62001CC0153_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1. Med stöd av artikel 230 EG har Konungariket Spanien begärt delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2001/137/EG av den 5 februari 2001 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)(2) .
2. Enligt Konungariket Spanien har Europeiska gemenskapernas kommission, vid avslutandet av räkenskaperna för räkenskapsåren 1996, 1997 och 1998 felaktigt vägrat att låta följande utgifter finansieras av EUGFJ:
– jordbruksgrödor (uteblivet krav på särskilt arealuttag), korrigering med 27 823 775 209 ESP,
– jordbruksgrödor (brister i kontrollsystem), korrigering med 2 668 866 704 ESP,
– olivolja (produktionsstöd), korrigering med 11 826 116 171 ESP,
– olivolja (konsumtionsstöd), korrigering med 832 182 856 ESP, och
– tilläggsavgift för mjölk (dröjsmålsränta), korrigering med 2 426 259 870 ESP.
3. Skälen för de således påförda korrigeringarna sammanfattas i den sammanfattande rapporten om resultaten av kontrollerna vid avslutet av räkenskaperna hos EUGFJ:s garantisektion för räkenskapsåren 1996, 1997 och 1998.(3)
4. Den spanska regeringens talan rör de utgifter som angår följande fem områden: 1) jordbruksgrödor och konsekvenserna av uteblivet krav på särskilda arealuttag vid skörden år 1995, 2) jordbruksgrödor i den autonoma regionen Andalusien, 3) stöd till produktionen av olivolja, 4) stöd till konsumtionen av olivolja och 5) tilläggsavgift för mjölk.
5. När det gäller utgiftsområdena 2, 3 och 5, består de grunder som Konungariket Spanien utvecklat av rent faktiska bedömningar. Följaktligen koncentrerar jag mig på utgiftskategorierna 1 och 4 som rör jordbruksgrödor och konsekvenserna av uteblivet krav på särskilda arealuttag vid skörden år 1995 samt stöd till konsumtionen av olivolja.
I – Tillämpliga bestämmelser
6. I rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken,(4) föreskrivs i artikel 3.1 att den Europeiska gemenskapen, genom EUGFJ:s garantifond, skall finansiera interventioner för att stabilisera jordbruksmarknaderna vilka görs i enlighet med gemenskapsbestämmelser inom ramen för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.
7. Enligt artikel 4.2 i förordning nr 729/70 skall kommissionen till medlemsstaternas förfogande ställa de medel som är nödvändiga för att de utsedda myndigheterna och organen skall kunna utföra betalningarna för dessa interventioner i enlighet med gemenskapsbestämmelser och nationell lagstiftning. I artikel 5.2 b i denna förordning föreskrivs att kommissionen, före utgången av påföljande år och på grundval av årsredovisningen tillsammans med nödvändiga underlag för granskning och godkännande, skall granska och godkänna årsredovisningen för medlemsstaternas myndigheter och organ.
8. I artikel 8.1 i förordning nr 729/70 föreskrivs att medlemsstaterna i enlighet med nationella bestämmelser i lagar och andra författningar skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att försäkra sig om att transaktioner som finansieras av EUGFJ verkligen äger rum och att de genomförs korrekt, för att förhindra och beivra oegentligheter och för att indriva belopp som förlorats till följd av oegentligheter eller försumlighet.
9. Enligt artikel 8.2 i förordning nr 729/90 skall, om en fullständig indrivning inte kan åstadkommas, de finansiella följderna av oegentligheter och försummelser bäras av gemenskapen, med undantag för följderna av sådana oegentligheter eller försummelser som kan tillskrivas myndigheter eller andra organ i medlemsstaterna. De indrivna summorna skall betalas till de myndigheter och organ som handhar utbetalningarna, och dessa myndigheter och organ skall dra av de indrivna beloppen från de utgifter som EUGFJ finansierar.
10. I enlighet med artikel 9.1 i förordning nr 729/70, skall medlemsstaterna till kommissionens förfogande ställa alla uppgifter som behövs för att EUGFJ skall fungera väl. De skall även vidta alla lämpliga åtgärder för att underlätta den kontroll som kommissionen kan anse vara nödvändig inom ramen för förvaltningen av gemenskapsfinansieringen, inbegripet undersökningar på platsen. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla bestämmelser i lagar och andra författningar som de har antagit för tillämpningen av gemenskapens rättsakter avseende den gemensamma jordbrukspolitiken, i den mån dessa akter har finansiella följder för EUGFJ.
