62023CJ0383
TEISINGUMO TEISMO (penktoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. vasario 13 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Asmens duomenų apsauga – Reglamentas (ES) 2016/679 – 83 straipsnio 4–6 ir 9 dalys – Sąvoka „įmonė“ – Patronuojančioji ir patronuojamoji bendrovės – Patronuojamosios bendrovės padarytas šio reglamento pažeidimas – Baudos dydžio apskaičiavimas – Atsižvelgimas į bendrą grupės, kuriai priklauso ši patronuojamoji įmonė, apyvartą“
Byloje C‑383/23
dėl Vestre Landsret (Vakarų regiono apeliacinis teismas, Danija) 2023 m. gegužės 3 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2023 m. birželio 21 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš
ILVA A/S
TEISINGUMO TEISMAS (penktoji kolegija),
kurį sudaro penktosios kolegijos pirmininko pareigas einantis ketvirtosios kolegijos pirmininkas I. Jarukaitis, teisėjai D. Gratsias ir Z. Csehi (pranešėjas),
generalinė advokatė L. Medina,
posėdžio sekretorė C. Strömholm, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2024 m. birželio 19 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
ILVA A/S, atstovaujamos advokat D. B. Geary,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos A. Bouchagiar, H. Kranenborg ir C. Vang,
susipažinęs su 2024 m. rugsėjo 12 d. posėdyje pateikta generalinės advokatės išvada,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1; toliau – BDAR) 83 straipsnio 4–6 dalių išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Anklagemyndigheden (prokuratūra, Danija) iškeltą baudžiamąją bylą ILVA A/S dėl tariamų šiai bendrovei, kaip buvusių klientų asmens duomenų valdytojai, pagal BDAR tenkančių pareigų pažeidimų.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3
BDAR 150 ir 151 konstatuojamosios dalys suformuluotos taip:
„(150)
siekiant sugriežtinti ir suvienodinti administracines sankcijas už šio reglamento pažeidimus, kiekvienai priežiūros institucijai turėtų būti suteikti įgaliojimai skirti administracines baudas. Šiame reglamente turėtų būti nurodyti pažeidimai ir nustatyti didžiausi susijusių administracinių baudų dydžiai ir tų baudų nustatymo kriterijai; baudas kiekvienu konkrečiu atveju turėtų nustatyti kompetentinga priežiūros institucija, atsižvelgdama į visas reikšmingas konkrečios situacijos aplinkybes ir deramai atsižvelgdama visų pirma į pažeidimo pobūdį, sunkumą, trukmę ir pasekmes, taip pat į priemones, kurių imtasi siekiant, kad būtų laikomasi šiame reglamente nustatytų prievolių, ir siekiant užkirsti kelią pažeidimo pasekmėms arba jas sumažinti. Jei administracinės baudos skiriamos įmonei, tais tikslais įmonė turėtų būti suprantama kaip įmonė, apibrėžta SESV 101 ir 102 straipsniuose. <…>
(151)
Danijos ir Estijos teisinėse sistemose neleidžiama skirti administracinių baudų, kaip nustatyta šiame reglamente. Administracines baudas reglamentuojančios taisyklės gali būti taikomos taip, kad Danijoje baudą, kaip baudžiamąją sankciją, skirtų kompetentingi nacionaliniai teismai, o Estijoje pagal nusižengimų procedūrą baudą skirtų priežiūros institucija su sąlyga, kad toks taisyklių taikymas tose valstybėse narėse turėtų priežiūros institucijų skiriamoms administracinėms baudoms lygiavertį poveikį. Todėl kompetentingi nacionaliniai teismai turėtų atsižvelgti į baudą inicijuojančios priežiūros institucijos rekomendaciją. Bet kuriuo atveju skiriamos baudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.“
4
BDAR 5 straipsnyje numatyti su asmens duomenų tvarkymu susiję principai.
5
BDAR 6 straipsnyje nustatytos sąlygos, kurioms esant asmens duomenų tvarkymas laikomas teisėtu.
