62022TJ0084_RES
Vec T‑84/22
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd a UBS Group AG, právna nástupkyňa Credit Suisse Group AG a UBS AG, právna nástupkyňa Credit Suisse AG
proti
Európskej komisii
Rozsudok Všeobecného súdu (siedma komora) z 23. júla 2025
„Hospodárska súťaž – Kartely – Sektor spotového obchodovania s menami štátov skupiny G10 na devízovom trhu (Forex) – Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP – Výmeny informácií – Dohody alebo zosúladené postupy týkajúce sa obchodovania s devízami G10 – Obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Jediné a pokračujúce porušenie – Zásada riadnej správy vecí verejných – Právo na obhajobu – Pokuty – Základná suma pokuty – Náhradná hodnota predaja – Článok 23 ods. 2 a 3 nariadenia (ES) č. 1/2003 – Neobmedzená právomoc“
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie – Povinnosť Komisie predložiť dôkaz o porušení a o dĺžke jeho trvania – Rozsah dôkazného bremena – Koordinácia a spolupráca nezlučiteľné s povinnosťou každého podniku určovať autonómne svoje správanie na trhu – Koordinácia cien a obchodovania zo strany obchodníkov finančných inštitúcií – Výmena citlivých obchodných informácií – Správania protisúťažnej povahy
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 45 – 47, 85 – 88, 93 – 97, 102 – 106, 112 – 117, 122, 126, 134 – 136, 142 – 145, 150 – 163, 170 – 176, 181)
Súdne konanie – Návrh na začatie konania – Formálne náležitosti – Zhrnutie dôvodov, na ktorých je návrh založený – Všeobecný odkaz na iné dokumenty priložené k návrhu – Prípustnosť – Podmienky
[Štatút Súdneho dvora, článok 21; Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 76 písm. d)]
(pozri body 65 – 74, 179, 180)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah
(Článok 101 a článok 296 druhý odsek ZFEÚ)
(pozri body 189, 321, 364)
Kartely – Narušenie hospodárskej súťaže – Kritériá posúdenia – Rozlišovanie medzi obmedzeniami z hľadiska cieľa a obmedzeniami z hľadiska následku – Obmedzenie z hľadiska cieľa – Dostatočný stupeň škodlivosti – Posúdenie – Výmena citlivých obchodných informácií medzi obchodníkmi finančných inštitúcií – Výmena informácií na účely koordinácie cien, sprístupnenia citlivých informácií a koordinácie obchodovania – Výmena informácií predstavujúca obmedzenie hospodárskej súťaže z hľadiska cieľa – Údajné účinky výmeny informácií v prospech hospodárskej súťaže – Chýbajúca relevantnosť
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 192 – 198, 211 – 217, 220 – 225, 228 – 230, 236 – 241, 243 – 246, 248 – 250, 252 – 254, 296 – 302)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie – Použitie vyhlásení iných podnikov, ktoré sa zúčastnili na porušení, ako dôkazných prostriedkov – Prípustnosť – Dôkazná sila dobrovoľných výpovedí hlavných účastníkov kartelu s cieľom mať prospech z uplatnenia oznámenia o spolupráci
(Článok 101 ZFEÚ; oznámenie Komisie 2006/C 298/11)
(pozri body 262 – 270)
Kartely – Zákaz – Porušenia – Dohody a zosúladené postupy predstavujúce jediné porušenie – Pripísanie zodpovednosti podniku len za časť tohto porušenia – Podmienky
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 324 – 327, 329, 349 – 353)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie – Povinnosť Komisie predložiť dôkaz o porušení a o dĺžke jeho trvania – Rozsah dôkazného bremena – Jediné a pokračujúce porušenie – Jednotná povaha porušenia – Existencia celkového plánu sledujúceho jediný protisúťažný cieľ
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 328, 334, 342)
