Дело C‑585/13 P
Europäisch-Iranische Handelsbank AG
срещу
Съвет на Европейския съюз
„Обжалване — Ограничителни мерки срещу Ислямска република Иран, взети с цел да се предотврати разпространението на ядрено оръжие — Замразяване на финансови средства — Ограничаване на прехвърлянето на финансови средства — Подпомагане на посочени образувания да избегнат ограничителни мерки или да ги нарушат“
Резюме — Решение на Съда (пети състав) от 5 март 2015 г.
1.        Обжалване — Основания — Неправилна преценка на фактите и доказателствата — Недопустимост — Контрол на Съда върху преценката на фактите и доказателствата — Изключване, освен в случай на изопачаването им
(член 256 ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда)
2.        Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран — Замразяване на средства на лица, образувания или структури, участващи във или подкрепящи разпространението на ядрено оръжие — Правомощие на компетентните национални органи да издават общо одобрение за определена категория операции — Липса
(членове 7—10 от Регламент № 423/2007 на Съвета и членове 16—19 и 21 от Регламент № 961/2010 на Съвета)
3.        Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки срещу Иран — Замразяване на средства на лица, образувания или структури, участващи във или подкрепящи разпространението на ядрено оръжие — Операции, осъществени чрез посредничеството на непосочено образувание — Условия за допустимост
(членове 7—10 от Регламент № 423/2007 на Съвета и членове 16—19 и 21 от Регламент № 961/2010 на Съвета)
4.        Право на Европейския съюз — Принципи — Правна сигурност — Правна уредба на Съюза — Изискване за яснота и предвидимост
5.        Право на Европейския съюз — Принципи — Защита на оправданите правни очаквания — Условия — Конкретни уверения, предоставени от администрацията
1.        Вж. текста на решението.
(вж. точки 48 и 49)
2.        В областта на общата външна политика и политиката на сигурност, и по-специално на мерките срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие, освобождаването на някои финансови средства представлява изключение от принципа на замразяване на финансовите средства, поради което компетентният орган следва да извърши преценка за всеки конкретен случай и следователно няма право да издава общо одобрение за определена категория операции, за които съответните образувания да бъдат освободени от необходимостта да искат конкретни разрешения.
Този извод се налага от ясния, точен и конкретен текст на членове 7—10 от Регламент № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран, както и от членове 16—19 и 21 от отменящия го Регламент № 961/2010, съгласно които разпоредби за всеки конкретен случай трябва да се провери дали са изпълнени условията за освобождаване на финансови средства от компетентния орган и да се уведоми/уведомят, в зависимост от случая, Комитетът по санкциите или държавите членки и Комисията, за да могат те да предприемат съответните действия в съответствие с приложимите разпоредби.
(вж. точки 76 и 77)
3.        В областта на общата външна политика и политиката на сигурност, и по-специално на мерките срещу Иран с цел предотвратяване на разпространението на ядрено оръжие, операциите, осъществени чрез посредничеството на непосочено като подлежащо на ограничителни мерки образувание, могат да нарушат забраната, предвидена съответно в член 7, параграф 4 от Регламент № 423/2007 относно ограничителни мерки срещу Иран и в член 16, параграф 4 от отменящия го Регламент № 961/2010, ако са извършени с цел заобикалянето на забранителните мерки.
Всъщност полезното действие на разпоредбите на членове 7—10 от Регламент № 423/2007, във връзка с членове 16—19 и 21 от Регламент № 961/2010, би било засегнато, ако непосочено образувание може свободно да осъществява операции чрез посредничеството на друго непосочено образувание, за да уреди задължения или да извърши плащания за сметка на посочено образувание. Следователно непосочените образувания винаги трябва да се уверяват в законосъобразността на такива операции, като изискват евентуално разрешенията за тях от компетентния национален орган.
(вж. точки 78 и 79)
4.        Вж. текста на решението.
(вж. точки 93 и 94)
5.        Вж. текста на решението.
(вж. точка 95)