JJuuddiikkaattuurraa  NNeejjvvyyššššííhhoo  ssoouudduu
Spisová zna čka: 20 Cdo 3811/2018 
Typ 
rozhodnutí:
USNESENÍ 
Kategorie 
rozhodnutí:
C   
Aplikovaná 
norma:
čl. 34 Na řízení () č. 44/2001 
§ 35 předpisu č. 44/2001Sb. 
Heslo: Doru čování 
Vykonatelnost rozhodnutí  
ECLI: ECLI:CZ:NS:2019:20.CDO.3811.2018.1 
Právní v ěta:
Skutečnost, že soudu v zemi výkonu nepřísluší zpochybňovat 
vykonatelnost podkladového rozhodnutí soudu jiného státu EU , 
nelze vyložit tak, že by český soud měl ignorovat případný fakt, že 
písemnosti podle čl. 34 odst. 2 nařízení Brusel I nebyly povinnému z 
exekučního titulu vůbec doručovány. Jde o to, že český soud není 
oprávněn přezkoumávat samotnou proceduru doručení, 
jestliže 
proběhla.
Datum 
rozhodnutí:
27.02.2019 
Poznámka: publikováno Soudní rozhledy 4/2019 
2
3
20 Cdo 3811/2018-96 
USNESENÍ 
Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátu složeném z 
předsedy senátu JUDr. Karla Svobody, Ph.D., a soudc ů JUDr. 
Miroslavy Jirmanové, Ph.D., a  JUDr. Zby ňka Poledny v exeku ční 
věci oprávn ěných a) G. L. , narozeného XY, a b) M. M. L. L. , 
narozené XY, ob ěma bytem XY, ob ěma zastoupených Mgr. Alenou 
Straubovou, advokátkou se sídlem v Brn ě, Smetanova č. 346/8, 
proti povinným 1) H. V. N., narozenému XY, bytem XY, a 2) M. 
V. N. – S. , narozené XY, bytem XY, zastoupené Mgr. Markem 
Vojá čkem, advokátem se sídlem v Praze 1, Na Florenci č. 
2116/15, o prohlášení vykonatelnosti cizozemského r ozhodnutí, 
vedené u Okresního soudu ve Zlín ě pod sp. zn. 29 EXE 150/2017, 
o dovolání povinné 2) proti usnesení Krajského soudu v Brn ě ze 
dne 1. června 2018, č. j. 20 Co 288/2017-72, takto:
Usnesení Krajského soudu v Brn ě ze dne 1. června 2018, č. 
j. 20 Co 288/2017-72, se zrušuje a v ěc se vrací  Krajskému 
soudu v Brn ě k dalšímu řízení. 
O d ů v o d n ě n í :
Krajský soud v Brn ě v záhlaví ozna čeným rozhodnutím k 
odvolání povinné 2) potvrdil usnesení Okresního soudu ve Zlín ě 
ze dne 13. 4. 2017, č. j. 29 EXE 150/2017-24, kterým soud 
prvního stupn ě prohlásil za vykonatelný na území České 
republiky rozsudek soudu Amsterdam (Rechtbank Amste rdam), 
Nizozemské království, č. j. C/13/551683/HA ZA 13-1561, ze dne 
30. 4. 2014 (dále též jen „exeku ční titul“). Odvolací soud 
dovodil, že p ři rozhodování o odvolání proti rozhodnutí o 
návrhu na prohlášení vykonatelnosti cizího rozhodnu tí nesmí 
být cizí rozhodnutí p řezkoumáváno po v ěcné stránce, k d ůvod ům 
odep ření uznání p řitom pat ří pouze rozpor rozhodnutí s 
ve řejným po řádkem, vady řízení ve stát ě vydání rozhodnutí, res 
iudicata a p řekážky podobné a nedostatek mezinárodní 
pravomoci. Z toho dovodil, že je-li cizí rozhodnutí  
vykonatelné v zemi p ůvodu a byly-li spln ěny formální 
náležitosti podle čl. 41 Na řízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 
22. 12. 2000 o p říslušnosti a uznávání a výkonu soudních 
rozhodnutí v ob čanských a obchodních v ěcech (dále též jen 
„na řízení Brusel I“), je t řeba prohlásit toto rozhodnutí za 
vykonatelné na území České republiky. Vzhledem k tomu, že o 
vykonatelnosti exeku čního titulu sv ědčí p řiložené osv ědčení o 
vykonatelnosti a byly spln ěny formální náležitosti podle č. 41 
na řízení Brusel I, je t řeba prohlásit toto rozhodnutí za 
vykonatelné, aniž by se soud zabýval, zda byl exeku ční titul 
povinné 2) v nalézacím řízení skute čně doru čen; p řípadné 
nápravy této vady (a tedy zpochybn ění vykonatelnosti
exeku čního titulu ) se povinná  2) může domáhat u soudu , který  
exeku ční titul vydal, a to prost řednictvím řádných či 
mimo řádných opravných prost ředk ů. 
