62006CC0420
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
YVES BOT
föredraget den 27 november 2007 (
1
)
Mål C-420/06
Rüdiger Jager
mot
Amt für Landwirtschaft Bützow
”Gemensam jordbrukspolitik — Förordningarna (EG) nr 1254/1999 och (EG) nr 1782/2003 — Nötkött — Integrerat administrations- och kontrollsystem för vissa av gemenskapens stödsystem — Förordningarna (EEG) nr 3887/92, (EG) nr 2419/2001 och (EG) nr 796/2004 — Ansökan om djurbidrag — Am- och dikobidrag — Oegentlighet — Överträdelse av bestämmelserna om identifiering och registrering av nötkreatur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan — Förordning (EG) nr 1760/2000 — Uteslutning från stöd — Artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 — Princip om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning”
1.
Förevarande begäran om förhandsavgörande avser frågan om gränsen för att genomföra principen om retroaktiv tillämpning av den mildaste påföljden enligt artikel 2.2 andra meningen i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (
2
), och därefter enligt domstolens rättspraxis, (
3
) efter reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2003.
2.
Genom denna begäran om förhandsavgörande uppkommer närmare bestämt frågan huruvida en jordbrukare kan åberopa denna princip för att ett sanktionssystem som antagits efter de konstaterade oegentligheterna skall tillämpas på denne när detta system ingår i ett ändrat regelverk som är ett resultat av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2003. I detta nya regelverk föreskrivs nämligen ett system som inte längre bygger på produktionsstöd utan på producentstöd i form av samlat gårdsstöd som är villkorat av att de bestämmelser och krav som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen på exempelvis områdena för miljö, folkhälsa, djurhälsa och växtskydd iakttas.
3.
Domstolen har därvid anmodats att tolka dels ett flertal artiklar i kommissionens förordning (EG) nr 796/2004 av den 21 april 2004 om närmare föreskrifter för tillämpningen av de tvärvillkor, den modulering och det integrerade administrations- och kontrollsystem som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, (
4
) dels artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95.
4.
Denna begäran har getts in i en tvist mellan jordbrukaren Rüdiger Jager och Amt für Landwirtschaft Bützow (myndighet för jordbruket i Bützow, nedan kallad Amt) angående ett avslag på en ansökan om am- och dikobidrag för år 2001. Skälet till avslaget var oegentligheter i fråga om identifiering och registrering av nötkreatur som inte omfattats av en stödansökan.
5.
I redogörelsen nedan kommer jag att visa varför artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95 enligt min mening skall tolkas så, att det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 inte skall tillämpas retroaktivt på en stödansökan som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem. (
5
)
I – Tillämpliga bestämmelser
A – De gemenskapsrättsliga bestämmelserna
1. Identifiering och registrering av nötkreatur
6.
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (
6
) innehåller, särskilt i artiklarna 4 och 7, bestämmelser om identifiering och registrering av nötkreatur. Enligt artikel 24.2 i förordning nr 1760/2000 skall hänvisningar till förordning nr 820/97 tolkas som hänvisningar till förordning nr 1760/2000.
2. Utvecklingen av de stödsystem som är tillämpliga på nötkreatur
7.
Enligt artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (
7
) kan producenter som håller am- och dikor på sitt jordbruksföretag efter ansökan beviljas bidrag för hållande av am- och dikor (am- och dikobidrag).
8.
Enligt artikel 21 i denna förordning gäller att för att berättiga till detta bidrag skall ett djur identifieras och registreras i enlighet med förordning nr 820/97.
9.
Den 1 januari 2005 upphävdes och ersattes dessa bestämmelser i förordning nr 1254/1999 genom rådets förordning (EG) nr 1782/2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001 (
8
).
10.
I skälen 24 och 25 i förordning nr 1782/2003 redogörs för de huvudsakliga dragen i den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som gjorts genom denna förordning. Dessa skäl har följande lydelse:
”Ökad konkurrenskraft för gemenskapens jordbruk och bättre livsmedelskvalitet och miljöstandarder innebär med nödvändighet sänkta institutionella priser för jordbruksprodukter och ökade produktionskostnader för jordbruksföretagen i gemenskapen. För att nå dessa mål och främja ett mer marknadsinriktat och hållbart jordbruk, är det nödvändigt att övergången från produktionsstöd till producentstöd fullföljs genom införande av ett system för frikopplat inkomststöd till varje jordbruksföretag. Genom frikopplingen kommer de faktiska belopp som betalas ut till jordbrukare att förbli oförändrade, samtidigt som inkomststödets effektivitet ökar avsevärt. Därför bör samlat gårdsstöd till jordbruket beviljas endast under förutsättning att tvärvillkoren om miljö, livsmedelssäkerhet, djurhälsa och djurskydd är uppfyllda liksom kraven att gårdarna hålls i överensstämmelse med god jordbrukshävd under goda miljöförhållanden.
I ett sådant system bör flera befintliga direktstöd som en jordbrukare får från olika system kombineras i ett enda stöd, som fastställs på grundval av tidigare stödrättigheter, under en referensperiod, justerade med hänsyn till det fullständiga genomförandet av åtgärder som infördes genom Agenda 2000 och de förändringar av stödbeloppen som görs genom denna förordning.”
11.
Avdelning III i förordning nr 1782/2003 innehåller regler om systemet med samlat gårdsstöd. I detta system beviljas direktstöd till jordbrukare huvudsakligen genom årligt samlat gårdsstöd, som ersätter merparten av de direkta stöd som fanns tidigare.
12.
För att bestämma vilket system med samlat gårdsstöd som skall tillämpas ges medlemsstaterna i förordning nr 1782/2003 möjlighet att välja mellan flera alternativ, bland vilka de huvudsakliga är följande. (
9
)
13.
Grundmetoden har historisk karaktär, eftersom samlat gårdsstöd som beviljas en jordbrukare varje år beräknas på grundval av ett referensbelopp som i enlighet med artikel 37.1 i denna förordning skall vara genomsnittet under tre år av de sammanlagda belopp som beviljats en jordbrukare enligt de stödsystem som anges i bilaga VI till förordningen, (
10
) beräknat och justerat i enlighet med bilaga VII i förordningen för varje kalenderår av en referensperiod. Enligt artikel 38 i förordning nr 1782/2003 skall denna period omfatta kalenderåren 2000, 2001 och 2002. Jordbrukaren tilldelas därefter stödrättigheter. I allmänhet beräknas varje rättighet genom att referensbeloppet divideras med antalet hektar som berörs av betalningarna under referensåren. (
11
)
14.