II – Jordbruksgrödor: Skörden år 1994 och konsekvenserna av uteblivet krav på särskilt arealuttag vid 1995 års skörd
11. Konungariket Spanien har bestridit den av kommissionen tillämpade korrigeringen. Korrigeringen följer av ett åsidosättande av kravet på särskilt arealuttag avseende jordbruksgrödor vid skörden år 1995, vilket föreskrevs i förordning (EEG) nr 1765/92(5) på grund av det konstaterade överskridandet av garantiarealerna för jordbruksgrödor för år 1994. Enligt Konungariket Spanien var dess åtgärder rättfärdigade. Det har åberopat olika argument beträffande icke konstbevattnade jordbruksgrödor och beträffande dem som konstbevattnas.
Icke konstbevattnade jordbruksgrödor
12. De spanska myndigheterna har, beträffande icke konstbevattnade arealer, begärt tillämpning av förordning (EG) nr 1422/97,(6) enligt vilken dessa undantas från bland annat det särskilda arealuttaget. I denna förordning föreskrivs en annan bedömning av överskridandena under vissa omständigheter, såsom extraordinär torka. Spanien hade lidit av just en sådan torka.
13. Jag anser, liksom kommissionen med rätta anmärkt i sitt svaromål, att den reform som infördes i och med förordning nr 1422/97 inte är tillämplig i förevarande fall. Denna förordning är i själva verket tillämplig först från och med regleringsåret 1996. De spanska myndigheterna har emellertid åberopat den för att rättfärdiga överskridandena vid skörden år 1994. Förordning nr 1422/97 kan alltså inte ha retroaktiv verkan.
Konstbevattnade jordbruksgrödor
14. De spanska myndigheterna har hänvisat till förordning (EG) nr 1040/95,(7), i vilken det undantagsvis föreskrivs för regleringsåret 1994/1995 att överskridanden av arealer endast får inverkan på producenter av oljeväxtfrön, inte på producenter av andra jordbruksgrödor från konstbevattnade arealer. Följaktligen tillämpas det obligatoriska särskilda arealuttaget för regleringsåret 1995/1996 endast på de konstbevattnade jordbruksgrödor som utgjordes av oljeväxtfröer. Konungariket Spanien har hävdat att denna skyldighet emellertid inte heller är tillämplig på oljeväxter på grund av en politisk överenskommelse med kommissionen angående detta.
15. Kommissionen har förnekat förekomsten av en sådan överenskommelse, vars existens Konungariket Spanien inte kunnat bevisa.
16. Av vad anförts följer att Konungariket Spanien på denna punkt inte har framlagt några bevis för sina påståenden.
III – Stöd till konsumtionen av olivolja
17. Kommissionen har ålagt Konungariket Spanien en finansiell justering med 10 procent av de totala utgifterna som uppgetts för stöd till konsumtionen av olivolja för räkenskapsåret 1996. Justeringen grundas på brister i förvaltningssystemet, betalningssystemet och kontrollsystemet i Spanien. Konungariket Spanien har bestridit detta beslut och hävdat att korrigeringen som kommissionen utfört är ogiltig eftersom det föreskrivna förfarandet inte respekterats.
18. Enligt det föreskrivna förfarandet får det skriftliga meddelandet om resultaten av undersökningarna som kommissionen skickar till berörd medlemsstat, inte inbegripa utgifter som betalats före de tjugofyra månader som föregick nämnda meddelande, i enlighet med artikel 5.2 c i förordning nr 729/70, i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 1287/95.(8) Dessutom måste detta meddelande uttryckligen hänvisa till artikel 8 i förordning (EG) nr 1663/95,(9) om tillämpningsföreskrifter för förordning nr 729/70, i vilken innehållet i det skriftliga meddelandet preciseras.
