62022TJ0048_RES
T‑48/22. sz. ügy
Cseh Köztársaság
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (tizedik tanács), 2023. december 6.
„EMGA és EMVA – A finanszírozásból kizárt kiadások – Szabályszerűségi záróelszámolási eljárás – Aktív mezőgazdasági termelő – Állandó gyepterület – Ellenőrzési minta – Jogosulatlan kifizetések – A kérelem késedelmes benyújtása – Pénzügyi fegyelem – Indokolási kötelezettség – Jogos bizalom – Arányosság”
Mezőgazdaság – Közös agrárpolitika – Közvetlen támogatási rendszerek – Közös szabályok – Egységes területalapú támogatási rendszer – Az aktív mezőgazdasági termelő fogalma – A kizárási listán szereplő tevékenységet folytató természetes vagy jogi személyek és természetes vagy jogi személyek csoportjai – Kizártság – Kivétel – Feltételek – A tagállamok azon lehetősége, hogy korlátozzák e feltételeket és alternatív kritériumokat határozzanak meg – Korlátok
(1307/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 9. cikk, (2) és (7) bekezdés; 639/2014 bizottsági rendelet, 13. cikk, (1) és (3) bekezdés)
(lásd: 50., 51., 55., 62., 63. pont)
Mezőgazdaság – Közös agrárpolitika – Közvetlen támogatási rendszerek – Közös szabályok – Egységes területalapú támogatási rendszer – Az aktív mezőgazdasági termelő fogalma – A kizárási listán szereplő tevékenységet folytató természetes vagy jogi személyek és természetes vagy jogi személyek csoportjai – Kizártság – Természetes vagy jogi személyek csoportja – Fogalom – Kapcsolt vállalkozások – Bennfoglaltság
(1307/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, (10) preambulumbekezdés és 4. cikk, (1) bekezdés, a) pont, és 9. cikk, (2) és (7) bekezdés; 639/2014 bizottsági rendelet, 13. cikk, (1) és (3) bekezdés)
(lásd: 69–72., 76–78., 82–85., 89–92., 94–97., 102. pont)
Mezőgazdaság – Az EMGA és az EMVA általi finanszírozás – Végső elszámolás – Az uniós szabályozás alkalmazása során történt szabálytalanságokból eredő kiadások elszámolásának megtagadása – Az alapok által elszenvedett veszteségek értékelése – Kellő pontossággal meg nem határozható szabálytalan kiadások – Átalánykiigazításokra alapozott értékelés – Megengedhetőség – Az arányosság elvének megsértése – Hiány
(1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 52. cikk, (2) bekezdés)
(lásd: 106–108., 127., 130. pont)
Mezőgazdaság – Az EMGA és az EMVA általi finanszírozás – Végső elszámolás – Az uniós szabályozás alkalmazása során történt szabálytalanságokból eredő kiadások elszámolásának megtagadása – Az érintett tagállam általi vitatás – Bizonyítási teher – A Bizottság és a tagállam közötti megosztás
(1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 52. cikk (2) bekezdés; 908/2014 tanácsi rendelet 34. cikk (6) bekezdés)
(lásd: 115–117., 159., 165., 239., 251. pont)
Európai uniós jog – Elvek – Bizalomvédelem – Feltételek – Az adminisztráció által adott pontos ígéretek – Fogalom – A Bizottság végleges álláspontját meg nem állapító dokumentum – Kizártság
(lásd: 176., 178–180., 183. pont)
Mezőgazdaság – Az EMGA és az EMVA általi finanszírozás – Támogatások nyújtása – A tagállamok hatékony közigazgatási és helyszíni ellenőrzési rendszer létrehozásával kapcsolatos kötelezettsége – Helyszíni monitoring‑ellenőrzések – Fogalom – A kedvezményezettek mintáinak kiválasztása – Feltételek
(809/2014 bizottsági rendelet, 30. cikk, a) pont és 33a. cikk)
(lásd: 213–219., 222. pont)
