61982CJ0319_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 1 . december 1982, indgaaet til Domstolen den 15 . december 1982, har Oberlandesgericht Saarbruecken i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 stillet tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 85 for at kunne afgoere, om en salgs- og leveringskontrakt er forenelig med bestemmelsen, og for at kunne tage stilling til retsvirkningerne af, at kontrakten eventuelt er ugyldig .
2 Spoergsmaalene er rejst under en sag, der foeres mellem paa den ene side sagsoegeren i hovedsagen, Société de vente de ciments et bétons de l ' Est SA, der har hjemsted i Frankrig og beskaeftiger sig med salg af cement, og paa den anden side sagsoegte i hovedsagen, Kerpen und Kerpen GmbH & Co . KG,
der har hjemsted i Forbundsrepublikken Tyskland ; sagen angaar en kontrakt af 30 . marts 1978 om aarlig levering af ca . 40 000 tons cement over en periode af 5 aar .
3 Sagsoegte i hovedsagen, der betegnedes som eneimportoer i Forbundsrepublikken Tyskland, forpligtede sig ifoelge kontrakten til :
, hovedsagelig at anvende den leverede cement til eget brug,
‚ikke at afsaette den cement, der blev leveret af sagsoegeren, i Saarland,
og
‚ved afsaetning i Karlsruhe-omraadet at tage hensyn til den virksomhed i Woessingen i Tyskland, som sagsoegeren havde interesser i, og foerst at soege ordrer indhentet dér efter forudgaaende samraad med sagsoegeren .
4 Efter at Kerpen & Kerpen havde aftaget en del af den maengde, der var aftalt for 1978, og betalt den kontant, modtog selskabet i august 1978, dog uden at betale herfor, yderligere leveringer paa i alt 6 051,29 tons cement til en vaerdi af 392 224,42 DM . Den 31 . oktober 1978 opsagde sagsoegeren kontrakten af 30 . marts 1978 og forlangte betaling af det naevnte beloeb paa 392 224,42 DM . Sagsoegte i hovedsagen erklaerede, at sagsoegerens krav modregnedes med modkrav i anledning af kontraktens opsigelse, og at kontrakten af 30 . marts 1978 var ugyldig som stridende mod traktatens artikel 85 .
5 Da Landgericht Saarbruecken gav dom efter sagsoegerens paastand, ankede sagsoegte dommen . Oberlandesgericht Saarbruecken, der har fundet, at sagens udfald afhaenger af en fortolkning af faellesskabsretten, har forelagt foelgende praejudicielle spoergsmaal :
1 . Skal artikel 85 i EOEF-traktaten fortolkes saaledes, at en kontrakt, der loeber over fem aar og omfatter en aarlig leveringsmaengde paa ca . 40 000 tons, skal anses som ugyldig, fordi den forpligter en virksomhed med hjemsted i Forbundsrepublikken Tyskland til over for et i Frankrig hjemmehoerende firma, der beskaeftiger sig med salg af cement, ikke at afsaette den leverede cement i Saarland og ved leveringer i Karlsruhe-omraadet at tage hensyn til den virksomhed i Woessingen, Tyskland, som det franske firma har interesser i, og foerst at soege ordrer indhentet dér efter forudgaaende samraad med det franske firma?
2.Skal ogsaa de enkelte koebsaftaler, hvorved kontrakten gennemfoeres, anses som ugyldige, dersom den naevnte kontrakt maa anses som en rammekontrakt, der er ugyldig i medfoer af EOEF-traktatens artikel 85, stk . 2?
3.Skal, dersom spoergsmaal 1 maa besvares bekraeftende, EOEF-traktatens artikel 85, stk . 2, fortolkes saaledes, at den dér opstillede ugyldighed er af en saadan beskaffenhed, at den ogsaa omfatter den overdragelsesretshandel, hvorved forpligtelsen ifoelge koebsaftalen opfyldes, forstaaet saaledes, at leverandoeren, i Forbundsrepublikken Tyskland efter grundsaetningerne om den ugrundede berigelse, i det omfang, hvor leveringer har fundet sted, ikke har krav paa genoprettelse af den tidligere tilstand, som den forelaa foer den ugyldige koebsaftale?
Det foerste spoergsmaal
6 Ifoelge Domstolens praksis er bestemmelser i leveringskontrakter, der begraenser koeberens frihed til at anvende den leverede vare efter sine egne oekonomiske interesser, konkurrencebegraensninger i traktatens artikel 85 ' s forstand . En kontrakt, der paalaegger koeberen pligt til at anvende den leverede vare til eget brug, til ikke at videresaelge den inden for et bestemt omraade og foerst at soege ordrer indhentet i et andet naermere fastsat omraade efter forudgaaende samraad med saelgeren, har til formaal at hindre konkurrencen inden for faellesmarkedet .
7 En saadan kontrakt er derfor forbudt i henhold til traktatens artikel 85, stk . 1, hvis den kan paavirke handelen mellem medlemsstater .
