SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA
(pritožbeni senat)
z dne 19. junija 2015
Zadeva T‑88/13 P
Z
proti
Sodišču Evropske unije
„Pritožba – Javni uslužbenci – Uradniki – Nepristranskost Sodišča za uslužbence – Predlog za izločitev sodnika – Prerazporeditev – Interes službe – Pravilo ujemanja med nazivom in delovnim mestom – Člen 7(1) Kadrovskih predpisov – Disciplinski postopek – Pravica do obrambe“
Predmet:      Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) z dne 5. decembra 2012, Z/Sodišče (F‑88/09 in F‑48/10, ZOdl. JU, EU:F:2012:171), s katero se predlaga razveljavitev te sodbe.
Odločitev:      Sodba Sodišča za uslužbence Evropske unije (tretji senat) v zadevi Z/Sodišče (F‑88/09 in F‑48/10, ZOdl. JU, EU:F:2012:171) se razveljavi v delu, v katerem je bil z njo kot brezpredmeten zavrnjen tožbeni razlog, podan v zadevi F‑48/10, ki se nanaša na nepristojnost odbora, zadolženega za pritožbe, in nezakonitost člena 4 Sklepa Sodišča Evropske unije z dne 4. maja 2004 o izvajanju pooblastil, ki so s Kadrovskimi predpisi za uradnike Evropske unije podeljena organu za imenovanja, s pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije pa organu za sklepanje pogodb o zaposlitvi. Pritožba se v preostalem zavrne. Tožba v zadevi F‑48/10 se zavrne v delu, v katerem temelji na tožbenem razlogu, ki se nanaša na nepristojnost odbora, zadolženega za pritožbe, in nezakonitost člena 4 Sklepa Sodišča Evropske unije z dne 4. maja 2004 o izvajanju pooblastil, ki so s Kadrovskimi predpisi za uradnike Evropske unije podeljena organu za imenovanja, s pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije pa organu za sklepanje pogodb o zaposlitvi. V zvezi s stroški, ki so nastali na tej stopnji, se odloči, da Z nosi tri četrtine stroškov, ki jih je priglasilo Sodišče, in tri četrtine svojih stroškov, Sodišče pa nosi četrtino svojih stroškov in četrtino stroškov, ki jih je priglasila Z.
Povzetek
1.      Tožbe uradnikov – Akt ki posega v položaj – Zavrnitev pritožbe – Preprosta zavrnitev – Potrditveni akt – Nedopustnost
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91(1))
2.      Tožbe uradnikov – Predhodna upravna pritožba – Pritožba zoper akt, ki je predmet tožbe – Nevplivanje na obveznost preučitve s strani uprave
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 90 in 91)
3.      Sodišče Evropske unije – Obveznost neodvisnosti sodnikov Unije – Obseg – Opravljanje funkcij v zvezi z notranjim upravljanjem institucije – Dopustnost
(Statut Sodišča, člen 4)
1.      Glej besedilo odločbe.
(Glej točko 141.)
Napotitev na:
Sodišče: sklep z dne 16. junija 1988, Progoulis/Komisija, 371/87, Recueil, EU:C:1988:317, točka 17;
Splošno sodišče: sodbe z dne 2. marca 2004, Di Marzio/Komisija, T‑14/03, RecFP, EU:T:2004:59, točka 54; z dne 21. septembra 2011, Adjemian in drugi./Komisija, T‑325/09 P, ZOdl., EU:T:2011:506, točka 32, in z dne 21. maja 2014, Mocová/Komisija, T‑347/12 P, ZOdl. (Odlomki), EU:T:2014:268, točka 34.
2.      Kar zadeva pritožbeni postopek, uveden s členom 90 Kadrovskih predpisov, je treba ugotoviti, da mora biti pritožniku omogočeno predlagati nadzor sodišča Unije nad zakonitostjo odločbe o zavrnitvi pritožbe, in ne samo prvotnega akta, ki je predmet pritožbe.
Interes pritožnika, da se pritožbeni postopek vodi pravilno in da se torej ob nepravilnosti odločba o zavrnitvi pritožbe razglasi za nično, je treba namreč presojati samostojno, in ne v povezavi z morebitno tožbo zoper prvotni akt, ki je predmet pritožbe. Drugače zadevna oseba nikoli ne bi mogla uveljavljati nepravilnosti v pritožbenem postopku – v katerem pa ji je bila odvzeta možnost ponovne redne predhodne preučitve odločbe uprave – kadar koli bi bila vložena tožba zoper prvotni akt, ki se izpodbija s pritožbo. Tako bi izgubila možnost izkoristiti postopek, katerega namen je omogočiti in spodbuditi sporazumno rešitev spora med uslužbencem in upravo ter organu za odločanje o zadevi uradnika, naložiti, da svojo odločbo ponovno preuči z vidika morebitnih ugovorov uradnika.
(Glej točke od 144 do 146.)
Napotitev na:
Splošno sodišče: sodba Mocová/Komisija, EU:T:2014:268, točka 38.
3.      Namen člena 4, prvi odstavek, Statuta Sodišča, v skladu s katerim sodniki ne smejo opravljati političnih ali upravnih funkcij, je zagotavljati neodvisnost sodnikov tako med opravljanjem njihovih funkcij kot po tem, zlasti v razmerju do držav članic in drugih institucij Unije. Tudi drugi odstavki člena 4 Statuta Sodišča odražajo to skrb za ohranitev neodvisnosti sodnikov.
Vendar iz člena 4, prvi odstavek, Statuta Sodišča ni mogoče sklepati o nezmožnosti opravljanja funkcij v zvezi z notranjim upravljanjem institucije. To, da sodniki opravljajo upravne funkcije znotraj institucije, pa ne posega v njihovo neodvisnost in omogoča zagotavljanje upravne samostojnosti institucije.
(Glej točko 167.)