62017CC0217
GENERALINĖS ADVOKATĖS
JULIANE KOKOTT IŠVADA,
pateikta 2018 m. vasario 22 d. (
1
)
Byla C‑217/17 P
Mast-Jägermeister SE
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO)
„Apeliacinis skundas – Reglamentas (EB) Nr. 6/2002 – Bendrijos dizainas – Registracijos paraiška – Atsisakymas suteikti paraiškos padavimo datą – Dizaino vaizdas – Vaizdo aiškumas“
I. Įvadas
1.
Atsižvelgiant į tai, kad buvo išspręsta daug bylų, susijusių su Sąjungos prekių ženklu, būtų galima tikėtis, kad Sąjungos teismai intelektinės nuosavybės teisių registracijos srityje jau išsamiai išnagrinėjo daugumą klausimų. Tačiau šis apeliacinis skundas iš dizaino teisės srities yra susijęs su klausimais dėl paraiškos padavimo datos suteikimo ir atitinkamos prioriteto teisės, dėl kurių jurisprudencija iki šiol beveik nesuformuota.
2.
Šioje byloje kalbama apie tai, kokie reikalavimai turi būti taikomi dizaino paraiškos registracijai, kad Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) suteiktų paraiškos padavimo datą. Apeliantė Mast-Jägermeister mano, kad pateisinami tik tam tikri dizaino vaizdo teisiniai reikalavimai, tačiau EUIPO ir teismas reikalauja, kad vaizdas nebūtų dviprasmiškas ir turinio atžvilgiu.
II. Teisinis pagrindas
A.
Tarptautinė teisė
3.
Paryžiaus konvencijos (
2
) 4 straipsnio A skirsnyje reglamentuojama prioriteto teisė paduoti intelektinės nuosavybės teisės paraišką.
„A. [Nacionalinė paraiška]
1)   Bet kuris asmuo arba jo teisių perėmėjas, nustatyta tvarka padavęs išradimo, naudingojo modelio, pramoninio dizaino ar prekių ženklo paraišką vienoje iš Sąjungos šalių, naudojasi prioriteto teise paduoti paraišką kitose šalyse pagal toliau nurodytus terminus.
2)   Pagrindu įgyti prioriteto teisę pripažįstamas bet koks paraiškos, turinčios teisingai įformintos nacionalinės paraiškos padavimo galią pagal kiekvienos Sąjungos šalies nacionalinius įstatymus arba sudarytas tarp Sąjungos šalių dvišales arba daugiašales sutartis, padavimas.
3)   Kaip teisingai įformintas nacionalinės paraiškos padavimas suprantamas bet koks padavimas, kurio pakanka paraiškos padavimo datai atitinkamoje šalyje nustatyti, neatsižvelgiant į tolesnį šios paraiškos likimą.“
B.
Sąjungos dizaino teisė
4.
Reglamento (EB) Nr. 6/2002 (toliau – Bendrijos dizaino reglamentas) 3 straipsnio a dalyje (
3
) dizainas apibrėžiamas kaip „viso gaminio ar jo dalies vaizdas, susidarantis dėl paties gaminio ir (arba) jo ornamentikos, specifinių linijų, kontūrų, spalvų, formos, tekstūros ir (arba) medžiagų savybių“.
5.
Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnyje reglamentuojami dizaino paraiškų reikalavimai:
„1)   Registruotojo Bendrijos dizaino paraiškoje turi būti:
<…>
c)
tinkamas atgaminti dizaino vaizdas. <…>
2)   Paraiškoje taip pat turi būti sąrašas gaminių, kuriuose numatyta pritaikyti dizainą arba kuriuose numatyta tą dizainą panaudoti.
3)   <…>
4)   <…>
5)   Paraiška turi atitikti įgyvendinimo reglamento reikalavimus.
6)   <…>“
6.
38 straipsnyje apibrėžiama dizaino padavimo data:
„Registruotojo Bendrijos dizaino paraiškos padavimo data laikoma ta data, kurią pareiškėjas [EUIPO] <…> pateikia dokumentus su 36 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija.“
7.
Bendrijos dizaino reglamento 41 straipsnio 1–3 dalys iš esmės atitinka Paryžiaus konvencijos 4 straipsnio A skirsnį.
8.
Formaliųjų paraiškos padavimo reikalavimų ekspertizė pagal Bendrijos dizaino reglamento 45 straipsnį:
„1)   [EUIPO] patikrina, ar paraiška atitinka 36 straipsnio 1 dalies reikalavimus.
