62024CC0111
STANOVISKO GENERÁLNÍ ADVOKÁTKY
LAILY MEDINA
přednesené dne 5. června 2025 (
1
)
Věc C‑111/24 P
German Khan
proti
Radě Evropské unie
„Kasační opravný prostředek – Společná zahraniční a bezpečnostní politika – Omezující opatření přijatá vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny – Zmrazení finančních prostředků – Zařazení navrhovatele na seznamy dotčených osob, subjektů a orgánů – Článek 2 odst. 1 písm. g) rozhodnutí 2014/145/SZBP – Výklad – Pojem ‚přední podnikatelé‘ – Konkrétní osobní jednání z hlediska vlivu na vládu Ruské federace – Posuzování merita žalobních důvodů, jimiž jsou zpochybňována všechna kritéria zařazení na seznam, prováděné Tribunálem – Hospodárnost řízení – Účinná právní ochrana – Právo na dobrou pověst – Irelevance“
I. Úvod
1.
Stanovisko se týká kasačního opravného prostředku podaného Germanem Khanem (
2
) a znějícího na zrušení rozsudku ze dne 29. listopadu 2023, Khan v. Rada (T‑333/22, EU:T:2023:758) (
3
). Uvedeným rozsudkem Tribunál zamítl žalobu podanou navrhovatelem na základě článku 263 SFEU proti:
–
rozhodnutí Rady (SZBP) 2022/429 ze dne 15. března 2022, kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2022, L 87 I, s. 44), a prováděcímu nařízení Rady (EU) 2022/427 ze dne 15. března 2022, kterým se provádí nařízení (EU) č. 269/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2022, L 87 I, s. 1) (
4
), a
–
rozhodnutí Rady (SZBP) 2022/1530 ze dne 14. září 2022, kterým se mění rozhodnutí 2014/145/SZBP o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2022, L 239, s. 149), a prováděcímu nařízení Rady (EU) 2022/1529 ze dne 14. září 2022, kterým se provádí nařízení (EU) č. 269/2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2022, L 239, s. 1) (
5
),
v rozsahu, v němž byl těmito akty navrhovatel zařazen na seznamy, které jsou k nim připojeny. Uvedenými akty Rada Evropské unie zabránila navrhovateli ve vstupu na území členských států nebo průjezdu přes uvedená území a zmrazila veškeré jeho finanční prostředky a hospodářské zdroje na uvedených územích.
2.
Projednávaná věc je jedním z prvních kasačních opravných prostředků podaných k Soudnímu dvoru, které se týkají omezujících opatření přijatých Radou v roce 2022 v návaznosti na invazi ozbrojených sil Ruské federace na Ukrajinu (
6
). Především poskytuje velkému senátu Soudního dvora příležitost provést výklad kritéria zakotveného v čl. 1 odst. 1 písm. e) a čl. 2 odst. 1 písm. g) rozhodnutí 2014/145/SZBP (
7
) ve znění rozhodnutí (SZBP) 2022/329 (
8
), jakož i v čl. 3 odst. 1 písm. g) nařízení (EU) č. 269/2014 (
9
) ve znění nařízení (EU) 2022/330 (
10
). Předmětem uvedeného kritéria, běžně nazývaného „kritérium g)“, je zařazení předních podnikatelů na seznam v případech, kdy jsou tito podnikatelé zapojeni do hospodářských odvětví, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace.
3.
Navrhovatel mimo jiné tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 (
11
), když v podstatě dospěl k závěru, že splnění kritéria, které je v něm obsaženo, nevyžaduje, aby Rada prokázala jakékoli konkrétní jednání nebo přispění osoby zařazené na seznam, zejména pokud jde o vliv na vládu Ruské federace, ani aby prokázala existenci vazby na režim uvedené země. Dále tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když odmítl posoudit žalobní důvody uplatněné v řízení v prvním stupni, jimiž navrhovatel zpochybnil své zařazení na seznam podle čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145.
4.
Projednávaná věc souvisí s řízením ve věci C‑696/23 P vedeným na základě kasačního opravného prostředku podaného Dmitrijem Alexandrovičem Pumpjanským, s řízením ve věci C‑704/23 P vedeným na základě kasačního opravného prostředku podaného Tigranem Khudaverdyanem, s řízením ve věci C‑711/23 P vedeným na základě kasačního opravného prostředku podaného Viktorem Filippovičem Rašnikovem a s řízením ve věci C‑35/24 P vedeným na základě kasačního opravného prostředku podaného Dmitrijem Arkadijevičem Mazepinem proti rozsudkům Tribunálu, jimiž bylo potvrzeno zařazení uvedených osob na seznamy osob, na něž se vztahují omezující opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145. Stanoviska v uvedených věcech jsou dnes rovněž přednášena, přičemž se v nich zaměřuji na konkrétní otázky, které mám na žádost Soudního dvora posoudit a které se týkají výkladu kritéria zařazení na seznam zakotveného v uvedeném ustanovení, zejména ve světle hlavních společných argumentů předkládaných navrhovateli.
II. Skutkový stav a řízení
A.
Skutečnosti předcházející sporu
5.
Skutečnosti předcházející sporu jsou vylíčeny v bodech 2 až 18 napadeného rozsudku. Pro účely tohoto stanoviska lze uvedené skutečnosti shrnout odkazem na následující nezpochybněné skutečnosti.
6.
Navrhovatel je podnikatelem ruské a izraelské státní příslušnosti.
7.
Dne 17. března 2014 přijala Rada Evropské unie na základě článku 29 SEU rozhodnutí 2014/145. Téhož dne přijala Rada na základě článku 215 SFEU nařízení č. 269/2014. Oba akty se týkaly omezujících opatření vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.
8.
Dne 25. února 2022 přijala Rada jednak rozhodnutí 2022/329, kterým se mění rozhodnutí 2014/145, a jednak nařízení 2022/330, kterým se mění nařízení č. 269/2014, přičemž uvedenými akty došlo, mimo jiné, ke změně kritérií, podle nichž se mohou na fyzické nebo právnické osoby, subjekty nebo orgány uplatnit dotčená omezující opatření.
9.
Článek 1 odst. 1 písm. b) a e) rozhodnutí 2014/145, ve znění rozhodnutí 2022/329 (
12
), brání fyzickým osobám, které splňují určitá kritéria, jež jsou v podstatě totožná s kritérii stanovenými v čl. 2 odst. 1 písm. d) a g) uvedeného rozhodnutí, ve vstupu na území členských států nebo průjezdu přes ně. Článek 2 odst. 1 písm. d) a g) následně upravuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů fyzických osob, které dotčená kritéria splňují.
10.
