62020CC0620
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2022. március 3. (
1
)
C‑620/20. P. sz. ügy
International Management Group (IMG)
kontra
Európai Bizottság
„Fellebbezés – Költségvetési rendelet – Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme – Fejlesztési együttműködés – A költségvetésnek egy nemzetközi szervezet által közvetett irányítás útján történő végrehajtása – Egy szervezet költségvetés végrehajtásával való megbízásának az e szervezet jogállásával kapcsolatos kétségek miatt történő mellőzésére vonatkozó határozat – Megsemmisítés – Kártérítés – A magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése – A megfelelő ügyintézés elve – Megsemmisítést kimondó ítélet végrehajtása”
1.
A költségvetési szabályok lehetővé teszik a közvetett irányítási mechanizmus alkalmazását az uniós költségvetési alapok végrehajtására. A Bizottság 2013‑ban e mechanizmust alkalmazta, és az International Management Group nevű szervezetet (a továbbiakban: IMG), amelynek nemzetközi szervezeti jogállása jelenleg vitatott, egyes fejlesztési együttműködési alapok irányításával bízta meg.
2.
2014‑ben a Bizottság felfüggesztette az IMG‑vel fennálló jogviszonyt az annak jogállásával kapcsolatos kétségek miatt, 2015‑ben pedig arról tájékoztatta az IMG‑t, hogy nem köt vele közvetett irányítás keretében új megbízási szerződéseket.
3.
Az IMG megtámadta e bizottsági határozatokat a Törvényszék előtt, amely elutasította a kérelmeit. (
2
) A fellebbezési eljárás során azonban a Bíróság helyt adott az IMG fellebbezésének, megsemmisítette a Bizottság határozatait, és az ügyet visszautalta a Törvényszék elé annak érdekében, hogy az az e szervezet által előterjesztett kártérítési kérelmet elbírálja. (
3
)
4.
A Törvényszék – miután az ügyet visszautalták elé – végül elutasította a kártérítési kérelmet. (
4
) Az IMG fellebbezést nyújtott be a Törvényszék ezen ítélete ellen.
I. Jogi háttér
5.
A C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben idézett, az uniós költségvetés közvetett irányítására alkalmazandó pénzügyi szabályok bemutatására hivatkozom anélkül, hogy azokat még egyszer megismételném.
6.
Ezen ítéletben az 1605/2002/EK, Euratom rendelet (
5
) (különösen annak 53. és 53d. cikke), a 2342/2002/EK, Euratom rendelet (
6
) (különösen annak 43. cikke), a 966/2012 rendelet (
7
) (különösen annak 58. cikkének (1) bekezdése és 84–86. cikke), valamint az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelet (
8
) (különösen annak 43. cikke) alkalmazandó rendelkezései tükröződnek.
II. A jogviták előzményei
7.
A jogviták előzményeit részletesen ismerteti a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet, valamint a megtámadott ítélet, így csupán ezen ítéletekre hivatkozom.
8.
Az első ítéletből a következő tényeket idézem fel: (
9
)
„–
Az IMG‑t alapszabálya értelmében, amely a Bíróság előtti ügyiratok részét képezi, 1994. november 25‑én hozták létre a belgrádi (Szerbia) székhelyű »International Management Group – Infrastructure for Bosnia and Herzegovina« elnevezésű nemzetközi szervezetként, azzal a céllal, hogy a Bosznia‑Hercegovina újjáépítésében részt vevő államoknak e célból egy erre szolgáló szervezet álljon a rendelkezésére. Azóta az IMG fokozatosan kiszélesítette tevékenységi körét, majd 2012. június 13‑án székhely‑megállapodást írt alá a Belga Királysággal.
–
2013. november 7‑én a Bizottság a 966/2012 rendelet 84. cikke alapján elfogadta az Európai Unió általános költségvetéséből finanszírozandó, Mianmar/Burmát célzó 2013. évi cselekvési programról szóló C(2013) 7682 végrehajtási határozatot (a továbbiakban: eredeti határozat).
–
E határozat 1. cikke akként rendelkezik, hogy jóváhagyja a Mianmar/Burmát célzó 2013. évi cselekvési programot, amint azt e határozat 1. és 2. melléklete pontosítja.
–
Az említett határozat 3. cikke akként rendelkezik, hogy a határozat 1. és 2. mellékletében említett szervezetekre a költségvetés közös irányítás útján történő végrehajtásával kapcsolatos feladatok bízhatók, nem érintve a megbízásról szóló megállapodásokat.
–
Ugyanezen határozat 2. melléklete a Mianmar/Burmát célzó 2013. évi cselekvési programot képező második fellépést írja le. E melléklet 5. és 8. szakasza lényegében azt mondja ki, hogy e fellépés a kereskedelem fejlesztését célzó olyan programból áll, amelynek 10 millió euróra becsült költségét az Európai Unió finanszírozza, és amely végrehajtásának biztosítására az IMG‑vel közös irányítás útján kerül sor. Az említett melléklet 8.3.1 pontja úgy mutatja be az IMG‑t mint Mianmar/Burmában már székhellyel rendelkező nemzetközi szervezetet, amely az Unió által ezen államban finanszírozott projektek végrehajtásában vesz részt.
–
2014. február 17‑én az OLAF tájékoztatta a Bizottságot, hogy vizsgálatot indított az IMG jogállását illetően.
–
2014. február 24‑én a Bizottság főtitkára megküldte ezt az információt az említett intézmény nemzetközi együttműködési és fejlesztési főigazgatójának, és felhívta figyelmét arra, hogy a 883/2013 rendelet 7. cikkének (6) bekezdése értelmében lehetőség van óvintézkedések meghozatalára.
–
2014. február 26‑án e főigazgató az említett rendelkezés alapján óvintézkedéseket (a továbbiakban: 2014. február 26‑i óvintézkedések) hozott, amelyeket azzal a körülménnyel indokolt, hogy az OLAF eredeti vizsgálata kételyeket tárt fel az IMG jogállása tekintetében. Ezen óvintézkedések lényegében egyrészt annak ideiglenes megtiltásából álltak, hogy az IMG‑vel bármilyen új megbízási megállapodást kössenek az Unió költségvetésének közvetett irányítása címén, a 966/2012 rendelet alapján, másrészt, hogy kiterjesszék bármely, az IMG‑vel az Unió költségvetésének közös irányítása címén, az 1605/2002 rendelet alapján már megkötött, megbízásról szóló megállapodást.
–
2014. április 25‑én ugyanezen főigazgató levelet intézett az IMG‑hez (a továbbiakban: 2014. április 25‑i levél), amelyben tájékoztatta, hogy a Bizottság ügyiratai közé három új iratot csatolt, amelyek közül az első arra a tényre vonatkozik, hogy öt uniós tagállam, amelyeket az IMG saját tagjaiként mutatott be, nem tekinti magát ilyen tagnak, a második arra, hogy az Egyesült Nemzetek Szövetsége (ENSZ) rámutatott, hogy az IMG nem minősül az ENSZ szakosított ügynökségének, a harmadik pedig arra, hogy bizonytalanságok állnak fenn azon személyek jogköreivel kapcsolatban, akik egyes résztvevő államokat képviseltek az IMG‑t létrehozó aktus aláírása során. A Bizottság nemzetközi együttműködési és fejlesztési főigazgatója rámutatott továbbá, hogy tekintve az ezen tényezők alapján az IMG jogállását illetően felmerült kételyeket, utasítást adott szolgálatai számára, hogy ideiglenesen függesszék fel az olyan, IMG‑t érintő eljárások lefolytatását, amelyek költségvetési feladatok nemzetközi szervezetek részéről történő végrehajtását teszik lehetővé.
–
2014. december 15‑én a Bizottság megkapta az OLAF vizsgálata végén készített jelentését (a továbbiakban: az OLAF jelentése), amely számos ajánlást tartalmazott. E jelentésben az OLAF lényegében úgy ítélte meg, hogy az IMG nem minősül nemzetközi szervezetnek a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében, és azt javasolta a Bizottságnak, hogy szabjon ki szankciókat az IMG‑vel szemben, továbbá téríttesse vissza az IMG számára ezen minőségben folyósított összegeket.
–
Másnap a Bizottság a 966/2012 rendelet 84. cikke alapján elfogadta a 2014. december 16‑i határozatot. E határozat 1. cikke értelmében az eredeti határozat 2. mellékletének helyébe új melléklet lép, amelynek 1. és 4.3. szakaszai lényegében azt írják elő, hogy az ezen eredeti határozat szerinti kereskedelemfejlesztési program megvalósítása közvetett irányítás útján, immár nem az IMG, hanem a Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit GmbH (a továbbiakban: GIZ) által lesz biztosítva.
