Odvolanie podané 20. februára 2024: Michael Heßler proti rozsudku Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 20. decembra 2023 vo veci T-369/22, Michael Heßler/Európska komisia
(vec C-137/24 P)
Jazyk konania: nemčina
Účastníci konania
Odvolateľ: Michael Heßler (v zastúpení: I. Steuer-Lutz, advokátka)
Ďalší účastník konania: Európska komisia
Návrhy odvolateľa
Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
zrušil rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá komora) z 20. decembra 2023 vo veci T-369/22,
zrušil rozhodnutie Európskej komisie o sťažnosti z 25. marca 2022,
uložil Európskej komisii povinnosť uplatňovať oslobodenie od dane podľa článku 3 ods. 4 druhého pododseku nariadenia (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/681, tak ako bolo stanovené v záveroch vedúcich administratívy 222/042, a to so spätnou účinnosťou od 1. augusta 2021 po dobu, v ktorej sú splnené podmienky,
nevyplatené platby navýšil o úroky podľa rozpočtového nariadenia,
uložil žalovanej povinnosť nahradiť trovy konania.
Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
Odvolateľ na podporu svojho odvolania uvádza, že:
Všeobecný súd nesprávne vyložil pojem „akt, ktorý má… negatívny účinok“, uvedený v článku 90 ods. 2 Služobného poriadku úradníkov a Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskeho hospodárskeho spoločenstva a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu1 .
Všeobecný súd porušil právo odvolateľa na riadnu správu vecí verejných podľa článku 41 Charty základných práv tým, že nekonštatoval ani to, že Európska komisia porušila povinnosť odôvodnenia, ani to, že Európska komisia porušila právo byť vypočutý pred prijatím aktu spôsobujúceho ujmu.
Všeobecný súd porušil právo odvolateľa na poskytnutie náhrady škody, ktorá mu prináleží, a to tým, že:
stanovil v skutočnosti neexistujúcu akcesorickú povahu medzi priznaním príspevku na dieťa a nezdaniteľnej časti základu dane na nezaopatrené deti,
nesprávne vyložil pojem „nezaopatrené dieťa“ podľa článku 3 ods. 4 druhého pododseku nariadenia č. 260/68, keď nezaopatrenie zameral na vek dieťaťa, a nie na skutočnosť, že je toto dieťa v núdzi,
nepriznal odvolateľovi nárok na požadovanú nezdaniteľnú časť základu dane na základe obyčajového práva a zásady ochrany legitímnej dôvery,
nerešpektoval právnu povahu požadovanej nezdaniteľnej časti základu dane a
nerešpektoval pre Európsku komisiu záväzný účinok záveru vedúcich administratívy 222/04 a internej smernice Európskej komisie, ktorou sa tento záver vykonáva.
____________
1 Nariadenie Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 z 29. februára 1968, ktorým sa určujú podmienky a postup uplatňovania dane v prospech Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 56, 1968, s. 8; Mim. vyd. 01/001, s. 33).
1 Závery vedúcich administratívy 222/04 (SEC[2004]411) zo 7. apríla 2004.
1 Služobný poriadok úradníkov a Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskeho hospodárskeho spoločenstva a Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Ú. v. ES L 45, 1962, s. 1385).