62023CJ0646_RES
C‑646/23. sz. [Lita] és C‑661/23. sz. [Jeszek] (
i
) egyesített ügyek
F. B. és társai
elleni
büntetőeljárások
(a Sąd Okręgowy w Warszawie [Lengyelország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelmek)
A Bíróság ítélete (negyedik tanács), 2025. július 3.
„Előzetes döntéshozatal – Jogállamiság – Az igazságszolgáltatás függetlensége – Az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése – Hatékony bírói jogvédelem az uniós jog által szabályozott területeken – A bírák elmozdíthatatlanságának elve – Hivatásos katonai szolgálatra alkalmatlannak nyilvánított katonai bíró – E bíró előrehozott nyugdíjazását előíró nemzeti szabályozás”
Tagállamok – Kötelezettségek – A hatékony bírói jogvédelem biztosításához szükséges jogorvoslati lehetőségek megteremtése – A bírák elmozdíthatatlansága elvének és a bírói függetlenség elvének tiszteletben tartása – Törvény által megelőzően létrehozott, független és pártatlan bírósághoz való fordulás joga – Katonai bíróságok – Hivatásos katonai szolgálatra alkalmatlannak nyilvánított katonai bíró – E bíró előrehozott nyugdíjazását előíró nemzeti szabályozás – Azon katonai ügyészekre nem vonatkozó nemzeti szabályozás, akiket ugyancsak felmentettek hivatásos katonai szolgálatuk kötelezettsége alól, de tisztségüket továbbra is betölthetik – Egy adott bíróval szembeni szankció jellegű intézkedés – Bírósági jogorvoslati lehetőség hiánya – Megengedhetetlenség
(EUSZ 19. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés; EUMSZ 267. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, második bekezdés)
(lásd: 57–80. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Tagállamok – Kötelezettségek – A hatékony bírói jogvédelem biztosításához szükséges jogorvoslati lehetőségek megteremtése – A bírák elmozdíthatatlansága elvének és a bírói függetlenség elvének tiszteletben tartása – Az uniós jog elsőbbsége és közvetlen hatálya – A nemzeti bíróságok és az érintett tagállam kötelezettségei – Az uniós jog valamely közvetlen hatályú rendelkezésével ellentétes nemzeti szabályozás alkalmazásának mellőzésére vonatkozó kötelezettség – Katonai bíróságok – Bíró előrehozott nyugdíjazását előíró nemzeti szabályozás – A kérdést előterjesztő bíróság e szabályozás alkalmazásának mellőzésére irányuló kötelezettsége – A hatáskörrel rendelkező bíróság arra vonatkozó kötelezettsége, hogy a bírót visszahelyezze a tisztségébe
(EUSZ 19. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés; EUMSZ 267. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk)
(lásd: 82–89. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Tagállamok – Kötelezettségek – A hatékony bírói jogvédelem biztosításához szükséges jogorvoslati lehetőségek megteremtése – Bíró előrehozott nyugdíjazását előíró nemzeti szabályozás – A kérdést előterjesztő bíróságnak a szabályozás alkalmazásának ideiglenes felfüggesztésére vonatkozó jogosultsága – Megengedhetőség
(EUSZ 19. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés; EUMSZ 267. cikk)
(lásd: 91–94. pont és a rendelkező rész 3. pontja)
Összefoglalás
A Wojskowy Sąd Okręgowy w Warszawie (varsói regionális katonai bíróság, Lengyelország) által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapján a Bíróság az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének (
1
) és az uniós jog elsőbbsége elvének értelmezéséről határoz egy olyan nemzeti szabályozással összefüggésben, amely hatálybalépésétől kezdve a hivatásos katonai szolgálatra alkalmatlannak nyilvánított katonai bíró hivatalból történő előrehozott nyugdíjazását írja elő, és nincs olyan bírósági jogorvoslati lehetőség, amely lehetővé tenné ezen intézkedés vitatását.
