vastaan Luxemburg annetussa tuomiossa.(17) Siinä todettiin vanhempainlomaa koskevan direktiivin ajallisen sovellettavuuden yhteydessä nimenomaisesti, että oikeus vanhempainlomaan on olemassa myös silloin, kun lapsi on syntynyt ennen direktiivin voimaantuloa. Tätä kantaa perusteltiin sillä, että vanhempainlomaa koskevan oikeuden ratkaisevia perusteita eivät ole syntymä ja sen ajankohta vaan ainoastaan lapsen olemassaolo hakemuksen jättämisajankohtana.(18) Jos kuitenkin ratkaisevana pidetään lasta eikä syntymää, vaikuttaa sääntöjenvastaiselta luoda periaate, jonka mukaan kustakin syntymästä – riippumatta syntyneiden lasten lukumäärästä – syntyy ainoastaan yksi oikeus vanhempainlomaan. Pikemminkin lähtökohtana on pidettävä kumpaakin kaksosta, minkä perusteella olisi katsottava, että on olemassa kaksi erillistä oikeutta vanhempainlomaan.
34. Välipäätelmänä on todettava, että puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdassa määrätään sanamuotonsa perusteella kunkin lapsen syntymän osalta erillisestä oikeudesta vanhempainlomaan. Puitesopimuksen sanamuodosta ei käy ilmi, että kaksosten syntymän tapauksessa olisi tehtävä toisenlainen päätelmä.
2. Teleologinen tulkinta
35. Puitesopimuksen tarkoitus ei puolla sanamuodon perusteella tehdyn tulkinnan rajaamista.
36. Puitesopimuksen tavoitteena on parantaa perhe-elämän ja työelämän yhteensovittamista siten, että vanhemmille annetaan tietyksi ajaksi mahdollisuus huolehtia lapsistaan itse ilman, että tästä aiheutuu heille haittaa työelämässä.(19) Vanhempien on tarkoitus täyttää sekä työ- että perhe-elämää koskevat velvoitteensa.(20) Tällä tavoin on väestönkehitys huomioon ottaen määrä vaikuttaa positiivisesti myös syntyvyyteen.(21) Vanhempainloman avulla on samalla tarkoitus edistää naisten työelämään osallistumista sekä sukupuolten tasa-arvoista kohtelua.(22)
37. Kieliopillisen tulkinnan avulla tehty päätelmä, jonka mukaan kustakin kaksosesta on erillinen oikeus vanhempainlomaan, soveltuu erityisellä tavalla edistämään edellä mainittujen puitesopimuksen tavoitteiden saavuttamista. Erillinen oikeus kolmen kuukauden mittaiseen vanhempainlomaan kustakin kaksosesta auttaa kaksosten hoidon vuoksi erityisen suuria vaatimuksia kohtaavia vanhempia sovittamaan työhön ja perheeseen liittyvät velvollisuutensa yhteen mahdollisimman hyvin. Lisäksi se voi olla kaksosia hoitavalle vanhemmalle – käytännössä vielä nykyäänkin useimmiten äidille – kannustimena olla luopumatta työnteosta kaksosten syntymästä aiheutuvien haasteiden vuoksi.
38. Joidenkin osapuolten mukaan kuitenkin kaksosista huolehditaan samanaikaisesti, minkä vuoksi puitesopimuksen tarkoitus otetaan riittävällä tavalla huomioon, jos kaksosten vanhemmille myönnetään vain yksi vanhempainloma.
39. Tätä väitettä ei kuitenkaan voida viime kädessä hyväksyä. Vanhempainloman myöntäminen kaksosten tapauksessa vain kerran on vastoin unionin oikeuteen sisältyvän tasa-arvoisen kohtelun periaatteen mukaista tulkintaa.
