62024TJ0372_RES
Zadeva T‑372/24
(objava odlomkov)
K-Way SpA
proti
Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino
Sodba Splošnega sodišča (šesti senat) z dne 25. junija 2025
„Znamka Evropske unije – Postopek za razveljavitev – Figurativna znamka Evropske unije, ki upodablja pet barvnih vzporednih črt – Resna in dejanska uporaba znamke – Narava uporabe – Uporaba za proizvode, za katere je znamka registrirana – Člen 18(1)(a) in člen 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001“
Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje – Zahteva po konkretnih in objektivnih dokazih
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člena 18(1)(a) in 58(1)(a))
(Glej točke od 22 do 24 in 40.)
Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Dokaz o uporabi prejšnje znamke – Resna in dejanska uporaba – Pojem – Merila presoje – Ime podjetja, trgovsko ime ali trgovska označba – Proizvodi, ki so naprodaj v trgovinah, katerih ime se ujema z znamko – Meje
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člena 18(1)(a) in 58(1)(a))
(Glej točke od 33 do 37.)
Znamka Evropske unije – Odpoved, razveljavitev in ničnost – Razlogi za razveljavitev – Neobstoj resne in dejanske uporabe znamke – Figurativna znamka, ki upodablja pet barvnih vzporednih črt
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člena 18(1)(a) in 58(1)(a))
(Glej točke 41, od 48 do 50, 62, 63, 69 in 70.)
Znamka Evropske unije – Tožbeni postopek – Tožba pri sodišču Unije – Pooblastilo Splošnega sodišča za spremembo izpodbijane odločbe – Meje
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 72(3))
(Glej točki 72 in 75.)
Povzetek
Splošno sodišče je v sodbi podalo pojasnila v zvezi z uporabo sodbe Céline (
1
) glede uporabe znaka, ki je enak znamki Evropske unije, kot imena trgovine.
Družba K-Way SpA, tožeča stranka, je od leta 2006 imetnica figurativne znamke Evropske unije, ki upodablja pet vzporednih barvnih črt, za več proizvodov, (
2
) od katerih nekateri ustrezajo opisu „Kovčki, mape za dokumente, aktovke, ročne torbice, listnice, torbice, nahrbtniki, šolske torbe, nakupovalne torbe, kozmetični kovčki“ in „Oblačila, obutev, pokrivala“. Adorno Gubbini, intervenient, je leta 2019 pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) vložil zahtevo za razveljavitev (
3
) iz razloga, da se ta znamka za vse proizvode, za katere je bila registrirana, ni resno in dejansko uporabljala. Oddelek za izbris pri EUIPO je ugodil njegovi zahtevi za skoraj vse proizvode.
Tožeča stranka je vložila pritožbo pri odboru za pritožbe pri EUIPO, ki ji je delno ugodil in razveljavil odločbo oddelka za izbris v delu, v katerem se je nanašala na kovčke, listnice in nahrbtnike (
4
) ter oblačila, razen vrhnjih oblačil, in pokrivala, (
5
) za katere je menil, da je bila resna in dejanska uporaba izpodbijane znamke prav tako dokazana.
Tožeča stranka je nato pri Splošnem sodišču vložila tožbo, s katero je predlagala razveljavitev ali spremembo te odločbe.
Presoja Splošnega sodišča
Splošno sodišče je najprej opozorilo na sodno prakso, v skladu s katero je uporabo imena podjetja, trgovskega imena ali imena trgovine mogoče šteti za resno in dejansko uporabo registrirane znamke, če je znak nameščen na proizvode, ki se tržijo, ali če se ta znak, tudi če ni nameščen, uporablja tako, da je vzpostavljena povezava med znakom, ki sestavlja ime podjetja, trgovsko ime ali ime trgovine, ter proizvodi ali storitvami, ki se tržijo oziroma opravljajo. (
6
) Glede tega je odbor za pritožbe pravilno menil, da je uporaba sporne znamke na imenu trgovin tožeče stranke z blagom ene znamke upoštevna v delu, v katerem je bilo z njo mogoče podpreti uporabo navedene znamke. Vendar je Splošno sodišče zavrnilo trditev tožeče stranke, da bi moral odbor za pritožbe glede na vse predložene dokaze priznati samodejno povezavo med imenom trgovine in proizvodi, ki se tržijo v trgovinah, ter ugotoviti obstoj uporabe sporne znamke za vsak proizvod v teh trgovinah, ne glede na vidnost znaka na samih proizvodih. Okoliščina, da se proizvodi prodajajo v trgovinah z imenom, ki se ujema z znamko Evropske unije, namreč v vseh primerih ne zadostuje za dokaz resne in dejanske uporabe te znamke za vse zadevne proizvode.
Dalje, Splošno sodišče je navedlo, da tožeča stranka uporablja več znamk za proizvode, ki jih trži, in da ta okoliščina lahko prepreči, da bi potrošnik zaznal povezavo med uporabo znamke, upodobljene na imenu trgovin, in proizvodi, ki se tržijo v teh trgovinah, na katerih zadevna znamka ni nameščena.
Nazadnje, Splošno sodišče je ugotovilo, da odbor za pritožbe ni niti napačno uporabil prava niti ni storil napake pri presoji v okviru preučitve dokazov v zvezi s trgovinami tožeče stranke z blagom ene znamke.
(
1
)	Sodba z dne 11. septembra 2007, Céline (C‑17/06, EU:C:2007:497).
(
2
)	Gre za proizvode, ki spadajo v razreda 18 in 25 v smislu Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, kot je bil revidiran in spremenjen.
(
3
)	Na podlagi člena 58(1)(a) Uredbe (EU) 2017/1001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2017 o blagovni znamki Evropske unije (UL 2017, L 154, str. 1).
(
4
)	Ti proizvodi spadajo v razred 18.
(
5
)	Ta kategorija spada v razred 25.
(
6
)	Točki 22 in 23 sodbe Céline.