62003TO0061_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci T-61/03,
Irwin Industrial Tool Co.,
se sídlem v Hoffman Estates, Illinois (Spojené státy), zastoupená G. Farringtonem, advokátem,
žalobkyně,
proti
Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM),
zastoupenému G. Humphreysem a S. Laitinen, jako zmocněnci,
žalovanému,
jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 20. listopadu 2002 (věc R 110/2002-3), kterým se zamítá zápis slovní ochranné známky QUICK-GRIP jako ochranné známky Společenství,
SOUD PRVNÍHO STUPNĚ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ (čtvrtý senát),
ve složení H. Legal, předseda, V. Tiili a M. Vilaras, soudci,
vedoucí soudní kanceláře: H. Jung,
s ohledem na žalobu doručenou kanceláři Soudu dne 18. února 2003,
s ohledem na žalobní odpověď OHIM doručenou kanceláři Soudu dne 30. května 2003,
vydává toto
Usnesení
Odůvodnění rozsudku
Skutečnosti předcházející sporu
1. Dne 17. července 2000 podala společnost American Tool Co., Inc., nyní pod názvem Irwin Industrial Tool Co., u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) podle nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů, přihlášku ochranné známky.
2. Ochrannou známkou, o jejíž zápis bylo žádáno, je slovní označení QUICK‑GRIP.
3. Výrobky, pro které byl zápis žádán, náležejí do třídy 8 podle Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu: „Ruční nářadí; svěrky, ruční lisy, lištovací svěrky, svorky, manipulační svěrky, upínací svěrky, řetězové svěrky, zajišťovací svěrky, zajišťovací svorky, upevňovací svorky na trubky, svorky na trubky; součásti a části výše uvedených výrobků“.
4. Rozhodnutím ze dne 29. listopadu 2001 průzkumový referent zamítl přihlášku podle čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 40/94 ve vztahu ke všem označeným výrobkům s tím, že přihlašovaná ochranná známka je popisná a postrádá rozlišovací způsobilost. Mimoto průzkumový referent shledal, že nebyl nijak doložen předpoklad, že by přihlašovaná ochranná známka případně mohla získat rozlišovací způsobilost v důsledku svého používání v Evropském společenství.
5. Dne 29. ledna 2002 American Tool Co., Inc. podala u OHIM odvolání proti rozhodnutí průzkumového referenta na základě článku 59 nařízení č. 40/94.
6. Rozhodnutím ze dne 20. listopadu 2002 (dále jen „napadené rozhodnutí“), které bylo žalobkyni doručeno dne 18. prosince 2002, třetí odvolací senát OHIM odvolání zamítl.
7. Odvolací senát v podstatě dospěl k závěru, že přihlašovaná ochranná známka v celkovém posouzení vyvolává představu, že sevření („grip“) je možné dosáhnout snadno a rychle („quick“), a má tedy očividně a jednoznačně popisný charakter určující povahu a použití dotčených výrobků. Mimoto s ohledem na skutečnost, že ve smyslu čl. 7 odst. 1 nařízení č. 40/94 postačuje pouze jeden absolutní důvod pro zamítnutí k tomu, aby byl zápis označení jako ochranné známky Společenství zamítnut, odvolací senát shledal, že je nadbytečné rozhodovat o absolutním důvodu pro zamítnutí podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
Návrhy účastníků řízení
8. Žalobkyně navrhuje, aby Soud:
– zrušil napadené rozhodnutí;
– nařídil OHIM, aby věc vrátil zpět průzkumovému referentovi nebo odvolacímu senátu za účelem posouzení odvolání vzhledem k čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
9. OHIM navrhuje, aby Soud:
– zamítl žalobu;
– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
K přípustnosti
10. Ve druhé části návrhu žalobkyně žádá Soud, aby nařídil OHIM vrátit věc zpět průzkumovému referentovi nebo odvolacímu senátu za účelem rozhodnutí o přihlášce ochranné známky vzhledem k čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
11. Podle ustálené judikatury je OHIM v souladu s čl. 63 odst. 6 nařízení č. 40/94 povinen provést opatření, která vyžaduje výkon rozsudku soudce Společenství. Soudu tedy nepřísluší ukládat OHIM příkazy [rozsudky Soudu ze dne 31. ledna 2001, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v. OHIM (Giroform), T‑331/99, Recueil, s. II‑433, bod 33, ze dne 27. února 2002, Eurocool Logistik v. OHIM (EUROCOOL), T‑34/00, Recueil, s. I‑683, bod 12, a ze dne 23. října 2002, Institut für Lernsysteme v. OHIM – Educational Services (ELS), T‑388/00, Recueil, s. II‑4301, bod 19]. Z toho vyplývá, že druhá část návrhu musí být zamítnuta jako nepřípustná.
