62023TJ1081_EXT
RETTENS DOM (Fjerde Afdeling)
23. juli 2025 (
*1
)
»Offentlige tjenesteydelseskontrakter – udbudsprocedure – transeuropæiske tjenester for telematik mellem administrationerne – udvidelse af ny generation (TESTA-ng II Ext) – direktiv 2014/24/EU – forordning (EU, Euratom) 2018/1046 – beslutning om at ændre en igangværende kontrakt uden at offentliggøre en ny udbudsbekendtgørelse – uforudsigelige omstændigheder – annullationssøgsmål – søgsmålskompetence – individuelt berørt – formaliteten«
I sag T-1081/23,
BT Global Services Belgium, Machelen (Belgien), ved advokaterne V. Dor, A. Lepièce og M. Vilain XIIII,
sagsøger,
mod
Europa-Kommissionen ved L. André, M. Ilkova og S. Romoli, som befuldmægtigede,
sagsøgt,
har
RETTEN (Fjerde Afdeling),
sammensat af afdelingsformanden, R. da Silva Passos, og dommerne T. Pynnä (refererende dommer) og H. Cassagnabère,
justitssekretær: fuldmægtig P. Cullen,
på grundlag af den skriftlige forhandling,
efter retsmødet den 27. februar 2025,
afsagt følgende
Dom (
1
)
[udelades]
Retlige bemærkninger
Om formaliteten
22
Kommissionen har gjort gældende, at søgsmålet skal afvises, idet sagsøgeren savner søgsmålskompetence og nærmere bestemt ikke er individuelt berørt som omhandlet i artikel 263, stk. 4, TEUF.
[udelades]
31
I den foreliggende sag er den anfægtede afgørelse en bekendtgørelse om kontraktændring offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
32
Eftersom det skal konstateres, at sagsøgeren ikke er adressat for den anfægtede tildelingsafgørelse, og at en sådan afgørelse ikke udgør en almengyldig regelfastsættende retsakt, skal det undersøges, om sagsøgeren er umiddelbart og individuelt berørt af denne afgørelse.
33
I første række skal det med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgeren er umiddelbart berørt af den anfægtede afgørelse, bemærkes, at den betingelse, der er fastsat i artikel 263, stk. 4, TEUF, hvorefter en fysisk eller juridisk person skal være umiddelbart berørt af den foranstaltning, der er genstand for søgsmålet, kræver, at to kumulative kriterier er opfyldt, nemlig for det første, at denne foranstaltning umiddelbart skal have indvirkning på den pågældendes retsstilling, og for det andet at foranstaltningen ikke må overlade et skøn til de adressater, der skal gennemføre den, men at gennemførelsen skal ske helt automatisk og udelukkende i medfør af EU-reglerne uden anvendelse af andre mellemkommende regler (jf. dom af 21.2.2024, Inivos og Inivos mod Kommissionen, T-38/21, EU:T:2024:100, præmis 60 og den deri nævnte retspraksis).
34
Det skal undersøges successivt, om sagsøgeren opfylder begge disse krav.
35
For det første skal det undersøges, om den anfægtede afgørelse umiddelbart har indvirkning på sagsøgernes retsstilling.
36
I denne henseende bevirkede den anfægtede afgørelse, at sagsøgeren endegyldigt blev frataget muligheden for at deltage i en procedure. Den anfægtede afgørelse har således haft umiddelbar indvirkning på sagsøgernes retsstilling. Dette selskab er desuden aktiv på det pågældende marked.
37
For det andet ændrede den anfægtede afgørelse endeligt kontrakt DIGIT/A3/PN/2019/026 med umiddelbar og bindende virkning. Eftersom denne afgørelse i denne henseende har retsvirkninger, uden at der kræves yderligere foranstaltninger, er det andet krav, der er nævnt i præmis 33 ovenfor, opfyldt.
38
Det følger heraf, at den anfægtede afgørelse berørte sagsøgeren umiddelbart. Kommissionen har i øvrigt ikke bestridt dette forhold.
39
I anden række fremgår det med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgeren er individuelt berørt af den anfægtede afgørelse, af fast retspraksis, at andre personer end en afgørelses adressater kun vil kunne hævde, at de berøres individuelt, hvis denne afgørelse rammer dem på grund af visse egenskaber, som er særlige for dem, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem på lignende måde som adressaten (jf. dom af 21.2.2024, Inivos og Inivos mod Kommissionen, T-38/21, EU:T:2024:100, præmis 68 og den deri nævnte retspraksis).
