62023CJ0419
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (neljäs jaosto)
12 päivänä joulukuuta 2024 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – SEUT 63 artikla – Pääomien vapaa liikkuvuus – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artikla – Omistusoikeus – Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet – Kansallinen säännöstö, jolla käyttö- ja tuotto-oikeudet lakkautetaan suoraan lain nojalla ja korvauksetta – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskeva tuomio – Aiemmin poistetun käyttö- ja tuotto-oikeuden uudelleen merkitseminen kiinteistörekisteriin tutkimatta alkuperäisen merkinnän laillisuutta – Alkuperäisen merkinnän lainvoimaisuus
Asiassa C‑419/23,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Győri Törvényszék (Győrin alioikeus, Unkari) on esittänyt 21.6.2023 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 6.7.2023, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
CN
vastaan
Nemzeti Földügyi Központ,
jossa asian käsittelyyn osallistuu
GW,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (neljäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: presidentti K. Lenaerts, joka hoitaa neljännen jaoston puheenjohtajan tehtäviä, kolmannen jaoston puheenjohtaja C. Lycourgos (esittelevä tuomari) sekä tuomarit S. Rodin, N. Jääskinen ja O. Spineanu-Matei,
julkisasiamies: J. Kokott,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
Unkarin hallitus, asiamiehinään Zs. Biró-Tóth, M. Z. Fehér ja K. Szíjjártó,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään M. Mataija, A. Tokár ja G. von Rintelen,
kuultuaan julkisasiamiehen 11.7.2024 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee SEUT 63 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 17 artiklan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä CN ja toisaalta Nemzeti Földügyi Központ (valtakunnallinen kiinteistövirasto, Unkari) ja jossa on kyse sen päätöksen laillisuudesta, jolla kyseinen viranomainen merkitsi uudelleen kiinteistörekisteriin GW:llä olevan käyttö- ja tuotto-oikeuden CN:n omistamaan viljelylohkoon.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
3
SEUT 63 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Tämän luvun määräysten mukaisesti kiellettyjä ovat kaikki rajoitukset, jotka koskevat pääomanliikkeitä jäsenvaltioiden välillä taikka jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä.”
4
Perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Jokaisella on oikeus nauttia laillisesti hankkimastaan omaisuudesta sekä käyttää, luovuttaa ja testamentata sitä. Keneltäkään ei saa riistää hänen omaisuuttaan muutoin kuin yleisen edun sitä vaatiessa laissa säädetyissä tapauksissa ja laissa säädettyjen ehtojen mukaisesti ja siten, että hänelle suoritetaan kohtuullisessa ajassa oikeudenmukainen korvaus omaisuuden menetyksestä. Omaisuuden käyttöä voidaan säännellä lailla siinä määrin kuin se on yleisen edun mukaan välttämätöntä.”
Unkarin oikeus
Siviililaki
5
Vuoden 2013 siviililain nro V (Polgári törvénykönyvről szóló 2013. évi V. törvény) 5:147 §:n 1 momentissa säädetään, että käyttö- ja tuotto-oikeus antaa sen haltijalle hallinta-, käyttö-, hyödyntämis- ja tuotto-oikeuden kolmannen osapuolen omaisuuteen.
Hallituksen asetus 171/1991
6
Hallituksen 27.12.1991 antaman asetuksen 171/1991 (171/1991 Korm rendelet), joka tuli voimaan 1.1.1992, 1 §:n 5 momentilla mahdollisuus viljelysmaan hankkimiseen evättiin muilta kuin Unkarin kansalaisilta, sellaisia henkilöitä lukuun ottamatta, joilla on pysyvä oleskelulupa tai joille on myönnetty pakolaisasema.
Vuoden 1994 viljelysmaalaki
7
Viljelysmaasta vuonna 1994 annetulla lailla nro LV (termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény, jäljempänä vuoden 1994 viljelysmaalaki) pysytettiin tämän tuomion edellisessä kohdassa mainittu hankintakielto ja laajennettiin se koskemaan oikeushenkilöitä riippumatta siitä, onko niiden kotipaikka Unkarissa.
8
Kyseistä lakia muutettiin viljelysmaasta vuonna 1994 annetun lain nro LV muuttamisesta vuonna 2001 annetulla lailla nro CXVII (termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény módosításáról szóló 2001. évi CXVII. törvény) 1.1.2002 alkaen siten, että luonnollisilta henkilöiltä, jotka eivät ole Unkarin kansalaisia, sekä oikeushenkilöiltä vietiin lisäksi mahdollisuus saada viljelysmaahan sopimuksella perustettu käyttö- ja tuotto-oikeus.
9
Vuoden 1994 viljelysmaalain 11 §:n 1 momentissa säädettiin näiden muutosten jälkeen, että ”käyttö- ja tuotto-oikeuden tai käyttöoikeuden perustamiseen sopimuksella sovelletaan II luvussa säädettyjä omaisuuden hankinnan rajoittamista koskevia sääntöjä. – –”
10
Vuoden 1994 viljelysmaalain 11 §:n 1 momenttia muutettiin sittemmin tiettyjen maataloutta koskevien lakien muuttamisesta vuonna 2012 annetulla lailla nro CCXIII (egyes agrár tárgyú törvények módosításáról szóló 2012. évi CCXIII. törvény). Tähän 1.1.2013 voimaan tulleeseen lainmuutokseen perustuvan uuden sanamuotonsa mukaan lain 11 §:n 1 momentissa säädettiin, että ”sopimukseen perustuva käyttö- ja tuotto-oikeus on mitätön, paitsi jos se on annettu lähiomaiselle”.
11
Lisäksi tiettyjen maataloutta koskevien lakien muuttamisesta vuonna 2012 annetulla lailla nro CCXIII lisättiin vuoden 1994 viljelysmaalakiin uusi 91 §:n 1 momentti, jossa säädetään, että ”1.1.2013 voimassa oleva käyttö- ja tuotto-oikeus, joka on annettu muiden kuin lähiomaisten välillä tehdyllä sopimuksella ennalta määräämättömäksi ajaksi tai määräajaksi, joka päättyy 30.12.2032 jälkeen, lakkaa 1.1.2033 suoraan lain nojalla”.
