62023CC0424
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2024. szeptember 12. (
1
)
C‑424/23. sz. ügy
DYKA Plastics NV
kontra
Fluvius System Operator CV
(az Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent [vállalkozási ügyek genti bírósága, genti részleg, Belgium] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzés – 2014/24/EU irányelv – 42. cikk – Műszaki leírás – A műszaki leírás megadásának módjai – A 42. cikk (3) bekezdésében szereplő felsorolás kimerítő jellege – A munkavégzéshez kőporcelánból, illetve betonból készült csövek használatát megkövetelő ajánlattételi felhívás – A műanyag csövek kizárása – Típusokra vagy egy meghatározott gyártási folyamatra történő hivatkozás – Egyes vállalkozások vagy termékek előnyben részesítése vagy kizárása – Az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elve”
1.
A Fluvius System Operator CV (
2
) a flamand régió (Belgium) településeinek csatornahálózatát kezeli. A csatornák építésére, illetve cseréjére irányuló építési beruházási szerződésekben a Fluvius alapértelmezés szerint megköveteli, hogy a csapadékvíz elvezetésére szolgáló csövek betonból, a szennyvízcsövek pedig kőporcelánból legyenek.
2.
Egy műanyag csövek gyártásával és forgalmazásával foglalkozó társaság a kérdést előterjesztő bírósághoz fordult, hogy e bíróság általános jelleggel kötelezze a Fluviust a szerződéseiben műanyag csövek szerepeltetésére is.
3.
Az előterjesztő bíróság a 2014/24/EU irányelv a közbeszerzési szerződések (a jelen ügyben az építési beruházásra irányuló szerződések) műszaki leírását szabályozó 42. cikkének (
3
) értelmezését kéri a Bíróságtól.
4.
A Bíróságnak, amely már több ítéletében értelmezte a műszaki leírás fogalmát, (
4
) ki kell alakítania e tekintetben az ítélkezési gyakorlatát az előterjesztő bíróság számára való válaszadás érdekében.
I. Jogi háttér
A.
Uniós jog
1. 2014/24 irányelv
5.
A 18. cikk („A közbeszerzés alapelvei”) kimondja:
„(1)   Az ajánlatkérő szervek a gazdasági szereplőket egyenlő és megkülönböztetésmentes [helyesen: hátrányos megkülönböztetés nélküli] bánásmódban részesítik, továbbá átlátható és arányos módon járnak el.
A beszerzést [helyesen: közbeszerzési eljárást] nem lehet azzal a szándékkal kialakítani, hogy az adott beszerzés [helyesen: közbeszerzési eljárás] kikerüljön a jelen irányelv hatálya alól, vagy mesterségesen korlátozza a versenyt. Akkor tekintendő úgy, hogy fennáll a verseny mesterséges korlátozásának esete, ha azzal a szándékkal határozták meg a beszerzés [helyesen: közbeszerzési eljárás] feltételeit, hogy ezzel egyes gazdasági szereplők méltánytalan előnyhöz jussanak, vagy ilyen hátrányt szenvedjenek.
[…].”
6.
A 42. cikk („Műszaki leírás”) kimondja:
„(1)   A VII. melléklet 1. pontjában meghatározott műszaki leírást fel kell tüntetni a közbeszerzési dokumentációban. A műszaki leírás meg határozza az építési beruházás, a szolgáltatás vagy az áru kívánt tulajdonságait.
[…]
(2)   A műszaki leírásnak valamennyi gazdasági szereplő számára egyenlő hozzáférést kell lehetővé tennie a beszerzési [helyesen: közbeszerzési] eljáráshoz, és nem lehet olyan hatása, amely indokolatlanul akadályozná a verseny biztosítását a közbeszerzés során.
(3)   A műszaki leírást az uniós joggal összeegyeztethető kötelező nemzeti műszaki szabályok sérelme nélkül, az alábbi módok valamelyikén kell megadni:
a)
a teljesítmény, illetve a funkcionális követelmények szempontjából, ideértve a környezetvédelmi jellemzőket is, feltéve, hogy a paraméterek kellően pontosak ahhoz, hogy lehetővé tegyék az ajánlattevők számára a szerződés tárgyának megállapítását, az ajánlatkérő szervek számára pedig a szerződés odaítélését;
b)
a műszaki leírásra való hivatkozással és – a következő sorrendben – a következőkre történő hivatkozással: az építési beruházási munkák tervezésére, számítási módszerére és kivitelezésére, valamint az áruk felhasználására vonatkozó európai szabványokat, európai műszaki tanúsítványokat, közös műszaki leírásokat, nemzetközi szabványokat, az európai szabványügyi szervezetek által létrehozott egyéb műszaki hivatkozási rendszereket átültető nemzeti szabványok vagy – ezek bármelyikének hiányában – nemzeti szabványok, nemzeti műszaki tanúsítványok, illetve nemzeti műszaki leírások; [helyesen: leírások; mindegyik hivatkozást a »vagy azzal egyenértékű« kifejezésnek kell kísérnie;]
c)
az a) pontban említett teljesítmény, illetve funkcionális követelmények alapján, az e teljesítménynek, illetve funkcionális követelményeknek való megfelelés feltételezését lehetővé tevő, a b) pontban említett műszaki leírásra történő hivatkozással;
d)
egyes jellemzők tekintetében a b) pontban említett műszaki leírásra történő hivatkozással, más jellemzők tekintetében pedig az a) pontban említett teljesítményre, illetve funkcionális követelményekre történő hivatkozással.
(4)   A szerződés tárgya által indokolt esetek kivételével a műszaki leírás nem hivatkozhat adott gyártmányra vagy forrásra, illetve konkrét eljárásra, amely egy adott gazdasági szereplő termékeit vagy az általa nyújtott szolgáltatásokat jellemzi, vagy védjegyre, szabadalomra, típusra vagy adott származásra vagy gyártási folyamatra, ha az egyes vállalkozások vagy termékek előnyben részesítéséhez vagy kiszorításához vezetne. Az ilyen hivatkozás kivételes esetekben megengedhető, amennyiben nem lehetséges a szerződés tárgyának (3) bekezdés szerinti, kellően pontos és érthető leírása. Az ilyen hivatkozást a »vagy azzal egyenértékű« kifejezésnek kell kísérnie.
[…].”
7.
A VII. melléklet („Egyes műszaki leírások meghatározása”) így szól:
„Ezen irányelv alkalmazásában:
1)
a »műszaki leírás«: az alábbiak egyikét jelenti:
a)
építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződés esetében azoknak a műszaki előírásoknak az összessége, amelyek konkrétan a közbeszerzési dokumentációban szerepelnek, és amelyek meghatározzák, hogy az anyagoknak, termékeknek vagy áruknak milyen tulajdonságokkal kell rendelkezniük ahhoz, hogy megfeleljenek az ajánlatkérő szerv szándéka szerinti rendeltetésnek. E jellemzők közé tartozik a környezetre és éghajlatra gyakorolt hatások szintje, az egyetemes tervezés követelményeinek (többek között a fogyatékossággal élő személyek számára való elérhetőségnek) megfelelő kialakítás és a megfelelőség‑értékelés, a teljesítmény, a biztonság és a méretek, beleértve a minőségbiztosítási eljárásokat, továbbá az alkalmazott terminológia és szimbólumok, a tesztelés és a tesztelési módszerek, a csomagolás, a jelölés és címkézés, a használati utasítás, valamint az építmény teljes életciklusának egyes szakaszaiban alkalmazott gyártási folyamatok és módszerek. Tartalmazzák továbbá a tervezésre és a költségekre vonatkozó szabályokat, az építmény vizsgálatára, ellenőrzésére és átvételére vonatkozó feltételeket, az építési eljárásokat, illetve technológiákat, valamint minden olyan egyéb műszaki feltételt, amelyet az ajánlatkérő szervnek módjában áll általános vagy különös rendelkezésekkel előírni az elkészült építmény és azon anyagok vagy alkatrészek vonatkozásában, amelyeket az magában foglal;
[…].”
2. A 2014/25 irányelv
8.
A (24) preambulumbekezdés kimondja:
„Az ivóvízágazatban működő közszolgáltató ajánlatkérők más olyan vízzel kapcsolatos tevékenységekkel is foglalkozhatnak, mint a vízépítési projektek, az öntözés, a termőföld‑lecsapolás, valamint a szennyvízelvezetés és ‑kezelés terén megvalósuló projektek. Ilyen esetekben a közszolgáltató ajánlatkérőknek képesnek kell lenniük arra, hogy minden, vízzel kapcsolatos tevékenységükre vonatkozóan alkalmazzák az ezen irányelvben előírt közbeszerzési eljárásokat, tekintet nélkül arra, hogy a vízkörforgás melyik részéről van szó. […].”