2)   [EUIPO] patikrina, ar:
a)
paraiška atitinka 36 straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalių reikalavimus <…>;
b)
paraiška atitinka 36 ir 37 straipsnių įgyvendinimo formaliuosius reikalavimus, numatytus įgyvendinimo reglamente;
c)
įvykdyti 77 straipsnio 2 dalies reikalavimai;
d)
įvykdyti prašymo suteikti prioritetą reikalavimai, jeigu prašoma suteikti prioritetą.
3)   Paraiškos padavimo formaliųjų reikalavimų ekspertizės sąlygos pateiktos įgyvendinimo reglamente.“
9.
Bendrijos dizaino reglamento 46 straipsnyje nustatyta, kokie trūkumai turi būti pašalinti:
„1)   Jeigu atlikdama ekspertizę pagal 45 straipsnio nuostatas [EUIPO] pastebi, jog esama trūkumų, kuriuos galima pašalinti, ji prašo, kad pareiškėjas per nurodytą laiką juos pašalintų.
2)   Jeigu trūkumai susiję su 36 straipsnio 1 dalyje pateiktais reikalavimais ir jeigu pareiškėjas per nurodytą laiką įvykdo [EUIPO] prašymą, [EUIPO] suteikia paraiškai tokią paraiškos padavimo datą, kurią buvo pašalinti trūkumai. Jeigu per nurodytąjį laiką trūkumai nepašalinami, tokia paraiška nenagrinėjama kaip registruotojo Bendrijos dizaino paraiška.
3)   Jeigu trūkumai susiję su 45 straipsnio 2 dalies a, b ir c punktų reikalavimais, įskaitant reikalavimus sumokėti mokesčius, ir jeigu pareiškėjas per nurodytą laiką įvykdo [EUIPO] prašymą, [EUIPO] suteikia paraiškai tokią paraiškos padavimo datą, kuri buvo pirminė paraiškos padavimo data. Per nurodytą laiką nepašalinus trūkumų ir nesumokėjus mokesčių, [EUIPO] paraišką atmeta.
4)   Per nurodytą laiką nepašalinus trūkumų, susijusių su 45 straipsnio 2 dalies d punkto reikalavimais, paraiška netenka teisės į prioritetą.“
10.
Bendrijos dizaino reglamento 47 straipsnyje reglamentuojami atsisakymo registruoti pagrindai:
„1)   Jeigu atlikdama ekspertizę pagal 45 straipsnio nuostatas [EUIPO] pastebi, jog dizainas, kurį siekiama apsaugoti:
a)
neatitinka 3 straipsnio a punkte pateikto apibrėžimo arba
b)
prieštarauja viešajai tvarkai arba visuotinai pripažintiems moralės principams,
ji atmeta paraišką.
2)   Paraiška neatmetama iki pareiškėjui bus sudaryta galimybė atšaukti ar pataisyti paraišką arba pateikti savo pastabas.“
11.
Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnyje (
4
) patikslinami dizaino vaizdo reikalavimai:
„1)   Pateikiamas juodai baltas arba spalvotas grafinis arba fotografinis dizaino vaizdas. Jis turi atitikti tokius reikalavimus:
<…>
e)
minėtas dizainas turi būti atkuriamas neutraliame fone, jo negalima nei retušuoti, nei taisyti naudojantis korektūroms skirtu skysčiu. Vaizdas turi būti tokios kokybės, kad būtų galima aiškiai išskirti visas dizaino, kuriam prašoma apsaugos, detales ir kad kiekvieną vaizdą būtų galima sumažinti arba padidinti, tačiau neperžengiant 8 cm x 16 cm ploto ribos, įrašant dizainą į <…> Bendrijos dizainų registrą <…>“
12.
Įgyvendinimo reglamento 10 straipsnyje pateikiamos papildomos nuostatos dėl paraiškos padavimo datos reikalavimų ir formaliųjų reikalavimų ekspertizės:
„1)   [EUIPO] praneša pareiškėjui, kad padavimo data paraiškai negali būti suteikta, jeigu paraiškoje nėra:
a)
<…>
b)
<…>;
c)
dizaino vaizdas pagal 4 straipsnio 1 dalies d ir e punktus arba, jei būtina, pavyzdys.
2)   Jeigu 1 dalyje nurodyti trūkumai ištaisomi per du mėnesius nuo pranešimo gavimo dienos, data, kurią visi trūkumai pašalinti, laikoma paraiškos padavimo data.
Jeigu trūkumai nepašalinami iki nustatyto galutinio termino pabaigos, paraiška nenagrinėjama kaip Bendrijos dizaino paraiška. Visi sumokėti mokesčiai grąžinami.“
III. Teisinio ginčo priešistorė
13.