40
Det skal dermed undersøges, om den anfægtede afgørelse rammer sagsøgeren enten på grund af visse egenskaber, som er særlige for denne, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller den pågældende fra alle andre som omhandlet i den retspraksis, der er nævnt i præmis 39 ovenfor.
41
I denne henseende fremgår det af fast retspraksis, at når afgørelsen berører en gruppe personer, som var identificerede eller kunne identificeres på tidspunktet for vedtagelsen af retsakten og på grundlag af kriterier, som er specifikke for medlemmerne af denne gruppe, kan disse antages at være individuelt berørt af denne retsakt, for så vidt som de indgår i en sluttet gruppe af erhvervsdrivende (jf. dom af 21.2.2024, Inivos og Inivos mod Kommissionen, T-38/21, EU:T:2024:100, præmis 70 og den deri nævnte retspraksis).
42
På området for offentlige kontrakter har Domstolen fastslået, at det fulgte af bestemmelserne i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (EFT 1989, L 395, s. 33), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT 2014, L 94, s. 1), at en effektiv domstolsbeskyttelse kræver, at de forbigåede tilbudsgivere har en reel mulighed for at anlægge sag (jf. i denne retning kendelse afsagt af Domstolens vicepræsident den 22.11.2022, Telefónica de España mod Kommissionen, C-478/22 P(R), EU:C:2022:914, præmis 47).
43
Det fremgår desuden af 17. betragtning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11. december 2007 om ændring af Rådets direktiv 89/665/EØF og 92/13/EØF for så vidt angår forbedring af effektiviteten af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter (EUT 2007, L 335, s. 31), at »[d]er bør være adgang til en klageprocedure i det mindste for personer, der har eller har haft interesse i at få tildelt en bestemt kontrakt, og som har lidt eller vil kunne lide skade som følge af en påstået overtrædelse«.
44
Under de særlige omstændigheder, hvor den ordregivende myndighed anvender udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, skal en aktør, der ikke er blevet opfordret til at deltage i det nævnte udbud, selv om vedkommende var i stand til at opfylde de kriterier, som den ordregivende myndighed anvendte ved udvælgelsen af de virksomheder, som skulle have tilsendt en opfordring til at afgive bud, anses for at tilhøre en sluttet kreds af konkurrenter, der var i stand til at afgive et bud, hvis de var blevet opfordret til at deltage i proceduren (dom af 21.2.2024, Inivos og Inivos mod Kommissionen, T-38/21, EU:T:2024:100, præmis 71).
45
I det foreliggende tilfælde er den anfægtede afgørelse en bekendtgørelse om kontraktændring. Sagsøgeren kan følgelig ikke – i modsætning til, hvad dette selskab eventuelt kunne have gjort i tilfælde af udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse – føre bevis, for, at selskabet kunne opfylde de kriterier, som den ordregivende myndighed anvendte ved udvælgelsen af de virksomheder, som skulle have tilsendt en opfordring til at afgive bud, og følgelig at det tilhørte en sluttet kreds af konkurrenter, der var i stand til at afgive et bud, hvis de var blevet opfordret til at deltage i proceduren.
46
For det første deltog sagsøgeren imidlertid i det begrænsede udbud DIGIT/R2/PR/2011/039 med overskriften »Transeuropæiske tjenesteydelser i forbindelse med telematik mellem administrationer – ny generation (»TESTA-ng)« iværksat i 2011. Dette selskab deltog desuden i det begrænsede udbud DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 med overskriften »Transeuropæiske tjenester for telematik mellem administrationerne (TESTA)«, hvor det blev tildelt kontrakten (jf. præmis 3 og 5 ovenfor). Uafhængigt af den af Kommissionen fremførte omstændighed, at det ganske vist ikke er muligt at være sikker på, at sagsøgeren ville opnå en yderligere tildeling, forholder det sig ikke desto mindre således, som sagsøgeren har gjort gældende, at dette selskab var det eneste, der havde fået tildelt en kontrakt i forbindelse med den sidstnævnte udbudsprocedure, der var åben for konkurrence, vedrørende TESTA-netværket.
