62018CJ0640
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (toinen jaosto)
23 päivänä huhtikuuta 2020 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Direktiivi 78/660/ETY – Yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätökset – Oikean ja riittävän kuvan periaate – Tilanne, jossa osakeyhtiö ostaa pysyvää rahoitusomaisuutta – Yli vuoden pituiseen korottomaan velkaan liittyvän diskonttauksen merkitseminen kuluksi tuloslaskelmaan ja rahoitusomaisuuden hankintahinnan, josta on vähennetty kyseinen diskonttaus, merkitseminen taseen vastaaviin
Asiassa C‑640/18,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka cour d’appel de Mons (Monsin ylioikeus, Belgia) on esittänyt 21.9.2018 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 12.10.2018, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Wagram Invest SA
vastaan
Belgian valtio,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja A. Arabadjiev (esittelevä tuomari) sekä tuomarit P. G. Xuereb ja T. von Danwitz,
julkisasiamies: G. Pitruzzella,
kirjaaja: yksikönpäällikkö M. Aleksejev,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 18.9.2019 pidetyssä istunnossa esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
Wagram Invest SA, edustajinaan B. Paquot ja J. Terfve, avocats,
–
Belgian hallitus, asiamiehinään C. Pochet, J.-C. Halleux ja P. Cottin,
–
Saksan hallitus, asiamiehinään aluksi J. Möller, U. Bartl, M. Hellmann ja T. Henze, sittemmin J. Möller, U. Bartl ja M. Hellmann,
–
Itävallan hallitus, asiamiehinään J. Schmoll ja G. Hesse,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään H. Støvlbæk, N. Gossement ja C. Perrin,
kuultuaan julkisasiamiehen 27.11.2019 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä [EY 44 artiklan 2 kohdan g alakohdan] nojalla 25.7.1978 annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY (EYVL 1978, L 222, s. 11) tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa vastakkain ovat Wagram Invest SA ja Belgian valtio ja jossa on kyseessä mainitulta yhtiöltä verovuosilta 2000 ja 2001 kannettava yhteisövero.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
3
Direktiivin 78/660 johdanto-osan kolmannessa perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”– – on tarpeen vahvistaa yhteisössä yhtäläiset oikeudelliset vähimmäisvaatimukset, jotka koskevat toistensa kanssa kilpailevien yhtiöiden julkistamien taloudellisten tietojen laajuutta”.
4
Mainitun direktiivin 2 artiklassa säädetään seuraavaa:
”– –
3.   Tilinpäätöksen on annettava oikea ja riittävä kuva yhtiön varoista ja vastuista, rahoitusasemasta sekä tuloksesta.
4.   Jollei tämän direktiivin säännöksien soveltaminen riitä 3 kohdassa tarkoitetun oikean ja riittävän kuvan antamiseksi, on annettava lisätietoja.
5.   Jos jonkin tämän direktiivin säännöksen soveltaminen poikkeustapauksissa johtaa ristiriitaan 3 kohdan kanssa, tuosta säännöksestä on poikettava, jotta voidaan antaa 3 kohdassa tarkoitettu oikea ja riittävä kuva. Poikkeamiset sekä selvitys niiden perusteluista ja vaikutuksista varoihin ja vastuisiin, rahoitusasemaan sekä tulokseen on ilmoitettava liitetiedoissa. Jäsenvaltiot voivat määritellä kyseiset poikkeustapaukset ja antaa tarvittavat erityissäännökset.
– –”
5
Mainitun direktiivin 31 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tilinpäätöksissä ilmoitettavat erät arvostetaan seuraavia yleisiä periaatteita noudattaen:
– –
c)
arvostuksessa on noudatettava varovaisuutta ja erityisesti:
aa)
ainoastaan tilikauden loppuun mennessä toteutuneet voitot saadaan ilmoittaa tilinpäätöksessä;
bb)
kaikki sellaiset ennakoitavissa olevat vastuut ja mahdolliset menetykset, jotka liittyvät kyseiseen tai sitä edeltäneeseen tilikauteen, on otettava huomioon, vaikka tällaiset vastuut ja menetykset tulisivat tietoon vasta tilinpäätöspäivän ja tilinpäätöksen laatimisen välisenä aikana;
cc)
kaikki arvon vähentyminen on otettava huomioon riippumatta siitä, onko tilikauden tulos voitollinen vai tappiollinen;
d)
kaikki tilikauden tuotot ja kulut on otettava huomioon riippumatta tällaisen tuoton tai kulun saanti- tai maksupäivästä;
e)
vastaaviin ja vastattaviin kuuluvat omaisuuserät on arvostettava erikseen;
– –”
6
Saman direktiivin 32 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Tilinpäätöksessä ilmoitettavat erät arvostetaan noudattaen 34–42 artiklaa, joiden lähtökohtana on hankintameno ja tuotantokustannukset.”
