62021TJ0489_RES
Vec T‑489/21
Španielske kráľovstvo
proti
Európskej komisii
Rozsudok Všeobecného súdu (siedma rozšírená komora) z 2. júla 2025
„Štátna pomoc – Digitálna televízia – Pomoc na rozvoj DTT vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília‑La Mancha) – Rozhodnutie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom – Rozhodnutie začať konanie vo veci formálneho zisťovania – Článok 6 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/1589 – Pojem ‚schéma pomoci‘ – Selektivita – Dôkazné bremeno – Technologická neutralita – Výhoda – Bezdôvodné obohatenie“
Žaloba o neplatnosť – Rozsudok o zrušení – Rozsah – Rozhodnutie Komisie, ktorým sa pomoc vyhlasuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom a nariaďuje sa jej vymáhanie – Zrušenie z dôvodu nedostatočného odôvodnenia – Opätovné začatie vyšetrovania veci Komisiou – Povinnosť prijať nové rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania – Neexistencia
(Článok 108 ods. 2 a článok 266 ZFEÚ)
(pozri body 28 – 34)
Žaloba o neplatnosť – Dôvody – Dôvody, ktoré možno uplatniť proti rozhodnutiu Komisie v oblasti štátnej pomoci – Žalobné dôvody uplatnené zainteresovanými stranami proti rozhodnutiu, ktorým sa štátna pomoc vyhlasuje za protiprávnu a nezlučiteľnú a nariaďuje sa jej vymáhanie – Žalobné dôvody týkajúce sa rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania – Prípustnosť
(Článok 108 ods. 2 a článok 263 ZFEÚ)
(pozri bod 40)
Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Rozhodnutie začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ – Povinnosť odôvodnenia – Rozsah – Rozhodnutie, ktorého cieľom je umožniť zainteresovaným stranám účinne sa zúčastniť na konaní vo veci formálneho zisťovania – Zhrnutie relevantných skutkových a právnych okolností – Spoločné preskúmanie kritérií selektivity a hospodárskej výhody – Prípustnosť
[Článok 108 ods. 2 ZFEÚ; nariadenie Rady č. 659/1999, článok 1 písm. h) a článok 6 ods. 1]
(pozri body 45 – 53, 62 – 64, 74)
Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Správne konanie – Povinnosť Komisie vyzvať dotknuté osoby na predloženie ich pripomienok – Povinnosť Komisie oznámiť dotknutému členskému štátu pripomienky ostatných zainteresovaných strán k rozhodnutiu o začatí konania vo veci formálneho zisťovania – Rozsah
(Článok 108 ZFEÚ; nariadenie Rady 2015/1589, článok 6)
(pozri body 90 – 93)
Žaloba o neplatnosť – Rozsudok o zrušení – Účinky – Zrušenie rozhodnutia Komisie, ktorým sa konštatuje porušenie pravidiel v oblasti štátnej pomoci – Spätná účinnosť zrušenia – Prijatie nového rozhodnutia, ktorým sa konštatuje existencia protiprávnej štátnej pomoci nezlučiteľnej s vnútorným trhom a ktorým sa nariaďuje jej vymáhanie – Prípustnosť – Podmienky – Rozhodnutie prijaté pri rešpektovaní odôvodnenia, ako aj výroku rozsudku o zrušení
(Článok 266 ZFEÚ)
(pozri body 99 – 106)
Právo Európskej únie – Zásady – Ochrana legitímnej dôvery – Podmienky – Presné uistenia poskytnuté administratívou – Neexistencia
(pozri body 107, 108)
Pomoc poskytovaná štátmi – Správne konanie – Povinnosti Komisie – Zásada riadnej správy vecí verejných – Dodržanie primeranej lehoty – Porušenie – Neexistencia
(Charta základných práv Európskej únie, článok 41 ods. 1)
(pozri body 112 – 114)
Pomoc poskytovaná štátmi – Preskúmanie Komisiou – Schéma pomoci – Pojem – Kritériá posúdenia – Systém založený na spoločnom ustanovení – Neexistencia dodatočných vykonávacích opatrení potrebných na poskytnutie individuálnej pomoci – Všeobecná a abstraktná definícia príjemcov – Splnené podmienky
[Nariadenie Rady č. 659/1999, článok 1 písm. d)]
(pozri body 119 – 129, 157 – 159, 178 – 181)
Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Selektívna povaha opatrenia – Financovanie z verejných prostriedkov, ktorého cieľom je podporiť proces digitalizácie vysielania v niektorých oblastiach – Kritériá posúdenia – Určenie referenčného rámca
(Článok 107 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 186 – 189, 194 – 203)
Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Selektívna povaha opatrenia – Rozlišovanie medzi podnikmi, ktoré sa vzhľadom na cieľ referenčného systému nachádzajú v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii – Posúdenie na základe situácie, ktorá existovala v momente prijatia predmetného opatrenia – Dôkazné bremeno
(Článok 107 ods. 1 ZFEÚ)
(pozri body 207, 227 – 233, 236 – 239)
Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Výpočet sumy, ktorá sa má vymáhať, a určenie osôb, ktorým sú určené príkazy na vrátenie – Nevyhnutné a dostatočné údaje poskytnuté Komisiou
(Článok 108 ZFEÚ)
(pozri body 274 – 287)
Pomoc poskytovaná štátmi – Vymáhanie protiprávnej pomoci – Uvedenie do predošlého stavu – Porušenie zásad proporcionality a rovnosti zaobchádzania – Neexistencia
(Článok 108 ZFEÚ)
(pozri body 307 – 311)
Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Priznanie výhody príjemcom – Ciele sledované štátom – Neexistencia vplyvu
(Článok 107 ZFEÚ)
(pozri body 315, 316)
Pomoc poskytovaná štátmi – Pojem – Priznanie výhody príjemcom – Financovanie z verejných prostriedkov, ktorého cieľom je podporiť proces digitalizácie vysielania v niektorých oblastiach – Výber príjemcov na základe verejných súťaží, ktoré nie sú technologicky neutrálne – Verejné súťaže, v ktorých sa nevylučuje existencia výhody
(Článok 107 ods. 1 ZFEÚ; oznámenie Komisie 2016/C 262/01, body 89, 93, 95 a 96)
(pozri body 322 – 328)
Zhrnutie
Všeobecný súd zasadajúci v rozšírenej komore zamietol žalobu o neplatnosť podanú Španielskym kráľovstvom proti rozhodnutiu Európskej komisie z 10. júna 2021 o štátnej pomoci poskytnutej týmto členským štátom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a v menej urbanizovaných oblastiach (
1
). V tomto rámci Všeobecný súd preskúmal najmä rešpektovanie práva Španielska na obhajobu počas správneho konania, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia, s ohľadom na skutočnosť, že dané rozhodnutie nahradilo skoršie rozhodnutie, ktoré Súdny dvor zrušil.
Španielsko s cieľom podporiť proces prechodu z analógového na digitálne vysielanie na svojom území prijalo v roku 2005 kráľovský dekrét (
2
), ktorým sa súkromným a verejným vnútroštátnym vysielateľom uložila povinnosť zabezpečiť, aby 95 % obyvateľstva, pokiaľ ide o súkromných vysielateľov, a 98 % obyvateľstva, pokiaľ ide o verejných vysielateľov, prijímalo signál digitálneho terestriálneho televízneho vysielania (DTT).
Španielske orgány na účely dosiahnutia týchto cieľov pokrytia poskytli najmä financovanie z verejných prostriedkov na podporu procesu digitalizácie v niektorých menej urbanizovaných a vzdialených oblastiach španielskeho územia, a konkrétnejšie v regiónoch autonómnych spoločenstiev nachádzajúcich sa v týchto oblastiach.
Na základe sťažnosti, ktorá bola v tejto súvislosti podaná, Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ na celom španielskom území s výnimkou Comunidad Autónoma de Castilla La Mancha (autonómne spoločenstvo Kastília‑La Mancha). V nadväznosti na toto konanie Komisia konštatovala, že došlo k poskytnutiu štátnej pomoci pre prevádzkovateľov terestriálnej televíznej platformy na rozvoj, údržbu a prevádzku siete DTT v dotknutých menej urbanizovaných a vzdialených oblastiach. Keďže Komisia túto pomoc kvalifikovala ako protiprávnu a nezlučiteľnú s vnútorným trhom, s výnimkou pomoci, ktorá bola poskytnutá v súlade so zásadou technologickej neutrality, v rozhodnutí 2014/489 (
3
) nariadila jej vymáhanie.
