VSK Sklep I Cp 682/2016
Sodišče: Višje sodišče v Kopru
Oddelek: Civilni oddelek
ECLI: ECLI:SI:VSKP:2017:I.CP.682.2016
Evidenčna številka: VSK00007602
Datum odločbe: 27.06.2017
Senat, sodnik posameznik: Tatjana Markovič Sabotin (preds.), Boženka Felicijan Hladnič (poroč.), Špela
Prodan
Področje: DEDNO PRAVO - PRAVO EVROPSKE UNIJE
Institut: zapuščinski postopek - dedovanje nepremičnin - bivališče zapustnika v tujini - mednarodna
pristojnost
Zveza: Uredba (EU) št. 650/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o pristojnosti, pravu,
ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih
zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o dedovanju člen 2, 4, 15, 83. ZD člen 176
Jedro
Uredba o dedovanju, ki se uporablja za dedovanje po osebah, ki umrejo na ali po 17.8.2015, namreč v 4.
členu določa, da so za odločanje o celotnem dedovanju pristojna sodišča države članice, v kateri je imel
zapustnik ob smrti običajno prebivališče. Zapustničino običajno prebivališče pa je bilo v Trstu, torej v
Republiki Italiji, zaradi česar se je prvostopenjsko sodišče na podlagi 15. člena Uredbe o dedovanju izreklo
za nepristojno.
Izrek
I. Pritožba se zavrne in potrdi sklep sodišča prve stopnje.
Obrazložitev
1. Z izpodbijanim sklepom je Okrajno sodišče v K. sklenilo, da ni pristojno za obravnavani zapuščinski
postopek, ne glede na to, da se v Republiki Sloveniji nahaja nepremično premoženje 1, ki spada v zapuščino
po pokojni M.B. Uredba (EU) št. 650/2012 o pristojnosti, pravu, ki se uporablja, priznavanju in izvrševanju
odločb in sprejemljivosti in izvrševanju javnih listin v dednih zadevah ter uvedbi evropskega potrdila o
dedovanju (v nadaljevanju: Uredba o dedovanju), ki se uporablja za dedovanje po osebah, ki umrejo na ali
                               1 / 3
po 17.8.2015, namreč v 4. členu določa, da so za odločanje o celotnem dedovanju pristojna sodišča države
članice, v kateri je imel zapustnik ob smrti običajno prebivališče. Zapustničino običajno prebivališče pa je
bilo v Trstu, torej v Republiki Italiji, zaradi česar se je prvostopenjsko sodišče na podlagi 15. člena Uredbe o
dedovanju izreklo za nepristojno.
2. Zoper takšno odločitev se pritožuje dedič L.M., ki pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijani sklep
razveljavi ter da Okrajno sodišče v K. izvede zapuščinski postopek po pokojni M.B.. Izpostavlja določbo
drugega odstavka 177. člena Zakona o dedovanju (v nadaljevanju: ZD), kjer je določeno, da če zapustnik ob
smrti ni imel niti stalnega niti začasnega bivališča v Republiki Sloveniji, je krajevno pristojno sodišče v
Republiki Sloveniji, na katerega območju je zapuščina. Tudi določilo 13. člena Zakona o nepravdnem
postopku (v nadaljevanju: ZN) določa, da je za odločanje o pravici na nepremičnini v nepravdnem postopku
krajevno pristojno sodišče, na katerega območju leži nepremičnina. Tudi Uredba o dedovanju, na katero se
sklicuje sodišče, v 2. členu določa, da Uredba ne vpliva na pristojnost organov držav članic za obravnavanje
dednih zadev. Prvostopenjsko sodišče pa zavrača svojo pristojnost ravno zaradi Uredbe. Tudi sodni
funkcionar sodišča v Trstu mu je pojasnil, da sodišče v Trstu ni pristojno za odločanje o dedovanju
nepremičnin v tujini, temveč samo glede premoženja v Italiji. Sodišče v Trstu zato tudi ni hotelo izdati
dodatnega sklepa o dedovanju glede nepremičnin v Sloveniji. V nadaljnjem postopku naj sodišče glede
dedičev in dednih deležev upošteva sklep o dedovanju sodišča v Trstu štev. 1610/2016, zap. št. 3558/2016 z
dne 4.7.2016, ter izda sklep o dedovanju, ki bo podlaga za vknjižbo solastninske pravice v korist dedičev na
nepremičninah, ki sodijo v zapuščino po pokojni in se nahajajo v Sloveniji na območju Okrajnega sodišča K.
3. Pritožba ni utemeljena.
4. Kot je pravilno pojasnilo že prvostopenjsko sodišče, iz 83. člena Uredbe o dedovanju izhaja, da se ta
uredba uporablja za dedovanje po osebah, ki umrejo na ali po 17. avgustu 2015. B.M., za katero pritožnik
zahteva, da bi se vodil zapuščinski postopek v Sloveniji, je umrla 8.9.2015, kar pomeni, da je v tem postopku
potrebno uporabiti Uredbo. Skladno s 15. členom Uredbe, v kateri je določeno, da če se pred sodiščem države
članice začne postopek v dedni zadevi, za katero to sodišče po tej Uredbi ni pristojno, se sodišče po uradni
dolžnosti izreče za nepristojno. Pritožnik ne more uspeti s sklicevanjem na 2. člen Uredbe in 177. člen ZD ter
13. člen ZN, slednja namreč vsebujeta splošna pravila o stvarni, krajevni in funkcionalni pristojnosti sodišča.
V obravnavani zadevi gre namreč za razmerje z mednarodnim elementom in mora slovensko sodišče najprej
odločiti o svoji mednarodni pristojnosti. Uredba v 2. členu prav tako ne ureja pristojnosti, torej mednarodne
pristojnosti, pač pa pristojnost posameznega organa, kar izhaja tudi iz njenih nadaljnjih določb. Ob tem, ko
za pritožnika ni sporno, da je bilo zapustničino običajno bivališče ob smrti v Italiji, je odločitev
prvostopenjskega sodišča pravilna.
5. Ker pritožbeni razlogi niso utemeljeni in ker niso podani razlogi, na katere pritožbeno sodišče pazi po
uradni dolžnosti, je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve
stopnje (2. točka 365. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi s 163. členom ZD).
 
-------------------------------
1 Pokojna je vpisana kot solastnica nepremičnin v k.o. 2606 - S.
                               2 / 3
Datum zadnje spremembe: 20.02.2018
Powered by TCPDF (www.tcpdf.org)
                               3 / 3