62024CJ0588
TEISINGUMO TEISMO (dešimtoji kolegija) SPRENDIMAS
2026 m. sausio 15 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Konkurencija – SESV 101 straipsnis – Kartelių draudimas – Nacionalinių konkurencijos institucijų vykdomos konkurencijos teisės normų pažeidimo nagrinėjimo procedūros – Protingo termino laikymasis – Pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimo etapo pabaigos terminas – Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias nacionalinė konkurencijos institucija gali vienašališkai pratęsti šį terminą dėl aplinkybių, dėl kurių išplečiamas šios procedūros dalykas arba su ja susijusių įmonių skaičius – Bendrasis teisės į gerą administravimą principas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis – Veiksmingos teisminės gynybos principas – Įmonių teisė į gynybą – Veiksmingumo principas“
Byloje C‑588/24
dėl Consiglio di Stato (Valstybės Taryba, Italija) 2024 m. rugpjūčio 26 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. rugsėjo 10 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Imballaggi Piemontesi Srl
prieš
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (AGCM),
dalyvaujant
DS Smith Holding Italia SpA,
Associazione Italiana Scatolifici (ACIS),
TEISINGUMO TEISMAS (dešimtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas J. Passer, penktosios kolegijos pirmininkė M. L. Arastey Sahún (pranešėja) ir teisėjas D. Gratsias,
generalinis advokatas A. Rantos,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Imballaggi Piemontesi Srl, atstovaujamos avvocati E. Desana, E. Musumeci ir T. Musumeci,
–
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (AGCM), atstovaujamos avvocato dello Stato P. Gentili,
–
Italijos vyriausybės, atstovaujamos S. Fiorentino, padedamo avvocati dello Stato A. Jacoangeli ir L. Reali,
–
Graikijos vyriausybės, atstovaujamos K. Boskovits,
–
Portugalijos vyriausybės, atstovaujamos C. Alves, P. Barros da Costa ir A. Nogueira,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos E. Rousseva ir P. Tomassi,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 bei 47 straipsnių ir 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK) 6 straipsnio išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Imballaggi Piemontesi Srl ir Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (AGCM) (Konkurencijos ir rinkos priežiūros institucija, Italija) ginčą dėl sankcijų, kurias ši institucija skyrė Imballaggi Piemontesi už antikonkurencinį kartelį.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
SESV
3
SESV 101 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Kaip nesuderinami su vidaus rinka yra draudžiami: visi įmonių susitarimai, įmonių asociacijų sprendimai ir suderinti veiksmai, kurie gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą ir kurių tikslas ar poveikis yra konkurencijos trukdymas, ribojimas arba iškraipymas vidaus rinkoje <...>“.
Chartija
4
Chartijos 41 straipsnyje „Teisė į gerą administravimą“ numatyta:
„1.   Kiekvienas asmuo turi teisę į tai, kad [Europos] Sąjungos institucijos, įstaigos ir organai jo reikalus tvarkytų nešališkai, teisingai ir per kiek įmanomai trumpesnį laiką.
2.   Ši teisė apima:
a)
kiekvieno asmens teisę būti išklausytam prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią priemonę;
<...>
c)
administracijos pareigą pagrįsti savo sprendimus.
<...>“
5
Chartijos 47 straipsnyje „Teisė į veiksmingą teisinę gynybą ir teisingą bylos nagrinėjimą“ nustatyta:
„Kiekvienas asmuo, kurio teisės ir laisvės, garantuojamos Sąjungos teisės, yra pažeistos, turi teisę į veiksmingą jų gynybą teisme šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
Kiekvienas asmuo turi teisę, kad jo bylą per kiek įmanoma trumpesnį laiką viešai ir teisingai išnagrinėtų pagal įstatymą įsteigtas nepriklausomas ir nešališkas teismas. <...>
<...>“
Italijos teisė
Įstatymas Nr. 287/90
6
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos 1990 m. spalio 10 d.legge n. 287 – Norme per la tutela della concorrenza e del mercato (Įstatymas Nr. 287, nustatantis konkurencijos ir rinkos apsaugos taisykles) (GURI, Nr. 240, 1990 m. spalio 13 d. p. 3; toliau – Įstatymas Nr. 287/90) 1 straipsnio „Taikymo sritis ir ryšys su [Sąjungos] teise“ 4 dalyje nurodyta:
„Šioje antraštinėje dalyje išdėstytos nuostatos aiškinamos remiantis [Sąjungos] konkurencijos teisės principais“.
7
Šio įstatymo 12 straipsnio „Tyrimo įgaliojimai“ 1 quater numatyta:
„Procedūros, susijusios su SESV 101 ir 102 straipsnių arba šio įstatymo 2 ar 3 straipsnių pažeidimais, įskaitant [AGCM] šiame II skyriuje nurodytų įgaliojimų įgyvendinimą, atitinka bendruosius Sąjungos teisės principus ir [Chartiją]“.