K věci samé
12. Na podporu své žaloby se žalobkyně dovolává porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) nařízení č. 40/94. Nejdříve je třeba posoudit žalobní důvod vycházející z porušení čl. 7 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení.
Argumenty účastníků řízení
13. Žalobkyně nejprve uvádí, že ochranná známka, o jejíž zápis bylo žádáno, nespočívá výlučně v označení, které může v oblasti obchodu sloužit k označení  druhu daných výrobků. Podle žalobkyně použití anglického slova „quick“, označujícího určitou prudkost nebo rychlost, ve spojení  se slovem „grip“ není běžné. Význam spojení těchto pojmů tedy není očividný a jednoznačný, zejména z pohledu spotřebitele dotčených výrobků.
14. Žalobkyně dále uplatňuje, že odvolací senát opomněl vzít v úvahu skutečnost, že svěrky nejsou obyčejně charakterizovány odkazem na „snadnost“ nebo „rychlost“. Není totiž běžné používat pojem „quick“ u dotčených výrobků, jelikož rychlost není požadovanou vlastností ani vyhledávanou kvalitou těchto výrobků. Tedy v rozporu s tím, k čemu dospěl odvolací senát, pojem „quick“ nemá pochvalný charakter.
15. Nakonec podle žalobkyně odvolací senát nesprávně shledal, že pojmy „snadno“ a „rychle“ jsou synonyma a že jejich význam je obsažen v pojmu „quick“.
16. OHIM namítá, že přesný význam pojmu „výlučně“ v kontextu čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 je spojen s testem popisného charakteru ochranné známky. V této souvislosti se daný pojem vztahuje ke slovnímu spojení „jsou tvořeny“. To znamená, že když alespoň jeden z možných významů označení určuje vlastnost dotyčných výrobků nebo služeb, zápis tohoto označení musí být zamítnut na základě čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94.
17. V projednávané věci OHIM uplatňuje, že i když je zajisté pravda, že každá z částí přihlašované ochranné známky QUICK-GRIP může mít v anglickém jazyce různé významy, přesto je pravda, že pokud je pojem „quick“ používán jako část slovního spojení nebo určitého výrazu (například „quick-fire“, „quick-freeze“, „quick-knit“, „quick-look“, „quick-release“ atd.), obecně vyvolává představu prudkosti nebo rychlosti. Krom toho velká většina významů pojmu „grip“ se vztahuje k představě uchycení nebo pevného či silného držení. Tudíž tyto dva pojmy spojené spojovníkem mohou být účinně použity k identifikaci vlastnosti výrobků, neboť svěrky jsou nástrojem nebo nářadím sloužícím k držení, sevření nebo pevnému držení. Tato popisná způsobilost pojmů „quick grip“ je potvrzena častým používáním těchto pojmů obchodníky v reklamách na internetu týkajících se různých výrobků včetně svěrek. V těchto reklamách spojení „quick-grip“ vyvolává představu snadnosti, rychlosti a pevného držení.
18. OHIM dodává, že označení QUICK-GRIP neodpovídá žádnému z kritérií stanovených judikaturou ve vztahu ke slovním ochranným známkám. Nejedná se totiž o slovní, eliptický výtvor, který je neobvyklý svou strukturou nebo syntaktickým postavením vedle sebe a toto označení není způsobilé odolat intuitivní gramatické analýze. Zaprvé vložení spojovníku mezi „quick“ a „grip“ není v anglické gramatice rozhodujícím faktorem a představuje nepatrný rozdíl nebo v každém případě pouze takový rozdíl, který není relevantní pro význam označení. Zadruhé dané označení není eliptické. Zatřetí struktura a postavení slov „quick“ a „grip“  vedle sebe nejsou neobvyklé. Dané pojmy spojené v tomto pořadí spojovníkem nebo bez spojovníku jsou totiž používány anglicky mluvícími osobami (například „quick-fire“, „quick-freeze“, „quick buck“, „quick bread“, „quick march“, „quick time“, „quick water“ atd. ) a nepředstavují anastrofu.
19. Mimoto OHIM uvádí, že i kdyby pojem „quick“ byl považován za neobvyklý pochvalný pojem, charakterizuje obvyklou vlastnost svěrek, tedy že pevně drží a přidržují. Spotřebitel tedy může chápat, že svěrka drží rychle, když je zapotřebí, nebo že může být před použitím rychle smontována. V každém případě se jedná o požadované vlastnosti.
20. Nakonec OHIM napadá tvrzení žalobkyně, že pojem „quick“ není synonymem pojmu „easy“ (snadný). Jak totiž vyplývá z reklamy na internetu, slovo „easy“ se mnohokrát objevuje vedle pojmů „quick“ a „grip“ a z reklamy na svěrky nebo zařízení rychlého sevření obecně vyplývá, že je rovněž  snadné je používat.  Krom toho, i když definice pojmu „quick“ ve slovníku výslovně nezmiňuje slovo „snadný“, stačí pomyslet na příklady jako „quick meals“ nebo „quick assemblage“ k uvědomění si, že dodavatelé daných výrobků dávají podnět k přitažlivé představě, že jídlo nebo montáž budou rovněž snadné.
