62024CJ0114_RES
Lieta C‑114/24 P
Global Nanotechnologies AE schediasmou anaptyxis paraskevis kai emporias ylikon nanotechnologias (Glonatech)
pret
Eiropas Pētniecības izpildaģentūru
Tiesas (ceturtā palāta) 2025. gada 3. jūlija spriedums
Apelācija – Šķīrējklauzula – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) – Projekts SANAD – Personāla izdevumi – Attiecināmās izmaksas – Atgūšanas pieprasījums – Paziņojums par parādu – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants – Labas pārvaldības princips – Pamatojuma aizstāšana – Pamattiesību hartas 47. pants – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā – Pierādīšanas pienākums – Samērīgums
Tiesvedība – Vēršanās Vispārējā tiesā saskaņā ar šķīrējklauzulu – Pamati – Labas pārvaldības principa pārkāpums – Savienības tiesas kompetence izvērtēt iespējamus Pamattiesību hartas un vispārējo Savienības tiesību principu pārkāpumus
(LESD 272. pants; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pants)
(skat. 45.–47. punktu)
Eiropas Savienības budžets – Savienības finanšu atbalsts – Saņēmēja pienākums ievērot atbalsta piešķiršanas nosacījumus – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) – Dotācijas nolīgums – Fiksēta apmēra finansējums – Finanšu revīzijas ietvaros veiktas “ex post” pārbaudes – Pieļaujamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas 2018/1046 181. un 183. pants)
(skat. 74., 75. un 77. punktu)
Apelācija – Pamati – Kļūdains faktu vērtējums – Nepieņemamība – Līguma noteikuma interpretācijas pārbaude Tiesā – Izslēgšana
(LESD 256. panta 1. punkts; Tiesas statūtu 58. panta pirmā daļa; Tiesas Reglamenta 169. pants)
(skat. 84. punktu)
Apelācija – Pamati – Tiesas pārbaude attiecībā uz vērtējumu par valsts tiesību normām, uz kurām atsaucas puse – Izslēgšana, izņemot sagrozīšanas gadījumu
(LESD 256. panta 1. punkta otrā daļa; Tiesas statūtu 58. panta pirmā daļa)
(skat. 85. un 86. punktu)
Eiropas Savienības budžets – Savienības finanšu atbalsts – Saņēmēja pienākums ievērot atbalsta piešķiršanas nosacījumus – Tikai faktisko izdevumu finansēšana – Deklarēto izdevumu pamatošana – Neesamība – Neatlīdzināmi izdevumi – Ar Savienības finanšu atbalstu finansētu projektu tehniski pareiza izpilde – Ietekmes neesamība
(LESD 317. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 966/2012 121. pants)
(skat. 97. un 99. punktu)
Apelācija – Pamati – Kļūdains faktu un pierādījumu vērtējums – Nepieņemamība – Faktu un pierādījumu vērtējuma pārbaude Tiesā – Izslēgšana, izņemot sagrozīšanas gadījumu – Pierādījumiem piemērojamo tiesību normu neievērošana – Pieņemamība
(LESD 256. panta 1. punkts; Tiesas statūtu 58. panta pirmā daļa; Tiesas Reglamenta 168. panta 1. punkta d) apakšpunkts)
(skat. 107.–109. punktu)
Rezumējums
Noraidot šo apelācijas sūdzību par dotācijas nolīgumu, kurā ietverta šķīrējklauzula, Tiesa apstiprina savu pastāvīgo judikatūru, saskaņā ar kuru Eiropas Komisijai, izpildot līgumu, jāievēro tai Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (turpmāk tekstā – “Harta”) un vispārējos Savienības tiesību principos paredzētie pienākumi, tādējādi Savienības tiesai var lūgt pārbaudīt iespējamu Hartas 41. panta pārkāpumu strīdā, kurš – kā tas ir šajā lietā – attiecas uz LESD 272. panta īstenošanu.