6
BDAR 58 straipsnio „Įgaliojimai“ 2 dalyje nustatyta:
„Kiekviena priežiūros institucija turi visus šiuos įgaliojimus imtis taisomųjų veiksmų:
<…>
i)
skirti administracinę baudą pagal 83 straipsnį, kartu taikydama šioje dalyje nurodytas priemones arba vietoj jų, atsižvelgiant į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes;
<…>“
7
BDAR 83 straipsnio „Bendrosios administracinių baudų skyrimo sąlygos“ 1–2, 4–6 ir 9 dalyse numatyta:
„1.   Kiekviena priežiūros institucija užtikrina, kad pagal šį straipsnį skiriamos administracinės baudos už 4, 5 ir 6 dalyse nurodytus šio reglamento pažeidimus kiekvienu konkrečiu atveju būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
2.   Administracinės baudos, atsižvelgiant į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes, skiriamos kartu su 58 straipsnio 2 dalies a–h punktuose ir j punkte nurodytomis priemonėmis arba vietoj jų. Sprendžiant dėl to, ar skirti administracinę baudą, ir sprendžiant dėl administracinės baudos dydžio kiekvienu konkrečiu atveju deramai atsižvelgiama į šiuos dalykus:
a)
pažeidimo pobūdį, sunkumą ir trukmę, atsižvelgiant į atitinkamo duomenų tvarkymo pobūdį, aprėptį ar tikslą, taip pat į nukentėjusių duomenų subjektų skaičių ir jų patirtos žalos dydį;
b)
tai, ar pažeidimas padarytas tyčia, ar dėl aplaidumo;
c)
bet kuriuos veiksmus, kurių duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas ėmėsi, kad sumažintų duomenų subjektų patirtą žalą;
d)
duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo atsakomybės dydį, atsižvelgiant į jų pagal 25 ir 32 straipsnius įgyvendintas technines ir organizacines priemones;
e)
bet kuriuos to duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo svarbius ankstesnius pažeidimus;
f)
bendradarbiavimo su priežiūros institucija siekiant atitaisyti pažeidimą ir sumažinti galimą neigiamą jo poveikį laipsnį;
g)
asmens duomenų, kuriems pažeidimas turi poveikį, kategorijas;
h)
tai, kokiu būdu priežiūros institucija sužinojo apie pažeidimą, visų pirma tai, ar duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas pranešė apie pažeidimą (jei taip – kokiu mastu);
i)
jei atitinkamam duomenų valdytojui arba duomenų tvarkytojui dėl to paties dalyko anksčiau buvo taikytos 58 straipsnio 2 dalyje nurodytos priemonės – ar laikytasi tų priemonių;
j)
ar laikomasi patvirtintų elgesio kodeksų pagal 40 straipsnį arba patvirtintų sertifikavimo mechanizmų pagal 42 straipsnį; ir
k)
kitus sunkinančius ar švelninančius veiksnius, susijusius su konkretaus atvejo aplinkybėmis, pavyzdžiui, finansinę naudą, kuri buvo gauta, arba nuostolius, kurių buvo išvengta, tiesiogiai ar netiesiogiai dėl pažeidimo;
<…>
4.   Pažeidus toliau išvardytas nuostatas, pagal 2 dalį skiriamos administracinės baudos iki 10000000 [eurų] arba, įmonės atveju – iki 2 % jos ankstesnių finansinių metų bendros metinės pasaulinės apyvartos, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė:
<…>
5.   Pažeidus toliau išvardytas nuostatas, pagal 2 dalį skiriamos administracinės baudos iki 20000000 [eurų] arba, įmonės atveju – iki 4 % jos ankstesnių finansinių metų bendros metinės pasaulinės apyvartos, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė:
<…>
6.   Jei nesilaikoma 58 straipsnio 2 dalyje nurodyto priežiūros institucijos nurodymo, pagal šio straipsnio 2 dalį skiriamos administracinės baudos iki 20000000 [eurų] arba, įmonės atveju – iki 4 % jos ankstesnių finansinių metų bendros metinės pasaulinės apyvartos, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė.
