62024CO0829
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА СЪДА
12 февруари 2025 година (
*1
)
„Бързо производство“
По дело C‑829/24
с предмет иск за установяване на неизпълнение на задължения, предявен на основание член 258 ДФЕС на 4 декември 2024 г.,
Европейска комисия, представлявана от L. Armati, A. Bouchagiar, M. Mataija, Zs. Teleki и J. Tomkin,
ищец,
срещу
Унгария, представлявана от M. Z. Fehér и K. Szíjjártó,
ответник,
ПРЕДСЕДАТЕЛЯТ НА СЪДА,
след изслушване на съдията докладчик J. Passer и генералния адвокат J. Kokott,
постанови настоящото
Определение
1
С исковата си молба Европейската комисия иска от Съда да установи, че като е приела A nemzeti szuverenitás védelméről szóló 2023. évi LXXXVIII. törvény (Закон LXXXVIII от 2023 г. за защита на националния суверенитет, наричан по-нататък „спорният закон“), Унгария не е изпълнила задълженията си по членове 49, 56 и 63 ДФЕС, член 3 от Директива 2000/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2000 година за някои правни аспекти на услугите на информационното общество, и по-специално на електронната търговия на вътрешния пазар (Директива за електронната търговия) (ОВ L 178, 2000 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 29, стр. 257), членове 14, 16 и 19 от Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 година относно услугите на вътрешния пазар (ОВ L 376, 2006 г., стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 58, стр. 50), членове 7, 8, 11, 12, 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз, както и членове 5, 6, 9 и 10 от Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ L 119, 2016 г., стр. 1).
2
С отделна молба, подадена в секретариата на Съда на 4 декември 2024 г., Комисията прави искане за разглеждане на настоящото дело по реда на бързото производство, предвидено в член 23а от Статута на Съда на Европейския съюз и в член 133 от Процедурния правилник на Съда.
3
В подкрепа на искането си Комисията посочва, на първо място, че спорният закон има за цел да защити националния суверенитет на Унгария и за тази цел създава „Служба за защита на националния суверенитет“ (наричана по-нататък „Службата“). Тя уточнява, че Службата има за задача да идентифицира дейностите, които могат да накърнят или да застрашат този суверенитет, както и ползващите чуждестранна подкрепа организации, извършващи или подпомагащи дейности, които могат да повлияят на волята на гласоподавателите или на резултата от изборите. Комисията посочва също, че в някои аспекти Службата се ползва от правен режим, дерогиращ общия режим, по-специално що се отнася до правомощията ѝ за разследване, които били едновременно особено широки и извън контрола на административните съдилища.
4
На второ място, Комисията изтъква по същество, че предвид естеството си настоящото дело трябва да бъде разгледано в кратки срокове.
5
В това отношение тя поддържа, първо, че спорният закон е структуриран въз основа на бинарно разграничаване между националните и чуждестранните интереси, което не отчита принадлежността на Унгария към Съюза. Поради това разграничаване прилагането на този закон можело да възпрепятства основните свободи на движение, които позволяват на гражданите на Съюза, както и на образувания като организации на гражданското общество или доставчици на медийни услуги да продължат да извършват дейността си, включително икономическата си дейност, в Унгария, по-специално като се установяват, предоставят услуги или прехвърлят капитали в Унгария. Освен това прилагането на посочения закон можело да засегне различни основни права, гарантирани на засегнатите физически или юридически лица, като правото на зачитане на личния живот, правото на защита на личните данни, правото на ефективна съдебна защита или още свободата на сдружаване, на изразяване на мнение и на информация, които са от съществено значение за доброто функциониране на едно плуралистично и демократично общество.
6
Второ, Комисията изтъква по същество, че спорният закон също така може да има фундаментални и в някои случаи трудно обратими практически и икономически последици за доброто име на физическите или юридическите лица, за които се прилага, по-специално за организациите на гражданското общество и доставчиците на медийни услуги, а следователно и за плурализма и свободата на медиите. Всъщност Службата имала правомощието да провежда разследвания във връзка с тези лица и след приключването на разследванията да публикува доклади, квалифициращи дейността им като „заплаха“ за или „посегателство“ върху националния суверенитет. Освен това спорният закон позволявал да се блокира или поне да се затрудни значително финансирането на тези дейности.
