Ideiglenes változat
JULIANE KOKOTT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2026. május 7.(1)
C‑268/25. sz. ügy
ETS Srl,
Minnucci Associati Srl,
Mi.Cos. SpA,
Itesa Srl,
Maceg Srl,
Tekno Kons Innovation Srl,
Cartorender Srl,
Rilievi Topografici di Boninsegna G. & C. Snc,
Tecno top Srl,
I.G. Service Srl,
Sub‑Service Srl
kontra
Rete Ferroviaria Italiana SpA;
a Le Generali Costruzioni SpA,
a VIA Ingegneria Srl
részvételével
(a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio [Lazio tartomány közigazgatási bírósága, Olaszország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„ Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Közbeszerzési szerződések odaítélése a vasúti szállítási ágazatban – 2014/24/EU irányelv – Az 57. cikk (2) bekezdése – Az adófizetési kötelezettség végleges határozattal megállapított megsértése – Az ajánlattételi határidő lejártát követő kifizetés vagy kötelezettségvállalás – Kötelező kizárási ok – 2014/25/EU irányelv – A 79. cikk (2) bekezdése – 80. cikk – Az ideiglenes vállalati társulás valamely tagjának kizárása vagy lecserélése – A meghatalmazott képviselő tudomása, valamint gondossági és felügyeleti kötelezettsége ”
Tartalomjegyzék
I.
Bevezetés
II.
Jogi háttér
A.
Az uniós jog
1.
A 2014/24 irányelv
2.
A 2014/25 irányelv
B.
A nemzeti jog
III.
Az alapeljárás tényállása, az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések és a Bíróság előtti eljárás
IV.
A jogkérdésről
A.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya és hatálya
B.
Az adótartozás kiegyenlítése csak az ajánlattételi határidő végéig?
C.
Az ideiglenes vállalati társulás kötelező kizárási okot (orvosolhatatlanul) megvalósító tagjának lecserélése?
1.
Feltételek
a)
A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdése második albekezdése második mondatának alkalmazhatósága az ideiglenes vállalati társulásra
b)
A releváns időpont
2.
Kivételek
a)
A gondossági és felügyeleti kötelezettség megsértése és a felróhatóság
b)
Az ajánlat utólagos jelentős módosítása
3.
Közbenső következtetés
V.
Végkövetkeztetés
I.      Bevezetés
1.        A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya a közbeszerzésről szóló 2014/24/EU irányelv(2) és a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről szóló 2014/25/EU irányelv(3) szerinti ajánlattevők kizárására vonatkozó rendelkezések értelmezése. Ki kell zárni az eljárásból a közbeszerzési eljárás keretében ajánlatot benyújtó gazdasági szereplőket, akik nem tettek eleget határidőre az adófizetési kötelezettségüknek.
2.        A Bíróságnak most először kell foglalkoznia azzal a kérdéssel, hogy egy folyamatban lévő közbeszerzési eljárás során mikor kell az ideiglenes vállalati társuláshoz tartozó valamely gazdasági szereplőnek teljesítenie az adófizetési kötelezettségét annak érdekében, hogy elkerülje a közbeszerzési eljárásból való kizárását. Ezen túlmenően felmerül a kérdés, hogy az ideiglenes vállalati társulásnak van‑e lehetősége arra, hogy saját kezdeményezésére kizárjon vagy lecseréljen egy ilyen gazdasági szereplőt, hogy megakadályozza saját kizárását, és ha igen, milyen feltételek mellett.
3.        E kérdések az olaszországi vasúti ágazatban kiírt közbeszerzési szerződés odaítélésével kapcsolatban merülnek fel. Az alapeljárásra alkalmazandó nemzeti jogszabályok alapján nem lehet kizárni vagy lecserélni az ideiglenes vállalati társulásban részt vevő olyan társaságot, amely megvalósítja az adófizetési kötelezettség megsértésére vonatkozó kötelező kizárási okot, ha egyrészt a kizárási ok csak az ajánlattételi határidő lejárta után szűnt meg, másrészt az ideiglenes vállalati társulás csak az ajánlatkérőnek a kizárási okról történő értesítését követően javasolja az ilyen kizárást vagy az ilyen lecserélést. Azaz, az ideiglenes vállalati társulás akár egyik tagjának szabálytalansága miatt veszíti el a szerződést. A jelen ügyben azt kell tisztázni, hogy e rendelkezések összeegyeztethetők‑e a 2014/24 irányelvnek a 2014/25 irányelv 79. cikkének (2) bekezdésével és 80. cikkével összefüggésben értelmezett 57. cikkével.
II.    Jogi háttér
A.      Az uniós jog
4.        Az uniós jogi hátteret a közbeszerzésről szóló 2014/24 irányelv, valamint a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről szóló 2014/25 irányelv képezi.
1.      A 2014/24 irányelv
5.        A 2014/24 irányelv „Kizárási okok” című 57. cikke többek között a következőképpen rendelkezik:
„(1)      Az ajánlatkérő szervnek ki kell zárnia a közbeszerzési eljárásban való részvételből azt a gazdasági szereplőt, amelyre vonatkozóan az 59., 60. és 61. cikkel összhangban megállapította, vagy más módon tudomása van arról, hogy a következő okok valamelyike miatt jogerősen elítélték:
[…]
A gazdasági szereplő kizárására vonatkozó kötelezettséget akkor is alkalmazni kell, ha a jogerős ítéletet olyan személlyel szemben hozták, aki az említett gazdasági szereplő igazgató, vezető vagy felügyelő testületének tagja, illetve has e testületek képviseletére, az azokban való döntéshozatalra, vagy annak kontrolljára vonatkozó jogkörrel rendelkezik.
(2)      Ki kell zárni a közbeszerzési eljárásban való részvételből azt a gazdasági szereplőt, amelyre vonatkozóan az ajánlatkérő szervnek tudomása van arról, hogy megszegte adófizetési vagy társadalombiztosításijárulék‑fizetési kötelezettségeit, amennyiben ezt olyan bírósági vagy közigazgatási határozat állapítja meg, amely a gazdasági szereplő székhelye szerinti ország vagy az ajánlatkérő szerv székhelye szerinti tagállam jogi rendelkezései szerint jogerős és kötelező.
Ezenkívül az ajánlatkérő szerv szervek kizárhatják – vagy a tagállamok által kötelezhetők arra, hogy zárják ki – a közbeszerzési eljárásból azokat a gazdasági szereplőket, amelyek esetében megfelelően bizonyítani tudja, hogy az adott gazdasági szereplő megszegte az adók és társadalombiztosítási járulékok megfizetésére vonatkozó kötelezettségeit.
E bekezdést nem kell tovább alkalmazni abban az esetben, ha a gazdasági szereplő teljesítette e kötelezettségeit oly módon, hogy az esedékes adókat, társadalombiztosítási járulékokat és az esetleges kamatokat és bírságokat megfizette, vagy ezek megfizetésére kötelezettséget vállalt.
(3)      A tagállamok kivételes alapon a közérdekhez kapcsolódó nyomós – például közegészségügyi vagy környezetvédelmi – okokból az (1) és a (2) bekezdésben meghatározott kötelező kizárástól való eltérésről rendelkezhetnek.
A tagállamok abban az esetben is rendelkezhetnek a (2) bekezdésben meghatározott kötelező kizárástól való eltérésről, ha a kizárás nyilvánvalóan aránytalan lenne, különösen, amikor a meg nem fizetett adó vagy társadalombiztosítási járulék csupán kisebb összegű, vagy amennyiben a gazdasági szereplőt az adó‑ vagy társadalombiztosításijárulék‑fizetési kötelezettségeinek megszegését követően olyan időpontban értesítették a tartozás pontos összegéről, hogy a részvételi jelentkezés vagy – nyílt eljárások esetében – az ajánlat benyújtásának határideje előtt már nem volt lehetőségek megtenni a (2) bekezdés harmadik albekezdésében előírt intézkedéseket.
[…]
(5)      Az ajánlatkérő szerv köteles az eljárás során bármikor kizárni egy gazdasági szereplőt a részvételből, amennyiben kiderül, hogy az adott gazdasági szereplő esetében – az eljárás előtt vagy során elkövetett cselekményei vagy mulasztásai következtében – az (1)–(2) bekezdésében említett helyzetek valamelyike áll fenn.
Az ajánlatkérő szerv köteles az eljárás során bármikor kizárhat, illetve a tagállamok kötelezhetik, hogy kizárjon egy gazdasági szereplőt a részvételből, amennyiben kiderül, hogy az adott gazdasági szereplő esetében – az eljárás előtt vagy során elkövetett cselekményei vagy mulasztásai következtében – a (4) bekezdésében említett helyzetek valamelyike áll fenn.
(6)      Az (1) és a (4) bekezdésben említett helyzetek valamelyikében lévő gazdasági szereplő bizonyítékkal szolgálhat a tekintetben, hogy a releváns kizárási okok ellenére az általa tett intézkedések kellőképpen igazolják a megbízhatóságát. Amennyiben ez a bizonyíték kielégítőnek minősül, a gazdasági szereplőt nem lehet kizárni a közbeszerzési eljárásból.
Ennek érdekében a gazdasági szereplőnek bizonyítania kell, hogy a bűncselekménnyel vagy kötelességszegéssel okozott kárt megtérítette vagy vállalta annak megtérítését, a nyomozó hatóságokkal aktívan együttműködve átfogóan tisztázta a tényeket és a körülményeket, és olyan konkrét technikai, szervezeti és személyi intézkedéseket hozott, amelyek alkalmasak a további bűncselekmények vagy kötelességszegések megelőzésére.
