62005CC0430
NÁVRHY GENERÁLNEJ ADVOKÁTKY
ELEANOR SHARPSTON
prednesené 8. marca 2007 (
1
)
Vec C-430/05
Ntionik Anonymi Etaireia Emporias H/Y, Logismikou kai Parochis Ypiresion Michanografisis
a
Ioannis Michail Pikoulas
proti
Epitropi Kefalaiagoras
„Smernica 2001/34/ES — Článok 21 — Prijatie cenných papierov na kótovanie — Prospekt — Uverejnenie nesprávnych informácií — Zodpovedné osoby — Členovia predstavenstva“
1.
Právne predpisy Spoločenstva ustanovujú, že prijatie cenných papierov na kótovanie je podmienené uverejnením prospektu s určitými informáciami vrátane skutočností týkajúcich sa fyzických alebo právnických osôb zodpovedných za ich uverejnenie. Prejednávaný prejudiciálny návrh predložený Symvoulio tis Epikratias (Štátna rada), Grécko, sa týka právomoci členských štátov ukladať sankcie spoločnosti a jednému z jej členov predstavenstva za to, že prospekt obsahuje nesprávne informácie, pričom ani spoločnosť, ani člen predstavenstva nie sú uvedení ako zodpovedné osoby.
Príslušné právne predpisy Spoločenstva
2.
Smernica 2001/34/ES Európskeho parlamentu a Rady z 28. mája 2001 o prijímaní cenných papierov na kótovanie na burze cenných papierov a o informáciách, ktoré sa o týchto cenných papieroch musia zverejňovať, (
2
)inter alia kodifikuje smernicu Rady 79/279/EHS z 5. marca 1979 o koordinácii podmienok prijatia cenných papierov na kótovanie na burze cenných papierov (
3
) a smernicu Rady 80/390/EHS zo 17. marca 1980 o koordinácii požiadaviek na vypracovanie, kontrolu a rozširovanie prospektov, ktoré sa musia zverejniť na prijímanie cenných papierov na kótovanie. (
4
)
3.
Smernice 79/279 a 80/390 boli prvou a druhou zo štyroch smerníc harmonizujúcich podmienky, ktoré majú byť splnené pri prijímaní na. (
5
)
4.
Smernica 79/279 stanovila podmienky, ktoré musela spoločnosť usilujúca sa o prijatie svojich cenných papierov na kótovanie v členskom štáte spĺňať; spoločnosť napríklad musí v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi predložiť svoje ročné účtovné závierky za tri účtovné obdobia predchádzajúce podaniu žiadosti o prijatie cenných papierov na kótovanie; predpokladaná tržná kapitalizácia akcií, ktoré sú predmetom žiadosti o prijatie, musí presiahnuť minimálnu hodnotu; akcie musia byť verejne obchodovateľné a aspoň 25 % daných akcií musí vlastniť verejnosť.
5.
Smernica 80/390 stanovila požiadavky týkajúce sa obsahu, formy, schválenia a uverejnenia dokumentov, ktoré sa majú zverejniť pri prijatí cenných papierov na kótovanie (v angličtine „listing particulars“, vo francúzštine „prospectus“ (
6
)).
6.
Ako už bolo uvedené, smernica 2001/34 kodifikuje smernice 79/279 a 80/390. (
7
)
7.
Preambula smernice 2001/34 stanovuje:
„(5)
Takáto koordinácia podmienok na prijímanie cenných papierov na kótovanie musí byť dostatočne flexibilná tak, aby umožnila zohľadniť súčasné rozdiely v štruktúrach trhov cenných papierov v členských štátoch a aby umožnila členským štátom zohľadniť všetky špecifické situácie, s ktorými môžu byť konfrontované.
(6)
Z tohto dôvodu koordinácia musí byť najskôr obmedzená na vytvorenie minimálnych podmienok na prijímanie cenných papierov na kótovanie na burzách nachádzajúcich sa v členských štátoch bez toho, aby sa emitentom priznalo právo kótovania.
(7)
Táto čiastočná koordinácia podmienok na prijímanie cenných papierov na kótovanie predstavuje prvé opatrenie smerom k následnému tesnejšiemu zosúladeniu predpisov členských štátov v tejto oblasti.
