Ediție provizorie
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
DOMNUL JEAN RICHARD DE LA TOUR
prezentate la 16 aprilie 2026(1)
Cauza C‑295/25
Lima BV
împotriva
Vlaams Gewest
[cerere de decizie preliminară formulată de Raad van State (Consiliul de Stat, Belgia)]
„ Trimitere preliminară – Agricultură – Producția ecologică și etichetarea produselor ecologice – Regulamentul (UE) 2018/848 – Articolul
7 literele (a), (b) și (c) – Punctele 2.2.1 și 2.2.2 din partea IV a anexei II – Utilizarea anumitor produse și substanțe în prelucrarea alimentelor ecologice – Pudră certificată ca fiind ecologică obținută din sedimente curățate, uscate și măcinate ale algei Lithothamnium calcareum, bogată în mod natural în carbonat de calciu – Neautorizare ”
I.      Introducere
1.        Poate fi interzisă utilizarea unui ingredient ecologic de origine agricolă în producția de alimente ecologice prelucrate?
2.        Acesta este aparentul paradox prezentat Curții de Raad van State (Consiliul de Stat, Belgia), care ridică problema posibilității de a utiliza o pudră certificată ca fiind ecologică obținută din sedimente curățate, uscate și măcinate ale algei Lithothamnium calcareum, bogată în mod natural în carbonat de calciu, într‑o băutură vegetală ecologică pe bază de orez sau de ovăz, în condițiile în care utilizarea calciului în alimente nu este o cerință legală care decurge direct din dispoziții de drept, iar utilizarea carbonatului de calciu este interzisă în producția ecologică în scopul îmbogățirii cu calciu potrivit dispozițiilor Regulamentului (UE) 2018/848(2), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul delegat (UE) 2022/474(3), și ale Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1165(4) al acestuia.
3.        Curtea s‑a pronunțat deja cu privire la interzicerea îmbogățirii cu calciu a băuturilor vegetale prin utilizarea unor astfel de sedimente ale algei Lithothamnium calcareum neecologice(5), pe baza Regulamentelor (CE) nr. 834/2007(6) și nr. 889/2008(7). Cu toate acestea, întrebarea adresată de instanța de trimitere este inedită, întrucât regimul aplicabil aditivilor alimentari s‑a
modificat odată cu Regulamentul 2018/848, care a abrogat Regulamentul nr. 834/2007, iar în speță sedimentele în cauză provin din alga Lithothamnium calcareum certificată ca fiind ecologică.
4.        Vom propune Curții să răspundă că acest nou regim al aditivilor alimentari, sub incidența căruia considerăm că intră
pudra
obținută din alga Lithothamnium calcareum, se aplică indiferent dacă ingredientul este sau nu este ecologic și că, în consecință, utilizarea acestei pudre, chiar certificată ca fiind ecologică, în scopul îmbogățirii cu calciu nu este autorizată în producția ecologică, întrucât nu este o cerință legală.
II.    Dreptul Uniunii
A.      Regulamentul (CE) nr. 178/2002
5.        Articolul
2 primul și al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 178/2002(8) prevede:
„În sensul prezentului regulament, «produs alimentar» (sau «aliment») înseamnă orice substanță sau produs, indiferent dacă este prelucrat, parțial prelucrat sau neprelucrat, destinat sau prevăzut în mod rezonabil a fi ingerat de oameni.
«Produsele alimentare» includ băuturile, guma de mestecat și orice substanță, inclusiv apa, încorporată în mod intenționat în produse alimentare în timpul producerii, preparării sau tratării lor. […]”
B.      Regulamentul (CE) nr. 1333/2008
6.        Articolul
3 alineatul
(2) literele (a) și (b) din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008(9) are următorul cuprins:
„În sensul prezentului regulament, se aplică […] următoarele definiții:
(a)      «aditiv alimentar» înseamnă orice substanță care, în mod normal, nu se consumă ca aliment în sine și nu se utilizează ca ingredient alimentar caracteristic, cu sau fără valoare nutritivă, și a cărei adăugare deliberată, în scop tehnologic, în produsele alimentare pe parcursul procesului de fabricare, prelucrare, preparare, tratare, ambalare, transport sau depozitare are ca rezultat sau se poate considera în mod rezonabil că ar putea avea ca rezultat transformarea sa sau transformarea produselor sale secundare, în mod direct sau indirect, într‑o componentă a produselor alimentare în cauză.
Cu toate acestea, nu se consideră aditivi alimentari următoarele:
[…]
(ii)      produsele alimentare, sub formă deshidratată sau concentrată, inclusiv aromele care intră în fabricarea produselor alimentare compuse, utilizate pentru proprietățile lor aromatice, sapide sau nutritive, combinate cu un efect colorant secundar;
[…]
(b)      «adjuvanți tehnologic» înseamnă orice substanță care:
(i)      nu se consumă ca aliment în sine;
(ii)      este utilizată deliberat în prelucrarea materiilor prime, a produselor alimentare sau a ingredientelor acestora pentru a îndeplini un anumit obiectiv tehnologic în timpul tratării sau prelucrării; și
(iii)      care poate avea ca rezultat prezența neintenționată, dar inevitabilă din punct de vedere tehnic, a unor reziduuri ale substanței respective sau a derivaților acesteia în produsul finit, cu condiția ca aceste reziduuri să nu prezinte nici un risc sanitar și să nu aibă efecte tehnologice asupra produsului finit.”
C.      Regulamentul (UE) nr. 1169/2011
7.        Articolul
2 alineatul
(2) litera (f) din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011(10) prevede:
„[…] se aplică următoarele definiții:
[…]
(f)      «ingredient» înseamnă orice substanță sau produs, inclusiv aromele, aditivii alimentari și enzimele alimentare, precum și orice constituent al unui ingredient compus, utilizat(ă) în fabricarea sau prepararea unui produs alimentar și prezent(ă) încă în produsul finit, eventual sub o formă modificată; reziduurile nu sunt considerate ingrediente.”
D.      Regulamentul 2018/848
8.        Considerentele (6), (20), (51), (52) și (63) ale Regulamentului 2018/848 au următorul cuprins:
„(6)      Având în vedere obiectivele politicii Uniunii [Europene] privind producția ecologică, cadrul juridic stabilit pentru implementarea politicii respective ar trebui să vizeze asigurarea concurenței loiale și a funcționării adecvate a pieței interne a produselor ecologice, menținerea și justificarea încrederii consumatorilor în produsele etichetate ca ecologice și crearea unor condiții care să permită dezvoltarea politicii în armonie cu evoluțiile producției și ale pieței.