A gazdasági szereplő által hozott intézkedéseket a bűncselekmény vagy kötelességszegés súlyosságának és sajátos körülményeinek figyelembevételével kell értékelni. Ha az intézkedések nem minősülnek megfelelőnek, a gazdasági szereplő részére indokolást kell adnia döntésről.
[…]
(7)      A tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések révén, az uniós jogot is figyelembe véve, meghatározzák e cikk végrehajtási feltételeit. Meghatározzák különösen a kizárás maximális időtartamát arra az esetre, amikor a gazdasági szereplő nem teszi meg a megbízhatóságának igazolására szolgáló, a (6) bekezdésben meghatározott intézkedéseket. Ha a kizárás időtartamát […] jogerős határozat állapította meg, akkor az nem haladhatja meg a jogerős ítélet meghozatalának időpontjától számított öt évet az (1) bekezdésben említett esetekben és az említett időponttól számított három évet a (4) bekezdésben említett esetekben.”
6.        A 2014/24 irányelv 59. cikkének (1) bekezdése a következő rendelkezéseket tartalmazza az „egységes európai közbeszerzési dokumentumra” vonatkozóan:
„Az ajánlatkérő szervnek a részvételi jelentkezések vagy ajánlatok benyújtásakor a hatóságok vagy harmadik felek által kibocsátott igazolások helyett előzetes bizonyítékként a gazdasági szereplő naprakész nyilatkozatából álló egységes európai közbeszerzési dokumentumot is el kell fogadnia előzetes bizonyítékként annak megerősítésére, hogy az érintett gazdasági szereplő megfelel a következő feltételek mindegyikének:
a)      nincsen az 57. cikkben felsorolt helyzetek egyikében sem, amelyek miatt a gazdasági szereplőket ki kell, illetve ki lehet zárni;
[…]
Ha a gazdasági szereplő a 63. cikknek megfelelően más szervezetek kapacitásait veszi igénybe, az egységes európai közbeszerzési dokumentumnak e szervezetek vonatkozásában is tartalmaznia kell az e cikk első albekezdésében említett információkat.
[…]”
7.        A 2014/24 irányelv 60. cikke rendelkezik az annak bizonyítása céljából szükséges bizonyítási eszközökről, hogy a kizárási okok nem állnak fenn, illetve hogy a kiválasztási szempontok teljesülnek.
8.        Az említett irányelv 63. cikke (1) bekezdése második–negyedik albekezdése a következőképpen rendelkezik:
„[…]
Az ajánlatkérő szervnek az 59., 60. és 61. cikknek megfelelően ellenőriznie kell, hogy azok az egyéb szervezetek, amelyeknek kapacitásait a gazdasági szereplő igénybe kívánja venni, megfelelnek‑e a vonatkozó kiválasztási kritériumoknak, és hogy fennállnak‑e esetükben az 57. cikk szerinti kizárási okok. Az ajánlatkérő szervnek elő kell írnia, hogy a gazdasági szereplő cserélje le azt a szervezetet, amely nem felel meg valamely vonatkozó kiválasztási szempontnak, illetve amelynek esetében fennáll valamelyik kötelező kizárási ok. Az ajánlatkérő szerv előírhatja, vagy a tagállam rendelkezése miatt köteles lehet előírni, hogy a gazdasági szereplő lépjen azon szervezet helyébe, amelynek esetében fennáll valamelyik nem kötelező kizárási ok.
Ha egy gazdasági szereplő a gazdasági és pénzügyi kapacitásra vonatkozó szempontok tekintetében más szervezetek kapacitásait veszi igénybe, akkor az ajánlatkérő szerv előírhatja, hogy a gazdasági szereplő és az említett szervezetek közösen feleljenek a szerződés teljesítéséért.
Ugyanezen feltételek mellett a gazdasági szereplőknek a 19. cikk (2) bekezdése szerinti csoportja is igénybe veheti a csoport tagjainak vagy más szervezeteknek a kapacitásait.”
2.      A 2014/25 irányelv
9.        A 2014/25 irányelv 2. cikkének 6. pontja úgy határozza meg a „gazdasági szereplő” fogalmát, hogy az „bármely természetes vagy jogi személy, vagy közszolgáltató ajánlatkérő, illetve ilyen személyek és/vagy szervek csoportja, beleértve a vállalkozások ideiglenes szövetségeit is, aki, illetve amely a piacon építési beruházások és/vagy építmények kivitelezését, áru leszállítását vagy szolgáltatások nyújtását kínálja”.
10.      Ezen irányelv 36. cikkének (1) bekezdése szerint „[a] közszolgáltató ajánlatkérőknek a gazdasági szereplőket egyenlő és megkülönböztetésmentes bánásmódban kell részesíteniük, továbbá átlátható és arányos módon kell eljárniuk.”
11.      A 2014/25 irányelv „Gazdasági szereplők” című 37. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A közbeszerzési eljárásokban részt vehetnek gazdasági szereplők csoportjai, többek között ideiglenes szövetségek is. A közszolgáltató ajánlatkérők nem követelhetik meg tőlük, hogy valamely konkrét jogi formával rendelkezzenek ahhoz, hogy ajánlatot tehessenek, illetve részvételre jelentkezhessenek.
Ha szükséges, a közszolgáltató ajánlatkérők egyértelművé tehetik a közbeszerzési dokumentumokban, hogy a gazdasági szereplők csoportjainak hogyan kell megfelelniük a 77–81. cikkben említett alkalmassági és a minőségi kiválasztási szempontoknak és követelményeknek, amennyiben ez objektív okokból indokolt és arányos. A tagállamok részletes szabályokat állapíthatnak meg arra vonatkozóan, hogy a gazdasági szereplők csoportjai hogyan teljesíthetik az említett feltételeket.
[…]”
12.      Ezen irányelv 79. cikkének (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik más szervezetek kapacitásainak igénybevételéről:
„[…]
Amennyiben a közszolgáltató ajánlatkérő ezen irányelv 80. cikkével összhangban a 2014/24/EU irányelv szerinti kizárási vagy kiválasztási szempontokra hivatkozott, ezen irányelv 80. cikke (3) bekezdésének megfelelően ellenőriznie kell, hogy azok az egyéb szervezetek, amelyeknek kapacitásait a gazdasági szereplő igénybe kívánja venni, megfelelnek‑e a vonatkozó kiválasztási szempontoknak, illetve a 2014/24/EU irányelv 57. cikke értelmében fennállnak‑e esetükben a közszolgáltató ajánlatkérő által hivatkozott kizárási okok. A közszolgáltató ajánlatkérőnek elő kell írnia, hogy a gazdasági szereplő cserélje le másik szervezetre azt a szervezetet, amely nem felel meg valamely vonatkozó kiválasztási szempontnak, illetve amelynek esetében fennáll a közszolgáltató ajánlatkérő által hivatkozott kötelező kizárási ok. A közszolgáltató ajánlatkérő előírhatja, vagy a tagállam előírása alapján köteles lehet előírni, hogy a gazdasági szereplő cserélje le másik szervezetre azt a szervezetet, amelynek esetében fennáll a közszolgáltató ajánlatkérő által hivatkozott nem kötelező kizárási ok.
Ha egy gazdasági szereplő a gazdasági és pénzügyi helyzetre vonatkozó kritériumok tekintetében más szervezetek kapacitásait veszi igénybe, akkor a közszolgáltató ajánlatkérő előírhatja, hogy a gazdasági szereplő és az említett szervezetek közösen feleljenek a szerződés teljesítéséért.
Ugyanezen feltételek mellett a gazdasági szereplők 37. cikk (2) bekezdésében említett csoportja is támaszkodhat a csoport tagjainak vagy más szervezeteknek a kapacitására.”
13.      A 2014/25 irányelv „A 2014/24/EU irányelv szerinti kizárási okok és kiválasztási szempontok alkalmazása” című 80. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)      A minősítési rendszerben minősítést kérelmező gazdasági szereplők kizárására és kiválasztására vonatkozó objektív szabályok és szempontok, valamint a nyílt, a meghívásos és a tárgyalásos eljárás, a versenypárbeszéd vagy az innovációs partnerség során a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők kizárására és kiválasztására vonatkozó objektív szabályok és szempontok tartalmazhatják a 2014/24/EU irányelv 57. cikke szerinti kizárási okokat, az ott előírt feltételekkel.
Ha a közszolgáltató ajánlatkérő egy ajánlatkérő szerv, ezeknek a szempontoknak és szabályoknak tartalmazniuk kell a 2014/24/EU irányelv 57. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti kizárási okokat, az abban a cikkben előírt feltételekkel.
Ha a tagállamok úgy kívánják, a szempontoknak és szabályoknak szintén tartalmazniuk kell a 2014/24/EU irányelv 57. cikkének (4) bekezdése szerinti kizárási okokat, az abban a cikkben előírt feltételekkel.
(2)      Az e cikk (1) bekezdésében említett szempontok és szabályok tartalmazhatják a 2014/24/EU irányelv 58. cikkében megállapított kiválasztási szempontokat az ott előírt feltételekkel, nevezetesen az éves forgalomra vonatkozó követelmények határértékeit illetően, amint azt az említett cikk (3) bekezdésének második albekezdése előírja.
(3)      E cikk (1) és (2) bekezdésének alkalmazása során a 2014/24/EU irányelv 59–61. cikke alkalmazandó.”
14.      A 2014/25 irányelv 82. cikke a szerződés odaítélésének szempontjairól rendelkezik: Az (1) bekezdés alapján az ajánlatkérőnek a „legelőnyösebb ajánlatra kell alapoznia a szerződések odaítélését”.
B.      A nemzeti jog
15.      A Decreto legislativo 31 marzo 2023, n. 36, Codice dei contratti pubblici(4) (a közbeszerzési törvénykönyvről szóló, 2023. március 31‑i 36. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet, a továbbiakban: 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet) ülteti át a fent említett irányelv rendelkezéseit.
