62023CJ0109_RES
Sag C-109/23 [Jemerak] (
i
)
GMogON
mod
PR
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Berlin)
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 5. september 2024
»Præjudiciel forelæggelse – fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine – forordning (EU) nr. 833/2014 – artikel 5n, stk. 2 og 6 – forbud mod direkte eller indirekte at yde juridisk rådgivning til den russiske regering eller til juridiske personer, enheder eller organer, der er etableret i Rusland – undtagelse vedrørende levering af tjenesteydelser, der er strengt nødvendige for at sikre adgang til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige procedurer i en medlemsstat – bekræftelse og gennemførelse, der foretages af en notar, af en salgsaftale vedrørende fast ejendom – tolkebistand i forbindelse med en sådan bekræftelse«
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger truffet på baggrund af situationen i Ukraine – forbud mod at yde juridisk rådgivning til den russiske regering eller til juridiske personer, enheder eller organer, der er etableret i Rusland – begreb – bekræftelse og gennemførelse, der foretages af en notar, af en salgsaftale vedrørende fast ejendom – ikke omfattet – tolkebistand i forbindelse med nævnte bekræftelse – ikke omfattet
(Rådets afgørelse 2022/1909/FUSP, femte og ottende betragtning; Rådets forordning nr. 833/2014, anden betragtning og art. 5n, stk. 2, nr. 269/2014 og 2022/1904, nittende betragtning)
(jf. præmis 38-44, 49-55, 59, 62 og 63 samt domskonkl.)
Resumé
Landgericht Berlin (den regionale ret i første instans i Berlin, Tyskland) forelagde Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse vedrørende anvendelsesområdet for forbuddet mod at yde juridisk rådgivning til juridiske personer, der er etableret i Rusland, som fastsat i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014 (
1
), som ændret ved forordning 2022/1904 (
2
), der vedrører restriktive foranstaltninger vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine.
GM og ON, der er tyske statsborgere, forberedte sig på at erhverve en lejlighed i Berlin (Tyskland), som tilhørte selskabet Visit-Moscow Ltd, en juridisk person, der er etableret i Rusland. Med henblik på denne transaktion henvendte GM, ON og Visit-Moscow sig til PR, en notar i Tyskland, med anmodning om, at denne udfærdigede en salgsaftale i bekræftet form og derefter gennemførte denne. I 2022 nægtede PR imidlertid at bekræfte salgsaftalen med den begrundelse, at det ikke kunne udelukkes, at bekræftelsen var i strid med forbuddet i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014. Da PR ikke efterkom anmodningen fra GM, ON og Visit-Moscow om at genoverveje dette afslag, videresendte PR den sag, som disse sidstnævnte havde anlagt til prøvelse af dette afslag, til den regionale ret i første instans i Berlin, som forelagde Domstolen forskellige præjudicielle spørgsmål herom.
Domstolens bemærkninger
Domstolen bemærkede for det første, at ifølge dets sædvanlige betydning i almindelig sprogbrug betegner udtrykket »juridisk rådgivning« generelt en udtalelse om et retligt spørgsmål. Anvendt i forbindelse med udtrykket »tjenester« i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014 henviser de således til udøvelse af en økonomisk aktivitet, der er baseret på et forhold mellem en tjenesteyder og dennes kunde, og som har til formål at yde juridisk rådgivning, hvorved en tjenesteyder yder rådgivning om retlige spørgsmål til personer, der anmoder herom.
Denne forståelse af udtrykket »juridisk rådgivning« bekræftes af 19. betragtning til forordning 2022/1904. Dels henviser den til forholdet mellem en tjenesteyder og dennes kunde og til denne tjenesteyders rolle, idet vedkommende bistår og rådgiver denne kunde i sidstnævntes interesse med hensyn til de juridiske aspekter af transaktioner med tredjemand. Dels henviser den til accessoriske aktiviteter bestående i »udarbejdelse, gennemførelse og kontrol af juridiske dokumenter«.
Virksomhed, der er omfattet af begrebet »juridisk rådgivning« som omhandlet i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014, adskiller sig således klart fra den virksomhed, som de offentlige myndigheder kan blive foranlediget til at udføre. De offentlige myndigheder har nemlig ikke til opgave at yde tjenester, der består i at afgive udtalelser om juridiske spørgsmål til personer med henblik på at fremme disses særlige interesser.
Domstolen fastslog i det foreliggende tilfælde, at inden for rammerne af bekræftelsen af en aftale om salg af fast ejendom synes notaren derfor ikke at handle med det formål at fremme den ene eller den anden berørte parterts specifikke interesser, men synes udelukkende at handle upartisk, på lige afstand af de nævnte parter og deres respektive interesser, udelukkende i lovens og retssikkerhedens interesse. Henset til de specifikke regler i forbindelse med proceduren for notariel bekræftelse af dokumenter og de retsvirkninger, der er knyttet til de bekræftede dokumenter i den tyske retsorden, er en notars bekræftelse af en aftale om salg af en fast ejendom, der tilhører en juridisk person, der er etableret i Rusland, følgelig ikke omfattet af begrebet »juridisk rådgivning« som omhandlet i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014 og følgelig af anvendelsesområdet for det forbud med at yde en sådan juridisk person sådanne tjenester, der er fastsat i bestemmelsens litra b).
