Věc C‑335/09 P
Polská republika
v.
Evropská komise
„Kasační opravný prostředek – Společná organizace trhů – Přechodná opatření, která mají být přijata po přistoupení nových členských států – Nařízení (ES) č. 1972/2003 o opatřeních, pokud jde o obchod se zemědělskými produkty – Žaloba na neplatnost – Lhůta – Výchozí bod – Opožděnost – Nepřípustnost – Změna ustanovení uvedeného nařízení – Nový běh lhůty – Částečná přípustnost – Důvody – Porušení zásad, na nichž je založeno společenství práva, a zásady účinné soudní ochrany – Porušení zásad volného pohybu zboží a zákazu diskriminace na základě státní příslušnosti – Porušení zásad proporcionality a ochrany legitimního očekávání – Porušení hierarchie norem – Porušení článku 41 aktu o přistoupení z roku 2003 – Nesprávný výklad článku 3 nařízení (ES) č. 1972/2003 – Porušení povinnosti uvést odůvodnění“
Shrnutí rozsudku
1.        Kasační opravný prostředek – Důvody – Nesprávné posouzení skutkového stavu a důkazů – Nepřípustnost – Přezkum posouzení skutkového stavu a důkazů Soudním dvorem – Vyloučení s výjimkou případu zkreslení
(Článek 256 SFEU; statut Soudního dvora, čl. 58 první pododstavec)
2.        Kasační opravný prostředek – Důvody – Pouhé zopakování důvodů a argumentů předložených před Tribunálem – Nepřípustnost – Zpochybnění výkladu nebo použití práva Společenství Tribunálem – Přípustnost
(Článek 256 SFEU; statut Soudního dvora, čl. 58 první pododstavec)
3.        Žaloba na neplatnost – Lhůty – Výchozí bod – Žaloba proti nařízení přijatému na základě aktu o přistoupení z roku 2003, podaná přistupujícím státem – Lhůta, která začíná běžet dnem, kdy smlouva a akt o přistoupení z roku 2003 vstoupily v platnost
(Článek 230 druhý a pátý pododstavec ES; smlouva o přistoupení z roku 2003, čl. 2 odst. 3)
4.        Přistoupení nových členských států k Evropské unii – Akt o přistoupení z roku 2003 – Zemědělství – Společná organizace trhů – Přechodná opatření týkající se obchodu se zemědělskými produkty – Poplatky za přebytečné zásoby – Soudní přezkum – Meze
(Akt o přistoupení z roku 2003; nařízení Komise č. 1972/2003, čl. 4 odst. 3)
5.        Kasační opravný prostředek – Důvody – Důvod směřující proti odůvodnění rozsudku, který není nezbytný pro založení jeho výroku – Irelevantní důvod
(Článek 256 SFEU; statut Soudního dvora, čl. 58 první pododstavec)
6.        Zemědělství – Společná zemědělská politika – Posuzovací pravomoc unijních orgánů – Soudní přezkum – Meze
7.        Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Nařízení přijaté na základě aktu o přistoupení z roku 2003 a zavádějící přechodná opatření týkající se obchodu se zemědělskými produkty
(Článek 296 SFEU; nařízení Komise č. 1972/2003)
8.        Akty orgánů – Odůvodnění – Povinnost – Rozsah – Rozhodnutí spadající do kontextu, který příjemce zná – Přípustnost stručného odůvodnění
(Článek 296 SFEU)
9.        Právo Evropské unie – Zásady – Ochrana legitimního očekávání – Meze – Změna právní úpravy týkající se společné organizace trhů – Posuzovací pravomoc orgánů – Přizpůsobování právní úpravy změnám hospodářské situace – Nemožnost dovolávat se ochrany legitimního očekávání
1.        Viz znění rozhodnutí.
(viz body 23–24)
2.        Viz znění rozhodnutí.
(viz body 25–28, 98, 113, 172)
3.        Unie je unií práva, v níž její orgány podléhají přezkumu souladu svých aktů zejména se Smlouvou a s obecnými právními zásadami.
Tyto zásady představují samotný základ této unie a jejich dodržování znamená – jak napříště stanoví výslovně čl. 4 odst. 2 SEU – že nové členské státy musí být předmětem rovného zacházení v porovnání se starými členskými státy.
Nové členské státy tudíž musejí mít proti všem aktům, které jsou přijaty na základě čl. 2 odst. 3 smlouvy o přistoupení z roku 2003 a kterými jsou dotčeny jakožto členské státy, právo podat žalobu jakožto žalobci na základě čl. 230 druhého pododstavce ES.
Vzhledem k tomu, že toto postavení nové členské státy získaly až dnem vstupu smlouvy o přistoupení, jakož i aktu o přistoupení z roku 2003 v platnost, je třeba uvést, že vůči těmto státům lhůta k podání žaloby uvedená v čl. 230 pátém pododstavci ES začala běžet, pokud jde o tyto akty, až od tohoto data, tedy v daném případě ode dne 1. května 2004.
(viz body 48–51)
4.        Komise může být při výkonu svých pravomocí, které jí Rada, případně autoři aktu o přistoupení z roku 2003 svěří v oblasti společné zemědělské politiky pro provedení pravidel, která tento akt zavádí, nucena využít svoji širokou posuzovací pravomoc, takže pouze zjevně nepřiměřená povaha opatření přijatého v této oblasti ve vztahu k cíli, který příslušný orgán zamýšlí sledovat, může ovlivnit legalitu takového opatření.
Z toho vyplývá, že ohledně analýzy zásady proporcionality měl Tribunál ověřit pouze to, zda určení výše poplatku za přebytečné zásoby stanovené v čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1972/2003 o přechodných opatřeních, která mají být přijata, pokud jde o obchod se zemědělskými produkty v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a sice dovozního cla erga omnes použitelného k 1. květnu 2004, nepřesahuje zjevně to, co je nezbytné k dosažení cílů, které Komise zamýšlí sledovat.
(viz body 71–72)
5.        Viz znění rozhodnutí.
(viz bod 115)
6.        Viz znění rozhodnutí.
(viz bod 128)
7.        Viz znění rozhodnutí.
(viz bod 147)
8.        Viz znění rozhodnutí.
(viz bod 152)
9.        Možnost dovolávat se ochrany legitimního očekávání je otevřena každému hospodářskému subjektu, u něhož orgán vyvolal podložené naděje. Ačkoli zásada ochrany legitimního očekávání patří mezi základní zásady Unie, hospodářské subjekty nejsou oprávněny legitimně očekávat, že bude zachován existující stav, který může být změněn v rámci posuzovací pravomoci orgánů Společenství, a to zvláště v takové oblasti, jako je oblast společných organizací trhu, jejichž předmět zahrnuje stálé přizpůsobování v závislosti na změnách hospodářské situace.
Stejně tak je tomu v případě přistupujícího členského státu.
(viz body 180–181)