62022CO0607
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (osmého senátu)
10. března 2023 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Letecká doprava – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů – Článek 2 – Pojem ‚provozující letecký dopravce‘ – Let rezervovaný u provozovatele souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy – Údajně neexistující let“
Ve věci C‑607/22,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Landgericht Düsseldorf (Zemský soud v Düsseldorfu, Německo) ze dne 22. července 2022, došlým Soudnímu dvoru dne 20. září 2022, v řízení
Eurowings GmbH
proti
Flightright GmbH,
SOUDNÍ DVŮR (osmý senát),
ve složení M. Safjan (zpravodaj), předseda senátu, N. Piçarra a N. Jääskinen, soudci,
generální advokátka: L. Medina,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora,
vydává toto
Usnesení
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností Eurowings GmbH, leteckým dopravcem, a společností Flighright GmbH, na kterou cestující v letecké dopravě převedli případná práva na náhradu škody těchto cestujících, který se týká náhrady škody, kterou požaduje Flightright za údajné zrušení letu, který si tito cestující rezervovali.
Právní rámec
3
Článek 2 nařízení č. 261/2004, nadepsaný „Definice“, stanoví:
„Pro účely tohoto nařízení se:
[…]
b)
‚provozujícím leteckým dopravcem‘ rozumí letecký dopravce, který provádí nebo zamýšlí provést let podle smlouvy s cestujícím nebo v zastoupení jiné právnické nebo fyzické osoby, která uzavřela smlouvu s tímto cestujícím;
[…]“
4
Článek 5 tohoto nařízení, nadepsaný „Zrušení“, stanoví v odstavcích 1 a 4:
„1.   ‚V případě zrušení letu:
[…]
c)
mají dotčení cestující v souladu s článkem 7 právo na náhradu škody od provozujícího leteckého dopravce, ledaže
i)
jsou o zrušení informováni alespoň dva týdny před plánovaným časem odletu, nebo
ii)
jsou o zrušení informováni ve lhůtě od dvou týdnů do sedmi dnů před plánovaným časem odletu a je jim nabídnuto přesměrování, které jim umožní odletět nejdříve dvě hodiny před plánovaným časem odletu a dosáhnout jejich cílového místa určení méně než čtyři hodiny po plánovaném čase příletu, nebo
iii)
jsou o zrušení informováni ve lhůtě kratší sedmi dnů před plánovaným časem odletu a je jim nabídnuto přesměrování jejich letu, které jim umožní odletět nejdříve jednu hodinu před plánovaným časem odletu a dosáhnout jejich cílového místa určení méně než dvě hodiny po plánovaném čase příletu.‘
[…]
4.   Důkazní břemeno týkající se otázek, zda a kdy byl cestující informován o zrušení letu, spočívá na provozujícím leteckém dopravci.“
5
Článek 7 uvedeného nařízení, nadepsaný „Právo na náhradu škody“, ve svém odstavci 1 stanoví:
„Odkazuje-li se na tento článek, obdrží cestující náhradu ve výši:
[…]
b)
400 eur u všech letů ve Společenství delších než 1500 kilometrů a u všech ostatních letů o délce od 1500 kilometrů do 3500 kilometrů;
[…]“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
6
Společnost Flightright, na kterou cestující převedli svá případná práva na náhradu škody, požaduje po společnosti Eurowings náhradu škody v celkové výši 1600 eur podle čl. 5 odst. 1 písm. c) a čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 261/2004.
7
Tito cestující si u provozovatele souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy rezervovali souborné služby pro cestu zahrnující leteckou dopravu na Mallorku (Španělsko). Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že podle cestovních dokladů, které tento provozovatel souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy vydal, měli být uvedení cestující přepraveni dne 14. července 2018 letem s číslem EW6850, který údajně provozovala Eurowings, s plánovaným odletem v 19.45 hodin z Palmy de Mallorca (Španělsko) a plánovaným příletem ve 22.15 hodin v Hannoveru (Německo). Společnost Eurowings však tento let neuskutečnila, takže tito cestující přicestovali do Hannoveru v 02:22 hodin dne 15. července 2018 přesměrovaným letem s číslem letu DE1529.