Kartely – Zákaz – Porušenia – Dohody a zosúladené postupy predstavujúce jediné porušenie – Pripísanie zodpovednosti podniku len za časť tohto porušenia – Dostatočná povaha tacitného schválenia bez verejného dištancovania sa alebo oznámenia príslušným úradom na vznik zodpovednosti podniku
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 357 – 362)
Hospodárska súťaž – Správne konanie – Zásada riadnej správy vecí verejných – Požiadavka nestrannosti – Rozsah – Porušenie – Neexistencia
(Článok 101 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 41)
(pozri body 378 – 387)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Voľná úvaha Komisie – Súdne preskúmanie – Neobmedzená právomoc súdu Únie – Rozsah – Nahradenie odôvodnenia napadnutého aktu
(Články 101, 261 a 263 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 31)
(pozri body 391 – 394)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Určenie základnej sumy – Stanovenie hodnoty predaja – Použitie náhradnej hodnoty – Povinnosť Komisie zohľadniť najlepšie dostupné údaje – Dôkazné bremeno o dodržaní tejto povinnosti
(Článok 101 ods. 1 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 3; oznámenie Komisie 2006/C 210/02, body 13 a 15)
(pozri body 403 – 404, 424, 426 – 443)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Metóda stanovovania, ktorú definujú usmernenia vydané Komisiou – Povinnosť Komisie uplatňovať usmernenia spôsobom rešpektujúcim zásady rovnosti zaobchádzania a legitímnej dôvery
(Článok 101 ZFEÚ; Dohoda o EHP, článok 53; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2; oznámenie Komisie 2006/C 210/02)
(pozri bod 425)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Zásada rovnosti zaobchádzania – Zohľadnenie rozdielov a okolností vlastných dotknutým podnikom
(Článok 101 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2)
(pozri body 444 – 446, 492 – 494)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Rozhodnutie, ktorým sa ukladajú pokuty – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah
(Články 101 a 296 ZFEÚ)
(pozri bod 465)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Určenie základnej sumy – Závažnosť porušenia – Kritériá posúdenia – Neexistencia záväzného alebo vyčerpávajúceho zoznamu kritérií – Miera voľnej úvahy vyhradená Komisii
(Článok 101 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 3; oznámenie Komisie 2006/C 210/02, body 19 až 23)
(pozri body 472 – 477)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Úpravy základnej sumy – Zásada individualizácie sankcií – Uplatnenie pri zohľadňovaní poľahčujúcich alebo priťažujúcich okolností
(Nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 2 a 3;oznámenie Komisie 2006/C 210/02)
(pozri body 493, 496, 504)
Hospodárska súťaž – Pokuty – Suma – Určenie – Súdne preskúmanie – Neobmedzená právomoc súdu Únie – Rozsah – Stanovenie výšky uloženej pokuty – Kritériá posúdenia
(Článok 101 ods. 1 a článok 261 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 1/2003, článok 23 ods. 3 a článok 31)
(pozri body 509 – 528)
Zhrnutie
Všeobecný súd potvrdil rozhodnutie Európskej komisie (
1
) v rozsahu, v akom konštatovala, že podniky Credit Suisse Group, Credit Suisse a Credit Suisse Securities (Europe) (ďalej spoločne len „Credit Suisse“) sa zúčastnili na karteli v sektore spotového obchodovania s menami krajín skupiny G10 na devízovom trhu. (
2
) Zrušil však pokutu uloženú skupine Credit Suisse v rozhodnutí Komisie z dôvodu pochybenia, ktorého sa dopustila táto inštitúcia, pokiaľ ide o použitie určitých údajov pri výpočte pokuty, a pri rozhodovaní o žiadosti o zníženie pokuty predloženej žalobkyňami uložil nižšiu pokutu, než bola uložená v napadnutom rozhodnutí.