Žaloby o neplatnosť podané proti tomuto rozhodnutiu boli zamietnuté šiestimi rozsudkami Všeobecného súdu (
4
). Tieto rozsudky boli následne predmetom odvolaní, ktorým Súdny dvor nevyhovel (
5
), s výnimkou odvolania proti rozsudku Všeobecného súdu vo veci Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal/Komisia (
6
). Súdny dvor, ktorý rozhodoval o tomto odvolaní, totiž zrušil tak napadnutý rozsudok, ako aj rozhodnutie Komisie 2014/489 z dôvodu nedostatočného odôvodnenia, pokiaľ ide o selektivitu predmetného opatrenia (
7
).
V nadväznosti na uvedený rozsudok Komisia prijala nové rozhodnutie, v ktorom najmä konštatovala, že opatrenia prijaté španielskymi orgánmi na zabezpečenie rozvoja digitálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach španielskeho územia, s výnimkou autonómneho spoločenstva Kastília‑La Mancha (ďalej len „predmetné opatrenie“), predstavujú schému pomoci financovanú priamo z rozpočtu Španielska alebo z rozpočtov niektorých autonómnych spoločenstiev a miestnych subjektov, ktorou sa poskytuje selektívna výhoda prevádzkovateľom terestriálnej siete. Keďže Komisia sa navyše domnievala, že toto opatrenie je nezlučiteľné s vnútorným trhom a nebol dodržaný postup predchádzajúceho oznámenia podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ, nariadila vymáhanie poskytnutej pomoci.
Španielsko podalo na Všeobecný súd žalobu o neplatnosť tohto rozhodnutia, ktorá bola v celom rozsahu zamietnutá.
Posúdenie Všeobecným súdom
Na podporu svojej žaloby Španielsko Komisii vytýkalo, že v priebehu správneho konania, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia, porušila jeho právo na obhajobu.
Španielsko najskôr uviedlo, že po zrušení rozhodnutia 2014/489 mala Komisia prijať nové rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania.
Všeobecný súd v tejto súvislosti pripomenul, že v prípade zrušenia aktu, ktorým sa končí správne konanie pozostávajúce z rôznych fáz, možno konanie, ktorého cieľom je tento akt nahradiť, začať znovu presne v bode, keď došlo k protiprávnosti. Súdny dvor zrušil rozhodnutie 2014/489 z dôvodu nedostatočného odôvodnenia, pričom k nezákonnosti tohto rozhodnutia došlo v čase jeho prijatia a netýkala sa predchádzajúceho konania, o ktorom Súdny dvor nerozhodoval. Z toho vyplýva, že vyhovenie rozsudku o zrušení si nevyžadovalo, aby Komisia znova uskutočnila celé konanie podľa článku 108 ZFEÚ.
Všeobecný súd ďalej odmietol kritiku Španielska týkajúcu sa analýzy selektivity uvedenej v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania. Všeobecný súd najprv uviedol, že túto výhradu treba posúdiť vzhľadom na ustanovenia nariadenia č. 659/1999 (
8
), a následne pripomenul, že v súlade s článkom 6 uvedeného nariadenia rozhodnutie o začatí konania obsahuje predbežné posúdenie tak kvalifikácie opatrenia ako štátnej pomoci, ako aj jeho zlučiteľnosti s vnútorným trhom. Navyše hoci pojmy „výhoda“ a „selektivita“ predstavujú dve odlišné kritériá, možno ich preskúmať spoločne ako „tretiu podmienku“ podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorá sa týka existencie „selektívnej výhody“.
