62018TO0481
A TÖRVÉNYSZÉK VÉGZÉSE (első tanács)
2019. április 8. (
*1
)
„REACH – A harmadik személy minőséggel nem rendelkező ügyvéd általi képviselet – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”
A T‑481/18. sz. ügyben,
az Electroquimica Onubense, SL (székhelye: Palos de la frontera [Spanyolország], képviseli: D. González Blanco ügyvéd)
felperesnek
az Európai Vegyianyag‑ügynökség (ECHA) (képviselik: J.‑P. Trnka, C.‑M. Bergerat és M. Heikkilä, meghatalmazotti minőségben, segítőjük: C. Garcia Molyneux ügyvéd)
alperes ellen
az ECHA 2018. május 31‑i SME D(2018)2931‑DC határozata ellen benyújtott keresete tárgyában, amely határozat megállapította, hogy a felperes nem felel meg a kisvállalkozások számára előírt díjkedvezményre vonatkozó feltételeknek, és igazgatási díjat szabott ki vele szemben,
A TÖRVÉNYSZÉK (első tanács),
tagjai: I. Pelikánová elnök, P. Nihoul (előadó) és J. Svenningsen bírák,
hivatalvezető: E. Coulon,
meghozta a következő
Végzést
A tényállás és az eljárás
1
A jelen keresetet 2018. augusztus 1‑jén terjesztette elő a felperes Electroquimica Onubense, SL nevében Daniel González Blanco.
2
2018. november 29‑i ellenkérelmében az Európai Vegyianyag‑ügynökség (ECHA) elfogadhatatlansági kifogást emelt arra hivatkozva, hogy úgy tűnik, a felperest képviselő ügyvéd nem felel meg az Európai Unió Bíróságának alapokmánya és a Törvényszék eljárási szabályzata által megkövetelt függetlenségi feltételnek. Az ECHA azon körülményre támaszkodott, hogy a felperes ügyvédje a keresetlevélben a vele való kapcsolattartás érdekében a felperes doménnevét tartalmazó e‑mail‑címet adott meg.
3
A Törvényszék az eljárási szabályzat 89. cikkének (3) bekezdése alapján pervezető intézkedéssel felhívta a felperest arra, hogy az ECHA által felhozott elfogadhatatlansági kifogásra tekintettel nyilatkozzon a kereset elfogadhatóságáról, megjelölve azt, hogy képviselője a kereset benyújtásának időpontjában érdekeltséggel bírt‑e a felperes társaságban, vagy bármely más, azzal kapcsolatban álló társaságban, és amennyiben igen, fejtse ki, hogy képviselője milyen szerepet játszik e társaság igazgatásában és pénzügyi irányításában. A felperes e felhívásnak a megadott határidőn belül eleget tett.
A felek kérelmei
4
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
állapítsa meg, hogy az ECHA 2018. május 31‑i SME D(2018)2931‑DC határozatának felülvizsgálata iránt benyújtott keresetet, amely határozat megállapította, hogy a felperes nem felel meg a kisvállalkozások számára előírt díjkedvezményre vonatkozó feltételeknek, és igazgatási díjat szabott ki vele szemben, a megfelelő időben és a megfelelő formában nyújtották be;
–
a hivatkozott jogalapokra tekintettel hozzon új határozatot, amely megállapítja, hogy a felperes a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet alapján az ECHA részére fizetendő díjakról szóló, 2008. április 16‑i 340/2008/EK bizottsági rendelet (HL 2008. L 107., 6. o.) alkalmazásában középvállalkozásnak minősül.
5
Az ECHA azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
rendeljen el bizonyításfelvételt annak érdekében, hogy a felperes mutassa be a szakmai tevékenységről szóló kimutatást, vagy a spanyol kormány által nyújtott szociális védelemre vonatkozó, bármely más hasonló hivatalos iratot, amely bizonyítja az ügyvédjének szakmai jogviszonyát;
–
nyilvánítsa a keresetet elfogadhatatlannak;
–
másodlagosan a keresetet mint megalapozatlant utasítsa el;
–
kötelezze a felperest a költségek viselésére;
6
A Törvényszék által feltett írásbeli kérdésekre tett észrevételeiben a felperes azt kéri, hogy a Törvényszék a keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak.
A jogkérdésről
7
Az eljárási szabályzat 126. cikke értelmében, ha a kereset nyilvánvalóan elfogadhatatlan, a Törvényszék az előadó bíró javaslatára – az eljárás folytatása nélkül – az eljárás során bármikor indokolt végzéssel határozhat az ügyben.