9.
A 10. cikk („Víz”) így rendelkezik:
„(1)   A víz tekintetében ezt az irányelvet a következő tevékenységekre kell alkalmazni:
a)
helyhez kötött hálózatok létesítése vagy üzemeltetése közszolgáltatás teljesítésének céljából ivóvíz előállítása, szállítása vagy elosztása terén;
b)
ilyen hálózatok ivóvízzel való ellátása.
(2)   Ezt az irányelvet azokra a szerződésekre vagy tervpályázatokra is alkalmazni kell, amelyeket az (1) bekezdésben említett tevékenységet folytató ajánlatkérő szerv ítél oda, illetve szervez, és amelyek a következők egyikével kapcsolatosak:
a)
vízépítési projektek, öntözés vagy termőföld‑lecsapolás, feltéve, hogy az ivóvízellátásra szánt víz mennyisége az ilyen projektek vagy az öntöző, illetve lecsapoló létesítmények által biztosított víz teljes mennyiségének több mint 20 %‑a;
b)
szennyvízelvezetés vagy ‑kezelés.
[…].”
B.
A belga jog. Loi relative aux marchés publics du 17 juin 2016 (a közbeszerzésről szóló, 2016. június 17‑i törvény) (
5
)
10.
Az 5. cikk 1. §‑a szerint az ajánlatkérő szerv nem alakíthatja ki a közbeszerzést azzal a szándékkal, hogy az kikerüljön a jelen törvény hatálya alól, vagy mesterségesen korlátozza a versenyt. Akkor tekintendő úgy, hogy fennáll a verseny mesterséges korlátozásának esete, ha azzal a szándékkal határozták meg a közbeszerzés feltételeit, hogy ezzel egyes gazdasági szereplők méltánytalan előnyhöz jussanak, vagy ilyen hátrányt szenvedjenek.
11.
Az 53. cikk 2., 3. és 4. §‑a lényegében átveszi a 2014/24 irányelv 42. cikke (2), (3) és (4) bekezdésének tartalmát.
II. A tényállás, az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
12.
A Fluvius csatornahálózatok építésével, üzemeltetésével és karbantartásával foglalkozik Flandria régió településein.
13.
A Fluvius az építési közbeszerzési szerződéseire vonatkozó közbeszerzési dokumentumokban „alapértelmezettként” megköveteli az ajánlatoknak (az esővizek elvezetése céljából) a betoncsövekre, illetve (szennyvíz elvezetéséhez) a kőporcelánból készült csövekre korlátozását.
14.
A műanyag csöveket gyártó és szállító DYKA Plastics NV (a továbbiakban: DYKA) azzal érvel, hogy e követelmény hátrányosan megkülönböztető, mivel kizárja a DYKA‑t a Fluvius által kiírt szerződésekre való ajánlattételből.
15.
A DYKA több alkalommal panaszt tett a Fluviusnál közbeszerzési politikájának jogellenessége miatt:
–
2020. június 4‑én felszólította a Fluviust, hogy a jövőbeli ajánlattételi felhívásait úgy állítsa össze, hogy a kőporcelán‑ és betoncsövek mellett műanyag csövek is szerepelhessenek az ajánlatokban.
–
2020. október 7‑én felkérte a Fluviust, hogy pontosítsa a „Langeveldstraat Beringen” (Langeveld utca, Beringen, Belgium) elnevezésű szerződésben használandó csövek típusát, valamint azt, hogy kizárta‑e a műanyag csöveket mind a csapadékvíz, mind a szennyvíz elvezetésére szolgáló hálózat esetében. Igenlő válasz esetén a DYKA tájékoztatást kért e kizárás okairól.
16.
A Fluvius 2020. október 15‑én azt válaszolta, hogy az ajánlatban csak (porózus) beton csapadékvíz‑elvezető csövek és kőporcelánól készült szennyvízelvezető csövek szerepelhetnek.
17.
A DYKA keresetet nyújtott be az Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Genthez (vállalkozási ügyek genti bírósága, genti részleg, Belgium) arra hivatkozással, hogy a Fluvius által használt műszaki leírás sérti a közbeszerzési szabályokat. A Fluvius azzal, hogy a műanyag csöveket indokolás nélkül kizárja az építési ajánlatokból, megfosztja a DYKA‑t a szerződés elnyerésének lehetőségétől, és ezzel nyilvánvalóan akadályozza a versenyt. (
6
)
18.
A Fluvius ezzel szemben úgy véli, hogy eljárása jogszerű, mivel:
–
Az ajánlattételi felhívásai nem „egyetlen terméket” írnak elő.
–
A kőporcelánból készült és a betoncsövek piacán több gyártó és szállító működik, és azok versenyezhetnek a szerződés odaítéléséért.
–
A csatornavezetékek anyagának meghatározása a Fluvius mérlegelési jogkörébe tartozik.
–
A kőporcelán és a beton választásának műszaki okai vannak. A kőporcelánból készült csövek élettartama legalább 100 év, míg a műanyag csöveké legfeljebb 50 év. Ezenkívül a műanyag csövekben sokkal nagyobb a hibák és meghibásodások aránya, mint a kőporcelánból készült csövekben, és a karbantartási költségeik is sokkal magasabbak.
–
Környezetvédelmi szempontból a műanyag csövek olyan problémákat vetnek fel, amelyek a kőporcelánból készült vagy betonból készült csöveknél nem merülnek fel. (
7
)
–
Mind pénzügyi szempontból, mind a megrendelő érdekében érdemes rendszerint kőporcelánból készült csöveket választani a műanyag csövek helyett. Ám a műanyag csöveket sem lehet teljes mértékben kizárni, mivel ezek használatához kell folyamodni, ha a projekt műszaki jellemzői miatt a kőporcelán vagy betoncsövek használata nem tanácsos.
19.
Mindezek alapján az előterjesztő bíróság a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a [2014/24] irányelv 42. cikkének (3) bekezdését, hogy az abban foglalt, a műszaki leírás megadásának módjaira vonatkozó felsorolás kimerítő, és hogy az ajánlatkérő ezért köteles a közbeszerzési szerződései műszaki leírását az e rendelkezésben említett módok valamelyikén megadni?
2)
Úgy kell-e értelmezni a [2014/24] irányelv 42. cikkének (4) bekezdését, hogy az ajánlati felhívások műszaki leírásában a kőporcelánból és betonból készült (az adott szennyvízhálózatnak megfelelő) szennyvízcsövekre történő hivatkozásokat úgy kell tekinteni, mint az e rendelkezésben felsorolt hivatkozások közül egyet vagy többet, például mint adott csőtípusokra vagy meghatározott csőgyártmányra történő hivatkozásokat?
3)
Úgy kell‑e értelmezni a [2014/24] irányelv 42. cikkének (4) bekezdését, hogy az ajánlati felhívások műszaki leírásában szereplő, egyetlen termékre, például kőporcelánból és betonból készült (az adott szennyvízhálózatnak megfelelő) szennyvízcsövekre mint adott műszaki megoldásokra történő hivatkozások már maguk után vonják az e rendelkezésben előírt következményt (nevezetesen, hogy „az egyes vállalkozások vagy termékek előnyben részesítéséhez vagy kiszorításához vezetne”), mivel ezek azt eredményezik, hogy az előírt termékhez képest alternatív megoldásokat kínáló vállalkozások eleve kizárásra, és ezáltal hátrányos helyzetbe kerülnek, holott különböző versenytárs vállalkozások mindenképpen képesek az előírt terméket szállítani, vagy ehhez az szükséges, hogy a szóban forgó termék – például a kőporcelánból és betonból készült (az adott szennyvízhálózatnak megfelelő) szennyvízcsövek – tekintetében egyáltalán ne legyen verseny, és ezért az említett következményről sem lehet szó, mert a szóban forgó termék egy adott vállalkozásra jellemző, amely egyedüliként kínálja ezt a terméket a piacon?