47
For det andet er der en nær tilknytning mellem udbudsprocedure DIGIT/A3/PR/2019/RP/010, hvor sagsøgeren fik tildelt kontrakten, og kontrakt DIGIT/A3/PN/2019/026, som blev ændret ved den anfægtede afgørelse. Formålet med kontrakt DIGIT/A3/PN/2019/026 var nemlig at sikre kontinuiteten i TESTA-netværket indtil overgangen til en ny kontrahent efter afslutningen af udbudsproceduren DIGIT/A3/PR/2019/RP/010 (jf. præmis 6 ovenfor).
48
For det tredje er der en direkte forbindelse mellem annullationen af udbudsprocedure DIGIT/A3/PR/2019/RP/010, hvor sagsøgeren fik tildelt kontrakten, og vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, som bestod i en ændring af kontrakt DIGIT/A3/PN/2019/026. Kommissionen begrundede nemlig den anfægtede afgørelse med uforudsigelige omstændigheder som dem, der fulgte af kendelse af 1. april 2022, Telefónica de España mod Kommissionen (T-170/22 R, ikke trykt i Sml.), af 22. juli 2022, Telefónica de España mod Kommissionen (C-478/22 P(R)-R, ikke trykt i Sml., EU:C:2022:598), og af 14. marts 2023, Telefónica de España mod Kommissionen (C-141/23 P(R)-R, ikke trykt i Sml., EU:C:2023:292), som blev afsagt af Unionens retsinstanser og førte til annullation af udbudsprocedure DIGIT/A3/PR/2019/RP/010, hvorved overgangen til et nyt netværk eller opnåelsen af et nyt netværk, der var fuldt funktionsdygtigt ved kontraktens udløb, blev umuliggjort (jf. præmis 18 ovenfor).
49
Denne faktiske situation, der adskiller sagsøgeren fra alle andre, gør det muligt at individualisere dette selskab i medfør af den i præmis 39 ovenfor omtalte retspraksis.
50
Kommissionen har i duplikken og i retsmødet anført, at sagsøgeren kunne have haft søgsmålskompetence i forhold til den anfægtede afgørelse, hvis dette selskab først havde anfægtet afgørelsen om tildeling af kontrakt DIGIT/A3/PN/2019/026. Dette argument skal forkastes. Uafhængigt af sagsøgerens valg om eventuelt at anlægge søgsmål til prøvelse af denne afgørelse, er dette selskab nemlig individualiseret som følge af den faktiske situation, der er anført i præmis 46-48 ovenfor.
51
Det følger heraf, at Kommissionens argument om, at søgsmålet skal afvises, da sagsøgeren savner søgsmålskompetence og nærmere bestemt ikke er individuelt berørt, skal forkastes, og at søgsmålet kan antages til realitetsbehandling.
[udelades]
Om realiteten
[udelades]
Det første anbringende om tilsidesættelse af artikel 72, stk. 1, litra c), i direktiv 2014/24 og artikel 172, stk. 3, litra b), i forordning 2018/1046
[udelades]
– Det første anbringendes første led
80
Med det første anbringendes første led har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 72, stk. 1, litra c), nr. i), i direktiv 2014/24, hvis indhold svarer til artikel 172, stk. 3, litra b), nr. i), i forordning 2018/1046. Dette selskab har anført, at ændringen ikke er affødt af omstændigheder, som ikke kunne forudses af en påpasselig ordregivende myndighed.
81
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at det i henhold til artikel 72, stk. 1, litra c), nr. i), i direktiv 2014/24 og artikel 172, stk. 3, litra b), nr. i), i forordning 2018/1046 er muligt at ændre en kontrakt uden en ny udbudsprocedure, når »behovet for ændring er affødt af omstændigheder, som ikke kunne forudses af en påpasselig ordregivende myndighed«, og visse andre betingelser i disse bestemmer ligeledes er opfyldt, hvilke ikke er genstand for det første anbringendes første led.
