61997CC0041_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 I en tvist mellan belgiska staten och vissa importörer av Kashkaval-ost som framställts i Ungern, har Hof van beroep te Antwerpen (Belgien) ställt två tolkningsfrågor avseende kommissionens förordning (EEG) nr 1767/82 av den 1 juli 1982 om tillämpningsföreskrifter för de särskilda importavgifterna för vissa mjölkprodukter(1) (nedan kallad förordning nr 1767/82 eller förordningen).
2 Den hänskjutande domstolen önskar få ett svar på vilken råvara som skall användas vid tillverkning av Kashkaval-ost och ber att få veta vilka följderna blir om villkoren för upprättande av det importintyg som föreskrivs i förordningen eventuellt inte har iakttagits.
I - Tillämplig gemenskapslagstiftning
3 Rådet införde genom sin förordning (EEG) nr 2307/70 av den 10 november 1970(2) en autonom, nedsatt avgift på bland annat "fårostar benämnda 'Kashkaval'" (tredje övervägandet i ingressen).
4 Vid tiden för de faktiska omständigheterna i målet fanns föreskrifter om förmånsbehandling i rådets förordning (EEG) nr 2915/79 av den 18 december 1979 om produktgrupper och om de särskilda bestämmelserna för beräkning av importavgifter på mjölk och mjölkprodukter och om ändring av förordning (EEG) nr 950/68 om Gemensamma tulltaxan.(3)
5 Därefter ändrades förordningatna nr 2915/79, beträffande villkoren för att vissa ostsorter skall få omfattas av vissa tullnummer, och 950/68 genom rådets förordning (EEG) nr 1463/82 av den 27 maj 1982.(4) Kashkaval omfattades av tullnummer 04.04 E I b 2. På samma sätt som i tidigare förordningar förklarades i en fotnot att "[f]ör tillämpning av detta undernummer erfordras att de villkor är uppfyllda som fastställs av behöriga myndigheter".
6 Tullnomenklaturen i Gemensamma tulltaxan är sedan den 1 januari 1988 ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan.(5) Kashkaval-ost omfattas numera av KN-nummer 0406 90 29, till vilket hör en fotnot i vilken anges att "[o]st som importeras från tredje land inom ramen för ett särskilt avtal som slutits mellan detta land och gemenskapen och för vilken ett IMA 1-intyg företes, vilket utfärdats i enlighet med de villkor som föreskrivs i gemenskapsbestämmelserna på området, omfattas av en nedsatt importavgift".
7 Villkoren för att Kashkaval skall få importeras med en nedsatt importavgift anges i olika kommissionsförordningar. Vid tiden för de faktiska omständigheterna i målet var ovannämnda förordning nr 1767/82 tillämplig.
8 I artikel 1.1 och 1.2 i förordning nr 1767/82 föreskrivs följande:
"1. De importavgifter som är tillämpliga på de produkter som anges i bilaga 2 till förordning (EEG) nr 2915/79 skall vara de importavgifter som anges i bilaga 1 till denna förordning.
2. Förutsättning för att de produkter som anges i bilaga 1 skall omfattas av ovan nämnda importavgifter är att ett IMA 1-intyg, uppställt i enlighet med förebilden i bilaga 2, läggs fram och att de villkor som fastställs i denna förordning är uppfyllda."
Artikel 3.1 och 3.2 har följande lydelse:
"1 När det gäller de produkter som avses i artikel 1 skall ett separat intyg upprättas för varje typ av produkt och för varje presentationsform.
2 Intyget skall för varje typ och presentationsform av produkten innehålla de uppgifter som anges i bilaga 3."
Slutligen fastslås i artikel 5.1 i samma förordning följande:
"1. Ett intyg skall vara giltigt endast om det är korrekt ifyllt och vederbörligen påtecknat av ett av de utfärdande organ som anges i bilaga 4."
9 I bilaga 1 till förordning nr 1767/82 hänvisas, under tulltaxenummer l ex 04.04 E I b 2, till Kashkaval, utan någon annan precisering i fråga om den råvara som denna ost skall framställas av.
