61984CJ0148_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
( Sagsfremstillingen udelades )
Praemisser
1 Ved dom af 16 . maj 1984, indgaaet til Domstolen den 14 . juni s.aa ., har Cour d ' appel de Colmar i medfoer af protokollen af 3 . juni 1971 vedroerende Domstolens fortolkning af konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager ( herefter benaevnt : konventionen ), stillet et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 36 i naevnte konvention .
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag mellem Deutsche Genossenschaftsbank, der har hjemsted i Frankfurt-am-Main ( Forbundsrepublikken Tyskland ), og SA Brasserie du pêcheur, der har hjemsted i Schiltigheim ( Frankrig ). Tvisten angaar spoergsmaalet, om SA Brasserie du pêcheur som tredjemand kan begaere ophaevelse af en kendelse, hvormed der er meddelt et tysk for notar oprettet dokument fuldbyrdelsespaategning, og som er afsagt i Frankrig efter en af Deutsche Genossenschaftsbank indgivet begaering over for dennes skyldner, Deutsche Getreideverwertung und Rheinische Kraftfutterwerke ( herefter benaevnt : DGV ), et selskkab med hjemsted i Frankfurt-am-Main ( Forbundsrepublikken Tyskland ).
3 Det fremgaar af de sagsakter, den nationale ret har fremsendt, at DGV med et officielt bekraeftet dokument, udfaerdiget den 5 . april 1972 for en tysk notar, havde oprettet et »Eigentuemergrundschuld« for et beloeb paa op til 2 millioner DM, hvortil kom 10% rente p.a . fra dokumentets oprettelse . I dokumentet meddelte selskabet DGV kommende rettighedshavere over naevnte »Grundschuld« ret til at foretage umiddelbar tvangsfuldbyrdelse i de behaeftede faste ejendomme . Det bestemtes endvidere, at rettighedshaverne om noedvendigt have ret til at foretage umiddelbar tvangsfuldbyrdelse i samtlige selskabets aktiver . Med en for en tysk notar bekraeftet erklaering af 11 . januar 1976 meddelte DGV transport i naevnte »Grundschuld« og de af dokumentet foelgende yderligere rettigheder til Deutsche Gewerbe- und Landkreditbank AG, der har hjemted i Frankfurt am Main ( Forbundrepublikken Tyskland ), i hvis retsstilling Deutsche Genossenschaftsbank er indtraadt .
4 Den 8 . februar 1982 blev en afskrift af det den 5 . april 1972 oprettede dokument udfaerdiget til brug for Deutsche Genossenschaftsbank med henblik paa tvangsfuldbyrdelse i Forbundsrepublikken Tyskland . For ogsaa at kunne foretage tvangsfuldbyrdelse i DGV ' s aktiver og fordringer i Frankrig indgav Deutsche Genossenschaftsbank begaering til praesidenten for Tribunal de Grande Instance de Strasbourg om, at der blev meddelt fuldbyrdelsespaategning paa en fransk oversaettelse af det tyske notarialiter oprettede dokument af 5 . april 1972 . Ved kendelse af 24 . marts 1982 blev begaeringen imoedekommet med henvisning til bl.a . konventionens artikel 50 .
5 SA Brasserie du pêcheur, der ogsaa er DGV ' s kreditor, indgav herefter til samme praesident for tribunal de grande instance de Strasbourg begaering om kendelsens ophaevelse . I processuel henseende henviste SA Brasserie du pêcheur til artikel 496 i den franske nouveau code de procédure civile, hvorefter retsafgoerelser, der er afsagt efter begaering uden for den kontradiktoriske retspleje, kan anfaegtes af enhver vedkommende over for den ret, der har truffet afgoerelsen .
6 I henseende til realiteten gjorde SA Brasserie du pêcheur gaeldende, at fuldbyrdelsespaategningen var meddelt i strid med artiklerne 31 og 50 i konventionen, da paategningen var meddelt en oversaettelse af det paagaeldende officielt bekraeftede dokument, og ikke selve dokumentet . Praesidenten for tribunal de grande instance de Strasbourg tiltraadte denne opfattelse og ophaevede ved kendelse af 13 . oktober 1983 den tidligere kendelse .