82
109. betragtning til direktiv 2014/24 har følgende ordlyd:
»De ordregivende myndigheder kan komme ud for eksterne omstændigheder, som de ikke kunne forudse ved tildelingen af kontrakten, navnlig når gennemførelsen af kontrakten dækker en længere periode. I dette tilfælde er det nødvendigt med en vis grad af fleksibilitet, så kontrakten kan tilpasses disse omstændigheder uden en ny udbudsprocedure. Begrebet uforudsigelige omstændigheder henviser til omstændigheder, der ikke kunne forudsiges trods rimeligt omhyggelige forberedelser ved den ordregivende myndigheds oprindelige tildeling under hensyntagen til de tilgængelige midler, det specifikke projekts art og kendetegn, god praksis på det pågældende område og nødvendigheden af at sikre et relevant forhold mellem de ressourcer, der anvendes til at forberede tildelingen, og dens forudsigelige værdi [...]«
83
Som det fremgår af selve ordlyden af 109. betragtning til direktiv 2014/24, er uforudsigelige omstændigheder eksterne omstændigheder, der ikke kunne forudsiges på tidspunktet for tildelingen af kontrakten trods rimeligt omhyggelige forberedelser ved den ordregivende myndigheds oprindelige tildeling under hensyntagen til de tilgængelige midler, det specifikke projekts art og kendetegn, god praksis på det pågældende område og nødvendigheden af at sikre et relevant forhold mellem de ressourcer, der anvendes til at forberede tildelingen, og dens forudsigelige værdi (dom af 7.12.2023, Obshtina Razgrad, C-441/22 et C-443/22, EU:C:2023:970, præmis 68).
84
I det foreliggende tilfælde blev udbud DIGIT/A3/PN/2019/026 iværksat den 26. juni 2019 og tildelt den 29. maj 2020 (jf. præmis 6 ovenfor).
85
Den anfægtede afgørelse er affattet således:
»Sekvensen af hændelser, der ligger uden for den ordregivende myndigheds kontrol (såsom covid-19-pandemien og tre efterfølgende kendelser afsagt af [Unionens retsinstanser] – den 1.4.2022, den 22.7.2022 og den 14.3.2023 – om påbud om udsættelse af undertegnelsen af rammeaftalen), der i sidste ende førte til annullationen af TESTA RP i april 2023, gør det umuligt at overgå til et nyt netværk/oprette et nyt netværk, der er fuldt funktionsdygtigt ved udløbet af rammeaftalen. Det er i denne forbindelse klart, at denne afslutning af en udbudsprocedure udgør en særlig omstændighed, som ikke kunne forudses af en påpasselig ordregivende myndighed før undertegnelsen af rammeaftalen. Behovet for, at det nuværende netværk TESTA-ng fortsat fungerer indtil erstatningsløsningen er fuldt funktionsdygtig, medfører de i afsnit VII.2.1 beskrevne ændringer).«
86
Under udarbejdelsen af det pågældende udbud, der blev iværksat i juni 2019, og på tidspunktet for tildelingen af kontrakten i maj 2020 kunne Kommissionen ikke forudse nogen af de eksterne omstændigheder, der er identificeret i den anfægtede afgørelse, dvs. hverken alvoren af covid-19-pandemien, der på tidspunktet for tildelingen af kontrakten lige var erklæret, eller følgerne af sagens hidtidige forløb, der er anført i præmis 8-15 ovenfor, der er et særligt usædvanligt tilfælde.
87
Det følger således af artikel 72, stk. 1, litra c), nr. i), i direktiv 2014/24 og af artikel 172, stk. 3, litra b), nr. i), i forordning 2018/1046, sammenholdt med 109. betragtning til direktiv 2014/24, at covid-19-pandemien og afgørelserne truffet af Retten og Domstolen fra april 2022 til marts 2023 om påbud af udsættelse af undertegnelsen af rammeaftalen, således som Kommissionen har gjort gældende, kan anses for at udgøre omstændigheder, der ikke kunne forudses af en påpasselig ordregivende myndighed som omhandlet i disse bestemmelser.
88
Den rimelige påpasselighed, som den ordregivende myndighed skal have udvist under udarbejdelsen af det oprindelige udbud for at kunne påberåbe sig artikel 72, stk. 1, litra c), nr. i), i direktiv 2014/24 eller artikel 172, stk. 3, litra b), nr. i), i forordning 2018/1046, kræver endvidere ikke, at Kommissionen under udarbejdelsen af det pågældende udbud har fået kendskab til, at den manglende mulighed for at overgå til et nyt netværk eller oprette et nyt netværk, der er fuldt funktionsdygtigt, ved udløbet af rammeaftale er affødt af uforudsigelige omstændigheder.
89
Henset til det ovenstående skal det første anbringendes første led forkastes.
– Det første anbringendes andet led
90
Med det første anbringendes andet led har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 72, stk. 1, litra c), nr. iii), i direktiv 2014/24, for så vidt som de successive ændringer af den oprindelige kontrakt tilsigtede at omgå dette direktiv.