Konkrétně čl. 2 odst. 1 písm. d) a g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 stanoví:
„1.   Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náležejí:
[…]
d)
fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům, které materiálně či finančně podporují ruské činitele s rozhodovací pravomocí odpovědné za anexi Krymu nebo za destabilizaci Ukrajiny nebo které mají z vazby na tyto činitele prospěch;
[…]
g)
předním podnikatelům nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům, které jsou zapojeny do hospodářských odvětví, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace odpovědné za anexi Krymu a za destabilizaci Ukrajiny,
nebo které jsou těmito osobami, subjekty či orgány vlastněny, drženy či kontrolovány […]“
11.
Nařízení č. 269/2014, ve znění nařízení 2022/330 (
13
), vyžaduje přijetí opatření ke zmrazení finančních prostředků a stanoví podrobná pravidla takového zmrazení finančních prostředků, která jsou v podstatě totožná s pravidly použitými v pozměněném rozhodnutí 2014/145. Článek 3 odst. 1 písm. d) a g) pozměněného nařízení č. 269/2014 v podstatě přebírá znění čl. 2 odst. 1 písm. d) a g) uvedeného rozhodnutí.
12.
Vzhledem k závažnosti situace na Ukrajině přijala Rada dne 15. března 2022 původní akty. Jméno navrhovatele bylo doplněno na seznam připojený k pozměněnému rozhodnutí 2014/145 a na seznam obsažený v příloze I pozměněného nařízení č. 269/2014 s následujícím odůvodněním:
„[Navrhovatel] je jedním z vlastníků konglomerátu Alfa Group, který zahrnuje Alfa Bank, jednoho z největších ruských daňových poplatníků. Má se za to, že je jednou z nejvlivnějších osob v Rusku. Stejně jako ostatní vlastníci banky Alfa Bank (Michail Fridman a Petr Aven) udržuje úzké vztahy s Vladimirem Putinem a nadále mu poskytuje významné protislužby. Vlastníci skupiny Alfa Group získávají z tohoto vztahu obchodní a právní výhody. Nejstarší dcera Vladimira Putina, Maria, vedla charitativní projekt Alfa-Endo, který byl financován bankou Alfa Bank. Vladimir Putin odměnil skupinu Alfa Group za její loajalitu vůči ruským orgánům tím, že této skupině poskytl politickou pomoc s jejími plány v oblasti zahraničních investic.
Aktivně tedy poskytuje materiální či finanční podporu ruským činitelům s rozhodovací pravomocí odpovědným za anexi Krymu či destabilizaci Ukrajiny a má z vazby na tyto činitele prospěch. Je rovněž jedním z předních ruských podnikatelů a je zapojen do hospodářských odvětví, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace odpovědné za anexi Krymu a za destabilizaci Ukrajiny.“
13.
Dne 16. března 2022 zveřejnila Rada v Úředním věstníku Evropské unie oznámení určené osobám, na něž se vztahují omezující opatření stanovená v původních aktech (Úř. věst. 2022, C 121 I, s. 1).
14.
Dne 21. března 2022 požádal navrhovatel Radu, aby mu poskytla přístup k dokumentům, které sloužily jako základ pro přijetí omezujících opatření vůči němu. Rada uvedené žádosti vyhověla dne 29. března 2022.
15.
Dne 1. června 2022 podal navrhovatel Radě žádost o nové zvážení.
16.
Dne 14. září 2022 přijala Rada akty o ponechání na seznamech, kterými byla platnost opatření přijatých vůči navrhovateli prodloužena do 15. března 2023, aniž změnila důvody pro zařazení navrhovatele na dotčené seznamy.
B.
Řízení před Tribunálem a napadený rozsudek
17.
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 6. června 2022 podal navrhovatel žalobu znějící na zrušení původních aktů. Následně podal navrhovatel návrh na úpravu žaloby za účelem úpravy návrhových žádání v žalobě podané navrhovatelem tak, aby zahrnovala návrh na zrušení aktů o ponechání na seznamech.
18.
Na podporu své žaloby uplatnil navrhovatel tři žalobní důvody, které v podstatě vycházely zaprvé z neexistence právního základu pro přijetí kritéria zakotveného v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, zadruhé z porušení zásady proporcionality a zatřetí ze zjevně nesprávného posouzení. Na jednání navrhovatel uvedl, že prvními dvěma výše zmíněnými žalobními důvody měl ve skutečnosti v úmyslu vznést námitku protiprávnosti podle článku 277 SFEU proti čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145. Kromě toho vznesl navrhovatel v návrhu na úpravu žaloby čtvrtý žalobní důvod směřující proti aktům o ponechání na seznamech, který vychází z porušení podstatné formální náležitosti, a zejména z porušení povinnosti provádět pravidelný přezkum a povinnosti uvést odůvodnění.
19.
Napadeným rozsudkem Tribunál žalobu podanou navrhovatelem zamítl, přičemž uvedl mimo jiné následující důvody.
20.
Zaprvé Tribunál zamítl žalobní důvod navrhovatele, podle kterého je kritérium stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 protiprávní z důvodu neexistence právního základu. V tomto ohledu Tribunál uvedl, že sporné akty byly založeny na Smlouvách, zejména na článku 29 SEU, pokud jde o rozhodnutí 2022/429 a 2022/1530, a na článku 215 SFEU, pokud jde o prováděcí nařízení 2022/427 a 2022/1529. Uvedené akty tak měly relevantní právní základy v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky (
14
). Tribunál dále uvedl, že čl. 215 odst. 2 SFEU umožňuje Radě přijmout omezující opatření pouze tehdy, pokud tak stanoví rozhodnutí přijaté podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o EU. Podle Tribunálu platí, že je-li uvedená podmínka splněna, je čl. 215 odst. 2 SFEU řádným právním základem pro přijetí aktů ukládajících omezující opatření, a to i ve vztahu k adresátům, kteří nemají žádnou vazbu na vládnoucí režim třetí země (
15
).
21.
Zadruhé, pokud jde o údajné porušení zásady proporcionality, měl Tribunál za to, že legalita opatření přijatého v oblastech, které se vyznačují politickými rozhodnutími, může být dotčena pouze v případě, že je opatření zjevně nepřiměřené ve vztahu k cíli, který hodlá příslušný orgán sledovat. Podle Tribunálu existuje racionální vztah mezi i) zaměřením na přední podnikatele působící v hospodářských odvětvích, která poskytují vládě značné příjmy, a to vzhledem k důležitosti uvedených odvětví pro ruské hospodářství, a ii) cílem, který omezující opatření v projednávané věci sledují a kterým je zvýšení tlaku na Ruskou federaci a zvýšení nákladů na její činnosti prováděné ve snaze narušovat územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny. Tribunál tudíž dospěl k závěru, že přístup spočívající v zaměření na uvedené osoby musí být považován za přístup, který je v souladu se zmíněným cílem, a nelze jej považovat za zjevně nepřiměřený ve vztahu k uvedenému cíli (
16
).