8
Minėto įstatymo 14 straipsnio „Tyrimas“ 1 dalyje nustatyta:
„Įtarus SESV 101 arba 102 straipsnio arba šio įstatymo 2 ar 3 straipsnio pažeidimą [AGCM] per pagrįstą terminą pradeda tyrimą ir apie pradėtą tyrimą praneša suinteresuotosioms įmonėms ir subjektams. Įmonių ar subjektų savininkai ar teisiniai atstovai turi teisę būti išklausyti asmeniškai arba per specialų įgaliotinį per pranešimo metu nustatytą terminą ir turi galimybę bet kuriame tyrimo etape pateikti pastabas ir nuomonę, taip pat dar kartą būti išklausyti prieš baigiant tyrimą.“
Respublikos Prezidento dekretas Nr. 217/98
9
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos 1998 m. balandžio 30 d.decreto del Presidente della Repubblica n. 217 – Regolamento recante norme in materia di procedure istruttorie di competenza dell’Autorità garante della concorrenza e del mercato (Respublikos Prezidento dekretas Nr. 217 dėl nutarimo, susijusio su Konkurencijos ir rinkos priežiūros institucijos kompetencijai priskirtų tyrimo procedūrų; GURI, Nr. 158, 1998 m. liepos 9 d.; toliau – Respublikos prezidento dekretas Nr. 217/98) 6 straipsnio „Tyrimo pradėjimas“ 3 dalyje numatyta:
„Sprendime pradėti tyrimą turi būti nurodyti esminiai įtariamų pažeidimų elementai, procedūros pabaigos terminas, už procedūrą atsakingas asmuo, tarnyba, kurioje galima susipažinti su procedūros dokumentais, taip pat terminas, per kurį suinteresuotosios įmonės ir subjektai gali pasinaudoti teise būti išklausytiems, nurodyta [Įstatymo Nr. 287/90] 14 straipsnio 1 dalyje.“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
10
2017 m. kovo 22 d. sprendimu AGCM pradėjo pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimo etapą pagal Įstatymo Nr. 287/90 14 straipsnį (toliau – nagrinėjama tyrimo procedūra) 19 bendrovių, tarp kurių buvo Imballaggi Piemontesi, atžvilgiu, siekdama konstatuoti galimus SESV 101 straipsnio pažeidimus dėl jų dalyvavimo įtariamame kartelyje gofruoto kartono lakštų rinkoje, pavadintame „karteliu dėl lakštų“. Tame sprendime buvo nustatytas šios tyrimo procedūros užbaigimo terminas – 2018 m. gegužės 31 d.
11
2017 m. liepos 5 d. sprendimu minėta tyrimo procedūra buvo išplėsta įtraukiant tris kitas bendroves dėl jų dalyvavimo šiame įtariamame kartelyje ir keturias bendroves, tarp kurių buvo Imballaggi Piemontesi, dėl jų dalyvavimo, pažeidžiant SESV 101 straipsnį, kitame įtariamame kartelyje pakuočių rinkoje, pavadintame „karteliu dėl pakuočių“.
12
2017 m. gruodžio 5 d. sprendimu nagrinėjama tyrimo procedūra dar kartą buvo išplėsta įtraukiant dvi kitas bendroves dėl jų dalyvavimo įtariamame kartelyje dėl lakštų ir aštuonias kitas bendroves dėl jų dalyvavimo įtariamame kartelyje dėl pakuočių.
13
2018 m. sausio 31 d. sprendimu šios tyrimo procedūros pabaigos terminas, iš pradžių nustatytas 2018 m. gegužės 31 d., buvo pratęstas iki 2018 m. gruodžio 31 d.
14
2018 m. gegužės 9 d. sprendimu nagrinėjama tyrimo procedūra buvo išplėsta įtraukiant keturias kitas bendroves dėl jų dalyvavimo įtariamame kartelyje dėl lakštų ir dvi kitas bendroves dėl jų dalyvavimo įtariamame kartelyje dėl pakuočių.
15
2018 m. spalio 31 d. sprendimu, viena vertus, ši tyrimo procedūra buvo dar kartą išplėsta įtraukiant tris kitas bendroves dėl jų dalyvavimo įtariamame kartelyje dėl lakštų ir šešias kitas bendroves dėl jų dalyvavimo įtariamame kartelyje dėl pakuočių.
16
Kita vertus, minėtos tyrimo procedūros dalykas taip pat buvo išplėstas, kad būtų konstatuota, pirma, galimi veiksmai, kuriais siekiama apriboti ar kontroliuoti gofruoto kartono lakštų gamybą, antra, suderintas 2004 m. kainų sąrašo sudarymas ir, trečia, kiek tai susiję su pakuočių rinka, – klientų pasidalijimas per galimus pastarųjų paskelbtus konkursus, pažeidžiant SESV 101 straipsnį.
17
Galiausiai tuo pačiu 2018 m. spalio 31 d. sprendimu šios tyrimo procedūros pabaigos terminas buvo pratęstas antrą kartą iki 2019 m. liepos 19 d.
18
Sprendimas, kuriuo baigta nagrinėjama tyrimo procedūra, buvo priimtas 2019 m. liepos 17 d. Tame sprendime AGCM konstatavo, kad Imballaggi Piemontesi dalyvavo kartelyje dėl lakštų, ir skyrė šiai bendrovei 6147746 EUR baudą.
19
2021 m. gegužės 24 d. sprendimu Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas, Italija) atmetė Imballaggi Piemontesi skundą dėl minėto sprendimo.
20
Ši bendrovė dėl šio sprendimo pateikė apeliacinį skundą Consiglio di Stato (Apeliacinė Taryba, Italija), ši 2023 m. kovo 1 d. sprendimu iš dalies patenkino tą apeliacinį skundą ir skundą pirmojoje instancijoje, tačiau tik tiek, kiek jis susijęs su baudos dydžiu.
21
Imballaggi Piemontesi tam pačiam teismui pateikė skundą dėl 2023 m. kovo 1 d. sprendimo peržiūros. Būtent nagrinėdama šį skundą Consiglio di Stato (Valstybės Taryba), kuri yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, pateikė šį prašymą.
