62021CJ0174_RES
Asia C-174/21
Euroopan komissio
vastaan
Bulgarian tasavalta
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 16.3.2023
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 2008/50/EY – Ilmanlaatu – Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 260 artiklan 2 kohta – Velvollisuus toteuttaa tällaisen tuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet – Euroopan komission väite, jonka mukaan kyseistä velvollisuutta ei ole noudatettu – Se, ettei virallinen huomautus ole selkeä sen kysymyksen osalta, onko tuomio edelleen panematta täytäntöön ratkaisevana ajankohtana – Oikeusvarmuuden periaate – Tutkimatta jättäminen
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Unionin tuomioistuimen tuomio, jossa todetaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – Velvollisuus toteuttaa tällaisen tuomion täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset toimenpiteet – Euroopan komission väite, jonka mukaan kyseistä velvollisuutta ei ole noudatettu – Sellaisen virallisen huomautuksen lähettäminen, jossa vahvistetaan ratkaiseva ajankohta sen arvioimiseksi, pitääkö väite jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisestä paikkansa – Se, ettei virallinen huomautus ole riittävän selkeä sen kysymyksen osalta, onko unionin tuomioistuimen tuomio edelleen panematta täytäntöön vahvistettuna ratkaisevana ajankohtana – Oikeusvarmuuden periaate – Tutkimatta jättäminen
(SEUT 260 artiklan 1 ja 2 kohta)
(ks. 23–32 kohta)
Tiivistelmä
Komission ensimmäinen kanne siitä, että jäsenyysvelvoitteita on jätetty noudattamatta kaksi kertaa ilman pilaantumisen alalla, ei täytä tutkittavaksi ottamisen edellytyksiä
Bulgarialle vuoden 2018 lopussa osoittamassaan virallisessa huomautuksessa komissio ei väittänyt eikä osoittanut riittävän selvästi, että unionin tuomioistuimen vuonna 2017 antamaa tuomiota, jossa ensimmäinen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen oli todettu, ei edelleenkään ollut pantu tällä välin täytäntöön
Ilmanlaatudirektiivissä (
1
) jäsenvaltiot velvoitetaan noudattamaan tiettyjen ilman epäpuhtauksien pitoisuuksien raja-arvoja ja edellytetään, että näiden raja-arvojen ylittyessä jäsenvaltiot laativat ilmanlaatusuunnitelmia, jotta ylityksen kesto jää mahdollisimman lyhyeksi.
Unionin tuomioistuin katsoi 5.4.2017 antamassaan tuomiossa komissio v. Bulgaria (
2
), ettei Bulgaria ollut noudattanut edellä mainittuja velvollisuuksia (
3
).
Kyseisen 5.4.2017 annetun tuomion komissio v. Bulgaria julistamisen jälkeen komissio osoitti 9.11.2018 Bulgarialle virallisen huomautuksen SEUT 260 artiklan 1 ja 2 kohdassa (
4
) määrätyn menettelyn mukaisesti. Tässä huomautuksessa komissio totesi, että Bulgaria ei vieläkään ollut toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä lopettaakseen unionin tuomioistuimen vuonna 2017 antamassaan tuomiossa toteamat laiminlyönnit. Niinpä komissio kehotti kyseistä jäsenvaltiota esittämään huomautuksensa virallisessa huomautuksessa asetetussa määräajassa (jäljempänä ratkaiseva ajankohta), joka oli 9.2.2019, ja ilmoittamaan sille tällä välin mahdollisesti saavutetusta edistyksestä.
Komissio ei ollut tyytyväinen Bulgarian vastauksiin, joten se nosti unionin tuomioistuimessa SEUT 260 artiklan 2 kohdan nojalla jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen (jäljempänä kanne siitä, että jäsenyysvelvoitteita on jätetty noudattamatta kaksi kertaa), jotta unionin tuomioistuin toteaisi, ettei kyseinen jäsenvaltio ollut noudattanut kyseistä tuomiota, ja velvoittaisi sen maksamaan kiinteämääräisen hyvityksen ja päiväkohtaisen uhkasakon, kunnes unionin tuomioistuimen tuomio olisi pantu kokonaisuudessaan täytäntöön.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin katsoo tuomiossaan, että virallisen huomautuksen antaminen SEUT 260 artiklan 2 kohtaan perustuvassa oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä edellyttää sitä, että komissio voi pätevästi väittää, että on jätetty noudattamatta velvollisuutta toteuttaa unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet, sillä muuten jätettäisiin noudattamatta oikeusvarmuuden vaatimuksia. Sen perusteella, että kanteen siitä, että jäsenyysvelvoitteita on jätetty noudattamatta kaksi kertaa, tavoitteena on kannustaa velvoitteensa laiminlyönyttä jäsenvaltiota panemaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva tuomio täytäntöön, unionin tuomioistuin korostaa, että komission on paitsi tutkittava koko oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn ajan ja ennen virallisen huomautuksen antamista, onko kyseessä oleva tuomio pantu tällä välin täytäntöön vai ei, myös selvästi väitettävä ja osoitettava alustavasti kyseisessä virallisessa huomautuksessa, ettei tuomio tule edelleenkään täytäntöön pannuksi ratkaisevaan ajankohtaan mennessä. Jäsenvaltion ei nimittäin voida pätevästi väittää jättäneen noudattamatta velvollisuutta toteuttaa unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet, jos virallisesta huomautuksesta ei ilmene selvästi, että ratkaisevana ajankohtana kyseisen tuomion täytäntöönpanovelvollisuus jatkuu edelleen ja on jatkunut tuomion julistamisesta lähtien.
