62021TJ0617_RES
Věc T‑617/21
B&Bartoni spol. s r.o.
v.
Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
Rozsudek Tribunálu (třetího rozšířeného senátu) ze dne 22. března 2023
„(Průmyslový) vzor Společenství – Řízení o prohlášení neplatnosti – Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující elektrodu, která se vkládá do hořáku – Důvod neplatnosti – Článek 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 6/2002 – Součást složeného výrobku“
(Průmyslové) vzory Společenství – Podmínky ochrany – (Průmyslový) vzor, který je součástí složeného výrobku – Pojem – Kritéria pro posouzení – Spotřební povaha součásti – Rozebrání a opětovné sestavení složeného výrobku při nahrazení součásti – Úplnost složeného výrobku – Zaměnitelnost součásti
(Nařízení Rady č. 6/2002, čl. 4 odst. 2)
(viz body 26, 35, 36, 45–47, 55, 56, 69)
(Průmyslové) vzory Společenství – Rozhodnutí Úřadu – Legalita – Přezkum unijním soudem – Kritéria
(Nařízení Rady č. 6/2002)
(viz bod 38)
(Průmyslové) vzory Společenství – Důvody neplatnosti – (Průmyslový) vzor, který je součástí složeného výrobku – Vyobrazení elektrody, která se vkládá do hořáku
(Nařízení Rady č. 6/2002, čl. 4 odst. 2 a čl. 25 odst. 1)
(viz body 39, 49, 62, 70, 78)
Shrnutí
Společnost Hypertherm, Inc., je majitelkou (průmyslového) vzoru Společenství představujícího elektrodu, která se vkládá do hořáku, jenž je součástí plazmového systému pro řezání. Společnost B&Bartoni spol. s r.o. podala u Evropského úřadu pro duševní vlastnictví (EUIPO) návrh na prohlášení neplatnosti tohoto (průmyslového) vzoru z důvodu, že nesplňuje podmínky pro ochranu (průmyslového) vzoru Společenství, neboť elektroda není při obvyklém používání hořáku viditelná (
1
). Zrušovací oddělení tomuto návrhu nejprve vyhovělo, ale následně jej zamítl odvolací senát, který měl za to, že výrobek vyobrazený ve zpochybněném (průmyslovém) vzoru, a sice dotčenou elektrodu, nelze považovat za součást složeného výrobku.
Tribunál, zasedající ve velkém senátu, podal výklad pojmu „součást složeného výrobku“ ve smyslu čl. 4 odst. 2 nařízení č. 6/2002. Tribunál se poprvé vyjádřil k otázce, zda spotřební materiál, jako je v projednávané věci elektroda, může být součástí složeného výrobku.
Závěry Tribunálu
Na úvod Tribunál uvedl, že otázka, zda výrobek odpovídá pojmu „součást složeného výrobku“, musí být posuzována případ od případu v závislosti na souboru relevantních nepřímých důkazů. Proto zkoumal za účelem posouzení, zda dotčená elektroda představuje součást složeného výrobku, relevanci čtyř nepřímých důkazů, které odvolací senát zohlednil v napadeném rozhodnutí.
Zaprvé měl Tribunál za to, že spotřební povaha elektrody je relevantním nepřímým důkazem pro účely posouzení, zda je elektroda součástí složeného výrobku. Konkrétně, vzhledem k tomu, že pojem „součást složeného výrobku“ není v nařízení č. 6/2002 definován, jsou typické vlastnosti spotřebního materiálu, jako je neexistence pevného a trvalého spojení se složeným výrobkem, jakož i pravidelný nákup a nahrazování elektrody z důvodu její krátké životnosti, relevantními nepřímými důkazy pro identifikaci toho, co je součástí složeného výrobku. Tribunál v tomto ohledu připomněl, že součásti složeného výrobku jsou součástky určené k sestavení průmyslově nebo řemeslně vyrobeného předmětu, které mohou být nahrazeny, takže takový výrobek může být rozebírán a opět sestavován. Dotčená elektroda je přitom jakožto spotřební materiál pro hořák navržena tak, aby ji konečný uživatel mohl k hořáku snadno připojit, spotřebovat nebo relativně rychle použít a snadno nahradit, aniž tento úkon vyžaduje rozebrání a opětovné sestavení takového výrobku. Mimoto konečný uživatel, který elektrodu pravidelně nakupuje a nahrazuje, je schopen vnímat a posoudit její vlastnosti bez ohledu na tom, zda je elektroda po instalaci do hořáku viditelná.
