62023CJ0018
TEISINGUMO TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. vasario 27 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 63 straipsnio 1 dalis – Laisvas kapitalo judėjimas – Kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektai – Pelno mokestis – Tokio subjekto gautų pajamų atleidimas nuo pelno mokesčio – Atleidimo nuo mokesčio sąlygos – Šio subjekto išorinis valdymas – Direktyva 2009/65/EB – 29 straipsnio 1 dalis – Taikymas“
Byloje C‑18/23
dėl Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Glivicių vaivadijos administracinis teismas, Lenkija) 2022 m. lapkričio 28 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2023 m. sausio 18 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
F S.A.
prieš
Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej
TEISINGUMO TEISMAS (pirmoji kolegija),
kurį sudaro pirmosios kolegijos pirmininko pareigas einantis Teisingumo Teismo primininko pavaduotojas T. von Danwitz, teisėjai A. Arabadjiev ir I. Ziemele (pranešėja),
generalinė advokatė J. Kokott,
posėdžio sekretorė M. Siekierzyńska, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2024 m. gegužės 29 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
F S.A., atstovaujamos doradca podatkowy Ł. Adamczyk,
–
Lenkijos vyriausybės, atstovaujamos B. Majczyna, R. Stańczyk ir S. Żyrek,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos C. Auvret, U. Małecka, W. Roels ir H. Tserepa-Lacombe,
susipažinęs su 2024 m. liepos 11 d. posėdyje pateikta generalinės advokatės išvada,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (OL L 302, 2009, p. 32) 29 straipsnio 1 dalies ir SESV 18, 49 ir 63 straipsnių išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant pagal Liuksemburgo teisę įsteigtos akcinės bendrovės F S.A. (toliau – fondas F) ir Dyrektor Krajowej Informacji Skarbowej (Nacionalinės mokesčių informacijos institucijos direktorius, Lenkija; toliau – mokesčių administratorius) ginčą dėl šios bendrovės gautų investavimo pajamų apmokestinimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3
Direktyvos 2009/65/EB 83 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Šia direktyva neturėtų būti daromas poveikis nacionalinėms mokesčių taisyklėms, įskaitant tvarką, kurią gali nustatyti valstybės narės, siekdamos užtikrinti atitiktį šioms taisyklėms savo teritorijoje.“
4
Šios direktyvos 1 straipsnyje nustatyta:
„1.   Ši direktyva taikoma valstybių narių teritorijoje įsteigtiems kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektams (toliau – KIPVPS).
2.   Šioje direktyvoje ir vadovaujantis 3 straipsniu KIPVPS laikomi subjektai:
a)
kurių vienintelis tikslas yra iš visuomenės pritraukto kapitalo kolektyvinis investavimas į perleidžiamus vertybinius popierius arba kitą likvidų finansinį turtą, minimą 50 straipsnio 1 dalyje, ir kurie veikia pasinaudodami rizikos paskirstymo principu; ir
b)
kurių investiciniai vienetai savininkų pageidavimu yra tiesiogiai ar netiesiogiai atperkami ar išperkami už tų subjektų turtą. Veiksmai, kurių imasi KIPVPS, siekdamas užtikrinti, kad jo investicinių vienetų biržos vertė labai nesiskirtų nuo jo grynojo turto vertės, laikomi lygiaverčiais tokiam atpirkimui ar išpirkimui.
Valstybės narės gali leisti, kad KIPVPS būtų sudaryti iš keleto investicinių padalinių.
3.   2 dalyje nurodyti subjektai gali būti steigiami pagal sutarčių teisę (kaip bendrieji investiciniai fondai, valdomi valdymo įmonių), patikėjimo teisę (kaip patikėjimo fondai) arba įstatus (kaip investicinės bendrovės).
<…>
7.   Nepažeidžiant šio skyriaus, valstybė narė gali jos teritorijoje įsteigtiems KIPVPS taikyti reikalavimus, kurie yra griežtesni už arba papildantys šioje direktyvoje pateiktus reikalavimus, jeigu jie yra bendro pobūdžio ir neprieštarauja šios direktyvos nuostatoms.“
5
Minėtos direktyvos 3 straipsnyje numatyta:
„Ši direktyva netaikoma šiems subjektams:
a)
uždarojo tipo kolektyvinio investavimo subjektams;
b)
kolektyvinio investavimo subjektams, kurie pritraukia kapitalą neskatindami savo investicinių vienetų pardavimo visuomenei Bendrijoje ar kurioje nors jos dalyje;
<…>“
6
Tos pačios direktyvos 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatyta:
„1.   Imtis valdymo įmonės veiklos leidžiama tik iš anksto gavus valdymo įmonės buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų išduotą leidimą. Leidimas, išduotas valdymo įmonei pagal šią direktyvą, galioja visose valstybėse narėse.
2.   Jokia valdymo įmonė nesiverčia jokia kita veikla, išskyrus KIPVPS valdymą, kuriam leidimas išduotas pagal šią direktyvą, išskyrus kitų kolektyvinio investavimo subjektų, kuriems netaikoma ši direktyva, papildomą valdymą ir kurių valdymo įmonei taikoma riziką ribojanti priežiūra, tačiau kurių vienetais pagal šią direktyvą negali būti prekiaujama kitose valstybėse narėse.
KIPVPS valdymo veikla pagal šią direktyvą apima funkcijas, nurodytas II priede.“
7
Direktyvos 2009/65 29 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Nepažeisdamos kitų nacionalinės teisės aktuose nustatytų bendrojo taikymo sąlygų, investicinės bendrovės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos išduoda leidimą investicinei bendrovei, kuri nėra paskyrusi valdymo įmonės, tik tuo atveju, kai investicinė bendrovė turi pakankamą ne mažesnį kaip 300000 [eurų] pradinį kapitalą.
Be to, kai investicinė bendrovė nėra paskyrusi valdymo įmonės, kuriai išduotas leidimas pagal šią direktyvą, taikomos šios sąlygos:
a)
leidimas neturi būti išduodamas, jeigu prie paraiškos išduoti leidimą nepridedama operacijų programa, kurioje nustatyta bent investicinės bendrovės organizacinė struktūra;
b)
investicinės bendrovės direktoriai turi būti pakankamai geros reputacijos ir turėti pakankamai verslo, kurį vykdo investicinė bendrovė, patirties, ir šiuo tikslu: kompetentingoms institucijoms nedelsiant turi būti pateikti direktorių ir visų jų pareigas perimančių asmenų vardai ir pavardės; investicinės bendrovės verslo klausimus turi spręsti mažiausiai du asmenys, atitinkantys minėtas sąlygas; o „direktoriai“ – tie asmenys, kurie pagal teisės aktus ar steigimo dokumentus atstovauja investicinei bendrovei arba iš esmės lemia bendrovės politiką; ir
c)
tais atvejais, kai tarp investicinės bendrovės ir kitų fizinių ar juridinių asmenų yra glaudus ryšys, kompetentingos institucijos turi išduoti leidimus tik tada, jeigu šis glaudus ryšys neužkerta kelio joms veiksmingai vykdyti priežiūros funkcijas.
