62009CC0376_LT
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Šiuo ieškiniu(2), pareikštu pagal EB 226 straipsnį (dabar – SESV 258 straipsnis), Europos Bendrijų Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad nenutraukdama nebūtino priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų, kuriuose yra halonų, naudojimo laivuose bei neutilizuodama šių halonų, Maltos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2000 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2037/2000 dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų(3) 4 straipsnio 4 dalies v punktą ir 16 straipsnį.
2. Remdamasi skirtingu reikšmingų Reglamento Nr. 2037/2000 nuostatų aiškinimu ir ypač minėto reglamento VII priede pateikta formuluote „būtinas halonų naudojimas įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti esančiuose krovininiuose laivuose“, Maltos Respublika padarė išvadą, kad Komisijos ieškinys yra nepagrįstas ir turi būti atmestas.
Teisinis pagrindas
3. Reglamentas Nr. 2037/2000 yra vienas iš daugelio vienas paskui kitą priimtų reglamentų(4), kuriais Bendrija įvykdė įsipareigojimus pagal Vienos konvenciją dėl ozono sluoksnio apsaugos(5) ir Monrealio protokolą dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų(6), kuriuos ji yra pasirašiusi (7) . Nepaisant to, kad minėtas reglamentas šiuo metu negalioja, nes nuo 2010 m. sausio 1 d. jis buvo panaikintas ir pakeistas 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1005/2009 dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų(8), jis yra taikomas nagrinėjamoje byloje.
4. Reglamento Nr. 2037/2000 4 straipsnio Kontroliuojamų medžiagų pateikimo į rinką ir jų naudojimo kontrolė” 1 dalyje nustatomas bendras draudimas pateikti į rinką ir naudoti tam tikras kontroliuojamas medžiagas, tarp kurių yra halonai.
5. Reglamento Nr. 2037/2000 4 straipsnio 4 ir 5 dalyse numatoma šio draudimo išimtis. Dėl priešgaisrinių apsaugos sistemų ir gesintuvų su halonais, kurie mus domina šiuo atveju, minėto 4 straipsnio 4 dalies v punkte yra numatyta laiko atžvilgiu apribota išimtis. Šiame punkte nustatyta:
„Išskyrus VII priede išvardytas naudojimo sritis, iki 2003 m. gruodžio 31 d. nutraukiamas priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų, kuriuose yra halonų, eksploatavimas, o halonai utilizuojami 16 straipsnyje nustatyta tvarka“.
6. Reglamento Nr. 2037/2000 VII priedas dėl būtiniausių halono naudojimo atvejų, kuriuo nukrypstama nuo principo, kad bendro draudimo pateikti į rinką ir naudoti halonus priešgaisrinėse sistemose ir gesintuvuose išimtys ribojamos laiko atžvilgiu, yra suformuluotas taip:
„Halono 1301 naudojimas:
– < … >
– įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti kariniuose, naftos, dujų ir naftos chemijos sektoriuose bei esančiuose krovininiuose laivuose,
– < … >
Halono 2402 naudojimas tik Kipre, Čekijos Respublikoje, Estijoje, Vengrijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Maltoje, Lenkijoje, Slovakijoje ir Slovėnijoje:
– < … >
– įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti kariniuose, naftos, dujų ir naftos chemijos sektoriuose bei esančiuose krovininiuose laivuose,
– < … > .“
7. Reglamento Nr. 2037/2000 16 straipsnio 1 dalis suformuluota taip:
„Kontroliuojamos medžiagos, kurių yra:
< … >
– priešgaisrinėse sistemose ir gesintuvuose,
išgaunamos sunaikinimui taikant šalių patvirtintas technologijas arba kitas aplinkos apsaugos požiūriu priimtinas naikinimo technologijas, arba recirkuliacijai ar regeneracijai remontuojant ir eksploatuojant įrenginius, arba prieš išmontuojant arba sunaikinant įrenginius.“
8. Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų(9) 2 straipsnyje nurodyta, kad „nuo įstojimo dienos pirminių Sutarčių ir prieš įstojimą institucijų ir Europos centrinio banko priimtų aktų nuostatos naujosioms valstybėms narėms yra privalomos ir tose valstybėse taikomos tose Sutartyse ir šiame Akte nustatytomis sąlygomis.“
9. Kadangi minėtame Stojimo akte nebuvo numatyta jokia pereinamojo laikotarpio priemonė dėl Reglamento Nr. 2037/2000 taikymo Maltos Respublikai, jos įsipareigojimai pagal minėtą reglamentą, tarp kurių taip pat yra pareiga nutraukti priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų, kuriuose yra halonų, eksploatavimą ir juos utilizuoti, įsigaliojo nuo 2004 m. gegužės 1 d.
