62008FJ0011_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa F‑11/08,
jossa on kyse Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn yleissopimuksen (Europol-yleissopimus) 40 artiklan 3 kohtaan ja Europolin henkilöstösääntöjen 93 artiklan 1 kohtaan perustuvasta kanteesta,
Jörg Mölling, Euroopan poliisiviraston palveluksessa oleva kansallinen asiantuntija, kotipaikka Haag (Alankomaat), edustajanaan aluksi asianajaja P. de Casparis ja sittemmin asianajajat P. de Casparis, N. D. Dane ja W. J. Dammingh,
kantajana,
vastaan
Euroopan poliisivirasto (Europol), asiamiehinään D. Neumann ja D. El Khoury, avustajinaan asianajajat B. Wägenbaur ja R. Van der Hout,
vastaajana,
VIRKAMIESTUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja S. Van Raepenbusch sekä tuomarit I. Boruta ja H. Kanninen (esittelevä tuomari),
kirjaaja: hallintovirkamies R. Schiano,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä ja 9.9.2008 pidetyssä istunnossa esitetyn,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1. Mölling vaatii kannekirjelmässään, joka on saapunut Euroopan unionin virkamiestuomioistuimen kirjaamoon 22.1.2008 faksitse ja sähköpostitse (alkuperäiskappale toimitettiin 25.1.2008), tuomioistuinta kumoamaan 10.10.2007 tehdyn Europolin päätöksen, jolla kantajalta evättiin mahdollisuus osallistua Europolin huumausaineyksikön vanhemman toimihenkilön (first officer) viran täyttämiseksi järjestettyyn valintamenettelyyn.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
2. Europolin henkilöstösääntöjen, sellaisina kuin niitä sovelletaan esillä olevassa asiassa (jäljempänä henkilöstösäännöt), 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”– – henkilöstösääntöjä sovelletaan Europolin palvelukseen sopimuksella otettuun henkilöstöön. Tähän henkilöstöön kuuluvat
– Europolin työntekijät, jotka ovat yksinomaan [Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn] Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otettuja työntekijöitä sekä työntekijöitä, jotka voidaan ottaa palvelukseen joko näistä viranomaisista tai muualta, ja
– paikalliset työntekijät siltä osin kuin heidät on nimenomaisesti mainittu näissä henkilöstösäännöissä.”
3. Henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Näissä henkilöstösäännöissä ’Europolin työntekijöillä’ tarkoitetaan liitteessä 1 olevien toimien luetteloon kuuluviin toimiin otettua henkilöstöä, lukuun ottamatta paikallisia työntekijöitä.
Kunkin toimen osalta vahvistetaan, voidaanko se täyttää yksinomaan [Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn] Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otetulla työntekijällä vai voidaanko siihen ottaa myös muu työntekijä.
Sellaiseen toimeen valittavalle työntekijälle, joka voidaan täyttää yksinomaan toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otetulla työntekijällä, voidaan kyseisen toimen osalta tarjota vain väliaikaista sopimusta 6 artiklan mukaisesti.”
4. Europolin toimet luetellaan henkilöstösääntöjen liitteessä 1 olevassa 1 kohdassa, jossa todetaan, että ”jollei 3 kohdasta muuta johdu, Europolin toimia ovat seuraavat: – –”. Liitteessä 1 olevan 1 kohdan viimeisen alakohdan mukaan ”tätä ?Europolin toimien? luetteloa voidaan muuttaa hallintoneuvoston yksimielisellä päätöksellä”.
5. Henkilöstösääntöjen 6 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Europolin kaikki työntekijät, riippumatta siitä, valitaanko heidät toimeen, johon voidaan ottaa yksinomaan [Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn] Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otettu työntekijä, vai toimeen, johon kyseistä rajoitusta ei sovelleta, otetaan aluksi palvelukseen 1–5 vuoden määräajaksi.
Ensimmäiset sopimukset voidaan uusia. Määräaikaisten työsopimusten kokonaiskesto, työsopimuksen uusiminen mukaan luettuna, voi olla enintään yhdeksän vuotta.
Ainoastaan sellaiseen toimeen valittu työntekijä, johon voidaan ottaa työntekijä muualtakin kuin [Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan poliisiviraston perustamisesta tehdyn] Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista, voidaan ottaa palvelukseen toistaiseksi, sen jälkeen kun hän on ollut palveluksessa kaksi määräaikaista sopimuskautta hoitaen tehtävänsä erittäin tyydyttävällä tavalla vähintään kuuden vuoden ajan.
– –”
6. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella Euroopan poliisiviraston perustamisesta 26.7.1995 tehdyn yleissopimuksen (EYVL C 316, s. 2; jäljempänä Europol-yleissopimus) 2 artiklan 4 kohdassa määritellään toimivaltaiset viranomaiset, joihin viitataan muun muassa henkilöstösääntöjen 6 artiklassa, seuraavasti:
”Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan toimivaltaisilla viranomaisilla jäsenvaltioissa olevia julkisia elimiä, siltä osin kuin ne kansallisen lainsäädännön mukaan ovat toimivaltaisia rikollisuuden estämisessä ja sen torjunnassa.”