Medlemsstaterna kan föredra att välja en regional metod med schablonbelopp. (
12
) Referensbeloppen beräknas i sådana fall inte för varje jordbrukare individuellt utan på regional nivå. Dessa belopp motsvarar således summan av det stöd som jordbrukarna i den berörda regionen erhållit under referensperioden. De regionala referensbeloppen divideras då med antalet stödberättigande hektar som jordbrukarna i den berörda regionen deklarerat under det år då systemet med samlat gårdsstöd infördes, så att ett enhetsvärde för stödrättigheter i denna region bestäms. Varje jordbrukare erhåller ett visst antal rättigheter (schablonmässiga), som motsvarar det antal stödberättigande hektar som deklarerats under det år då systemet med samlat gårdsstöd infördes. Denna metod innebär en viss omfördelning av stödet mellan jordbrukarna.
15.
Slutligen kan medlemsstaterna i vissa fall välja en blandmetod i vilken den historiska metoden och den regionala schablonmetoden kombineras.
16.
Systemet med samlat gårdsstöd kännetecknas av att det är fråga om stöd som är oberoende av produktionen. Detta är vad som kallas frikoppling av stöd. Denna frikoppling kan vara fullständig eller endast partiell.
17.
Vid partiell frikoppling väljer medlemsstaterna att genomföra systemet med samlat gårdsstöd endast partiellt genom att behålla visst direktstöd som är kopplat till produktionen. (
13
)
18.
Exempelvis kan medlemsstaterna enligt artikel 68.2 a i första stycket i förordning nr 1782/2003 när det gäller nötköttsbidrag kvarhålla upp till 100 procent av den del av nationella tak som avses i artikel 41 i förordningen och som motsvarar am- och dikobidraget.
19.
Dessa stödsystem som är knutna till produktionen behandlas i avdelning IV i förordningen med rubriken ”Andra stödsystem”. I artikel 125 i förordning nr 1782/2003, som återfinns under avdelning IV, föreskrivs villkor för att bevilja am- och dikobidrag. I artikel 138 i denna förordning, som ingår i samma avdelning, föreskrivs vidare att för att berättiga till direktstöd, såsom am- och dikobidrag, skall ett djur identifieras och registreras i enlighet med förordning nr 1760/2000.
20.
Vid sidan av egentligt samlat gårdsstöd är det andra grundläggande kännetecknet för 2003 års reform att gemenskapslagstiftaren har fastställt ”tvärvillkor” för stöd.
21.
I avdelning II i förordning nr 1782/2003, som har rubriken ”Allmänna bestämmelser”, finns sålunda ett kapitel 1 med rubriken ”Tvärvillkor”, där det i artikel 3.1 föreskrivs att en jordbrukare som får direktstöd skall iaktta de föreskrivna verksamhetskrav som anges i bilaga III till förordningen samt kraven på god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden i enlighet med artikel 5 i förordningen.
22.
De föreskrivna verksamhetskraven omfattar sammanlagt 18 förordningar och direktiv avseende miljö, folkhälsa, djurhälsa och växtskydd.
23.
Bland de föreskrivna krav som skall iakttas nämns i punkt A 8 i bilaga III till förordning nr 1782/2003 artiklarna 4 och 7 i förordning nr 1760/2000.
24.
Vidare skall medlemsstaterna enligt artikel 5.1 i förordning nr 1782/2003 sörja för att all jordbruksmark, i synnerhet mark som inte längre används för produktion, hålls i god jordbrukshävd och att miljön bevaras. Medlemsstaterna skall därvid på nationell och regional nivå definiera minimikrav för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden på grundval av den ram som anges i bilaga IV till förordningen. Dessa minimikrav skall exempelvis syfta till att skydda jorden genom lämpliga åtgärder för att undvika erosion eller att bibehålla nivåerna av organiskt material i jorden genom lämpliga metoder.
3. Utvecklingen av reglerna om minskning och uteslutning vid oegentligheter
25.
Rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 om ett integrerat system för administration och kontroll av vissa stödsystem inom gemenskapen (
14
) tillämpas enligt artikel 1.1 b i på systemet för am- och dikobidrag.
26.
I förordning nr 3887/92 fastställs tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet.
27.
I artikel 10c i denna förordning fastställs regler som är tillämpliga vid minskning av stöd när gemenskapskraven beträffande identifiering och registrering av nötkreatur för vilka ingen stödansökan har lämnats in inte har iakttagits. Denna artikel har följande lydelse:
”1.   Om det vid en kontroll på platsen visar sig att det antal nötkreatur, andra än sådana som omfattas av artikel 10b, som kan fastställas på jordbruksföretaget och som är stödberättigande eller på annat sätt av betydelse inom ett eller flera av gemenskapens stödsystem, inte motsvarar det antal som anges nedan skall, utom vid force majeure, det totala stöd som beviljas den sökande inom stödsystemet i fråga reduceras proportionellt under de 12 månader som föregår den kontroll på plats där dessa skillnader påvisas:
a)
Djur som anmälts till den elektroniska databasen enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 820/97.
b)
Djur som förts in i jordbrukarens register enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 820/97.
c)
Passen från djur som hålls på jordbruksföretaget enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 820/97.
Minskningen av stödet skall beräknas utifrån det antal djur inom stödsystemet i fråga som kan fastställas på jordbruksföretaget eller som anges i den elektroniska databasen enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 820/97 eller utifrån djurens pass eller uppgifterna i jordbrukarens register. Vid denna beräkning skall den källa som anger lägst antal djur användas.
…
3.   Om det uppgivna antalet djur avviker med mer än 20 % från det antal bidragsberättigande djur som fastställs vid en kontroll på plats skall inget stöd beviljas för den 12-månadersperiod som föregår kontrollen.”
28.
Förordning nr 3887/92 upphävdes genom kommissionens förordning nr 2419/2001 av den 11 december 2001 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystem för vissa av gemenskapens stödordningar som infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3508/92 (
15
). Enligt artikel 53.1 andra meningen i förordning nr 2419/2001 skall förordning nr 3887/92 dock fortsätta att tillämpas i fråga om stödansökningar som avser regleringsår eller bidragsperioder som börjar före den 1 januari 2002.
29.