22.
Zatřetí, pokud jde o údajné nesprávné posouzení při uplatnění čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 na navrhovatele, Tribunál měl za to, že kritérium v něm obsažené zahrnuje pojem vlivu souvisejícího s výkonem činnosti v hospodářských odvětvích, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace, aniž by byly stanoveny jakékoli další podmínky týkající se vazby na režim uvedené vlády. Podle Tribunálu se Rada uvedeným kritériem snažila využít vlivu, který dotčená kategorie osob pravděpodobně může vykonávat na ruský režim, a to tím, že bude tyto osoby pobízet k vyvíjení tlaku na uvedený režim ve snaze přimět jej ke změně jeho politiky. Pojem „přední podnikatel“ tedy musí být chápán tak, že poukazuje na důležitost uvedených osob zejména s ohledem na jejich profesní postavení, důležitost jejich hospodářských činností, rozsah jejich kapitálových účastí nebo jejich funkce v jedné nebo více společnostech, v nichž uvedené činnosti vykonávají (
17
). Pokud jde o projednávanou věc, Tribunál uvedl, že Rada předložila soubor dostatečně konkrétních, přesných a shodujících se důkazů, které jsou způsobilé prokázat, že navrhovatel je zapojen do hospodářského odvětví, konkrétně odvětví bankovnictví, které pro vládu Ruské federace představuje značný zdroj příjmů (
18
).
23.
S ohledem na výše uvedené úvahy dospěl Tribunál k závěru, že zařazení navrhovatele do původních aktů v souladu s kritériem zakotveným v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 je dostatečně podložené. V této souvislosti Tribunál dále uvedl, že není nutné posuzovat žalobní důvod navrhovatele vycházející z nedostatečnosti důkazů odůvodňujících uplatnění kritéria stanoveného v čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145 (
19
).
III. Návrhová žádání a řízení před Soudním dvorem
24.
Kasačním opravným prostředkem podaným u Soudního dvora dne 8. února 2024 navrhovatel navrhuje, aby Soudní dvůr:
–
zrušil napadený rozsudek;
–
zrušil sporná opatření;
–
podpůrně, vrátil věc Tribunálu;
–
uložil Radě náhradu nákladů řízení.
25.
Ve své kasační odpovědi podané dne 15. května 2024 Rada navrhuje, aby Soudní dvůr kasační opravný prostředek zamítl a uložil navrhovateli náhradu nákladů řízení.
26.
Dne 11. února 2025 se konalo jednání, na němž navrhovatel a Rada odpověděli na otázky k ústnímu zodpovězení položené Soudním dvorem, zejména pokud jde o výklad výrazu „přední podnikatelé“ uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 a pokud jde o otázku, zda měl Tribunál posuzovat meritum žalobních důvodů zpochybňujících všechna kritéria pro zařazení na seznam, která Rada ve sporných aktech uplatnila na navrhovatele, a to ve světle rozsudku ze dne 29. listopadu 2018, Bank Tejarat v. Rada (C‑248/17 P, EU:C:2018:967).
IV. Posouzení
27.
Na podporu svého kasačního opravného prostředku uplatňuje navrhovatel v zásadě sedm důvodů vycházející z toho, že:
–
zaprvé Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když nepřezkoumal opodstatněnost uplatnění čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145 na navrhovatele;
–
zadruhé Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu výrazu „přední podnikatelé“ uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145;
–
zatřetí Tribunál porušil čl. 215 odst. 2 SFEU;
–
začtvrté výklad výrazu „přední podnikatelé“ uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 provedený Tribunálem porušuje zásadu právní jistoty, vlastnické právo a svobodu podnikání;
–
zapáté Tribunál zkreslil smysl důkazů uplatňovaných vůči navrhovateli a porušil povinnost uvést odůvodnění;
–
zašesté Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení, když dospěl k závěru, že bankovnictví představuje odvětví, které poskytuje značné zdroje příjmů vládě, ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145;
–
zasedmé Tribunál porušil právo na spravedlivý proces a zásadu rovnosti zbraní.
28.
Soudní dvůr požádal o posouzení argumentů týkajících se konkrétně výkladu výrazu „přední podnikatelé“ uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, které jsou v podstatě obsaženy ve druhém a čtvrtém důvodu kasačního opravného prostředku. Soudní dvůr si dále vyžádal analýzu argumentů navrhovatele týkajících se otázky, zda se Tribunál dopustil nesprávného posouzení, když nepřezkoumal meritum uplatnění čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145 na navrhovatele. Uvedené argumenty jsou obsaženy v prvním důvodu kasačního opravného prostředku. Mé posouzení se zaměří na právě uvedené hlavní otázky, na které se účastníci řízení soustředili ve svých řečech přednesených na jednání, v souladu s žádostí Soudního dvora.
A.
Ke druhému a čtvrtému důvodu kasačního opravného prostředku
29.
V rámci druhého a čtvrtého důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatel tvrdí, že Tribunál nesprávně vyložil kritérium zakotvené v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145. Navrhovatel v podstatě nesouhlasí se závěrem Tribunálu, podle kterého výraz „přední podnikatelé“ obsažený v uvedeném ustanovení nevyžaduje, aby Rada prokázala jakékoli konkrétní jednání na straně osoby zařazené na seznam, zejména pokud jde o vliv na vládu Ruské federace, ani aby prokázala jakoukoli spojitost s režimem uvedené země. Tvrdí, že z některých jazykových znění čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 – jako je například francouzské znění, které používá výraz „femmes et hommes d’affaires influents“ – vyplývá, že použití uvedeného ustanovení vyžaduje vykonávání vlivu na uvedenou vládu nebo existenci vazby na ni za účelem výkonu takového vlivu.
30.
Rada s uvedenou argumentací nesouhlasí.
31.
Jak jasně vyplývá z bodu 10 tohoto stanoviska, čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 upravuje zmrazení veškerých finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které náležejí „předním podnikatelům […], kte[ří] jsou zapojen[i] do hospodářských odvětví, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace odpovědné za anexi Krymu a za destabilizaci Ukrajiny“, nebo které jsou jimi vlastněny, drženy či kontrolovány.
32.
Podle ustálené judikatury je při výkladu ustanovení unijního práva nutno přihlédnout nejen ke znění tohoto ustanovení, ale i ke kontextu, jehož je součástí, a cílům sledovaným právní úpravou, jejíž je součástí. Tak je tomu zejména v případě, kdy znění dotčeného ustanovení unijního práva výslovně neodkazuje na právo členských států za účelem vymezení svého smyslu a rozsahu, což je případ, který nastal v projednávané věci, pokud jde o čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 (
20
).
