62020TJ0064_RES
Asia T‑64/20
Deutsche Telekom AG
vastaan
Euroopan komissio
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio (laajennettu seitsemäs jaosto) 13.11.2024
Kilpailu – Yrityskeskittymät – Saksan televisio- ja televiestintämarkkinat – Päätös, jolla yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi – Sitoumukset – Liiketoimesta kilpailulle aiheutuvien horisontaalisten ja vertikaalisten vaikutusten arviointi – Yrityskeskittymän osapuolten välinen kilpailusuhde – Keskittymäkohtainen muutos – Ilmeinen arviointivirhe
Kumoamiskanne – Yrityskeskittymiä koskevien sääntöjen soveltamisesta tehty päätös – Taloudellisen tilanteen monitahoinen arviointi – Tuomioistuinvalvonta – Ulottuvuus ja rajat – Oikeussääntöjen tosiseikkoihin soveltamisen valvonta – Yrityskeskittymän kilpailuvaikutusten arvioinnin valvonta – Ainoastaan sen tutkimiseen rajautuva valvonta, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa eikä ilmeisiä arviointivirheitä ole tehty – Tuomioistuinvalvonta kohdistuu komission tulkintaan taloudellista arviointia täytäntöönpanonsa yhteydessä edellyttävistä unionin oikeuden käsitteistä
(SEUT 263 artikla; neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artikla)
(ks. 51–54 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Komission suorittama tutkinta – Tulevaisuuteen suuntautuva arviointi – Näyttövaatimukset – Näyttökynnys – Sulautuneen yksikön ja sen kilpailijoiden todennäköisen tulevan käyttäytymisen arviointi – Kyseisen yrityskeskittymän muodostamisen jälkeen ennakoitavissa olevien eri seurausten uskottavuuden arviointi – Todistustaakan laajuus – Komission velvollisuus näyttää toteen ilmoitettua yrityskeskittymää vastaan esitetty kilpailun rajoittamista koskeva väite riittävän merkittävillä ja yhtäpitävillä todisteilla, jotta se voi todeta arvioitujen seurausten olevan pikemmin todennäköisiä kuin epätodennäköisiä
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan 2 ja 3 kohta)
(ks. 55–59 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Komission suorittama tutkinta – Arviointi kilpailua rajoittavista vaikutuksista – Horisontaaliset vaikutukset – Yrityskeskittymän osapuolten luoma kilpailupaine – Suoran kilpailun olemassaolon arviointi
(Neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 80–82 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Komission päätös, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi – Arviointi liiketoimen kilpailua rajoittavista vaikutuksista – Komission arviointitavan tältä osin riitauttaneelle asianosaiselle kuuluva todistustaakka
(Neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 90, 115, 156, 167, 172, 184, 201, 223, 245, 251, 295, 337, 359 ja 424 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Komission suorittama tutkinta – Arviointi kilpailua rajoittavista vaikutuksista – Horisontaaliset vaikutukset – Yrityskeskittymän osapuolten luoma kilpailupaine – Epäsuoran kilpailun olemassaolon arviointi – Arviointiperusteet
(Neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 102–114 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Komission suorittama tutkinta – Arviointi kilpailua rajoittavista vaikutuksista – Horisontaaliset vaikutukset – Yrityskeskittymän osapuolten luoma kilpailupaine – Potentiaalisen kilpailun olemassaolon arviointi – Arviointiperuste – Tosiasialliset ja konkreettiset mahdollisuudet päästä markkinoille – Merkitykselliset seikat – Kilpailevien operaattoreiden mielipiteen huomioon ottaminen – Laajuus
(Neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 134–154 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Kansallisten viranomaisten päätösten huomioon ottaminen ei ole tarpeen
(Neuvoston asetus N:o 139/2004)
(ks. 155 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Määräävän markkina-aseman luominen tai vahvistaminen – Sellaisenaan riittämätön todiste osoittamaan tehokkaan kilpailun estyvän olennaisesti
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artiklan 2 ja 3 kohta)
(ks. 191–197 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi – Komission suorittama tutkinta – Arviointi kilpailua rajoittavista vaikutuksista – Vertikaaliset vaikutukset – Sen arviointi, kuinka todennäköisesti tuotantohyödykemarkkinat sulkeutuvat kilpailun vastaisesti – Arviointiperusteet – Valmius estää huomattavassa määrin tuotantohyödykkeiden saantia – Kannustin tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen – Markkinoiden sulkemisen merkittävä haitallinen vaikutus kilpailuun tuotantoketjun loppupäässä – Kumulatiiviset edellytykset