Artiklarna 36–43 i förordning nr 2419/2001, som återfinns i avdelning IV i förordningen, med rubriken ”Beräkningsgrund för stöd, avdrag och avstängning”, föreskrivs regler för iakttagelser beträffande ansökningar om djurbidrag. Artikel 38 i denna förordning innehåller i detta avseende bestämmelser om avdrag och avstängning avseende nötkreatur i stödansökningar. När det gäller artikel 39 i förordningen, med rubriken ”Överträdelse av bestämmelserna om identifiering och registrering av nötkreatur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan”, föreskrivs följande i punkt 1 första stycket:
”Om överträdelser av bestämmelserna i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur konstateras vid en kontroll på plats av nötkreatur som eventuellt kan omfattas av en stödansökan, skall det totala stödbelopp som jordbrukaren enligt artikel 36.3 är berättigad till enligt stödordningarna för nötkreatur under den berörda bidragsperioden minskas med ett belopp som skall beräknas enligt formeln i punkt 2, i tillämpliga fall efter avdrag enligt artikel 38, dock ej vid force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 48.”
30.
Genom kommissionens förordning (EG) nr 118/2004 av den 23 januari 2004 (
16
) ändrades förordning nr 2419/2001, bland annat genom att följande mening lades till i slutet av artikel 39.1 första stycket i sistnämnda förordning:
”Det belopp som skall dras av skall uppgå till högst 20 % av det totala belopp som jordbrukaren har rätt till.”
31.
Förordning nr 2419/2001 upphävdes genom förordning nr 796/2004, som innehåller närmare föreskrifter för tillämpningen av de tvärvillkor, den modulering och det integrerade administrations- och kontrollsystem som föreskrivs i förordning nr 1782/2003.
32.
I artikel 81 andra stycket i förordning nr 796/2004 föreskrivs att förordningen skall tillämpas på stödansökningar som avser regleringsår eller stödperioder som börjar den 1 januari 2005, medan förordning nr 2419/2001, enligt artikel 80.1 första stycket andra meningen i förstnämnda förordning, skall fortsätta att tillämpas i fråga om stödansökningar som avser regleringsår eller bidragsperioder som börjar före den 1 januari 2005.
33.
Avdelning IV i förordning nr 796/2004 innehåller bestämmelser om beräkningsgrund, minskning och uteslutning.
34.
Artiklarna 57–63 i förordning nr 796/2004, som ingår i avdelning IV kapitel 1, vilket kapitel har rubriken ”Iakttagelser beträffande stödkriterierna”, innehåller regler om djurbidrag. Inom den ramen regleras i artikel 59 i förordningen minskning och uteslutning avseende nötkreatur för vilka bidrag har sökts.
35.
När det gäller artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004, som ingår i avsnitt IV kapitel II, vilket kapitel har rubriken ”Iakttagelser i samband med tvärvillkor”, finns i dessa artiklar bestämmelser som är tillämpliga när de krav och normer som är en del av tvärvillkoren inte iakttas.
36.
Genom dessa två artiklar genomförs artikel 6.1 i förordning nr 1782/2003, i vilken föreskrivs att om föreskrivna verksamhetskrav eller god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden inte iakttas till följd av en åtgärd eller en försummelse som direkt kan anses bero på den enskilde jordbrukaren skall det sammanlagda beloppet av direktstöd för det år då överträdelsen inträffar, efter tillämpning av artiklarna 10 och 11 i förordningen, minskas eller dras in, det vill säga efter tillämpning av dels modulering av direktstöd, dels eventuell justering av direktstöd av skäl hänförliga till finansiell disciplin.
37.
Artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 har följande lydelse:
”Artikel 66
Minskning vid försummelse
1.   Om en överträdelse beror på jordbrukarens försummelse skall det, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 71, göras en minskning av det totala belopp i direktstöd, enligt definitionen i artikel 2 d i förordning (EG) nr 1782/2003[ (
17
)], som har beviljats eller som skall beviljas jordbrukaren i fråga efter stödansökningar som han har lämnat in eller kommer att lämna in under det kalenderår då konstaterandet gjordes. Minskningen skall i allmänhet vara 3 % av totalbeloppet.
Utbetalningsstället får på grundval av den bedömning som den behöriga kontrollmyndigheten skall lämna i kontrollrapporten enligt artikel 48.1 c besluta att antingen minska den procentsatsen till 1 % eller öka den till 5 % av totalbeloppet eller, i de fall som avses i artikel 48.1 c andra stycket, inte tillämpa några minskningar alls.
2.   Om det konstateras fler än ett fall av överträdelse av olika rättsakter eller normer i samma tvärvillkorsområde skall de fallen betraktas som en enda överträdelse i samband med fastställandet av minskningen enligt punkt 1.
3.   Om det konstateras fler än en överträdelse för olika tvärvillkorsområden, skall det förfarande för att fastställa minskningen som anges i punkt 1 tillämpas för var och en av de överträdelserna.
En överträdelse av en norm som också är ett krav skall dock räknas som en enda överträdelse.
De resulterande procentsatserna för minskningarna skall adderas. Minskningen får dock uppgå till högst 5 % av det totalbelopp som avses i punkt 1.
4.   Om upprepade fall av överträdelser konstateras skall den procentsats som fastställs enligt punkt 1 för den första överträdelsen multipliceras med tre för den första upprepningen, utan att det påverkar fall av avsiktlig överträdelse enligt artikel 67. Om procentsatsen fastställts i enlighet med punkt 2 skall utbetalningsstället fastställa den procentsats som skulle ha tillämpats på den första överträdelsen av kravet eller normen i fråga.
Vid ytterligare upprepningar skall resultatet av den minskning som fastställts för den föregående upprepade överträdelsen multipliceras med tre varje gång. Minskningen får dock högst uppgå till 15 % av det totalbelopp som avses i punkt 1.
När den högsta procentsatsen 15 % har uppnåtts skall utbetalningsstället informera den berörda jordbrukaren om att om samma överträdelse konstateras igen, kommer det att anses att han har handlat avsiktligt i den mening som avses i artikel 67. Om en ytterligare överträdelse konstateras därefter skall procentsatsen för minskningen fastställas genom att resultatet av den tidigare multiplikationen, i förekommande fall, före tillämpning av begränsningen på 15 % enligt andra stycket sista meningen, multipliceras med tre.