7 Deutsche Genossenschaftsbank indbragte ophaevelseskendelsen for Cour d ' appel de Colmar, og gjorde gaeldende, at artikel 36 i konventionen kun hjemler retsmidler imod en afgoerelse, der meddeler fuldbyrdelsespaategning, for den part, mod hvem fuldbyrdelsen begaeres .
8 Cour d ' appel de Colmar har besluttet at udsaette sagen, indtil Domstolen praejudicielt har udtalt sig om »fortolkningen af artikel 36 i konventionen, navnlig vedroerende spoergsmaalet, om den naevnte artikel, som, saafremt fuldbyrdelse tillades, kun omhandler et retsmiddel for den part, mod hvem fuldbyrdelsen begaeres, herved udelukker ethvert retsmiddel for vedkommende tredjemaend, selv i tilfaelde, hvor den nationale lovgivning i en af de kontraherende stater hjemler disse adgang til at anfaegte en kendelse, hvormed en fuldbyrdelsesbegaering imoedekommes« .
9 Da det af sagen synes at fremgaa, at det officielt bekraeftede dokument, der oprindeligt blev forsynet med fuldbyrdelsespaategning i henhold til konventionens artikel 50, er udstedt foer konventionens ikrafttraeden, bemaerkes indledningvis, at der ved forelaeggelsens besvarelse bortses fra spoergsmaalet om, hvorvidt konventionen efter artikel 54 er anvendelig paa dokumentet .
10 Om det fortolkningsspoergsmaal, der er forelagt Domstolen, har parterne i hovedsagen, Kommissionen og to regeringer gjort de nedenfor anfoerte opfattelser gaeldende .
11 Deutsche Genossenschaftsbank har gjort gaeldende, at konventionens regler er udtoemmende og ikke kan suppleres med nationale bestemmelser . Efter Deutsche Genossenchaftsbank giver artikel 36 kun den, imod hvem der er meddelt fuldbyrdelsespaategning, ret til at ivaerksaette retsmidler . Bestemmelsen fraviger saaledes nationale regler om meddelelse af fuldbyrdelsespaategning, som ogsaa giver tredjemaend ret til at ivaerksaette retsmidler . Konventionens bestemmelser angaar imidlertid meddelelsen af fuldbyrdelsespaategningen, og ikke selve fuldbyrdelsen . Tredjemaends interesser kan i givet fald beskyttes i sidstnaevnte led .
12 SA Brasserie du pêcheur har gjort gaeldende, at konventionens artikel 36 hjemler den part, imod hvem fuldbyrdelsespaategningen er meddelt, adgang til at ivaerksaette almindelige retsmidler . Bestemmelsen udelukker ikke saerlige retsmidler, herunder tredjemandsindsigelser, som en afgoerelse om meddelelse af fuldbyrdelsespaategning efter national ret kan vaere genstand for .
13 Kommissionen er af den opfattelse, at konventionens regler udgoer et fuldstaendigt system, som skal sikre, at udenlandske retsafgoerelser sidestilles med indenlandske med henblik paa at kunne fuldbyrdes, som om der forelaa en indenlandsk retsafgoerelse . Meddelelsen af fuldbyrdelsespaategning er umiddelbart og udelukkende reguleret i konventionens bestemmelser, medens fuldbyrdelsen i snaevrere forstand reguleres i vedkommende nationale lovgivning . For saa vidt angaar konventionens artikel 36 indebaerer dette, at enhver henvisning til national lovgivning for at supplere det retsmiddel, artiklen hjemler, maa vaere udelukket . Et hvilket som helst af tredjemand ivaerksat retsmiddel vil forlaenge proceduren i forbindelse med meddelelse af fuldbyrdelsespaategning, hvilket strider imod meningen med konventionen .