Maa- ja metsätalousmaan myynnistä vuonna 2013 annettu laki nro CXXII
12
Maa- ja metsätalousmaan myynnistä vuonna 2013 annettu laki nro CXXII (mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII törvény) hyväksyttiin 21.6.2013, ja se tuli voimaan 15.12.2013.
13
Lain 37 §:n 1 momentissa pidetään voimassa sääntö, jonka mukaan sopimukseen perustuva maa- tai metsätalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeus tai käyttöoikeus on mitätön, paitsi jos se on annettu lähiomaiselle.
Siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annettu laki
14
Maa- ja metsätalousmaan vaihdannasta vuonna 2013 annettuun lakiin nro CXXII liittyvistä erillisistä määräyksistä ja siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annettu laki (mező- és erdőgazdasági földek forgalmáról szóló 2013. évi CXXII. törvénnyel összefüggő egyes rendelkezésekről és átmeneti szabályokról szóló 2013. évi CCXII. törvény, jäljempänä siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annettu laki) hyväksyttiin 12.12.2013, ja se tuli voimaan 15.12.2013.
15
Pääasian kannalta merkityksellisessä kyseisen lain 108 §:n 1 momentin versiossa säädettiin seuraavaa:
”Kaikki 30.4.2014 voimassa olevat muiden kuin lähiomaisten välillä tehtyyn sopimukseen perustuvat toistaiseksi tai määräajaksi, joka päättyy 30.4.2014 jälkeen, annetut käyttö- ja tuotto-oikeudet ja käyttöoikeudet lakkaavat suoraan lain nojalla 1.5.2014.”
16
Eräiden maatalouslakien muuttamisesta vuonna 2021 annetulla lailla nro CL lisättiin siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annettuun lakiin 20/F luku. Tämän luvun, joka sisältää uudet 108/B ja 108/F §:n, otsikko on ”Erityissäännökset maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeuksien lakisääteisen lakkaamisen jälkeen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetussa asiassa [21.5.2019 annetun tuomion komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet) (C‑235/17, EU:C:2019:432)] täytäntöön panemiseksi”. Se tuli voimaan 1.1.1995.
17
Siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108/B §:n 1 momentissa, sellaisena kuin se on eräiden maatalouslakien muuttamisesta vuonna 2021 annetussa laissa nro CL, säädetään seuraavaa:
”Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, jonka käyttö- ja tuotto-oikeudet on poistettu kiinteistörekisteristeristä tämän lain 108 §:n 1 momentin nojalla, sellaisena kuin se oli voimassa 30.4.2014 – –, tai hänen oikeusseuraajansa voi tämän alajakson säännösten nojalla hakea kiinteistörekisteristä poistetun käyttö- ja tuotto-oikeuden uudelleenrekisteröintiä sekä hänelle tämän alajakson säännösten mukaan kuuluvaa korvausta.”
18
Kyseisen lain 108/F §:n 6–8 momentissa, sellaisina kuin ne ovat eräiden maatalouslakien muuttamisesta vuonna 2021 annetussa laissa nro CL, säädetään seuraavaa:
”6.   Rekisteristä poistettu käyttö- ja tuotto-oikeus voidaan määrätä rekisteröitäväksi uudelleen, jos
a)
jonkun jäljempänä 7 momentissa tarkoitetuista henkilöistä ei katsota olleen vilpittömässä mielessä, ja
b)
uudelleenrekisteröinnille ei ole jäljempänä 8 momentissa tarkoitettua laillista estettä.
7.   Osapuolilla, joiden ei katsota olleen vilpittömässä mielessä kyseisen kiinteistön suhteen, tarkoitetaan
a)
omistajaa, jos hänen omistusoikeutensa oli käyttö- ja tuotto-oikeuden rekisteristä poistamisen ajankohtana jo olemassa
b)
omistajaa, jos hänen omistusoikeutensa on syntynyt 6.3.2018 jälkeen tehdyn sopimuksen perusteella tai sitä ennen tehdyn sopimuksen perusteella, jos siitä on ilmoitettu toimivaltaiselle viranomaiselle vasta tämän päivämäärän jälkeen [maa- ja metsätalousmaan myynnistä vuonna 2013 annetun lain nro CXXII] mukaisessa menettelyssä, rekisteröintimenettely mukaan luettuna, tai 6.3.2018 jälkeen annetun kuolemanvaraismääräyksen perusteella
c)
omistajaa, jos hänen omistusoikeutensa on syntynyt 6.3.2018 jälkeen millä tahansa muulla perusteella kuin sopimuksen tai perimyksen perusteella
d)
omistajaa, jos siitä huolimatta, että hänen katsotaan olleen b tai c kohdan mukaisesti vilpittömässä mielessä, käyttö- ja tuotto-oikeus kiinteistöön on perustettu 6.3.2018 jälkeen
e)
käyttö- ja tuotto-oikeuden haltijaa, jos käyttö- ja tuotto-oikeus on perustettu 6.3.2018 jälkeen tehdyllä sopimuksella tai sen jälkeen annetulla kuolemanvaraismääräyksellä tai jos haltija on kyseisen päivämäärän jälkeen tehdyssä omistusoikeuden siirrossa säilyttänyt tämän käyttö- ja tuotto-oikeuden
f)
omistajaa, jos hän on saanut omistusoikeutensa perintönä joltakin a–d kohdassa tarkoitetuista omistajista.”
8.   Uudelleenrekisteröinnin laillisena esteenä pidetään sitä, että kyseinen kiinteistö on pakkolunastettu tai että sen omistusoikeus on siirretty pakkolunastuksen korvaavalla kauppasopimuksella.”
Kiinteistörekisterilaki
19
Kiinteistörekisteristä vuonna 1997 annetun lain nro CXLI (ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa (jäljempänä kiinteistörekisterilaki), 94 §:ssä säädettiin seuraavaa:
”1.   Jotta kiinteistörekisteristä voidaan poistaa [siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain] 108 §:n 1 momentin nojalla lakkaavat käyttö- ja tuotto-oikeudet sekä käyttöoikeudet (jäljempänä tässä pykälässä yhdessä käyttö- ja tuotto-oikeudet), käyttö- ja tuotto-oikeuksien haltijan, joka on luonnollinen henkilö, on virallisesta huomautuksesta, joka rekisteristä vastaavan viranomaisen on lähetettävä viimeistään 31.10.2014, ilmoitettava 15 päivän kuluessa huomautuksen saamisesta ministeriön tähän tarkoitukseen laatimalla lomakkeella lähiomaissuhde, joka mahdollisesti liittää hänet henkilöön, joka on ilmoitettu kiinteistön omistajaksi rekisteröinnin perustana olleessa asiakirjassa. Jos ilmoitusta ei tehdä tässä määräajassa, todistusta koskevaa hakemusta ei käsitellä 31.12.2014 jälkeen.