33.
Zaprvé, pokud jde o doslovný výklad výrazu „přední podnikatelé“, je obecně známo, že slovem „podnikatel“ se rozumí osoba, která pracuje v podnikatelském sektoru, obvykle na úrovni výkonného vedení společnosti. Slovem „podnikání“ se navíc rozumí výkon hospodářské nebo obchodní činnosti. Výraz „podnikatelé“ uvedený v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 tak označuje osoby vykonávající hospodářskou nebo obchodní činnost v rámci společnosti, přičemž tyto osoby jsou vlastníky takové společnosti nebo v ní zastávají důležitou funkci (
21
).
34.
Pokud jde o slovo „přední“, jeho význam v anglickém jazyce („leading“) je „velmi důležitý nebo nejdůležitější“ (
22
). Vzhledem k tomu, že na výraz „přední podnikatelé“ navazuje v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 slovní spojení „kte[ří] jsou zapojen[i] do hospodářských odvětví“, musí být pojem „přední“ chápán tak, že odkazuje na důležitost dotčeného podnikatele v odvětví, v němž působí, a na vliv, který by uvedená osoba mohla být schopna vykonávat v rámci uvedeného odvětví, což je v podstatě konstatování učiněné Tribunálem v bodě 91 napadeného rozsudku. Kromě toho, jak je uvedeno v témže bodě, postavení osoby jako „předního“ podnikatele lze mimo jiné prokázat ve světle jeho profesního postavení, důležitosti jeho hospodářských činností, rozsahu jeho kapitálových investic nebo jeho funkcí ve společnosti či několika společnostech, v nichž uvedené činnosti vykonává. O uvedeném konstatování se navrhovatel ve svém kasačním opravném prostředku výslovně nezmiňuje.
35.
Z toho vyplývá, že z hlediska doslovného výkladu se Tribunál nedopustil nesprávného posouzení, když v bodech 88 až 90 napadeného rozsudku v podstatě dospěl k závěru, že vše, co musí Rada prokázat, aby mohla konstatovat, že určitá osoba je „předním podnikatelem“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, je, že dotčená osoba vykonává hospodářskou nebo obchodní činnost v rámci společnosti a uvedená osoba je považována, v souladu s prvky popsanými v bodě 91 napadeného rozsudku, za velmi důležitého nebo nejdůležitějšího podnikatele v hospodářském odvětví, v němž působí, takže je schopna vykonávat v rámci tohoto odvětví vliv.
36.
Je pravda, že některá jazyková znění čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 konkretizují podstatné jméno „podnikatelé“ („businesspersons“) slovem, které je v anglickém jazyce ekvivalentem slova „vlivný“ („influential“), nikoli slova „přední“ („leading“). Navrhovatel se uvedené skutečnosti dovolává, když tvrdí, že podnikatelé dotčení uvedeným ustanovením musí být schopni nejen vykonávat vliv v rámci hospodářského odvětví, v němž působí, ale ovlivňovat konkrétně samotnou vládu Ruské federace.
37.
V tomto ohledu však připomínám, že podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že formulace použitá v jedné z jazykových verzí ustanovení unijního práva, popřípadě jen v několika málo takových jazykových verzích, nemůže sloužit jako jediný základ pro výklad tohoto ustanovení. Ustanovení unijního práva musí být totiž vykládána a používána jednotně na základě znění vypracovaných ve všech unijních jazycích (
23
).
38.
Podotýkám, že v projednávané věci, v souladu s vysvětleními poskytnutými Radou na jednání, dvanáct jazykových znění čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 v podstatě konkretizuje podstatné jméno „podnikatelé“ („businesspersons“) pomocí slova, které je v anglickém jazyce ekvivalentem výrazu „přední“ („leading“) (
24
). Vedle výše uvedených verzí používají některá jiná znění slovo, které lze do anglického jazyka přeložit jako „prominentní“ („prominent“) nebo „hlavní“ („principal“), což je ze sémantického hlediska zrcadlovým odrazem slova „leading“ v anglickém jazyce („přední“ v českém jazyce) (
25
). Úvahy uvedené v bodě 34 tohoto stanoviska týkající se výkladu výrazu „přední podnikatelé“ („leading businesspersons“) v anglickém jazyce jsou tedy plně použitelné na všechna uvedená znění.
39.
Naproti tomu pouze francouzské, lotyšské a litevské znění konkretizují podstatné jméno „podnikatelé“ uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 pomocí přídavného jména, které by přeloženo znělo „vlivný“ („influential“ v anglickém jazyce). I v těchto zmíněných jazycích je však jedním z hlavních významů slova „vlivný“„důležitost“ daného subjektu (
26
). Má-li být tedy zajištěn jednotný výklad a uplatňování čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, jak vyžaduje judikatura citovaná v bodě 37 výše, musí být francouzské, lotyšské a litevské jazykové znění výrazu „přední podnikatelé“ vykládáno stejně jako většina jazykových znění uvedeného ustanovení, a sice tak, že se jím míní důležitost dotčeného podnikatele v hospodářském odvětví, do něhož je zapojen a v jehož rámci je schopen vykonávat vliv. Tribunál se tedy nedopustil nesprávného posouzení v bodě 92 napadeného rozsudku, kde dospěl k témuž závěru.
40.
Z výše uvedených úvah vyplývá, že z hlediska doslovného výkladu není argument navrhovatele, podle kterého výraz „přední podnikatelé“, jak je uveden v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, vyžaduje, aby Rada prokázala konkrétní jednání osoby zařazené na seznam, zejména pokud jde o vliv na vládu Ruské federace, nebo aby prokázala vazbu na režim uvedené země, opodstatněný.
41.
Zadruhé, pokud jde o kontextuální výklad, ráda bych úvodem připomněla, že kritérium pro zařazení na seznam týkající se „předních podnikatelů“, jak je zakotveno v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, bylo poprvé zavedeno rozhodnutím 2022/329. Rozhodnutí 2022/329 bylo přijato dne 25. února 2022, tedy den poté, co prezident Ruské federace oznámil vojenskou operaci na Ukrajině, a ruské ozbrojené síly zahájily na uvedenou zemi útok (
27
).
42.