10 Bilaga 2 innehåller den förebild för IMA 1-intyg som avses i artikel 1.2 i förordningen.
11 I bilaga 3 anges regler för ifyllande av intyg. Vad beträffar Kashkaval-ost föreskrivs att utöver fälten 1-6, 9, 17 och 18 skall följande uppgifter fyllas i:
"2. I fält 10 skall anges 'uteslutande inhemskt producerad fårmjölk'."
II - Bakgrund och förfarande vid den nationella domstolen
12 Mellan den 24 december 1987 och den 13 oktober 1988 importerade bolaget Foodic BV (nedan kallat Foodic) 860 000 kilo Kashkaval-ost från Ungern. Vart och ett av de 16 importintygen åtföljdes i enlighet med föreskrifterna i artikel 1.2 i förordning nr 1767/82 av ett IMA 1-intyg. I samtliga dessa intyg angavs att det rörde sig om Kashkaval-ost framställd av komjölk.
13 De belgiska myndigheterna påförde osten den förmånliga importavgiften. Vid en kontroll som utfördes i slutet av oktober 1988 upptäckte de belgiska myndigheterna att den importerade Kashkaval-osten var framställd av komjölk. Då de belgiska myndigheterna ansåg att förmånsbehandlingen enligt de gemenskapsrättsliga bestämmelserna endast är tillämplig på Kashkaval som uteslutande har framställts av fårmjölk, krävde de den 18 december 1989 att Foodic skulle erlägga ett belopp motsvarande skillnaden mellan de avgifter som i normala fall skulle ha tagits ut och de förmånliga avgifter som betalats.
14 Då detta belopp inte betalades, väckte belgiska staten talan mot Foodic den 8 januari 1992 för att erhålla ett belopp om 66 424 325 BFR som motsvarade de tilläggsavgifter och ställda garantier som kvarstod till följd av missbruket av importintyg.
15 Dom meddelades av Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen den 29 juni 1994, i vilken belgiska statens yrkande ogillades i väsentliga delar.
16 Belgiska staten överklagade domen till Hof van beroep te Antwerpen.
III - Tolkningsfrågorna
17 Hof van beroep te Antwerpen, som ansåg att tolkningen av förordning nr 1767/82 var problematisk, hänsköt genom beslut under handläggning av den 27 januari 1997 följande två tolkningsfrågor till domstolen:
"1. Avses med Kashkaval i förordning (EEG) nr 1767/82 endast ost som är framställd av fårmjölk?
2. Uppfyller ett IMA 1-intyg som har utfärdats i enlighet med förordning (EEG) nr 1767/82, men som har ifyllts i strid med de föreskrifter som har angivits i bilagorna till förordningen, de krav som ställs i artikel 2 i nämnda förordning, och innebär detta i annat fall att rätten till att komma i åtnjutande av en nedsatt importavgift går förlorad?"
Den första frågan
18 Det framgår av begäran om förhandsavgörande att svarandena i målet vid den nationella domstolen (importörerna) hävdar att Kashkaval även kan framställas av komjölk. De har påpekat att den ungerska myndighet som fyllde i IMA 1-intyget i fält 10 uttryckligen angav att det rörde sig om ost framställd av komjölk, vilket enligt dem bekräftar att Kashkaval lika väl kan framställas av sådan mjölk utan att för den skull förlora benämningen Kashkaval.
19 Den relevanta frågan i förevarande fall är emellertid om denna typ av Kashkaval-ost kan omfattas av förmånliga importavgifter enligt gällande gemenskapsrättsliga bestämmelser.
20 I andra övervägandet i ingressen till förordning nr 1767/82 föreskrivs att "hänförandet till tulltaxenummer inte längre [är] den enda faktor som skall beaktas vid tillämpning av den särskilda avgiften".
21 I artikel 1.2 i förordningen föreskrivs därefter att två villkor skall vara uppfyllda för att förmånsbehandlingen skall tillämpas, nämligen följande:
- Att ett IMA 1-intyg som överensstämmer med förebilden i bilaga 2 läggs fram,
samt
- att de villkor som fastställs i förordning nr 1767/82 uppfylls.
22 Ett av de villkor som skall uppfyllas föreskrivs i artikel 3.2, enligt vilken intyget skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga 3.
23 I bilaga 3, bokstaven I, föreskrivs i fråga om Kashkaval-ost att det i fält 10 skall anges "uteslutande inhemskt producerad fårmjölk".