40. On tosin myönnettävä, että kaksosten hoitamiseen liittyy synergiaetuja. Kaksosten hoitaminen vaatii kuitenkin selvästi suurempia ponnistuksia kuin yhden lapsen hoitaminen, minkä vuoksi sitä ei voida verrata yhden lapsen hoitamiseen. Samanikäisyytensä vuoksi kaksosilla on periaatteessa samat tarpeet, mutta ne on tyydytettävä kaksinkertaisesti, eikä ole myöskään itsestään selvää, että kaksoset esimerkiksi ovat nälkäisiä tai nukkuvat aina samaan aikaan. Jos kaksosten vanhemmille myönnettäisiin vain yksi vanhempainloma samalla tavoin kuin yhden lapsen vanhemmille, tämä ero sivuutettaisiin ja erilaisissa tilanteissa meneteltäisiin tällöin samalla tavalla, mitä ei voida hyväksyä.
41. Jäljempänä esitetään kaksi esimerkkiä sen havainnollistamiseksi, että ainoastaan yhden vanhempainloman myöntäminen kaksosten tapauksessa olisi vastoin tasa-arvoisen kohtelun periaatetta.
42. Komissio huomauttaa osuvasti, että puitesopimuksessa esitetyn mallin mukaan vanhempainloman ei tarvitse seurata äitiyslomaa välittömästi vaan se voidaan pitää myöhemminkin. Puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdassa asetetaan ajalliseksi takarajaksi, johon mennessä jäsenvaltiot voivat myöntää vanhempainlomaa, ajankohta, jolloin lapsi täyttää kahdeksan vuotta. Näin ollen myöhemmin syntyvien sisarusten tapauksessa vanhempainloma ensin syntyneestä lapsesta voidaan pitää myös vasta toisen lapsen syntymän jälkeen.
43. Myös tässä tilanteessa kahden lapsen vanhemmat voivat yhden lapsen perusteella myönnetyn vanhempainloman aikana huolehtia kuitenkin kummastakin lapsesta ilman, että puitesopimusta voitaisiin käyttää perusteena toisen lapsen perusteella myönnettävän vanhempainloman epäämiselle. Tämän vuoksi sitä, että samanaikainen huolehtiminen on mahdollista, ei voida kaksostenkaan tapauksessa käyttää perusteluna ainoastaan yhdelle vanhempainlomalle.
44. Sitä vastaan, että kaksosten tapauksessa myönnetään ainoastaan yksi vanhempainloma, puhuu myös seuraava esimerkki. Kun lähtökohtana on puitesopimuksessa esitetty malli, jonka mukaan vanhempainloma voidaan pitää kahdeksan vuoden määräajan kuluessa, useiden lasten vanhemmat voivat päättää pitää yhtä lasta koskevan vanhempainloman tämän imeväisiässä ja myötäelää tämän kehitysvaiheen tavallista intensiivisemmin ja pitää toista lasta koskevan vanhempainloman esimerkiksi lapsen aloittaessa koulunkäynnin voidakseen antaa lapselle tällöin erityistä tukea. Kaksosten vanhemmilta riistettäisiin tämä joustavuus, jos heille myönnettäisiin kaksosten perusteella ainoastaan yksi vanhempainloma. Tällöinkin kyseessä olisi epäyhdenvertainen kohtelu, jota ei voida hyväksyä.
45. Kreikan hallitus korosti istunnossa, että kaksosten tapauksessa intensiivisen hoidon tarve päättyy samanaikaisesti ja tämän vuoksi on myönnettävä ainoastaan yksi vanhempainloma. Tässä yhteydessä on huomautettava, että Kreikan lainsäädännön mukaan vanhempainloma voidaan pitää lapsen ensimmäisten neljän elinvuoden aikana. Näin ollen myös Kreikan lainsäätäjä on määritellyt laajat ajalliset puitteet, joissa vanhemmat voivat päättää vanhempainloman ajankohdasta. Kaksosten vanhemmilta riistettäisiin tämä mahdollisuus, jos kaksosten perusteella myönnettäisiin ainoastaan yksi vanhempainloma.