V nadväznosti na žiadosť o zhovievavosť, ktorú v roku 2013 podala UBS, Komisia začala vyšetrovanie s cieľom určiť, či v sektore spotového obchodovania s menami krajín skupiny G10 na devízovom trhu existoval kartel. Spotové devízové obchodovanie možno definovať ako dohodu medzi dvomi stranami o výmene dvoch cudzích mien, a to o nákupe určitej sumy („pomyselná suma“) jednej meny za jej ekvivalent v druhej cudzej mene za hodnotu v čase uzavretia dohody, to znamená za platné výmenné kurzy. Tieto sa líšia v závislosti od informácií o ich základnej hodnote. V krátkodobom horizonte sú určované hlavne pokynmi obchodníkov, zatiaľ čo základy trhu určujú dlhodobejšie výmenné kurzy.
Na konci svojho vyšetrovania Komisia usúdila, že obchodníci viacerých podnikov pôsobiacich v bankovom a finančnom sektore vrátane skupiny Credit Suisse si vymieňali informácie s cieľom získať konkurenčnú výhodu na spotovom devízovom trhu. Okrem toho tieto správania boli podľa nej súčasťou celkového plánu sledujúceho jediný protisúťažný cieľ. Komisia preto dospela k záveru, že Credit Suisse porušila článok 101 ods. 1 ZFEÚ tým, že sa zúčastňovala na výmenách informácií spadajúcich do rámca jediného a pokračujúceho porušenia, ktorých cieľom bolo obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž v odvetví spotového obchodovania s menami štátov skupiny G10, ktoré sa vzťahovali na celý Európsky hospodársky priestor (EHP). V dôsledku toho jej uložila pokutu vo výške 83294000 eur.
UBS Group ako právna nástupkyňa Credit Suisse Group a UBS ako právna nástupkyňa Credit Suisse, ako aj Credit Suisse Securities (Europe) podali na Všeobecný súd žalobu, ktorou sa domáhali v prvom rade zrušenia napadnutého rozhodnutia a subsidiárne zníženia výšky pokuty uloženej skupine Credit Suisse.
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd v prvom rade potvrdil protisúťažnú povahu takmer všetkých diskusií medzi obchodníkmi, ku ktorým došlo v období od mája 2011 do júla 2012 a na ktorých sa Credit Suisse zúčastnila od 7. februára do 12. júla 2012 (ďalej len „relevantné obdobie“), pričom tieto diskusie mali formu výmen citlivých obchodných informácií.
Presnejšie, až na jednu výnimku diskusie medzi obchodníkmi dotknutých bánk, na ktorých sa podieľa Credit Suisse, odhaľujú výmenu presných, aktuálnych a dôverných informácií. Svojím predmetom, mierou presnosti a tým, že neboli prístupné konkurentom, ktorí neboli prítomní na dotknutom diskusnom fóre, poskytovali obchodnú výhodu obchodníkom, ktorým boli určené, a to tým, že im umožnili zodpovedajúcim spôsobom prispôsobiť svoje obchodné stratégie a zmierniť neistotu vlastnú pre spotový devízový trh.
Z toho vyplýva, že Komisia napriek svojmu nesprávnemu posúdeniu, pokiaľ ide o protisúťažnú povahu jednej z týchto diskusií, správne rozhodla, že dotknuté výmeny informácií umožňovali dospieť k záveru o existencii dohôd a/alebo zosúladených postupov protisúťažnej povahy v zmysle článku 101 ZFEÚ.
V druhom rade, pokiaľ ide o to, či sporné výmeny informácií predstavovali „obmedzenie [hospodárskej súťaže] z hľadiska cieľa“, Všeobecný súd pripomenul, že takáto kvalifikácia je podmienená konštatovaním dostatočného stupňa škodlivosti predmetných dohôd pre hospodársku súťaž vzhľadom na ich obsah, ciele, ako aj ich hospodársky a právny kontext.
