UZNESENIE PREDSEDU VŠEOBECNÉHO SÚDU
z 12. októbra 2018 (*)
„Konanie o nariadení predbežného opatrenia – Prípravky na ochranu rastlín – Nariadenie (ES) č. 1107/2009 – Uverejnenie záverov preskúmania vykonaného úradom EFSA o preskúmaní schválenia účinnej látky thiram – Žiadosť o zachovanie dôvernosti určitých častí – Odmietnutie priznania dôverného zaobchádzania – Návrh na nariadenie predbežného opatrenia – Neexistencia naliehavosti“
Vo veci T‑621/17 R,
Taminco BVBA,
so sídlom v Gente (Belgicko), v zastúpení: C. Mereu a M. Grunchard, advokáti
žalobkyňa,
proti
Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA), v zastúpení: D. Detken a S. Gabbi, splnomocnení zástupcovia, za právnej pomoci R. van der Hout, a C. Wagner, advokáti,
žalovanému,
ktorého v konaní podporuje:
Európska komisia, v zastúpení: G. Koleva a M. I. Naglis, splnomocnení zástupcovia,
vedľajší účastník konania,
ktorej predmetom je návrh založený na článkoch 278 a 279 ZFEÚ na odklad výkonu rozhodnutia EFSA z 18. júla 2017 o zamietnutí žiadostí o dôverné zaobchádzanie podané v rámci žiadosti o obnovenie schválenia účinnej látky thiram,
PREDSEDA VŠEOBECNÉHO SÚDU
vydal toto
Uznesenie(1)
[omissis]
Právny stav
[omissis]
O predmete návrhu na nariadenie predbežného opatrenia a o povahe dotknutých informácií
25      Svojím návrhom na nariadenie predbežného opatrenia sa žalobkyňa domáha neuverejnenia dotknutých informácií s cieľom zabrániť zásahu do jej obchodných záujmov.
26      Po prvé je v tejto súvislosti potrebné uviesť, že vo svojom uznesení z 12. júna 2018, Nexans France a Nexans/Komisia [C‑65/18 P(R), EU:C:2018:426], podpredseda Súdneho dvora zdôraznil, že pre nariadenie predbežných opatrení nebolo dostatočné tvrdiť, že informácie, ktoré sa majú zverejniť, sú dôverné, pokiaľ takéto tvrdenie nespĺňa podmienku fumus boni iuris
[uznesenie z 12. júna 2018, Nexans France a Nexans/Komisia, C‑65/18 P(R), EU:C:2018:426, bod 22].
27      V prejednávanej veci v rámci dokazovania splnenia tejto podmienky uvádza žalobkyňa štyri žalobné dôvody, a to i) neexistenciu právneho základu odôvodňujúceho uverejnenie dotknutých informácií zo strany EFSA na základe nariadenia č. 1107/2009 a nariadenia č. 178/2002, ako aj vykonávacieho nariadenia č. 844/2012; ii) prekročenie právomoci zo strany EFSA, keďže nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 zo 16. decembra 2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, o zmene, doplnení a zrušení smerníc 67/548/EHS a 1999/45/ES a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 1907/2006 (Ú. v. EÚ L 353, 2008, s. 1), nepriznáva EFSA nijakú právomoc, pokiaľ ide o klasifikáciu látok; iii) porušenie práva na obhajobu, keďže podľa žalobkyne nemala v plnom rozsahu, užitočne a efektívne možnosť vyjadriť sa k návrhu na reklasifikáciu jej látky, a iv) porušenie článku 63 nariadenia č. 1107/2009 týkajúceho sa možnosti domáhať sa dôvernosti určitých informácií predložených podľa tohto nariadenia.
28      Z vyššie uvedeného teda vyplýva, že prvé tri žalobné dôvody sa týkajú procesných otázok, takže sa netýkajú povahy dotknutých informácií. Len posledný žalobný dôvod týkajúci sa údajného porušenia článku 63 nariadenia č. 1107/2009 sa nepriamo týka aj určenia dôvernej povahy dotknutých informácií.
29      Na jednej strane sa však predložené tvrdenia týkajú možnosti požiadať o dôverné zaobchádzanie a nie posúdenia dôvernej povahy týchto informácií ako takých. Na druhej strane z preskúmania tvrdení týkajúcich sa údajného porušenia článku 63 nariadenia č. 1107/2009 nie je na prvý pohľad zrejmé, že by tieto tvrdenia mohli presvedčiť sudcu rozhodujúceho o nariadení predbežného opatrenia, pokiaľ ide o existenciu fumus boni iuris v tejto súvislosti.