Kromě toho je nutno zdůraznit, že již před tím, než byla provedena změna rozhodnutím 2022/329, obsahoval čl. 2 odst. 1 rozhodnutí 2014/145 kritérium pro zařazení na seznam, které v podstatě umožňovalo zaměření na osoby, jež mohou vyvíjet individuální vliv na vládu Ruské federace. Tak tomu bylo zejména v případě čl. 2 odst. 1 písm. d) rozhodnutí 2014/145, který se v podstatě týkal fyzických osob, které aktivně materiálně či finančně podporují ruské činitele s rozhodovací pravomocí odpovědné za narušování nebo ohrožování územní celistvosti, svrchovanosti a nezávislosti Ukrajiny nebo které mají z vazby na tyto činitele prospěch. Jak již bylo v tomto stanovisku zmíněno (
28
), uvedené kritérium v pozměněném rozhodnutí 2014/145 zůstalo, z čehož dovozuji, že výklad čl. 2 odst. 1 písm. g) tohoto rozhodnutí v tom smyslu, že vyžaduje prokázání jednání, které spočívá ve vykonávání vlivu na vládu Ruské federace, jakož i prokázání vazby na režim, který v uvedené zemi panuje, jak tvrdí navrhovatel, by byl jednoduše nadbytečný, a tudíž z hlediska kontextuálního výkladu nesoudržný.
43.
Nedomnívám se tedy, že kontextuální výklad čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 argumenty navrhovatele podporuje.
44.
Zatřetí, pokud jde o teleologický výklad, čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 je součástí právního rámce, kterým byl právně zakotven bezprecedentní soubor omezujících opatření, jejichž cílem je, jak správně uvedl Tribunál v bodech 52 a 88 napadeného rozsudku (
29
), vyvíjet maximální tlak na Ruskou federaci tím, že se zvýší náklady na její činnosti narušující územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.
45.
To jsou totiž cíle omezujících opatření přijatých proti Rusku, jak jsou v podstatě formulovány v rozsudku ze dne 25. června 2020, VTB Bank v. Rada (C‑729/18 P, EU:C:2020:499, bod 59) (
30
), který rovněž cituje rozsudek ze dne 28. března 2017, Rosneft (C‑72/15, EU:C:2017:236, bod 123) (
31
). Oba rozsudky se týkaly výkladu odvětvových omezujících opatření přijatých vzhledem k činnostem destabilizujícím situaci na Ukrajině, které předcházely útoku ruských ozbrojených sil na uvedenou zemi dne 24. února 2022 (
32
). Na rozdíl od toho, co tvrdí navrhovatel, však cíle určené Soudním dvorem v uvedených rozsudcích platí i pro výklad individuálních omezujících opatření dotčených v projednávané věci, neboť, jak je nutno mít na paměti, odvětvová i individuální omezující opatření byla přijata v rámci společné reakce na situaci, která se od uvedeného útoku ještě zhoršila, jak výslovně uvádějí body 10 a 11 odůvodnění rozhodnutí 2022/329, kterým se mění rozhodnutí 2014/145 (
33
).
46.
V této souvislosti mám za to, v souladu se závěry Tribunálu v bodech 52 a 53 napadeného rozsudku, že lze rozumně očekávat, že přijetím omezujících opatření vůči předním podnikatelům, na které je zaměřen čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, dojde k maximalizaci tlaku na vládu Ruské federace, aby upustila od vojenské agrese na území Ukrajiny. Tito přední podnikatelé totiž hrají ústřední roli při zajišťování ziskovosti hospodářských odvětví, do nichž jsou zapojeni a která v konečném důsledku doplňují finanční zdroje, které má vláda Ruské federace k dispozici pro účely provádění svých činností a politik. Je tedy pravděpodobné, že zasahováním do činnosti daných předních podnikatelů mohou omezující opatření dotčená v projednávané věci snižovat příjmy, které vláda Ruské federace získává z relevantních odvětví svého hospodářství, a tím zvyšovat náklady na její vojenské akce a omezovat její způsobilost narušovat územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny.
47.
Z toho vyplývá, jak uvedl Tribunál v bodech 54 a 89 napadeného rozsudku, že existuje racionální vztah mezi zaměřením na přední podnikatele zapojené do hospodářských odvětví, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace, na jedné straně a cílem omezujících opatření v projednávané věci na straně druhé. Na rozdíl od toho, co tvrdí navrhovatel, uvedený vztah trvá i v případě neexistence konkrétního jednání na straně osoby zařazené na seznam, zejména pokud jde o vliv na vládu Ruské federace, či v případě neexistence vazby uvedené osoby na režim, který v Ruské federaci panuje.
48.
Teleologický výklad čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 tudíž nevyžaduje přehodnocení doslovného a kontextuálního výkladu uvedeného ustanovení, jak jsou uvedeny v bodech 40 a 43 tohoto stanoviska. De facto podporuje tezi, podle níž výraz „přední podnikatelé“ obsažený v uvedeném ustanovení vyžaduje, aby Rada prokázala pouze to, že dotčená osoba vykonává hospodářskou nebo obchodní činnost v rámci určité společnosti a uvedená osoba je považována přinejmenším za velmi důležitého podnikatele v odvětví, do něhož je zapojena, a může tak v tomto odvětví vykonávat vliv.
49.
Pokud jde o zbývající argumenty, pak tvrdí-li navrhovatel, že je obtížné určit, jakým způsobem by osoby zařazené na seznam měly jednat, aby nebyly na seznam zařazeny nebo aby byly ze seznamu vyřazeny, je třeba zdůraznit, že přední podnikatelé mohou být ze seznamu vyřazeni, pokud jsou schopni prokázat, že odešli z funkce, která byla důvodem pro jejich zařazení na seznam. Opět platí, že taková funkce sice může odůvodnit prvotní zařazení na seznam, nemůže mít ale za následek, že bude situace dotčené osoby v čase dána jako neměnná a provádění pravidelného přezkumu bude zbaveno veškerého užitečného účinku, ledaže by Rada mohla i poté prokázat riziko obcházení, což je problém, který v projednávané věci konkrétně nevyvstává.
50.
Z výše uvedených úvah vyplývá, že k tomu, aby mohla být určitá osoba kvalifikována jako „přední podnikatel“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, žádná z výkladových metod definovaných v judikatuře Soudního dvora pro účely určení smyslu určitého ustanovení unijního práva nevyžaduje, jak tvrdí navrhovatel, prokázání chování dotčené osoby spočívajícího v ovlivňování vlády Ruské federace nebo existence vazby na tuto vládu.
51.
Podle mého názoru tudíž nelze Tribunálu vytýkat, že se dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu výrazu „přední podnikatelé“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145.
52.
Druhý a čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku je tudíž třeba zamítnout.
B.
K prvnímu důvodu kasačního opravného prostředku
53.