7. Henkilöstösääntöjen 2 osaston 3 luku, jonka otsikko on ”Palvelukseen ottamisen ehdot”, sisältää 24 artiklan, jossa säädetään seuraavaa:
”1. Europolin työntekijöitä palvelukseen otettaessa on pyrittävä varmistamaan, että [Europol] saa palvelukseensa mahdollisimman päteviä, tehokkaita ja ehdottoman luotettavia henkilöitä. Europolin työntekijöitä valittaessa otetaan huomioon henkilöiden soveltuvuus ja ammattipätevyys sekä varmistetaan kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten ja Euroopan unionin virallisten kielten riittävä edustus. Europol noudattaa tasa-arvoisten mahdollisuuksien politiikkaa.
2. Henkilö voidaan ottaa Europolin palvelukseen ainoastaan 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja edellyttäen, että hän
a) on jonkin Euroopan unionin jäsenvaltion kansalainen ja [että hänellä] on täydet kansalaisoikeudet,
b) on täyttänyt asevelvollisuutta koskevan lainsäädännön mukaiset velvollisuutensa,
c) täyttää tehtäviensä hoitamisen edellyttämät eettiset vaatimukset,
d) on fyysisesti kykenevä hoitamaan tehtävää, ja
e) osoittaa, että hänellä on perusteellinen kielitaito yhdessä Euroopan unionin virallisista kielistä ja tehtäviensä hoitamiseen riittävä kielitaito toisessa näistä kielistä.
– –
4. Europolin työntekijöitä palvelukseen otettaessa noudatettava valintamenettely vahvistetaan näiden henkilöstösääntöjen liitteessä 2.”
8. Henkilöstösääntöjen liitteessä 2 olevan 5 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan ”valintalautakunta tekee alustavan valinnan hakijoiden pätevyyden, työkokemuksen, toimeen tarvittavien ominaisuuksien sekä henkilöstösääntöjen 24 artiklassa tarkoitetun mahdollisen alustavan valinnan perusteella”.
9. Henkilöstösääntöjen 6 artiklan yleisestä täytäntöönpanosta 8.12.2006 tehdyn Europolin johtajan päätöksen (jäljempänä 8.12.2006 tehty päätös) johdanto-osan kuudennessa perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Sellaisten työntekijöiden työsuhteelle, jotka on valittu toimeen, [johon voidaan ottaa työntekijä ainoastaan Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista], on säädetty kahteen määräaikaiseen työsopimukseen perustuva enimmäiskesto siksi, että jäsenvaltiot toivovat tällaisten Europolin työntekijöiden kiertävän ja palaavan palvelusajan päätyttyä toimivaltaisen kansallisen viranomaisen palvelukseen (kiertoperiaate) – –”?(1) (”The reason for prescribing a maximum period of service for all Europol staff on bold posts under two fixed-term contracts is that the Member States want a rotation of such staff members who should subsequently be re-integrated into the service of their competent national authority (the rotation principle) […]”)
10. Samaisen 8.12.2006 tehdyn päätöksen johdanto-osan 15 perustelukappaleessa todetaan, että ”henkilöstösääntöjen 6 artiklan ja sen liitteen 2 kohtuullisen tulkinnan perusteella Europol voi katsoa, että Europolin entisellä työntekijällä on oikeus hakea uutta tointa poissaolojakson jälkeen; näin taataan, että kaikkia tiettyä tointa – sekä Europolin sisältä että sen ulkopuolelta – hakevia kohdellaan tasavertaisesti ja että kukaan hakijoista ei voi vaikuttaa palvelukseenottomenettelyyn”. (”Based on a reasonable interpretation of Article 6 and Appendix 2 of the Staff Regulations, Europol is not prevented from considering a previous staff member as eligible to apply for a new post following a period of absence which ensures that all candidates for a particular post, internal or external, are in an equal position and that no candidate may have influenced a forthcoming recruitment campaign”).
11. Edellä mainitun päätöksen 1 artiklassa määritellään tietyt päätöksessä käytetyt ilmaisut seuraavasti:
”?1 kohta? Europolin toimet: Kaikki toimet, jotka sisältyvät tai joiden on tarkoitus sisältyä henkilöstösääntöjen liitteessä 1 olevaan Europolin toimien luetteloon, lukuun ottamatta johtajaa, apulaisjohtajia ja paikallisia työntekijöitä henkilöstösääntöjen 98–100 artiklan mukaisesti; (’Europol Post’: Any post that is included or is intended to be included in the list of Europol posts set out in Appendix 1 of the Staff Regulations, with the exception of the Director, the Deputy Directors and local staff as provided for by Articles 98-100 of the Staff Regulations)
– –
?6 kohta? ’Toimivaltaiset ?kansalliset? viranomaiset’: Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaan toimivaltaisilla viranomaisilla tarkoitetaan jäsenvaltioissa olevia julkisia elimiä siltä osin kuin ne kansallisen lainsäädännön mukaan ovat toimivaltaisia rikollisuuden estämisessä ja sen torjunnassa; (’Competent Authority’: In accordance with Article 2(4) of the Europol Convention, all public bodies existing in the Member States which are responsible under national law for preventing and combating criminal offences)
?7 kohta]; ’Toimet, jotka esitetään lihavoituina’: Kaikki toimet, jotka voidaan täyttää vain toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otetuilla työntekijöillä; (’Bold Post’: Any Europol post which can be filled only by staff engaged from a Competent Authority)
?8 kohta]; ’Toimet, joita ei esitetä lihavoituina’: Kaikki toimet, jotka voidaan täyttää myös muilla kuin toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otetuilla työntekijöillä; (’Non-bold Post’: Any Europol post which can be filled by staff that do not need to be engaged from a Competent Authority).”