5.   Om en upprepad överträdelse konstateras tillsammans med en annan överträdelse eller upprepad överträdelse skall de resulterande procentsatserna för minskningarna adderas. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4 tredje stycket får minskningen dock inte överstiga 15 % av det totalbelopp som avses i punkt 1.
Artikel 67
Minskning och uteslutning vid avsiktlig överträdelse
1.   Om jordbrukaren har begått den konstaterade överträdelsen med avsikt skall minskningen av det totalbelopp som avses i artikel 66.1 första stycket i allmänhet vara 20 % av det totalbeloppet, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 71.
Utbetalningsstället får dock på grundval av den bedömning som den behöriga kontrollmyndigheten skall lämna i kontrollrapporten enligt artikel 48.1 c besluta att minska den procentsatsen till lägst 15 % eller, i lämpliga fall, öka den upp till 100 % av det totalbeloppet.
2.   Om den avsiktliga överträdelsen rör ett särskilt stödsystem skall jordbrukaren uteslutas från det stödsystemet för kalenderåret i fråga.
Om det konstateras avsiktliga överträdelser av extrem karaktär när det gäller omfattning, allvar, varaktighet eller upprepning skall jordbrukaren dessutom uteslutas från stödsystemet i fråga under det följande kalenderåret.”
4. Tillämpningen i tiden av de administrativa sanktioner som föreskrivs i gemenskapsrättsakterna
38.
Artikel 1 i förordning nr 2988/95 har följande lydelse:
”1.   För att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen antas härmed allmänna regler om enhetliga kontroller och om administrativa åtgärder och sanktioner rörande oegentligheter i förhållande till gemenskapsrätten.
2.   Med oegentligheter avses varje överträdelse av en bestämmelse i gemenskapsrätten som är följden av en handling eller en underlåtenhet av en ekonomisk aktör och som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt för gemenskapernas allmänna budget eller budgetar som de förvaltar, antingen genom en otillbörlig utgift eller genom minskning eller bortfall av inkomster som kommer från de egna medel som uppbärs direkt för gemenskapernas räkning.”
39.
I artikel 2.2 i samma förordning föreskrivs följande:
”Administrativa sanktioner får endast beslutas om de har införts genom en gemenskapsrättsakt som föregår oegentligheten. Om förändringar senare görs i de bestämmelser om administrativa sanktioner som finns i en gemenskapsrättsakt, skall de bestämmelser som är minst ingripande tillämpas retroaktiv[t].”
B – Nationell rätt
40.
I Tyskland föreskrivs i lagen av den 21 juli 2004 om genomförande av reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken (Gesetz zur Umsetzung der Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik) (
18
) att från och med den 1 januari 2005 skall am- och dikobidrag lämnas som en del av sådant frikopplat samlat gårdsstöd som avses i avdelning III i förordning nr 1782/2003. Vidare införs genom denna lag en blandmetod som kombinerar den historiska metoden och den regionala metoden.
II – Tvisten vid den nationella domstolen samt tolkningsfrågan
41.
I maj 2001 ansökte jordbrukaren Rüdiger Jager hos Amt om am- och dikobidrag för 71 nötkreatur för år 2001.
42.
Genom beslut av den 24 januari 2002 avslog Amt denna ansökan helt av det skälet att det vid en kontroll på plats hade uppdagats oegentligheter i den mening som avses i artikel 10c.1 i förordning nr 3887/92, varvid det uppgivna antalet djur avvek med mer är 20 procent från antalet bidragsberättigande djur.
43.
Sedan beslutet omprövats utan att det ändrats, väckte Rüdiger Jager den 25 juli 2002 talan vid Verwaltungsgericht Schwerin (förvaltningsdomstol i Schwerin) (Tyskland).
44.
I sin begäran om förhandsavgörande har den nationella domstolen, mot bakgrund av domen i det ovannämnda målet Gerken och artikel 2.2 i förordning nr 2988/95, i vilken fastställs principen om retroaktiv tillämpning av minst ingripande sanktioner, påpekat att förordning nr 118/2004 under alla förhållanden är relevant i tvisten vid den nationella domstolen, eftersom det genom denna förordning har införts en högsta sanktion i artikel 39 i förordning nr 2419/2001, nämligen att minskningen av stödet inte kan överstiga 20 procent av det sammanlagda belopp som jordbrukaren har rätt till.
45.
Nämnda domstol anser emellertid att förordning nr 796/2004, som tillämpas på stödansökningar som lämnats in för regleringsår eller bidragsperioder som börjar den 1 januari 2005 eller senare, är ännu mer förmånlig för Rüdger Jager. Bestämmelserna i artiklarna 57–63 i denna förordning, i vilka bestämmelserna i artiklarna 36–43 i förordning nr 2419/2001 återges i stora delar, innehåller inte längre några bestämmelser motsvarande dem i artikel 39 i den senare förordningen. Ingen sanktion alls är således den minst ingripande sanktionen för Rüdiger Jager.
46.
Verwaltungsgericht Schwerin har emellertid frågat sig om denna mer förmånliga sanktion kan tillämpas i förevarande fall, eftersom am- och dikobidrag i Tyskland sedan den 1 januari 2005 beviljas såsom samlat gårdsstöd, varför bestämmelserna om djurbidrag i artiklarna 57–63 i förordning nr 796/2004 inte längre är tillämpliga i denna medlemsstat.
47.
Den nationella domstolen har därför beslutat att vilandeförklara målet och ställa en tolkningsfråga till domstolen för att få klarhet i om ”en bestämmelse i vilken det föreskrivs en mindre ingripande sanktion (angående djurbidrag) [skall] tillämpas retroaktivt även när denna bestämmelse i princip är tillämplig först under en period när det i den aktuella medlemsstaten inte längre beviljas djurbidrag, utan där det i stället har införts ett system med direktstöd”.
III – Bedömning
48.
Domstolen har nyligen understrukit att principen om retroaktiv tillämpning av lindrigare strafflagstiftning utgör en del av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner på så sätt att den skall anses utgöra en del av de allmänna gemenskapsrättsliga principer som den nationella domstolen måste iaktta. (
19
)
49.
Denna princip kommer särskilt till uttryck i artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2899/95. (
20
)
50.
I domen i det ovannämnda målet Gerken fastslog domstolen att följande fyra villkor skall vara uppfyllda för att sistnämnda bestämmelse skall vara tillämplig: (
21
)
—
Det skall föreligga en oegentlighet i den mening som avses i artikel 1.2 i förordning nr 2988/95.