– –
3.   Jos lähisukulaisuussuhde ei ilmene ilmoituksesta tai jos ilmoitusta ei ole tehty määräajassa, kiinteistörekisteriviranomainen poistaa viran puolesta käyttö- ja tuotto-oikeudet rekisteristä kuuden kuukauden kuluessa sen määräajan päättymisestä, jonka kuluessa ilmoitus oli tehtävä, ja viimeistään 31.7.2015.
– –”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
20
Readiness Kft ‑yhtiö ja GW tekivät 30.12.2001 kyseiselle yhtiölle kuuluvaan Kőszegin kunnassa (Unkari) sijaitsevaan viljelylohkoon kohdistuvan käyttö- ja tuotto-oikeussopimuksen. GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus merkittiin kiinteistörekisteriin 29.1.2002 tehdyllä päätöksellä, johon ei ole haettu muutosta.
21
CN merkittiin 18.5.2012 kiinteistörekisteriin kyseisen viljelylohkon omistajaksi.
22
Vas Megyei Kormányhivatal Szombathelyi Járási Hivatal (Vasin lääninhallitus, asiasta vastaava Szombathelyn hallintopiirin virasto, Unkari) poisti 27.7.2015 GW:n käyttö- ja tuotto-oikeuden kiinteistörekisteristä siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108 §:n 1 momentin ja kiinteistörekisterilain 94 §:n 1 ja 3 momentin nojalla sillä perusteella, ettei GW ollut kyseessä olevan viljelylohkon omistajan lähiomainen.
23
Unionin tuomioistuin totesi 6.3.2018 antamassaan tuomiossa SEGRO ja Horváth (C‑52/16 ja C‑113/16, EU:C:2018:157), että SEUT 63 artiklaa on tulkittava siten, että se on esteenä kansalliselle säännöstölle, jonka perusteella maatalousmaihin aiemmin perustetut käyttö- ja tuotto-oikeudet, joiden haltijat eivät ole kyseisten maiden omistajien lähiomaisia, lakkaavat suoraan lain nojalla ja ne poistetaan näin ollen kiinteistörekisteristä.
24
Unionin tuomioistuin totesi 21.5.2019 antamassaan tuomiossa komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet) (C‑235/17, EU:C:2019:432), että koska Unkari on antanut siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108 §:n 1 momentin ja siten lakkauttanut ex lege muiden jäsenvaltioiden kansalaisten hallussa suoraan tai välillisesti olevat Unkarissa sijaitsevan maa- ja metsätalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet, se on jättänyt noudattamatta SEUT 63 artiklan ja perusoikeuskirjan 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan.
25
Valtakunnallinen kiinteistövirasto määräsi 30.11.2022 siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108/B ja 108/F §:n, sellaisina kuin ne on lisätty kyseiseen lakiin eräiden maatalouslakien muuttamisesta vuonna 2021 annetulla lailla nro CL, nojalla GW:n käyttö- ja tuotto-oikeuden merkittäväksi uudelleen kiinteistörekisteriin ja täsmensi, ettei CN:n voitu katsoa olevan kyseisen lain 108/F §:n 7 momentissa tarkoitetulla tavalla vilpittömässä mielessä, koska hän oli kyseessä olevan viljelylohkon omistaja ajankohtana, jolloin kyseinen käyttö- ja tuotto-oikeus oli poistettu kiinteistörekisteristä.
26
CN nosti ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa kanteen, jossa hän vaati tämän uudelleenrekisteröintiä koskevan päätöksen kumoamista sillä perusteella, että GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus oli kirjattu kiinteistörekisteriin lainvastaisesti 29.1.2002. Vuoden 1994 viljelysmaalain 11 §:n 1 momentissa, sellaisena kuin sitä sovellettiin kyseisenä päivänä, ei nimittäin annettu mahdollisuutta kirjata viljelylohkoon kohdistuvaa käyttö- ja tuotto-oikeutta kiinteistörekisteriin 1.1.2002 jälkeen, kun tämä käyttö- ja tuotto-oikeus oli annettu luonnolliselle henkilölle, joka ei ollut Unkarin kansalainen.
27
Valtakunnallinen kiinteistövirasto ja GW vaativat kanteen hylkäämistä sillä perusteella, että kyseisen käyttö- ja tuotto-oikeuden uudelleenkirjaamiselle kiinteistörekisteriin ei ole mitään laillista estettä ja että siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetussa laissa, sellaisena kuin se on muutettuna eräiden maatalouslakien muuttamisesta vuonna 2021 annetulla lailla nro CL, ei aseteta tämän uudelleenrekisteröinnin edellytykseksi kyseisen käyttö- ja tuotto-oikeuden alkuperäisen rekisteriin kirjaamisen laillisuuden tutkimista.
28
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa aluksi, että CN asuu Saksassa ja että kiinteistösijoitukset, joita henkilöt, jotka eivät asu tietyssä jäsenvaltiossa, tekevät kyseisen jäsenvaltion alueelle, kuuluvat SEUT 63 artiklan soveltamisalaan. Se korostaa tämän jälkeen, että GW:n käyttö- ja tuotto-oikeutta pääasiassa kyseessä olevaan viljelylohkoon ei ole antanut CN vaan kyseisen lohkon aikaisempi omistaja ja että näin ollen ei voida katsoa, että CN olisi toiminut vilpillisessä mielessä. Kyseinen tuomioistuin toteaa vielä, että koska GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus poistettiin kiinteistörekisteristä, CN:llä oli täysi omistusoikeus kyseiseen maa-alueeseen siihen saakka, kunnes kyseinen käyttö- ja tuotto-oikeus merkittiin uudelleen rekisteriin. Sen jälkeen, kun GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus oli poistettu kiinteistörekisteristä, CN saattoi perustellusti katsoa, että hänellä oli oikeus käyttää vapaasti kyseistä maa-aluetta, ja odottaa, että sen arvo nousisi.