4)
Úgy kell‑e értelmezni a [2014/24] irányelv 42. cikkének (2) bekezdését, hogy a [2014/24] irányelv 42. cikke (3) bekezdésének és/vagy a [2014/24] irányelv 42. cikke (4) bekezdésének az ajánlati felhívások műszaki leírásaiban szereplő (például az adott szennyvízhálózatnak megfelelő kőporcelánból és betonból készült szennyvízcsövekre való) hivatkozások jogellenes használata miatt megállapított megsértése egyben a [2014/24] irányelv 42. cikke (2) bekezdése és a [2014/24] irányelv 18. cikke (1) bekezdése megsértésének is minősül?”
III. A Bíróság előtti eljárás
20.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem 2023. július 11‑én érkezett a Bírósághoz.
21.
Írásbeli észrevételeket nyújtott be a DYKA, a Fluvius, az osztrák és a cseh kormány, valamint az Európai Bizottság.
22.
A 2024. május 30‑i tárgyaláson a DYKA, a Fluvius és a Bizottság jelent meg.
IV. Értékelés
A.
Az alkalmazandó jog
23.
Bár az írásbeli eljárásban csak a Bizottság utalt e kérdésre, (
8
) felmerül a kérdés, hogy a közüzemi szennyvíz‑ és csapadékvíz‑elvezető hálózatok építésére irányuló építési beruházási szerződések a 2014/24 irányelv vagy a 2014/25 irányelv hatálya alá tartoznak‑e?
24.
A Bizottság megkülönbözteti azon szerződéseket, amelyekben a Fluvius villamosenergia‑ és gázelosztó hálózatok üzemeltetőjeként jár el (amelyekre a 2014/25 irányelv vonatkozik), a szennyvízhálózatok kiépítésére irányuló szerződésektől (amelyekre a 2014/24 irányelv vonatkozik).
25.
Úgy vélem azonban, hogy ezen állítást az előterjesztő bíróságnak ellenőriznie kell (
9
) annak kizárása érdekében, hogy a Fluvius ajánlatkérőként a 2014/25 irányelv 10. cikkének (1) bekezdése alá tartozó bármely tevékenységet folytat (helyhez kötött hálózatok üzemeltetése közszolgáltatás teljesítésének céljából ivóvíz előállítása, szállítása vagy elosztása terén; ilyen hálózatok ivóvízzel való ellátása). (
10
)
26.
Ha a Fluvius a „vízkörforgás” (
11
) e részében is érintett lenne, akkor a szóban forgó, a szennyvízelvezetéssel kapcsolatos munkákat is tartalmazó szerződéseknek meg kellene felelniük a 2014/25 irányelvnek, amelynek 10. cikke (2) bekezdésének b) pontja kifejezetten utal az ilyen szerződésekre.
27.
Az előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálat függvényében, noha a műszaki leírásra vonatkozó szabályozás a 2014/24 irányelvben (42. cikk) és a 2014/25 irányelvben (60. cikk) lényegében azonos, az előbbi értelmezésére fogok összpontosítani.
B.
A műszaki leírások befoglalására vonatkozó mérlegelési mozgástér
28.
Az ajánlatkérő szerveknek az általuk közzétett ajánlattételhez szükséges dokumentációban meg kell határozniuk a közbeszerzési eljárás keretében beszerezni kívánt építési beruházás, szolgáltatásnyújtás és árubeszerzés jellemzőit. Ezek között találhatók az adott termékek vagy szolgáltatások „műszaki leírását” alkotó jellemzők. (
12
)
29.
Az említett műszaki leírások elferdített leírása minimálisan is jelentős „belépési korlátot” jelenthet bizonyos ajánlattevők számára, és szélsőséges esetekben előre meghatározhatja (akár csalással) a nyertes ajánlattevő végső kiválasztását, ha olyan termék‑ vagy szolgáltatás‑jellemzőket tüntetnek fel, amelyeket csak e nyertes ajánlattevő tud kínálni.
30.
Az e szabálytalan gyakorlatok elkerülésére irányuló aggályok és „a közbeszerzés verseny előtti megnyitása lehetővé tételének” kívánalma arra indították az uniós jogalkotót, hogy jogszabályi előírásokat vezessen be e tekintetben.
31.
A Bíróság szerint „a műszaki leírásokra vonatkozó uniós szabályozás a szerződés műszaki leírásainak meghatározása során széles mérlegelési mozgásteret ismer el az ajánlatkérő számára.”„Ezt a mérlegelési mozgásteret az a tény igazolja, hogy az ajánlatkérők ismerik a legjobban [a szükségleteiket], és ők tudják a legmegfelelőbben meghatározni azokat a követelményeket, amelyeket a kívánt eredmények elérése érdekében teljesíteni kell.” (
13
)
32.
Főszabály szerint tehát az ajánlatkérőt a szerződés műszaki leírásának elkészítésére vonatkozó mérlegelési jogköre feljogosítja arra, hogy megválassza a termékeket és anyagokat a tervezett munkák elvégzéshez.
33.
Az ajánlatkérő választási szabadsága azonban kisebb‑nagyobb mértékben a szerződés tárgyától és az elérni kívánt céltól függ:
–
Amennyiben az építési beruházás alkotóelemeinek teljesítményéhez vagy funkciójához (funkcionális követelmények) kapcsolódó elemekről van szó, a mérlegelési jogkör szűkebb. A funkcionális követelmények kiterjedhetnek a „környezeti jellemzőkre”. A 2014/24 irányelv céljával összhangban áll, hogy ilyen esetekben az ajánlatok a lehető legszélesebb körben legyenek benyújthatók.
–
Másrészt, olyan cselekmények esetében, ahol más, nem szigorúan objektív tényezők (pl. esztétikai vagy környezeti tényezők) dominálnak, a mérlegelési mozgástér szélesebb lesz.
34.
Az alapeljárásban nincsenek esztétikai megfontolások, és az ajánlatkérőnek a használandó anyagokra vonatkozó döntéseit elsősorban teljesítmény‑kritériumok vagy funkcionális jellegű objektív tényezők alakíthatták ki. Ám nem tűnik úgy, hogy e kritériumokat és tényezőket kellő részletességgel meghatározták volna a közbeszerzési dokumentumokban; aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata. (
14
)
35.
Fontosságára tekintettel a műszaki leírást – a szerződés tárgyához és odaítélési szempontjaihoz hasonlóan – a közbeszerzési eljárás elején, azaz a hirdetményben vagy az ajánlattételhez szükséges dokumentációban egyértelműen meg kell határozni. Az ajánlattevők csak így érthetik meg annak pontos jelentését, és csak így értelmezhetik azonos módon. (
15
)
36.
A 2014/24 irányelv 42. cikkének (1) bekezdésében említett műszaki leírás a VII. melléklet 1. pontjában „meghatározott” műszaki leírás. A VII. melléklet 1. pontjának a) alpontja meghatározza, hogy mit jelent az építési beruházásra irányuló szerződésekben a „műszaki leírás”.
37.
E megfogalmazás szerint a műszaki leírás azoknak a műszaki előírásoknak az összessége, „amelyek konkrétan a közbeszerzési dokumentációban szerepelnek, és amelyek meghatározzák, hogy az anyagoknak, termékeknek vagy áruknak milyen tulajdonságokkal kell rendelkezniük ahhoz, hogy megfeleljenek az ajánlatkérő szerv szándéka szerinti rendeltetésnek.”
C.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés
38.
A kérdést előterjesztő bíróság azt szeretné tudni, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) bekezdésében foglalt, „a műszaki leírás megadásának módjaira vonatkozó felsorolás” kimerítő jellegű‑e.
39.
A kérdés alapjául szolgáló előfeltevés szerint az a követelmény, hogy a csatornacsövek betonból vagy kőporcelánból készüljenek, önmagában műszaki leírásnak minősül. A kérdést előterjesztő bíróság, a jogvitában részt vevő felek, a beavatkozó kormányok és a Bizottság elfogadják ezen előfeltevést, amellyel kapcsolatban az előterjesztő bíróság nem fogalmaz meg kétséget.
40.
A tárgyaláson azonban ugyanezen előfeltevésről vita folyt, amely a 2014/24 irányelv VII. melléklete 1. pontja a) alpontjának értelmezésére korlátozódott. E rendelkezés szövegéből arra lehetett következtetni, hogy műszaki leírás alatt csak olyan előírások értendők, amelyek meghatározzák a valamely anyagtól, terméktől vagy árutól megkövetelt tulajdonságokat, de azon követelmény nem, hogy a munkát egy adott anyaggal kell elvégezni.
41.