Investicinės bendrovės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat atsisako išduoti leidimus, jeigu trečiosios šalies įstatymai ar kiti teisės aktai, taikomi vienam ar keliems fiziniams ar juridiniams asmenims, su kuriuo (kuriais) valdymo įmonę sieja glaudus ryšys, arba sunkumai, susiję su šių įstatymų ar kitų teisės aktų vykdymo užtikrinimu, užkerta kelią joms veiksmingai vykdyti priežiūros funkcijas.
Investicinės bendrovės buveinės valstybės narės kompetentingos institucijos reikalauja, kad investicinės bendrovės pateiktų joms reikiamą informaciją.“
Lenkijos teisė
Pelno mokesčio įstatymas
8
1992 m. vasario 15 d.Ustawa o podatku dochodowym od osób prawnych (Juridinių asmenų pelno mokesčio įstatymas; Dz. U., 1992, pozicija Nr. 86), iš dalies pakeisto 2017 m. vasario 10 d.Ustawa – Przepisy wprowadzające ustawę o Krajowym Ośrodku wsparcia Rolnictwa (Įstatymas dėl Nacionalinio žemės ūkio paramos centro įstatymo; toliau – Pelno mokesčio įstatymas; Dz. U., 2017, pozicija Nr. 614), 6 straipsnyje numatyta:
„1.   Nuo mokesčio atleidžiama:
<…>
10)
atvirieji investiciniai fondai ir specializuoti atvirieji investiciniai fondai, įsteigti pagal Investicinių fondų įstatymą, išskyrus specializuotus atviruosius investicinius fondus, kurie taiko uždariesiems investiciniams fondams numatytas investavimo taisykles ir apribojimus;
10a)
kolektyvinio investavimo subjektai, turintys buveinę kitoje nei Lenkijos Respublika Europos Sąjungos valstybėje narėje ar kitoje Europos ekonominei erdvei priklausančioje valstybėje ir tenkinantys šias kumuliacines sąlygas:
a)
buveinės valstybėje narėje pelno mokesčiu apmokestinamos visos jų pajamos, neatsižvelgiant į jų kilmę;
b)
jų vienintelis veiklos tikslas yra kolektyvinis lėšų, pritrauktų paskelbus viešą jų investicinių produktų siūlymą, investavimas į vertybinius popierius, pinigų rinkos priemones ir kitas turtines teises;
c)
jie veiklą vykdo pagal leidimą, suteiktą buveinės valstybės kompetentingos finansų rinkos priežiūros institucijos;
d)
jų veiklą tiesiogiai prižiūri buveinės valstybės kompetentingos finansų rinkos priežiūros institucijos;
e)
jie paskyrė depozitoriumą turtui saugoti;
f)
juos valdo subjektai, turintys buveinės valstybės kompetentingų finansų rinkos priežiūros institucijų leidimą veiklai vykdyti.
<…>
4.   1 dalies 10a punkte numatytas atleidimas nuo mokesčio netaikomas:
1)
kolektyvinio investavimo subjektams:
a)
kurie vykdo veiklą kaip uždarojo tipo kolektyvinio investavimo subjektai arba yra atvirojo tipo kolektyvinio investavimo subjektai, veikiantys pagal uždarojo tipo kolektyvinio investavimo subjektams būdingas investavimo taisykles ir apribojimus; arba
b)
kurių investiciniai produktai, remiantis įstatais, nesiūlomi viešai, neteikiami prekybai reguliuojamoje rinkoje arba alternatyvioje prekybos sistemoje, o fiziniai asmenys juos gali įsigyti tik jei vienu metu įsigyja už ne mažiau kaip 40000 eurų.
<…>“
9
Šio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punkte nustatyta:
„Nuo mokesčio atleidžiami:
<…>
58)
kolektyvinio investavimo subjektų, kurių registruota buveinė yra kitoje nei Lenkijos Respublika Europos Sąjungos valstybėje narėje arba kitoje Europos ekonominės erdvės šalyje, numatytų 6 straipsnio 4 dalies 1 punkte ir tenkinančių 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto a ir d–f papunkčiuose numatytas sąlygas, pajamos, išskyrus 57 punkto a–g papunkčiuose numatytas pajamas.“
Investicinių fondų įstatymas
10
2004 m. gegužės 27 d.Ustawa o funduszach inwestycyjnych i zarządzaniu alternatywnymi funduszami inwestycyjnymi (Investicinių fondų ir alternatyvaus investavimo fondų valdymo įstatymas, Dz. U., 2004, pozicija Nr. 1546) (toliau – Investicinių fondų įstatymas), 1 straipsnyje numatyta:
„Šiame įstatyme įtvirtinami investicinių fondų, kurių buveinė Lenkijos Respublikos teritorijoje, steigimo ir veiklos principai bei užsienio fondų ir valdymo bendrovių veiklos Lenkijos Respublikos teritorijoje principai.“
11
Šio įstatymo 1a straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Įstatyme taip pat nustatomos alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kurių buveinė yra Lenkijos Respublikos teritorijoje, veiklos taisyklės ir alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kurių buveinė yra valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje, veiklos taisyklės Lenkijos Respublikos teritorijoje.“
12
Šio įstatymo 3 straipsnis suformuluotas taip:
„1.   „Investicinis fondas yra juridinis asmuo, kurio veiklos vienintelis tikslas – kolektyvinis investavimas į vertybinius popierius, pinigų rinkos priemones ir kitas turtines teises, apibrėžtas įstatyme, finansų išteklius, pritrauktus paskelbus viešą vertybinių popierių ar investicinių vienetų siūlymą.
<…>
3.   Investicinis fondas savo veiklą vykdo atsižvelgdamas visų pirma į investicinių vienetų savininkų interesus, laikydamasis teisės aktuose nustatytų investavimo rizikos mažinimo principų.
4.   Investicinis fondas gali vykdyti veiklą kaip:
1)
atvirasis investicinis fondas;
2)
alternatyvaus investavimo fondas: specializuotas atvirasis investicinis fondas arba uždarasis investicinis fondas.“
13
Šio įstatymo 4 straipsnio 1 ir 1a dalyse nustatyta:
„1.   Bendrovė įsteigia investicinį fondą, jį valdo ir atstovauja fondui santykiuose su trečiosiomis šalimis.
1a.   Bendrovė, sudarydama rašytinį susitarimą, kuris gali būti pripažintas negaliojančiu, gali patikėti atvirojo investicinio fondo valdymą ir jo veiklos vykdymą Lenkijos Respublikos teritorijoje veikiančiai valdymo įmonei.“
14
Investicinių fondų įstatymo 14 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad investicinius fondus gali įsteigti tik bendrovė.
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
15
Fondas F mokesčių administratoriui pareiškė, kad jo rezidavimo vieta mokesčių tikslais yra Liuksemburge ir jis ten neribotai apmokestinamas.
