62022TJ0181_RES
Дело T‑181/22
Pharol, SGPS SA
срещу
Европейска комисия
Решение (шести състав) от 2 октомври 2024 година
„Конкуренция — Картели — Португалски и испански пазари на телекомуникациите — Клауза за неизвършване на конкурентна дейност на иберийския пазар, включена в договора за придобиване от Telefónica на притежавания от Portugal Telecom дял в бразилския мобилен телефонен оператор Vivo — Частична отмяна на първоначалното решение — Решение, с което се променя размерът на наложената глоба — Сила на пресъдено нещо — Неприемане на допълнително изложение на възраженията — Определяне на стойността на продажбите — Изключване на продажбите на услуги, при които страните не са в потенциална конкуренция“
Съдебно производство — Сила на пресъдено нещо — Обхват
(вж. т. 23—29)
Конкуренция — Административното производство — Зачитане на правото на защита — Изложение на възраженията — Частична отмяна на решение, с което се налага глоба — Приемане на решение за изменение на частично отмененото решение без допълнително изложение на възраженията — Допустимост — Условия — Изпращане с писмото с изложение на фактите на уточнения по ново обстоятелство, свързано с метода за определяне на изменения размер на глобата — Допустимост — Задължение да се проведе ново устно изслушване — Липса
(член 27, параграф 1 от Регламент № 1/2003 на Съвета; член 12, параграф 1 от Регламент № 773/2004 на Комисията, точка 111 от Известие 2011/C 308/06 на Комисията)
(вж. т. 33—53)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Определяне на основния размер — Определяне на стойността на продажбите — Продажби, с които нарушението е свързано пряко или косвено — Ограничаване само до действително засегнатите от картела продажби — Липса — Продажби, осъществени на пазар, на който няма конкуренция, дори потенциална, на страните в картела — Изключване на стойността на продажбите — Преценка на наличието на потенциална конкуренция — Критерий — Липса на непреодолими пречки — Тежест на доказване
(член 101 ДФЕС; член 23, параграф 2 от Регламент № 1/2003 на Съвета; точка 13 от Известие 2006/C 210/02 на Комисията)
(вж. т. 69—73, 79—87, 98, 100, 102, 113, 126, 132, 137, 156, 169, 177, 191 и 201)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Съдебен контрол — Правомощие на съда на Съюза за пълен съдебен контрол — Обхват — Определяне на размера на налаганата глоба — Критерии за преценка
(член 101, параграф 1 и член 261 ДФЕС; член 23, параграф 3 и член 31от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 212)
Резюме
С решението си Общият съд отхвърля жалбата за отмяна, подадена от Pharol, SGPS SA срещу решение на Европейската комисия (
1
) за изменение на решение, с което тя налага глоба за нарушение на член 101 ДФЕС на двама телекомуникационни оператори, сред които е и жалбоподателят. По този начин Общият съд внася уточнения относно метода за изчисляване на основния размер на глобата, като потвърждава следвания от Комисията подход, състоящ се в изключване при определянето на стойността на продажбите на продажбите на услуги, за които страните не са в потенциална конкуренция. Общият съд внася и уточнения относно обстоятелствата, при които Комисията трябва да приеме допълнително изложение на възраженията, както и относно силата на пресъдено нещо, с която се ползва предходно решение на Общия съд (
2
), с което той частично отменя първоначалното решение на Комисията (
3
) относно същата антиконкурентна практика.
През юли 2010 г. Portugal Telecom, SGPS SA (впоследствие преименувано на „Pharol, SGPS SA“) и Telefónica, SA подписват споразумение, чийто предмет е придобиването от Telefónica на притежавания от Portugal Telecom дял в бразилския мобилен телефонен оператор Vivo Participações, SA. Съгласно клауза от това споразумение страните се задължават да не участват или да не инвестират, пряко или непряко посредством дъщерно дружество, в какъвто и да било проект в сектора на телекомуникациите, който може да доведе до конкуриране с другата страна на иберийския пазар, за период от време от окончателното сключване на сделката до 31 декември 2011 г. (наричана по-нататък „клаузата“). Тъй като счита, че тази клауза представлява споразумение за неизвършване на конкурентна дейност, което противоречи на член 101 ДФЕС, през 2013 г. Комисията приема решение, с което им налага глоба.