7
На трето и последно място, Комисията отбелязва, че създаденото с приемането на спорния закон положение води до много сериозни и мащабни нарушения на широк набор от разпоредби на първичното и вторичното право на Съюза, сред които са множество разпоредби, закрепващи свободи или основни права, стоящи в основата на едно демократично и плуралистично общество.
8
Унгария оспорва основателността на искането на Комисията за разглеждане на делото по реда на бързото производство, като по същество излага следните доводи.
9
Най-напред, Комисията само твърдяла общо и абстрактно, че спорният закон може да има значителни и в някои случаи трудно обратими практически и икономически последици за доброто име на физическите или юридическите лица, за които се прилага, но не представяла никакво доказателство, че тези последици са налице или най-малкото е вероятно да настъпят.
10
По-нататък, позоваването на предполагаеми пречки за основните свободи на движение, гарантирани от правото на Съюза, или на последици за икономическата дейност на физическите или юридическите лица, за които се прилага спорният закон, не било от изключителен характер в рамките на иск за установяване на неизпълнение на задължения, с който Комисията цели да се установи нарушение на разпоредбите на правото на Съюза, закрепващи тези основни свободи, и следователно само по себе си не представлявало извънредна неотложност, която да обосновава разглеждането на дадено дело по реда на бързото производство.
11
Освен това в доводите си относно наличието на нарушения на основните права Комисията пренебрегнала гаранциите, закрепени в спорния закон. По-специално, всяко лице, което е обект на разследване от Службата и на публикувания след приключването на разследването доклад, имало възможността да сезира съд, по-специално с цел да се установи наличието на извършено от Службата нарушение, да бъде прекратено това нарушение или да му бъде присъдено обезщетение за вредите, които му е причинило посоченото нарушение. Освен това заключенията, изложени в публикуваните от Службата доклади, сами по себе си не представлявали санкция и нямали пряка обвързваща правна сила, както следвало от решението на Alkotmánybíróság (Конституционен съд, Унгария) от 15 ноември 2024 г. по дело IV/02551/2024.
12
Що се отнася до твърдяното наличие на съвкупност от нарушения на широк набор от разпоредби на първичното и вторичното право на Съюза, то не обосновавало прилагането на бързото производство, а напротив — задълбочено и пълно разглеждане на изтъкнатите от Комисията многобройни твърдения за нарушения, които впрочем имали сложен характер, в съответствие с процедурите, които обикновено се прилагат по силата на Статута на Съда на Европейския съюз и на неговия процедурен правилник.
13
Накрая, Унгария отбелязва, че макар да е отправила до Съда искане настоящото дело да бъде разгледано по реда на бързото производство, Комисията не е приложила в рамките на досъдебната процедура по-кратки от обичайните срокове, което показвало, че настоящото дело не е неотложно. Освен това поведението на тази институция в рамките на досъдебната процедура се различавало от възприетото по други дела, по които тя е прилагала по-кратки срокове от обичайните, без обаче впоследствие да поиска от Съда тези дела да бъдат разгледани по реда на бързото производство.
14
В това отношение следва да се припомни, че съгласно член 133, параграф 1 от Процедурния правилник по искане на ищеца или жалбоподателя или на ответника председателят на Съда може да реши, след изслушване на другата страна, определено дело да бъде разгледано по реда на бързото производство, когато естеството на делото налага то да бъде разгледано в кратки срокове.
