62024CJ0144
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a cincea)
22 ianuarie 2026 (
*1
)
„Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Libertatea de stabilire – Reglementare națională care stabilește, pentru anumite materiale de bază pentru construcții, prețuri de referință inferioare prețurilor pieței – Obligație de plată a unei «taxe suplimentare de exploatare minieră» reprezentând 90 % din diferența dintre prețul de referință și prețul de vânzare – Măsură care afectează în majoritate întreprinderi deținute de societăți stabilite în alte state membre – Lipsa justificării – Procedura de furnizare de informații în domeniul standardelor, al reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale – Directiva (UE) 2015/1535 – Articolul 1 alineatul (1) litera (d) – Noțiunea de «alte cerințe»”
În cauza C‑144/24,
având ca obiect o acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor formulată în temeiul articolului 258 TFUE, introdusă la 23 februarie 2024,
Comisia Europeană, reprezentată de L. Armati, M. Mataija și A. Tokár, în calitate de agenți,
reclamantă,
împotriva
Ungariei, reprezentată de M. Z. Fehér, R. Kissné Berta și K. Szíjjártó, în calitate de agenți,
pârâtă,
CURTEA (Camera a cincea),
compusă din doamna M. L. Arastey Sahún (raportoare), președintă de cameră, și domnii J. Passer, E. Regan, D. Gratsias și B. Smulders, judecători,
avocat general: domnul A. Rantos,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 30 aprilie 2025,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Prin cererea introductivă, Comisia Europeană solicită Curții să constate că, prin adoptarea
–
dispozițiilor referitoare la plata unei taxe suplimentare de exploatare minieră și la volumul minimal de extracție a anumitor resurse minerale care figurează în gazdaság újraindítása érdekében fizetendő kiegészítő bányajáradékról szóló 404/2021. (VII. 8.) Korm. rendeletet [Decretul guvernamental nr. 404/2021 (VII. 8.) privind taxa suplimentară de exploatare minieră care trebuie plătită în vederea relansării economiei, denumit în continuare „Decretul nr. 404/2021”] și, respectiv, în a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény eltérő alkalmazásáról szóló 405/2021. (VII. 8.) Korm. rendelet [Decretul guvernamental nr. 405/2021 (VII. 8.) privind derogarea de la Legea nr. XLVIII din 1993 privind exploatarea minieră, denumit în continuare „Decretul nr. 405/2021”], precum și a
–
articolelor 27/A, 27/B și 27/C din a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvény (Legea nr. XLVIII din 1993 privind exploatarea minieră), astfel cum a fost modificată prin az egyes energetikai és közlekedési tárgyú, valamint kapcsolódó törvények módosításáról 2021. évi CXXXVI. törvény (Legea nr. CXXXVI din 2021 de modificare a anumitor legi privind energia, transportul și materiile conexe, denumită în continuare „Legea nr. CXXXVI din 2021”) (denumită în continuare „Legea privind exploatarea minieră”),
Ungaria nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE și al articolului 5 alineatul (1) din Directiva (UE) 2015/1535 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 septembrie 2015 referitoare la procedura de furnizare de informații în domeniul reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale (JO 2015, L 241, p. 1).
I. Cadrul juridic
A. Dreptul Uniunii
2
Potrivit articolului 49 TFUE:
„În conformitate cu dispozițiile care urmează, sunt interzise restricțiile privind libertatea de stabilire a resortisanților unui stat membru pe teritoriul altui stat membru. Această interdicție vizează și restricțiile privind înființarea de agenții, sucursale sau filiale de către resortisanții unui stat membru stabiliți pe teritoriul altui stat membru.
Libertatea de stabilire presupune accesul la activități independente și exercitarea acestora, precum și constituirea și administrarea întreprinderilor și, în special, a societăților în înțelesul articolului 54 al doilea paragraf, în condițiile definite pentru resortisanții proprii de legislația țării de stabilire, sub rezerva dispozițiilor capitolului privind capitalurile.”
3
Articolul 1 alineatul (1) din Directiva 2015/1535 prevede:
„În sensul prezentei directive, se aplică următoarele definiții:
[…]
(d)
«alte cerințe» înseamnă o cerință, alta decât specificația tehnică, impusă unui produs în scopul protecției în special a consumatorilor sau a mediului și care afectează ciclul de viață al produsului după introducerea sa pe piață, cum ar fi condițiile de utilizare, reciclare, reutilizare sau eliminare a acestuia, atunci când astfel de condiții pot influența semnificativ compoziția sau natura produsului ori comercializarea acestuia;
[…]
(g)
«proiect de reglementare tehnică» înseamnă textul unei specificații tehnice sau al unei alte cerințe sau norme cu privire la servicii, inclusiv dispozițiile administrative, formulat în scopul adoptării sale ca reglementare tehnică, textul fiind într‑un stadiu de elaborare în care pot fi făcute încă modificări substanțiale.”
4
Articolul 5 alineatul (1) primul paragraf din această directivă prevede:
„Sub rezerva articolului 7, statele membre comunică de îndată Comisiei orice proiect de reglementare tehnică, cu excepția situației în care doar se transpune integral textul unui standard internațional sau european, caz în care este suficientă informația referitoare la standardul în cauză; de asemenea, acestea înaintează Comisiei o expunere a motivelor care fac necesară adoptarea unei astfel de reglementări, în cazul în care aceste motive nu au fost clarificate suficient în proiectul de reglementare tehnică.”
B. Dreptul maghiar
1.
Legea privind exploatarea minieră
5
Potrivit articolului 27/A din Legea privind exploatarea minieră:
„(1)   În cadrul competențelor sale în materie de gestionare a resurselor minerale, Autoritatea de supraveghere a minelor [(Ungaria)] monitorizează îndeaproape procesele economice legate de cercetarea, extracția, comerțul și utilizarea la nivelul economiei naționale a materiilor prime minerale. Autoritatea de supraveghere a minelor verifică în acest context dacă există o situație care justifică o măsură de supraveghere a pieței.
(2)   În cazul în care valoarea lunară a indicelui prețurilor din industria materialelor de bază pentru construcții publicat de [Központi Statisztikai Hivatal (Biroul Central de Statistică, Ungaria)] […] înregistrează o creștere a prețurilor din industria materialelor de construcții cu cel puțin 5 % față de aceeași perioadă din anul precedent – cel puțin de două ori pe o perioadă de 12 luni –, [președintele Autorității de supraveghere a minelor] poate constata prin decret existența unei situații care justifică o măsură de supraveghere a pieței.
[…]
(4)   Decretul menționat la alineatul (2) trebuie să precizeze durata situației care justifică o măsură de supraveghere a pieței, care nu poate depăși un an.
[…]”
6
Articolul 27/B din Legea privind exploatarea minieră prevede:
„(1)   [Președintele Autorității de supraveghere a minelor] precizează prin decret, pentru exploatațiile miniere care sunt stabilite în scopul exploatării de materii prime și materiale de bază pentru construcții și care au cel puțin 5000000 m3 de resurse minerale ce pot fi extrase,
a)
cerințele detaliate referitoare la volumul minimal de resurse minerale care trebuie extrase și calendarul de extracție aferent;
b)
normele diferite, în materie de cantități și de termene pentru extracție operațională, față de cele prevăzute la articolul 49 punctul 49;
c)
normele diferite, în materie de termen de începere a extracției operaționale și de prelungire a termenului, față de cele prevăzute la articolul 26/A alineatele (4), (6b) și (6c);
d)
normele diferite, în materie de întrerupere sau de suspendare a extracției, față de cele prevăzute la articolul 30 alineatul (4),
pentru durata situației care justifică o măsură de supraveghere a pieței.
[…]
(5)   În cazul nerespectării cerințelor enumerate la alineatul (1) literele b) și c) definite în decretul menționat la alineatul (1), Autoritatea de supraveghere a minelor retrage operatorului minier titlul său minier.”
7
Articolul 27/C din această lege prevede:
„(1)   În cazul unei situații care justifică o măsură de supraveghere a pieței, întreprinderea, în sensul alineatelor (2) și (3), este obligată la plata taxei suplimentare de exploatare minieră în sensul prezentului articol.
(2)   Este obligată la plata taxei suplimentare de exploatare minieră întreprinderea care
a)
trebuie să plătească o taxă de exploatare minieră în conformitate cu articolul 20 alineatul (2) literele a) și b) și
b)
care desfășoară, cu titlu de activitate principală,
ba)
în domeniul extracției de materii prime și materiale de bază pentru construcții, precum și
bb)
în domeniul fabricării de produse care servesc drept materiale de bază pentru construcții,
o activitate economică definită prin decret al [președintelui Autorității de supraveghere a minelor] și care
c)
a realizat o cifră de afaceri care a atins sau a depășit suma de 3000000000 de forinți maghiari (HUF) [(aproximativ 7715000 de euro)] – cu excepția întreprinderilor afiliate – în al doilea exercițiu fiscal care precedă situația care justifică o măsură de supraveghere a pieței instituită prin decret al [președintelui Autorității de supraveghere a minelor].
[…]
(5)   Persoana obligată la plată în sensul alineatului (2) este ținută să plătească o taxă suplimentară de exploatare minieră în cazul vânzării de produse care servesc drept materiale de bază pentru construcții, extrase sau prelucrate de aceasta, dacă prețul de vânzare per tonă care figurează în documentul contabil, fără taxa pe valoarea adăugată [(TVA)], depășește prețul unitar de referință per tonă stabilit prin decretul [președintelui Autorității de supraveghere a minelor]. Cuantumul taxei suplimentare de exploatare minieră este egal cu 90 % din produsul înmulțirii cantității vândute cu diferența dintre prețul de vânzare per tonă și prețul unitar de referință per tonă. Prețul de vânzare menționat în documentul contabil nu poate include costul serviciului, iar prețul de vânzare nu poate fi redus cu costul serviciului.
[…]”
2.