24 Det förefaller således klart att gemenskapslagstiftaren har avsett att de nedsatta importavgifterna skall förbehållas Kashkaval-ost som uteslutande har framställts av fårmjölk.
25 I sina skriftliga yttranden har svarandena i målet vid den nationella domstolen emellertid gjort gällande följande. "I förordning (EEG) nr 1767/82 av den 1 juli 1982 görs inte någon skillnad mellan Kashkaval-ost beroende på om den har tillverkats av ko- eller fårmjölk. Det är först i bilagan som denna subtila skillnad införs, men man frågar sig om texten i bilagan till förordningen har företräde framför förordningens ordalydelse. Svaret är uppenbarligen att så inte är fallet." (punkt 16 i den inlaga som ingivits till domstolen)
26 Några rader längre ned i inlagan anför svarandena i målet vid den nationella domstolen dessutom följande. "Eftersom det i tullkoden i den aktuella förordningens ursprungliga ordalydelse endast talades om 'Kashkaval', kan belgiska staten inte göra någon skillnad på ost som tillverkats av ko- respektive fårmjölk." Med "tullkod" avses uppenbarligen bilaga 1 till förordningen.
27 Denna argumentation kan inte vinna bifall, eftersom det inte går att resonera på grundval av artiklar i en förordning utan att beakta bilagorna, eller att beakta bilaga 1 och fullständigt bortse från bilaga 3.
28 Det skall dessutom påpekas att bilaga 1 (sånär som på ett undantag) inte heller ger några upplysningar om de råvaror som används för att framställa de övriga ostar vars beteckning anges (exempelvis Emmentaler, Cheddar, Tilsit och Finlandia). För samtliga dessa ostar hänvisas läsaren till bilaga 3, vilken anger den råvara som skall användas för flertalet berörda ostar. Således klargörs bilaga 1 genom bilaga 3. De båda bilagorna kompletterar varandra och utgör en enhet.
29 Eftersom ordalydelsen i bilaga 1 således inte har företräde framför ordalydelsen i bilaga 3, går det inte att hysa något tvivel om att gemenskapslagstiftaren avsåg att endast låta Kashkaval-ost som framställts av fårmjölk omfattas av de nedsatta importavgifterna.
30 Detta konstaterande stöds dessutom, som kommissionen har understrukit i sitt skriftliga yttrande, av omständigheten att det i tredje övervägandet i förordning nr 2307/70 hänvisas till "fårostar benämnda 'Kashkaval'". När rådet för första gången lät Kashkaval-ost omfattas av systemet med nedsatta importavgifter, preciserade det därigenom att endast Kashkaval som är framställd av fårmjölk kan åtnjuta förmånsbehandling. Kommissionen har med rätta erinrat om att rådet sedan dess inte har ändrat sitt beslut.
31 Dessutom understryks genom användningen av adverbet "uteslutande" att ingen annan form av mjölk kan ingå i tillverkningen av Kashkaval-ost, givetvis fortfarande i den mening som avses i förordning nr 1767/82.
32 Till stöd för sin uppfattning har svarandena i målet vid den nationella domstolen dessutom åberopat kommissionens förordning (EEG) nr 1225/90 av den 10 maj 1990(6), genom vilken förordning nr 1767/82 ändrades bland annat genom att beskrivningen av Kashkaval i bilaga 1 tillfogades uttrycket "av fårmjölk". De hävdar att det är först från denna förordnings ikraftträdande som de nedsatta avgifterna endast skall tillämpas på Kashkaval av fårmjölk.
33 Av övervägandena i ingressen till förordning nr 1225/90 framgår faktiskt att kommissionen gjort denna precisering till följd av de svårigheter som uppstått i samband med beskrivningen av Kashkaval-ost vid upprättandet av IMA 1-intyget.
34 Icke desto mindre kvarstår faktum att en importör som önskar komma i åtnjutande av en förmånsbehandling noggrant måste läsa hela den text som anger bestämmelserna för denna ordning, däribland de uppgifter som avser sättet för upprättande av det särskilda formuläret.
35 Preciseringen av bilaga 1 ändrade inte på något sätt den ordning som osten i fråga dittills hade omfattats av i enlighet med artiklarna i förordningen, bilaga 1 och bilaga 3 sammantagna.