16
Remiantis šiuo pareiškimu, fondas F veikia pagal Liuksemburgo teisę, konkrečiau kalbant, 2007 m. vasario 13 d.loi relative aux fonds d’investissement spécialisés (Įstatymas dėl specializuotųjų investicinių fondų; Mémorial A 2007, p. 13), turėdamas specializuoto investicinio fondo statusą. Šis fondas teigia, kad jam leidimą suteikė Commission de surveillance du secteur financier (Liuksemburgas) (Finansų sektoriaus priežiūros komisija; toliau – CSSF) ir ji tiesiogiai jį kontroliuoja, nes įregistravo jį kaip reguliuojamą investicinį fondą.
17
Remiantis CSSF patvirtintais įstatais, fondą F viduje valdo valdančioji taryba, kuri taip pat įtraukta į CSSF tvarkomą alternatyvaus investavimo fondų valdytojų sąrašą.
18
Vienintelis fondo F tikslas yra kolektyvinis lėšų, pritrauktų neviešai siūlant įsigyti fondo akcijų, investavimas į perleidžiamus vertybinius popierius, pinigų rinkos priemones ir kitas turtines teises.
19
Pagal CSSF leidimą fondas F gali investuoti į biržos, įskaitant Giełda Papierów Wartościowych w Warszawie (Varšuvos birža, Lenkija), prekybos sąrašus įtrauktų bendrovių akcijas, kapitalo bendrovių, įskaitant Lenkijoje buveinę turinčias bendroves, išleistas obligacijas ir valstybės obligacijas, įskaitant išleistas Lenkijos Respublikos.
20
Fondas F pateikė mokesčių administratoriui prašymą pateikti išaiškinimą dėl mokesčių, siekdamas nustatyti, ar jo gautoms pajamoms, deklaruotoms dėl būsimo įvykio, taikomas Pelno mokesčio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punkte numatytas atleidimas nuo mokesčio.
21
Fondas F mano, kad taip turėtų būti. Viena vertus, jis atitinka reikalavimus, kylančius iš šio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto a, d ir e papunkčių. Kita vertus, dėl minėto įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje nustatytų reikalavimų, t. y. reikalavimo, kad investicinį fondą valdytų subjektas, turintis valstybės, kurioje yra jo buveinė, kompetentingų finansų rinkos priežiūros institucijų leidimą vykdyti veiklą, fondas F mano, kad vidinio valdymo fondas, kaip alternatyvaus investavimo fondo valdytojas, atitinka šio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punkte numatyto atleidimo nuo mokesčio taikymo sąlygas.
22
2022 m. birželio 6 d. išaiškinime mokesčių administratorius nusprendė, kad nors fondas F atitinka Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto a ir c–e papunkčiuose nustatytas sąlygas, jis neatitinka šio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje nustatytos sąlygos, nes jo nevaldo išorės subjektas.
23
Fondas F pateikė skundą Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Glivicių vaivadijos administracinis teismas, Lenkija), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, prašydamas panaikinti šį išaiškinimą.
24
Šis teismas pažymi, kad nagrinėjamos teisės nuostatos susijusios su pajamų, gautų iš kolektyvinio investavimo subjektų investicijų, mokestiniu vertinimu. Ginčas susijęs su klausimu, ar viduje valdymo tarybos valdomas fondas, kuriam šiuo tikslu suteikė leidimą valstybės narės, kurioje yra šio fondo buveinė, kompetentinga institucija, įregistruotas šioje institucijoje kaip įgaliotas alternatyvaus investavimo fondų valdytojas ir įtrauktas į jos tvarkomą valdytojų sąrašą, atitinka Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje numatytą sąlygą.
25
6 straipsnio 1 dalies 10a punkto įtraukimu į šį įstatymą buvo siekiama užtikrinti vienodą požiūrį į Lenkijos investicinius fondus ir investicinius fondus, kurių buveinė yra kitose valstybėse narėse, kiek tai susiję su investiciniams fondams numatytu atleidimą nuo pelno mokesčio. Be to, kai buvo priimti ir vėliau iš dalies pakeisti minėto įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto a–e papunkčiai ir šis 6 straipsnio 1 dalies 10a punktas papildytas f papunkčiu, Europos Komisija užbaigė SESV 49 ir 63 straipsniais grindžiamą procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, pradėtą prieš Lenkijos Respubliką ir pagrįstą tariama investicinių fondų, kurių buveinė yra kitose valstybėse narėse nei Lenkijos Respublika, mokestine diskriminacija.
26
Iš Investicinių fondų įstatymo 4 straipsnio 1 dalies ir 14 straipsnio 1 dalies matyti, kad pagal Lenkijoje taikomą modelį investicinius fondus valdo atskiras juridinis asmuo, t. y. investicinių fondų bendrovė, ir jiems negali būti taikomas vidinis valdymas, pavyzdžiui, vykdomas valdymo tarybos. Be to, iš šio įstatymo matyti, kad Lenkijos teritorijoje gali veikti tik išorinio valdymo užsienio kolektyvinio investavimo subjektai.
27
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat pažymi, kad Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje, siejamame su šio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punktu, įtvirtintas objektyvus kriterijus, pagal kurį nuo pelno mokesčio atleidžiami tik kolektyvinio investavimo subjektai nerezidentai, valdomi kompetentingų institucijų įgaliotų išorės subjektų, ir kad šis atleidimas nuo mokesčio netaikomas vidinio valdymo fondams.
28
Viena vertus, iš Direktyvos 2009/65, visų pirma jos 6 ir 29 straipsnių ir II priedo, matyti, kad šioje direktyvoje numatyta galimybė, o ne pareiga, įsteigti valdymo bendrovę ir kad išorės subjekto teikiamų paslaugų apimtis yra analogiška paslaugų, susijusių su kolektyvinio investavimo subjekto valdymu, kurį atlieka jo valdymo taryba, apimčiai. Kita vertus, šie subjektai, įsteigti pagal minėtos direktyvos reikalavimus, turi būti laikomi panašiais.
29
Taigi kyla klausimas, ar pagal Sąjungos teisę draudžiama, kad nacionalinis įstatymų leidėjas, vadovaudamasis nacionalinių ir užsienio subjektų panašumo principu ir siekdamas sumažinti investavimo riziką, nustatytų formalią sąlygą, kaip nustatyta Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje, siejamame su šio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punktu, pagal kurią atleidimas nuo pelno mokesčio taikomas tik investiciniam fondui ir kolektyvinio investavimo subjektui, kuriuos valdo išorės subjektas.
30
Tokiomis aplinkybėmis Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach (Glivicių vaivadijos administracinis teismas, Lenkija) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar [Direktyvos 2009/65] nuostatos, ypač jos 29 straipsnio 1 dalis, siejama su [SESV] 18, 49 ir 63 straipsniais, turi būti aiškinamos taip, kad jomis draudžiama nacionalinės teisės aktuose nustatyti formalius reikalavimus, kaip antai pagrindinėje byloje, keliamus Europos Sąjungos valstybėje narėje ar kitoje Europos ekonominės erdvės valstybėje, išskyrus Lenkijos Respubliką, įsisteigusių kolektyvinio investavimo subjektų galimybei pasinaudoti atleidimu nuo pelno mokesčio, t. y. reikalavimą, kad [šiuos subjektus] valdytų išorės subjektai, kurie savo veiklą vykdo gavę valstybės, kurioje yra įsisteigę, kompetentingų finansų rinkos priežiūros institucijų išduotą veiklos leidimą?“
Procesas Teisingumo Teisme
31
2023 m. lapkričio 21 d. sprendimu Teisingumo Teismo pirmininkas bendru teisėjos pranešėjos ir generalinės advokatės siūlymu pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui klausimus dėl pagrindinėje byloje taikytinos Lenkijos teisės ir dėl tam tikrų prašyme priimti prejudicinį sprendimą nurodytų fondo F teiginių.