2015 m. balandžio 17 d.Mast-Jägermeister SE pagal Bendrijos dizaino reglamentą EUIPO pateikė registruotojo Bendrijos dizaino paraišką. Ji pateikė vaizdus, kuriuose rodomi puodeliai ir žinomi jos gaminamo alkoholinio gėrimo buteliai. Šie vaizdai nepateikiami teismo sprendime, nes jie kvalifikuojami kaip konfidenciali informacija.
14.
Gaminiai, dėl kurių pateiktos registracijos paraiškos, yra „puodeliai“, priskirti prie iš dalies pakeistos 1968 m. spalio 8 d. Lokarne pasirašytos Sutarties dėl tarptautinės pramoninio dizaino klasifikacijos 07.01 klasės.
15.
Nuo 2015 m. balandžio 17 d. iki rugpjūčio 31 d. EUIPO ekspertai aktyviai komunikavo su Mast-Jägermeister ir iš viso parengė keturias tyrimų ataskaitas, kuriose visose padaryta išvada, kad dizaino vaizdas dėl vaizduojamų butelių nėra pakankamai aiškus.
16.
Kadangi Mast-Jägermeister į šį priekaištą tinkamai nereagavo, 2015 m. rugpjūčio 31 d. sprendimu ekspertas nurodė, kad Mast-Jägermeister nepašalino registracijos paraiškų trūkumų, nes nepritarė pranešimams apie tyrimą. Remdamasis Bendrijos dizaino reglamento 46 straipsnio 2 dalimi ir Įgyvendinimo reglamento 10 straipsnio 2 dalimi jis nusprendė, kad nagrinėjamos dizainų paraiškos nelaikomos Bendrijos dizaino paraiškomis, nes joms negali būti suteikta jokia padavimo data.
17.
Gavusi Mast-Jägermeister skundą EUIPO trečioji apeliacinė taryba 2015 m. lapkričio 17 d. sprendimu patvirtino, kad abu nagrinėjami dizainai neleidžia nustatyti, kieno apsaugos prašoma: puodelio, butelio ar jų derinio.
18.
Teismas atmetė Mast-Jägermeister skundą ginčijamu 2017 m. vasario 9 d. sprendimu (
5
).
IV. Reikalavimai
19.
2017 m. balandžio 21 d. raštu, pateiktu 2016 m. balandžio 26 d., Mast-Jägermeister pateikė apeliacinį skundą dėl Bendrojo Teismo sprendimo ir pareikalavo:
1)
panaikinti 2017 m. vasario 9 d. Bendrojo Teisimo sprendimą T‑16/16 ir
2)
tuo atveju, jeigu apeliacinis skundas būtų pripažintas pagrįstu, tenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus pirmą ir trečią prašymus.
20.
EUIPO Bendrojo Teismo prašo:
1)
atmesti apeliacinį skundą ir
2)
priteisti iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas.
21.
Mast-Jägermeister SE ir EUIPO pateikė rašytines pastabas ir buvo išklausytos per 2018 m. vasario 7 d. posėdį.
V. Teisinis vertinimas
22.
Ši byla pagrįsta aplinkybe, kad nagrinėjamoje paraiškoje pateikiamame dizaine vaizduojamas puodelis kartu su kitais objektais, būtent buteliais, kurie neturi būti dizaino objektai.
23.
Tiek EUIPO instancijos, tiek Bendrasis Teismas laiko šią vaizdo formą nesuderinama su Bendrijos dizaino reglamentu. Tačiau šioje byloje nagrinėjamas ne šis klausimas. Labiau reikia išsiaiškinti, ar šis dizaino būdas atitinka paraiškos reikalavimus, kad EUIPO paraiškos pateikimo dieną pripažintų pateikimo data.
24.
Atsakydama į šį klausimą aš, remdamasi esminėmis Bendrijos dizaino reglamento nuostatomis, pirmiausia išnagrinėsiu Mast-Jägermeister argumentus – jų tekstą ir atsiradimo aplinkybes, nuostatas dėl trūkumų ištaisymo ir Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 5 dalyje pateiktą nuorodą į Įgyvendinimo reglamentą, taip pat pateikimo dienos funkciją atsižvelgiant į prioriteto suteikimą ir dizaino vaizdo tikslą teikiant paraišką. Galiausiai dar išnagrinėsiu Mast-Jägermeister kritiką dėl Bendrojo Teismo argumentų apie EUIPO taikytinus tyrimus ir paduodant paraišką pateikiamo dizaino vaizdo aiškumą.
–
Dėl esminių nuostatų
25.