—
Denna oegentlighet skall föranleda en tillämpning av en sanktion i den mening som avses i artikel 2.2 i förordning nr 2988/95.
—
De gemenskapsbestämmelser genom vilka denna sanktion införts skall ha varit föremål för en senare förändring.
—
Den sanktion som följer av de nya bestämmelserna skall vara mindre ingripande än den som föreskrevs tidigare.
51.
Inledningsvis vill jag mot bakgrund av dessa fyra villkor redan här – i likhet med Rüdiger Jager, Amt, den grekiska regeringen, kommissionen och den nationella domstolen – påpeka att det sanktionssystem som föreskrivs i artikel 39 i förordning nr 2419/2001, i dess lydelse enligt förordning nr 118/2004, under alla förhållanden är tillämpligt i tvisten vid den nationella domstolen.
52.
Amt har nämligen konstaterat oegentligheter mot bakgrund av föreskriften i artikel 10c.1 i förordning nr 3887/92 beträffande identifiering och registrering av nötkreatur som inte omfattats av en stödansökan. Det är mycket riktigt fråga om ”oegentligheter” i den mening som avses i artikel 1.2 i förordning nr 2988/95.
53.
Förekomsten av dessa oegentligheter har lett till tillämpning av artikel 10c.3 i förordning nr 3887/92, i vilken föreskrivs att, om det uppgivna antalet djur avviker med mer än 20 procent från det antal bidragsberättigande djur som fastställs vid en kontroll på plats, inget stöd skall beviljas för den tolvmånadersperiod som föregår kontrollen. Minskningen av djurstödet, och även en indragning av stödet, utgör emellertid en ”administrativ sanktion” i den mening som avses i artikel 2.2 i förordning nr 2988/95. (
22
)
54.
Genom artikel 39 i förordning nr 2419/2001 har gemenskapsbestämmelserna om administrativa sanktioner därefter ändrats och, i dess lydelse enligt artikel 1 punkt 11 a i förordning nr 118/2004, en övre gräns har införts för den minskning som kan göras om gemenskapsbestämmelserna om identifiering och registrering av nötkreatur som inte omfattats av en stödansökan överträds, nämligen 20 procent av det sammanlagda stöd som jordbrukaren har rätt till för den relevanta referensperioden enligt systemet för nötkreatursstöd.
55.
Denna bestämmelse har klart till syfte att ändra bestämmelserna om administrativa sanktioner för att mildra allvaret i den sanktion som är tillämplig vid överträdelse av gemenskapsbestämmelserna om identifiering och registrering av nötkreatur som inte har omfattats av en stödansökan. (
23
)
56.
Enligt artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95 skall taket om 20 procent således under alla förhållanden tillämpas på den sanktion som Rüdiger Jager ådragit sig för sin ansökan om djurstöd fastän denna omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 3887/92.
57.
De parter som har yttrat sig vid domstolen är däremot oeniga i frågan huruvida förordning nr 796/2004 skall beaktas även för att bestämma minskningar och uteslutningar som är tillämpliga på honom i den mån som förordningen skulle kunna medföra en ännu mindre ingripande sanktion för Rüdiger Jager.
58.
Det skall därvid understrykas att den grekiska regeringen och kommissionen i sina yttranden har pekat på ett misstag från den nationella domstolens sida när den anför att artiklarna 57–63 i förordning nr 796/2004 inte innehåller någon bestämmelse som motsvarar den i artikel 39 i förordning nr 2419/2001 och när den på grundval av detta drar slutsatsen att det i förordning nr 796/2004 inte föreskrivs någon sanktion när kraven på identifiering och registrering av nötkreatur för vilka det inte har ansökts om stöd inte har iakttagits, vilket följaktligen skulle vara förmånligare för jordbrukaren.
59.
Även jag anser att det är fel att anse att åsidosättande av kraven på identifiering och registrering av nötkreatur för vilka det inte har ansökts om stöd inte längre kan förenas med en sanktion på grundval av förordning nr 796/2004.
60.
Dessa krav ingår numera i de tvärvillkor som en jordbrukare som får direktstöd skall iaktta enligt artikel 3.1 i förordning nr 1782/2003. Jag vill i detta avseende erinra om att det i punkt A 8 i bilaga III till denna förordning nämns att artiklarna 4 och 7 i förordning nr 1760/2000 ingår i ”föreskrivna verksamhetskrav”, som också är en del av de regler som skall iakttas när det gäller tvärvillkor.
61.
Av detta följer att det sanktionssystem som är relevant när dessa regler om identifiering och registrering av nötkreatur överträds i ett sådant sammanhang som det som är aktuellt i tvisten vid den nationella domstolen eller när det konstateras att dessa regler åsidosatts beträffande djur som inte omfattats av en stödansökan är det system som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004. (
24
)
62.
För att lämna ett användbart svar till den nationella domstolen, så att den kan avgöra det mål som är anhängigt vid den, (
25
) skall tolkningsfrågan, såsom kommissionen har föreslagit, formuleras om så att domstolen tar ställning till huruvida artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95 skall tolkas så, att det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 skall tillämpas retroaktivt på en stödansökan som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 3887/92. (
26
)
63.
Mot bakgrund av den på detta sätt omformulerade frågan har Rüdiger Jagers ombud vid förhandlingen hävdat att förordning nr 796/2004 skall beaktas i så stor utsträckning som möjligt för att fastställa vilken som är den minst ingripande sanktionen för Rüdiger Jager, genom en jämförande beräkning i förhållande till den minskning som skulle följa av artikel 39 i förordning nr 2419/2001 i dess lydelse enligt förordning nr 118/2004.
64.
Amt anser däremot att det är objektivt omöjligt att tillämpa de sanktioner som föreskrivs i förordning nr 796/2004, eftersom samlat gårdsstöd ännu inte hade beviljats vid året för ansökan, år 2001.
65.
Kommissionen anser också att det i förevarande fall är omöjligt att tillämpa de sanktioner som föreskrivs i den förordningen retroaktivt.
66.
Kommissionen stöder sig i det avseendet på det förslag till avgörande som generaladvokaten Kokott föredrog i det ovannämnda målet Berlusconi m.fl. (
27
) för att hävda att en retroaktiv tillämpning av en mildare sanktion är möjlig endast om den återspeglar en ändrad bedömning från lagstiftarens sida i förhållande till den konstaterade oegentligheten.
