62023CJ0395_RES
Asia C‑395/23 [Anikovi] (
i
)
E. M. A. ym.
(Sofiyski rayonen sadin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Unionin tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 6.3.2025
Ennakkoratkaisupyyntö – Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Asetus (EU) 2019/1111 – Soveltamisala – 1 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohdan e alakohta – Toimenpide, joka liittyy lapsen omaisuudesta disponointiin – 7 artikla – Toimivalta vanhempainvastuuta koskevissa asioissa – 10 artikla – Oikeuspaikan valinta – Asetus (EU) N:o 1215/2012 – Soveltamisala – 1 artiklan 2 kohdan a alakohta – Luonnollisten henkilöiden oikeudellista asemaa, oikeuskelpoisuutta tai oikeustoimikelpoisuutta koskeva poissulkeminen – Tuomioistuimen toimivaltaa koskevat säännöt, joista määrätään Bulgarian tasavallan ja Venäjän federaation välisessä kahdenvälisessä sopimuksessa, joka on tehty ennen Bulgarian tasavallan liittymistä Euroopan unioniin – Kyseisten sääntöjen ja asetuksessa 2019/1111 säädettyjen sääntöjen välinen ero – SEUT 351 artikla – Yhteensopimattomuuden käsite
Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa – Tuomioistuimen toimivalta sekä tuomioiden tunnustaminen ja täytäntöönpano avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa – Asetus (EU) 2019/1111 – Soveltamisala – Toimenpide, joka liittyy lapsen omaisuudesta disponointiin – Tuomioistuimen lupa lapsen omistaman sellaisen kiinteistön myymiseksi, joka sijaitsee muussa jäsenvaltiossa kuin se, jossa lapsen asuinpaikka on – Sisältyminen asetuksen soveltamisalaan
(Neuvoston asetuksen 2019/1111 1 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 2 kohdan e alakohta ja 7 artiklan 1 kohta)
(ks. 25–26 ja 28 kohta sekä tuomiolauselman 1 kohta)
Kansainväliset sopimukset – Jäsenvaltioiden sopimukset – Sopimukset, jotka on tehty ennen jäsenvaltion liittymistä unioniin – SEUT 351 artikla – Soveltamisala – Asetuksen 2019/1111 ja tällaisen sopimuksen välinen suhde – Sopimusta ei mainita asetuksessa – Sisältyminen SEUT 351 artiklan soveltamisalaan – Edellytys – Sopimus, joka antaa kolmannelle valtiolle oikeuksia, joita jäsenvaltion on kunnioitettava – Kyseisen sopimuksen ja kyseisen asetuksen yhteensopimattomuus – Tällaisen yhteensopimattomuuden määrittäminen – Jäsenvaltion tuomioistuin soveltaa sopimuksen määräyksiä eikä asetuksen säännöksiä – Hyväksyttävyys – Rajat
(SEUT 351 artikla)
(ks. 45–49 ja 57–61 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, jolle on esitetty ennakkoratkaisupyyntö, lausuu muun muassa asetuksen 2019/1111 (Bryssel II b ‑asetus) (
1
) ja sellaisen kahdenvälisen sopimuksen välisestä suhteesta, jonka jäsenvaltio on tehnyt ennen liittymistään Euroopan unioniin kolmannen valtion kanssa.
Vuonna 2023 Sofiyski Rayonen sadin (Sofian piirituomioistuin, Bulgaria), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, käsiteltäväksi saatettiin hakemus sen ratkaisemiseksi, voitiinko Bulgarian oikeuden mukaan sallia sellaisen kiinteän omaisuuden myynti, joka kuuluu osittain kahdelle alaikäiselle lapselle, jotka ovat Venäjän kansalaisia ja joiden asuinpaikka on Saksassa, kyseisten lasten edun perusteella.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, ovatko bulgarialaiset tuomioistuimet toimivaltaisia pääasiassa kyseessä olevan kaltaisessa tilanteessa. Se pyrkii tämän vuoksi selvittämään, kuuluuko kyseistä myyntiä koskeva tuomioistuimen lupa asetuksen N:o 1215/2012 (
2
) (Bryssel I a ‑asetus) vai Bryssel II b ‑asetuksen soveltamisalaan. Viimeksi mainitussa tapauksessa se haluaa tietää, kun otetaan huomioon Bulgarian ja Neuvostoliiton (jonka seuraajavaltio on Venäjän federaatio) välillä ennen kyseisen jäsenvaltion liittymistä Euroopan unioniin tehty kahdenvälinen sopimus (
3
) (jäljempänä Venäjän ja Bulgarian välinen sopimus), säännelläänkö SEUT 351 artiklalla tällaisen sopimuksen suhdetta Bryssel II b ‑asetukseen silloin, kun kyseistä sopimusta ei mainita kyseisen asetuksen VIII luvussa, ja jos näin on, missä olosuhteissa sopimuksella voidaan poiketa asetuksesta.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin toteaa ensinnäkin, että pääasiassa haettu tuomioistuimen lupa kuuluu Bryssel II b ‑asetuksen soveltamisalaan, koska tällainen lupa on kyseisessä asetuksessa tarkoitetun vanhempainvastuun käyttämisen puitteissa toteutettu lapsen omaisuuden hallinnoimiseen, säilyttämiseen tai luovuttamiseen liittyvä lapsen suojelutoimenpide. Näin ollen sen jäsenvaltion tuomioistuimet, jossa lapsen asuinpaikka on asian vireillepanoajankohtana, (tässä tapauksessa saksalaiset tuomioistuimet) ovat lähtökohtaisesti toimivaltaisia antamaan tällaisen luvan.