Decretele nr. 404/2021 și nr. 405/2021
8
Decretele nr. 404/2021 și nr. 405/2021 fuseseră adoptate inițial cu efect de la 9 iulie 2021 și numai pentru durata pandemiei de COVID‑19. Efectele acestor decrete au fost însă prelungite de mai multe ori din cauza războiului din Ucraina, astfel încât erau încă în vigoare la data introducerii prezentei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor.
a)
Decretul nr. 404/2021
9
Articolul 1 din Decretul nr. 404/2021 prevede:
„(1)   Prin derogare de la [Magyarország gazdasági stabilitásáról szóló 2011. évi CXCIV. törvény (Legea nr. CXCIV din 2011 privind stabilitatea economică a Ungariei)], este obligată la plata unei taxe suplimentare de exploatare minieră întreprinderea care
a)
trebuie să plătească o taxă de exploatare minieră în conformitate cu articolul 20 alineatul (2) literele a) și b) din [Legea privind exploatarea minieră] și
b)
are ca activitate principală
ba)
extracția pietrei ornamentale și pentru construcții, a calcarului industrial, a gipsului, a cretei și a ardeziei (NACE 0811);
bb)
exploatarea pietrișului și a nisipului și extracția argilei și a caolinului (NACE 0812);
bc)
fabricarea cimentului (NACE 2351);
bd)
fabricarea varului și a ipsosului (NACE 2352);
be)
fabricarea cărămizilor, țiglelor și altor produse pentru construcții, din argilă arsă (NACE 2332);
bf)
fabricarea plăcilor ceramice (NACE 2331),
și a cărei
c)
cifră de afaceri netă în anul 2019 – excluzând întreprinderile afiliate în sensul [a társasági adóról és az osztalékadóról szóló törvény (Legea privind impozitul pe profit și pe dividende)] – a atins sau a depășit 3000000000 HUF.
(2)   Persoana obligată la plată în sensul alineatului (1), care extrage, prelucrează sau produce, ca materiale de bază pentru construcții,
a)
nisip în funcție de calibru pe care îl vinde la peste 700 HUF [(aproximativ 1,80 euro)]/tonă,
b)
pietriș în funcție de calibru pe care îl vinde la peste 900 HUF [(aproximativ 2,30 euro)]/tonă,
c)
pietriș nisipos în funcție de calibru pe care îl vinde la peste 700 HUF/tonă,
d)
pietriș nisipos natural pe care îl vinde la peste 700 HUF/tonă,
e)
ciment pe care îl vinde la peste 20000 HUF [(aproximativ 51,50 euro)]/tonă,
[…]
– fără TVA – este obligată să plătească 90 % din diferența dintre cifra sa de afaceri reală și cifra de afaceri determinată pe baza cantității vândute și a prețului stabilit la prezentul alineat, cu titlu de taxă suplimentară de exploatare minieră.
[…]
(3)   La vânzarea produselor menționate la alineatul (2), în cazul în care vânzătorul nu este obligat la plata taxei suplimentare de exploatare minieră, acesta trebuie să tindă spre o marjă de profit rezonabilă, ținând seama de valorile indicate la alineatele (2) și (2a).
(4)   Dacă un vânzător care nu este obligat la plata taxei suplimentare de exploatare minieră aplică o politică de prețuri prin care se urmărește obținerea unui profit nerezonabil, contrar dispozițiilor alineatului 3, Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatóság [(Administrația Națională Fiscală și Vamală, Ungaria)] poate iniția o procedură fiscală administrativă.
[…]
(7)   În sensul prezentului decret, prin activitate principală în sensul alineatului (1) trebuie să se înțeleagă activitatea pe care întreprinderea a exercitat‑o ca activitate principală la orice moment în cursul anului 2019.”
b)
Decretul nr. 405/2021
10
Articolul 1 alineatele (1)-(3a) din Decretul nr. 405/2021 prevede:
„(1)   Având în vedere situația excepțională cauzată de pandemia de COVID‑19, Autoritatea de supraveghere a minelor adoptă, pentru exploatațiile miniere instituite pentru exploatarea de materii prime și de materiale de bază pentru construcții, o decizie care obligă operatorul minier
a)
care a obținut planul tehnic de exploatare pentru lansarea extracției operaționale înainte de intrarea în vigoare a prezentului decret să înceapă extracția operațională în termen de un an, până la cel puțin 50 % din volumul maximal de extracție autorizat în primul plan tehnic de exploatare pentru extracție, înainte de modificare;
b)
care obține planul tehnic de exploatare pentru lansarea extracției operaționale după intrarea în vigoare a prezentului decret să înceapă extracția operațională în termen de un an, până la 100 % din volumul maximal de extracție autorizat în primul plan tehnic de exploatare pentru extracție, înainte de modificare.
[…]
(2)   Operatorul minier care efectuează extracția operațională de materii prime și de materiale de bază pentru construcții poate reduce volumul de extracție cu autorizarea Autorității de supraveghere a minelor. Operatorul minier poate depune cererea de reducere a volumului de extracție cel târziu în a douăzecea zi a lunii următoare ultimei zile a termenului de extracție de un an stabilit la alineatul (1).
(2a)   Reducerea volumului de extracție poate fi autorizată în cazul în care:
a)
operatorul minier a suferit un caz de forță majoră sau
b)
există un motiv imperativ extern care nu intră sub incidența literei a) și care nu intră în domeniul de activitate al operatorului minier.
(3)   În lipsa începerii extracției în conformitate cu alineatul (1), cu excepția cazurilor prevăzute la alineatul (3a), Autoritatea de supraveghere a minelor retrage operatorului minier titlul său minier și desemnează ca nou deținător al titlului minier pe exploatația minieră respectivă Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. [Societatea națională maghiară de gestionare a activelor], pentru ca aceasta să exercite dreptul de proprietate în numele statului maghiar.
(3a)   Autoritatea de supraveghere a minelor nu retrage titlul minier operatorului minier în cazul în care acesta din urmă dovedește existența unui motiv de excludere a aplicării acestei norme, în conformitate cu alineatul (2a).”
II. Procedura precontencioasă
11
La 6 aprilie 2022, Comisia a adresat Ungariei o scrisoare de punere în întârziere prin care punea în discuție compatibilitatea Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021, precum și a Legii nr. CXXXVI din 2021, prin care au fost introduse articolele 27/A, 27/B și 27/C în Legea privind exploatarea minieră, în special cu articolul 49 TFUE și cu articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2015/1535.
12
Potrivit acestei instituții, Decretul nr. 404/2021, pe de o parte, stabilise prețuri oficiale inferioare prețurilor pieței pentru anumite materiale de bază pentru construcții, precum nisipul, pietrișul și cimentul, și, pe de altă parte, impusese celor mai mari întreprinderi care extrăgeau sau produceau aceste materiale, care erau, aproape toate, deținute de societăți stabilite în alte state membre, plata unei taxe, denumită „taxă suplimentară de exploatare minieră”, al cărei cuantum reprezenta 90 % din diferența dintre prețul de referință stabilit prin acest decret și prețul de vânzare efectiv al acestor materiale de bază. În același timp, potrivit Comisiei, întreprinderile cărora li se aplicau decretele menționate ar fi fost obligate, în temeiul Decretului nr. 405/2021, să mențină un volum de extracție minimal stabilit de guvern pentru a nu își pierde autorizația de exploatare minieră. Legea nr. CXXXVI din 2021 ar fi împuternicit, la rândul său, președintele Autorității de supraveghere a minelor să ia măsuri similare.
13
În răspunsul său din 13 iunie 2022, Ungaria a contestat încălcările menționate în scrisoarea de punere în întârziere. Mai precis, acest stat membru susținea că taxa suplimentară de exploatare minieră era un impozit, că dispozițiile în litigiu erau justificate de motive imperative de interes general și că acestea nu restrângeau libertatea de stabilire decât în mod proporțional.
14
La 26 ianuarie 2023, Comisia a adresat un aviz motivat Ungariei, în care menținea în esență argumentele prezentate în scrisoarea sa de punere în întârziere. Această instituție a invitat acest stat membru să ia măsurile necesare pentru a se conforma avizului menționat în termen de două luni de la primirea acestuia.
15
Printr‑o scrisoare din 30 martie 2023, Ungaria a răspuns la avizul motivat, reiterând că neîndeplinirea obligațiilor reproșată nu era întemeiată.
16
Întrucât a considerat acest răspuns neconvingător, la 23 februarie 2024, Comisia a introdus prezenta acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor.
III. Cu privire la acțiune
17
În susținerea acțiunii formulate, Comisia invocă două motive, care sunt întemeiate pe încălcarea articolului 49 TFUE și, respectiv, pe încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2015/1535.
A. Cu privire la primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 49 TFUE
1.
Cu privire la existența unei restricții privind libertatea de stabilire
a)
Argumentația părților
18
În ceea ce privește, mai întâi, Decretul nr. 404/2021, Comisia arată că articolul 1 alineatul (2) din acesta stabilește un preț de referință pentru cinci materiale de bază pentru construcții, și anume nisipul, pietrișul, pietrișul nisipos în funcție de calibru, pietrișul nisipos natural și cimentul. În cazul unei vânzări care depășește acest preț, întreprinderea în cauză ar trebui să plătească taxa suplimentară de exploatare minieră instituită prin acest decret, al cărei cuantum ar reprezenta 90 % din diferența dintre cifra sa de afaceri efectivă și cifra de afaceri stabilită pe baza cantității vândute și a prețului menționat.
19
În ceea ce privește, în continuare, Decretul nr. 405/2021, această instituție arată că, în temeiul articolului 1 alineatele (1), (2) și (2a) din acesta, Autoritatea de supraveghere a minelor obligă operatorii minieri să înceapă efectiv activitatea de extracție în termen de un an la nivelul de cel puțin 50 % din volumul maximal de extracție autorizat în planul tehnic de exploatare pentru extracție sau de 100 % din acest volum de extracție, în funcție de data la care a fost obținut acest plan (denumită în continuare „obligația de extracție minimală”). Volumul minimal de extracție aplicabil nu ar putea fi redus decât în temeiul unei autorizații acordate de această autoritate atunci când operatorul minier a suferit un caz de forță majoră sau există un alt motiv imperativ extern. În lipsa unei asemenea autorizații, operatorului care nu respectă obligația de extracție minimală i s‑ar retrage titlul minier.