30      Po prvé je potrebné pripomenúť, že podľa článku 63 ods. 1 nariadenia č. 1107/2009 možno požiadať o dôverné zaobchádzanie s informáciami predloženými podľa tohto nariadenia. Nezdá sa, že by informácie, o aké ide v prejednávanej veci, mohli byť a priori
kvalifikované ako také, keďže boli vypracované EFSA v rámci hodnotenia žiadosti o obnovenie schválenia príslušnej látky. V anglickom znení uvedeného nariadenia (vrátane príloh) sa sloveso „submitt“ a jeho deklinácie („submitted“, „submitting“ a „submission“), použité v rovnakom význame ako v článku 63 nariadenia č. 1107/2009, objavuje 92‑krát, z toho 72‑krát na označenie vypracovania dotknutými stranami (žiadatelia, tretie strany) dokumentácie k žiadosti o schválenie alebo o zmenu podmienok schválenia účinnej látky alebo zoznamu testov a štúdií. Ostatné prípady sa týkajú hlavne spravodajského členského štátu, ostatných členských štátov a dokonca aj vo veľmi zriedkavých prípadoch Komisie.
31      Ďalej na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa vo svojom návrhu na nariadenie predbežného opatrenia a vo svojich pripomienkach k vyjadreniu Komisie ako vedľajšieho účastníka konania, sa na prvý pohľad zdá, že článok 63 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 1107/2009 uvádza prípadné posúdenie zo strany EFSA nie z dôvodu možného priznania dôverného zaobchádzania, ale s cieľom vylúčiť uplatňovanie dôverného zaobchádzania na informácie predložené dotknutými stranami.
32      Napokon vo svojich pripomienkach k vyjadreniu Komisie ako vedľajšieho účastníka konania žalobkyňa zdôrazňuje, že je vhodné komplexne vykladať príslušné ustanovenia, a v tejto súvislosti sa odvoláva na článok 13 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012.
33      Článok 13 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 stanovuje, že potom, ako ESFA poskytne žiadateľovi dva týždne na predloženie žiadosti o zachovanie dôvernosti určitých častí záverov podľa článku 63 nariadenia č. 1107/2009, závery sprístupní verejnosti s výnimkou akýchkoľvek informácií, v súvislosti s ktorými úrad povolil zachovanie dôvernosti, okrem prípadov, keď existuje prevažujúci verejný záujem na ich zverejnení.
34      Žalobkyňa sa však domnieva, že zo znenia článku 13 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 vyplýva, že právne predpisy umožňujú účastníkom konania požadovať dôvernosť takých záverov, akými sú závery uvedené v tejto veci. Na prvý pohľad sa však zdá, že článok 13 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 iba odkazuje na článok 63 nariadenia č. 1107/2009, ktorý v súlade s tým, čo bolo uvedené v bodoch 30 a 31 vyššie, umožňuje požadovať dôverné zaobchádzanie s informáciami predloženými dotknutými stranami, ktoré by sa v prípade uvedenom v článku 13 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 844/2012 vyskytovali v týchto záveroch, a nie ako tvrdí žalobkyňa, uplatňovať toto zaobchádzanie aj na samotné závery. Inými slovami toto ustanovenie sa týka len „niektorých častí“ týchto záverov, a to „akýchkoľvek informácií, v súvislosti s ktorými úrad povolil zachovanie dôvernosti“ vo význame, ktorý im bol daný v bodoch 30 a 31 vyššie.
35      Po druhé vo svojich pripomienkach k návrhu na nariadenie predbežného opatrenia EFSA uvádza, že analyzoval existenciu potenciálnej ujmy pre obchodné záujmy žalobkyne z dôvodu sprístupnenia uvedených informácií – podmienka sine qua non
na priznanie dôverného zaobchádzania v zmysle článku 63 nariadenia č. 1107/2009 – a dospel k záveru, že táto ujma nebola dostatočná, aby zabránila uverejneniu dotknutých informácií, najmä vzhľadom na prevažujúci záujem verejného zdravia, v súlade s článkom 39 ods. 3 nariadenia č. 178/2002.
36      Je však potrebné konštatovať, že vo svojich pripomienkach k vyjadreniu vedľajšieho účastníka konania, ktoré predložila Komisia na podporu návrhov EFSA, v ktorom sa zdôrazňuje najmä význam článku 63 nariadenia č. 1107/2009 v tejto veci, sa žalobkyňa rozhodla nevyjadriť sa k tomuto tvrdeniu a uspokojila sa so spresnením, že skutočnosť, že niektoré časti tohto vyjadrenia neboli vyvrátené alebo komentované, neznamená, že ich pripúšťa.
