62013CO0521_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑521/13 P
dėl 2013 m. rugsėjo 27 d. pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį pateikto apeliacinio skundo
Think Schuhwerk GmbH, įsteigta Kopfinge (Austrija), atstovaujama advokato M. Gail,
apeliantė,
dalyvaujant kitai proceso šaliai
Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujamai G. Schneider,
atsakovei pirmojoje instancijoje,
TEISINGUMO TEISMAS (aštuntoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. G. Fernlund, teisėjai A. Ó Caoimh ir E. Jarašiūnas (pranešėjas),
generalinis advokatas M. Szpunar,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į išklausius generalinį advokatą priimtą sprendimą išspręsti bylą motyvuota nutartimi pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnį,
priima šią
Sprendimo motyvai
Nutartį
1. Savo apeliaciniu skundu Think Schuhwerk GmbH
(toliau – Think Schuhwerk ) prašo panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Think Schuhwerk / VRDT (raudoni batų raištelių galiukai) (T‑208/12, EU:T:2013:376, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo tas teismas atmetė jos ieškinį dėl 2012 m. vasario 23 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1552/2011-1), susijusio su paraiška įregistruoti žymenį, sudarytą iš raudonų batų raištelių galiukų, kaip Bendrijos prekių ženklą (toliau – ginčijamas sprendimas), panaikinimo.
Teisinis pagrindas
2. 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1) 7 straipsnio „Absoliutūs atsisakymo registruoti pagrindai“ 1 dalies b punkte nustatyta:
„Neregistruojami šie žymenys:
< ... >
b) prekių ženklai, neturintys jokių skiriamųjų požymių“.
Faktinės bylos aplinkybės
3. 2010 m. gegužės 10 d. Think Schuhwerk pateikė VRDT Bendrijos prekių ženklo registracijos paraišką.
4. Prekių ženklas, kurį buvo prašoma įregistruoti, yra šis žymuo:
>image>16
5. Registracijos paraiškoje pateiktas toks nagrinėjamo prekių ženklo aprašymas: „Apsaugos prašoma batams su raišteliais, kurių galiukai yra raudoni“.
6. Prekės, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 25 klasei ir atitinka tokį aprašymą: „Batai, visų pirma batų raišteliai“.
7. 2011 m. birželio 22 d. sprendimu ekspertas atsisakė įregistruoti prekių ženklą visų prekių atžvilgiu remdamasis tuo, kad nagrinėjamas prekių ženklas neturi skiriamojo požymio, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą.
8. 2011 m. liepos 26 d. Think Schuhwerk pateikė VRDT apeliaciją dėl eksperto sprendimo.
9. Ginčijamu sprendimu VRDT pirmoji apeliacinė taryba (toliau – Apeliacinė taryba) apeliaciją atmetė. Ji nusprendė, kad naudojant batų raištelius raudonais galiukais nesudaromas įspūdis, kuris labai skirtųsi nuo įprastos batų su raišteliais konfigūracijos, kad vartotojui tai yra tik kitas bato dizaino variantas, todėl prašomo įregistruoti prekių ženklo jis nesupras kaip nurodančio prekių kilmę. Ji padarė išvadą, kad šis prekių ženklas neturi būtino minimalaus skiriamojo požymio, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
10. Think Schuhwerk pareiškė ieškinį, kuriame ji prašė panaikinti ginčijamą sprendimą; ieškinį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. gegužės 18 d. Šį ieškinį Think Schuhwerk
grindė keturiais pagrindais: pirma, motyvavimo, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnį, nebuvimu, antra, šio reglamento 76 straipsnio pažeidimu, trečia, klaidingu minėto reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkto taikymu ir, ketvirta, vienodo požiūrio principo pažeidimu.
11. Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas atmetė šį ieškinį.
Šalių reikalavimai Teisingumo Teisme
12. Think Schuhwerk Teisingumo Teismo prašo:
– panaikinti skundžiamą sprendimą,
– patenkinti ieškinį, kurį ji pateikė pirmojoje instancijoje, ir
– priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.