67.
Kommissionen har emellertid påpekat att genom förordning nr 796/2004 har bestämmelserna om sanktioner helt strukturerats om och anpassats efter de ändrade kraven enligt systemet med samlat gårdsstöd och tvärvillkor, såsom de som återfinns i förordning nr 1782/2003. Varken skälen i förordning nr 796/2004 eller det allmänna sammanhanget för den förordningen tillåter slutsatsen att de sanktioner som avses i artiklarna 66 och 67 i nämnda förordning har antagits i syfte att i framtiden förena vissa oegentligheter, såsom de som är i fråga i tvisten vid den nationella domstolen, med mindre ingripande sanktioner.
68.
Vidare har kommissionen vid förhandlingen angett att enligt dess uppfattning är en ny bedömning på grundval av förordning nr 796/2004 inte längre möjlig i dag, särskilt eftersom det skulle vara omöjligt att, för en utvärdering av hur allvarlig den överträdelse som jordbrukaren gjort sig skyldig till är, kontrollera om denne har iakttagit alla andra regler om tvärvillkor, bland annat miljö- och djurskyddskraven.
69.
Den grekiska regeringen har anslutit sig till kommissionens ståndpunkt och anser att, enligt artikel 2.2 i förordning nr 2988/95, den retroaktivitetsprincip som fastslås i denna bestämmelse inte kan tillämpas när gemenskapsbestämmelser som definierar sanktioner har strukturerats om helt genom en ny förordning, vilket skulle vara fallet med förordning nr 796/2004. Det skulle nämligen då inte vara fråga om en ändring eller en ersättning av liknande äldre bestämmelser utan huvudsakligen om en ny ordning med annan filosofi och andra mål.
70.
I likhet med Amt, den grekiska regeringen och kommissionen anser jag att artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95 skall tolkas så, att det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 inte skall tillämpas retroaktivt på en stödansökan som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 3887/92.
71.
Enligt min uppfattning avser villkoret avseende ”[senare] förändringar [i] bestämmelser om administrativa sanktioner” i artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95 antagandet av en ny bestämmelse som syftar till att ändra sanktionens karaktär och/eller styrka inom ramen för ett regelverk vars huvudsakliga drag behålls.
72.
Eftersom det system i vilket den nya sanktionen ingår har reformerats i grunden och eftersom ett nytt sanktionssystem därför införts, kan denna artikel enligt min mening följaktligen inte tillämpas.
73.
I ett sådant fall är de ändringar som gjorts i sanktionssystemet endast motiverade av behovet att anpassa detta till det nya regelverket, vars genomförande sanktionssystemet skall säkerställa, och de har inte till syfte att ge uttryck för en ändrad bedömning från gemenskapslagstiftarens sida i frågan huruvida sanktionen är lämplig i förhållande till oegentligheternas allvar.
74.
Det samband som finns mellan det nya sanktionssystemet och det reformerade regelverk som det ingår i gör det enligt min mening omöjligt att tillämpa detta nya sanktionssystem retroaktivt på omständigheter som omfattas av ett tidigare regelverk.
75.
Jag anser därvid att artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 går långt utöver enbart ”[senare] förändringar [i] bestämmelser om administrativa sanktioner” i den mening som avses i artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95, vilket enligt min mening hindrar att de tillämpas retroaktivt på stödansökningar som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 3887/92. (
28
)
76.
Genom artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 införs nämligen ett nytt sanktionssystem som är nära knutet till den nya ordning med direktstöd som reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken år 2003 ledde till.
77.
Detta nära samband mellan det nya sanktionssystemet och det reformerade regelverk som det ingår i kommer till uttryck i ett antal särdrag som är kännetecknande för denna nya ordning och som gör en ren överföring till en stödansökan som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 3887/92 omöjlig, eftersom det reformerade systemets karaktär och inre sammanhang såsom gemenskapslagstiftaren utformat det i så fall skulle ändras.
78.
Dessa särdrag som är kännetecknande för det nya sanktionssystemet framgår huvudsakligen av dels syftet med systemet, dels villkoren för att bestämma sanktionen.
79.
Jag har ovan redogjort för att en av grundpelarna i 2003 års reform ligger i tvärvillkoren för stöd och att dessa, enligt artikel 3.1 i förordning nr 1782/2003, är tillämpliga på en jordbrukare som får direktstöd, oavsett om det är samlat gårdsstöd eller stöd enligt andra stödsystem som anges i bilaga I till den förordningen. (
29
)
80.
Om en jordbrukare inte iakttar de regler som ingår i tvärvillkoren kan det sammanlagda beloppet för det direktstöd som han har rätt till minskas eller upphävas enligt de villkor som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004.
81.
Det framgår klart av skäl 56 i förordning nr 796/2004 att systemet med minskning eller uteslutning när det gäller tvärvillkoren har ett särskilt syfte som helt ingår i det nya systemets logik, nämligen att få jordbrukarna att efterleva gällande lagstiftning på tvärvillkorens olika områden.
82.
Dessa olika områden, som omfattas av tvärvillkoren, är av olika natur. De utgörs av de föreskrivna verksamhetskrav som avses i bilaga III till förordning nr 1782/2003, det vill säga 18 förordningar och direktiv i fråga om miljö, folkhälsa, djurskydd och växtskydd, och av god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden som medlemsstaterna skall fastställa.
83.
Det system med minskning och uteslutning som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 skiljer sig således från det som föreskrivs i artikel 10c i förordning nr 3887/92, och därefter i artikel 39 i förordning nr 2419/2001, genom sitt syfte, vilket är mycket vidare än endast en sanktion vid överträdelse av gemenskapsreglerna om identifiering och registrering av nötkreatur.
84.
Karaktären hos de regler som ingår i tvärvillkoren har återverkningar både på kontrollsystemet för tvärvillkoren och på villkoren för att bestämma sanktionen.
85.
Sålunda föreskrivs i artikel 9 i förordning nr 796/2004, i vilken medlemsstaterna åläggs att inrätta ett system som säkerställer en effektiv kontroll av att tvärvillkoren iakttas, bland annat i första stycket d att detta system skall innefatta kontrollrapporter med uppgift särskilt om upptäckta överträdelser och en bedömning av deras allvar, omfattning, varaktighet och upprepning.
86.