[…]
(20)      Întrucât utilizarea factorilor de producție externi ar trebui să fie limitată în producția ecologică, ar trebui să fie identificate anumite obiective pentru care produsele și substanțele sunt adesea utilizate în producția de produse agricole sau de produse agricole prelucrate. Atunci când sunt utilizate în mod normal pentru obiectivele respective, utilizarea produselor sau a substanțelor ar trebui să fie permisă numai în cazul în care acestea au fost autorizate în conformitate cu prezentul regulament. O astfel de autorizare ar trebui totuși să fie valabilă doar atât timp cât utilizarea unor astfel de factori de producție externi în producția neecologică nu este interzisă în dreptul Uniunii sau în dreptul intern care este întemeiat pe dreptul Uniunii. […]
[…]
(51)      Operatorii care produc alimente […] ar trebui să urmeze proceduri corespunzătoare, bazate pe identificarea sistematică a etapelor critice ale prelucrării, pentru a se asigura că produsele prelucrate se conformează normelor privind producția ecologică. Produsele ecologice prelucrate ar trebui obținute cu ajutorul unor metode de prelucrare care să garanteze că caracteristicile și calitățile ecologice ale produselor se mențin pe parcursul tuturor etapelor producției ecologice.
(52)      Ar trebui stabilite dispoziții privind compoziția alimentelor […] ecologice prelucrate. În special, aceste alimente ar trebui produse în principal din ingrediente agricole ecologice sau alte ingrediente care se încadrează în domeniul de aplicare al prezentului regulament care sunt ecologice, posibilitatea de utilizare a anumitor ingrediente agricole neecologice, specificate în prezentul regulament, fiind limitată. În plus, doar anumite produse și substanțe autorizate în conformitate cu prezentul regulament ar trebui permise pentru a fi utilizate în producția de alimente […] ecologice prelucrate.
[…]
(63)      Utilizarea în producția ecologică a anumitor produse sau substanțe ca substanțe active care să fie utilizate în produse de protecție a plantelor reglementate prin Regulamentul (CE) nr. 1107/2009[(11)], îngrășăminte, amelioratori de sol, nutrienți, componente neecologice ale nutriției animalelor de diverse origini, aditivi pentru hrana pentru animale, adjuvanți tehnologici și produse pentru curățenie și dezinfectare, ar trebui limitată la minimum și ar trebui să respecte condițiile specifice prevăzute în prezentul regulament. Aceeași abordare ar trebui urmată în ceea ce privește utilizarea unor produse și substanțe ca aditivi alimentari și adjuvanți tehnologici și în ceea ce privește utilizarea ingredientelor agricole neecologice în producția de alimente ecologice prelucrate. Prin urmare, ar trebui definite utilizările posibile ale unor astfel de produse și substanțe în producția ecologică în general și în producția de alimente ecologice prelucrate în special, care să respecte principiile stabilite în prezentul regulament și să îndeplinească anumite criterii.”
9.        Articolul
2 alineatul
(1) litera (b) din Regulamentul 2018/848 prevede:
„Prezentul regulament se aplică următoarelor produse de origine agricolă, inclusiv celor provenite din acvacultură și apicultură, enumerate în anexa I la [Tratatul]FUE și produselor derivate din produsele respective, atunci când acestea sunt sau se intenționează ca acestea să fie produse, pregătite, etichetate, distribuite, introduse pe piață, importate în ori exportate din Uniune:
[…]
(b)      produse agricole prelucrate pentru utilizare ca alimente.”
10.      Articolul
3 din acest regulament are următorul cuprins:
„În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.      «producție ecologică» înseamnă utilizarea […] unor metode de producție conforme cu prezentul regulament, în toate etapele producției, pregătirii și distribuției;
2.      «produs ecologic» înseamnă un produs care provine din producția ecologică […] Produsele obținute din vânatul sau pescuitul animalelor sălbatice nu sunt considerate produse ecologice;
[…]
45.      «alimente» înseamnă alimente astfel cum sunt definite la articolul 2 din Regulamentul [nr. 178/2002];
[…]
51.      «ingredient» înseamnă un ingredient astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul [nr. 1169/2011] sau, în cazul altor produse decât alimentele, orice substanță sau produs utilizat în producerea sau pregătirea produselor, care este încă prezent în produsul finit, chiar și sub formă modificată;
[…]
61.      «aditiv alimentar» înseamnă un aditiv alimentar astfel cum este definit la articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul [nr. 1333/2008];
[…]
65.      «adjuvant tehnologic» înseamnă un adjuvant tehnologic astfel cum este definit la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul [nr. 1333/2008] pentru alimente […];
[…]”
11.      În cadrul capitolului II din Regulamentul 2018/848, intitulat „Obiectivele și principiile producției ecologice”, articolul
7 prevede:
„Producția de alimente ecologice prelucrate se bazează, în special, pe următoarele principii specifice:
(a)      producția de alimente ecologice din ingrediente agricole ecologice;
(b)      restricționarea utilizării aditivilor alimentari, a ingredientelor neecologice cu funcții preponderent tehnologice și organoleptice, precum și a micronutrienților și a adjuvanților tehnologici, astfel încât aceste elemente să fie utilizate în cea mai mică măsură și doar în cazuri de nevoie tehnologică esențială sau în scopuri nutriționale speciale;
(c)      excluderea substanțelor și a metodelor de prelucrare ce ar putea induce în eroare în privința adevăratei naturi a produsului;
[…]”
12.      Articolul
9 alineatul
(3) primul paragraf din acest regulament are următorul cuprins:
„Pentru scopurile și utilizările menționate la articolele 24 și 25 și în anexa II, doar produsele și substanțele care au fost autorizate în temeiul dispozițiilor menționate se pot utiliza în producția ecologică, cu condiția ca utilizarea lor în producția neecologică să fi fost autorizată în conformitate cu dispozițiile relevante ale dreptului Uniunii și, după caz, în conformitate cu dispozițiile naționale întemeiate pe dreptul Uniunii.”
13.      Articolul
16 din regulamentul menționat prevede:
„(1)      Operatorii care produc alimente prelucrate respectă, în special, normele detaliate de producție prevăzute în anexa II partea IV […]
(2)      Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a:
[…]
(b)      punctului 2.2.2 din anexa II partea IV în ceea ce privește tipul și compoziția produselor și substanțelor a căror utilizare în alimentele prelucrate este permisă, precum și condițiile în care pot fi folosite;
[…]”
14.      Potrivit articolului
24 alineatele (2), (4) și (9) din Regulamentul 2018/848:
„(2)      […] Comisia [Europeană] poate autoriza anumite produse și substanțe pentru a fi utilizate în producția de alimente ecologice prelucrate și de drojdie utilizată ca aliment […], incluzând toate produsele și substanțele astfel autorizate pe liste supuse restricțiilor, în următoarele scopuri:
(a)      ca aditivi pentru alimente și adjuvanți tehnologici;
(b)      ca ingrediente agricole neecologice care se utilizează pentru producția de alimente ecologice prelucrate;
(c)      ca adjuvanți tehnologici pentru producția de drojdie și de produse pe bază de drojdie.