Vertinimas
10. Nors šiuo atveju tai nėra
pirmasis Komisijos ieškinys, pagrįstas Reglamentu 2073/2000(10), tai pirmas kartas, kai nurodytų įsipareigojimų nevykdymas yra bendro draudimo pateikti į rinką ir naudoti halonus, numatyto Reglamento Nr. 2073/2000 4 straipsnio 1 dalyje, ir konkrečiai kalbant, pareigos nutraukti, Maltos Respublikos atveju –
iki 2004 m. gegužės 1 d., priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų, kuriuose yra halonų, eksploatavimą ir utilizuoti halonus, kuri išplaukia iš Reglamento Nr. 2037/2000 4 straipsnio 4 dalies v punkto, pažeidimas.
11.
Kaip pažymėjau pristatydamas Reglamentą Nr. 2037/2000, jo 4 straipsnio 4 dalies v punkte numatoma laiko atžvilgiu apribota bendro draudimo pateikti į rinką ir naudoti halonus išimtis, taikoma priešgaisrinėms sistemoms ir gesintuvams, kuriuose yra halonų. Tačiau minėtoje išimtyje numatyta, kad jos apribojimas laiko atžvilgiu netaikomas Reglamento Nr. 2037/2000 VII priede išvardytų halonų naudojimo atvejais. Tai reiškia, kad priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų, kuriuose yra halonų, naudojimas yra leidžiamas net po galutinės datos, tai yra Maltos Respublikos atveju – po 2004 m. gegužės 1 d., jei halono naudojimas gali būti laikomas būtinuoju naudojimu pagal Reglamento Nr. 2037/2000 VII priedą.
12.
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką per procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo Komisija privalo įrodyti nurodyto įsipareigojimų neįvykdymo egzistavimą ir pateikti Teisingumo Teismui duomenų, kurių reikia, kad jis galėtų patikrinti, ar įsipareigojimai nebuvo įvykdyti; kartu ji negali remtis kokiomis nors prielaidomis(11) . Šiuo atveju iš to išplaukia, jog tam, kad Komisijos ieškinys būtų patenkintas, jai reikia įrodyti, pirma, kad su Maltos vėliava plaukiojantys laivai po 2004 m. gegužės 1 d. buvo aprūpinti priešgaisrinėmis sistemomis ir gesintuvais, kuriuose yra halonų, ir, antra, kad tai nebuvo būtinojo halonų naudojimo atvejis pagal Reglamento Nr. 2073/2000 VII priedą, būtent – pagal Reglamento Nr. 2073/2000 VII priedo, skirto įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti esančiuose krovininiuose laivuose, nuostatos, susijusios su halonu 1301, trečią įtrauką ir nuostatos, susijusios su halonu 2402, trečią įtrauką.
13. Kalbant apie su Maltos vėliava plaukiojančių laivų, aprūpintų priešgaisrinėmis sistemomis ir gesintuvais, kuriuose yra halonų, egzistavimą, pažymėtina, jog Maltos Respublika ir Komisija sutarė dėl fakto, kad tuo metu, kai pasibaigė Maltos Respublikai skirtoje pagrįstoje nuomonėje nustatytas terminas, kai kurie su Maltos vėliava plaukiojantys laivai buvo aprūpinti priešgaisrinėmis sistemomis ir gesintuvais, kuriuose yra halonų.
14. Tačiau šalys nesutaria dėl to, ar halonų naudojimas šiuose laivuose gali būti laikomas nebūtinu, o tai reikštų, kad priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų naudojimas laivuose neatitinka Reglamento Nr. 2037/2000 reikalavimų, ar vis dėlto tai yra būtinasis halonų naudojimas įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti, kaip numatyta Reglamento Nr. 2037/2000 VII priede, o tai reikštų, kad priešgaisrinių sistemų ir gesintuvų naudojimas laivuose atitinka šį reglamentą.
