62023TJ0100_EXT
РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (седми състав)
4 юни 2025 година (
*1
)
„Достъп до документи — Решение 2004/258/ЕО — Документи, свързани със съобщение на орган на САЩ (FinCEN) относно ABLV Bank — Частичен отказ на достъп — Изключение, свързано със защитата на поверителността на информацията, защитена като такава съгласно правото на Съюза — Изключение, свързано със защитата на документите, предназначени за вътрешно ползване — Изключение, свързано със защитата на обмена на мнения между ЕЦБ и съответните органи — Достатъчно точно заявление за достъп — Задължение за съдействие на ЕЦБ — Член 6, параграфи 1 и 2 от Решение 2004/258“
По дело T‑100/23,
ABLV Bank AS, установено в Рига (Латвия), представлявано от O. Behrends, avocat,
жалбоподател,
срещу
Европейска централна банка (ЕЦБ), представлявана от F. von Lindeiner, D. Báez Seara и J. Ruiz Jiménez,
ответник,
ОБЩИЯТ СЪД (седми състав),
състоящ се от: K. Kowalik-Bańczyk, председател, E. Buttigieg и G. Hesse (докладчик), съдии,
секретар: V. Di Bucci,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
предвид процесуално-организационните действия от 5 юни 2024 г. и депозираните на 21 юни 2024 г. отговори на жалбоподателя и на ЕЦБ,
предвид действията по събиране на доказателства от 18 юни 2024 г. и депозирания на 3 юли 2024 г. в секретариата на Общия съд отговор на Комисията,
предвид обстоятелството, че в триседмичния срок, считано от връчването на съобщението за приключване на писмената фаза на производството, страните не са поискали да се насрочи съдебно заседание, и решението, взето от Общия съд на основание член 106, параграф 3 от Процедурния си правилник, да се произнесе, без да провежда устна фаза на производството,
постанови настоящото
Решение (
1
)
1
С жалбата си на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят ABLV Bank AS иска отмяна на Решение LS/CL/2022/261 от 8 декември 2022 г. на Европейската централна банка (ЕЦБ) (наричано по-нататък „обжалваното решение“), с което се отхвърля заявлението му за достъп до документи.
Обстоятелствата по спора
[…]
7
На 25 май 2022 г. жалбоподателят подава до ЕЦБ заявление за достъп до документи. Той иска достъп до:
–
всички документи, пряко или косвено свързани с Financial Crimes Enforcement Network (FinCEN — мрежа за противодействие на финансовите престъпления) и/или други служби или служители на други служби на Министерството на финансите или други органи на САЩ и/или с жалбоподателя и/или с дъщерното му дружество в Люксембург,
–
всички документи, пряко или косвено свързани с кореспонденцията с FinCEN и/или нейни служители и/или други служби или служители на други служби на Министерството на финансите или други органи на САЩ,
–
всички документи, пряко или косвено свързани с решението на Korupcijas novēršanas un apkarošanas birojs (Служба за предотвратяване и борба с корупцията, Латвия, наричана по-нататък „KNAB“), с фактите, посочени в решението на KNAB, и/или с фактическите констатации в решението на KNAB, независимо дали предшестват или следват съобщението на FinCEN,
–
всички документи, пряко или косвено свързани с действия или бездействия на ЕЦБ, Единния съвет за преструктуриране (ЕСП), Finanšu un kapitāla tirgus komisija (Комисия за финансовия и капиталовия пазар, Латвия, наричана по-нататък „КФКП“), FinCEN или друг орган, независимо дали следват или предшестват съобщението на FinCEN,
–
всички документи, пряко или косвено свързани с Euroclear и ролята му за жалбоподателя и/или дъщерното му дружество в Люксембург, включително и пълната кореспонденция между ЕЦБ и/или ЕСП и Euroclear, пряко или косвено отнасяща се за жалбоподателя и/или дъщерното му дружество в Люксембург,
–
всички други документи, пряко или косвено отнасящи се за жалбоподателя и/или дъщерното му дружество в Люксембург.
