61987CO0371_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indleveret paa Domstolens Justitskontor den 15 . december 1987, har Nicolas Progoulis, tjenestemand ved Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ( herefter benaevnt "sagsoegeren ") i medfoer af tjenestemandsvedtaegtens artikel 91 anlagt sag, hvorunder der i det vaesentlige er nedlagt paastand om annullation af Kommissionens afgoerelse af 12 . marts 1987 om delvis afslag paa sagsoegerens ansoegning af 18 . august 1986 samt annullation af svaret paa hans klage af 19 . maj 1987 .
2 Sagsoegeren, som er graesk statsborger, er tjenestemand ved Kommissionen i loenklasse B 3 . Indtil 1 . december 1985 var han rapportoer for EUGFL . Som led i dette arbejde skulle sagsoegeren foretage kontrol paa stedet med udfoerelsen af en raekke investeringsprojekter . Denne kontrol foretages altid af to tjenestemaend under tilsyn af chefen for EUGFL' s Udviklingssektion .
Under kontrollen paa stedet af tre projekter i Frankrig ( F/74/80 samt F/43/82 og F/32/82 ) opstod der uenighed mellem sagsoegeren og den anden tjenestemand, som er fuldmaegtig i samme afdeling og var leder af sagsoegerens tjenesterejse, og denne uenighed vedroerte isaer de rapporter, der skulle udarbejdes .
3 Med hensyn til projekt F/74/80 foretog sagsoegeren kontrollen paa stedet den 10 . juli 1984 . Rapporten vedroerende denne tjenesterejse blev foerst udarbejdet af lederen af tjenesterejsen den 10 . december 1985, da denne ikke var i stand til at forelaegge den tidligere som foelge af - ifoelge hans eget udtryk - "uoverensstemmelsen med" sagsoegeren; rapporten blev kun underskrevet af lederen af tjensterejsen, fordi sagsoegeren havde forladt EUGFL den 1 . december 1985 for at overgaa til en anden af Kommissionens tjenestegrene .
4 Med hensyn til projekterne F/43/82 og F/32/82 foretog sagsoegeren kontrollen paa stedet den 11 . juli 1984 . I sine udkast til rapport naegtede han at fremsaette en udtalelse om disse projekter med den begrundelse, at ansvaret herfor paahvilede hans overordnede . Da en samtale mellem sagsoegerens umiddelbart overordnede og sagsoegeren ikke foerte til en aendring af sidstnaevntes opfattelse, underskrev den foerstnaevnte, efter at sagsoegeren havde forladt afdelingen, rapporterne "paa vegne af" sagsoegeren med en paategning om, at denne havde forladt EUGFL .
5 Ved skrivelse af 21 . april 1986 klagede sagsoegeren til sin tidligere kontorchef over den brug, der uden hans tilladelse, var blevet gjort af hans navn til at godkende nogle rapporter . Han anmodede om foelgende :
"1 ) Naervaerende skrivelse vedlaegges alle de rapporter, der er oversendt til EUGFL, vedroerende det projekt, som min tjenesterejse vedroerte, herunder de rapporter, der er tilstillet andre direktorater og andre institutioner ( Revisionsretten og Finanskontrollen ), og at man giver mig bevis for dette .
Jeg mener, at jeg ikke kan drages til ansvar paa grundlag af rapporter, som jeg aldrig har godkendt .
2 ) Det indskaerpes de paagaeldende personer, at man hverken bruger nogens navn eller underskrift uden dennes tilladelse, hvilket klart fortjener strafforfoelgning .
3 ) Jeg underrettes skriftligt om eventuelle rettelser, som maatte oenskes indfoert i den vedlagte haandskrevne rapport ."
Han fremhaevede i denne skrivelse, at den havde til formaal at advare mod utilladelige fremgangsmaader, og konkluderede, at det var uacceptabelt, at han blev naevnt som havende vaeret inddraget i beslutningsprocessen uden at vaere underrettet herom .
6 Som foelge af denne skrivelse aendrede den kompetente kontorchef i EUGFL konklusionerne i rapport F/74/80, erklaerede sig rede til at traekke beretningerne om projekterne F/32/82 og F/43/82 tilbage og opfordrede sagsoegeren til at underskrive de nye beretninger, som annullerer og erstatter de tidligere beretninger . Sagsoegeren var imidlertid ikke tilfreds med disse indroemmelser og indgav den 18 . august 1986 en ansoegning i henhold til vedtaegtens artikel 90, hvori han anfoerte foelgende :
"1 ) Der boer traeffes foelgende noedvendige foranstaltninger :
- undersoegelser for at fastslaa raekkevidden af de faktiske omstaendigheder;
- disciplinaere foranstaltninger over for de ansvarlige for disse faktiske omstaendigheder;
- anlaeggelse af straffesag mod disse ansvarlige for de kompetente domstole;
der gives mig bevis for, at disse foranstaltninger er truffet .