13. VRDT prašo atmesti apeliacinį skundą ir priteisti iš Think Schuhwerk bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
14. Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 181 straipsnį, jeigu apeliacinis skundas arba jo dalis yra akivaizdžiai nepriimtini arba akivaizdžiai nepagrįsti, šis teismas gali bet kuriuo metu vadovaudamasis teisėjo pranešėjo siūlymu ir išklausęs generalinį advokatą nuspręsti motyvuota nutartimi visiškai arba iš dalies atmesti apeliacinį skundą.
15. Ši nuostata taikytina nagrinėjamu atveju.
16. Savo apeliacinį skundą Think Schuhwerk grindžia keturiais pagrindais. Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas teisės būti išklausytam pažeidimu. Antruoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantė nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes nepripažino, kad ginčijamas sprendimas nebuvo motyvuotas. Trečiuoju ir ketvirtuoju apeliacinio skundo pagrindais ji atitinkamai tvirtina, kad buvo pažeistas faktų nagrinėjimo ex officio
principas ir Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktas.
Dėl apeliacinio skundo pirmojo pagrindo, grindžiamo teisės būti išklausytam pažeidimu
Šalių argumentai
17. Think Schuhwerk tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė jos teisę būti išklausytai. Šiuo atžvilgiu ji pabrėžia: kadangi vykstant procesui Bendrajame Teisme VRDT per nurodytą terminą nepateikė pastabų dėl ieškinio, Bendrasis Teismas nustatė Think Schuhwerk terminą pateikti pastabas dėl tolesnio proceso taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 122 straipsnį. Think Schuhwerk Bendrojo Teismo prašė priimti sprendimą jos naudai. Tačiau skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas nesprendė nei dėl VRDT pastabų nepateikimo fakto, nei dėl Think Schuhwerk prašymo priimti sprendimą už akių. Be to, Think Schuhwerk teigia, kad ji neturėjo galimybės prašyti surengti teismo posėdį, per kurį galėtų išdėstyti savo poziciją dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamojo požymio.
18. VRDT teigia, kad šis apeliacinio skundo pagrindas akivaizdžiai nepagrįstas, nes Bendrasis Teismas neturi pareigos aiškinti šalims proceso eigos.
Teisingumo Teismo vertinimas
19. Pirmiausia pabrėžtina, kad skundžiamo sprendimo 9 punkte Bendrasis Teismas nurodė, jog rašte, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2012 m. spalio 2 d., Think Schuhwerk prašė priimti sprendimą jos naudai pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 122 straipsnio 1 dalį. Tačiau šiuo apeliacinio skundo pagrindu Think Schuhwerk Bendrąjį Teismą iš esmės kaltina tuo, kad jis nepriėmė tokio sprendimo ir prieš nuspręsdamas nesurengė teismo posėdžio.
20. Šiuo atžvilgiu reikia priminti, jog minėto Procedūros reglamento 122 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje numatyta, kad, jeigu atsakovas, kuriam buvo tinkamai įteiktas ieškinys, neatsako į ieškinį nustatyta forma ir laiku, ieškovas gali prašyti Bendrojo Teismo priimti sprendimą jo naudai. Antroje šios dalies pastraipoje nurodyta, kad toks prašymas įteikiamas atsakovui ir Bendrasis Teismas gali nuspręsti pradėti žodinį procesą dėl tokio prašymo.
21. Šio reglamento 122 straipsnio 2 dalyje patikslinama, kad prieš priimdamas sprendimą už akių Bendrasis Teismas, pirma, apsvarsto, ar ieškinys yra priimtinas, ir, antra, patikrina, ar buvo laikytasi atitinkamų formalumų, taip pat – ar ieškovo reikalavimai pagrįsti.
22. Iš šių teisės nuostatų matyti, kad, jeigu Bendrasis Teismas nusprendžia, jog turi pakankamai informacijos, kad priimtų sprendimą už akių, o dėl ieškinio priimtinumo nėra jokių abejonių ir buvo tinkamai laikytasi formalumų, jis nagrinėja, ar ieškovo reikalavimai yra pagrįsti, ir priima sprendimą, tačiau jis nėra įpareigotas patenkinti ieškovo reikalavimų. Be to, reikia konstatuoti, kad Bendrojo Teismo procedūros reglamento 122 straipsnyje nenumatyta šalies, kuri prašo priimti sprendimą jos naudai, galimybė prašyti surengti teismo posėdį ar juo labiau Bendrojo Teismo pareiga tokį posėdį surengti.