7
Direktiivin 78/660 35 artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.
a)
Käyttöomaisuus on arvostettava hankintamenoon tai tuotantokustannuksiin, jollei b tai c alakohdasta muuta johdu.
b)
Taloudelliselta käyttöiältään rajoitetun käyttöomaisuuden hankintameno tai tuotantokustannukset kirjataan kuluiksi poistoina, jotka lasketaan suunnitelman mukaisesti siten, että tällaisen omaisuuden arvo poistetaan sen taloudellisen käyttöiän kuluessa.
c)
aa)
Rahoitusomaisuudesta voidaan tehdä poistoja arvostamalla se sillä tilinpäätöspäivänä olevaan alempaan arvoon.
bb)
Riippumatta siitä, onko käyttöomaisuuden taloudellinen käyttöikä rajoitettu vai ei, siitä on tehtävä poistot siten, että se arvostetaan alempaan sillä tilinpäätöspäivänä olevaan arvoon, jos on odotettavissa, että sen arvo on pysyvästi alentunut.
cc)
Edellä aa ja bb alakohdassa tarkoitetut poistot on kirjattava kuluiksi tuloslaskelmassa ja, jollei niitä ole merkitty erikseen tuloslaskelmaan, ne on ilmoitettava erikseen liitetiedoissa.
dd)
Edellä aa tai bb alakohdassa tarkoitettua arvostamista alempaan arvoon ei saa jatkaa, jos tällaisten poistojen edellytyksiä ei enää ole.
d)
Jos käyttöomaisuudesta tehdään poikkeuksellisia poistoja vain verotuksellisista syistä, tällaisten poistojen määrä ja niiden syyt on ilmoitettava liitetiedoissa.
2.   Hankintamenoon luetaan hankintahinta ja muut hankinnasta välittömästi johtuvat menot.
3.
a)
Tuotantokustannuksiin luetaan raaka-aineiden ja tarvikkeiden hankintahinnat sekä muut kyseistä tuotetta välittömästi koskevat menot.
b)
Kohtuullinen osuus tuotetta vain välillisesti koskevista menoista voidaan lisätä tuotantokustannuksiin siltä osin kuin ne kohdistuvat asianomaiseen tuotantojaksoon.
4.   Käyttöomaisuuden valmistuksen rahoittamiseksi lainatun pääoman korot voidaan sisällyttää tuotantokustannuksiin siltä osin kuin ne kohdistuvat asianomaiseen tuotantojaksoon. Tällöin on tällaisten korkomenojen sisällyttämisestä vastaaviin ilmoitettava liitetiedoissa.”
Belgian oikeus
8
Yhtiökoodeksin täytäntöönpanosta 30.1.2001 annetun kuninkaan päätöksen (arrêté royal du 30 janvier 2001, portant exécution du code des sociétés) (Moniteur belge 6.2.2001, s. 3008; jäljempänä 30.1.2001 annettu kuninkaan päätös) 24 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Tilinpäätöksen on annettava oikea ja riittävä kuva yhtiön varoista ja vastuista, rahoitusasemasta sekä tuloksesta.
Jollei päätöksen tämän osan säännösten soveltaminen riitä tämän velvoitteen täyttämiseksi, on liitetiedoissa annettava lisätietoja.”
9
Mainitun kuninkaan päätöksen 29 §:n 1 momentissa, joka kuuluu saman päätöksen II lukuun, jonka otsikko on ”Arvostamissäännöt”, säädetään seuraavaa:
”Poikkeustapauksessa, jossa tässä luvussa säädettyjen arvostamissääntöjen soveltaminen ei johtaisi 24 §:n 1 momentin noudattamiseen, on arvostamissäännöistä poikettava kyseistä pykälää soveltamalla.”
