62021TO0368_INF
Usnesení Tribunálu (prvního senátu) ze dne 24. března 2022 – Di Taranto v. Úřad evropského veřejného žalobce
(Věc T-368/21)
„Žaloba na neplatnost – Institucionální právo – Posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce – Nařízení (EU) 2017/1939 – Jmenování evropských pověřených žalobců Úřadu evropského veřejného žalobce – Odvozená protiprávnost – Kandidáti určení Italskou republikou – Určení kandidátů napadené před vnitrostátním soudem – Nepřípustnost“
1.
Žaloba na neplatnost – Přezkum legality – Kritéria – Zohlednění toliko faktických a právních skutečností existujících v době, kdy byl sporný akt přijat
(Článek 263 SFEU)
(viz bod 27)
2.
Žaloba na neplatnost – Preventivně podaná žaloba založená na hypotetické nezákonnosti aktu, který je součástí postupu přijímání napadeného aktu, konstatované na vnitrostátní úrovni – Nedostatek pravomoci unijního soudu – Nepřípustnost
(Článek 263 SFEU)
(viz body 28, 31, 32)
3.
Žaloba na neplatnost – Pravomoc unijního soudu – Přezkum legality vnitrostátního aktu, který je součástí složeného správního řízení – Zohlednění prostoru pro uvážení unijního orgánu při přijímání unijního aktu, který vyplývá z procesu
(Článek 263 SFEU)
(viz bod 30)
Výrok
1)
Žaloba se odmítá jako nepřípustná.
2)
Alessandru Di Tarantovi se ukládá náhrada nákladů řízení.