32
2023 m. gruodžio 18 d. prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pateikė Teisingumo Teismui atsakymą, iš kurio matyti, pirma, kad pagal Investicinių fondų įstatymą draudžiama įsteigti investicinį fondą su vidiniu valdymo būdu ar struktūra, panašia į pagrindinėje byloje nagrinėjamo fondo F, kurio teisinė forma yra kintamojo kapitalo investicinė bendrovė, ir kad toks fondas, nevaldomas išoriškai, negali perkelti savo buveinės į Lenkiją.
33
Antra, sąlyga, susijusia su pareiga patikėti investicinio fondo valdymą kitam subjektui, o ne fiziniams asmenims, t. y. sąlyga dėl išorinio šio fondo valdymo, siekiama užtikrinti minėto fondo, kaip kolektyvinio investavimo subjekto, atskiro nuo to paties fondo dalyvių konkrečių interesų, veiklos teisinį saugumą. Šia sąlyga taip pat siekiama atskirti šių dalyvių turtą nuo valdymo subjekto, kuris savarankiškai prisiima atsakomybę už investicinio fondo valdymą, turto, todėl valdymo įmonės turtinė atsakomybė neturi įtakos paties fondo turtui.
34
Trečia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat patvirtino, kad ginčas pagrindinėje byloje susijęs tik su klausimu, ar fondas F turi atitikti Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje numatytą sąlygą, susijusią su išorės subjekto vykdomu valdymu.
Dėl prejudicinio klausimo
35
Pirmiausia primintina, kad pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją SESV 267 straipsnyje numatytoje procedūroje Teisingumo Teismo ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo funkcijos yra aiškiai atskirtos, ir tik pastarasis privalo aiškinti nacionalinės teisės nuostatas (2022 m. kovo 17 d. Sprendimo Daimler, C‑232/20, EU:C:2022:196, 91 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
36
Taigi nagrinėdamas prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas neturi aiškinti nacionalinės teisės nuostatų. Iš tiesų laikydamasis Sąjungos teismų ir nacionalinių teismų jurisdikcijos atskyrimo taisyklių Teisingumo Teismas turi atsižvelgti į prejudicinių klausimų faktines ir teisines aplinkybes, nurodytas nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą (šiuo klausimu žr. 2022 m. kovo 17 d. Sprendimo Daimler, C‑232/20, EU:C:2022:196, 92 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2023 m. lapkričio 9 d. Sprendimo Keolis Agen, C‑271/22–C‑275/22, EU:C:2023:834, 38 punktą).
37
Be to, klausimas, ar prielaidos, kuriomis savo klausime remiasi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, yra klaidingos, susijęs su faktinėmis aplinkybėmis, kurių tikslumo Teisingumo Teismas neprivalo tikrinti (2018 m. rugsėjo 6 d. Nutarties Gmalieva ir kt., C‑79/17, EU:C:2018:687, 16 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
38
Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad jį pateikęs teismas remiasi prielaida, jog toks kolektyvinio investavimo subjektas, kaip fondas F, gali pasinaudoti Pelno mokesčio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punkte numatytu atleidimu nuo mokesčio, jeigu tenkina šio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje numatytą sąlygą.
39
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslino, kad sąlygos, susijusios su kolektyvinio investavimo subjekto išoriniu valdymu, numatymas motyvuojamas tuo, kad Lenkijoje leidžiamas tik toks kolektyvinio investavimo subjektų valdymo būdas.
40
Taigi reikia konstatuoti, kad savo prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2009/65 29 straipsnio 1 dalis, siejama su SESV 18, 49 ir 63 straipsniais, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad tik išorės subjekto valdomas kolektyvinio investavimo subjektas, veikiantis pagal valstybės, kurioje yra šio subjekto buveinė, kompetentingų finansų rinkų priežiūros institucijų išduotą leidimą, gali pasinaudoti atleidimu nuo pelno mokesčio, kiek tai susiję su pajamomis, gautomis iš šio subjekto investicijų, ir kuris dėl to nesuteikia tokio atleidimo nuo mokesčio vidinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektams, įsteigtiems pagal kitos valstybės narės teisės aktus, kai pagal pirmosios valstybės narės teisę leidžiama steigti tik išorinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektus.
Dėl taikytinų Sąjungos teisės nuostatų
41
Kadangi Lenkijos vyriausybė ir Komisija išreiškė abejonių dėl Direktyvos 2009/65 svarbos ginčui pagrindinėje byloje išspręsti, pirmiausia reikia patikrinti, ar ši direktyva taikytina šioje byloje.
42
Šiuo klausimu, kaip matyti visų pirma iš Direktyvos 2009/65 1 straipsnio 1 dalies, ši direktyva taikoma valstybių narių teritorijoje įsteigtiems KIPVPS.
43
Be to, pagal šios direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punktą KIPVPS, kaip jie suprantami pagal šią direktyvą, yra subjektai, kurių vienintelis tikslas yra iš visuomenės pritraukto kapitalo kolektyvinis investavimas į perleidžiamus vertybinius popierius arba kitą likvidų finansinį turtą, minimą 50 straipsnio 1 dalyje, ir kurie veikia pasinaudodami rizikos paskirstymo principu.
44
Galiausiai, kaip matyti iš Direktyvos 2009/65 3 straipsnio b punkto, ši direktyva netaikoma kolektyvinio investavimo subjektams, kurie pritraukia kapitalą neskatindami savo investicinių vienetų pardavimo visuomenei Sąjungoje ar kurioje nors jos dalyje.
45
Taigi iš šios direktyvos 1 straipsnio 2 dalies a punkto ir 3 straipsnio b punkto matyti, kad ši direktyva netaikoma kolektyvinio investavimo subjektams, kurie pritraukia kapitalą neskatindami savo investicinių vienetų pardavimo visuomenei.
46
Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad vienintelis fondo F tikslas yra kolektyvinis lėšų, pritrauktų neviešai siūlant fondo akcijų, investavimas į vertybinius popierius, pinigų rinkos priemones ir kitas turtines teises.
47
Dėl aplinkybės, kad, remiantis paties fondo F teiginiais, pakartotais prašyme priimti prejudicinį sprendimą, jis pritraukė lėšas neskatindamas savo investicinių vienetų pardavimo visuomenei, pagrindinėje byloje nagrinėjamai situacijai Direktyva 2009/65 netaikytina.
48
Antra, kadangi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prejudiciniame klausime nurodo SESV 18, 49 ir 63 straipsnius, reikia nustatyti, ar šios nuostatos taikomos šiai situacijai.