10
Mainitun kuninkaan päätöksen 35 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Omaisuuserät on arvostettava hankinta-arvoonsa ja merkittävä taseeseen hankinta-arvossaan niihin liittyvien poistojen ja arvonalentumisvähennysten jälkeen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 29, 57, 67, 69, 71, 73 ja 77 §:n säännösten soveltamista.
Hankinta-arvolla tarkoitetaan joko 36 §:ssä määriteltyä hankintahintaa, 37 §:ssä määriteltyjä tuotantokustannuksia tai 39 §:ssä määriteltyä pääomasijoituksen arvoa.”
11
Kyseisen 30.1.2001 annetun kuninkaan päätöksen 67 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”Kun saatavat merkitään taseeseen nimellisarvossaan, on sen yhteydessä kirjattava taseen vastattaviin siirtovelkana ja jaksotettava aikaperusteisesti koronkoron perusteella:
– –
c) korottomien tai epätavanomaisen alhaista korkoa tuottavien saatavien diskonttaus, kun nämä saatavat:
1° maksetaan takaisin yli vuoden kuluttua siitä, kun ne on merkitty yhtiön varoihin, ja
2° liittyvät joko tuloslaskelmaan tuottoina merkittyihin summiin tai käyttöomaisuuden tai liiketoiminnan osien luovutushintaan.
– –”
12
Mainitun kuninkaan päätöksen 77 §:n mukaan 67 §:ää sovelletaan vastaavasti vastaavan luonteisiin ja pituisiin velkoihin.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
13
Wagram Invest, jonka toimipaikka on Belgiassa ja jonka nimi oli pääasian tosiseikkojen tapahtumahetkellä SCRL HDB, osti 10.1.1997 tehdyllä sopimuksella johtajaltaan IENA SA:n osakkeita 24000000 Belgian frangin (BEF) (594944,45 euroa) hintaan, joka oli maksettava 1500000 BEF:n (37184,02 euroa) suuruisissa 16 erässä puolivuosittain ilman korkoja, ja viimeinen erä erääntyi 10.7.2004.
14
Wagram Invest osti toisella, 10.3.1999 tehdyllä sopimuksella johtajaltaan IENA:n muita osakkeita 31760400 BEF:n (787319,75 euroa) hintaan, joka oli maksettava 2646700 BEF:n (65609,97 euroa) suuruisissa 12 erässä puolivuosittain ilman korkoja.
15
IENA:n osakkeiden kahden luovutussopimuksen perustana ollut hinta vastaa hintaa, jonka tämän yhtiön osakkeenomistajat olivat maksaneet hieman aikaisemmin merkitessään osakepääoman korotuksen.
16
Kirjatakseen kyseiset osakkeiden ostot Wagram Invest teki seuraavat kirjanpitomerkinnät:
–
taseen vastattaviin kirjattiin johtajalle oleva velka yli vuoden pituisiin velkoihin nimellisarvoissaan, jotka vastasivat 24000000 BEF:a (594944,45 euroa) ja 31760400 BEF:a (787319,75 euroa)
–
taseen vastaaviin merkittiin 10.1.1997 hankitut 2005 osaketta 18233827 BEF:n (452004,76 euroa) nykyarvossaan ja 10.3.1999 hankitut 1993 osaketta 25871302 BEF:n (641332,82 euroa) nykyarvossaan
–
huomioon otettiin velan nimellisarvon ja käyttöomaisuuden nykyarvon erotuksesta muodostuva diskonttaus siirtyvänä eränä (tili 4901), eli 5766173 BEF (142939,69 euroa) ja 5889098 BEF (145986,93 euroa)
–
velan diskonttausta vastaava osuus siirtoveloista kirjattiin rahoituskuluiksi kunkin tilikauden päättyessä.
17
Verovuoden 2000 päättyessä Wagram Invest merkitsi kirjanpitoonsa 1970339 BEF (48843,42 euroa) vastaavan kuluosuuden, josta 1000506 BEF (24801,89 euroa) koski vuonna 1997 hankittuja osakkeita ja 969833 BEF (24041,53 euroa) vuonna 1999 hankittuja osakkeita.
18
Verovuoden 2001 päättyessä Wagram Invest merkitsi kirjanpitoonsa 2676318 BEF (66344,19 euroa) vastaavan kuluosuuden, josta 843090 BEF (20899,65 euroa) koski vuonna 1997 hankittuja osakkeita ja 1833228 BEF (45444,53 euroa) vuonna 1999 hankittuja osakkeita.