20
În sfârșit, în ceea ce privește Legea privind exploatarea minieră, articolele 27/A-27/C din aceasta ar autoriza președintele Autorității de supraveghere a minelor să adopte măsuri analoage celor prevăzute în Decretele nr. 404/2021 și nr. 405/2021. Faptul că președintele acestei autorități nu a adoptat astfel de măsuri, deși erau îndeplinite condițiile pentru aplicarea acestora, s‑ar putea explica prin împrejurarea că legiuitorul maghiar a prelungit, din cauza războiului din Ucraina, durata de aplicare a acestor decrete, limitată inițial la durata pandemiei de COVID‑19.
21
Comisia consideră că toate aceste măsuri au ca efect restrângerea libertății de stabilire.
22
În această privință, instituția menționată afirmă că, în cursul procedurii precontencioase, a constatat că prețurile stabilite la articolul 1 alineatul (2) din Decretul nr. 404/2021 fuseseră în permanență inferioare prețurilor pieței pentru toate materialele de bază prevăzute la acest articol.
23
Ea ar fi constatat de asemenea că, din cele 340 de întreprinderi care își desfășoară activitatea în Ungaria în sectoarele de activitate definite în acest decret, numai patru ar fi supuse taxei suplimentare de exploatare minieră și că acestea din urmă ar fi, toate, cu o singură excepție, deținute de o întreprindere stabilită într‑un alt stat membru. Deși aceste patru întreprinderi nu reprezintă decât 1,2 % din totalul celor 340 de întreprinderi, ele ar deține totuși, împreună, 25 % din cotele de piață în aceste sectoare de activitate.
24
Întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră ar fi constrânse să își vândă produsele la prețul stabilit în Decretul nr. 404/2021 pentru a evita obligația de a plăti, cu titlu de taxă, 90 % din diferența dintre acest preț și prețul pieței. Potrivit Comisiei, acest lucru obligă întreprinderile respective, spre deosebire de cele care nu sunt supuse taxei menționate, să își desfășoare activitatea în pierdere. Decretul nr. 405/2021 ar consolida acest efect, întrucât întreprinderile supuse aceleiași taxe ar trebui, pentru a nu li se retrage titlul minier, să respecte obligația de extracție minimală prevăzută de acest decret, chiar dacă își desfășoară activitatea în pierdere.
25
Această instituție susține că, în aceste condiții, cele două decrete, atât separat, cât și împreună, împiedică sau fac mai puțin atractivă, pentru întreprinderile stabilite în alte state membre, exercitarea libertății lor de stabilire pentru trei tipuri de motive.
26
În primul rând, în ceea ce privește întreprinderile stabilite în alte state membre care intenționează să intre pe piața maghiară, aceste norme le‑ar face mai dificil accesul la această piață. În plus, în temeiul Decretului nr. 405/2021, ele ar fi obligate să atingă în termen de un an volumul de extracție corespunzător obligației de extracție minimală, în timp ce Decretul nr. 404/2021 ar complica puternic sau chiar ar exclude realizarea de profit.
27
În al doilea rând, pentru întreprinderile stabilite în alte state membre care sunt deja prezente pe piața maghiară, introducerea unor condiții noi referitoare la exercitarea unei activități economice ar face mai puțin atractivă sau chiar imposibilă exercitarea libertății lor de stabilire, din moment ce profiturile lor ar fi considerabil limitate. Ar fi chiar posibil ca ele să trebuiască să își desfășoare activitatea în pierdere.
28
În al treilea rând, din cuprinsul punctului 53 din Hotărârea din 21 decembrie 2016, AGET Iraklis (C‑201/15, EU:C:2016:972), ar rezulta că exercitarea libertății de stabilire implică, în principiu, ca operatorii economici să aibă nu numai libertatea de a stabili natura și amploarea activității economice care va fi desfășurată în statul membru gazdă, ci și libertatea de a reduce ulterior volumul acestei activități. Or, obligația de extracție minimală nu ar permite exercitarea acestui aspect al libertății de stabilire.
29
În sfârșit, reglementarea națională în cauză ar conduce la o discriminare indirectă, întrucât s‑ar aplica unor întreprinderi deținute, cu o singură excepție, de societăți stabilite în alte state membre.
30
Ungaria consideră că, pentru a concluziona în sensul existenței unei neîndepliniri a obligațiilor, Comisia se întemeiază în mod eronat pe o aplicare cumulată a reglementărilor naționale vizate de prezenta acțiune.
31
Astfel, potrivit acestui stat membru, efectele Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021 nu se pot cumula, întrucât ele nu pot fi aplicate împreună.
32
Decretul nr. 405/2021 nu ar privi, în conformitate cu articolul 1 alineatul (1) din acesta, decât operatorii minieri care nu își începuseră încă în mod efectiv activitatea de extracție la data intrării în vigoare a acestui decret, și anume la 9 iulie 2021. Acești operatori, prin definiție, nu ar îndeplini criteriile privind activitatea lor principală în anul 2019 și cifra de afaceri netă pe care au realizat‑o în cursul aceluiași an, la care Decretul nr. 404/2021 se referă pentru a identifica întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră.
33
Prin urmare, în practică, obligația de extracție minimală prevăzută de Decretul nr. 405/2021 nu ar privi întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră instituite prin Decretul nr. 404/2021.
34
Pe de altă parte, potrivit Ungariei, articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră nu prevăd decât un cadru de reglementare prin care se urmărește abilitarea președintelui Autorității naționale competente să adopte anumite norme, cu titlu excepțional și temporar. Nu doar că astfel de norme nu ar fi fost încă adoptate, dar, în plus, dispozițiile acestor articole și cele ale Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021 nu ar fi identice pe fond.
35
În ceea ce privește argumentele pe care Comisia le invocă pentru a demonstra că aceste decrete restrâng libertatea de stabilire, Ungaria răspunde, în primul rând, în ceea ce privește întreprinderile stabilite într‑un alt stat membru care intenționează să intre pe piața maghiară, că obligația de extracție minimală se aplică tuturor noilor operatori care intră pe această piață, naționali sau nenaționali, ceea ce înlătură orice atingere adusă libertății de stabilire.
36
În plus, Legea privind exploatarea minieră ar prevedea, ca regulă generală, obligația de a începe efectiv activitatea de extracție într‑un anumit termen și, pentru exploatațiile miniere de o anumită importanță, de a atinge un volum de extracție minimal. Decretul nr. 405/2021 ar impune, în raport cu acest regim general, o obligație de extracție consolidată pentru o perioadă tranzitorie, ținând seama de o situație de urgență, iar articolul 27/B din această lege ar permite, tot cu titlu tranzitoriu, să se deroge de la normele aplicabile în mod obișnuit. Nu ar fi disproporționat ca, într‑o situație temporară, volumul de extracție minimal să depășească nivelul aplicabil în mod obișnuit.
37
În ceea ce privește, în al doilea rând, întreprinderile deja prezente pe piața maghiară, Ungaria arată că taxa suplimentară de exploatare minieră este un impozit întemeiat pe criterii neutre, precum cifra de afaceri netă realizată în cursul anului 2019 și prețul de referință stabilit prin Decretul nr. 404/2021. Pentru ca sarcina fiscală să rămână proporțională, acesta din urmă ar lega obligația fiscală de cuantumul cifrei de afaceri. În această privință, la punctul 50 din Hotărârea din 3 martie 2020, Vodafone Magyarország (C‑75/18, EU:C:2020:139), Curtea ar fi recunoscut că cifra de afaceri poate fi considerată un criteriu de distincție neutru, întrucât ar constitui un indicator pertinent al capacității contributive a persoanelor impozabile.
38
În ceea ce privește, în al treilea rând, Hotărârea din 21 decembrie 2016, AGET Iraklis (C‑201/15, EU:C:2016:972), ea ar privi un context diferit de cel din prezenta cauză, motiv pentru care nu se poate desprinde din aceasta o concluzie generală potrivit căreia statele membre nu ar putea, în limitele competențelor lor, să adopte măsuri susceptibile să afecteze volumul activității economice a întreprinderilor.
39
În sfârșit, în ceea ce privește existența unei discriminări indirecte, faptul că întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră sunt deținute în principal de întreprinderi stabilite în alte state membre ar rezulta din caracteristicile specifice ale pieței maghiare, în care întreprinderile cele mai puternice în sectorul în cauză s‑ar întâmpla să fie întreprinderi străine. În această privință, prezenta cauză ar fi comparabilă cu cele în care s‑au pronunțat Hotărârea din 3 martie 2020, Vodafone Magyarország (C‑75/18, EU:C:2020:139), și Hotărârea din 3 martie 2020, Tesco‑Global Áruházak (C‑323/18, EU:C:2020:140).
40
În replică, Comisia contestă temeinicia poziției Ungariei potrivit căreia efectele Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021 nu se cumulează pentru motivul că aceste decrete nu s‑ar putea aplica împreună. Astfel, din articolul 1 alineatele (2) și (2a) din Decretul nr. 405/2021 ar reieși că întreprinderile care desfășoară deja o activitate extractivă sunt supuse obligației de extracție minimală. Or, aceste întreprinderi ar intra și sub incidența Decretului nr. 404/2021.
41
În această privință, în duplică, Ungaria susține că o asemenea interpretare a articolului 1 alineatele (2) și (2a) este eronată, acesta aplicându‑se numai operatorilor minieri care încep o activitate de extracție nouă.
42
Ea recunoaște că, având în vedere modul de redactare a Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021, nu este exclus, în principiu, ca un operator minier deja prezent pe piața maghiară care inițiază o activitate de extracție într‑o exploatare minieră nouă să intre sub incidența acestor două decrete. Cu toate acestea, pe de o parte, într‑un asemenea caz, obligația de extracție minimală nu ar privi decât această nouă exploatare. Pe de altă parte, dat fiind că aplicarea Decretului nr. 405/2021 unui anumit operator minier ar depinde de o decizie a Autorității de supraveghere a minelor, aplicarea cumulativă a celor două decrete întreprinderilor supuse taxei suplimentare de exploatare minieră ar presupune ca acestea să fie vizate de o atare decizie. Or, potrivit informațiilor comunicate de această autoritate, niciuna dintre aceste întreprinderi nu ar fi făcut obiectul unei asemenea decizii.