14 Den tyske regering er af den opfattelse, at den udtoemmende karakter af de retsmidler, konventionen hjemler, foelger af formaalet med konventionens artikler 31 ff ., som er paa en hurtig, enkel og ensartet maade i samtlige kontraherende stater at sikre, at udenlandske eksigible fundamenter sidestilles med indenlandske . Ud over det i konventionens artikel 36 hjemlede retsmiddel kan der ikke ivaerksaettes retsmidler imod en afgoerelse om meddelelse af fuldbyrdelsespaategning . Den tyske regering har imidlertid fremhaevet, at alle de retsmidler, national lovgivning hjemler, frit kan ivaerksaettes imod de fuldbyrdelsesforanstaltninger, der anordnes af den kompetente myndighed, idet disse foranstaltninger udelukkende er undergivet lovgivningen i den stat, i hvilken tvangsfuldbyrdelsen finder sted .
15 Den italienske regering har henvist til, at ordlyden i konventionens artikel 36 ikke udelukker retsmidler, der i sager om meddelelse af fuldbyrdelsespaategning i de enkelte nationale lovgivninger er hjemlet andre end den, imod hvem fuldbyrdelsespaategning er meddelt . Efter denne regerings opfattelse kan konventionen fornuftigvis ikke tilgodese alene interesserne hos den part, imod hvem fuldbyrdelsen begaeres, uden at tage hensyn til beskyttelsen af tredjemaend, hvis rettigheder kunne beroeres .
16 Det bemaerkes foerst, at Domstolen i dom af 27 . november 1984 ( Brennero, 258/83, Sml . 1984, s . 3971 ) har fastslaaet, at konventionen fastsaetter »en meget summarisk procedure for opnaaelsen af fuldbyrdelsespaategning, men giver dog samtidig den part, mod hvem fuldbyrdelsen begaeres, mulighed for at anfaegte afgoerelsen ved appel eller genoptagelse« . Af naevnte dom foelger endvidere, at et af konventionens vaesentlige formaal er »at forenkle proceduren i fuldbyrdelsesstaten« .
17 Med dette formaal for oeje fastsaetter konventionen regler om meddelelse af fuldbyrdelsespaategning, der er selvstaendige og udtoemmende, herunder for saa vidt angaar retsmidler . Det foelger heraf, at artikel 36 er til hinder for, at tredjemaend ivaerksaetter retsmidler, der er hjemlet i national lovgivning, imod en afgoerelse om meddelelse af fuldbyrdelsespaategning .
18 Da konventionen begraenser sig til at give regler om meddelelse af fuldbyrdelsespaategning paa udenlandske eksigible fundamenter og ikke angaar selve fuldbyrdelsen, der forbliver underkastet vedkommende nationale lovgivning, kan tredjemaend, der beroeres, imod tvangsfuldbyrdelsesforanstaltningerne ivaerksaette de retsmidler, der er hjemlet i national ret i den stat, i hvilken tvangsfuldbyrdelsen finder sted .
19 Herefter maa det spoergsmaal, Cour d ' appel de Colmar har stillet, besvares med, at artikel 36 i konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, er til hinder for, at tredjemaend, der beroeres, ved appel eller genoptagelse anfaegter en retsafgoerelse, hvormed der meddeles en undenlandsk afgoerelse fuldbyrdelsespaategning, selv om der i national ret i fuldbyrdelsesstaten er hjemlet saadanne tredjemaend ret til at ivaerksaette retsmidler .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering, Den italienske Republiks regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( femte afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt den af Cour d ' appel de Colmar ved dom 16 . maj 1984, for ret :
Artikel 36 i konventionen af 27 . september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgoerelser i borgerlige sager, herunder handelssager, er til hinder for, at tredjemaend, der beroeres, ved appel eller genoptagelse anfaegter en retsafgoerelse, hvormed der meddeles en udenlandsk afgoerelse fuldbyrdelsespaategning, selv om der i national ret i fuldbyrdelsesstaten er hjemlet saadanne tredjemaend ret til at ivaerksaette retsmidler .