16.      A 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 94. cikkének 6. bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Azt a gazdasági szereplőt […] ki kell zárni, akinek vonatkozásában jogerősen megállapítást nyert, hogy az olasz jogi szabályozás vagy a megállapítás helye szerinti állam jogszabályai szerinti adó‑ és illetékfizetési vagy társadalombiztosítási járulékfizetési kötelezettségeit súlyosan megszegte. A II.10. mellékletben felsorolt jogsértések jogerősen megállapított súlyos jogsértéseknek minősülnek. E bekezdés nem alkalmazandó abban az esetben, ha a gazdasági szereplő a fizetendő adók vagy társadalombiztosítási járulékok – köztük az esetleges kamatok vagy bírságok – megfizetésével vagy azok megfizetésére vonatkozó kötelező erejű kötelezettségvállalással teljesítette kötelezettségeit, vagy ha az adó‑ vagy társadalombiztosítási tartozás egyébként teljes egészében megszűnt, feltéve hogy a megszűnés, a kifizetés vagy a kötelezettségvállalás az ajánlat benyújtására nyitva álló határidő lejárta előtt következett be.”
17.      A 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 96. cikkének 2. bekezdése az egyes gazdasági szereplők kizárásának okaira vonatkozik. Ez úgy rendelkezik, hogy a 94. 6. bekezdésében szabályozott automatikus kizárás miatt nem alkalmazható az úgynevezett korrekciós intézkedésekre (self‑cleaning) vonatkozó rendelkezés.
18.      A 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 97. cikke a következőképpen rendelkezik:
„1.      A 97. cikk 1. bekezdése: „A 96. cikk 2., 3., 4., 5. és 6. bekezdésében foglaltak sérelme nélkül, a társulás nem zárható ki, ha valamely résztvevője vonatkozásában automatikus vagy nem automatikus kizárási ok áll fenn, vagy a továbbiakban már nem teljesít valamely alkalmassági követelményt, feltéve hogy teljesülnek a 2. bekezdésben meghatározott feltételek, és a társulás teljesítette az alábbi kötelezettségeket:
a)      az ajánlat benyújtásakor:
1)      közölte az ajánlatkérő szervvel az ajánlat benyújtása előtt bekövetkezett kizárási okot és az alkalmassági követelmény teljesítésének az ajánlat benyújtása előtti megszűnését, valamint azt, hogy a szóban forgó alkalmassági követelményt már nem teljesítő személy;
2)      bizonyította a 2. bekezdés szerinti intézkedések meghozatalát, vagy azt, hogy azokat a szóban forgó időpont előtt nem lehetett elfogadni;
b)      az odaítélés előtt meghozta és közölte a 2. bekezdés szerinti intézkedéseket, ha a kizárási ok az ajánlat benyújtását követően merült fel, vagy ha az alkalmassági követelmény teljesülése az ajánlat benyújtását követően megszűnt.
2.      A 96. cikk sérelme nélkül, ha a társulás valamely résztvevője a 94. és 95. cikkben említett helyzetek egyikében van, vagy a 100. cikkben meghatározott követelmények egyikének nem felel meg, a társulás bizonyíthatja, hogy kizárta vagy másik olyan személlyel helyettesítette őt, amely megfelel a szükséges követelményeknek, kivéve ha a benyújtott ajánlat érdemben nem módosítható. Amennyiben ezen intézkedések megfelelőknek és kellő időben meghozottaknak minősülnek, a társulás nem zárható ki a közbeszerzési eljárásból. Amennyiben az ajánlatkérő szerv úgy véli, hogy az intézkedések nem időszerűek vagy elégtelenek, a gazdasági szereplőt indokolt határozattal kizárja.”
III. Az alapeljárás tényállása, az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések és a Bíróság előtti eljárás
19.      Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapjául a meghatalmazott képviselő, az ETS Srl, valamint az általa képviselt társaságok, a Minnucci Associati Srl, a Mi.Cos. SpA, az Itesa Srl, a Maceg Srl, a Tekno Kons Innovation Srl, a Cartorender Srl, a Rilievi Topografici di Boninsegna G. & C. Snc, a Tecno Top Srl, az I. G. Service Srl, a Sub‑Service Srl (a továbbiakban: ideiglenes vállalati társulás), illetve a az állami vasúttársaság, a Rete Ferroviaria Italiana SpA (a továbbiakban: RFI) mit ajánlatkérő között folyamatban lévő jogvita szolgál.
20.      Miután az RFI meghívásos eljárást írt ki a vasúti szállítási munkák odaítélésére, az
ideiglenes vállalati társulás ajánlatot nyújtott be. Az RFI az általa benyújtott gazdaságilag legelőnyösebb ajánlat alapján az
ideiglenes vállalati társulást választotta ki nyertes ajánlattevőnek, és erről 2024. április 3‑án tájékoztatta őt. Ezt követően jutott az RFI tudomására az olasz adóhatóság 2016‑ból, 2018‑ból és 2019‑ből eredő három végleges határozata, amelyek szerint az
ideiglenes vállalati társulás egyik tagja, a Sub‑Service az egységes európai közbeszerzési dokumentumban (EEKD) tett nyilatkozatával ellentétben nem teljesítette adófizetési kötelezettségeit. Az RFI 2024. május 23‑án felszólította a Sub‑Service‑t, hogy többek között nyilatkozzon arról, hogy a szóban forgó adótartozásokat rendezte‑e, és felhívta a figyelmet arra, hogy az adóhatóság által megállapított szabálytalanságok a közbeszerzési eljárásból való kizáráshoz vezethetnek. Az RFI az ETS‑t is tájékoztatta e körülményekről. A Sub‑Service ezt követően rendezte adótartozását, és 2024. május 27‑én benyújtotta a megfelelő fizetési bizonylatot.
21.      Az ETS 2024. május 27‑én arról tájékoztatta az RFI‑t, hogy hajlandó kizárni a Sub‑Service‑t az
ideiglenes vállalati társulásból annak bizonyítása céljából, hogy a terhére rótt szabálytalanságok nem állnak fenn, amennyiben a benyújtott dokumentumokat hiányosnak vagy elégtelennek minősítik. Az
ideiglenes vállalati társulás arra is rámutatott, hogy ez a kizárás nem érinti a közbeszerzési eljárásban való részvétele feltételeit, és nem eredményezi az ajánlata módosítását.
22.      Az RFI a 2024. július 17‑i határozatával kizárta az
ideiglenes vállalati társulást a közbeszerzési eljárásból. Indokolásként lényegében azt fejtette ki, hogy a Sub‑Service az EEKD‑ban tett nyilatkozattal ellentétben három súlyos, véglegesen megállapított adóügyi jogsértést követett el, és csak 2024. május 27‑én küldte meg az igazolást az adótartozása megfizetéséről, anélkül hogy bizonyította volna, hogy az ajánlattételi határidő (2024. január 27.) előtt már megfelelő fizetési kötelezettséget vállalt. Ez a 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 94. cikkének 6. bekezdése alapján automatikus kizárási ok. E felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 97. cikkének 1. és 2. bekezdésében foglalt, a Sub‑Service lecserélésére és a kizárás elhárítására vonatkozó lehetőségnek az
ideiglenes vállalati társulás nem tett időbe eleget, arra ugyanis csak az ajánlatkérőnek a kizárási okra való figyelmeztetése után került sor.
23.      Az RFI 2024. november 5‑én a közbeszerzési szerződést a második helyezett VIA Ingegneria ideiglenes vállalati társulásnak ítélte oda.
24.      E határozat, illetve a kizárási határozat ellen indított keresetet az
ideiglenes vállalati társulás az előterjesztő bíróság, a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio tartomány közigazgatási bírósága, Olaszország) előtt. A VIA Ingegneria az alperes RFI támogatása céljából beavatkozott a jogvitába.
25.      Keresetének alátámasztására az
ideiglenes vállalati társulás a közbeszerzésre vonatkozó uniós szabályok téves átültetésére hivatkozott. Egyrészt megfosztották attól a lehetőségtől, hogy az ajánlattételi határidő után, de még az ajánlatkérő kizárási határozatának meghozatala előtt orvosolja az egyik tagjánál feltárt szabálytalanságokat. Az
ideiglenes vállalati társulás másrészt nem kapott arra lehetőséget, hogy kizárja vagy lecserélje ezt a tagot, bár ez nem eredményezett volna lényeges változást az eredeti ajánlatban.
26.      A kérdést előterjesztő bíróságnak kétségei vannak különösen a tekintetben, hogy a 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 94. cikkének 6. bekezdése és 97. cikkének 2. bekezdése összeegyeztethető‑e a uniós jogi közbeszerzési rendelkezésekkel és az arányosság elvével arra vonatkozóan, hogy e nemzeti rendelkezések kizárják az esetleges korrekciós intézkedéseket (self‑cleaning), ha ezekre nem az ajánlattételi határidő vége előtt kerül sor, illetve az
ideiglenes vállalati társulás számára nem engedélyezett, hogy a kizárási okkal érintett tagját kizárja vagy lecserélje, azon időponttól függetlenül, amikor ez az
ideiglenes vállalati társulás által meghatalmazott társaság tudomására jut.
27.      Ennek fényében a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio tartomány közigazgatási bírósága, Olaszország) felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1)      Ellentétes‑e a 2014/24/EU irányelv 57. cikkével és a 2014/25/EU irányelv 80. cikkével, valamint az arányosság uniós jogi elvével az olyan nemzeti szabályozás bevezetése vagy értelmezése, amely – konkrétan annak előírásával, hogy a megszűnésnek, a kifizetésnek vagy a kötelezettségvállalásnak az ajánlat benyújtására nyitva álló határidő lejárta előtt kell történnie, még akkor is, ha a közbeszerzési eljárás során, a társulás kizárásáról szóló határozat meghozatala előtt megszűnt a kizárási ok – tiltja valamely társulás fent említett határidő lejárta előtt jogerősen megállapított adójogi jogsértéseket elkövető megbízójának kizárását vagy helyettesítését?