–
A Bizottság jogi szolgálata 2015. január 16‑án feljegyzést adott ki az alábbi címmel: »Az [az OLAF] [IMG‑re] vonatkozó vizsgálat során készített [jelentésének] jogi elemzése« (a továbbiakban: a jogi szolgálat véleménye).
–
2015. május 8‑án a Bizottság levelet intézett az IMG‑hez, amelyben közölte, hogy milyen következményeket szándékozik az OLAF jelentéséhez kapcsolni, tájékoztatva őt arról, hogy miközben tartózkodik az OLAF ajánlásai nagy részétől, úgy határozott egyebek mellett, hogy amíg az IMG nemzetközi szervezeti jogállását illetően nincs teljes bizonyosság, szolgálatai nem kötnek vele újabb megbízásról szóló megállapodást a nemzetközi szervezetekkel fennálló, a 966/2012 rendelet által előírt közvetett irányítás módja szerint. Az említett levél e része alkotja a jelen ítélet 1. pontjában említett 2015. május 8‑i határozatot.”
III. A C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet
9.
Az IMG két keresetet nyújtott be a Törvényszékhez a Bizottság 2014. december 16‑i (T‑29/15. sz. kereset) és 2015. május 8‑i határozata ellen (T‑381/15. sz. kereset). Mindkét esetben e határozatok megsemmisítését, a második esetben pedig az okozott kár megtérítését is kérte.
10.
2017. február 2‑án a Törvényszék két ítéletet hozott, amelyekben elutasította a T‑29/15. és a T‑381/15. sz. keresetet.
11.
Az IMG két fellebbezést nyújtott be ezen ítéletek ellen. A Bíróság e fellebbezéseknek a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben történő elbírálása során azok második jogalapjának helyt adott, és hatályon kívül helyezte az elsőfokú ítéleteket.
12.
A Bíróság álláspontja szerint a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, „amikor a vitatott határozatok elfogadását azon kételyekkel igazolta, amelyeket ő az IMG‑nek a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében vett »nemzetközi szervezet« jogállása tekintetében táplált”. (
10
)
13.
A Bíróság szerint a Törvényszék által a Bizottság kételyei igazoltnak nyilvánítása érdekében kifejtett tényezők nem alapozhatják meg jogilag e kételyeket. (
11
)
14.
A Bíróság úgy ítélte meg, hogy az, hogy helyt adott a második fellebbezési jogalapoknak, a következő következményekkel járt:
–
A Törvényszék általi téves jogalkalmazás a T‑29/15. és a T‑381/15. sz. ítélet teljes egészében történő hatályon kívül helyezését vonja maga után.
–
A per állása megengedi mindkét ügy érdemben való eldöntését, mivel az IMG a 2014. december 16‑i és a 2015. május 8‑i határozatok megsemmisítését kérte.
–
E két határozat ugyanolyan téves jogalkalmazáson alapul, mint a T‑29/15. és T‑381/15. sz. ítélet, ezért azokat is teljes egészében meg kell semmisíteni.
–
A 2015. május 8‑i határozattal az IMG‑nek okozott károk megtérítése iránti kereset érdemben való eldöntését azonban a per állása nem engedi meg, ezért azt vissza kell utalni a Törvényszék elé.
15.
Az IMG a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet rendelkező része 1–3. pontjának értelmezését kérte a Bíróságtól. E tekintetben azzal érvelt, hogy a Bizottságnak nem lehetnek kétségei a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében vett nemzetközi szervezeti jogállását illetően.
16.
A Bíróság elutasította az IMG értelmezés iránti kérelmét, (
12
) és kifejtette különösen azt, hogy ő annak megállapítására szorítkozott, hogy a Bizottság által az IMG nemzetközi szervezeti jogállásával kapcsolatban egyes jogi szempontok alapján kifejezett kétségek tévesek. Ezzel szemben nem foglalt állást azzal kapcsolatban, hogy az IMG‑t – egy téves jogalkalmazást nem tartalmazó elemzés alapján és minden releváns elemmel együtt – úgy kell‑e tekinteni, hogy e jogállással rendelkezik. (
13
)
IV. A megtámadott ítélet
17.
A Bíróság C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletének kihirdetését követően a Törvényszék – miután a felek előterjesztették észrevételeiket – meghozta a megtámadott ítéletet, és elutasította az IMG kártérítési kérelmét, amellyel az IMG a 2015. május 8‑i határozattal állítólagosan okozott károk megtérítését kérte.
18.
A Törvényszék a megtámadott ítéletben:
–
Megállapította, hogy a kérelem elfogadhatatlan azon részében, amely egy sor olyan kár megtérítésére irányult, amelyek a keresetlevélben foglalt károkhoz hozzáadódnak, vagy amelyek jellege azokkal kapcsolatban megváltozott. Konkrétan azon kérelmeket nyilvánította elfogadhatatlannak, amelyekkel az IMG az állítása szerint általa a 2015. május 8‑i határozat következtében elszenvedett bizonyos vagyoni és nem vagyoni károk természetbeni megtérítését kérte.
–
Elfogadhatónak tekintette a kérelmet azon részében, amely az egyrészt egy 3 millió euróra becsült vagyoni kárra, másrészt egy jelképes 1 eurós nem vagyoni kárra vonatkozott.
–
Megállapította, hogy a 2015. május 8‑i határozat – még ha a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ügyekben kifejtett okok miatt jogellenes is volt – nem sértett semmilyen, „a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabályt”. A Törvényszék ezért megalapozatlannak minősítette az IMG azon érvelését, amely szerint a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás rendelkezéseit a nemzetközi közjognak a „nemzetközi szervezet” fogalmával kapcsolatos tanításai fényében úgy kell értelmezni, hogy azok a Bizottság által ekként elismert szervezetek számára „szerzett jogot” biztosítanak arra, hogy ilyenként kezeljék őket.
–
Megjegyezte, hogy – még annak elismerése esetén is, hogy a nemzetközi szervezeti jogállás meghatározott szervezet számára történő elismerése a nemzetközi közjogban végleges lehet – az EUMSZ 310. és 317. cikkben említett, hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve arra kötelezi a Bizottságot, hogy hozzon meg minden szükséges intézkedést az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében, különösen akkor, amikor nemzetközi szervezeteket bíz meg a költségvetési tevékenységek végrehajtásával.
–
Hozzátette, hogy a Bíróság C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletéből (88–90. pont) az következik, hogy még ha el is ismerte volna egy adott szervezetnek a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében vett nemzetközi szervezeti jogállását, e jogállást a Bizottság később megkérdőjelezheti, ha az indokolt.
–
Elutasította mint megalapozatlant az IMG azon érvelését, amely szerint a 2015. május 8‑i határozatnak a Bíróság által megállapított jogellenessége a Charta 41. cikkében biztosított megfelelő ügyintézés elve, pontosabban azon kötelezettség megsértésének minősül, hogy a nemzetközi szervezeti jogállását gondosan és pártatlanul, a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás fényében, az összes releváns ténybeli és jogi körülmény figyelembevételével kell vizsgálni. (
14
)
–
Végül megállapította, hogy a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozásnak az IMG által hivatkozott megsértése semmiképpen sem tűnik „kellően súlyosnak” az ítélkezési gyakorlat értelmében, mivel az IMG nem bizonyította, hogy a Bizottság nem rendelkezett semmilyen mérlegelési mozgástérrel azok alkalmazása során.
19.
Összefoglalva a Törvényszék kizárta, hogy a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértésére került volna sor, ezért az IMG kártérítési kérelmét teljes egészében el kellett utasítani.
V. Egyéb eljárási cselekmények, amelyek hatással lehetnek a jogvitára
20.
A T‑381/15. RENV. sz. ügyben a Törvényszék előtt folyó eljárással párhuzamosan levélváltás történt a Bizottság és az IMG között, a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet végrehajtásával kapcsolatban. E levélváltás rámutat, hogy ezen ítélet indokolását eltérően értelmezték:
–
A Bizottság álláspontja szerint a 2014. december 14‑i és a 2015. május 8‑i határozat megsemmisítése az indokolás hiányán alapult.
–
Az IMG álláspontja szerint azonban a megsemmisítés miatt a Bizottság köteles volt elismerni az IMG‑nek a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében vett nemzetközi szervezeti jogállását.
21.