Tribunál měl zadruhé za to, že otázka, zda nahrazení výrobku vyžaduje rozebrání a opětovné sestavení složeného výrobku, je také relevantním faktorem, který je třeba vzít v úvahu pro účely určení, zda je takový výrobek součástí tohoto výrobku. Zohlednění „rozebrání“ a „opětovného sestavení“ je totiž založeno na nařízení č. 6/2002 (
2
) a judikatuře Soudního dvora (
3
). V případě výrobku, který při svém nahrazení nevyžaduje rozebrání a opětovné sestavení výrobku, do něhož je zabudován, a který je specificky navržen tak, aby jej koneční uživatelé mohli pravidelně a snadno nahrazovat, je méně pravděpodobné, že může být součástí složeného výrobku než výrobek, který běžně nahrazují odborníci se specifickými odbornými znalostmi pro provedení tohoto nahrazení. V projednávaném případě je nahrazení elektrody i nadále pro konečného uživatele jednoduchý úkon, který nelze tedy považovat za „rozebrání“ a „opětovné sestavení“ hořáku ve smyslu nařízení č. 6/2002.
Zatřetí Tribunál konstatoval, že úplnost složeného výrobku, bez dotčené elektrody, je relevantním nepřímým důkazem pro účely posouzení pojmu „součást složeného výrobku“. V této souvislosti zdůraznil, že při koupi hořáku bez elektrody nebo v případě, že je z hořáku vyjmuta, nebude konečný uživatel vnímat tento hořák jako rozbitý nebo neúplný. Naproti tomu konečný uživatel nebude složený výrobek bez jeho součástí v zásadě vnímat jako kompletní výrobek, který lze běžně používat, nebo jako výrobek v dobrém stavu. Mimoto, i když hořák a plazmový systém pro řezání nemohou plnit svou funkci, a sice řezat nebo drážkovat kov, aniž by do nich byla namontována elektroda, neznamená to, že elektroda musí být považována za součást složeného výrobku. Tvrzení, že pokud výrobek nemůže plnit funkci, pro niž je určený, bez jiného výrobku, je nutné tento druhý výrobek považovat za součást prvně uvedeného výrobku, by totiž znamenalo, že velké množství samostatných výrobků, zejména spotřebního charakteru, bez nichž složené výrobky nemohou plnit funkci, pro kterou jsou určeny, by bylo nesprávně považováno za součásti těchto složených výrobků.
Dále skutečnost, že hořák může být na trhu nabízen bez elektrody a že tato elektroda je běžně předmětem inzerce a odděleného prodeje, je také relevantní nepřímý důkaz pro účely určení, zda je dotčená elektroda součástí složeného výrobku. Je pravda, že každý výrobce může uvádět na trh složený výrobek s jeho součástmi nebo je prodávat odděleně a takové obchodní rozhodnutí nelze považovat za rozhodující prvek pro posouzení, zda je výrobek součástí složeného výrobku. Nicméně je neobvyklé, aby nákup složeného výrobku nezahrnoval jeho skutečné součásti. V projednávané věci je dotčený složený výrobek, a sice hořák, prodáván buď s dotčenými elektrodami, nebo bez nich.
Tribunál měl nakonec za to, že zaměnitelnost elektrody je nepřímým důkazem, který je třeba v této analýze zohlednit. Výrobek, jenž nemůže být nahrazen jiným výrobkem, který není totožný, nebo používán v různých složených výrobcích, může být totiž v zásadě tím spíše trvale spojen a přizpůsoben uvedenému složenému výrobku, a představovat tak součást tohoto složeného výrobku. V důsledku toho skutečnost, že dotčená elektroda může být nahrazena jinou elektrodou a že dotčenou elektrodu lze používat s hořáky různých typů je faktorem, který je nutné zohlednit pro účely určení, že tato elektroda není součástí složeného výrobku.
Tribunál měl s ohledem na tyto úvahy za to, že nepřímé důkazy, z nichž vycházel odvolací senát, jsou relevantní a dospěl k závěru, že odvolací senát se nedopustil nesprávného posouzení, když měl za to, že dotčená elektroda je samostatným výrobkem, a nikoliv součástí složeného výrobku.
(
1
) – Podle článku 4 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. 2002, L 3, s. 1; Zvl. vyd. 13/27, s. 142) (průmyslový) vzor použitý u některého výrobku nebo ztělesněný ve výrobku, který je součástí složeného výrobku, je uznán za nový a mající individuální povahu, pokud součást, začleněná do složeného výrobku, zůstává při obvyklém používání složeného výrobku viditelná.
(
2
) – Článek 3 písm. b) nařízení č. 6/2002.
(
3
) – Rozsudek ze dne 20. prosince 2017, Acacia a D’Amato (C‑397/15 a C‑435/16, EU:C:2017:992, bod 65).