62019CJ0819_RES
C‑819/19. sz. ügy
Stichting Cartel CompensationésEquilib Netherlands BV
kontra
Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV és társai
(a rechtbank Amsterdam [Hollandia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (második tanács), 2021. november 11.
„Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – EK 81., EK 84. és EK 85. cikk – Az EGT‑Megállapodás 53. cikke – Kartellek – Vállalkozásoknak az Európai Gazdasági Térség (EGT) és harmadik országok közötti légi közlekedési ágazatban tanúsított olyan magatartásai, amelyekre az EK 84. és az EK 85. cikk hatálya alatt került sor – Kártérítési kereset – A nemzeti bíróságoknak az EK 81. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó hatásköre”
Verseny – Közlekedés – Versenyszabályok – Légi közlekedés – Az uniós versenyszabályok végrehajtására vonatkozó tanácsi rendeletek – Hatály – Az Unió és harmadik országok repülőterei közötti légi közlekedés – Bennfoglaltság 2004 májusától kezdődően – Következmény – Az átmeneti végrehajtási szabályozások ezen időpontot megelőzően való alkalmazhatósága
(EK 81., EK 83., EK 84. és EK 85. cikk; EUMSZ 101. cikk; 17., 141., 3975/87, 3976/87, 1/2003 és 411/2004 tanácsi rendeletek)
(lásd: 36–42. pont)
Verseny – Közlekedés – Versenyszabályok – Légi közlekedés – Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között kötött légi közlekedési megállapodás – Uniós repülőtereknek tekintett svájci repülőterek
(EK 81. cikk; az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás, 1. cikk, (2) bekezdés, és melléklet)
(lásd: 43. pont)
Kartellek – Tilalom – Közvetlen hatály – A magánszemélyek arra vonatkozó joga, hogy az őket ért kár megtérítését kérjék – Gyakorlási módok – A légi közlekedés területén elkövetett jogsértések – Az uniós versenyszabályokat e területen végrehajtó rendeletek hatálybalépése előtt elkövetett jogsértések – Olyan jogsértések, amelyek nem képezik sem a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok, sem a Bizottság által hozott határozat tárgyát – A nemzeti bíróságoknak az EK 81. cikk alkalmazására vonatkozó hatásköre – Korlátok – A jogbiztonság elvének tiszteletben tartása – Az uniós intézmények döntéshozatali, illetve jogalkotási hatásköreinek tiszteletben tartása – Terjedelem
(EK 81., EK 83., EK 84. és EK 85. cikk; EUMSZ 101. cikk, (1) bekezdés; 1/2003 tanácsi rendelet, 6. cikk, és 16. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 45–67. pont és a rendelkező rész)
Nemzetközi megállapodások – Az Európai Gazdasági Térséget létrehozó megállapodás – Versenyszabályok – Kartellek és korlátozó kereskedelmi gyakorlatok tilalma – Az uniós rendelkezésekével megegyező jogi tartalom
(EGT‑Megállapodás, 53. cikk)
(lásd: 68–74. pont és a rendelkező rész)
Összefoglalás
2017. március 17‑i határozatában az Európai Bizottság megállapította, hogy a légi árufuvarozási szolgáltatásokra vonatkozó díjszabási politikájuk különböző elemeinek összehangolásával 19 légitársaság megsértette az EUMSZ 101. cikket és/vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás (
1
) (a továbbiakban: EGT‑Megállapodás) 53. cikkét, valamint az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás (
2
) (a továbbiakban: svájci megállapodás) 8. cikkét, amely rendelkezések tiltják a kartelleket és a versenykorlátozó kereskedelmi gyakorlatokat. (
3
)
A Bizottság, mivel úgy ítélte meg, hogy az alkalmazandó szabályozás nem teszi lehetővé számára, hogy a légitársaságok e magatartásait azok kezdő időpontjától fogva szankcionálja olyan útvonalak vonatkozásában, amelyek nem korlátozódtak az Európai Gazdasági Térségen (EGT) belülre, a jogsértés időszakának kezdő időpontját az érintett útvonalaktól függően eltérően állapította meg. Míg az EGT‑n belül található repülőterek közötti útvonalak vonatkozásában megállapított jogsértési időszak 1999 decemberétől 2006 februárjáig tartott, a Bizottság az Európai Unióban található repülőterek és az EGT‑n kívüli repülőterek közötti útvonalak vonatkozásában a jogsértés időszakának kezdő időpontját 2004. május 1‑jében állapította meg. Az EGT‑Megállapodásban részes országokban, amelyek azonban nem tagállamok, és harmadik országokban található repülőterek közötti útvonalak vonatkozásában ezen időpontot 2005. május 19‑ében, az uniós repülőterek és a Svájcban található repülőterek közötti útvonalak vonatkozásában pedig 2002. június 1‑jében állapította meg.