E levélváltás keretében a Bizottság 2019. július 18‑án levelet küldött az IMG‑nek, amelyben úgy ítélte meg, hogy a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben a Bíróság nem állapította meg, hogy az IMG nemzetközi szervezetnek minősül. Az említett ítélet végrehajtása tehát nem „az IMG nemzetközi szervezetként való automatikus elismerését, hanem jogállásának a rendelkezésre álló információk és az alkalmazandó költségvetési szabályok fényében történő újraértékelését” követelte meg. (
15
)
22.
Az IMG e levél ellen keresetet nyújtott be a Törvényszékhez (T‑645/19. sz.), amelyben egyrészt annak megsemmisítését, másrészt pedig a neki okozott károk megtérítését kérte.
23.
A Törvényszék a 2020. szeptember 9‑i végzésével (
16
) elutasította a T‑645/19. sz. keresetet. Az IMG a C‑619/20. P. sz. fellebbezést nyújtotta be e végzés ellen.
24.
Végül az IMG a Törvényszék előtt egy új, szerződésen kívüli felelősség megállapítása iránti keresetet nyújtott be a Bizottság ellen (a folyamatban lévő T‑752/20. sz. IMG kontra Bizottság ügy), amelyben a Bizottság és az OLAF által az ellene folyó vizsgálat keretében tett lépések következtében állítólagosan elszenvedett vagyoni és nem vagyoni károk megtérítését kérte.
VI. A felek kérelmei és a Bíróság előtt a C‑620/20. P. sz. fellebbezés keretében folyamatban lévő eljárás
25.
Az IMG azt kéri, hogy a Bíróság:
–
Helyezze hatályon kívül a Törvényszék T‑381/15. RENV. sz. ügyben 2020. szeptember 9‑én hozott ítéletét.
–
Adjon helyt a fellebbező első fokon előterjesztett, átfogalmazott kérelmeinek, következésképpen:
–
Kötelezze az ellenérdekű felet a T‑381/15. RENV. sz. ügy visszautalását követően tett észrevételeiben megjelenő vagyoni és nem vagyoni károk megtérítésére.
–
Az ellenérdekű felet kötelezze az összes költség viselésére.
26.
A Bizottság azt kéri a Bíróságtól, hogy utasítsa el a fellebbezést, és az IMG‑t kötelezze a megfelelő költségek viselésére.
27.
A Bíróság úgy határozott, hogy a C‑619/20. P. és a C‑620/20. P. sz. fellebbezéseket ítélethozatal céljából egyesíti.
28.
A Bíróság útmutatása szerint a jelen indítvány a C‑620/20. P. sz. ügyre szorítkozik.
VII. A C‑620/20. P. sz. fellebbezés elemzése
A.
Előzetes: a Bizottság által előadott fellebbezési jogalap
29.
A Bizottság 2021. június 16‑án kelt levelében tájékoztatta a Bíróság Hivatalát egy általa „fontos új ténynek” minősített elemről, nevezetesen arról, hogy 2021. június 8‑án közölte az IMG‑vel az IMG nemzetközi szervezeti jogállására vonatkozó azon (negatív) értékelést, amelyet a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet végrehajtása érdekében a 2002., 2012. és 2018. évi költségvetési szabályozás értelmében végzett.
30.
Ezen értékelés szerint, amely 2014‑től visszamenőleges hatállyal alkalmazandó, az IMG nem vehet részt az uniós alapok végrehajtásában nemzetközi szervezet általi közvetett irányítás útján.
31.
A Bizottság úgy véli, hogy e körülmény okafogyottá teheti a C‑619/20. P. sz. és a C‑620/20. P. sz. fellebbezéseket, ezért a Bíróság eljárási szabályzata 127. cikkének megfelelően (új) fellebbezési jogalapként hivatkozik rá.
32.
Az IMG ellenezte a Bizottság e kérelmét, és emellett keresetet nyújtott be a Törvényszékhez a 2021. július 8‑i levélben foglalt bizottsági határozat megsemmisítése iránt. (
17
)
33.
Az említett új jogalap keretében a Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság ezúttal foglaljon állást azzal kapcsolatban, hogy az IMG nemzetközi szervezetnek minősül‑e vagy sem, és állapítsa meg, hogy a fellebbezés okafogyottá vált.
34.
A Bizottság kérelme a jelen fellebbezés keretében elfogadhatatlan, mivel:
–
Először is, a Bizottság 2021. július 8‑i határozatának jogszerűségével kapcsolatos kérdés a Törvényszék előtt a T‑509/21. sz. ügyben még mindig folyamatban van.
–
Másodszor, a jelen fellebbezés kizárólag a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben megállapított jogellenesség következményeire vonatkozik. Ennek elbírálása során azt kell eldönteni, hogy e jogellenesség megalapozta‑e az Unió felelősségét. E kérdés nem veszíti el létjogosultságát, és az IMG sem veszíti el az ahhoz fűződő érdekét, hogy kártérítési keresetet indítson egy régebb óta fennálló helyzet miatt egyszerűen azért, mert a Bizottság 2021‑ben úgy határozott, hogy az IMG az uniós költségvetési szabályok értelmében nem minősül nemzetközi szervezetnek.
–
Harmadszor, a fellebbezés tárgya nem térhet el a megtámadott ítélet tárgyától. (
18
)
B.
Első fellebbezési jogalap: a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet megsértése
1. A felek érvei
35.
Az IMG azzal érvel, hogy a Törvényszék a megtámadott ítéletben nem követte a Bíróság C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletében foglaltakat.
36.
Álláspontja szerint a Törvényszék – ahelyett, hogy a 2015. május 8‑i határozat jogellenességét megállapítottnak tekintené – elismeri, hogy a Bizottság továbbra is vitathatja a nemzetközi szervezeti jogállását, annak ellenére, hogy a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben a Bíróság megállapította, hogy a Bizottságnak az IMG jellegével kapcsolatos kételyei megalapozatlanok.
37.
A Bizottság nem ért egyet az IMG érvelésével, és e fellebbezési jogalap elutasítását kéri.
2. Értékelés
38.
A Bíróság alapokmánya 61. cikkének második bekezdése értelmében „[e]gy ügynek a Törvényszékhez való visszautalása esetén a Törvényszéket jogkérdésekben köti a Bíróság határozata”.
39.
Véleményem szerint a Törvényszék nem sérti e rendelkezést, és nem hagyja figyelmen kívül a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben foglaltakat sem, amikor elutasítja az IMG által kért kártérítést annak megállapítását követően, hogy az említett ítéletből nem következik az a kötelezettség, hogy e szervezetet olyan nemzetközi szervezetnek kell tekinteni, amely a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás alapján jogosult arra, hogy költségvetés‑végrehajtási feladatokkal bízzák meg és közvetett irányítás keretében megfelelő pénzeszközökhöz jusson.
40.
Különösen, az IMG érvelésével ellentétben, a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletből nem következik, hogy miután a Bizottság elismerte egy szervezet nemzetközi szervezeti jogállását, többé nem vizsgálhatja felül azt.
41.
Ezzel szemben a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletből, valamint az ezt követő C‑183/17. P‑INT. sz. végzésből következik, hogy a nemzetközi szervezeti jogállásnak a 2002. és a 2012. évi költségvetési szabályozás szempontjából a Bizottság által történő elismerése nem végleges, és bizonyos feltételek mellett újraértékelhető.
42.
A C‑183/17. P‑INT. sz. végzés e tekintetben különösen kifejező. Amint már említettem, a Bíróság a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet értelmét annak megállapításával tisztázza, hogy a Bíróság nem határozta meg előre, hogy az összes releváns körülmény elemzése után az IMG nemzetközi szervezeti jogállással rendelkezik‑e vagy sem. Ennek eldöntése a Törvényszék feladata volt.
43.
Ezért az, hogy a Bíróság hatályon kívül helyezte a Törvényszék ítéletét, és megsemmisítette a Bizottság határozatát, nem foglalja magában azt – amint azt a megtámadott ítélet helyesen állapítja meg –, hogy a költségvetési szabályozás a felperes számára jogot biztosítana a nemzetközi szervezetként történő elismerésének fenntartására, és ezáltal arra, hogy megbízásról szóló közvetett irányítási megállapodásokat kössön a Bizottsággal.
44.
Mi több, ez kiegészíthető azzal, hogy a Bizottság köteles újraértékelni egy nemzetközi szervezet, például az IMG jogállását, mielőtt azt az uniós költségvetési alapok közvetett irányításával bízná meg, amennyiben kétségek merülnek fel annak jellegével kapcsolatban.
45.
Az első fellebbezési jogalapot ezért mint megalapozatlant el kell utasítani.
C.