Apelācijas sūdzības iesniedzēja ir saskaņā ar Grieķijas tiesībām iedibināta komercsabiedrība, kas darbojas nanotehnoloģiju nozarē. 2012. gada 20. decembrī tā ar Eiropas Pētniecības izpildaģentūru (REA) noslēdza dotācijas nolīgumu par SANAD projekta izpildi (turpmāk tekstā – “dotācijas nolīgums”). Minētajā nolīgumā bija paredzēts maksimālais Eiropas Savienības finansiālais ieguldījums šajā projektā, kas jāīsteno 48 mēnešu laikā, proti, sākot no 2013. gada 1. janvāra, sadalot to divos 24 mēnešu pārskata periodos. 2013. gada janvārī dotācijas nolīgumam kā saņēmēji pievienojās četri citi SANAD projekta dalībnieki. Projekts tika pabeigts 2016. gada 31. decembrī.
2018. gada 8. oktobrī saistībā ar Savienības ieguldījuma projektā galīgo maksājumu REA apelācijas sūdzības iesniedzējai adresētā elektroniskā pasta vēstulē norādīja uz nepilnībām un trūkumiem tās iesniegtajos apliecinošajos dokumentos. Turklāt 2019. gada 21. augustā tā apelācijas sūdzības iesniedzēju informēja par finanšu revīzijas uzsākšanu attiecībā uz visu dotācijas nolīguma izpildes laikposmu un norādīja detalizētu sarakstu ar datiem un dokumentiem, kas jādara pieejami šīs revīzijas veikšanai, kura notika laikā no 2019. gada 22. līdz 24. oktobrim.
2020. gada 22. jūlijā apelācijas sūdzības iesniedzēja saņēma revīzijas ziņojuma projektu, kurā bija izklāstīti finanšu revīzijas rezultāti, no kuriem izrietēja, ka noteiktas projekta izmaksu kategorijas jāuzskata par neattiecināmām saskaņā ar dotācijas nolīguma noteikumiem. Tā šos secinājumus apstrīdēja 2020. gada 23. septembrī. 2021. gada 30. martāREA paziņoja apelācijas sūdzības iesniedzējai, ka tiek saglabāti revīzijas ziņojuma projekta secinājumi, vienlaikus norādot uz to, ka, ņemot vērā dotācijas nolīguma noteikumus, apelācijas sūdzības iesniedzējas pieprasītā summa ir pārmērīga. Tā arī tika informēta par to, ka tiks īstenotas šajā ziņojumā paredzētās korekcijas, tostarp rīkojums atgūt pārmaksātās summas un zaudējumu atlīdzības aprēķins saskaņā ar dotācijas nolīguma vispārīgajiem nosacījumiem. REA2021. gada 22. aprīlī pieņēma snieguma novērtējuma ziņojumu par SANAD projekta otro pārskata periodu. 2021. gada 5. maijā tā apelācijas sūdzības iesniedzējai nosūtīja iepriekšēju informatīvu vēstuli, norādot, ka apstiprina galīgo revīzijas ziņojumu un finanšu revīzijas rezultātu piedziņas īstenošanu, vienlaicīgi aicinot to divu mēnešu laikā darīt zināmus iespējamos iebildumus. Apelācijas sūdzības iesniedzēja iesniedza iebildumus divas reizes, un REA uz tiem atbildēja.
Pēdējai atbildei, kas tika sniegta 2021. gada 22. decembrī, kurā tā paskaidroja, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas argumenti nevar mainīt galīgā revīzijas ziņojuma secinājumus, REA pievienoja debetnotu Nr. 3242113938, prasot samaksāt summu saistībā ar SANAD projektu visiem dalībniekiem. 2022. gada 22. jūnijā apelācijas sūdzības iesniedzēja informēja REA par kopējās prasījuma summas, kas jāatgūst no katra projekta dalībnieka, sadales atjaunināšanu. Visbeidzot, 2022. gada 29. septembrīREA nosūtīja apelācijas sūdzības iesniedzējai, pirmkārt, parādzīmi Nr. 3234220185, ar kuru atcelts paziņojums par parādu Nr. 3242113938 un ņemts vērā tās ierosinājums sadalīt prasījumu starp dažādiem SANAD projekta dalībniekiem, un, otrkārt, jauno paziņojumu par parādu, kas attiecas konkrēti uz tās prasījumu pret apelācijas sūdzības iesniedzēju.
Tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, Tiesa norāda, ka labas pārvaldības princips paredz kompetentās iestādes pienākumu rūpīgi un objektīvi pārbaudīt visus attiecīgos lietas faktus. Tādēļ, ja Savienības iestādes un struktūras rīkojas saistībā ar tāda līguma izpildi, kura noteikumus tās sagatavojušas, uz šo situāciju attiecas Savienības tiesības un tātad tas ietilpst Hartas piemērošanas jomā tās 51. panta izpratnē. Turklāt Tiesa atgādina tās judikatūru, saskaņā ar kuru Savienības iestādēm un struktūrām, kad tās izpilda līgumu, ir saistoši pienākumi, kas tām noteikti saskaņā ar Hartu, un Savienības vispārējie tiesību principi. Tādējādi apstāklis, ka attiecīgajam līgumam piemērojamās tiesības nenodrošina tādas pašas garantijas kā tās, kas piešķirtas ar Hartu un Savienības tiesību vispārējiem principiem, neatbrīvo Savienības iestādes un struktūras no pienākuma nodrošināt to ievērošanu attiecībā uz saviem līgumpartneriem (
1
). Turklāt Tiesa atgādina nostiprinājušos judikatūru, saskaņā ar kuru tad, ja puses savā līgumā, izmantojot šķīrējklauzulu, nolemj piešķirt Savienības tiesai kompetenci izskatīt ar šo līgumu saistītos strīdus, tad neatkarīgi no piemērojamajām tiesībām, kas noteiktas minētajā līgumā, šīs tiesas kompetencē ir izvērtēt iespējamus Hartas un Savienības tiesību vispārējo principu pārkāpumus.
Šādos apstākļos Tiesa konstatē, ka Vispārējā tiesa pieļāvusi tiesību kļūdu, izslēdzot iespēju Savienības tiesai pārbaudīt iespējamo Hartas 41. pantā nostiprinātā labas pārvaldības principa pārkāpumu tādā strīdā kā šajā lietā, uz kuru attiecas LESD 272. panta īstenošana.
Tomēr Tiesa norāda, ka atbilstoši tās pastāvīgajai judikatūrai – ja Vispārējās tiesas nolēmuma argumentos atklājas Savienības tiesību pārkāpums, bet nolēmuma rezolutīvā daļa izrādās esam balstīta uz citu tiesisko pamatojumu, šāds pārkāpums nevar būt pamats minētā nolēmuma atcelšanai un ir jāveic argumentu aizstāšana un apelācijas sūdzība jānoraida (
2
). Līdz ar to jāpārbauda, vai iebilduma par Hartas 41. pantā nostiprināto tiesību uz labu pārvaldību pārkāpumu noraidījums ir pamatots ar citiem tiesību pamatiem, nevis tiem, kuros pieļauta Vispārējās tiesas spriedumā identificētā kļūda.
Šajā ziņā, pirmkārt, atbildīgais kredītrīkotājs vēlākais pirms atlikuma maksājuma pārbauda fiksētu summu, vienības izmaksu vai vienotu likmju izmaksāšanas nosacījumu izpildi, tostarp vajadzības gadījumā iznākumu un/vai rezultātu sasniegšanu atbilstoši 2018. gada Finanšu regulas 183. panta 1. punktam (
3
). Šajā tiesību normā precizēts, ka šo nosacījumu ievērošanu var pārbaudīt arī ex post, tādējādi ir skaidri atzītas atbildīgā kredītrīkotāja tiesības pārbaudīt, vai ievēroti nosacījumi, kas izraisa maksājuma uzsākšanu, un samazināt dotāciju minēto nosacījumu neievērošanas vai pārkāpuma, krāpšanās vai citu pienākumu neizpildes gadījumā. Ņemot to vērā, Tiesa uzsver, ka atbilstoši starp pusēm noslēgtā dotācijas nolīguma noteikumiem jebkurā projekta izpildes brīdī un piecu gadu laikā pēc projekta pabeigšanas REA vai Komisija var veikt finanšu revīzijas saistībā ar pareizu šī nolīguma izpildi.