Vzhľadom na tieto spresnenia Všeobecný súd konštatoval, že pokiaľ ide o povahu a obsah rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, ako aj kontext jeho prijatia, Španielsko mohlo pochopiť dôvody, pre ktoré sa Komisia predbežne domnievala, že predmetné opatrenie zjavne poskytovalo selektívnu výhodu najmä prevádzkovateľom terestriálnej siete oproti prevádzkovateľom sietí využívajúcim iné technológie, konkrétnejšie satelitnú sieť, ktorí boli v konkurenčnom vzťahu s prevádzkovateľmi terestriálnej siete, pokiaľ ide o vysielanie digitálneho televízneho signálu, na ktoré sa vzťahuje právny režim upravujúci prechod na digitálne televízne vysielanie v Španielsku. Navyše treba konštatovať, že odôvodnenie týkajúce sa selektívnej povahy predmetného opatrenia v rozhodnutí o začatí konania umožnilo Španielsku vyjadriť sa k tejto otázke, najmä pokiaľ ide o porovnateľnosť situácií terestriálnej technológie a satelitnej technológie.
Všeobecný súd napokon zamietol výhrady Španielska založené na porušení jeho práva na obhajobu v rozsahu, v akom je analýza selektivity v napadnutom rozhodnutí údajne nová a založená na nových skutočnostiach, ktoré mu neboli oznámené. V tejto súvislosti Všeobecný súd zdôraznil, že pokiaľ ide o selektivitu predmetného opatrenia, rozhodnutie o začatí konania a subsidiárna úvaha uvedená v napadnutom rozhodnutí sa v podstate zakladali na tom istom predpoklade a že rozhodnutie o začatí konania obsahovalo v tomto ohľade dostatočné odôvodnenie. Údajné nové skutočnosti, ktoré uviedlo Španielsko, mu navyše neboli neznáme a v žiadnom prípade ich nemožno považovať za podstatný základ záveru Komisie týkajúceho sa selektivity predmetného opatrenia.
Všeobecný súd napokon konštatoval, že na rozdiel od toho, čo tvrdilo Španielsko, Komisia nebola podľa článku 6 ods. 2 nariadenia 2015/1589 (
9
) povinná oznámiť mu pripomienky prijaté od iných zainteresovaných strán v odpovedi na žiadosti o informácie zaslané po zrušení rozhodnutia 2014/489, keďže týmto ustanovením sa Komisii ukladá len povinnosť oznámiť pripomienky predložené zainteresovanými stranami k rozhodnutiu o začatí konania vo veci formálneho zisťovania.
Všeobecný súd po tom, čo zamietol všetky výhrady založené na porušení práva Španielska na obhajobu, zamietol aj výhrady založené v podstate na porušení článku 107 ods. 1 ZFEÚ z dôvodu nesprávnej analýzy podmienky selektivity. V tomto ohľade Španielsko Komisii vytklo najmä to, že nevykonala konkrétne a vyčerpávajúce preskúmanie porovnateľnosti predmetných situácií a že dospela k záveru o porovnateľnosti terestriálnej a satelitnej technológie výlučne na základe ich potenciálneho konkurenčného vzťahu.
V tejto súvislosti Všeobecný súd pripomenul, že opatrenie je selektívne, ak sa ním zavádza rozlišovanie medzi podnikmi, ktoré sa vzhľadom na cieľ referenčného systému nachádzajú v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii.
Keďže cieľom referenčného systému bol v prejednávanej veci prenos digitálneho vysielania, Komisia sa v napadnutom rozhodnutí správne domnievala, že tak prevádzkovatelia terestriálnej platformy, ako aj prevádzkovatelia satelitnej platformy boli schopní zabezpečiť tento prenos. Na rozdiel od toho, čo tvrdilo Španielsko, tieto okolnosti svedčili v prospech uznania skutočného, a nie potenciálneho konkurenčného vzťahu medzi terestriálnou a satelitnou platformou.
Komisia navyše nedospela k záveru o porovnateľnosti predmetných situácií len z dôvodu skutočného alebo potenciálneho konkurenčného vzťahu medzi terestriálnou a satelitnou platformou. Z napadnutého rozhodnutia totiž vyplývalo, že zohľadnila rad okolností, v dôsledku ktorých si boli obe predmetné technológie podobné vzhľadom na cieľ prenosu signálu digitálneho vysielania.