Álláspontom szerint a nominalista álláspont elfogadása e kérdésben nem tanácsos. Az alapeljárásban azon követelmény – az előzetes döntéshozatalra utaló határozat hiányosságaiból eredő valamennyi bizonytalanság mellett is –, hogy a csatornák betonból vagy kőporcelánból készüljenek, egyszerre utal egy termékre (a csövekre) és annak egyik lényeges jellemzőjére (hogy az anyaguk beton vagy kőporcelán legyen).
42.
Így értve úgy vélem, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapjául szolgáló előfeltevés elfogadható. Annak el nem fogadása esetén az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések a megfogalmazásuk alapján hipotetikusak vagy feleslegesek lennének.
43.
A 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének a), b), c) és d) pontja (
16
) meghatározza a műszaki leírás a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdése szerinti „megadásának módjait”. A Bíróság már megállapította, hogy „a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének a szövege nem határoz meg a műszaki leírások meghatározási módszerei közötti hierarchiát, és e módszerek egyikét sem részesíti előnyben.” (
17
)
44.
Az ajánlatkérőnek ezért e módok közül kell egyet vagy többet alkalmaznia. Az „alábbi módok valamelyikén kell megadni” (
18
) megfogalmazás kimerítő felsorolást jelent. A jogalkotó használhatott volna tág kifejezéseket (olyan határozószavakkal, mint az „elsősorban” vagy a „különösen”) a további módok elfogadása érdekében, ám a kötelező és kimerítő felsorolás mellett döntött. (
19
)
45.
A fentiek elegendőek lennének az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés megválaszolására annak szövegezése szerint. A szokásos hermeneutikai kritériumok fennmaradó része (a rendelkezés kontextusa és célja) sem ad más megoldást.
46.
Ám a jogvitában részt vevő felek észrevételei az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés által szigorúan véve felvetetthez képest más problémára irányulnak. Sokkal inkább arról van szó, hogy a betonból, illetve kőporcelánból készült csövek kötelező használata besorolható‑e a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) bekezdésében foglalt kimerítő felsorolás alá; ezt pedig a DYKA elutasítja. (
20
)
47.
Ha a Bíróság belemegy ebbe a vitába, akkor a vita megoldásának első nehézsége az – miként már rámutattam –, hogy az előterjesztő bíróság a szóban forgó műszaki leírás tekintetében nem ismertette részletesen a szerződéses dokumentumok tartalmát.
48.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból nem állapítható meg, hogy a beton‑, illetve kőporcelán csövekre való hivatkozáson kívül a műszaki leírás tartalmaz‑e más részletezést is (ami logikus lenne), például egy bizonyos normának vagy szabványnak való megfelelést.
49.
A Fluvius a Bíróság kérdésére a tárgyaláson orvosolta e hiányosságot. A Fluvius jelezte, hogy a műszaki leírásai nem csak a betonra és kőporcelánra való hivatkozást, hanem a csövek egyéb jellemzőire, valamint a csőrendszerekre vonatkozó belga műszaki szabványokra való hivatkozást is tartalmaznak.
50.
E megállapításból (amelynek ellenőrzése szintén a kérdést előterjesztő bíróság feladata) kiindulva vizsgálható, hogy a szóban forgó műszaki leírás a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének egy vagy több alpontja alá tartozik‑e.
1. A 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdése a) pontjának való megfelelés
51.
A szóban forgó szerződéses dokumentumok ezen alpontnak akkor felelnének meg, ha a csövekre bizonyos teljesítményt, illetve funkcionális követelményeket írnának elő. Ez lenne a helyzet, ha például a merevségre, a hőmérsékletváltozásokkal szembeni ellenállásra, a stabilitásra, a vízzáróságra, a környezeti jellemzőkre vagy más fizikai vagy mechanikai tulajdonságokra vonatkozó követelményeket tartalmaznának.
52.
A Fluvius fenntartja, (
21
) hogy a megkövetelt műszaki előírás a használt anyag élettartamára és fenntartási költségeire vonatkozó, illetve környezetvédelmi jellegű követelményeken alapul (újrahasznosíthatóság, hulladéktermelés és a hulladék altalajba kerülése). Ezek tehát teljesítménybeli vagy funkcionális követelmények.
53.
Mint már kifejtettem, a Bíróság nem kapott elegendő információt a közbeszerzési dokumentumok tartalmáról. A kérdést előterjesztő bíróság csupán azt állítja, hogy a Fluvius e közbeszerzési dokumentumokban nem határozott meg a csővezetékekre vonatkozó olyan teljesítménybeli vagy funkcionális követelményeket, amelyek lehetővé tennék más műszaki megoldások ajánlását. (
22
)
54.
Ha a kérdést előterjesztő bíróság e részletességre vonatkozó értékelése a követendő, akkor a közbeszerzési dokumentumok nem tartalmaznak kellő pontossággal funkcionális követelményeket, így a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének a) pontja nem kerülhet szóba. E rendelkezés ugyanis megköveteli, hogy a (műszaki leírás teljesítmény, illetve funkcionális követelményekben megadott) paraméterei kellően pontosak legyenek ahhoz, hogy lehetővé tegyék az ajánlattevők számára a szerződés tárgyának megállapítását.
2. A 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdése b) pontjának való megfelelés
55.
A Fluvius (
23
) és a Bizottság véleménye (
24
) szerint a vitatott műszaki leírás a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének b) pontja alá tartozik. A DYKA ennek ellenkezőjét állítja.
56.
A Fluvius és a Bizottság szerint a b) pont különbséget tesz egyrészt a „műszaki leírásra”, másrészt a „szabványokra” való hivatkozások között. Az előbbivel kapcsolatban pedig a VII. melléklet 1. pontja lehetővé teszi egy anyag vagy termék megkívánt tulajdonságai kizárólagos meghatározásának elfogadását műszaki leírásként.
57.
A tárgyaláson hosszas vita folyt a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdése b) pontja első francia bekezdésének értelmezéséről. Szövegezése tautologikusnak mondható, amennyiben úgy rendelkezik, hogy „a műszaki leírást […] műszaki leírásra való hivatkozással […] kell megadni.” E tekintetben két álláspont lehetséges:
–
Elfogadható azon álláspont is, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének b) pontjában említett műszaki leírások nem csak az említett rendelkezésben felsorolt (nemzeti, európai vagy nemzetközi) „szabványokban” vagy „hivatkozási rendszerekben” előírtakat foglalják magukban, hanem olyan egyéb követelményeket is, amelyek nem részei e szabványoknak és rendszereknek, hanem egy anyag vagy termék „kívánt tulajdonságait” határozzák meg.
–
Vagy ellenkezőleg, védhető azon álláspont is, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének b) pontjában szereplő műszaki leírások csak a szabványosított, vagyis a (nemzeti, európai vagy nemzetközi) „szabványokra” vagy „hivatkozási rendszerekre” utaló műszaki leírásokra vonatkoznak. Ez következne a Klaipėdos ítélet 87. pontjából. (
25
)
58.
Valójában e vita részben veszít az érdekességéből (illetve pusztán elvont vagy akadémiai jellegű marad), ha a Fluvius által a tárgyaláson kifejtett érvelés szerint elfogadjuk, hogy az általa kidolgozott szerződéses dokumentumok kifejezett hivatkozásokat tartalmaznak a belga műszaki szabványokra. Ha ez így van, akkor értelmezésem szerint e dokumentumok a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének b) pontjában szereplő formula szerint határozzák meg az építési beruházásra vonatkozó szerződés műszaki leírását.
59.
Mindazonáltal az elvont vitától való elzárkózás helyett úgy vélem, hogy az említett rendelkezésnek a szembenálló álláspontok közül az első jobban megfelel (bár mindkettő mellett erős érvek szólnak). Két okból is e megoldást támogatom.
60.
Először is, a b) pontnak a szabványosított műszaki leírásokra való korlátozása egyenértékű lenne a nem szabványosított műszaki leírások, azaz minden egyéb olyan műszaki előírás eltörlésével, amelyet az ajánlatkérő szerv előre meghatározott műszaki szabályokra (szabványokra) való hivatkozás nélkül is belefoglalhat a szerződéses dokumentumaiba. (
26
)
61.