Mezőgazdaság – Az EMGA és az EMVA általi finanszírozás – Végső elszámolás – Az uniós szabályozás alkalmazása során történt szabálytalanságokból eredő kiadások elszámolásának megtagadása – A tagállamok azon kötelezettsége, hogy visszaható hatállyal ellenőrizzék, hogy a valamely adott évben nem támogatható terület a korábbi években sem volt támogatható – Hiány
(1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 63. cikk; 908/2014 bizottsági rendelet 7. cikk)
(lásd: 264–266. pont)
Mezőgazdaság – Az EMGA és az EMVA általi finanszírozás – Végső elszámolás – Az uniós szabályozás alkalmazása során történt szabálytalanságokból eredő kiadások elszámolásának megtagadása – A támogatási és kifizetési kérelmek benyújtásának részletes szabályai
(A Bíróság eljárási szabályzata, 57. cikk, (7) bekezdés; 1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 72. cikk; 640/2014 bizottsági rendelet, 13. cikk, és 809/2014 bizottsági rendelet, 14. cikk)
(lásd: 276., 278., 282., 284., 286. pont)
Mezőgazdaság – Az EMGA és az EMVA általi finanszírozás – Végső elszámolás – Pénzügyi fegyelem – A szabályszerűségi záróelszámolási eljárás keretében előírt pénzügyi korrekció – A Bizottság azon kötelezettsége, hogy a pénzügyi fegyelem hatálya alá tartozó előirányzatok tekintetében is korrekciót írjon elő – Valamely adott támogatási program tekintetében előírt megtámadott pénzügyi korrekciónak automatikusan és általános jelleggel a pénzügyi fegyelmi rendszer keretében előírt átalánykorrekció megsemmisítését maga után vonó teljes vagy részleges megsemmisítése – Hiány – Az arányosság elvének megsértése – Hiány
(1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 25., 26. és 52. cikk; 1307/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 8. cikk; 907/2014 bizottsági rendelet, 12. cikk, (2) bekezdés, 908/2014 bizottsági rendelet, 34. cikk)
(lásd: 290–292., 300., 305–310. pont)
Összefoglalás
2017‑ben az Európai Bizottság vizsgálatot indított (
1
) a Cseh Köztársaság ellen annak ellenőrzése érdekében, hogy a 2015–2017‑es évek tekintetében az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) keretében a mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatások ellenőrzése az európai uniós jogszabályoknak megfelelően történt‑e (a továbbiakban: vizsgálat).
E vizsgálat előzetes megállapításaiból kitűnt, hogy a mezőgazdasági termelőknek az érintett évekre kifizetett területalapú támogatások nyújtásának ellenőrzésére létrehozott ellenőrzési rendszer nem megfelelő. A megállapított hiányosságok öt kulcsfontosságú ellenőrzéshez kapcsolódtak, amelyek a támogatást kérelmező aktív mezőgazdasági termelői jogállásának meghatározására, az állandó gyepterületek azonosítására, a támogatás ellenőrzés alatt álló kedvezményezettjeinek a kiválasztására (a továbbiakban: az ellenőrzési minta kiválasztása), a jogosulatlan kifizetések visszafizettetésére és a kérelmek késedelmes benyújtására vonatkoztak.
A vizsgálat 2021. március 26‑án közölt végső következtetéseiben a Bizottság megerősítette álláspontját, miszerint a Cseh Köztársaság öt kulcsfontosságú ellenőrzést sértett meg, és a felrótt valamennyi jogsértés tekintetében 44098570,70 euró összeg uniós finanszírozásból való kizárását javasolta. (
2
) A 2021/2020 végrehajtási határozat (a továbbiakban: megtámadott határozat) ezen összegnek megfelelő pénzügyi korrekciót írt elő a Cseh Köztársasággal szemben. (
3
)
A Cseh Köztársaság azt kérte, hogy a Törvényszék semmisítse meg e határozatot. Vitatja többek között az aktív mezőgazdasági termelői jogállásra, az ellenőrzési minta kiválasztására és a jogosulatlan kifizetések visszafizettetésére vonatkozó jogsértéseket.