15. Kalbant apie esančius krovininius laivus, pažymėtina, jog, Komisija mano, kad nuo Reglamento Nr. 2037/2000 įsigaliojimo egzistuoja du atvejai, kuriuos galima būti įvardyti kaip būtinąjį halonų naudojimą „įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti“: tai yra, pirma, naftos cisternoms stabilizuoti ir, antra, įrenginių patalpoms, kurios naudojamos automatiniam miltų pumpavimui į laivo triumą arba iš jo, stabilizuoti. Komisijos manymu, tokiais atvejais, siekiant išvengti sprogimų tanklaiviuose, plukdančiuose žalią naftą ar perdirbtus naftos produktus, arba laivuose, plukdančiuose miltus, dėl miltų dulkelių sankaupos stabilizavimas yra būtinas.
16. Maltos Respublika pripažino, kad taip nėra kai kurių su Maltos vėliava plaukiojančių laivų, kurie aprūpinti priešgaisrinėmis sistemomis ir gesintuvais su halonais, atveju. Tačiau ji teigia, kad nagrinėjamų laivų atveju vis dėlto tai yra halonų naudojimas „įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti“. Dėl to ji niekada nesutiko su Komisijos pateiktu formuluotės „būtinas halonų naudojimas įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti esančiuose krovininiuose laivuose“ aiškinimu.
17. Maltos Respublikos manymu, Komisijos pateiktas aiškinimas yra savavališkas ir nepagrįstas Reglamento Nr. 2037/2000 VII priedo nuostatos, susijusios su halonu 1301, trečios įtraukos ir nuostatos, susijusios su halonu 2402,  trečios įtraukos taikymo srities apribojimas. Jos nuomone, halonų 1301 ir 2402 naudojimas prieš 1994 m. spalio 1 d. pastatytų laivų patalpose, kur yra mechanizmų, turinčių degimo variklį, mazutu šildomų katilų ar mazutu varomų įrenginių ir generatorių, krovinių siurblinėse ir panašiuose skyriuose, taip pat turi būti laikomas būtinu naudojimu pagal nurodytas Reglamento Nr. 2037/2000 VII priedo nuostatas. Maltos Respublika teigia, kad visų su Maltos vėliava plaukiojančių laivų, kurie yra aprūpinti priešgaisrinėmis sistemomis ir gesintuvais su halonais, atveju tai yra šį aiškinimą atitinkantis halonų naudojimas.
18. Savo ruožtu Komisija pateikia nuorodą į žodį „stabilizuoti“, esantį Reglamento Nr. 2037/2000 VII priedo nuostatos, susijusios su halonu 1301, trečios įtraukos ir nuostatos, susijusios su halonu 2402, trečios įtraukos nagrinėjamoje formuluotėje.
19. Remdamasi termino „stabilizavimas“ apibrėžimu, pagal kurį šis terminas siejamas su „iš anksto numatytu, esant gaisro arba sprogimo pavojui, halono išsiskyrimu įrengtose vietose, kuriose gali kilti gaisras ir kurios yra pavojingos, tokia koncentracija, kad aplinkui esantis oras negali daugiau palaikyti degimo“, Komisija teigia, kad halonų 1301 ir 2402 naudojimas krovininiuose laivuose gali būti laikomas būtinuoju naudojimu tik jei šie halonai yra naudojami priešgaisrinėse sistemose, skirtose įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti, tai yra, jeigu jie naudojami sistemoje, kuriai veikiant halonas išsiskiria prieš degimo ar sprogimo pradžią aplinkoje, kur, beje, yra degimo arba sprogimo rizika, arba siekiant užkirsti tam kelią. Kiekviena sistema, kuri išskiria halonus reaguodama į nustatytą gaisrą, yra gesinimo, o ne stabilizavimo sistema, taigi ji nepatenka į būtinojo halonų naudojimo krovininiuose laivuose apibrėžimą.
20. Komisija tvirtina, kad net jeigu Maltos Respublika savo atsiliepime į ieškinį teigė, jog halonų naudojimas su Maltos vėliava plaukiojančiuose laivuose yra skirtas būtent įrengtoms vietoms „stabilizuoti“, atsakydama į pagrįstąją nuomonę Maltos Respublika pareiškė, kad halonas buvo naudojamas kaip „gaisrų gesinimo“ priemonė.
