62022TJ0462_RES
Lieta T‑462/22
Millennium BCP Participações, SGPS, Sociedade Unipessoal, Lda
un
BCP África, SGPS, Lda
pret
Eiropas Komisiju
Vispārējās tiesas (piektā palāta) spriedums 2024. gada 6. novembrī
Valsts atbalsts – Madeiras Brīvā zona – Atbalsta shēma, ko īstenojusi Portugāle – Lēmums, kurā konstatēta shēmas neatbilstība Lēmumiem C(2007) 3037 final un C(2013) 4043 final, šī shēma atzīta par nesaderīgu ar iekšējo tirgu un uzdots atgūt atbalstu, kas piešķirts, īstenojot šo shēmu – Pienākums norādīt pamatojumu – Jēdziens “pastāvošs atbalsts” Regulas (ES) 2015/1589 1. panta b) punkta ii) apakšpunkta izpratnē – Atkāpes no nosacījuma par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu Madeiras autonomajā reģionā neesamība – Labas pārvaldības princips – Lojālas sadarbības princips – Tiesiskā paļāvība – Tiesiskā drošība
Valsts atbalsts – Komisijas lēmums, ar kuru konstatēta atbalsta nesaderība ar iekšējo tirgu – Pienākums norādīt pamatojumu – Tvērums – Atbalsta saņēmēja identificēšana – Konteksta un visu attiecīgās jomas juridisko noteikumu ņemšana vērā
(LESD 296. pants)
(skat. 25.–40. punktu)
Valsts atbalsts – Pastāvošs un jauns atbalsts – Kvalificēšana par pastāvošu atbalstu – Atbalsta shēmas nosacījumu interpretācija – Vērā ņemami elementi – Lēmuma, ar ko dota atļauja, teksts, attiecīgās dalībvalsts paziņojuma saturs un papildu informācija
(LESD 108. panta 3. punkts; Padomes Regulas 2015/1589 1. panta c) punkts)
(skat. 56., 58., 66. un 67. punktu)
Valsts atbalsts – Aizliegums – Atkāpes – Atbalsta projekta paziņošana – Dalībvalsts, kura vēlas piemērot atkāpi, pienākums sadarboties
(LES 4. panta 3. punkts; LESD 108. panta 3. punkts; Padomes Regulas Nr. 659/1999 6. apsvērums)
(skat. 57. un 92. punktu)
Valsts atbalsts – Pastāvošs un jauns atbalsts – Pasākums, ar ko tiek grozīta pastāvoša atbalsta shēma – Shēmas īstenošana, atkāpjoties no viena no Komisijas apstiprināšanas lēmumā noteiktajiem nosacījumiem – Atkāpe, par ko Komisijai nav pienācīgi paziņots – Grozījums, kas ietekmē shēmas būtību – Kvalificēšana par jaunu atbalstu
(LESD 108. panta 3. punkts; Padomes Regulas 2015/1589 1. panta b) punkta ii) apakšpunkts un c) punkts)
(skat. 70.–83., 93. un 97. punktu)
Valsts atbalsts – Pastāvošs un jauns atbalsts – Paziņotas atbalsta shēmas pārbaude Komisijā – Labas pārvaldības princips – Pienākums ievērot pienācīgu rūpību un objektivitāti – Tvērums
(LESD 108. panta 3. punkts; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants)
(skat. 89.–91. punktu)
Valsts atbalsts – Prettiesiska un nesaderīga atbalsta atgūšana – Tiesiskās paļāvības principa pārkāpums – Neesamība
(LESD 108. panta 3. punkts)
(skat. 102.–109. punktu)
Valsts atbalsts – Prettiesiska un nesaderīga atbalsta atgūšana – Tiesiskās drošības principa pārkāpums – Neesamība
(LESD 107. pants)
(skat. 111.–117. punktu)
Rezumējums
Vispārējā tiesa noraida prasību, ko divas sabiedrības iesniegušas par Eiropas Komisijas lēmumu (
1
), ar kuru par nesaderīgu ar iekšējo tirgu atzīts atbalsts, kas izmaksāts Madeiras salā reģistrētiem uzņēmumiem, piemērojot iepriekš apstiprinātu shēmu, un ar kuru likts to atgūt (
2
). Šajā aspektā Vispārējā tiesa it īpaši precizē tās informācijas apjomu, kas dalībvalstīm jāsniedz, paziņojot atbalsta pasākumu Komisijai, lai tā varētu veikt pārbaudi ar vajadzīgo rūpību, ņemot vērā lojālas sadarbības principam raksturīgās prasības.
Lai veicinātu Madeiras salas reģionālo attīstību un ekonomiskās struktūras dažādošanu, Portugāles Republika ieviesa atbalsta shēmu par labu noteiktai šīs salas teritorijai, kas saukta par Madeiras Brīvo zonu (MBZ).
