62021TJ0748_RES
Sag T-748/21
Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd m.fl.
mod
Europa-Kommissionen
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 21. juni 2023
»Dumping – udvidelse af den endelige antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Kina til også at omfatte importen af visse typer folie af aluminium afsendt fra Thailand – antiomgåelsesundersøgelse – omgåelse – artikel 13 i forordning (EU) 2016/1036 – tilstrækkelige beviser – åbenbart urigtigt skøn – begrundelsespligt«
Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – omgåelse – iværksættelse af en undersøgelse – betingelser – de i klagen indeholdte oplysninger tilstrækkelige – forpligtelser, der pålægges Kommissionen ved vurderingen af disse oplysninger – rækkevidde
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/1036, art. 5, stk. 2 og 3, og art. 13, stk. 1 og 3)
(jf. præmis 27-34 og 100-102)
Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – institutionernes skønsbeføjelser – domstolsprøvelse – grænser
(jf. præmis 35)
Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – omgåelse – begreb – ændring i mønstret for handelen mellem tredjelande og Unionen – relevante forhold
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/1036, art. 13, stk. 1)
(jf. præmis 44-51)
Retslig procedure – fremsættelse af nye anbringender under sagens behandling – betingelser – anbringende støttet på omstændigheder, som er kommet frem under sagens behandling – foreligger ikke – uddybning af et allerede fremført anbringende – uddybning foreligger ikke – afvisning
(Rettens procesreglement, art. 84, stk. 1)
(jf. præmis 54, 55 og 58)
Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – omgåelse – begreb – behov for at påvise et krav om erstatning af import fra et land, der er pålagt antidumpingtold, med import fra omgåelseslandet – foreligger ikke
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/1036, art. 13, stk. 1)
(jf. præmis 61)
Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – omgåelse – konstatering af en omgåelse – bevisbyrde – konstatering af en omgåelse på grundlag af en række indicier – lovlighed
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/1036, art. 13, stk. 1)
(jf. præmis 64-66 og 100)
Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – omgåelse – begreb – opretholdelse af antidumpingtoldens afhjælpende virkninger med hensyn til priserne på og/eller mængderne af samme vare – alternative kriterier
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/1036, art. 13, stk. 1)
(jf. præmis 74)
Fælles handelspolitik – beskyttelse mod dumping – omgåelse – begreb – dumping i forhold til den tidligere fastsatte normalværdi for samme vare – fastsættelse af normalværdien – hensyntagen til den tidligere fastsatte normalværdi for en enkelt af de omhandlede varer – lovlighed – betingelser
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/1036, art. 13, stk. 1)
(jf. præmis 86-95)
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – forordning om udvidelser af antidumpingtold – anvendelse på opretholdelsen af de afhjælpende virkninger af tolden i henseende til priserne på og/eller mængderne af samme vare
(Art. 296 TEUF; Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/1036, art. 13, stk. 1)
(jf. præmis 105-111 og 121-133)
Resumé
Som led i Den Europæiske Unions handelsbeskyttelsespolitik vedtog Rådet i 2009 forordning nr. 925/2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Armenien, Brasilien og Folkerepublikken Kina (
1
).
Disse antidumpingforanstaltninger blev forlænget i forhold til Folkerepublikken Kina ved Kommissionens gennemførelsesforordning 2015/2384 (
2
). Nævnte foranstaltninger blev udvidet til andre kategorier af folie af aluminium ved Kommissionens gennemførelsesforordning 2017/271 (
3
).
I 2020 indledte Kommissionen efter en klage indgivet af en anonym bruger en undersøgelse vedrørende en eventuel omgåelse af disse antidumpingforanstaltninger, ved afslutningen af hvilken den vedtog gennemførelsesforordning 2021/1474 (
4
) om udvidelse af nævnte foranstaltninger til også at omfatte importen af visse typer folie af aluminium (herefter »den pågældende vare« (
5
)) afsendt fra Thailand, uanset om varerne er angivet med oprindelse i Thailand eller ej.
Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd, Dingheng New Materials Co., Ltd og Thai Ding Li New Materials Co., Ltd tilhørte Dingsheng-koncernen, der var et multinationalt kinesisk selskab, som drev virksomhed i sektoren for fremstilling af varer af aluminium, og som ligeledes var til stede i Thailand. De anlagde søgsmål med påstand om annullation af gennemførelsesforordning 2021/1474, idet de bl.a. foreholdt Kommissionen, at den havde støttet sig til udsagnene i klagen med henblik på at indlede sin undersøgelse, uden at den havde sikret sig, at den rådede over tilstrækkelige oplysninger i lyset af kravene i forordning 2016/1036 (
6
).
