61986CC0164_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Domstolen skal her tage stilling til en anmodning om praejudiciel afgoerelse forelagt af Hessisches Finanzgericht i en sag anlagt af Universitaet Bielefeld mod Hauptzollamt Giessen . Finanzgericht anmoder i det vaesentlige Domstolen om at udtale sig om gyldigheden af en beslutning truffet af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, hvorefter der ikke kan indroemmes toldfritagelse ved import af et amerikansk lasersystem .
Importen til Forbundsrepublikken Tyskland ( i december 1979 ) af et lasersystem fremstillet i USA og bestilt af Universitaet Bielefeld til gennemfoerelse af et forskningsprojekt danner grundlaget for tvisten . For at opnaa fritagelse for told efter Den Faelles Toldtarif (" FTT ") anfoerte universitetet i toldangivelsen til det kompetente toldsted, at der var tale om et apparat betegnet "YAG-Laser", model "Quanta Ray DCR-1A", og beskrev forskningsprojektet saaledes : "Atomare impulsprocesser i staerke fotonfelter" til brug ved studier af samtidig spredning af elektron-fotoner paa frie atomer . I anmodningen om fritagelse anfoerte universitetet yderligere, at den effekt, som det amerikanske lasersystem kan yde, er noedvendig for en korrekt gennemfoerelse af forskningsprojektet, og at tilsvarende apparater, herunder de i Faellesskabet af firmaerne JK Lasers og Quantel fremstillede, ikke kunne opfylde de samme krav .
Hauptzollamt indroemmede toldfritagelse ved en foreloebig afgiftsafgoerelse, men anmodede samtidig Zolltechnische Pruefungs - und Lehranstalt om at undersoege, om betingelserne for fritagelse var opfyldt . Denne institution foreslog herefter forbundsfinansministeren at indlede en procedure efter artikel 7 i Kommissionens forordning nr . 2784/79 af 12 . december 1979 ( EFT L*318, s.*32 ); paa grundlag heraf fastslog Kommissionen i beslutning 82/288 af 13 . april 1982 ( EFT L*131, s.*27 ), at der ikke kunne indroemmes toldfritagelse for apparatet DCR-1A, da der "ifoelge oplysninger fra medlemsstaterne fremstilles *... apparater af tilsvarende videnskabelig vaerdi og med samme anvendelsesformaal" i Faellesskabet . Det gjaldt for apparterne "YG 482" fremstillet af firmaet Quantel i Frankrig og apparatet "HY series" fremstillet af firmaet JK Lasers Ltd i Det Forenede Kongerige .
Universitaet Bielefeld indbragte herefter den afgoerelse, som Hauptzollamt traf i overensstemmelse med Kommissionens beslutning, for Hessisches Finanzgericht, idet det gjorde gaeldende, at det amerikanske lasersystem opfyldte kravene til forskningsprojektet, da det havde en langt stoerre kapacitet end de i Faellesskabet fremstillede apparater . Universitetet goer navnlig gaeldende, at beslutningen af 13 . april 1982 i lyset af den af det fremlagte sammenlignende opstilling kun skyldtes, at Kommissionen ikke havde taget hensyn til det forhold, at det omtvistede apparat ikke var standardmodellen - som Kommissionen allerede tidligere havde taget stilling til ved en raekke afslag ( navnlig beslutning 82/83, der var genstand for Domstolens dom af 27 . marts 1985, Johann-Wolfgang-Goethe-Universitaet mod Hauptzollamt Frankfurt, 4/84, Sml . s.*991 ) - men en saerlig udgave med langt stoerre kapacitet ( DCR 1AA 1320 ).
