62023CJ0004_RES
Zadeva C‑4/23 (
i
)
M.-A. A.
proti
Direcţia de Evidenţă a Persoanelor Cluj, Serviciul stare civilăinDirecţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date din Ministerul Afacerilor InterneinMunicipiul Cluj-Napoca
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Judecătoria Sectorului 6 Bucureşti)
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 4. oktobra 2024
„Predhodno odločanje – Državljanstvo Unije – Člena 20 in 21 PDEU – Člena 7 in 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Državljan Unije, ki je med uresničevanjem te pravice in med prebivanjem v drugi državi članici zakonito pridobil spremembo svojega imena in spolne identitete – Obveznost izvorne države članice, da prizna in v rojstni list vpiše to spremembo imena in spolne identitete – Nacionalna ureditev, ki ne omogoča takega priznanja in vpisa, zaradi česar mora zadevna oseba začeti nov sodni postopek za spremembo spolne identitete v izvorni državi članici – Vpliv izstopa Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske iz Evropske unije“
Državljanstvo Unije – Določbe Pogodbe – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Državljan Unije, ki je med uresničevanjem te pravice in med prebivanjem v drugi državi članici zakonito pridobil spremembo svojega imena in spolne identitete – Obveznost izvorne države članice, da pravno prizna in v rojstni list vpiše to spremembo – Nacionalna ureditev, ki ne omogoča takega priznanja in vpisa – Nacionalna ureditev, na podlagi katere mora zadevna oseba začeti nov sodni postopek za spremembo spolne identitete v izvorni državi članici – Nedopustnost – Izstop druge države članice iz Unije – Nevplivanje
(člena 20 in 21 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 7 in 45)
(Glej točke od 53 do 57, 62 in od 68 do 71 ter izrek.)
Povzetek
Sodišče, ki je odločalo v velikem senatu in pri katerem je Judecătoria Sectorului 6 Bucureşti (prvostopenjsko sodišče za šesto okrožje v Bukarešti, Romunija) vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, je pojasnilo obseg obveznosti izvorne države članice, da prizna in v rojstni list vpiše spremembo imena in spolne identitete, ki jo je ta državljan Evropske unije zakonito pridobil med uresničevanjem svoje pravice do prostega gibanja in prebivanja v drugi državi članici.
M.-A. A. je oseba, rojena leta 1992 v Romuniji, ki je bila ob rojstvu vpisana kot ženska. Potem ko se je M.-A. A. leta 2008 preselil v Združeno kraljestvo, je z naturalizacijo pridobil britansko državljanstvo.
M.-A. A. je februarja 2017 v Združenem kraljestvu spremenil ime in način naslavljanja iz ženskega v moškega po postopku Deed Poll (
1
) ter nato spremenil nekatere uradne dokumente, ki so jih izdali britanski organi. M.-A. A. je junija 2020 v Združenem kraljestvu pridobil Gender Recognition Certificate (potrdilo o priznanju spola), to je listino, ki potrjuje njegovo moško spolno identiteto.
M.-A. A. je maja 2021 na podlagi izjave, podane v okviru postopka Deed Poll in potrdila o priznanju spola, pri pristojnih romunskih organih predlagal, naj v njegov rojstni list vpišejo podatke o spremembi njegovega imena, spola in osebne identifikacijske številke, tako da bodo ustrezali moškemu spolu. Predlagal je tudi izdajo novega rojstnega lista s temi novimi podatki. Romunski organi so z odločbo z dne 21. junija 2021 predlog M.-A. A. zavrnili med drugim z utemeljitvijo, da je v skladu z ureditvijo, ki se uporablja, podatek o spremembi spola osebe v njen rojstni list mogoče vpisati le, če je bil ta podatek potrjen s pravnomočno sodno odločbo.