29
Nämä täsmennykset huomioon ottaen ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin korostaa ensinnäkin, että vuoden 1994 viljelysmaalain 11 §:n 1 momentissa kiellettiin 1.1.2002 alkaen käyttö- ja tuotto-oikeuden perustaminen viljelysmaahan sellaisten henkilöiden hyväksi, jotka eivät ole Unkarin kansalaisia. Lisäksi kansallisen oikeuskäytännön mukaan tämä säännös oli esteenä myös käyttö- ja tuotto-oikeuden merkitsemiselle kiinteistörekisteriin kyseisen ajankohdan jälkeen, vaikka tällaista oikeutta koskeva sopimus olisi tehty aikaisemmin.
30
Nyt käsiteltävässä asiassa GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus pääasiassa kyseessä olevaan viljelylohkoon on perustettu 30.12.2001 tehdyllä sopimuksella, mutta tämä oikeus rekisteröitiin vasta 29.1.2002. Näin ollen tämän käyttö- ja tuotto-oikeuden kirjaaminen kiinteistörekisteriin oli ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan lainvastaista. Rekisteröintipäätöksestä on kuitenkin tullut lainvoimainen, koska siihen ei ole haettu muutosta.
31
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa toiseksi, että päätös käyttö- ja tuotto-oikeuden kirjaamisesta uudelleen GW:n hyväksi tehtiin siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108/B ja 108/F §:n perusteella, sellaisena kuin ne ovat eräiden maatalouslakien muuttamisesta vuonna 2021 annetussa laissa nro CL, koska nämä pykälät säädettiin 21.5.2019 annetun tuomion komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet) (C‑235/17, EU:C:2019:432) täytäntöön panemiseksi.
32
Siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108/F §:n 6 momentin mukaan aiemmin poistettu käyttö- ja tuotto-oikeus voidaan merkitä uudelleen kiinteistörekisteriin, jos omistajan tai käyttö- ja tuotto-oikeuden haltijan ei katsota toimineen vilpittömässä mielessä kyseisen 108/F §:n 7 momentin nojalla.
33
Viimeksi mainitun säännöksen mukaan käyttö- ja tuotto-oikeuden haltijan katsotaan olevan vilpillisessä mielessä ainoastaan, jos hän on saanut käyttö- ja tuotto-oikeuden kiinteistöön 6.3.2018 jälkeen tehdyn sopimuksen tai kuolemanvaraismääräyksen nojalla tai säilyttänyt tämän oikeuden, kun kiinteistön omistusoikeus on luovutettu tämän ajankohdan jälkeen. Sitä vastoin käyttö- ja tuotto-oikeuden haltijan ei katsota toimineen vilpillisessä mielessä, jos hänen käyttö- ja tuotto-oikeutensa on merkitty kiinteistörekisteriin vastoin kansallista lainsäädäntöä, jota sovellettiin tämän rekisteröinnin ajankohtana.
34
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että unionin tuomioistuin on 6.3.2018 antamansa tuomion SEGRO ja Horváth (C‑52/16 ja C‑113/16, EU:C:2018:157) 112, 117 ja 122 kohdassa edellyttänyt sellaisen kansallisen menettelyn käyttöönottoa, johon sisältyy käyttö- ja tuotto-oikeuksien rekisteröinnin lainmukaisuuden tapauskohtainen tutkiminen.
35
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo kolmanneksi, että 10.3.2022 annetusta tuomiosta Grossmania (C‑177/20, EU:C:2022:175) seuraa, että lopulliseksi tullut hallintopäätös, kuten GW:n käyttö- ja tuotto-oikeuden kirjaaminen kiinteistörekisteriin, ei voi estää toimivaltaista kansallista tuomioistuinta toteuttamasta kaikkia tarvittavia toimenpiteitä unionin oikeuden tehokkaan vaikutuksen varmistamiseksi silloin, kun oikeusvarmuuden periaatteen noudattaminen vaarantaisi unionin oikeuden tehokkuusperiaatteen ja vilpittömän yhteistyön periaatteen.
36
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että kun otetaan huomioon periaate, jonka mukaan käyttö- ja tuotto-oikeus voidaan poistaa rekisteristä vain, jos toimivaltaiset kansalliset tuomioistuimet voivat tutkia tapauskohtaisesti alkuperäisen merkinnän laillisuuden, sen pitäisi todeta, että GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus on kirjattu kiinteistörekisteriin alun perin lainvastaisesti ja että tämän käyttö- ja tuotto-oikeuden uudelleenkirjaaminen on näin ollen sääntöjenvastaista. Siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108/F §:n 7 momentissa, sellaisena kuin se on eräiden maatalouslakien muuttamisesta vuonna 2021 annetussa laissa nro CL, kyseistä tuomioistuinta kuitenkin kielletään tutkimasta tätä seikkaa.
37
Tässä tilanteessa Győri Törvényszék (Győrin alioikeus, Unkari) päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko SEUT 63 artiklaa ja [perusoikeuskirjan] 17 artiklaa tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä sellaiselle jäsenvaltion lainsäädännölle, jossa sen jälkeen, kun lainvastaisesti mutta lainvoimaisesti rekisteröity käyttö- ja tuotto-oikeus on poistettu rekisteristä, sinä ajankohtana, jona tämä käyttö- ja tuotto-oikeus uudelleenrekisteröidään jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn seurauksena annettujen säännösten nojalla, ei velvoiteta tutkimaan, onko kyseisen käyttö- ja tuotto-oikeuden rekisteröinti ollut lainmukaista?”
Ennakkoratkaisukysymyksen tarkastelu
Tutkittavaksi ottaminen
38
Unkarin hallitus väittää, ettei ennakkoratkaisukysymystä voida ottaa tutkittavaksi, koska unionin oikeussäännöt, joiden tulkintaa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää, eivät liity sen käsiteltävänä olevaan asiaan. Yhtäältä pääasiassa kyseessä olevaa kansallista säännöstöä sovelletaan erotuksetta, eikä se saa ulkomailla asuvia luopumaan sijoittamisesta Unkariin tai säilyttämästä sinne tekemiään sijoituksia. Toisaalta pääasian kantaja on toiminut vilpillisessä mielessä, eikä unionin oikeuteen voida vedota väärinkäytön perustelemiseksi.