22
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad nagrinėjama tyrimo procedūra buvo ypač sudėtinga, nes buvo susijusi su dviejų SESV 101 straipsniui prieštaraujančių kartelių, t. y. karteliu dėl lakštų ir karteliu dėl pakuočių, konstatavimu, ir kad tiek su šia procedūra susijusių įmonių skaičius, tiek jos dalykas laikui bėgant buvo išplėsti. Todėl pabaigos terminas turėjo būti pratęstas du kartus, kad, viena vertus, būtų užtikrintas tinkamas ir veiksmingas AGCM teisinių užduočių, kuriomis siekiama apsaugoti laisvą konkurenciją pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, vykdymas ir, kita vertus, garantuota tiek įmonių, dėl kurių iš pradžių buvo vykdoma ta tyrimo procedūra, tiek įmonių, kurių atžvilgiu ji buvo išplėsta, teisė į gynybą.
23
Tas teismas nurodo, kad jokioje Sąjungos ar nacionalinės teisės nuostatoje nenumatytas imperatyvus administracinių procedūrų, kuriomis siekiama konstatuoti antikonkurencinio kartelio egzistavimą, pabaigos terminas.
24
Kiek tai susiję su nacionaline teise, maksimali tyrimo procedūros trukmė nėra tiksliai reglamentuota. Respublikos Prezidento dekreto Nr. 217/98 6 straipsnio 3 dalyje nurodyta, kad sprendime pradėti tyrimą, be kita ko, turi būti nurodytas tyrimo procedūros pabaigos terminas, taip suteikiant AGCM diskreciją nustatyti terminą visiškai savarankiškai, atsižvelgiant į kiekvienos procedūros sudėtingumą.
25
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar sprendime pradėti tyrimą nurodytas pabaigos terminas turi būti laikomas imperatyviu, ar, kaip šis teismas linkęs manyti, AGCM turi galėti vienašališkai motyvuotu aktu pratęsti šį terminą, kai atsiranda aplinkybių, dėl kurių tyrimas tampa sudėtingesnis, nei ši institucija buvo iš pradžių numačiusi.
26
Šiuo atžvilgiu minėtas teismas pažymi, pirma, kad Respublikos Prezidento dekreto Nr. 217/98 6 straipsnio 3 dalyje procedūros pabaigos terminas nekvalifikuojamas kaip imperatyvus.
27
Antra, reikia pritarti 2018 m. gegužės 29 d.Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) sprendimu suformuotai jurisprudencijai, pagal kurią AGCM turi teisę savarankiškai kiekvienu konkrečiu atveju nustatyti terminą, reikalingą tyrimo procedūrai užbaigti, taip pat teisę iš naujo apibrėžti jos trukmę vykstant tyrimui, su sąlyga, kad tai daroma prieš baigiantis iš pradžių nustatytam pabaigos terminui ir tinkamai motyvuotu aktu.
28
Kai kuriuose sprendimuose Consiglio di Stato (Valstybės Taryba), kiek tai susiję su kitų nacionalinių kontrolės ir priežiūros institucijų vykdomomis procedūromis, konstatavo, kad kiekvienai iš šių institucijų taikomose nacionalinės teisės normose nustatyti pabaigos terminai yra imperatyvūs. Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžia, kad taip nėra AGCM vykdomų procedūrų konkurencijos srityje atveju, nes dėl jų Respublikos Prezidento dekrete Nr. 217/98 nenumatytas terminas, per kurį turi būti baigta tyrimo procedūra, bet leidžiama jį nustatyti AGCM nuožiūra, atsižvelgiant į kiekvienos bylos sudėtingumą.
29
Trečia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi 2013 m. vasario 28 d. Sprendimo Arango Jaramillo ir kt. / EIB (Peržiūra) (C‑334/12 RX‑II, EU:C:2013:134) 28 punktu, iš kurio matyti, kad jeigu procedūros trukmė nėra nustatyta Sąjungos teisės nuostatoje, akto priėmimo termino protingumą reikia vertinti pagal kiekvienos bylos aplinkybes, ypač pagal bylos svarbą suinteresuotajam asmeniui, bylos sudėtingumą ir dalyvaujančių šalių elgesį. Jis pažymi, kad to sprendimo 29 punkte Teisingumo Teismas taip pat nusprendė, kad termino protingumas negali būti nustatytas remiantis abstrakčiai apibrėžta konkrečia maksimalia riba, bet turi būti vertinamas kiekvienu konkrečiu atveju, atsižvelgiant į bylos aplinkybes.
30
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, jog iš 2012 m. birželio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimo Bolloré / Komisija (T‑372/10, EU:T:2012:325) 105 punkto matyti, kad, viena vertus, protingo termino viršijimas gali būti pagrindas panaikinti sprendimą, kuriuo konstatuojami pažeidimai, tik jeigu nustatyta, kad pažeidus šį principą paveikta atitinkamų įmonių teisė į gynybą, ir, kita vertus, išskyrus šį konkretų atvejį, pareigos priimti sprendimą per protingą terminą nesilaikymas neturi įtakos administracinės procedūros teisėtumui.
31
Šiomis aplinkybėmis atitinkamos įmonės privalo pakankamai tiksliai įrodyti, kad joms kilo sunkumų gintis nuo Europos Komisijos priekaištų, bei nurodyti dokumentus ar liudijimus, kurių jos nebegali prašyti, ir priežastis, dėl kurių tai gali pakenkti jų gynybai.