23. Taip pat neginčijama, kad ieškinyje, kurį pateikė Bendrajam Teismui, Think Schuhwerk išdėstė savo argumentus dėl ginčijamo sprendimo ir visų pirma dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamojo požymio, ir būtent atsižvelgdamas į juos Bendrasis Teismas priėmė skundžiamą sprendimą.
24. Tokiomis aplinkybėmis šį apeliacinio skundo pagrindą reikia atmesti kaip akivaizdžiai nepagrįstą.
Dėl apeliacinio skundo antrojo pagrindo, grindžiamo pareigos motyvuoti neįvykdymu
Šalių argumentai
25. Think Schuhwerk mano, kad Bendrasis Teismas nenubaudė Apeliacinės tarybos už tai, jog ši neįvykdė pareigos motyvuoti. Apeliantė teigia, kad ginčijamame sprendime Apeliacinė taryba rėmėsi bendrai žinomais faktais, grindžiamais prekybos visuotinio naudojimo prekėmis, kaip antai batais, praktika, tačiau nenurodė, kodėl prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi skiriamojo požymio. Taigi, ji nenurodė nei faktų, kurie būtų grindžiami tokia praktika, nei dėl šių faktų kylančių pasekmių tokio prekių ženklo skiriamajam požymiui.
26. VRDT teigia, kad šis kaltinimas akivaizdžiai nepagrįstas.
Teisingumo Teismo vertinimas
27. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką iš SESV 265 straipsnio, Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirmos pastraipos ir Teisingumo Teismo procedūros reglamento 169 straipsnio 2 dalies matyti, kad apeliaciniame skunde turi būti tiksliai nurodytos kritikuojamos sprendimo, kurį prašoma panaikinti, dalys ir teisiniai argumentai, konkrečiai pagrindžiantys šį prašymą (žr., be kita ko, Sprendimo Knauf Gips / Komisija, C‑407/08 P, EU:C:2010:389, 43 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
28. Šio reikalavimo netenkina apeliacinis skundas, kuriame net nepateikiami argumentai, konkrečiai skirti skundžiamame sprendime padarytai teisės klaidai identifikuoti, bet tik pakartojami ieškinio pagrindai ir argumentai, kurie jau buvo pateikti Bendrajame Teisme. Iš tiesų toks apeliacinis skundas yra prašymas paprasčiausiai iš naujo išnagrinėti Bendrajam Teismui pateiktą ieškinį, o tai nepatenka į Teisingumo Teismo kompetenciją (žr., be kita ko, Nutarties Abbott Laboratories / VRDT, C‑21/12 P, EU:C:2013:23, 85 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
29. Be to, nepriimtini apeliaciniame skunde pateikti argumentai, kuriais kritikuojamas ne Bendrojo Teismo sprendimas, priimtas išnagrinėjus prašymą panaikinti sprendimą, bet sprendimas, kurį Bendrojo Teismo buvo prašoma panaikinti (žr. Nutarties Getty Images / VRDT, C‑70/13 P, EU:C:2013:875, 38 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
30. Nagrinėjamu atveju konstatuotina, kad Think Schuhwerk argumentai dėl pareigos motyvuoti neįvykdymo buvo pateikti dėl ginčijamo sprendimo, taigi, jais siekiama, kad būtų iš naujo išnagrinėtas Bendrajam Teismui pateiktas ieškinys, todėl šį apeliacinio skundo pagrindą reikia atmesti kaip akivaizdžiai nepriimtiną.
