62019TO0480(03)_INF
Rettens kendelse (Tiende Udvidede Afdeling) af 10. juni 2025 –Landesbank Baden-Württemberg mod Afviklingsinstansen (Ex ante-bidrag for 2019)
(Sag T-480/19)
»Den Økonomiske og Monetære Union – bankunion – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber (SRM) – Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – Afviklingsinstansens afgørelse om beregning af ex ante-bidrag for 2019 – begrundelsespligt – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – ligebehandling – proportionalitetsprincippet – Afviklingsinstansens skønsmargen – ulovlighedsindsigelse – Kommissionens skønsmargen – artikel 70, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 – åbenbart, at sagen er retligt ugrundet«
1.
EU-institutioner – udøvelse af beføjelser – Kommissionens beføjelse til at vedtage delegerede retsakter – rækkevidde – komplekse vurderinger og evalueringer – bred skønsmargen – direktiv 2014/59 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber – fastsættelse af kriterierne for justering af ex ante-bidrag – domstolskontrol – grænser
(Art. 290 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, 41. betragtning; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/58)
(jf. præmis 43, 45 og 50)
2.
EU-ret – principper – retssikkerhed – EU-bestemmelser – krav om klarhed og præcision – grænser
(jf. præmis 94-97)
3.
EU-ret – principper – retssikkerhed – EU-bestemmelser – krav om klarhed og forudsigelighed – delegeret forordning 2015/63 om supplerende regler til direktiv 2014/59 for så vidt angår ex ante-bidrag til afviklingsfinansieringsordninger – Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) tillagt en skønsmargen for så vidt angår metoden til beregning af ex ante-bidrag – betingelser – tilstrækkelig tydelig definition af omfanget af og fremgangsmåden for udøvelsen af en sådan beføjelse
(Kommissionens forordning 2015/63, art. 6, stk. 5-7, og art. 7, stk. 4)
(jf. præmis 116-119 og 121)
4.
Ulovlighedsindsigelse – betingelser for antagelse til realitetsbehandling – indsigelse fremsat i en anmodning om tilpasning af de oprindelige påstande – faktiske og retlige forhold kendt på tidspunktet for stævningens indgivelse – ingen ændring af de nævnte forhold i den retsakt, der erstatter eller ændrer den oprindeligt anfægtede retsakt – afvisning
(Rettens procesreglement, art. 86)
(jf. præmis 186, 188, 190, 191, 193, 197 og 199)
5.
Institutionernes retsakter – begrundelse – pligt – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – ikke nødvendigt i denne afgørelse at lade samtlige de forhold, der gør det muligt at kontrollere rigtigheden af bidragsberegningen, fremgå – afvejning af begrundelsespligten og det almindelige princip om beskyttelse af de berørte institutters forretningshemmeligheder – lovligheden af bestemmelserne i forordning 2015/63 om metoden til beregning af ex ante-bidrag til Afviklingsfonden – princippet om iagttagelse af forretningshemmeligheden – Afviklingsinstansens forpligtelse til i en aggregeret og anonymiseret form at offentliggøre og til de pågældende institutter at videregive oplysninger om institutterne med henblik på beregningen af ex ante-bidrag
(Art. 296 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014; Kommissionens forordning 2015/63, art. 4-7 og 9 samt bilag I; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 256-267)
6.
Institutionernes retsakter – begrundelse – pligt – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – begrundelse, der udelukkende er baseret på andre retsakter, såsom mellemkommende afgørelser, der præciserer og supplerer visse aspekter af fastsættelsen af de nævnte bidrag – manglende offentliggørelse af eller meddelelse til institutterne om disse andre retsakter – ulovlighed
(Art. 296, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 369 og 374)
7.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – rækkevidde – afgørelse truffet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) om fastsættelsen af ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – kontradiktionsprincippet – undtagelser – det almindelige princip om beskyttelse af forretningshemmeligheder – afvejning – lovlighed
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 47; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014; Kommissionens forordning 2015/63, art. 4-7 og 9 samt bilag I; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59)
(jf. præmis 382-395)
8.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – årligt loft for det kumulerede beløb for de individuelle bidrag til Afviklingsfonden på 12,5% af det endelige målniveau – anvendelsesområde – anvendelse under den indledende periode
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 70, stk. 2, første og fjerde afsnit)
(jf. præmis 423 og 425)
9.
Økonomisk og monetær politik – økonomisk politik – den fælles afviklingsmekanisme for kreditinstitutter og visse investeringsselskaber – ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond (Afviklingsfonden) – årligt loft for det kumulerede beløb for de individuelle bidrag til Afviklingsfonden på 12,5% af det endelige målniveau – rækkevidde – dette loft ikke overskredet af Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) – bedømmelseskriterier – dynamisk tilgang til det endelige målniveau
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 806/2014, art. 69, stk. 1, og art. 70, stk. 2, første og fjerde afsnit)
(jf. præmis 426)
Konklusion
1)
Den Fælles Afviklingsinstans (Afviklingsinstansen) frifindes.
2)
Landesbank Baden-Württemberg bærer sine egne omkostninger og betaler de af Afviklingsinstansen afholdte omkostninger.
3)
Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.