12. Puheena olevan 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 3 kohdassa säädetään, että ”Europolin työntekijät voivat tehdä vain yhden ensimmäisen sopimuksen Europolin kanssa tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklan 4 kohdan säännösten soveltamista” (”Without prejudice to Article 2.4 below, only one First Contract shall be entered into with any individual”).
13. Saman päätöksen 2 artiklan 4 kohdan mukaan ”sen jälkeen, kun Europolin entinen työntekijä ei ole ollut missään Europolin toimessa 18 kuukauteen ja kun uusi valintamenettely on suoritettu, kaikkia uusia työsopimuksia pidetään ensimmäisinä sopimuksina”. (”After a period of 18 months during which a former member of staff has been detached from any Europol post, and following a new selection procedure, any new Employment Contract shall be deemed to be a First Contract.”)
14. Europol-yleissopimuksen 40 artiklan 3 kohdassa määrätään, että ”Euroopan yhteisöjen tilapäiseen ja avustavaan henkilöstöön sovellettavaa järjestelmää koskevassa lainsäädännössä tarkoitettuja valituskeinoja koskevia määräyksiä sovelletaan vastaavasti Europolin henkilöstöön.” Näin ollen henkilöstösääntöjen 92 ja 93 artiklan säännökset vastaavat Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen 90 ja 91 artiklan säännöksiä, joita yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 117 artiklan mukaisesti sovelletaan vastaavasti Euroopan yhteisöjen tilapäiseen ja avustavaan henkilöstöön.
Tosiseikat
15. Kantaja, joka on Saksan poliisin virkamies, tuli Europolin palvelukseen 1.9.1999 huumausaineyksikön vanhemmaksi toimihenkilöksi (”first officer”). Hänen sopimuksensa, joka oli tehty Europolin henkilöstösääntöjen – sellaisena kuin ne olivat ennen Europolin henkilöstösääntöjen muuttamisesta 4.12.2006 tehtyä neuvoston päätöstä (EUVL C 311, s. 1) – 6 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan mukaisesti, päättyi 31.8.2005.
16. Kantaja palasi tuona päivänä Saksan poliisin palvelukseen, jossa hän oli työskennellyt jo ennen 1.9.1999 ja josta hänet oli lähetetty komennukselle Europoliin 1.9.2005 alkaen kansallisena asiantuntijana. Tätä komennusta, jonka oli alun perin määrä päättyä 28.2.2007, pidennettiin 28.2.2008 saakka kantajan komennussopimukseen tehdyllä lisäyksellä. Kantajan mukaan Europol oli ilmaissut hänelle jo komennusjakson alussa, että hän voisi komennuksen jälkeen ”palata Europoliin työntekijänä”.
17. Europol julkaisi 13.7.2007 ilmoituksen avoimesta toimesta huumausaineyksikön vanhemman toimihenkilön toimen (”first officer”) (jäljempänä riidanalainen toimi) täyttämiseksi. Avointa tointa koskevan ilmoituksen 3.1 kohdan otsikkona oli ”Yleiset ehdot (henkilöstösääntöjen 24 artikla)”, ja sen mukaan riidanalaisen toimen haltijan olisi muun muassa ”oltava jonkin Euroopan unionin jäsenvaltion toimivaltaisen kansallisen viranomaisen palveluksessa, ja hänellä olisi oltava täydet kansalaisoikeudet (toimet, jotka esitetään lihavoituina)”.
18. Kantaja haki riidanalaista tointa.
19. Valintalautakunta, josta säädetään henkilöstösääntöjen liitteessä 2, suoritti hakijoiden alustavan valinnan ja asetti kantajan ensimmäiselle sijalle.
20. Europolin huumausaineyksikön päällikkö ilmoitti 10.10.2007 suullisesti kantajalle, että tämän hakemusta ei voitu ottaa huomioon, koska hän ei täyttänyt 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan ehtoja. Huumausaineyksikön päällikön mukaan kantaja ei täyttänyt kyseisen säännöksen ehtoa, jonka mukaan hän ei olisi saanut olla missään Europolin toimessa 18 kuukauteen sen jälkeen, kun hänen Europolin kanssa 1.9.1999 ja 31.8.2005 väliseksi ajaksi tehty sopimuksensa oli päättynyt.
21. Kantaja esitti 11.10.2007 valituksen, joka koski 10.10.2007 tehtyä Europolin päätöstä, ja riitautti Europolin tulkinnan 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdasta.