91
Det skal i denne henseende bemærkes, at artikel 72, stk. 1, litra c), nr. iii), i direktiv 2014/24 om, at en eventuel prisstigning ikke må være større end 50% af værdien af den oprindelige kontrakt, bestemmer, at »[s]åfremt der foretages flere successive ændringer, gælder denne begrænsning for værdien af hver af ændringerne«, og at »[s]ådanne successive ændringer [ikke må] have til formål at omgå [nævnte] direktiv«. Den tilsvarende bestemmelse i forordning 2018/1046, nemlig denne forordnings artikel 172, stk. 3, litra b), nr. ii), indeholder derimod ikke en sådan præcisering.
92
Eftersom direktiv 2014/24 ikke finder anvendelse på Kommissionen, kan der ikke fastslås en tilsidesættelse af dette direktivs artikel 72, stk. 1, litra c), nr. iii), i den foreliggende sag.
93
Som Kommissionen med føje har gjort gældende, er begrundelsen for den begrænsning, der er fastsat i sidste punktum i artikel 72, stk. 1, litra c), nr. iii), i direktiv 2014/24, at hindre ethvert misbrug af denne bestemmelse, og navnlig at undgå det tilfælde, at den ordregivende myndighed laver flere successive ændringer af samme kontrakt med henblik på at omgå de forpligtelser, der følger af dette direktiv. Denne begrænsning finder således anvendelse på successive ændringer af en given kontrakt. Begrænsningen kan ikke udvides til tidligere udbudsprocedurer.
94
I det foreliggende tilfælde ændrede Kommissionen imidlertid kun kontrakten en enkelt gang. Det første anbringendes andet led skal dermed forkastes.
[udelades]
Det andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 172, stk. 3, litra a), i forordning 2018/1046
97
Med det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at betingelserne for at ændre kontrakten i overensstemmelse med artikel 172, stk. 3, litra a), i forordning 2018/1046 ikke var opfyldt. I den anfægtede afgørelse præciserede Kommissionen ikke, hvorledes de i denne bestemmelse fastsatte betingelser var opfyldt i det foreliggende tilfælde.
[udelades]
105
Det skal indledningsvis bemærkes, at den anfægtede afgørelse både omtaler artikel 172, stk. 3, litra a), i forordning 2018/1046 og denne forordnings artikel 172, stk. 3, litra b), som retsgrundlag. Denne afgørelse ses endvidere subsidiært at henvise til nævnte forordnings artikel 172, stk. 3, litra a) (jf. præmis 74 og 75 ovenfor).
106
I den anfægtede afgørelses afsnit VII.2.2 med overskriften »Begrundelsen for ændringen« anføres nemlig, at der er tale om en »[æ]ndring affødt af omstændigheder, som ikke kunne forudses af en påpasselig ordregivende myndighed/ordregivende enhed« fastsat i artikel 72, stk. 1, litra c), i direktiv 2014/24 og med næsten identisk ordlyd i artikel 172, stk. 3, litra b), i forordning 2018/1046.
107
Det i artikel 172, stk. 3, litra b), i forordning 2018/1046 fastsatte tilfælde anføres således som hovedårsag. Den anfægtede afgørelse foreslår desuden denne forordnings artikel 172, stk. 3, litra a), som yderligere retsgrundlag, idet det anføres, at »visse af de nødvendige ændringer også er støttet på artikel 172, stk. 3, [litra a)], i forordning [2018/1046]«.
108
For så vidt som ændringerne af kontrakten kan støttes udelukkende på de i artikel 172, stk. 3, litra b), i forordning 2018/1046 foreskrevne omstændigheder, idet Kommissionen inden for rammerne af det første anbringende har godtgjort, at disse omstændigheder forelå i den foreliggende sag, skal det andet anbringende om tilsidesættelse af denne forordnings artikel 172, stk. 3, litra a), med andre ord forkastes som irrelevant.
Det tredje anbringende om tilsidesættelse af lighedsprincippet og gennemsigtighedsprincippet
109
Med det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ved at øge den maksimale værdi af kontrakten på rammeaftalen fra 121,9 mio. EUR til 160,9 mio. EUR uden at foretage en ny udbudsprocedure tilsidesatte de grundlæggende principper om lighed, konkurrence og gennemsigtighed, der er fastsat i artikel 18, stk. 1, i direktiv 2014/24 og i Domstolens praksis.