49
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją SESV 18 straipsnis, kuriame įtvirtintas bendrasis nediskriminavimo dėl pilietybės principas, savarankiškai taikomas tik tose Sąjungos teisės reglamentuojamose srityse, dėl kurių SESV nenumatyta specialių nediskriminavimo taisyklių (2019 m. birželio 18 d. Sprendimo Austrija / Vokietija, C‑591/17, EU:C:2019:504, 39 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
50
Nediskriminavimo principas įsisteigimo teisės srityje įtvirtintas SESV 49 straipsnyje (2020 m. kovo 3 d. Sprendimo Tesco-Global Áruházak, C‑323/18, EU:C:2020:140, 55 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Be to, SESV 63 straipsnyje numatyta speciali nediskriminavimo taisyklė laisvo kapitalo judėjimo srityje (2021 m. kovo 18 d. Sprendimo Autoridade Tributária e Aduaneira (Turto vertės prieaugio mokestis), C‑388/19, EU:C:2021:212, 21 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
51
Iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad siekiant nustatyti, ar nacionalinės teisės aktai patenka į vienos arba kitos SESV garantuojamos pagrindinės laisvės sritį, reikia atsižvelgti į atitinkamo teisės akto tikslą (2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Staatssecretaris van Financiën(Palūkanos, susijusios su paskola grupės viduje), C‑585/22, EU:C:2024:822, 23 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
52
Taigi nacionalinės teisės aktai, kurie taikomi tik tokioms turimoms kapitalo dalims, kurios leidžia daryti aiškią įtaką bendrovės sprendimams ir nulemti jos veiklą, patenka į SESV 49 straipsnio taikymo sritį (2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Staatssecretaris van Financiën(Palūkanos, susijusios su paskola grupės viduje), C‑585/22, EU:C:2024:822, 24 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
53
Vis dėlto nacionalinės nuostatos, taikomos kapitalo dalims, turimoms siekiant vienintelio tikslo – investuoti neketinant daryti įtakos įmonės valdymui ir kontrolei, turi būti nagrinėjamos atsižvelgiant tik į laisvą kapitalo judėjimą (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 45 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
54
Nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą, ginčas pagrindinėje byloje susijęs su klausimu, ar fondui F gali būti taikomas Pelno mokesčio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punkte numatytas atleidimas nuo mokesčio, kiek tai susiję su pajamomis, kurias jis gautų investuodamas į bendrovių, įtrauktų į Varšuvos vertybinių popierių biržos prekybos sąrašą, akcijas, Lenkijoje buveinę turinčių kapitalo bendrovių išleistas obligacijas ir Lenkijos valstybės išleistas obligacijas.
55
Nors iš tų teisės aktų taikymo srities nepašalinamos situacijos, leidžiančios daryti aiškią įtaką bendrovės sprendimams ir nulemti jos veiklą, o tai reiškia, kad šios situacijos patenka į įsisteigimo laisvės taikymo sritį, juose numatytas pajamų iš kolektyvinio kapitalo investavimo mokestinis vertinimas, neketinant daryti įtakos įmonės valdymui ir kontrolei, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 53 punkte nurodytą jurisprudenciją. Todėl šie teisės aktai gali daryti didelį poveikį laisvam kapitalo judėjimui. Galimi įsisteigimo laisvės apribojimai, kylantys iš minėtų teisės aktų, yra neišvengiama galimo laisvo kapitalo judėjimo apribojimo pasekmė, todėl nepateisina atskiro tų pačių teisės aktų nagrinėjimo atsižvelgiant į SESV 49 straipsnį (šiuo klausimu žr. 2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 47 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
56
Remiantis tuo, kas išdėstyta, pagrindinėje byloje nagrinėjamą situaciją reikia nagrinėti atsižvelgiant tik į Sutarties nuostatas dėl laisvo kapitalo judėjimo.
Dėl laisvo kapitalo judėjimo apribojimo egzistavimo
57
Iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad tarp SESV 63 straipsnio 1 dalyje draudžiamų laisvo kapitalo judėjimo apribojimo priemonių yra tos, kurios gali atgrasyti nerezidentus investuoti tam tikroje valstybėje narėje arba šios valstybės narės rezidentus tai daryti kitose valstybėse (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 49 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
58
Kalbant konkrečiai, valstybėje narėje taikomas mažiau palankus kolektyvinio investavimo subjektams nerezidentams pervedamų pajamų vertinimas, palyginti su kolektyvinio investavimo subjektams rezidentams pervedamų pajamų vertinimu, gali atgrasyti kitoje valstybėje narėje nei pirmoji valstybė narė įsteigtas bendroves investuoti šioje pirmojoje valstybėje narėje, todėl tai laikoma laisvo kapitalo judėjimo apribojimu, kurį iš principo draudžia SESV 63 straipsnis (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 50 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
59
Toks mažiau palankus vertinimas yra atleidimo nuo mokesčio netaikymas kolektyvinio investavimo subjekto nerezidento gautoms pajamoms, skirtingai nuo kolektyvinio investavimo subjekto rezidento gautų pajamų (šiuo klausimu žr. 2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 51 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
60
Nagrinėjamu atveju iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo paaiškinimų matyti, pirma, kad investicinių fondų, kurių buveinė yra Lenkijoje, pajamoms taikomas atleidimas nuo pelno mokesčio.
61
Antra, iš šių paaiškinimų matyti, kad Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punktas, taikomas kolektyvinio investavimo subjektams, kurių buveinė yra kitoje valstybėje narėje arba 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo (OL L 1, 1994, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 52 t., p. 3, toliau – EEE susitarimas) šalyje, ir numatančiame atleidimo nuo pelno mokesčio sąlygas, į kurias daroma nuoroda šio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punkte, buvo priimtas siekiant užtikrinti vienodą šių subjektų ir Lenkijoje buveinę turinčių fondų vertinimą.
62
Trečia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad pagal Investicinių fondų įstatymą visiškai draudžiama Lenkijoje įsteigti vidinio valdymo investicinį fondą.
63
Pagal Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktį tik kolektyvinio investavimo subjektai, valdomi subjektų, veikiančių pagal valstybės, kurioje yra šio subjekto buveinė, kompetentingų finansų rinkų priežiūros institucijų išduotą leidimą, gali pasinaudoti atleidimu nuo šio mokesčio, kiek tai susiję su pajamomis, gautomis iš jų investicijų. Remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktu šios nuostatos aiškinimu, pagal šią sąlygą reikalaujama, kad kolektyvinio investavimo subjektą valdytų išorės subjektas tam, kad galėtų pasinaudoti atleidimu nuo minėto mokesčio, kiek tai susiję su šiomis pajamomis.
64
Taigi tokia sąlyga lemia skirtingą vertinimą ne pagal kolektyvinio investavimo subjekto rezidavimo valstybę, o pagal jo valdymo būdą.