Amint a Bizottság a tárgyaláson kijelentette, semmi sem gátolja – és gyakran előfordul –, hogy az építési beruházásra irányuló szerződések olyan műszaki leírásokat tartalmazzanak, amelyek a 2014/24/EK irányelv VII. melléklete 1. pontja a) alpontjában szereplő meghatározásnak megfelelően nem műszaki szabályokra (szabványokra) való hivatkozással, illetve nem teljesítmény‑ vagy funkcionális követelményekben kifejezettek. A fenti álláspontok közül a második elfogadása azt jelentené, hogy az ilyen követelmények nem sorolhatók a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésének egyik alpontja alá sem.
62.
Másodszor, éppen a 2014/24 irányelv VII. melléklete határozza meg, hogy mi értendő „műszaki leírás” alatt, és e mellékletre utal ezen irányelv 42. cikkének (1) bekezdése. Az ilyen leírások megfogalmazására szolgáló formulákat (vagy „módokat”) a 42. cikk (3) bekezdése határozza meg, ám magát a fogalmat – az építési beruházásra irányuló szerződések esetében – a VII. melléklet 1. pontjának a) alpontja tartalmazza.
63.
E nézőpontból a 2014/24 irányelv VII. melléklete 1. pontjának a) alpontja szerinti olyan előírás, hogy „az anyagoknak, termékeknek […] milyen tulajdonságokkal kell rendelkezniük”, műszaki leírásnak minősülhet, és ezért ezen irányelv 42. cikke (3) bekezdése b) pontjának első franciabekezdése alá tartozhat, még akkor is – ismétlem –, ha nem hivatkozik semmilyen szabályra (szabványra).
3. Közbenső következtetés
64.
Összefoglalva:
–
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) bekezdésében a műszaki leírás megadásának módjait tartalmazó felsorolás kimerítő jellegű.
–
E kérdés megválaszolásához nem szükséges annak meghatározása, hogy a vitatott műszaki leírás e rendelkezés melyik alpontja alá tartozik, ami a szerződéses dokumentumok tartalmától függ.
D.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második és harmadik kérdés
65.
Az együttesen megválaszolható második és a harmadik kérdés a 2014/24 irányelv 42. cikke (4) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
66.
A kérdést előterjesztő bíróság e kérdésekkel azt szeretné megtudni, hogy a kőporcelán és betoncsövekre való hivatkozások[at]:
–
„[úgy kell‑e tekinteni, mint] az e rendelkezésben felsorolt hivatkozások közül egyet vagy többet, például mint adott csőtípusokra vagy meghatározott csőgyártmányra történő hivatkozásokat.”
–
„már maguk után vonják »az egyes vállalkozások vagy termékek előnyben részesítésé[t] vagy kiszorításá[t]«, mivel az alternatív megoldásokat kínáló vállalkozások eleve kizárásra […] kerülnek”, vagy ellenkezőleg, „az említett következményről [csak akkor] lehet szó, [ha] a szóban forgó termék egy adott vállalkozásra jellemző, amely egyedüliként kínálja ezt a terméket a piacon.”
67.
A 2014/24 irányelv 42. cikkének (4) bekezdése tiltja, hogy a szerződés műszaki leírásában olyan hivatkozások (
27
) szerepeljenek, amelyek főszabály szerint közvetlenül vagy közvetve hátrányosan befolyásolják a közbeszerzés verseny előtti megnyitását. A tilalom „a szerződés tárgya által indokolt esetek kivételével” alkalmazandó.
68.
Ilyen hivatkozások kivételes esetekben akkor is megengedhetők, „amennyiben nem lehetséges a szerződés tárgyának (3) bekezdés szerinti, kellően pontos és érthető leírása.” (
28
)
69.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelemben a felek és a beavatkozók álláspontja megoszlik e két előterjesztett kérdést illetően:
–
A DYKA azt állítja, hogy a kőporcelán vagy betoncsövek egyrészt a „típus” (mivel a csatornák építésénél használt csövek egyedi típusát jelentik), másrészt az „adott gyártási folyamat” (mivel gyártásuk minden egyes típus esetében sajátos ipari gyártási eljárást igényel) miatt jellegzetesek.
–
A Fluvius szerint a tilalom csak akkor alkalmazható, ha a szerződéses dokumentumok kizárólagosságot vagy egyetlen terméket írnak elő, és ezáltal az azt előállító vállalkozásnak kedveznek. Ugyanakkor nem alkalmazható, ha a kívánt terméket több vállalkozás gyártja.
–
Az osztrák kormány álláspontja szerint a beton és a kőporcelán kifejezések nem meghatározott terméket jelölnek, hanem olyan anyagokat, amelyek gyártási eljárása és tulajdonságai különböző formákat ölthetnek.
–
A cseh kormány azzal érvel, hogy a hivatkozás célja nem az, hogy egyes vállalkozásokat vagy termékeket előnyben részesítsen vagy kiszorítson.
–
A Bizottság úgy véli, hogy a csövek alapanyagára tett hivatkozás műszaki leírásként való elfogadása tág értelmezést jelentene. Normatív meghatározás hiányában a Bizottság a „típus” és az „adott gyártási folyamat” fogalom hétköznapi jelentését vizsgálja, és arra a következtetésre jut, hogy az alapanyag nem tartozik egyikhez sem.
70.
E kérdéseket a tilalom terjedelme és a megengedhető kivételek elemzésével fogom megválaszolni, majd ezen elemzést az alapjogvitára alkalmazom.
1. A tilalom terjedelme
71.
A 2014/24 irányelv 42. cikkének (4) bekezdése – mint már említettem – megtiltja, hogy a szerződés műszaki leírása bizonyos hivatkozásokat tartalmazzon. E jogvita szempontjából ilyen a „típusra vagy adott származásra vagy gyártási folyamatra [való hivatkozás], ha az egyes vállalkozások vagy termékek előnyben részesítéséhez vagy kiszorításához vezetne.” (
29
)
72.
Álláspontom szerint kötelező anyagként a kőporcelánra és a betonra való hivatkozás a szerződéses dokumentumok szerint egy „típusra”, illetve „adott gyártási folyamatra” utal. A DYKA szerint a kő és a beton nem olyan természetes anyagok (mint a fa), hanem egy adott mesterséges gyártási folyamat eredményeként „előállított” anyagok. Választásuk logikusan a kőporcelán és betoncsöveket gyártóknak vagy szállítóknak kedvez, és (elkerülhetetlen) hatása, hogy kizárja a műanyagot és más anyagokat kínálókat.
73.
A Fluvius érvelésével ellentétben úgy vélem, hogy a tilalom nem csak akkor alkalmazható, ha az ajánlattételi felhívás egyetlen gyártó kiválasztásához vezet, hanem akkor is, ha az ajánlattevők körét több gyártóra szűkíti (azaz mindazokra, akik egyfajta beton‑ vagy kőporcelán csövet gyártanak), ám kizárja a műanyag csöveket gyártókat.
74.
A kérdést előterjesztő bíróság ezért úgy tekintheti, hogy a szerződéses dokumentumokban a betonból vagy kőporcelánból készült csövekre való hivatkozás objektív módon a tilalom hatálya alá tartozik. Mindazonáltal meg kell vizsgálni, hogy e hivatkozás indokolt‑e.
2. A tilalom alóli kivételek
a) Indokoltság a szerződés tárgya alapján
75.
A 2014/24 irányelv 42. cikkének (4) bekezdése lehetőséget biztosít az elemzett tilalom feloldására „a szerződés tárgya által indokolt esetek[ben]”.
76.
Természetesen bizonyos esetekben a szerződés tárgya elkerülhetetlenül előre meghatározza az építési beruházás valamely alkotóelemének kiválasztását, kizárva egyúttal más alkotóelemeket. (
30
)
77.
Ha az ajánlatkérő e rendelkezésre kíván hivatkozni, akkor magyarázatot kell nyújtania arra, hogy a szerződés tárgya miért indokol olyan műszaki leírást, amely főszabály szerint nem felel meg a 2014/24 irányelv 42. cikke (4) bekezdésében foglaltaknak.
78.
Értelmezésem szerint e magyarázatot a közbeszerzési dokumentumoknak tartalmazniuk kell. Az ajánlatkérőnek a közbeszerzési dokumentumokban teljeskörűen tájékoztatnia kell (a leendő ajánlattevőket) arról, hogy a szerződés tárgya miért e műszaki leírást kívánja meg és nem mást. Ez az egyetlen módja annak, hogy az érdekelt felek eldönthessék: elfogadják az előírást, vagy megtámadják. (
31
)
b) Kivételes engedélyezés a szerződés tárgya részletes leírásának lehetetlensége miatt
79.