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 2 artikla; komission tiedonannon 2008/C 265/07 31 ja 32 kohta)
(ks. 275–294, 318–327, 331–336 ja 341–358 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Sellaisen päätöksen antaminen, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi – Asianomaisten yritysten ehdottamat sitoumukset, joilla ilmoitettu keskittymä voidaan saattaa sisämarkkinoille soveltuvaksi – Sekä käyttäytymistä koskevien että rakenteellisten sitoumusten hyväksyminen – Toimielinten harkintavalta
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 johdanto-osan 30 perustelukappale ja 2 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2004/C 267/01 16 kohta)
(ks. 370–379 kohta)
Yritysten välinen yhteistoiminta – Komission suorittama tutkinta – Sellaisen päätöksen antaminen, jossa yrityskeskittymä todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi – Asianomaisten yritysten ehdottamat sitoumukset, joilla ilmoitettu keskittymä voidaan saattaa sisämarkkinoille soveltuvaksi – Määräajan jälkeen toimitettujen sitoumusten huomioon ottaminen – Edellytykset
(Neuvoston asetuksen N:o 139/2004 8 artiklan 2 kohta; komission asetuksen N:o 802/2004 19 artiklan 2 kohta; komission tiedonannon 2008/C 267/01, 94 kohta)
(ks. 415–421 kohta)
Tiivistelmä
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi samana päivänä antamissaan tuomioissa kolme kannetta, joissa vaadittiin kumoamaan Euroopan komission päätös, jolla hyväksyttiin sisämarkkinoille soveltuvana televisio- ja televiestintäpalvelujen alalla toteutettava yrityskeskittymäliiketoimi, jossa Vodafone Group plc hankkisi erinäisiä Liberty Global plc:n omaisuuseriä. (
1
) Näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin totesi, ettei komissiota voida arvostella siitä, että se oli tutkiessaan asetuksen N:o 139/2004 (
2
) 2 artiklan 2 kohtaan perustuvan tehtävänsä mukaisesti kyseisen yrityskeskittymän soveltuvuuden sisämarkkinoille asettanut etusijalle tehokkaan kilpailun olennaista estymistä koskevan arviointiperusteen määräävää asemaa koskevaan perusteeseen nähden.
Vodafone ja Liberty Group ovat televisio- ja televiestintäpalvelujen alalla useissa Euroopan unionin maissa – myös Saksassa – toimivia operaattoreita. Liberty Groupia edustaa Saksassa sen tytäryhtiö Unitymedia GmbH.
Vodafone ilmoitti komissiolle vuonna 2018 EY:n sulautuma-asetuksen mukaisesti keskittymähankkeesta, jossa se hankkisi yksinomaisen määräysvallan Liberty Globalin televiestintätoimintaan useissa jäsenvaltioissa, myös Saksassa. Liiketoimi muodostui osto- ja myyntisopimuksesta, jonka mukaisesti Vodafone ostaisi 100 prosenttia Unitymedian osakkeista (jäljempänä kyseinen yrityskeskittymä).
Koska komissio totesi yrityskeskittymän herättävän vakavia epäilyjä sen soveltuvuudesta sisämarkkinoille, se päätti käynnistää perusteellisen tutkintamenettelyn. Menettelyn päätteeksi keskittymä todettiin sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi sillä edellytyksellä, että Vodafone noudattaa tiettyjä sitoumuksia. (
3
)
Komissio arvioi riidanalaisessa päätöksessä ensin yrityskeskittymän horisontaalisia, vertikaalisia ja monialaisia vaikutuksia erityisesti Saksassa. Vaikka komissio totesi arviointinsa päätteeksi, ettei tehokas kilpailu estyisi olennaisesti vähittäistasolla tapahtuvan TV-signaalien siirron markkinoilla, vähittäistasolla tarjottavien palvelukokonaisuuksien markkinoilla eikä vähittäistasolla tarjottavien televisiopalvelujen markkinoilla, se totesi tehokkaan kilpailun estyvän olennaisesti kiinteiden internetyhteyksien markkinoilla ja TV-signaalien syöttöpalveluiden markkinoilla.
Tämän jälkeen komissio tutki, olivatko Vodafonen ehdottamat sitoumukset sellaisia, että ne voisivat saattaa yrityskeskittymän sisämarkkinoille soveltuvaksi erityisesti ottaen huomioon ne kahdet markkinat, joilla kilpailuongelmia oli havaittu.
Kantajina olevat Deutsche Telekom AG, Tele Columbus AG ja NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH ovat televisio-, internet- ja puhelinpalveluja tarjoavia yhtiöitä, joiden kotipaikka on Saksassa. Ne ovat nostaneet kukin omalta osaltaan riidanalaista päätöstä koskevan kumoamiskanteen unionin yleisessä tuomioistuimessa.
