Mål C‑408/12 P
YKK Corporation m.fl.
mot
Europeiska kommissionen
”Överklagande – Konkurrensbegränsande samverkan – Marknaderna för blixtlås och övriga fästanordningar samt maskiner för att sätta fast dessa – Successivt ansvar – Det föreskrivna taket för böter – Artikel 23.2 i förordning nr 1/2003 – Begreppet företag – Personligt ansvar – Proportionalitetsprincipen – Avskräckande multiplikator”
Sammanfattning – Domstolens dom (andra avdelningen) av den 4 september 2014
1.        Konkurrens – Böter – Belopp – Fastställande – Kriterier – Konkret påverkan på marknaden – Ett icke avgörande kriterium
(Rådets förordning nr 1/2003, artikel 23.2)
2.        Överklagande – Domstolens behörighet – Ändring, av skälighetshänsyn, av tribunalens bedömning av det bötesbelopp som företag har ålagts på grund av att de har överträtt fördragets konkurrensregler – Omfattas inte
(Artiklarna 256 FEUF och 261 FEUF; EG-stadgan för domstolen, artikel 58; rådets förordning nr 1/2003, artiklarna 23.1 och 31)
3.        Konkurrens – Böter – Belopp – Fastställande – Kriterier – Nedsättning av böter då det företag som är föremål för utredning samarbetar – Villkor – Kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning – Dubbel belöning för samma upplysningar kan inte erhållas
(Rådets förordning nr 1/2003, artikel 23.2; kommissionens meddelande 96/C 207/04, avsnitten C och D och kommissionens meddelande 2002/C 45/03, punkterna 21 och 23)
4.        Överklagande – Grunder – Felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna – Avvisning – Domstolens kontroll av bedömningen av de faktiska omständigheterna och bevisningen – Ej möjlig utom vid missuppfattning
(Artikel 256 FEUF; EG-stadgan för domstolen, artikel 58 första stycket)
5.        Konkurrens – Böter – Belopp – Fastställande – Högsta belopp – Beräkning – Relevant omsättning – Företag förvärvat av ett annat företag vilket utgjorde en separat ekonomisk enhet vid tidpunkten för överträdelsen – Beaktande av omsättningen för varje ekonomisk enhet var för sig
(Artikel 81 EG; rådets förordning nr 1/2003, artikel 23.2)
6.        Konkurrens – Böter – Belopp – Fastställande – Avskräckande karaktär – Beaktande av det sanktionerade företagets storlek och totala resurser
(Artikel 81 EG; förordning nr 1/2003, artikel 23.2)
7.        Konkurrens – Böter – Belopp – Fastställande – Högsta belopp – Åtskillnad mellan tak och böternas avskräckande verkan
(Artikel 81 EG; rådets förordning nr 1/2003, artikel 23.2)
8.        Överklagande – Bifall till överklagandet – Överklagandeinstansen har prövat målet i sak – Villkor – Ärende som är färdigt för avgörande
(EG-stadgan för domstolen, artikel 61 första stycket)
1.        Se domen.
(se punkt 26)
2.        Se domen.
(se punkt 29)
3.        Såväl kommissionens meddelande om befrielse från eller nedsättning av böter i kartellärenden från 1996, avsnitten C och D, som meddelandet om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden från 2002, punkterna 21 och 23, uppställer som villkor att komma i åtnjutande av en nedsättning av böter som annars skulle ha påförts, att de berörda företagen förser kommissionen med bevismaterial som bidrar till att fastställa att överträdelsen har begåtts. Det kan i det avseendet inte rimligen hävdas att upplysningar som inte uppfyller villkoret att de ska bidra till att fastställa att överträdelsen har begåtts i den mening som avses i 1996 års meddelande om samarbete skulle kunna utgöra bevis som har ett betydande mervärde jämfört med dem som kommissionen redan har samlat in i den mening som avses i punkt 21 i 2002 års meddelande om samarbete.
