Žaloba podaná dne 12. července 2013 – Francie v. Komise
(Věc T-366/13)
Jednací jazyk: francouzština
Účastnice řízení
Žalobkyně: Francouzská republika (zástupci: E. Belliard, G. de Bergues, D. Colas a N. Rouam, zmocněnci)
Žalovaná: Evropská komise
Návrhová žádání
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
zrušil v plném rozsahu rozhodnutí Evropské komise C(2013) 1926 final ze dne 2. května 2013 o státní podpoře č. SA.22843 2012, kterou Francie poskytla Société Nationale Corse Méditerranée a Compagnie Méridionale de Navigation;
uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Svou žalobou se žalobkyně domáhá zrušení rozhodnutí Komise C(2013) 1926 final ze dne 2. května 2013, ve kterém Komise nejprve kvalifikovala finanční náhrady vyplacené společnostem Société Nationale Corse Méditerranée (SNCM) a Compagnie Méridionale de Navigation (CNM) za služby námořní dopravy, které v letech 2007-2013 poskytovaly mezi Marseille a Korsikou v rámci smlouvy o veřejné službě, jako státní podpory. Komise dále náhrady vyplacené společnostem SNCM a CNM za dopravní služby poskytované po celý rok (dále jen „‚základní‘ služby) prohlásila za slučitelné s vnitřním trhem, avšak náhrady vyplacené za služby poskytované během období vysoké poptávky, jako je období Vánoc, únor, jaro-podzim anebo léto (dále jen „‚doplňkové‘ služby“), prohlásila za neslučitelné s vnitřním trhem. Komise nakonec nařídila navrácení podpor prohlášených za neslučitelné s vnitřním trhem [věc týkající se státní podpory SA.22843 2012/C (ex 2012/NN)].
Na podporu žaloby předkládá žalobkyně dva žalobní důvody.
První žalobní důvod, který je rozdělen na dvě části, vychází z porušení pojmu „státní podpora“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jelikož Komise kvalifikovala náhrady vyplacené společnostem SNCM a CNM jako státní podpory, přičemž první a čtvrté kritérium stanovené v rozsudku Soudního dvora ze dne 24. července 2003, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00, Recueil, s. I- 7747), nejsou v plném rozsahu splněny.
Žalobkyně v první části tohoto žalobního důvodu tvrdí, že v napadeném rozhodnutí je porušen pojem „státní podpora“, neboť Komise měla za to, že první kritérium stanovené v rozsudku Altmark není částečně splněno. Žalobkyně má v tomto ohledu za to, že:
zaprvé Komise se tím, že rozlišovala mezi „základními“ a „doplňkovými“ službami, dopustila skutkového a právního omylu a nezohlednila široký prostor pro uvážení, který mají členské státy při vymezení služeb obecného hospodářského zájmu;
zadruhé služby, na které se vztahuje smlouva o veřejné službě, kterou SNCM a CNM uzavřely s Office des Transports de la Corse a s Collectivité territoriale de Corse, představují jako celek službu obecného hospodářského zájmu a že uvedená smlouva splňuje první kritérium stanovené v rozsudku Altmark;
zatřetí za předpokladu, že je třeba „základní“ službu a „doplňkovou“ službu rozlišovat, „doplňková“ služba je stejně jako „základní“ služba službou obecného hospodářského zájmu a splňuje první kritérium stanovené v rozsudku Altmark, jelikož existuje skutečná potřeba veřejné služby z důvodu, že pravidelná dopravní služba je v situaci volné hospodářské soutěže nedostatečná.
Ve druhé části tohoto žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že v napadeném rozhodnutí je porušen pojem „státní podpora“, neboť Komise měla za to, že čtvrté kritérium stanovené v rozsudku Altmark není splněno. Žalobkyně má za to, že zadávací řízení v případě smlouvy o veřejné službě umožnilo zajistit účinnou hospodářskou soutěž, a tudíž výběr nabídky, která je pro územní celek hospodářsky nejvýhodnější.
Druhý žalobní důvod vychází podpůrně z porušení čl. 106 odst. 2 SFEU, neboť Komise měla za to, že náhrady vyplacené SNCM za „doplňkové“ služby jsou státními podporami neslučitelnými s vnitřním trhem, jelikož tato služba není službou obecného hospodářského zájmu.