Dėl apeliacinio skundo trečiojo pagrindo, grindžiamo faktų nagrinėjimo „ex officio“ principo pažeidimu
Šalių argumentai
31. Think Schuhwerk tvirtina, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, jog Apeliacinė taryba pažeidė faktų nagrinėjimo ex officio
principą. Ji tvirtina, kad, kiek tai susiję su absoliučiais atmetimo pagrindais, pagal Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnį VRDT privalėjo nagrinėti faktus ex officio . Vis dėlto VRDT nusprendė, kad Think Schuhwerk nepateikė įrodymų, patvirtinančių, jog prašomą įregistruoti prekių ženklą atitinkama visuomenė supranta kaip prekės kilmės nuorodą. Šiuo atžvilgiu Think Schuhwerk patikslina, kad vykstant procedūrai VRDT ji pateikė įvairių dokumentų, kuriais remdamasi VRDT turėjo nurodyti, dėl kokių priežasčių šis prekių ženklas neturi skiriamojo požymio.
32. VRDT tvirtina, kad Bendrasis Teismas priėmė sprendimą dėl faktų nagrinėjimo ex officio
principo pažeidimu grindžiamo ieškinio pagrindo. Pagal nusistovėjusią teismo praktiką, kadangi Think Schuhwerk remiasi žymens, kurį prašo įregistruoti kaip prekių ženklą, skiriamuoju požymiu, ji turi įrodyti, kad šis žymuo turi reikalaujamą skiriamąjį požymį.
Teisingumo Teismo vertinimas
33. Konstatuotina, kad šiuo apeliacinio skundo pagrindu iš tiesų siekiama paneigti išvadas, kurias Apeliacinė taryba ar, apskritai kalbant, VRDT padarė ar kurių nepadarė ginčijamame sprendime ir kurių nėra skundžiamame sprendime. Be to, Think Schuhwerk aiškiai nenurodė, kokią teisės klaidą padarė Bendrasis Teismas, kai atmetė faktų nagrinėjimo ex officio
principo pažeidimu grindžiamą jos ieškinio pagrindą.
34. Todėl, taikant šios nutarties 27–29 punktuose nurodytą teismo praktiką, šį apeliacinio skundo pagrindą reikia atmesti kaip akivaizdžiai nepriimtiną.
Dėl apeliacinio skundo ketvirtojo pagrindo, grindžiamo Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu
Šalių argumentai
35. Think Schuhwerk tvirtina, kad nepripažinęs, jog VRDT pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą, Bendrasis Teismas pats jį pažeidė.
36. Ji teigia, pirma, kad skundžiamo sprendimo 31–33, 37 ir 38 punktuose nurodyta teismo praktika, susijusi su žymenimis, kurie sutampa su pačia registracijos paraiškoje nurodytų prekių išvaizda, ir taikoma, be kita ko, erdviniams prekių ženklams, kurie sudaryti iš pačios prekės išvaizdos ar pakuotės, nagrinėjamu atveju nereikšminga. Priešingai nei kojinės galiuko spalva, batų raištelių galiukai nėra neatskiriamas batų elementas. Todėl, pasirėmęs minėta teismo praktika, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, kad raudoni batų raištelių galiukai gali atlikti prekės kilmės nurodymo funkciją. Šiuo atžvilgiu Think Schuhwerk pabrėžia, kad įregistruoti šį žymenį kaip prekių ženklą buvo prašoma ir batams, ir ji nesupranta, dėl kokių priežasčių skundžiamo sprendimo 36 punkte Bendrasis Teismas pateikė motyvus tik dėl batų raištelių.
37. Netaikytina ir su poziciniais prekių ženklais susijusi teismo praktika, nes nagrinėjamu atveju reikia atsižvelgti ir į prašomo įregistruoti prekių ženklo „spalvos aspektą“, patvirtinantį, kad šis prekių ženklas yra atskiriamas nuo juo žymimos prekės, taigi tai, kad jis turi skiriamąjį požymį.
38. Todėl, kaip ir Apeliacinė taryba, Bendrasis Teismas klaidingai taikė skiriamojo požymio vertinimo kriterijus, griežtesnius už tuos, kurie taikomi žodiniams ar vaizdiniams prekių ženklams, ir taip nesilaikė Teisingumo Teismo praktikos.
39. Antra, tiek Apeliacinė taryba, tiek Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad atitinkamos visuomenės dėmesio laipsnis, kiek tai susiję su mados prekėmis, kaip antai batais, nėra didelis.