Natančneje, predložitveno sodišče, pri katerem je M.-A. A. vložil tožbo zoper to odločbo, se sprašuje, ali status državljana Unije ter pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic nasprotujeta nacionalni ureditvi, ki zadevno osebo zavezuje, da pred nacionalnimi sodišči začne nov postopek za spremembo spolne identitete, čeprav je ta v zvezi s tem že uspešno končala postopek v drugi državi članici, katere državljanstvo prav tako ima. Poleg tega se predložitveno sodišče sprašuje o vplivu izstopa Združenega kraljestva iz Unije na rešitev spora o glavni stvari. (
2
)
Presoja Sodišča
Sodišče je najprej opozorilo, da je glede na trenutno veljavno pravo Unije osebno stanje, v katero spadajo pravila o spremembi imena in spolne identitete osebe, sicer področje, ki spada v pristojnost držav članic, vendar mora vsaka država članica pri izvajanju te pristojnosti spoštovati pravo Unije.
V tem okviru je Sodišče že razsodilo, da lahko zavrnitev organov države članice, da priznajo osebno ime državljana te države, ki je uresničeval pravico do prostega gibanja in ima še državljanstvo druge države članice, kot je določeno v slednji državi članici, ovira uresničevanje pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, določene v členu 21 PDEU. (
3
) Takšna ovira lahko nastane tudi, če ti isti organi zavrnejo priznanje spremembe spolne identitete, ki je bila izvedena na podlagi postopkov, določenih v ta namen, v državi članici, v kateri je državljan Unije uresničeval svojo pravico do prostega gibanja in prebivanja, ne glede na to, ali je ta sprememba povezana s spremembo imena, kot v obravnavani zadevi, ali ne. Tako kot ime namreč spol opredeljuje identiteto in osebni status osebe. Zato lahko zavrnitev spremembe in priznanja spolne identitete, ki jo je državljan države članice zakonito pridobil v drugi državi članici, temu državljanu povzroči resne upravne, poklicne in zasebne nevšečnosti. Tako za takega državljana Unije obstaja dejansko tveganje, da bo zaradi dveh različnih dodeljenih imen in dveh različnih dodeljenih spolnih identitet moral odpraviti dvome glede svoje identitete in verodostojnosti dokumentov, ki jih predloži, ali resničnosti v njih navedenih podatkov.
To, da mora tako zadevna oseba – ker sta ji bila zavrnjena priznanje in vpis spremembe imena in spolne identitete, ki jo je ta državljan zakonito pridobil v drugi državi članici, v matični register države članice na podlagi nacionalne ureditve, ki ne omogoča takega priznanja in vpisa – začeti nov sodni postopek za spremembo spolne identitete v tej prvi državi članici, v katerem se pridobljena sprememba v tej drugi državi članici ne upošteva, lahko omejuje uresničevanje pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju Unije.
Dalje, Sodišče je opozorilo, da je nacionalna ureditev, ki omejuje uresničevanje pravice, določene v členu 21 PDEU, lahko upravičena le, če je v skladu s temeljnimi pravicami, zagotovljenimi z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina), zlasti s pravico do spoštovanja zasebnega življenja iz njenega člena 7, ki ima enak pomen in obseg kot pravica, zagotovljena v členu 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin. (
4
) (
5
) Evropsko sodišče za človekove pravice pa je ugotovilo, da postopek za priznanje spolne identitete, določen z nacionalno ureditvijo iz postopka v glavni stvari, ni združljiv s členom 8 EKČP, ker ta postopek ne izpolnjuje zahtev iz te določbe za obravnavo predloga za spremembo spola, ki je bil pri nacionalnem sodišču vložen prvič. (
6
)
Ta postopek prav tako ne more biti učinkovito sredstvo, ki bi državljanu Unije, ki je med prebivanjem v drugi državi članici in torej pri uresničevanju pravice, zagotovljene s členom 21 PDEU in členom 45 Listine, že zakonito pridobil spremembo svojega imena in spolne identitete, omogočalo, da učinkovito uveljavlja svoje pravice iz teh členov ob upoštevanju člena 7 Listine, še toliko bolj, ker je v istem postopku ta državljan izpostavljen tveganju, da bo rezultat tega postopka drugačen od tistega, ki so ga sprejeli organi te druge države članice.
