62018TJ0598_RES
Věc T‑598/18
Grupo Textil Brownie, SL
v.
Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví
Rozsudek Tribunálu (třetího senátu) ze dne 30. ledna 2020
„Ochranná známka Evropské unie – Námitkové řízení – Přihláška slovní ochranné známky Evropské unie BROWNIE – Starší národní slovní ochranné známky BROWNIES, BROWNIE, Brownies a Brownie – Relativní důvod pro zamítnutí zápisu – Nebezpečí záměny – Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001] – Řádné užívání starší ochranné známky – Článek 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 47 odst. 2 a 3 nařízení 2017/1001]“
Ochranná známka Evropské unie – Definice a nabytí ochranné známky Evropské unie – Relativní důvody pro zamítnutí zápisu – Datum relevantní pro přezkum relativního důvodu pro zamítnutí zápisu – Datum podání přihlášky – Vystoupení dotyčného členského státu z Unie – Neexistence vlivu
[Článek 50 SEU; nařízení Rady č. 207/2009, čl. 8 odst. 1 a odst. 2 písm. a) bod ii) a čl. 42 odst. 3]
(viz bod 19)
Ochranná známka Evropské unie – Vyjádření třetích stran a námitky – Přezkum námitek – Důkaz o užívání starší ochranné známky – Řádné užívání – Pojem – Výklad zohledňující ratio legis čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009
(Nařízení Rady č. 207/2009, bod 10 odůvodnění a čl. 42 odst. 2 a 3; nařízení Komise č. 2868/95, článek 1, pravidlo 22 odst. 3)
(viz bod 30)
Ochranná známka Evropské unie – Vyjádření třetích stran a námitky – Přezkum námitek – Důkaz o užívání starší ochranné známky – Řádné užívání – Pojem – Kritéria pro posouzení
(Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 42 odst. 2 a 3; nařízení Komise č. 2868/95, článek 1, pravidlo 22 odst. 3)
(viz body 31–34, 51)
Ochranná známka Evropské unie – Vyjádření třetích stran a námitky – Přezkum námitek – Důkaz o užívání starší ochranné známky – Užívání během pětiletého období
(Nařízení Rady č 207/2009, čl. 42 odst. 2 a 3)
(viz body 37, 38)
Ochranná známka Evropské unie – Vyjádření třetích stran a námitky – Přezkum námitek – Důkaz o užívání starší ochranné známky – Řádné užívání – Užívání během pětiletého období – Zohlednění důkazů týkajících se užívání mimo toto období – Podmínky
(Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 42 odst. 2 a 3; nařízení Komise č. 2868/95, článek 1, pravidlo 22 odst. 3)
(viz bod 41)
Ochranná známka Evropské unie – Vyjádření třetích stran a námitky – Přezkum námitek – Důkaz o užívání starší ochranné známky – Důkazní síla důkazů – Kritéria pro posouzení
[Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 42 odst. 2 a 3 a čl. 78 odst. 1 písm. f)]
(viz body 53, 74, 76)
Ochranná známka Evropské unie – Vyjádření třetích stran a námitky – Přezkum námitek – Důkaz o užívání starší ochranné známky – Řádné užívání – Užívání ochranné známky v podobě, která se liší v prvcích neměnících rozlišovací způsobilost ochranné známky – Předmět a věcná působnost čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009
[Nařízení Rady č. 207/2009, čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) a čl. 42 odst. 2 a 3]
(viz body 61–63)
Ochranná známka Evropské unie – Rozhodnutí Úřadu – Zásada rovného zacházení – Zásada řádné správy – Předchozí rozhodovací praxe Úřadu – Zásada legality – Nezbytnost striktního a úplného přezkumu v každém konkrétním případě
(viz bod 93)
Shrnutí
Tribunál v rozsudku ze dne 30. ledna 2020, Grupo Textil Brownie v. EUIPO – The Guide Association (BROWNIE) (T‑598/18), upřesnil některé aspekty týkající se důkazu o řádném užívání starší ochranné známky a zamítl žalobu podanou proti rozhodnutí odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), týkajícímu se námitkového řízení mezi společnostmi The Guide Association (dále jen „vedlejší účastnice“) a Grupo Textil Brownie (dále jen „žalobkyně“).
V projednávané věci podala vedlejší účastnice proti zápisu slovní ochranné známky BROWNIE námitky, které byly založeny na řadě starších slovních ochranných známek Spojeného království BROWNIES, BROWNIE, Brownies et Brownie (dále jen společně „starší ochranná známka“). Žalobkyně požádala, aby vedlejší účastnice předložila důkaz o řádném užívání starší ochranné známky. Vzhledem k tomu, že námitkové oddělení EUIPO mělo za to, že vedlejší účastnice takový důkaz předložila, dospělo k závěru, že existuje nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami, pokud jde o některé výrobky a služby, a částečně tak námitkám vyhovělo. Odvolací senát EUIPO zamítl odvolání proti tomuto rozhodnutí.