Pagal Bendrijos dizaino reglamento 38 straipsnio 1 dalį registruotojo Bendrijos dizaino paraiškos padavimo data laikoma ta data, kurią pareiškėjas EUIPO pateikia dokumentus su 36 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija. Šie duomenys pirmiausia apima tinkamą atgaminti dizaino vaizdą (c punktas).
26.
Įgyvendinimo reglamento 10 straipsnio 1 dalyje patikslinama, kad padavimo data paraiškai negali būti suteikta, jeigu paraiškoje nėra dizaino vaizdo pagal 4 straipsnio 1 dalies d ir e punktus. Pirmiausia dizainas pagal e punktą turi būti atkuriamas neutraliame fone, jo negalima nei retušuoti, nei taisyti naudojantis korektūroms skirtu skysčiu. Be to, vaizdas turi būti tokios kokybės, kad būtų galima aiškiai išskirti visas dizaino, kuriam prašoma apsaugos, detales ir kad kiekvieno vaizdo formatą registre būtų galima sumažinti arba padidinti.
27.
EUIPO ir Bendrasis Teismas mano, kad dizaino vaizdas Mast-Jägermeister paraiškoje neatitinka Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies reikalavimų. Bendrasis Teismas pirmiausia ginčijamo sprendimo 44–46 punktuose konstatavo, kad apsaugomo puodelio vaizdas kartu su buteliu neleidžia nedvejojant nustatyti dizaino apsaugos dalyko pagal Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalis e punktą. Kadangi Mast-Jägermeister nepataisė vaizdo per nurodytą terminą, paraiškos padavimo data nesuteikiama.
28.
Mast-Jägermeister mano, kad tokia išvada pažeidžia Bendrijos dizaino reglamento 45 ir 46 straipsnius kartu su 36 ir 38 straipsniais. Šiuo atveju ji kritikuoja ne (pirmiausia) faktinį Bendrojo Teismo vertinimą, bet ginčija nuostatą, kad, norint suteikti paraiškos padavimo datą, turi būti pateikiamas aiškus dizaino vaizdas. Todėl keliamas teisės klausimas, ar Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punkte ir Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkte pateikiami tik techniniai vaizdo reikalavimai, ar juose taip pat nustatomi turinio reikalavimai.
–
Dėl teksto ir jo kilmės
29.
Mast-Jägermeister pirmiausia mano, kad, suteikiant padavimo datą, pakanka fakto, jog dizaino vaizdas atitinka techninius reikalavimus. Tai matyti iš Komisijos pasiūlymo, kuriuo remiantis buvo priimtas Bendrijos dizaino reglamentas, (
6
) ir iš Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkto.
30.
Reikia pripažinti, kad Komisija tiek teikdama pasiūlymą, tiek Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkte pagrindinį dėmesį skyrė techninei vaizdo kokybei. Pirmiausia draudžiama retušuoti ir vaizdą turi būti galima padidinti ir sumažinti tam tikru formatu.
31.
Be to, Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punkte iš pirmo žvilgsnio pabrėžiami techniniai dizaino vaizdo aspektai. Ten reikalaujama „tinkamo atgaminti dizaino vaizdo“.
32.
Tačiau, atidžiau panagrinėjus, Mast-Jägermeister argumentai nėra įtikinantys. Be techninių reikalavimų, kuriuos turi atitikti „tinkamas atgaminti dizaino vaizdas“, vaizdo sąvoka apima ir idėją, kad dizaino turinys turi būti aiškiai atpažįstamas.
33.
Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkto antrame sakinyje nepateikiama papildomų reikalavimų, o tiesiog patikslinamas šis elementas, nes šia nuostata reikalaujama tokios vaizdo kokybės, „kad būtų galima aiškiai išskirti visas dizaino, kuriam prašoma apsaugos, detales“.
34.
Todėl Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punktą, remiantis jo tekstu ir atsižvelgiant į Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkto antrą sakinį, galima aiškinti taip, kad dizaino vaizdas paraiškoje turi ne tik atitikti tam tikrus techninius reikalavimus, bet ir turi būti aiškus turinio atžvilgiu.
–
Dėl Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 5 dalies, 45 straipsnio 2 dalies a punkto ir 46 straipsnio 3 dalies
35.
Mast-Jägermeister nurodo, kad pagal Bendrijos dizaino reglamento 46 straipsnio 3 dalį Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkto antro sakinio pažeidimas gali būti pašalintas nepakeičiant padavimo datos. Šis argumentas grindžiamas tuo, kad pagal 36 straipsnio 5 dalį Įgyvendinimo reglamentas taikomas registracijos paraiškai ir kad šiame reglamente numatytų reikalavimų pažeidimas, kurį reikia pašalinti pagal 46 straipsnio 3 dalį, turi būti nagrinėjamas kaip numatyta 45 straipsnio 2 dalies a punkte.