Za to, da bi bilo namreč mogoče nacionalno ureditev v zvezi z vpisom spremembe imena in spolne identitete v matične registre šteti za združljivo s pravom Unije, je potrebno, da določbe ali nacionalni postopek, na podlagi katerih je mogoče vložiti predlog za tak vpis, ne onemogočajo ali pretirano otežujejo uresničevanja pravic, podeljenih s členom 21 PDEU, natančneje, pravice do priznanja te spremembe. Uresničevanje te pravice pa je lahko ogroženo zaradi diskrecijske pravice, ki jo imajo pristojni organi v okviru tega postopka, saj lahko obstoj take pravice privede do neskladja med imenoma in spoloma, ki ju ima ista oseba za dokazovanje svoje identitete, pa tudi do resnih upravnih, poklicnih in zasebnih nevšečnosti. Zato nacionalna ureditev, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, ne izpolnjuje zahtev, ki izhajajo iz člena 21 PDEU.
Nazadnje, Sodišče je pojasnilo, da v zvezi s tem ni pomembno, da je bil predlog za priznanje in vpis spremembe imena in spolne identitete vložen na dan, ko je izstop države članice, v kateri je bila ta sprememba zakonito pridobljena, iz Unije že začel učinkovati. (
7
)
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.
(
1
)	Ta postopek državljanom Združenega kraljestva omogoča, da svoj priimek ali ime spremenijo zgolj z izjavo.
(
2
)	Predložitveno sodišče je navedlo, da se je v obravnavani zadevi postopek spremembe spolne identitete v Združenem kraljestvu začel pred izstopom te države iz Unije, vendar se je končal po izstopu, in sicer v prehodnem obdobju, ter se sprašuje, ali mora Romunija v takih okoliščinah priznati pravne učinke tega postopka spremembe spolne identitete, ki je potekal v Združenem kraljestvu.
(
3
)	Glej sodbo z dne 8. junija 2017, Freitag (C-541/15, EU:C:2017:432). Sodišče je v navedeni sodbi med drugim ugotovilo, da zaradi neskladja med imenoma, ki se uporabljata za isto osebo, lahko namreč pride do zmede in nevšečnosti, saj je treba pri številnih dejanjih v vsakdanjem življenju, tako v javni kot zasebni sferi, dokazati lastno identiteto (točki 36 in 37).
(
4
)	Konvencija, podpisana v Rimu 4. novembra 1950 (v nadaljevanju: EKČP).
(
5
)	V skladu s členom 52(3) Listine.
(
6
)	ESČP, 19. januar 2021, X in Y proti Romuniji (CE:ECHR:2021:0119JUD000214516). Evropsko sodišče za človekove pravice je v navedeni sodbi med drugim razsodilo, da morajo države v skladu s členom 8 EKČP določiti jasen in predvidljiv postopek pravnega priznavanja spolne identitete, ki omogoča hitro, pregledno in dostopno spremembo spola in s tem ime ali osebno identifikacijsko številko v uradnih dokumentih.
(
7
)	Sodišče je tako navedlo, da M.-A. A. kot državljan Unije v svoji izvorni državi članici zahteva priznanje spremembe svojega imena in spolne identitete, ki jo je pridobil med uresničevanjem pravice do prostega gibanja in prebivanja v Združenem kraljestvu, pred izstopom te države članice iz Unije oziroma pred 31. decembrom 2020, ki je v sporazumu o izstopu določen kot konec prehodnega obdobja, zato lahko M.-A. A. v razmerju do te izvorne države članice uveljavlja pravice, ki se nanašajo na ta status, zlasti pravice iz členov 20 in 21 PDEU, in to tudi po koncu tega obdobja.