Retten frifandt Kommissionen, idet den herved præciserede værdien af de oplysninger, der kan begrunde indledningen af en antiomgåelsesundersøgelse.
Rettens bemærkninger
Indledningsvis bemærkede Retten, at det følger af grundforordningens artikel 13, stk. 1, at fire betingelser skal være opfyldt for at konstatere en omgåelse. For det første skal der foreligge en ændring i mønstret for handelen mellem tredjelande og Unionen eller mellem selskaber i det land, der er omfattet af foranstaltninger, og Unionen. For det andet skal denne ændring skyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke foreligger nogen tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden. For det tredje skal der foreligge beviser for, at EU-erhvervsgrenen har lidt skade, eller for, at antidumpingtoldens afhjælpende virkninger undergraves med hensyn til priserne på og/eller mængderne af samme vare. For det fjerde skal der foreligge bevis for dumping i forhold til de tidligere fastslåede normale værdier for samme eller lignende varer.
Det fremgår endvidere af grundforordningens artikel 5, stk. 3, som ligeledes finder anvendelse på en antiomgåelsesundersøgelse (
7
), at Kommissionen i det omfang, det er muligt, undersøger, at oplysningerne i klagen er korrekte og så fyldestgørende, at det kan fastslås, at der foreligger tilstrækkeligt bevismateriale til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
Retten fremhævede i denne forbindelse, at mængden og kvaliteten af det bevismateriale, som er nødvendigt for at opfylde kriteriet om den tilstrækkelige karakter med henblik på indledning af en undersøgelse, er forskellig fra den mængde og kvalitet, som er nødvendige med henblik på en endelig fastlæggelse af, at der foreligger en omgåelse. Det kræves således ikke, at klagen indeholder en analyse af de eventuelle oplysninger, der er meddelt, eller at oplysningerne udgør et uigendriveligt bevis for eksistensen af de angivelige faktiske omstændigheder. I øvrigt afhænger spørgsmålet, om de nævnte oplysninger er tilstrækkelige, af omstændighederne i den enkelte sag og bør afgøres fra sag til sag.
Henset til disse betragtninger forkastede Retten indledningsvis klagepunktet om, at klagen ikke indeholdt tilstrækkeligt bevismateriale til at påvise en ændring i mønstret for handelen.
Herom anførte Retten, at den første betingelse er formuleret i meget brede vendinger, der således giver EU-institutionerne et vidt skøn med henblik på at fastlægge arten heraf og kendetegnene herved.
I første række fremgik det i det foreliggende tilfælde af klagen, at importen af folie af aluminium til Unionen fra Thailand var steget betydeligt i perioden 2017-2019. Selv om denne import ikke var begrænset til den pågældende vare, var det sandsynligt, at andelen af disse varer i den nævnte stigning var lige så stor. Eftersom pålæggelsen af en antidumpingtold kan støttes på en risiko for omgåelse, i det omfang en sådan risiko foreligger og ikke blot er hypotetisk, kunne Kommissionen således fastslå, at der forelå en sådan risiko på tidspunktet for indledningen af undersøgelsen. I anden række indeholdt klagen statistikker vedrørende importen til Thailand af den råvare, der var nødvendig til fremstillingen af den pågældende vare, fra Kina for perioden 2015-2019. Disse oplysninger afslørede en stigning i importmængden i hele denne periode, hvorfor Kommissionen ikke havde anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved i lyset af disse forhold at fastslå, at denne import kunne støtte produktionen af den pågældende vare i Thailand med henblik på at blive eksporteret til EU under omgåelse af den antidumpingtold, der var blevet pålagt eksporten fra Kina af de samme varer.
I tredje række kunne sagsøgerne ikke med føje gøre gældende, at det ikke var godtgjort, at eksporten fra Kina til EU var blevet erstattet af eksport fra Thailand. Retten bemærkede nemlig, at erstatning af importen fra et land pålagt antidumpingtold med import fra omgåelseslandet ikke fremgår blandt de betingelser, der skal opfyldes for at kunne bevise, at der foreligger omgåelse som omhandlet i grundforordningens artikel 13, stk. 1.
I fjerde og sidste Række fastslog Retten, at selv om Kommissionen ikke havde godtgjort, at den havde indsamlet mere detaljerede oplysninger vedrørende perioden 2019-2020, var den ikke forpligtet hertil, idet klagen indeholdt tilstrækkeligt bevismateriale til at konstatere, at der forelå en omgåelse, og at der pågik et betragteligt antal samlingstransaktioner for den pågældende vare i Thailand.