[…]
(4)      Autorizarea produselor și substanțelor menționate la alineatul (2) pentru utilizarea în producția de alimente ecologice prelucrate sau pentru producția de drojdie utilizată ca aliment […] se face cu respectarea principiilor stabilite în capitolul II și cu îndeplinirea criteriilor următoare, care se evaluează în ansamblu:
[…]
(b)      fără recurgerea la aceste produse și substanțe, ar fi imposibilă producerea sau conservarea alimentelor sau îndeplinirea anumitor cerințe referitoare la regimul alimentar prevăzute în temeiul legislației Uniunii;
(c)      se găsesc în natură și este posibil să fi făcut obiectul unor procese exclusiv mecanice, fizice, biologice, enzimatice sau microbiene, cu excepția cazului în care produsele sau substanțele din astfel de surse nu sunt disponibile în cantități sau la calități suficiente;
(d)      ingredientul ecologic nu este disponibil în cantități suficiente.
[…]
(9)      Comisia adoptă acte de punere în aplicare privind autorizarea sau retragerea autorizării unor produse și substanțe în conformitate cu alineatele (1) și (2), care pot fi utilizate în producția ecologică în general și în producția de alimente ecologice prelucrate în special, și stabilește procedurile care trebuie urmate pentru autorizare și listele cu astfel de produse și substanțe, precum și, după caz, descrierea acestora, cerințele referitoare la compoziția lor și condițiile de utilizare.
[…]”
15.      În temeiul punctului 2.2.1 din partea III a anexei II la acest regulament, culegerea algelor sălbatice și a părților acestora este considerată metodă de producție ecologică în anumite condiții detaliate la acest punct.
16.      Potrivit punctului 2 din partea IV a anexei II la regulamentul menționat, intitulat „Cerințe detaliate pentru producția de alimente prelucrate”:
„[…]
2.2.1.      Aditivii alimentari, adjuvanții tehnologici și ingredientele agricole neecologice autorizate în temeiul articolului 24 sau 25 pentru utilizare în producția ecologică, precum și produsele și substanțele menționate la punctul 2.2.2 sunt singurele care pot fi utilizate la prelucrarea alimentelor […]
2.2.2.      La prelucrarea alimentelor, este permisă utilizarea următoarelor produse și substanțe:
[…]
(f)      mineralele (inclusiv oligoelementele), vitaminele, aminoacizii și micronutrienții, cu condiția ca:
(i)      utilizarea lor în alimentele destinate consumului normal este o cerință legală care decurge direct din dispoziții de drept al Uniunii sau din dispoziții de drept intern compatibile cu dreptul Uniunii, cu consecința că alimentele nu pot fi introduse deloc pe piață ca alimente destinate consumului normal dacă mineralele, vitaminele, aminoacizii sau micronutrienții respectivi nu sunt adăugați; sau
(ii)      în ceea ce privește alimentele introduse pe piață ca având anumite caracteristici sau efecte în legătură cu sănătatea ori nutriția sau în legătură cu nevoile anumitor grupuri de consumatori:
–        în produsele menționate la articolul 1 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 609/2013[(12)], utilizarea acestora este autorizată în temeiul regulamentului menționat și al actelor adoptate în temeiul articolului 11 alineatul (1) […] pentru produsele în cauză, sau
–        în produsele reglementate prin Directiva 2006/125/CE[(13)], utilizarea lor este autorizată în temeiul directivei menționate.
[…]”
E.      Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165
17.      Considerentul (14) al Regulamentului de punere în aplicare 2021/1165 are următorul cuprins:
„Având în vedere compoziția anumitor ingrediente agricole neecologice, unele dintre utilizările lor în alimentele ecologice prelucrate pot corespunde utilizărilor ca aditivi alimentari, adjuvanți tehnologici alimentari sau produse și substanțe menționate în partea IV punctul 2.2.2 din anexa II la Regulamentul [2018/848]. Utilizările respective necesită o autorizație specifică în conformitate cu partea IV punctul 2.2 din anexa II la Regulamentul [2018/848], iar astfel de utilizări nu trebuie să fie permise prin autorizarea ingredientelor agricole neecologice.”
18.      Articolul
6 din acest regulament de punere în aplicare prevede:
„În sensul articolului 24 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul [2018/848], numai produsele și substanțele enumerate în partea A din anexa V la prezentul regulament pot fi utilizate ca aditivi alimentari, incluzând enzimele alimentare destinate utilizării ca aditivi alimentari, și ca adjuvanți tehnologici pentru producția de alimente ecologice prelucrate, cu condiția ca utilizarea lor să fie în conformitate cu dispozițiile relevante din dreptul Uniunii, în special cu Regulamentul [nr. 1333/2008] și, după caz, cu dispozițiile naționale bazate pe dreptul Uniunii.”
19.      Articolul
7 din regulamentul de punere în aplicare menționat, aplicabil de la 1 ianuarie 2024(14), prevede:
„În sensul articolului 24 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul [2018/848], numai ingredientele agricole neecologice enumerate în partea B din anexa V la prezentul regulament pot fi utilizate în producția de alimente ecologice prelucrate, cu condiția ca utilizarea lor să fie în conformitate cu dispozițiile relevante din dreptul Uniunii și, după caz, cu dispozițiile naționale bazate pe dreptul Uniunii.
Primul paragraf nu aduce atingere cerințelor detaliate privind producția ecologică de alimente prelucrate prevăzute în partea IV secțiunea 2 din anexa II la Regulamentul [2018/848]. În special, primul paragraf nu se aplică ingredientelor agricole neecologice care sunt utilizate ca aditivi alimentari, adjuvanți tehnologici sau produse și substanțe menționate în partea IV punctul 2.2.2 din anexa II la Regulamentul [2018/848].”
20.      Partea A din anexa V la același regulament de punere în aplicare, intitulată „Aditivi alimentari și adjuvanți tehnologici autorizați, astfel cum se menționează la articolul 24 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul [2018/848]”, cuprinde, în secțiunea A1, un tabel în care figurează printre altele următorul rând:
Codul
Denumire
Produse alimentare ecologice la care se poate adăuga
Condiții și limite specifice
[…]
[…]
[…]
[…]
E 170
Carbonat de calciu
produse de origine vegetală și animală
nu se utilizează pentru colorarea sau îmbogățirea cu calciu a produselor
[…]
[…]
[…]
[…]
III. Situația de fapt din litigiul principal și întrebarea preliminară
21.      Lima BV este o societate de drept belgian specializată în comercializarea alimentelor ecologice pe bază de plante, în special a două băuturi ecologice pe bază de orez și, respectiv, de ovăz, al căror ingredient caracteristic este alga Lithothamnium calcareum, provenită din culegerea de alge sălbatice certificată ca ecologică.
22.      În decizia sa de certificare din 13 aprilie 2023, un organism de control a considerat că, în ceea ce privește lithothamnium, trebuia să se distingă algele (Lithothamnium sp. Algae) de produsul marin provenit din calcificarea algelor [bancuri de alge roșii coraliene (maërl)], numai primele putând fi calificate drept „produs agricol”. Acesta a adăugat că scopul utilizării ingredientului primează asupra calității ecologice sau neecologice a acestuia din urmă. El a concluzionat că adăugarea de reziduuri de lithothamnium bogate în calciu constituie o îmbogățire a produselor ecologice contrară punctului 2.2 din partea IV a anexei II la Regulamentul 2018/848, cu
consecința că Lima „etichetează și comercializează produse neconforme ca produse ecologice” ceea ce justifică o măsură de „avertisment”.
