62019CJ0342_RES
Věc C‑342/19 P
Fabio De MasiaYanis Varoufakis
v.
Evropská centrální banka
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 17. prosince 2020
„Kasační opravný prostředek – Přístup k dokumentům Evropské centrální banky (ECB) – Rozhodnutí 2004/258/ES – Článek 4 odst. 3 – Výjimky – Dokument obdržený ECB – Stanovisko vyžádané od externího poskytovatele – Vnitřní použití v rámci jednání a předběžných konzultací – Odepření přístupu“
Orgány Evropské unie – Právo veřejnosti na přístup k dokumentům – Rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258 – Výjimky z práva na přístup k dokumentům – Povinnost uvést odůvodnění – Rozsah
(Článek 296 druhý pododstavec SFEU; rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258, ve znění rozhodnutí 2011/342 a 2015/529, článek 4)
(viz body 49–52)
Orgány Evropské unie – Právo veřejnosti na přístup k dokumentům – Rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258 – Výjimky z práva na přístup k dokumentům – Rozsah – Odepření přístupu – Přípustnost
(Rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258, ve znění rozhodnutí 2011/342 a 2015/529, čl. 4 odst. 2, 3 a 5)
(viz body 60, 62, 64)
Orgány Evropské unie – Právo veřejnosti na přístup k dokumentům – Rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258 – Výjimky z práva na přístup k dokumentům – Ochrana dokumentů pro účely vnitřního použití – Podmínky – Rozdíl oproti nařízení č. 1049/2001
(Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1049/2001, čl. 4 odst. 3; rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258, ve znění rozhodnutí 2011/342 a 2015/529, čl. 4 odst. 3 první pododstavec)
(viz body 67–71, 74, 75)
Shrnutí
Rozhodnutím ze dne 16. října 2017 odepřela Evropská centrální banka (ECB) navrhovatelům, Fabiovi De Masimu a Yanisovi Varoufakisovi, přístup k dokumentu s názvem „Odpovědi na otázky týkající se výkladu článku 14.4 Protokolu č. 4 o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky“. Tento dokument obsahoval odpověď externího poradce na právní konzultaci, o kterou jej požádala ECB v souvislosti s pravomocemi Rady guvernérů podle tohoto článku 14.4. ECB odepřela přístup k uvedenému dokumentu na základě výjimky týkající se ochrany právního poradenství podle čl. 4 odst. 2 druhé odrážky rozhodnutí 2004/258 (
1
) a výjimky týkající se ochrany dokumentů pro účely vnitřního použití podle čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce tohoto rozhodnutí.
Žaloba, podaná navrhovateli proti tomuto rozhodnutí k Tribunálu, byla zamítnuta jako neopodstatněná (
2
). Tribunál rozhodl, že ECB mohla své odepření přístupu k dotčenému dokumentu oprávněně založit na výjimce týkající se ochrany dokumentů pro účely vnitřního použití, která je stanovena v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci rozhodnutí 2004/258.
Soudní dvůr, ke kterému navrhovatelé podali proti rozsudku Tribunálu kasační opravný prostředek, potvrdil analýzu Tribunálu ohledně použití této výjimky v projednávané věci a kasační opravný prostředek zamítl.
Závěry Soudního dvora
Soudní dvůr nejprve konstatoval, že Tribunál v projednávaném případě neporušil povinnost uvést odůvodnění. V tomto ohledu uvedl, že i když čl. 4 odst. 3 druhý pododstavec nařízení č. 1049/2001 (
3
) vyžaduje, aby bylo prokázáno, že zpřístupnění dokumentu vážně ohrožuje rozhodovací proces orgánu, v rámci výjimky stanovené v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci rozhodnutí 2004/258 takové prokázání vyžadováno není. Vyvodil z toho, že Tribunál nebyl nijak povinen přezkoumat, zda ECB poskytla vysvětlení k riziku vážného ohrožení jejího rozhodovacího procesu, ke kterému mohl vést přístup k dotčenému dokumentu. Upřesnil, že odepření přístupu k dokumentu na základě tohoto ustanovení rozhodnutí 2004/258 pouze vyžaduje, aby bylo prokázáno, že tento dokument je určen zejména k vnitřnímu použití v rámci jednání a předběžných konzultací uvnitř ECB a neexistuje převažující veřejný zájem na zpřístupnění tohoto dokumentu.
Dále má Soudní dvůr za to, že Tribunál respektoval působnost čl. 4 odst. 2 druhé odrážky a odst. 3 prvního pododstavce rozhodnutí 2004/258. Zaprvé znění čl. 4 odst. 2 druhé odrážky tohoto rozhodnutí neobsahuje nic, co by mu mohlo přiznávat povahu lex specialis ve vztahu k čl. 4 odst. 3 prvnímu pododstavci tohoto rozhodnutí. Zadruhé nic ve znění článku 4 uvedeného rozhodnutí nevylučuje, že na jednu a tutéž část dokumentu se může vztahovat více výjimek uvedených v tomto ustanovení. Zatřetí při použití výjimky stanovené v čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci rozhodnutí 2004/258 nezáleží na tom, zda dotčený dokument může být rovněž kvalifikován jako „právní poradenství“ ve smyslu čl. 4 odst. 2 druhé odrážky tohoto rozhodnutí, neboť unijní normotvůrce nepodmínil možnost dovolávat se výjimky uvedené v prvním ustanovení tím, že předmětný dokument nepředstavuje „právní poradenství“ ve smyslu druhého ustanovení.
Nakonec Soudní dvůr potvrdil výklad čl. 4 odst. 3 prvního pododstavce rozhodnutí 2004/258 provedený Tribunálem, když zdůraznil, že toto ustanovení nelze vykládat tak, že jím poskytovanou ochranu vyhrazuje pouze dokumentům souvisejícím s konkrétním rozhodovacím procesem. Toto ustanovení totiž pouze vyžaduje, aby byl dokument použit v rámci jednání a předběžných konzultací uvnitř ECB, a pokrývá v širokém rozsahu dokumenty související s vnitřními procesy ECB. Kromě toho Soudní dvůr poznamenal, že rozsah tohoto ustanovení se liší od rozsahu čl. 4 odst. 3 nařízení č. 1049/2001. Jejich předmět ochrany není totožný, a i když výše uvedené ustanovení nařízení č. 1049/2001 podmiňuje odepření přístupu k dokumentu skutečností, že se tento dokument vztahuje k záležitosti, v níž orgán ještě nerozhodl, čl. 4 odst. 3 první pododstavec rozhodnutí 2004/258 takové upřesnění neobsahuje a konkrétně stanoví, že přístup k dokumentu může být odepřen i po přijetí rozhodnutí.
(
1
) – Rozhodnutí Evropské centrální banky 2004/258/ES ze dne 4. března 2004 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropské centrální banky (ECB/2004/3) (Úř. věst. 2004, L 80, s. 42; Zvl. vyd. 01/05, s. 51), ve znění rozhodnutí Evropské centrální banky 2011/342/EU ze dne 9. května 2011 (ECB/2011/6) (Úř. věst. 2011, L 158, s. 37) a Evropské centrální banky (EU) 2015/529 ze dne 21. ledna 2015 (ECB/2015/1) (Úř. věst. 2015, L 84, s. 64).
(
2
) – Rozsudek ze dne 12. března 2019, De Masi a Varoufakis v. ECB (T‑798/17, EU:T:2019:154).
(
3
) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (Úř. věst. 2001, L 145, s. 43; Zvl. vyd. 01/03, s. 331).