62019TJ0688_RES
Zadeva T‑688/19
VeriGraft AB
proti
Izvajalski agenciji Evropskega sveta za inovacije ter za mala in srednja podjetja
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 2. marca 2022
„Arbitražna klavzula – Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjen v okviru okvirnega programa za raziskave in inovacije ‚Obzorje 2020‘ – Odstop od sporazuma – Kršitev poklicnih pravil – Status upravičenca do nepovratnih sredstev ali osebe, ki deluje v imenu upravičenca ali za njegov račun“
Sodni postopek – Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule – Pristojnost Splošnega sodišča, ki jo določajo izključno člena 256 in 272 PDEU ter arbitražna klavzula – Pristojnost za odločanje o tožbi za razglasitev ničnosti odločitve o odstopu od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev – Presoja
(člena 256 in 272 PDEU)
(Glej točki 52 in 53.)
Sodni postopek – Vložitev tožbe pri Splošnem sodišču na podlagi arbitražne klavzule – Določitev prava, ki se uporablja za pogodbo – Primarna uporaba prava Evropske unije – Subsidiarna uporaba nacionalnega prava – Uporaba Listine o temeljnih pravicah ne glede na pravo, ki se uporablja in ki je dogovorjeno v pogodbi – Pristojnost Splošnega sodišča za preizkus domnevne kršitve pravice tožeče stranke do obrambe
(člen 272 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41; uredbi Evropskega parlamenta in Sveta št. 966/2012 in št. 1291/2013)
(Glej točke 55 in od 61 do 63.)
Sodni postopek – Navajanje novih razlogov med postopkom – Tožbeni razlog, ki je bil prvič naveden v repliki – Razlog, ki temelji na elementih, odkritih med postopkom – Dopustnost
(Poslovnik Splošnega sodišča, člen 84(1))
(Glej točki 59 in 60.)
Industrija – Ukrepi, ki so potrebni za zagotovitev konkurenčnosti industrije – Raziskave in tehnološki razvoj – Okvirni program za raziskave in inovacije ‚Obzorje 2020‘ – Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev – Odločitev Izvajalske agencije za mala in srednja podjetja (EASME) o odstopu – Upravni postopek, ki vodi do sprejetja posamičnega ukrepa – Pravica do obrambe – Obveznost zaslišanja zadevne osebe pred sprejetjem odločbe, ki posega v njen položaj – Obseg
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2)(a))
(Glej točke 65, 66, 72 in 73.)
Industrija – Ukrepi, ki so potrebni za zagotovitev konkurenčnosti industrije – Raziskave in tehnološki razvoj – Okvirni program za raziskave in inovacije ‚Obzorje 2020‘ – Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev – Odločitev Izvajalske agencije za mala in srednja podjetja (EASME) o odstopu – Odstop na podlagi člena 50.3.1 sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev – Pogoji – Obseg
(Glej točke od 99 do 102, 108 in 109.)
Povzetek
Tožeča stranka, VeriGraft AB, je švedsko biotehnološko podjetje, ki sta ga leta 2005 ustanovili osebi A in B, profesorja na švedskem univerzitetnem inštitutu. Specializirano je v sektorju razvoja personaliziranih presaditev, opravljenih s pomočjo tkivnega inženirstva in namenjenih za uporabo v regenerativni medicini. Oseba A, ki je imela sprva v lasti 41 % kapitala tožeče stranke, je od leta 2014 vse svoje deleže postopoma odsvojila in je bila do julija 2015 poleg tega članica upravnega odbora tožeče stranke, dokler ni prišlo do odpovedi pogodbe o zaposlitvi osebe A 1. oktobra 2016.