8
A jelen ügyben a Törvényszék – mivel úgy ítéli meg, hogy az ügy körülményei kellően fel vannak tárva – úgy határoz, hogy az eljárás folytatása nélkül hoz határozatot.
9
Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikke harmadik és negyedik bekezdésének, valamint 21. cikke első bekezdésének megfelelően – amely rendelkezések az említett alapokmány 53. cikkének első bekezdése értelmében a Törvényszékre is irányadók – a tagállamokon, az Európai Unió intézményein, az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás részes államain, valamint az említett megállapodás szerinti Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) Felügyeleti Hatóságán kívüli feleket olyan ügyvédnek kell képviselnie, aki valamely tagállam bírósága előtt vagy az EGT‑Megállapodás más részes államának bírósága előtt eljárni jogosult.
10
Az ítélkezési gyakorlat szerint a fent említett rendelkezésekből, és különösen a „képviselnie” kifejezésnek az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikkének harmadik bekezdésében való használatából kitűnik, hogy az e cikk értelmében vett félnek, amennyiben keresetet kíván a Törvényszékhez benyújtani, olyan „harmadik személy” közreműködését kell igénybe vennie, aki valamely tagállam bírósága előtt vagy az EGT‑Megállapodás részes államának bírósága előtt eljárni jogosult (lásd: 2014. november 18‑iJustice & Environment kontra Bizottság végzés, T‑221/14, nem tették közzé, EU:T:2014:1002, 8. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
11
Ez a harmadik személy közreműködésére vonatkozó követelmény az ügyvéd szerepéről alkotott azon elképzelésen alapul, amely szerint az ügyvéd közreműködik az igazságszolgáltatásban, és köteles teljesen függetlenül és az igazságszolgáltatás érdekeit mindenekfelett szem előtt tartva azt a jogi segítséget megadni, amelyre az ügyfélnek szüksége van (lásd: 2014. november 18‑iJustice & Environment kontra Bizottság végzés, T‑221/14, nem tették közzé, EU:T:2014:1002, 9. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
12
Az ügyvéd uniós bíróságok előtti függetlenségének fogalmát nemcsak pozitív módon, azaz a szakmai etikai szabályokra való hivatkozással határozták meg, hanem negatív módon is, azaz az ügyvéd és ügyfele között nem állhat fenn munkaviszony (lásd: 2012. szeptember 6‑iPrezes Urzędu Komunikacji Elektronicznej kontra Bizottság ítélet, C‑422/11 P és C‑423/11 P, EU:C:2012:553, 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
13
A jelen ügyben a felperes a Törvényszék kérdéseire válaszolva benyújtott észrevételeiben kifejti, hogy D. González Blancót 2017. február 15. óta a humánerőforrásokért felelős munkavállalóként foglalkoztatja.
14
Márpedig a fenti 12. pontban hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében az ilyen munkaviszony, amely azzal jár, hogy a felperes dönt képviselőjének a vállalkozáson belüli foglalkoztatásáról, munkafeltételeiről, valamint a képviselőt a felpereshez fűző munkaviszony megszüntetéséről, kizárja azt, hogy a képviselő a megkövetelt függetlenséggel rendelkezzen.
15
E körülmények között D. González Blanco, tekintettel arra, hogy a felperes társaságban a felperes munkavállalójaként a humánerőforrásokkal kapcsolatos feladatokat lát el, nem tekinthető a felperestől független harmadik személynek. Fennáll ugyanis annak a veszélye, hogy e feladatok miatt D. González Blanco szakmai véleményét legalábbis részben befolyásolja a foglalkoztatási viszonya, így e személy a felperes tekintetében szükségképpen alacsonyabb szintű függetlenséggel rendelkezik, mint valamely, az ügyfele tekintetében kívülálló ügyvéd (lásd ebben az értelemben: 2016. november 14‑iDimos Athinaion kontra Bizottság végzés, T‑360/16, nem tették közzé, EU:T:2016:694, 10. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
16
E megfontolásokat nem kérdőjelezik meg a felperes érvei.
17
Először is a felperes azzal érvel, hogy képviselője az egyik tagállam bíróságai előtt eljárhat, és hogy e képviselő benyújtotta a felperestől arra vonatkozóan kapott meghatalmazást, hogy a jelen ügyben a nevében eljárjon.
