62022TJ0334_RES
Zadeva T‑334/22
Danske Fragtmænd A/S
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (četrti razširjeni senat) z dne 29. januarja 2025
„Ničnostna tožba – Državne pomoči – Poštni sektor – Kapitalski vložek v družbo Post Danmark – Sklep o ugotovitvi neobstoja državne pomoči – Kapitalski vložki v družbo PostNord – Sklep o razglasitvi pomoči za nezdružljivo z notranjim trgom – Neobstoj posamičnega nanašanja – Neobstoj znatnega vpliva na konkurenčni položaj – Nedopustnost“
Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Pojem predpisa v smislu člena 263, četrti odstavek, PDEU – Vsi splošni akti razen zakonodajnih aktov – Sklep Komisije o posamični pomoči – Izključitev
(člen 263, četrti odstavek, PDEU)
(Glej točko 21.)
Ničnostna tožba – Fizične ali pravne osebe – Akti, ki se nanje neposredno in posamično nanašajo – Posamično nanašanje – Merila – Sklep Komisije na področju državnih pomoči, sprejet po koncu formalnega postopka preiskave – Tožba podjetja, ki je konkurent podjetja upravičenca in ki je aktivno sodelovalo v upravnem postopku – Podjetje, ki ne utemelji znatnega vpliva na svoj položaj na zadevnem trgu – Nedopustnost
(člen 263, četrti odstavek, PDEU)
(Glej točke od 22 do 51.)
Povzetek
Splošno sodišče (razširjeni senat) je kot nedopustno zaradi neobstoja procesnega neupravičenja zavrglo tožbo, ki jo je družba Danske Fragtmænd A/S vložila za razglasitev ničnosti Sklepa Evropske komisije o pomočeh, ki sta jih Danska in Švedska izvedli za družbi PostNord AB in Post Danmark A/S (
1
). Splošno sodišče je ob preučitvi merila posamičnega nanašanja presodilo, da tožeča stranka ni dokazala, da bi lahko zadevni ukrepi pomoči znatno vplivali na njen konkurenčni položaj na zadevnem trgu.
Danske Fragtmænd je družba danskega prava, ki deluje zlasti na danskem trgu storitev cestnega prevoza blaga in dostave paketov.
PostNord AB je podjetje za poštne storitve, katerega kapital je v 40‑odstotni lasti Kraljevine Danske in 60‑odstotni lasti Kraljevine Švedske. Družba PostNord je 100‑odstotna lastnica družbe PostNord Group AB. Družba Post Danmark je hčerinska družba v 100‑odstotni lasti družbe PostNord Group, ki deluje na danskem in tujem trgu poštnih storitev.
Prihodki družbe Post Danmark so se v obdobju 2009–2019 zmanjšali za 55 %.
V tem okviru sta Kraljevina Danska in Kraljevina Švedska ločeno zagotovili kapitalsko injekcijo v korist družbe PostNord v višini 267 milijonov švedskih kron (SEK) (približno 23,1 milijona EUR) oziroma 400 milijonov SEK (približno 34,6 milijona EUR). Družba PostNord Group je družbi Post Danmark zagotovila kapitalsko injekcijo v višini 2,339 milijarde danskih kron (približno 313,6 milijona EUR).
Komisija je v izpodbijanem sklepu ugotovila, da kapitalski injekciji Kraljevine Danske in Kraljevine Švedske v korist družbe PostNord pomenita nezakonito državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom. Presodila pa je, nasprotno, da kapitalska injekcija, ki jo je družba PostNord Group zagotovila družbi Post Danmark, ne pomeni državne pomoči.
Družba Danske Fragtmænd je zoper ta sklep vložila ničnostno tožbo.
Presoja Splošnega sodišča
Komisija je trdila, da tožba ni dopustna zaradi neobstoja procesnega upravičenja tožeče stranke, ki naj ne bi dokazala, da so zadevne kapitalske injekcije znatno vplivale na njen položaj na trgu.
Splošno sodišče je najprej navedlo, da družba Danske Fragtmænd ni naslovnica izpodbijanega sklepa in da tega sklepa ni mogoče opredeliti kot predpis, saj so kapitalske injekcije v korist družb PostNord in Post Danmark individualne narave. Zato je ničnostna tožba dopustna le, če se izpodbijani sklep v skladu s členom 263, četrti odstavek, drugi del povedi, PDEU neposredno in posamično nanaša na tožečo stranko, pri čemer sta ta pogoja kumulativna.