32
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, jog nagrinėjamu atveju nėra jokių abejonių, kad Imballaggi Piemontesi neįrodė, kaip pratęsus nagrinėjamos tyrimo procedūros pabaigos terminą buvo pažeista jos teisė į gynybą. Priešingai, sprendimas dėl šio pratęsimo buvo priimtas siekiant sudaryti sąlygas rungimosi principu grindžiamoms diskusijoms su atitinkamomis įmonėmis, todėl ir visapusiškam jų teisės į gynybą įgyvendinimui, kiek tai susiję su subjektyviu ir objektyviu šios procedūros išplėtimu, t. y. jai vykstant atsiradusiomis naujomis aplinkybėmis. Taigi jis pritaria AGCM nuomonei, kad, uždraudus pratęsti iš pradžių numatytą pabaigos terminą, tokiose sudėtingose bylose kiltų sisteminė rizika, kad būtų nenubausta už Sąjungos konkurencijos teisės pažeidimus sudarančias veikas, o tai pažeistų veiksmingumo principą.
33
Galiausiai tas teismas pabrėžia, jog net jei reikėtų manyti, kad AGCM prieštaravimo pareiškime nustatytas tyrimo procedūros pabaigos terminas yra imperatyvus, ši institucija netektų tik įgaliojimų skirti sankcijas, bet ne „įgaliojimų taikyti prievartos priemones“, t. y. įgaliojimų konstatuoti kartelį ir uždrausti atitinkamoms įmonėms ateityje imtis panašių veiksmų.
34
Šiomis aplinkybėmis Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar [Chartijos] 41 ir 47 straipsniams ir [EŽTK] 6 straipsniui prieštarauja nacionalinės teisės nuostatos, kuriose laisvą konkurenciją ribojančių kartelių priežiūros srityje, siekiant įgyvendinti įgaliojimus skirti sankcijas ir nepažeidžiant galimybės naudotis įgaliojimais taikyti prievartos priemones, nėra aiškiai numatytas [AGCM] prieštaravimo pareiškime nustatyto procedūros pabaigos termino imperatyvus pobūdis ir dėl to šiai institucijai suteikiama galimybė vienašališkai pratęsti šį terminą, priimant motyvuotus aktus, jei atsiranda aplinkybių, dėl kurių reikia išplėsti pažeidimo nustatymo procedūros dalyką ar asmenų, dėl kurių ji vykdoma, ratą?“
Dėl prejudicinio klausimo
35
Pirmiausia reikia priminti, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, nacionaliniams teismams ir Teisingumo Teismui bendradarbiaujant, kaip numatyta SESV 267 straipsnyje, pastarasis turi pateikti nacionaliniam teismui naudingą atsakymą, kuris leistų priimti sprendimą jo nagrinėjamoje byloje (1997 m. liepos 17 d. Sprendimo Krüger, C‑334/95, EU:C:1997:378, 22 punktas). Tokiu atveju Teisingumo Teismui gali tekti performuluoti jam pateiktus klausimus (žr. 2000 m. lapkričio 28 d. Sprendimo Roquette Frères, C‑88/99, EU:C:2000:652, 18 punktą ir 2025 m. rugsėjo 4 d. Sprendimo C. J. (Bausmės vykdymas išdavus EAO), C‑305/22, EU:C:2025:665, 88 punktą).
36
Pirma, reikia pažymėti, kad nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kaip Sąjungos teisės nuostatas, kurias, jo nuomone, reikia išaiškinti, nurodo Chartijos 41 ir 47 straipsnius.
37
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Chartijos taikymo sritis, kiek tai susiję su valstybių narių veiksmais, yra apibrėžta jos 51 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią Chartijos nuostatos skirtos valstybėms narėms tais atvejais, kai šios įgyvendina Sąjungos teisę; šioje nuostatoje patvirtinama Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, pagal kurią Sąjungos teisės sistemoje užtikrinamos pagrindinės teisės gali būti taikomos visais atvejais, kuriuos reglamentuoja Sąjungos teisė, tačiau negali peržengti šių atvejų ribų (žr. 2013 m. vasario 26 d. Sprendimo Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, 19 punktą ir 2025 m. kovo 6 d. Sprendimo D. K. (Teisėjo nušalinimas), C‑647/21 ir C‑648/21, EU:C:2025:143, 38 punktą).
38
Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad ginčas pagrindinėje byloje susijęs su nacionalinės teisės nuostatomis, susijusiomis su terminais, taikomais nacionalinės konkurencijos institucijos vykdomos procedūros tyrimo etapui, siekiant įgyvendinti Sąjungos konkurencijos teisę, konkrečiai – SESV 101 straipsnį.
39
Šiomis aplinkybėmis pagrindinėje byloje nagrinėjamomis nacionalinės teisės nuostatomis įgyvendinama Sąjungos teisė, kaip tai suprantama pagal Chartijos 51 straipsnio 1 dalį. Taigi Chartija taikytina pagrindinėje byloje.