Ne väittävät kanteissaan muun muassa yhtäältä, että komissio teki virheen arvioidessaan kyseisen yrityskeskittymän horisontaalisia vaikutuksia erityisesti vähittäistasolla tapahtuvan TV-signaalien siirron markkinoilla ja TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoilla sekä vertikaalisia vaikutuksia TV-signaalien välityksen välitason markkinoilla. Toisaalta kantajat ovat riitauttaneet riidanalaisella päätöksellä velvoittaviksi määrättyjen sitoumusten riittävyyden ja asianmukaisuuden yrityskeskittymän sisämarkkinoille soveltuvaksi saattamisen kannalta.
Unionin yleisen tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin yleinen tuomioistuin kertasi aluksi sovellettavat oikeuskäytännön periaatteet, jotka koskevat sekä sille kuuluvan tuomioistuinvalvonnan intensiteettiä että näyttöä siitä, ettei tehokas kilpailu olennaisesti esty, mikä komission oli osoitettava.
Se täsmensi tältä osin, että yrityskeskittymien alalla EY:n sulautuma-asetuksessa annetaan komissiolle tiettyä harkintavaltaa erityisesti taloudellisten seikkojen arvioinnissa. Vaikka unionin yleisen tuomioistuimen ei pidäkään tässä yhteydessä korvata komission taloudellista arviointia omalla arvioinnillaan, sen on erityisesti paitsi tutkittava esitettyjen todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus, myös tarkistettava, ovatko nämä todisteet kaikki ne merkitykselliset seikat, jotka on otettava huomioon monitahoisen tilanteen arvioinnissa, ja voivatko kyseiset todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty.
Unionin yleinen tuomioistuin korosti komissioon kohdistuvista näyttövaatimuksista, jotka koskevat sen osoittamista, estääkö ilmoitettu yrityskeskittymä tehokkaan kilpailun olennaisesti vai ei ja onko se siten todettava sisämarkkinoille soveltuvaksi vai soveltumattomaksi, että kun huomioon otetaan vaadittavan taloudellisten seikkojen arvioinnin tulevaisuuteen suuntautuva luonne, on riittävää, että komissio osoittaa riittävän merkityksellisten ja yhtäpitävien todisteiden avulla olevan pikemmin todennäköistä kuin epätodennäköistä, että kyseisen yrityskeskittymän seurauksena tehokas kilpailu sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla joko olennaisesti estyy tai ei esty.
Nämä näkökohdat huomioon ottaen unionin yleinen tuomioistuin tutki ensin yrityskeskittymän vaikutukset Saksan markkinoilla ja sitten riidanalaisella päätöksellä sitoviksi määrätyt sitoumukset.
Yrityskeskittymän vaikutusten arviointi
Yrityskeskittymän koordinoimattomat horisontaaliset vaikutukset monen asunnon kiinteistöissä asuville asiakkaille vähittäistasolla tapahtuvan TV-signaalien siirron markkinoilla
Unionin yleinen tuomioistuin tutki ensin ilmeiset arviointivirheet ja oikeudelliset virheet, joita komission väitettiin tehneen arvioidessaan horisontaalisia vaikutuksia monen asunnon kiinteistöissä (multi dwelling units, MDU) asuville asiakkaille vähittäistasolla tapahtuvan TV-signaalien siirron markkinoilla (jäljempänä MDU-markkinat).
Unionin yleinen tuomioistuin katsoi yrityskeskittymän osapuolten toisilleen luomasta kilpailupaineesta ensinnäkin, että koska osapuolten toiminta ei ollut merkittävällä tavalla päällekkäistä, komissio ei tehnyt ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan, etteivät osapuolet olleet toistensa suoria kilpailijoita ennen yrityskeskittymän muodostamista ja että näin oli huolimatta muutamista poikkeuksellisista päällekkäisyyksistä, jotka komissio otti huomioon ja joiden vähämerkityksisyyttä ei ole riitautettu näyttöä esittämällä. Tämän perusteella yrityskeskittymän osapuolten myymät tuotteet eivät kilpailleet käytännössä keskenään.
Toiseksi komissio ei tehnyt ilmeistä arviointivirhettä todetessaan, ettei yrityskeskittymän osapuolten välillä ollut epäsuoraa kilpailua. Unionin yleinen tuomioistuin muistutti tältä osin, että yritysten välillä on epäsuora kilpailusuhde erityisesti silloin, kun niihin kohdistuu samankaltaista kilpailupainetta sellaisten muiden yritysten taholta, joiden kanssa kukin kyseisistä yrityksistä kilpailee suoraan, tai silloin, kun muut tekijät, kuten asiakkaiden asettamat vaatimukset, rajoittavat toisiinsa verrattavalla tavalla niiden mahdollisuuksia vahvistaa hintansa ja kaupalliset ehtonsa.