Otrkārt, šajā nolīgumā finansējuma saņēmējam paredzēts pienākums piecus gadus pēc projekta beigām saglabāt oriģinālus vai – izņēmuma gadījumos – visu ar dotācijas nolīgumu saistīto dokumentu oriģinālu apliecinātas kopijas, tostarp elektroniskās kopijas.
Tiesa norāda, ka no Vispārējās tiesas konstatējumiem izriet, ka SANAD projekts tika pabeigts 2016. gada 31. decembrī un ka REA2019. gada 21. augustā informēja apelācijas sūdzības iesniedzēju par revīzijas procedūras uzsākšanu pēc tam, kad 2018. gada 8. oktobrī bija nosūtījusi elektroniskā pasta vēstuli, kurā tā saistībā ar Savienības iemaksas SANAD projektā galīgo maksājumu un tātad pirms atlikuma izmaksas jau bija norādījusi uz vairākām nepilnībām un trūkumiem apelācijas sūdzības iesniedzējas iesniegtajos apliecinošajos dokumentos. Turklāt Vispārējā tiesa norāda, ka dotācijas nolīgumā bija noteikts, ka finanšu revīzijas var veikt REA vai Komisijas personāls, un konstatēja, ka, lai gan apelācijas sūdzības iesniedzēja atsaucas uz minētā personāla neobjektivitāti, tā šajā ziņā nav iesniegusi nekādus pierādījumus.
Šādos apstākļos Tiesa uzskata, ka attiecīgā revīzija netika veikta ne novēloti, ne saskaņā ar noteikumiem, kas būtu pretrunā objektivitātes principam. Šķiet arī, ka, neraugoties uz Vispārējās tiesas spriedumā identificēto tiesību kļūdu, apelācijas sūdzības iesniedzējas arguments par Hartas 41. pantā paredzēto tiesību uz labu pārvaldību pārkāpumu nebija pamatots un tādējādi Vispārējā tiesa to varēja noraidīt.
Otrām kārtām, apelācijas sūdzības iesniedzēja apgalvo, ka Vispārējā tiesa pieļāvusi tiesību kļūdas, interpretējot vairākas dotācijas nolīguma normas un Beļģijas Civilkodeksa 1161.–1163. pantu. Šajā ziņā Tiesa atgādina tās pastāvīgo judikatūru, saskaņā ar kuru Vispārējās tiesas veiktu pārbaudi attiecībā uz tādu līguma noteikumu, kādi ir dotācijas nolīguma noteikumi, nevar uzskatīt par tiesību interpretāciju un tādējādi to nevar pārbaudīt apelācijas tiesvedības ietvaros, nepiesavinoties Vispārējās tiesas kompetenci konstatēt faktus. Šādam secinājumam ir nozīme arī attiecībā uz apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu, saskaņā ar kuru Vispārējā tiesa nav interpretējusi skaidrības trūkumu dotācijas nolīgumā par labu apelācijas sūdzības iesniedzējai, kā tas jādara saskaņā ar Beļģijas Civilkodeksa 1162. pantu. Šādi rīkojoties, faktiski tiek apstrīdēts Vispārējās tiesas vērtējums, saskaņā ar kuru līguma noteikumu formulējums ir skaidrs un nepārprotams.
Turklāt Tiesa arī nospriedusi – runājot par tādu Vispārējās tiesas veikto valsts tiesību interpretāciju, kas piemērojamas Savienības iestāžu un struktūru noslēgtajiem līgumiem –, ka Tiesai apelācijas tiesvedībā nav kompetences pārbaudīt, vai ir notikusi šo tiesību sagrozīšana, kam acīmredzami jāizriet no lietas materiāliem, neveicot jaunu faktu un pierādījumu pārbaudi.