Závěry Soudu
21. Podle článku 111 jednacího řádu Soudu, postrádá-li žaloba zjevně jakýkoli právní základ, může Soud rozhodnout, aniž by pokračoval v řízení, odůvodněným usnesením.
22. V projednávané věci s ohledem na judikaturu Soudního dvora a Soudu v této oblasti a na skutečnost, že argumentace účastníků řízení uplatněná před Soudem je totožná s argumentací jimi uplatněnou před třetím odvolacím senátem OHIM, Soud dospěl k závěru, že má věc na základě přezkumu spisu za dostatečně objasněnou a že  na základě článku 111 rozhodne, aniž by pokračoval v řízení.
23. Podle čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 se do rejstříku nezapíšou „ochranné známky, které jsou tvořeny výlučně označeními nebo údaji, které mohou sloužit v oblasti obchodu k označení druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu nebo doby výroby výrobků nebo poskytnutí služby nebo jiných jejich vlastností“. Mimoto čl. 7 odst. 2 nařízení č. 40/94 stanoví, že „odstavec 1 se použije, i když důvody k zamítnutí existují jen v části Společenství“.
24. Označení a údaje, které v oblasti obchodu mohou sloužit k označení vlastností výrobku nebo služby, pro které byl zápis požadován, jsou tedy na základě nařízení č. 40/94 pokládány ve své podstatě za nezpůsobilé splnit funkci ochranné známky jako označení původu při zachování možnosti získat užíváním rozlišovací způsobilost podle čl. 7 odst. 3 nařízení č. 40/94 (viz rozsudek Soudního dvora ze dne 23. října 2003, OHIM v. Wrigley, C‑191/01 P, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 30 a uvedená judikatura). Taková označení totiž neumožňují identifikovat obchodní původ výrobku nebo služby tak, aby spotřebitel, který zakoupí výrobek nebo službu, které ochranná známka označuje, mohl při další koupi učinit stejnou volbu, pokud je jeho zkušenost pozitivní, nebo učinit jinou volbu v případě negativní zkušenosti [rozsudky Soudu ze dne 27. února 2002, Ellos v. OHIM (ELLOS), T-219/00, Recueil, s. II‑753, bod 28 a ze dne 27. listopadu 2003, Quick v. OHIM (Quick), T-348/02, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 28].
25. Zákazem zápisu těchto označení a údajů jako ochranné známky Společenství čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 sleduje cíl obecného zájmu, který vyžaduje, aby označení a údaje popisující vlastnosti výrobků nebo služeb, pro které je zápis žádán, mohly být volně používány všemi. Toto ustanovení tedy brání tomu, aby taková označení a údaje byly vyhrazeny pouze jednomu podniku z důvodu jejich zápisu jako ochranné známky (viz rozsudek OHIM v. Wrigley, uvedený výše, bod 31 a uvedená judikatura).
26. Popisný charakter ochranné známky musí být posouzen jednak s ohledem na výrobky a služby, pro které je zápis označení žádán, a jednak s ohledem na vnímání cílové veřejnosti, kterou tvoří spotřebitelé těchto výrobků nebo služeb (viz rozsudek Quick, uvedený výše, bod 29 a uvedená judikatura).
27. V projednávané věci výrobky, na které se vztahuje přihlašovaná ochranná známka, jak jsou uvedeny v bodu 1 napadeného rozhodnutí, jsou výrobky běžné spotřeby určené všem spotřebitelům. Za relevantní veřejnost je v důsledku toho pokládán průměrný spotřebitel, který je běžně informovaný a přiměřeně opatrný a obezřetný. Krom toho, jelikož je označení QUICK-GRIP složeno z pojmů anglického jazyka, relevantní veřejností, s ohledem na kterou je třeba posuzovat absolutní důvod pro zamítnutí, je průměrný anglicky mluvící spotřebitel ve Společenství [rozsudek Soudního dvora ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer, , C-342/97, Recueil, s. I‑3819, bod 26; rozsudky Soudu ze dne 15. října 2003, Nordmilch v. OHIM (OLDENBURGER), T-295/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 35, a Quick, uvedený výše, bod 30].
28. Za těchto podmínek je třeba v rámci uplatnění absolutního důvodu pro zamítnutí uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 určit, zda z pohledu relevantní veřejnosti existuje dostatečně přímé a určité spojení mezi slovním označením QUICK-GRIP a výrobky, pro které byla přihláška zamítnuta.
