Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Puola) on esittänyt 21.2.2023 – Rada nadzorcza Getin Noble Bank ym. v. Bankowy Fundusz Gwarancyjny
(Asia C-118/23)
Oikeudenkäyntikieli: puola
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie
Pääasian asianosaiset
Kantajat: Rada nadzorcza Getin Noble Bank ym.
Vastaaja: Bankowy Fundusz Gwarancyjny
Ennakkoratkaisukysymykset
Onko luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä sekä neuvoston direktiivin 82/891/ETY, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 2001/24/EY, 2002/47/EY, 2004/25/EY, 2005/56/EY, 2007/36/EY, 2011/35/EU, 2012/30/EU ja 2013/36/EU ja asetusten (EU) N:o 1093/2010 ja (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 15.5.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU1 85 artiklan 2 ja 3 kohtaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EUVL 2007, C 303, s. 1) 47 artiklan ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan kanssa, tulkittava siten, että kun rakenneuudistuksen kohteena olevan laitoksen hallintoneuvosto nostaa kansallisessa hallintotuomioistuimessa kanteen pakollista rakenneuudistusta koskevasta päätöksestä, tehokkaan oikeussuojakeinon katsotaan olevan taattu myös henkilöille, joilla on tämän päätöksen riitauttamiseen oikeudellinen intressi, kun tuomioistuin ei riitautettua päätöstä tutkiessaan ole sidottu kanteen vaatimuksiin ja perusteluihin eikä esitettyyn oikeusperustaan ja kun tästä kanteesta annetulla lainvoimaisella tuomiolla on erga omnes -vaikutus sekä kun näiden henkilöiden mahdollisuus saada oikeussuojaa ei edellytä, että he nostavat mainitusta päätöksestä hallintotuomioistuimessa erillisen kanteen?
Onko direktiivin 2014/59/EU 85 artiklan 3 kohtaa, jossa säädetään kiireellisestä muutoksenhakumenettelystä, sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklaa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, jotka koskevat tehokasta oikeussuojaa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion sellaisen menettelysäännöksen soveltamiselle, jonka mukaan kansallisen hallintotuomioistuimen on tutkittava yhdessä kaikki sen käsiteltäväksi saatetut kriisinratkaisuviranomaisen päätöstä koskevat kanteet, jos tämän säännöksen soveltaminen yhdessä muiden kansalliseen hallintoprosessiin kohdistuvien vaatimusten kanssa tekee näiden kanteiden huomattavan määrän vuoksi asian ratkaisun kohtuullisessa ajassa suhteettoman vaikeaksi, ellei jopa mahdottomaksi?
Onko direktiivin 2014/59/EU 3 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä sallitaan se, että jäsenvaltio ei erota rakenteellisesti – toiminnallisen riippumattomuuden varmistamiseksi ja eturistiriitojen välttämiseksi – kriisinratkaisuviranomaisen tehtäviä tämän viranomaisen muista tehtävistä, joita sillä on lakisääteisenä pankkitalletusten takaajana tai pankin asiamiehenä (väliaikaisena hallinnonhoitajana), joka on nimitetty asetuksen (EU) N:o 575/20131 ja direktiivin 2013/36/EU2 mukaisen toimivaltaisen kansallisen valvontaviranomaisen päätöksellä?
Onko direktiivin 2014/59/EU 3 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että jos jäsenvaltio on laiminlyönyt velvoitteensa ottaa käyttöön asianmukaiset rakenteelliset järjestelyt, joilla varmistetaan toiminnallinen riippumattomuus ja vältetään asiaankuuluvan viranomaisen asetuksen (EU) N:o 575/2013 ja direktiivin 2013/36/EU mukaisten valvontatehtävien tai sen muiden tehtävien ja kriisinratkaisuviranomaisen tehtävien väliset eturistiriidat, voidaan katsoa, että toiminnallista riippumattomuutta ja eturistiriitojen välttämistä koskeva edellytys täyttyy, jos kansallinen hallintotuomioistuin, joka tutkii pakollista rakenneuudistusta koskevaa päätöstä, katsoo, että kriisinratkaisuviranomaisen muut organisatoriset järjestelyt ja tosiasialliset toimenpiteet olivat riittäviä tämän tuloksen saavuttamiseksi?
____________
1 EUVL 2014, L 173, s. 190.
1     Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o     648/2012 muuttamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o     575/2013 (EUVL 2013, L 176, s. 1).
1     Oikeudesta harjoittaa luottolaitostoimintaa ja luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten     vakavaraisuusvalvonnasta, direktiivin 2002/87/EY muuttamisesta sekä direktiivien 2006/48/EY ja     2006/49/EY kumoamisesta 26.6.2013 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi     2013/36/EU (EUVL 2013, L 176, s. 338).