23.      În urma confirmării acestei decizii la 5 mai 2023 de către organismul de control, Lima a introdus o cale de atac administrativă împotriva deciziei menționate la Departement Landbouw en Visserij (Agenția pentru Agricultură și Pescuit) din cadrul
Vlaamse Overheid (Autoritatea flamandă, Belgia). Prin decizia din 18 decembrie 2023, șeful unității de sprijin pentru venit din cadrul Agenției pentru Agricultură și Pescuit a considerat că adăugarea de pudră obținută din sedimente curățate, uscate și măcinate ale algei Lithothamnium calcareum nu era permisă, întrucât avea ca scop îmbogățirea cu calciu. Acesta din urmă a concluzionat că măsura de „avertisment” aplicată Lima trebuia menținută și că aceasta însemna că numai băuturile produse înainte de 1 ianuarie 2024 mai puteau fi comercializate cu indicarea metodei de producție ecologică.
24.      În fața Raad van State (Consiliul de Stat), sesizat de Lima cu o cerere de anulare a acestei decizii, părțile au prezentat poziții divergente cu privire la
reglementarea aplicabilă pudrei obținute din sedimente curățate, uscate și măcinate ale algei Lithothamnium calcareum certificate ca fiind ecologică, precum și cu privire la interpretarea Hotărârii Natumi.
25.      Pe de o parte, în opinia Lima, această pudră trebuie considerată un ingredient ecologic. Această caracteristică este suficientă pentru ca adăugarea sa într‑un aliment ecologic prelucrat să fie autorizată, indiferent de profilul său nutrițional, în conformitate cu articolul
7 litera (a) din Regulamentul 2018/848. Pentru autoritatea flamandă, această pudră, chiar certificată ca fiind ecologică, trebuie să fie supusă reglementării aplicabile mineralelor, care interzice adăugarea carbonatului de calciu cu unicul scop al îmbogățirii cu calciu, potrivit articolului
7 litera (b) și punctului 2.2.1 și punctului 2.2.2 litera (f) din partea IV a anexei II la acest regulament, precum și părții A din anexa V la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165.
26.      Pe de altă parte, în Hotărârea Natumi, Curtea a statuat că Regulamentul nr. 889/2008(15) trebuie interpretat în sensul că se opune utilizării unei pudre obținute din sedimente ale algei Lithothamnium calcareum care sunt curățate, uscate și măcinate, ca ingredient neecologic de origine agricolă, în sensul articolului
28 din acest regulament, în prelucrarea alimentelor ecologice precum băuturile ecologice pe bază de orez și de soia în scopul îmbogățirii lor cu calciu.
27.      Părțile nu sunt de acord cu privire la concluziile care trebuie desprinse din această hotărâre în temeiul noii legislații aplicabile situației de fapt din speță.
28.      Instanța de trimitere are îndoieli că această jurisprudență poate fi aplicată pur și simplu prin analogie, întrucât, în Hotărârea Natumi, Curtea s‑a pronunțat cu privire la o pudră neecologică obținută din sedimente ale algei Lithothamnium calcareum care sunt curățate, uscate și măcinate, în timp ce, în speță, Lithothamnium calcareum utilizată pentru pudră este certificată ca fiind ecologică. În plus, această instanță consideră că legislația aplicabilă a evoluat, în special prin articolul
24 alineatul
(4) litera (d) din Regulamentul 2018/848, care adaugă o nouă condiție în ceea ce privește autorizarea produselor și a substanțelor utilizate în producția ecologică, și anume ca ingredientul ecologic să nu fie disponibil în cantități suficiente. Aceasta adaugă că lista algelor care pot fi adăugate ca ingredient neecologic de origine agricolă într‑un aliment ecologic prelucrat a fost redusă la două elemente (alge arame și alge hijiki)(16). Instanța menționată arată că, în documentul „Frequently asked questions on organic rules” („Întrebări frecvente privind normele ecologice”) publicat de Comisie la 30 noiembrie 2023 și actualizat periodic(17), se arată că principala componentă a Lithothamnium calcareum este carbonatul de calciu, care este un mineral a cărui utilizare în producția ecologică necesită, așadar, o autorizare în conformitate cu punctul 2.2.2 din partea IV a anexei II la Regulamentul 2018/848, și că principala sa funcție în alimentele prelucrate este adaosul de calciu.
29.      În aceste condiții, Raad van State (Consiliul de Stat) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Punctele 2.2.1. și 2.2.2 din partea IV a anexei II la Regulamentul [2018/848] coroborate cu articolul 7 literele (b) și (c) din [acest regulament] trebuie interpretate în sensul că, în prelucrarea alimentelor ecologice destinate consumului normal, pudra certificată ca fiind ecologică obținută din sedimente curățate, măcinate și uscate ale algei Lithothamnium calcareum, care este în mod natural bogată în carbonat de calciu, intră sub incidența punctului 2.2.2, litera (f) subpunctul (i) din partea IV a anexei II la [regulamentul menționat] și este astfel interzisă, având în vedere că utilizarea calciului în alimentele destinate consumului normal nu este o cerință legală care decurge direct?”
30.      Lima, guvernul flamand, guvernul italian și Comisia au depus observații scrise.
IV.    Analiză
31.      Întrebarea adresată de instanța de trimitere necesită examinarea aspectului dacă există o restricție privind utilizarea ingredientelor ecologice de origine agricolă în producția de alimente ecologice prelucrate în temeiul articolului
7 literele (b) și (c) din Regulamentul 2018/848, care prevede că, printre principiile specifice care se aplică producției de alimente ecologice prelucrate, se numără, pe de o parte, cel al
utilizării aditivilor alimentari, a micronutrienților
și a adjuvanților tehnologici în cea mai mică măsură și doar în cazuri de nevoie tehnologică esențială sau în scopuri nutriționale speciale și, pe de altă parte, cel al excluderii
substanțelor și a
metodelor de prelucrare ce ar putea induce în eroare în privința adevăratei naturi a produsului. Sau este suficient ca un ingredient de origine agricolă să fie ecologic pentru ca acesta să poată fi utilizat în prelucrarea alimentelor ecologice, având în vedere că articolul
7 litera (a) din acest regulament prevede că un alt principiu specific al producției de alimente ecologice prelucrate constă în producția de alimente ecologice din ingrediente agricole ecologice?
32.      Jurisprudența a stabilit deja principii privind băuturile vegetale. Astfel, Curtea a statuat că denumirea „lapte” și denumirile rezervate numai produselor lactate nu pot fi utilizate în mod legal pentru a desemna un produs pur vegetal, întrucât adăugarea unor mențiuni descriptive sau explicative care indică originea vegetală a produsului respectiv nu are influență asupra unei asemenea interdicții(18).