A 2014/24 irányelv 42. cikkének (4) bekezdése kivételesen lehetővé teszi a tiltott hivatkozások valamelyikének engedélyezését, ha nem lehetséges „a szerződés tárgyának (3) bekezdés szerinti, kellően pontos és érthető leírása.”
80.
A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak megállapítása, hogy a szerződés tárgyára tekintettel az ajánlatkérő elfogadható követelményszintet támasztott‑e a termékekkel, illetve e termékek alapanyagával szemben. Az ajánlatkérő szabadon állapíthatja meg e követelményszintet, ugyanakkor pontosan és érthetően indokolnia kell, hogy döntése a szerződés tárgya szerint miért megfelelő.
81.
Ismételten, mivel (az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból) hiányoznak az ajánlattételi dokumentáció részletes tartalmára vonatkozó információk, nem tudható, hogy a dokumentáció pontos és érthető leírást tartalmazott‑e. Csak az előterjesztő bíróság van abban a helyzetben, hogy ezt tisztázza, és megítélje, hogy lehetséges vagy lehetetlen volt‑e az ajánlatkérő számára, hogy a leírást a szerződéses dokumentációba foglalja.
c) A „vagy azzal egyenértékű” megfogalmazás
82.
A 2014/24 irányelv 42. cikkének két bekezdése is előírja, hogy a műszaki leírás hivatkozásait a „vagy azzal egyenértékű” kifejezésnek kell kísérnie: a (3) bekezdés b) pontjában (annak végén) és a (4) bekezdésében (szintén annak végén).
83.
E két rendelkezés végső célja, hogy a gazdasági szereplők számára egyenlő hozzáférést biztosítson a közbeszerzési eljáráshoz. A műszaki leírás tartalma nem lehet olyan, amely „indokolatlanul akadályozná a verseny biztosítását a közbeszerzés során.” (
32
)
84.
A 2014/24 irányelv 42. cikkének (4) bekezdésébe illesztett kivételt – éppen azért, mert egyes gyártókat előnyben részesíthet, míg másokat kiszorít – korlátozza azon követelmény, hogy a hivatkozást a „vagy azzal egyenértékű” kifejezés kísérje. E követelmény kettős feltételt támaszt: a) a hivatkozás szükséges ahhoz, hogy a szerződés tárgyának kellően pontos és érthető leírását lehessen adni; és b) a „vagy azzal egyenértékű” kifejezés kíséri. (
33
)
85.
Az uniós jogalkotót aggasztja, hogy a műszaki leírások mesterségesen korlátozzák „a verseny[t] olyan követelmények révén […], amelyek egy konkrét gazdasági szereplőnek kedveznek azáltal, hogy az adott gazdasági szereplő által rendszerint kínált áruk, szolgáltatások vagy építési beruházások fő jellemzőit tükrözik.” (
34
)
86.
Ennek megelőzése összhangban áll a 2014/24 irányelv 18. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében foglalt elvvel: „[…] Akkor tekintendő úgy, hogy fennáll a verseny mesterséges korlátozásának esete, ha azzal a szándékkal határozták meg a beszerzés feltételeit, hogy ezzel egyes gazdasági szereplők méltánytalan előnyhöz jussanak, vagy ilyen hátrányt szenvedjenek.”
87.
Tehát az a követelmény, hogy a fent említett esetekben a közbeszerzési dokumentumoknak tartalmazniuk kell a „vagy azzal egyenértékű” kifejezést, kétségtelenül a szerződés verseny előtti nagyobb nyitottságát hivatott ösztönözni. Az ajánlatkérő által megjelölt anyagokkal vagy termékekkel egyenértékű anyagok és termékek gyártói és szállítói hivatkozhatnak e megjelölésre annak érdekében, hogy ajánlattevőként részt vehessenek a vállalkozó kiválasztási eljárásában.
88.
A Bíróság kiemelte ezen említés fontosságát: „az a tény, hogy a dokumentációban egy adott termék megjelölését követően nem tüntették fel a »vagy azzal egyenértékű« fordulatot, nemcsak arra alkalmas, hogy eltántorítsa az e termékkel analóg rendszereket használó gazdasági szereplőket az ajánlattételtől, hanem az Unióban a határokon átnyúló kereskedelemben akadályozhatja is az importforgalmat azáltal, hogy a szerződést kizárólag olyan szállítók számára tartják fenn, akik, illetve amelyek a konkrétan megjelölt terméket kívánják használni.” (
35
) Az egyenértékűségi kikötés elhagyása akár az elsődleges jog rendelkezéseibe is ütközhet olyan szerződések esetében, amelyek nem haladják meg a közbeszerzési irányelvek értékhatárát. (
36
)
89.
A hivatkozás az ajánlatkérőnek is kedvez, amennyiben az ajánlattevő olyan érvényes műszaki alternatívákat kínál, amelyeket az ajánlatkérő nem vett figyelembe.
3. E kritériumok alkalmazása az alapjogvitára
90.
Az előbb kifejtett előfeltevések alapján az előterjesztő bíróság számára az a válasz adható, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikkének (4) bekezdése értelmében azon követelmény, hogy a csapadékvíz‑ és szennyvízelvezető csöveket betonból, illetve kőporcelánból kell készíteni, bizonyos típusokra, illetve adott gyártási folyamatokra való hivatkozásnak minősül.
91.
E választ ki kell egészíteni azzal, hogy e hivatkozás:
–
Önmagában azzal a hatással jár, hogy egyes vállalkozásokat vagy termékeket előnyben részesít vagy kiszorít, és ehhez nem feltétlenül szükséges, hogy a piacon a terméknek egyetlen gyártója legyen.
–
Akkor engedélyezhető, ha a szerződés tárgya indokolja, amely indoklást az ajánlatkérő a közbeszerzési dokumentumokban köteles közölni.
–
Akkor is engedélyezhető, amennyiben nem lehetséges a szerződés tárgyának a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) bekezdése szerinti, kellően pontos és érthető leírása.
–
E hivatkozást a „vagy azzal egyenértékű” kifejezésnek kell kísérnie, kivéve, ha a szerződés tárgya elkerülhetetlenül megköveteli az építési beruházáshoz olyan alkotóelem használatát, amely objektív értelemben nem helyettesíthető, azzal egyenértékű alkotóelemmel.
92.
Tekintettel különösen arra, hogy a vita részben a „vagy azzal egyenértékű” kikötésre összpontosított, egyetértek a DYKA-val abban, (
37
) hogy a műszaki megoldások korlátozása a Fluvius által behatárolt katalógusra sérti mind a versenyt, mind az innovációt, amelyek elősegítését a 2014/24 irányelv (74) preambulumbekezdése rögzíti. A kőporcelán, illetve betoncsövekkel azonos tulajdonságokkal rendelkező, vagy azokat meghaladó anyagokra vonatkozó új technológiai javaslatok önmagukban alkalmasak lennének a közbeszerzési eljárás eredményének optimalizálására.
93.
Álláspontom az, hogy az ajánlatkérő a priori nem zárhatja ki a kőporcelánhoz és a betonhoz hasonló árukból készült csöveket. Az eljáró bíróság az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban – miként a Bizottság rámutat (
38
) – nem foglal állást az egyik féle (műanyag) csövek és másféle (beton és kőporcelán) csövek összehasonlíthatósága kérdésében.
94.
Értelmezésem szerint a gazdasági szereplők számára bizonyítási lehetőséget kell biztosítani, kiváltképpen abban az esetben, ha az általuk gyártott csövek megfelelnek a műszaki követelményekre vonatkozó európai normáknak (szabványoknak), (
39
) hogy azok ugyanolyan vagy jobb teljesítményűek, mint a betonból vagy kőporcelánból készült csövek.
95.
Adott esetben az ajánlatkérő szerv a posteriori, indokolás mellett határoz, hogy az alternatívaként kínált termék miért teljesíti a konkrét szerződéshez megkövetelt szolgáltatási szintet, illetve miért nem.
E.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik kérdés
96.
Az utolsó kérdés annak tisztázására irányul, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) és (4) bekezdésének (vagy azok valamelyikének) megsértése egyben az ugyanezen irányelv 42. cikke (2) bekezdése és a 18. cikke (1) bekezdése megsértésének is minősül‑e.
97.
A Bíróság álláspontja szerint a 2014/24 irányelv 42. cikkének (2) bekezdése „konkretizálja a műszaki leírások meghatározása szempontjából az említett irányelv 18. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében szereplő egyenlő bánásmód elvét. E rendelkezés szerint az ajánlatkérő szervek a gazdasági szereplőket egyenlő és hátrányos megkülönböztetés nélküli bánásmódban részesítik, továbbá átlátható és arányos módon járnak el.” (
40
)
98.