40
Antra, kadangi prejudicinis klausimas susijęs ir su EŽTK 6 straipsniu, reikia priminti, kad nors, kaip patvirtina ESS 6 straipsnio 3 dalis, EŽTK pripažintos pagrindinės teisės sudaro Sąjungos teisės bendruosius principus ir nors pagal Chartijos 52 straipsnio 3 dalį Chartijoje įtvirtintoms teisėms, atitinkančioms EŽTK užtikrinamas teises, suteikiama ta pati prasmė ir apimtis kaip ir toms, kurias užtikrina minėta konvencija, vis dėlto pastaroji, kol Sąjunga prie jos neprisijungė, nėra į jos teisinę sistemą formaliai įtraukta teisės priemonė (2024 m. balandžio 18 d. Sprendimo Préfet du Gers ir Institut national de la statistique et des études économiques, C‑716/22, EU:C:2024:339, 50 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
41
Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas nusprendė, kad Sąjungos teisė turi būti aiškinama ir Sąjungos teisės aktų galiojimas vertinamas atsižvelgiant į Chartijoje užtikrinamas pagrindines teises (2024 m. balandžio 18 d. Sprendimo Préfet du Gers ir Institut national de la statistique et des études économiques, C‑716/22, EU:C:2024:339, 51 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
42
Veiksmingos teisminės gynybos principas yra Sąjungos teisės bendrasis principas, šiuo metu įtvirtintas Chartijos 47 straipsnyje. Šiuo 47 straipsniu Sąjungos teisėje užtikrinama apsauga, įtvirtinta EŽTK 6 straipsnio 1 dalyje ir 13 straipsnyje. Todėl reikia remtis tik minėtu 47 straipsniu (2017 m. gegužės 16 d. Sprendimo Berlioz Investment Fund, C‑682/15, EU:C:2017:373, 54 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
43
Trečia, dėl Chartijos 41 straipsnio reikia priminti, jog iš šio straipsnio formuluotės aiškiai matyti, kad jis skirtas ne valstybėms narėms, o tik Europos Sąjungos institucijoms, įstaigoms ir organams (2022 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság ir kt., C‑159/21, EU:C:2022:708, 34 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
44
Atsižvelgiant į tai, kadangi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kelia klausimą dėl protingo termino laikymosi nacionalinėms konkurencijos institucijoms vykdant procedūras pagal konkurencijos teisę, taip pat reikėtų priminti, kad Chartijos 41 straipsnyje įtvirtinta teisė į gerą administravimą atspindi bendrąjį Sąjungos teisės principą, taikytiną valstybėms narėms, kai jos įgyvendina šią teisę (šiuo klausimu žr. 2022 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság ir kt., C‑159/21, EU:C:2022:708, 35 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
45
Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos taip pat matyti, kad protingo termino laikymasis vykdant administracines procedūras konkurencijos politikos srityje yra bendrasis Sąjungos teisės principas (šiuo klausimu žr. 2006 m. rugsėjo 21 d. Sprendimo Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied / Komisija, C‑105/04 P, EU:C:2006:592, 35 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), kuris, beje, įtvirtintas Chartijos 41 straipsnio 1 dalyje kaip teisės į gerą administravimą sudedamoji dalis.
46
Galiausiai, ketvirta, prašyme priimti prejudicinį sprendimą taip pat nurodytas veiksmingumo principas.
47
Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar SESV 101 straipsnis, siejamas su bendruoju teisės į gerą administravimą principu, Chartijos 47 straipsniu ir veiksmingumo principu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose, nacionalinei konkurencijos institucijai vykdant procedūrą dėl antikonkurencinių veiksmų konstatavimo, aiškiai nenumatyta, kad šios procedūros tyrimo etapo pabaigos terminas, kurį ši institucija nustatė prieštaravimo pareiškime, yra imperatyvaus pobūdžio, todėl ta institucija gali vienašališkai motyvuotais aktais pratęsti šį terminą, jei atsiranda aplinkybių, dėl kurių reikia išplėsti minėtos procedūros dalyką arba įmonių, dėl kurių ji vykdoma, skaičių.
48
Šiuo aspektu pažymėtina, kad, nesant specialių Sąjungos teisės nuostatų, reglamentuojančių procesinius terminus nacionalinėms konkurencijos institucijoms nustatant pažeidimus ir skiriant už juos sankcijas, valstybės narės šioje srityje turi nustatyti ir taikyti nacionalines procesines taisykles (šiuo klausimu žr. 2025 m. sausio 30 d. Sprendimo Caronte & Tourist, C‑511/23, EU:C:2025:42, 43 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; toliau – Sprendimas Caronte & Tourist).
49
Vis dėlto valstybės narės turi naudotis šia kompetencija laikydamosi Sąjungos teisės. Pagal veiksmingumo principą jos negali Sąjungos teisės įgyvendinimo padaryti praktiškai neįmanomo arba pernelyg sudėtingo, o konkrečiai konkurencijos teisės srityje turi užtikrinti, kad jų nustatytos ar taikomos taisyklės nekenktų veiksmingam SESV 101 ir 102 straipsnių taikymui (Sprendimo Caronte & Tourist 44 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
50
Taigi nacionalinės taisyklės, kuriomis įtvirtinami nacionalinių konkurencijos institucijų atliekamo pažeidimų nustatymo ir sankcijų skyrimo procesiniai terminai, turi būti parengtos taip, kad būtų užtikrinta pusiausvyra tarp, pirma, tikslų garantuoti teisinį saugumą ir užtikrinti bylų išnagrinėjimą per protingą terminą, kaip Sąjungos teisės bendrųjų principų, ir, antra, SESV 101 ir 102 straipsnių realaus ir veiksmingo įgyvendinimo, kad būtų laikomasi viešojo intereso, kuriuo siekiama užtikrinti, kad vidaus rinkos veikimas nebūtų iškreiptas konkurenciją ribojančiais susitarimais ar veiksmais (šiuo klausimu žr. 2021 m. sausio 21 d. Sprendimo Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, 49 punktą).