A második fellebbezési jogalap: a nemzetközi szervezet költségvetési szabályozásban meghatározott fogalmának megsértése
1. A felek érvei
46.
Az IMG azt kifogásolja, hogy a megtámadott ítélet a) tévesen értelmezte a nemzetközi szervezet költségvetési szabályozásban meghatározott fogalmát; b) megsértette a nemzetközi elismerést és a jogszabályi hierarchiát; és c) nem áll összhangban az uniós költségvetési szabályozásnak a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben adott értelmezésével.
47.
Az IMG szerint a Törvényszék összemosta a szervezet nemzetközi szervezetként való minősítését az Unió pénzgazdálkodásának biztosítására való képességével. A Bizottságnak biztosítania kell az uniós költségvetési alapok esetében a hatékony és eredményes pénzgazdálkodást, azonban nem hagyhatja figyelmen kívül, hogy egy nemzetközi szervezetről van szó, azaz e jogállás nemzetközi jogban való érvényesíthetőségét.
48.
A Bizottság elutasítja az IMG érvelését, és azt kéri, hogy Bíróság a jogalapot mint hatástalant vagy nyilvánvalóan megalapozatlant utasítsa el.
2. Értékelés
49.
A C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet rendelkező részének 4. pontja szerint az ügy visszautalását követően a Törvényszéknek „az [IMG azon] kártérítés iránti kérelme tárgyában [kell] határozat[ot hoznia], amellyel e szervezet a számára a [2015. május 8‑i levelében foglalt] bizottsági határozattal állítólagosan okozott károk megtérítését kéri”.
50.
E kérelem elbírálásához a Törvényszéknek nem kellett az IMG nemzetközi szervezeti jogállásáról az Unióra kötelező nemzetközi közjogi szabályok fényében állást foglalnia. Elegendő volt – ahogyan azt a megtámadott ítélet 78–80. pontjában tette – megjegyeznie, hogy a nemzetközi szervezetnek a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás által használt fogalma a nemzetközi jogban használt fogalom, de ezek a szabályok azt az uniós költségvetés végrehajtásának konkrét céljára használják.
51.
A Törvényszék – véleményem szerint helyesen – megállapította, (
19
) hogy a Bizottságnak – amikor azt vizsgálja, hogy a felperes megbízásról szóló, közvetett irányítási megállapodások megkötése szempontjából nemzetközi szervezetnek tekinthető‑e – „nemcsak a nemzetközi szervezetekre vonatkozó nemzetközi jogi elveket kell figyelembe vennie, hanem az Unió pénzügyi érdekeinek védelmében minden szükséges intézkedést is meg kell hoznia a [hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének] megfelelően”. (
20
)
52.
A jelen ügyben tehát az IMG‑nek a nemzetközi jog alapján fennálló nemzetközi szervezet jellege nem releváns elem az Unió szerződésen kívüli felelősségének meghatározásakor. E felelősség csak akkor állapítható meg, ha a Bíróság által megsemmisített (2015. május 8‑i) bizottsági határozat jogellenessége a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető uniós jogszabály kellően súlyos megsértésének minősülhet.
53.
Az IMG által említett nemzetközi jogi szabályok, még ha az uniós jog részét is képezik, nem biztosítanak jogot egy nemzetközi szervezet számára ahhoz, hogy az Unió által egyszer már elismert jogállását később ne lehessen újraértékelni. (
21
) A Bizottság általi újraértékelés, amennyiben elegendő bizonyíték áll rendelkezésre, összhangban van az uniós költségvetés hatékony és eredményes pénzgazdálkodásának biztosítására irányuló céllal.
54.
Egy nemzetközi szervezet továbbá nem hivatkozhat arra, hogy az uniós költségvetési alapok közvetett irányításában való, bizonyos időn keresztüli részvétele jogot biztosít a számára az abban való jövőbeni részvételre is.
55.
A 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében a Bizottság széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik, amely lehetővé teszi számára, hogy a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének követelményeivel összhangban a nemzetközi szervezetek közül kiválassza azokat, amelyek a költségvetési alapok közvetett irányítására a legalkalmasabbak.
56.
Az IMG fennmaradó, a nemzetközi szervezetek elismerésére vonatkozó érvei hatástalanok, mivel azok azon téves előfeltevésből indulnak ki, hogy a Bíróság a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletekben az IMG‑nek ilyen jogállást tulajdonított.
57.
Mindenesetre, miután a Bizottság elfogadta a 2021. július 8‑i új határozatát, (
22
) amely ellen az IMG a T‑509/21. sz. megsemmisítés iránti keresetet nyújtotta be, a Törvényszék előtti ezen eljárás keretében azt kell majd eldönteni, hogy e szervezet az uniós költségvetési alapok közvetett irányítása szempontjából nemzetközi szervezetnek minősíthető‑e vagy sem. A Bíróság természetesen nem tudja előre megmondani, hogy a Törvényszék milyen ítéletet hoz e kereset alapján.
58.
A második fellebbezési jogalapot tehát egyrészt mint megalapozatlant, másrészt mint hatástalant el kell utasítani.
D.
A harmadik fellebbezési jogalap: a megfelelő ügyintézés elvének megsértése
1. A felek érvei
59.
Az IMG azt állítja, hogy a Törvényszék tévesen állapította meg (a megtámadott ítélet 90–93. pontja), hogy nem áll fenn a megfelelő ügyintézés elvének megsértése, amelyen a Bizottság szerződésen kívüli felelőssége alapult volna.
60.
Az IMG jogállásával kapcsolatos kétségek indokolatlan jellege, amely a Bizottság 2015. május 8‑i határozatának a Bíróság általi megsemmisítéséhez vezetett, az IMG szerint azt jelenti, hogy ezen intézmény jogellenesen járt el, megsértette a megfelelő ügyintézés elvét (a Charta 41. cikke), és nem teljesítette a helyzetének gondos és pártatlan kezelésére vonatkozó kötelezettséget.
61.
A Bizottság elutasítja az IMG ezen érvelését, és a jogalap elutasítását javasolja.
2. Értékelés
62.
A harmadik fellebbezési jogalap nem megfelelő előfeltevésen alapul, ami akadályát képezi e jogalap további kibontásának: a C‑183/17. P. és C‑184/17 P. sz. ítéletből az IMG ismét azon következtetést vonja le, hogy a Bizottságnak automatikusan és visszavonhatatlanul el kell ismernie a nemzetközi szervezeti jogállását az uniós költségvetési alapokk közvetett irányítása tekintetében.
63.
Az IMG a Bizottság 2015. május 8‑i határozatának jogellenességét a megfelelő ügyintézés elvének megsértéseként fogja fel, aminek alapján szerinte e jogsértés minden további nélkül az Unió szerződésen kívüli felelősségét vonja maga után.
64.
Amint azt a negyedik fellebbezési jogalapban részletesebben kifejtem (amely átfedésben van a jelenleg vizsgált fellebbezési jogalappal), a megfelelő ügyintézés elvének puszta megsértése nem elegendő ahhoz, hogy az Unió szerződésen kívüli felelőssége bekövetkezzen. Ez utóbbi megköveteli, hogy a jogsértés kellően súlyos jogsértésből származzon.
65.
Az IMG e jogalap keretében nem hoz fel olyan érveket, amelyek a kellően súlyos jogsértés fennállását bizonyítanák. Különösen nem jelzi, hogy az a téves jogalkalmazás és értékelési hiba, amely miatt a Bíróság megsemmisítette a Bizottság 2015. május 8‑i határozatát, mennyiben valósítja meg a megfelelő ügyintézés elvének kellően súlyos megsértését (többek között a pártatlan eljárás megvalósítására irányuló kötelezettség tekintetében).
66.
A harmadik fellebbezési jogalapot ezért mint megalapozatlant el kell utasítani.
E.
A negyedik fellebbezési jogalap: a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértésére vonatkozó fogalom téves értelmezése
1. A felek érvei
67.
Az IMG szerint a Törvényszék a megtámadott ítélet 87–98. pontjában a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértésére vonatkozó követelményt tévesen alkalmazta az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához szükséges feltételként.
68.
Véleménye szerint azok a nemzetközi szervezetek, amelyek esetében a Bizottság elismeri az uniós alapok közvetett irányításának lehetőségét, a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében jogosultak arra, hogy a Bizottság utólag ne vizsgálja felül a jogállásukat.
69.
Az IMG úgy véli továbbá, hogy a Bizottságnak nem volt semmilyen mérlegelési mozgástere, és hogy már az ahhoz való jog puszta megsértése is, hogy ne kérdőjelezzék meg a jogállását, a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértésének minősül.