43
Pe de altă parte, în replica sa, Comisia arată că, deși articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră nu ar prevedea decât un cadru normativ care îi permite președintelui Autorității naționale competente să edicteze anumite norme, ceea ce nu ar fi făcut până în prezent, din cuprinsul punctului 70 din Hotărârea din 5 iulie 2007, Comisia/Belgia (C‑522/04, EU:C:2007:405), rezultă că, chiar dacă, în practică, autoritățile unui stat membru nu aplică o dispoziție națională contrară dreptului Uniunii, securitatea juridică impune totuși ca această dispoziție să fie modificată.
44
În ceea ce privește argumentele Ungariei întemeiate pe Hotărârea din 3 martie 2020, Vodafone Magyarország (C‑75/18, EU:C:2020:139), și pe Hotărârea din 3 martie 2020, Tesco‑Global Áruházak (C‑323/18, EU:C:2020:140), Comisia amintește că cauzele în care s‑au pronunțat aceste hotărâri priveau impozite progresive pe cifra de afaceri. Or, taxa suplimentară de exploatare minieră nu ar fi un impozit pe cifra de afaceri și nu ar avea un caracter progresiv.
45
Astfel, această taxă nu ar fi un impozit pe cifra de afaceri, întrucât baza sa de impozitare nu s‑ar întemeia pe cifra de afaceri a întreprinderilor care o datorează, aceasta fiind relevantă numai pentru stabilirea cercului de întreprinderi vizate. În plus, ar fi relevantă numai cifra de afaceri pe care ele ar fi realizat‑o în cursul anului 2019, astfel încât acest cerc de întreprinderi, format în mare parte din întreprinderi deținute de societăți stabilite în alte state membre, ar fi fost cunoscut de autoritățile maghiare cu ocazia adoptării Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021 și nu ar evolua în funcție de cifra lor de afaceri anuală.
46
Aceste modalități de stabilire a domeniului de aplicare al Decretului nr. 404/2021 ar fi un indiciu al unei intenții discriminatorii, care constă în a plasa întreprinderile care intră în acest domeniu de aplicare într‑o situație mai puțin avantajoasă decât cele care nu sunt vizate de taxa suplimentară de exploatare minieră, deținute în principal de resortisanți maghiari.
47
Pe de altă parte, taxa suplimentară de exploatare minieră nu ar prezenta caracteristicile unei impozitări progresive, având în vedere că întreprinderile vizate nu ar fi obligate să o plătească atât timp cât respectă prețul stabilit prin Decretul nr. 404/2021, dar, din momentul în care depășesc acest preț, ar trebui să o achite la o cotă de 90 % din diferența dintre acest preț și prețul de referință.
48
Pe scurt, stabilirea domeniului de aplicare al acestui decret, deși nu se întemeiază propriu‑zis pe o distincție întemeiată pe naționalitate sau pe locul de stabilire al întreprinderilor vizate, ar prezenta în mod vădit aspecte discriminatorii sau de protecție și ar fi, prin urmare, incompatibilă cu libertățile fundamentale, în sensul Hotărârii din 9 mai 1985, Humblot (112/84, EU:C:1985:185, punctul 14).
49
În această privință, în duplică, Ungaria răspunde că taxa suplimentară de exploatare minieră este un impozit variabil pe tranșe, dat fiind că, din cauza pragului cifrei de afaceri, anumite întreprinderi sunt considerate persoane impozabile, iar altele nu. Ea adaugă că, chiar dacă această taxă nu are un caracter progresiv, unele dintre concluziile Hotărârii din 3 martie 2020, Vodafone Magyarország (C‑75/18, EU:C:2020:139), și ale Hotărârii din 3 martie 2020, Tesco‑Global Áruházak (C‑323/18, EU:C:2020:140), pot fi transpuse în prezenta cauză, de exemplu faptul că cifra de afaceri este un indicator relevant al capacității contributive a persoanei impozabile.
b)
Aprecierea Curții
50
Trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, sunt considerate restricții privind libertatea de stabilire, în sensul articolului 49 TFUE, toate măsurile care interzic, îngreunează sau fac mai puțin atractivă exercitarea acestei libertăți (Hotărârea din 25 aprilie 2024, Edil Work 2 și S.T., C‑276/22, EU:C:2024:348, punctul 30, precum și jurisprudența citată).
51
În această privință, sunt în egală măsură interzise nu numai discriminările evidente, întemeiate pe locul în care se află sediul societăților, ci și orice forme disimulate de discriminare care, prin aplicarea altor criterii de diferențiere, conduc în fapt la același rezultat [Hotărârea din 5 februarie 2014, Hervis Sport- és Divatkereskedelmi, C‑385/12, EU:C:2014:47, punctul 30 și jurisprudența citată, precum și Hotărârea din 4 octombrie 2024, Staatssecretaris van Financiën (Dobândă aferentă unui împrumut intragrup), C‑585/22, EU:C:2024:822, punctul 37 și jurisprudența citată].
52
Pentru a aprecia dacă dispozițiile referitoare, pe de o parte, la obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră și, pe de altă parte, la obligația de extracție minimală, stabilite prin Decretul nr. 404/2021 și, respectiv, prin Decretul nr. 405/2021, precum și dispozițiile similare care figurează la articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră, astfel cum sunt vizate de prezentul motiv, încalcă articolul 49 TFUE, trebuie să se stabilească, cu titlu introductiv, dacă efectele acestora trebuie examinate atât împreună, cât și separat, Comisia apreciind că aceste două tipuri de obligații se pot aplica împreună, ceea ce Ungaria contestă.
53
Trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante referitoare la sarcina probei în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în temeiul articolului 258 TFUE, revine Comisiei sarcina de a stabili existența pretinsei neîndepliniri a obligațiilor și de a prezenta Curții elementele necesare pentru ca aceasta să verifice existența neîndeplinirii obligațiilor, fără ca Comisia să se poată întemeia pe vreo prezumție [Hotărârea din 21 decembrie 2023, Comisia/Danemarca (Durată maximă de parcare), C‑167/22, EU:C:2023:1020, punctul 47 și jurisprudența citată].
54
Cu toate acestea, existența unei neîndepliniri a obligațiilor poate fi dovedită, în cazul în care își are originea în adoptarea unei măsuri legislative sau administrative ale cărei existență și aplicare nu sunt contestate, prin intermediul unei analize juridice a dispozițiilor acestei măsuri [Hotărârea din 19 noiembrie 2024, Comisia/Polonia (Eligibilitate și calitate de membru al unui partid politic), C‑814/21, EU:C:2024:963, punctul 130, precum și jurisprudența citată].
55
În speță, neîndeplinirea obligațiilor pe care Comisia o impută Ungariei își are originea în special în adoptarea Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021, ale căror existență și aplicare nu sunt contestate de acest stat membru și ale căror dispoziții fac obiectul unei analize juridice în cererea de sesizare a instanței.
56
Prin urmare, trebuie să se examineze temeinicia acestei analize verificând dacă, așa cum susține Comisia, domeniile de aplicare ratione personae ale acestor decrete se suprapun, astfel încât să se poată aplica cumulativ aceleiași întreprinderi.
57
Din articolul 1 alineatele (1) și (7) din Decretul nr. 404/2021 reiese că întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră sunt cele care, în cursul anului 2019, au avut ca activitate principală extracția sau producerea anumitor materiale de bază pentru construcții și a căror cifră de afaceri netă aferentă acestui an a atins sau a depășit pragul de 3 miliarde HUF (aproximativ 7715000 de euro).
58
În ceea ce privește Decretul nr. 405/2021, din articolul 1 alineatul (1) din acesta rezultă că Autoritatea de supraveghere a minelor trebuie să adopte o decizie care să oblige operatorii minieri să înceapă în mod efectiv operațiunile de extracție în situl minier în cauză în termen de un an și la un nivel de cel puțin 50 % din volumul maximal de extracție autorizat în planul tehnic de exploatare a acestui sit atunci când operatorul a obținut acest plan înainte de intrarea în vigoare a acestui decret sau de 100 % din acest volum atunci când l‑a obținut după acest moment.
59
În consecință, obligația de extracție minimală nu poate viza decât operatorii minieri care nu începuseră încă în mod efectiv activitatea de extracție într‑o anumită exploatație minieră la data intrării în vigoare a acestui din urmă decret, și anume la 9 iulie 2021.
60
Or, după cum arată în mod întemeiat Ungaria, acești operatori nu sunt, în practică, supuși taxei suplimentare de exploatare minieră, domeniul de aplicare personal al Decretului nr. 404/2021 vizând numai întreprinderile care, în cursul anului 2019, aveau deja ca activitate principală extracția sau producerea anumitor materiale de bază pentru construcții.
61
Această concluzie nu este repusă în discuție de argumentul invocat de Comisie potrivit căruia operatorii minieri care desfășurau deja o activitate de extracție la momentul intrării în vigoare a Decretului nr. 405/2021 ar fi vizați de articolul 1 alineatul (2) prima teză din acesta. Potrivit acestei instituții, din moment ce dispoziția menționată stabilește condițiile referitoare la reducerea volumului de extracție pentru „operatorul minier care efectuează extracția operațională de materii prime și de materiale de bază pentru construcții”, ea ar avea un domeniu de aplicare general și nu ar fi limitată numai la operatorii care își încep efectiv activitatea de extracție după această intrare în vigoare.
62
Or, așa cum arată în mod întemeiat Ungaria, din articolul 1 alineatul (2) a doua teză din Decretul nr. 405/2021 rezultă că această dispoziție face trimitere la termenul de un an stabilit la articolul 1 alineatul (1) din acest decret, termen care vizează începerea efectivă a activității de extracție într‑o exploatație minieră. În consecință, articolul 1 alineatul (2) menționat privește numai operatorii minieri care încep o asemenea extracție și nu are aplicabilitatea generală pe care i‑o atribuie Comisia.