65
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad nacionalinės teisės aktas, vienodai taikomas ūkio subjektams rezidentams ir nerezidentams, gali tapti laisvo kapitalo judėjimo apribojimu. Iš tiesų iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad net objektyviais kriterijais pagrįstas diferencijavimas faktiškai gali sudaryti nepalankias sąlygas tarpvalstybiniais atvejais (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 54 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
66
Taip yra, be kita ko, kai pagal nacionalinės teisės aktą, kuris vienodai taikomas ūkio subjektams rezidentams ir nerezidentams, suteikiama mokesčio lengvata tik tais atvejais, kai ūkio subjektas įvykdo sąlygas ar pareigas, kurios dėl savo pobūdžio ar de facto yra būdingos nacionalinei rinkai, todėl tik nacionalinėje rinkoje veikiantys ūkio subjektai gali įvykdyti šias sąlygas ar pareigas, o panašūs ūkio subjektai nerezidentai paprastai jų neįvykdo (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 55 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
67
Taigi Teisingumo Teismas nusprendė, kad nors valstybės narės gali laisvai nustatyti, kokios teisinės formos fondai gali būti įsteigti jų teritorijoje, nes Sąjungos teisė šiuo klausimu nėra suderinta, laisvas kapitalo judėjimas vis dėlto netektų poveikio, jei kolektyvinio investavimo subjektas nerezidentas, įsteigtas pagal jo įsisteigimo valstybės narės teisės aktus leidžiamos ar reikalaujamos formos ir veikiantis pagal šiuos teisės aktus, negalėtų pasinaudoti mokesčių lengvata kitoje valstybėje narėje, kurioje jis investuoja, vien dėl to, kad jo teisinė forma neatitinka šioje valstybėje narėje kolektyvinio investavimo subjektams reikalaujamos teisinės formos (šiuo klausimu žr. 2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 57 ir 61 punktus).
68
Be to, dėl valstybės narės teisės aktų, pagal kuriuos mokesčių lengvata suteikiama tik uždarojo tipo fondams, Teisingumo Teismas nusprendė: kadangi tik nekilnojamojo turto fondai, kuriems taikoma kitų valstybių narių teisė, gali būti įsteigti kaip atvirojo tipo investiciniai fondai ir dėl to jiems gali būti atsisakyta suteikti mokesčių lengvatą, taikant atskyrimo kriterijų, grindžiamą investicinių fondų „atviruoju“ ar „uždaruoju“ pobūdžiu, mažiau palankiai vertinami nekilnojamojo turto fondai, kuriems taikoma kitų valstybių narių teisė, ir taip sukuriamas skirtingas požiūris jų nenaudai (šiuo klausimu žr. 2021 m. gruodžio 16 d. Sprendimo UBS Real Estate, C‑478/19 ir C‑479/19, EU:C:2021:1015, 42 punktą).
69
Nagrinėjamu atveju, kaip iš esmės pažymėta šio sprendimo 62 punkte, investiciniai fondai gali būti įsteigti Lenkijoje, tik jeigu jie pasirenka išorinį valdymo būdą. Todėl tokios sąlygos, kokia numatyta Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto f papunktyje, neišvengiama ir nedviprasmiška pasekmė yra ta, kad tik kitoje valstybėje narėje įsteigti kolektyvinio investavimo subjektai gali neatitikti sąlygos, susijusios su išorinio valdymo būdu, ir dėl šios priežasties jų pajamoms gali būti netaikomas atleidimas nuo mokesčio (pagal analogiją žr. 2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Staatssecretaris van Financiën (Palūkanos, susijusios su paskola grupės viduje), C‑585/22, EU:C:2024:822, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
70
Žinoma, kaip priminta šio sprendimo 67 punkte, kadangi Sąjungos teisė šiuo klausimu nėra suderinta, valstybės narės gali laisvai nustatyti jų teritorijoje įsteigtiems investiciniams fondams taikytiną valdymo būdą (šuo klausimu žr. 2022 m. balandžio 7 d. Sprendimą Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 57 punktą).
71
Siekdamos skatinti naudotis kolektyvinio investavimo subjektais valstybės narės taip pat gali laisvai numatyti specialią šiems subjektams ir jų gautiems dividendams bei kitoms pajamoms taikomą apmokestinimo tvarką ir apibrėžti materialines ir formalias sąlygas, kurių turi būti laikomasi siekiant pasinaudoti tokia tvarka (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 58 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
72
Vis dėlto, kadangi valstybė narė numato mokesčių lengvatą tam tikriems kolektyvinio investavimo subjektams, sąlygos, kuriomis ši lengvata suteikiama, neturi būti laisvo kapitalo judėjimo apribojimas (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 60 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
73
Atsižvelgiant į šio sprendimo 67 punkte primintą jurisprudenciją, laisvas kapitalo judėjimas netektų poveikio, jei kolektyvinio investavimo subjektas nerezidentas, pasirinkęs pagal valstybės narės, kurioje jis įsteigtas, teisės aktus leidžiamą valdymo būdą ir veikiantis pagal minėtus teisės aktus, negalėtų pasinaudoti mokesčių lengvata, taikytina pajamoms, gautoms iš investicijų kitoje valstybėje narėje, vien dėl to, kad jo valdymo būdas neatitinka šioje valstybėje narėje įsteigtiems kolektyvinio investavimo subjektams reikalaujamo valdymo būdo.
74
Teisės aktai, kuriais nustatoma tokia sąlyga, gali atgrasyti kolektyvinio investavimo subjektus nerezidentus investuoti į bendrovių, įtrauktų į Varšuvos vertybinių popierių biržos prekybos sąrašus, akcijas, Lenkijoje buveinę turinčių kapitalo bendrovių išleistas obligacijas ir Lenkijos valstybės išleistas obligacijas, todėl jie yra laisvo kapitalo judėjimo apribojimas, iš principo draudžiamas pagal SESV 63 straipsnio 1 dalį.
75
SESV 65 straipsnio 1 dalies a punkte įtvirtinta, kad SESV 63 straipsnio nuostatos nepažeidžia valstybių narių teisės taikyti atitinkamas savo mokesčių įstatymų nuostatas, pagal kurias skiriami mokesčių mokėtojai dėl jų skirtingos situacijos rezidavimo arba kapitalo investavimo vietos atžvilgiu.