46. Seuraavaksi on vielä tarkasteltava Saksan hallituksen esittämää väitettä. Sen mukaan vasta vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen uudella toisinnolla(23) säännellään vammaisten ja pitkäaikaissairaiden lasten erityistä tilannetta. Kyseisen toisinnon 3 lausekkeen 3 kohdan mukaan jäsenvaltioiden ja/tai työmarkkinaosapuolten olisi arvioitava, onko tarpeen mukauttaa vanhempainvapaan myöntämisperusteita ja soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä niiden vanhempien tarpeisiin, joiden lapsella on jokin vamma tai pitkäaikaissairaus. Koska uudessa toisinnossa ei mainita tilannetta, jossa lapsia syntyy kaksi tai enemmän, Saksan hallitus päättelee, ettei tätä tilannetta säännellä direktiivin vanhalla eikä uudella toisinnolla. Saksan hallituksen mukaan sitä voivat tulevaisuudessa säännellä korkeintaan työmarkkinaosapuolet.
47. En pidä tätä perustelua vakuuttavana. Sillä, ettei tilannetta, jossa lapsia syntyy kaksi tai enemmän, mainita uudessa puitesopimuksessa, voidaan yhtä hyvin perustella sitä, että kahden tai useamman lapsen syntymät kuuluvat puitesopimuksen alkuperäisen toisinnon 2 lausekkeen 1 kohdan mukaisen vanhempainlomaa koskevan yleisen sääntelyn piiriin, kuten käsiteltävässä asiassa on esitetty. Tällöin nimittäin ei ole tarvetta erityissääntelylle, minkä osoituksena voidaan pitää asian mainitsematta jättämistä vuonna 2010 hyväksytyssä puitesopimuksen uudessa toisinnossa.
48. Tietyt osapuolet viittaavat lisäksi komission ehdotukseen(24) naisten suojelusta raskauden ja synnytyksen perusteella annetun direktiivin 92/85/ETY(25) muuttamisesta. Direktiiviä on tarkoitus muuttaa siten, että jäsenvaltioita kehotetaan toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet muun muassa sen varmistamiseksi, että useamman lapsen syntyessä äitiyslomaa myönnetään tavallista enemmän. Sen perusteella, että suunnitteilla on ainoastaan äitiysloman pidennys eikä kaksinkertaistaminen, ei voida tehdä päätelmiä vanhempainlomaa koskevan puitesopimuksen tulkinnasta. Kuten komissio istunnossa perustellusti korosti, näillä kahdella direktiivillä on erilaiset päämäärät. Naisten suojelusta raskauden ja synnytyksen perusteella annetulla direktiivillä on tarkoitus suojella naisen ruumiillista hyvinvointia,(26) kun taas vanhempainlomasta annettu direktiivi koskee lapsen hoitamista perhe-elämän ja työelämän yhteensovittamisen näkökulmasta. Vaikka naisen ruumiillisen hyvinvoinnin suojelu kaksosten syntymän jälkeen voidaan huomioida riittävällä tavalla yksinkertaisesti pidentämällä äitiyslomaa, tätä päätelmää ei voida soveltaa vaatimuksiin, jotka koskevat tavoitteiltaan toisenlaista vanhempainlomaa.
49. Osapuolet ovat lisäksi ottaneet esille unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön, jonka mukaan yhteisön oikeudessa taattu loma ei voi vaikuttaa oikeuteen pitää jokin muu tässä oikeudessa taattu loma.(27) Nämä tuomiot kuitenkin koskivat päämääriltään erilaisia lomia, esimerkiksi asiassa Merino Gómez annettu tuomio koski äitiys- ja vanhempainlomaa.(28) Käsiteltävässä asiassa ei kuitenkaan ole kyse erityyppisistä lomista. Voidaan tosin pohtia, pyritäänkö kyseisillä lomaoikeuksilla sittenkin erilaisiin päämääriin. Tässä yhteydessä voitaisiin katsoa, että toinen lomaoikeus palvelee ensimmäisen kaksosen hoitoa ja toinen lomaoikeus toisen kaksosen hoitoa. Myös tältä osin oikeuksilla voidaan tavoitella erilaisia päämääriä. Ratkaisevaa on se, kuinka laajasti tai suppeasti ”erilaisen päämäärän” käsite on tulkittava. Mielestäni ei kuitenkaan ole välttämätöntä selvittää tyhjentävästi aluksi toistetun oikeuskäytännön sovellettavuutta käsiteltävään asiaan, koska on jo esitetty riittävät perusteet puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohdan tulkitsemiselle siten, että kustakin lapsesta – onpa kyseessä kaksoset tai yksittäinen lapsi – on myönnettävä oikeus vanhempainlomaan.