2)      Amennyiben az első kérdésre igenlő választ kell adni: ellentétes‑e ugyanezekkel a szabályokkal és elvekkel az olyan nemzeti szabályozás bevezetése vagy értelmezése, amely valamely társulás megbízójának kizárását vagy helyettesítését attól függetlenül tiltja meg, hogy a megbízott ténylegesen tudomással bírt‑e a megbízó kizárásának okáról?
3)      Amennyiben az első és második kérdésre igenlő választ kell adni: ellentétes‑e ugyanezekkel a szabályokkal és elvekkel az olyan nemzeti szabályozás bevezetése vagy értelmezése, amely a megbízó kizárását vagy helyettesítését arra az esetre tiltja meg, ha a megbízott kizárólag az ajánlatkérő szerv megállapításainak közlését követően szerzett tudomást a megbízó kizárásának okáról?”
28.      A Bíróság előtti eljárásban az alapeljárásban részt vevő felek, az ETS és társai, az RFI és az IA Ingegneria mellett az olasz kormány, valamint az Európai Bizottság terjesztett elő írásbeli észrevételeket. Ezek az érdekelt felek a 2026. március 26‑i tárgyaláson is részt vettek, és megválaszolták a Bíróság szóbeli kérdéseit.
IV.    A jogkérdésről
A.      Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya és hatálya
29.      Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmében a kérdést előterjesztő bíróság a 2014/24 irányelv 57. cikke (2) bekezdésének értelmezését kéri, amelyre a 2014/25 irányelv 80. cikkének (1) bekezdése hivatkozik. Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések megválaszolásakor azonban a 2014/25 irányelv 79. cikkét is figyelembe kell venni.
30.      A 2014/25 irányelv 79. cikkének (2) bekezdése kifejezetten azt az esetet szabályozza, amikor a gazdasági szereplő más szervezet kapacitásait veszi igénybe a szerződés teljesítéséhez.(5) Az ajánlatkérőnek a 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdése második albekezdésének első mondata szerint ezen irányelv 80. cikkével összhangban ellenőriznie kell, hogy e szervezet vonatkozásában fennállnak‑e a 2014/24 irányelv 57. cikke szerinti kizárási okok. Ha fennállnak a kötelező kizárási okok, a 79. cikk (2) bekezdése második albekezdésének második mondata szerint elő kell írnia, hogy a gazdasági szereplő cserélje le a kizárási okokban érintett szervezetet. A 79. cikk (2) bekezdés negyedik albekezdése szerint a gazdasági szereplők csoportja – mint a jelen ügyben érintett ideiglenes vállalati társulás – ugyanezen feltételek mellett támaszkodhat a csoport tagjainak vagy más szervezeteknek a kapacitására (lásd alább az 53. és az azt követő pontokat).
31.      A jelen előzetes döntéshozatali kérelem sarkalatos pontja tehát a 2014/24 irányelv 57. cikkének (2) bekezdése szerinti kizárási oknak a 2014/25 irányelv 79. cikkének (2) bekezdésével és 80. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben történő értelmezése.
32.      Összevontan tehát úgy értendők az előterjesztett kérdések, hogy úgy kell‑e értelmezni a 2014/24 irányelv 57. cikkének (2) bekezdését a 2014/25 irányelv 79. cikkének (2) bekezdésével és 80. cikkének (1) bekezdésével, valamint az arányosság uniós jogi elvével összefüggésben, hogy azokkal ellentétesek az olyan nemzeti rendelkezések vagy azok értelmezése, miszerint az
ideiglenes vállalati társulást ki kell zárni a közbeszerzési eljárásból, mert egy végleges közigazgatási határozatban megállapításra került, hogy az
ideiglenes vállalati társulás egyik tagja az ajánlattételi határidő lejárta előtt nem tett eleget az adófizetési kötelezettségének, holott az
ideiglenes vállalati társulás e tagja kiegyenlítette az adótartozását, igaz, e határidő lejárta után, de még az
ideiglenes vállalati társulás kizárása előtt, és az
ideiglenes vállalati társulás csak azért nem zárhatja már ki vagy cserélheti le ezt a tagot, mert csak az ajánlatkérőtől értesült a kizárási okról.
33.      E kérdések megválaszolása érdekében először azt vizsgálom meg, hogy a közbeszerzési eljárás mely időpontjáig lehet korrekciós intézkedéseket tenni egy ilyen kötelező kizárási okkal kapcsolatban (a B. pontban). Ezt követően megvizsgálom, hogy egy ideiglenes vállalati társulás kizárhatja‑e vagy lecserélheti‑e valamelyik tagját, amely megvalósította a kizárási okot, és ha igen, milyen feltételek mellett, hogy elkerülje a saját közbeszerzési eljárásból való kizárását (a C. pontban).
B.      Az adótartozás kiegyenlítése csak az ajánlattételi határidő végéig?
34.      A 2014/25 irányelv 80. cikke (1) bekezdésének első és második albekezdése értelmében a 2014/24 irányelv 57. cikkének (2) bekezdése alkalmazandó a jelen, az RFI mint a 2014/25 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében vett ajánlatkérő („közvállalkozás”) által kiírt meghívásos eljárásra.
35.      A 2014/24 irányelv 57. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerint ki kell zárni a közbeszerzési eljárásban való részvételből azt a gazdasági szereplőt, amelyre vonatkozóan az ajánlatkérő szervnek tudomása van arról, hogy megszegte adófizetési vagy társadalombiztosításijárulék‑fizetési kötelezettségeit, amennyiben ezt olyan bírósági vagy közigazgatási határozat állapítja meg, amely a gazdasági szereplő székhelye szerinti ország vagy az ajánlatkérő szerv székhelye szerinti tagállam jogi rendelkezései szerint „jogerős és kötelező”(6), tehát már nem támadható meg. Ez tehát egy kötelező kizárási ok („ki kell zárni”).
36.      A 2014/24 irányelv 57. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerint ezt a kizárási okot csak akkor nem kell tovább alkalmazni, ha a gazdasági szereplő teljesítette e kötelezettségeit oly módon, hogy teljesítette a fizetést, vagy az esedékes adók megfizetésére kötelezettséget vállalt. Ebből nem derül ki egyértelműen, hogy ennek meddig kell megtörténnie.
37.      Valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak kifejezéseit, hanem annak szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az említett rendelkezés részét képezi(7)
38.      Rendszertani szempontból különösen a 2014/24 irányelv 57. cikkének (3) bekezdését kell figyelembe venni. Eszerint a tagállamok abban az esetben rendelkezhetnek a (2) bekezdésben meghatározott kötelező kizárástól való eltérésről, ha a kizárás nyilvánvalóan aránytalan lenne, különösen, amennyiben a gazdasági szereplőt az adófizetési kötelezettségeinek megszegését követően olyan időpontban értesítették a tartozás pontos összegéről, hogy a részvételi jelentkezés vagy – nyílt eljárások esetében – az ajánlat benyújtásának határideje (a továbbiakban: ajánlattételi határidő) előtt már nem volt lehetőségek megtenni a (2) bekezdés harmadik albekezdésében előírt intézkedést.
39.      A 2014/24 irányelv 57. cikkének (3) bekezdése ezért feltételezi, hogy a (2) bekezdés szerinti kizárási okok csak kivételes esetekben orvosolhatók az ajánlattételi határidő lejárta után. Ha a tagállam él ezzel az eltéréssel, az érintett gazdasági szereplő csak e határidő után rendezheti az adótartozást vagy köthet kötelező erejű fizetési megállapodást annak érdekében, hogy az abban meghatározott szigorú feltételek mellett elkerülje a közbeszerzési eljárásból való kizárást. Ez argumentum e contrario azt jelenti, hogy ha ezek a követelmények nem teljesülnek, a megfelelő korrekciós intézkedések csak a határidő lejártáig lehetségesek. Eltérő értelmezés egyébként megfosztaná ezt a rendelkezést minden hatékony érvényesülésétől.
40.      A 2014/24 irányelv 57. cikkének (6) bekezdésében meghatározott korrekciós intézkedések ebben az összefüggésben irrelevánsak. Ennek oka, hogy a rendelkezés egyértelmű szövege szerint ezek kizárólag az (1) és (4) bekezdés szerinti kizárási okokra vonatkoznak, a (2) bekezdés szerintiekre azonban nem. Ezt megerősíti a (102) preambulumbekezdés, amely példálózó jelleggel sorolja fel az e tekintetben lehetséges korrekciós intézkedéseket, például az alkalmazottakra vonatkozó vagy szervezeti intézkedéseket.(8) Ezek nem vonatkoznak az 57. cikk (2) bekezdésének első albekezdésében említett adó‑ és társadalombiztosítási járulékfizetési kötelezettség teljesítésére. Ezzel szemben az 57. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdése azt mutatja, hogy a korrekciós intézkedések e tekintetben csak az adótartozás megfizetésében vagy kötelező erejű fizetési megállapodás megkötésében állhatnak.
41.      A szabályozási kontextusból és a 2014/24 irányelv célkitűzéseiből az is következik, hogy az uniós jogalkotó az ajánlattevők feddhetetlenségének és megbízhatóságának értékelése során különös jelentőséget kívánt tulajdonítani az adók és a társadalombiztosítási járulékok befizetésével kapcsolatos kötelezettség teljesítésének.