Unionin yleinen tuomioistuin totesi käsiteltävässä asiassa siitä seikasta, että yrityskeskittymän osapuolet seurasivat toistensa toimintaa ja vertailivat tuotetarjontaansa, että tällaiset vertailevat arvioinnit ovat pelkkää kaupallista vertailevaa arviointia, jolla pyritään seuraamaan ja mahdollisesti matkimaan alan parhaita käytäntöjä. Tätä vertailun muotoa, jossa arvioidaan markkinoiden tuloksia tai alan parhaita käytäntöjä myös muissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa valtioissa, ei voida luonnehtia epäsuoraksi kilpailupaineeksi. Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee lisäksi, että monen asunnon kiinteistöjen omistajien (jäljempänä MDU-asiakkaat) kanssa tehdyt sopimukset syntyvät neuvottelujen, kilpailutuksen tai muodollisten tarjouspyyntömenettelyiden tuloksena. Ne eivät siis ole vakiosopimuksia, joihin voitaisiin kohdistaa vertailevaa arviointia pelkästään alan käytäntöjen havainnoinnin perusteella.
Lisäksi komissio totesi yrityskeskittymän osapuolten välisestä infrastruktuuriin liittyvästä kilpailusta, ettei kummankaan yrityskeskittymän osapuolen toteuttamalla verkon investointi- ja innovointitoiminnalla ollut minkäänlaista suoraa kilpailuvaikutusta toisen osapuolen noudattamaan verkon innovointi- ja investointistrategiaan ja että kummankin osapuolen harjoittama toisen osapuolen toiminnan seuranta oli tässä yhteydessä pelkkää kaupallista vertailevaa arviointia, joka ei vastaa mitään epäsuoran kilpailupaineen muotoa.
Kolmanneksi kantajat eivät ole etenkään osoittaneet, että yrityskeskittymän osapuolten välillä oli potentiaalista kilpailua, joten ne arvostelevat komissiota turhaan siitä, että tämä piti hyvin epätodennäköisenä, että keskittymän osapuolet laajentaisivat ilman yrityskeskittymää toimintaansa toisen osapuolen kaapeliverkon peittoalueelle niin, että potentiaalinen kilpailu lakkaisi ja tehokas kilpailu markkinoilla siten olennaisesti estyisi.
Neljänneksi unionin yleinen tuomioistuin huomautti, että jos väitteellä, jonka mukaan yrityskeskittymän osapuolten välinen hiljainen kolluusio oli johtanut ennen yrityskeskittymän muodostumista jaettuun määräävään markkina-asemaan, mikä väitetysti selitti osapuolten välisen todellisen tai potentiaalisen kilpailun puuttumisen MDU-markkinoilla, pyritään paljastamaan kartelli, se on tehoton, koska se ei koske riidanalaisen päätöksen kohdetta, vaan pikemmin menettelytapoja, jotka saattavat kuulua SEUT 101 tai SEUT 102 artiklan soveltamisalaan. Yrityskeskittymän valvonnan kannalta on joka tapauksessa merkityksetöntä etsiä yrityskeskittymän osapuolten välisen kilpailun puuttumiselle syitä, joissa voi olla kyse unionin kilpailusääntöjen rikkomisesta.
Jos kyseisellä väitteellä pyritään sen sijaan paljastamaan jaettu määräävä markkina-asema, sille ei ole saatu tukea osapuolten sisäisten asiakirjojen tarkastelussa, vaan se on kumoutunut siitä mahdollisesti unionin kilpailuoikeuden vastaisesta syystä, etteivät yrityskeskittymän osapuolet ole pyrkineet kilpailemaan keskenään ennen yrityskeskittymän muodostamista.