A Törvényszék részben helyt ad a keresetnek, és ennek keretében az 1307/2013 rendelet 9. cikkének (2) bekezdése értelmében vett „aktív mezőgazdasági termelő” és a „természetes és jogi személyek csoportja” fogalmának értelmezéséről határoz. (
4
) Tisztázza továbbá a 908/2014 rendelet 34. cikkének (6) bekezdésében előírt feltételek jellegét, valamint pontosítja az ellenőrzési minta kiválasztására, a jogosulatlan kifizetésekre és a kérelem késedelmes benyújtására vonatkozó szabályozást.
A Törvényszék álláspontja
A Törvényszék mindenekelőtt elutasítja a Cseh Köztársaság által felhozott azon jogalapot, amellyel az aktív mezőgazdasági termelői jogállásra vonatkozó jogsértést vitatta.
E jogalap keretében a Cseh Köztársaság azt állította, hogy nem sértette meg az 1307/2013 rendelet 9. cikkének (2) bekezdését azáltal, hogy a támogatást kérelmező aktív mezőgazdasági termelői jogállásának ellenőrzése során nem vette figyelembe a kapcsolt vállalkozásokat. Márpedig, noha a „természetes vagy jogi személyek csoportja” és a „kapcsolt vállalkozások” fogalmát sem az 1307/2013 rendelet, sem pedig a 639/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet (
5
) nem határozza meg, a Bizottság a tagállamoknak tartott előadás alkalmával jelezte, hogy az 1307/2013 rendelet 9. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a kizárási listán szereplő tevékenységeket a természetes vagy jogi személyek vagy azok csoportjai közvetlenül vagy kapcsolt vállalkozáson keresztül is folytathatják. A német élelmiszer‑ és mezőgazdasági minisztériumnak küldött 2016. január 29‑i levelében – amelyet ezt követően a többi tagállam rendelkezésére bocsátottak – arra is hivatkozott, hogy „kapcsolt vállalkozás” alatt minden olyan szervezetet érteni kell, amely a támogatás kérelmezőjéhez egy teljes vagy többségi tulajdonban álló ellenőrzési kapcsolat révén közvetlenül vagy közvetve kapcsolódik.
Ebben az összefüggésben a Törvényszék először is megállapítja, hogy a kapcsolt vállalkozásoknak az 1307/2013 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének hatálya alá vonása nem ellentétes e rendelkezés szövegével. E tekintetben a csoport lényegében ugyanazon szervezeten belül egymással kapcsolatban álló szervezetek összességét jelöli meg. Így a „csoport” kifejezést úgy kell értelmezni, hogy az a „csoportosulás” kifejezéshez közelít, és olyan természetes vagy jogi személyek összességére vonatkozik, akik, illetve amelyek ugyanazon, többé‑kevésbé strukturált tagszervezeten belül egymáshoz kapcsolódnak. Ebből következik, hogy a természetes vagy jogi személyek csoportja magában foglalja a kapcsolt vállalkozásokat.
Következésképpen a támogatás kérelmezője, amely természetes vagy jogi személyek csoportja, a kizárási listán szereplő tevékenységeket mind közvetlenül, mind az ugyanazon csoporthoz tartozó kapcsolt vállalkozáson keresztül végezheti. Hasonlóképpen, ha a támogatás kérelmezője nem csoport, hanem valamely csoport részét képező természetes vagy jogi személy, a kizárási listán szereplő tevékenységeket közvetlenül vagy az ugyanazon csoport részét képező kapcsolt vállalkozáson keresztül is gyakorolhatja.