42.      A tagállamok például nem határozhatnak meg maximális időtartamot a 2014/24 irányelv 57. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerinti kötelező kizárásra. Az 57. cikk (7) bekezdésének második és harmadik mondata szerint ez csak az (1) és (4) bekezdésben szabályozott kizárási okok és a (6) bekezdésben meghatározott (de meg nem tett), a megbízhatóságot bizonyító intézkedések tekintetében lehetséges. Ezt erősíti meg a kötelező kizárási oknak a (2) bekezdés első albekezdésében foglalt különleges helyzete az 57. cikk általános rendszerében. Ellenkező esetben elegendő lett volna ezt az okot felvenni az (1) bekezdés szerinti kötelező kizárási okok listájára.(9) Az uniós jogalkotó ezért olyan nagy jelentőséget tulajdonít az ajánlattevő azon kötelezettségének, hogy az adókat és társadalombiztosítási járulékokat határidőben megfizesse, hogy e kötelezettség megszegése főszabály szerint a közbeszerzési eljárásból való végleges kizárást vonja maga után.(10) Ez magyarázza azt is, hogy miért kell a lehető leghamarabb, azaz az ajánlattételi határidő végéig megtenni e tekintetben a korrekciós intézkedést.
43.      A 2014/24 irányelv egyéb célkitűzései is megerősítik ezt az értelmezést.
44.      A 2014/24 irányelvben meghatározott kizárási okok védik és korlátozzák az ajánlatkérő széles körű mérlegelési jogkörét az alkalmas és teljesíteni képes ajánlattevők kiválasztásakor. Ez utóbbi ezért köteles a közbeszerzési eljárás lehető legkorábbi szakaszában gondosan megvizsgálni az ajánlattevő feddhetetlenségét és megbízhatóságát megkérdőjelező kizárási okok meglétét.(11) A korrekciós intézkedések elfogadhatósága az ajánlattételi határidő lejárta után azonban általában kizárja ezt.
45.      A 2014/24 irányelv 18. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében megerősített egyenlő és megkülönböztetésmentes bánásmód és az átláthatóság elve, amely biztosítja az ajánlattevők közötti versenyt, azt is megköveteli, hogy a kizárási és kiválasztási szempontok értékelése a közbeszerzési eljárásban időben szigorúan korlátozott legyen. Ezek az elvek elvileg megtiltják az ajánlatkérőnek, hogy olyan tárgyalásokat folytasson egy ajánlattevővel, amelyek eltérő bánásmódot vagy az ajánlati verseny sérülését eredményezhetik. Ezért a benyújtott ajánlat főszabály szerint utólag nem módosítható, és az ajánlatkérő nem kérhet felvilágosítást az ajánlattevőtől ezzel kapcsolatban.(12) Különleges kivételektől eltekintve ez különösen vonatkozik az ajánlat benyújtása vagy az ajánlattételi határidő lejárta után hozott korrekciós intézkedésekre, illetve az ilyen intézkedésekre vonatkozó bizonyítékokra.
46.      Ennek megfelelően a Bíróság már kimondta, hogy az ajánlatkérő a közbeszerzési eljárásban való részvételre jelentkezés benyújtására előírt határidő lejárta után csak kivételesen hívhatja fel a részvételre jelentkezőt arra, hogy juttassa el a helyzetét leíró olyan dokumentumokat, amelyek tekintetében objektíve igazolható, hogy a részvételi jelentkezésre előírt határidő előtt keletkeztek, feltéve hogy azok benyújtását az említett közbeszerzési eljárás dokumentumai nem kifejezetten a részvételi jelentkezés kizárásának terhe mellett írták elő. Az ilyen felhívás ezen túlmenően indokolatlanul nem részesítheti előnyben vagy nem hozhatja hátrányos helyzetbe azon részvételre jelentkezőt vagy jelentkezőket, amelyhez vagy amelyekhez e felhívást intézték.(13)
47.      Ezen ítélkezési gyakorlat szerint is az ajánlattevő az ajánlattételi határidő lejárta előtti helyzetét kell főszabály szerint figyelembe venni. A döntő tényező az, hogy ez az ajánlattevő az ajánlata elkészítése során olyan gondossággal és körültekintéssel járt‑e el, amely biztosítja, hogy ő vagy az általa (részben) megbízott alvállalkozó a szerződés teljesítése során minden körülmények között teljesíti a kötelezettségeit.(14) Az alapeljárással érintett helyzetben azonban az
ideiglenes vállalati társulás, illetve annak tagja csak az ajánlattételi határidő lejártát követően tette meg a szükséges korrekciós intézkedéseket.
48.      A közbeszerzési eljárásban részt vevő gazdasági szereplőknek ezért a 2014/24 irányelv 57. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében legkésőbb az ajánlattételi határidőig meg kell fizetniük a fizetendő adókat és társadalombiztosítási járulékokat, ellenkező esetben kötelezően ki kell zárni őket. Ha a határidő lejárta után, vagy akár az ajánlatuk helyezésének ismeretében kerülnének olyan helyzetbe, hogy korrekciós intézkedéseket tegyenek, akkor hajlamosak lennének a tartozásaikat csak nyertesség esetén rendezni, illetve arról teljesen lemondani, ha úgysem nekik ítélnék oda a szerződést. Ez azonban aláásná az adók és társadalombiztosítási járulékok időben történő megfizetésére vonatkozó kötelezettség jelentőségét, amelyet az uniós jogalkotó különösen hangsúlyoz az ajánlattevők feddhetetlenségének és megbízhatóságának értékelésével összefüggésben.
49.      Történetileg ezt az eredményt a 2014/24 irányelvvel hatályon kívül helyezett, az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv(15) 45. cikke (2) bekezdésének f) pontja támasztja alá. E rendelkezés értelmében az adók és a társadalombiztosítási járulékok befizetésével kapcsolatos kötelezettség megszegése még fakultatív kizárási okot jelentett, amelyet csak a 2014/24 irányelv 57. cikke (2) bekezdésének első albekezdése alakított át kötelező okká. Ez a fejlemény azt is mutatja, hogy az uniós jogalkotó az érintett ajánlattevők feddhetetlenségének és megbízhatóságának értékelése szempontjából nagy jelentőséget tulajdonít e kötelezettség időben történő teljesítésének.
50.      Következésképpen a 2014/24 irányelv 57. cikke (2) bekezdésének szisztematikus, teleologikus és történeti értelmezése azt jelzi, hogy a tagállamnak a kizárás elkerülése érdekében a közbeszerzési eljárásban részt vevő gazdasági szereplőktől főszabály szerint az ajánlattételi határidő lejárta előtt meg kell követelnie az ott előírt korrekciós intézkedések megtételét. Fordítva pedig a tagállamnak rendelkeznie kell arról, hogy azokat a gazdasági szereplőket, akik a szükséges korrekciós intézkedéseket csak az említett határidő lejárta után teszik meg, ki kell zárni a közbeszerzési eljárásból.
51.      Amint azt a fenti 48. pontban kifejtettem, a kötelező kizárás az egyetlen megfelelő eszköz a 2014/24 irányelv fent említett céljainak elérésére. Tekintettel arra, hogy az érintett gazdasági szereplő számára előrelátható és elvárható – a 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet II.10. mellékletének 1. cikke által „súlyos jogsértéseknek” minősített, a törvényerejű rendelet 94. cikkének 6. bekezdése szerinti 5 000 euró küszöbérték feletti – adótartozás időben történő megfizetésére vonatkozó kötelezettségének teljesítése, illetve annak az ajánlattételi határidő lejártáig történő pótlása, az ilyen kizárás nem tűnik észszerűtlennek vagy aránytalannak a 2014/25 irányelv 36. cikke (1) bekezdésének első albekezdése értelmében. A következőkben azt kell tisztázni, hogy arányos‑e azon ideiglenes vállalati társulás kizárása a közbeszerzési eljárásból, amelyhez ez a gazdasági szereplő tartozik.
C.      Az ideiglenes vállalati társulás kötelező kizárási okot (orvosolhatatlanul) megvalósító tagjának lecserélése?
52.      A fenti következtetésekre tekintettel meg kell vizsgálni, hogy az
ideiglenes vállalati társulásnak lehetősége van‑e, és ha igen, milyen feltételek mellett van lehetősége kizárni vagy lecserélni az egyik tagját, amely (orvosolhatatlanul) megvalósította a kötelező kizárási okot, annak érdekében, hogy ne zárják ki az
ideiglenes vállalati társulást a közbeszerzési eljárásból (1. pont), vagy milyen kivételek vonatkoznak erre (2. pont).
1.      Feltételek
a)      A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdése második albekezdése második mondatának alkalmazhatósága az ideiglenes vállalati társulásra
53.      A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdésének második albekezdése második mondata(16) olyan szervezet „[másik] szervezetre” való (esetleges) lecserélésre utal, amely nem felel meg valamely vonatkozó kiválasztási szempontnak, illetve amelynek esetében fennáll valamely kötelező kizárási ok. Az e rendelkezés által közvetlenül szabályozott konstellációban a gazdasági szereplő egy másik szervezet (a továbbiakban: erőforrást nyújtó szervezet) kapacitásait veszi igénybe közbeszerzési szerződésre való jelentkezés (és annak későbbi teljesítése) céljából, a gazdasági, pénzügyi, műszaki és szakmai alkalmasság kritériumainak teljesítése érdekében.(17)
54.      A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdése második albekezdésének első mondata szerint az ajánlatkérő ellenőrzi, hogy az erőforrást nyújtó szervezetek is megfelelnek‑e a kiválasztási szempontoknak, vagy az esetükben fennáll‑e a 2014/24 irányelv 57. cikke szerinti kizárási ok. Ha nem felelnek meg valamely releváns kiválasztási szempontnak, vagy ha olyan kötelező kizárási okok állnak fenn, amelyekre az ajánlatkérő hivatkozott, az ajánlatkérőknek elő kell írna a 79. cikk (2) bekezdése második albekezdésének második mondata alapján, hogy a gazdasági szereplő cserélje le az érintett erőforrást nyújtó szervezetet.(18) E rendelkezés nem vonatkozik kifejezetten az
ideiglenes vállalati társulás tagjaira.