Proti usnesení odvolacího soudu podala povinná 2) 
dovolání. Namítá, že řízení p řed nalézacím soudem, který vydal 
exeku ční titul, trpí vadami, zejména že jí nebyla řádn ě 
doru čena žaloba, p ředvolání k jednání ani samotný exeku ční 
titul a že v nalézacím řízení za povinnou 2) jednal advokát 
povinného 1) bez p ředchozího zmocn ění povinné 2); povinná 2) 
tedy nebyla ú činn ě zastoupena a bylo jednáno v její 
nep řítomnosti. Z t ěchto d ůvod ů nem ěla povinná 2) možnost 
bránit svá práva a uplatnit proti vydanému exeku čnímu titulu v 
nalézacím řízení opravné prost ředky. Odvolací soud se p ři svém 
rozhodování v rozporu se čl. 34 a 35 na řízení Brusel I 
nezabýval skute čností, že povinné 2) nebylo umožn ěno jednat 
před soudem [v d ůsledku nedoru čování procesních úkon ů a 
neú činného zastoupení povinné 2)] a pominul, že exeku ční titul 
nelze pro rozpor s ve řejným po řádkem podle čl. 34 odst. 1 a 2 
na řízení Brusel I vykonat. Povinná 2) navrhla, aby dov olací 
soud usnesení odvolacího soudu zrušil a v ěc mu vrátil k 
dalšímu řízení. Povinná 2) sou časn ě v dovolání navrhla odklad 
vykonatelnosti usnesení odvolacího soudu. 
Oprávn ění 1) a  2) se ve svém vyjád ření ztotožnili s 
rozhodnutím odvolacího soudu a uvedli, že odvolací soud 
správn ě uvedl, že zamítnout nebo zrušit prohlášení 
vykonatelnosti cizího rozhodnutí lze pouze z d ůvod ů taxativn ě 
uvedených v čl. 34 a 35 na řízení Brusel I, avšak žádný z 
těchto d ůvod ů není v projednávané v ěci dán, nebo ť povinná byla 
v řízení p řed nalézacím soudem řádn ě zastoupena, nebo ť v 
souladu s nizozemským právem prost řednictvím svého manžela 
zmocnila advokáta k zastupování v řízení p řed nalézacím 
soudem, bylo jí řádn ě doru čováno a m ěla možnost pln ě hájit svá 
práva. M ěla-li povinná 2) zato, že exeku ční titul je v ěcn ě 
nesprávný, měla a mohla se domáhat zrušení tohoto rozhodnutí v 
Nizozemsku v souladu s nizozemskými právními p ředpisy, toto 
však neu činila. Oprávn ění 1) a 2) navrhli, aby dovolací soud 
dovolání povinné 2) zamítl. 
Nejvyšší soud České republiky jako soud dovolací (§ 10a 
ob čanského soudního řádu) v ěc projednal podle zákona č. 
99/1963 Sb., ob čanský soudní řád, ve zn ění ú činném od 30. 9. 