E határozat meghozatalát követően a Stichting Cartel Compensation (a továbbiakban: SCC) és az Equilib Netherlands – két, a versenyjogi jogsértésekből eredő károk megtérítésének területére szakosodott jogi személy – több keresetet is indított az amszterdami bíróság előtt, amelyek egyrészt arra irányulnak, hogy az említett bíróság állapítsa meg, hogy a 19 légitársaság – azáltal, hogy 1999 és 2006 között összehangolták a légi árufuvarozási szolgáltatásokra vonatkozó díjszabási politikájukat – az e szolgáltatásokat igénybe vevő árufeladók tekintetében jogellenesen jártak el, másrészt pedig arra, hogy e társaságokat egyetemlegesen kötelezzék az e feladókat e magatartásból eredően ért károk megtérítésére.
Az amszterdami bíróságnak mindazonáltal kétségei vannak afelől, hogy hatáskörrel rendelkezik‑e arra, hogy az EK 81. cikket (jelenleg EUMSZ 101. cikk), illetve az EGT‑Megállapodás 53. cikkét alkalmazza magánjogi jogvitában a 19 légitársaság által olyan útvonalakon tanúsított vitatott magatartásokra, amelyek nem korlátozódtak az EGT‑n belülre, amennyiben e magatartásokra a Bizottság határozatában e tekintetben megállapított jogsértési időszakok kezdő időpontját megelőzően került sor. E bíróság ezért úgy határozott, hogy e kérdést előzetes döntéshozatal céljából a Bíróság elé terjeszti.
A Bíróság álláspontja
Ami a légitársaságok által az uniós repülőterek és harmadik országok repülőterei közötti útvonalakon tanúsított versenyellenes magatartásokat illeti, a Bíróság mindenekelőtt rámutat arra, hogy az ezen útvonalakon történő légi közlekedés tekintetében a Tanács által az EK 83. cikk (1) bekezdése (jelenleg EUMSZ 103. cikk (1) bekezdése) alapján az EK 81. cikk végrehajtásának kialakítása érdekében elfogadott rendelkezések csak 2004. május 1‑jén léptek hatályba. Ennélfogva e szolgáltatásokra ezen időpontot megelőzően kizárólag az EK 84. és EK 85. cikkben (jelenleg EUMSZ 104. és EUMSZ 105. cikk) előírt szabályozások alkalmazandók, amelyek értelmében az EK 83. cikk (1) bekezdése alapján hozott rendelkezések hiányában a tagállamok (közigazgatási) hatóságai felelősek az EK 81. cikkben foglalt elvek érvényre juttatásáért. Ugyanez vonatkozik egyébként a légitársaságok által 1999 és a svájci megállapodás hatálybalépésének időpontja, azaz 2002. június 1‑je között tanúsított magatartásokra is, amennyiben azok közvetlenül az uniós repülőterek és Svájc repülőterei közötti légi közlekedési szolgáltatásokra vonatkoztak.
E megállapítás azonban nem jelenti azt, hogy az Unió repülőterei és harmadik országok, illetve Svájc repülőterei közötti légi közlekedési szolgáltatások ki lettek volna zárva az EK 81. cikk hatálya alól harmadik országok esetében 2004. május 1‑jéig, illetve Svájc esetében 2002. június 1‑jéig, sem pedig azt, hogy a nemzeti bíróságok a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságok vagy a Bizottság ezen időpontok előtti jogsértést megállapító határozatának hiányában ne alkalmazhatnák e rendelkezést.
A Bíróság ítélkezési gyakorlatából ugyanis kitűnik, hogy a légi közlekedésre a Szerződések hatálybalépésétől kezdve vonatkoztak a Szerződések általános szabályai, beleértve a versenyre vonatkozó általános szabályokat is.