55.      A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése azonban úgy rendelkezik, hogy a „gazdasági szereplők egy a 37. cikk (2) bekezdése szerinti csoportja”, azaz az
ideiglenes vállalati társulás is „ugyanezen feltételek mellett” támaszkodhat a csoport tagjainak a kapacitására. A „feltételek” fogalma alapvetően a 79. cikk (2) bekezdésének valamennyi rendelkezését magában foglalja, beleértve az ideiglenes vállalati társulás valamely tagjának a 79. cikk (2) bekezdése második albekezdésének második mondat szerinti lecserélésének lehetőségét is.
56.      Ez az értelmezés összhangban van az ítélkezési gyakorlattal, amely szerint a 2014/24 irányelv 63. cikk (1) bekezdése második és negyedik albekezdésének azonos szövegű – de a jelen ügyben nem alkalmazható – rendelkezései vonatkoznak azokra a helyzetekre, amikor a kizárási okot az ideiglenes vállalati társulásnak csak az egyik tagja valósítja meg.(19) Ez annál is inkább kötelező erejű, mivel az
ideiglenes vállalati társulást – azaz a 2014/25 irányelv 37. cikke (2) bekezdésének első mondata szerinti „gazdasági szereplők csoportjait” és a 2014/25 irányelv 2. cikkének 6. pontja szerinti „gazdasági szereplőket” – az irányelv 36. cikkének (1) bekezdése értelmében más gazdasági szereplőkkel egyenlő bánásmódban kell részesíteni.
57.      Következésképpen főszabály szerint az
ideiglenes vállalati társulásnak is lehetősége van arra, hogy a 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdésének második és negyedik albekezdése feltételei szerint lecserélje azt a tagot, amely a 2014/24 irányelv 57. cikke szerinti kizárási okot valósít meg.
58.      Meg kell azonban vizsgálni, hogy az ideiglenes vállalati társulásnak milyen időpontig kell lehetőséget kapnia a kizárási okkal érintett tag lecserélésére, hogy elkerülhető legyen az
ideiglenes vállalati társulás kizárása. Az alapeljárás alapjául szolgáló helyzetben az
ideiglenes vállalati társulástól megtagadták az ilyen lecserélést, miután az ajánlatkérő közölte vele, hogy az érintett tag esetében kötelező kizárási ok állt fenn.
b)      A releváns időpont
59.      Olaszország álláspontja szerint sem a 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdésének második és negyedik albekezdése, sem a 2014/24 irányelv 63. cikkének azonos szövegű rendelkezései nem írják elő kifejezetten azt az időpontot, ameddig egy erőforrást nyújtó szervezetet vagy az
ideiglenes vállalati társulás egyik tagját le lehet vagy le kell cserélni annak érdekében, hogy megakadályozzák egy ajánlattevő, illetve az
ideiglenes vállalati társulás kizárását.
60.      A 2014/24 irányelv 63. cikkével kapcsolatos ítélkezési gyakorlat szerint ez a rendelkezés azt köti ki, hogy az ajánlatkérő, mielőtt az erőforrást nyújtó szervezet lecserélését követeli meg, lehetővé teszi az ajánlattevő, illetve az említett szervezet számára, hogy bemutassa a feltárt szabálytalanság orvoslására hozott korrekciós intézkedéseket, és így ismét bizonyítsa a megkövetelt megbízhatóságot. Csak ha az ajánlattevő, illetve az erőforrást nyújtó szervezet nem tett semmilyen korrekciós intézkedéseket, vagy ha ezek nem kielégítőek, követelheti meg az ajánlatkérő (másodlagosan) az említett szervezet lecserélést.(20)
61.      Ezen elvek alkalmazhatók a 2014/25 irányelv 79. cikkére.
62.      Amint azt a 34. és az azt követő pontokban kifejtettem, a kizárási okkal érintett közös ajánlattevői csoport tagjának legkésőbb az ajánlattételi határidő lejártáig meg kell tennie a 2014/24 irányelv 57. cikkének (2) bekezdése szerinti kizárás elkerülése érdekében szükséges korrekciós intézkedéseket. Fordítva pedig az ajánlatkérőnek először lehetővé kell tennie, hogy ez a tag, illetve az
ideiglenes vállalati társulás, amelyekhez tartozik, ezen határidő lejártáig megtegye ezeket az intézkedéseket. Csak ekkor zárhatja ki nemcsak ezt a tagot, hanem az
ideiglenes vállalati társulást is, vagy követelheti meg az utóbbitól, hogy cserélje le a tagot. A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdésének második albekezdése tehát – ellentétben az RFI, a VIA Ingegneria és Olaszország álláspontjával – azt feltételezi, hogy a 2014/24 irányelv 57. cikke szerinti (kötelező vagy fakultatív) kizárási ok már (orvosolhatatlanul) fennáll az érintett kiegészítő erőforrást nyújtó szervezetnél.
63.      A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdése második albekezdésének második mondata(21) e feltételek mellett a kötelező kizárási ok fennállása esetén – mint a jelen ügyben – az ajánlatkérő kötelezettségeként rendelkezik arról, hogy ez utóbbinak elő kell írnia, hogy a gazdasági szereplő cserélje le az érintett erőforrást nyújtó szervezetet. A tagállamok tehát e tekintetben nem rendelkeznek mérlegelési jogkörrel – ellentétben a fakultatív kizárási okokkal (79. cikk (2) bekezdése második albekezdésének harmadik mondata: „előírhatja”).(22)
64.      Az
ideiglenes vállalati társulás részére tehát lehetővé kell tenni az ajánlattételi határidő lejártát követően, hogy lecserélje azt a tagját, amely (orvosolhatatlanul) megvalósította a kötelező kizárási okot. Ez szükségszerűen magában foglalja az érintett tag puszta kizárásának lehetőségét annak lecserélése nélkül, ahogyan azt a 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 97. cikke 2. bekezdésének első mondata előírja, és amit az ETS a jelen ügyben javasolt. Felmerül azonban a kérdés, hogy milyen feltételek mellett utasíthatja el az ajánlatkérő az ilyen kizárást vagy az ilyen lecserélést.
2.      Kivételek
a)      A gondossági és felügyeleti kötelezettség megsértése és a felróhatóság
65.      A fenti 47. pontban említett ítélkezési gyakorlattal összhangban a kizárási okot megvalósító ideiglenes vállalati társulás tagjának lecserélése csak akkor engedélyezhető a közbeszerzési eljárásból való kizárás elhárítása érdekében, ha az
ideiglenes vállalati társulás, illetve az erre meghatalmazott tag eleget tett az ezzel kapcsolatos kellő gondossági és ellenőrzési kötelezettségének. Fordítottan megfogalmazva, akkor tulajdonítható az egyik tag által megvalósított kizárási ok az
ideiglenes vállalati társulásnak, ha az, illetve a meghatalmazott tag megszegte ezeket a kötelezettségeket. Az ilyen kötelességszegés megállapítása viszont azt feltételezi, hogy a kizárást megalapozó kötelességszegés az
ideiglenes vállalati társulás, illetve annak meghatalmazott (vezető) tagja szervezeti szuverenitásának és felügyeleti jogkörének hatálya alá tartozik.
66.      A Bíróság megköveteli az ajánlatkérő szervektől, hogy minden egyes esetet elemezzenek és vizsgáljanak meg azon ajánlattevők tekintetében, amelyek egy (fakultatív) kizárási ok miatt igénybe vett erőforrást nyújtó szervezetet kívánnak lecserélni. Az ítélkezési gyakorlat szerint az arányosság elvének fényében az ajánlatkérő köteles az érintett ajánlattevő magatartását konkrétan és az egyedi eset összes releváns körülménye alapján értékelni. Ebben az összefüggésben figyelembe kell venni az ajánlattevő rendelkezésére álló eszközöket, amelyek lehetővé teszik számára, hogy ellenőrizze és megállapítsa a kizárási ok fennállását abban az erőforrást nyújtó szervezetben, amelynek kapacitásait igénybe kívánja venni.(23) Másképp fogalmazva, az erőforrást nyújtó szervezet által megvalósított kizárási ok nem róható fel minden további nélkül az ajánlattevőnek, vagy nem feltételezhető az ilyen felróhatóság, hanem ezt az ajánlatkérőnek a konkrét esetben indokolnia és bizonyítania kell.
67.      Ezen elvek alkalmazhatók arra az
ideiglenes vállalati társulásra, amely le kívánja cserélni (vagy, mint a jelen ügyben, csak kizárni) az egyik tagját, amely kötelező kizárási okot valósított meg. Ez a 2014/24 irányelv 19. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdéséből, valamint a 2014/25 irányelv 36. cikkének (1) bekezdéséből is következik. Eszerint az
ideiglenes vállalati társulást ugyanolyan bánásmódban kell részesíteni, mint más gazdasági szereplőket, illetve annak tekintendő. A Bíróság kimondta továbbá, hogy a (fakultatív) kizárási ok alkalmazásának az egyéni magatartás vétkes vagy gondatlan jellegén kell alapulnia, függetlenül az ideiglenes vállalati társulás tagjainak egyetemleges jogi felelősségétől.(24) Más szóval, az ideiglenes vállalati társulásnak, illetve a tagjainak felróható és nekik tulajdonítható tisztességtelen magatartásnak kell fennállnia, és ezt konkrétan be kell bizonyítani. Ezért el kell utasítani az RFI, a VIA Ingegneria és Olaszország által felhozott érvet, miszerint az
ideiglenes vállalati társulás mint olyan elvileg automatikusan felelős a benyújtott ajánlatért,(25) és így az egyik tagjának tisztességtelen magatartásért is.