19
Nykyarvon määrittämisessä käytetty diskonttokorko oli tällaisiin velkoihin sovellettu markkinakorko ajankohtana, jona velat tulivat yhtiölle, eli 8 prosenttia.
20
Verotarkastuksen jälkeen Belgian verohallinto totesi joutuvansa hylkäämään kirjanpitoon merkityt ja verovuosien 2000 ja 2001 osalta vähennetyt diskonttausta koskevat kulut, ja se osoitti Wagram Investille tämän vastustuksesta huolimatta verotuspäätöksen 28.10.2002.
21
Tällä perusteella Belgian verohallinto päätti määrätä Wagram Investille verovuosilta 2000 ja 2001 kaksi yhteisöveron lisäsuoritusta 20.11.2002 ja 18.11.2002.
22
Belgian verohallinnon johtaja ei antanut Wagram Investin 18.2.2003 tekemästä oikaisuvaatimuksesta päätöstä sovellettavassa kuuden kuukauden määräajassa, joten Wagram Invest saattoi asian 10.3.2005 tribunal de première instance de Namurin (Namurin alioikeus, Belgia) käsiteltäväksi.
23
Kyseinen tuomioistuin totesi 20.12.2007 antamallaan tuomiolla, että verohallinnon päätöksen kumoamista koskeva vaatimus oli perusteeton ja että riidanalaiset veron lisäsuoritukset olivat perusteltuja.
24
Wagram Invest valitti kyseisestä tuomiosta cour d’appel de Liègeen (Liègen ylioikeus, Belgia), joka vahvisti ensimmäisessä oikeusasteessa annetun tuomion 14.10.2011 antamallaan tuomiolla.
25
Wagram Invest teki kassaatiovalituksen 2.7.2014. Cour de cassation (ylin tuomioistuin, Belgia) kumosi cour d’appel de Liègen tuomion 11.3.2016 antamallaan tuomiolla ja siirsi asian cour d’appel de Monsin (Monsin ylioikeus, Belgia) käsiteltäväksi.
26
Cour d’appel de Mons toteaa, että Wagram Investin käyttämä kirjanpitomenetelmä on kylläkin Belgian oikeuden ja erityisesti 30.1.2001 annetun kuninkaan päätöksen 77 §:n mukainen, mutta se pohtii kuitenkin, onko tällainen menetelmä direktiivin 78/660 2 artiklan 3–5 kohdan, luettuna yhdessä saman direktiivin 32 artiklan kanssa, mukainen.
27
Tässä tilanteessa cour d’appel de Mons päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Kun osakeyhtiö ostaa pysyvää rahoitusomaisuutta, onko [direktiivin 78/660] 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun oikean ja riittävän kuvan käsitteen perusteella tuloslaskelmaan mahdollista merkitä kuluksi yli vuoden pituiseen korottomaan velkaan liittyvä diskonttaus ja taseen vastaaviin omaisuuden hankintahinta, josta on vähennetty kyseinen diskonttaus, kun otetaan huomioon edellä mainitun direktiivin 32 artiklasta ilmenevät arvostamisperiaatteet?
2)
Onko [direktiivin 78/660] 2 artiklan 5 kohdan soveltamisedellytyksenä olevaa ilmaisua ’poikkeustapauksissa’, jonka perusteella kyseisen direktiivin jotakin (toista) säännöstä voidaan olla soveltamatta, tulkittava siten, että tätä säännöstä voidaan soveltaa vain siltä osin kuin todetaan, että oikean ja riittävän kuvan periaatteen noudattamista ei voida varmistaa tämän direktiivin säännöksiä noudattamalla ja tarvittaessa kyseisen direktiivin 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti liitetiedoissa täydennettävillä lisätiedoilla?
3)
Onko [direktiivin 78/660] 2 artiklan 4 kohtaa sovellettava ensisijaisesti siten, että vain siinä tapauksessa, että lisätietojen perusteella ei voida varmistaa kyseisen direktiivin 2 artiklan 3 kohdassa vahvistetun oikean ja riittävän kuvan periaatteen tehokasta soveltamista, voidaan – ja ainoastaan poikkeustapauksissa – turvautua tämän direktiivin 2 artiklan 5 kohdassa säädettyyn mahdollisuuteen olla soveltamatta jotakin tämän direktiivin säännöstä?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
28
Aluksi on todettava, että pääasia liittyy verotukseen. Direktiivillä 78/660, jonka tulkintaa nyt käsiteltävässä asiassa on pyydetty, ei kuitenkaan ole tarkoitus vahvistaa niitä edellytyksiä, joilla yhtiöiden tilinpäätöksiä voidaan käyttää tai on käytettävä perustana silloin, kun jäsenvaltioiden veroviranomaiset määrittävät verojen – kuten pääasiassa kyseessä olevan yhteisöveron – laskentaperustetta ja määrää (ks. vastaavasti tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 28 kohta).