Splošno sodišče je ob preučitvi pogoja posamičnega nanašanja opozorilo, da je ta pogoj na področju državnih pomoči lahko izpolnjen, če tožeča stranka predloži dokaze, s katerimi je mogoče dokazati, da lahko zadevni ukrep znatno vpliva na njen položaj na zadevnem trgu. V zvezi s tem se podjetje ne more sklicevati le na svoj status konkurenta v razmerju do podjetja upravičenca, da bi se zanj lahko štelo, da se sklep nanj posamično nanaša. Prav tako se ne more le sklicevati na obstoj nekaterih elementov, ki kažejo na poslabšanje poslovnega ali finančnega uspeha, da bi dokazalo znaten vpliv na svoj položaj na trgu.
Najprej, kar zadeva vlogo, ki jo je imela tožeča stranka v upravnem postopku pred Komisijo, zgolj dejstvo, da je imela družba Danske Fragtmænd v obravnavanem primeru aktivno vlogo v tem postopku, ne zadostuje za sklepanje, da se izpodbijani sklep posamično nanaša nanjo.
Dalje, Splošno sodišče je v zvezi z znatnim vplivom na položaj tožeče stranke na trgu ugotovilo, prvič, da je treba trditev, da je družba Danske Fragtmænd izgubila približno 30‑odstotni tržni delež zaradi dampinških cen, ki jih je zaračunavala družba Post Danmark zaradi zadevnih kapitalskih injekcij, zavrniti, ker ni podprta z dokazom prima facie.
Drugič, Splošno sodišče je zavrnilo trditev tožeče stranke, da je pred dodelitvijo zadevnih kapitalskih injekcij izgubila stranke v korist več konkurentov, medtem ko je po dodelitvi teh kapitalskih injekcij stranke izgubila izključno v korist družbe PostNord in, natančneje, družbe Post Danmark. V zvezi s tem je ugotovilo, da je treba vse sezname strank, domnevno izgubljenih v korist družbe PostNord, ki jih je družba Danske Fragtmænd predložila v podporo svojim trditvam, razumeti tako, da opredeljujejo stranke, ki so zapustile tožečo stranko, da bi prešle izključno k družbi PostNord ali njenim podizvajalcem, tudi pred dodelitvijo kapitalskih injekcij. Zato predloženi seznami ne dokazujejo spremembe vedenja teh strank po dodelitvi zadevnih kapitalskih injekcij.
Tretjič, Splošno sodišče je zavrnilo tezo družbe Danske Fragtmænd, da je zaradi dodelitve zadevnih kapitalskih injekcij izgubila zelo veliko strank v korist družbe PostNord. V zvezi s tem je navedlo, da tudi če bi seznami strank, ki naj bi bile izgubljene v korist družbe PostNord, zadostovali za dokaz prima facie verjetnosti znatnega vpliva na konkurenčni položaj tožeče stranke, ta ni pravno zadostno dokazala, da bi lahko obstajala povezava med zatrjevano izgubo strank v korist družbe PostNord in navedenimi kapitalskimi injekcijami.
Najprej, izguba strank, ki naj bi jo utrpela družba Danske Fragtmænd, je bila namreč med letoma 2016 in 2019 razmeroma stabilna kljub dodelitvi zadevnih kapitalskih injekcij.
Dalje, tožeča stranka ni predložila dokaza prima facie v podporo svoji trditvi, da je zatrjevana izguba strank pravzaprav posledica dampinških cen ali cen, nižjih od cen konkurentov, ki naj bi jih zaračunavala družba Post Danmark zaradi kapitalskih injekcij.
Poleg tega, ker je z elementi, ki niso zadevne kapitalske injekcije, mogoče pojasniti zatrjevano izgubo strank, bi morala tožeča stranka predložiti dokaze, na podlagi katerih bi bilo mogoče zlasti dokazati, da so kljub tem drugim elementom na njen konkurenčni položaj lahko znatno vplivale navedene kapitalske injekcije. Tožeča stranka pa takih dokazov ni predložila.
Nazadnje, dejstvo, da je družba Danske Fragtmænd v zadevnem obdobju kljub odobritvi zadevnih ukrepov ustvarila razmeroma stalen promet, dokazuje, da ti ukrepi niso mogli bistveno vplivati na njen položaj na zadevnem trgu.
V teh okoliščinah tožeča stranka ni dokazala, da bi lahko zadevne kapitalske injekcije znatno vplivale na njen konkurenčni položaj. Zato ni dokazala, da se izpodbijani sklep nanjo posamično nanaša, Splošno sodišče pa je tožbo zaradi neobstoja procesnega upravičenja zavrglo kot nedopustno, ne da bi se izreklo o morebitnem neposrednem nanašanju na tožečo stranko.
(
1
)	Sklep Komisije (EU) 2022/459 z dne 10. septembra 2021 o državni pomoči SA.49668 (2019/C) (ex 2017/FC) in SA.53403 (2019/C) (ex 2017/FC), ki sta jo Danska in Švedska izvedli za podjetji PostNord AB in Post Danmark A/S (UL 2022, L 93, str. 146, v nadaljevanju: izpodbijani sklep).