Viidenneksi unionin yleinen tuomioistuin totesi väitteestä, jonka mukaan komissio ei ottanut huomioon yrityskeskittymästä aiheutuvaa resurssien kasvua, jonka turvin yrityskeskittymän osapuolet voisivat syrjäyttää kilpailijansa esimerkiksi soveltamalla erityisesti saalistushinnoittelua, ettei tällainen resurssien kasvu, vaikka sen osoitettaisiin pitävän paikkansa, ollut itsessään riittävä peruste kyseisen yrityskeskittymän toteamiseksi sisämarkkinoille soveltumattomaksi. Komissio voi näet julistaa keskittymän sisämarkkinoille soveltumattomaksi vain, jos se toteaa tehokkaan kilpailun olennaisen estymisen markkinoilla olevan keskittymän suora ja välitön seuraus. Tällaista tehokkaan kilpailun olennaista estymistä, joka perustuu yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön tuleviin päätöksiin, voidaan pitää keskittymän suorana ja välittömänä seurauksena vain, jos tämän tulevaisuudessa tapahtuvan käyttäytymisen mahdollistaa ja tekee taloudellisesti kannattavaksi keskittymän aiheuttama markkinoiden ominaispiirteiden ja rakenteen muuttuminen. Käsiteltävässä asiassa yrityskeskittymän osapuolilla oli jo valmiudet toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa ja MDU-asiakkaisiinsa riippumatta resurssien mahdollisesta lisääntymisestä yrityskeskittymän seurauksena.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi samoista syistä väitteen, jonka mukaan kyseinen yrityskeskittymä vähentäisi huomattavasti kilpailijoiden taholta tulevaa kilpailupainetta MDU-markkinoilla, mikä voisi olennaisesti estää tehokkaan kilpailun. Tarkemmin sanottuna yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön rahoituksellinen vahvuus suhteessa sen kilpailijoihin antaisi kyseiselle yksikölle mahdollisuuden haitata näiden kilpailijoiden kehittymistä. Vaikka pitää paikkansa, että kilpailijoiden taholta tulevan kilpailupaineen vähentyminen yrityskeskittymän muodostamisen seurauksena voi johtaa tehokkaan kilpailun olennaiseen estymiseen, tällaista kilpailun estymistä ei voida todeta yksin yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön rahoituksellisen vahvuuden lisääntymistä koskevan toteamuksen perusteella. Arvioidessaan yrityskeskittymän soveltuvuutta sisämarkkinoille komission on nimittäin otettava huomioon useita seikkoja, kuten kyseessä olevien markkinoiden rakenne, yritysten todellinen ja potentiaalinen kilpailu, keskittymään osallistuvien yritysten asema ja niiden taloudellinen ja rahoituksellinen vahvuus, tavarantoimittajien ja käyttäjien käytettävissä olevat valintamahdollisuudet, markkinoillepääsyn esteet sekä tarjonnan ja kysynnän kehitys.
Unionin yleinen tuomioistuin muistutti väitteestä, jonka mukaan komissio ei ottanut huomioon Vodafonen määräävän markkina-aseman syntymistä MDU-markkinoilla, mikä johtaisi tehokkaan kilpailun olennaiseen estymiseen, että EY:n sulautuma-asetuksen (
4
) mukaisesti komission on yrityskeskittymiä valvoessaan arvioitava, estääkö yrityskeskittymä olennaisesti tehokasta kilpailua sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla, eikä se seikka, että yrityskeskittymä luo määräävän markkina-aseman tai vahvistaa määräävää markkina-asemaa, ole itsessään riittävää sen katsomiseksi, ettei kyseinen yrityskeskittymä sovellu sisämarkkinoille. Tällaisessa tulevaisuuteen suuntautuvassa arvioinnissa tutkitaan, miltä osin keskittymä voisi muuttaa niitä tekijöitä, joiden perusteella kilpailun tila tietyillä markkinoilla määräytyy. Siten komissiota ei voida arvostella siitä, että se teki käsiteltävässä asiassa tulevaisuuteen suuntautuvan arvioinnin erityisesti MDU-markkinoille kohdistuvista yrityskeskittymän koordinoimattomista horisontaalisista vaikutuksista. Koska komissio totesi kyseisen arvioinnin yhteydessä, ettei tehokas kilpailu olennaisesti estyisi, sillä kyseinen yrityskeskittymä ei poistaisi osapuolten välistä kilpailupainetta eikä heikentäisi enempää jäljelle jäävien kilpailijoiden taholta tulevaa kilpailupainetta, sen ei tarvinnut tutkia, loisiko kyseinen yrityskeskittymä määräävän markkina-aseman tai vahvistaisiko se määräävää markkina-asemaa erityisesti sen vuoksi, että yrityskeskittymän osapuolten kaapeliverkot kattaisivat yrityskeskittymän muodostamisen jälkeen maanlaajuisen alueen.
Yrityskeskittymän osapuolten kaapeliverkon laajuutta ei voida myöskään pitää ratkaisevana tekijänä, jonka perusteella määräytyy MDU-markkinoiden kilpailutilanne, jonka muuttuminen voisi olennaisesti estää tehokkaan kilpailun. Tästä seuraa, että pelkkä yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön kaapeliverkon maantieteellinen laajentuminen, olipa se keskittymäkohtaista tai ei, ei johda välttämättä MDU-markkinoiden kilpailutilanteen määräävän tekijän muuttumiseen eikä se siten estä olennaisesti tehokasta kilpailua.