40. Trečia, Think Schuhwerk tvirtina, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, jog, vertinant žymens, kurį prašoma įregistruoti kaip prekių ženklą, skiriamąjį požymį, nelabai svarbu, kad toks žymuo labai skirtųsi nuo atitinkamame sektoriuje nusistovėjusios normos ar susiformavusių įpročių. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad neturi reikšmės Think Schuhwerk argumentai dėl avalynės rinkos, nors jis ir nurodė, kad atlikdama analizę Apeliacinė taryba tinkamai atsižvelgė į tokią rinką. Be to, priešingai skundžiamo sprendimo 49 punkte pateiktam Bendrojo Teismo teiginiui, Think Schuhwerk iš tiesų pateikė argumentų, patvirtinančių, kad batų raištelių tam tikrų dalių nuspalvinimą atitinkama visuomenė paprastai supranta kaip prekės komercinės kilmės nuorodą.
41. Ketvirta, Think Schuhwerk teigia, kad Bendrasis Teismas neatsižvelgė į aplinkybę, jog VRDT pažeidė vienodo požiūrio principą, nes ginčijamame sprendime neatsižvelgė į prekių ženklų, panašių į prašomą įregistruoti prekių ženklą, registraciją. Šiuo atžvilgiu ji pabrėžia, kad skundžiamo sprendimo 57 punkte pateikta Bendrojo Teismo išvada, kad Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, jog registracija nesuderinama su Reglamentu Nr. 207/2009, nemotyvuota.
42. VRDT teigia, kad su rinkoje esančių batų ir raištelių konfigūracijų įvairove ir atitinkamos visuomenės dėmesio laipsniu susiję argumentai yra faktinių aplinkybių vertinimo dalykas, todėl juos reikia atmesti kaip akivaizdžiai nepriimtinus. Be to, argumentai dėl neatsižvelgimo į vienodo požiūrio principo pažeidimą nepriimtini, nes jais siekiama naujo faktinių aplinkybių vertinimo.
Teisingumo Teismo vertinimas
43. Pirmiausia primintina, kad pagal SESV 256 straipsnio 1 dalį ir Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirmą pastraipą apeliacinį skundą galima paduoti tik teisės klausimais. Bendrasis Teismas vienintelis turi kompetenciją konstatuoti ir vertinti reikšmingas faktines aplinkybes ir įrodymus. Taigi, tokių faktinių aplinkybių ir įrodymų vertinimas, išskyrus atvejus, kai jie buvo iškraipyti, nėra teisės klausimas, kurį, nagrinėdamas apeliacinį skundą, spręstų Teisingumo Teismas (žr., be kita ko, sprendimų Mag Instrument / VRDT, C‑136/02 P, EU:C:2004:592, 39 punktą ir Les Éditions Albert René / VRDT, C‑16/06 P, EU:C:2008:739, 68 punktą).
44. Reikia konstatuoti, kad Think Schuhwerk argumentai dėl to, ar batų raištelių galiukai yra neatskiriamas batų elementas ir ar atitinkamos visuomenės dėmesio laipsnis yra didelis, yra faktinių aplinkybių vertinimo dalykas, kuris priklauso tik Bendrojo Teismo kompetencijai. Todėl juos reikia atmesti kaip akivaizdžiai nepriimtinus.
45. Antra, pabrėžtina, kad pirmąja ir trečiąja argumentų grupėmis Think Schuhwerk iš esmės ginčija ne tik Bendrojo Teismo padarytą išvadą, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi skiriamojo požymio, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą, bet ir tai, ar yra taikytina teismo praktika, kuria remdamasis Bendrasis Teismas atmetė šios teisės nuostatos pažeidimu grindžiamą Think Schuhwerk
ieškinio pagrindą.
46. Šiuo klausimu, pirma, primintina, kad savo analizę Bendrasis Teismas grindė skundžiamo sprendimo 35 ir 36 punktuose padarytomis preliminariomis išvadomis, pagal kurias batų raištelių galiukai yra neatskiriami nuo pačių batų, o nagrinėjamas prekių ženklas sutampa su prekės, kuriai prašoma šį prekių ženklą įregistruoti, išvaizda; šios su faktinėmis aplinkybėmis susijusios išvados nėra nagrinėjant apeliacinį skundą Teisingumo Teismo atliekamos kontrolės dalykas.