8
Společnost Eurowings tvrdí, že let s číslem EW6850 z Palmy de Mallorca do Hannoveru na 14. července 2018 nikdy neplánovala. Vzhledem k tomu, že takový let nikdy neexistoval, nemůže být kvalifikována jako „provozující letecký dopravce“ ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004.
9
Společnost Flightright podala žalobu k Amtsgericht Düsseldorf (okresní soud v Düsseldorfu, Německo), kterou se domáhala zaplacení náhrady škody stanovené tímto nařízením. Tento soud této žalobě vyhověl s odůvodněním, že dotčení cestující mají potvrzenou rezervaci ve smyslu tohoto nařízení na let s číslem EW6850 z Palmy de Mallorca do Hannoveru. Měl za to, že obecné tvrzení společnosti Eurowings, že let dotčený ve věci v původním řízení nikdy neexistoval, nesplňuje požadavek prokázat, proč je v potvrzení rezervace uveden konkrétní let a číslo letu.
10
Vzhledem k tomu, že společnost Eurowings podala proti rozsudku Amtsgericht Düsseldorf (okresní soud v Düsseldorfu) odvolání k předkládajícímu soudu, Landgericht Düsseldorf (zemský soud v Düsseldorfu, Německo), tento soud si klade otázku, zda může být letecký dopravce kvalifikován jako „provozující letecký dopravce“ ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004, ačkoli let rezervovaný prostřednictvím provozovatele souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy nebyl podle tohoto leteckého dopravce nikdy naplánován.
11
Za těchto podmínek se Landgericht Düsseldorf (zemský soud v Düsseldorfu) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 2 písm. b) nařízení [č. 261/2004] vykládán v tom smyslu, že letecký dopravce může být kvalifikován jako ‚provozující letecký dopravce‘ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud cestující uzavřel s provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy smlouvu na konkrétní let tohoto leteckého dopravce, aniž uvedený letecký dopravce kdy plánoval let s tímto číslem na tento den, to znamená, pokud takový let nikdy neexistoval?“
K předběžné otázce
12
Podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora platí, že pokud lze odpověď na položenou předběžnou otázku jasně vyvodit z judikatury nebo pokud o odpovědi na položenou předběžnou otázku nelze rozumně pochybovat, může Soudní dvůr kdykoli na návrh soudce zpravodaje a po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout usnesením s odůvodněním.
13
Toto ustanovení je třeba použít v projednávané věci.
14
Podstatou předběžné otázky předkládajícího soudu je, zda čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že letecký dopravce může být kvalifikován jako „provozující letecký dopravce“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud cestující uzavřel s provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy smlouvu na konkrétní let s číslem letu a datem, který měl uskutečnit tento letecký dopravce, aniž tento letecký dopravce kdy plánoval let s tímto číslem a na tento den.
15
V tomto ohledu je třeba uvést, že podle čl. 2 písm. b) tohoto nařízení je třeba pojem „provozující letecký dopravce“ chápat tak, že označuje „leteck[ého] dopravce, který provádí nebo zamýšlí provést let podle smlouvy s cestujícím nebo v zastoupení jiné právnické nebo fyzické osoby, která uzavřela smlouvu s tímto cestujícím“.
16
Tato definice tedy stanoví dvě kumulativní podmínky, aby mohl být letecký dopravce kvalifikován jako „provozující letecký dopravce“, a to uskutečnění příslušného letu a existenci smlouvy uzavřené s cestujícím (rozsudek ze dne 4. července 2018, Wirth a další, C‑532/17, EU:C:2018:527, bod 18).
17
První podmínka zdůrazňuje pojem „let“, který představuje její ústřední prvek. Soudní dvůr již rozhodl, že tento pojem musí být chápán jako „operace letecké dopravy, která tak určitým způsobem představuje ‚jednotku‘ této dopravy uskutečňovanou leteckým dopravcem, který určuje její letový řád“ (rozsudek ze dne 4. července 2018, Wirth a další, C‑532/17, EU:C:2018:527, bod 19, jakož i citovaná judikatura).
