62019TO0715_RES
Byla T‑715/19
Lukáš Wagenknecht
prieš
Europos Vadovų Tarybą
2020 m. liepos 17 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis
„Ieškinys dėl neveikimo – Sąjungos finansinių interesų apsauga – Kova su sukčiavimu – Europos Vadovų Tarybos susitikimas – Daugiametė finansinė programa – Finansinis reglamentas – Nurodomas Čekijos Respublikos atstovo Europos Vadovų Tarybos susitikime interesų konfliktas–Europos Vadovų Tarybos neveikimas – Procedūros reglamento 130 straipsnis – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Locus standi – Europos Vadovų Tarybos pozicijos apibrėžimas – Neveikimo nutraukimas – Nepriimtinumas – ESS 15 straipsnio 2 dalis – Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys“
Ieškinys dėl neveikimo – Fiziniai ar juridiniai asmenys – Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai – Europos Vadovų Tarybos atsisakymas neleisti valstybės narės Ministrui Pirmininkui dalyvauti šios institucijos susitikimuose – Atitinkamos valstybės narės Senato nario pareikštas ieškinys – Tiesioginės ir konkrečios sąsajos nebuvimas – Nepriimtinumas
(SESV 265 straipsnio trečia pastraipa)
(žr. 25–27 punktus)
Ieškinys dėl neveikimo – Pozicijos apibrėžimas pagal SESV 265 straipsnio antrą pastraipą prieš pareiškiant ieškinį – Sąvoka – Atsisakymas veikti pagal raginimą imtis veiksmų – Įtraukimas
(SESV 265 straipsnio antra pastraipa)
(žr. 29–32 punktus)
Ieškinys dėl neveikimo – Europos Vadovų Tarybos pareiga imtis veiksmų – Pareiga neleisti valstybės narės Ministrui Pirmininkui dalyvauti šios institucijos susitikimuose dėl nurodomo interesų konflikto – Nebuvimas
(ESS 15 straipsnio 2 dalis; SESV 265 straipsnio trečia pastraipa)
(žr. 34–37 punktus)
Santrauka
2020 m. liepos 17 d. Nutartyje Wagenknecht / Europos Vadovų Taryba (T‑715/19) Bendrasis Teismas pripažino Čekijos Respublikos Senato nario ieškinį dėl neveikimo, kuriuo buvo prašoma konstatuoti, kad Europos Vadovų Taryba neteisėtai atsisakė neleisti šios valstybės narės Ministrui Pirmininkui dalyvauti Europos Vadovų Tarybos susitikimuose dėl nurodomo interesų konflikto, nepriimtinu ir bet kuriuo atveju akivaizdžiai nepagrįstu.
2019 m. birželio 5 d. Čekijos Respublikos Senato narys Lukáš Wagenknecht (toliau – ieškovas) paprašė Europos Vadovų Tarybos neleisti šios valstybės narės Ministrui Pirmininkui Andrej Babiš dalyvauti Europos Vadovų Tarybos susitikimuose, susijusiuose su derybomis dėl finansinių perspektyvų (
1
). Šis prašymas buvo grindžiamas nurodomu Andrej Babiš interesų konfliktu, kilusiu dėl tariamų jo asmeninių ir šeiminių interesų Agrofert grupės, vykdančios veiklą, be kita ko, žemės ūkio maisto produktų srityje, įmonėse, nes šios gavo dotacijų iš Europos Sąjungos biudžeto.
2019 m. birželio 24 d. Europos Vadovų Taryba atsakė į raginimą imtis veiksmų, paaiškindama ieškovui: kadangi pagal ES sutartį (
2
) Europos Vadovų Tarybos sudėtis nustatyta nekintamai, ji neturi diskrecijos spręsti, kas turi atstovauti kiekvienai Sąjungos valstybei narei šioje institucijoje, ar kas (valstybės ar vyriausybės vadovas) turi būti kviečiamas į Europos Vadovų Tarybos susitikimą. Todėl ji negalėjo neleisti Čekijos Respublikos Ministrui Pirmininkui dalyvauti nurodytuose susitikimuose. 2019 m. liepos 2 d. ieškovas elektroniniu laišku paprašė pateikti paaiškinimų dėl šio atsakymo. Į šį elektroninį laišką nebuvo atsakyta. Tuomet pagal SESV 265 straipsnį ieškovas pareiškė ieškinį, jame prašė konstatuoti Europos Vadovų Tarybos neveikimą, nes ši institucija, gavusi raginimą imtis veiksmų, neteisėtai jų nesiėmė.