50. Lisäksi on tarkasteltava vielä jäsenvaltioiden toimivaltaa määritellä vapaasti määräaika, jonka kuluessa vanhempainloma voidaan pitää, kun otetaan huomioon puitesopimuksessa asetettu kahdeksan vuoden enimmäisaika. Tämä toimivalta perustuu puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohtaan. Kyseisen kohdan lopun saksankielisessä toisinnossa todetaan: ”Die genauen Bestimmungen sind von den Mitgliedstaaten und/oder Sozialpartnern festzulegen.” Ensi näkemältä saksankielisestä toisinnosta ei käy ilmi, mihin tämä lisäys viittaa. Se selviää kuitenkin tarkastelemalla puitesopimuksen muita kielitoisintoja. Niissä ei kahdeksan vuoden ikärajan jälkeen ole tällaista lisäystä vaan sivulause, jossa jäsenvaltioiden tehtäväksi annetaan vanhempainloman pitämistä koskevan ikärajan määritteleminen.(29) Näin ollen jäsenvaltioiden tai työmarkkinaosapuolten suorittama täsmällinen määrittely koskee määräaikaa, jonka aikana vanhempainloma on pidettävä kahdeksan vuoden kuluessa.
51. Kun lähtökohdaksi otetaan tämä jäsenvaltioiden toimivalta määritellä vanhempainloman pitämistä koskeva lapsen konkreettinen enimmäisikä, olisi mahdollista päättää, että vanhempainloma voidaan pitää ainoastaan kolmen kuukauden kuluessa äitiysloman päättymisestä. Teoreettisesti kummastakin kaksosesta syntyisi erillinen oikeus, mutta tosiasiallisesti vanhemmilla olisi oikeus ainoastaan yhteen vanhempainlomaan, koska se olisi pidettävä samanaikaisesti kummastakin kaksosesta. Määritellessään vanhempainloman pitämisen määräajan jäsenvaltioilla ja/tai työmarkkinaosapuolilla on laaja harkintavalta määritellä vanhempainloman pitämisen ajankohta. Käyttäessään tätä harkintavaltaa jäsenvaltioiden on kuitenkin myös huolehdittava siitä, että puitesopimuksen tehokas vaikutus ei heikkene. Määräajan konkreettinen määrittely ei siis saa johtaa siihen, että kaksosten vanhemmille kuuluvia kahta kolmen kuukauden mittaista erillistä vanhempainlomaa ei loppujen lopuksi voida myöntää.
52. Välipäätelmänä voidaan siis todeta, että puitesopimuksen mukaan kaksosten vanhemmille on myönnettävä kaksi erillistä oikeutta vähintään kolmen kuukauden mittaiseen vanhempainlomaan.
3. Vähimmäisvaatimuksen ylittävä vanhempainloman pituus
53. Kuten alussa totesin, tähänastisen tarkastelun lähtökohtana oli puitesopimuksessa vähimmäisvaatimukseksi asetettu vanhempainloman kolmen kuukauden pituus.
54. On vielä tarkasteltava, millaisia seurauksia tulkinnan tuloksella on, jos jäsenvaltio myöntää vähimmäispituuden ylittävän vanhempainloman. Jäsenvaltioiden säätämien vanhempainlomien pituudet vaihtelevat suuresti. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännön mukaan myönnetään 13 viikon mittainen vanhempainloma, Kreikan lainsäädännön mukaan julkishallinnon työntekijöille yhdeksän kuukauden mittainen vanhempainloma ja muissa jäsenvaltioissa kolmen vuoden mittainen vanhempainloma (näin esim. Saksassa, Ranskassa, Liettuassa, Espanjassa ja Tšekissä(30) ).