47. Be to, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką prekių ženklo skiriamieji požymiai, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą, turi būti vertinami atsižvelgiant į, pirma, prekes arba paslaugas, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, ir, antra, tai, kaip juos suvokia atitinkama visuomenė (Sprendimo Audi / VRDT, C‑398/08 P, EU:C:2010:29, 34 punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
48. Vis dėlto pagal irgi nusistovėjusią teismo praktiką prekių ženklą, kurį sudaro pačios prekės išvaizda, vidutinis vartotojas nebūtinai suvokia taip pat, kaip žodinį ar vaizdinį prekių ženklą, sudarytą iš žymens, nepriklausomo nuo juo žymimų prekių išvaizdos, nes vidutiniai vartotojai, nesant jokių grafinių ar tekstinių elementų, nėra įpratę preziumuoti prekių kilmės remdamiesi prekių ar jų pakuotės forma, todėl nustatyti tokio erdvinio prekių ženklo skiriamąjį požymį gali būti sunkiau negu žodinio ar vaizdinio prekių ženklo atveju (žr. Sprendimo Henkel / VRDT, C‑144/06 P, EU:C:2007:577, 36 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
49. Teisingumo Teismas taip pat nuolat konstatuoja, kad, pirma, tokiomis aplinkybėmis tik prekių ženklas, kuris labai skiriasi nuo sektoriuje nusistovėjusios normos ar susiformavusių įpročių ir dėl to gali atlikti savo esminę kilmės nuorodos funkciją, turi skiriamąjį požymį, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktą. Antra, ši teismo praktika, išplėtota erdvinių prekių ženklų, sudarytų iš pačios prekės išvaizdos, srityje, taip pat taikoma ir tada, kai prašomas įregistruoti prekių ženklas yra vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro šios prekės dvimatis vaizdas. Tokiais atvejais prekių ženklas taip pat nėra žymuo, nepriklausomas nuo juo žymimų prekių išvaizdos (žr. Sprendimo Henkel / VRDT, EU:C:2007:577, 37 ir 38 punktus ir juose nurodytą teismo praktiką).
50. Kaip matyti iš skundžiamo sprendimo 32–34 ir 37–39 punktų, nagrinėjamu atveju Bendrasis Teismas priminė ir pritaikė būtent šią teismo praktiką ir atsižvelgęs į ją paliko galioti ginčijamą sprendimą; jis nepadarė teisės klaidos, nes atlikdamas nepriklausomą vertinimą jis, kaip nurodyta šios nutarties 46 punkte, konstatavo, kad batų raištelių galiukai neatskiriami nuo pačių batų ir kad nagrinėjamas prekių ženklas sutampa su registracijos paraiškoje nurodytos prekės išvaizda.
51. Iš to matyti, kad argumentai, jog vertindamas prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamąjį požymį Bendrasis Teismas taikė klaidingus teisinius kriterijus, akivaizdžiai nepagrįsti.
52. Antra, tiek, kiek šiais argumentais Think Schuhwerk ginčija Bendrojo Teismo išvadą, kad šis prekių ženklas neturi skiriamojo požymio, užtenka nurodyti, kad ši išvada padaryta atlikus faktinio pobūdžio vertinimą ir kad Think Schuhwerk nesiremia jokiu faktinių aplinkybių ar įrodymų iškraipymu. Todėl, taikant šios nutarties 43 punkte nurodytą teismo praktiką reikia konstatuoti, kad šie argumentai akivaizdžiai nepriimtini.
53. Trečia, kiek tai susiję su argumentais, kad minėto prekių ženklo skiriamojo požymio Bendrasis Teismas nenagrinėjo šio prekių ženklo registracijos paraiškoje nurodytų prekių atžvilgiu ir kad jis klaidingai teigė, jog Think Schuhwerk nepateikė argumentų, patvirtinančių, jog spalvotus raištelių galiukus atitinkama visuomenė paprastai suvokia kaip prekių komercinės kilmės nuorodą, reikia konstatuoti, kad šie argumentai grindžiami klaidingu skundžiamo sprendimo aiškinimu.