[udelades]
113
107. betragtning til direktiv 2014/24 har følgende ordlyd:
»Det er nødvendigt at præcisere de vilkår, hvorunder ændringer af en kontrakt, der stadig er i kraft, kræver en ny udbudsprocedure under hensyntagen til EU-Domstolens relevante retspraksis. En ny udbudsprocedure er nødvendig, hvis der foretages væsentlige ændringer i den oprindelige kontrakt, især med hensyn til anvendelsesområdet og indholdet i parternes gensidige rettigheder og pligter, herunder fordelingen af intellektuelle ejendomsrettigheder. Sådanne ændringer viser parternes hensigt om at genforhandle vigtige betingelser eller vilkår i den pågældende kontrakt. Dette er især tilfældet, når de ændrede vilkår ville have haft indvirkning på resultatet af proceduren, hvis de havde været del af den oprindelige procedure.
Ændringer af kontrakten, der medfører en mindre ændring af kontraktens værdi op til et vist niveau, bør altid være mulige, uden at det er nødvendigt at gennemføre en ny udbudsprocedure. Med henblik på dette og for at sikre retssikkerheden bør dette direktiv fastsætte »de minimis«-tærskler, under hvilke en ny udbudsprocedure ikke er nødvendig. Det bør være muligt at ændre kontrakten over disse tærskler uden at skulle gennemføre en ny udbudsprocedure, hvis disse overholder de relevante betingelser i dette direktiv.«
114
Med andre ord fastsætter direktiv 2014/24 de betingelser, hvorunder ændringer, der foretages af en kontrakt under dens løbetid, ikke kræver en ny udbudsprocedure, under overholdelse af lighedsprincippet og gennemsigtighedsprincippet, der er fastsat i direktivets artikel 18, stk. 1. Det samme ræsonnement kan anvendes analogt på forordning 2018/1046.
115
I præmis 68-72 i dom af 17. juni 2021, Simonsen & Weel (C-23/20, EU:C:2021:490), som sagsøgeren har omtalt, præciserede Domstolen for det første, at den ordregivende myndighed, der oprindeligt var part i rammeaftalen, kun kan forpligte sig inden for grænserne af en maksimal mængde eller maksimal værdi, og at når denne grænse er nået, vil nævnte aftale have udtømt sine virkninger. Det forholdt sig således i det foreliggende tilfælde, idet kontraktens maksimale værdi var fastsat til 121,9 mio. EUR (jf. præmis 6 ovenfor).
116
For det andet har Domstolen præciseret, at ændringer af rammeaftalen, som ikke var væsentlige, imidlertid var tilladt i medfør af artikel 72 i direktiv 2014/24, eftersom opfyldelsen af disse betingelser kan sikre overholdelsen af gennemsigtighedsprincippet og lighedsprincippet fastsat i dette direktivs artikel 18, stk. 1. Selv om Domstolen således synes at henvise til artikel 72, stk. 1, litra e), i direktiv 2014/24, hvoraf fremgår, at »[k]ontrakter og rammeaftaler kan ændres uden en ny udbudsprocedure i overensstemmelse med [dette] direktiv[,] […] såfremt ændringerne uanset deres værdi ikke er væsentlige«, kan samme ræsonnement anvendes analogt på situationerne omhandlet i dette direktivs artikel 72, stk. 1, litra b) og c), og artikel 172, stk. 3, litra b) og c), i forordning 2018/1046.
117
I det foreliggende tilfælde har Kommissionen inden for rammerne af det første anbringende godtgjort, at der rent faktisk forelå de særlige omstændigheder fastsat i artikel 172, stk. 3, litra b), i forordning 2018/1046. Det følger heraf, at ændringen af kontrakten henhører under en af de situationer, der er foreskrevet i denne forordnings artikel 172.
[udelades]
119
I denne forbindelse kan der ikke påvises en tilsidesættelse af gennemsigtighedsprincippet og ligebehandlingsprincippet.
[udelades]
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
RETTEN (Fjerde Afdeling):
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
BT Global Services Belgium betaler sagsomkostningerne.
da Silva Passos
Pynnä
Cassagnabère
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 23. juli 2025.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: engelsk.
(
1
) – Der gengives kun de præmisser i denne dom, som Retten finder det relevant at offentliggøre.