8 Sagsoegte i hovedsagen har gjort gaeldende, at kontrakten i dette tilfaelde ikke omfattes af forbudet i artikel 85 paa grund af parternes svage stilling paa markedet for de paagaeldende produkter . I denne forbindelse er det under den mundtlige forhandling uimodsagt blevet anfoert, at den franske eksport af cement til Forbundsrepublikken Tyskland i det paagaeldende tidsrum udgjorde ca . 350 000 tons pr . aar . Foelgelig repraesenterer den maengde, der omfattes af kontrakten mellem parterne, mere end 10 % af de franske udfoersler til Forbundsrepublikken . Herefter kan det ikke antages, at en saadan kontrakt ikke maerkbart kunne paavirke handelen mellem medlemsstater .
9 Det foerste spoergsmaal skal derfor besvares saaledes, at bestemmelserne i en mellem en fransk eksportoer og en importoer i Forbundsrepublikken Tyskland indgaaet kontrakt, der paalaegger koeberen, der i kontrakten betegnes som eneimportoer, pligt til at anvende den leverede vare til eget brug, til ikke at videresaelge den inden for et bestemt omraade, og til foerst at soege ordrer indhentet i et andet naermere fastsat omraade, der ligesom det foerste er beliggende i Forbundsrepublikken Tyskland, efter forudgaaende samraad med saelgeren, har til formaal at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet . Bestemmelserne strider derfor mod traktatens artikel 85, stk . 1, og er ugyldige, hvis kontrakten kan paavirke handelen mellem medlemsstater . Dersom en saadan kontrakt omfatter ca . 10 % af udfoerslerne af den paagaeldende vare fra Frankrig til Forbundsrepublikken Tyskland, kan den maerkbart paavirke handelen mellem medlemsstater .
Det andet og tredje spoergsmaal
10 Med disse spoergsmaal har den nationale ret oensket at faa oplyst, hvilke retsvirkninger der foelger af en saadan kontrakts ugyldighed i medfoer af traktatens artikel 85, stk . 2, isaer med hensyn til afgivne ordrer og gennemfoerte leveringer ifoelge kontrakten .
11 I dommen af 25 . november 1971 ( Béguelin, sag 22/71, Sml . 1971, s . 257 ) fastslog Domstolen, at en aftale, der falder ind under forbudet i traktatens artikel 85, stk . 1, er ugyldig, og at aftalen, da ugyldigheden er absolut, ikke
kan have virkning i retsforholdene mellem kontrahenterne . Det fremgaar ligeledes af Domstolens praksis, isaer af dommen af 30 . juni 1966 ( Société technique minière mod Maschinenbau Ulm, sag 56/65, Sml . 1965-1968, s . 211 ), at det kun er de kontraktbestemmelser, der er uforenelige med artikel 85, stk . 1, der er ugyldige i henhold til artikel 85, stk . 2 . Virkningerne af denne ugyldighed for de oevrige bestanddele af aftalen skal ikke bedoemmes efter faellesskabsretten . Det samme gaelder for eventuelt afgivne ordrer og gennemfoerte leveringer ifoelge en saadan aftale og for de deraf foelgende betalingsforpligtelser .
12 Det andet og det tredje spoergsmaal skal derfor besvares med, at ugyldigheden i medfoer af traktatens artikel 85, stk . 2, alene omfatter de kontraktbestemmelser, der er uforenelige med artikel 85, stk . 1 . Retsvirkningerne af ugyldigheden for kontrakten i oevrigt og for eventuelt afgivne ordrer og gennemfoerte leveringer ifoelge kontrakten og de deraf foelgende betalingsforpligtelser skal ikke bedoemmes efter faellesskabsretten . Disse virkninger skal fastlaegges af den nationale domstol efter intern ret .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( fjerde afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, der ved kendelse af 1 . december 1982 er forelagt den af Oberlandesgericht Saarbruecken, for ret :
1 . Bestemmelserne i en mellem en fransk eksportoer og en importoer i Forbundsrepublikken Tyskland indgaaet kontrakt, der paalaegger koeberen, der i kontrakten betegnes som eneimportoer, pligt til at anvende den leverede vare til eget brug, til ikke at videresaelge den inden for et bestemt omraade, og til foerst at soege ordrer indhentet i et andet naermere fastsat omraade, der ligesom det foerste er beliggende i Forbundsrepublikken Tyskland, efter forudgaaende samraad med saelgeren, har til formaal at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet . Bestemmelserne strider derfor mod traktatens artikel 85, stk . 1, og er ugyldige, hvis kontrakten kan paavirke handelen mellem medlemsstater . Dersom en saadan kontrakt omfatter ca . 10 % af udfoerslerne af den paagaeldende vare fra Frankrig til Forbundsrepublikken Tyskland, kan den maerkbart paavirke handelen mellem medlemsstater .
2.Ugyldigheden i medfoer af traktatens artikel 85, stk . 2, omfatter alene de kontraktbestemmelser, der er uforenelige med artikel 85, stk . 1 . Retsvirkningerne af ugyldigheden for kontrakten i oevrigt og for eventuelt afgivne ordrer og gennemfoerte leveringer ifoelge kontrakten og de deraf foelgende betalingsforpligtelser skal ikke bedoemmes efter faellesskabsretten . Disse virkninger skal fastlaegges af den nationale domstol efter intern ret .