22. Europol hylkäsi valituksen 23.10.2007 tekemällään päätöksellä.
Oikeudenkäyntimenettely ja asianosaisten vaatimukset
23. Virkamiestuomioistuin pyysi prosessinjohtotoimina asianosaisia esittämään tiettyjä asiakirjoja työjärjestyksen 55 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti.
24. Vastauksena asiakirjojen esittämispyyntöön kantaja esitti muun muassa jäljennöksen työsopimuksesta, jonka hän oli tehnyt Europolin kanssa 1.9.1999 ja 31.8.2005 väliseksi ajaksi. Europol toimitti puolestaan jäljennöksen avointa riidanalaista tointa koskevasta ilmoituksesta ja kyseistä tointa koskevaan valintamenettelyyn osallistuneiden kahden muun sellaisen hakijan asiakirjat, jotka kantaja oli nimennyt sen kanneperusteen yhteydessä, jonka mukaan yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu, sekä huumausaineyksikön kansallisen asiantuntijan toimenkuvan (”Job description for the Seconded Expert to the Drugs Unit”), jonka kantaja oli laatinut ja Europolin huumausaineyksikön päällikkö oli hyväksynyt.
25. Kantaja vaatii, että virkamiestuomioistuin
– kumoaa 10.10.2007 tehdyn Europolin päätöksen, jolla häneltä evättiin mahdollisuus osallistua riidanalaista tointa koskevaan valintamenettelyyn
– kumoaa 23.10.2007 tehdyn päätöksen, jolla kantajan valitus hylättiin
– velvoittaa Europolin korvaamaan oikeudenkäyntikulut, asianajajapalkkiot mukaan lukien.
26. Europol vaatii, että virkamiestuomioistuin
– hylkää kanteen
– velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanteen kohde
27. Kantaja vaatii virkamiestuomioistuinta kumoamaan paitsi 10.10.2007 tehdyn Europolin päätöksen, jolla häneltä evättiin mahdollisuus osallistua riidanalaista tointa koskevaan valintamenettelyyn, myös 23.10.2007 tehdyn päätöksen, jolla hänen valituksensa hylättiin. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että silloin kun valituksen hylkäämistä koskeva päätös on vailla itsenäistä sisältöä, tällaiseen päätökseen kohdistuvien kumoamisvaatimusten vaikutuksena on se, että tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetaan toimi, josta valitus on tehty (ks. vastaavasti asia 293/87, Vainker v. parlamentti, tuomio 17.1.1989, Kok., s. 23, 8 kohta; asia T-309/03, Camós Grau v. komissio, tuomio 6.4.2006, Kok., s. II-1173, 43 kohta ja asia F-103/07, Duta v. yhteisöjen tuomioistuin, tuomio 4.9.2008, 23 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, josta on valitettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen, asia T-475/08 P).
28. Kantajan valitus koski 10.10.2007 tehtyä Europolin päätöstä, jolla häneltä evättiin mahdollisuus osallistua riidanalaista tointa koskevaan valintamenettelyyn. Näin ollen on katsottava, että kantajan kanne koskee tätä päätöstä.
Oikeudellinen arviointi
29. Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta, jotka koskevat yhtäältä 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan virheellistä soveltamista sekä oikeusvarmuuden periaatteen rikkomista ja toisaalta yhdenvertaisuusperiaatteen rikkomista.
30. Ensin on tarkasteltava kanneperustetta, joka koskee 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan virheellistä soveltamista sekä oikeusvarmuuden periaatteen rikkomista.
Asianosaisten lausumat
31. Kantaja huomauttaa ensinnäkin, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan mukaan kaikkia uusia työsopimuksia pidetään ensimmäisinä sopimuksina sen jälkeen, kun Europolin entinen työntekijä ei ole ollut missään Europolin toimessa (”any Europol post”) 18 kuukauteen ja kun uusi valintamenettely on suoritettu.
32. Kantaja toteaa lisäksi, että sen jälkeen, kun hänen sopimuksensa Europolin kanssa päättyi 31.8.2005, hän työskenteli Europolin palveluksessa kansallisena asiantuntijana. Tämä toimi ei kuitenkaan sisälly henkilöstösääntöjen liitteeseen 1, joten häntä ei olisi pitänyt sulkea riidanalaista tointa koskevan valintamenettelyn ulkopuolelle sillä perusteella, että hän ei täyttänyt 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa säädettyjä ehtoja.
33. Kantaja lisää, että Europolin tapaa erottaa toisistaan käsitteet ”Europol post” (jossa ”post”-sana kirjoitetaan pienellä alkukirjaimella) ja ”Europol Post” (jossa sama sana kirjoitetaan isolla alkukirjaimella) ei vahvisteta mitenkään 8.12.2006 tehdyssä päätöksessä. Hän katsoo, että vaikka oletettaisiin, että käsitteiden välillä on ero, se olisi ilmaistava kyseisessä päätöksessä. Henkilöstösäännöissä ja 8.12.2006 tehdyssä päätöksessä näitä ilmauksia käytetään hänen mukaansa toistensa synonyymeinä.