2 ) Denne ansoegning og dens bilag vedlaegges alle de rapporter, for hvilke jeg blev sendt paa tjenesterejse, herunder de rapporter, der er tilstillet andre direktioner ( Revisionsretten og Finanskontrollen ), og at man giver mig bevis for, at dette er gjort .
Jeg mener, at det ansvar, som jeg kunne paadrage mig i henhold til vedtaegtens artikel 21, stk . 3, ikke kan paadrages gennem rapporter, som jeg aldrig har godkendt .
3 ) Denne ansoegning vedlaegges min personlige aktsamling, for at den i givet fald kan blive taget i betragtning .
4 ) For misbrug af mit navn og min underskrift til uredelige formaal udbetales der mig 1 BFR i erstatning for ikke-oekonomisk skade ."
7 Da Kommissionen ikke havde svaret inden for den i vedtaegten fastsatte frist paa fire maaneder, indgav sagsoegeren den 23 . februar 1987 klage i henhold til vedtaegtens artikel 90, stk . 2, over det stiltiende afslag paa hans ansoegning . Den 12 . marts 1987 gav Kommissionen foelgende svar paa ansoegningen af 18 . august 1986 :
"Jeg har den fornoejelse at kunne forsikre Dem om, at Deres ansvar som praeciseret i vedtaegtens artikel 21 ikke kan paadrages paa grundlag af indholdet af en beretning, som De ikke har underskrevet, saaledes at det ikke er noedvendigt at foretage den offentliggoerelse, De anmoder om .
Hvad i oevrigt angaar deres betragtninger vedroerende de konklusioner, der maa drages af kontrollen med projektet ( F/74/80 ), maa det konstateres, at det vaesentlige i Deres uenighed er blevet frembragt klart og loyalt i den reviderede beretning, som er blevet tilsendt Dem til underskrift at hr . Daleiden den 17 . juni 1986 .
Med hensyn til oensket om, at Deres ansoegning indsaettes i Deres personlige aktsamling, kan jeg oplyse Dem om, at der er blevet givet indstrukser herom . Dette svar kan i oevrigt ligeledes indsaettes i Deres personlige aktsamling, hvis De oensker det ."
Sagsoegeren ansaa ikke dette svar for tilfredsstillende og indgav den 19 . maj 1987 en ny klage over denne afgoerelse fra Kommissionen . den 5 . juni 1987 meddelte Kommissionen sagsoegeren den afgoerelse, som den havde truffet den 21 . maj 1987 som svar paa hans klage af 23 . februar 1987 . Denne afgoerelse bekraefter blot skrivelsen af 12 . marts 1987 . Ved skrivelse af 16 . september 1987 opfordrede generaldirektoeren for Personale og Administration sagsoegeren til efter hans anden klage at henholde sig til de svar, som Kommissionen allerede den 12 . marts og den 5 . juni 1987 havde givet paa de samme klagepunkter .
8 Denne sag er anlagt den 15 . december 1987 . Sagsoegeren har herunder nedlagt foelgende paastande :
1 ) Kommissionen afgoerelse af 12 . marts 1987 om delvis afslag paa sagsoegerens ansoegning af 18 . august 1986 annulleres;
2 ) Kommissionens afgoerelse af 16 . september 1987, som er meddelt sagsoegeren den 18 . september 1987, og hvorved hans klage af 19 . maj 1987 afvises, annulleres .
3 ) Kommissionen doemmes til at betale sagsoegeren et foreloebigt beloeb paa 1 BFR i erstatning for ikke-oekonomisk skade;
4 ) Kommissionen doemmes ligeledes til at vedlaegge en kopi af denne staevning ved alle rapporter om de tjenesterejser, som sagsoegeren har deltaget i, og som befinder sig hos Revisionsretten;
5 ) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger ... ".
9 Ved begaering, indleveret til Domstolens Justitskontor den 12 . februar 1988, har Kommissionen i henhold til Domstolens procesreglements artikel 91, stk . 1, fremsat formalitetsindsigelse, bl.a . med den begrundelse, at soegsmaalsfristen ikke er overholdt, og at der under alle omstaendigheder ikke foreligger nogen akt, der indeholder et klagepunkt mod sagsoegeren .