33.      Pe de altă parte, Curtea a constatat că revine operatorilor economici obligația de a determina compoziția produselor lor și de a decide descrierea sub care doresc să le comercializeze. Astfel, dacă doresc să comercializeze aceste produse drept suplimente alimentare(19), cu mențiuni nutriționale sau de sănătate(20) sau drept produse alimentare cu destinație nutrițională specială(21), acestea trebuie să îndeplinească obligațiile prevăzute în materie de reglementarea aplicabilă a Uniunii, ceea ce poate conduce la interzicerea comercializării drept produs din agricultura ecologică. Dreptul Uniunii nu garantează că un operator economic își poate comercializa produsele cu toate descrierile pe care le consideră avantajoase în vederea promovării acestora(22).
34.      Curtea a confirmat, în Hotărârea din 4 octombrie 2024, Herbaria Kräuterparadies II(23), ca urmare a Hotărârii din 5 noiembrie 2014, Herbaria Kräuterparadies(24), că băutura în cauză, comercializată ca supliment alimentar, compusă dintr‑un amestec de sucuri de fructe și de extracte din plante obținute din producția ecologică la care erau adăugate vitamine nevegetale și gluconat feros, nu putea beneficia de denumirea „ecologic”, întrucât nu îndeplinea cerințele prevăzute la articolul
16 alineatul
(1) din Regulamentul 2018/848 coroborat cu punctul 2.2.2 litera (f)(25) din partea IV a anexei II la acesta(26).
35.      În Hotărârea Natumi, de care se prevalează cele două părți din litigiul principal, Curtea a statuat că utilizarea în procesarea băuturilor ecologice pe bază de soia și de orez, în scopul îmbogățirii lor cu calciu, a unei pudre obținute din sedimente ale algei Lithothamnium calcareum curățate, uscate și măcinate, ca ingredient neecologic de origine agricolă, în sensul articolului
28 din Regulamentul nr. 889/2008, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare 2018/1584, nu era posibilă în temeiul acestui regulament.
36.      Deși Curtea a indicat, într‑adevăr, că alga Lithothamnium calcareum nu era menționată în dispozițiile aplicabile adaosului de minerale în producția de alimente ecologice(27) și că nu „poate, la prima vedere, să fie considerată un mineral”(28), aceasta a adăugat că alte dispoziții(29) coroborate cu acestea din urmă interzic adaosul de calciu în procesarea produselor alimentare ecologice precum băuturile pe bază de orez și de soia, în scopul îmbogățirii lor cu calciu(30). Aceasta a constatat că societatea producătoare a băuturilor respective recunoștea în mod explicit că utiliza această algă ca urmare a conținutului său ridicat de calciu(31) și a concluzionat că utilizarea acestei pudre, care are în mod natural un conținut ridicat de calciu, ca ingredient neecologic de origine agricolă, în sensul articolului
28 din Regulamentul nr. 889/2008, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare 2018/1584, ar echivala cu eludarea interdicției de a utiliza carbonatul de calciu în scopul îmbogățirii cu calciu(32).
37.      Regulamentul 2018/848, aplicabil producției de alimente ecologice, a clarificat modul în care se corelează regimul aplicabil ingredientelor neecologice de origine agricolă cu cel aplicabil aditivilor alimentari și adjuvanților tehnologici, în lumina principiilor stabilite la articolul
7 din acest regulament în materie de prelucrare a alimentelor ecologice, și anume, printre altele, producția din ingrediente agricole ecologice și restricționarea utilizării aditivilor alimentari.
38.      Tindem să considerăm că simpla utilizare a unui ingredient calificat drept „ingredient agricol ecologic” în temeiul principiului prevăzut la articolul
7 litera (a) din Regulamentul 2018/848 nu este suficientă pentru a permite orice utilizare a acestuia. Astfel, articolul
7 litera (b) din acest regulament stabilește principiul restricționării „utilizării aditivilor alimentari […], precum și a micronutrienților și a adjuvanților tehnologici, astfel încât aceste elemente să fie utilizate în cea mai mică măsură și doar în cazuri de nevoie tehnologică esențială sau în scopuri nutriționale speciale”. Prin urmare, aditivul alimentar, chiar dacă este un ingredient ecologic de origine agricolă, trebuie analizat în funcție de utilizarea sa (nevoie tehnologică esențială sau scop nutrițional special).
39.      Trebuie amintit de la bun început că noțiunea de „ingredient” este definită la articolul
3 punctul 51 din Regulamentul 2018/848, prin trimitere la definiția prevăzută la articolul
2 alineatul
(2) litera (f) din Regulamentul nr. 1169/2011. Potrivit acestei din urmă dispoziții, un ingredient înseamnă „orice substanță sau produs, inclusiv aromele, aditivii alimentari și enzimele alimentare, precum și orice constituent al unui ingredient compus, utilizat(ă) în fabricarea sau prepararea unui produs alimentar și prezent(ă) încă în produsul finit, eventual sub o formă modificată”. Rezultă că aditivii alimentari fac parte din ingrediente,
iar calificarea, în Hotărârea
Natumi, a pudrei obținute din alga Lithothamnium calcareum drept „ingredient neecologic de origine agricolă” nu interzice calificarea acesteia și ca „aditiv alimentar” în sensul Regulamentului 2018/848.
40.      În ceea ce privește „aditivii alimentari”, aceștia sunt definiți la articolul
3 punctul 61 din acest regulament, prin trimitere la articolul
3 alineatul
(2) litera (a) din Regulamentul nr. 1333/2008, ca fiind „orice substanță care, în mod normal, nu se consumă ca aliment în sine și nu se utilizează ca ingredient alimentar caracteristic, cu sau fără valoare nutritivă, și a cărei adăugare deliberată, în scop tehnologic, în produsele alimentare pe parcursul procesului de fabricare, prelucrare, preparare, tratare, ambalare, transport sau depozitare are ca rezultat sau se poate considera în mod rezonabil că ar putea avea ca rezultat transformarea sa sau transformarea produselor sale secundare, în mod direct sau indirect, într‑o componentă a produselor alimentare în cauză”.
41.      Este incontestabil că pudra obținută din alga Lithothamnium calcareum
și carbonatul de calciu, care constituie componenta principală a acesteia, nu sunt consumate ca alimente în sine, ci sunt adăugate deliberat și devin o componentă a băuturii finale(33).
În acest stadiu al raționamentului nostru, lăsăm deoparte chestiunea valorii nutritive sau a funcției tehnologice a acestei pudre.
42.      Totuși, această definiție a aditivilor alimentari prevede excepții. Astfel, nu se consideră aditivi alimentari „produsele alimentare sub formă deshidratată sau concentrată, inclusiv aromele care intră în fabricarea produselor alimentare compuse, utilizate pentru proprietățile lor aromatice, sapide sau nutritive, combinate cu un efect colorant secundar”(34). Această excepție include două condiții: să fie vorba despre un produs alimentar
și să fie utilizat pentru proprietățile sale aromatice, sapide sau nutritive.