Tämän jälkeen unionin tuomioistuin tarkastelee kysymystä Bryssel II b ‑asetuksen ja Venäjän ja Bulgarian välisen sopimuksen välisestä suhteesta, kun otetaan huomioon, että kyseisessä sopimuksessa ilmeisesti annetaan toimivalta bulgarialaisille tai venäläisille tuomioistuimille.
Se toteaa, että koska Venäjän ja Bulgarian välisen sopimuksen kaltaista kahdenvälistä sopimusta ei mainita Bryssel II b ‑asetuksessa, kyseisen sopimuksen ja kyseisen asetuksen välisiä suhteita säännellään SEUT 351 artiklalla (
4
).
Unionin tuomioistuin muistuttaa, että SEUT 351 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan jäsenvaltion ja kolmannen valtion välillä tehdyn sopimuksen määräyksillä poiketaan mistä tahansa unionin oikeuden määräyksestä tai määräyksestä, olipa kyse primaarioikeudesta tai johdetusta oikeudesta, edellyttäen kuitenkin, että kyseinen sopimus on tehty ennen jäsenvaltion liittymistä Euroopan unioniin ja että kyseisellä kolmannella valtiolla on sen perusteella oikeuksia, joiden noudattamista se voi vaatia kyseiseltä jäsenvaltiolta.
Unionin tuomioistuin täsmentää, että esillä olevassa asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tarkistettava ensinnäkin, sisältääkö Venäjän ja Bulgarian välinen sopimus sääntöjä, joiden noudattamista Venäjän federaatio voi vaatia Bulgarialta. Jos näin on, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on toiseksi tarkistettava, onko kyseinen sopimus ristiriidassa Bryssel II b ‑asetuksen kanssa siltä osin kuin näissä kahdessa oikeudellisessa toimessa ei säädetä samasta toimivaltaisesta tuomioistuimesta pääasian olosuhteissa. Tässä tarkastelussa on otettava huomioon kyseisessä asetuksessa heijastuva unionin lainsäätäjän tahto säätää, että tietyissä tilanteissa muut tuomioistuimet kuin lapsen asuinpaikan tuomioistuimet ovat toimivaltaisia, mutta ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ei kuitenkaan tarvitse turvautua mahdollisuuteen todeta olevansa toimivaltainen kyseisen asetuksen sääntöjen nojalla todetakseen, että Venäjän ja Bulgarian välinen sopimus on yhteensopiva asetuksen kanssa. Jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että Venäjän ja Bulgarian välinen sopimus on ristiriidassa Bryssel II b ‑asetuksen kanssa, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kolmanneksi tutkittava, voidaanko tämä ristiriita välttää tulkitsemalla kyseistä sopimusta kyseisen asetuksen mukaisesti. Jos vastaus on kieltävä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi neljänneksi soveltaa kyseisen sopimuksen määräyksiä sivuuttaen Bryssel II b ‑asetuksen säännöt, jolloin Bulgarian on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tällaisen ristiriidan poistamiseksi, kuten SEUT 351 artiklan toisessa kohdassa edellytetään.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.
(
1
)	Tuomioistuimen toimivallasta, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja kansainvälisestä lapsikaappauksesta 25.6.2019 annettu neuvoston asetus (EU) 2019/1111 (EUVL 2019, L 178, s. 1; jäljempänä Bryssel II b ‑asetus).
(
2
)	Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili‑ ja kauppaoikeuden alalla 12.12.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1215/2012 (EUVL 2012, L 351, s. 1; jäljempänä Bryssel I a asetus).
(
3
)	Keskinäisestä oikeusavusta siviili‑, perhe‑ ja rikosasioissa Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton ja Bulgarian kansantasavallan välillä tehty sopimus, joka on allekirjoitettu Moskovassa 19.2.1975 (Yhdistyneiden kansakuntien sopimuskokoelma, nide 1015, nro 14855, s. 41; jäljempänä Venäjän ja Bulgarian välinen sopimus).
(
4
)	Kyseisen määräyksen mukaan perussopimusten määräykset eivät vaikuta sellaisiin oikeuksiin tai velvollisuuksiin, jotka johtuvat yhden tai useamman jäsenvaltion yhden tai useamman kolmannen valtion kanssa ennen kyseisen jäsenvaltion liittymistä Euroopan unioniin tekemästä sopimuksesta. Tältä osin on todettava, että jos tällaista sopimusta ei voida tulkita yhdenmukaisesti asetuksen kanssa, jäsenvaltioiden on käytettävä kaikkia aiheellisia keinoja tällaisten sopimusten ja perussopimusten välisten mahdollisten ristiriitojen poistamiseksi, tarvittaessa avustamalla toisiaan tätä tarkoitusta varten ja vahvistamalla, jos se on aiheellista, yhteinen kanta.