V prejednávanej veci Komisia vychádzala z nesprávneho posúdenia pri posúdení hospodárskeho kontextu, do ktorého patrili predmetné výmeny informácií, keď sa domnievala, že spotový devízový trh bol v čase skutkových okolností transparentnej povahy. Na transparentnom trhu sú totiž informácie okamžite a bezplatne prístupné všetkým účastníkom trhu, čo však nie je prípad spotového devízového trhu vzhľadom na prítomnosť viacerých druhov informácií.
Toto nesprávne posúdenie však nemá vplyv na kvalifikáciu sporných výmen informácií ako „obmedzenia z hľadiska cieľa“. Tieto výmeny, ktoré sa týkali spreadov, pokynov zákazníkov, otvorených rizikových pozícií a súčasného budúceho obchodovania, totiž umožňovali znížiť obvyklú neistotu vlastnú pre predmetný trh a mali tak dostatočný stupeň škodlivosti z hľadiska hospodárskej súťaže.
Pokiaľ išlo o tvrdenia žalobkýň, podľa ktorých bolo predmetné správanie odôvodnené vzhľadom na jeho účinky v prospech hospodárskej súťaže, Všeobecný súd na jednej strane poznamenal, že nie je potrebné zohľadniť tieto účinky ako také, pokiaľ išlo o určenie, či sporné výmeny informácií predstavovali „obmedzenie z hľadiska cieľa“. Na druhej strane zohľadnenie údajných legitímnych cieľov nie je pri uvedenom posúdení rozhodujúce.
V treťom rade Všeobecný súd analyzoval žalobný dôvod spochybňujúci existenciu jediného a pokračujúceho porušenia. Podľa žalobkýň Komisia nepreukázala existenciu celkového plánu sledujúceho jediný protisúťažný cieľ, do ktorého chcela Credit Suisse prispieť a o ktorom vedela.
V danom prípade sa Všeobecný súd domnieval, že Komisia sa správne domnievala, že jediným protisúťažným cieľom sledovaným obchodníkmi dotknutých bánk bolo zmierniť obvyklú neistotu vlastnú pre spotový devízový trh, čím posilňoval obchodníkov pri ich rozhodnutiach o stanovení cien a riadení rizík. Rovnaký cieľ mali aj výmeny citlivých obchodných informácií, na ktorých sa zúčastnila Credit Suisse.
Okrem toho viaceré objektívne skutočnosti potvrdili, že protisúťažné správania účastníkov boli prepojené a snažili sa dosiahnuť cieľ sledovaný celkovým plánom, ktorý konštatovala Komisia.
V prvom rade predmetné správania sledovali rovnaké spôsoby fungovania, a to diskusie o citlivých každodenných a častých obchodných informáciách v rámci súkromného diskusného fóra, pričom prístup k uvedenému fóru bol možný len na základe osobnej pozvánky.
Ďalej zahŕňali stabilnú skupinu podnikov a prebiehali medzi tými istými fyzickými osobami konajúcimi v mene týchto podnikov počas súbežných alebo susedných období. Táto skupina sa zväčšila, keď obchodník jednej z týchto bánk zmenil zamestnávateľa a začal pracovať pre skupinu Credit Suisse, čo viedlo k účasti tejto poslednej uvedenej spoločnosti na výmene obchodne citlivých informácií na predmetnom diskusnom fóre počas celého relevantného obdobia.
Napokon všetky predmetné konania sa týkali tých istých výrobkov, a to mien štátov G10.
Pokiaľ išlo o úmysel skupiny Credit Suisse prispieť k spoločnému cieľu a o jej vedomosti o protiprávnom správaní ostatných účastníkov, Všeobecný súd na jednej strane potvrdil, že predchádzajúce zamestnanie obchodníka skupiny Credit Suisse bolo súčasťou kontextu a mohlo byť zohľadnené na účely preukázania, že Credit Suisse vedela o porušení.