A Wojskowy Sąd Garnizonowy w Warszawie (varsói elsőfokú katonai bíróság, Lengyelország) bűncselekmény elkövetésében bűnösnek talált két hivatásos katonát, P. B.‑t és R. S.‑t. E személyek fellebbezést nyújtottak be a kérdést előterjesztő bírósághoz. Mindkét ügyet az e bíróság keretében egyesbíróként eljáró P. R. bírónak osztották ki. Az egyik ügyben 2023 októberében, a másikra 2023 novemberében került sor tárgyalásra.
P. R. bírónak 2017 júliusában megállapították a hivatásos katonai szolgálatra való alkalmatlanságát, ugyanakkor alkalmasnak nyilvánították bírói tisztségének ellátására. E határozatot követően kérte (
2
) áthelyezését azonos bírói munkakörbe valamely rendes bíróságnál. 2021. december 27‑én a Lengyel Köztársaság elnöke e kérelmet a Krajowa Rada Sądownictwa (nemzeti igazságszolgáltatási tanács, Lengyelország) erre vonatkozó javaslata ellenére elutasította.
2022. április 24‑én hatályba lépett a honvédelemről szóló törvény (
3
) 233. cikke, amely lehetővé teszi, hogy minden, a hivatásos katonai szolgálata alól felmentett katonai bíró hivatalban maradjon. Ebből kifolyólag P. R. 2023 márciusától ismét a varsói regionális katonai bíróságon ítélkezett.
Ezt a hivatalban maradásra vonatkozó szabályt a katonai bírák esetében eltörölte a 2023. július 28‑i módosító törvény (
4
) 10. cikke általi módosítása, és e lehetőség már csak a katonai ügyészekre alkalmazandó. (
5
) E törvény (
6
) értelmében egy olyan katonai bírót, aki 2023. november 15‑én katonai bíróságon hivatalban maradt azt követően, hogy felmentették a hivatásos katonai szolgálatának teljesítése alól, ez utóbbi időponttól hivatalból nyugdíjazni kellett.
A kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy azt a rendelkezést, amely megszüntette annak lehetőségét, hogy a katonai bíróság bírája a hivatásos katonai szolgálatának kötelezettsége alóli felmentés esetén továbbra is betöltse tisztségét, miközben e lehetőséget fenntartotta a hasonló helyzetben lévő katonai ügyészek számára, mindenféle igazolás nélkül fogadták el. (
7
) Ugyanezen törvénynek az előrehozott nyugdíjazást előíró szabályozása valójában csak egyetlen bírót érint, és az e bíróval szemben hozott, szankció jellegű intézkedések sorába illeszkedik. Ennek a hivatalból történő előrehozott nyugdíjazásra irányuló intézkedésnek a vitatására semmilyen bírósági jogorvoslat nem áll rendelkezésre.
A kérdést előterjesztő bíróság arra kérdez rá, hogy az uniós joggal ellentétes‑e az olyan nemzeti szabályozás, amely a fent hivatkozott körülmények között előírja a hivatalból történő előrehozott nyugdíjazást. Adott esetben arra keresi a választ, hogy mellőzni kell‑e ennek az – említett szabályozás alapján nyugállományba helyezett bíró visszahelyezésére vonatkozó kötelezettséget eredményező – szabályozásnak az alkalmazását, és hogy ideiglenesen felfüggesztheti‑e e szabályozás alkalmazását.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság a hatáskörét illetően emlékeztet arra, hogy az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése minden olyan nemzeti bíróságra alkalmazandó, amely az uniós jog értelmezésére vagy alkalmazására vonatkozó kérdésekben döntést hozhat. Mivel a kérdést előterjesztő bíróság mint katonai bíróság határozhat az uniós jog alkalmazásával vagy értelmezésével kapcsolatos kérdésekről, az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdése alkalmazandó. E rendelkezés értelmezéséhez a Charta 47. cikkét megfelelő módon figyelembe kell venni.