34. Kantaja toteaa lopuksi, että hän työskenteli Europolin palveluksessa kuusi vuotta, mutta ajanjakso, jonka päätyttyä Europolin henkilöstö ”kiertää”, on sittemmin vahvistettu yhdeksäksi vuodeksi.
35. Europol muistuttaa ensinnäkin 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan perustana olevista syistä. Europolin mukaan henkilöstösääntöjen 6 artikla koskee sellaisten työntekijöiden sopimuksia, jotka on osoitettu lihavoituina esitettyihin toimiin (”bold posts”), eli toimiin, jotka on varattu kansallisista poliisi- ja tullihallinnoista tuleville työntekijöille, jotka palaavat Europolin kanssa tekemänsä sopimuksen päätyttyä omaan hallintoonsa. Europol toteaa, että henkilöstösääntöjen 6 artiklan mukaan tällaiset sopimukset ovat siis ajallisesti rajattuja, minkä vuoksi 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa säädetään, että Europolin henkilöstöön kuuluva voi tehdä Europolin kanssa uuden sopimuksen vasta oltuaan poissa Europolin palveluksesta 18 kuukauden ajan.
36. Europol toteaa toiseksi, että kantajan esittämä kanneperuste on perusteeton sekä 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan sanamuodon että sen tarkoituksen valossa.
37. Ensinnäkin 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa säädetään kahdesta edellytyksestä, joiden on täytyttävä kumulatiivisesti. Europolin mukaan kantaja täyttää ensimmäisen edellytyksen, jonka mukaan hänen on ollut oltava Europolin henkilöstön jäsen. Kantaja ei sitä vastoin täytä edellytystä, jonka mukaan hän ei saa olla ollut missään Europolin toimessa 18 kuukauteen. Europol katsoo, että jotta Europolin entinen työntekijä ”ei ole ollut missään Europolin toimessa” 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla, hänen ja Europolin välillä ei ole saanut olla minkäänlaista oikeudellista tai tosiasiallista yhteyttä.
38. Europol korostaa lisäksi, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen kuudennen perustelukappaleen mukaan Europol-yleissopimuksen jäsenvaltiot katsovat, että sellaiset Europolin henkilöstön jäsenet, jotka on osoitettu lihavoituina esitettyihin toimiin, ovat Europolin palveluksessa vain rajoitetun ajan, mikä mahdollistaa heidän ”kiertämisensä” ja paluunsa alkuperäisen kansallisen hallintonsa palvelukseen. Europolin mukaan 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa olevaa ilmausta ”ei ole ollut missään Europolin toimessa” on tulkittava tämän mukaisesti.
39. Europol katsoo lisäksi, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen johdanto-osan 15 perustelukappaleen mukaan Europolin entinen työntekijä voi hakea uutta tointa vasta ”poissaolojakson” jälkeen, mikä takaa kaikkien hakijoiden yhdenvertaisen kohtelun.
40. Europolin mukaan käsiteltävänä olevassa asiassa kantajan alkuperävaltio lähetti kantajan Europoliin kansallisena asiantuntijana sitä päivää seuraavana päivänä, jolloin hänen kuusivuotinen sopimuksensa Europolin kanssa päättyi. Hän jatkoi tässä ominaisuudessa työskentelyä Europolin palveluksessa ja sen työnjohdon alaisena.
41. Europol toteaa lopuksi, että kantajan tehtävä on todistaa, että hän täyttää kaikki 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa säädetyt ehdot. Sen sijaan kantaja kuitenkin vain lähinnä kiistää ilmaisujen ”Europol post” ja ”Europol Post”, joissa sana ”post” on kirjoitettu joko pienellä tai isolla alkukirjaimella, välisen eron.
Virkamiestuomioistuimen arviointi asiasta
42. Henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään ensinnäkin seuraavaa: ”Näissä henkilöstösäännöissä ’Europolin työntekijöillä’ tarkoitetaan liitteessä 1 olevien toimien luetteloon kuuluviin toimiin otettua henkilöstöä, lukuun ottamatta paikallisia työntekijöitä.”
43. Henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään tämän jälkeen, että ”kunkin toimen osalta vahvistetaan, voidaanko se täyttää yksinomaan Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otetulla työntekijällä vai voidaanko siihen ottaa myös muu työntekijä”.
44. Henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohdan kolmannesta alakohdasta ilmenee vielä, että sellaiseen toimeen valittavalle työntekijälle, joka voidaan täyttää yksinomaan Europol-yleissopimuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista palvelukseen otetulla työntekijällä, voidaan kyseisen toimen osalta tarjota vain väliaikaista sopimusta. Tässä säännöksessä viitataan henkilöstösääntöjen 6 artiklaan, jossa vahvistetaan määräaikaisista sopimuksista koostuvan työsuhteen enimmäiskesto. Tämä enimmäiskesto on yhdeksän vuotta, mutta se oli kuusi vuotta ennen kuin henkilöstösääntöjen 6 artiklaa muutettiin Europolin henkilöstösääntöjen muuttamisesta 4.12.2006 tehdyllä neuvoston päätöksellä.
45. Käsiteltävänä olevassa asiassa tointa, johon kantaja oli osoitettuna 1.9.1999–31.8.2005, koski henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohdassa säädetty aikarajoitus, minkä vuoksi kantajan oli luovuttava toimesta 31.8.2005.