21. Į tai Maltos Respublika atsako, kad Komisijos pateiktas stabilizavimo ir gesinimo atskyrimas yra dirbtinis ir painus, nes gesinimo procesas iš esmės suprantamas kaip stabilizavimo proceso dalis, ypač kai naudojama ta pati cheminė medžiaga. Iš tiesų stabilizavimas yra neišvengiamas ir įprastas gesinimo rezultatas, kai naudojami halonai.
22.
Iš viso to, kas pasakyta, išplaukia, jog svarbiausias klausimas yra tai, ar Komisija pakankamai įrodė, kad būtinas halono naudoj imas įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti esančiuose krovininiuose laivuose, kaip numatyta Reglamento Nr. 2037/2000 VII priedo nuostatos, susijusios su halonu 1301, trečioje įtraukoje ir nuostatos, susijusios su halonu 2402, trečioje įtraukoje, yra susijęs tik su naftos tanklaivių ir įrenginių patalpų, kurios naudojamos automatiniam miltų pumpavimui į laivo triumą arba iš jo, stabilizavimu ir kad, priešingai nei stabilizavimo sistemos naudojimas, gesinimo sistemos naudojimas nepatenka į minėtų nuostatų taikymo sritį. Jei taip, tai reikštų, kad Maltos Respublika iš tiesų neįvykdė įsipareigojimų, dėl kurių yra kaltinama, kadangi ji pati pripažįsta, kad tarp su Maltos vėliava plaukiojančių laivų, kurie aprūpinti priešgaisrinėmis sistemomis ir gesintuvais su halonais, yra krovininių laivų, kurie nėra naftos tanklaiviai ir nenaudoja halono įrenginių patalpoms, kurios naudojamos automatiniam miltų pumpavimui į laivo triumą ir iš jo, stabilizuoti.
23.
Reikia konstatuoti, kad Komisijos požiūris į formuluotės „būtinas halono naudojimas įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti esančiuose krovininiuose laivuose“ reikšmę nepasikeitė nuo Reglamento Nr. 2037/2000 įsigaliojimo. Tačiau tai nereiškia, kad Komisijos pozicija yra teisinga.
24. Grįsdama savo pateiktą formuluotės „būtinas halono naudojimas įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti esančiuose krovininiuose laivuose“ aiškinimą Komisija nurodo praktiką krovininių laivų sektoriuje, pagal kurią stabilizavimo tikslais halonas krovininiuose laivuose paprastai nėra naudojamas, išskyrus du ypatingus atvejus, tai yra, jo naudojimas naftos tanklaiviams ir įrenginių patalpoms, skirtoms automatiniam miltų pumpavimui į laivo triumą ir iš jo, stabilizuoti.
25. Vis dėl to reikia pripažinti, kad Komisija nepateikė jokių įrodymų, kaip antai statistiniai ar ekspertizių duomenys, kurie galėtų patvirtinti, jog krovininių laivų sektoriuje iš tikrųjų yra tokia situacija. Ji tik nurodė praktiką krovininių laivų sektoriuje, tačiau nepaaiškino, kaip įvertino tai, ar ir kokiose valstybėse narėse tokia praktika egzistuoja(12) .
26.
Siekiant priimti sprendimą dėl, pirma, Komisijos teiginio, kad halonas yra naudojamas esančiuose krovininiuose laivuose įrengtoms vietoms, kuriose gali susidaryti degūs skysčiai ir (arba) dujos, stabilizuoti tik naftos tanklaivių atveju ir krovininių laivų įrenginių patalpų, kurios naudojamos automatiniam miltų pumpavimui į laivo triumą arba iš jo, atveju ir, antra, teiginio, kad gesinimo sistemos nepatenka į Reglamento Nr. 2037/2000 VII priedo nuostatos, susijusios su halonu 1301, trečios įtraukos ir nuostatos, susijusios su halonu 2402, trečios įtraukos taikymo sritį, Teisingumo Teismui reikia technikos žinių, kurių jis neturi(13) .