63
Prin urmare, trebuie să se constate că această instituție nu a făcut dovada a cărei sarcină o avea, în sensul jurisprudenței menționate la punctul 53 din prezenta hotărâre, în ceea ce privește aplicarea cumulată a Decretelor nr. 404/2021 și nr. 405/2021 acelorași întreprinderi.
64
Prin urmare, nu este necesar să se examineze dacă aplicarea cumulată a acestor decrete în privința întreprinderilor cu sediul în alte state membre decât Ungaria are ca efect să împiedice sau să facă mai puțin atractivă exercitarea libertății lor de stabilire în acest stat membru. În schimb, trebuie să se verifice dacă, așa cum afirmă și Comisia în susținerea acțiunii sale, aceste două decrete, fiecare luat în considerare separat, încalcă libertatea de stabilire prevăzută la articolul 49 TFUE.
65
Având în vedere motivele care precedă, Decretele nr. 404/2021 și nr. 405/2021 trebuie, în scopul prezentei acțiuni, să fie examinate separat, înainte de a aprecia, ulterior, dacă articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră încalcă libertatea de stabilire.
1) Cu privire la obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră prevăzută de Decretul nr. 404/2021
66
În ceea ce privește aspectul dacă obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră prevăzută de Decretul nr. 404/2021 constituie o restricție privind libertatea de stabilire, trebuie arătat, în primul rând, că Comisia afirmă, fără a fi contrazisă de Ungaria, că prețurile de referință stabilite la articolul 1 alineatul (2) din acest decret au fost în permanență, în cursul procedurii precontencioase, inferioare prețurilor pieței pentru toate materialele menționate în acesta.
67
În măsura în care cuantumul acestei taxe reprezintă 90 %, adică aproape în integralitate, din diferența dintre prețul de vânzare al materialelor în cauză și acest preț de referință, rezultă că taxa menționată face în mod necesar mai puțin atractivă, chiar imposibilă, conform jurisprudenței amintite la punctul 50 din prezenta hotărâre, exercitarea libertății de stabilire, dat fiind că este susceptibilă să împiedice rentabilizarea investițiilor efectuate de întreprinderile care sunt supuse acesteia (a se vedea prin analogie Hotărârea din 20 decembrie 2017, Global Starnet, C‑322/16, EU:C:2017:985, punctul 36).
68
În al doilea rând, Comisia afirmă, tot fără a fi contrazisă de Ungaria, că, din cele 340 de întreprinderi care își desfășoară activitatea în Ungaria în sectorul în cauză, numai patru sunt supuse taxei suplimentare de exploatare minieră, dintre care trei sunt deținute de o societate stabilită în alt stat membru.
69
Este adevărat că, în temeiul principiului autonomiei fiscale a statelor membre, în afara domeniilor în care dreptul fiscal al Uniunii face obiectul unei armonizări, stabilirea caracteristicilor constitutive ale fiecărui impozit ține de puterea de apreciere a acestor state. Această putere trebuie să fie însă exercitată cu respectarea dreptului Uniunii (a se vedea în acest sens Hotărârea din 16 martie 2021, Comisia/Ungaria, C‑596/19 P, EU:C:2021:202, punctul 44), în special a dispozițiilor Tratatului FUE în materia libertății de stabilire (Hotărârea din 6 octombrie 2022, Contship Italia, C‑433/21 și C‑434/21, EU:C:2022:760, punctul 42, precum și jurisprudența citată).
70
Or, o prelevare obligatorie care prevede un criteriu de diferențiere aparent obiectiv, dar care defavorizează, în majoritatea cazurilor, ținând seama de caracteristicile sale, societățile care au sediul în alt stat membru decât statul membru de impozitare și care se află într‑o situație comparabilă cu cea a societăților care au sediul în acest din urmă stat constituie o discriminare indirectă întemeiată pe locul în care se află sediul societăților interzisă de articolele 49 și 54 TFUE [a se vedea în acest sens Hotărârea din 4 octombrie 2024, Staatssecretaris van Financiën (Dobândă aferentă unui împrumut intragrup), C‑585/22, EU:C:2024:822, punctul 38 și jurisprudența citată].
71
Aceasta este situația taxei suplimentare de exploatare minieră, întrucât ea se aplică în principal unor societăți cu sediul în alte state membre decât Ungaria, iar aceasta de manieră sistematică.
72
Mai precis, contrar celor susținute de Ungaria, această situație nu rezultă din aplicarea unui criteriu de impozitare neutru, precum cifra de afaceri, spre deosebire de situația în discuție în cauzele în care s‑au pronunțat Hotărârea din 3 martie 2020, Vodafone Magyarország (C‑75/18, EU:C:2020:139, punctul 46), și Hotărârea din 3 martie 2020, Tesco‑Global Áruházak (C‑323/18, EU:C:2020:140, punctul 66).
73
Astfel, după cum arată în mod întemeiat Comisia, în speță, cifra de afaceri nu servește la stabilirea bazei de calcul al taxei suplimentare de exploatare minieră, ci numai la identificarea întreprinderilor supuse acesteia. În plus, după cum recunoaște Ungaria, cuantumul acestei taxe reprezintă în mod invariabil 90 % din diferența dintre prețul de referință stabilit prin acest decret și prețul de vânzare al materialelor în cauză, astfel încât această taxă nu are un caracter progresiv.
74
Mai mult, taxa suplimentară de exploatare minieră, instituită în cursul anului 2021 pentru o perioadă în principiu limitată, și anume pe durata pandemiei de COVID‑19, ține seama, pentru a identifica întreprinderile care sunt supuse acesteia, de o cifră de afaceri fixă în timp, și anume cea realizată de acestea în cursul anului 2019, în condițiile în care ele au continuat să fie supuse obligației de plată a acestei taxe cel puțin până la data introducerii prezentei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor, la 23 februarie 2024.
75
Astfel, atât timp cât efectele Decretului nr. 404/2021 vor fi prelungite, taxa suplimentară de exploatare minieră va viza mereu aceleași patru întreprinderi, dintre care trei sunt deținute de o societate stabilită într‑un alt stat membru, iar aceasta chiar dacă cifra de afaceri a fiecăreia dintre ele realizată ulterior anului 2019 nu ar mai atinge pragul de 3 miliarde HUF (aproximativ 7715000 de euro).
76
În schimb, întreprinderile care își desfășoară activitatea în același sector a căror cifră de afaceri ar fi atins acest prag după anul 2019 nu sunt obligate să plătească această taxă. Or, Comisia susține, fără a fi contrazisă de Ungaria, că întreprinderile care nu sunt supuse taxei menționate sunt deținute în principal de persoane fizice sau juridice stabilite în Ungaria.
77
Regimul instituit prin Decretul nr. 404/2021 se caracterizează astfel prin faptul că, ținând seama de modalitățile de delimitare a domeniului de aplicare personal al acestui decret, întreprinderile care sunt supuse taxei suplimentare de exploatare minieră vor fi mereu aceleași și, în plus, ele vor continua să fie supuse acesteia indiferent de evoluția cifrei lor de afaceri. În același timp, nicio altă întreprindere nu va fi obligată să o plătească, chiar dacă cifra sa de afaceri ar atinge sau ar depăși pragul menționat de 3 de miliarde HUF (aproximativ 7715000 de euro).
78
Având în vedere considerațiile care precedă, este necesar să se constate că obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră prevăzută de Decretul nr. 404/2021 constituie o restricție privind libertatea de stabilire, în sensul articolului 49 TFUE.
2) Cu privire la obligația de extracție minimală prevăzută de Decretul nr. 405/2021
79
În ceea ce privește aspectul dacă obligația de extracție minimală constituie o restricție privind libertatea de stabilire, mai întâi, Comisia susține în mai multe rânduri că acest decret implică faptul că întreprinderile pe care le vizează sunt ținute să atingă sau să mențină un anumit volum de extracție, chiar dacă sunt constrânse să își desfășoare activitatea în pierdere pentru a evita obligația de a plăti taxa suplimentară de exploatare minieră în temeiul Decretului nr. 404/2021.
80
Un asemenea argument presupune, prin urmare, că întreprinderile supuse unei astfel de obligații privind volumul de extracție sunt supuse și taxei suplimentare de exploatare minieră. Cu toate acestea, după cum rezultă din cuprinsul punctului 60 din prezenta hotărâre, aceste întreprinderi nu sunt supuse, în practică, taxei suplimentare de exploatare minieră.
81
În continuare, în ceea ce privește întreprinderile care intenționează să înceapă o activitate de extracție minieră în Ungaria după intrarea în vigoare a Decretului nr. 405/2021, și anume singurele care, după cum reiese din cuprinsul punctului 59 din prezenta hotărâre, sunt vizate de obligația de extracție minimală, Comisia se limitează să afirme, de manieră generală, că această obligație face mai dificil accesul pe piața maghiară pentru societățile stabilite în alte state membre.
82
Or, în lipsa oricărui efect cumulat cu obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră, este necesar să se constate că această instituție, limitându‑se să invoce un asemenea argument general, nu a făcut dovada că obligația de extracție minimală face mai puțin atractivă exercitarea libertății de stabilire, astfel cum impune jurisprudența amintită la punctele 50 și 53 din prezenta hotărâre.
83
Pe de altă parte, trebuie arătat că, așa cum susține în mod întemeiat Ungaria, această obligație de extracție minimală se aplică tuturor operatorilor minieri, naționali sau nenaționali, care încep o activitate de extracție într‑o exploatație minieră în Ungaria. Or, cu privire la acest aspect, Comisia nu a furnizat niciun indiciu de natură să demonstreze că societățile vizate de obligația menționată ar fi în principal societăți stabilite în alte state membre.