54. Pirma, iš skundžiamo sprendimo 36 punkto matyti, kad Bendrasis Teismas priminė, jog batai yra prekės, dėl kurių pateikta registracijos paraiška, o šiame punkte Bendrojo Teismo vartojamas terminas „prekė“ reiškia batus su raišteliais.
55. Antra, iš tiesų skundžiamo sprendimo 49 punkte Bendrasis Teismas konstatavo, kad Think Schuhwerk „[nepateikė] įrodymų, kad bato raištelių tam tikrų dalių nuspalvinimą atitinkama visuomenė paprastai suvokia kaip komercinės kilmės nuorodą“. Vis dėlto iš kartu skaitomų skundžiamo sprendimo 46–49 punktų, kuriais remiantis skundžiamo sprendimo 49 punkte padaryta išvada, matyti, kad tai konstatavęs Bendrasis Teismas, minėtuose punktuose išanalizavęs Think Schuhwerk argumentus, Bendrasis Teismas paprasčiausiai nusprendė, kad Think Schuhwerk pateikti argumentai ir įrodymai negali patvirtinti prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamojo požymio. Taigi, Bendrasis Teismas visiškai neteigė, kad Think Schuhwerk nepateikė jokio argumento, skirto tokiam skiriamajam požymiui patvirtinti.
56. Todėl pirmąją ir trečiąją Think Schuhwerk
argumentų grupes reikia atmesti kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas.
57. Trečia, kiek tai susiję su vienodo požiūrio principo pažeidimu ir pareigos motyvuoti neįvykdymu, pabrėžtina, kad skundžiamo sprendimo 55 ir 56 punktuose Bendrasis Teismas priminė nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, pagal kurią, nors, atsižvelgiant į vienodo požiūrio ir gero administravimo principus, VRDT, nagrinėdama paraišką įregistruoti Bendrijos prekių ženklą, privalo atsižvelgti į dėl panašių paraiškų priimtus sprendimus, minėti principai turi būti suderinami su teisėtumo užtikrinimu, todėl, visų pirma, dėl teisinio saugumo, ir, konkrečiau kalbant, dėl gero administravimo kiekviena registracijos paraiška turi būti kiekvienu konkrečiu atveju tiksliai ir išsamiai išnagrinėta, siekiant išvengti nepagrįsto prekių ženklo įregistravimo (šiuo klausimu žr. Sprendimo Agencja Wydawnicza Technopol / VRDT, C‑51/10 P, EU:C:2011:139, 74–77 punktus).
58. Todėl, kadangi Bendrasis Teismas konstatavo, jog Apeliacinė taryba padarė teisingą išvadą, kad nagrinėjamai registracijos paraiškai, atsižvelgiant į prekes, kurioms prašyta įregistruoti prekių ženklą, ir į suinteresuotųjų asmenų suvokimą, taikomas Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytas atmetimo pagrindas, minėtas teismas nepadarydamas teisės klaidos galėjo atmesti tokio principo pažeidimu grindžiamą ieškinio pagrindą.
59. Todėl Think Schuhwerk argumentai dėl vienodo požiūrio principo pažeidimo yra akivaizdžiai nepagrįsti.
60. Be to, nusprendus, kad skundžiamo sprendimo 29–53 punktuose Bendrasis Teismas nagrinėjo minėto reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkto klaidingu taikymu grindžiamą ieškinio pagrindą ir atitinkamai jį motyvuotai atmetė, taip pat akivaizdu, kad neįrodyta, jog buvo neįvykdyta pareiga motyvuoti.
61. Todėl šį apeliacinio skundo pagrindą reikia atmesti kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą.
62. Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, jog visą apeliacinį skundą reikia atmesti kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
63. Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliacinėse bylose pagal šio reglamento 184 straipsnio 1 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi VRDT prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas iš Think Schuhwerk ir pastaroji bylą pralaimėjo, ji turi jas padengti.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nutaria:
1. Atmesti apeliacinį skundą.
2. Priteisti iš Think Schuhwerk GmbH bylinėjimosi išlaidas.