<…>
9.   Jei valstybės narės teisės sistemoje nenumatoma administracinių baudų, šis straipsnis gali būti taikomas taip, kad baudą inicijuotų kompetentinga priežiūros institucija, o ją skirtų kompetentingi nacionaliniai teismai, kartu užtikrinant, kad tos teisių gynimo priemonės būtų veiksmingos ir turėtų priežiūros institucijų skiriamoms administracinėms baudoms lygiavertį poveikį. Bet kuriuo atveju skiriamos baudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Tos valstybės narės ne vėliau kaip 2018 m. gegužės 25 d. praneša [Europos] Komisijai savo teisės aktų nuostatas, kurias jos priima pagal šią dalį, ir nedelsdamos praneša vėlesnius tas nuostatas keičiančius teisės aktus ar su jomis susijusius pakeitimus.“
Danijos teisė
8
2018 m. gegužės 23 d.Lov Nr. 502 om supplerende bestemmelser til forordning om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med
behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (Įstatymas Nr. 502, kuriuo papildomas [BDAR]) 41 straipsnyje nustatyta:
„1.   Jei pagal kitus teisės aktus nėra pagrindo skirti didesnę nuobaudą, skiriama bauda arba laisvės atėmimo bausmė iki šešių mėnesių asmeniui, kuris pažeidžia nuostatas dėl:
<…>
4) pagrindinių duomenų tvarkymo principų, įskaitant sutikimo sąlygas, nustatytų [BDAR] 5–7 ir 9 straipsniuose;
<…>
3.   Skiriant sankciją pagal 1 ir 2 dalis reikia vadovautis [BDAR] 83 straipsnio 2 dalimi.
<…>
6.   Bendrovė e.a. (juridinis asmuo) gali būti traukiama baudžiamojon atsakomybėn pagal [straffeloven (Baudžiamasis kodeksas)] 5 skyriuje nustatytas taisykles. <…>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
9
ILVA valdo baldų parduotuvių tinklą ir priklauso grupei Lars Larsen Group. 2016–2017 finansiniais metais grupės bendra apyvarta buvo 6,57 mlrd. Danijos kronų (DKK) (apie 881 mln. eurų), o ILVA apyvarta tais pačiais finansiniais metais buvo beveik 1,8 mlrd. DKK (apie 241 mln. eurų).
10
ILVA yra iškelta baudžiamoji byla Danijos teismuose dėl to, kad laikotarpiu nuo 2018 m. gegužės mėn. iki 2019 m. sausio mėn. ji, kaip asmens duomenų valdytoja, nevykdė jai pagal BDAR tenkančių pareigų saugant bent 350000 buvusių klientų duomenis.
11
Remdamasi Datatilsynet (Duomenų apsaugos institucija, Danija) rekomendacija prokuratūra pareikalavo ILVA skirti 1,5 mln. DKK (apie 201000 eurų) baudą. Ši suma buvo apskaičiuota remiantis ne tik ILVA, bet ir bendra Lars Larsen Group grupės apyvarta.
12
2021 m. vasario 12 d. sprendimu Retten i Aarhus (Orhuso apylinkės teismas, Danija) pripažino ILVA kalta pagal jai pareikštą kaltinimą ir skyrė jai 100000 DKK (apie 13400 eurų) baudą. Tas teismas nusprendė, kad, priešingai, nei teigė prokuratūra, ILVA veikė aplaidžiai. Be to, jis nustatė, kad dėl to, jog tik ILVA buvo iškelta baudžiamoji byla, nustatant baudos dydį nereikia atsižvelgti į Lars Larsen Group grupės apyvartą. Be to, jis pažymėjo, kad ILVA vykdė savarankišką mažmeninės prekybos veiklą ir kad grupė įsteigė šią patronuojamąją įmonę ne vien tam, kad jai patikėtų tvarkyti grupės asmens duomenis.
13
Prokuroras pateikė apeliacinį skundą dėl to sprendimo Vestre Landsret (Vakarų regiono apeliacinis teismas, Danija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Prokuratūra tvirtina, kad BDAR 83 straipsnio 4–6 dalyse vartojama sąvoka „įmonė“ turi būti suprantama taip, kad, siekiant nustatyti baudą bendrovei pažeidus BDAR, būtina atsižvelgti į grupės, kuriai priklauso atitinkama bendrovė, apyvartą. Iš BDAR 150 konstatuojamosios dalies matyti, kad ši sąvoka turi būti suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius.