V rámci prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatel Tribunálu vytýká, že odmítl posoudit žalobní důvody uplatněné v řízení v prvním stupni, jimiž navrhovatel zpochybnil své zařazení na seznam na základě čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145. Tvrdí, že i za předpokladu, že by Tribunál dospěl ke správnému závěru, že zařazení navrhovatele na seznam bylo opodstatněné na základě čl. 2 odst. 1 písm. g) uvedeného pozměněného rozhodnutí, tím, že Tribunál nepřezkoumal jeho argumenty týkající se čl. 2 odst. 1 písm. d) uvedeného rozhodnutí, došlo k porušení práva navrhovatele na účinnou právní ochranu i jeho práva na dobrou pověst. Navrhovatel konkrétně tvrdí, že pokud je napadnutelný akt založen na různých právních základech, nemůže se Tribunál omezit na posouzení platnosti pouze jediného z uvedených právních základů. To platí tím spíše v projednávané věci, kde jsou kritéria obsažená v čl. 2 odst. 1 písm. d), resp. v písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 zaměřena na zcela odlišné situace.
54.
Rada s uvedenou argumentací nesouhlasí. Uvádí, že přístup Tribunálu v napadeném rozsudku měl řádnou oporu v ustálené judikatuře Soudního dvora. Rada rovněž nesouhlasí s rozlišováním navrhovatele, pokud jde o kritéria obsažená v čl. 2 odst. 1 písm. d), resp. písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145. Tvrdí, že obě uvedená kritéria jsou neutrální, neboť žádné z nich nehodnotí chování dotčené osoby ani z nich nevyplývá, že by Rada jednání uvedené osoby odsuzovala.
55.
Úvodem připomínám, že ve sporných aktech dotčených v projednávané věci (
34
) provedla Rada zařazení navrhovatele na seznam nejen na základě kritéria obsaženého v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, ale rovněž na základě kritéria obsaženého v čl. 2 odst. 1 písm. d) uvedeného rozhodnutí. Rada tedy měla v podstatě za to, že navrhovatel aktivně, materiálně či finančně, podporuje ruské činitele s rozhodovací pravomocí odpovědné za anexi Krymu nebo za destabilizaci Ukrajiny a má též z vazby na tyto činitele prospěch. Jak vyplývá z odůvodnění poskytnutého Radou (
35
), mezi důvody pro zařazení navrhovatele na seznam byl i úzký vztah navrhovatele s prezidentem Ruské federace, Vladimirem Putinem, jakož i významné protislužby, které si poskytovali. Rada za tímto účelem rovněž vycházela z politické pomoci, kterou V. Putin poskytl skupině Alfa Group, a tím ji odměnil za její loajalitu, takže uvedená skupina mohla rozvinout své plány v oblasti zahraničních investic; navrhovatel byl přitom jedním z významných vlastníků tohoto konglomerátu.
56.
Je nutno uvést, že Tribunál v bodech 133 až 135 napadeného rozsudku konstatoval, že důvod pro zařazení navrhovatele na dotčené seznamy, vycházející z jeho postavení předního podnikatele působícího v hospodářských odvětvích, která poskytují značné zdroje příjmů vládě Ruské federace, odpovídající čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, je dostatečně podložen. V uvedeném kontextu měl Tribunál za to, že není nutné zkoumat meritum ostatních výtek vznesených navrhovatelem, jejichž cílem bylo zpochybnit posouzení Rady týkající se zařazení navrhovatele na seznam podle čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145.
57.
Z judikatury Soudního dvora citované Tribunálem v bodě 134 napadeného rozsudku vyplývá, že z důvodu preventivní povahy dotčených omezujících opatření platí, že pokud je unijní soud v rámci přezkumu legality rozhodnutí, kterým byla přijata omezující opatření, toho názoru, že alespoň jeden z důvodů je dostatečně přesný a konkrétní, podložený a představuje sám o sobě dostatečný základ pro toto rozhodnutí, pak okolnost, že ostatní z těchto důvodů tento požadavek nesplňují, neodůvodňuje zrušení uvedeného rozhodnutí.
58.
Toto konstatování bylo původně formulováno v rozsudku ze dne 18. července 2013, Komise a další v. Kadi (C‑584/10 P, C‑593/10 P a C‑595/10 P, EU:C:2013:518) (
36
), v němž Soudní dvůr konkrétně zmínil důvody pro uplatnění kritéria zařazení na seznam na dotčenou osobu. Je-li alespoň jeden z uvedených důvodů podložený a dostatečný, pak okolnost, že ostatní z těchto důvodů tento požadavek nesplňují, neznamená nesprávné použití tohoto kritéria, a tudíž protiprávnost rozhodnutí Rady (
37
). Ve své pozdější judikatuře, a sice v rozsudku ze dne29. listopadu 2018, Bank Tejarat v. Rada (C‑248/17 P, EU:C:2018:967) (
38
), uplatnil Soudní dvůr tutéž argumentaci per analogiam na situaci, kdy je v rámci řízení o kasačním opravném prostředku považováno za opodstatněné jedno z kritérií pro zařazení na seznam – a nikoli pouze důvody pro použití uvedeného kritéria. Podle Soudního dvora se důvod kasačního opravného prostředku týkající se jakéhokoliv dalšího kritéria pro zařazení na seznam za těchto okolností v podstatě stává irelevantním, jelikož výrok napadeného rozsudku musí být považován za opodstatněný (
39
).
59.
V projednávané věci bych v tomto ohledu nejprve a především uvedla, že praxe Tribunálu v oblasti omezujících opatření podle všeho není soudržná, o čemž svědčí dosud neskončené věci, v nichž jsem v nedávné době přednášela své stanovisko [rozsudky Timčenko v. Rada (C‑702/23 P, EU:C:2025:273) a Timčenko v. Rada (C‑703/23 P, EU:C:2025:274)]. V rozsudcích napadených kasačním opravným prostředkem v uvedených věcech Tribunál nevycházel z judikatury Soudního dvora vycházející například z rozsudku Bank Tejarat. Přezkoumával legalitu sporných rozhodnutí Rady jednak z hlediska čl. 2 odst. 1 písm. a) pozměněného rozhodnutí 2014/145, jednak z hlediska čl. 2 odst. 1 písm. d) uvedeného rozhodnutí. To znamená, že přístup Soudního dvora v projednávané věci může mít významné důsledky pro rozhodovací praxi Tribunálu.
60.
Vzhledem k výše uvedenému je třeba připomenout, že v rámci žaloby na neplatnost se o irelevanci uplatněného žalobního důvodu hovoří v souvislosti s nedostatkem jeho způsobilosti vést ke zrušení, kterého se domáhá žalobce, v případě, že je uvedený žalobní důvod opodstatněný (
40
). Typickým příkladem irelevantního důvodu je důvod, kterým je napadán určitý aspekt opatření v případech, v nichž se může dotčené opatření právoplatně zakládat výlučně na jiných důvodech či úvahách (
41
). Za těchto okolností zásada hospodárnosti řízení Tribunálu umožňuje, aby takový žalobní důvod nepřezkoumával, neboť by v každém případě neměl žádný vliv na legalitu sporného aktu (
42
).