18
Z toho vyplývá, že za provozujícího leteckého dopravce musí být považován dopravce, který v rámci své činnosti přepravy cestujících přijme rozhodnutí o uskutečnění konkrétního letu, včetně stanovení jeho letového řádu, a tím vytvoří pro zájemce nabídku letecké dopravy. Přijetí takového rozhodnutí totiž znamená, že tento dopravce na sebe bere odpovědnost za uskutečnění uvedeného letu, včetně mimo jiné jeho případného zrušení nebo významného zpoždění na příletu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. července 2018, Wirth a další, C‑532/17, EU:C:2018:527, point 20).
19
Pokud letecký dopravce nepřijme takové rozhodnutí o uskutečnění konkrétního letu a neučiní nabídku letecké dopravy, nelze mít za to, že tento letecký dopravce měl v úmyslu uskutečnit takový let ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004, takže nemůže být kvalifikován jako „provozující letecký dopravce“ ve smyslu tohoto ustanovení.
20
Tuto situaci je však třeba odlišit od situace, kdy letecký dopravce učiní nabídku, kterou však následně změní, což případně vede ke zpoždění nebo zrušení letu.
21
V posledně uvedené situaci totiž Soudní dvůr již rozhodl, že v případě leteckého dopravce, který učinil nabídku letecké dopravy, která odpovídá nabídce uvedené provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy v rámci jeho vztahu s cestujícím, i když změny ve vztahu k této nabídce mohou nastat, je třeba mít za to, že má v úmyslu uskutečnit let ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004, takže jej lze kvalifikovat jako „provozující letecký dopravce“ ve smyslu tohoto ustanovení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 21. prosince 2021, Azurair a další, C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 et C‑270/20, EU:C:2021:1038, body 59 a 62).
22
Předkládajícímu soudu, který je jediný příslušný k posouzení skutkových okolností projednávané věci, přísluší ověřit, zda společnost Eurowings s ohledem na úvahy uvedené v bodech 18 až 21 tohoto usnesení neučinila žádnou nabídku letecké dopravy nebo učinila nabídku, kterou případně následně změnila.
23
Je třeba dodat, že v případě, že letecký dopravce není „provozujícím leteckým dopravcem“ ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004, takže není povinen zaplatit náhradu škody podle tohoto nařízení, cestující tím neztrácí právo podat žalobu podle vnitrostátního práva proti svému smluvnímu partnerovi, v tomto případě provozovateli souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy, aby se domáhal náhrady škody, kterou utrpěl v důsledku jednání tohoto provozovatele.
24
S ohledem na výše uvedené je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že čl. 2 písm. b) nařízení č. 261/2004 musí být vykládán v tom smyslu, že letecký dopravce nemůže být kvalifikován jako „provozující letecký dopravce“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud cestující uzavřel s provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy smlouvu na konkrétní let s číslem letu a datem, který měl uskutečnit tento letecký dopravce, aniž tento dopravce kdy plánoval let s tímto číslem a na tento den, ale může být považován za „provozujícího leteckého dopravce“ ve smyslu uvedeného ustanovení, pokud učinil nabídku, kterou případně následně změnil.
K nákladům řízení
25
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:
Článek 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91
musí být vykládán v tom smyslu, že
letecký dopravce nemůže být kvalifikován jako „provozující letecký dopravce“ ve smyslu tohoto ustanovení, pokud cestující uzavřel s provozovatelem souborných služeb pro cesty, pobyty a zájezdy smlouvu na konkrétní let s číslem letu a datem, který měl uskutečnit tento letecký dopravce, aniž tento dopravce kdy plánoval let s tímto číslem a na tento den, ale může být považován za „provozujícího leteckého dopravce“ ve smyslu uvedeného ustanovení, pokud učinil nabídku, kterou případně následně změnil.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.