39
Tältä osin on syytä muistuttaa, että kun ei ole ilmeistä, ettei unionin oikeussäännön tulkitsemisella ole mitään yhteyttä kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevan asian tosiseikkoihin tai kohteeseen, väite, jonka mukaan kyseistä oikeussääntöä ei sovelleta pääasiassa, ei liity ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamiseen vaan se koskee esitettyjen kysymysten aineellista arviointia (tuomio 24.7.2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 66 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
40
Ei ole ilmeistä, että SEUT 63 artiklaa ja perusoikeuskirjan 17 artiklaa ei voitaisi soveltaa pääasiassa. Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että pääasiassa kyseessä oleva viljelylohko on muussa jäsenvaltiossa kuin Unkarissa asuvan CN:n omaisuutta. Pääasian tosiseikat eivät siis ole rajoittuneet yhden ainoan jäsenvaltion sisälle.
41
Siinäkin tapauksessa, että pääasian kantajan tarkoituksena osoitettaisiin olevan todellisuudessa vedota unionin oikeuteen perustellakseen väärinkäyttöä merkitsevän oikeudellisen käytännön, tämä liittyisi oikeudenkäynnin kohteena olevaan aineelliseen seikkaan eikä se voisi mitenkään vaikuttaa esitetyn ennakkoratkaisukysymyksen tutkittavaksi ottamiseen.
42
Näin ollen ennakkoratkaisukysymys on otettava tutkittavaksi.
Asiakysymys
43
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksellään lähinnä, onko SEUT 63 artiklaa ja perusoikeuskirjan 17 artiklaa tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevaan viljelylohkoon kohdistuva käyttö- ja tuotto-oikeus, joka on sen jälkeen, kun se on lainvoimaisesti merkitty kiinteistörekisteriin, lakkautettu ja poistettu kiinteistörekisteristä kyseisen jäsenvaltion näiden artiklojen vastaisen lainsäädännön vaikutuksesta, on sen henkilön hakemuksesta, jolta tämä oikeus on evätty, merkittävä uudelleen kiinteistörekisteriin myös silloin, kun mainitun oikeuden alkuperäinen merkitseminen kiinteistörekisteriin oli kyseisen merkitsemisen ajankohtana voimassa olleen kansallisen lainsäädännön vastaista.
Alustavat huomautukset
44
Ensinnäkin, kuten tämän tuomion 20 kohdassa on todettu, GW teki 30.12.2001 käyttö- ja tuotto-oikeutta koskevan sopimuksen Unkarin oikeuden mukaan perustetun yhtiön kanssa, joka omisti viljelylohkon ennen kuin tämä omistusoikeus siirrettiin CN:lle. Tämä käyttö- ja tuotto-oikeus merkittiin kiinteistörekisteriin 29.1.2002.
45
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että vaikka GW:n tekemä käyttö- ja tuotto-oikeussopimus oli sopimuksen tekoajankohtana laillinen, sen merkitseminen kiinteistörekisteriin oli puolestaan lainvastaista sillä perusteella, että se oli tapahtunut 1.1.2002 jälkeen.
46
Se toteaa, että maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeuden antaminen ulkomaalaisille oli kiellettyä 1.1.2002 alkaen vuoden 1994 viljelysmaalain 11 §:n 1 momenttiin tämän tuomion 8 kohdassa mainitulla vuoden 2001 lailla nro CXVII tehdyn muutoksen vuoksi. Unkarin tuomioistuimet ovat tulkinneet tätä säännöstä siten, että ulkomaalaisen hyväksi annettua käyttö- ja tuotto-oikeutta viljelysmaihin ei voitu enää 1.1.2002 lähtien kirjata kiinteistörekisteriin, vaikka oikeus oli perustettu ennen kyseistä ajankohtaa.
47
Toiseksi on todettava yhtäältä, että GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus poistettiin 27.7.2015 kiinteistörekisteristä siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108 §:n 1 momentin nojalla sillä perusteella, ettei GW ollut viljelylohkon omistajan lähiomainen.
48
Unionin tuomioistuin katsoi kuitenkin 21.5.2019 antamassaan tuomiossa komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet) (C‑235/17, EU:C:2019:432), että Unkari ei ollut noudattanut SEUT 63 artiklan ja perusoikeuskirjan 17 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se oli säätänyt siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108 §:n 1 momentin.
49
Kyseisen tuomion jälkeen Unkarin lainsäätäjä muutti siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annettua lakia mahdollistaakseen tietyin edellytyksin sellaisten käyttö- ja tuotto-oikeuksien uudelleenkirjaamisen kiinteistörekisteriin, jotka oli poistettu rekisteristä kyseisen lain 108 §:n 1 momentin mukaisesti.
50
Tämän uuden lainsäädännön nojalla GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus kirjattiin uudelleen kiinteistörekisteriin 30.11.2022.
51
Toisaalta ennakkoratkaisupyynnöstä näyttää olevan pääteltävissä, että GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus kuuluu SEUT 63 artiklan soveltamisalaan, koska asianomainen henkilö on muun jäsenvaltion kuin Unkarin kansalainen. Ennakkoratkaisukysymykseen on näin ollen vastattava tämän lähtökohdan perusteella, joka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tarkistettava.