61.
V projednávané věci, i kdyby Tribunál rozhodl, že Rada na navrhovatele nesprávně uplatnila čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145, výrok rozhodnutí Rady – který mu v podstatě zakazuje vstup na území členských států a zmrazuje veškeré jeho finanční prostředky na těchto územích – by nebyl dotčen a sporné akty by přesto musely být prohlášeny za legální. Právě taková situace je totiž uvedena v rozsudku ve věci Bank Tejarat, který vychází z ustáleného předpokladu, že zrušením aktu je dotčen pouze výrok aktu, který je předmětem soudního přezkumu, nikoliv důvody, na nichž dotyčný orgán založil své rozhodnutí.
62.
Kromě toho, i když se na akty unijních orgánů vztahuje domněnka legality, jak tvrdí navrhovatel, tato domněnka se vztahuje pouze na výrok dotčeného aktu, nikoli na odůvodnění, na němž je tento výrok založen. To znamená, že pokud Tribunál z důvodů hospodárnosti řízení odmítne přezkoumat meritum jednoho z kritérií pro zařazení na seznam uplatněných na osobu, na kterou se vztahují omezující opatření, jako je tomu v projednávané věci, nelze předpokládat, že posouzení provedené Radou ve vztahu k alternativnímu kritériu, je potvrzeno rozsudkem Tribunálu. V tomto ohledu se domnívám, že se navrhovatel mýlí, když tvrdí, že to, že Tribunál nepřezkoumal jeho zařazení na seznam podle čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145, může mít vliv na jeho právo na účinnou soudní ochranu.
63.
Nadto je pravda, že na rozdíl od rozsudku Bank Tejarat, dvě kritéria pro zařazení na seznam uplatněná v projednávané věci jsou nejen zaměřena na odlišné situace, ale mají rovněž výrazně odlišnou povahu. Jak jasně vyplývá z první části tohoto stanoviska, čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 v konečném důsledku umožňuje, aby byla určitá osoba zařazena na seznam z důvodu, že je jakožto přední podnikatel zapojena do hospodářského odvětví přinášejícího zisky vládě Ruské federace. Naproti tomu čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145 přičítá osobě zařazené na seznam jednání spočívající v tom, že materiálně či finančně podporuje ruské činitele s rozhodovací pravomocí odpovědné za anexi Krymu nebo za destabilizaci Ukrajiny nebo má z vazby na tyto činitele prospěch.
64.
Odlišná povaha kritérií pro zařazení na seznam uplatněných na navrhovatele ve sporných aktech však nemůže vyvolat pochybnosti o koncepčních úvahách uvedených v bodech 60 a 61 výše. Uvedená odlišná povaha nadto nečiní z těchto kritérií pro zařazení na seznam samostatné prvky, které by bylo možné oddělit od zbývající části rozhodnutí Rady, což by v souladu s judikaturou Soudního dvora (
43
) umožnilo částečné zrušení tohoto rozhodnutí.
65.
V neposlední řadě Soudní dvůr rozhodl, že osoba, jejíž jméno bylo zapsáno na seznam osob, jejichž majetek se zmrazuje, má nadále přinejmenším morální zájem na zrušení tohoto zápisu, aby unijní soudy uznaly, že její jméno nikdy nemělo být na takový seznam zapsáno, zejména s ohledem na důsledky pro její pověst, a to i poté, co její jméno bylo z takového seznamu vypuštěno (
44
). V tomto rozsudku Soudní dvůr potvrdil, že osoba má na základě svého práva na dobrou pověst zájem domáhat se zrušení rozhodnutí Rady o zařazení na seznam i v případě, že tento orgán po pravidelném přezkumu rozhodne o jejím vyřazení ze seznamu. V projednávané věci je však situace odlišná, neboť přezkum alternativního kritéria pro zařazení na seznam ze strany Tribunálu opět nemohl v žádném případě vést ke zrušení sporných aktů. Z tohoto důvodu a v souladu s diskusí, která proběhla během jednání, je opravným prostředkem, který má navrhovatel k dispozici za účelem ochrany své pověsti, žaloba na náhradu škody podle článku 340 SFEU (
45
).
66.
Ve světle dřívějších konstatování jsem toho názoru, že Tribunál je oprávněn rozhodnout, že pokud je jedno z kritérií odůvodňujících zařazení osoby na seznam shledáno opodstatněným, není třeba dále zkoumat důvody, na nichž je založeno alternativní kritérium pro zařazení na seznam, které Rada použila jako základ pro stejné rozhodnutí. Proto a vzhledem k tomu, že Tribunál nemusel zkoumat meritum zařazení na seznam podle čl. 2 odst. 1 písm. d) pozměněného rozhodnutí 2014/145, se navrhovatel mýlí, když tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení.
67.
První důvod kasačního opravného prostředku je tedy třeba zamítnout.
V. Závěry
68.
Ve světle analýzy uvedené v tomto stanovisku navrhuji, aby Soudní dvůr zamítl kasační opravný prostředek, pokud jde o druhý a čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku, a to v rozsahu, v němž se týkají výkladu čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145. Kromě toho navrhuji, aby Soudní dvůr zamítl kasační opravný prostředek, pokud jde o jeho první důvod.
69.
Nevyjadřuji žádné stanovisko, pokud jde o zbývající důvody kasačního opravného prostředku předložené navrhovatelem, ani k tomu, kterému účastníku řízení by měla být uložena náhrada nákladů řízení podle čl. 184 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora.
(
1
) – Původní jazyk: angličtina.
(
2
) – Dále jen „navrhovatel“.
(
3
) – Dále jen „napadený rozsudek“.
(
4
) – Společně dále jen „původní akty“.
(
5
) – Společně dále jen „akty o ponechání na seznamech“ a ve spojení s původními akty dále jen „sporné akty“.
(
6
) – Viz též rozsudek ze dne 13. března 2025, Šuvalov v. Rada (C‑271/24 P, EU:C:2025:180), jakož i má stanoviska ve věcech Timčenko v. Rada (C‑702/23 P, EU:C:2025:273) a Timčenko v. Rada (C‑703/23 P, EU:C:2025:274).
(
7
) – Rozhodnutí Rady ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2014, L 78, s. 16).
(
8
) – Rozhodnutí Rady ze dne 25. února 2022, kterým se mění rozhodnutí 2014/145 (Úř. věst. 2022, L 50, s. 1).