29
Unionin tuomioistuin on kuitenkin katsonut, että jäsenvaltiot voivat tukeutua tilinpäätöksiin verotustarkoituksessa, niin kuin on asian laita Belgian oikeudessa (ks. vastaavasti tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 27 ja 28 kohta ja tuomio 15.6.2017, Immo Chiaradia ja Docteur De Bruyne, C‑444/16 ja C‑445/16, EU:C:2017:465, 33 kohta).
Ensimmäinen kysymys
30
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään pääasiallisesti, onko tapauksessa, jossa osakeyhtiö ostaa pysyvää rahoitusomaisuutta, jonka hinta on sovittu maksettavaksi erissä pitkällä aikavälillä ilman korkoja luottoliiketoimen ehtojen kaltaisin ehdoin, direktiivin 78/660 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua oikean ja riittävän kuvan periaatetta tulkittava siten, että se on esteenä sellaisen kirjanpitomenetelmän käytölle, jossa tuloslaskelmaan on mahdollista merkitä kuluksi tätä hankintaa koskeva yli vuoden pituiseen korottomaan velkaan liittyvä diskonttaus ja taseen vastaaviin mainitun omaisuuden hankintahinta, josta on vähennetty kyseinen diskonttaus.
31
Aluksi on korostettava, että direktiivillä 78/660 pyritään sen kolmannen perustelukappaleen mukaan säätämään ainoastaan niistä vähimmäisvaatimuksista, jotka koskevat yhtiöiden julkistamien taloudellisten tietojen laajuutta (tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
32
Oikean ja riittävän kuvan periaatteen noudattaminen on direktiivin 78/660 keskeinen tavoite. Tämän kyseisen direktiivin 2 artiklan 3 kohdasta ilmenevän periaatteen mukaan tilinpäätöksen on annettava oikea ja riittävä kuva yhtiön varoista ja vastuista, rahoitusasemasta sekä tuloksesta (ks. vastaavasti tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 30 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
33
Oikeuskäytännössä on katsottu tässä yhteydessä, että mainittu periaate edellyttää yhtäältä sitä, että tilinpäätös kuvastaa niitä toimintoja ja liiketoimia, joita sillä on tarkoitus kuvata, ja toisaalta sitä, että tilinpäätöstiedot annetaan sellaisessa mahdollisimman päteväksi katsotussa muodossa, jolla voidaan parhaiten tyydyttää ulkopuolisten tiedon tarve kyseisen yhtiön etuja loukkaamatta (tuomio14.9.1999, DE + ES Bauunternehmung, C‑275/97, EU:C:1999:406, 27 kohta).
34
Lisäksi oikeuskäytännössä on täsmennetty, että oikean ja riittävän kuvan periaatteen soveltamisessa on noudatettava – mikäli mahdollista – direktiivin 78/660 31 artiklassa säädettyjä yleisiä periaatteita, joista erityisen tärkeä on 31 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetty varovaisuusperiaate (tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 32 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
35
Direktiivin 78/660 31 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella oikean ja riittävän kuvan periaatteen noudattaminen varmistetaan siten, että huomioon otetaan kaikki kyseiseen tilikauteen todellisuudessa liittyvät seikat, kuten toteutuneet voitot, kulut, tuotot, vastuut ja menetykset (tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 33 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
36
Lisäksi oikean ja riittävän kuvan periaate on ymmärrettävä myös direktiivin 78/660 32 artiklassa säädetyn sen periaatteen valossa, jonka mukaan tilinpäätöksessä ilmoitettavat erät arvostetaan lähtökohtaisesti omaisuuden hankintahinnan ja tuotantokustannusten perusteella (ks. vastaavasti tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 34 kohta).