Yrityskeskittymän vertikaaliset vaikutukset
Unionin yleinen tuomioistuin totesi kyseisen yrityskeskittymän vertikaalisten vaikutusten arvioinnista, jossa komissio tutki erityisesti, miten todennäköisesti vähittäistasolla tapahtuvaa TV-signaalien siirtoa MDU-asiakkaille harjoittavat toimijat syrjäytettäisiin markkinoilta, että arvioidessaan, kuinka todennäköistä on, että yrityskeskittymä johtaa tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemiseen ja aiheuttaa siten kilpailunvastaisia vaikutuksia, komissio tutkii ei-horisontaalisia sulautumia koskevien suuntaviivojen (
5
) mukaisesti aluksi, olisiko sulautuman tuloksena syntyvällä yrityksellä sulautumisen jälkeen valmiudet estää huomattavassa määrin tuotantohyödykkeiden saantia, toiseksi, kannustaisiko se kyseistä yritystä tekemään näin, ja kolmanneksi, olisiko markkinoiden sulkemiseen tähtäävällä strategialla merkittävä haitallinen vaikutus kilpailuun tuotantoketjun loppupäässä. Nämä kolme edellytystä ovat kumulatiivisia, joten niistä yhden täyttymättä jääminen riittää sulkemaan pois riskin tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisesta.
Komissio oli todennut erityisesti kolmannesta edellytyksestä, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön mahdollisesti käyttöön ottamalla markkinoiden sulkemiseen tähtäävällä strategialla ei olisi joka tapauksessa merkittävää haitallista vaikutusta kilpailuun tuotantoketjun loppupäässä, koska kyseinen yrityskeskittymä ei johtaisi mihinkään varsinaiseen muutokseen kyseisten markkinoiden rakenteessa tuotantoketjun alku- eikä loppupäässä. Tarkemmin sanottuna kyseinen yrityskeskittymä ei muuttaisi millään tavalla osapuolten kykyä ja kannustinta sulkea pois Saksassa vähittäistasolla tapahtuvaa TV-signaalien siirtoa MDU-asiakkaille harjoittavia toimijoita, erityisesti Tele Columbusta. Kantajat eivät ole osoittaneet, että tähän komission tekemään arviointiin liittyy ilmeinen virhe, joten kolmannen edellytyksen täyttymättä jääminen on riittävää, jotta riskiä tuotantohyödykemarkkinoiden sulkemisesta kilpailunvastaisesti ei ole.
Koordinoimattomat horisontaaliset vaikutukset TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoilla
Unionin yleisen tuomioistuimen mukaan Tele Columbus väittää turhaan, että komissio arvioi tutkimuksessaan ilmeisen virheellisesti TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoille kohdistuvia koordinoimattomia horisontaalisia vaikutuksia, jotka johtuisivat siitä, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö tekisi yksinoikeussopimuksia televisioyhtiöiden kanssa.
Siltä osin kuin komissiota arvostellaan siitä, ettei se tutkinut kaikkia kantajan toivomia tai hyödyllisiksi katsomia seikkoja, kuten tiettyjä teknisiä toiminnallisuuksia tai tiettyjä liiketoiminnallisia näkökohtia, kantaja ei ensinnäkään selitä, miten yrityskeskittymä voisi vaikuttaa näihin seikkoihin, eikä se esitä etenkään, mistä syistä ja millä tavalla yrityskeskittymän tuloksena syntyvällä yksiköllä olisi kyky ja erityisesti kannustin heikentää tällaisia teknisiä toiminnallisuuksia ja liiketoiminnallisia näkökohtia neuvotellessaan televisioyhtiöiden kanssa, miten tämä voisi – kyseisten seikkojen merkitys huomioon ottaen – johtaa tehokkaan kilpailun olennaiseen estymiseen TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoilla ja miten tällaisten toiminnallisuuksien ja liiketoiminnallisten näkökohtien todennäköinen heikentyminen olisi keskittymäkohtaista.
Toiseksi kantaja ei ole osoittanut väittäessään, ettei komissio ottanut huomioon, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvällä yksiköllä olisi kyky ja kannustin ottaa käyttöön osittaisia yksinoikeuksia tarkoituksenaan kieltää sisältöjen jakaminen tiettyjen kilpailijoidensa – kuten kantajan – kautta, että tällaisella strategialla olisi merkittävä haitallinen vaikutus kilpailuun tuotantoketjun loppupäässä. Lisäksi oli epätodennäköistä, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvällä yksiköllä olisi kannustin tehdä täydellisiä tai osittaisia yksinoikeussopimuksia televisioyhtiön kanssa, kun otetaan huomioon tällaisen kilpailuoikeuden vastaisen menettelytavan mahdollinen lainvastaisuus.
Kolmanneksi väitteestä, jonka mukaan yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö voisi hyödyntää MDU-markkinoilla etuja, joita sillä oli TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoilla, eli syöttömaksujen perimistä ja sisältöjen ostamista pienimpiä kaapelioperaattoreita edullisemmin ehdoin, tuotiin esille yhtäältä, että jos näiden etujen avulla MDU-asiakkaille voitiin tarjota edullisempia hintoja, tämä osoitti kuluttajiin kohdistuvat myönteiset vaikutukset, koska oli todennäköistä, että tällainen hintojen pienentyminen vaikuttaisi pikemmin asianomaisissa kiinteistöissä asuvien vuokralaisten kuukausivuokriin kuin estäisi olennaisesti tehokkaan kilpailun. Toisaalta kantaja ei ole osoittanut, että kyseiset edut olisivat keskittymäkohtaisia.