37      Po druhé a v každom prípade za predpokladu, že by na jednej strane dotknuté informácie mohli byť predmetom žiadosti o dôverné zaobchádzanie v zmysle článku 63 nariadenia č. 1107/2009, a na druhej strane by podľa EFSA neboli uvedené informácie považované za dôverné na základe analýzy v rámci konania zavedeného týmto ustanovením, nič to nemení na tom, že povaha dotknutých informácií nezodpovedá informáciám, ktorým sudca rozhodujúci o nariadení predbežného opatrenia niekoľkokrát priznal predbežnú ochranu v rámci žiadosti o sprístupnenie vedeckých údajov [pozri v tomto zmysle uznesenia z 1. marca 2017, EMA/PTC Therapeutics International, C‑513/16 P(R), neuverejnené, EU:C:2017:148; z 1. marca 2017, EMA/MSD Animal Health Innovation a Intervet international, C‑512/16 P(R), neuverejnené, EU:C:2017:149; z 13. februára 2014, Luxembourg Pamol (Cyprus) a Luxembourg Industries/Komisia, T‑578/13 R, neuverejnené, EU:T:2014:103, a z 25. júla 2014, Deza/ECHA, T‑189/14 R, neuverejnené, EU:T:2014:686].
38      Vo veciach, ktoré viedli k vydaniu uznesení uvedených v bode 37 vyššie, totiž sudca rozhodujúci o nariadení predbežného opatrenia osobitne pripomenul, že ak sa chce podnik vyhnúť prostredníctvom predbežného opatrenia uverejneniu informácií, ktoré údajne podliehajú profesijnému tajomstvu, závisí rozsah, v akom by mu sprístupnenie takýchto informácií spôsobilo vážnu a nenapraviteľnú ujmu, od kombinácie okolností, akými sú význam informácií z profesijného a obchodného hľadiska pre podnik, ktorý ich poskytuje, a ich využiteľnosť pre ostatné podniky prítomné na trhu, ktoré by sa s nimi mohli oboznámiť a následne ich využívať (uznesenie z 29. februára 2016, Chemtura Netherlands/EFSA, T‑725/15 R, neuverejnené, EU:T:2016:128, bod 30).
39      Riešenia prijaté vo veciach, ktoré viedli k vydaniu týchto uznesení, najmä pokiaľ ide o nevyčísliteľnú povahu, a teda nenapraviteľnú finančnú ujmu spôsobenú v dôsledku uverejnenia údajne dôverných informácií, sa naopak neuplatnia, ak navrhovateľ v návrhu na nariadenie predbežného opatrenia neidentifikuje informácie, ktoré by v prípade úplného uverejnenia dotknutých dokumentov mohli byť špecificky užitočné pre súčasných alebo potenciálnych konkurentov, pretože by mohli byť využívané na komerčné a súťažné účely, a konkrétnejšie, pokiaľ by navrhovateľ neuviedol nijakú špecifickú skutočnosť, ktorá by pre neho predstavovala nehmotný majetok, ktorý by mohol byť použitý na konkurenčné účely a ktorého hodnota by sa znížila, alebo dokonca zanikla, ak by stratila svoju dôvernú povahu (uznesenie z 29. februára 2016, Chemtura Netherlands/EFSA, T‑725/15 R, neuverejnené, EU:T:2016:128, body 34 a 35).
40      V prejednávanom prípade je to tak, keďže žalobkyňa sa obmedzuje len na tvrdenie, že úplné uverejnenie uvedených dokumentov môže spôsobiť ujmu na jej povesti, jej podiele na trhu a jej obrate, keďže predmetná látka je podľa nej kvalifikovaná nesprávne a navyše chybne ako zdraviu škodlivá, a to vo vzťahu k jej zákazníkom, používateľom tejto látky, k verejnosti vo všeobecnosti a k regulačným orgánom (pozri v tomto zmysle uznesenie z 29. februára 2016, Chemtura Netherlands/EFSA, T‑725/15 R, neuverejnené, EU:T:2016:128, bod 34).
41      V súlade so zásadami uvedenými v bodoch 26, 38 a 39 vyššie je preto potrebné preskúmať tvrdenia žalobkyne, ktorých cieľom je preukázať naliehavosť požadovaných predbežných opatrení bez toho, aby sa vychádzalo z predpokladu, podľa ktorého sú dotknuté informácie dôverné.
[omissis]
Z týchto dôvodov
PREDSEDA VŠEOBECNÉHO SÚDU
nariadil:
1.      Návrh na nariadenie predbežného opatrenia sa zamieta.
2.      Uznesenie z 19. septembra 2017 vydané vo veci T‑621/17 R sa zrušuje.
3.      O trovách konania sa rozhodne neskôr.
Vyhlásené v Luxemburgu 12. októbra 2018.
Tajomník
Predseda
E. Coulon
M. Jaeger
* Jazyk konania: angličtina.
1      Uvádzajú sa iba tie body uznesenia, ktorých uverejnenie považuje Všeobecný súd za užitočné.