36.
Kaip jau buvo paaiškinta, Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punktas, neatsižvelgiant į atskirą Įgyvendinimo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkto antro sakinio pažeidimą, gali būti aiškinamas taip, jog dizaino vaizdo turinys turi būti aiškiai identifikuojamas. Tačiau Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimas patenka į 46 straipsnio 2 dalies taikymo sritį, todėl padavimo data gali būti suteikiama tik ištaisius pažeidimus.
37.
Šiuo Mast-Jägermeister argumentu nepaneigiamas rezultatas, išplaukiantis iš pažodinio Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punkto aiškinimo.
–
Dėl padavimo datos funkcijos
38.
Mast-Jägermeister ginčija tokį Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punkto aiškinimą ir pirmiausia remiasi konkrečia padavimo datos funkcija, kuriai įvykdyti nereikia turinio vertinimo. Tačiau galiausiai ir šis argumentas neįtikina.
39.
Tiesa, kad paraiška registruoti dizainą jau savaime sukelia teisinių pasekmių. Mast-Jägermeister ypač pabrėžia su paraiška susijusią prioriteto teisę, kuria gali naudotis pareiškėjas pagal Paryžiaus konvencijos 4 straipsnį (
7
)kitose šalyse. Pagal Bendrijos dizaino reglamento 41 straipsnį pripažįstama, kad Sąjungoje tokia teisė suteikiama Paryžiaus konvencijos šalims.
40.
Ši prioriteto teisė nustatoma jau teikiant paraišką ir vėliau dizaino nebereikia registruoti. Paryžiaus konvencijos 4 straipsnio A skirsnio 3 dalyje tai aiškiai parodoma pateikiant formuluotę „nepriklausomai nuo jos nagrinėjimo baigties“, kurią galima rasti ir Bendrijos dizaino reglamento 41 straipsnio 3 dalyje (
8
).
41.
Todėl Mast-Jägermeister padarė išvadą, kad padavimo data turi būti suteikiama jau po labai paviršutiniško tyrimo, o išsamesnis turinio tyrimas yra reikalingas tik registruojant.
42.
Nors šis argumentas yra naujas procese Bendrajame Teisme, jis priimtinas, nes juo nekeičiamas bylos dalykas, o tik išplečiamas prašomas Bendrijos dizaino reglamento 38 straipsnio ir 36 straipsnio 1 dalies išaiškinimas (
9
).
43.
Iš tiesų suteikiant padavimo datą pagal Bendrijos dizaino reglamento 38 straipsnį nėra keliama sąlyga, kad dizaino paraiška atitiktų visus registravimui keliamus reikalavimus. 38 straipsnyje nurodoma tik 36 straipsnio 1 dalis, o ne visos registravimui būtinos sąlygos. Todėl 46 straipsnio 3 dalyje leidžiama vėliau pašalinti paraiškos trūkumus nesukeliant abejonių dėl padavimo datos.
44.
Tačiau Mast-Jägermeister neatsižvelgia į tai, kad prioriteto teisės paraiškai suteikimo sistema pagal Paryžiaus konvenciją, šiek tiek panaši į Sąjungos teisėje žinomą abipusio pripažinimo principą, leidžia paraišką priimančiai valstybei reikalauti pateikti aiškų dizaino vaizdą.
45.
Kaip teigia EUIPO, iš Paryžiaus konvencijos 4 straipsnio A skirsnio 2 dalies ir iš Bendrijos dizaino reglamento 41 straipsnio 2 dalies išplaukia, kad paraiškai gali būti suteikta prioriteto teisė tik tuomet, kai jai suteikiama nacionalinės paraiškos galia pagal atitinkamus šalies nacionalinius įstatymus. T. y. bet kokia teisės sistema, ypač Sąjungos teisė, gali savo nuožiūra apibrėžti konkrečius tinkamo paraiškos padavimo reikalavimus.
46.
Tiesa, atrodo, kad Paryžiaus konvencijos 4 straipsnio A skirsnio 3 dalimi ir Bendrijos dizaino reglamento 41 straipsnio 3 dalimi apribojama atitinkamos šalies reguliavimo laisvė. Remiantis šiomis nuostatomis teisingai įformintu nacionalinės paraiškos padavimu laikomas bet koks padavimas, kurio pakanka paraiškos padavimo datai atitinkamoje šalyje nustatyti. Tačiau net jei tokiu būdu apribojama atitinkamos šalies reguliavimo kompetencija, tai šaliai turi būti leidžiama reikalauti, kad dizaino vaizdas būtų aiškus, ir tik tuomet bus laikoma, kad paduota teisingai įforminta nacionalinė paraiška. Jei vaizdas neaiškus, tuomet bus nesuprantama, kokio dizaino paraiška apskritai paduota.