2017 (srov. Čl. II bod 2 zákona č. 296/2017 Sb., kterým se 
mění zákon č. 99/1963 Sb., ob čanský soudní řád, ve zn ění 
pozd ějších p ředpis ů, zákon č. 292/2013 Sb., o zvláštních 
řízeních soudních, ve zn ění pozd ějších p ředpis ů, a n ěkteré 
další zákony) – dále jen „o. s. ř.“. Po zjišt ění, že dovolání 
proti pravomocnému usnesení odvolacího soudu bylo p odáno 
oprávn ěnou osobou (ú častníkem řízení) ve lh ůtě uvedené v 
ustanovení § 240 odst. 1 o. s. ř., a že jde o rozhodnutí, 
proti kterému je dovolání p řípustné podle § 237 o. s. ř., 
nebo ť napadené usnesení závisí na vy řešení otázky procesního 
práva (zkoumání p ředpoklad ů pro aplikaci ustanovení čl. 34 
odst. 2 na řízení Brusel I), při jejímž řešení se odvolací soud
odchýlil od ustálené rozhodovací praxe dovolacího s oudu , 
přezkoumal napadené usnesení ve smyslu ustanovení § 2 42 o. s. 
ř. bez na řízení jednání (§ 243a odst. 1 v ěta první o. s. ř.) a 
dosp ěl k záv ěru, že dovolání povinné 2) je opodstatn ěné.
Dle čl. 41 na řízení Brusel I je rozhodnutí vykonatelné, 
jakmile jsou spln ěny formální náležitosti uvedené v článku 53, 
aniž by bylo p řezkoumáváno podle článk ů 34 a 35. Strana, v ůči 
níž je výkon navrhován, není v této části řízení oprávn ěna 
činit k návrhu jakákoli podání.
Dle čl. 53 na řízení Brusel I strana, která žádá o uznání 
rozhodnutí nebo o prohlášení vykonatelnosti, musí p ředložit 
jedno vyhotovení rozhodnutí, které spl ňuje podmínky nezbytné 
pro uznání jeho pravosti (bod 1.). Strana, která po dává návrh 
na prohlášení vykonatelnosti, musí rovn ěž p ředložit osv ědčení 
podle článku 54, aniž je dot čen článek 55 (bod 2.). 
Dle čl. 54 na řízení Brusel I soud nebo p říslušný orgán 
členského státu, ve kterém bylo rozhodnutí vydáno, v ydá na 
žádost kterékoli dot čené strany osv ědčení za použití 
standardního formulá ře uvedeného v p říloze V tohoto na řízení.
Dle čl. 43 bodu 1. na řízení Brusel I proti rozhodnutí o 
návrhu na prohlášení vykonatelnosti m ůže kterákoli strana 
podat opravný prost ředek.
Dle čl. 45 na řízení Brusel I soud, u n ěhož byl opravný 
prost ředek podle článku 43 nebo článku 44 podán, zamítne nebo 
zruší prohlášení vykonatelnosti rozhodnutí pouze na  základ ě 
důvod ů uvedených v článcích 34 a 35. Soud vydá neprodlen ě 
rozhodnutí (bod 1.). Cizí rozhodnutí nesmí být v žá dném 
případ ě p řezkoumáváno ve v ěci samé (bod 2.). 
Dle čl. 34 na řízení Brusel I se rozhodnutí neuzná, je-li 
takové uznání zjevn ě v rozporu s ve řejným po řádkem členského 
státu, v n ěmž se o uznání žádá (bod 1.); jestliže žalovanému, 
v jehož nep řítomnosti bylo rozhodnutí vydáno, nebyl doru čen 
návrh na zahájení řízení nebo jiná rovnocenná písemnost v 
dostate čném časovém p ředstihu a takovým zp ůsobem, který mu 
umož ňuje p řípravu na jednání p řed soudem, ledaže žalovaný 
nevyužil žádný opravný prost ředek proti rozhodnutí, i když k 
tomu m ěl možnost (bod 2.); je-li neslu čitelné s rozhodnutím 
vydaným v řízení mezi týmiž stranami v členském stát ě, v n ěmž 
se o uznání žádá (bod 3.); je-li neslu čitelné s d řív ějším 
rozhodnutím, které bylo vydáno v jiném členském stát ě nebo ve 
třetí zemi v řízení mezi týmiž stranami a pro tentýž nárok, 
pokud toto d řív ější rozhodnutí spl ňuje podmínky nezbytné pro 
uznání v členském stát ě, v n ěmž se o uznání žádá (bod 4.). 