Riidanalaisella päätöksellä sitoviksi määrätyt sitoumukset
Todettuaan riidanalaisessa päätöksessä, että tehokas kilpailu estyisi olennaisesti kiinteiden internetyhteyksien markkinoilla ja TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoilla, komissio tutki Vodafonen ehdottamat sitoumukset ja päätteli niiden perusteella, ettei kyseinen yrityskeskittymä, sellaisena kuin se olisi muutettuna kyseisillä sitoumuksilla, estäisi olennaisesti tehokasta kilpailua kyseisillä markkinoilla.
Unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että komission tästä seikasta tekemää arviointia ei voida arvostella siltä kannalta, että TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoihin liittyvät sitoumukset (
6
) olisivat väitetysti riittämättömiä ja epäasianmukaisia ja että kiinteiden internetyhteyksien markkinoihin liittyvä Vodafonen ehdottama sitoumus (tukkutason kaapelilaajakaistayhteyksiä koskeva sitoumus) olisi väitetysti tehoton.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi tältä osin väitteen, jonka mukaan kyseiset sitoumukset koskivat ainoastaan käyttäytymistä ja olivat siten riittämättömiä korjaamaan horisontaalisia kilpailuongelmia. Vaikka korjaustoimenpiteitä koskevassa komission tiedonannossa suositaan rakenteellisia sitoumuksia erityisesti niiden täytäntöönpanon helppouden vuoksi, sitoumusten hyväksymiseen vaikuttavat pääosin havaitun kilpailuongelman ratkaisemiseksi ehdotettujen sitoumusten asianmukaisuus ja riittävyys sekä varmuus siitä, että kyseiset sitoumukset on mahdollista toteuttaa.
Väite, jonka mukaan komission riidanalaisessa päätöksessä käyttämä käsitteistö paljastaa, ettei komissiolla ollut mitään varmuutta siitä, että nimenomaisesti TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoihin liittyvät sitoumukset olisivat riittäviä ja tehokkaita korjaamaan TV-signaalien syöttöpalvelujen markkinoilla todetun tehokkaan kilpailun olennaisen estymisen, ei voinut menestyä. Vaikka komissiolla on oltava varmuus siitä, että ehdotetut sitoumukset voidaan toteuttaa ja että ne ovat riittävän elinkelpoisia ja kestäviä, komissio voi julistaa yrityskeskittymän sisämarkkinoille soveltuvaksi, jos on riittävän todennäköistä, että kyseiset sitoumukset ovat riittäviä ja tehokkaita poistamaan todetun tehokkaan kilpailun olennaisen estymisen.
Syöttömaksuja koskevan sitoumuksen esittämisestä liian myöhään todettiin lisäksi, että komissio voi hyväksyä liian myöhään esitettyjä sitoumuksia ensinnäkin, jos näillä sitoumuksilla ratkaistaan selvästi ja ilman lisätutkimusten tarvetta aiemmin yksilöidyt kilpailuongelmat, ja toiseksi, jos on riittävästi aikaa pyytää jäsenvaltioilta lausuntoa näistä sitoumuksista. Koska nämä kaksi kumulatiivista edellytystä täyttyivät käsiteltävässä asiassa, komissio pystyi ottamaan syöttömaksuja koskevat sitoumukset huomioon, vaikka ne oli esitetty liian myöhään.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi tukkutason kaapelilaajakaistayhteyksiä koskevan sitoumuksen tehottomuutta koskevan väitteen, jonka mukaan kyseisellä sitoumuksella ei voitaisi tasoittaa Unitymedian suunnalta ennen yrityskeskittymän muodostamista tulleen, infrastruktuuriin ja innovaatioihin perustuneen kilpailupaineen poistumista.
Kyseisellä sitoumuksella ennakoitiin nimittäin kolmannen operaattorin eli Telefónican tuloa markkinoille, ja sen tavoitteena oli korjata yhden operaattorin (Vodafonen) poistumisesta aiheutuva kilpailuongelma Unitymedian kaapeliverkon peittoalueella eikä tasoittaa Unitymedian suunnalta ennen yrityskeskittymän muodostamista tulleen, infrastruktuuriin ja innovaatioihin perustuneen kilpailupaineen poistumista. Joka tapauksessa ei ole myöskään osoitettu, että yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö lakkaisi investoimasta ja innovoimasta aiemmalla Unitymedian kaapeliverkon peittoalueella, minkä seurauksena yrityskeskittymä johtaisi tällaisista investoinneista ja innovoinneista aiheutuvan kilpailupaineen poistumiseen.