10 Det bemaerkes, at Domstolen i henhold til procesreglementets artikel 92, stk . 2, til enhver tid af egen drift kan efterproeve, om sagen skal afvises paa grund af ufravigelige procesforudsaetninger, og traeffe afgoerelse i henhold til artikel 91, stk . 3 og 4 uden at indlede den mundtlige forhandling .
11 Ifoelge vedtaegtens artikel 91, stk . 3, skal en tjenestemandssag anlaegges inden for en frist paa tre maaneder, der loeber henholdsvis fra den dag, da den afgoerelse, der er truffet som svar paa klagen, meddeles, eller saafremt der ikke er truffet en saadan afgoerelse, fra den dag, da fristen for at afgive svar udloeber .
12 Sagsoegeren har anfoert, at tre-maaneders-fristen i dette tilfaelde foerst er begyndt at loebe fra meddelelsen af Kommissionens svar paa hans anden klage, dvs . fra den 18 . september 1987 . Han har bl.a . henvist til Domstolens domme af 15 . juni 1976 ( Jaensch, 5/76, Sml . s . 1027 ) og af 28 . maj 1980 ( Kuhner, 33 og 75/79, Sml . s . 1680 ) og gjort gaeldende, at det er det udtrykkelige svar af 12 . marts 1987, som udgoer soegsmaalsfristens begyndelsestidspunkt .
13 Efter Kommissionens opfattelse kan denne argumentation ikke laegges til grund . Den har anfoert, at svaret af 5 . juni 1987 udtrykkeligt henviser til ansaettelsesmyndighedens svar af 12 . marts 1987 og klart informerer sagsoegeren om, hvad der var Kommissionens endelige stillingtagen til spoergsmaalet .
14 Det bemaerkes indledningsvis, at en sag til proevelse af den afgoerelse, der er truffet som svar paa klagen af 23 . februar 1987, meddelt den 5 . juni 1987, er anlagt for sent, da tre-maaneders-fristen i henhold til vedtaegtens artikel 91, stk . 3, ikke er overholdt .
15 Endvidere staar det fast, at skrivelsen fra Kommissionens Generaldirektorat for Personale og Administration af 16 . september 1987 ikke kan sidestilles med en afgoerelse truffet som svar paa klagen af 19 . maj 1987 .
16 Under disse omstaendigheder opstaar spoergsmaalet, om klagen af 19 . maj 1987 kan vaere udgangspunkt for beregningen af soegsmaalsfristen .
17 Herved bemaerkes foerst, at det foelger af fast retspraksis, at ethvert afslag, hvadenten det er stiltiende eller udtrykkeligt, saafremt det er et rent afslag, blot bekraefter den akt eller den undladelse, som sagsoegeren klager over, og isoleret set ikke er en anfaegtelig akt ( jfr . naevnte dom af 28 . maj 1980 ).
18 Det maa konstateres, at klagen af 19 . maj 1987 var rettet mod Kommissionens afgoerelse af 12 . marts 1987, som blev truffet som svar paa sagsoegerens ansoegning af 18 . august 1986, der allerede havde vaeret genstand for et stiltiende afslag .
19 Dernaest bemaerkes, at Kommissionens svar af 12 . marts 1987 ikke er en akt, der indeholder et klagepunkt, som er uafhaengigt af det paastaaede klagepunkt i det stiltiende afslag paa ansoegningen af 18 . august 1986 . Ved sin afgoerelse af 12 . marts 1987 har Kommissionen nemlig i det vaesentlige efterkommet sagsoegerens oprindelige ansoegning .
20 Det boer desuden tilfoejes, at sagsoegeren efter at have modtaget Kommissionens skrivelse af 5 . juni 1987 ikke kunne befinde sig i uvished om, hvad der var begyndelsestidspunktet for soegsmaalsfristen paa tre maaneder .
21 Det foelger af disse betragtninger, at staevningen er indleveret for sent, og at sagen maa afvises .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
22 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, som taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Ifoelge samme reglements artikel 70 baerer institutionerne dog selv deres egne omkostninger ved soegsmaal anlagt af Faellesskabets ansatte .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN ( Anden Afdeling )
1 ) Sagen afvises .
2 ) Hver part betaler sine omkostninger .
Luxembourg, den 16 . juni 1988 .