14
Vis dėlto ILVA laikosi nuomonės, kad nustatant baudą už bendrovės padarytą BDAR pažeidimą nereikia atsižvelgti į bendrą grupės, kuriai ji priklauso, apyvartą. Nagrinėjamu atveju baudžiamoji byla buvo iškelta ILVA, o ne jos patronuojančiajai bendrovei.
15
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad atsakymas į šį klausimą nėra aiškus iš BDAR.
16
Šiomis aplinkybėmis Vestre Landsret (Vakarų regiono apeliacinis teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [BDAR] 83 straipsnio 4–6 dalyse vartojama sąvoka „įmonė“ turi būti suprantama kaip įmonė pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, siejamus su šio reglamento 150 konstatuojamąja dalimi, ir [Teisingumo Teismo] jurisprudenciją, susijusią su Sąjungos konkurencijos teise, todėl sąvoka „įmonė“ apima bet kokį ekonominę veiklą vykdantį subjektą, neatsižvelgiant į šio subjekto teisinį statusą ir finansavimo būdą?
2.
Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar [BDAR] 83 straipsnio 4–6 dalys turi būti aiškinamos taip, kad skiriant įmonei baudą turi būti atsižvelgiama į ūkio subjekto, kuriam priklauso įmonė, bendrą metinę apyvartą, ar tik į tos įmonės bendrą metinę apyvartą?“
Dėl prejudicinių klausimų
17
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar BDAR 83 straipsnio 4–6 dalys, siejamos su šio reglamento 150 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad šiose nuostatose vartojama sąvoka „įmonė“ atitinka sąvoką „įmonė“, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, todėl, kai bauda už BDAR pažeidimą skiriama asmens duomenų valdytojui, kuris yra įmonė ar jos dalis, baudos dydis nustatomas remiantis įmonės, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, ankstesnių finansinių metų bendros metinės pasaulinės apyvartos procentine dalimi.
18
Pirmiausia reikia pažymėti, kad Teisingumo Teismas jau turėjo galimybę atsakyti į tam tikrus klausimus dėl BDAR 83 straipsnio išaiškinimo 2023 m. gruodžio 5 d. Sprendime Deutsche Wohnen (C‑807/21, EU:C:2023:950, 53–59 punktai), priimtame pasibaigus rašytinei proceso daliai šioje byloje.
19
Teisingumo Teismas konstatavo, kad sąvoka „įmonė“, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, neturi įtakos klausimui, ar ir kokiomis sąlygomis administracinė bauda pagal BDAR 83 straipsnį gali būti skirta duomenų valdytojui, kuris yra juridinis asmuo, nes šis klausimas išsamiai sureguliuotas šio reglamento 58 straipsnio 2 dalyje ir 83 straipsnio 1–6 dalyse (2023 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Deutsche Wohnen, C‑807/21, EU:C:2023:950, 53 punktas).
20
Ši sąvoka faktiškai reikšminga tik nustatant pagal BDAR 83 straipsnio 4–6 dalis duomenų valdytojui skirtos administracinės baudos dydį (2023 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Deutsche Wohnen, C‑807/21, EU:C:2023:950, 54 punktas).
21
Šio reglamento 150 konstatuojamojoje dalyje pateiktą nuorodą į sąvoką „įmonė“, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, reikia suprasti atsižvelgiant būtent į šį specifinį administracinių baudų, skiriamų už BDAR 83 straipsnio 4–6 dalyse nurodytus pažeidimus, apskaičiavimo kontekstą (2023 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Deutsche Wohnen, C‑807/21, EU:C:2023:950, 55 punktas).