Tožeča stranka je leta 2017 v okviru okvirnega programa za raziskave in inovacije „Obzorje 2020“ (
1
) in instrumenta za podporo inovacijam v malih in srednjih podjetjih (MSP) (
2
) od Izvajalske agencije za mala in srednja podjetja (EASME) (
3
) prejela nepovratna sredstva. Vložila je namreč predlog v zvezi s trženjem individualiziranega kardiovaskularnega proizvoda, ki ustreza projektu „Personalizirane vene, zasnovane s tkivnim inženirstvom, kot prva izbira pri zdravljenju bolnikov s kronično vensko insuficienco P TEV“. Sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev, ki sta ga podpisali tožeča stranka in EASME, je nalagal spoštovanje „najvišjih standardov raziskovalne integritete“ (člen 34.1) in posebnih etičnih zahtev za „dejavnosti, ki sprožajo etična vprašanja“ (člen 34.2).
Po preiskavi univerze v Göteborgu v zvezi z obtožbami o neprimernem ravnanju pri raziskavah pod vodstvom osebe A, v kateri je sodeloval osrednji etični odbor Švedske (v nadaljevanju: CEPN), je bilo priporočeno, naj se pogodba osebe A o zaposlitvi odpove. EASME je po preučitvi napredka projekta P-TEV in po tem, ko je opravila več etičnih pregledov v zvezi s tem projektom, tožečo stranko ob koncu postopka iz člena 50.3.2. sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev in po tem, ko jo je pozvala k predložitvi pripomb v zvezi s tem, v dopisih obvestila o svoji nameri, da odstopi od navedenega sporazuma: najprej, oktobra 2018 zaradi petih nerešenih etičnih težav, pri katerih je po navedbah EASME šlo za „hudo kršitev“ obveznosti tožeče stranke na podlagi člena 50.3.1(l) sporazuma, dalje, februarja in aprila 2019 zaradi tega, ker je CEPN ugotovil, da je oseba A, soustanoviteljica tožeče stranke, storila kršitve pri publikacijah, ki so bile nato podlaga za potrditev znanstvene ocene, ki jo je opravila EASME za dodelitev nepovratnih sredstev, pri čemer je po navedbah EASME pri teh kršitvah šlo za „hudo kršitev poklicnih pravil“ tožeče stranke na podlagi člena 50.3.1(f) sporazuma. Tožeča stranka se je pred Splošnim sodiščem na podlagi člena 272 PDEU sklicevala na ničnost odstopa EASME od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev.
Splošno sodišče se je v sodbi najprej izreklo za pristojno za preučitev tožbenega razloga, ki se je nanašal na kršitev pravice do obrambe v okviru tožbe, vložene na podlagi člena 272 PDEU. Z vidika vsebine gre poleg tega za prvo zadevo, v kateri je Splošno sodišče pozvano, naj ugotovi, da je agencija Unije neutemeljeno odstopila od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjenega v okviru okvirnega programa Obzorje 2020, zaradi kršitve poklicnih pravil.
Presoja Splošnega sodišča
Splošno sodišče je v zvezi s tožbenim razlogom, ki se je nanašal na kršitev pravice do obrambe, najprej opozorilo, da okoliščina, da pravo, ki se uporablja za pogodbo, ne zagotavlja enakih jamstev, kot jih zagotavljajo Listina Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) in splošna načela prava Unije, EASME ne razbremeni obveznosti, da zagotovi njihovo spoštovanje v razmerju do strank. Če se namreč stranke z arbitražno klavzulo odločijo, da bodo sodišču Unije podelile pristojnost za odločanje o sporih v zvezi s to pogodbo, bo to sodišče ne glede na pravo, ki se uporablja in ki je dogovorjeno v navedeni pogodbi, pristojno za preučitev morebitnih kršitev Listine in splošnih načel prava Unije. Splošno sodišče je zato pristojno za preučitev navedenega tožbenega razloga. Glede vsebine navaja, da je pravica do izjave v skladu s členom 41 Listine splošna. Če lahko posamični ukrep negativno vpliva na zadevno osebo, ta pravica pomeni, da je zadevni osebi pred sprejetjem odločbe v zvezi z njo omogočeno, da učinkovito predstavi svoje stališče glede resničnosti in upoštevnosti dejstev in okoliščin obravnavanega primera. V obravnavani zadevi je Splošno sodišče ugotovilo, da je bila tožeča stranka o razlogih za odstop od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev obveščena v drugem predinformativnem dopisu z dne 18. februarja 2019 in da je imela v zvezi s tem možnost zavzeti stališče, tako da EASME ni kršila pravice tožeče stranke do izjave.