Dle čl. 36 na řízení Brusel I cizí rozhodnutí nesmí být v 
žádném p řípad ě p řezkoumáváno ve v ěci samé.
Nejvyšší soud již ve svém usnesení ze dne 10. 7. 20 18, 
sp. zn. 20 Cdo 5769/2017, dosp ěl k záv ěru, že v ěcnou 
správností exeku čního titulu, kterou se odvolací soud nem ůže 
zabývat ( čl. 36, čl. 45 odst. 2 na řízení Brusel I) se rozumí 
správnost a úplnost skutkových zjišt ění, o která se exeku ční
titul opírá , jakož i správnost a úplnost právního posouzení  
zjišt ěného skutku a jejich promítnutí do výroku exeku čního 
titulu. P řezkum existence p řípadných procedurálních 
nedostatk ů, k nimž m ělo dojít p řed vydáním exeku čního titulu 
ve smyslu čl. 34 odst. 2 a čl. 35 odst. 1 na řízení Brusel I, 
tedy nelze ztotožnit s p řezkumem v ěcné správnosti exeku čního 
titulu (viz nap ř. usnesení Nejvyššího soudu ze dne 26. 10. 
2011, sp. zn. 20 Cdo 665/2010, ze dne 30. 8. 2012, sp. zn. 20 
Cdo 3785/2010, nebo ze dne 13. 12. 2016, sp. zn. 20  Cdo 
5010/2015).  Skute čnost, že soudu v zemi výkonu nep řísluší 
zpochyb ňovat vykonatelnost podkladového rozhodnutí, nelze 
vyložit tak, že by český soud m ěl ignorovat p řípadný fakt, že 
písemnosti podle čl. 34 odst. 2 na řízení Brusel I nebyly 
povinnému z exeku čního titulu v ůbec doru čovány. Jde o to, že 
český soud není oprávn ěn p řezkoumávat samotnou proceduru 
doru čení, jestliže prob ěhla. 
V projednávané v ěci je namítaným procedurálním 
nedostatkem, ke kterému m ělo dojít p ři vydání exeku čního 
titulu, že povinné nebyl doru čen návrh na zahájení řízení, 
předvolání k jednání ani vydaný exeku ční titul. Jestliže tedy 
odvolací soud uzav řel, že nebyl oprávn ěn p řezkoumávat, zda 
skute čně byl exeku ční titul, který má být prohlášený za 
vykonatelný, dovolatelce doru čen (t řeba i prost řednictvím 
jejího zástupce, byl-li řádn ě ustanoven) a že pro prohlášení 
jeho vykonatelnosti je rozhodná pouze skute čnost, že je 
exeku ční titul opat řen doložkou vykonatelnosti, není jeho 
právní záv ěr správný. Namítala-li povinná 2), že její 
zastoupení nebylo ú činné a nebylo jí v nalézacím řízení řádn ě 
doru čováno, byl odvolací soud na základ ě této námitky povinen 
zjiš ťovat, zda bylo opravdu jednáno v nep řítomnosti povinné 2) 
a tedy zda v této souvislosti není dán d ůvod pro aplikaci čl. 
34 odst. 2 na řízení Brusel I a zabývání se otázkou, zda se [za 
předpokladu, že povinná 2) nebyla řádn ě zastoupena a bylo tedy 
jednáno v její nep řítomnosti] ve vztahu k ní (p řípadn ě k 
jejímu řádn ě ustanovenému zástupci) uskute čnila procedura 
doru čení a není tak dán d ůvod pro neuznání rozhodnutí. 