84
În sfârșit, Comisia susține că obligația de extracție minimală împiedică operatorii minieri să poată reduce volumul activității lor economice, deși din Hotărârea din 21 decembrie 2016, AGET Iraklis (C‑201/15, EU:C:2016:972, punctul 53), rezultă că libertatea de stabilire implică faptul ca operatorii economici să aibă printre altele libertatea de a determina natura și amploarea activității economice pe care urmează să o desfășoare în statul membru gazdă, precum și libertatea de a reduce ulterior volumul acestei activități.
85
În această privință, este suficient să se arate că din această hotărâre nu rezultă că operatorii economici care încep o activitate în alt stat membru decât cel în care sunt stabiliți nu pot, din principiu, să fie supuși, în statul membru gazdă, unor eventuale obligații în ceea ce privește, de exemplu, volumul de activitate, atât timp cât aceste obligații sunt compatibile cu dreptul Uniunii. Astfel, pentru a aprecia o asemenea compatibilitate în raport cu libertatea de stabilire, în sensul articolului 49 TFUE, trebuie să se țină seama de particularitățile reglementării naționale care instituie asemenea obligații, așa cum rezultă din hotărârea menționată. În acest context, din articolul 1 alineatul (1) din Decretul nr. 405/2021 reiese că obligația de extracție minimală depinde de „volumul maximal de extracție autorizat în primul plan tehnic de exploatare pentru extracție”. Or, trebuie să se constate că Comisia nu a furnizat niciun element precis în această privință care să permită Curții să verifice efectul concret pe care această din urmă obligație îl poate avea, în sine, asupra exercitării libertății de stabilire de către întreprinderile în cauză.
86
Având în vedere motivele care precedă, este necesar să se constate că Comisia nu a făcut, corespunzător cerințelor legale, dovada faptului că obligația de extracție minimală constituie o restricție privind libertatea de stabilire, în sensul articolului 49 TFUE.
3) Cu privire la articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră
87
În sfârșit, în ceea ce privește aspectul dacă articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră constituie o restricție privind libertatea de stabilire, trebuie arătat că Comisia se limitează să susțină, în cererea sa introductivă, că aceste articole cuprind măsuri analoage celor care figurează în Decretele nr. 404/2021 și nr. 405/2021.
88
În această privință, este necesar să se constate că articolul 27/A din Legea privind exploatarea minieră prevede în esență condițiile în care președintele Autorității de supraveghere a minelor poate constata prin decret existența unei „situații care justifică o măsură de supraveghere a pieței”.
89
În perioada în care se manifestă o atare situație, președintele acestei autorități are competența să adopte, tot prin decret, măsuri asemănătoare celor prevăzute de Decretele nr. 404/2021 și nr. 405/2021. Astfel, pe de o parte, articolul 27/B din această lege permite președintelui respectiv să stabilească, printre altele, o obligație de extracție minimală pentru exploatările miniere care îndeplinesc anumite condiții. Pe de altă parte, articolul 27/C din legea menționată instituie o taxă specială, denumită tot „taxă suplimentară de exploatare minieră”, președintele menționat trebuind să stabilească prin decret, în vederea plății acestei taxe, prețurile de referință ale anumitor materiale de bază pentru construcții.
90
În aceste condiții, trebuie să se constate, pe de o parte, că articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră nu prevăd decât un cadru normativ general care trebuie pus în aplicare prin intermediul diferitelor decrete care urmează să fie adoptate, dacă va fi cazul, de președintele Autorității de supraveghere a minelor. Or, este cert că, până la data introducerii prezentei acțiuni, nu fusese adoptat niciun decret în acest sens.
91
Pe de altă parte, măsurile avute în vedere la articolul 27/B și la articolul 27/C din această lege sunt, desigur, comparabile cu cele prevăzute de Decretul nr. 405/2021 și, respectiv, de Decretul nr. 404/2021, fără a fi însă identice cu acestea.
92
Mai precis, în ceea ce privește regimul referitor la taxa suplimentară de exploatare minieră, trebuie amintit că Decretul nr. 404/2021 stabilește el însuși prețurile de referință pentru calculul acestei taxe, iar aceste prețuri au fost în permanență, în cursul procedurii precontencioase, inferioare prețurilor pieței, astfel cum reiese din cuprinsul punctului 66 din prezenta hotărâre.
93
În schimb, articolul 27/C din legea menționată nu stabilește prețurile de referință pentru calculul taxei pe care o prevede, aceste prețuri trebuind să fie stabilite prin decret al președintelui Autorității de supraveghere a minelor. În consecință, nu este cert că prețurile eventual stabilite de acesta vor fi inferioare prețurilor pieței.
94
În mod similar, în timp ce, după cum reiese din cuprinsul punctelor 74-77 din prezenta hotărâre, întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră instituite prin Decretul nr. 404/2021 vor fi mereu aceleași, din moment ce această taxă se bazează pe o cifră de afaceri fixă în timp, întreprinderile care ar fi supuse taxei prevăzute la articolul 27/C din Legea privind exploatarea minieră s‑ar putea schimba în timp. Astfel, pentru a identifica aceste din urmă întreprinderi, articolul menționat se referă la cifra de afaceri realizată de acestea „în al doilea exercițiu fiscal care precedă situația care justifică o măsură de supraveghere a pieței”, adică o cifră de afaceri care nu este fixă în timp.
95
Din aceste considerații rezultă că motivele pentru care s‑a stabilit că obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră prevăzută de Decretul nr. 404/2021 constituie o restricție privind libertatea de stabilire nu pot fi transpuse regimului prevăzut la articolul 27/C din Legea privind exploatarea minieră sau nu ar putea să fie eventual transpuse decât dacă articolele 27/A-27/C din această lege ar fi fost puse în aplicare de președintele Autorității de supraveghere a minelor, situație care nu se regăsea la data introducerii prezentei acțiuni și nici, a fortiori, la data expirării termenului stabilit prin avizul motivat.
96
Această concluzie nu este repusă în discuție de jurisprudența Curții la care se referă Comisia, așa cum rezultă în special din cuprinsul punctului 102 din Hotărârea din 26 iunie 2019, Comisia/Grecia (C‑729/17, EU:C:2019:534), în temeiul căreia, chiar dacă, în fapt, autoritățile unui stat membru nu aplică o dispoziție națională contrară dreptului Uniunii, securitatea juridică impune totuși ca această dispoziție să fie modificată.
97
Astfel, această jurisprudență presupune să fie cert că dispoziția contestată este contrară dreptului Uniunii, ceea ce nu este cazul, în acest stadiu, în ceea ce privește articolele 27/A-27/C.
98
Având în vedere motivele care precedă, este necesar să se constate că articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră nu constituie – în sine și în lipsa punerii în aplicare a acestora prin intermediul unor decrete adoptate de președintele Autorității de supraveghere a minelor – o restricție privind libertatea de stabilire, în sensul articolului 49 TFUE.
2.
Cu privire la justificarea restricției privind libertatea de stabilire care decurge din obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră prevăzută de Decretul nr. 404/2021
a)
Argumentația părților
99
Comisia arată că Ungaria a invocat, în răspunsul său la avizul motivat, mai multe motive imperative de interes general care ar justifica adoptarea și menținerea taxei suplimentare de exploatare minieră.
100
Mai întâi, ea ar fi invocat relansarea economiei, precum și protecția economiei naționale și a principalelor sale sectoare. Or, ar fi vorba despre obiective economice care nu pot constitui motive imperative de interes general, nici măcar într‑o situație excepțională precum relansarea economiei după pandemia de COVID‑19, după cum ar reieși din cuprinsul punctelor 23 și 64 din Hotărârea din 13 iulie 2023, Xella Magyarország (C‑106/22, EU:C:2023:568).
101
În continuare, Ungaria ar fi invocat combaterea disfuncționalităților pieței, menținerea programului de construire de locuințe și sancționarea practicilor tarifare neloiale, care ar fi noțiuni generale și vagi, dificil de disociat de obiectivele economice vizate la punctul anterior, conținutul și măsura în care Decretul nr. 404/2021 ar contribui la realizarea acestor obiective nefiind precizate de acest stat membru.
102
În sfârșit, Ungaria ar fi invocat obiective care constituie, potrivit Comisiei, motive imperative de interes general recunoscute de dreptul Uniunii, și anume siguranța aprovizionării, precum și protecția consumatorilor și a destinatarilor prestărilor de servicii.
103
În ceea ce privește, în primul rând, siguranța aprovizionării, Curtea ar fi statuat, la punctele 67 și 69 din Hotărârea din 13 iulie 2023, Xella Magyarország (C‑106/22, EU:C:2023:568), că un astfel de obiectiv nu poate fi invocat decât în cazul unei amenințări reale și suficient de grave, care afectează un interes fundamental al societății, precizând că nu se poate considera că obiectivul de a asigura siguranța aprovizionării în favoarea sectorului construcțiilor în ceea ce privește anumite materii prime ține de un asemenea interes fundamental.
104
Mai întâi, Ungaria nu ar fi demonstrat că există o amenințare reală și suficient de gravă pentru siguranța aprovizionării în ceea ce privește materialele vizate de Decretul nr. 404/2021. Chiar dacă volumul producției acestor materiale în acest stat membru ar fi insuficient, nimic nu ar împiedica importarea lor. În plus, guvernul maghiar nu ar fi limitat nici exportul acestora.
105
În continuare, reglementarea în discuție în speță ar fi vădit inadecvată pentru a garanta o astfel de siguranță a aprovizionării, întrucât, prin obligarea întreprinderilor în cauză să vândă în pierdere, ea le‑ar afecta stabilitatea financiară și le‑ar încuraja să își înceteze activitățile pe piața maghiară. Chiar dacă s‑ar admite că stabilirea prețurilor de referință îmbunătățește siguranța aprovizionării cu materiale de bază pentru construcții, 75 % din producția acestor materiale nu ar fi supusă acestei cerințe.
106
În sfârșit, Ungaria nu ar fi explicat motivul pentru care o astfel de siguranță a aprovizionării nu ar putea fi asigurată prin măsuri mai puțin restrictive pentru libertatea de stabilire.