Másodszor, a kapcsolt vállalkozásoknak az 1307/2013 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének hatálya alá vonása nem ellentétes a „mezőgazdasági termelő” e rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szereplő meghatározásával. Az „aktív mezőgazdasági termelő” fogalma és a „mezőgazdasági termelő” e két rendelkezés értelmében vett fogalma közötti kapcsolat fennállását ugyanis megerősíti az ítélkezési gyakorlat, amely pontosítja, hogy ahhoz, hogy valamely személy aktív mezőgazdasági termelőnek minősüljön, előzetesen meg kell felelnie az 1307/2013 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában a „mezőgazdasági termelő” fogalmára vonatkozóan előírt követelményeknek. E fogalom és az „aktív mezőgazdasági termelő” fogalma közötti kapcsolat fennállása nem kérdőjelezheti meg azt a következtetést, amely szerint az 1307/2013 rendelet 9. cikkének (2) bekezdése értelmében a támogatás kérelmezője a kizárási listán szereplő tevékenységeket mind közvetlenül, mind az ugyanazon csoporthoz tartozó kapcsolt vállalkozáson keresztül folytathatja. Egyébiránt ugyanezen rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának szövegéből nem következik, hogy ahhoz, hogy valamely természetes személy, jogi személy vagy természetes vagy jogi személyek csoportja mezőgazdasági termelőnek minősüljön, tevékenységét közvetlenül kell gyakorolnia.
Harmadszor, a kapcsolt vállalkozásoknak az 1307/2013 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének hatálya alá vonása nem ellentétes e rendelkezés céljával, amely arra irányul, hogy elkerüljék az uniós költségvetéssel szembeni csalás kockázatát, és hogy a közös agrárpolitika alapján történő kifizetéseket kizárólag azon mezőgazdasági termelőkre korlátozzák, akik ténylegesen mezőgazdasági tevékenységet folytatnak. A kapcsolt vállalkozások figyelembevételének hiányában ugyanis a kérelmezők megoszthatnák tevékenységeiket több kapcsolt jogalany között annak érdekében, hogy megkerüljék az aktív mezőgazdasági termelői jogállásuk elismerésére vonatkozóan az e rendelkezés által felállított korlátokat. A tagállamok illetékes hatóságai által gyakorolt ellenőrzés tehát a kérelmező által közvetlenül gyakorolt mezőgazdasági tevékenységekre korlátozódik, a kapcsolt vállalkozásokon keresztül végzett tevékenységek kizárásával.
Egyébiránt a Cseh Köztársaság tévesen állítja, hogy az 1306/2013 rendelet 60. cikke (
6
) vonatkozik annak kockázatára, hogy a támogatás kérelmezője a tevékenységét szándékosan több jogalanyra bontja az 1307/2013 rendelet 9. cikke (2) bekezdése alkalmazásának megkerülése érdekében. Tekintettel ugyanis e rendelkezés széles hatályára és az ágazati mezőgazdasági jogszabályokban előírt előnyök megszerzéséhez szükséges feltételek esetleges mesterséges megteremtésére vonatkozó bizonyítási követelményekre, lehetséges, hogy az aktív mezőgazdasági termelői jogállásra vonatkozó szabályok alkalmazásának megkerülésében álló visszaélésszerű magatartás nem tartozik az 1306/2013 rendelet 60. cikkének hatálya alá, ugyanakkor az 1307/2013 rendelet 9. cikke (2) bekezdése megsértésének minősül. Így nem állítható, hogy önmagában ez a rendelkezés elegendő azon kockázat elkerüléséhez, hogy a támogatás kérelmezője tevékenységeit több jogalanyra bontsa annak érdekében, hogy kivonja magát az 1307/2013 rendelet 9. cikkének (2) bekezdése szerinti aktív mezőgazdasági termelői jogállásának ellenőrzése alól.