18
E tekintetben rá kell mutatni arra, hogy azon tény, hogy D. González Blanco jogosult valamely tagállam vagy az EGT‑Megállapodásban részes valamely állam bírósága előtt eljárni, az uniós bíróságok előtti eljárásra való jogosultság egyik szükséges feltétele. Az ítélkezési gyakorlat szerint azonban e jogosultság nem elegendő (2014. november 18‑iJustice & Environment kontra Bizottság végzés, T‑221/14, nem tették közzé, EU:T:2014:1002, 8. pont). Így a nemzeti bíróságok előtti eljárásra való jogosultságából nem lehet arra következtetni, hogy D. González Blanco automatikusan képviselheti a felperest a Törvényszék előtt. Az a tény, hogy a felperes az eljárási szabályzat 51. cikke (3) bekezdésének megfelelően benyújtott egy meghatalmazást, amely feljogosítja a képviselőjét arra, hogy a jelen eljárásban a nevében eljárjon, nem releváns azon külön követelmény értékelésekor, miszerint a képviselőnek a felperessel szemben harmadik személy minőséggel kell rendelkeznie.
19
Másodszor a felperes azzal érvel, hogy Spanyolországban a humánerőforrásokért felelős munkavállaló tevékenysége összeegyeztethető az ügyvédi hivatás szabad gyakorlásával, amely hivatást D. González Blanco a saját javára, ennélfogva függetlenül és önállóan gyakorolja.
20
E tekintetben rá kell mutatni arra, hogy az ügyvéd szerepéről alkotott, a fenti 11. pontban bemutatott elképzelés a tagállamok közös jogi hagyományait tükrözi. Ezen elképzelés ugyanakkor az uniós bíróságok előtti jogviták keretében objektív módon valósul meg, mivel e megvalósulás a nemzeti jogrendektől szükségszerűen független (lásd: 2017. november 20‑iBikeWorld kontra Bizottság végzés, T‑702/15, EU:T:2017:834, 32. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
21
Ezen ítélkezési gyakorlat alkalmazásában a tagállamokon és az intézményeken kívüli felek uniós bíróságok előtti képviseletére vonatkozó rendelkezéseket lehetőség szerint önálló módon, a nemzeti jogra való hivatkozás nélkül kell értelmezni.
22
Az, hogy Spanyolországban az ügyvédi hivatás szabad gyakorlása összeegyeztethető a felperes képviselője által a felperes munkavállalójaként a jelen ügyben ellátott feladatokkal, így önmagában nem alkalmas annak bizonyítására, hogy a függetlenség követelménye teljesül, mivel e követelményt a fenti 10–12. pontban felidézett kritériumokra tekintettel kell értékelni.
23
Harmadsorban a felperes azt állítja, hogy D. González Blanco a jelen eljárásban őt függetlenül képviselve nem munkavállalóként, hanem önálló szakemberként vesz részt.
24
A jelen ügyben ezt az érvet el kell utasítani. Mivel ugyanis D. González Blanco a felperes munkavállalója, e munkaviszony a fenti 12. pontban hivatkozott okokból nem teszi lehetővé a számára azt, hogy az uniós bíróságok előtti jogviták keretében arra hivatkozzon, hogy kizárólag ügyvéd minőségében jár el, amely tevékenységet nem a felperes munkavállalójaként, hanem esetleg független jogállásúként gyakorolja.
25
A fenti okokból meg kell állapítani, hogy mivel a keresetlevelet D. González Blanco írta alá, a jelen keresetet nem az Európai Unió Bírósága alapokmánya 19. cikke harmadik és negyedik bekezdésének, valamint 21. cikke első bekezdésének megfelelően – amely rendelkezések az említett alapokmány 53. cikkének első bekezdése értelmében a Törvényszékre is irányadók – nyújtották be.
26
A fentiekből következik, hogy a jelen ügyben a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant el kell utasítani, anélkül hogy az ECHA által indítványozott bizonyításfelvételt el kellene rendelni.
A költségekről
27
Az eljárási szabályzat 134. cikkének (1) bekezdése alapján a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
28
A felperest, mivel pervesztes lett, az ECHA kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (első tanács)
a következőképpen határoz:
1)
A Törvényszék a keresetet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant elutasítja.
2)
A Törvényszék az Electroquimica Onubense, SL‑t kötelezi a költségek viselésére.
Luxembourg, 2019. április 8.
E. Coulon
hivatalvezető
I. Pelikánová
elnök
(
*1
)	Az eljárás nyelve: spanyol.