43.      În consecință, este necesar, pe de o parte, să se stabilească dacă pudra în discuție în litigiul principal poate fi calificată drept „produs alimentar”. Produsul alimentar (sau alimentul) este definit la articolul
3 punctul 45 din Regulamentul 2018/848 prin trimitere la articolul
2 din Regulamentul nr. 178/2002 ca fiind „orice substanță sau produs, indiferent dacă este prelucrat, parțial prelucrat sau neprelucrat, destinat sau prevăzut în mod rezonabil a fi ingerat de oameni”. La al doilea paragraf al acestui articol
2 se precizează că „«[p]rodusele alimentare» includ băuturile, guma de mestecat și orice substanță, inclusiv apa, încorporată în mod intenționat în produse alimentare în timpul producerii, preparării sau tratării lor”. Această definiție permite să se afirme că pudra în cauză este un aliment, fiind o substanță încorporată în mod intenționat în alimente. Prima condiție a excepției menționate la punctul anterior din prezentele concluzii este îndeplinită.
44.      Pe de altă parte, pentru a îndeplini a doua condiție a acestei excepții, este necesar și ca această pudră să fie utilizată pentru proprietățile sale aromatice, sapide sau nutritive. Or, noțiunea apropiată de „scopuri nutriționale speciale”, nedefinită, care este utilizată la articolul
7 litera (b) din Regulamentul 2018/848, este utilizată în cadrul unuia dintre principiile aplicabile producției de alimente ecologice prelucrate, în temeiul căruia aditivii alimentari pot fi utilizați în astfel de produse (celălalt obiectiv, alternativ, fiind nevoia tehnologică esențială)(35).
45.      Ambiguitatea prezentei cauze și a reglementării aplicabile utilizării pudrei în discuție în litigiul principal rezidă în aceste noțiuni apropiate. Astfel, în cazul în care un aditiv alimentar este utilizat în scopuri nutriționale speciale, acesta este autorizat în producția ecologică de alimente prelucrate. În plus, în cazul în care o substanță este un produs alimentar utilizat pentru proprietățile sale aromatice, sapide sau nutritive, aceasta nu este un aditiv alimentar și, prin urmare, poate fi utilizată în mod liber. Prin urmare, trebuie să se stabilească care este funcția acestei pudre.
46.      Lima susține că utilizează pudra obținută din alga Lithothamnium calcareum pentru îmbogățirea băuturilor sale cu calciu, limitându‑se să indice că este vorba despre un ingredient de origine agricolă. De asemenea susține că, în Hotărârea Natumi, Curtea a calificat pudra în discuție în cauza în care s‑a pronunțat această hotărâre numai ca „ingredient neecologic de origine agricolă”, iar nu ca „mineral”, și că, în consecință, varianta ecologică a acestui ingredient trebuie acceptată.
47.      Cu toate acestea, considerăm că Regulamentul 2018/848 nu permite o interpretare care să conducă la acest rezultat.
48.      În primul rând, în acest regulament, singura referire la un efect nutrițional pentru produsele alimentare se găsește la punctul 2.2.2 litera (f) subpunctul (ii) din partea IV a anexei II privind utilizarea „mineralel[or] (inclusiv oligoelementel[or]), vitaminel[or], aminoaciz[or] și micronutrienți[or] […] în ceea ce privește alimentele introduse pe piață ca având anumite caracteristici sau efecte în legătură cu sănătatea ori nutriția sau în legătură cu nevoile anumitor grupuri de consumatori”. Sunt menționate numai anumite produse care intră sub incidența Regulamentului nr. 609/2013 și produsele reglementate de Directiva 2006/125. Prin urmare, considerăm că la acest tip foarte specific de alimente (destinate sugarilor și copiilor) face referire articolul
7 litera (b) din Regulamentul 2018/848 atunci când prevede principiul restricționării utilizării aditivilor alimentari doar în scopuri nutriționale speciale.
49.      Celelalte mențiuni ale unui efect nutrițional sau nutritiv din Regulamentul 2018/848 se referă la producția animalieră(36) și la producția vegetală(37). Considerăm că legătura dintre toate aceste scopuri nutriționale sau nutritive în materia producției ecologice rezultă din faptul că privesc ipoteze în care subiectul (sugar, bebeluș, animal de fermă) sau obiectul (sol, vegetal) nu este în măsură să își asigure singur o nutriție echilibrată.
50.      În al doilea rând, calitatea ecologică sau nu a aditivului nu are nicio influență asupra utilizării carbonatului de calciu. Astfel, în secțiunea A1 din partea A din anexa V la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165 nu se precizează că acest produs trebuie să provină exclusiv din producția ecologică, spre deosebire de alți aditivi(38). În versiunea inițială a Regulamentului nr. 889/2008, tabelul aditivilor alimentari din partea A din anexa VIII nu cuprindea nicio mențiune privind originea ecologică. Această cerință de a recurge la aditivi obținuți din producția ecologică a apărut odată cu Regulamentul de punere în aplicare 2019/2164, care a înlocuit tabelul în cauză. Această evoluție s‑a reflectat în articolul
24 alineatul
(4) din Regulamentul 2018/848, care prevede că autorizarea utilizării aditivilor neecologici se bazează pe mai multe principii, printre care cel al indisponibilității în cantitate suficientă a ingredientului ecologic. Astfel, a contrario, atunci când acesta este disponibil, aditivul trebuie să provină din producția ecologică. Prin urmare, aditivii alimentari pot sau nu să provină din producția ecologică.
51.      Redactarea articolului
7 din Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165, care precizează că, atunci când un ingredient agricol neecologic este utilizat ca aditiv alimentar, acesta intră sub incidența regimului aplicabil acestuia din urmă, confirmă, în opinia noastră, această analiză. Deși intrarea în vigoare a acestui articol a fost amânată până la 1 ianuarie 2024(39), noile norme sunt clare: scopul utilizării unui ingredient neecologic de origine agricolă este cel care determină regimul aplicabil.
52.      Considerăm, în al treilea rând, că articolul
24 alineatul
(2) din Regulamentul 2018/848 instituie două regimuri distincte pentru ingredientele agricole neecologice și pentru aditivii alimentari. Cu toate acestea, astfel cum tocmai am arătat, regimul aditivilor alimentari se aplică atât ingredientelor ecologice, cât și celor neecologice. În consecință, calitatea ecologică a ingredientului nu permite eludarea, dacă este cazul, a reglementării aplicabile aditivilor alimentari(40).
53.      Astfel, articolul
24 alineatul
(2) literele (a) și (b) din Regulamentul 2018/848 prevede că „Comisia poate autoriza anumite produse și substanțe pentru a fi utilizate în producția de alimente ecologice prelucrate […] incluzând toate produsele și substanțele astfel autorizate pe liste supuse restricțiilor, în următoarele scopuri: […] ca aditivi pentru alimente și adjuvanți tehnologici […] [sau] ca ingrediente agricole neecologice care se utilizează pentru producția de alimente ecologice prelucrate”.