70.
Ezenkívül arra hivatkozik, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 90–92. pontjában tévesen mulasztotta el annak elismerését, hogy a Bizottság megsértette a megfelelő ügyintézés elvét. E jogsértés bekövetkezett, mivel a Bizottság nem az ezen elv által megkövetelt pártatlansággal járt el, ami a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértését foglalja magában.
71.
A Bizottság vitatja az IMG érveit, és e jogalap elutasítását kéri azt sugallva, hogy az részben elfogadhatatlan, a megfelelő ügyintézés elvének állítólagos megsértésével kapcsolatos egyértelműség hiánya miatt.
2. Értékelés
72.
Ahhoz, hogy az Uniónak az EUMSZ 340. cikk második bekezdésében említett szerződésen kívüli felelőssége bekövetkezzen, a Bíróság szerint a következő feltételeknek kell teljesülniük: (
23
)
–
az uniós intézménynek felrótt magatartás jogellenessége, amelynek a magánszemélyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértésének kell lennie;
–
a kár tényleges jellege; valamint
–
az intézmény magatartása és a hivatkozott kár közötti okozati összefüggés fennállása.
73.
Ha e feltételek egyike nem teljesül, a keresetet teljes egészében el kell utasítani, anélkül, hogy a többi feltételt vizsgálni kellene. (
24
)
74.
A Bíróság megállapította, hogy „[…] az Unió szerződésen kívüli felelősségét a magánszemélyeket védő uniós jogszabálynak kizárólag a kellően súlyos megsértése, nem pedig annak bármilyen megsértése keletkeztetheti. Egyébiránt amikor valamely uniós intézmény vagy szerv mérlegelési jogkörrel rendelkezik, kizárólag az ezen jogkör korlátainak az érintett intézmény vagy szerv általi nyilvánvaló és jelentős mértékű túllépése minősülhet az uniós jog ilyen kellően súlyos megsértésének”. (
25
)
75.
A természetes vagy jogi személyek számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése tehát akkor valósul meg, ha a jogsértés olyan jellegű, hogy az intézménynek a mérlegelési jogkörre vonatkozóan előírt korlátok nyilvánvaló és jelentős mértékű megsértését lehet felróni.
76.
E vonatkozásban figyelembe kell venni többek között a helyzetek összetettségét, a megsértett szabály egyértelműségének és pontosságának fokát, valamint a megsértett szabály által az uniós intézmény részére biztosított mérlegelési mozgástér terjedelmét. (
26
)
77.
Ha valamely uniós intézmény csak jelentősen korlátozott mérlegelési mozgástérrel rendelkezik, vagy egyáltalán nem rendelkezik mozgástérrel, az uniós jog puszta megsértése elegendő lehet e jog olyan kellően súlyos megsértésének megállapításához, amely megalapozhatja az Unió szerződésen kívüli felelősségét. (
27
)
78.
Nincs azonban automatikus kapcsolat az intézmény mérlegelési mozgásterének hiánya és a kellően súlyos jogsértés fennállása között. Csak olyan szabálytalanság megállapítása alapozhatja meg a jogsértést, amelyet a szokásosan elővigyázatos és gondos igazgatási szerv hasonló körülmények között nem követett volna el. (
28
)
79.
E kritériumok fényében kell vizsgálni az IMG e fellebbezési jogalap keretében előadott érveit, amelyekkel az IMG egy, a Bizottság által állítólagosan elkövetett kettős jogsértést kifogásol: egyrészt a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás, másrészt a megfelelő ügyintézés elvének (vagy jogának) megsértését.
a) A 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás megsértése
80.
Véleményem szerint a Törvényszék helyesen állapítja meg, hogy „[…] a 2002. és a 2012. évi költségvetési szabályozásnak a közvetett irányításra vonatkozó rendelkezései, amelyek a nemzetközi szervezetekre hivatkoznak, nem olyan jogszabályok, amelyek a Bizottság által nemzetközi szervezetként elismert jogalanyok számára jogot biztosítanának arra, hogy e jogállás ne lehessen kétségbevonható […]”. (
29
)
81.
A 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás ugyanis:
–
A Bizottságra ruházza azt a hatáskört, hogy harmadik szervezeteket (a jelen esetben nemzetközi szervezeteket) bízzon meg az uniós költségvetési alapok közvetett irányításával. E szabályozás az említett szervezetek számára nem biztosítja az ahhoz való jogot, hogy azokat a közvetett irányításra kiválasszák, és a konkrét megbízási aktuson túl nem garantálja számukra az uniós költségvetés közvetett irányítójaként betöltött funkcióik folytonosságát sem.
–
Széles mérlegelési jogkörrel ruházza fel a Bizottságot, hogy az Unió általános érdekeivel összhangban döntsön arról, hogy az uniós alapok közvetett irányítását mely nemzetközi szervezetekkel kívánja megvalósítani, miután e jogállás fennállása bizonyítást nyert. (
30
)
–
Felhatalmazza a Bizottságot, hogy indoklással együtt vizsgálja felül e szervezetek nemzetközi szervezeti jogállását, illetve azt, hogy helyénvaló‑e továbbra is megbízni azokat az uniós alapok közvetett irányításával. (
31
)
82.
Ezen előfeltevésekből kiindulva a negyedik fellebbezési jogalap e része két okból sem lehet helytálló:
–
Először is, ahogyan azt az imént megjegyeztem, a költségvetési szabályozás nem keletkeztet jogot az IMG számára ahhoz, hogy őt továbbra is nemzetközi szervezetként ismerjék el, és így új megbízásról szóló közvetett irányítási megállapodásokat kössön a Bizottsággal.
–
Másodszor, annak elismerése esetén (quod non), hogy az említett szabályozás biztosította e jogot a hivatkozott nemzetközi szervezetek számára, a Bizottság által a 2015. május 8‑i határozatának elfogadásakor elkövetett hiba nem lépné túl nyilvánvalóan és jelentős mértékben a mérlegelési jogkörére vonatkozóan előírt korlátokat.
83.
Emlékeztetek arra, hogy a 2015. május 8‑i határozatában a Bizottság arról tájékoztatta az IMG‑t, hogy amíg az IMG nemzetközi szervezeti jogállását illetően nincs teljes bizonyosság, a szolgálatai nem kötnek vele semmilyen újabb megbízásról szóló megállapodást a nemzetközi szervezetekkel történő közvetett irányítás módja szerint.
84.
Kétségtelen, hogy e határozat a kétségek tekintetében nem olyan elemzésen alapult, amely azt megfelelően igazolta volna, amint azt a Bíróság a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítéletben megjegyezte. E határozat érvénytelensége a Bizottság által a határozat igazolására benyújtott bizonyítékok elégtelenségéből eredt.
85.
E hiba azonban, amely a Bizottság téves megítéléséből ered, nem volt első látásra felismerhető, hanem csak egy kontradiktórius jogvitát követően vált láthatóvá, amelyben észszerű érvek szóltak mellette és ellene. (
32
) Nem állapítható meg tehát az, hogy a Bizottság nyilvánvalóan túllépte volna a mérlegelési jogkörére vonatkozóan előírt korlátokat.
b) A megfelelő ügyintézés elvének megsértése
86.
A megfelelő ügyintézéshez való jogot (elvét) a Charta 41. cikkének (1) bekezdése rögzíti, amely szerint „[m]indenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit az Unió intézményei, szervei és hivatalai részrehajlás nélkül, tisztességes módon és észszerű határidőn belül intézzék”. (
33
)
87.
E jog az uniós jogrend egyik általános elvét tükrözi. (
34
) Amint az a Chartához fűzött magyarázatokban megállapításra került, (
35
)„[a] 41. cikk az Unió jogállami létén alapszik, melynek jellemzői olyan ítélkezési gyakorlatból fejlődtek ki, amely nevezetesen a megfelelő ügyintézést általános jogi alapelvként vezette be”.
88.
A megfelelő ügyintézés elvéből fakadó gondossági kötelezettség általánosságban vonatkozik a Bizottság eljárására, és azt jelenti, hogy a Bizottságnak gondosan és elővigyázatosan kell eljárnia. Amint azt a Bíróság megállapítja, „előfordulhat, hogy a közösségi adminisztrációnak a jogellenes magatartásért fennálló szerződésen kívüli felelősséget kell viselnie, amennyiben nem tanúsítja az adott helyzetben megkívánt gondosságot, ezzel pedig kárt okoz”. (
36
)
89.