47.
Tačiau nuostata dėl nereikšmingos tolesnio paraiškos nagrinėjimo baigties pirmiausia yra skirta kitoms šalims, kuriose vėliau galima pasinaudoti paraiškos padavimo prioriteto teise. Jos neturi kelti papildomų sąlygų, griežtesnių už atitinkamoje šalyje taikomas sąlygas, pvz., reikalauti tinkamo registravimo.
48.
Todėl pagal paraiškos padavimo funkciją, kuria grindžiama prioriteto teisė, nėra privaloma išbraukti iš Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo srities reikalavimo, kad dizaino vaizdas būtų aiškus.
–
Dėl paraiškos padavimo tikslo
49.
Tačiau remiantis paraiškos padavimo tikslu atsiranda būtinybė pateikti aiškų prašomo dizaino vaizdą.
50.
Bendrasis Teismas šiuo atveju remiasi dviem Teisingumo Teismo sprendimais bylose dėl prekių ženklų. Jose Teisingumo Teismas pabrėžė, kad prekių ženklo registravimas ir paraiškos juos įregistruoti teikimas prekių ženklų biurams ir tretiesiems asmenims turi padėti aiškiai suprasti, į kokį prekių ženklą reiškiamos teisės (
10
).
51.
Kalbant apie prekių ženklo registravimą, teisės aktų leidėjas šiuo metu įtraukė šį klausimą į Reglamento dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 31 straipsnio 1 dalies d punktą ir 4 straipsnio b dalį. Pagal šias nuostatas ES prekių ženklo paraiškoje turi būti pateiktas toks ženklo vaizdas, kad kompetentingos institucijos ir visuomenė galėtų aiškiai ir tiksliai nustatyti jo savininkui suteiktos apsaugos objektą. Ši mintis ankstesnėse Reglamento dėl Europos Sąjungos prekių ženklo redakcijose (
11
) dar nebuvo taip aiškiai suformuluota, todėl ji buvo aiškiau išdėstyta išplečiant galimas prekių ženklų formas (
12
).
52.
Minėtuose sprendimuose Teisingumo Teismas nenagrinėjo paraiškos padavimo ir padavimo datos specialios funkcijos, nors prekių ženklų teisėje yra atitinkama nuostata dėl prioriteto pagal Reglamento dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (
13
) 34 straipsnį.
53.
Nepaisant to, Teisingumo Teismo argumentai įtikina ir juos galima nesunkiai perkelti į dizaino sritį.
54.
Neginčijama, kad procedūra, susijusi su dizainais, ir procedūra, susijusi su prekių ženklais, gerokai skiriasi EUIPO atliekamo turinio nagrinėjimo tikslumu. Prieš įregistruodama prekių ženklą EUIPO turi patikrinti, ar yra absoliučių atmetimo pagrindų ir, jei reikia, ar yra santykinių atmetimo pagrindų. Nagrinėjant dizaino turinį, vykstant registracijos procedūrai pagal Reglamento Nr. 6/2002 47 straipsnio 1 dalį, tik nustatoma, ar dizainas atitinka 3 straipsnio a punkto apibrėžtį, t. y. prekės išvaizdą, ir neprieštarauja viešajai tvarkai bei moralės normoms. Tačiau negalima atmesti, kad per procedūrą, susijusią su dizainais, EUIPO atlieka minimalų registracijos paraiškos turinio aiškumo patikrinimą.
55.
Pirma, būtent atsižvelgiant į prioriteto teisę, atsirandančią padavus paraišką, būtina užtikrinti vaizdo aiškumą. Prioriteto teisė turi būti taikoma tik tam dizainui, dėl kurio faktiškai buvo paduota paraiška (
14
). Už neaiškią paraišką (priešingai, nei teigia Mast-Jägermeister) nebūtinai atsako pareiškėjas, tačiau ji gali sukelti pavojų, kad prioriteto teisė bus taikoma per plačiai.
56.
Vien todėl, antra, reikia paprieštarauti Mast-Jägermeister argumentui, kad nustatyti trūkumai yra susiję ne su apsaugomo objekto atpažįstamumu, bet su apsaugos apimtimi, kuri nėra reikšminga paraiškos padavimo procedūroje ir galėtų būti išaiškinta atliekant teisių pažeidimo teisinį nagrinėjimą.
57.