…
(9)
Zábezpeky na ochranu záujmov skutočných a potenciálnych investorov sa vyžadujú vo väčšine členských štátov, pokiaľ ide o podniky ponúkajúce svoje cenné papiere verejnosti, a to buď v čase ich ponuky, alebo v čase ich prijatia na kótovanie; takéto zábezpeky si vyžadujú poskytovanie informácií — dostačujúcich a čo možno najobjektívnejších — týkajúcich sa finančnej situácie emitenta a prospektu cenných papierov, pre ktoré sa žiada prijatie na kótovanie; obvyklou formou požadovania týchto informácií je zverejnenie prospektu.
(10)
Požadované zábezpeky za líšia v jednotlivých členských štátoch, pokiaľ ide o obsah a štruktúru prospektov a účinnosť, metódy a načasovanie kontroly informácií obsiahnutých v týchto materiáloch; dôsledkom týchto rozdielov nie je iba sťaženie dosiahnutia prijatia cenných papierov na kótovanie na burzách niekoľkých členských štátov pre jednotlivé podniky, ale taktiež zabraňuje investorom sídliacim v jednom členskom štáte nadobudnúť cenné papiere kótované na burzách iných členských štátov, a tým bráni financovaniu podnikov a investíciám v celom spoločenstve.
(11)
Tieto rozdiely treba odstrániť koordinovaním pravidiel a nariadení bez toho, aby boli tieto nevyhnutne úplne jednotné, s cieľom dosiahnuť príslušný stupeň rovnocennosti v zábezpekách požadovaných v každom členskom štáte s cieľom zabezpečiť poskytovanie informácií — dostačujúcich a čo možno najobjektívnejších — skutočným alebo potenciálnym držiteľom cenných papierov.“ (
8
)
8.
Článok 20 smernice 2001/34 stanovuje, že členské štáty majú zabezpečiť, aby prijatie cenných papierov na kótovanie bolo podmienené uverejnením prospektu.
9.
Hlavné požiadavky na obsah prospektu teraz ukladá článok 21 ods. 1 smernice 2001/34, ktorý stanovuje:
„Prospekt musí obsahovať informácie prispôsobené povahe emitenta a cenných papierov, o ktorých prijatie sa žiada, ktoré sú pre investorov a ich investičných poradcov nevyhnutné na vypracovanie informovaného ohodnotenia aktív a pasív, finančnej situácie, ziskov a strát, vyhliadok emitenta a práv viažucich sa k týmto cenným papierom.“
10.
Článok 21 ods. 2 smernice 2001/34 stanovuje:
„Členské štáty musia zabezpečiť, aby povinnosť uvedená v odseku 1 bola uložená osobám zodpovedným za prospekt tak, ako je to stanovené v položke 1.1 zoznamov A a B prílohy I.“
11.
Zoznam A prílohy I stanovuje: „Štruktúra prospektu na prijatie akcií na kótovanie“; zoznam B stanovuje ekvivalentnú štruktúru pre prijatie dlhopisov.
12.
Položka 1.1 zoznamu A uvádza okrem ďalších informácií, ktoré sa majú poskytnúť, „mená a funkcie fyzických osôb a názov a sídlo právnických osôb zodpovedných za prospekt…“
13.
Článok 100 smernice 2001/34 stanovuje:
„Každá významná nová udalosť, ktorá môže ovplyvniť hodnotenie cenných papierov a ktorá sa objaví v čase medzi schválením prospektu a začatím obchodovania na burze, sa musí zohľadniť v dodatku ku prospektu, ktorý sa kontroluje takým istým spôsobom ako prospekt a ktorý sa zverejňuje v súlade s postupom stanoveným príslušnými orgánmi.“
14.
Článok 105 ods. 1 smernice 2001/34 stanovuje, že členské štáty určia jeden alebo viacero príslušných orgánov.
15.
Smernica 2001/34 bola od rozhodného obdobia vo veci samej zmenená smernicou 2003/71 (
9
). Konkrétne článok 21 smernice 2001/34 bol zrušený a nahradený článkom 5 ods. 1 a článkom 6 ods. 1 smernice 2003/71.
16.