A Bíróság szerint „amennyiben valamely fél olyan nyilvánvaló értékelési hibára hivatkozik, amelyet a hatáskörrel rendelkező intézmény követett el, az uniós bíróságnak ellenőriznie kell, hogy ez az intézmény gondosan és pártatlanul vizsgált‑e meg minden, az ügyre vonatkozó, az ezen értékelés alapjául szolgáló releváns tényt […]. Ez a gondossági kötelezettség ugyanis a megfelelő ügyintézés elvéhez kapcsolódik, és általános jelleggel alkalmazandó az uniós adminisztráció tevékenységére.” (
37
)
90.
A megtámadott ítéletben a Törvényszék túlságosan szűkszavú volt, amikor az IMG ezen elv alkalmazására vonatkozó érveit a következőképpen utasította el:
–
„[…] a hatályon kívül helyezést és visszautalást követő jelen eljárásban a felperes a megfelelő ügyintézés elvére hivatkozott azon érve alátámasztására, amely szerint a Bizottság nem vonhatta kétségbe az általa a múltban elismert nemzetközi szervezet jogállást. A tárgyaláson a Törvényszék által feltett kérdésre válaszul a felperes azt állította, hogy az említett elv értelmében a Bizottságnak gondosan és pártatlanul, valamennyi hasznos információ alapján kell megvizsgálnia a helyzetét” (90. pont).
–
„[A] Bizottságnak akkor is meg kell bizonyosodnia azon jogalany nemzetközi szervezet jogállásáról, amellyel megbízásról szóló közvetett irányítási megállapodást köt, ha korábban már kötött azonos jellegű megállapodást ezzel a jogalannyal, mivel az ilyen jogállás elismerése nem tekinthető véglegesen megszerzettnek […]. A megfelelő ügyintézés, valamint a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve alapján […] nem róható fel a Bizottságnak, hogy nem köt új megbízásról szóló közvetett irányítási megállapodást valamely jogalannyal, amikor ez utóbbi nemzetközi szervezet jogállása kétségbe vonható olyan tényezők alapján, amelyek ezen intézmény tudomására jutottak” (91. pont).
–
„Egyébként a felperes nem jelzi, hogy az a téves jogalkalmazás és nyilvánvaló értékelési hiba, amely miatt a Bíróság megsemmisítette a vitatott határozatot, mennyiben valósítja meg a megfelelő ügyintézés elvének megsértését – többek között a Bizottság pártatlan eljárás megvalósítására irányuló kötelezettsége tekintetében –, amely megfelelne a [megtámadott ítélet] 89. cikk[é]ben felidézett ítélkezési gyakorlat szerinti feltételeknek, és amely ezáltal az Unió felelősségének megállapításához vezethetne” (92. pont).
91.
Az IMG azt kifogásolja, hogy a Törvényszék nem vette figyelembe a megfelelő ügyintézéshez való jogot, amely az ahhoz való konkrét jogban jelenik meg, hogy helyzetét a Bizottság körültekintően, gondosan és pártatlanul kezelje. Ezt megfelelően bizonyítja a Bizottság határozatainak a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélettel történő megsemmisítése.
92.
A Bizottság e kifogást arra hivatkozva utasítja el, hogy a szerződésen kívüli felelősség megállapításához önmagában a jogellenes magatartás nem elegendő: szükséges továbbá annak bizonyítása, hogy az intézmény nem kellő gondossággal vagy pártatlansággal járt el, amit a Bizottság szerint az IMG nem bizonyít.
93.
A C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet kihirdetését követően már nem vitatható, hogy a Bizottság a 2015. május 8‑i határozatában jogellenesen járt el.
94.
Egy ilyen jellegű jogellenes határozat azonban nem sérti automatikusan a megfelelő ügyintézés elvét (annak azon változatában, hogy a polgároknak joguk van ahhoz, hogy ügyeikről az uniós intézmények gondosan döntsenek) olyan mértékben, hogy az az Unió pénzügyi felelősségét eredményezze.
95.
Kétségtelen, hogy a 2015. május 8‑i határozat értékelési hibát tartalmaz az e határozat alátámasztására szolgáló bizonyítékokkal kapcsolatban. A Bizottság e határozatot a mérlegelési jogkörének gyakorlása keretében néhány, de nem az összes olyan tényező alapján fogadta el, amelyek a posteriori és a bírósági jogorvoslat során folytatott kontradiktórius vitát követően szükségesnek bizonyulnának az IMG nemzetközi szervezeti jellege megerősítéséhez vagy elvetéséhez.
96.
Ezt nem tartom a megfelelő ügyintézés elve kellően súlyos megsértésének.
97.
A gondossági kötelezettség megsértése nem határozható meg azon terület, feltételek és összefüggés figyelembevétele nélkül, amelyek az érintett uniós intézményt terhelő említett kötelezettséget jellemzik. (
38
)
98.
A Bizottság az uniós költségvetés megfelelő kezelésének biztosítása érdekében járt el, ami a közpénzek gondos kezelésére jellemző. Bár – ismétlem – az IMG nemzetközi szervezeti jogállásával (és ezáltal az uniós alapok közvetett irányítására való képességével) kapcsolatos kétségek akkoriban nem voltak kellően megalapozottak, nem tagadható, hogy e tekintetben bizonytalan helyzet állt fenn.
99.
Kétségtelen, hogy a Bizottság nem tanúsított kellő buzgóságot ahhoz, hogy 2015‑ben összegyűjtse az IMG valódi természetére vonatkozó összes információt, és hogy emiatt – amint azt a Bíróság is megállapította – elégtelen alapon döntött. Kifogásolható, hogy a Bizottság – annak igazolása érdekében, hogy az IMG nem nemzetközi szervezet – akkoriban nem végzett annál alaposabb vizsgálatot, mint amely alapján a 2021. június 8‑i új határozatot fogadta el.
100.
A Bizottságnak nem kellett volna 2021. június 8‑ig várnia annak végleges tisztázásával, hogy az IMG nemzetközi szervezetnek minősül‑e vagy sem. Kétségtelen, hogy kért információkat az IMG‑től, és hogy az IMG nem adta meg neki a kért információkat, így az e szervezet állítólagos tagjainak minősülő államokhoz kellett fordulnia az IMG‑ben való részvételükkel kapcsolatos információkért. Kívánatos lett volna egy nagyobb mértékű igazgatási körültekintés, de nem látom a Bizottság magatartásában a megfelelő ügyintézéshez való joggal összefüggő gondossági kötelezettség kellőképpen súlyos megsértését, amely az Unió szerződésen kívüli felelősségét vonná maga után. (
39
)
101.
Az uniós intézmények szerződésen kívüli felelősségének a Bíróság ítélkezési gyakorlatából eredőnél kevésbé szigorú rendszerében egy határozat puszta megsemmisítése esetleg az okozott károk megtérítésére vonatkozó kötelezettséget idézhet elő.
102.
Nem ez a helyzet azonban, ha a szerződésen kívüli felelősséget nem bármilyen jogsértés, hanem az uniós jog valamely, a magánszemélyeket védő szabályának kellően súlyos megsértése alapozza meg. Ezenkívül, „amikor valamely uniós intézmény vagy szerv mérlegelési jogkörrel rendelkezik, kizárólag az ezen jogkör korlátainak az érintett intézmény vagy szerv általi nyilvánvaló és súlyos túllépése minősülhet az uniós jog ilyen kellően súlyos megsértésének”. (
40
)
103.
Ezért úgy vélem, hogy a Bizottság, még ha a 2015. május 8‑i határozat elfogadásakor a szükséges bizonyítékok nélkül járt is el, nem követett el kellően súlyos jogsértést azáltal, hogy megszegte a gondossági kötelezettségét. A Bizottság hibáját, bár az vitathatatlanul fennáll, nem lehet ki nem menthetőként értékelni, (
41
) és a következtetései sem voltak észszerűtlenek, (
42
) amely következtetésekkel szemben azonban az azokat alátámasztó további bizonyítékok hiánya róható fel.
104.
Következésképpen a fellebbezés negyedik jogalapját mint megalapozatlant el kell utasítani.
F.
Az ötödik, a hatodik és a hetedik fellebbezési jogalap: az IMG által elszenvedett károkkal kapcsolatos jogsértések
1. A felek érvei
105.
Az ötödik fellebbezési jogalap keretében az IMG arra hivatkozik, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 40. pontjának első, második és harmadik francia bekezdésében foglalt kérelmek tekintetében megsértette a természetbeni kártérítés elvét, az indokolási kötelezettséget, az elfogadhatósági feltételeket, valamint a Törvényszék eljárási szabályzata 76. cikkének e) pontját és 84. cikke (1) bekezdését.