76
Vis dėlto iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad SESV 65 straipsnio 1 dalies a punktas, kaip nukrypstanti nuo pagrindinio laisvo kapitalo judėjimo principo nuostata, turi būti aiškinamas siaurai. Todėl jis negali būti aiškinamas taip, kad kiekviena mokesčių įstatymų nuostata, pagal kurią skiriami mokesčių mokėtojai dėl jų skirtingos padėties gyvenamosios vietos arba kapitalo investavimo vietos atžvilgiu, automatiškai suderinama su SESV (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 67 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
77
Iš tiesų skirtingas požiūris, leidžiamas pagal SESV 65 straipsnio 1 dalies a punktą, remiantis šio straipsnio 3 dalimi neturi sudaryti savavališko diskriminavimo ar paslėpto apribojimo. Todėl Teisingumo Teismas nusprendė, kad toks skirtingas požiūris leidžiamas, jeigu jis susijęs su objektyviai nepanašiomis situacijomis arba pateisinamas privalomuoju bendrojo intereso pagrindu (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 68 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Dėl objektyviai panašių situacijų egzistavimo
78
Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad klausimas, ar tarpvalstybinė situacija yra panaši į valstybės narės vidaus situaciją, turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant į tikslą, kurio siekiama aptariamomis nacionalinės teisės nuostatomis, jų dalyką ir turinį (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 69 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
79
Be to, siekiant nustatyti, ar skirtingas vertinimas, atsirandantis taikant nagrinėjamus teisės aktus, atspindi objektyvų situacijų skirtumą, turi būti atsižvelgiama tik į atitinkamus tokiais teisės aktais įtvirtintus atskyrimo kriterijus (2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 70 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
80
Šiuo klausimu reikia pažymėti, pirma, kad, kaip matyti iš Pelno mokesčio įstatymo 17 straipsnio 1 dalies 58 punkto, kuriame daroma nuoroda į šio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto a ir d–f papunkčiuose numatytas sąlygas, šiomis nuostatomis siekiama atleisti nuo mokesčio kolektyvinio investavimo subjektų, kurių buveinė yra kitoje valstybėje narėje arba EEE susitarimo šalyje, pajamas.
81
Iš to matyti, kad nagrinėjamas atleidimas nuo mokesčio susijęs su subjektų, vykdančių specifinę veiklą, kuriuos, kaip matyti, be kita ko, iš Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto d papunkčio, kontroliuoja valstybės, kurioje yra jų buveinė, kompetentingos finansų rinkos priežiūros institucijos, pajamomis. Šiais teisės aktais nesiekiama atleisti nuo mokesčio bendrovių, vykdančių komercinę veiklą, kuriai netaikoma tokia kontrolė, pajamas.
82
Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamuose teisės aktuose numatyta sąlyga, susijusia su išoriniu kolektyvinio investavimo subjekto valdymu, siekiama sumažinti su investicijomis susijusią riziką. Taigi, Lenkijos vyriausybės teigimu, išorinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektų padėtis nėra tokia pati kaip vidinio valdymo subjektų atsižvelgiant į investavimo riziką, susijusią su kolektyvinio investavimo subjektų veikla. Ši vyriausybė tvirtina, kad išorinio valdymo reikalavimu siekiama sumažinti šią riziką.
83
Siekiant įvertinti, ar su šių subjektų veikla susijusios rizikos lygis, atsižvelgiant į jų valdymo būdą, atspindi objektyvų skirtumą siekiant pateisinti vien išorės subjekto valdomų subjektų pajamų atleidimą nuo mokesčio, vis dėlto reikia nustatyti minėto atleidimo nuo mokesčio tikslą.
84
Šiuo klausimu, nors, kaip nurodyta šio sprendimo 60 punkte, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslina, kad teisės aktais, kuriuose numatytas kolektyvinio investavimo subjekto gautų pajamų atleidimas nuo mokesčio, kuriuo nori pasinaudoti fondas F, siekiama užtikrinti vienodą požiūrį į kolektyvinio investavimo subjektus, įsteigtus kitoje valstybėje narėje ar EEE susitarimo šalyje, ir fondus, kurių buveinė yra Lenkijoje, šis teismas neapibūdina tikslo, kurio siekiama investiciniams fondams rezidentams taikomu atleidimu nuo pelno mokesčio.
85
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kuris vienintelis turi jurisdikciją aiškinti nacionalinę teisę, atsižvelgdamas į visas pagrindinėje byloje nagrinėjamų mokesčių teisės aktų nuostatas ir visą nacionalinę mokesčių sistemą, turi nustatyti tokio atleidimo nuo mokesčio tikslą (šiuo klausimu žr. 2020 m. sausio 30 d. Sprendimo Köln-Aktienfonds Deka, C‑156/17, EU:C:2020:51, 79 punktą ir 2021 m. gruodžio 16 d. Sprendimo UBS Real Estate, C‑478/19 ir C‑479/19, EU:C:2021:1015, 55 punktą).
86
Vis dėlto šiuo klausimu svarbu pažymėti, kad jei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas padarytų išvadą, jog šiuo atleidimu nuo mokesčio siekiama išvengti pajamų iš investicijų dvigubo apmokestinimo investavimo subjekto ir jo investicinių vienetų savininkų lygmeniu, o investicijas, atliktas per kolektyvinio investavimo subjektą, mokesčių tikslais vertinti taip pat, kaip ir tiesiogiai atliktas investicijas, aplinkybė, kad tokį subjektą valdo vidaus subjektas, nebūtinai lemia kitokią jo padėtį nei subjekto, kurį valdo išorės subjektas. Iš tiesų toks tikslas gali būti pasiektas neatsižvelgiant į investavimo subjekto valdymo būdą, nes šis tikslas priklauso nuo mokesčių tvarkos, taikomos tokio subjekto gautoms ir paskirstytoms pajamoms, o pats valdymo būdas neturi įtakos šių pajamų apmokestinimui.
87
Taigi, nors argumentai dėl skirtingų rizikos lygių, susijusių su kolektyvinio investavimo subjektų veikla atsižvelgiant į jų valdymo būdą, patvirtina priežastis, dėl kurių nacionalinės teisės aktų leidėjas galėjo reikalauti, kad investiciniai fondai rezidentai būtų įsteigti taikant išorinį valdymo būdą, tokie argumentai neleidžia atskleisti reikšmingų kolektyvinio investavimo subjektų, kurių valdymo būdas yra išorinis, ir tų, kurių valdymo būdas yra vidinis, situacijų skirtumų Pelno mokesčio įstatyme numatyto atleidimo nuo pelno mokesčio atžvilgiu (pagal analogiją žr. 2022 m. balandžio 7 d. Sprendimo Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (Pagal sutartį įsteigtų investicinių fondų atleidimas nuo mokesčio), C‑342/20, EU:C:2022:276, 76 punktą).
88
Taigi reikia manyti, kad, atsižvelgiant į nacionalinės teisės aktus, kuriais siekiama kolektyvinio investavimo subjektų pajamas atleisti nuo mokesčio, ir mokesčių tikslais investicijas, padarytas tarpininkaujant tokiems subjektams, prilyginti tiesiogiai atliekamoms investicijoms, kolektyvinio investavimo subjektas, kurio valdymo būdas yra vidinis, nėra objektyviai kitokioje padėtyje nei kolektyvinio investavimo subjektas, kurio valdymo būdas yra išorinis.
89
Šiomis aplinkybėmis reikia išnagrinėti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamuose teisės aktuose nustatytas apribojimas gali būti pateisinamas privalomaisiais bendrojo intereso pagrindais.