Na rozdiel od toho, čo tvrdilo Španielsko, Komisia neopomenula zohľadniť ani viaceré skutkové a právne okolnosti, v zmysle ktorých sa terestriálne a satelitné platformy odlišujú.
V tejto súvislosti Všeobecný súd odmietol najmä tvrdenie, podľa ktorého Komisia tým, že svoju analýzu nezaložila na štúdii zameranej na rozdiel v nákladoch medzi terestriálnou a satelitnou technológiou, obrátila dôkazné bremeno týkajúce sa selektivity, ktoré mala uniesť.
Hoci Komisii prináležalo predložiť dôkaz o existencii štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, a teda aj dôkaz, že podmienka poskytnutia selektívnej výhody príjemcom bola splnená, neprináležalo jej, aby z vlastného podnetu a pri neexistencii akéhokoľvek nepriameho dôkazu v tomto zmysle vyhľadávala všetky informácie, ktoré by mohli vykazovať spojitosť s vecou, ktorá jej bola predložená, aj keď by také informácie boli verejne dostupné.
Z toho vyplýva, že v prejednávanej veci prináležalo Španielsku, aby poskytlo Komisii všetky informácie a dôkazy, ktoré by jej umožňovali overiť dôvodnosť jeho tvrdenia založeného na rozdiele v nákladoch medzi terestriálnou technológiou a satelitnou technológiou, a to prípadne po tom, čo ho v rámci konania vo veci formálneho zisťovania vyzvala na poskytnutie všetkých informácií, ktoré sú na tento účel relevantné.
Keďže ostatné žalobné dôvody predložené Španielskom boli tiež zamietnuté, Všeobecný súd zamietol jeho žalobu o neplatnosť v celom rozsahu.
(
1
)	Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/2034 z 10. júna 2021 o štátnej pomoci SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009) poskytnutej Španielskom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a v menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília‑La Mancha) (Ú. v. EÚ L 417, 2021, s. 1).
(
2
)	Real Decreto 944/2005 por el que se aprueba el Plan técnico nacional de la televisión digital terrestre (kráľovský dekrét č. 944/2005, ktorým sa schvaľuje národný technický plán pre digitálne terestriálne televízne vysielanie) z 29. júla 2005 (BOE č. 181 z 30. júla 2005, s. 27006).
(
3
)	Rozhodnutie Komisie 2014/489/EÚ z 19. júna 2013 o štátnej pomoci SA.28599 [C 23/10 (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009)] poskytnutej Španielskym kráľovstvom na rozvoj digitálneho terestriálneho televízneho vysielania vo vzdialených a menej urbanizovaných oblastiach (okrem autonómneho spoločenstva Kastília‑La Mancha) (Ú. v. EÚ L 217, 2014, s. 52).
(
4
)	Rozsudky z 26. novembra 2015, Španielsko/Komisia (T‑461/13, EU:T:2015:891); Abertis Telecom a Retevisión I/Komisia (T‑541/13, neuverejnený, EU:T:2015:898); Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisia (T‑487/13, neuverejnený, EU:T:2015:899); Comunidad Autónoma de Cataluña a CTTI/Komisia (T‑465/13, neuverejnený, EU:T:2015:900); Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal/Komisia (T‑463/13 a T‑464/13, neuverejnený, EU:T:2015:901), a Comunidad Autónoma del País Vasco a Itelazpi/Komisia (T‑462/13, EU:T:2015:902).
(
5
)	Rozsudky z 20. decembra 2017, Španielsko/Komisia (C‑81/16 P, EU:C:2017:1003), a Comunidad Autónoma del País Vasco a i./Komisia (C‑66/16 P až C‑69/16 P, EU:C:2017:999).
(
6
)	Rozsudok z 26. novembra 2015, Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal/Komisia (T‑463/13 a T‑464/13, neuverejnený, EU:T:2015:901).
(
7
)	Rozsudok z 20. decembra 2017, Comunidad Autónoma de Galicia a Retegal/Komisia (C‑70/16 P, EU:C:2017:1002).
(
8
)	Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o Európskom spoločenstve (Ú. v. ES L 83, 1999, s. 1; Mim. vyd. 08/001, s. 339).
(
9
)	Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 ZFEÚ (Ú. v. EÚ L 248, 2015, s. 9).