106.
A hatodik fellebbezési jogalap keretében az IMG azt állítja, hogy a Törvényszék a megtámadott ítélet 40. pontjának negyedik francia bekezdésében foglalt kérelmek tekintetében megsértette az indokolási kötelezettséget, valamint a Törvényszék eljárási szabályzata 76. cikkének e) pontját és 84. cikkének (1) bekezdését.
107.
A hetedik fellebbezési jogalap keretében az IMG előadja, hogy a nem vagyoni kár tekintetében a Törvényszék megsértette a természetbeni kártérítés elvét, az indokolási kötelezettséget, a Törvényszék eljárási szabályzata 76. cikkének e) pontját és 84. cikkének (1) bekezdését, valamint a bíróság korlátlan felülvizsgálati jogkörét.
108.
A Bizottság vitatja e három jogalapot, és kéri azok elutasítását.
2. Értékelés
109.
Véleményem szerint a Bíróságnak e három jogalapot mint hatástalant el kell utasítania, ha elutasítja az előző jogalapokat.
110.
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében „az Unió […] szerződésen kívüli felelősségének megállapításához […] szükséges […] az uniós intézménnyel szemben kifogásolt magatartás jogellenessége, a kár tényleges jellege, valamint az intézmény magatartása és a hivatkozott kár közötti okozati összefüggés fennállása. […] [M]ivel e feltételek egyike nem teljesül, a keresetet teljes egészében el kell utasítani anélkül, hogy szükséges lenne az Unió szerződésen kívüli felelősségére vonatkozó többi feltételt megvizsgálni […]”. (
43
)
111.
Eddig amellett próbáltam érvelni, hogy nem áll fenn az IMG számára jogokat keletkeztető jogszabály kellően súlyos megsértése. Az Unió szerződésen kívüli felelősségének megállapításához szükséges első feltétel hiányában nem szükséges állást foglalni a kár tényleges bekövetkezéséről és a kár számszerűsítéséről.
112.
Ezért azt javaslom, hogy a Bíróság az ötödik, a hatodik és a hetedik fellebbezési jogalapot mint hatástalant utasítsa el.
VIII. A költségekről
113.
Az eljárási szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján, amelyet ugyanezen szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell, a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
114.
Az IMG‑t, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
IX. Végkövetkeztetés
115.
A fenti megfontolások tükrében azt javaslom a Bíróságnak, hogy:
1)
A Bizottság által előterjesztett új fellebbezési jogalapot nyilvánítsa elfogadhatatlannak.
2)
Az első, a harmadik és a negyedik fellebbezési jogalapot mint megalapozatlant utasítsa el.
3)
A második fellebbezési jogalapot mint részben megalapozatlant, részben pedig mint hatástalant utasítsa el.
4)
Az ötödik, a hatodik és a hetedik fellebbezési jogalapot mint hatástalant utasítsa el.
5)
Az International Management Groupot kötelezze saját költségeinek, valamint az Európai Bizottság részéről felmerült költségeknek a viselésére, kivéve az Európai Bizottság által előterjesztett új fellebbezési jogalappal összefüggésben felmerült költségeket.
(
1
)	Eredeti nyelv: spanyol.
(
2
)	A Törvényszék 2017. február 2‑iIMG kontra Bizottság ítélete (T‑381/15, nem tették közzé, EU:T:2017:57).
(
3
)	A Bíróság 2019. január 31‑i International Management Group kontra Bizottság ítélete (C‑183/17 P és C‑184/17 P, EU:C:2019:78, a továbbiakban: C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet).
(
4
)	A Törvényszék 2020. szeptember 9‑iIMG kontra Bizottság ítélete (T‑381/15 RENV, nem tették közzé, EU:T:2020:406). A továbbiakban: megtámadott ítélet.
(
5
)	A 2006. december 13‑i 1995/2006/EK, Euratom tanácsi rendelettel (HL 2002. L 390., 1. o.; helyesbítés: HL 2008. L 48., 88. o.) módosított, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002 június 25‑i tanácsi rendelet (HL 2002. L 248., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 74. o.; helyesbítés: HL 2007. L 99., 18. o.; a továbbiakban: 2002. évi költségvetési rendelet).
(
6
)	A 2007. április 23‑i 478/2007/EK, Euratom bizottsági rendelettel (HL 2007. L 111., 13. o.) módosított, az 1605/2002 rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23‑i bizottsági rendelet (HL 2002. L 357., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 145. o.; helyesbítés: HL 2005. L 345., 35. o.).
(
7
)	Az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25‑i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 298., 1. o.). E rendeletet az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról, az 1296/2013/EU, az 1301/2013/EU, az 1303/2013/EU, az 1304/2013/EU, az 1309/2013/EU, az 1316/2013/EU, a 223/2014/EU és a 283/2014/EU rendelet és az 541/2014/EU határozat módosításáról, valamint a 966/2012/EU, Euratom rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 18‑i (EU, Euratom) 2018/1046 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 193., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 60., 36. o.) hatályon kívül helyezte.
(
8
)	A 966/2012 rendelet alkalmazási szabályairól szóló, 2012. október 29‑i felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2012. L 362., 1. o.).
(
9
)	C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet, 16–28. pont.
(
10
)	C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet, 97. pont.
(
11
)	Uo. 94–96. pont. E pontokban a Bíróság megállapítja:
– Azon kétséget illetően, hogy „az IMG által annak tagjaiként bemutatott több állam ténylegesen tag volt‑e, magának a Törvényszéknek a megállapításaiból következik, hogy a Bizottság erre vonatkozó kételyei csak az IMG »bizonyos« tagjaira, pontosabban az összesen tizenhat tagból ötre vonatkoztak. Márpedig az ilyen kételyek, feltéve hogy megalapozottak, a nemzetközi jogban nem járnak olyan következménnyel, hogy megfosztják azt a szervezetet, amelynek ezen államok nem – vagy már nem – tagjai, »nemzetközi szervezeti« minőségétől, annál is inkább, mert, mint a jelen ügyben, az érintett államok csak a szóban forgó szervezet jelentősen kisebbségben lévő részéhez tartoznak”.
– Ami a második, „az IMG‑t létrehozó aktus aláírásánál bizonyos államokat képviselő személyek jogkörét illetően fennálló kételyek[et] […] illeti, ugyancsak meg kell jegyezni, hogy esetlegesen vitatni lehetne az IMG‑t létrehozó aktus kifejezetten ezen államok által történő aláírásának aktusát, de magát az IMG létrehozásának érvényességét nem, tekintettel arra, hogy a képviselet hivatkozott esetleges szabálytalanságai csak a részt vevő államok egy korlátozott számát érintették”.
– Ami a „harmadik elemet illeti, amely szerint az ENSZ főtitkára jelezte az OLAF‑nak, hogy az IMG nem tekinthető az ENSZ szakosított ügynökségének, elegendő annyit megállapítani, hogy ezen elem nem bír semmilyen jogi relevanciával. Ugyanis […] a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás egyáltalán nem írja elő, hogy egy adott szervezet az ENSZ ügynöksége legyen ahhoz, hogy »nemzetközi szervezetnek« minősülhessen. Ezenfelül a jelen ügyben nem képezte vita tárgyát, hogy az IMG sosem állította, hogy ilyen ügynökség lenne, hanem a »kormányközi megállapodással létrehozott nemzetközi közjogi szervezet« minőségre tartott igényt […].”
(
12
)	2020. június 9‑iInternational Management Group kontra Bizottság végzés (C‑183/17 P‑INT, EU:C:2020:507; a továbbiakban: C‑183/17. P INT. sz. végzés).
(
13
)	Ugyanott, 23. pont.
(
14
)	A Törvényszék e következtetését három megfontolásra alapította. Először is az állandó ítélkezési gyakorlat szerint „ezen elv önmagában nem ruház magánszemélyekre jogokat, kivéve ha meghatározott jogokat nevesít”. Ezenfelül az e bíróság által korábban végzett jogi értékelésekből következik, hogy a Bizottság megkérdőjelezheti az IMG‑nek a 2002. és 2012. évi költségvetési szabályozás értelmében vett nemzetközi szervezeti jogállását. Végül az IMG nem bizonyította, hogy az a jogszerűtlenség, amely alapján a Bíróság megsemmisítette a 2015. május 8‑i határozatot, hogyan sérti a megfelelő ügyintézés elvét, pontosabban a Bizottság gondossági kötelezettségét.