Negyedszer és utolsósorban a kapcsolt vállalkozásoknak az 1307/2013 rendelet 9. cikke (2) bekezdésének hatálya alá vonása ellentétes a jogbiztonság elvével. Az utóbbi megköveteli ugyanis, hogy a jogszabályok egyértelműek, pontosak és hatásaikat illetően előre láthatók legyenek annak érdekében, hogy az érintettek az uniós joggal kapcsolatos helyzetekben és jogviszonyokban eligazodhassanak. Márpedig a jelen ügyben egyértelműen és pontosan kitűnik, hogy természetes vagy jogi személyek csoportja, illetve valamely csoporthoz tartozó természetes vagy jogi személy a kizárási listán szereplő tevékenységeket mind közvetlenül, mind pedig az ugyanazon csoporthoz tartozó kapcsolt vállalkozás útján gyakorolhatja.
A Törvényszék ezt követően részben helyt ad az ellenőrzési minta kiválasztására vonatkozó jogsértést vitató jogalapnak.
E tekintetben pontosítja, hogy a standard ellenőrzések tárgyukat és céljukat tekintve eltérnek a helyszíni monitoring‑ellenőrzésektől. Így, míg a standard ellenőrzések az alaptámogatás vagy az egységes területalapú támogatás iránti kérelmet benyújtó összes kedvezményezett 5%‑ára vonatkoznak, és céljuk az ellenőrzés alatt álló kedvezményezettek minimális számának meghatározása annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság hatékonyan ellenőrizze a különböző támogatási rendszerekre és támogatási intézkedésekre vonatkozó rendelkezések betartását, a helyszíni monitoring‑ellenőrzések kizárólag azokra a kedvezményezettekre vonatkoznak, akikkel szemben az előző évben a támogatható területek túlzott mértékű bejelentése miatt korlátozott közigazgatási szankciót szabtak ki. A monitoring‑ellenőrzések célja egyébiránt annak vizsgálata, hogy a területek első túlzott mértékű bejelentése miatt korlátozott közigazgatási szankció alkalmazását követően a támogatás kedvezményezettjei követtek‑e el újabb jogsértést, amely teljes közigazgatási szankció alkalmazását vonja maga után. A helyszíni monitoring‑ellenőrzések sajátos jellegét egyébiránt a 809/2014 végrehajtási rendelet (
7
) 33a. cikkének címe is megerősíti, amely azokat kifejezetten „kiegészítő ellenőrzéseknek” minősíti, ami arra enged következtetni, hogy azok különböznek a standard ellenőrzésektől, mivel a támogatás kedvezményezettjeit kiegészítő ellenőrzésnek vetik alá. A Törvényszék következésképpen úgy ítéli meg, hogy a Bizottság helyesen állapította meg, hogy azokat a kedvezményezetteket, akik az előző évben korlátozott közigazgatási szankcióban részesültek, meg kell különböztetni azoktól a kedvezményezettektől, akik standard ellenőrzés alatt álltak.
A Bizottság mindazonáltal megsértette az 1306/2013 rendelet 52. cikkének (2) bekezdését és az arányosság elvét, mivel a standard ellenőrzésekre vonatkozó ellenőrzési minta kiválasztásával kapcsolatos jogsértés okán alkalmazott pénzügyi korrekció összege nem felel meg a felrótt meg nem felelés súlyosságának.
A Bizottság ugyanis nem szolgáltatott olyan bizonyítékot, amely lehetővé teszi annak megértését, hogy a 2017‑ben bekövetkezett sérelem miért következhetett volna be 2015‑ben és 2016‑ban is, és az visszaható hatályú visszafizettetési kötelezettséget keletkeztet. A Törvényszék azt is megállapítja, hogy a 2988/95 rendelet Bizottság által hivatkozott 3. cikke (
8
) e tekintetben nem releváns. Végül hangsúlyozza, hogy a Bizottság nem hivatkozhat az 1306/2013 rendelet 63. cikkére vagy a 809/2014 végrehajtási rendelet 7. cikkére sem annak érdekében, hogy igazolja a jogosulatlan kifizetések visszaható hatályú beszedését, mivel első alkalommal az ellenkérelemben hivatkozik ezekre a rendelkezésekre. Mindenesetre, még ha feltételezzük is, hogy a Bizottság e két rendelkezés alapján alátámaszthatja állításait, azok nem bizonyítják, hogy a kifejezett kétség komoly és észszerű kétséget képez. A Törvényszék következésképpen megsemmisíti a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az a standard ellenőrzésekre vonatkozó ellenőrzési minta kiválasztásával kapcsolatos jogsértésre vonatkozó, 18833,24 euró összegű pénzügyi korrekció előírását érinti.