51
Siekiant nustatyti, ar nacionalinėje terminų sistemoje laikomasi tokios pusiausvyros, reikia atsižvelgti, be kita ko, į atitinkamo termino trukmę ir visas jo taikymo sąlygas, kaip antai jo pradžios datą, tvarką, pagal kurią jis pradedamas skaičiuoti, taip pat sąlygas, kuriomis jis gali būti sustabdytas ar nutrauktas (Sprendimo Caronte & Tourist 47 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
52
Taip pat reikia atsižvelgti į konkurencijos bylų ypatumus ir ypač į tai, kad šiose bylose iš esmės reikia atlikti sudėtingą faktinę ir ekonominę analizę (Sprendimo Caronte & Tourist 48 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
53
Be to, tam, kad būtų nustatyti protingi terminai, per kuriuos nacionalinės konkurencijos institucijos gali vykdyti procedūras, siekdamos nubausti už antikonkurencinius veiksmus, pagal teisinio saugumo principą reikalaujama, kad valstybės narės sukurtų pakankamai tikslią, aiškią ir nuspėjamą terminų sistemą, leidžiančią visiems susijusiems subjektams tiksliai žinoti atitinkamomis taisyklėmis jiems nustatytų pareigų apimtį ir imtis atitinkamų veiksmų (Sprendimo Caronte & Tourist 49 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
54
Be to, nustatydamos procesinius terminus, per kuriuos nacionalinės konkurencijos institucijos turi nustatyti pažeidimus ir skirti sankcijas, valstybės narės gali numatyti ne tik bendrąsias senaties taisykles, taikytinas visai pažeidimo procedūrai, bet prireikus ir terminus, taikomus tam tikrų šios procedūros etapų eigai (šiuo klausimu žr. Sprendimo Caronte & Tourist 51 punktą).
55
Kiek tai susiję su šiais terminais, valstybės narės gali numatyti, kad jie neapibrėžiami abstrakčiai ir bendrai, bet juos kiekvienu konkrečiu atveju nustato šios institucijos, atsižvelgdamos į kiekvienos pažeidimo nagrinėjimo procedūros sudėtingumą, su sąlyga, kad nacionalinės taisyklės dėl tų terminų atitinka šio sprendimo 50–53 punktuose nurodytus reikalavimus (pagal analogiją žr. Sprendimo Caronte & Tourist 51 punktą).
56
Dėl galimybės pratęsti nacionalinės konkurencijos institucijos prieštaravimo pareiškime nustatytą tyrimo etapo pabaigos terminą reikia priminti, pirma, jog tam, kad nacionalinės konkurencijos institucijos galėtų veiksmingai įvykdyti pareigą įgyvendinti Sąjungos teisę konkurencijos srityje, jos turi turėti galimybę joms pateiktiems skundams suteikti skirtingą prioritetą ir šiuo tikslu turi plačią diskreciją (Sprendimo Caronte & Tourist 57 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
57
Negalima atmesti galimybės, kad, atsižvelgiant į vienai ar kelioms vykstančioms pažeidimo nagrinėjimo procedūroms suteiktiną prioritetą, nacionalinė konkurencijos institucija būtų priversta laikinai atidėti pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimą, taigi ir pratęsti šios procedūros tyrimo etapo pabaigos terminą.
58
Antra, kaip matyti iš šio sprendimo 52 punkto, nagrinėjant bylas, susijusias su Sąjungos konkurencijos teise, iš esmės reikia atlikti sudėtingą faktinę ir ekonominę analizę. Taigi daugeliu labai sudėtingų atvejų gali prireikti imtis daugelio veiksmų ir tyrimo priemonių, kad būtų galima atlikti tokią analizę, nes dėl tokių veiksmų ir priemonių neišvengiamai prailginama pažeidimo nagrinėjimo procedūros trukmė (šiuo klausimu žr. 2021 m. sausio 21 d. Sprendimo Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, 56 punktą).
59
Trečia, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad dėl nacionalinės senaties terminų skaičiavimo tvarkos, kuri dėl su ja susijusių priežasčių sistemingai kliudo skirti veiksmingas ir atgrasomąsias sankcijas už Sąjungos konkurencijos teisės pažeidimus, konkurencijos taisyklių taikymas tampa praktiškai neįmanomas arba pernelyg sudėtingas. Todėl jis konstatavo, kad nacionalinės teisės normos, nustatančios senaties terminą atsižvelgiant į didelį su konkurencija susijusių bylų sudėtingumą, kai gali kilti sisteminė nebaudžiamumo už šios teisės pažeidimus rizika, neatitinka veiksmingumo principo (Sprendimo Caronte & Tourist 73 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
60
Atsižvelgiant į tai, draudimas nacionalinei konkurencijos institucijai pratęsti pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimo etapo pabaigos terminą gali trukdyti skirti veiksmingas ir atgrasomas sankcijas už SESV 101 arba 102 straipsnio pažeidimus.
61
Toks draudimas gali trukdyti šiai institucijai atlikti tyrimą, apimantį visus antikonkurencinių veiksmų aspektus, nes ji būtų priversta priimti sprendimą remdamasi galimai neišsamiais duomenimis, kad neprarastų galimybės taikyti sankcijas įmonėms, kurioms iš pradžių buvo pranešta apie pabaigos terminą. Dėl to kiltų nebaudžiamumo už tam tikras veikas, sudarančias minėtų straipsnių pažeidimus, ir (arba) už tam tikrų įmonių, taip pat dalyvavusių darant šiuos pažeidimus, dėl kurių pažeidimo nagrinėjimo procedūra nuo jos pradžios nebuvo vykdoma, pavojus.