Ved kendelse af 13 . juni 1986 udsatte Hessisches Finanzgericht, Syvende Afdeling, sagen og besluttede i henhold til EOEF-Traktatens artikel 177 at forelaegge Domstolen foelgende spoergsmaal : "Er Kommissionens beslutning 82/288 af 13 . april 1982 vedroerende apparatet "Quanta Ray Nd:YAG laboratory laser System, model DCR-1A" ugyldig, fordi der, som anfoert af Kommissionen, i Faellesskabet ganske vist blev fremstillet tilsvarende apparater, som dog var det indfoerte apparat med typebetegnelsen DRC 1 AA 1320 underlegne, isaer i betragtning af apparatets saerlige anvendelsesformaal?"
Alene Kommissionen har indgivet skriftlige indlaeg til Domstolen, hvorimod Universitaet Bielefeld ogsaa har afgivet indlaeg under den mundtlige forhandling .
2 . Som bekendt blev reglerne vedroerende fritagelse for told efter Den Faelles Toldtarif ved indfoersel af uddannelsesmaessigt, videnskabeligt eller kulturelt materiale fastsat i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1798/75 af 10 . juli 1975 ( EFT L*184, s.*1 ), som aendret ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1027/79 af 8 . maj 1979 ( EFT L*134, s.*1 ). Disse forordninger blev senere suppleret med Kommissionens ovennaevnte forordning ( EOEF ) nr . 2784/89 af 12 . december 1979, som afloeste den tidligere gennemfoerelsesforordning nr . 3195/75 af 2 . december 1975 ( EFT L*316, s.*17 ).
Navnlig artikel 3 i forordning nr . 1798/75 er af betydning for sagen . Ifoelge bestemmelsens stk . 1 indroemmes der toldfritagelse, saafremt "instrumenter eller apparater af tilsvarende videnskabelig vaerdi ikke (( samtidig )) fremstilles i Faellesskabet"; og artikel 3, stk . 3, andet led, bestemmer, at vurderingen heraf sker ved "at sammenligne kendetegn og specifikationer for det instrument eller apparat, for hvilket der anmodes om *... toldfritagelse med kendetegn og specifikationer for det tilsvarende i Faellesskabet fremstillede instrument eller apparat, med henblik paa at afgoere, hvorvidt det sidstnaevnte kan anvendes til samme videnskabelige formaal *... og *... kan udfoere tilsvarende opgaver *...".
3 . Det skal indledningsvis fremhaeves, at den foreliggende sag har mange lighedspunkter med ovennaevnte Johann-Wolfgang-Goethe-Universitaet-sag, men at den til forskel fra denne skal afgoeres paa grundlag af formelle gyldighedsbetingelser . Rent konkret er det ikke her noedvendigt at fortolke ovennaevnte regler . Det skal derimod
a ) fastslaas, om Kommissionen tog i betragtning og i bekraeftende fald, tog tilstraekkeligt hensyn til, at det indfoerte lasersystem, "DCR-1AA 1320", kunne yde en hoejere effekt dels end apparatet "DCR-1A", dels end de tilsvarende apparater fremstillet inden for Faellesskabet, og
b ) undersoeges, om Kommissionen ved formuleringen af de resultater, den var kommet til, overholdt sine forpligtelser efter Traktatens artikel 190 .
For saa vidt angaar det foerste punkt, mener jeg, at kontrolorganet ikke fulgte den rette fremgangsmaade, selv om grunden hertil kun delvis falder sammen med den opfattelse, Universitaet Bielefeld har givet udtryk for dels i hovedsagen, dels i sagen for Domstolen . Det maa nemlig anses for givet, at Kommissionen ikke, som det synes at fremgaa af beslutningen, vurderede standardmodellen, men det videreudviklede apparat, hvilket foelger dels af dens besvarelse af Domstolens saerlige spoergsmaal, dels af referatet af moederne i Toldfritagelsesudvalget, jfr . det fremlagte materiale, samt af firmaet Quantel' s skrivelse til den franske industriminister . Efter at have beskrevet det omtvistede apparat korrekt burde Kommissionen have taget stilling til forskellene og tilstraekkelig klart begrundet, hvorfor den til trods herfor skoennede, at der fandtes apparater af "tilsvarende vaerdi ".