36 Som kommissionen med rätta har understrukit, skulle den heller inte ha befogenhet att ändra den aktuella Kashkaval-ostens kännetecken, eftersom rådet redan fastslagit dessa i förordning nr 2307/70.
37 Det råder således inget tvivel om att svaret på den hänskjutande domstolens första fråga måste bli jakande. Den Kashkaval-ost som avses i förordning nr 1767/82 skall vara framställd uteslutande av fårmjölk.
Den andra frågan
38 Den andra frågan kan delas i två delar. Hof van beroep te Antwerpen vill först veta om ett IMA 1-intyg som har ifyllts i strid med de anvisningar som ges i bilagorna till förordning nr 1767/82 uppfyller kraven i denna.
39 Här krävs ett inledande påpekande. Hof van beroep te Antwerpen hänför sig i sin andra fråga till kraven i artikel 2 i förordning nr 1767/82. Artikel 2 avser emellertid endast de materiella aspekterna av IMA 1-intyget. Jag anser att det måste röra sig om ett skrivfel, eftersom frågan endast kan hänföra sig till kraven i artikel 1 i förordning nr 1767/82. Jag kommer att besvara frågan på grundval av denna artikel.
40 I artikel 1 krävs att de villkor som fastställs i förordningen är uppfyllda. Ett av villkoren anges i artikel 3.2, enligt vilken IMA 1-intyget skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga 3.
41 Det framgår dessutom av artikel 5.1 att ett "intyg skall vara giltigt endast om det är korrekt ifyllt".
42 Att de uppgifter som föreskrivs i bilaga 3 anges är således ett villkor för att intyget skall vara giltigt, och ett intyg som inte innehåller samtliga de exakta uppgifter som föreskrivs i bilaga 3 uppfyller inte kraven i artikel 1 i förordning nr 1767/82.
43 I bilaga 3 till förordning nr 1767/82 föreskrivs, vad beträffar Kashkaval-ost, att det i fält 10 skall anges följande:
"uteslutande inhemskt producerad fårmjölk".
44 Det framgår dessutom av det föreslagna svaret på den första frågan att gemenskapslagstiftaren alltid har avsett att endast låta Kashkaval som framställts av fårmjölk komma i åtnjutande av systemet med nedsatta importavgifter. Den föreskrivna uppgift som enligt bilaga 3 skall anges i fält 10 i importintygen för Kashkaval utgör följaktligen inte bara ett rent formellt krav, utan även ett materiellt sådant.
45 Svaret på den första delen av den andra frågan blir således följande. Ett IMA 1-intyg som har utfärdats med tillämpning av förordning nr 1762/82 men som har ifyllts i strid med de anvisningar som ges i bilagorna till förordningen uppfyller inte villkoren i sagda förordning.
46 Hof van beroep te Antwerpen frågar för det andra om ett sådant åsidosättande innebär "att rätten att komma i åtnjutande av en nedsatt importavgift går förlorad" (se punkt 17.2).
47 Följderna av att de i förordning nr 1767/82 angivna kraven inte uppfylls anges i artikel 1.2. Jag vill ånyo erinra om att det i denna artikel föreskrivs att de berörda produkterna endast omfattas av förmånsbehandlingen om de villkor som fastställs i förordningen är uppfyllda.
48 Artikel 1.2 återspeglar lagstiftarens i andra övervägandet i förordning nr 1767/82 angivna uppfattning att "hänförandet till tulltaxenummer inte längre [är] den enda faktor som skall beaktas vid tillämpning av den särskilda avgiften".
49 Att ett IMA 1-intyg företes, vilket uppfyller samtliga krav som anges i förordning 1767/82 och vilket, till sitt materiella innehåll och sin form, iakttar samtliga anvisningar som anges i bilaga 3 är således ett nödvändigt villkor för att systemet med nedsatta importavgifter skall vara tillämpligt.
50 Svarandena i målet vid den nationella domstolen hävdar emellertid dessutom att det i förordningen inte föreskrivs någon sanktion och att de därför även fortsättningsvis skall omfattas av förmånsbehandlingen.