Odvolací soud sice uzav řel, že povinná 2) byla v nalézacím 
řízení zastoupena, ale nep řikládal tomu právní význam ve 
smyslu zkoumání, zda toto zastoupení bylo skute čně platné a 
účinné pro ú čely aplikace čl. 34 odst. 2 na řízení Brusel I. 
Skute čnost, kterou odvolací soud zd ůraznil, že soud není 
oprávn ěn p řezkoumávat samotnou proceduru doru čení, jestliže 
prob ěhla, je t řeba s ohledem na shora uvedené t řeba chápat 
tak, že odvolací soud se p ři svém zjiš ťování omezí na to, zda 
exeku ční titul (a p řípadn ě i návrh na zahájení řízení p ři 
spln ění p ředpoklad ů podle čl. 34 odst. 2 na řízení Brusel I) 
byl jeho p ůvodcem skute čně doru čován dovolatelce nebo osob ě, 
která byla oprávn ěna písemnost za ni p řevzít, aniž by dále 
zkoumal, zda procedura doru čení t ěmto osobám oprávn ěným k 
převzetí exeku čního titulu prob ěhla řádn ě. 
Z uvedeného vyplývá, že usnesení odvolacího soudu n ení 
správné; vzhledem k tomu, že nejsou dány podmínky p ro 
zastavení dovolacího řízení, pro odmítnutí dovolání, pro
zamítnutí dovolání nebo pro zm ěnu usnesení odvolacího soudu , 
Nejvyšší soud napadené usnesení podle ustanovení § 243e odst. 
1 o. s. ř. zrušil a v ěc mu vrátil (Krajskému soudu v Brn ě) k 
dalšímu řízení (§ 243e odst. 2 věta první o. s. ř.).  
Dovolatelka v dovolání navrhuje odklad vykonatelnos ti 
dovoláním napadaného usnesení odvolacího soudu. Úst avní soud 
ve svém nálezu ze dne 23. 8. 2017, sp. zn. III. ÚS 3425/16, 
dosp ěl k záv ěru, že lze akceptovat takový postup, kdy o návrhu 
na odklad vykonatelnosti Nejvyšší soud rozhodne spo lu s 
dovoláním, aniž by se zabýval d ůvody, pro které je jeho vydání 
navrhováno, to však za p ředpokladu, že se tak stane ve lh ůtě 
přim ěř ené pro samotné rozhodnutí o návrhu na odložení výk onu 
rozhodnutí. Stejn ě tak nelze nic namítat proti tomu, kdy 
Nejvyšší soud ve stejné lh ůtě projedná dovolání meritorn ě. 
Vzhledem k tomu, že dovolací soud o dovolání povinn é 2) 
rozhodl neprodlen ě (tedy v Ústavním soudem zd ůrazn ěné 
přim ěř ené lh ůtě), nezabýval se návrhem povinné 2) na odklad 
vykonatelnosti dovoláním napadeného usnesení odvola cího soudu, 
protože z d ůvodu zrušení dovoláním napadeného rozhodnutí 
pozbývá dovoláním napadené rozhodnutí veškerých vla stností 
existujícího rozhodnutí, v četn ě vykonatelnosti. Výrok o návrhu 
na odklad vykonatelnosti je totiž ve vztahu k výrok u, jímž se 
dovolací řízení kon čí odmítnutím nebo zamítnutím dovolání, 
výrokem akcesorickým (srov. s usnesením Nejvyššího soudu ze 
dne 3. 10. 2017, sp. zn. 20 Cdo 4907/2017). 
Právní názor vyslovený v tomto usnesení je závazný (§ 
243g odst. 1 část v ěty první za st ředníkem o. s. ř.). O 
náhrad ě náklad ů řízení v četn ě dovolacího řízení soud rozhodne 
v novém rozhodnutí o v ěci (§ 243g odst. 1 v ěta druhá o. s. 
ř.). 
Pou čení: Proti tomuto usnesení není p řípustný opravný 
prost ředek.
V Brn ě dne 27. 2. 2019 
  JUDr. Karel Svoboda, 
Ph.D.
předseda senátu