15
В случая Унгария оспорва основателността на искането на Комисията настоящото дело да бъде разгледано по реда на бързото производство, като оспорва по-специално направеното от тази институция изложение относно вредоносните последици, произтичащи от спорния закон. Тази държава членка обаче не оспорва факта, че посоченият закон има за цел да защити нейния национален суверенитет, нито факта, че за тази цел с него се създава Службата, която по същество е натоварена да разследва дейностите, които могат да накърнят или да застрашат този суверенитет, както и ползващите чуждестранна подкрепа организации, извършващи или подпомагащи дейности, които могат да повлияят на волята на гласоподавателите или на резултата от изборите. Още повече че тази цел е изрично посочена в преамбюла на същия закон, който се позовава, наред с другото, както става ясно от исковата молба на Комисията, без това да се оспорва от Унгария, на необходимостта „да се гарантират демократичен дебат и прозрачност на обществените и социалните процеси на вземане на решения, [както и] да се оповестяват опитите за чуждестранна намеса и да се предотвратяват подобни опити“. Освен това, отново в исковата молба, Комисията посочва, че съгласно член 11 от оспорвания закон „[в] случай че Службата установи факти или открие обстоятелства, които могат да доведат до образуване или провеждане на производство за нарушение, наказателно производство, административно производство или друго производство, тя съобщава на органа, оправомощен да проведе производството, данните и фактите, които са ѝ станали известни“. Освен това по силата на изменението на унгарския Наказателен кодекс, предвидено в член 32 от посочения закон, на определени лица, свързани с тези организации, могат да бъдат наложени санкции поради използването на забранена чуждестранна подкрепа във връзка с тяхната дейност. Унгария обаче не оспорва това представяне на оспорвания закон.
16
Следователно трябва да се приеме, че тази държава членка оспорва не самото съдържание на посочените в предходната точка разпоредби, а по-скоро по същество доказания и вредоносен характер на произтичащите от тях последици. Такова оспорване обаче не е достатъчно, за да се отхвърлят доводите на Комисията относно необходимостта да се установи в кратки срокове дали тези разпоредби противоречат на правото на Съюза, за да се попречи на евентуалното настъпване на посочените последици.
17
С оглед на изложените по-горе съображения следва да се приеме, че общият интерес изисква въпросът за съвместимостта на спорния закон с правото на Съюза да бъде решен в най-кратки срокове, така че да се премахне всяка несигурност, която може да навреди в това отношение, и следователно да се позволи на Унгария или да приложи изцяло и безпрепятствено посочения закон при упражняването на националната си компетентност и суверенитета си, в случай че се окаже, че този закон спазва посоченото право, или, в обратната хипотеза, да вземе необходимите мерки.
18
Всъщност в друг контекст вече е постановено, че когато дадено дело повдига сериозни съмнения, отнасящи се до основни въпроси на националното конституционно право и правото на Съюза, предвид конкретните обстоятелства по делото може да е необходимо то да бъде разгледано в кратки срокове в съответствие с член 105, параграф 1 от Процедурния правилник (определения на председателя на Съда от 19 октомври 2018 г., Wightman и др., C‑621/18, EU:C:2018:851, т. 10, и от 29 ноември 2024 г., LC и CP, C‑758/24 и C‑759/24, EU:C:2024:1012, т. 8). По същия начин в случая, доколкото става въпрос за пряк иск и след като настоящото дело се отнася до конституционноправни отношения между Съюза и неговите държави членки в съществената и чувствителна област на обществения и демократичен живот, в съответствие с член 133, параграф 1 от Процедурния правилник е необходимо то да бъде разгледано в кратки срокове.
19
Този извод не се поставя под съмнение от довода на Унгария относно сложния характер на изтъкнатите от Комисията твърдения за нарушения. Всъщност, макар да е вярно, както твърди Унгария, че сложният или чувствителен характер на поставените по дадено дело въпроси може да доведе до това да се приеме, предвид правния и фактически контекст, който характеризира това дело, че разглеждането му по реда на бързото производство е трудно изпълнимо (решение от 18 май 2021 г., Asociaţia Forumul Judecătorilor din România и др., C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 и C‑397/19, EU:C:2021:393, т. 105), това обстоятелство само по себе си не изключва прибягването до такова производство, чиито условия за прилагане позволяват да се вземат предвид всички особености на всяко дело (определение на председателя на Съда от 7 април 2016 г., Съвет/Front Polisario, C‑104/16 P, EU:C:2016:232, т. 17), в случаи, когато е необходимо провеждането на посоченото производство, нито изключва извършването на необходимата проверка на сложни твърдения за нарушения.
20
При това положение изглежда, че естеството на настоящото дело изисква то да бъде решено в кратки срокове. Следователно то трябва да бъде разгледано по реда на бързото производство, предвидено в член 133 от Процедурния правилник.
По изложените съображения председателят на Съда определи:
1)
Дело C‑829/24 да се разгледа по реда на бързото производство, предвидено в член 133 от Процедурния правилник на Съда.
2)
Не се произнася по съдебните разноски.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: унгарски.