51 Enligt denna uppfattning skall således importerade produkter komma i åtnjutande av förordningens förmånsbehandling även om de villkor som fastställs i denna inte uppfylls (artikel 1.2) och även om de intyg som företes inte är giltiga (artikel 5.1)
52 Ett sådant resultat är uppenbarligen absurt. En undantagsordning behöver inte föreskriva någon sanktion. Om villkoren för dess tillämpning inte är uppfyllda, tillämpas de allmänna reglerna ex officio.
53 Svarandena i målet vid den nationella domstolen saknar således fog även för att åberopa proportionalitetsprincipen. Allmänna regler vilka inte har ifrågasatts som sådana kan per definition inte ålägga importörer en oproportionerlig börda.
54 Följaktligen skall den slutsatsen dras, att förmånsbehandlingen inte är tillämplig på produkter som har importerats medelst ett IMA 1-intyg som inte överensstämmer med de villkor som ställs i förordning nr 1767/82.
55 För det fall domstolen skulle besvara de frågor som Hof van beroep te Antwerpen har ställt på detta sätt, har svarandena i målet vid den nationella domstolen åberopat tillämpligheten av artikel 5.2 i rådets förordning (EEG) nr 1697/79 av den 24 juli 1979 om uppbörd i efterhand av import- eller exporttullar, som inte har utkrävts av gäldenären, för varor som hänförts till ett tullförfarande som medför skyldighet att betala sådana tullar.(7)
56 Den hänskjutande domstolens frågor syftar inte till att erhålla en tolkning av denna bestämmelse. I begäran om förhandsavgörande påpekas emellertid att svarandena i målet vid den nationella domstolen har anfört detta argument, och den hänskjutande domstolen anger förordning nr 1697/79 bland de förordningar som ger upphov till tolkningssvårigheter inom ramen för den anhängiga tvisten.
57 Jag anser därför att det är lämpligt att erinra om vissa principer som domstolen fastslagit vad beträffar denna bestämmelse, eftersom det uteslutande tillkommer den nationella domstolen att bedöma om bestämmelsens villkor är uppfyllda.
58 I artikel 5.2 i förordning nr 1697/79 föreskrivs följande:
"2. De behöriga myndigheterna kan avstå från att inleda ett förfarande för uppbörd i efterhand av import- eller exporttullar som inte har tagits ut på grund av ett misstag från de behöriga myndigheternas sida vilket gäldenären inte rimligen kunde ha upptäckt, eftersom denne för sin del handlat i god tro och följt alla bestämmelserna i den gällande lagstiftningen i fråga om tulldeklarationen."
59 I artikel 5.2 i förordning nr 1697/79 ställs således tre villkor för att de behöriga myndigheterna skall få avstå från uppbörd i efterhand, vilka tre villkor samtliga skall vara uppfyllda:
- Tullarna har inte tagits ut på grund av ett misstag från de behöriga myndigheternas sida.
- Den avgiftsskyldige har handlat i god tro, det vill säga han har inte kunnat upptäcka det misstag som de behöriga myndigheterna har gjort.
- Den avgiftsskyldige har följt alla bestämmelserna i den gällande lagstiftningen i fråga om tulldeklarationen.
60 Vad beträffar det kriterium som avser "misstag från de behöriga myndigheternas sida", är det säkert att myndigheten i exportstaten, Ungern, felaktigt har utfärdat IMA 1-intyg för ost som har framställts av komjölk.
61 Den behöriga myndigheten i importstaten har likaledes felaktigt uppburit den nedsatta importavgiften, trots att det i IMA 1-intygen angavs att osten var framställd av komjölk. En kontroll av förordning nr 1767/82 hade visat dem att denna produkt inte hade rätt till förmånsbehandling.
62 Har den avgiftsskyldige handlat i god tro?
63 Den avgiftsskyldige har i förevarande fall onekligen inte haft något uppsåt och inte förfarit bedrägligt, det vill säga han har inte vilselett de ungerska eller belgiska myndigheterna i fråga om den råvara som använts för att framställa osten. Däremot har han alls inte haft fog för att begära IMA 1-intyg av myndigheterna i exportstaten för produkter som inte hade rätt till förmånsbehandling.