Pirma, Bendrasis Teismas priminė, jog tam, kad ieškinys dėl neveikimo būtų pripažintas priimtinu (
3
), ieškovas turi įrodyti, kad jis yra akto, kurio nagrinėjama institucija tariamai dėl jo nepriėmė, adresatas arba kad šis aktas yra tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su juo taip pat, kaip ir būtų susijęs su šio akto adresatu. Be to, jis turi pagrįsti suinteresuotumą pareikšti ieškinį, o tai reiškia, kad dėl savo rezultato ieškinys gali suteikti jam asmeninės naudos. Nagrinėtu atveju Bendrasis Teismas konstatavo, kad aktas, kurį ieškovas Europos Vadovų Tarybos prašė priimti, buvo ne aktas, kurį ši institucija skirtų jam, o sprendimas, kuris būtų skirtas Čekijos Ministrui Pirmininkui. Be to, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad, nors ieškovas remiasi savo, kaip Čekijos Respublikos Senato nario, statusu, grįsdamas locus standi dėl bendrojo intereso, vis dėlto jis turi pagrįsti ir savo asmeninį, atsiradusį ir egzistuojantį suinteresuotumą dėl skundžiamo Europos Vadovų Tarybos neveikimo konstatavimo. Kadangi ieškovas neįrodė tokio suinteresuotumo, sąlyga, kad priemonės, kurių prašoma imtis iš Europos Vadovų Tarybos, yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susijusios, tikrai neįvykdyta.
Antra, Bendrasis Teismas priminė, kad SESV 265 straipsnis susijęs su neveikimu, nes nėra priimamas sprendimas arba nėra apibrėžiama pozicija, o ne su kito akto nei tas, kurį suinteresuotieji asmenys prašė priimti ar kuris, jų nuomone, buvo būtinas, priėmimu. Remdamasis tuo, Bendrasis Teismas nusprendė, kad ieškovo pareikštas ieškinys dėl neveikimo yra nepriimtinas, nes Europos Vadovų Taryba jam aiškiai paaiškino priežastis, dėl kurių negalėjo imtis prašomų veiksmų. Tokia apibrėžta pozicija nutraukė neveikimą, o toks atsisakymas reiškė aktą, kurį galima ginčyti pareiškiant ieškinį dėl panaikinimo (
4
). Tačiau ieškovas tokio ieškinio neketino pareikšti. Bendrasis Teismas taip pat patikslino, kad ieškovo 2019 m. liepos 2 d. elektroninio laiško negalima laikyti nauju raginimu imtis veiksmų, kurių Europos Sąjungos Taryba vėliau nesiėmė.
Trečia, Bendrasis Teismas nurodė, kad bet kuriuo atveju ieškinys yra akivaizdžiai nepagrįstas. Jis pažymėjo, kad Europos Vadovų Taryba neturi jokios diskrecijos, kai kviečia valstybių narių valstybės ar vyriausybės vadovus į savo susitikimus (
5
). Būtent valstybės narės turi nustatyti nacionalines priemones, įskaitant konstitucines, pagal kurias turi būti galima nustatyti, ar Europos Vadovų Tarybos susitikimuose joms atstovaus jų valstybės, ar vyriausybės vadovas, ir atitinkamu atveju – ar kokios nors priežastys gali būti kliūtis vienam iš jų atstovauti atitinkamai valstybei narei. Tokia išvada darytina dar ir todėl, kad Sąjunga gerbia valstybių narių nacionalinį savitumą, neatsiejamą nuo pagrindinių politinių ir konstitucinių jų struktūrų (
6
). Atsižvelgdamas į tai, Bendrasis Teismas nusprendė, jog akivaizdu, kad, atsisakydama imtis tolesnių veiksmų dėl raginimo jų imtis ir nepaisydama to, ar Čekijos Respublikos atstovas buvo patekęs į interesų konfliktą, Europos Vadovų Taryba nepažeidė SESV 265 straipsnio trečios pastraipos.
Galiausiai dėl kaltinimų, susijusių su nurodomu Čekijos Ministro Pirmininko interesų konfliktu, Bendrasis Teismas priminė, kad Sąjungos atliekamų mokėjimų valstybėse narėse naudojant jos vardu ir naudai suteiktas lėšas teisėtumui taikomi Sąjungos teisės aktai, reglamentuojantys šias lėšas.
(
1
)	Byloje aptariamos finansinės perspektyvos dėl 2012–2027 m. daugiametės finansinės programos.
(
2
)	ESS 15 straipsnio 2 dalis.
(
3
)	Ieškinys dėl neveikimo reglamentuojamas SESV 265 straipsniu, kurio trečioje pastraipoje įtvirtinta: „[k]iekvienas fizinis ar juridinis asmuo pirmesnėse pastraipose išdėstytomis sąlygomis gali paduoti Teismui skundą, kad Sąjungos institucija arba įstaiga ar organas to asmens atžvilgiu nepriėmė kokio nors akto, išskyrus rekomendaciją ar nuomonę“.
(
4
)	Pagal SESV 263 straipsnį.
(
5
)	ESS 15 straipsnio 2 dalis.
(
6
)	ESS 4 straipsnio 2 dalis.