[…]
11
На 8 август 2022 г. ЕЦБ изпраща на жалбоподателя електронно писмо, с което го уведомява, че ще обработи заявлението му на две части. Съгласно това писмо първата част обхваща документите от първите три тирета от заявлението за достъп, посочени в точка 7 по-горе. Втората част обхваща документите от останалите три тирета, посочени в същата точка. За първата част от документите ЕЦБ удължава срока за отговор по член 7, параграф 1 от Решение 2004/258. За втората част от документите ЕЦБ приема, че заявлението за достъп не е достатъчно точно по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение 2004/258. С оглед на това и на основание член 6, параграф 2 от Решение 2004/258 ЕЦБ иска от жалбоподателя да поясни заявлението си, като посочи конкретно интересуващите го въпроси, теми и периоди. ЕЦБ уведомява жалбоподателя, че разглеждането на втората част от документите е спряно до уточняване на обхвата на заявлението за достъп.
12
С електронно писмо от 13 септември 2022 г. ЕЦБ съобщава на жалбоподателя първоначалното си решение, прието под номер LS/PS/2022/48. Със същото електронно писмо ЕЦБ уведомява жалбоподателя, че последните три тирета от заявлението му за достъп не са формулирани по достатъчно точен начин по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение 2004/258 и на основания член 6, параграф 2 от Решение 2004/258 иска от него конкретно да посочи интересуващите го въпроси, теми и периоди. В първоначалното си решение ЕЦБ по-специално посочва, че след анализ на първите три тирета от заявлението за достъп, посочени в точка 7 по-горе, е идентифицирала девет документа по първите две тирета. По третото тире не е идентифицирала свои документи. Според ЕЦБ два от документите са публично достъпни (документи № 1 и 2 по-долу), а за останалите седем документа (документи № 3—9 по-долу) трябва изцяло или частично да откаже достъп.
[…]
14
На 11 октомври 2022 г. жалбоподателят подава до ЕЦБ потвърдително заявление по член 7, параграф 2 от Решение 2004/258. Той иска по-конкретно ЕЦБ да преразгледа становището си и да допълни списъка на свързаните със заявлението за достъп документи. Освен това на основание член 41, параграф 2, буква б) от Хартата на основните права на Европейския съюз жалбоподателят иска достъп до преписката по висящата процедура по заявлението си за достъп до документи.
15
На 8 декември 2022 г. ЕЦБ приема обжалваното решение.
[…]
Искания на страните
22
Жалбоподателят иска от Общия съд:
–
да отмени обжалваното решение,
–
да осъди ЕЦБ да плати съдебните разноски.
23
ЕЦБ иска от Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да плати съдебните разноски.
От правна страна
24
Жалбоподателят посочва три основания за жалбата си. Първото основание е, че списъкът на идентифицираните от ЕЦБ документи бил непълен. Второто основание е, че ЕЦБ неправилно се позовала на уебсайта на FinCEN за документи № 1 и 2. Третото основание е, че ЕЦБ незаконосъобразно отказала достъп до документи № 3—9. Четвъртото основание е, че ЕЦБ неправилно отказала достъп до преписката. Петото основание е, че процедурата за предоставяне на достъп до втората част документи била неправилно спряна.
[…]
По петото основание, с което се твърди, че процедурата за предоставяне на достъп до втората част от исканите със заявлението документи е неправилно спряна
151
Жалбоподателят твърди, че ЕЦБ няма право да спре процедурата за втората част от документите, а именно за тези, посочени в последните три тирета от заявлението за достъп. Най-напред, обжалваното решение не съдържало достатъчно мотиви в това отношение. По-нататък, обстоятелството, че ЕЦБ счита заявлението за достъп за формулирано по недостатъчно точен начин по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение 2004/258, не било основание за спиране на разглеждането на заявлението за достъп, и по-конкретно за спиране на предвидените в Решение 2004/258 срокове. Освен това жалбоподателят посочва, че не отговорил на искането, отправено му от ЕЦБ с електронното писмо от 8 август 2022 г., да поясни заявлението си за достъп, тъй като не бил длъжен да го прави. Жалбоподателят счита, че с това искане се цели протакане. Накрая, според жалбоподателя член 6, параграфи 2 и 3 от Решение 2004/258 не давал каквото и да било основание да се приеме, че твърденията за недостатъчно точен начин на формулиране на заявлението или за твърде голям брой искани документи биха могли да повлияят върху предвидените в член 8, параграф 3 от Решение 2004/258 срокове и правило за мълчалив отказ.