(
9
) – Nařízení Rady ze dne 17. března 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem narušujícím nebo ohrožujícím územní celistvost, svrchovanost a nezávislost Ukrajiny (Úř. věst. 2014, L 78, s. 6).
(
10
) – Nařízení Rady ze dne 25. února 2022, kterým se mění nařízení č. 269/2014 (Úř. věst. 2022, L 51, s. 1).
(
11
) – V zájmu stručnosti používám odkazy na kritérium zakotvené v čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145 tak, že zahrnují i kritérium stanovené v čl. 1 odst. 1 písm. e) uvedeného rozhodnutí a v čl. 3 odst. 1 písm. g) pozměněného nařízení č. 269/2014. Viz body 9 a 11 tohoto stanoviska.
(
12
) – Dále jen „pozměněné rozhodnutí 2014/145“.
(
13
) – Dále jen „pozměněné nařízení č. 269/2014“.
(
14
) – Napadený rozsudek, body 31 a 32.
(
15
) – Napadený rozsudek, body 37 až 39.
(
16
) – Napadený rozsudek, body 51 až 56.
(
17
) – Napadený rozsudek, body 88 až 91.
(
18
) – Napadený rozsudek, bod 111.
(
19
) – Napadený rozsudek, body 133 a 134.
(
20
) – Rozsudek ze dne 20. března 2025, DL (C‑61/24, EU:C:2025:197, bod 38 a citovaná judikatura).
(
21
) – V tomto ohledu viz definice uvedená v Cambridge Dictionary, k dispozici na internetových stránkách: https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/businessperson.
(
22
) – Viz mimo jiné definice uvedená v Cambridge Dictionary, k dispozici na internetových stránkách: https://dictionary.cambridge.org/dictionary/learner-english/leading.
(
23
) – Viz rozsudek ze dne 28. listopadu 2024, Másdi (C‑169/23, EU:C:2024:988, bod 42 a citovaná judikatura).
(
24
) – Viz bulharské, české, německé, estonské, chorvatské, italské, maďarské, polské, slovenské, slovinské, finské a švédské znění čl. 2 odst. 1 písm. g) rozhodnutí 2014/145.
(
25
) – Viz nizozemské, portugalské, španělské, irské a rumunské znění čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145.
(
26
) – Viz mimo jiné definice uvedená v LeRobert, k dispozici na internetových stránkách: https://dictionnaire.lerobert.com/definition/influent.
(
27
) – Viz bod 9 odůvodnění rozhodnutí 2022/329.
(
28
) – Viz bod 10 výše.
(
29
) – Dovoluji si stručně uvést, že závěry učiněné Tribunálem v bodech 52 až 54 napadeného rozsudku týkající se cílů sledovaných omezujícími opatřeními dotčenými v projednávané věci jsou součástí toho, jak Tribunál posoudil námitku protiprávnosti vznesenou navrhovatelem v řízení v prvním stupni na základě článku 277 SFEU ve světle zásady proporcionality. Jsou však v souladu se závěrem Tribunálu učiněným v bodě 88 napadeného rozsudku v rámci jeho posouzení týkajícího se výkladu čl. 2 odst. 1 písm. g) pozměněného rozhodnutí 2014/145, což umožňuje posuzovat všechny uvedené závěry společně.
(
30
) – Viz též rozsudek ze dne 17. září 2020, Rosneft a další v. Rada (C‑732/18 P, EU:C:2020:727, bod 85).
(
31
) – Viz mé stanovisko ve věci Timčenko v. Rada (C‑703/23 P, EU:C:2025:274, bod 52).
(
32
) – Viz rozhodnutí Rady 2014/512/SZBP ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 229, s. 13), ve znění pozdějších předpisů, a nařízení Rady (EU) č. 833/2014 ze dne 31. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k činnostem Ruska destabilizujícím situaci na Ukrajině (Úř. věst. 2014, L 229, s. 1).
(
33
) – Rovněž považuji za nutné upozornit Soudní dvůr na body 2 a 4 odůvodnění rozhodnutí 2022/329, v nichž se uvádí, že Evropská unie nadále „neochvějně podporuje svrchovanost a územní celistvost Ukrajiny“, a které poukazují na potřebu přijmout další omezující opatření, která by zajistila, že vojenská agrese Ruska vůči Ukrajině by měla pro Rusko obrovské a závažné důsledky. Kromě toho bod 10 odůvodnění rozhodnutí 2022/329 uvádí, že reakce Evropské unie by „zahrnova[la] odvětvová i individuální omezující opatření“ jako odpověď na „nevyprovokovanou invazi ozbrojených sil Ruské federace do Ukrajiny“. Z uvedeného prohlášení vyplývá, že tyto dva druhy opatření jsou úzce propojenými prvky, které sledují stejný cíl.
(
34
) – Viz bod 13 tohoto stanoviska.
(
35
) – Viz bod 12 tohoto stanoviska.
(
36
) – Dále jen „rozsudek Kadi II“.
(
37
) – Rozsudek Kadi II, bod 130.
(
38
) – Dále jen „rozsudek Bank Tejarat“.
(
39
) – Rozsudek Bank Tejarat, body 60 a 61. Výrazy použité Soudním dvorem v uvedených bodech jsou patrně poněkud nejednoznačné, neboť Soudní dvůr hovoří o „důvodech“, nikoli „kritériích“. Z bodu 57 však jasně vyplývá, že Soudní dvůr odkazuje na kritéria pro zařazení na seznam dotčená v uvedené věci, nikoli na důvody pro uplatnění uvedených kritérií.
(
40
) – Viz rozsudek ze dne 21. září 2000, EFMA v. Rada (C‑46/98 P, EU:C:2000:474, bod 38).
(
41
) – Viz stanovisko generálního advokáta P. Mengozzi v Evropaïki Dynamiki v. ECB (C‑401/09 P, EU:C:2011:31, bod 88).
(
42
) – Viz stanovisko generálního advokáta A. La Pergoly ve věci EFMA v. Rada (C‑46/98 P, EU:C:1999:547, bod 10).
(
43
) – V tomto smyslu viz rozsudek ze dne 16. července 2015, Komise v. Rada (C‑425/13, EU:C:2015:483, bod 94 a citovaná judikatura).
(
44
) – Viz rozsudek ze dne 31. ledna 2019, Islamic Republic of Iran Shipping Lines a další v. Rada (C‑225/17 P, EU:C:2019:82, bod 31 a citovaná judikatura).
(
45
) – V tomto smyslu viz rozsudek ze dne 30. května 2017, Safa Nicu Sepahan v. Rada (C‑45/15 P, EU:C:2017:402, bod 49).