62020CO0081_INF
Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 22. juni 2021 –Mitliv Exim
(Sag C-81/20) (
1
)
»Præjudiciel forelæggelse – artikel 53, stk. 2, og artikel 99 i Domstolens procesreglement – merværdiafgift (moms) – direktiv 2006/112/EF – grundlæggende rettigheder – princippet ne bis in idem – kumulation af strafferetlige og administrative sanktioner – ikke anvendelig – supplerende afgiftsforpligtelser – renter af et beløb, der er blevet betalt af den afgiftspligtige inden for rammerne af en straffesag«
Præjudicielle spørgsmål – formaliteten – nødvendigheden af at forelægge Domstolen tilstrækkelige præciseringer med hensyn til den faktiske og retlige sammenhæng – rækkevidde – anmodning, som ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige sammenhæng – ikke muligt for Domstolen at give den forelæggende ret et hensigtsmæssigt svar – åbenbart afvisningsgrundlag
(Art. 267 TEUF; statutten for Domstolen, art. 23; Domstolens procesreglement, art. 53, stk. 2, og art. 94)
(jf. præmis 28-36)
Konklusion
Artikel 2 og 63 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at i et tilfælde, hvor afgiftspligtige transaktioner har fundet sted, og hvor merværdiafgiften heraf er forfalden, kan en betaling, selv hvis den er foreløbig, af den dertil svarende afgiftsfordring ikke anses for at være foretaget med urette, og den kan ikke give anledning til, at der påløber renter til fordel for den afgiftspligtige person, der har foretaget betalingen.
(
1
) – EUT C 279 af 24.8.2020.