152
ЕЦБ по същество твърди, че петото основание е недопустимо, неотносимо и при всички положения несъстоятелно. С две електронни писма, изпратени съответно на 8 август и на 13 септември 2022 г. на основание член 6, параграфи 1 и 2 от Решение 2004/258, ЕЦБ поискала от жалбоподателя да поясни предмета на последните три тирета от заявлението си за достъп. В потвърдителното си заявление жалбоподателят не направил това. Според ЕЦБ разглежданото основание е недопустимо, тъй като е насочено не срещу обжалваното решение, а срещу електронното писмо от 8 август 2022 г. Тъй като нямало връзка с предмета на спора, това основание не можело да бъде включено в защитата ѝ. Освен това правото на жалбоподателя да оспори посоченото електронно писмо било погасено по давност. Във всички случаи член 6, параграфи 1 и 2 от Решение 2004/258 давал право на ЕЦБ да приеме, че последните три тирета от заявлението за достъп не са формулирани по достатъчно точен начин и да поиска допълнителни пояснения.
По повдигнатите от ЕЦБ възражения за недопустимост
153
На първо място, по отношение на възражението за недопустимост, съгласно което отнасящото се до последните три тирета от заявлението за достъп основание няма връзка с предмета на спора, жалбоподателят правилно твърди, че член 6, параграф 1 от Решение 2004/258, цитиран в точка 171 по-долу, не допуска прекъсване на разглеждането на заявлението за достъп или, с други думи, „спиране“ на сроковете по членове 7 и 8 от Решение 2004/258. Всъщност прилагането на такива срокове, установени в общ интерес, не зависи от преценката на страните (вж. по аналогия решение от 2 октомври 2014 г., Strack/Комисия, C‑127/13 P, EU:C:2014:2250, т. 24).
154
Следва все пак да се отбележи, че в обжалваното решение ЕЦБ посочва:
„[…] В [първоначалното решение] генералният директор разгледа първата част от заявлението Ви за достъп (първите три искания от първоначалното Ви заявление). Обработването на останалите искания от първоначалното Ви заявление е спряно, докато не предоставите допълнителни пояснения. Това означава, че потвърдителното Ви заявление може да се разгледа само доколкото се отнася до неоповестяването на посочените в [първоначалното решение] документи. […] И накрая бихме искали да Ви напомним, че очакваме отговора Ви, за да можем да обработим втората част от исканите с първоначалното заявление документи“.
155
В бележка под линия 2 от обжалваното решение са посочени електронните писма, които ЕЦБ е изпратила на жалбоподателя на 8 август и 13 септември 2022 г., като се уточнява: „[т]ъй като потвърдителното Ви заявление е подадено след тези електронни писма, ЕЦБ приема, че макар да сте ги получили, сте избрали да не се възползвате от възможността да предоставите пояснения“.
156
От преписката се установява, че в електронното си писмо от 8 август 2022 г. ЕЦБ е посочила:
„Относно втората част от документите, обхващаща останалите три искания в заявлението Ви […], следва да се отбележи, че заявлението е формулирано твърде широко и общо, а не по достатъчно точен начин по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение [2004/258]. Поради това на основание член 6, параграф 2 от посоченото решение Ви молим да поясните въпросите и периодите, които представляват интерес за ABLV Bank“.
157
ЕЦБ посочва същото и в електронното си писмо от 13 септември 2022 г.
158
Следователно, макар в обжалваното решение да е посочила, че „спира“ обработването на последните три тирета от заявлението за достъп, ЕЦБ все пак е разгледала обхвата и на тази част от заявлението и по същество е приела, че тъй като същата не е формулирана по достатъчно точен начин, не може да разбере за кои документи се отнася. Това всъщност означава, че според ЕЦБ последните три тирета от заявлението за достъп не отговарят на условията по член 6, параграф 1 от Решение 2004/258 и че жалбоподателят може да оспори тази ѝ констатация с жалбата си срещу обжалваното решение.