Nyt käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuin toteaa, että 9.11.2018 päivätyssä virallisessa huomautuksessa komissio ei ole riittävän selvästi väittänyt eikä osoittanut alustavasti, että 5.4.2017 annettu tuomio komissio v. Bulgaria on vielä täytäntöön panematta ratkaisevana ajankohtana eli 9.2.2019.
Komissio nimittäin toteaa kyseisessä huomautuksessa, että mainitussa tuomiossa vuoteen 2014 asti todetut laiminlyönnit jatkuivat kyseisessä huomautuksessa tarkoitettujen alueiden ja taajamien osalta vuosina 2015 ja 2016. Se ei kuitenkaan esitä yksityiskohtaisia selityksiä tai tosiseikkoja koskevaa analyysiä, jossa olisi todettu, että mainittujen kahden vuoden aikana todettu tilanne oli jatkunut ilman selvää parannusta tuomion julistamisen, jonka ajankohta oli 5.4.2017, ja ratkaisevan ajankohdan, joka oli 9.2.2019, välisen ajanjakson aikana, minkä vuoksi oli tarpeen toteuttaa toimenpiteitä kyseisen tuomion panemiseksi täytäntöön.
Unionin tuomioistuimen mielestä se, että nämä laiminlyönnit jatkuivat unionin tuomioistuimen tuomion kattaman, vuonna 2014 päättyneen ajanjakson ja myöhemmän mutta tuomion julistamispäivää edeltäneen ajanjakson eli vuosien 2015 ja 2016 ajan, tai se, että unionin tuomioistuin totesi kyseisessä tuomiossa kyseisten laiminlyöntien olleen luonteeltaan järjestelmällisiä ja jatkuvia, eivät kumpikaan merkitse automaattisesti sitä, että niin kyseisen tuomion julistamispäivänä kuin ratkaisevana ajankohtanakin tuomio on edelleen panematta täytäntöön ja että Bulgariaa oli siten voitu moittia siitä, ettei se ollut toteuttanut kaikkia tuomion täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä.
On siis niin, että koska komissio ei virallisessa huomautuksessa väittänyt ja osoittanut alustavasti riittävän selvästi sen välttämättömän ennakkoedellytyksen täyttyneen, jonka mukaan 5.4.2017 annettu tuomio komissio v. Bulgaria on ratkaisevana ajankohtana edelleen panematta täytäntöön kyseisessä huomautuksessa tarkoitettujen alueiden ja taajamien osalta, se ei väittänyt pätevästi, että Bulgarian tasavalta oli jättänyt noudattamatta velvollisuutta toteuttaa kyseisen tuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet. Unionin tuomioistuin päättelee tästä, että komission kanne siitä, että jäsenyysvelvoitteita on jätetty noudattamatta kaksi kertaa, on jätettävä tutkimatta.
(
1
)	Ilmanlaadusta ja sen parantamisesta 21.5.2008 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY (EUVL 2008, L 152, s. 1).
(
2
)	Tuomio 5.4.2017, komissio v. Bulgaria (C-488/15, EU:C:2017:267).
(
3
)	Kyseessä ovat tarkemmin sanottuna direktiivin 2008/50 13 artiklan 1 kohdasta ja liitteestä XI sekä kyseisen direktiivin 23 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta johtuvat velvollisuudet.
(
4
)	SEUT 260 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan jäsenvaltion, jonka osalta unionin tuomioistuin on todennut, että se on jättänyt noudattamatta jotakin sille perussopimusten mukaan kuuluvaa velvollisuutta, on toteutettava unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet, ja komissio voi saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos se katsoo, että sen annettua asianomaiselle jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää huomautuksensa tällaisia toimenpiteitä ei ole toteutettu.