De berörda företagen kan inte heller göra gällande dubbel belöning för samma upplysningar på grundval av vilka dessa, för perioden i fråga har beviljats delvis immunitet om dessa upplysningar, med avseende på perioden därefter, inte har tillfört kommissionens utredning något som helst mervärde.
(se punkterna 42, 43 och 47)
4.        Se domen.
(se punkt 44)
5.        När ett företag, som kommissionen har bedömt som ansvarigt för en överträdelse av artikel 81 EG, förvärvas av ett annat företag inom vilket det, i egenskap av dotterbolag, behåller sin ställning som separat ekonomisk enhet, ska kommissionen beakta omsättningen för varje företag var för sig i syfte att, i förekommande fall, tillämpa taket på 10 procent på föregående räkenskapsårs sammanlagda omsättning, såsom föreskrivs i artikel 23.2 andra stycket i förordning 1/2003.
Två företag som utgjort två separata enheter innan det ena blev dotterbolag till det andra, vars struktur och ekonomiska kapacitet utvecklats över tiden, kan inte anses ha utgjort ett och samma företag under överträdelseperioden.
Syftet med det i artikel 23.2 fastställda taket på 10 procent av omsättningen för varje företag som deltagit i överträdelsen är bland annat att undvika att åläggande av böter som överstiger detta tak går utöver nämnda företags betalningsförmåga vid den tidpunkt då det av kommissionen hålls ansvarigt för överträdelsen och en ekonomisk påföljd påförs. Detta konstaterande får stöd av bestämmelsen i artikel 23.2 andra stycket i förordning nr 1/2003 enligt vilken det, med avseende på taket på 10 procent, krävs att detta beräknas på grundval av omsättningen för det år som föregår kommissionens beslut om påföljder för en överträdelse. Detta krav är till fullo uppfyllt när taket beräknas endast utifrån dotterbolagets omsättning med avseende på de böter som det åläggs ensamt och som avser perioden innan det köptes upp av moderbolaget.
Ett företag kan, på samma sätt, inte hållas ansvarigt för överträdelser som dotterbolagen självständigt begått innan de förvärvades. Dessa företag ska nämligen själva svara för sina överträdelser före detta förvärv, utan att det förvärvande företaget kan hållas ansvarigt för dessa.
(se punkterna 60–65)
6.        Domstolen erinrar om att ”avskräckning” är en av de faktorer som ska beaktas vid beräkningen av de böter som ska åläggas för brott mot konkurrensreglerna. Kopplingen mellan å ena sidan företagets storlek och totala resurser och å andra sidan nödvändigheten att säkerställa att böterna har avskräckande verkan kan inte ifrågasättas. Beaktandet av företagets storlek och totala resurser för att säkerställa att böterna får en tillräckligt avskräckande verkan beror nämligen i första hand på den inverkan på nämnda företag som eftersträvas, eftersom sanktionen inte får vara försumbar med hänsyn till, bland annat, företagets finansiella styrka. Härav följer att för att böter ska kunna avskräcka de berörda företagen från att i framtiden åsidosätta unionens konkurrensregler bör företagens storlek och ekonomiska styrka beaktas vid tidpunkten för antagandet av det omtvistade beslutet.
(se punkterna 84−86)
7.        Taket på 10 procent av omsättningen för de böter som ska åläggas företag som brutit mot konkurrensreglerna, enligt artikel 23.2 andra stycket i förordning nr 1/2003, syftar till att anpassa beloppet för de ålagda böterna för överträdelsen till det ansvariga företagets ekonomiska styrka, även om den referensperiod som ska beaktas vid beräkningen av företagets omsättning utgörs av det räkenskapsår som föregick antagandet av kommissionens beslut att ålägga företaget böter.
Strävan efter att ge böterna en avskräckande verkan syftar i stället huvudsakligen till att i framtiden påverka beteendet hos den ekonomiska enhet som kommissionens beslut var riktat till. En sådan verkan kan inte uppkomma annat än i förhållande till det berörda företaget i det tillstånd det befann sig i vid tidpunkten för antagandet av detta beslut.
(se punkterna 90 och 91)
8.        Se domen.
(se punkt 95)