64 Jag vill erinra om att enligt en fast rättspraxis tillkommer det den nationella domstolen att fastslå om den avgiftsskyldige har kunnat upptäcka de misstag som de behöriga myndigheterna har gjort, med beaktande av misstagets art, av den berörda näringsidkarens yrkeserfarenhet samt av den noggrannhet denne visat prov på.(8)
65 Vad beträffar misstagets art, har domstolen alltid preciserat att det skall prövas om lagstiftningen i fråga är komplex eller om den tvärtom är tillräckligt enkel för att ett misstag som har begåtts skall kunna upptäckas med lätthet.
66 Var förordningen så dåligt formulerad vid tiden för händelserna i målet, att det går att anta att den avgiftsskyldige lämnade in sina ansökningar om intyg i god tro och att han heller inte hade kunnat upptäcka de behöriga myndigheternas misstag?
67 Som angivits ovan, medgav kommissionen i andra övervägandet i sin ovannämnda förordning nr 1225/90 att "[v]issa svårigheter har uppstått i samband med beskrivningen av nämnda ost vid upprättandet av ... IMA 1-intyg[et]". Följaktligen bytte kommissionen ut beskrivningen "Kashkaval" i bilaga 1 till förordning nr 1767/82 mot beskrivningen "Kashkaval-ost av fårmjölk", samtidigt som den gjorde vissa andra preciseringar i fråga om ostens kännetecken.
68 Som jag redan förklarat i samband med svaret på den första frågan, anser jag emellertid att en professionell importör som begär att få komma i åtnjutande av en undantagsordning är skyldig att läsa hela förordningen. Han bör även läsa bilaga 3 med särskild noggrannhet för att vara i stånd att ge den behöriga myndigheten i exportstaten all den information som denna behöver för att fylla i intyget.
69 För det tredje tillkommer det den nationella domstolen att pröva om alla bestämmelserna i den gällande lagstiftningen har följts. Det framgår tydligt av de svar jag föreslagit ovan på den första frågan och på den första delen av den andra frågan att jag anser att bestämmelserna i den gällande lagstiftningen inte har följts.
70 Svarandena i målet vid den nationella domstolen har även åberopat principen om berättigade förväntningar. Det är i det avseendet tillräckligt att erinra om domen av den 26 april 1988(9), i vilken domstolen fastslagit att "principen om berättigade förväntningar inte kan åberopas mot en precis bestämmelse i en gemenskapsrättslig lagtext och att den omständigheten att en nationell myndighet som tillämpar gemenskapsrätten har handlat i strid med denna inte kan ge upphov till berättigade förväntningar hos en näringsidkare om att han skall få åtnjuta en behandling som strider mot gemenskapsrätten".
Förslag till avgörande
71 Med beaktande av det anförda föreslår jag att de två frågor som Hof van beroep te Antwerpen har ställt skall besvaras på följande sätt:
1) Med Kashkaval avses i kommissionens förordning (EEG) nr 1767/82 av den 1 juli 1982 om tillämpningsföreskrifter för de särskilda importavgifterna för vissa mjölkprodukter ost som uteslutande har framställts av fårmjölk.
2) Ett IMA 1-intyg som har utfärdats med tillämpning av förordning nr 1762/82 men som har ifyllts i strid med de anvisningar som ges i bilaga 3 till förordning nr 1767/82 uppfyller inte villkoren i artikel 1.2 i sagda förordning. Följaktligen är systemet med nedsatta importavgifter inte tillämpligt på produkter som har importerats medelst ett sådant intyg.
(1) - EGT L 196, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 15, s. 59.
(2) - Rådets förordning om ändring, bland annat med avseende på vissa ostar, av förordning (EEG) nr 823/68 om fastställande av produktgrupperna och de särskilda bestämmelserna för beräkning av importavgifter på mjölk och mjölkprodukter (EGT L 249, s. 13).
(3) - EGT L 329, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 2, s. 144.
(4) - EGT L 159, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 3, s. 120.
(5) - EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22.
(6) - EGT L 120, s. 56; svensk specialutgåva, område 3, volym 32, s. 182.
(7) -
EGT L 197, s. 1.
(8) - Se exempelvis dom av den 1 april 1993 i mål C-250/91, Hewlett Packard France (REG 1993, s. I-1819), punkt 22.
(9) - Dom av den 26 april 1988 i mål 316/86, Krücken (REG 1988, s. 2213), punkt 24.