22
Šiuo klausimu pabrėžtina, kad taikant SESV 101 ir 102 straipsniuose nurodytas konkurencijos taisykles ši sąvoka apima bet kokį ūkinę veiklą vykdantį subjektą, neatsižvelgiant į jo teisinį statusą ar finansavimo būdus. Taigi ji reiškia ekonominį vienetą, net jeigu teisės požiūriu jį sudaro keli fiziniai arba juridiniai asmenys. Šį ekonominį vienetą sudaro žmogiškųjų išteklių, materialių ir nematerialių elementų bendras valdymas, kuriuo siekiama konkretaus ilgalaikio ekonominio tikslo (2023 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Deutsche Wohnen, C‑807/21, EU:C:2023:950, 56 punktas ir jam nurodyta jurisprudencija).
23
Taigi iš BDAR 83 straipsnio 4–6 dalių, skirtų administracinėms baudoms apskaičiuoti už jose išvardytus pažeidimus, matyti, kad tuo atveju, jei administracinės baudos adresatas yra įmonė, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, arba jos dalis, maksimalus administracinės baudos dydis apskaičiuojamas pagal atitinkamos įmonės ankstesnių finansinių metų bendros pasaulinės metinės apyvartos procentinę dalį (2023 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Deutsche Wohnen, C‑807/21, EU:C:2023:950, 56 punktas ir jam nurodyta jurisprudencija).
24
Vis dėlto šio maksimalaus dydžio nustatymas skiriasi nuo pačios baudos, kurią kompetentinga priežiūros institucija turi skirti už konkretų (‑čius) BDAR pažeidimą (‑us), už kurį (‑iuos) skiriama ši bauda, dydžio apskaičiavimo.
25
Taigi pagal BDAR 83 straipsnio 1 dalį kiekviena priežiūros institucija užtikrina, kad pagal BDAR 83 straipsnį skiriamos administracinės baudos už šio straipsnio 4, 5 ir 6 dalyse nurodytus pažeidimus kiekvienu konkrečiu atveju būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
26
Šio 83 straipsnio 2 dalyje reikalaujama, kad spręsdama, ar skirti administracinę baudą, ir nustatydama jos dydį kompetentinga priežiūros institucija kiekvienu konkrečiu atveju tinkamai atsižvelgtų ne tik į šias tris sąlygas, bet ir į tam tikrus elementus.
27
Pagal 83 straipsnio 2 dalį šie elementai apima, be kita ko, pažeidimo pobūdį, sunkumą ir trukmę, nukentėjusių duomenų subjektų skaičių ir jų patirtos žalos dydį, tai, ar pažeidimas padarytas tyčia, ar dėl aplaidumo, veiksmus, kurių duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas ėmėsi, kad sumažintų duomenų subjektų patirtą žalą, duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo atsakomybės dydį, asmens duomenų, kuriems pažeidimas turi poveikį, kategorijas.
28
Minėti elementai apibūdina arba minėto duomenų valdytojo ar duomenų tvarkytojo, kaltinamo tam tikrų BDAR nuostatų pažeidimu, elgesį, arba pačius šiuos pažeidimus. Taigi jais siekiama užtikrinti, kad kiekvienas iš šių pažeidimų būtų vertinamas atsižvelgiant į visas reikšmingas individualias aplinkybes ir kad būtų pasiekti BDAR numatyta sankcijų sistema siekiami tikslai.
29
Nors šie elementai nesusiję su įmonės sąvoka, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad tik bauda, kuria atsižvelgiama ne tik į visus elementus, apibūdinančius konstatuotus BDAR pažeidimus, bet ir prireikus į jos adresato faktinį ar materialinį ekonominį pajėgumą, gali atitikti tris BDAR 83 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas, t. y. būti veiksminga, o kartu proporcinga ir atgrasoma. Siekiant įvertinti šias sąlygas, reikia atsižvelgti į tai, ar šis adresatas yra įmonės, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, dalis (šiuo klausimu žr. 2023 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Deutsche Wohnen, C‑807/21, EU:C:2023:950, 58 punktą).
30
Šio sprendimo 25–29 punktuose pateiktas BDAR 83 straipsnio aiškinimas taip pat taikomas tais atvejais, kai už nustatytus BDAR pažeidimus baudžiama ne administracine bauda, o tokia, kurią skiria kompetentingi nacionaliniai teismai kaip baudžiamąją sankciją.