Telefónican väitetystä kykenemättömyydestä luoda voimakasta kilpailupainetta kiinteiden internetyhteyksien markkinoilla on todettava, että kyseinen väite perustuu muutamiin toteamuksiin, jotka komissio esitti riidanalaisessa päätöksessä Telefónican tilanteesta ilman kyseistä sitoumusta ja joissa ei näin ollen oteta huomioon kaikkia Vodafonen kyseisen sitoumuksen yhteydessä hyväksymiä velvollisuuksia. Näiden toteamusten perusteella ei siis voida tehdä mitään päätelmiä Telefónican kyvystä ja kannustimesta luoda aktiivisesti todellista kilpailupainetta kyseisen sitoumuksen toteuttamisen jälkeen.
Väitteestä, jonka mukaan tukkutason kaapelilaajakaistayhteyksiä koskeva sitoumus vaarantaisi markkinat ja vahvistaisi oligopolistista markkinarakennetta, kun Telefónicalle annettaisiin tukkutason käyttöoikeus edullisemmin ehdoin, todettiin komission selittäneen, että kyseinen korjaustoimenpide vahvistaisi kyseistä operaattoria, muttei aiheuttaisi kilpailuongelmia, sillä Telefónica ei ollut vahva kilpailija etenkään kiinteiden internetyhteyksien markkinoilla.
Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi myös väitteen, jonka mukaan komissio oli tutkinut riittämättömällä tavalla tukkutason kaapelilaajakaistayhteyksiä koskevan sitoumuksen ja riidanalainen päätös oli perusteltu riittämättömällä tavalla kyseisen sitoumuksen osalta, sillä komissio oli tutkinut, että kyseinen sitoumus poisti havaitut kilpailuongelmat kokonaan eikä sillä olisi haitallisia vaikutuksia myöskään valokuituun suunnattavien investointien tai vähittäistasolla tarjottavien palvelukokonaisuuksien markkinoilla. Komissio oli myös selittänyt yksityiskohtaisesti syyt, joiden vuoksi se katsoi, ettei haitallisia vaikutuksia olisi.
Edellä esitetyn perusteella unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi kanteen kokonaisuudessaan.
(
1
)	18.7.2019 annettu komission päätös C(2019) 5187 final, jossa komissio totesi yrityskeskittymän, jossa Vodafone Group plc hankkisi erinäisiä Liberty Global plc:n omaisuuseriä, sisämarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi (asia COMP/M.8864 – Vodafone / Certain Liberty Global Assets) (jäljempänä riidanalainen päätös).
(
2
)	Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (EUVL 2004, L 24, s. 1; jäljempänä EY:n sulautuma-asetus).
(
3
)	Näihin sitoumuksiin kuuluivat erityisesti seuraavat: tukkutason kaapelilaajakaistayhteyksiä (Wholesale Cable Broadband Access, WCBA) koskeva sitoumus, jonka mukaisesti yrityskeskittymän tuloksena syntyvä yksikkö antaisi kolmannelle operaattorille kaapeliverkon käyttöoikeuden, jotta tämä voisi tarjota vähittäistasolla kiinteän internetyhteyden palveluja sekä OTT-tekniikalla (over the top) toteutettavia sen omia tai kolmansien osapuolten televisiopalveluja; OTT-sitoumus, joka estäisi yrityskeskittymän tuloksena syntyvää yksikköä rajoittamasta sen alustaa sisältöjensä levittämiseen käyttävien televisioyhtiöiden mahdollisuutta jakaa sisältöään OTT-palvelun kautta ja joka takaisi näille yhtiöille tätä toimintaa varten riittävän suuren suoran yhteenliittämiskapasiteetin; HbbTV-sitoumus (Hybrid Broadcast Broadband TV), joka velvoittaisi yrityskeskittymän tuloksena syntyvän yksikön jatkamaan ilmaisia televisiolähetyksiä lähettävien televisioyhtiöiden HbbTV-signaalien välittämistä, ja syöttömaksuja koskeva sitoumus, joka estäisi yrityskeskittymän tuloksena syntyvää yksikköä korottamasta ilmaisia televisiolähetyksiä lähettävien televisioyhtiöiden maksamia syöttömaksuja.
(
4
)	EY:n sulautuma-asetuksen 2 artiklan 2 ja 3 kohta.
(
5
)	Suuntaviivat ei-horisontaalisten sulautumien arvioinnista yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen nojalla (EUVL 2008, C 265, s. 6).
(
6
)	Näihin sitoumuksiin kuuluvat OTT-sitoumus, syöttömaksuja koskeva sitoumus ja HbbTV-sitoumus.