Dalje, v zvezi s tožbenim razlogom, ki se je nanašal na kršitev člena 50.3.1(f) sporazuma, je Splošno sodišče ugotovilo – kot je bilo navedeno v tem predinformativnem dopisu – da je EASME odstop od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev utemeljila na podlagi tega člena, ker je bilo ugotovljeno, da je oseba A storila kršitev poklicnih pravil. Splošno sodišče je še ugotovilo, da je EASME štela, da je kršitev poklicnih pravil, ki jo je storila oseba A, tista, ki je ogrozila zmožnost tožeče stranke, da izvede projekt P-TEV, in ne kakršna koli kršitev, ki bi jo storila tožeča stranka, čeprav upravičenka navedenega sporazuma ni bila oseba A, temveč tožeča stranka. Ker je bila pogodba o zaposlitvi osebe A poleg tega decembra 2016 odpovedana in ker je oseba A julija 2015 zapustila upravni odbor tožeče stranke ter je bil delež osebe A v kapitalu tožeče stranke ob predložitvi vloge za nepovratna sredstva za projekt P-TEV do prodaje tega celotnega deleža nižji od praga, ki v skladu s švedskim pravom družb omogoča sprejemanje odločitev v imenu tožeče stranke, je Splošno sodišče ugotovilo, da oseba A ni spadala v kategorijo oseb iz člena 50.3.1(f) sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev. Sklenilo je, da odstop EASME od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev na podlagi člena 50.3.1(f) navedenega sporazuma iz razloga, ki ga je navedla ta agencija, ni bil utemeljen. V zvezi s tem je glede argumentov, ki jih je EASME predložila med sodnim postopkom, navedlo, da ti pomenijo novo obrazložitev odstopa od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev, ki bi, če bi bila sprejeta, nujno ogrozila učinkovitost postopka odstopa iz člena 50.3.2 tega sporazuma. Splošno sodišče je nazadnje zavrnilo tudi argumente EASME, ki so temeljili na napačni premisi, da ji je tožeča stranka zavestno prikrila kršitve pri raziskavah, ki so vplivale na dela, navedena v predlogu za projekt P-TEV.
Ob upoštevanju teh preudarkov je Splošno sodišče razglasilo ničnost odločitve EASME o odstopu od sporazuma o dodelitvi nepovratnih sredstev, sklenjenega z družbo VeriGraft.
(
1
)	Uredba (EU) št. 1291/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o vzpostavitvi okvirnega programa za raziskave in inovacije (2014–2020) – Obzorje 2020 in razveljavitvi Sklepa št. 1982/2006/ES (UL 2013, L 347, str. 104) (v nadaljevanju: okvirni program Obzorje 2020).
(
2
)	Sklep Sveta 2013/743/EU z dne 3. decembra 2013 o vzpostavitvi posebnega programa za izvajanje okvirnega programa za raziskave in inovacije (2014–2020) – Obzorje 2020 in razveljavitvi odločb 2006/971/ES, 2006/972/ES, 2006/973/ES, 2006/974/ES in 2006/975/ES (UL 2013, L 347, str. 965).
(
3
)	Ustanovljene z Izvedbenim sklepom Komisije 2013/771/EU z dne 17. decembra 2013 o ustanovitvi Izvajalske agencije za mala in srednja podjetja ter razveljavitvi sklepov 2004/20/ES in 2007/372/ES (UL 2013, L 341, str. 73), pri čemer je ta agencija s 1. aprilom 2021 postala Izvajalska agencija Evropskega sveta za inovacije ter za mala in srednja podjetja (Eismea).