Článok 5 ods. 1 smernice 2003/71 stanovuje:
„Bez toho, aby bol dotknutý článok 8 odsek 2, prospekt musí obsahovať všetky údaje, ktoré sú podľa konkrétnej povahy emitenta a cenných papierov verejne ponúkaných alebo prijímaných na obchodovanie na regulovanom trhu potrebné na to, aby sa investorom umožnilo vytvoriť fundované hodnotenie aktív a pasív, finančnej situácie, ziskov a strát a vyhliadky emitenta a akýchkoľvek ručiteľoch a o právach, ktoré sú s týmito cennými papiermi spojené. Tieto údaje sa podajú v ľahko analyzovateľnej a zrozumiteľnej forme.“
17.
Článok 6 smernice 2003/71 stanovuje:
„1.   Členské štáty zabezpečia, aby sa zodpovednosť za údaje uvedené v prospekte spájala prinajmenšom s emitentom alebo jeho správnymi, riadiacimi alebo dozornými orgánmi, ponúkajúcim alebo osobou žiadajúcou o prijatie na obchodovanie na regulovanom trhu alebo ručiteľom, podľa daného prípadu. Zodpovedné osoby sa v prospekte zreteľne označia ich menami a pozíciami alebo, v prípade právnických osôb, ich názvami a sídlami, ako aj ich vyhlásením, že podľa ich najlepších znalostí sú údaje obsiahnuté v prospekte v súlade so skutočnosťou a že prospekt nevynecháva nič, čo by mohlo ovplyvniť jeho význam.
2.   Členské štáty zabezpečia, aby sa ich zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o zodpovednosti za škodu vzťahovali na osoby zodpovedné za údaje uvádzané v prospekte.
Členské štáty však zabezpečia, aby sa žiadnej osobe neprisudzovala zodpovednosť za škodu výlučne na základe súhrnu, vrátane jeho prekladu, pokiaľ nie je tento súhrn zavádzajúci, nepresný alebo nekonzistentný pri jeho čítaní spolu s ostatnými časťami prospektu.“
18.
Článok 25 smernice 2003/71 s názvom „Sankcie“ stanovuje:
„1.   Bez toho, aby bolo dotknuté právo členských štátov uložiť trestnoprávne sankcie, a bez toho, aby bol dotknutý ich režim zodpovednosti za škodu, členské štáty zabezpečia v súlade s ich vnútroštátnym právom, aby sa mohli prijímať vhodné správne opatrenia, alebo sa mohli ukladať správne sankcie voči zodpovedným osobám, ak neboli dodržané ustanovenia prijaté pri vykonávaní tejto smernice. Členské štáty zabezpečia, aby boli tieto opatrenia účinné, primerané a odradzujúce.
2.   Členské štáty zabezpečia, aby príslušný orgán mohol verejnosti poskytnúť informácie o každom opatrení alebo sankcii, ktorú uložil za porušenie opatrení prijatých v zmysle tejto smernice, pokiaľ by takéto poskytnutie informácií závažne neohrozilo finančné trhy alebo nespôsobilo neprimeranú škodu dotknutým stranám.“
Príslušné vnútroštátne právne predpisy
19.
V Grécku bola smernica 80/390 prebratá prezidentským dekrétom 348/1985, (
10
) ktorého článok 24 doslovne preberá článok 23 smernice 80/390 (teraz článok 100 smernice 2001/34).
20.
Článok 72 ods. 2 zákona 1969/1991 v zmenenom znení v rozhodnom období stanovoval: (
11
)
„Komisia môže uložiť fyzickej alebo právnickej osobe, ktorá akýmkoľvek spôsobom uverejní alebo nechá uverejniť nesprávne alebo zavádzajúce informácie o cenných papieroch prijímaných na regulovaný trh s cennými papiermi alebo už prijatých na tento trh, ktoré svojou povahou môžu ovplyvniť cenu týchto cenných papierov alebo operácie s týmito cennými papiermi, pokutu až do výšky päťsto miliónov (500000000) GRD. … Toto ustanovenie sa rovnako uplatní proti členom predstavenstva spoločností žiadajúcich prijatie ich akcií na uznaný trh s cennými papiermi, pokiaľ prospekt, ktorý sa vyžaduje pre uvedené prijatie, obsahuje nesprávne alebo zavádzajúce informácie, alebo ak sú tieto informácie uverejňované alebo rozšírované akýmkoľvek spôsobom.“
Konanie vo veci samej a prejudiciálna otázka
21.