52
Kolmanneksi unionin tuomioistuin on katsonut, että SEUT 63 artiklan vastaisesti poistettujen käyttö- ja tuotto-oikeuksien uudelleenkirjaaminen kiinteistörekisteriin on parhaiten soveltuva keino palauttaa ainakin tulevaisuuteen ulottuvin vaikutuksin oikeudellinen ja tosiasiallinen tilanne, jossa asianomainen olisi ollut, jos hänen oikeuksiaan ei olisi poistettu lainvastaisesti. Tietyissä tapauksissa tällaiselle toimenpiteelle saattaa olla kuitenkin objektiivisia ja hyväksyttäviä, muun muassa oikeudellisia, esteitä esimerkiksi silloin, kun käyttö- ja tuotto-oikeuksien lakkauttamisen jälkeen uusi omistaja on hankkinut vilpittömässä mielessä maa-alueet, joihin kyseiset oikeudet kohdistuivat, tai kun maa-alueisiin on kohdistettu rakenteellisia uudelleenjärjestelyjä. Ainoastaan siinä tapauksessa, että tällainen uudelleen rekisteröinti osoittautuisi tosiasiallisesti mahdottomaksi, olisi lakkautettujen käyttö- ja tuotto-oikeuksien entisille haltijoille unionin oikeuden rikkomisen lainvastaisten seurausten poistamiseksi myönnettävä oikeus rahalliseen tai muuhun hyvitykseen, jolla kyettäisiin korvaamaan taloudellisesti näiden oikeuksien lakkaamisesta aiheutuneet taloudelliset menetykset (ks. vastaavasti tuomio 10.3.2022, Grossmania, C‑177/20, EU:C:2022:175, 66 ja 68 kohta).
53
Nämä täsmennykset huomioon ottaen on ratkaistava, ovatko SEUT 63 artikla ja perusoikeuskirjan 17 artikla esteenä sille, että Unkarissa sijaitsevaan viljelylohkoon kohdistuva käyttö- ja tuotto-oikeus voidaan merkitä uudelleen kiinteistörekisteriin sen henkilön hakemuksesta, jolta tämä oikeus on evätty, kun kyseisen viljelylohkon omistaja ei asu Unkarissa ja kun tämä käyttö- ja tuotto-oikeus on alun perin merkitty tähän rekisteriin kyseisen kirjaamisen ajankohtana voimassa olleen kansallisen lainsäädännön vastaisesti.
Pääomien vapaan liikkuvuuden rajoituksen olemassaolo
54
SEUT 63 artiklan 1 kohdassa kielletään yleisesti pääomanliikkeiden rajoitukset jäsenvaltioiden välillä (tuomio 6.3.2018, SEGRO ja Horváth, C‑52/16 ja C‑113/16, EU:C:2018:157, 61 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
55
Toimet, joilla ulkomailla asuvat tekevät kiinteistösijoituksia jäsenvaltion alueelle, ovat SEUT 63 artiklassa tarkoitettuja pääomanliikkeitä. Tämä pätee muun muassa sellaisiin kiinteistösijoituksiin, joissa on nyt kyseessä olevan tilanteen tavoin kyse maatalousmaiden omistusoikeuden hankkimisesta (ks. vastaavasti tuomio 6.3.2018, SEGRO ja Horváth, C‑52/16 ja C‑113/16, EU:C:2018:157, 56 ja 57 kohta ja tuomio 18.1.2024, JD (Asuinpaikkaedellytys), C‑562/22, EU:C:2024:55, 30 ja 31 kohta).
56
Lisäksi kansallinen toimenpide, jota sovelletaan erotuksetta, voi olla pääomien vapaan liikkuvuuden rajoitus, jos se on omiaan vaikuttamaan sijoittajan tilanteeseen erityisesti silloin, kun se voi johtaa siihen, että muista jäsenvaltioista peräisin olevat sijoittajat ovat vähemmän halukkaita tekemään tai ylläpitämään sijoitusta asianomaisessa jäsenvaltiossa (ks. tältä osin mm. tuomio 4.6.2002, komissio v. Ranska, C‑483/99, EU:C:2002:327, 38–42 kohta; tuomio 13.5.2003, komissio v. Espanja, C‑463/00, EU:C:2003:272, 54–62 kohta; tuomio 10.11.2011, komissio v. Portugali, C‑212/09, EU:C:2011:717, 65 kohta ja tuomio 8.5.2013, Libert ym., C‑197/11 ja C‑203/11, EU:C:2013:288, 64–66 kohta).
57
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että CN asuu Saksassa ja että pääasiassa kyseessä olevassa lainsäädännössä edellytetään palautettavaksi kolmansille osapuolille käyttö- ja tuotto-oikeus Unkarissa sijaitseviin viljelylohkoihin, kuten CN:lle kuuluvaan viljelylohkoon, mikä vähentää näiden maa-alueiden arvoa ja rajoittaa niiden omistajien – myös toisessa jäsenvaltiossa asuvien omistajien – mahdollisuutta nauttia omaisuudesta, jonka hankkimiseen he ovat sijoittaneet pääomaa.
58
Tällaisella säännöstöllä rajoitetaan näin ollen SEUT 63 artiklassa taattua perusvapautta (ks. analogisesti tuomio 6.3.2018, SEGRO ja Horváth, C‑52/16 ja C‑113/16, EU:C:2018:157, 64 kohta).
Oikeuttamisperusteen olemassaolo
59
Toimenpide, jolla rajoitetaan pääomien vapaata liikkuvuutta, voidaan hyväksyä ainoastaan, jos yhtäältä se voidaan oikeuttaa SEUT 65 artiklassa mainituilla syillä tai yleistä etua koskevilla pakottavilla syillä ja jos toisaalta se on suhteellisuusperiaatteen mukainen, mikä edellyttää, että sillä voidaan taata hyväksyttävästi tavoitellun päämäärän toteutuminen ja että sillä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi (tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 59 ja 60 kohta).
60
Lisäksi on muistutettava, että perusoikeuskirjassa taattuja perusoikeuksia on sovellettava kaikkiin unionin oikeudessa säänneltyihin tilanteisiin ja niitä on näin ollen noudatettava muun muassa silloin, kun kansallinen säännöstö on nyt käsiteltävässä asiassa kyseessä olevin tavoin omiaan rajoittamaan yhtä tai useampaa EUT-sopimuksessa taattua perusvapautta ja asianomainen jäsenvaltio vetoaa SEUT 65 artiklassa tarkoitettuihin perusteisiin tai unionin oikeudessa tunnustettuihin yleistä etua koskeviin pakottaviin syihin tällaisen rajoituksen oikeuttamiseksi. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kyseiseen kansalliseen säännöstöön voidaan tällaisessa tilanteessa soveltaa näin määrättyjä poikkeuksia ainoastaan silloin, kun se on niiden perusoikeuksien mukainen, joiden noudattamista unionin tuomioistuin valvoo (ks. vastaavasti tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 63 ja 64 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
61
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee ensinnäkin, että pääasiassa kyseessä olevan säännöstön tavoitteena on panna täytäntöön 21.5.2019 annettu tuomio komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet) (C‑235/17, EU:C:2019:432), jolla aiempi Unkarin lainsäädäntö todettiin SEUT 63 artiklan ja perusoikeuskirjan 17 artiklan vastaiseksi, palauttamalla aikaisempaan oikeudelliseen asemaansa käyttö- ja tuotto-oikeuksien haltijat, joilta GW:n tavoin oli evätty nämä oikeudet kyseisten artiklojen vastaisella tavalla.