Úgy vélem – csakúgy, mint a DYKA és a Bizottság (
41
) –, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) vagy (4) bekezdésének megsértése egyúttal a 42. cikke (2) bekezdése megsértésének is minősül. Mivel pedig az említett (2) bekezdés ugyanezen irányelv 18. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseit pontosítja, a 18. cikk (1) bekezdése is sérül.
V. Végkövetkeztetések
99.
A fentiek fényében javaslom, hogy a Bíróság a következő választ adja az Ondernemingsrechtbank Gent, afdeling Gent (vállalkozási ügyek genti bírósága, genti részleg) részére:
„A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26‑i 2014/24/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 42. cikkének (2), (3) és (4) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
1)
A műszaki leírás megadása módjainak a 2014/24 irányelv 42. cikke (3) bekezdésében foglalt felsorolása kötelező és kimerítő jellegű.
2)
Az a követelmény, hogy a csapadékvíz és a szennyvíz elvezetésére szolgáló csövek betonból, illetve kőporcelánból készüljenek, a 2014/24 irányelv 42. cikkének (4) bekezdése értelmében adott típusokra, illetve adott gyártási folyamatokra való hivatkozásnak minősül. E hivatkozás:
–
Önmagában azzal a hatással jár, hogy egyes vállalkozásokat vagy termékeket előnyben részesít vagy kiszorít, és ehhez nem feltétlenül szükséges, hogy a piacon a terméknek egyetlen gyártója legyen.
–
Akkor engedélyezhető, ha a szerződés tárgya indokolja, amely indokolást az ajánlatkérő a közbeszerzési dokumentumokban köteles közölni.
–
Akkor is engedélyezhető, amennyiben nem lehetséges a szerződés tárgyának a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) bekezdése szerinti, kellően pontos és érthető leírása.
–
E hivatkozást a „vagy azzal egyenértékű” kifejezésnek kell kísérnie, kivéve, ha a szerződés tárgya olyan alkotóelem használatát követeli meg elkerülhetetlenül az építési beruházáshoz, amely objektív értelemben nem helyettesíthető azzal egyenértékű alkotóelemmel.
3)
A 2014/24 irányelv 42. cikke (3) vagy (4) bekezdésében foglalt követelmények megsértése egyben a 42. cikke (2) bekezdése és 18. cikke (1) bekezdése megsértésének is minősül.”
(
1
)	Eredeti nyelv: spanyol.
(
2
)	A továbbiakban: Fluvius. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat szerint a Fluvius magánjogi társaság, amelynek több közjogi szerv is részvényese.
(
3
)	A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o.; HL 2020. L 211., 22. o.; HL L. 2023.11.3., 2023/90063) 42. cikke lényegében megegyezik a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről [helyesen: a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről] szóló, 2014. február 26‑i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 243. o.; helyesbítések: HL 2014. L 327., 9. o.; HL L. 2023.11.3., 2023/90064) 60. cikkével.
(
4
)	Többek között: 1988. szeptember 22‑iBizottság kontra Írország ítélet (C‑45/87, EU:C:1988:435); 1995. január 24‑iBizottság kontra Hollandia ítélet (C‑359/93, EU:C:1995:14); 2012. május 10‑iBizottság kontra Hollandia ítélet (C‑368/10, EU:C:2012:284); 2018. július 12‑iVAR és ATM ítélet (C‑14/17, EU:C:2018:568); 2018. október 25‑iRoche Lietuva ítélet (C‑413/17, EU:C:2018:865; a továbbiakban: Roche Lietuva ítélet); 2021. szeptember 7‑iKlaipėdos regiono atliekų tvarkymo centras ítélet (C‑927/19, EU:C:2021:700; a továbbiakban: Klaipėdos ítélet). Ezen ítéletek némelyike a 2014. évi irányelveket megelőző közbeszerzési irányelvekre utal.
(
5
)	Moniteur belge, 2016. július 14., 44167. o.
(
6
)	Keresetében a DYKA a következőket kéri: a) annak megállapítását, hogy a Fluvius szennyvízcsatorna építésre vonatkozó közbeszerzési politikája sérti a közbeszerzési szabályokat; b) a Fluvius kötelezését a közbeszerzési dokumentumok, különösen a műszaki leírás módosítására; és c) a Fluvius kötelezését kártérítés fizetésére.
(
7
)	A Fluvius (írásbeli észrevételeinek 4. pontjában) jelzi, hogy a rugalmatlan csövek korlátlanul újrahasznosíthatók, a műanyag csövek viszont nem. Az utóbbiakat el kell égetni, ami nem környezetbarát, továbbá mikroműanyagokat juttathatnak az altalajba a mechanikai lepusztulásnak (az elhasználódás, illetve erózió olyan formája, amelyben a víz súrlódási ellenállása miatt mikroműanyagok szabadulnak fel) való kitettség miatt. Amennyiben a csöveket 50 évente cserélni kell, veszélyt jelent a mikroműanyagok talajban maradása (a csövek repedezetté válnak, és a maradéktörmelék lerakódik). E probléma nem merül fel a természetes anyagokból készült rugalmatlan csövek esetében, amelyek nem károsak a környezetre.
(
8
)	Írásbeli észrevételeinek 12. pontja. A többi beavatkozó a kérdést előterjesztő bírósághoz hasonlóan a 2014/24 irányelv 42. cikkének értelmezésére összpontosított.
(
9
)	Az eljáró bíróságnak többek között azt kell vizsgálnia, hogy a szerződések értéküket tekintve meghaladják‑e a két irányelv vonatkozó cikkeiben említett minimális küszöbértékeket. A tárgyaláson a Fluvius kijelentette, hogy nem az ivóvízellátás területén jár el.
(
10
)	A Bíróság az 1988. szeptember 22‑iBizottság kontra Írország ítéletében (45/87, EU:C:1988:435) egy ivóvízellátási szerződés ajánlattételi felhívásában a műszaki leírás csövekre vonatkozó részét érintő jogvitával foglalkozott. Azt vitatták, hogy az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1971. július 26‑i 71/305/EGK tanácsi irányelv (HL 1971. L 185., 5. o.) alkalmazandó‑e. A Bíróság ezt kizárta, ugyanis „a 3. cikk (5) bekezdésének szövegezése kétséget kizáró módon az irányelv hatályán kívül helyezi [az ivóvíz előállítását, elosztását vagy szállítását végző szolgáltatók építési beruházásaira vonatkozó] közbeszerzési szerződéseket” (10. pont).
(
11
)	Lásd: a 2014/25 irányelv fentebb közölt (24) preambulumbekezdése.
(
12
)	Utalok a VAR ügyre vonatkozóan előterjesztett indítványom (C‑14/17, EU:C:2018:135) 1‑3. pontjára.
(
13
)	Roche Lietuva ítélet, 29. és 30. pont.
(
14
)	Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat nem nyújt elegendő információt a szerződéses dokumentumok tartalmának megismeréséhez. E hiányosság a Bíróság számára megnehezíti a válaszadást.
(
15
)	Lásd: 2017. április 5‑iBorta ítélet (C‑298/15, EU:C:2017:266), 69. pontja, hivatkozással a 2012. május 10‑iBizottság kontra Hollandia ítélet (C‑368/10, EU:C:2012:284), 56., 88. és 109. pontjára; a 2014. november 6‑iCartiera dell’Adda ítélet (C‑42/13, EU:C:2014:2345) 44. pontjára; a 2016. július 14‑iTNS Dimarso ítélet (C‑6/15, EU:C:2016:555) 23. pontjára.
(
16
)	Lásd: a jelen indítvány 6. pontja.
(
17
)	Roche Lietuva ítélet, 28. pont.
(
18
)	Az általam megnézett nyelvi változatok mindegyike kötelező kifejezéseket használ.
(
19
)	Meg kell jegyezni, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) bekezdése a műszaki leírás megadásának módszereit „az uniós joggal összeegyeztethető kötelező nemzeti műszaki szabályok sérelme nélkül” határozza meg.
(
20
)	Írásbeli észrevételeinek 9. pontja.
(
21
)	Írásbeli észrevételeinek 4. pontja.