62
Darytina išvada, kad nacionalinės konkurencijos institucijos, kai tai būtina, kad jos galėtų skirti veiksmingas ir atgrasomas sankcijas už Sąjungos konkurencijos teisės pažeidimus, turi galėti pratęsti šios procedūros tyrimo etapo pabaigos terminą.
63
Vis dėlto dėl tokio pabaigos termino pratęsimo iš principo neturėtų būti viršytas protingas terminas, per kurį turi būti baigtas minėtas pažeidimo nagrinėjimo procedūros etapas.
64
Šiuo klausimu iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad akto priėmimo termino protingumą reikia vertinti pagal kiekvienos bylos aplinkybes, ypač pagal bylos svarbą suinteresuotajam asmeniui, bylos sudėtingumą ir dalyvaujančių šalių elgesį (šiuo klausimu žr. 2013 m. vasario 28 d. Sprendimo Arango Jaramillo ir kt. / EIB (Peržiūra), C‑334/12 RX‑II, EU:C:2013:134, 28 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
65
Vis dėlto kriterijų sąrašas nėra baigtinis ir vertinant, ar terminas protingas, nereikalaujama sistemiškai išnagrinėti visų bylos aplinkybių atsižvelgiant į kiekvieną jų, kai procedūros trukmė atrodo pagrįsta vieno jų atžvilgiu. Taigi bylos sudėtingumas gali būti laikomas pateisinančiu terminą, kuris iš pirmo žvilgsnio atrodo per ilgas (2007 m. sausio 25 d. Sprendimo Sumitomo Metal Industries ir Nippon Steel / Komisija, C‑403/04 P ir C‑405/04 P, EU:C:2007:52, 117 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
66
Teisingumo Teismas taip pat pažymėjo, kad termino protingumas negali būti nustatytas remiantis abstrakčiai apibrėžta konkrečia maksimalia riba, bet turi būti vertinamas kiekvienu konkrečiu atveju, atsižvelgiant į bylos aplinkybes (2013 m. vasario 28 d. Sprendimo Arango Jaramillo ir kt. / EIB (Peržiūra), C‑334/12 RX-II, EU:C:2013:134, 29 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
67
Apskritai pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimo etapo pabaigos termino pratęsimas neturėtų pažeisti atitinkamų įmonių pagrindinių teisių. Naudodamasi procesine autonomija valstybė narė turi ne tik užtikrinti visišką Sąjungos konkurencijos teisės veiksmingumą, taip pat persekiojimą ir baudimą už jos pažeidimus, bet ir paisyti pagrindinių teisių, be kita ko, įmonių, dėl kurių pradėta pažeidimo nagrinėjimo procedūra, teisės į gynybą (šiuo klausimu žr. Sprendimo Caronte & Tourist 62 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
68
Šiomis aplinkybėmis reikia priminti, kad teisė į gerą administravimą apima administracijos pareigą pagrįsti savo sprendimus (2020 m. lapkričio 24 d. Sprendimo Minister van Buitenlandse Zaken, C‑225/19 ir C‑226/19, EU:C:2020:951, 34 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija), o ši pareiga, kiek ja siekiama leisti suinteresuotajam asmeniui suprasti jo nenaudai patvirtintos individualios priemonės priežastis, taip pat yra teisės į gynybą paisymo principo dalis (šiuo klausimu žr. 2019 m. gegužės 8 d. Sprendimo PI, C‑230/18, EU:C:2019:383, 57 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
69
Todėl, pirma, pagal šio sprendimo 53 punkte nurodytą teisinio saugumo principą ir iš jo išplaukiantį nuspėjamumo reikalavimą apie pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimo etapo pabaigos termino pratęsimą atitinkamai įmonei turi būti pranešta kuo greičiau ir bet kuriuo atveju prieš pasibaigiant pratęsiamam pabaigos terminui. Be to, sprendime dėl pratęsimo turi būti nustatytas naujas šio tyrimo etapo pabaigos terminas.
70
Šiuo klausimu iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, jog pagal teisinio saugumo principą, kuris susijęs su teisėtų lūkesčių apsaugos principu, reikalaujama, be kita ko, kad teisės normos būtų aiškios, tikslios ir nuspėjamo poveikio, ypač kai jos gali turėti neigiamų pasekmių fiziniams asmenims ir įmonėms. Be to, teisę remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu turi kiekvienas asmuo, esantis tokioje padėtyje, kai Sąjungos administracija paskatino jo pagrįstų lūkesčių atsiradimą, suteikusi tikslių garantijų (2018 m. spalio 17 d. Sprendimo Klohn, C‑167/17, EU:C:2018:833, 50 bei 51 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
71
Savo rašytinėse pastabose Imballagi Piemontesi remiasi teisėtų lūkesčių principu, teigdama, kad AGCM neturėjo teisės atidėti nagrinėjamos tyrimo procedūros pabaigos termino. Su sąlyga, kad tai patikrins prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos nematyti, kad ši bendrovė būtų gavusi šios institucijos garantijų, jog prieštaravimo pareiškime nustatytas pabaigos terminas negali būti pratęstas.
72
Antra, pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimo etapo pabaigos termino pratęsimas turi būti tinkamai pagrįstas aplinkybėmis, dėl kurių tyrimas tapo sudėtingesnis, nei nacionalinė konkurencijos institucija numatė nustatydama šį terminą.