Skutkové okolnosti uvedené v návrhu na začatie prejudiciálneho konania a zopakované v niektorých písomných pripomienkach sú opísané veľmi podrobne. Na účely podania odpovede na položenú prejudiciálnu otázku ich podľa môjho názoru možno zhrnúť takto.
22.
Žalobcami sú Ntionik Anonymi Etaireia Emporias I/Y, Logismikou kai Paroxis Ypiresion Michanografisis, akciová spoločnosť (ďalej len „Ntionik AE“), ktorej akcie sú kótované na paralelnom trhu Aténskej burzy cenných papierov a Ioannis Michail Pikoulas, jeden z členov predstavenstva spoločnosti Ntionik AE. Žalobcovia spochybňujú dve rozhodnutia Epitropi Kefalaiagoras (Komisia pre kapitálový trh, „príslušný orgán“ v Grécku na účely smernice 2001/34) o uložení pokút i) (v oboch prípadoch) podľa článku 72 ods. 2 zákona 1969/1991 a ii) (v prípade spoločnosti Ntionik AE) za porušenie článku 24 prezidentského dekrétu 348/1985.
23.
Komisia pre kapitálový trh uložila pokuty preto, lebo sa domnievala, že prospekty vydané spoločnosťou Ntionik AE v súvislosti so zvýšením základného imania v roku 2001 obsahovali nesprávne a zavádzajúce informácie týkajúce sa zisku a strát za rok 2000, ktoré svojou povahou mohli ovplyvniť cenu cenných papierov alebo ich obchodovanie spoločnosťou Ntionik AE.
24.
Ani spoločnosť Ntionik AE, ani pán Pikoulas neboli uvedení v prospekte ako osoby „zodpovedné za prospekt“ v súlade s položkou 1.1 zoznamu A prílohy I smernice 2001/34.
25.
Vec bola predložená Štátnej rade. Tento súd sa domnieva, že členské štáty môžu podľa článku 21 smernice 2001/34 stanoviť, pokiaľ sa ukáže, že informácie uvedené v prospekte sú nesprávne alebo zavádzajúce, administratívne sankcie len proti emitentovi a osobám výslovne uvedeným v prospekte ako zodpovedné osoby. V dôsledku toho je článok 72 ods. 2 zákona 1969/1991 zlučiteľný s článkom 21 smernice v rozsahu, v akom umožňuje uloženie pokuty emitentovi. V rozsahu, v akom článok 72 ods. 2 ustanovuje uloženie pokuty členom predstavenstva emitenta bez ohľadu na to, či boli označení v príslušnom prospekte za osoby zodpovedné za správnosť v ňom obsiahnutých informácií, sa zdá, že toto ustanovenie je v rozpore s článkom 21 smernice. Keďže sa Štátna rada domnievala, že výklad článku 21 smernice 2001/34 nie je celkom jasný, položila nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Môže vnútroštátny zákonodarca v zmysle ustanovenia článku 21 smernice 2001/34/ES Európskeho parlamentu a Rady z 28. mája 2001 o prijímaní cenných papierov na kótovanie na burze cenných papierov a o informáciách, ktoré sa o týchto cenných papieroch musia zverejňovať, zaviesť pre prípad, že informácie, ktoré obsahuje prospekt, sa ukážu ako nesprávne a zavádzajúce, administratívne sankcie nielen proti osobám výslovne uvedeným v tomto prospekte ako zodpovedné osoby, ale rovnako aj proti emitentovi cenných papierov, ktoré sa prijímajú na burzu a proti členom predstavenstva, bez toho, aby sa rozlišovalo, či boli označení v uvedenom zmysle ako zodpovedné osoby?“
26.
Spoločnosť Ntionik AE, grécka, talianska a portugalská vláda a Komisia predložili písomné pripomienky. Spoločnosť Ntionik AE, grécka vláda a Komisia boli zastúpené na pojednávaní.
Prípustnosť
27.
Talianska vláda tvrdí, že otázka je neprípustná, pretože z návrhu na začatie prejudiciálneho konania nie je jasné, či sa uplatní článok 21 smernice 2001/34. Zdá sa, že spoločnosť Ntionik AE už bola kótovaná a že sa len rozhodla vydať viac akcií na zvýšenie svojho základného imania. Článok 64 smernice ustanovuje, že v takomto prípade sa prospekt nevyžaduje (členské štáty však môžu na základe článku 8 ods. 2 smernice takúto požiadavku uložiť).