68.      A rendszertani megfontolások ugyancsak azt a felfogást támasztják alá, hogy a 2014/24 irányelv 57. cikkének (2) bekezdése szerinti kizárási okot megvalósító tag kötelességszegése nem róható fel minden további nélkül az
ideiglenes vállalati társulásnak annak érdekében, hogy a közbeszerzési eljárásból való kizárását igazolja.
69.      A 2014/24 irányelv 57. cikke (1) bekezdésének második albekezdése(26) ugyanis csak az első albekezdésben felsorolt kötelező kizárási okok tekintetében írja elő a beszámítás megdönthetetlen vélelmét, ha az alapjául szolgáló bűncselekményeket(27) olyan (jogerősen elítélt) személy követte el, aki a gazdasági szereplő igazgató, vezető vagy felügyelő testületének tagja, vagy e testületek képviseletére, az azokban való döntéshozatalra, vagy annak kontrolljára vonatkozó jogkörrel rendelkezik. Az 57. cikk (2) bekezdésében foglalt, az adók és társadalombiztosítási járulékok időben történő megfizetésére vonatkozó kötelezettség megsértésének kizárási okára vonatkozóan azonban nincs ilyen vélelem és felróhatósági szabály. Ebből az következik, hogy e tekintetben minden egyes esetben vizsgálatra és indokolásra van szükség ahhoz, hogy egy tag kötelességszegését az egész ideiglenes vállalati társulásra lehessen hárítani. Ez azt a körülményt is figyelembe veszi, hogy egy (ideiglenes) vállalati társuláson belül – szemben egy cégcsoportszerkezetű vállalatcsoporttal – a szervezeti hatalom, valamint az ellenőrzési hatáskörök és lehetőségek korlátozottak.(28)
70.      Végül, a közbeszerzésre vonatkozó uniós szabályok célkitűzése, nevezetesen a verseny minél szélesebb körű megnyitása, valamint az az érdek, hogy minél több ajánlattevő vegyen részt egy pályázati kiírásban,(29) szintén az ilyen eseti megközelítés mellett szól. Ez a nyitás nemcsak az áruk és szolgáltatások szabad mozgását szolgálja az Unió egész területén, hanem az ajánlatkérő szerv érdekét is, hogy az ajánlatok szélesebb köréből választhassa ki a gazdaságilag legelőnyösebbet és az érintett közintézmény igényeinek legjobban megfelelőt.(30) Amint az alapeljárás alapjául szolgáló helyzet mutatja, egy ideiglenes vállalati társulás kizárása a gazdaságilag legkedvezőbb ajánlat elvesztéséhez vezethet, jóllehet ennek okát csak egy alárendelt tag valósította meg.
71.      Ahhoz, hogy az ajánlatkérő megállapíthassa az
ideiglenes vállalati társulás által – adott esetben a meghatalmazott (és ellenőrző) tagján keresztül – a kellő gondosság megsértését, az ajánlatkérőnek ezért minden egyes esetben meg kell vizsgálnia és értékelnie kell, hogy az
ideiglenes vállalati társulás vagy a meghatalmazott tagja képes volt‑e (időben) ellenőrizni, hogy valamelyik tagja megvalósította‑e a kizárási okot,(31) vagy akár – megfelelő korrekciós intézkedések megtételével – képes volt orvosolni vagy elkerülni azt.
72.      Végső soron a nemzeti bíróság feladata annak eldöntése, hogy a konkrét ügyben erről van‑e szó. A Bizottság érvelése szerint nem zárható ki teljesen, hogy az
ideiglenes vállalati társulás meghatalmazott tagja, az ETS sem jogilag, sem ténylegesen nem volt abban a helyzetben, hogy a kizárási ok fennállásáról tudomást szerezzen, mielőtt az RFI tudomást szerzett róla az olasz adóhatóságtól, és tájékoztatta az ETS‑t. Másrészt – amint azt különösen Olaszország és a VIA Ingegneria a tárgyaláson állította – az
ideiglenes vállalati társulásnak felróható gondossági kötelezettség megsértését lehetett abban látni, hogy az ETS, valószínűleg kötelességét megszegve, elmulasztotta az ajánlat benyújtása előtt az
ideiglenes vállalati társulás valamennyi tagjától adóhatósági igazolás benyújtását kérni.
73.      Végül tisztázandó, hogy a Sub‑Service kizárása az
ideiglenes vállalati társulásból az ajánlat utólagos, tiltott módosításához vezetett‑e.
b)      Az ajánlat utólagos jelentős módosítása
74.      Amint az a 45. pontban kifejtettem, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elve, valamint az átláthatóság követelménye, amelyek biztosítják az ajánlattevők közötti versenyt, alapvetően kizárják a már benyújtott ajánlat utólagos módosítását.
75.      Az ajánlatkérő szervnek az
ideiglenes vállalati társuláshoz intézett kérése, hogy cseréljen le egy tagot, amelynek a kapacitásait igénybe kívánja venni, ezért nem vezethet ahhoz, hogy ez az
ideiglenes vállalati társulás ténylegesen új – az eredetitől lényegesen eltérő – ajánlatot nyújtson be, hanem legfeljebb az ajánlat tartalmának és személyi összetételének pontosításához.(32) Elvileg jogi és ténybeli azonosságnak kell fennállnia az ajánlatot benyújtó gazdasági szereplő és a szerződést elnyerő gazdasági szereplő között.(33) Ez abból a körülményből is következik, hogy az ideiglenes vállalati társulás tagjai – mint a 2014/25 irányelv 37. cikke (2) bekezdésének első mondata szerinti „gazdasági szereplők csoportja” és maguk is a 2014/25 irányelv 2. cikkének 6. pontja szerinti „gazdasági szereplők” – egy közös ajánlatot tesznek.
76.      Ha egy ilyen tag lecserélése (vagy kizárása) csak az ajánlat jelentéktelen utólagos módosítását eredményezi, akkor ez a 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdésének második albekezdése szerint megfelelőnek tekinthető.
77.      Ezzel az értelmezéssel összhangban a Bíróság kimondta, hogy az ajánlatkérő nem sérti meg az egyenlő bánásmód elvét, amikor engedélyezi a felbomlott ideiglenes vállalati társulás két tagja közül az egyik számára, hogy e társulás helyébe lépjen, és saját nevében részt vegyen a közbeszerzési eljárásban, feltéve, hogy bebizonyosodik egyrészről, hogy ez a gazdasági szereplő önállóan megfelel az említett ajánlatkérő által meghatározott követelményeknek, másrészről pedig hogy az említett eljárásban való további részvétele nem vonja maga után a többi ajánlattevő versenyhelyzetének romlását.(34) Ez a helyzet például akkor, ha az ajánlattevő csak formai szempontból változtatja meg személyazonosságát azáltal, hogy új társasági formát és belső átszervezést választ, és ez nem eredményezi az ajánlat szerződési feltételeinek lényeges változását.(35)
78.      Az előzetes döntéshozatalra utaló végzés szerint az a tag, akire a kötelező kizárási ok vonatkozik, csak az
ideiglenes vállalati társulás által kínált szolgáltatás 0,31%‑ára vállalkozik. Az
ideiglenes vállalati társulás meghatalmazott tagja, az ETS, azt is kijelentette, hogy a szóban forgó tag kizárása nem befolyásolja rossz irányba az
ideiglenes vállalati társulás részvételét a közbeszerzési eljárásban, és nem eredményezi a műszaki és gazdasági ajánlatának megváltozását.
79.      A kérdést előterjesztő bíróság vizsgálatát fenntartva, e tag kizárása – tekintettel a benyújtott ajánlatban való marginális, mindössze 0,31%‑os részesedésére – a Bizottság szerint az
ideiglenes vállalati társulás egyszerű belső átszervezésének minősülhet, amelynek nincs érdemi jelentősége. A kérdést előterjesztő bíróságnak azt is meg kell vizsgálnia, hogy e körülmények alapján az ajánlatkérőt a 36/23. sz. felhatalmazáson alapuló törvényerejű rendelet 97. cikke 2. bekezdésének második mondata értelmében nem indíthatta volna‑e, vagy akár nem kellett volna‑e arra indítania, hogy eltekintsen az
ideiglenes vállalati társulásnak a közbeszerzési eljárásból való kizárásától. Ez a rendelkezés nyilvánvalóan mérlegelési mozgásteret biztosít az ajánlatkérőnek abban a kérdésben, hogy az
ideiglenes vállalati társulás által tervezett korrekciós intézkedés elegendő‑e („elegendőnek ítélik és időben teszik meg”). Ha ez a helyzet, akkor ez a rendelkezés szintén az irányelvvel összhangban értelmezhető, különösen a 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdésének második albekezdésére(36) tekintettel, amelynek vizsgálata szintén a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
3.      Közbenső következtetés
80.      Következésképpen elvileg lehetővé kell tenni az ideiglenes vállalati társulás számára, hogy kizárjon vagy lecseréljen egy olyan tagot, amely tekintetében a 2014/25 irányelv 57. cikkének (2) bekezdése értelmében kötelező kizárási ok áll fenn, annak érdekében, hogy elkerülje az
ideiglenes vállalati társulás kizárását a közbeszerzési eljárásból. Ennek feltétele, hogy az
ideiglenes vállalati társulás vagy a meghatalmazott tagja ne legyen abban a – tényleges vagy jogi – helyzetben, hogy a kizárási ok fennállását időben megállapítsa, annak megvalósulását megakadályozza, vagy e tekintetben megfelelő korrekciós intézkedéseket kezdeményezzen. Ha a kizárandó vagy lecserélendő tag csak marginális részt vállal a felajánlott szolgáltatásból, az ilyen kizárás vagy az ilyen lecserélés csak az
ideiglenes vállalati társulás ajánlatának olyan jelentéktelen változásához vezethet, amely nem rontja az ajánlatevői versenyt. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy e feltételek teljesülnek‑e, és hogy a vonatkozó nemzeti jogszabály értelmezhető és alkalmazható‑e ezen elvekkel összhangban.