27. Manau, kad nesant jokių Komisijos pateiktų techninių duomenų Teisingumo Teismas neturėtų priimti sprendimo dėl Komisijos teiginio, juo labiau kad atitinkamos valstybės narės gynyba grindžiama daugiau techniniais nei teisiniais argumentais.
28. Todėl Teisingumo Teismui pateiktas bylos turinys neleidžia įvertinti, ar Komisijos ieškinys yra pagrįstas.
29. Tai reiškia, kad šiuo atveju Komisija neįvykdė savo įrodinėjimo pareigos ir todėl neįrodė, jog Maltos Respublika nevykdė įsipareigojimų.
30. Atsižvelgdamas į prieš tai išdėstytas aplinkybes manau, kad Komisijos ieškinys turi būti atmestas.
Išvada
31. Atsižvelgdamas į pateiktus argumentus siūlau Teisingumo Teismui priimti tokį sprendimą:
1. Atmesti ieškinį.
2. Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
(1) .
(2)
–	Dėl ikiteisminės proceso stadijos šiuo atveju pakanka konstatuoti, kad ji vyko pagal EB 226 straipsnį. Teisingumo Teismui nebuvo pateiktas joks argumentas, kuriuo ginčijamas šios procedūros stadijos teisėtumas.
(3)
– OL L 139, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 5 t., p. 190.
(4)  –	Prieš Reglamentą Nr. 2037/2000 buvo priimtas 1988 m. spalio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3322/88 dėl
tam tikrų chlorfluorangliavandenilių ir halonų, kurie ardo ozono sluoksnį (OL L 297, p. 1), 1991 m. kovo 4 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 594/91 dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų (OL L 67, p. 1) ir 1994 m. gruodžio 15 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3093/94 dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų (OL L 333, p. 1).
(5)
–	OL L 297, 1988, p. 10.
(6)
–	OL L 297, 1988, p. 21.
(7) – 1988 m. spalio 14 d. Tarybos sprendimas dėl Vienos konvencijos dėl ozono sluoksnio apsaugos ir Monrealio protokolo dėl ozono sluoksnį ardančių medžiagų sudarymo (OL L 297, p. 8; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 16 t., p. 206).
(8)
–	OL L 286, p. 1.
(9)
–	OL L 236, p. 33.
(10)
–	Komisija iš viso pateikė septynis ieškinius, pagrįstus Reglamentu 2073/2000. Ji atsisakė dviejų iš jų (Teisingumo Teismo pirmininko nutartys: 2006 m. rugpjūčio 8 d. Nutartis Komisija prieš Airiją,
C‑425/05 ir 2008 m. rugpjūčio 4 d. Nutartis Komisija prieš Kiprą, C‑490/07), o dėl kitų penkių Teisingumo Teismas priėmė sprendimus (2004 m. spalio 26 d. Sprendimas Komisija prieš Airiją,
C‑406/03; 2005 m. liepos 7 d. Sprendimas Komisija prieš Italiją, C‑214/04; 2005 m. liepos 14 d. Sprendimas Komisija prieš Italiją, C‑79/05; 2006 m. gruodžio 14 d. Sprendimas Komisija prieš Graikiją,
C‑390/05, ir 2008 m. balandžio 3 d. Sprendimas Komisija prieš Belgiją, C‑522/06).
(11)
–	Žiūrėti, be kita ko, 2010 m. birželio 10 d. Sprendimo Komisija prieš Portugaliją, C‑37/09, Rink. p. I‑0000, 28 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką.
(12)
–	Šiuo atžvilgiu reikia pripažinti tam tikrą Maltos Respublikos pateikto argumento reikšmę dėl to, kad net jei Komisija iš tikrųjų galėtų empiriškai įrodyti, jog „dauguma“ krovininių laivų naudoja haloną tik dviem minėtais atvejais, negalima daryti išvados, kad VII priede esanti nagrinėjama formuluotė yra susijusi tik su minėtomis situacijomis.
(13)
–	Šiuo atžvilgiu pridurčiau, kad net jei susijęs teismas turėtų reikalingų technikos žinių, o to negalima atmesti, jis negalėtų jomis pasinaudoti priimdamas sprendimą byloje, nes jo vaidmuo yra nagrinėti bylas naudojant teisines žinias, o ne savo galimas technikos žinias toje srityje, su kuria susijęs ginčo dalykas.