55. Tämän vuoksi on tarkasteltava sitä, onko kaksosten tapauksessa myös kaksinkertaistettava kansallisen lainsäädännön mukaan yhden lapsen perusteella myönnettävä vanhempainloma.
56. Lähtökohtana tähän kysymykseen vastaamiselle on ensinnäkin todettava, että puitesopimuksessa asetetaan ainoastaan vähimmäisvaatimukset.(31) Puitesopimuksessa ainoastaan edellytetään jäsenvaltion säätävän, että kustakin lapsesta myönnetään vähintään kolmen kuukauden mittainen vanhempainloma. Jos jäsenvaltio päättää myöntää tätä pidemmän vanhempainloman, sillä on tässä suhteessa laaja harkintavalta. Periaatteessa tämän vähimmäisvaatimukset ylittävän lomankin on pädettävä samoin edellytyksin kaikkiin direktiivin henkilölliseen soveltamisalaan kuuluviin henkilöihin, ellei erilaista kohtelua voida objektiivisesti perustella.(32)
57. Jos jäsenvaltio ottaa käyttöön pidemmän vanhempainloman, sen harkintavalta ei rajoitu ainoastaan vanhempainloman pidemmän absoluuttisen pituuden määrittelemiseen lasta kohden. Se voi pidemmän vanhempainloman myöntäessään myös päättää järjestelyistä, joilla eri lapsista johtuvat vanhempainlomaoikeudet sovitetaan ajallisesti yhteen. Tämä seuraa jo puitesopimuksen tarkoituksesta, joka on perhe-elämän ja työelämän yhteensovittamisen edistäminen. Tässä yhteydessä voi olla olemassa objektiivinen peruste kohdella yhden lapsen syntymiä eri tavalla. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esittikin istunnossa, että pidemmän vanhempainloman tapauksessa erilainen kohtelu voi olla perusteltua, minkä arviointi on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä.
58. Kuten Viron ja Saksan hallitukset esittivät perustellusti, pidemmän vanhempainloman tapauksessa täysimittaisen vanhempainloman myöntäminen moneen kertaan voi johtaa niin pitkään yhtäjaksoiseen vanhempainlomaan, ettei kyseinen loma enää edistä sille asetetun tavoitteen eli työelämään paluun saavuttamista vaan tarjoaa suorastaan päinvastaisia kannustimia tai joka tapauksessa vaikeuttaa paluuta selvästi. Myös puitesopimuksen yleishuomioiden 6 kohdassa tähdennetään, että työ- ja perhe-elämän yhteensovittamista koskevissa toimenpiteissä olisi otettava huomioon sekä yritysten että työntekijöiden tarpeet.
59. Ei ole myöskään ilmeistä, että kaksosten hoitamisesta sinänsä aiheutuva erityinen rasitus edellyttäisi vanhempainloman moninkertaistamista myös silloin, kun jo yhdestä lapsesta myönnettävä loma on selvästi pidempi kuin unionin oikeudessa edellytetty kolmen kuukauden vähimmäispituus. Pikemminkin erityisen merkittäväksi voi osoittautua se, että kaksosten hoitamiseen liittyy synergiaetuja. Mitä pidempi lasta kohden myönnetty vanhempainloma on, sitä paremmin se vastaa kolmen kuukauden vähimmäispituuden aikana tuskin kompensoitavissa olevaan lisärasitukseen, joka kaksosista aiheutuu.
60. On siis todettava, että silloinkin, kun jäsenvaltio säätää puitesopimuksen mukaista kolmen kuukauden vähimmäispituutta pidemmästä vanhempainlomasta, vanhemmilla on periaatteessa oikeus vanhempainlomaan kummastakin kaksosesta. Tasa-arvoisen kohtelun periaate ei kuitenkaan edellytä kolmen kuukauden vähimmäispituuden ylittävän vanhempainlomaoikeuden kaavamaista kaksinkertaistamista, vaan puitesopimukselle asetetut tavoitteet ja päämäärät huomioon ottaen perusteltuja voivat olla ajalliset laskentasäännöt, joilla lyhennetään vanhempainlomaa verrattuna kaksinkertaiseen lomaan. Jäsenvaltion on tehtävä tarvittavat vertailut ottaen huomioon puitesopimukselle asetettu tavoite eli perhe-elämän ja työelämän yhteensovittamisen edistäminen.