Hvad man end kan sige, blev dette ikke gjort . Der er intet i beslutningens konventionelle formulering eller i de dokumenter, jeg har henvist til, der tyder paa, at Kommissionen, selv om den havde kendskab til det amerikanske lasersystems hoejere effekt, undersoegte denne for selv at kunne tage stilling til dette spoergsmaal . Der er snarere tegn paa det modsatte . I referaterne af Toldfritagelsesudvalgets moeder kan man saaledes laese, at beslutningen belv truffet "efter laengere droeftelser og under hensyntagen til en raekke fortilfaelde"; den sidste vending kunne tyde paa, at der ikke blev lagt tilstraekkelig vaegt paa det indfoerte apparats saerlige egenskaber . Den sammenlignende opstilling, der var vedlagt selskabet Quantel' s skrivelse, stoetter heller ikke paa nogen maade Kommissionens argumentation, men understreger det naevnte apparats overlegenhed, for saa vidt angaar naesten samtlige vaerdier i forbindelse med anvendelsen, herunder navnlig "spidsvaerdien", som universitetet altid, ubestridt, har anset for at vaere af afgoerende betydning for gennemfoerelsen af projektet .
Det er her tilstraekkeligt at naevne, at Kommissionen har pligt til at give en udtoemmende begrundelse for sine retsakter "for at goere det muligt for parterne at forsvare deres rettigheder, give Domstolen mulighed for at foretage en retlig kontrol og medlemsstaterne og alle interesserede borgere mulighed for at faa kendskab til de omstaendigheder, hvorunder Kommissionen har anvendt Traktaten" ( jfr . dommen af 17 . marts 1983, Control Data mod Kommissionen, 294/81, Sml . s.*911, praemis 14; sagen var ganske vist anlagt i henhold til Traktatens artikel 173 ). I lyset af hvad jeg hidtil har sagt, forekommer det indlysende, at den naevnte betingelse ikke er opfyldt, og at sagen derfor maa foere til, at beslutningen kendes ugyldig . Begrundelsen indeholder nemlig ikke det vaesentligste element i den sammenligning, Kommissionen er forpligtet til at foretage, nemlig en uddybning af grunden til, at apparater, som ubestrideligt er forskellige, maa anses for at vaere af tilsvarende vaerdi, jfr . artikel 3, stk . 3, i forordning nr . 1798/75; og det kan end mindre haevdes, at disse grunde blev naevnt under den mundtlige forhandling ( jfr . navnlig praemis 31 i ovennaevnte dom ).
Naar dette er fastslaaet, finder jeg det uvaesentligt at afgoere, om og i hvilket omfang universitetet foretog en tilstraekkelig undersoegelse af de apparater, der fremstilles af Faellesskabets virksomheder, inden det afgav ordre paa det amerikanske apparat . Under alle omstaendigheder modsiges Kommissionens mistanke vedroerende dette punkt af de dokumenter, universitetet har fremlagt efter den mundtlige forhandling . Det fremgaar nemlig heraf, at universitetet, som det til stadighed har haevdet, faktisk ivaerksatte en dybtgaaende undersoegelse .
4 . Jeg skal herefter foreslaa, at Domstolen besvarer det spoergsmaal, som Hessisches Finanzgericht har forelagt ved kendelse af 13 . juni 1986 i den for denne ret verserende sag mellem Universitaet Bielefeld og Hauptzollamt Giessen, saaledes :
"Kommissionens beslutning 82/288 af 13 . april 1982, hvorefter der ikke kan indroemmes fritagelse for told efter Den Faelles Toldtarif ved indfoersel af det apparat, der i beslutningen betegnes 'Quanta Ray Nd:YAG Laboratory Laser System Model DCR 1A', skoent der i virkeligheden er tale om apparatet 'DCR-1AA 1320', er ugyldig ."
(*) Oversat fra italiensk .