Na druhej strane pripomenul, že konštatovanie existencie jediného porušenia sa líši od otázky, či možno pripísať podniku zodpovednosť za toto porušenie ako celok. Okrem iného pripísateľnosť zodpovednosti za jediné a pokračujúce porušenie ako celok podniku sa musí posudzovať s ohľadom na dve skutočnosti, a to po prvé jeho úmyselný prínos k spoločným cieľom sledovaným všetkými účastníkmi a po druhé jeho vedomosť o protiprávnom správaní, ktoré plánovali alebo uskutočňovali iné podniky sledujúce tie isté ciele, alebo skutočnosť, že ho mohol rozumne predpokladať a bol ochotný prevziať z toho vyplývajúce riziko.
Credit Suisse však nebola uznaná za zodpovednú za predmetné porušenie ako celok, ale len v rozsahu, v akom sa zúčastnila na rozsiahlych a opakovaných výmenách aktuálnych alebo budúcich a citlivých obchodných informácií. Nebolo teda vôbec potrebné analyzovať, či vedela o zosúladenom správaní ostatných účastníkov tohto porušenia a svojím vlastným správaním chcela prispieť k spoločným cieľom sledovaným všetkými účastníkmi, keďže tieto skutočnosti nemajú nijaký vplyv na pripísateľnosť vytýkaného porušenia tejto banke.
Okrem toho Všeobecný súd uviedol, že Komisia bola oprávnená domnievať sa, že táto banka vedela o výmenách informácií, ku ktorým došlo na predmetnom diskusnom fóre, na ktoré bol jej obchodník pripojený, aj keď sa tento obchodník aktívne nezúčastnil na niektorých výmenách informácií analyzovaných v napadnutom rozhodnutí, a že vzhľadom na to, že Credit Suisse sa verejne nedištancovala od dotknutých postupov, ani o nich neupovedomila administratívne subjekty, bolo možné uznať jej zodpovednosť. Inak by to mohlo byť len v prípade, ak by žalobkyne boli schopné prostredníctvom jasných a časovo a dátumovo presne označených dôkazov preukázať, že Credit Suisse skutočne nevedela o predmetných výmenách informácií alebo sa o nich dozvedela až tak neskoro, že informácie obsiahnuté v týchto výmenách informácií stratili svoju citlivú povahu.
Vo štvrtom a poslednom rade Všeobecný súd preskúmal žalobný dôvod založený na pochybeniach, ktorých sa mala dopustiť Komisia v rôznych etapách výpočtu sumy pokuty uloženej skupine Credit Suisse.
Na účely určenia výšky uloženej pokuty Komisia v podstate použila metódu stanovenú v usmerneniach z roku 2006 (
3
). Pokiaľ však ide o výpočet základnej sumy v rámci tejto metódy, rozhodla sa uplatniť náhradnú hodnotu namiesto hodnoty predaja stanovenej v bode 13 tohto predpisu. Ako východiskový bod pre výpočet tejto náhradnej hodnoty Komisia použila ročné pomyselné sumy zodpovedajúce najdojednanejším devízovým dvojiciam transakcií, ktoré sa uskutočnili s protistranami so sídlom v EHP počas mesiacov účasti podnikov na porušení. Pokiaľ ide o tento koeficient úpravy, Komisia sa domnievala, že pozostáva na jednej strane z koeficientu úpravy spojeného s tvorbou trhu a na druhej strane z koeficientu úpravy spojeného s obchodovaním na vlastný účet.
Na výpočet faktora úpravy v súvislosti s tvorbou trhu Komisia použila vzorku šestnástich výmen informácií, ku ktorým došlo v rokoch 2011 a 2012.