Az ügy érdemét illetően a Bíróság először is hangsúlyozza, hogy a bíróságok függetlenségére vonatkozó követelmény olyan szabályok meglétét igényli – különösen, ami a fórum összetételét, a kinevezést, a megbízatás időtartamát, valamint az elfogultsági okokat, a kizárási okokat és a tagok elmozdítását illeti –, amelyek a jogalanyok számára biztosítják minden, az említett fórum külső tényezők általi befolyásolhatóságára, valamint az ütköző érdekek vonatkozásában fennálló semlegességére vonatkozó jogos kétség kizárását.
E tekintetben a Bíróság rámutat, hogy az elmozdíthatatlanság elve megköveteli többek között, hogy a bírák hivatalban maradhassanak mindaddig, amíg nem érik el a kötelező nyugdíjkorhatárt, vagy a megbízatásuk lejártáig, ha az határozott időre szól. Ezen elv alól kizárólag akkor lehet kivételt tenni, ha jogszerű és kényszerítő indokok igazolják, tiszteletben tartva az arányosság elvét. Ennek megfelelően elfogadott a bírák megfelelő eljárások tiszteletben tartása melletti visszahívhatósága, ha alkalmatlanság vagy súlyos kötelezettségszegés miatt nem képesek feladataik további ellátására.
Ezenkívül a bíróság tagjainak elmozdíthatatlansága megköveteli, hogy az érintett szerv tagjainak elmozdítását külön szabályozás határozza meg, olyan garanciákat nyújtó, kifejezett jogszabályi rendelkezések útján, amelyek meghaladják a közigazgatási jog és a munkajog visszaélésszerű visszahívás esetén alkalmazandó általános szabályai szerinti garanciákat.
A Bíróság – pontosítva, hogy a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy a fent hivatkozott körülmények között a hivatásos katonai szolgálatuk alól mentesülő katonai bírák előrehozott nyugdíjazására irányuló intézkedést bevezető nemzeti szabályozás sérti‑e az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdéséből következő bírói függetlenség elvéből eredő követelményeket, mivel az EUMSZ 267. cikk nem hatalmazza fel a Bíróságot arra, hogy az uniós jog szabályait egy meghatározott ügyre alkalmazza – rámutat arra, hogy ugyanakkor a rendelkezésére álló iratok alapján megadhatja a nemzeti bíróságnak az uniós jog értelmezésének azon elemeit, amelyek számára hasznosak lehetnek.
A jelen ügyben semmilyen indok nem található a módosító törvény igazolására, amely előírja azon katonai bírák hivatalból történő előrehozott nyugdíjazását, akik – noha felmentették őket a hivatásos katonai szolgálatuk kötelezettsége alól – megőrizték katonai bírói tisztségüket. Ezenkívül úgy tűnik, hogy e törvény kizárólag a katonai bírákra alkalmazandó, a katonai ügyészekre nem, míg a bíráknak és az ügyészeknek a hivatásos katonai szolgálatuk kötelezettsége alóli felmentésüket követő hivatalban maradására korábban ugyanazok a szabályok vonatkoztak. Márpedig ezt az eltérő bánásmódot a bírák és ügyészek helyzete közötti objektív különbség fennállása nem igazolta. E körülmények között, a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatok függvényében úgy tűnik, hogy az olyan nemzeti szabályozás, mint amelyről a jelen ügyben szó van, sérti azt a követelményt, amely szerint a bírák elmozdíthatatlanságának elve alóli kivételeket jogszerű és kényszerítő indokoknak kell igazolniuk.
