62018CJ0261_RES
Sag C-261/18
Europa-Kommissionen
mod
Irland
Domstolens dom (Store Afdeling) af 12. november 2019
»Traktatbrud – dom, hvorved Domstolen fastslår et traktatbrud – undladelse af opfyldelse – direktiv 85/337/EØF – godkendelse og konstruktion af en vindmøllepark – projekt, der kan få væsentlig indvirkning på miljøet – manglende forudgående vurdering af indvirkningen på miljøet – forpligtelse til lovliggørelse – artikel 260, stk. 2, TEUF – påstand om pålæggelse af en tvangsbøde og et fast beløb«
Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – de kompetente myndigheders forpligtelse til at foretage en vurdering forud for tilladelsen – vurdering ikke foretaget – myndighedernes pligt til afhjælpning heraf – rækkevidde – vurdering foretaget i forbindelse med lovliggørelse, efter at den omhandlede installation er opført og taget i brug – lovlig – betingelser
(Art. 4, stk. 3, TEU; Rådets direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 97/11, art. 2, stk. 1, og art. 4, stk. 1 og 2)
(jf. præmis 72-78)
Miljø – vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet – direktiv 85/337 – de kompetente myndigheders forpligtelse til at foretage en vurdering forud for tilladelsen – vurdering ikke foretaget – myndighedernes pligt til afhjælpning heraf – rækkevidde – ingen efterfølgende vurdering – tilsidesættelse
(Rådets direktiv 85/337, som ændret ved direktiv 97/11, art. 2, stk. 1, og art. 4)
(jf. præmis 79-84)
Medlemsstater – forpligtelser – gennemførelse af direktiver – traktatbrud – begrundet i interne forhold – ikke tilladt
(Art. 258 TEUF)
(jf. præmis 89-91)
Medlemsstater – forpligtelser – traktatbrud – begrundelse – princippet om beskyttelse af den berettigede forventning – en medlemsstats påberåbelse af princippet til støtte for påstanden om frifindelse – ikke tilladt
(Art. 258 TEUF)
(jf. præmis 92 og 93)
Traktatbrudssøgsmål – Domstolens dom, der fastslår traktatbruddet – tilsidesættelse af pligten til at opfylde dommen – økonomiske sanktioner – fast beløb – fastsættelse af beløbet – kriterier – overtrædelsens grovhed og varighed – manglende opfyldelse af en dom vedrørende vurdering af indvirkningen på miljøet
(Art. 260, stk. 2, TEUF; Rådets forordning nr. 85/337, som ændret ved direktiv 97/11)
(jf. præmis 115-123)
Traktatbrudssøgsmål – Domstolens dom, der fastslår traktatbruddet – tilsidesættelse af pligten til at opfylde dommen – økonomiske sanktioner – fast beløb – fastsættelse af beløbet – kriterier – betalingsevne – bedømmelsestidspunktet
(Art. 260, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 124)
Traktatbrudssøgsmål – Domstolens dom, der fastslår traktatbruddet – tilsidesættelse af pligten til at opfylde dommen – økonomiske sanktioner – tvangsbøder – fastsættelse af formen og størrelsen heraf – Domstolens skønsbeføjelse – kriterier
(Art. 260, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 131-135)
Resumé
Irland pålægges økonomiske sanktioner for den manglende opfyldelse af en tidligere dom afsagt af Domstolen, hvori det bl.a. blev fastslået, at der gjaldt en pligt til at foretage en miljøvurdering af en vindmøllepark
I dommen i sagen Kommissionen mod Irland (Vindmøllepark ved Derrybrien) (sag C-261/18), afsagt den 12. november 2019, pålagde Domstolen (Store Afdeling) Irland økonomiske sanktioner for ikke konkret at have fulgt op på dom af 3. juli 2008, Kommissionen mod Irland (
1
), for så vidt som Domstolen i den dom havde fastslået, at Irland havde tilsidesat direktiv 85/337 (
2
) som følge af opførelsen af en vindmøllepark ved Derrybrien (Irland) uden forudgående vurdering af dens indvirkning på miljøet.
Efter afsigelsen af dommen af 2008 indførte Irland en lovliggørelsesprocedure, hvorved denne medlemsstat søgte at give operatøren af vindmølleparken ved Derrybrien mulighed for at opfylde de krav, der følger af direktiv 85/337. Da operatøren af vindmølleparken ikke underkastede sig denne procedure, og da denne procedure heller ikke blev indledt ex officio af de irske myndigheder, anlagde Kommissionen et nyt traktatbrudssøgsmål ved Domstolen.
Domstolen undersøgte først de forpligtelser, som påhviler medlemsstaterne, når et projekt er blevet godkendt i strid med den forpligtelse til en forudgående vurdering af dets indvirkning på miljøet, der er fastsat i direktiv 85/337. Domstolen bemærkede, at medlemsstaterne i henhold til princippet om loyalt samarbejde er forpligtede til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at råde bod på, at der ikke er blevet foretaget en vurdering af indvirkningerne på miljøet. De er navnlig forpligtede til at foretage en vurdering i forbindelse med en lovliggørelse og dette ligeledes efter ibrugtagningen af et anlæg. En sådan vurdering skal ikke blot tage det omhandlede anlægs fremtidige indvirkninger i betragtning, men også de indvirkninger på miljøet, der har været siden anlæggets opførelse. Den kan føre til, at de tilladelser, der blev indrømmet i strid med pligten til en forudgående vurdering, ændres eller trækkes tilbage.
På trods af den lovreform, der indførte en lovliggørelsesprocedure, foretog Irland ikke en ny vurdering af vindmølleparkens indvirkning på miljøet, hvilket tilsidesatte den bindende virkning af dommen af 2008.
Domstolen forkastede endvidere de forskellige argumenter, Irland fremførte som begrundelse. Dels kunne Irland ikke påberåbe sig de nationale bestemmelser, der begrænser mulighederne for at indlede den lovliggørelsesprocedure, der blev indført med henblik på at sikre opfyldelsen af dommen af 2008. Domstolen anførte i denne forbindelse, at de nationale myndigheder er forpligtede til at afhjælpe den manglende vurdering af indvirkningen på miljøet, og at de forpligtelser, der følger af direktiv 85/337, ligeledes påhvilede vindmølleparkens operatør, for så vidt som denne var kontrolleret af Irland. Dels kunne Irland ikke påberåbe sig vindmølleparkens operatørs retssikkerhed og berettigede forventning om beskyttelse af erhvervede rettigheder med henblik på at blive fritaget for følgerne af den objektive konstatering af tilsidesættelsen af direktiv 85/337. Domstolen fremhævede i denne henseende, at projekter, for hvilke tilladelsen ikke længere kan gøres til genstand for et direkte søgsmål, ikke blot kan anses for lovligt tilladte i forhold til forpligtelsen til en vurdering af indvirkningen på miljøet.
Henset til overtrædelsens grovhed og varighed, idet der var forløbet mere end 11 år siden dommen af 2008, uden at de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dommen var blevet vedtaget, og henset til Irlands betalingsevne, pålagde Domstolen denne medlemsstat at betale Kommissionen et fast beløb på 5000000 EUR og en tvangsbøde på 15000 EUR pr. dag fra afsigelsen af dommen til datoen for opfyldelse af dommen af 2008.
(
1
) – Dom af 3.7.2008, Kommissionen mod Irland (C-215/06, EU:C:2008:380).
(
2
) – Rådets direktiv 85/337/EØF af 27.6.1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT 1985, L 175, s. 40).