54.      Or, în secțiunea A1 din partea A din anexa V la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165, intitulată „Aditivi alimentari, inclusiv substanțe suport”, carbonatul de calciu este înscris cu indicarea condiției specifice „nu se utilizează pentru colorarea sau îmbogățirea cu calciu a produselor”. În sensul acestei reglementări, carbonatul de calciu este considerat un aditiv alimentar care nu poate avea ca funcție nici colorarea, nici îmbogățirea cu calciu. Aceste funcții interzise au, așadar, calitatea de funcții cu scop tehnologic, întrucât, în caz contrar, carbonatul de calciu, în ceea ce privește aceste utilizări, nu ar fi calificat drept „aditiv alimentar”. În schimb, menționarea carbonatului de calciu în lista adjuvanților tehnologici (secțiunea A2 a părții A din anexa V la acest regulament de punere în aplicare) nu include nicio condiție sau limită specifică.
55.      Trebuie remarcat faptul că Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2025/973(41) a fuzionat lista aditivilor alimentari (secțiunea A1) și lista adjuvanților tehnologici (secțiunea A2) din partea A din anexa V la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165, ținând seama de faptul că, „[p]e baza funcției lor tehnologice în produsul final, anumite produse clasificate ca adjuvanți tehnologici trebuie, în schimb, să fie clasificate ca aditivi alimentari, iar anumite alte produse trebuie clasificate ca aditivi alimentari și ca adjuvanți tehnologici alimentari în funcție de utilizările lor”(42).
56.      Regulamentul de punere în aplicare 2025/973 precizează de asemenea, în considerentul (18), că, „[î]n respectiva listă fuzionată, condiția specifică conform căreia aditivul «carbonat de calciu» nu trebuie utilizat pentru colorare sau îmbogățire cu calciu trebuie eliminată, deoarece normele prevăzute la punctul 2.2.2 literele (c)[(43)], (d)[(44)] și (f) din partea IV a anexei II la Regulamentul [2018/848] conțin deja această condiție”(45).
57.      În ceea ce privește punctul 2.2.2 litera (f) din această parte IV a anexei II la Regulamentul 2018/848, acesta menționează, printre aceste produse și substanțe, „mineralele (inclusiv oligoelementele), vitaminele, aminoacizii și micronutrienții, cu condiția ca: […] utilizarea lor în alimentele destinate consumului normal este o cerință legală care decurge direct din dispoziții de drept al Uniunii sau din dispoziții de drept intern compatibile cu dreptul Uniunii, cu consecința că alimentele nu pot fi introduse deloc pe piață ca alimente destinate consumului normal dacă mineralele, vitaminele, aminoacizii sau micronutrienții respectivi nu sunt adăugați.”Or, nici cererea de decizie preliminară, nici observațiile părților nu menționează un text care să impună adăugarea de calciu în alimentele în discuție în litigiul principal, și anume băuturi pe bază de orez și de soia, pentru ca acestea să poată fi comercializate(46).
58.      În plus, Comisia se întemeiază pe această dispoziție pentru a indica faptul că utilizarea carbonatului de calciu este interzisă în prelucrarea alimentelor ecologice(47) utilizând competența care îi este conferită de articolul
54 din Regulamentul 2018/848 pentru a adopta acte delegate de
modificare a „punctului 2.2.2 din anexa II partea IV în ceea ce privește tipul și compoziția produselor și substanțelor a căror utilizare în alimentele prelucrate este permisă, precum și condițiile în care pot fi folosite”, în temeiul articolului
16 alineatul
(2) litera (b) din acest regulament.
59.      Prin urmare, apreciem că pudra în discuție în litigiul principal, compusă preponderent din carbonat de calciu, trebuie considerată un aditiv alimentar a cărui utilizare este interzisă în producția de alimente ecologice atunci când este utilizată exclusiv pentru îmbogățirea băuturii vegetale cu calciu, deși nu este o cerință legală care decurge direct din reglementarea Uniunii sau din reglementarea națională.
V.      Concluzie
60.      Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, propunem Curții să răspundă la întrebarea preliminară adresată de Raad van State (Consiliul de Stat, Belgia) după cum urmează:
Articolul
24 alineatul
(2) litera (a), precum și punctul 2.2.1 și punctul 2.2.2 litera (f) subpunctul (i) din partea IV a anexei II la Regulamentul (UE) 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul delegat (UE) 2022/474 al Comisiei din 17 ianuarie 2022, coroborate cu articolul
7 litera (b) din Regulamentul 2018/848,
trebuie interpretate în sensul că
pudra certificată ca fiind ecologică obținută din sedimente curățate, uscate și măcinate ale algei Lithothamnium calcareum, bogată în carbonat de calciu în mod natural, utilizată în scopul îmbogățirii cu calciu în prelucrarea
alimentelor, este interzisă întrucât carbonatul de calciu nu poate fi utilizat în acest scop,
iar utilizarea calciului în produsele alimentare destinate consumului normal nu este o cerință legală care decurge direct din dispoziții de drept.
1      Limba originală: franceza.
2      Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului (JO 2018, L 150, p. 1).
3      Regulamentul delegat al Comisiei din 17 ianuarie 2022 (JO 2022, L 98, p. 1), denumit în continuare „Regulamentul 2018/848”.
4      Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 15 iulie 2021 de autorizare a anumitor produse și substanțe pentru utilizarea în producția ecologică și de stabilire a listelor acestora (JO 2021, L 253, p. 13).
5      A se vedea Hotărârea din 29 aprilie 2021, Natumi (C‑815/19, denumită în continuare „Hotărârea Natumi”, EU:C:2021:336).
6      Regulamentul Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (JO 2007, L 189, p. 1).
7      Regulamentul Comisiei din 5 septembrie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice în ceea ce privește producția ecologică, etichetarea și controlul (JO 2008, L 250, p. 1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/2164 al Comisiei din 17 decembrie 2019 (JO 2019, L 328, p. 61), denumit în continuare „Regulamentul nr. 889/2008”. Acest regulament a fost abrogat prin Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165.
8      Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (JO 2002, L 31, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 8, p. 68).
9      Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aditivii alimentari (JO 2008, L 354, p. 16).
10      Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2011 privind informarea consumatorilor cu privire la produsele alimentare, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1924/2006 și (CE) nr. 1925/2006 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivei 87/250/CEE a Comisiei, a Directivei 90/496/CEE a Consiliului, a Directivei 1999/10/CE a Comisiei, a Directivei 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Directivelor 2002/67/CE și 2008/5/CE ale Comisiei și a Regulamentului (CE) nr. 608/2004 al Comisiei (JO 2011, L 304, p. 18).
11      Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului (JO 2009, L 309, p. 1).