28.
Tento argument ma nepresvedčil. Zdá sa, že talianska vláda sa domnieva, že keďže spoločnosť Ntionik AE už bola kótovaná, zvýšenie jej základného imania nevyžadovalo podanie žiadosti o prijatie na kótovanie. Kótujú sa však cenné papiere a nie spoločnosti (napriek tomu, že vhodnou skratkou sa odkazuje na „kótované spoločnosti“). Pripúšťam, že smernica 2001/34 stanovuje v niektorých prípadoch čiastočné alebo úplné výnimky z povinnosti uverejniť prospekt (článok 23) a umožňuje vynechanie určitých informácií z prospektu (články 24 až 34). Nič nenasvedčuje tomu, že by v tomto prípade niektoré z týchto ustanovení oslobodzovalo spoločnosť Ntionik AE od povinnosti uverejniť prospekt alebo ju oprávňovalo neuvádzať informácie požadované na základe položky 1.1 zoznamu A. Okrem toho spoločnosť na pojednávaní potvrdila, že predmetné akcie neboli „prijaté automaticky“ v zmysle článku 64, že zvýšenie základného imania bolo ponukou pre verejnosť s výhradou predkupného práva existujúcich akcionárov, a že položka 1.1 zoznamu A sa uplatní.
Posúdenie
29.
Spoločnosť Ntionik AE sa domnieva, že na prejudiciálnu otázku by sa malo odpovedať záporne. Všetky tri vlády a Komisia majú opačný názor.
30.
Spoločnosť Ntionik AE tvrdí, že smernica 2001/34 jasne a presne stanovuje obmedzenie diskrečnej právomoci vnútroštátnych orgánov pri jej prebratí. Článok 21 ods. 2 jasne ukazuje, že miera diskrečnej právomoci je obmedzená na voľbu mechanizmu na uloženie sankcií. Doslovný výklad článku 21 ods. 2 jasne ukazuje, že akákoľvek sankcia za porušenie práva pri vypracovaní prospektu sa uloží výlučne osobám, ktoré sú zaňho zodpovedné, a v žiadnom prípade sa neuloží členom predstavenstva alebo emitentovi. Pokiaľ by smernica naozaj smerovala k rozšíreniu zodpovednosti za obsah prospektu na všetkých členov predstavenstva a na samotnú spoločnosť, nevyžadovala by, aby sa podľa prílohy I poskytovali informácie o osobách zodpovedných za prospekt.
31.
Nesúhlasím.
32.
Ako uvádzajú grécka a portugalská vláda a Komisia, z preambuly smernice 2001/34 jasne vyplýva, že cieľom právneho predpisu je stanoviť minimálne štandardy. Odôvodnenie č. 11 uvádza najmä, že rozdiely v zábezpekách požadovaných v každom členskom štáte s cieľom zabezpečiť poskytovanie informácií — dostačujúcich a čo možno najobjektívnejších — skutočným alebo potenciálnym držiteľom cenných papierov by sa mali odstrániť „koordinovaním pravidiel a nariadení bez toho, aby boli tieto nevyhnutne úplne jednotné, s cieľom dosiahnuť príslušný stupeň rovnocennosti“ (
12
).
33.
Tento prístup nie je podľa môjho názoru prekvapujúci. Ako som uviedla, smernica 2001/34 kodifikuje smernicu 80/390. Návrh smernice 80/390 pochádza z roku 1972. (
13
) Odôvodnenie č. 11 priamo nadväzuje na tento návrh. (
14
) V roku 1972 sa úroveň uverejňovania požadovaná pri prijatí cenných papierov na kótovanie značne líšila. (
15
) Bolo by to až príliš ambiciózne, aby sa na tomto základe Komisia vo svojom prvom legislatívnom kroku usilovala o pokročilý stupeň harmonizácie.
34.
To sa uznalo v Začiatočnej správe výboru odborníkov na právnu úpravu európskych trhov s cennými papiermi (Lamfalussova správa), (
16
) ktorá v prvom odseku kapitoly III s názvom „Hlavné nedostatky súčasnej európskej právnej úpravy“ uvádza, že „súčasný legislatívny rámec EÚ pre trhy s cennými papiermi… sa zakladá na minimálnej harmonizácii“ (
17
).