(
22
)	Az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 16. pontja. A határozatból kitűnik, hogy a Fluvius a teljesítménnyel, illetve a funkcionális követelményekkel kapcsolatos érveit az eljáró bíróság előtt terjesztette elő, nem a szerződés odaítélési eljárásában.
(
23
)	Írásbeli észrevételeinek 10‑12. pontja.
(
24
)	Írásbeli észrevételeinek 19‑22. és 41. pontja.
(
25
)	A Bíróság a Klaipėdos ítélet említett pontjában megállapította, hogy a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) bekezdése szerint a műszaki leírásokat teljesítmény, illetve funkcionális követelmények, különösen környezetvédelmi követelmények, vagy műszaki normákra (szabványokra) való hivatkozással fogalmazzák meg. Az ítélet spanyol nyelvű változata ugyanakkor az „especificaciones técnicas” kifejezést használja, míg a többi változat a „normas técnicas” kifejezést.
(
26
)	A Klaipėdos ítélet 87. pontja értelmezhető obiter dictumként, amely összegzi a rendelkezést, de nem meríti ki annak jelentését. A tárgyaláson a Bizottság ezen álláspontot képviselte.
(
27
)	Hivatkozások „adott gyártmányra vagy forrásra, illetve konkrét eljárásra, amely egy adott gazdasági szereplő termékeit vagy az általa nyújtott szolgáltatásokat jellemzi, vagy védjegyre, szabadalomra, típusra vagy adott származásra vagy gyártási folyamatra.”
(
28
)	Ez utóbbi lehetőséget kivételes jellegénél fogva szigorúan kell értelmezni. Ezt hangsúlyozza a 2018. július 12‑iVAR és ATM ítélet (C‑14/17, EU:C:2018:568) 26. pontja; valamint a Roche Lietuva ítélet 38. pontja.
(
29
)	Az általam megtekintett nyelvi változatok a (javasolt) cél vagy (benne rejlő) hatás tekintetében különböznek. Míg a spanyol változat a „célt” említi, a többi változat a „hatást” hangsúlyozza. Így a németben: „Marken, Patente, Typen, einen bestimmten Ursprung oder eine bestimmte Produktion verwiesen werden, wenn dadurch bestimmte Unternehmen oder bestimmte Waren begünstigt oder ausgeschlossen werden”; angolul: „trade marks, patents, types or a specific origin or production with the effect of favorising or eliminating certain undertakings or certain products”; franciául: „une marque, à un brevet, à un type, à une origine ou à une production déterminée qui auraient pour effet de favoriser ou d'éliminer certaines entreprises ou certains produits”; olaszul: „un marchio, a un brevetto o a un tipo, a un'origine o a una produzione specifica che avrebbero come effetto di favorire o eliminare talune imprese o taluni prodotti”; portugálul: „marcas comerciais, patentes, tipos, origens ou modos de produção determinados que tenham por efeito favorecer ou eliminar determinadas empresas ou produtos”; illetve románul: „o marcă, la un brevet, la un tip, la o origine sau la o producție specifică, care ar avea ca efect favorizarea sau eliminarea anumitor întreprinderi sau produse”. Tekintettel e sokféleségre, hajlok arra, hogy kizárjam a szándékosság követelményét, így elegendő az a hatás, hogy egyes vállalkozásokat vagy termékeket előnyben részesít vagy kiszorít. Ezen értelmezés segíti elő leginkább a szerződések verseny előtti megnyitásának célját.
(
30
)	A tárgyaláson példaként említettek egy történelmi épület felújítására irányuló építési szerződést, amelynek dokumentációja szerint ugyanazon (meghatározott eredetű) kőfajtát kell használni, amelyből az épület annak idején készült. Ilyen helyzetben a szerződés tárgya per se indokolja egy bizonyos termékre (jelesül egy adott kőbányából származó kőre) való hivatkozást, minden más termék kizárásával.
(
31
)	A Bíróság kimondta, hogy bizonyos helyzetekben az ajánlatkérőnek kötelessége indokolni a határozatait, hogy az érintettek számára „lehetővé [tegye] jogaik védelmét, és azt, hogy az információk teljes körű ismeretében döntsenek arról, hogy e határozatokkal szemben keresetet kell‑e indítani”, és hogy „a bíróságok gyakorolhassák az említett határozatok jogszerűségével kapcsolatos felülvizsgálatot.” Lásd: Klaipėdos ítélet, 120. pont, hivatkozással a korábbi ítélkezési gyakorlatra; Infraestruturas de Portugal és Futrifer Indústrias Ferroviárias ítélet (C‑66/22, EU:C:2023:1016), 87. pont.
(
32
)	A 2014/24 irányelv 42. cikkének (2) bekezdése és a Roche Lietuva ítélet 32. pontja.
(
33
)	Lásd a 2014/25 irányelv 60. cikkének (4) bekezdése tekintetében: 2022. október 27‑iIveco Orecchia ítélet (C‑68/21 és C‑84/21, EU:C:2022:835), 87. pont: „[e rendelkezés] kivételesen teszi lehetővé, hogy a műszaki leírás utaljon »védjegyre, szabadalomra, típusra vagy adott származásra vagy gyártási folyamatra«, amennyiben ez ahhoz szükséges, hogy a szerződés tárgyának kellően pontos és érthető leírását lehessen adni, és amennyiben az ilyen hivatkozást a »vagy azzal egyenértékű« kifejezés kíséri.”
(
34
)	A 2014/24 irányelv (74) preambulumbekezdése. A rendelkező rész túlmutat az e preambulumbekezdésben kifejezett óhajon, mivel főszabályként tiltja „egyes vállalkozások vagy termékek” kizárását.
(
35
)	Roche Lietuva ítélet, 39. pont. A Bíróság megerősítette az 1995. január 24‑iBizottság kontra Hollandia ítéletében (C‑359/93; EU:C:1995:14, 27. és 28. pont) tett megállapításait. Az említett ítélet kifogásolta, hogy a műszaki leírásban az egyetlen elfogadott számítógépes rendszert megjelölő UNIX megjelölés után hiányzott a „vagy azzal egyenértékű” kifejezés.
(
36
)	Lásd ebben az értelemben: 2001. december 3‑iVestergaard végzés (C‑59/00; EU:C:2001:654), rendelkező rész: „Az EK‑Szerződés 30. cikkével […] ellentétes, ha az ajánlatkérő szerv olyan kikötést foglal az [építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14‑i 93/37/EGK tanácsi irányelvben (HL 1993. L 199., 54. o.; magyar nyelvű különkiadás: 6. fejezet, 2. kötet, 163. o.)] meghatározott közbeszerzési értékhatárt meg nem haladó építési beruházásra irányuló közbeszerzési dokumentációba, amely az említett szerződés teljesítéséhez egy bizonyos védjeggyel ellátott termék használatát írja elő, amennyiben e kikötést nem kíséri a »vagy azzal egyenértékű« kifejezés.” Ugyanilyen értelemben lásd: 1988. szeptember 22‑iBizottság kontra Írország ítélet (45/87, EU:C:1988:435) a csővezetékek egy adott ír szabványnak való megfelelésére vonatkozó követelményről, amelyet nem kísért a „vagy azzal egyenértékű” kifejezés.
(
37
)	Írásbeli észrevételeinek 48‑51. pontja.
(
38
)	Írásbeli észrevételeinek 13. pontja. A Bizottság jelzi, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 7. pontja csupán átveszi a Fluvius vonatkozó érvelését.
(
39
)	A DYKA (írásbeli észrevételeinek 19. pontjában és 1. mellékletében) a csapadékvíz‑ és szennyvízelvezetési rendszerek elemeinek általános követelményeiről szóló MSZ EN 476:2022 európai szabványra hivatkozik. E szabvány meghatározza a termékszabványokban a csapadékvíz‑ és szennyvízelvezetésben felhasználásra szánt alkatrészekre, például csövekre vagy szerelvények tekintetében betartandó általános követelményeket. A szabvány a háztartási szennyvíz, a csapadékvíz és a felszíni vizek, és más olyan szennyvizek elvezetésére vonatkozik, amelyeknek a csatornahálózatba vezetése megengedett.
(
40
)	2018. október 25‑i Roche Lietuva ítélet, 33. pont.
(
41
)	A Fluvius írásbeli észrevételeiben (28. pont) úgy érvel, hogy mivel nem sértette meg a 2014/24 irányelv 42. cikkének (3) és (4) bekezdését, a jogvita elbírálása szempontjából e kérdés nem hasznos, így azt nem vizsgálja.