159
Освен това, противно на твърденията на ЕЦБ, от жалбата и от писмената защита се установява, че доводите на жалбоподателя относно втората част документи, а именно тези, посочени в последните три тирета от заявлението за достъп, са разбираеми и че ЕЦБ е можела да им отговори. Общият съд не се затруднява да разбере доводите на жалбоподателя при прочита на жалбата.
160
Ето защо възражението за недопустимост, с което ЕЦБ твърди, че разглежданото основание няма връзка с предмета на спора, не може да бъде прието.
[…]
По същество
[…]
– По нарушението на член 6, параграфи 1 и 2 от Решение 2004/258
170
С оглед на твърдението на ЕЦБ, че последните три тирета от заявлението за достъп не отговарят на условията по член 6, параграф 1 от Решение 2004/258, най-напред следва да се провери дали посочената част от заявлението за достъп е формулирана по достатъчно точен начин по смисъла на член 6, параграф 1 от това решение, а след това — дали ЕЦБ е изпълнила задължението си за съдействие по член 6, параграф 2 от същото решение.
171
На първо място, съгласно член 6, параграф 1 от Решение 2004/258 заявлението за достъп трябва да бъде формулирано „по достатъчно точен начин, позволяващ на [институцията] да идентифицира [искания] документ[…]“. Важно е да се уточни, че работното натоварване, свързано с упражняването на правото на достъп, и интересът на заявителя по принцип са без значение (вж. в този смисъл решение от 13 април 2005 г., Verein für Konsumenteninformation/Комисия, T‑2/03, EU:T:2005:125, т. 108).
172
Поради това от текста на заявлението за достъп следва да се установи дали ЕЦБ е можела — независимо от броя на исканите документи или интереса на жалбоподателя — да идентифицира исканите документи.
173
В това отношение последните три тирета от заявлението за достъп се отнасят до:
–
всички документи, пряко или косвено свързани с последващи или предшестващи съобщението на FinCEN действия или бездействия на ЕЦБ, ЕСП, КФКП, FinCEN или други органи,
–
всички документи, пряко или косвено свързани с Euroclear и ролята му за жалбоподателя и/или дъщерното му дружество в Люксембург, включително и пълната кореспонденция между ЕЦБ и/или ЕСП и Euroclear, пряко или косвено отнасяща се за жалбоподателя и/или дъщерното му дружество в Люксембург,
–
всички други документи, пряко или косвено отнасящи се за жалбоподателя и/или дъщерното му дружество в Люксембург.
174
Имайки предвид общо формулирания текст на последните три тирета от заявлението за достъп, ЕЦБ основателно е поискала пояснения за посочените в тях категории документи. Всъщност, както правилно изтъква ЕЦБ, предвид текста на последните три тирета от заявлението за достъп, и по-специално предвид липсата на посочен период не е било възможно да се установи дали тази част от заявлението се отнася до документи, свързани със съобщението на FinCEN, или до други въпроси, свързани с надзора.
175
На второ място, следва да се установи дали ЕЦБ е изпълнила задължението си за оказване на съдействие (решение от 10 септември 2008 г., Williams/Комисия, T‑42/05, непубликувано, EU:T:2008:325, т. 74—78).
176
Член 6, параграф 2 предвижда, че „[а]ко заявлението не е достатъчно точно, ЕЦБ иска от заявителя да поясни заявлението и му помага да направи това“. Съгласно съдебната практика глаголите „иска“ и „помага“ показват, че самата констатация за липсата на достатъчна точност на заявлението за достъп, независимо от причините за това, трябва да накара институцията адресат да влезе в контакт със заявителя, за да установи възможно най-добре кои са заявените документи. Следователно става дума за разпоредба, която в областта на публичния достъп до документи представлява формален израз на принципа на добрата администрация, който принцип е част от гаранциите, предоставени от правото на Съюза в административните производства. Следователно задължението за оказване на помощ има основно значение при осигуряването на полезното действие на правото на достъп, установено в Решение 2004/258 (вж. решение от 26 октомври 2011 г., Dufour/ЕЦБ, T‑436/09, EU:T:2011:634, т. 30 и цитираната съдебна практика).