Šajā lietā apelācijas sūdzības iesniedzēja neapgalvo, ka Vispārējā tiesa būtu pieļāvusi kļūdu un sagrozījusi Beļģijas Civilkodeksa noteikumus. Apelācijas sūdzības iesniedzēja arī nevar pamatoti apgalvot, ka, atsaucoties uz dotācijas nolīguma vispārīgajiem nosacījumiem, Vispārējā tiesa būtu pārkāpusi 2018. gada Finanšu regulas normas, kuras esot svarīgākas par šī nolīguma normām. No tā faktiski izriet, ka dotācijas nolīguma noteikumi, kuros paredzēts pienākums saglabāt ar to saistītos dokumentus un revīzijas gadījumā tos nodot REA vai Komisijas rīcībā, atbilst 2018. gada Finanšu regulas normām, ar kurām finanšu revīzijas ietvaros atļautas ex post pārbaudes, tostarp vienotas likmes finansējuma gadījumā.
Visbeidzot, saistībā ar argumentu, ka Vispārējā tiesa neesot juridiski pietiekami pamatojusi savu dotācijas nolīguma interpretāciju, Tiesa norāda, ka Vispārējās tiesas interpretācija izriet no šī nolīguma noteikumu padziļinātas analīzes, kas veikta pārsūdzētajā spriedumā. Tātad Vispārējā tiesa ir pamatojusi savu vērtējumu šajā ziņā.
Visbeidzot, Tiesa uzsver, ka Vispārējā tiesa pamatoti apstiprināja, ka tas, ka SANAD projekts varēja tikt sekmīgi pabeigts, neļauj apšaubīt finanšu revīzijas īstenošanu vai to, kā REA to īstenojusi. Lai apelācijas sūdzības iesniedzējai būtu tiesības uz paredzēto finansiālo atbalstu, nepietiek ar to, ka attiecīgais projekts ticis pareizi īstenots tehniskā ziņā un atbilstoši tam, kas bija noteikts dotācijas nolīgumā. Tāpat tiek prasīts, lai apelācijas sūdzības iesniedzēja būtu pareizi izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto nolīgumu, lai REA varētu tostarp finanšu revīzijas laikā pārbaudīt, vai deklarētās izmaksas ir attiecināmas un pamatotas (
4
). Šajā nolūkā ir it īpaši svarīgi, lai atbalsta saņēmējs varētu pierādīt, ka deklarētās izmaksas ir faktiski radušās, lai īstenotu attiecīgo projektu.
Tādēļ Tiesa uzskata, ka dotācijas nolīgumā noteikto finansiālo saistību pārkāpuma gadījumā finansiālā atbalsta saņēmējs zaudē tiesības uz subsīdiju samaksu un līdz ar to apelācijas sūdzības iesniedzējas līgumpartnerim šajā ziņā jāveic visi atbilstošie pasākumi (
5
), tostarp dotācijas pilnīga vai daļēja atgūšana, neatkarīgi no tā, vai SANAD projekts ticis pareizi īstenots tehniskā ziņā.
No tā izriet, ka dotācijas saņēmējs iegūst galīgās tiesības uz Savienības finansiālā ieguldījuma samaksu tikai tad, ja ir izpildīti visi nosacījumi, kuriem pakļauta subsīdijas piešķiršana. Lai dotācijas piešķiršana būtu pamatota, nepietiek ar to, ka dotācijas saņēmējs pierāda, ka projekts ir īstenots. Tam jāiesniedz pierādījumi, ka deklarētās izmaksas segtas atbilstoši dotācijas nolīgumā paredzētajiem nosacījumiem attiecīgo dotāciju piešķiršanai.
(
1
)	Spriedumi, 2020. gada 16. jūlijs, Inclusion Alliance for Europe/Komisija (C‑378/16 P, EU:C:2020:575, 82. punkts) un ADR Center/Komisija (C‑584/17 P, EU:C:2020:576, 86. punkts).
(
2
)	Spriedums, 2024. gada 19. septembris, Coppo Gavazzi u.c../Parlaments (C‑725/20 P, EU:C:2024:766, 114. punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
(
3
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “2018. gada Finanšu regula”).
(
4
)	Atbilstoši šī paša nolīguma vispārējo nosacījumu II.21. pantam.
(
5
)	Atbilstoši šī paša nolīguma vispārējo nosacījumu II.21. panta 6. punktam.