Végül a jogosulatlan kifizetések visszafizettetésére vonatkozó jogsértést vitató jogalapnak is helyt kell adni. Az 1306/2013 rendelet 63. cikke és a 809/2014 végrehajtási rendelet 7. cikke nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy visszaható hatállyal ellenőrizzék, hogy a valamely adott évben támogatásra nem jogosult terület a korábbi években sem volt‑e támogatható. A tagállamok azon állítólagos kötelezettsége, hogy valamely terület támogathatóságát visszamenőlegesen ellenőrizzék, sem a 2988/95 rendelet 3. cikkéből, sem pedig egyébiránt a Törvényszék ítélkezési gyakorlatából (
9
) nem következik. Ebben az összefüggésben a Törvényszék megsemmisíti a megtámadott határozatot abban a részében, amelyben az a Cseh Köztársaság által az egységes területalapú támogatási rendszer keretében a jogosulatlan kifizetések visszafizettetésére vonatkozó jogsértéssel kapcsolatban teljesített kiadásokra 17855844,41 euró összegben alkalmazott pénzügyi korrekcióra vonatkozik.
(
1
)	A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1306/2013/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítések: HL 2016. L 130., 7. o.; HL 2017. L 327., 83. o.; HL 2018. L 233., 3. o.) 52. cikke, valamint az 1306/2013 rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, az ellenőrzési szabályok, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2014. augusztus 6‑i 908/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 255., 59. o.; helyesbítés: HL 2015. L 114., 25. o.) – vizsgálat időpontjában hatályos változatának – 34. cikke alapján.
(
2
)	Az 1306/2013 rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, a biztosítékok és az euró használata tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. március 11‑i 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014. L 255., 18. o.) 12. cikkének (6)–(8) bekezdése szerinti pénzügyi korrekció alkalmazásából ered.
(
3
)	Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) terhére a tagállamok által kifizetett egyes kiadásoknak az európai uniós finanszírozásból való kizárásáról szóló, 2021. november 17‑i (EU) 2021/2020 bizottsági végrehajtási határozat (HL 2021. L 413., 10. o.).
(
4
)	A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 608. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 8. o.).
(
5
)	A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról szóló 1307/2013 rendelet kiegészítéséről és X. mellékletének módosításáról szóló, 2014. március 11‑i 639/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014. L 181., 1. o.).
(
6
)	E rendelkezés előírja: „A különös rendelkezések sérelme nélkül, nem részesíthetők az ágazati mezőgazdasági jogszabályok által biztosított előnyökben olyan természetes vagy jogi személyek, akikről vagy amelyekről megállapítást nyer, hogy – az említett jogszabályok célkitűzéseivel ellentétesen – mesterségesen teremtették meg a szóban forgó előnyök megszerzéséhez szükséges feltételeket.”
(
7
)	A 2016. augusztus 16‑i (EU) 2016/1394 bizottsági végrehajtási rendelettel (HL 2016. L 225., 50. o.) módosított, az 1306/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról szóló, 2014. július 17‑i 809/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 227., 69. o.).
(
8
)	Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18‑i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet (HL 1995. L 132., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 1. kötet, 340. o.) 3. cikke.
(
9
)	2022. szeptember 7‑iSzlovákia kontra Bizottság ítélet (T‑40/21, EU:T:2022:515, 54. és 55. pont).