62025TO0404_RES
Asia T‑404/25
Miguel Ángel Navarro Fernández
vastaan
Euroopan parlamentti
Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (kuudes jaosto) 12.2.2026
Laiminlyöntikanne – Maksamismääräys – Välitoimihakemus – Valittajan edustajan puuttuminen – Puutteen korjaamatta jättäminen – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen
Oikeudenkäyntimenettely – Kannekirjelmä – Muotovaatimukset – Allekirjoittajaa koskevat edellytykset – Ulkopuolisuus asianosaisiin nähden – Sellaisen kantajan itsensä edustamisen, jolla on oikeus esiintyä kansallisessa tuomioistuimessa, hyväksymättä jättäminen – Unionin yleisen tuomioistuimen velvollisuus ilmoittaa kantajalle virheellisyydestä – Mahdollisuus korjata virhe uuden asianajajan nimeämisellä – Laiminlyönti – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen
(Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan kolmas ja neljäs kohta sekä 53 artikla)
(ks. 4–6, 8, 11 kohta)
Tiivistelmä
Tutkiessaan laiminlyöntikannetta, johon liittyi määräyksen antamista ja välitoimia koskeva vaatimus, unionin yleinen tuomioistuin sovelsi unionin tuomioistuimen uutta oikeuskäytännön tulkintalinjaa, (
1
) jossa esitetään täsmennyksiä sen kiellon ulottuvuuteen, joka koskee muiden kuin etuoikeutettujen asianosaisten itse itsensä edustamista unionin tuomioistuimissa.
Kantaja nosti unionin yleisessä tuomioistuimessa kanteen, joka perustui lähinnä siihen, että Euroopan parlamentti on lainvastaisesti jättänyt toimimatta saattaakseen Euroopan komission aloittamaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn Espanjaa vastaan siitä syystä, että Natura 2000 ‑verkosto on heikentynyt jatkuvasti Arganda del Reyssä (Espanja).
Kantaja vetosi siihen, että hän on asianajaja, jolla on oikeus esiintyä espanjalaisissa tuomioistuimissa, ja nosti kanteen, jossa oli ainoastaan hänen allekirjoituksensa.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin yleinen tuomioistuin muistutti, että, että Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä määrätään kahdesta erillisestä ja kumulatiivisesta edellytyksestä, jotka koskevat sellaisten asianosaisten edustamista unionin tuomioistuimissa, joita ei ole mainittu kyseisen perussäännön (
2
) 19 artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa, eli niin kutsuttujen muiden kuin etuoikeutettujen asianosaisten edustamista. Näistä edellytyksistä ensimmäisen mukaan näiden muiden asianosaisen edustajan on oltava asianajaja (
3
) ja toisen mukaan vain asianajaja, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevan valtion tuomioistuimessa, voi edustaa tai avustaa jotain asianosaista unionin tuomioistuimissa (
4
).
Unionin yleinen tuomioistuin täsmensi tältä osin, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että ensimmäisellä näistä edellytyksistä määrätään kiellosta, jonka mukaan muut kuin etuoikeutetut asianosaiset eivät voi edustaa itseään unionin tuomioistuimissa. Näin ollen, koska Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä tai unionin tuomioistuimen tai unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksessä ei määrätä minkäänlaisesta tätä kieltoa koskevasta erivapaudesta tai poikkeuksesta, kantajan itsensä allekirjoittama kannekirjelmä ei voi riittää kanteen nostamiseen unionin tuomioistuimissa siinäkään tapauksessa, että kantaja on asianajaja, jolla on oikeus esiintyä kansallisessa tuomioistuimessa.
Unionin yleinen tuomioistuin lisäsi kuitenkin, että viimeaikaisesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että kun otetaan huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan rikkomisesta kantajalle aiheutuvien seurausten vakavuus, eli sen toteaminen lopullisesti, että kanne jätetään tutkimatta, ja koska tässä perussäännössä ja työjärjestyksessä ei ole mitään päinvastaisia määräyksiä, unionin yleisen tuomioistuimen on – siinä tilanteessa, että se katsoo, että itsensä edustamista kyseisessä tuomioistuimessa koskevaa kieltoa ei ole noudatettu ja ennen kanteen tutkimatta jättämistä – kehotettava kantajaa nimeämään uusi asianajaja.
Koska käsiteltävässä asiassa huolimatta unionin yleisen tuomioistuimen kantajalle osoittamasta kahdesta pyynnöstä tilanteen korjaamiseksi, kantaja ei nimennyt uutta asianajajaa asetetussa määräajassa, unionin yleinen tuomioistuin jätti kanteen tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuivat.
(
1
)	Uusi oikeuskäytännön tulkintalinja, joka perustuu unionin tuomioistuimen 4.9.2025 antamaan tuomioon Studio Legale Ughi e Nunziante v. EUIPO (C‑776/22 P, EU:C:2025:644) ja jota on sittemmin sovellettu unionin tuomioistuimen varapresidentin 30.10.2025 antamassa määräyksessä Arasti v. komissio, (C‑590/25 P(R), ei julkaistu, EU:C:2025:861).
(
2
)	Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa tarkoitettuja asianosaisia ovat Euroopan unionin jäsenvaltiot, unionin toimielimet, Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolena olevat valtiot ja EFTAn valvontaviranomainen.
(
3
)	Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan kolmas kohta.
(
4
)	Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 19 artiklan neljäs kohta.