Tiesa, atliekant teisių pažeidimo teisinį nagrinėjimą bus būtina pagal dizaino vaizdą, atsižvelgiant į Bendrijos dizaino reglamento 10 ir 19 straipsnį, nustatyti apsaugos apimtį. Tačiau tai nereiškia, kad paraiškos padavimo etape vaizdo aiškumas nėra reikšmingas.
58.
Paraiškos pateikimo tvarka turėtų (nepriklausomai nuo prioriteto) užtikrinti bent minimalią kitų rinkos dalyvių apsaugą nuo neaiškių paraiškų, kad joms be ypatingos priežasties nekiltų pavojus bylinėtis teisme su atitinkamu pareiškėju dėl neaiškios paraiškos apsaugos apimties (
15
).
59.
Trečia, EUIPO teisingai pabrėžia, kad registravimo institucijos, atlikdamos ekspertizę, turi turėti aiškų ir nedviprasmišką dizaino vaizdą (
16
).
60.
Gali būti, kad kitos šalys bus tolerantiškesnės šiuo atžvilgiu pripažindamos paraiškos padavimą, nes ši laisvė joms suteikiama Paryžiaus konvencijos 4 straipsniu. Tačiau Sąjungos teisė neprivalo būti tokia pat tolerantiška.
–
Dėl tikrinimo eilės tvarkos
61.
Šioje byloje labiau įtikina Mast-Jägermeister kritika dėl tikrinimo eilės tvarkos, kurią Bendrasis Teismas apibrėžė ginčijamo sprendimo 35 ir 36 punktuose. Juose Bendrasis Teismas pirmiausia reikalauja patikrinti, ar apskritai yra dizainas ir ar jis neprieštarauja viešajai tvarkai ir moralės principams, ir tik tada tikrinamos formalios sąlygos pagal Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnį.
62.
Tačiau dizaino suderinamumo su viešąja tvarka ir moralės principais tikrinimas jau apimtų daugiau negu padavimo datos nustatymas pagal Bendrijos dizaino reglamento 38 straipsnio 1 dalį ir 36 straipsnio 1 dalį. Praktiškai taip pat būtų sudėtinga tikrinti, ar yra dizainas ir ar jis suderinamas su viešąja tvarka ir moralės principais, jei jo vaizdas neatitinka kokybės reikalavimų pagal Bendrijos dizaino reglamento 36 straipsnio 1 dalį.
63.
Tačiau tai nėra reikšminga aplinkybė priimant sprendimą šioje byloje. Šie pirminiai Bendrojo Teismo svarstymai nesudaro jo sprendimo pagrindo, todėl šie argumentai nesvarbūs (
17
).
–
Dėl vaizdo aiškumo
64.
Jei Mast-Jägermeister galiausiai tvirtina, kad šioje byloje pateiktas dizaino vaizdas yra pakankamai aiškus, reikia prisiminti, kad pagal SESV 256 straipsnio 1 dalį ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio 1 dalį apeliacinis skundas apsiriboja tik teisės klausimais. Tik Bendrasis Teismas turi kompetenciją konstatuoti ir vertinti reikšmingas faktines aplinkybes ir vertinti įrodymus. Taigi faktinių aplinkybių ir įrodymų vertinimas, išskyrus atvejus, kai jie buvo iškraipyti, nėra teisės klausimas, dėl kurio galima pateikti apeliacinį skundą Teisingumo Teisme (
18
).
65.
Tai, ar pateiktas vaizdas, nepaisant šalia puodelių dizaino pavaizduotų butelių, yra pakankamai aiškus, yra faktų klausimas. Nėra nei pranešta, nei matyti, kad Bendrasis Teismas, nagrinėdamas šį klausimą, iškraipė įrodymus. Todėl šie argumentai nepriimtini.
–
Išvada
66.
Iš esmės Bendrasis Teismas teisingai reikalavo, kad paraiškos padavimo data pagal Bendrijos dizaino reglamento 38 straipsnio 1 dalį ir 36 straipsnio 1 dalį būtų pripažįstama tik tuo atveju, jei dizaino vaizdas būtų aiškus. Todėl apeliacinis skundas yra iš esmės nepagrįstas ir likusi jo dalis atmestina kaip nepriimtina.
VI. Dėl bylinėjimosi išlaidų
67.
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra nepagrįstas, bylinėjimosi išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas. Pagal 138 straipsnio 1 dalį, kuri pagal 184 straipsnio 1 dalį taikoma apeliaciniame procese, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
68.
Kadangi Mast-Jägermeister apeliacinis skundas nebuvo tenkinamas ir EUIPO pateikė atitinkamą reikalavimą, Mast-Jägermeister turi padengti bylinėjimosi išlaidas.
VII. Išvada
69.