73
Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad nagrinėjama tyrimo procedūra buvo ypač sudėtinga ir kad tiek su šia procedūra susijusių įmonių skaičius, tiek jos dalykas laikui bėgant buvo išplėsti. Tai paaiškina, kodėl tos procedūros pabaigos terminas buvo pratęstas du kartus, siekiant, viena vertus, užtikrinti veiksmingą AGCM užduočių vykdymą ir, kita vertus, garantuoti tiek įmonių, dėl kurių iš pradžių buvo vykdoma ši procedūra, tiek įmonių, kurių atžvilgiu ji buvo išplėsta, teisę į gynybą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar sprendimai pratęsti nagrinėjamos tyrimo procedūros pabaigos terminą buvo tinkamai pagrįsti tokiomis aplinkybėmis.
74
Galiausiai, trečia, pagal Chartijos 47 straipsnyje įtvirtintą veiksmingos teisminės gynybos principą turi būti galima atlikti pažeidimo nagrinėjimo procedūros tyrimo etapo pabaigos termino pratęsimo teisminę kontrolę, siekiant patikrinti, ar sprendimas, kuriuo pratęsiamas šis terminas ir nustatomas naujas pabaigos terminas, buvo priimtas laikantis protingo termino principo ir atitinkamos įmonės teisės į gynybą, o tai visų pirma reiškia, kad apie šį sprendimą šiai įmonei buvo pranešta laiku ir jis buvo tinkamai pagrįstas aplinkybėmis, dėl kurių tyrimas tapo sudėtingesnis, nei nacionalinė konkurencijos institucija numatė nustatydama pratęsiamą terminą.
75
Nagrinėjamu atveju tokios teisminės kontrolės egzistavimas atrodo įrodytas, kaip matyti tiek iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, tiek iš Imballaggi Piemontesi rašytinių pastabų; ši įmonė nurodo, kad Italijos teismuose užginčijo abu nagrinėjamos tyrimo procedūros pabaigos termino pratęsimus.
76
Be to, reikia pridurti, kad net jei konkrečiu atveju dėl tokio pratęsimo pažeidžiamas protingo termino laikymosi principas, iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad šio principo pažeidimas gali pateisinti sprendimo, priimto pasibaigus SESV 101 ar 102 straipsniu grindžiamai administracinei procedūrai, panaikinimą tik jeigu juo taip pat pažeidžiama atitinkamos įmonės teisė į gynybą (2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Ferriere Nord / Komisija, C‑31/23 P, EU:C:2024:851, 150 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija), ir kad šiomis aplinkybėmis ši įmonė turi pakankamai teisiškai įrodyti, kad dėl pernelyg ilgos administracinės procedūros trukmės jai kilo sunkumų gintis nuo konkurencijos institucijos priekaištų (pagal analogiją žr. 2011 m. kovo 29 d. Sprendimo ArcelorMittal Luxembourg / Komisija ir Komisija / ArcelorMittal Luxembourg ir kt., C‑201/09 P ir C‑216/09 P, EU:C:2011:190, 118 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
77
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, jog pagrindinėje byloje Imballaggi Piemontesi neįrodė, kad nagrinėjamos tyrimo procedūros pabaigos termino pratęsimas neigiamai paveikė jos galimybę naudotis teise į gynybą.
78
Galiausiai reikia pažymėti, kad galimybei pratęsti nacionalinių konkurencijos institucijų vykdomų SESV 101 ir 102 straipsnių pažeidimo nagrinėjimo procedūros pabaigos terminą bet kuriuo atveju taikoma absoliuti maksimali senaties termino riba, kurią, laikydamosi lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų, nustato valstybės narės (šiuo klausimu žr. 2021 m. sausio 21 d. Sprendimo Whiteland Import Export, C‑308/19, EU:C:2021:47, 37 punktą).
79
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti taip: SESV 101 straipsnis, siejamas su bendruoju teisės į gerą administravimą principu, Chartijos 47 straipsniu ir veiksmingumo principu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose, nacionalinei konkurencijos institucijai vykdant procedūrą dėl antikonkurencinių veiksmų konstatavimo, aiškiai nenumatyta, kad šios procedūros tyrimo etapo pabaigos terminas, kurį ši institucija nustatė prieštaravimo pareiškime, yra imperatyvaus pobūdžio, todėl ta institucija gali vienašališkai motyvuotais aktais, kuriems taikoma teisminė kontrolė, pratęsti šį terminą, jei atsiranda aplinkybių, dėl kurių reikia išplėsti minėtos procedūros dalyką arba įmonių, dėl kurių ji vykdoma, skaičių, su sąlyga, kad dėl tokio pratęsimo neviršijamas protingas terminas, per kurį turi būti baigtas šis tyrimo etapas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
80
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nusprendžia:
SESV 101 straipsnis, siejamas su gero administravimo principu, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu ir veiksmingumo principu,
turi būti aiškinamas taip:
pagal jį nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose, nacionalinei konkurencijos institucijai vykdant procedūrą dėl antikonkurencinių veiksmų konstatavimo, aiškiai nenumatyta, kad šios procedūros tyrimo etapo pabaigos terminas, kurį ši institucija nustatė prieštaravimo pareiškime, yra imperatyvaus pobūdžio, todėl ta institucija gali vienašališkai motyvuotais aktais, kuriems taikoma teisminė kontrolė, pratęsti šį terminą, jei atsiranda aplinkybių, dėl kurių reikia išplėsti minėtos procedūros dalyką arba įmonių, dėl kurių ji vykdoma, skaičių, su sąlyga, kad dėl tokio pratęsimo neviršijamas protingas terminas, per kurį turi būti baigtas šis tyrimo etapas.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: italų.