107
În ceea ce privește, în al doilea rând, protecția consumatorilor și a destinatarilor prestărilor de servicii, Comisia arată că Ungaria a arătat că importanța cotelor de piață de care dispun întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră era un factor pertinent pentru aprecierea caracterului adecvat și proporțional al acestei taxe și că aplicabilitatea în funcție de cifra de afaceri vizează întreprinderile care dispun de cote de piață suficiente pentru a fi în măsură să limiteze producția și să mențină prețuri de vânzare ridicate în mod artificial.
108
În această privință, Comisia observă că, dacă adevăratul obiectiv al taxei suplimentare de exploatare minieră ar fi fost combaterea profiturilor excepționale, se poate pune întrebarea de ce supunerea la această taxă este limitată la un număr foarte mic de întreprinderi care își desfășoară activitatea în sectorul în cauză.
109
Pe de altă parte, Comisia subliniază că, în temeiul articolului 1 alineatul (4) din Decretul nr. 404/2021, în cazul în care un vânzător care nu este obligat la plata acestei taxe aplică o politică de prețuri care urmărește obținerea unui profit nerezonabil, Administrația Națională Fiscală și Vamală poate iniția o procedură fiscală administrativă împotriva sa. Această dispoziție ar prevedea astfel, pentru atingerea obiectivului de prevenire a profiturilor nerezonabile, o măsură mai puțin constrângătoare decât impunerea taxei menționate.
110
În plus, Ungaria nu ar fi demonstrat că întreprinderile supuse taxei suplimentare de exploatare minieră dispun de un număr de cote de piață de așa natură încât să fie susceptibile să denatureze condițiile pieței. Efectele de denaturare a pieței pe care acest stat membru le descrie ar fi comparabile cu o situație de abuz de poziție dominantă, în sensul articolului 102 TFUE, care ar trebui, dacă ar fi cazul, să fie combătută prin intermediul unor instrumente juridice întemeiate pe dreptul concurenței. De altfel, în fața autorității maghiare de concurență ar fi pendinte proceduri împotriva întreprinderilor din sectorul în cauză.
111
Ungaria contestă argumentul Comisiei potrivit căruia Decretele nr. 404/2021 și nr. 405/2021 ar urmări un obiectiv pur economic. Dimpotrivă, aceste decrete ar viza interesele consumatorilor și ale destinatarilor prestărilor de servicii, garantând, pe de o parte, disponibilitatea unor cantități suficiente de materii prime pentru industria construcțiilor și, pe de altă parte, practici tarifare neabuzive.
112
Efectele economice negative resimțite între anul 2020 și anul 2021, ca urmare a pandemiei de COVID‑19, ar fi fost exacerbate de politicile comerciale ale anumitor actori de pe piață privind produse precum nisipul și pietrișul. Prețul produselor miniere ar fi crescut în medie cu 20 % în cursul ultimilor cinci ani, independent de cererea și de oferta naționale. În aceeași perioadă, cei mai importanți operatori din sectorul extracției pietrișului nisipos și‑ar fi crescut în mod semnificativ nu numai cifra de afaceri, ci și rezultatul lor după impozitare. Prin urmare, aceștia ar fi realizat beneficii suplimentare profitând de creșterea extremă a cererii altor actori din sectorul construcțiilor.
113
Nu ar fi necesar să se prezinte, astfel cum ar pretinde Comisia, dovezi privind existența unei penurii a materialelor în cauză pe piața maghiară, întrucât combaterea probabilității unei amenințări la adresa siguranței aprovizionării cu materiale de bază pentru construcții ar putea fi considerată de asemenea un obiectiv legitim atunci când există indicii că această siguranță poate fi compromisă. Prin urmare, nu ar fi necesar să se aștepte ca o atare siguranță să fie efectiv pusă în pericol pentru ca un stat membru să fie îndreptățit să introducă măsuri preventive adecvate și proporționale destinate să evite un asemenea risc.
114
În ceea ce privește argumentele Comisiei referitoare la caracterul vădit inadecvat al Decretului nr. 404/2021 pentru garantarea siguranței aprovizionării menționate, Ungaria obiectează că inclusiv întreprinderile care nu sunt supuse taxei suplimentare de exploatare minieră, care contribuie în cotă de 75 % din producția totală a materialelor în cauză, trebuie să ia în considerare nivelul prețului stabilit în Decretul nr. 404/2021 și să tindă spre o marjă de profit rezonabilă. Proporționalitatea ar fi compromisă tocmai în cazul în care obligația de a plăti taxa suplimentară de exploatare minieră s‑ar aplica tuturor operatorilor, iar nu numai celor a căror putere economică le permite să o suporte.
115
În sfârșit, în ceea ce privește procedurile în materie de concurență menționate de Comisie, presupunând că dreptul concurenței poate oferi o soluție în ceea ce privește practicile tarifare neloiale, el nu ar permite să se garanteze disponibilitatea în cantitate suficientă a materialelor de bază pentru construcții.
b)
Aprecierea Curții
116
Astfel cum rezultă dintr‑o jurisprudență constantă, o restricție privind libertatea de stabilire nu poate fi admisă decât cu condiția, în primul rând, să fie justificată de un motiv imperativ de interes general și, în al doilea rând, să respecte principiul proporționalității, ceea ce presupune ca aceasta să fie de natură să asigure, în mod coerent și sistematic, realizarea obiectivului urmărit și să nu depășească ceea ce este necesar pentru a‑l atinge [Hotărârea din 6 octombrie 2020, Comisia/Ungaria (Învățământ superior), C‑66/18, EU:C:2020:792, punctul 178 și jurisprudența citată].
117
Pe de altă parte, revine statului membru în cauză sarcina de a demonstra că aceste condiții cumulative sunt îndeplinite [Hotărârea din 6 octombrie 2020, Comisia/Ungaria (Învățământ superior), C‑66/18, EU:C:2020:792, punctul 179 și jurisprudența citată].
118
În acest context, trebuie amintit de asemenea că motivele justificative care pot fi invocate de un stat membru trebuie să fie însoțite de dovezi adecvate sau de o analiză a capacității și a necesității măsurii restrictive adoptate de acest stat, precum și de elemente precise care permit susținerea argumentației sale [a se vedea în acest sens Hotărârea din 21 mai 2019, Comisia/Ungaria (Drepturi de uzufruct asupra terenurilor agricole), C‑235/17, EU:C:2019:432, punctul 94 și jurisprudența citată, precum și Hotărârea din 10 iulie 2025, INTERZERO ș.a., C‑254/23, EU:C:2025:569, punctul 101].
119
În speță, Ungaria susține că adoptarea Decretului nr. 404/2021 era necesară pentru relansarea economiei, pentru protejarea economiei naționale și a principalelor sale sectoare, inclusiv prin garantarea aprovizionării cu materiale de bază pentru construcții, pentru menținerea și securizarea programului de construcție de locuințe, pentru combaterea disfuncționalităților pieței, pentru garantarea loialității tranzacțiilor comerciale, pentru sancționarea practicilor tarifare neloiale și pentru protejarea destinatarilor prestărilor de servicii.
120
Acest stat membru subliniază că nu este vorba despre obiective pur economice, întrucât acest decret urmărește în definitiv să servească interesele consumatorilor și ale destinatarilor prestărilor de servicii, garantând disponibilitatea materialelor de bază pentru construcții în cantități suficiente și la prețuri neabuzive.
121
Din înscrisurile statului membru menționat reiese că toate aceste motive se întemeiază în esență pe pretinsele efecte combinate ale evoluției nefavorabile a pieței din cauza pandemiei de COVID‑19 și a unei penurii de aceste materiale. Efectele acestei penurii ar fi fost exacerbate de comportamentul celor mai importanți operatori din sectorul în cauză, care ar fi obținut astfel beneficii extraordinare profitând de creșterea extremă a cererii.
122
Potrivit unei jurisprudențe constante, obiective de natură pur economică nu pot constitui un motiv imperativ de interes general apte să justifice o restricție privind o libertate fundamentală garantată de Tratatul FUE (Hotărârea din 10 iulie 2025, INTERZERO ș.a., C‑254/23, EU:C:2025:569, punctul 123, precum și jurisprudența citată).
123
Aceasta este situația în special în ceea ce privește obiectivele legate de promovarea economiei naționale sau de buna funcționare a acesteia (a se vedea în acest sens Hotărârea din 13 iulie 2023, Xella Magyarország, C‑106/22, EU:C:2023:568, punctul 64 și jurisprudența citată), cum ar fi obiectivul legat de relansarea economiei, precum și de protecția economiei naționale și a principalelor sale sectoare, invocat în speță de Ungaria.
124
În schimb, Curtea a admis că o reglementare națională poate constitui o restricție justificată privind o libertate fundamentală atunci când la baza acesteia stau motive de ordin economic care urmăresc un obiectiv de interes general (Hotărârea din 10 iulie 2025, INTERZERO ș.a., C‑254/23, EU:C:2025:569, punctul 123, precum și jurisprudența citată).
125
Cu toate acestea, rezultă dintr‑o jurisprudență constantă că, din moment ce motive imperative de interes general, precum ordinea publică și siguranța publică menționate la articolul 52 alineatul (1) TFUE, permit derogarea de la o libertate fundamentală prevăzută de Tratatul FUE, acestea trebuie interpretate strict, motiv pentru care întinderea lor nu poate fi determinată în mod unilateral de fiecare stat membru fără controlul instituțiilor Uniunii Europene. Prin urmare, aceste motive nu pot fi invocate decât în prezența unei amenințări reale, actuale și suficient de grave care afectează un interes fundamental al societății [a se vedea în acest sens Hotărârea din 21 mai 2019, Comisia/Ungaria (Drepturi de uzufruct asupra terenurilor agricole), C‑235/17, EU:C:2019:432, punctul 59, Hotărârea din 18 iunie 2020, Comisia/Ungaria (Transparență asociativă), C‑78/18, EU:C:2020:476, punctul 91 și jurisprudența citată, precum și Hotărârea din 13 iulie 2023, Xella Magyarország, C‑106/22, EU:C:2023:568, punctul 66].