61. Kreikan lainsäätäjä ei ole säätänyt nimenomaisesta laskentasäännöstä kaksosten syntymän tapauksessa. Kansallisen tuomioistuimen on tutkittava, voiko se kansallisen lainsäädännön tulkinnalla kehittää laskentasäännön, joka vastaa esitettyjä kriteerejä. Jos tämä ei ole mahdollista, periaatteessa on myönnettävä kaksinkertainen vanhempainloma direktiivin mukaisesti.
VI Ratkaisuehdotus
62. Edellä esitettyjen seikkojen perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Dioikitiko Efeteio Thessalonikisin esittämiin kysymyksiin seuraavasti:
1) UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 15.12.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/75/EY, liitteenä olevan vanhempainlomasta 14.12.1995 tehdyn puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohtaa ei voida tulkita siten, että sillä annetaan lapselle yksilöllinen oikeus vanhempainlomaan.
2) UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annetun neuvoston direktiivin 96/34/EY, sellaisena kuin se on muutettuna 15.12.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/75/EY, liitteenä olevan vanhempainlomasta 14.12.1995 tehdyn puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohtaa on tulkittava siten, että työntekijöillä, niin naisilla kuin miehilläkin, on yksilöllinen oikeus vähintään kolmen kuukauden mittaiseen vanhempainlomaan kustakin kaksosesta.
(1) .
(2)  –	UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekemästä vanhempainlomaa koskevasta puitesopimuksesta 3.6.1996 annettu neuvoston direktiivi 96/34/EY (EYVL L 145, s. 4), sellaisena kuin se on muutettuna 15.12.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/75/EY (EYVL L 10, s. 24), jäljempänä direktiivi 96/34 tai vanhempainlomaa koskeva direktiivi. BUSINESSEUROPEN, UEAPME:n, CEEP:n ja EAY:n tekemän vanhempainvapaata koskevan tarkistetun puitesopimuksen täytäntöönpanosta ja direktiivin 96/34/EY kumoamisesta 8.3.2010 annettu neuvoston direktiivi 2010/18/EU on pantava täytäntöön 8.3.2012 mennessä, minkä vuoksi sitä ei voida soveltaa käsiteltävään asiaan. Siihen ei myöskään sisälly käsiteltävässä asiassa esitettyihin kysymyksiin vastaamisen kannalta merkityksellisiä muutoksia.
(3)  –	Ks. puitesopimuksen johdanto-osan ensimmäinen kohta.
(4)  –	Puitesopimuksen yleishuomioiden 4 kohta.
(5)  –	Thessalonikin ylempi hallinto-tuomioistuin.
(6)
– Kreikan korkein hallinto-oikeus.
(7)  –	Dioikitiko Efeteio Athinon ja Dioikitiko Efeteio Thessalonikis.
(8)  –	Ks. asia C-268/06, Impact, tuomio 15.4.2008 (Kok., s. I-2483, 58 kohta, jossa viitataan kyseisessä asiassa 9.1.2008 antamani ratkaisuehdotuksen 87 kohtaan).
(9)  –	Ks. asia C-212/04, Adeneler, tuomio 4.7.2006 (Kok., s. I-6057, 54 kohta ja sitä seuraavat kohdat) ja asia C-180/04, Vassallo, tuomio 7.9.2006 (Kok., s. I-7251, 32 kohta).
(10)  –	Ks. asia C-1/95, Gerster, tuomio 2.10.1997 (Kok., s. I-5253, 18 kohta).
(11)  –	Miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa 9.2.1976 annettu neuvoston direktiivi 76/207/ETY (EYVL L 39, s. 40).
(12)  –	Miesten ja naisten samapalkkaisuuden periaatteen soveltamista koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 10.2.1975 annettu neuvoston direktiivi 75/117/ETY (EYVL L 45, s. 19).