Това решение е частично отменено с две решения на Общия съд от 28 юни 2016 г. (
4
), доколкото размерът на наложените глоби е определен въз основа на възприетата от Комисията стойност на продажбите. Според Общия съд, за да определи стойността на продажбите, Комисията е трябвало да определи услугите, при които между страните не е имало потенциална конкуренция на иберийския пазар, като анализира представените от страните обстоятелства в отговорите им на изложението на възраженията с цел да докажат липсата на такава потенциална конкуренция между тях по отношение на определени услуги през периода на прилагане на клаузата.
Вследствие на тези решения Комисията приема ново решение, в което преизчислява стойността на продажбите и изменя размера на наложената на жалбоподателя глоба. Именно в този контекст жалбоподателят сезира Общия съд с жалба за отмяна на това решение.
Съображения на Общия съд
Първо, жалбоподателят поддържа, че като тълкува клаузата в обжалваното решение в смисъл, че забранява на страните да предприемат подготвителни действия за навлизане на пазара, Комисията нарушила силата на пресъдено нещо, с която се ползва решение Portugal Telecom/Комисия (
5
), доколкото подобно тълкуване на клаузата не било предвидено в решението от 2013 г., нито било обсъждано в рамките на делото, по което е постановено това решение.
В това отношение Общият съд припомня, от една страна, че силата на пресъдено нещо се отнася само до фактическите и правните въпроси, които действително или по необходимост са били разрешени в разглеждания правораздавателен акт, и от друга страна, че силата на пресъдено нещо се отнася както до диспозитива на този правораздавателен акт, така и до мотивите му, които са необходимата основа на неговия диспозитив и поради това са неразривно свързани с него.
В решение Portugal Telecom/Комисия обаче Общият съд не се произнася по въпроса дали клаузата забранява подготвителните действия, тъй като приложното поле на тази клауза е определено не по отношение на вида мерки, които тя забранява, а по отношение на обхванатите от нея услуги. Така не може да се приеме, че като тълкува клаузата като забраняваща тези действия, Комисията е нарушила силата на пресъдено нещо, с която се ползва това съдебно решение.
Второ, като тълкува клаузата като забраняваща подготвителните действия, според жалбоподателя Комисията нарушила по-специално правото му на защита поради неприемането на допълнително изложение на възраженията. Всъщност подобно тълкуване на клаузата разширявало приложното ѝ поле и изменяло решението от 2013 г., като по този начин представлявало ново обстоятелство по отношение на жалбоподателя, по което той трябвало да има възможност да представи становище.
В самото начало Общият съд отбелязва, че допълнително изложение на възраженията е необходимо само ако са направени нови възражения или се измени присъщата същност на разглежданото нарушение. За сметка на това обикновено писмо с изложение на фактите е достатъчно, ако възраженията, които вече са повдигнати срещу въпросните предприятия в първоначалното изложение на възраженията, само се потвърждават от новите доказателства, на които Комисията възнамерява да се позове.
В настоящия случай в рамките на производството, приключило с приемане на решението от 2013 г., Комисията приема изложение на възраженията (наричано по-нататък „изложението на възраженията от 2011 г.“). След частичната отмяна на това решение от Общия съд Комисията не издава допълнително изложение на възраженията, преди да приеме обжалваното решение, а изпраща на въпросните дружества писмо с изложение на фактите. В това отношение, отмяната на акт на Съюза не засяга непременно валидността на подготвителните актове. Валидността на изложението на възраженията от 2011 г. обаче, не се поставя под въпрос от решение Portugal Telecom/Комисия, тъй като с него решението от 2013 г. е отменено само в частта, в която то определя размера на наложената на жалбоподателя глоба въз основа на възприетата от Комисията стойност на продажбите. Следователно това решение допуска да се вземат предвид посочените в изложението на възраженията от 2011 г. обстоятелства относно приложното поле на клаузата, за да се провери зачитането на правото на защита на жалбоподателя.