Ezenfelül a Bíróság megállapítja, hogy P. R. bíró előrehozott nyugdíjazását nem azért fogadták el, mert e bíró nem volt képes feladatainak ellátására, hanem azért, mert nyilvánosan bírálta a lengyelországi igazságügyi reformot. Következésképpen úgy tűnik, hogy ez az intézkedés az e bíróval szemben hozott, szankció jellegű intézkedések sorába illeszkedik. A Bíróság azt is hangsúlyozza, hogy a módosító törvény semmilyen jogorvoslati lehetőséget nem írt elő azon bíró számára, akivel szemben a hivatásos katonai szolgálatra való alkalmatlansága által igazolt előrehozott nyugdíjazásra vonatkozó intézkedést hoztak.
Következésképpen az olyan nemzeti szabályozás, amely ilyen körülmények között a hatálybalépésétől kezdve előírja a hivatásos katonai szolgálatra alkalmatlannak nyilvánított katonai bíró hivatalból történő előrehozott nyugdíjazását, sérti az EUSZ 19. cikk (1) bekezdésének második albekezdését.
Másodszor, a Bíróság rámutat, hogy az uniós jog elsőbbségének elve arra kötelezi a nemzeti bíróságot és az érintett tagállam minden más hatóságát, hogy mellőzzék az ilyen szabályozás alkalmazását, ha azt az EUSZ 19. cikk (1) bekezdése második albekezdésének megsértésével fogadták el, ami azt jelenti, hogy az említett szabályozás alapján nyugállományba helyezett bírót vissza kell helyezni a hivatalába. (
8
)
Végül az ilyen nemzeti szabályozás alkalmazása felfüggesztésének lehetőségét illetően a Bíróság hangsúlyozza, hogy az uniós jog teljes érvényesülése előírja annak lehetőségét, hogy az eljáró bíróság elrendelhesse azokat az ideiglenes intézkedéseket, amelyek lehetővé teszik a meghozandó bírósági határozat teljes érvényesülésének biztosítását. Ezenkívül a nemzeti bíróságnak mellőznie kell azon belső jogszabályok alkalmazását, amelyek megakadályoznák az ideiglenes intézkedések elrendelésére vonatkozó hatáskört.
Ebből különösen az következik, hogy a kérdést előterjesztő bíróságnak lehetőséggel kell rendelkeznie arra, hogy a módosító törvény azon rendelkezéseinek alkalmazását, amelyek a hivatalból történő nyugdíjazását eredményezik, mindaddig felfüggessze, amíg a Bíróság válaszát követően az alap‑büntetőeljárásokban határozatot nem hoz.
(
i
)	A jelen ügyek neve fiktív. Azok nem egyeznek az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.
(
1
)	E rendelkezés megköveteli, hogy a tagállamok megteremtsék azokat a jogorvoslati lehetőségeket, amelyek az uniós jog által szabályozott területeken a hatékony jogvédelem biztosításához szükségesek.
(
2
)	Az akkor hatályos nemzeti jognak megfelelően.
(
3
)	2022. március 11‑i ustawa o obronie Ojczyzny (a honvédelemről szóló törvény, Dz. U., poz. 655.).
(
4
)	2023. július 28‑i Ustawa o zmianie ustawy Kodeks cywilny oraz niektórych innych ustaw a polgári törvénykönyvről szóló törvény és egyes más törvények módosításáról szóló törvény; Dz. U., poz. 1615.; a továbbiakban: módosító törvény). Ez a törvény 2023. november 15‑én lépett hatályba.
(
5
)	A módosító törvény 10. cikke.
(
6
)	A módosító törvény 13. cikke.
(
7
)	Valamint megsértve a Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej (a Lengyel Köztársaság alkotmánya) 180. cikkének (3) bekezdését, amely csak olyan betegség vagy rokkantság esetére írja elő a bíró előrehozott nyugdíjazását, amely alkalmatlanná teszi őt feladatainak ellátására.
(
8
)	Az ítélkező testületek összetételének meghatározására és módosítására hatáskörrel rendelkező igazságügyi szervek kötelesek biztosítani e visszahelyezést.