Na prvním místě, pokud jde o důsledek vystoupení Spojeného království z Evropské unie (
1
), Tribunál připomněl, že za účelem posouzení existence relativního důvodu k podání námitek je třeba vycházet z okamžiku podání přihlášky ochranné známky Evropské unie, proti níž byly podány námitky na základě starší ochranné známky. Různé aspekty starší ochranné známky je tedy třeba zkoumat k okamžiku podání přihlášky k takovému zápisu. Okolnost, že by starší ochranná známka mohla ztratit status ochranné známky zapsané v členském státě (
2
) po podání přihlášky ochranné známky Evropské unie, proti které byly podány námitky na základě této starší ochranné známky – zejména po případném vystoupení dotyčného členského státu z Evropské unie v souladu s článkem 50 SEU, aniž případná dohoda uzavřená na základě čl. 50 odst. 2 SEU obsahuje v tomto ohledu konkrétní ustanovení – je tedy v zásadě irelevantní pro rozhodnutí o námitkách. Existence právního zájmu na podání žaloby k Tribunálu proti rozhodnutí odvolacích senátů EUIPO, kterými bylo vyhověno takovým námitkám založeným na takové starší národní ochranné známce – nebo potvrzeno rozhodnutí námitkového oddělení v tomto smyslu – tím v zásadě také není dotčena.
Na druhém místě Tribunál uvedl, že v rozsahu, v němž žalobkyně tvrdí, že některé důkazy nespadají do relevantního období, z čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009 jednoznačně vyplývá, že během relevantního období musí dojít pouze k řádnému užívání. Pokud se důkazy, které mají prokázat řádné užívání, týkají užívání během relevantního období, nelze vyžadovat, aby samy tyto důkazy byly vypracovány během tohoto relevantního období. V důsledku toho argument žalobkyně, že některé důkazy nespadají do relevantního období pouze z důvodu, že byly vypracovány mimo uvedené období, nemůže jako takový popřít jejich průkazný charakter ve světle čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009.
Na třetím místě, pokud jde o důkazy týkající se užívání před relevantním obdobím nebo po něm, Tribunál připomněl, že z judikatury vyplývá, že zohlednění takových důkazů je možné, jelikož umožňuje potvrdit nebo lépe posoudit dosah užívání starší ochranné známky během tohoto období i skutečné úmysly majitele během téhož období. Nicméně takové důkazy mohou být zohledněny pouze tehdy, pokud byly předloženy další důkazy týkající se relevantního období.
Na čtvrtém místě, pokud jde o reklamní materiál uplatněný jako důkaz o řádném užívání, Tribunál připustil, že již bylo rozhodnuto, že k tomu, aby byla prokázána řádná povaha užívání dotčené ochranné známky, je v zásadě nezbytné prokázat, že reklamní materiál zmiňující starší ochrannou známku, jejíž řádné užívání musí být prokázáno, byl u relevantní veřejnosti dostatečně rozšířen. Tribunál nicméně uvedl, že z judikatury rovněž vyplývá, že při posuzování důkazů o řádném užívání ochranné známky se neposuzuje každý z důkazů samostatně, ale důkazy se posuzují společně s cílem zjistit co nejpravděpodobnější a nejkoherentnější smysl. Ačkoli je tak důkazní hodnota důkazu omezena v rozsahu, v němž sám o sobě s jistotou neprokazuje, zda a jak byly dotyčné výrobky uvedeny na trh, a přestože tento důkaz není tedy sám o sobě rozhodující, může být nicméně zohledněn při celkovém posouzení řádné povahy užívání dotčené ochranné známky. Tak je tomu například tehdy, když tento důkaz doplňuje další důkazy. Tribunál měl v projednávané věci za to, že reklamní materiál je jedním z důkazů, takže jej mohl odvolací senát zohlednit.
Na pátém a posledním místě, pokud jde o důkazní hodnotu čestného prohlášení, které musí prokázat řádné užívání starší ochranné známky, Tribunál připomněl, že z čl. 78 odst. 1 písm. f) nařízení č. 207/2009 (
3
) vyplývá, že písemná prohlášení učiněná místopřísežně nebo mající podle právních předpisů státu, ve kterém jsou učiněna, rovnocenný účinek patří mezi důkazní prostředky, které může EUIPO zejména zohlednit. V projednávané věci bylo čestné prohlášení učiněno ve formě svědecké výpovědi, což je forma popsaná občanskoprávními procesními pravidly použitelnými v Anglii a ve Walesu. Tribunál ostatně uvedl, že z judikatury vyplývá, že je-li, stejně jako v projednávané věci, prohlášení učiněno ve smyslu čl. 78 odst. 1 písm. f) nařízení č. 207/2009 některým z vedoucích pracovníků účastníka řízení, který musí prokázat řádné užívání starší ochranné známky, lze uvedenému prohlášení přiznat důkazní hodnotu pouze tehdy, je-li podepřeno jinými důkazy, což byl případ projednávané věci.
(
1
) – Dohoda o vystoupení nebyla ještě při ukončení porady s konečnou platností přijata.
(
2
) – Ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. a) bodu ii) a čl. 42 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 2009, L 78, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů [nahrazeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (Úř. věst. 2017, L 154, s. 1].
(
3
) – Nyní čl. 97 odst. 1 písm. f) nařízení 2017/1001.