(
15
)	A Bizottság ezt követően megismételte az IMG‑hez intézett azon kérését, hogy utóbbi nyújtsa be a 2019. május 6‑i levelében említett dokumentumokat, és kifejtette, hogy amennyiben ez nem történik meg, közvetlenül az IMG által a tagjainak tekintett államokhoz fordul.
(
16
)	2020. szeptember 9‑iIMG kontra Bizottság végzés (T‑645/19, nem tették közzé, EU:T:2020:388).
(
17
)	T‑509/21. sz. ügy.
(
18
)	A megtámadott ítélet 39. pontja a jogvita tárgyával kapcsolatban a fellebbezést és a visszautalást követően a következőket állapítja meg: „[a] tárgyaláson a Törvényszék kérdésére válaszul a felek megerősítették, hogy a jelen jogvita tárgya nem terjed túl a Bíróság által megsemmisített, a 2015. május 8‑i levélben foglalt azon bizottsági határozatból […] eredő kár megtérítésén, amelynek értelmében »amíg [a felperes] nemzetközi szervezet jogállását illetően nincs teljes bizonyosság«, nem kötnek vele újabb megbízásról szóló megállapodást közvetett irányítás útján”. Az eredeti változatban kiemelés nélkül.
(
19
)	A megtámadott ítélet 80. pontja.
(
20
)	Ezen elvet illetően lásd: 2020. július 16‑iADR Center kontra Bizottság ítélet (C‑584/17 P, EU:C:2020:576), 100–102. pont; 2019. február 28‑iAlfamicro kontra Bizottság ítélet (C‑14/18 P, EU:C:2019:159), 65–67. pont.
(
21
)	A Bizottság szerint az újraértékelés gyakori közigazgatási gyakorlat (amelyet különösen a költségvetési szabályozás jogszabályi módosításakor végeznek, ahogyan az a 2015/2462 felhatalmazáson alapuló rendelet esetében történt), és az IMG esetét kivéve általában nem képezi jogvita tárgyát.
(
22
)	A jelen indítvány 29. és 30. pontja.
(
23
)	2021. október 28‑iVialto Consulting kontra Bizottság ítélet (C‑650/19 P, EU:C:2021:879), 138. pont; 2021. február 5‑iDalli kontra Bizottság ítélet (C‑615/19 P, EU:C:2021:133), 41. pont; 2019. szeptember 5‑iEurópai Unió kontra Guardian Europe és Guardian Europe kontra Európai Unió ítélet (C‑447/17 P és C‑479/17 P, EU:C:2019:672), 147. pont; 2018. december 13‑iEurópai Unió kontra Kendrion ítélet (C‑150/17 P, EU:C:2018:1014), 117. pont; 2000. július 4‑iBergaderm és Goupil kontra Bizottság ítélet (C‑352/98 P, EU:C:2000:361), 42. pont.
(
24
)	2021. február 5‑iDalli kontra Bizottság ítélet (C‑615/19 P, EU:C:2021:133), 42. pont; 2019. szeptember 5‑iEurópai Unió kontra Guardian Europe és Guardian Europe kontra Európai Unió ítélet (C‑447/17 P és C‑479/17 P, EU:C:2019:672), 148. pont.
(
25
)	2017. április 7‑iDefensor del Pueblo kontra Staelen ítélet (C‑337/15 P, EU:C:2017:256), 37. pont.
(
26
)	2017. május 30‑iSafa Nicu Sepahan kontra Tanács ítélet (C‑45/15 P, EU:C:2017:402), 30. pont.
(
27
)	2021. október 28‑iVialto Consulting kontra Bizottság ítélet (C‑650/19 P, EU:C:2021:879), 142 pont; 2021. január 20‑iBizottság kontra Printeos ítélet (C‑301/19 P, EU:C:2021:39), 103. pont; 2002. december 10‑iBizottság kontra Camar és Tico ítélet (C‑312/00 P, EU:C:2002:736), 54. pont.
(
28
)	2019. szeptember 10‑iHTTS kontra Tanács ítélet (C‑123/18 P, EU:C:2019:694), 43. pont; 2004. március 23‑iDefensor del Pueblo kontra Lamberts ítélet (C‑234/02 P, EU:C:2004:174), 49. pont; 2017. április 4‑iDefensor del Pueblo kontra Staelen ítélet (C‑337/15 P, EU:C:2017:256), 31 pont.
(
29
)	A megtámadott ítélet 88. pontja.
(
30
)	C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ítélet, 89. pont: „[…] amennyiben a Bizottság olyan határozat elfogadását tervezi, amely költségvetés‑végrehajtási feladatokat bíz e címen egy adott szervezetre, kötelessége meggyőződni arról, hogy a szervezet rendelkezik nemzetközi szervezeti jogállással.”
(
31
)	Ugyanott, 90. pont: „[…] ha olyan határozat elfogadását követően, amely költségvetés‑végrehajtási feladatokat bíz nemzetközi szervezeti minőségben egy adott szervezetre, a Bizottság a vitatott [határozathoz] hasonló határozatokat hoz olyan tényezők alapján, amelyek álláspontja szerint megkérdőjelezik e minőséget, az említett határozatokat mind jogi, mind ténybeli szempontból igazolni kell.”
(
32
)	E megállapítást véleményem szerint alátámasztja az a körülmény, hogy Saugmandsgaard Øe főtanácsnok a C‑183/17. P. és C‑184/17. P. sz. ügyre vonatkozó indítványában (EU:C:2018:782) úgy ítélte meg, hogy „a Törvényszék nem gyakorolta helytelenül az ellenőrzési jogkörét amikor arra a következtetésre jutott, hogy az ügyiratokhoz csatolt bizonyítékok alapján jogos és jogszerű volt a Bizottság azon döntése, hogy nem bíz az IMG‑re több, az Unió költségvetésének végrehajtásával kapcsolatos feladatot, egyfajta óvintézkedésként, egészen addig, amíg az érdekelt jogállásával kapcsolatos kérdés nem tisztázódik” (64. pont).
(
33
)	A Bíróság szerint az Unió intézményei, szervei és hivatalai kötelesek tiszteletben tartani az Unió által biztosított alapvető jogokat, amelyek között szerepel a megfelelő ügyintézéshez való, a Charta 41. cikkében szabályozott jog (2021. október 21‑iParlament kontra UZ ítélet [C‑894/19 P, EU:C:2021:863], 51. és 52. pont; 2019. március 27‑iAugust Wolff és Remedia kontra Bizottság ítélet [C‑680/16 P, EU:C:2019:257], 24. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
34
)	2014. május 8‑i N‑ítélet (C‑604/12, EU:C:2014:302), 49. pont; 2014. június 19‑iCommune de Millau és SEMEA kontra Bizottság ítélet (C‑531/12 P, EU:C:2014:2008), 97. pont.
(
35
)	HL 2007. C 303., 17. o.
(
36
)	2008. december 16‑iMasdar (UK) kontra Bizottság ítélet, C‑47/07 P, EU:C:2008:726, 91. pont.
(
37
)	2017. november 22‑iBizottság kontra Bilbaína de Alquitranes és társai ítélet (C‑691/15 P, EU:C:2017:882), 35. pont.
(
38
)	2017. április 4‑iDefensor del Pueblo kontra Staelen ítélet (C‑337/15 P, EU:C:2017:256), 40. pont; 1992. január 30‑iFinsider és társai kontra Bizottság ítélet (C‑363/88 és C‑364/88, EU:C:1992:44,) 24. pont.
(
39
)	Ilyen szabálytalanságot egyébként hasonló körülmények között bármely más közigazgatási szervezet is elkövethetett volna, amelynek kétségei voltak egy olyan szervezet jogi jellegét illetően, amely a közpénzek közvetett irányításában készült részt venni.
(
40
)	2017. április 7‑iDefensor del Pueblo kontra Staelen ítélet (C‑337/15 P, EU:C:2017:256), 37. pont.
(
41
)	1992. január 30‑i Sentencias de 30 de enero de 1992, Finsider és társai kontra Bizottság ítélet (C‑363/88 és C‑364/88, EU:C:1992:44), 22. pont; 2000. július 4‑iHaim ítélet (C‑424/97, EU:C:2000:357), 42. és 43. pont.
(
42
)	1991. október 22‑iNölle ítélet (C‑16/90, EU:C:1991:402), 13. pont.
(
43
)	2021. február 5‑iDalli kontra Bizottság ítélet (C‑615/19 P, EU:C:2021:133), 42. pont; 2019. szeptember 5‑iEurópai Unió kontra Guardian Europe és Guardian Europe kontra Európai Unió ítélet (C‑447/17 P és C‑479/17 P, EU:C:2019:672), 148. pont.