Domstolen bemærkede i denne henseende, at såfremt den nævnte forordnings artikel 5n, stk. 2, skulle fortolkes modsat, ville dette føre til uoverensstemmelser dels i anvendelsen af denne forordning, dels mellem den nævnte forordning og forordning nr. 269/2014 (
3
).
Transaktioner vedrørende fast ejendom, der er beliggende på Unionens område, og som tilhører juridiske personer, der er etableret i Rusland, er nemlig fortsat tilladt i henhold til forordning nr. 833/2014. I praksis kan disse transaktioner imidlertid hindres i visse medlemsstater, hvor notariel bekræftelse af en aftale om salg af fast ejendom udgør en væsentlig betingelse for afhændelsen af en sådan ejendom, uanset om disse juridiske personer er eller ikke er omfattet af et forbud mod at råde over deres aktiver i overensstemmelse med forordning nr. 269/2014.
EU-lovgiver kan imidlertid ikke have haft til hensigt at indføre en sådan forskellighed i virkningerne af det forbud, der er fastsat i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014, fra den ene medlemsstat til den anden, afhængigt af den notarordning, der er fastlagt.
Desuden er den anlagte fortolkning ikke i strid med formålet med forordning nr. 833/2014 eller formålet med forordning nr. 269/2014.
Indledningsvis fremgår det hverken af afgørelse 2022/1909 (
4
), af forordning nr. 833/2014 eller af forordning 2022/1904, at Rådet ved at indføre et forbud mod at yde juridisk rådgivning havde til hensigt at sikre, at juridiske personer, der er etableret i Rusland, i visse medlemsstater ikke kan råde over deres faste ejendom.
Dernæst var formålet med det forbud, der er fastsat i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014, at gøre det vanskeligere for russiske juridiske personer, der opererer på EU’s område, at fortsætte deres erhvervsaktiviteter på dette område og derved have en indvirkning på den russiske økonomi. Den notarielle bekræftelse af en aftale om salg af fast ejendom tilhørende en juridisk person, der er etableret i Rusland, er imidlertid ikke i strid med et sådant formål.
Endelig fremgår det ikke, hvorledes den notarielle bekræftelse af en aftale om salg af fast ejendom tilhørende en juridisk person, der er etableret i Rusland, a priori og generelt kan bidrage til at omgå de vedtagne restriktive foranstaltninger.
For det andet fremhævede Domstolen, at det tilkommer den forelæggende ret for hver enkelt af de opgaver, som notaren udfører med henblik på opfyldelsen af en sådan aftale om salg, at vurdere, om disse opgaver indebærer, at notaren skal yde parterne juridisk rådgivning som omhandlet i den ovenfor anlagte fortolkning af begrebet »juridisk rådgivning«.
Hvad endelig angår spørgsmålet om, hvorvidt de oversættelsesydelser, der leveres af en tolk i forbindelse med en notariel bekræftelse, udgør juridisk rådgivning som omhandlet i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014 – og eftersom tolkeerhvervet ikke er af juridisk karakter – bemærkede Domstolen, at disse ydelser ikke kan indeholde et element af »juridisk rådgivning«, selv når den pågældende tjenesteydelse består i at yde bistand til en juridisk rådgiver, der handler på et retligt område. Det følger af det ovenstående, at en tysk notars bekræftelse af en aftale om salg af fast ejendom, der er beliggende i Tyskland, og som tilhører en juridisk person, der er etableret i Rusland, ikke synes at være omfattet af anvendelsesområdet for forbuddet i artikel 5n, stk. 2, i forordning nr. 833/2014 mod at yde juridisk rådgivning. Det følger heraf, at en tolk ved at levere oversættelsesydelser i forbindelse med den notarielle bekræftelse af et sådant dokument med henblik på at bistå denne juridiske persons repræsentant, som ikke behersker det sprog, der anvendes i bekræftelsesproceduren, ikke leverer »juridisk rådgivning« til en sådan juridisk person, som omhandlet i denne bestemmelse.
(
i
) – Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.
(
1
) – Rådets forordning (EU) nr. 833/2014 af 31.7.2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2014, L 229, s. 1).
(
2
) – Rådets forordning (EU) 2022/1904 af 6.10.2022 om ændring af forordning (EU) nr. 833/2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2022, L 259 I, s. 3).
(
3
) – Rådets forordning (EU) nr. 269/2014 af 17.3.2014 om restriktive foranstaltninger over for tiltag, der underminerer eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed (EUT 2014, L 78, s. 6).
(
4
) – Rådets afgørelse 2022/1909/FUSP af 6.10.2022 om ændring af afgørelse 2014/512/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT 2022, L 259 I, s. 122).