35.
Zdá sa mi, že — tak ako uvádza talianska vláda — doslovný výklad článku 21 ods. 2 nariadenia 2001/34 tiež smeruje k tomu, že tento právny predpis sa snaží skôr o zavedenie minimálnych štandardov ako o celkovú harmonizáciu. Článok 21 ods. 2 vyžaduje, aby členské štáty zabezpečili, aby zodpovednosť za správnosť informácií v prospekte „bola uložená osobám zodpovedným za prospekt tak, ako je to stanovené v položke 1.1 zoznamov A a B prílohy I“. Položka 1.1 týchto zoznamov vyžaduje, aby informácie týkajúce sa týchto osôb zodpovedných za prospekt boli v tomto prospekte uvedené. Nie je mi jasné, ako by spojený účinok týchto ustanovení mohol členskému štátu brániť v tom, aby určil kategóriu osôb zodpovedných za tieto informácie. Požiadavka uvedená v položke 1.1, že zodpovedné osoby by mali byť uvedené v prospekte, je zjavne určená na ochranu investorov, ktorí sa na tieto informácie spoliehajú, (
18
) a nie na to, aby chránila pred zodpovednosťou osoby jasne definované ako zodpovedné vo vnútroštátnom práve, ktoré nie sú z akéhokoľvek dôvodu uvedené v prospekte.
36.
Okrem toho podľa môjho názoru smernica 2001/34 neobsahuje nič, čo by nasvedčovalo tomu, že členský štát, ktorý definoval určité kategórie osôb ako zodpovedné za nesprávne alebo zavádzajúce informácie v prospekte, nemôže uložiť také trestné alebo administratívne sankcie ako tie, o ktoré ide v prejednávanej veci, týmto osobám, pokiaľ sú uverejnené nesprávne alebo zavádzajúce informácie.
37.
Na záver by som chcela poznamenať, že článok 21 smernice 2001/34 bol od momentu, keď nastali skutočnosti vo veci samej, nahradený článkom 5 ods. 1 a článkom 6 ods. 1 smernice 2003/71. (
19
) Grécka aj talianska vláda prisudzujú smernici 2003/71 určitý význam. Grécka vláda tvrdí, že táto smernica, ktorá zjavne sleduje cieľ najvyššej možnej úrovne harmonizácie, neupravuje jednotne otázku zodpovednosti za informácie poskytnuté v prospekte, ale necháva ju členským štátom. Okrem toho smernica 2003/71 neustanovuje vyčerpávajúcim spôsobom zodpovedné osoby, ale len vyžaduje, aby zodpovednosť „znášali aspoň“ uvedené osoby. (
20
) Talianska vláda tvrdí, že systém administratívnych sankcií bol zavedený až článkom 25 smernice 2003/71, ktorý zjavne neobmedzuje použitie takýchto sankcií na osoby formálne „zodpovedné“ za prospekt.
38.
Článok 6 ods. 1 smernice 2003/71 skutočne uvádza, že členský štát môže uložiť zodpovednosť za informácie uvedené v prospekte širšej skupine osôb, akou je tá, ktorá je v ňom uvedená, a článok 25 ods. 1 má taktiež širší význam. Keďže ani jedno z týchto ustanovení sa tejto veci priamo nedotýka, nebudem sa ďalej zaoberať ich možným výkladom.
Návrh
39.
S prihliadnutím na vyššie uvedené sa domnievam, že na položenú prejudiciálnu otázku Symvoulio tis Epikratias treba odpovedať takto:
Článok 21 smernice 2001/34/ES Európskeho parlamentu a Rady o prijímaní cenných papierov na kótovanie na burze cenných papierov a o informáciách, ktoré sa o týchto cenných papieroch musia zverejňovať, nevylučuje, aby vnútroštátne právne predpisy ustanovili pre prípad, keď sa informácie uvedené v prospekte ukážu ako nesprávne alebo zavádzajúce, administratívne sankcie, ktoré možno uložiť nielen osobám výslovne uvedeným v tomto prospekte ako zodpovedné osoby, ale aj emitentovi, ktorého cenné papiere sú prijímané na kótovanie, a taktiež členom predstavenstva bez ohľadu na to, či boli títo členovia predstavenstva označení ako osoby vo vyššie uvedenom zmysle.