V.      Végkövetkeztetés
81.      Azt javaslom a Bíróságnak, a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio tartomány közigazgatási bírósága, Olaszország) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdéseket a következőképpen válaszolja meg:
A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26‑i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 57. cikkének (2) bekezdését, összefüggésben a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26‑i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 79. cikke (2) bekezdésével és a 80. cikke (1) bekezdésének második albekezdésével, valamint az arányosság uniós jogi elvével úgy kell értelmezni, hogy azokkal ellentétes az a nemzeti jogszabály vagy annak értelmezése, amely szerint az
ideiglenes vállalati társulást azért kell kizárni a közbeszerzési eljárásból, mert az csak azért nem tudja kizárni vagy lecserélni az egyik tagját, amely csak az ajánlattételi határidő lejártát követően teljesítette a – véglegesen megállapított – adótartozás megfizetésére vonatkozó kötelezettségét, mert ezt csak azt követően javasolta, hogy az ajánlatkérő a kizárási ok fennállásáról értesítette.
1      Eredeti nyelv: német.
2      A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26‑i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o.; HL 2020. L 211., 22. o.; HL L, 2023/90063).
3      A 2025. október 22‑i (EU) 2025/2150 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (HL 2025. L 2150.) módosított, a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26‑i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 243. o.; helyesbítés: HL 2014. L 327., 9. o.).
4      A GURI 2023. március 31‑i 77. számának 12. sz. rendes melléklete.
5      A 2014/24 irányelv 63. cikkének e tekintetben azonos szövegű (1) bekezdése nem alkalmazható a jelen ügyben.
6      Vagyis „végleges” közigazgatási határozat a német jogfelfogás szerint.
7      2025. augusztus 1‑jei Daka és társai ítélet (C‑422/23, C‑455/23, C‑459/23, C‑486/23 és C‑493/23, EU:C:2025:592, 109. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
8      Lásd ebben az értelemben: 2023. január 26‑i HSC Baltic és társai ítélet (C‑682/21, EU:C:2023:48, 51. pont).
9      Lásd: De Mars, S., „Exclusion and self‑cleaning in Article 57: discretion at the expense of clarity and trade?”, in: Ølykke, G. S. és Sanchez Graells, A. (szerk.), Reformation or Deformation of the EU Public Procurement Rules, Edward Elgar Law, Cheltenham és Northampton, 2016, 257. o.
10      Lásd Sanchez Graells, A., „Exclusion, Qualitative Selection and Short‑listing in the New Public Sector Procurement Directive 2014/24”, in: Lichère, F., Caranta, R., Treumer, S. (szerk.), Modernising Public Procurement: The new Directive, DJØF Publishing, Koppenhága, European Procurement Law Series, 2014, 114. o.
11      Lásd ebben az értelemben: 2020. január 30‑i Tim ítélet (C‑395/18, EU:C:2020:58, 41. pont); 2023. december 21‑i Infraestruturas de Portugal és Futrifer Indústrias Ferroviárias ítélet (C‑66/22, EU:C:2023:1016, 55–57. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Lásd még a 2014/24 irányelv (84) preambulumbekezdésének második bekezdését.
12      Ebben az értelemben: 2013. október 10‑i Manova ítélet (C‑336/12 P, EU:C:2013:647, 31. és 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2021. június 3‑i Rad Service és társai ítélet (C‑210/20, EU:C:2021:445, 43. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
13      Lásd: 2013. október 10‑i Manova ítélet (C‑336/12, EU:C:2013:647, 42. pont).
14      Ebben az értelemben: 2020. január 30‑i Tim ítélet (C‑395/18, EU:C:2020:58, 42. pont).
15      HL 2004. L 134., 114. o., magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.
16      E rendelkezés szövege a következő: „A közszolgáltató ajánlatkérőnek elő kell írnia, hogy a gazdasági szereplő cserélje le másik szervezetre azt a szervezetet, amely nem felel meg valamely vonatkozó kiválasztási szempontnak, illetve amelynek esetében fennáll a közszolgáltató ajánlatkérő által hivatkozott kötelező kizárási ok.”
17      Lásd ebben az értelemben – a 2014/24 irányelv 63. cikkére vonatkozóan –: 2021. június 3‑i Rad Service és társai ítélet (C‑210/20, EU:C:2021:445, 29. és 30. pont).
18      A 2014/25 irányelv 79. cikke (2) bekezdése második albekezdésének harmadik mondata szerint azonban az ajánlatkérőnek e tekintetben mérlegelési jogköre van („előírhatja”).
19      Lásd: 2021. szeptember 7‑i Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras ítélet (C‑927/19, EU:C:2021:700, 149. és azt követő pontok). Lásd még: 2022. szeptember 30‑i ĒDIENS & KM.LV végzés (C‑592/21, EU:C:2022:746, 22. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
20      Lásd ebben az értelemben: 2021. június 3‑i Rad Service és társai ítélet (C‑210/20, EU:C:2021:445, 36. és 37. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2021. szeptember 7‑i Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras ítélet (C‑927/19, EU:C:2021:700, 153. és 154. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
21      Ugyanígy: a 2014/2025 irányelv 63. cikke (1) bekezdése első albekezdésének második mondata.
22      Lásd: 2021. szeptember 7‑i Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras ítélet (C‑927/19, EU:C:2021:700, 152. és azt követő pontok).
23      Lásd ebben az értelemben: 2020. január 30‑i Tim ítélet (C‑395/18, EU:C:2020:58, 48., 51. és 52. pont); 2021. június 3‑i ítélet Rad Service és társai ítélet (C‑210/20, EU:C:2021:445, 39. és 40. pont).
24      Lásd ebben az értelemben: 2023. január 26‑i HSC Baltic és társai ítélet (C‑682/21, EU:C:2023:48, 49. és 50. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). A jelen ügyben nem kell eldönteni, hogy ez következik‑e a közbeszerzési eljárásból való kizárás szankcionáló vagy büntető jellegéből is, ahogyan azt a 2024. május 30‑i Vialto Consulting kontra Bizottság ítélet (C‑130/23 P, EU:C:2024:439, 31. pont) sugallja. Lásd ezzel kapcsolatban a 2024. december 18‑i TP kontra Bizottság ítélet (T‑776/22, EU:T:2024:908, 61. és azt követő pontok), amely ellen még fellebbezés van folyamatban (C‑170/25 P).
25      Lásd még a kérdést előterjesztő bíróság és Olaszország hivatkozását a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) 2019. szeptember 19‑i 6237. sz. ítéletére, amely szerint egy közös ajánlattevői csoport tagjai között olyan szoros kötelék áll fenn, „hogy kategorikusan kizárt, hogy az esetleges kizárási okok akár csak a szóban forgó ideiglenes vállalati társulás egyik tagja előtt nem ismertek”.
26      E rendelkezés szövege: „A gazdasági szereplő kizárására vonatkozó kötelezettséget akkor is alkalmazni kell, ha a jogerős ítéletet olyan személlyel szemben hozták, aki az említett gazdasági szereplő igazgató, vezető vagy felügyelő testületének tagja, illetve has e testületek képviseletére, az azokban való döntéshozatalra, vagy annak kontrolljára vonatkozó jogkörrel rendelkezik.”
27      Ezek közé tartozik többek között a bűnszervezetben való részvétel (az a) pont), a korrupció (a b) pont), a csalás (a c) pont), a terrorista és hasonló bűncselekmények (a d) pont), a pénzmosás vagy terrorizmus finanszírozása (az e) pont), valamint a gyermekmunka és az emberkereskedelem más formái (az f) pont).
28      Ebben az értelemben: 2021. szeptember 7‑i Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras ítélet (C‑927/19, EU:C:2021:700, 156. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
29      Lásd: 2009. május 19‑i Assitur ítélet (C‑538/07, EU:C:2009:317, 26. pont); 2009. december 23‑i CoNISMa ítélet (C‑305/08, EU:C:2009:807, 37. pont).
30      Ebben az értelemben: 2009. december 23‑i CoNISMa ítélet (C‑305/08, EU:C:2009:807, 37. pont); Mengozzi főtanácsnok MT Højgaard és Züblin ügyre vonatkozó indítványa (C‑396/14, EU:C:2015:774, 58. pont).
31      Ebben az értelemben: 2021. szeptember 7‑i Klaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras ítélet (C‑927/19, EU:C:2021:700, 157. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
32      Bizonyára ebben az értelemben értelmezendő a 2021. június 3‑i Rad Service és társai ítélet (C‑210/20, EU:C:2021:445, 44. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
33      Lásd ebben az értelemben: Mengozzi főtanácsnokMT Højgaard és Züblin ügyre vonatkozó indítványa (C‑396/14, EU:C:2015:774, 63. pont).
34      Ebben az értelemben: 2016. május 24‑i MT Højgaard és Züblin ítélet (C‑396/14, EU:C:2016:347, 44. pont).
35      Lásd ebben az értelemben: 2008. június 19‑i pressetext Nachrichtenagentur ítélet (C‑454/06, EU:C:2008:351, 44. és 45. pont); Mengozzi főtanácsnok MT Højgaard és Züblin ügyre vonatkozó indítványa (C‑396/14, EU:C:2015:774, 76. pont).
36      Lásd a fenti 63. és 64. pontot.