46. On kuitenkin todettava, että henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden työsopimuksen enimmäiskestoa koskeva sääntö ei estä Europolia tekemästä uutta työsopimusta näiden henkilöiden kanssa sen jälkeen, kun he eivät ole olleet missään Europolin toimessa 18 kuukauteen. Tältä osin 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa säädetään nimittäin, että ”sen jälkeen, kun Europolin entinen työntekijä ei ole ollut missään Europolin toimessa 18 kuukauteen ja kun uusi valintamenettely on suoritettu, kaikkia uusia työsopimuksia pidetään ensimmäisinä sopimuksina”.
47. Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa riidanalainen kysymys on se, oliko toimi, johon kantaja osoitettiin 1.9.2005 alun perin 18 kuukauden ajaksi mutta myöhemmin 28.2.2008 saakka, toimi, jonka vuoksi kantajaa ei 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti olisi voitu valita riidanalaiseen toimeen.
48. Europol ei väitä, että kantaja olisi Europoliin 1.9.2005–28.2.2008 lähetetyn kansallisen asiantuntijan ominaisuudessa ollut toimessa, joka sisältyy henkilöstösääntöjen liitteeseen 1. Se toteaa kuitenkin, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa olevalla ilmaisulla ”missään Europolin toimessa” (”any Europol post”) ei rajoiteta Europolin toimia henkilöstösääntöjen liitteessä 1 mainittuihin toimiin. Tämän näkemyksen tueksi Europol oli huomauttanut päätöksessä, jolla se hylkäsi kantajan esittämän valituksen, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan sanamuodolla ei tarkoiteta ilmauksen ”Europol Post” määritelmää, joka sisältyy kyseisen päätöksen 1 artiklan 1 kohtaan. Europolin mukaan se, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa käytettyä sanaa ”post” ei ole kirjoitettu isolla alkukirjaimella toisin kuin kyseisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa, merkitsee nimittäin, että ilmaisulla ”Europol post” tarkoitetaan kaikkia Europolin toimia eikä vain 8.12.2006 tehdyn päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja toimia.
49. Kantaja kiistää kanteessaan tämän Europolin väitteen; Europol ei ole vastineessaan vastannut tähän kantajan vastaväitteeseen. Esittelevän tuomarin istunnossa esittämään kysymykseen antamassaan vastauksessa Europol täsmensi kuitenkin pysyvänsä kannassaan johtopäätöksistä, jotka on tehtävä siitä, että ”post”-sana on kirjoitettu pienellä alkukirjaimella 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa.
50. Europol tähdentää lisäksi, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan sanamuoto vahvistaa sen tulkinnan kyseisen artiklan säännöksistä, koska säännöksessä viitataan kaikkiin Europolin toimiin (”detached from any Europol post”), mikä Europolin mukaan osoittaa, että kyseisessä 2 artiklan 4 kohdassa edellytetään sekä kaikkien oikeudellisten että myös tosiasiallisten yhteyksien puuttumista Europolin ja sen entisen työntekijän väliltä.
51. Europol väittää lopuksi, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan tarkoitus vahvistaa Europolin sanamuodonmukaisen tulkinnan näistä säännöksistä.
52. Aluksi on tutkittava, tukeeko 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan sanamuodon mukainen tulkinta Europolin näkemystä.
53. Tutkittaessa yhtäältä sitä, onko ilmaisun ”Europol post” sana ”post” ymmärrettävä eri tavoin sen mukaan, onko se kirjoitettu isolla vai pienellä alkukirjaimella, on huomattava ensinnäkin, että kaikki 8.12.2006 annetun päätöksen 1 artiklassa määritellyt termit alkavat isolla alkukirjaimella.
54. Toiseksi 8.12.2006 annetusta päätöksestä ilmenee, että sen kaikissa säännöksissä (1 artiklan 7 kohta, 1 artiklan 8 kohta, 5 artiklan 5 kohta, 5 artiklan 5.1 ja 5.2 kohta) – eikä vain 2 artiklan 4 kohdassa – ilmaisussa ”Europol post” sana ”post” alkaa pienellä kirjaimella, mutta on selvää, ettei tämän ilmaisun sisältö näissä säännöksissä poikkea 8.12.2006 annetun päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa annetusta määritelmästä, sillä muutoin ilmaisun ”Europol Post” määritelmä – sellaisena kuin se esiintyy kyseisessä artiklassa – menettäisi merkityksensä. Näin ollen 8.12.2006 tehdyssä päätöksessä ei itsessään tehdä järjestelmällistä eroa ilmaisujen ”Europol Post” ja ”Europol post” välillä sen mukaan, kirjoitetaanko sana ”post” pienellä vai isolla alkukirjaimella.
55. Kolmanneksi on todettava, että sekä henkilöstösääntöjen liitteen 1 englanninkielisen version otsikossa että sen tekstissä sana ”post” kirjoitetaan pienellä alkukirjaimella.