A Bíróság emlékeztet továbbá arra, hogy az EK 81. cikk (1) bekezdése közvetlen joghatásokat fejt ki a magánszemélyek közötti jogviszonyokban, és olyan jogokat keletkeztet a jogalanyok számára, amelyeket a nemzeti bíróságoknak védelemben kell részesíteniük. Így a nemzeti bíróságok hatáskörrel rendelkeznek arra, hogy az EK 81. cikket többek között magánjogi jogvitákban alkalmazzák, mivel ez a hatáskör e cikk közvetlen hatályából ered.
Az említett hatáskört nem érinti az EK 84. és EK 85. cikk alkalmazása, mivel e két rendelkezés egyike sem korlátozza az EK 81. cikk nemzeti bíróságok általi, többek között magánjogi jogvitákban történő alkalmazását.
Mindazonáltal a nemzeti bíróságokra ruházott azon hatáskör gyakorlását, hogy az EK 81. cikket magánjogi jogvitákban alkalmazzák, korlátozhatja többek között a jogbiztonság elve, különösen annak elkerülésének szükségessége, hogy e bíróságok és az uniós versenyszabályok közigazgatási végrehajtásával megbízott jogalanyok egymásnak ellentmondó határozatokat hozzanak, valamint annak szükségessége, hogy az e szabályok végrehajtásával megbízott uniós intézmények megőrizzék döntéshozatali, illetve jogalkotási hatásköreiket, és hogy biztosítva legyen jogi aktusaik kötelező hatálya.
Mindemellett, ami a légitársaságok által az uniós repülőterek és harmadik országok, illetve Svájc repülőterei közötti útvonalakon tanúsított azon versenyellenes magatartásokat illeti, amelyekre a Bizottság 2017. március 17‑i határozatában megállapított jogsértési időszakok kezdő időpontját megelőzően került sor, nem áll fenn annak veszélye, hogy valamely nemzeti bíróság magánjogi jogvitában hozott határozata ellentétes lenne valamely, az uniós versenyszabályokat végrehajtó közigazgatási határozattal, vagy akadályozná az uniós intézmények döntéshozatali vagy jogalkotási hatásköreit.
Végül az EGT‑Megállapodás 53. cikkének a szóban forgó 19 légitársaság magatartására való alkalmazását illetően a Bíróság emlékeztet arra, hogy az említett megállapodás, amely többek között az Unió területén megvalósított belső piacnak az Európai Szabadkereskedelmi Társulás államaira való kiterjesztésére irányul, az uniós jog szerves részét képezi. Ennek keretében a Bíróság feladata annak biztosítása, hogy az EGT‑Megállapodásnak az EUM‑Szerződés szabályaival lényegében azonos rendelkezéseit a tagállamokon belül azonos módon értelmezzék.
Ebből következik, hogy mivel az EGT‑Megállapodás 53. cikke lényegében azonos az EK 81. cikkel, azt ugyanúgy kell értelmezni, mint az EK 81. cikket.
Így a fentiek összességére tekintettel a Bíróság megerősíti, hogy a nemzeti bíróságok, így az amszterdami bíróság, hatáskörrel rendelkeznek arra, hogy magánjogi jogvitában az EK 81. cikket és az EGT‑Megállapodás 53. cikkét alkalmazzák a légitársaságok által az uniós repülőterek és harmadik országok, illetve Svájc repülőterei közötti útvonalakon tanúsított azon versenyellenes magatartásokra, amelyekre a Tanács által az EK 83. cikk (1) bekezdése alapján elfogadott rendelkezések – amely rendelkezések ez elsőként említett útvonalakra alkalmazandók lettek – hatálybalépésének, illetve a svájci megállapodás hatálybalépésének időpontját megelőzően került sor.
(
1
)	Az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás (HL 1994. L 1., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 52. kötet, 3. o.) 1. cikkének (1) bekezdése.
(
2
)	Az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, 1999. június 21‑én Luxembourgban aláírt, a légi közlekedésről szóló megállapodás, amelyet az Európai Közösség nevében a Svájci Államszövetséggel létrejött hét megállapodás megkötéséről szóló, 2002. április 4‑i 2002/309/EK, Euratom tanácsi és – a tudományos és műszaki együttműködésről szóló megállapodás tekintetében – bizottsági határozat (HL 2002. L 114., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 41. kötet, 89. o.) hagyott jóvá.
(
3
)	Az EUMSZ 101. cikk, az EGT‑Megállapodás 53. cikke és az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött légi közlekedési megállapodás 8. cikke szerinti eljárásban (COMP/39258 – „légi teherszállítás” ügy) 2017. március 17‑én hozott C(2017) 1742 final határozat.