Šī shēma, ko Komisija sākotnēji 1987. gadā apstiprināja kā saderīgu reģionālo atbalstu, 2002. gadā tika grozīta. 2007. gadā Komisija atļāva trešo shēmu, kas 2013. gadā atkal tika grozīta (
3
) (turpmāk tekstā – “III shēma”).
Komisijas apstiprinātā III shēma izpaudās kā ienākuma nodokļa juridiskām personām samazinājums attiecībā uz peļņu, kas gūta no darbībām, kuras faktiski un lielākajā mērā veiktas Madeirā, atbrīvojums no pašvaldību un vietējiem nodokļiem, kā arī atbrīvojums no nodokļa, kas jāmaksā par nekustamā īpašuma nodošanu ar mērķi dibināt uzņēmumu MBZ, līdz maksimālajām atbalsta summām, balstoties uz maksimālajām robežvērtībām, kuras noteiktas atkarībā no darbavietu skaita, ko atbalsta saņēmējs saglabā.
Pēc minētās shēmas uzraudzības veikšanas attiecībā uz 2012. un 2013. gadu Komisija nolēma sākt LESD 108. panta 3. punktā paredzēto formālo izmeklēšanas procedūru.
Šīs procedūras beigās tā 2020. gada 4. decembra lēmumā konstatēja, ka Portugāles īstenotā III shēma būtiski atšķiras no tās, kas atļauta ar 2007. un 2013. gada lēmumiem. Kvalificējot šo shēmu kā “jaunu atbalstu”, kas īstenots prettiesiski un nav saderīgs ar iekšējo tirgu, Komisija deva rīkojumu atgūt atbalstu no tā saņēmējiem.
Prasītājas – Millennium BCP Participações, SGPS, Sociedade Unipessoal, Lda un BCP África, SGPS, Lda – ir pārvaldītājsabiedrības (turpmāk tekstā – “SGPS”), kas guvušas labumu no III shēmas. Tās cēlušas prasību atcelt Lēmumu 2022/1414, ciktāl šis lēmums attiecas uz tām.
Vispārējās tiesas vērtējums
Pamatojot savu prasību, prasītājas pārmet Komisijai, ka tā pieļāvusi tiesību kļūdu, iekļaudama SGPS atbalsta saņēmējos, uz kuriem attiecas atgūšanas pienākums gadījumā, ja nav izpildīts nosacījums par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu Madeiras autonomajā reģionā (turpmāk tekstā – “MAR”). Faktiski tās apgalvo, ka atbilstoši atkāpei, kas ir daļa no III shēmas, kura paziņota Komisijai, uz SGPS neattiecās šis nosacījums, tāpēc atbalsts, kas tām samaksāts, bija nevis “jauns atbalsts”, bet gan “pastāvošs atbalsts”, kurš atbilst atbalstam, ko Komisija atļāvusi ar 2007. un 2013. gada lēmumiem.
Vispirms Vispārējā tiesa atgādina, ka III shēmas, kas īstenota par labu SGPS, kvalifikācija par “pastāvošu atbalstu” vai “jaunu atbalstu” ir atkarīga ne vien no paša Komisijas pieņemto lēmumu, ar kuriem dota atļauja, teksta, bet arī no attiecīgās dalībvalsts paziņojuma satura, kā arī no papildu informācijas, ko tā sniegusi pēc papildu informācijas pieprasījumiem. Šajā ziņā jāņem vērā arī šīs dalībvalsts rīcība shēmas paziņošanas laikā, ievērojot tās pienākumu sadarboties ar Komisiju.
Šajā gadījumā no 2006. gada paziņojuma par III shēmu (turpmāk tekstā – “2006. gada paziņojums”) kopumā, kā arī no vēlākās Komisijas un Portugāles iestāžu informācijas apmaiņas izriet, ka attiecīgā atkāpe ir minēta tikai tajos juridiskajos pamatos, kas bija pievienoti paziņojumam, proti, Komisijai paziņotā Dekrētlikuma par Noteikumiem par nodokļu atvieglojumiem projekta noteikumā (
4
). Turpretim nedz paziņojuma veidlapā, nedz tai pievienotajā paskaidrojuma rakstā šī atkāpe nekur nav minēta.
Ņemot vērā attiecīgā noteikuma formulējumu, kā arī paziņotā dekrētlikuma projekta pamatojumu, Komisijai bija pamats uzskatīt, ka tāpat kā visiem uzņēmumiem, kam paredzēts gūt labumu no III shēmas, arī SGPS bija piemērojams nosacījums par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu MAR. Turklāt no 2006. gada paziņojumam pievienotā paskaidrojumu raksta, kā arī no paziņotā dekrētlikuma projekta pamatojuma izriet, ka Portugāles iestāžu nodoms bija visiem uzņēmumiem, kas vēlas gūt labumu no III shēmas, uzlikt pienākumu radīt vai saglabāt darbavietas MAR.