Všeobecný súd po tom, čo pripomenul, že Komisii prináleží dbať na to, aby zohľadnila najlepšie dostupné údaje, uviedol, že len málo z prvkov vzorky, z ktorej viac ako polovica sa netýka relevantného obdobia, nevykazuje úroveň podrobnosti vlastnej každej menovej dvojici, ktorú Komisia považovala za relevantnú pri uvedenom výpočte. Uvedenú vzorku preto nebolo možné považovať za poskytujúcu údaje, ktoré by boli dostatočné na zabezpečenie toho, aby všetky dotknuté menové dvojice boli proporcionálne zastúpené vzhľadom na logiku koeficientu úpravy spojeného s tvorbou trhu, a to zohľadnenie skutočnosti, že príjmy z transakcií sú zahrnuté do spreadu medzi predajným kurzom a nákupným kurzom uplatňovaným na výmenu menovej dvojice zahŕňajúcej menu z EHP.
Naproti tomu údaje, ktoré žalobkyne navrhli Komisii na určenie koeficientu úpravy spojeného s fungovaním trhu, a to údaje Bloomberg BFIX, boli najlepšími dostupnými údajmi na uplatnenie metódy definovanej Komisiou na účely výpočtu náhradnej hodnoty.
Tieto údaje totiž umožňovali zohľadniť všetky menové dvojice zahrnuté do okruhu mien dotknutých výpočtom dotknutého koeficientu úpravy, pričom poskytovali významnejšiu vzorku na pomerné zohľadnenie ročných pomyselných súm, na ktoré bol uvedený koeficient uplatnený, a týkali sa obdobia porušenia skupinou Credit Suisse. Preto ich bolo treba považovať za koherentnejšie, úplnejšie a spoľahlivejšie ako tie, z ktorých Komisia vychádzala, aby zohľadnila hospodársky význam porušenia a relatívny význam skupiny Credit Suisse v tomto porušení.
Použitie údajov Bloomberg BFIX v danom prípade Komisiou by nebolo v rozpore ani so zásadou rovnosti zaobchádzania z hľadiska ostatných účastníkov porušenia, keďže táto metóda nemôže brániť tomu, aby boli zohľadnené individualizované údaje podnikov zúčastnených na porušení pri uplatnení rovnakej metodiky na výpočet náhradnej hodnoty. Použitie individualizovaných údajov vzťahujúcich sa na spready týkajúce sa obdobia účasti skupiny Credit Suisse na porušení predstavuje len spôsob uplatnenia metodiky vypracovanej Komisiou a uplatňujúcej sa na všetkých účastníkov uvedeného porušenia, ktorá nemení jeho podstatu, ale môže len posilniť presnosť náhradnej hodnoty tejto banky, pokiaľ ide o význam a rozsah jej činnosti počas obdobia jej účasti na porušení.
Vzhľadom na uvedené zrušil pokutu uloženú skupine Credit Suisse v napadnutom rozhodnutí.
Následne pri rozhodovaní o návrhu na zníženie pokuty, podanom žalobkyňami, na základe neobmedzenej právomoci, ktorú mu priznáva článok 261 ZFEÚ, ako aj článok 31 nariadenia č. 1/2003, a najmä s prihliadnutím na údaje Bloomberg BFIX pri výpočte náhradnej hodnoty, Všeobecný súd uložil pokutu vo výške 28920000 eur, za ktorej zaplatenie sú žalobkyne spoločne a nerozdielne zodpovedné.
(
1
)	Rozhodnutie Komisie C(2021) 8612 final z 2. decembra 2021 týkajúce sa konania podľa článku 101 ZFEÚ a článku 53 Dohody o EHP (vec AT.40135 – FOREX (Sterling Lads) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
(
2
)	Cudzie meny, ktorých sa týkalo napadnuté rozhodnutie, sú tieto: euro (EUR), austrálsky dolár (AUD), kanadský dolár (CAD), švajčiarsky frank (CHF), dánska koruna (DKK), britská libra (GBP), yen (JPY), nórska koruna (NOK), novozélandsky dolár (NZD), švédska koruna (SEK) a americký dolár (USD).
(
3
)	Usmernenia k metóde stanovenia pokút uložených podľa článku 23 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1/2003 (Ú. v. EÚ C 210, 2006, s. 2; ďalej len „usmernenia z roku 2006“).