62
On todettava, että tällainen tavoite on yleistä etua koskeva pakottava syy.
63
Tältä osin on korostettava, että SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaan on niin, että jos unionin tuomioistuin toteaa, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille perussopimusten mukaan kuuluvan velvollisuuden, jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet pannakseen täytäntöön unionin tuomioistuimen tuomion, joka on oikeusvoimainen niiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen osalta, jotka kyseisellä tuomioistuinratkaisulla on tosiasiallisesti tai välttämättä ratkaistu. Unkarin lainsäätäjän oli siis muutettava kansallisen oikeuden säännöksiä, jotka oli todettu tällaisessa tuomiossa unionin oikeuden vastaisiksi (ks. vastaavasti tuomio 10.3.2022, Grossmania, C‑177/20, EU:C:2022:175, 35 ja 36 kohta).
64
Toiseksi suhteellisuusperiaatteen noudattamisesta on yhtäältä muistutettava, että kansallinen säännöstö on omiaan takaamaan esiin tuodun tavoitteen toteutumisen vain, jos sillä tosiasiallisesti pyritään saavuttamaan tavoite johdonmukaisella ja järjestelmällisellä tavalla (tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 61 kohta). Nyt käsiteltävässä asiassa mikään ei viittaa siihen, että pääasiassa kyseessä olevalla säännöstöllä ei voitaisi palauttaa oikeuksia, jotka kyseessä olevilla käyttö- ja tuotto-oikeuden haltijoilla on unionin oikeuden perusteella.
65
Toisaalta tällaisella säännöstöllä ei ilmeisesti ylitetä sitä, mikä on tarpeen tällaisen tavoitteen saavuttamiseksi, mikä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on kuitenkin tarkistettava.
66
Kuten tämän tuomion 52 kohdassa on muistutettu, ainoastaan silloin, kun käyttö- ja tuotto-oikeuden uudelleenkirjaamiselle on objektiivisia ja hyväksyttäviä esteitä, voidaan katsoa, että korvauksen myöntäminen entiselle oikeudenhaltijalle hänen oikeutensa uudelleenrekisteröinnin sijasta palauttaa asianomaiselle unionin oikeuteen perustuvat oikeudet. Se, että GW:n käyttö- ja tuotto-oikeuden alkuperäisessä kirjaamisessa kiinteistörekisteriin rikottiin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan vuoden 1994 viljelysmaalain 11 §:n 1 momenttia, sellaisena kuin sitä sovellettiin tämän kirjaamisen ajankohtana, ei ole tällainen objektiivinen ja hyväksyttävä este.
67
Tältä osin ennakkoratkaisupyynnöstä itsestään ilmenee ensinnäkin, että pääasiassa kyseessä oleva käyttö- ja tuotto-oikeussopimus on tehty sen tekohetkellä voimassa olleita säännöksiä noudattaen, mikä on seikka, joka on otettava huomioon (ks. analogisesti tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 73–75 kohta). Ainoastaan kyseisen käyttö- ja tuotto-oikeuden merkitsemistä kiinteistörekisteriin voidaan pitää lainvastaisena sen perusteella, miten oikeuskäytännössä on tulkittu vuoden 1994 viljelysmaalain 11 §:n 1 momenttia, sellaisena kuin sitä oli sovellettava silloin, kun GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus merkittiin kiinteistörekisteriin. Jäsenvaltio voi kuitenkin vapaasti antaa lainsäädäntöä, jonka nojalla se päättää, että tällaisesta sen kansallisesta oikeudesta johtuvasta sääntöjenvastaisuudesta ei enää aiheudu seuraamuksia.
68
Tämän jälkeen on muistutettava, että pääasiassa kyseessä oleva käyttö- ja tuotto-oikeus merkittiin kiinteistörekisteriin 29.1.2002 ja että tästä kirjaamisesta oli tullut lainvoimainen. Unkarin oikeuden mukaan tällaisesta kirjaamisesta seurasi, että kyseinen käyttö- ja tuotto-oikeus oli olemassa, kunnes toisin todistetaan (ks. vastaavasti tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 79 kohta). Samoin on kiistatonta, että GW on voinut nauttia tästä oikeudesta häiriöttömästi 27.7.2015 saakka. Näin ollen oikeusvarmuuden periaate puoltaa myös GW:n käyttö- ja tuotto-oikeuden palauttamista, vaikka sen alkuperäistä kirjaamista kiinteistörekisteriin voitaisiinkin pitää lainvastaisena (ks. vastaavasti tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 80 kohta).
69
Lisäksi tällaisesta lainvastaisuudesta, joka tapahtui silloin, kun käyttö- ja tuotto-oikeus alun perin merkittiin kiinteistörekisteriin, olisi voitu määrätä seuraamuksia, joilla olisi loukattu vähemmän käyttö- ja tuotto-oikeuden haltijan oikeuksia, jos Unkarin viranomaiset olisivat osoittaneet suurempaa huolellisuutta tästä lainvastaisuudesta seuraamuksia alun perin määrättäessä (ks. vastaavasti tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 108 kohta).
70
Kuten julkisasiamies on lisäksi todennut ratkaisuehdotuksensa 66–68 kohdassa, pääasiassa kyseessä oleva säännöstö ei ole vaikuttanut suhteettomasti CN:n omistusoikeuteen. Tästä lainsäädännöstä nimittäin seuraa ainoastaan, että CN:lle palautetaan oikeudet, jotka hän oli hankkinut pääasiassa kyseessä olevan viljelylohkon entiseltä omistajalta, jolla ei ollut käyttö- ja tuotto-oikeutta, koska GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus kyseiseen viljelylohkoon oli kirjattu lopullisesti kiinteistörekisteriin ennen sitä päivää, jona CN:stä tuli viljelylohkon omistaja, jolla ei tällaista oikeutta ollut.