126
În ceea ce privește în mod specific un obiectiv legat de siguranța aprovizionării, Curtea a statuat că un astfel de obiectiv nu poate fi invocat decât în caz de amenințare reală și suficient de gravă care afectează un interes fundamental al societății (Hotărârea din 13 iulie 2023, Xella Magyarország, C‑106/22, EU:C:2023:568, punctul 67 și jurisprudența citată).
127
Or, Curtea a statuat deja, la punctul 69 din Hotărârea din 13 iulie 2023, Xella Magyarország (C‑106/22, EU:C:2023:568), că nu se poate considera că un obiectiv care urmărește să asigure siguranța aprovizionării în favoarea sectorului construcțiilor în ceea ce privește anumite materii prime de bază, și anume pietrișul, nisipul și argila, care rezultă dintr‑o activitate de extracție minieră, se încadrează într‑un „interes fundamental al societății”, în sensul jurisprudenței amintite la precedentele două puncte.
128
În același mod, obiectivul invocat în speță de Ungaria – care vizează garantarea siguranței aprovizionării sectorului construcțiilor cu materialele vizate de taxa suplimentară de exploatare minieră instituită prin Decretul nr. 404/2021, și anume nisipul, pietrișul, pietrișul nisipos în funcție de calibru, pietrișul nisipos natural și cimentul –, nu poate fi considerat ca intrând sub incidența unui astfel de „interes fundamental al societății” și nici, în consecință, ca reprezentând un motiv imperativ de interes general de natură să justifice o restricție privind libertatea de stabilire.
129
În ceea ce privește obiectivul legat de menținerea și securizarea programului de construire de locuințe, trebuie să se constate că, în înscrisurile sale, Ungaria nu a furnizat nici cea mai mică indicație cu privire la conținutul și la întinderea acestui program, cu încălcarea obligației care îi revine în această privință, astfel cum reiese din jurisprudența menționată la punctul 118 din prezenta hotărâre.
130
În orice caz, acest obiectiv, la fel ca obiectivele legate de combaterea disfuncționalităților pieței, de combaterea practicilor tarifare neloiale, precum și de protecția consumatorilor și a destinatarilor prestărilor de servicii, se întemeiază în esență, așa cum reiese din cuprinsul punctului 121 din prezenta hotărâre, pe pretinsele efecte combinate ale evoluției nefavorabile a pieței din cauza pandemiei de COVID‑19 și ale unei penurii referitoare la materialele vizate de taxa suplimentară de exploatare minieră.
131
În această privință, Comisia reproșează Ungariei că nu a prezentat nicio dovadă a existenței unei asemenea penurii pe piața maghiară.
132
Or, Ungaria susține că nu este necesar să aducă astfel de dovezi, întrucât combaterea probabilității unei amenințări la adresa siguranței aprovizionării sectorului construcțiilor cu asemenea materiale ar putea fi considerată în egală măsură un obiectiv legitim, din moment ce există indicii că această siguranță poate fi compromisă.
133
Procedând astfel, pe de o parte, acest stat membru încalcă obligațiile, amintite la punctele 117 și 118 din prezenta hotărâre, care îi revin atunci când invocă motive imperative de interes general pentru a justifica o restricție privind libertatea de stabilire.
134
Pe de altă parte, prevalându‑se de o simplă „probabilitate” de amenințare la adresa siguranței aprovizionării sectorului construcțiilor cu anumite materiale, Ungaria nu invocă o amenințare „reală” și „actuală”, în sensul jurisprudenței menționate la punctul 126 din această hotărâre.
135
Prin urmare, existența unei amenințări reale, actuale și suficient de grave la adresa unui interes fundamental al societății, care să permită invocarea unor motive imperative de interes general, nu este stabilită în raport cu obiectivele menționate la punctul 130 din prezenta hotărâre.
136
În consecință, restricția privind libertatea de stabilire care decurge din obligația de plată a taxei suplimentare de exploatare minieră prevăzute de Decretul nr. 404/2021 nu se justifică prin niciunul dintre obiectivele invocate de Ungaria.
137
Având în vedere motivele care precedă, este necesar să se constate că, prin adoptarea dispozițiilor referitoare la plata taxei instituite prin acest decret, Ungaria nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE.
138
În consecință, primul motiv trebuie admis în parte, în măsura în care vizează taxa suplimentară de exploatare minieră prevăzută de Decretul nr. 404/2021.
B. Cu privire la al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2015/1535
1.
Argumentația părților
139
Comisia susține că Decretul nr. 404/2021 și articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră ar fi trebuit să îi fie notificate în stadiul de proiect, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2015/1535.
140
Ea apreciază că atât acest decret, cât și articolele 27/A-27/C menționate intră sub incidența noțiunii de „alte cerințe”, în sensul articolului 1 alineatul (1) litera (d) din această directivă, întrucât este vorba despre norme care au „formă juridică obligatorie”.
141
În plus, Decretul nr. 404/2021 și articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră ar afecta comercializarea materiilor prime și a materialelor de bază pentru construcții vizate în acestea, pe de o parte, prin stabilirea unor prețuri oficiale pentru aceste produse și, pe de altă parte, prin impunerea plății taxei suplimentare de exploatare minieră.
142
Ghidul explicativ al Comisiei referitor la Directiva 2015/1535 ar fi în sensul acestei interpretări, întrucât ar preciza că noțiunea de „alte cerințe” acoperă condiții „care au un efect asupra ciclului de viață al unui produs, de la perioada de comercializare până la etapa de gestionare sau eliminare a deșeurilor pe care le‑a generat”, aceste condiții trebuind să fie susceptibile să influențeze în mod semnificativ compoziția, natura ori comercializarea produsului.
143
Ungaria susține că al doilea motiv trebuie respins.
2.
Aprecierea Curții
144
Din articolul 5 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2015/1535 rezultă că statele membre comunică de îndată Comisiei orice „proiect de reglementare tehnică”, această noțiune cuprinzând printre altele, așa cum reiese din articolul 1 alineatul (1) litera (g) din această directivă, noțiunea de „alte cerințe”.
145
Articolul 1 alineatul (1) litera (d) din directiva menționată definește noțiunea de „alte cerințe” ca fiind o cerință, alta decât specificația tehnică, impusă unui produs în scopul protecției în special a consumatorilor sau a mediului și care afectează ciclul de viață al produsului după introducerea sa pe piață, cum ar fi condițiile de utilizare, reciclare, reutilizare sau eliminare a acestuia, atunci când astfel de condiții pot influența semnificativ compoziția sau natura produsului ori comercializarea acestuia.
146
Definiția acestei din urmă noțiuni prezintă, prin urmare, o anumită complexitate și impune, așa cum a arătat domnul avocat general la punctul 118 din concluzii, îndeplinirea unei serii de condiții cumulative.
147
Or, trebuie amintit că, după cum reiese din cuprinsul punctului 53 din prezenta hotărâre, în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în temeiul articolului 258 TFUE, revine Comisiei sarcina de a stabili existența pretinsei neîndepliniri a obligațiilor și de a prezenta Curții elementele necesare pentru ca aceasta să verifice existența respectivei neîndepliniri a obligațiilor, Comisia neputând să se întemeieze pe nicio prezumție.
148
Numai în cazul în care Comisia a furnizat suficiente elemente în vederea stabilirii existenței pretinsei neîndepliniri a obligațiilor, statului membru îi revine sarcina de a contesta în mod temeinic și detaliat elementele astfel prezentate și consecințele care decurg din acestea [Hotărârea din 24 iunie 2021, Comisia/Spania (Deteriorarea spațiului natural Doñana), C‑559/19, EU:C:2021:512, punctul 47 și jurisprudența citată].
149
În speță, deși Comisia afirmă, în susținerea celui de al doilea motiv formulat în cererea sa introductivă, că Decretul nr. 404/2021 și articolele 27/A-27/C din Legea privind exploatarea minieră intră în sfera noțiunii de „alte cerințe”, în sensul articolului 1 alineatul (1) litera (d) din Directiva 2015/1535, ea nu probează nicidecum această afirmație, limitându‑se să arate, în esență, că este vorba despre norme care au o „formă juridică obligatorie” și care afectează comercializarea materiilor prime, precum și a materialelor de bază pentru construcții. Or, aceste afirmații nu permit să se stabilească corespunzător cerințelor legale motivele pentru care aceste acte de drept maghiar ar intra în sfera acestei noțiuni.
150
Astfel, în lipsa unei analize, fie ea și succintă, a diferitelor condiții cumulative prevăzute de această din urmă dispoziție în raport cu fiecare dintre aceste acte, Comisia nu a oferit Curții posibilitatea de a verifica existența pretinsei neîndepliniri a obligațiilor.
151
În aceste condiții, este necesar să se constate că Comisia nu a dovedit corespunzător cerințelor legale că Ungaria nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2015/1535.
152
Prin urmare, al doilea motiv trebuie respins.
153
Având în vedere ansamblul motivelor care precedă, este necesar să se constate că, prin adoptarea dispozițiilor referitoare la plata unei taxe suplimentare de exploatare minieră care figurează în Decretul nr. 404/2021, Ungaria nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE.
154
Respinge în rest acțiunea.
IV. Cu privire la cheltuielile de judecată
155
În temeiul articolului 138 alineatul (3) din Regulamentul de procedură, în cazul în care părțile cad, fiecare, în pretenții cu privire la unu sau mai multe capete de cerere, fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.
156
În speță, având în vedere că acțiunea formulată de Comisie este admisă numai în parte, se impune să se decidă ca fiecare parte să suporte propriile cheltuieli de judecată.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a cincea) declară și hotărăște:
1)
Prin adoptarea dispozițiilor referitoare la plata unei taxe suplimentare de exploatare minieră care figurează în gazdaság újraindítása érdekében fizetendő kiegészítő bányajáradékról szóló 404/2021. (VII. 8.) Korm. rendeletet [Decretul guvernamental nr. 404/2021 (VII. 8.) privind taxa suplimentară de exploatare minieră care trebuie plătită în vederea relansării economiei], Ungaria nu și‑a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE.
2)
Respinge în rest acțiunea.
3)
Comisia Europeană și Ungaria suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: maghiara.