56. On vielä todettava, että jos 8.12.2006 tehdyssä päätöksessä olisi haluttu antaa ilmaisuille ”Europol Post” ja ”Europol post” erilainen merkitys, hyvä lainsäädäntötapa olisi edellyttänyt, että tämä olisi ilmaistu selkeästi päätöksessä, mitä ei kuitenkaan tehty.
57. Toisaalta on todettava, että väite, jonka mukaan sanan ”any” käyttö 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa olevassa ilmaisussa ”any Europol post” osoittaa, että kyseisellä ilmauksella viitataan mihin tahansa työsuhteeseen eikä ainoastaan henkilöstösääntöjen liitteessä 1 tarkoitettuihin toimiin, ei ole vakuuttava. Ilmaisun voidaan nimittäin myös ymmärtää tarkoittavan mitä tahansa tointa, joka on 8.12.2006 tehdyn päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa olevan ilmaisun ”Europol Post” määritelmän mukainen. Tältä osin on todettava, että ilmaisu ”Europol Post” määritellään 8.12.2006 tehdyn päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa siten, että se on ”any post” henkilöstösääntöjen liitteessä 1 olevassa luettelossa. Lisäksi 8.12.2006 tehdyn päätöksen 1 artiklan 7 ja 8 kohdan säännöksissä käytetään ilmaisua ”Any Europol post”, eikä ole epäilystäkään, etteikö näissä säännöksissä tarkoitettaisi yksinomaan kyseisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä toimia.
58. Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan sanamuodon mukaisen tulkinnan perusteella ilmaisulle ”Europol post” ei voida antaa eri sisältöä kuin ilmaisulle ”Europol Post”, joka määritellään kyseisen päätöksen 1 artiklan 1 kohdassa, eikä siten myöskään vahvistaa Europolin väitettä, jonka mukaan ilmaisulla ”any Europol post” tarkoitetaan muitakin kuin henkilöstösääntöjen liitteessä 1 mainittuja toimia.
59. Käsiteltävänä olevassa asiassa on katsottava, että kantajan työskennellessä 1.9.2005–28.2.2008 välisenä aikana Europolissa kansallisena asiantuntijan toimessa, joka ei sisälly henkilöstösääntöjen liitteessä 1 olevaan luetteloon, hän ”ei ollut missään Europolin toimessa” 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
60. On nimittäin selvää, että kantajan ja Europolin välillä ei tehty minkäänlaista sopimusta 1.9.2005–28.2.2008 väliseksi ajaksi. Kantajan lähettäminen Europolin asiantuntijaksi oli seurausta Europolin ja Polizeipräsident in Berlinin välisestä sopimuksesta, jossa määritellään kantajan asema, tehtävät, oikeudet ja velvollisuudet. Lisäksi on todettava, että sen enempää henkilöstösäännöt kuin Europolin virkamiestuomioistuimelle toimittamat Europolin päätöksetkään eivät sisällä kansallisia asiantuntijoita koskevia säännöksiä. Näistä toteamuksista ilmenee, että kansallisena asiantuntijana toimiessaan kantaja oli Saksan poliisin virkamies, jonka Saksan poliisi oli asettanut Europolin käyttöön kyseisen sopimuksen ja sen ehtojen mukaisesti.
61. Vielä on tutkittava, horjuttavatko Europolin esiin tuomat tosiseikat tätä päätelmää.
62. Tältä osin on todettava, että yksi syy henkilöstösääntöjen 6 artiklassa vahvistetulle työsuhteen enimmäiskestolle on 8.12.2006 tehdyn päätöksen johdanto-osan kuudennen perustelukappaleen mukaan henkilöstön ”kiertämisen” varmistaminen, millä tarkoitetaan, että Europolin palveluksessa enimmäisajan olleiden on palattava kansallisen viranomaisensa palvelukseen.
63. Käsiteltävänä olevassa asiassa Europol esitti virkamiestuomioistuimelle ”Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit” -nimisen, 19.7.2006 päivätyn asiakirjan, jonka oli laatinut kantaja ja hyväksynyt Europolin huumausaineyksikön päällikkö ja josta ilmenee, että kantajan oli osallistuttava aktiivisesti yksikön työhön, joissakin tilanteissa edustettava Europolia sekä toimittava huumausaineyksikön päällikön sijaisena tämän poissa ollessa. On myös tärkeää huomata, että kyseisessä asiakirjassa todetaan seuraavaa: ”Kansallisen asiantuntijan ominaisuudessa ja tehtäviensä yhteydessä hän koordinoi huumausaineyksikön eri osastojen operatiivisia toimia, hyväksyy ja valtuuttaa operatiivisten asiakirjojen, raporttien ja muiden asiakirjojen jakelun ulkoisille kumppaneille, myöntää tiedotusvälineille haastatteluja ja neuvoo huumausaineyksikön päällikköä politiikkaan liittyvissä kysymyksissä. Huumausaineyksikön päällikkö ja kansallinen asiantuntija tapaavat päivittäin.” (”in his capacity as Seconded Expert and his special tasking, he supervises and co-ordinates the operational activities in the various Sections of the Drugs Unit, approves and authorises the distribution, to external partners, of operational documents, reports and other products, gives interviews to the media and advises the Head of the Drugs Unit on policy matters[ ; d]aily meetings between the Head of the Drugs Unit and the Seconded Expert take place.”).