No visiem šiem elementiem izriet, ka Portugāles iestādes nekad nav vērsušas Komisijas uzmanību uz to, ka paziņotais dekrētlikuma projekts varētu tikt piemērots tādējādi, ka tas ļautu SGPS gūt labumu no III shēmas, neizpildot nosacījumu par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu MAR. Tādējādi 2006. gada paziņojumā un vēlākā informācijas apmaiņā Portugāles Republika Komisijai nav sniegusi visu vajadzīgo informāciju, kas Komisijai būtu ļāvusi vispirms konstatēt, ka attiecībā uz SGPS pastāv atkāpe no šī nosacījuma, pēc tam pārbaudīt šādas atkāpes saderību ar LESD un, visbeidzot, paust viedokli šajā ziņā, lai gan SGPS piemērojamā atkāpe praksē lika šiem uzņēmumiem saņemt valsts atbalstu, kas piešķirts ar acīmredzami izdevīgākiem nosacījumiem nekā tie, kurus paredz vispārējā shēma, kas piemērojama citiem uzņēmumiem.
Vispārējā tiesa arī uzskata, ka prasītājas nepamatoti apgalvo, ka Komisija esot pārkāpusi tiesības uz labu pārvaldību, jo tā nebija veikusi rūpīgu 2006. gada paziņojuma pārbaudi.
Portugāles iestādes nav devušas Komisijai iespēju uzzināt, ka SGPS paredzētā atkāpe no nosacījuma par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu MAR tai tika nodota vērtēšanai. Tās nav arī paskaidrojušas, kādā veidā šī atkāpe ir samērīga ar atbalstam izvirzīto mērķi un saderīga ar iekšējo tirgu, jo nosacījums par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu bija nosacījums, lai piekļūtu III shēmai, it īpaši ciktāl tas bija izmantojams, lai noteiktu ieguldījumu reģionālās attīstības mērķa sasniegšanā, kā arī piešķirto priekšrocību līmeni un samērīgumu.
Tādējādi, ja Portugāles iestādēm bija nodoms šo atkāpi nodot Komisijas vērtējumam, lojālas sadarbības principam, kas tām jāievēro, bija jāliek šīm iestādēm vēl jo vairāk vērst Komisijas uzmanību uz šādas atkāpes, kas rada šaubas par tās saderību ar iekšējo tirgu, esamību un pēc tam sniegt paskaidrojumus par šo saderību.
Šādos apstākļos Komisijai nevar pārmest, ka tā pārkāpusi labas pārvaldības principu vai nav izpildījusi rūpības pienākumu, neņemdama vērā, ka tiesību norma, par kuru Portugāles iestādes nav sniegušas paskaidrojumus, varēja tikt interpretēta tādējādi, ka tā atļauj atkāpi no nosacījuma par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu MAR.
Tāpēc, ja atkāpe no nosacījuma par darbavietu radīšanu vai saglabāšanu MAR nav bijusi atbilstoši paziņota, to nevar uzskatīt par tādu, kas atļauta ar 2007. gada lēmumu.
Šāda atļauja vēl jo mazāk izriet no 2013. gada lēmuma, jo tajā ir minēta Portugāles Republikas apņemšanās “atcelt jebkādu labvēlības režīmu tādām vienībām kā [SGPS], ja ir apstiprināts, ka tām piemērojamā shēma MBZ faktiski piešķir priekšrocību salīdzinājumā ar Portugāles vispārējo shēmu, kas piemērojama SGPS”.
Tā kā arī pārējie izvirzītie pamati, kas attiecas uz Komisijas pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpumu un tiesiskās paļāvības aizsardzības un tiesiskās drošības principu pārkāpumu, ir izrādījušies nepamatoti, Vispārējā tiesa noraida prasību kopumā.
(
1
)	Komisijas Lēmums (ES) 2022/1414 (2020. gada 4. decembris) par atbalsta shēmu SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN), ko Portugāle īstenoja attiecībā uz Zona Franca da Madeira (ZFM) – III režīms (OV 2022, L 217, 49. lpp.).
(
2
)	Spriedums, par ko sagatavots šis rezumējums, ir taisīts pēc tam, kad kopumā un galīgi tika noraidīta Portugāles Republikas celtā prasība atcelt to pašu lēmumu (spriedums, 2022. gada 21. septembris, Portugāle/Komisija (Madeiras Brīvā zona), T‑95/21, EU:T:2022:567, kas apstiprināts ar tiesas 2024. gada 4. jūlija spriedumu Portugāle/Komisija (Madeiras Brīvā zona), C‑736/22 P, nav publicēts, EU:C:2024:579).
(
3
)	Komisijas 2007. gada 27. jūlija lēmums lietā N421/2006 un 2013. gada 2. jūlija lēmums lietā SA.34160 (2011/N) (turpmāk tekstā – “2007. un 2013. gada lēmumi”).
(
4
)	Noteikumu par nodokļu atvieglojumiem, kas iekļauti paziņotajā dekrētlikuma projektā, 34.A panta 5. punkts.