Общият съд обаче констатира, че тълкуването на клаузата в смисъл, че забранява подготвителните действия, не може да се счита за ново възражение спрямо съобщените в изложението на възраженията от 2011 г., за изменение на същите или за изменение на присъщата същност на нарушението. Всъщност, макар в изложението на възраженията от 2011 г. да не се уточнява, че клаузата забранява подготвителните действия, подобно тълкуване се налага с оглед, от една страна, на продължителността на действие на клаузата, която е твърде кратка, за да позволи действително навлизане на съответните пазари, и от друга страна, на формулировката на клаузата в текста ѝ на английски език.
Освен това, за да преизчисли стойността на продажбите в съответствие с решение Portugal Telecom/Комисия, Комисията тълкува клаузата в смисъл, че забранява подготвителните действия. Определянето на стойността на продажбите обаче не е сред обстоятелствата, по които Комисията е длъжна да изслуша страните, тъй като правото на изслушване не обхваща такова обстоятелство, свързано с метода на определяне на размера на глобата.
Що се отнася до довода на жалбоподателя, че Комисията, че не му е дала възможност да развие доводите си по време на устно изслушване, Общият съд припомня, че правото на устно изслушване съществува едва след издаването от Комисията на изложение на възраженията (
6
). Следователно, след като Комисията не е била длъжна да приеме допълнително изложение на възраженията вместо писмото с изложение на фактите, тя не е била длъжна да проведе устно изслушване преди приемането на обжалваното решение.
Трето, жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е преценила наличието на потенциална конкуренция между страните въз основа на критерия за непреодолимите пречки за навлизане на пазара. Общият съд счита, че Комисията не е допуснала такава грешка.
Всъщност в решение Portugal Telecom/Комисия, с което се отменя решението от 2013 г., Общият съд приема, че продажбите, които не са в пряка или косвена връзка с нарушението, а именно продажбите на услугите, за които страните не са били в потенциална конкуренция, трябва да бъдат изключени от определянето на стойността на продажбите. Общият съд обаче не уточнява какъв е критерият, позволяващ да се прецени наличието на такава конкуренция за целите на изчисляването на глобата, макар да посочва, че за целите на установяването на нарушението критерият, позволяващ да се прецени наличието на такава конкуренция, е критерият за непреодолимите пречки за навлизането на пазара.
В обжалваното решение Комисията приема, че критерият за непреодолимите пречки за навлизане на пазара трябва да се използва и за целите на изчисляването на размера на глобата. Всъщност да се изисква от Комисията, за да определи стойността на продажбите, да надхвърли рамките на проверката на непреодолимите пречки за навлизане на пазара, за да определи дали страните имат реални и конкретни възможности за навлизане на пазара, би означавало за целите на изчисляването на глобата да ѝ се наложи задължение, каквото тя няма за целите на установяването на нарушението, когато разглежданото нарушение има антиконкурентна цел.
Поради това Общият съд отхвърля последното основание.
(
1
)	Решение C(2022) 324 final на Комисията от 25 януари 2022 година за изменение на Решение C(2013) 306 final от 23 януари 2013 г. относно производство по член 101 ДФЕС (дело AT.39839 — Telefónica/Portugal Telecom) (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
(
2
)	Решение от 28 юни 2016 г., Portugal Telecom/Комисия (T‑208/13, EU:T:2016:368). Това решение не е обжалвано.
(
3
)	Решение C(2013) 306 final на Комисията от 23 януари 2013 година относно производство по член 101 ДФЕС (дело AT.39839 — Telefónica/Portugal Telecom) (наричано по-нататък „решението от 2013 г.“).
(
4
)	Решения от 28 юни 2016 г., Portugal Telecom/Комисия (T‑208/13, EU:T:2016:368) и от 28 юни 2016 г., Telefónica/Комисия (T‑216/13, EU:T:2016:369). Последното решение е обжалвано като жалбата е отхвърлена от Съда с решение от 13 декември 2017 г., Telefónica/Комисия (C‑487/16 P, непубликувано, EU:C:2017:961).
(
5
)	Вж. бележка под линия 2.
(
6
)	Член 12 от Регламент (ЕО) № 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове [101] и [102 ДФЕС] (ОВ L 123, 2004 г., стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).