37
Kyseisen artiklan perusteella sen oikean ja riittävän kuvan, joka yhtiön tilinpäätöksessä on annettava, lähtökohtana ei ole omaisuuden arvostaminen sen todelliseen arvoon vaan sen historiallisen hankintamenon mukaisesti (tuomio 3.10.2013, GIMLE, C‑322/12, EU:C:2013:632, 35 kohta).
38
Kun nyt käsiteltävässä asiassa pysyvän rahoitusomaisuuden hankintasopimuksessa määrätään hinnan maksamisesta erissä pitkällä aikavälillä ilman korkoja, Belgian lainsäätäjä piti hankintatoimea, joka on muodollisesti yksi yhtenäinen toimi, todellisuudessa kahdesta osasta muodostuvana liiketoimena, joka käsittää yhtäältä varsinaisen pysyvän rahoitusomaisuuden hankinnan ja toisaalta implisiittisen luottoliiketoimen.
39
Näissä olosuhteissa pysyvän rahoitusomaisuuden hankinnasta maksetun hinnan nimellisarvo, joka vastaa tämän omaisuuden historiallista hankintamenoa, käsittää todellisuudessa kaksi osaa eli yhtäältä omaisuuden hankintamenon nykyarvon, joka vastaa ostohintaa, josta on vähennetty implisiittiset lainakorot, ja toisaalta näitä implisiittisiä korkoja vastaavan määrän.
40
Pääasian tilanteessa kyseessä oleva kirjanpitomenetelmä, jossa yhtäältä pysyvästä rahoitusomaisuudesta maksetun hinnan nykyarvo eli nimellisarvo, josta on vähennetty implisiittiset korot, kirjataan taseen vastaaviin ja toisaalta implisiittisiä korkoja, joiden määrä muodostuu omaisuuden hankintaa varten otetun velan nimellisarvon ja velan nykyarvon erotuksesta, edustava diskonttaus kirjataan siirtovelkana, antaa siis oikean ja riittävän kuvat mainitun liiketoimen kahdesta osasta.
41
Kuten Euroopan komissio korostaa, on niin, että kun tätä kirjanpitomenetelmää sovelletaan normaaleissa markkinaolosuhteissa, liiketoimen sisältö asetetaan etusijalle muotoon nähden, jolloin huomioon otetaan käyttöomaisuuden arvo oikean ja riittävän kuvan periaatetta noudattaen sellaisessa arvioinnissa, jossa otetaan huomioon kaikki merkitykselliset tekijät – käsiteltävässä asiassa erityisesti rahoituskulut, vaikka tällaiset kulut eivät ilmenekään implisiittisyytensä vuoksi muodollisesti kyseisen omaisuuserän hankintahinnan nimellisarvosta.
42
Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että tapauksessa, jossa osakeyhtiö ostaa pysyvää rahoitusomaisuutta, jonka hinta on sovittu maksettavaksi erissä pitkällä aikavälillä ilman korkoja luottoliiketoimen ehtojen kaltaisin ehdoin, direktiivin 78/660 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua oikean ja riittävän kuvan periaatetta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaisen kirjanpitomenetelmän käytölle, jossa tuloslaskelmaan merkitään kuluksi tätä hankintaa koskeva yli vuoden pituiseen korottomaan velkaan liittyvä diskonttaus markkinakorkoon ja taseen vastaaviin mainitun omaisuuden hankintahinta, josta on vähennetty kyseinen diskonttaus.
Toinen ja kolmas kysymys
43
Kun otetaan huomioon ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus, toiseen ja kolmanteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
Oikeudenkäyntikulut
44
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Tapauksessa, jossa osakeyhtiö ostaa pysyvää rahoitusomaisuutta, jonka hinta on sovittu maksettavaksi erissä pitkällä aikavälillä ilman korkoja luottoliiketoimen ehtojen kaltaisin ehdoin, yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä [EY 44 artiklan 2 kohdan g alakohdan] nojalla 25.7.1978 annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua oikean ja riittävän kuvan periaatetta on tulkittava siten, että se ei ole esteenä sellaisen kirjanpitomenetelmän käytölle, jossa tuloslaskelmaan merkitään kuluksi tätä hankintaa koskeva yli vuoden pituiseen korottomaan velkaan liittyvä diskonttaus markkinakorkoon ja taseen vastaaviin mainitun omaisuuden hankintahinta, josta on vähennetty kyseinen diskonttaus.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: ranska.