62021TJ0403_RES
Дело T‑403/21
(публикувани откъси)
Norddeutsche Landesbank - Girozentrale
срещу
Единен съвет за преструктуриране
Решение на Общия съд (осми разширен състав) от 17 юли 2024 година
„Икономически и паричен съюз — Банков съюз — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и някои инвестиционни посредници (ЕМП) — Единен фонд за преструктуриране (ЕФП) — Решение на ЕСП относно изчисляването на предварителните вноски за 2021 г. — Задължение за мотивиране — Равно третиране — Пропорционалност — Свобода на преценка на ЕСП — Явна грешка в преценката — Възражение за незаконосъобразност — Свобода на преценка на Комисията — Ограничаване във времето на действието на решението“
Институции на Европейския съюз — Упражняване на правомощия — Предоставено на Комисията правомощие за приемане на делегирани актове — Обхват — Комплексни преценки и оценки — Широка свобода на преценка — Определяне на метода за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ЕФП) — Определяне на критериите за адаптиране на тези вноски — Съдебен контрол — Граници
(член 290 ДФЕС; съображение 41 от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета; Регламент 2015/63 на Комисията; Директива 2014/59 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 46—48)
Икономическа и парична политика — Икономическа политика — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и някои инвестиционни посредници — Предварителни вноски в Единния фонд за преструктуриране — Изчисляване на множителя за корекция на вноските според рисковия профил на институциите — Класификация на посочените институции според метода на разпределяне в клетки за изчисляване на този множител
(член 6 и член 9, параграф 3 и приложение I от Регламент 2015/63 на Комисията; член 103, параграф 7 от Директива 2014/59 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 106—113 и 115—120)
Актове на институциите — Мотивиране — Задължение — Обхват — Обяснения относно мотивите на акта, които издалият го орган дава в хода на производството пред съда на Съюза — Условия — Липса на противоречия и задължение за последователност на обясненията с посочените мотиви
(вж. т. 156 и 157)
Актове на институциите — Мотивиране — Задължение — Обхват — Решение на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП) за определяне на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ЕФП) — Задължение на ЕСП да запознае съответните институции с методиката за изчисляване на тези вноски и методиката за определяне на размера на годишното целево равнище
(член 4 от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета; член 4, параграф 2 и приложение I от Регламент 2015/63 на Комисията)
(вж. т. 159 и 160)
Актове на институциите — Мотивиране — Задължение — Обхват — Решение на Единния съвет за преструктуриране (ЕСП) за определяне на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ЕФП) — Липса на необходимост в това решение да бъдат посочени всички данни, позволяващи да се провери дали вноските са изчислени точно — Претегляне на задължението за мотивиране с общия принцип на защита на търговската тайна на съответните институции — Законосъобразност на разпоредбите, отнасящи се до метода за изчисляване на предварителните вноски в ЕФП — Принцип на опазване на търговската тайна — Задължение на ЕСП да публикува и да предаде на съответните институции в обобщена и анонимизирана форма информацията относно институциите, използвана за изчисляване на предварителната вноска
(член 296, втора алинея ДФЕС; Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета; членове 4—7 и член 9 и приложение I от Регламент 2015/63 на Комисията; Директива 2014/59 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 173—183)
Институции на Европейския съюз — Упражняване на правомощия — Предоставено на Комисията правомощие за приемане на делегирани актове — Обхват — Комплексни преценки и оценки — Широка свобода на преценка — Определяне на метода за изчисляване на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (ЕФП) — Прилагане и претегляне на показателя за риск институционална защитна схема (ИЗС) — Съдебен контрол — Граници
(член 7, параграф 4 от Регламент 2015/63 на Комисията)
(вж. т. 296 и 297)
Икономическа и парична политика — Икономическа политика — Единен механизъм за преструктуриране на кредитни институции и някои инвестиционни посредници — Предварителни вноски в Единния фонд за преструктуриране — Изчисляване на множителя за корекция на вноските според рисковия профил на институциите — Нарушаване на свободата на стопанска инициатива — Липса
(член 16 от Хартата на основните права на Европейския съюз; Регламент 2015/63 на Комисията)
(вж. т. 417—420 и 423)
Резюме
Общият съд, който е сезиран с жалба за отмяна, я уважава, като отменя решението на Единния съвет за преструктуриране (наричан по-нататък „ЕСП“) за определяне на предварителните вноски в Единния фонд за преструктуриране (наричан по-нататък „ЕФП“) за 2021 г. по отношение на Norddeutsche Landesbank – Girozentrale, жалбоподателят, поради нарушение на задължението за мотивиране на ЕСП във връзка с определянето на годишното целево равнище.
В решението си Общият съд внася уточнения по съответствието на метода на разпределяне в клетки, използван за адаптиране на основните годишни вноски към действителния рисков профил на данъчнозадължените институции, с правото от по-висок ранг.
Жалбоподателят е кредитна институция, установена в Германия. На 14 април 2021 г. ЕСП приема решение, с което определя (
1
) предварителните вноски за 2021 г. в ЕФП на кредитните институции и някои инвестиционни посредници, сред които е и жалбоподателят (
2
).
Съображения на Общия съд
Що се отнася до незаконосъобразността на раздел „Стъпка 2“ от приложение I към Делегиран регламент 2015/63 (
3
) (наричан по-нататък „обжалваната разпоредба“), жалбоподателят изтъква, че Комисията е допуснала грешка в преценката при приемането на предвидения в него метод на разпределяне в клетки, да адаптира по подходящ начин основните годишни вноски към действителния рисков профил на институциите.
В това отношение Общият съд най-напред извежда три етапа от този метод.