29. V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že slovní označení QUICK-GRIP je složeno z přídavného jména (quick) a z podstatného jména (grip) spojených spojovníkem. Svojí strukturou se toto označení nejeví nijak neobvyklým. Ve skutečnosti se neodchyluje od lexikálních pravidel anglického jazyka, ale je ve shodě s těmito pravidly. Nebude tedy dotyčnými spotřebiteli vnímáno jako neobvyklé [rozsudek Soudu ze dne 26. listopadu 2003, HERON Robotunits v. OHIM (ROBOTUNITS), T‑222/02, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 39].
30. Pokud jde o význam slovního označení QUICK-GRIP a povahu spojení mezi tímto označením a dotyčnými výrobky, odvolací senát nejdříve shledal v bodu 11 napadeného rozhodnutí, že dotčené slovní označení se skládá ze dvou anglických pojmů, „quick“ a „grip“, spojených spojovníkem, z nichž první pojem znamená „působící nebo schopný působit rychle; způsobilost být snadno a rychle připraven“, a druhý pojem znamená „akci nebo skutečnost uchycení nebo pevného držení; jakékoliv zařízení, které drží třením“. Dále v bodu 13 napadeného rozhodnutí je odvolací senát názoru, že spojení dvou výše uvedených pojmů obsahuje očividnou a přímou informaci o povaze a zamýšleném užívání dotčených výrobků, že připojení pojmu „quick“ nečiní pojem „grip“ méně popisným a že naopak prvek „quick“ směřuje k vytvoření pochvalného charakteru a vyvolán í dojmu, že k sevření (grip) může dojít snadno a rychle. Nakonec odvolací senát dospěl k závěru, že je „nesporné, že spojení těchto dvou pojmů má celkově očividný a jednoznačný význam, jasně určující povahu a předpokládané užívání dotčených výrobků“.
31. Z pohledu výrobků, pro které byl zápis žádán, je význam určený odvolacím senátem zjevně správný. Dané označení totiž umožňuje relevantní  veřejnosti, aby okamžitě bez dalšího přemýšlení rozpoznala, že svěrky a ostatní dotčené výrobky drží snadno a rychle. Výběr pojmů „quick“ a „grip“ tedy nevyžaduje žádné zapojení představivosti nebo svévolný akt ze strany spotřebitele.
32. Za těchto podmínek není argument žalobkyně, že označení QUICK-GRIP může mít více než jeden význam a že rychlost není vyhledávanou vlastností dotčených výrobků, relevantní. Podle judikatury totiž musí být zápis slovního označení zamítnut na základě čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94, jestliže alespoň jeden z jeho možných významů, jak je tomu v projednávané věci, určuje vlastnost dotyčných výrobků nebo služeb [rozsudek OHIM v. Wrigley, uvedený výše, bod 32, a rozsudek Soudu ze dne 20. března 2002, DaimlerChrysler v. OHIM (TELE AID), T‑355/00, Recueil, s. II‑1939, bod 30].
33. Z toho vyplývá, že spojení mezi slovním označením QUICK-GRIP a výrobky uvedenými v přihlášce je dostatečně úzké k tomu, aby spadalo do oblasti zákazu uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94.
34. Odvolací senát tedy správně potvrdil, že na základě čl. 7 odst. 1 písm. c) nařízení č. 40/94 není slovní označení QUICK-GRIP způsobilé být ochrannou známkou Společenství, jelikož je popisné, pokud jde o povahu a použití dotčených výrobků.
35. Jak vyplývá z čl. 7 odst. 1 nařízení č. 40/94, k tomu, aby označení nemohlo být zapsáno jako ochranná známka Společenství, postačí, aby byl dán pouze jeden z absolutních důvodů pro zamítnutí uvedených v tomto ustanovení (rozsudek Soudního dvora ze dne 19. září 2002, DKV v. OHIM, C‑104/00 P, Recueil, s. I‑7561, bod 29 a rozsudek Quick, uvedený výše, bod 37).
36. Následkem toho není tedy namístě rozhodnout o druhém žalobním důvodu vycházejícím z porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 (rozsudek Giroform, uvedený výše, bod 31).
37. Vzhledem k předcházejícím úvahám je třeba zamítnout žalobu jako zjevně postrádající jakýkoli právní základ.
K nákladům řízení
38. Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu bude účastníku řízení, který byl ve sporu neúspěšný, uložena náhrada nákladů řízení, pokud účastník, který byl ve sporu úspěšný, náhradu nákladů ve svém návrhu požadoval. Vzhledem k tomu, že žalobkyně byla ve sporu neúspěšná, je namístě uložit jí náhradu nákladů řízení vynaložených OHIM v souladu s návrhy OHIM.
Výrok
Z těchto důvodů
SOUD (čtvrtý senát)
rozhodl takto:
1) Žaloba se zamítá.
2) Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.
V Lucemburku dne 27. května 2004.