Dėl privalomojo bendrojo intereso pagrindo egzistavimo
90
Reikia priminti, kad pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją laisvo kapitalo judėjimo apribojimas gali būti leidžiamas, jeigu jis pateisinamas privalomaisiais bendrojo intereso pagrindais, yra tinkamas nuosekliai ir sistemiškai siekiamo tikslo įgyvendinimui užtikrinti ir neviršija to, kas būtina šiam tikslui pasiekti (2023 m. spalio 12 d. Sprendimo BA (Paveldimas turtas – Socialinė būsto politika Sąjungoje), C‑670/21, EU:C:2023:763, 67 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
91
Nagrinėjamu atveju, kaip pažymėta šio sprendimo 82 punkte, iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo ir Lenkijos vyriausybės pateiktos informacijos matyti, kad sąlyga, susijusia su išoriniu valdymo būdu, siekiama apsaugoti investuotojų interesus. Taigi šiuo reikalavimu siekiama investicinio fondo investuotojų kapitalą atsieti nuo valdymo įmonės turto ir taip atskirti investavimo riziką nuo rizikos, susijusios su investicinio fondo steigimu ir valdymu.
92
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas jau nusprendė, kad investuotojų apsauga yra Sąjungos siekiamas bendrojo intereso tikslas (šiuo klausimu žr. 2022 m. rugpjūčio 1 d. Sprendimo HOLD Alapkezelő, C‑352/20, EU:C:2022:606, 80 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
93
Taigi tikslas apsaugoti investuotojus iš principo gali būti privalomasis bendrojo intereso pagrindas, galintis pateisinti laisvo kapitalo judėjimo apribojimą.
94
Vis dėlto remiantis šio sprendimo 90 punkte priminta jurisprudencija dar reikia patikrinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamomis nacionalinės teisės nuostatomis nustatytas laisvo kapitalo judėjimo apribojimas yra tinkamas nuosekliai ir sistemiškai užtikrinti jomis siekiamo tikslo įgyvendinimą ir neviršija to, kas būtina šiam tikslui pasiekti.
95
Šiuo klausimu reikia priminti, jog tam, kad galėtų pasinaudoti pagrindinėje byloje nagrinėjamu atleidimu nuo mokesčio, kolektyvinio investavimo subjektas, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje arba EEE susitarimo šalyje, turi atitikti Pelno mokesčio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto a ir d–f papunkčiuose nustatytas sąlygas.
96
Kaip pažymėta šio sprendimo 81 punkte, šio įstatymo 6 straipsnio 1 dalies 10a punkto d papunktyje numatyta, kad fondų veiklą turi tiesiogiai kontroliuoti valstybės, kurioje yra jų buveinė, kompetentingos finansų rinkos priežiūros institucijos.
97
Tokia sąlyga jau leidžia užtikrinti, kad atleidimas nuo mokesčio būtų taikomas tik subjektų, kuriems jų buveinės valstybėje taikomos nuostatos, užtikrinančios investuotojų apsaugą šių institucijų išduodamo leidimo ir šių subjektų priežiūros forma, pajamoms.
98
Žinoma, negalima atmesti galimybės, kad valstybė narė numato, jog, siekiant užtikrinti, kaip ji mano, tinkamą investuotojų apsaugos lygį, jos teritorijoje gali būti įsteigti tik išorinio valdymo investiciniai fondai.
99
Iš tiesų vienos valstybės narės priimtų nuostatų proporcingumas neatmetamas vien dėl to, kad ji pasirinko kitokią apsaugos sistemą nei kita valstybė narė, nes šios nuostatos turi būti vertinamos atsižvelgiant tik į atitinkamos valstybės narės nacionalinių valdžios institucijų siekiamus tikslus ir jų siekiamą užtikrinti apsaugos lygį (šiuo klausimu žr. 2012 m. spalio 18 d. Sprendimo X, C‑498/10, EU:C:2012:635, 37 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
100
Vis dėlto, pirma, atrodo (su sąlyga, kad tai patikrins prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas), jog tai, kad kitoje valstybėje narėje buveinę turinčio kolektyvinio investavimo subjekto pajamoms taikomas atleidimas nuo mokesčio, neturi įtakos fondų, kuriems ši valstybė gali išduoti leidimus savo teritorijoje, teisinėms formoms ir neįpareigoja minėtos valstybės narės leisti steigti vidinio valdymo investicinius fondus.
101
Paklausta apie tai per teismo posėdį Lenkijos vyriausybė nepaaiškino, kaip atleidimo nuo pelno mokesčio taikymas kitoje valstybėje narėje įsteigtam vidinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektui keltų grėsmę nacionalinių valdžios institucijų siekiamam investuotojų apsaugos tikslui.
102
Antra, nors galima manyti, kad palankesnis išorinio valdymo kolektyvinio investavimo subjekto pajamų mokestinis vertinimas gali paskatinti investuotojus kreiptis į tokius subjektus, iš to negalima daryti priešingos išvados, kad mažiau palankus mokestinis vertinimas, pasireiškiantis atsisakymu atleisti nuo pelno mokesčio vidinio valdymo fondo gautas pajamas, leidžia apsaugoti investuotojus nuo investicijų į tokius fondus.
103
Taigi mokestinė priemonė, kuria siekiama, kad kolektyvinio investavimo subjekto, kurio buveinė yra kitoje valstybėje narėje ir kurį joje kontroliuoja kompetentingos finansų rinkos priežiūros institucijos, tačiau kurio valdymo būdas yra vidinis, investicijos taptų mažiau patrauklios, negali būti laikoma tinkama investuotojų apsaugos tikslui pasiekti.
104
Be to, per teismo posėdį Lenkijos vyriausybė teigė, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamais teisės aktais taip pat siekiama užkirsti kelią piktnaudžiavimui.
105
Vis dėlto, kadangi ši vyriausybė, nepateikdama papildomų paaiškinimų, tik nurodo tokį pateisinimą ir nenurodo ryšio tarp kolektyvinio investavimo subjekto valdymo būdo ir galimos piktnaudžiavimo rizikos, jos argumentams negalima pritarti.
106
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad SESV 63 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad tik išorės subjekto valdomas kolektyvinio investavimo subjektas, veikiantis pagal valstybės, kurioje yra šio subjekto buveinė, kompetentingų finansų rinkų priežiūros institucijų išduotą leidimą, gali pasinaudoti atleidimu nuo pelno mokesčio, kiek tai susiję su pajamomis, gautomis iš šio subjekto investicijų, ir kurie nesuteikia tokio atleidimo nuo mokesčio vidinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektams, įsteigtiems pagal kitos valstybės narės teisės aktus, kai pagal pirmosios valstybės narės teisę leidžiama steigti tik išorinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektus.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
107
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
SESV 63 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami valstybės narės teisės aktai, kuriuose numatyta, kad tik išorės subjekto valdomas kolektyvinio investavimo subjektas, veikiantis pagal valstybės, kurioje yra šio subjekto buveinė, kompetentingų finansų rinkų priežiūros institucijų išduotą leidimą, gali pasinaudoti atleidimu nuo pelno mokesčio, kiek tai susiję su pajamomis, gautomis iš šio subjekto investicijų, ir kurie nesuteikia tokio atleidimo nuo mokesčio vidinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektams, įsteigtiems pagal kitos valstybės narės teisės aktus, kai pagal pirmosios valstybės narės teisę leidžiama steigti tik išorinio valdymo kolektyvinio investavimo subjektus.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: lenkų.