Най-напред, ЕСП трябва да изчисли определен брой клетки, за да сравни институциите с оглед на различните показатели и подпоказатели за риска, след това, той по принцип трябва да придаде един и същ брой институции за всяка клетка, като в началото придаде в първата клетка институциите с най-ниски стойности на брутния показател, и накрая, той трябва да придаде на всички институции в дадена клетка един и същ резултат, наречен „дискретизиран индикатор“, който трябва да вземе предвид за останалата част от изчислението на техния множител за корекции.
На второ място, Общият съд подчертава, че от този метод произтичат две специфични явления.
От една страна, не е изключено прилагането на този метод да може на практика да доведе до положения, при които институции, които имат за даден показател за риск стойности, свидетелстващи, че имат по-малко рискови профили за този показател в сравнение със средната стойност на съответните институции, все пак са придадени за разглеждания показател в една от клетките, съставени от относително по-рискови институции. Тази последица произтича по-специално от факта, че някои институции имат т.нар. „крайни“ стойности, тоест стойности с голямо отклонение от средната стойност. От друга страна, поради наличието на тези крайни стойности не е изключено прилагането на метода на разпределяне в клетки да може да доведе до положения, при които институциите със стойности за определен показател за риска, близки до тези на определените в предходната клетка институции, все пак да са придадени в следващата клетка, съдържаща институции със стойности за същия показател за риска, които понякога биха могли да бъдат значително по-високи.
Това обаче не означава, че методът на разпределяне в клетки е опорочен от явна грешка в преценката.
В това отношение Общият съд припомня, че Делегиран регламент 2015/63 предвижда (
4
) метод за корекция на предварителните вноски в рисковия профил на институциите, който се основава на сравнение на рисковите им профили. Както обаче е видно от емпиричното проучване, проведено преди приемането на Делегиран регламент 2015/63, чиито резултати са обобщени в техническото проучване на Joint Research Centre (Съвместен изследователски център, наричан по-нататък „JRC“), методът на разпределяне в клетки е един от методите, които могат да позволят да се направи такова сравнение, и дори се счита за най-подходящия за тази цел метод. Всъщност методът на разпределяне в клетки е статистически метод, признат за целите на третирането на крайните стойности, тъй като избягва, доколкото е възможно, наличието на тези стойности да доведе до сравнения, които биха били изопачени. В случая, както е видно от техническото проучване на JRC, посоченият метод позволява да се избегне възможността институции с високи стойности за някои показатели за риск все пак да получат резултат, който показва нисък рисков профил за тези показатели, тъй като съществуват някои институции с крайни стойности.
На второ място, Общият съд отбелязва, че методът на разпределяне в клетки е лесен метод за сравняване на голям брой данни, декларирани от институциите, чиято предварителна вноска е коригирана спрямо техния рисков профил. В това отношение той уточнява, че обжалваната разпоредба предвижда правилото, че броят на клетките се изчислява по посочена в него формула, както и правилото, че ЕСП по принцип придава един и същ брой институции за всяка клетка, като в началото придава в първата клетка институциите с най-ниски стойности на брутния показател. Общият съд счита, че методът на разпределяне в клетки предвижда обективни правила, които могат лесно да бъдат приложени от ЕСП, което впрочем представлява цел, която може законосъобразно да бъде преследвана от правната уредба на Съюза.
На трето място, Общият съд счита, че последиците от двете посочени по-горе явления са относителни поради следните четири обстоятелства. Първо, корекцията на предварителните вноски може да бъде осъществена единствено в диапазона на коефициент от 0,8 до 1,5 (
5
). Съответно основната годишна вноска остава главният фактор за определянето на предварителната вноска с оглед на рисковия профил на институциите.
Второ, Общият съд посочва, че по същество от техническото проучване на JRC следва, че тези явления са ограничени, тъй като имат тенденция да се появяват предимно в последните клетки, а не в по-голямата част от клетките.
Трето, Общият съд констатира, че институциите, включени в тези последни клетки, имат по-високи стойности за съответния показател за риск от разпределените в по-долните клетки.
Четвърто, методът на корекция на предварителните вноски спрямо рисковия профил отчита множество показатели за риска (
6
). Следователно дадена институция е придадена като цяло на множество клетки в зависимост от нейните стойности и стойностите на другите институции за всеки показател за риска. Както обаче е видно от техническото проучване на JRC, налице е тенденция институциите да се намират в различни клетки за различни показатели за риска, а това позволява да се направи общо сравнение между съответните институции.
При тези условия Общият съд отхвърля довода, че с въвеждането на метода на разпределяне в клетки Делегиран регламент 2015/63 е опорочен от явна грешка в преценката.
(
1
)	Съгласно член 70, параграф 2 от Регламент № 806/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2014 година за установяването на еднообразни правила и еднообразна процедура за преструктурирането на кредитни институции и някои инвестиционни посредници в рамките на Единния механизъм за преструктуриране и Единния фонд за преструктуриране и за изменение на Регламент (ЕС) № 1093/2010 (ОВ L 225, 2014 г., стр. 1).
(
2
)	Решение SRB/ES/2021/22 на Единния съвет за преструктуриране от 14 април 2021 година за изчисляване на предварителните вноски за 2021 г. в Единния фонд за преструктуриране.
(
3
)	Делегиран регламент (ЕС) 2015/63 на Комисията от 21 октомври 2014 година за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на предварителните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането (ОВ L 11, 2015 г., стр. 44).
(
4
)	Съгласно член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 173, 2014 г., стр. 190).
(
5
)	Съгласно член 9, параграф 3 от Делегиран регламент 2015/63.
(
6
)	Както следва от член 6 от Делегиран регламент 2015/63.