12      Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 12 iunie 2013 privind alimentele destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică, alimentele destinate unor scopuri medicale speciale și înlocuitorii unei diete totale pentru controlul greutății și de abrogare a Directivei 92/52/CEE a Consiliului, a Directivelor 96/8/CE, 1999/21/CE, 2006/125/CE și 2006/141/CE ale Comisiei, a Directivei 2009/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 41/2009 și (CE) nr. 953/2009 ale Comisiei (JO 2013, L 181, p. 35).
13      Directiva Comisiei din 5 decembrie 2006 privind preparatele pe bază de cereale și alimentele pentru copii destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică (JO 2006, L 339, p. 16, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 73).
14      A se vedea articolul
13 al treilea paragraf din Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165.
15      În versiunea modificată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1584 al Comisiei din 22 octombrie 2018 (JO 2018, L 264, p. 1).
16      Instanța de trimitere se referă la partea B din anexa V la Regulamentul de punere în aplicare 2021/1165.
17      Acest document este disponibil la următoarea adresă internet: https://agriculture.ec.europa.eu/farming/organicfarming/organicsglance_fr. Ultima actualizare este din 26 ianuarie 2026.
18      A se vedea Hotărârea din 14 iunie 2017, TofuTown.com (C‑422/16, EU:C:2017:458, punctul 40 și jurisprudența citată, precum și dispozitivul).
19      În sensul Directivei 2002/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 iunie 2002 referitoare la apropierea legislațiilor statelor membre privind suplimentele alimentare (JO 2002, L 183, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 36, p. 39), astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1137/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2008 (JO 2008, L 311, p. 1).
20      În sensul Regulamentului (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (JO 2006, L 404, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244) și al Regulamentului (UE) nr. 432/2012 al Comisiei din 16 mai 2012 de stabilire a unei liste de mențiuni de sănătate permise, înscrise pe produsele alimentare, altele decât cele care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire și la dezvoltarea și sănătatea copiilor (JO 2012, L 136, p. 1).
21      În sensul Directivei 2009/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind produsele alimentare cu destinație nutrițională specială (JO 2009, L 124, p. 21) și al Regulamentului (CE) nr. 953/2009 al Comisiei din 13 octombrie 2009 privind substanțele care pot fi adăugate cu anumite scopuri nutriționale în produsele alimentare destinate unei alimentații speciale (JO 2009, L 269, p. 9).
22      A se vedea Hotărârea din 5 noiembrie 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, punctul 46).
23      C‑240/23, EU:C:2024:852.
24      C‑137/13, EU:C:2014:2335.
25      Modul de redactare a acestui punct 2.2.2 litera (f) a fost inspirat în mod direct din Hotărârea din 5 noiembrie 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335).
26      A se vedea Hotărârea din 4 octombrie 2024, Herbaria Kräuterparadies II (C‑240/23, EU:C:2024:852, punctul 85 și dispozitivul).
27      A se vedea articolul
27 alineatul
(1) din Regulamentul nr. 889/2008 și anexa VIII la acesta.
28      A se vedea hotărârea Natumi (punctul 47).
29      A se vedea articolul
19 alineatul
(2) litera (b) și articolul
21 din Regulamentul nr. 834/2007.
30      A se vedea hotărârea Natumi (punctul 67).
31      A se vedea hotărârea Natumi (punctul 68).
32      A se vedea hotărârea Natumi (punctul 69).
33      Acest din urmă element nu permite calificarea acestor produse drept „adjuvanți tehnologici” care trebuie să rămână doar sub formă de reziduuri în produsul finit, fără riscuri pentru sănătate și fără efecte tehnologice asupra acestui produs. A se vedea definiția de la articolul
3 punctul 65 din Regulamentul 2018/848, care face trimitere la definiția de la articolul
3 alineatul
(2) litera (b) din Regulamentul nr. 1333/2008.
34      A se vedea articolul
3 alineatul
(2) litera (a) al doilea paragraf punctul (ii) din Regulamentul nr. 1333/2008.
35      A se vedea punctul 38 din prezentele concluzii.
36      Expresia „scopuri nutriționale” este utilizată la articolul
8 litera (b); expresia „cerințe nutriționale” figurează la punctul 1.4.1 litera (b) din partea II a anexei II și la punctul 3.1.3.1 litera (a) din partea III; expresia „modele de alimentație” este utilizată la punctul 1.4.1 litera (d) din partea II a anexei II; expresia „aditivi nutriționali” este utilizată la punctul 1.5.2.3 din partea II a anexei II; expresia „compoziție nutrițională” figurează la punctul 3.1.3.1 litera (b) subpunctul (ii) din partea III a anexei II, iar expresia „necesar nutrițional” este utilizată la punctul 3.1.3.2 litera (a) din partea III a anexei II.
37      Termenul „nutrienți” este utilizat la articolul
24 alineatul
(1) litera (b), la articolul
31, precum și la punctele 1.2 și 1.9.6 din partea I a anexei II; expresia „cerințe nutriționale specifice ale culturilor” figurează la articolul
24 alineatul
(3) litera (d); expresia „rezerve nutriționale disponibile” este utilizată la punctul 1.3 litera (a) din partea I a anexei II, iar expresia „nevoi nutritive” este utilizată la punctul 1.9.3 din partea I a anexei II.
38      Lecitine, extracte de rozmarin, gumă din boabe de roșcove, gumă de guar, gumă arabică, gumă tara, gumă gellan, glicerol, ceară de albine, ceară de Carnauba și eritritol.
39      A se vedea nota de subsol 14 din prezentele concluzii.
40      A se vedea punctele 50 și 51 din prezentele concluzii.
41      Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 23 mai 2025 de modificare și rectificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/1165 de autorizare a anumitor produse și substanțe pentru utilizarea în producția ecologică și de stabilire a listelor acestora (JO L, 2025/973).
42      A se vedea considerentul (17) al Regulamentului de punere în aplicare 2025/973.
43      Referitor la coloranții pentru ștampilarea cărnii și a ouălor.
44      Referitor la colorarea decorativă tradițională a cojii ouălor fierte vândute într‑o anumită perioadă a anului.
45      Această formulare precizează clar că atât colorarea, cât și îmbogățirea cu calciu sunt interzise în asociere cu carbonatul de calciu.
46      A se vedea, prin analogie, Hotărârea Natumi (punctul 66).
47      A se vedea, în întrebările frecvente în legătură cu normele privind producția ecologică, menționate la punctul 28 din prezentele concluzii, răspunsul la întrebarea 12 din cadrul secțiunii 4.5 (p.
113 și 114), prin care se solicită să se stabilească posibilitatea de a utiliza Lithothamnium calcareum în producția ecologică de alimente: „Nu. Punctul 2.2.2 litera (f) din partea IV a anexei II la Regulamentul [2018/848] este relevant […] Principala componentă a Lithothamnium calcareum este carbonatul de calciu, iar principala sa funcție în alimentele prelucrate este de a asigura aportul de calciu. În consecință, carbonatul de calciu fiind un mineral, utilizarea sa în producția ecologică necesită o autorizație în conformitate cu punctul 2.2.2 din partea IV a anexei II la Regulamentul [2018/848]” (traducere liberă).