71
Lopuksi on todettava, että unionin tuomioistuin on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toteamin tavoin kyllä katsonut, että niiden edellytysten tapauskohtainen tutkiminen, joilla käyttö- ja tuotto-oikeudet oli perustettu, olisi ollut oikeasuhteisempi toimenpide maatalousmaiden hankintaa ja hyödyntämistä koskevien väärinkäytösten estämistä koskevaan tavoitteeseen nähden kuin Unkarin lainsäätäjän päätös poistaa lain nojalla muiden henkilöiden kuin kyseisen viljelylohkon omistajan lähiomaisten hallussa olevat käyttö- ja tuotto-oikeudet (tuomio 21.5.2019, komissio v. Unkari (Maatalousmaan käyttö- ja tuotto-oikeudet), C‑235/17, EU:C:2019:432, 115–119 kohta). Tällaisesta arvioinnista ei kuitenkaan mitenkään seuraa, että sitä voitaisiin vastaavasti soveltaa tilanteessa, jossa Unkarin lainsäätäjä päättää, että tällaiset oikeudet merkitään uudelleen kiinteistörekisteriin, mutta jossa tarkoituksena ei ole kyseisten väärinkäytösten estäminen vaan yksityisille unionin oikeuden perusteella kuuluvien oikeuksien kunnioittaminen.
72
Kolmanneksi on tämän tuomion 60 kohdassa todetuin tavoin vielä tutkittava, voiko omaisuudensuoja, sellaisena kuin se taataan perusoikeuskirjan 17 artiklassa, olla esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle lainsäädännölle.
73
Tältä osin perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jokaisella on oikeus nauttia laillisesti hankkimastaan omaisuudesta sekä käyttää, luovuttaa ja testamentata sitä ja että keneltäkään ei saa riistää hänen omaisuuttaan paitsi yleisen edun sitä vaatiessa laissa säädetyissä tapauksissa ja laissa säädettyjen ehtojen mukaisesti ja siten, että hänelle suoritetaan kohtuullisessa ajassa oikeudenmukainen korvaus omaisuuden menetyksestä.
74
Omaisuuden käyttöä voidaan puolestaan säännellä lailla siinä määrin kuin se on yleisen edun mukaan välttämätöntä. Lisäksi perusoikeuskirjan 52 artiklan 1 kohdan mukaan perusoikeuskirjassa tunnustettujen oikeuksien ja vapauksien, kuten omistusoikeuden, käyttämistä voidaan rajoittaa ainoastaan lailla sekä kyseisten oikeuksien ja vapauksien keskeistä sisältöä kunnioittaen; suhteellisuusperiaatteen mukaisesti rajoituksia voidaan säätää ainoastaan, jos ne ovat välttämättömiä ja vastaavat tosiasiallisesti unionin tunnustamia yleisen edun mukaisia tavoitteita tai tarvetta suojella muiden henkilöiden oikeuksia ja vapauksia.
75
Vaikka mistään ei ilmene, että pääasiassa kyseessä olevaan viljelylohkoon kohdistuvaa CN:n omistusoikeutta, johon ei kuulu käyttö- ja tuotto-oikeutta, ei olisi hankittu perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla laillisesti, sama ei kuitenkaan koske toimea, jolla CN on saanut kyseiseen viljelylohkoon täyden omistusoikeuden sen johdosta, että siihen kohdistunut GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus on poistettu kiinteistörekisteristä. Kuten tämän tuomion 61 kohdasta ilmenee, kyseinen toimenpide on tehty SEUT 63 artiklan ja perusoikeuskirjan 17 artiklan vastaisesti.
76
Tästä seuraa, että pääasiassa kyseessä olevan viljelylohkon täyttä omistusoikeutta, jonka CN sai sen johdosta, että GW:n käyttö- ja tuotto-oikeus poistettiin rekisteristä siirtymätoimenpiteistä vuonna 2013 annetun lain 108 §:n 1 momentin ja rekisteristä poistamisen ajankohtana voimassa olleen kiinteistörekisterilain 94 §:n 1 ja 3 momentin nojalla, ei voida pitää perusoikeuskirjan 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla laillisesti hankittuna. Näin ollen pääasiassa kyseessä olevaa säännöstöä, jolla tämä käyttö- ja tuotto-oikeus on merkitty uudelleen kiinteistörekisteriin, ei voida pitää niiden oikeuksien rajoituksena, joita CN:llä voi olla perusoikeuskirjan 17 artiklan perusteella.
77
Kaikesta edellä todetusta seuraa, että SEUT 63 artiklaa ja perusoikeuskirjan 17 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevaan viljelylohkoon kohdistuva käyttö- ja tuotto-oikeus, joka on sen jälkeen, kun se on lainvoimaisesti merkitty kiinteistörekisteriin, lakkautettu ja poistettu kiinteistörekisteristä kyseisen jäsenvaltion näiden artiklojen vastaisen lainsäädännön vaikutuksesta, on sen henkilön hakemuksesta, jolta tämä oikeus on evätty, merkittävä uudelleen kiinteistörekisteriin myös silloin, kun mainitun oikeuden alkuperäinen merkitseminen kiinteistörekisteriin oli kyseisen merkitsemisen ajankohtana voimassa olleen kansallisen lainsäädännön vastaista.
Oikeudenkäyntikulut
78
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
SEUT 63 artiklaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklaa on tulkittava siten, että ne eivät ole esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jonka mukaan kyseisen jäsenvaltion alueella sijaitsevaan viljelylohkoon kohdistuva käyttö- ja tuotto-oikeus, joka on sen jälkeen, kun se on lainvoimaisesti merkitty kiinteistörekisteriin, lakkautettu ja poistettu kiinteistörekisteristä kyseisen jäsenvaltion näiden artiklojen vastaisen lainsäädännön vaikutuksesta, on sen henkilön hakemuksesta, jolta tämä oikeus on evätty, merkittävä uudelleen kiinteistörekisteriin myös silloin, kun mainitun oikeuden alkuperäinen merkitseminen kiinteistörekisteriin oli kyseisen merkitsemisen ajankohtana voimassa olleen kansallisen lainsäädännön vastaista.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: unkari.