(
1
)	Jazyk prednesu: angličtina.
(
2
)	Ú. v. ES L 184, s. 1; Mim. vyd. 06/004, s. 24.
(
3
)	Ú. v. ES L 66, s. 21.
(
4
)	Ú. v. ES L 100, s. 1.
(
5
)	Zostávajúce dve smernice boli smernica Rady 82/121/EHS z 15. februára 1982 o informáciách, ktoré musia pravidelne zverejňovať spoločnosti, ktorých akcie boli prijaté na kótovanie (Ú. v. ES L 48, s. 26), a smernica Rady 88/627/EHS z 12. decembra 1988 o informáciách, ktoré sa musia zverejniť, keď sa v spoločnosti, ktorej akcie sú kótované, nadobudne alebo scudzí významný podiel (Ú. v. ES L 348, s. 62).
(
6
)	Je mätúce, že „prospectus“ v angličtine tradične označuje (donedávna oddelene upravené) dokumenty vydané, pokiaľ predtým nekótované cenné papiere, bez ohľadu na to, či mali byť následne kótované, sú ponúkané prvýkrát. Takýto dokument je vo francúzštine taktiež „prospectus“, pričom sa rozdeľuje medzi „prospectus d'émission“ a „prospectus d'admission“. Požiadavky na obsah, formu, schválenie a uverejnenie obidvoch dokumentov boli teraz harmonizované (a obidva dokumenty sa teraz v angličtine označujú ako „prospectus“) smernicou 2003/71/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. novembra 2003 o prospekte, ktorý sa zverejňuje pri verejnej ponuke cenných papierov alebo ich prijatí na obchodovanie, a o zmene a doplnení smernice 2001/34/ES (Ú. v. EÚ L 345, s. 64; Mim. vyd. 06/006. s. 356). Ku skutkovým okolnostiam, ktoré viedli k pôvodnému konaniu v prejednávanej veci, došlo pred nadobudnutím účinnosti smernice 2003/71.
(
7
)	Pozri tiež odôvodnenie č. 1. Vecné ustanovenia sa nezmenili. Príloha III smernice 2001/34 obsahuje porovnávaciu tabuľku, ktorá pre každé ustanovenie tejto smernice uvádza zdrojové ustanovenie zo štyroch kodifikovaných smerníc.
(
8
)	Znenie odôvodnení č. 5 až 7 sa zhoduje so znením odôvodnení č. 4 až 6 preambuly smernice 79/279; odôvodnenia č. 9 až 11 sú totožné s odôvodneniami č. 2 až 4 preambuly smernice 80/390.
(
9
)	Už citovaná v poznámke pod čiarou 6.
(
10
)	Zbierka zákonov A 125.
(
11
)	Článok 72 ods. 2 zákona 1969/1991 bol medzitým zrušený zákonom 3340/2005. Táto skutočnosť však nemá vplyv na prejednávanú vec.
(
12
)	Kurzívou zvýraznila generálna advokátka.
(
13
)	Návrh smernice Rady o obsahu, kontrole a rozširovanie prospektov, ktoré sa musia zverejniť na prijímanie cenných papierov vydaných spoločnosťami na kótovanie v zmysle článku 58 druhého odseku Zmluvy (Ú. v. ES C 131, 1972, s. 61).
(
14
)	Pozri štvrté odôvodnenie, ktoré je v podstate zhodné s odôvodnením č. 11 preambuly smernice 2001/34.
(
15
)	Pozri SUCKOW, S.: The European Prospectus, American Journal of Comparative Law 1975, s. 50, bod 52, BUXBAUM, R. M., a HOPT, K.: Legal Harmonization and the Business Enterprise (1988), s. 189 – 192, EDWARDS, V.: EC Company Law (1999), s. 233, a MOLONEY, N.: EC Securities Regulation (2002), s. 64.
(
16
)	Z 9. novembra 2000, prístupná na internetovej stránke Komisie http://ec.europa.eu/internal_market/securities/docs/lamfalussy/wisemen/initial-report-wise-men_en.pdf.
(
17
)	Strana 15 v anglickej verzii.
(
18
)	Pozri odôvodnenia č. 9 až 11 v preambule smernice 2001/34.
(
19
)	Pozri článok 27 ods. 1 smernice 2003/71.
(
20
)	Kurzívou zvýraznila generálna advokátka.