I artikel 48.1 b i samma förordning anges att en kontrollrapport skall innehålla en del där det särskilt redogörs för hur efterlevnaden av varje enskild rättsakt och norm avseende tvärvillkor har kontrollerats. Vidare föreskrivs i artikel 48.1 c första stycket i förordningen att rapporten skall innehålla ”[e]n utvärderingsdel där man för varje enskild rättsakt eller norm gör en bedömning av överträdelsens omfattning på grundval av dess allvar, omfattning, varaktighet och upprepning i enlighet med artikel 7.1 i förordning (EG) nr 1782/2003, med uppgift om alla faktorer som kan tänkas öka eller minska den minskning som skall tillämpas”.
87.
Detta kontrollsystem överensstämmer med det nya sanktionssystemet i vilket, såsom föreskrivs i artikel 7.1 i förordning nr 1782/2003, hänsyn skall tas till den upptäckta överträdelsens allvar, omfattning, varaktighet och upprepning.
88.
Det är på grundval av dessa kontrollrapporter, som anpassats efter tvärvillkoren, som det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 skall tillämpas. Utbetalningsstället kan därvid mot bakgrund av utvärderingen i dessa rapporter besluta att minska eller öka procentsatsen för minskningen och till och med dra in hela stödbeloppet.
89.
Mot bakgrund av detta nära samband mellan kontrollsystemet och sanktionssystemet för tvärvillkoren är det enligt min uppfattning svårt, för att inte säga omöjligt, att tillämpa artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 strikt på en stödansökan som har varit föremål för en kontroll på platsen som utförts på ett mer begränsat sätt än den som kontrollen av tvärvillkoren kräver (
30
) och på andra villkor, nämligen, såvitt avser detta mål, de som tidigare reglerade genomförandet av kontroller på platsen avseende en tidigare ansökan om djurstöd som omfattades av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för direktiv nr 3887/92. (
31
)
90.
Vidare skall det understrykas att mot bakgrund av tvärvillkorens allmänna giltighet i det nya regelverket tillämpas det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 inte på enbart en kategori av direktstöd, vilket skiljer det från det tidigare systemet som särskilt avsåg belopp som erhållits enligt ordningen för nötkreatursstöd.
91.
Sådan minskning och uteslutning som föreskrivs i dessa artiklar tillämpas således på det sammanlagda direktstödet, såsom det definieras i artikel 2 d i förordning nr 1782/2003, det vill säga stöd som beviljas direkt till jordbrukare enligt inkomststödsystem som anges i bilaga I till förordningen.
92.
Den grund på vilken minskningarna och uteslutningarna tillämpas är således annorlunda och mycket vidare. Procentsatserna för minskningar som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 beaktar detta särdrag.
93.
Det är vidare viktigt att påpeka att det sammanlagda belopp för direktstödet som numera utgör den grund på vilken sådan minskning och uteslutning som föreskrivs i dessa artiklar tillämpas inte kan sammanfattas i enbart en summering av det direktstöd som fanns tidigare.
94.
I täten av förteckningen över dessa stödsystem återfinns nämligen systemet med samlat gårdsstöd, som medlemsstaterna efter en frivillig övergångsperiod skulle ha infört senast den 1 januari 2007. (
32
)
95.
Jag har redan redogjort för att det inom ramen för detta system beviljas direktstöd till jordbrukare huvudsakligen genom årligt samlat gårdsstöd som ersätter merparten av det direktstöd som fanns tidigare och att, för att bestämma vilket system med samlat gårdsstöd som skall tillämpas, förordning nr 1782/2003 tillåter medlemsstaterna att välja mellan flera alternativ, nämligen en historisk metod, en regional metod eller en blandmetod.
96.
Att retroaktivt tillämpa sådan minskning och uteslutning som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 på en stödansökan som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 3887/92 skulle innebära ett fastställande i efterhand av vad som på den tiden hade varit rätten till stöd för en sådan jordbrukare som Rüdiger Jager, vilket, förutom att det är praktiskt svårt och konstlat, enligt min mening går utöver vad som föreskrivs i artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95.
97.
Slutligen gör enligt min uppfattning en sista omständighet det omöjligt att, utan att ändra det system som gemenskapslagstiftaren eftersträvat, retroaktivt tillämpa det sanktionssystem som fastställs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 på stödansökningar som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för denna förordning, det vill säga på stödansökningar som gjorts för regleringsår eller stödperioder som började före den 1 januari 2005.
98.
Två andra särdrag hos det nya regelverket består nämligen i obligatorisk modulering av direktstöd och i finansiell disciplin.
99.
Enligt artikel 10.1 i förordning nr 1782/2003 skall allt direktstöd som under ett visst kalenderår beviljas en jordbrukare i en viss medlemsstat minskas varje år, från år 2005 till år 2012, med en viss procentsats. (
33
) Enligt artikel 11 i samma förordning kan direktstöd dessutom justeras varje år genom beslut av Europeiska unionens råd av skäl hänförliga till finansiell disciplin.
100.
Det belopp på vilket sådan minskning och uteslutning som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 tillämpas innefattar de minskningar som följer av moduleringen och den finansiella disciplinen. I artikel 6.1 i förordning nr 1782/2003 föreskrivs nämligen att, om reglerna om tvärvillkor överträds, det sammanlagda beloppet av direktstöd skall minskas eller dras in efter tillämpning av artiklarna 10 och 11 i förordningen.
101.
Det skulle enligt min mening strida mot det system som gemenskapslagstiftaren föreskrivit att retroaktivt tillämpa de minskningar som följer av moduleringen och den finansiella disciplinen på stödansökningar som inte omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 796/2004. Å ena sidan skulle en tillämpning av det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 på det sammanlagda stöd som skall beviljas en jordbrukare utan att moduleringen eller eventuella justeringar av skäl hänförliga till finansiell disciplin beaktas ha till verkan att det av lagstiftaren eftersträvade regelverket ändras, vilket enligt min uppfattning utgör en begränsning för tillämpningen av artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95.
102.
Av anförda skäl föreslår jag således att domstolen svarar den nationella domstolen att artikel 2.2 andra meningen i förordning nr 2988/95 skall tolkas så, att det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i förordning nr 796/2004 inte skall tillämpas retroaktivt på en stödansökan som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för förordning nr 3887/92.
IV – Förslag till avgörande
103.
