62018CJ0094_RES
Дело C‑94/18
Nalini Chenchooliah
срещу
Minister for Justice and Equality
(Преюдициално запитване, отправено от High Court (Ирландия)
Решение на Съда (голям състав) от 10 септември 2019 г.
„Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Член 21 ДФЕС — Право на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държава членка — Директива 2004/38/ЕО — Член 3, параграф 1 и членове 15, 27, 28, 30 и 31 — Понятие за бенефициент — Гражданин на трета държава, съпруг/а на упражнил правото си на свободно движение гражданин на Съюза — Връщане на гражданина на Съюза в държавата членка, на която е гражданин, където изтърпява наказание лишаване от свобода — Изисквания спрямо приемащата държава членка съгласно Директива 2004/38/ЕО при вземането на решение за извеждане на посочения гражданин на трета държава“
Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38 — Бенефициенти — Съпруг/а, гражданин на трета държава, който/която придружава или се присъединява към гражданин на Съюза, пребиваващ в държава членка, различна от тази, на която е гражданин — Гражданин на трета държава, останал в приемащата държава членка след връщането на гражданина на Съюза в държавата членка, на която е гражданин — Изключване
(член 3, параграф 1, член 6, параграф 2 и член 7, параграф 2 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 59—63)
Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38 — Ограничаване на правото на влизане и на правото на пребиваване по съображения, различни от тези, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве — Процесуални гаранции — Приложно поле — Решение за извеждане на гражданина на трета държава, съпруг/а на упражнил правото си на свободно движение гражданин на Съюза, след връщането на последния без гражданина на третата държава в държавата членка, на която е гражданин — Включване — Решение, в контекста на което може да се постанови забрана за влизане — Липса
(членове 15, 30 и 31 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 73, 74, 77—79 и 88 и диспозитива)
Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38 — Ограничаване на правото на влизане и на правото на пребиваване по съображения, различни от тези, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве — Процесуални гаранции — Прилагане по аналогия на процедурните гаранции, приложими при ограничаване на правото на влизане и на правото на пребиваване по съображения, различни от тези, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве — Обхват
(член 47 и член 51, параграф 1 от Хартата на основните права на Европейския съюз; членове 15, 27, 28, 30 и 31 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 80—87)
Резюме
Ограниченията на правото на влизане и на правото на пребиваване на основания свързани с обществения ред, може да се приложат към гражданин на трета държава, сключил брак с упражнил правото си на свободно движение гражданин на Съюза, който гражданин на трета държава вече няма право да пребивава в държавата членка, където е живял със своя съпруг/а, след връщането на последния/та в неговата държава членка по произход
В решение (C‑94/18), постановено на 10 септември 2019 г., големият състав на Съда трябва да тълкува член 15 от Директива 2004/38 (
1
), който гласи по-специално, че някои процедури, предвидени в глава VI от тази директива, озаглавена „Ограничения на правото на влизане и на правото на пребиваване на основания, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве“ (
2
), се прилагат по аналогия за всички решения, ограничаващи свободното движение на граждани на Съюза и на членове на техните семейства от съображения, различни от тези, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве. Съдът приема, че този член се прилага към решение за извеждане от територията на страната, постановено по отношение на гражданин на трета държава на основание на това, че последният вече няма право на пребиваване въз основа на тази директива, в положение, в което този гражданин е сключил брак с гражданин на Съюза в момент, в който последният се е ползвал от свободата си на движение, като е отишъл и е пребивавал с този гражданин на трета държава в приемащата държава членка и впоследствие посоченият гражданин на Съюза се е завърнал в държавата членка, на която е гражданин. Съдът добавя, че това обстоятелство означава, че някои гаранции, предвидени от Директивата в рамките на решения, които ограничават свободното движение на гражданин на Съюза или на членовете на неговото семейство, постановени по съображения, свързани с обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве (
3
), трябва да бъдат спазени при приемането на решение за извеждане като разглежданото в главното производство, в контекста на което решение в никакъв случай не може да се постанови забрана за влизане на територията на страната.
Това решение се вписва в рамките на спор между гражданка на Република Мавриций и Minister for Justice and Equality (министър на правосъдието и равенството) по повод на решение за нейното експулсиране по член 3 от ирландския Закон от 1999 г. за имиграцията вследствие на връщането на съпруга ѝ, гражданин на Съюза, в държавата членка, на която е гражданин, а именно Португалия, където изтърпява наказание лишаване от свобода. Съгласно националното право в контекста на решението за експулсиране служебно е постановена забрана за влизане на територията на страната за неопределен срок.
Съдът приема най-напред, че в положение, в което гражданин на Съюза се е върнал в държавата членка, на която е гражданин, и следователно вече не упражнява в приемащата държава членка правото си на свободно движение въз основа на правото на Съюза, гражданинът на трета държава, съпруг/а на този гражданин на Съюза, вече няма качеството „бенефициент“ по смисъла на тази директива (
4
), когато остане в приемащата държава членка и вече не пребивава със своя/та съпруг/а.
На следващо място, Съдът постановява, че макар в резултат на загубата на това качество съответният гражданин на трета държава вече да няма право на движение и право на пребиваване на територията на приемащата държава членка, на които е бил носител през определен период от време, тъй като вече не отговаря на условията, с които са обвързани тези права, тази загуба обаче не означава, че поради подобно съображение Директива 2004/38 вече не се прилага при вземането на решение от приемащата държава членка за извеждане на този гражданин. Всъщност член 15 от Директива 2004/38 (
5
), който се съдържа в глава III от нея, озаглавена „Право на пребиваване“, предвижда режима, който се прилага, когато изтече право на временно пребиваване по тази директива, по-специално когато гражданин на Съюза или член на неговото семейство, който в миналото е имал право на пребиваване до три месеца или повече от три месеца, вече не отговаря на условията за разглежданото право на пребиваване и следователно по принцип може да бъде изведен от приемащата държава членка.
Освен това Съдът отбелязва, че в член 15 от Директива 2004/38 се прави позоваване само на прилагането по аналогия на някои разпоредби от глава VI от Директивата, свързани по-специално с уведомяването за решения, както и с достъпа до процедури за обжалване по съдебен ред (
6
). За сметка на това при приемането на решение по член 15 от тази директива не намират приложение други разпоредби от тази глава (
7
). Всъщност тези други разпоредби се прилагат само ако съответното лице понастоящем черпи от тази директива право на пребиваване в приемащата държава членка, което е временно или постоянно.
На последно място, Съдът добавя, че в съответствие с член 15, параграф 3 от Директива 2004/38 в контекста на решението за извеждане, което може да бъде взето в главното производство, в никакъв случай не може да бъде поставена забрана за влизане на територията на страната (
8
).
(
1
)	Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г., стр. 77 и поправки в ОВ L 229, 2004 г., стр. 35 и ОВ L 197, 2005 г., стр. 34; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56).
(
2
)	А именно процедурите, предвидени в членове 30 и 31.
(
3
)	А именно релевантните гаранции, предвидени в членове 30 и 31.
(
4
)	Член 3, параграф 1.
(
5
)	Член 15.
(
6
)	Членове 30 и 31.
(
7
)	Членове 27 и 28.
(
8
)	Член 15, параграф 3.