(13)  –	Asia 248/83, komissio v. Saksa, tuomio 21.5.1985 (Kok., s. 1459, 16 kohta).
(14)  –	Puitesopimuksen yleishuomioiden 4 ja 7 kohta ja puitesopimuksen johdanto-osan ensimmäinen kohta.
(15)  –	Asia C-519/03, komissio v. Luxemburg, tuomio 14.4.2005 (Kok., s. I-3067, 46 kohta).
(16)  –	Ranskankielisessä toisinnossa käytetään ilmaisuja ”naissance d’un enfant / pour pouvoir s’occuper de cet enfant”, englanninkielisessä toisinnossa ”the birth of a child / to enable them to take care of that child” ja kreikankielisessä toisinnossa ”λόγω γέννησης ή υιοθεσίας παιδιού / ώστε να μπορέσουν να ασχοληθούν με το παιδί αυτό”.
(17)  –	Edellä alaviitteessä 15 mainittu asia komissio v. Luxemburg.
(18)  –	Edellä alaviitteessä 15 mainittu asia komissio v. Luxemburg, tuomion 47 kohta.
(19)  –	Ks. puitesopimuksen 2 lausekkeen 1 kohta.
(20)  –	Puitesopimuksen yleishuomioiden 4 kohta.
(21)  –	Ks. puitesopimuksen yleishuomioiden 7 kohta.
(22)  –	Puitesopimuksen yleishuomioiden 4 ja 7 kohta ja puitesopimuksen johdanto-osan ensimmäinen kohta.
(23)  –	Sisältyy edellä alaviitteessä 2 mainitun direktiivin 2010/18/EU liitteeseen.
(24)  –	KOM(2008) 637 lopullinen.
(25)  –	Toimenpiteistä raskaana olevien ja äskettäin synnyttäneiden tai imettävien työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi työssä 19.10.1992 annettu neuvoston direktiivi 92/85/ETY (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi); EYVL L 348, s. 1; jäljempänä naisten suojelusta raskauden ja synnytyksen perusteella annettu direktiivi.
(26)  –	Ks. edellä alaviitteessä 15 mainittu asia komissio v. Luxemburg, tuomion 32 kohta.
(27)  –	Yhdistetyt asiat C-350/06 ja C-520/06, Schultz-Hoff, tuomio 20.1.2009 (Kok., s. I-179, 26 kohta); asia C-342/01, Merino Gómez, tuomio 18.3.2004 (Kok., s. I-2605, 32 ja 33 kohta); edellä alaviitteessä 15 mainittu asia komissio v. Luxemburg, tuomion 33 kohta ja asia C-116/06, Kiiski, tuomio 20.9.2007 (Kok., s. I-7643, 56 kohta).
(28)  –	Edellä alaviitteessä 27 mainittu asia Merino Gómez.
(29)  –	Ks. esim. ranskankie linen toisinto (”– – au moins trois mois jusqu’à un âge déterminé pouvant aller jusqu’à huit ans, à définir par les États membres et/ou les partenaires sociaux.”), englanninkielinen toisinto (”– – for at least three months, until a given age up to 8 years to be defined by Member States and/or management and labour.”) tai kreikankielinen toisinto (”– – τουλάχιστον επί τρεις μήνες, μέχρι μιας ορισμένης ηλικίας, η οποία μπορεί να φθάσει μέχρι τα 8 έτη και προσδιορίζεται από τα κράτη μέλη ή/και τους κοινωνικούς εταίρους.”).
(30)  –	Saksassa kummallekin vanhemmalle siihen mennessä, kun lapsi täyttää kolme vuotta, muissa jäsenvaltioissa vanhemmille yhteensä.
(31)  –	Ks. direktiivin 96/34 johdanto-osan kymmenes perustelukappale.
(32)  –	Ks. asia C-519/03, komissio v. Luxemburg, julkisasiamies Tizzanon ratkaisuehdotus 18.1.2005 (Kok., s. I-3067, 49 kohta).