177
В случая следва да се припомни, че с електронно писмо от 8 август 2022 г. ЕЦБ уведомява жалбоподателя, че последните три тирета от заявлението му за достъп не са формулирани по достатъчно точен начин, и иска от него да посочи конкретно интересуващите го въпроси и периоди. С електронно писмо от 13 септември 2022 г. ЕЦБ отново отправя същото искане.
178
В потвърдителното заявление е посочено следното: „[…] [с]ъс заявлението [жалбоподателят] иска достъп по-конкретно до всички документи, които пряко или косвено са свързани с него или с дъщерното му дружество в Люксембург […] [м]оля да попълните списъка с документи […]“. Потвърдителното заявление не съдържа каквато и да било друга информация за последните три тирета от първоначалното заявление за достъп. Липсва освен това и изрично оспорване на твърдението, че първоначалното заявление за достъп не е формулирано по достатъчно точен начин по смисъла на член 6, параграф 1 от Решение 2004/258.
179
Видно от описаните по-горе в точки 177 и 178 обстоятелства, ЕЦБ е изпълнила задължението си за съдействие, като е поискала от жалбоподателя да поясни заявлението за достъп, като посочи интересуващите го въпроси и периоди. Жалбоподателят обаче не ѝ е предоставил каквато и да било полезна информация, която да ѝ позволи да идентифицира исканите със заявлението документи. Всъщност жалбоподателят въобще не е пояснил първоначалното си заявление за достъп, като за шестото тире само е повторил същия текст, а за четвъртото и петото тире не е посочил нищо. Съгласно точки 182—185 от жалбата обаче жалбоподателят не отговорил на искането на ЕЦБ за пояснения, тъй като считал, че с него се цели протакане, което щяло да доведе до прекомерни разходи за правна защита. При все това обаче, имайки предвид, че текстът на последните три тирета от заявлението за достъп действително не е достатъчно точен и не указва каквито и да било конкретни въпроси или периоди, не би могло да се приеме, че с искането си за пояснения ЕЦБ е целяла протакане.
180
Дори, както твърди жалбоподателят, работното натоварване, свързано с упражняването на правото на достъп до документи, и интересът на заявителя по принцип да не са от значение за осъществяването на това право, формулирането на заявление за достъп по начин, който не е достатъчно точен, води до положение, при което липсата на пояснения от страна на жалбоподателя не може да не породи риск от установяване от ЕЦБ на несъответствие на това заявление с условията по член 6, параграф 1 от Решение 2004/258 (вж. в този смисъл определение от 7 септември 2009 г., LPN/Комисия, T‑186/08, непубликувано, EU:T:2009:309, т. 62).
181
В случая липсата на пояснения от страна на жалбоподателя не е поради неспособността му да идентифицира документите, които съдържат търсената от него информация, а е последица от липсата на воля от негова страна да поясни заявлението си за достъп.
182
От това следва, от една страна, че ЕЦБ правилно е приела, че последните три тирета от заявлението за достъп не отговарят на условията по член 6, параграф 1 от Решение 2004/258 и следователно не могат да се считат за „заявление за достъп“ по смисъла на тази разпоредба, и от друга страна, че ЕЦБ надлежно е изпълнила задължението си за съдействие по член 6, параграф 2 от Решение 2004/258.
183
Следователно петото основание, с което се твърди, че процедурата за предоставяне на достъп до втората част от исканите със заявлението документи е неправилно спряна, трябва да се отхвърли.
[…]
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (седми състав)
реши:
1)
Отхвърля жалбата.
2)
ABLV Bank AS понася направените от него съдебни разноски, както и тези на Европейската централна банка (ЕЦБ).
Kowalik-Bańczyk
Buttigieg
Hesse
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 4 юни 2025 г.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.
(
1
)	Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.