64. Europol totesi istunnossa lisäksi, että kantajalla oli ollut täsmälleen samat tehtävät sekä huumausaineyksikön vanhempana toimihenkilönä (”first officer”) että kansallisena asiantuntijana. Europolin mukaan tehtäviin ei tehty mitään muutoksia, ja kantaja jatkoi kyseisen yksikön apulaispäällikkönä (”deputy head”). Europol huomautti myös, että kantaja ei ollut työskennellyt Berliinissä sen jälkeen, kun hänen työsopimuksensa päättyi 31.8.2005.
65. Europol selitti istunnossa edelleen, että kun kantajan sopimus päättyi 31.8.2005, Europol halusi käytännön syistä kantajan jatkavan työskentelyä sen alaisuudessa mutta toisenlaisessa oikeudellisessa asemassa.
66. Kantaja ei kiistä sitä, etteikö asiakirjassa ”Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit” kuvattaisi paikkansa pitävästi hänen tehtäviään. Kantajan edustaja totesi kuitenkin istunnossa, että kantajasta ”ei tuntunut, että kyseessä olivat samat toimet tai tehtävät [kuin ne, joita hän oli suorittanut vanhempana toimihenkilönä (’first officer’)]; jos näin olisi ollut, kantaja ei olisi pitänyt tarpeellisena uuden toimenkuvan laatimista”. Kantaja korosti myös, että kansallisena asiantuntijana hänellä ei ollut oikeutta toimia huumausaineyksikön apulaispäällikkönä (”deputy head”), koska sellaisena voi toimia vain Europolin henkilöstön jäsen.
67. Kun tarkastellaan oikeudellista ja tosiasiallista tilannetta, jossa kantaja oli toimiessaan kansallisena asiantuntijana, käy ilmi, että vaikka kantaja palasi muodollisesti Saksan poliisin palvelukseen 1.9.2005, hän jatkoi tosiasiassa olennaisilta osiltaan samoissa tehtävissä kuin aiemminkin, mutta hänen oikeudellinen asemansa oli toinen. Kantaja ei myöskään ole esittänyt, miten hänen työnsä olennaisesti muuttui 1.9.2005.
68. On kuitenkin todettava, että Europol yhtäältä itse vaati, että kantaja jättää toimensa 31.8.2005, jotta hänen työsopimuksensa, uusiminen mukaan luettuna, henkilöstösääntöjen 6 artiklan mukainen enimmäiskesto ei ylittyisi. Toisaalta Europol hyväksyi sen, että kantaja jatkoi sen palveluksessa kansallisena asiantuntijana, minkä ansiosta kantajan tehtävien jatkuvuus Europolissa tosiasiassa turvattiin eikä kantajan tarvinnut käytännössä palata kansallisen viranomaisen palvelukseen.
69. Tässä tilanteessa Europol ei voi perustellusti tukeutua tämän tuomion 63–65 kohdassa ilmaistuihin tosiasioihin puolustaakseen sellaista 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan säännösten tulkintaa, joka on ristiriidassa niiden selkeän ja yksiselitteisen sanamuodon kanssa. Jos ei ole käytettävissä valmisteluasiakirjoja, joista ilmenee selvästi tietyn säännöksen laatijoiden tarkoitus, tulkinta on nimittäin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan perustettava vain tekstiin sellaisenaan, ja sille on annettava merkitys, joka seuraa sen sanamuodonmukaisesta ja loogisesta tulkinnasta (ks. vastaavasti asia 15/60, Simon v. yhteisöjen tuomioistuin, tuomio 1.6.1961, Kok., s. 223, 224 ja asia F-10/06, André v. komissio, tuomio 14.12.2006, Kok. H., s. I-A-1-183 ja II-A-1-755, 44 kohta). Näin ollen tekstin sanamuotoon perustuvaa tulkintaa ei voida korvata tulkinnalla, joka perustuu tiettyyn erityistapaukseen liittyviin tosiseikkoihin.
70. Kaikesta edellä olevasta seuraa, että kanneperuste, joka koskee 8.12.2006 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdan virheellistä soveltamista, on hyväksyttävä. Tästä seuraa, että 10.10.2007 tehty Europolin päätös on kumottava ilman, että olisi tarpeen tutkia muita kantajan esittämiä kanneperusteita.
Oikeudenkäyntikulut
71. Virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
72. Koska Europol on hävinnyt asian ja kantaja on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.
(1) .
(1) ? Tässä ja jäljempänä tuomiossa esitetyt lainaukset päätöksestä on suomennettu yhteisöjen tuomioistuimessa, koska EUVL:ssä ei ole julkaistu suomenkielistä tekstiä.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIN (toinen jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1) Euroopan poliisiviraston (Europol) 10.10.2007 tekemä päätös, jolla Möllingiltä evättiin mahdollisuus osallistua huumausaineyksikön vanhemman toimihenkilön (”first officer”) viran täyttämiseksi järjestettyyn valintamenettelyyn, kumotaan.
2) Europol velvoitetaan korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.