31
Kaip nurodyta BDAR 151 konstatuojamojoje dalyje, kai kuriose nacionalinėse teisinėse sistemose, įskaitant Danijos Karalystės teisę, neleidžiama skirti administracinių baudų, kaip numatyta BDAR.
32
Siekiant reglamentuoti tokį atvejį, BDAR 83 straipsnio 9 dalyje nustatyta, kad jei valstybės narės teisės sistemoje nenumatoma administracinių baudų, šis 83 straipsnis gali būti taikomas taip, kad, kaip yra šioje byloje, baudos skyrimą inicijuotų kompetentinga priežiūros institucija, o ją skirtų kompetentingi nacionaliniai teismai.
33
Be to, šio reglamento 83 straipsnio 9 dalyje ir 151 konstatuojamojoje dalyje patikslinta, kad atitinkamos teisių gynimo priemonės būtų veiksmingos ir turėtų priežiūros institucijų skiriamoms administracinėms baudoms lygiavertį poveikį, o skiriamos baudos bet kuriuo atveju būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
34
Vis dėlto tai, kad baudą baudžiamajame procese skiria baudžiamųjų bylų teismas, reiškia, kad šis teismas visada turi laikytis taikytinų baudžiamosios teisės normų, visų pirma paisyti procesinių teisių, kurias turi kaltinamasis, ir bausmės proporcingumo principo, garantuojamų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje.
35
Kaip savo išvados 74 punkte nurodė generalinė advokatė, pagal BDAR 83 straipsnį reikalaujama, kad kompetentingos priežiūros institucijos be išimčių užtikrintų, kad nustatant faktinę baudą būtų laikomasi proporcingumo principo, kartu užtikrinant teisingą bendrojo visuomenės intereso apsaugoti asmens duomenis ir tokių duomenų valdytojo, tvarkytojo ar įmonės, kuriai jie priklauso, pagrindinių teisių apsaugos reikalavimų pusiausvyrą. Vadinasi, neatrodo, kad taikant sąvoką „įmonė“, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, įgyvendinant BDAR 83 straipsnio 4–6 dalis kiltų esminių kliūčių, kai už BDAR pažeidimus baudžiama ne administracinėmis baudomis, o baudžiamųjų teismų skiriamomis baudomis.
36
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti: BDAR 83 straipsnio 4–6 dalys, siejamos su šio reglamento 150 konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad šiose nuostatose vartojama sąvoka „įmonė“ atitinka sąvoką „įmonė“, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, todėl, kai bauda už BDAR pažeidimą skiriama asmens duomenų valdytojui, kuris yra įmonė ar jos dalis, maksimalus baudos dydis nustatomas remiantis įmonės ankstesnių finansinių metų bendros metinės pasaulinės apyvartos procentine dalimi. Į sąvoką „įmonė“ taip pat reikia atsižvelgti vertinant asmens, kuriam skirta bauda, faktinį ar materialinį ekonominį pajėgumą ir patikrinti, ar bauda yra veiksminga, proporcinga ir atgrasoma.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
37
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti tas teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:
2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) 83 straipsnio 4–6 dalys, siejamos su šio reglamento 150 konstatuojamąja dalimi,
turi būti aiškinamos taip:
šiose nuostatose vartojama sąvoka „įmonė“ atitinka sąvoką „įmonė“, kaip ji suprantama pagal SESV 101 ir 102 straipsnius, todėl, kai bauda už Reglamento 2016/679 pažeidimą skiriama asmens duomenų valdytojui, kuris yra įmonė ar jos dalis, maksimalus baudos dydis nustatomas remiantis įmonės ankstesnių finansinių metų bendros metinės pasaulinės apyvartos procentine dalimi. Į sąvoką „įmonė“ taip pat reikia atsižvelgti vertinant asmens, kuriam skirta bauda, faktinį ar materialinį ekonominį pajėgumą ir patikrinti, ar bauda yra veiksminga, proporcinga ir atgrasoma.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: danų.