Mot bakgrund av det ovan anförda föreslår jag att domstolen besvarar de tolkningsfrågor som Verwaltungsgericht Schwerin har ställt enligt följande:
Artikel 2.2 andra meningen i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen skall tolkas så, att det sanktionssystem som föreskrivs i artiklarna 66 och 67 i kommissionens förordning (EG) nr 796/2004 av den 21 april 2004 om närmare föreskrifter för tillämpningen av de tvärvillkor, den modulering och det integrerade administrations- och kontrollsystem som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 239/2005 av den 11 februari 2005, inte skall tillämpas retroaktivt på en stödansökan som omfattas av det tidsmässiga (ratione temporis) tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem, i dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2801/1999 av den 21 december 1999.
(
1
)	Originalspråk: franska.
(
2
)	EGT L 312, s. 1.
(
3
)	Dom av den 17 juli 1997 i mål C-354/95, National Farmers’ Union m.fl. (REG 1997, s. I-4559), punkt 41, av den 1 juli 2004 i mål C-295/02, Gerken (REG 2004, s. I-6369), punkt 61, av den 3 maj 2005 i de förenade målen C-387/02, C-391/02 och C-403/02, Berlusconi m.fl. (REG 2005, s. I-3565), punkterna 67–69, av den 4 maj 2006 i mål C-286/05, Haug (REG 2006, s. I-4121), punkt 23, av den 8 mars 2007 i mål C-45/06, Campina (REG 2007, s. I-2089), punkterna 32 och 33, och av den 24 maj 2007 i mål C-45/05, Maatschap Schonewille-Prins (REG 2007, s. I-3997), punkt 55.
(
4
)	EGT L 141, s. 18. I dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 239/2005 av den 11 februari 2005 (EGT L 42, s. 3) (nedan kallad förordning nr 796/2004).
(
5
)	EGT L 391, s. 36. I dess lydelse enligt kommissionens förordning (EG) nr 2801/1999 av den 21 december 1999 (EGT L 340, s. 29) (nedan kallad förordning nr 3887/92).
(
6
)	EGT L 204, s. 1.
(
7
)	EGT L 160, s. 21.
(
8
)	EGT L 270, s. 1.
(
9
)	Se det av Europeiska gemenskapernas kommission utarbetade dokumentet med titeln ”Régime de paiement unique – Le concept”, som är tillgängligt på Internet (http://ec.europa.eu/agriculture/capreform/infosheets/pay_fr.pdf).
(
10
)	Bland de stödsystem som nämns i bilaga VI till denna förordning finns am- och dikobidrag.
(
11
)	Se avdelning III kapitel 3 i förordning nr 1782/2003, vilket kapitel har rubriken ”Stödrättigheter”.
(
12
)	Se avdelning III kapitel 5 avsnitt 1 i förordning nr 1782/2003, vilket avsnitt har rubriken ”Regionalt genomförande”.
(
13
)	Se avdelning III kapitel 5 avsnitt 2 i förordning nr 1782/2003, vilket avsnitt har rubriken ”Partiellt genomförande”. I sådant fall talar man även om ”återkoppling” av stöd.
(
14
)	EGT L 355, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 46, s. 78. I dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1593/2000 av den 17 juli 2000 (EGT L 182, s. 4).
(
15
)	EGT L 327, s. 11.
(
16
)	EGT L 17, s. 7.
(
17
)	Enligt artikel 2 d i förordning nr 1782/2003 är direktstöd ett stöd som beviljas direkt till jordbrukare enligt ett inkomststödsystem som anges i bilaga I. Bland dessa stöd återfinns systemet med samlat gårdsstöd samt systemet för am- och dikobidrag.
(
18
)	BGBl. 2004 I, s. 1763.
(
19
)	Se, för ett liknande resonemang, domarna i de ovannämnda målen Berlusconi m.fl., punkterna 67–69, och Campina, punkt 32.
(
20
)	Domen i det ovannämnda målet Campina, punkt 33.
(
21
)	Punkterna 47–52. Se även punkt 27 i generaladvokaten Légers förslag till avgörande i det målet, vilket förslag föredrogs den 11 december 2003.
(
22
)	Domen i det ovannämnda målet Gerken, punkt 50.
(
23
)	Denna vilja från gemenskapslagstiftarens sida framgår även av skäl 6 andra meningen i förordning nr 118/2004, enligt vilket skäl ”[v]issa av bestämmelserna [i förordning nr 2419/2001] bör ändras så att avdragen och avstängningarna står i strikt proportion till hur allvarliga oegentligheterna är”.
(
24
)	Denna bedömning bekräftas av skäl 68 andra meningen i förordning nr 796/2004.
(
25
)	Domarna i de ovannämnda målen Haug, punkt 17, och Campina, punkt 30.
(
26
)	Jag anser att det, för det fall det sanktionssystem som med hänsyn till det materiella tillämpningsområdet (ratione materiae) är relevant är det som förekommer i artikel 59 i förordning nr 796/2004, skall konstateras att det under alla förhållanden inte är tillämpligt i Tyskland för närvarande eftersom denna medlemsstat har valt att frikoppla djurstöd och eftersom det således a fortiori inte är retroaktivt tillämpligt. Såsom den grekiska regeringen har anfört följer denna slutsats klart av skäl 12 i förordning nr 796/2004, från vilket jag kan härleda att artikel 59 i denna förordning kan tillämpas endast om Tyskland har valt att behålla visst djurstöd, såsom am- och dikobidrag, kopplat till produktionen.
(
27
)	Kommissionen har särskilt hänvisat till punkterna 159–161 i det förslaget till avgörande.
(
28
)	På ett formellt plan är det för övrigt intressant att notera att vid en läsning av den jämförelsetabell som återfinns i bilaga III till förordning nr 796/2004 visar sig artikel 39 i förordning nr 2419/2001 inte ha någon motsvarighet inom ramen för den första förordningen.
(
29
)	Se även, för ett liknande resonemang, skäl 49 i förordning nr 796/2004.
(
30
)	Förutom det förhållandet att kontrollen av tvärvillkoren huvudsakligen avser 18 direktiv och förordningar avser den nämligen även god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden, vilka inte var aktuella år 2001.
(
31
)	Se, i det avseendet, artikel 6 och följande artiklar i förordning nr 3887/92.
(
32
)	Se artikel 71.1 i förordning nr 1782/2003.
(
33
)	3 procent år 2005, 4 procent år 2006 och 5 procent för varje år under perioden 2007–2012.