Retten forkastede derefter klagepunktet om, at klagen ikke indeholdt tilstrækkelige beviser vedrørende den tredje betingelse, dvs. undergravningen af den oprindelige tolds afhjælpende virkninger, for så vidt som klagen ikke indeholdt tilstrækkelige oplysninger om beregningen af den ikke-skadevoldende pris.
Herom bemærkede Retten, at det følger af grundforordningens artikel 13, stk. 1, at undergravningen af de afhjælpende virkninger kan godtgøres enten på grundlag af prisen for samme vare eller på grundlag af mængden af sådanne varer, idet disse to parametre er alternative. Følgelig var Kommissionen berettiget til i det foreliggende tilfælde alene at henvise til parameteret vedrørende mængderne af lignende varer, uden ligeledes at være forpligtet til at henvise til priserne for sådanne varer.
Endelig forkastede Retten klagepunktet om, at klagen ikke indeholdt tilstrækkelige beviser for den fjerde betingelse, dvs. dumping i forhold til de tidligere fastslåede normalværdier for samme eller lignende varer.
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi fremgik det af klagen, at påvisningen af, at der forelå dumping, byggede på de oplysninger, som blev anvendt i forbindelse med gennemførelsesforordning 2015/2384 vedrørende foranstaltningernes udløb. Følgelig var der i klagen taget hensyn til den tidligere fastslåede normale værdi for alene den i denne forordning omhandlede vare.
For det første kræves det ikke i henhold til grundforordningen, at klagen indeholder oplysninger om alle varetyper i tilfælde som i den foreliggende sag, hvor den pågældende vare omfatter flere varetyper. Det følger snarere af nævnte forordnings artikel 13, stk. 1 og 3, at Kommissionen med føje kan finde, at den råder over tilstrækkelige beviser til at begrunde indledningen af en undersøgelse, når de oplysninger, den råder over, kan godtgøre dumping af varen i sin helhed og ikke alene for en ubetydelig underkategori af samme vare. Eftersom sagsøgerne ikke havde gjort gældende, at den af gennemførelsesforordning 2015/2384 omhandlede vare udgjorde en ubetydelig underkategori af den pågældende vare, kunne Kommissionen med føje fastslå, at beviserne for dumping af nævnte vare var tilstrækkelige til at begrunde indledningen af undersøgelsen.
For det andet skulle den pågældende vare anses for at ligne den i gennemførelsesforordning 2015/2384 omhandlede vare. Følgelig var den omstændighed, at der i klagen blev taget hensyn til den normale værdi, som tidligere alene blev fastslået for den i gennemførelsesforordning 2015/2384 omhandlede vare, i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13.
Hvad angår fastsættelsen af eksportprisen, selv om denne fastsættes under henvisning til en lang række varer, som ikke er begrænset til den pågældende vare, fastslog Retten, at det under alle omstændigheder fremgik af analysen af det ovenstående, at Kommissionen uden at anlægge et åbenbart urigtigt skøn kunne konkludere, at klagen samlet set indeholdt tilstrækkeligt bevismateriale, og støtte sig på en række samstemmende indicier for at beslutte at indlede antidumpingundersøgelsen.
I lyset af bl.a. disse betragtninger frifandt Retten Kommissionen i det hele.
(
1
) – Rådets forordning (EF) nr. 925/2009 af 24.9.2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold og om endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Armenien, Brasilien og Folkerepublikken Kina (EUT 2009, L 262, s. 1).
(
2
) – Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2384 af 17.12.2015 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om afslutning af proceduren vedrørende importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Brasilien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT 2015, L 332, s. 63).
(
3
) – Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/271 af 16.2.2017 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 925/2009 på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af visse let ændrede typer folie af aluminium (EUT 2017, L 40, s. 51).
(
4
) – Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2021/1474 af 14.9.2021 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) 2015/2384 og gennemførelsesforordning (EU) 2017/271 på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af visse typer folie af aluminium afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej (EUT 2021, L 325, s. 6).
(
5
) – De af denne forordning berørte varer var varerne omhandlet i forordning nr. 925/2009 og gennemførelsesforordning 2017/271.
(
6
) – Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1036 af 8.6.2016 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (EUT 2016, L 176, s. 21, herefter »grundforordningen«).
(
7
) – Grundforordningens artikel 13 med overskriften »Omgåelse« bestemmer i stk. 3, tredje afsnit, at »[d]e relevante procedurebestemmelser i denne forordning [...] med hensyn til iværksættelse og gennemførelse af undersøgelser [finder] anvendelse på nærværende artikel«.