Taigi siūlau Teisingumo Teismui nuspręsti taip:
1.
Atmesti apeliacinį skundą.
2.
Priteisti iš Mast-Jägermeister SE bylinėjimosi išlaidas.
(
1
)	Originalo kalba: vokiečių.
(
2
)	1883 m. kovo 20 d. Paryžiuje pasirašyta Konvencija dėl pramoninės nuosavybės saugojimo, pastarąjį kartą peržiūrėta 1967 m. liepos 14 d. Stokholme ir iš dalies pakeista 1979 m. rugsėjo 28 d. (United Nations Treaty Series, 828 t., Nr. 11851, p. 305, toliau – Paryžiaus konvencija).
(
3
)	2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142), iš dalies pakeista redakcija.
(
4
)	2002 m. spalio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2245/2002, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 341, 2002, p. 28; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 31 t., p. 14).
(
5
)	Bendrojo Teismo sprendimas Mast-Jägermeister / EUIPO (puodeliai) (T‑16/16, EU:T:2017:68).
(
6
)	Mast-Jägermeister remiasi KOM(93) 342 galutinis, p. 30.
(
7
)	Dėl Paryžiaus konvencijos veikimo Sąjungos teisėje žr. 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimą Bericap Záródástechnikai (C‑180/11, EU:C:2012:717, 67–70 punktai).
(
8
)	Dėl prekių ženklų žr. 2014 m. lapkričio 18 d. Teisingumo Teismo sprendimą Think Schuhwerk / HABM – Müller (VOODOO) (T‑50/13, EU:T:2014:967, 59 punktas).
(
9
)	2014 m. balandžio 10 d. Sprendimas Areva ir kt./Komisija (C‑247/11 P ir C‑253/11 P, EU:C:2014:257, 114 punktas) ir 2017 m. lapkričio 16 d. Sprendimas Ludwig-Bölkow-Systemtechnik / Komisija (C‑250/16 P, EU:C:2017:871, 29 punktas). Dar žr. 1982 m. rugsėjo 30 d. Sprendimą Amylum / Taryba (108/81, EU:C:1982:322, 25 punktas), 2001 m. lapkričio 22 d. Sprendimą Nyderlandai / Taryba (C‑301/97, EU:C:2001:621, 169 punktas), 2007 m. balandžio 26 d. Sprendimą Alcon / HABM (C‑412/05 P, EU:C:2007:252, 40 punktas) ir 2001 m. kovo 6 d. Sprendimą Connolly / Komisija (C‑274/99 P, EU:C:2001:127, 34–36 punktai).
(
10
)	2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimas Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, 48–52 punktai) ir 2012 m. birželio 19 d. Sprendimas Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, EU:C:2012:361, 46–48 punktai).
(
11
)	Žr. 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) ir 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (Kodifikuota redakcija) (OL L 78, 2009, p 1) 26 straipsnio 1 dalies d punktą.
(
12
)	Žr. 2015 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/2424, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2868/95, skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo, ir kuriuo panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2869/95 dėl Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) mokamų mokesčių (OL L 341, 2015, p. 21) devintą konstatuojamąją dalį.
(
13
)	Dabar 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).
(
14
)	Dėl prekių ženklų teisės žr. 2001 m. lapkričio 15 d. Sprendimą Signal Communications / HABM (TELEYE) (T‑128/99, EU:T:2001:266, 45 punktas).
(
15
)	Žr. 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimą Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, 51 punktas) ir 2012 m. birželio 19 d. Sprendimą Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, EU:C:2012:361, 48 punktas).
(
16
)	2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimas Sieckmann (C‑273/00, EU:C:2002:748, 50 punktas) ir 2012 m. birželio 19 d. Sprendimas Chartered Institute of Patent Attorneys (C‑307/10, EU:C:2012:361, 47 punktas).
(
17
)	Žr. 1994 m. birželio 2 d. Sprendimą de Compte / Parlamentas (C‑326/91 P, EU:C:1994:218, 94 punktas) ir 2017 m. sausio 31 d. Nutartį Universal Protein Supplements / EUIPO (C‑485/16 P, EU:C:2017:72).
(
18
)	2004 m. spalio 7 d. Sprendimas Mag Instrument / HABM (C‑136/02 P, EU:C:2004:592, 39 punktas), 2017 m. liepos 26 d. Sprendimas Staatliche Porzellan-Manufaktur Meissen / EUIPO (C‑471/16 P, nepaskelbta Rink., EU:C:2017:602, 34 punktas) ir 2014 m. liepos 17 d. Nutartis Kastenholz / HABM (C‑435/13 P, EU:C:2014:2124, 33 punktas).