19. Jag erinrar om att domstolen har utvecklat en fast rättspraxis beträffande de krav som meddelandet måste uppfylla enligt artikel 5.2 c i förordning nr 729/70, i ändrad lydelse, jämförd med artikel 8 i tillämpningsförordningen.(10) Således får meddelandet inte inbegripa utgifter som betalats före de tjugofyra månader som föregick nämnda meddelande. Det måste vara skriftligt, måste innehålla anmärkningar om icke uppfyllda krav enligt gemenskapsrätten samt en uppmaning att svara, och måste skickas till de nationella myndigheterna.(11) Däremot har domstolen klargjort att endast försummelsen att uttryckligen hänvisa till artikel 8 i tillämpningsförordningen inte utgör ett åsidosättande av en väsentlig formföreskrift.(12)
20. Avsaknaden av en uttrycklig hänvisning till artikel 8 i tillämpningsförordningen som lyfts fram av Konungariket Spanien gentemot kommissionens meddelande, skall följaktligen bedömas med hänsyn till denna rättspraxis.
21. Följaktligen saknas det anledning att ifrågasätta den utförda korrigeringen, och talan kan inte bifallas på den av Konungariket Spanien anförda grunden.
IV – Förslag till avgörande
22. Med hänsyn till vad ovan anförts och utan att det påverkar bedömningen av de faktiska omständigheterna enligt förevarande ansökan, föreslår jag att domstolen skall
–
ogilla talan, och
–
förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.
(1) .
(2)
–	EGT L 50, s. 9.
(3)
–	AGRI-24491-2000-FR
(4)
–	EGT L 94, s.13; svensk specialutgåva, område 3, volym 3, s. 23. För en allmän framställning av denna förordning, se mitt förslag till avgörande i mål C-344/01, Tyskland mot kommissionen (dom av den 4 mars 2004, REG. 2004, s. I-0000). Se även, beträffande bedömningen av korrigeringar, Belle-rapporten i mitt förslag till avgörande i mål C-349/97, Spanien mot kommissionen (dom av den 8 maj 2003, REG 2003, s. I‑3851).
(5)
–	Rådets förordning (EEG) nr 1765/92 av den 30 juni 1992 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor (EGT L 181, s. 12; svensk specialutgåva, område 3, volym 43 s. 20).
(6)
–	Rådets förordning (EG) nr 1422/97 av den 22 juli 1997 om ändring av förordning (EEG) nr 1765/92 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor (EGT L 196, s.18).
(7)
–	Kommissionens förordning (EG) nr 1040/95 av den 10 maj 1995 om ytterligare övergångsbestämmelser för förvaltningen av basarealer i Spanien (EGT L 106, s. 4).
(8)
–	Rådets förordning (EG) nr 1287/95 av den 22 maj 1995 om ändring av förordning (EEG) nr 729/70 (EGT L 125, s.1).
(9)
–	Kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 av den 7 juli 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 729/70 i fråga om förfarandet vid avslutande av räkenskaperna för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (EGT L 158, s .6) (nedan kallad tillämpningsförordningen).
(10)
–	Angående kravet på iakttagande av det föreskrivna förfarandet, se dom av den 24 januari 2002 i mål C-170/00, Finland mot kommissionen (REG 2002, s. I-1007), punkt 25 och följande punkter. Se även dom av den 13 juni 2002 i mål C-158/00, Luxemburg mot kommissionen (REG 2002, s. I‑5373), punkt 23 och följande punkter, i vilken hänvisas till domstolens tolkning i domen i det ovannämnda målet Finland mot kommissionen.
(11)
–	Se domen i det ovannämnda målet Finland mot kommissionen (punkt 28 och följande punkter), som även nämns i domen i det ovannämnda målet Luxemburg mot kommissionen (punkt 23 och följande punkter). Det är även av intresse att hänvisa till generaladvokaten Tizzanos förslag till avgörande i det ovannämnda målet Luxemburg mot kommissionen, där det beträffande kontrollen av dessa krav underströks att då ”samtliga oegentligheter eventuellt är för handen samtidigt framstår de uppenbarligen helt annorlunda än var och en av dem skulle göra sedd isolerad” (punkt 30). Enligt generaladvokaten Tizzano kan dessa, inom ramen för domstolens tolkning av förfarandereglerna, också ”vara föremål för en bedömning som inte är uteslutande formell eftersom medlemsstaternas rättigheter ändock är skyddade fullt ut” (punkt 38).
(12)
–	Se domen i det ovannämnda målet Finland mot kommissionen (punkterna 33 och 34).