ROZSUDEK SOUDU (kasačního senátu)
5. března 2008
Věc T-414/06 P
Philippe Combescot
v.
Komise Evropských společenství
„Kasační opravný prostředek – Veřejná služba – Úředníci – Nepřípustnost žaloby podané k Soudu pro veřejnou službu – Lhůta pro podání žaloby“
Předmět: Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu pro veřejnou službu Evropské unie (druhého senátu) ze dne 19. října
2006 ve věci Combescot v. Komise (F‑114/05, Sb. VS s. I-A-1-115 a II-A-1-435), směřující ke zrušení tohoto rozsudku.
Rozhodnutí: Kasační opravný prostředek se zamítá. Philippe Combescot ponese vlastní náklady řízení a ukládá se mu náhrada nákladů řízení
vynaložených Komisí.
Shrnutí
Úředníci – Žaloba – Lhůty – Výslovné zamítavé rozhodnutí přijaté ve lhůtě pro odpověď, avšak neoznámené
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 2 a čl. 91 odst. 3)
V rámci režimu opravných prostředků stanoveného články 90 a 91 služebního řádu se neoznámení výslovného zamítavého rozhodnutí,
přijatého ve čtyřměsíční lhůtě pro odpověď stanovené v čl. 90 odst. 2, v této lhůtě, rovná konkludentnímu zamítavému rozhodnutí,
kterým je zahájen běh tříměsíční lhůty pro podání žaloby.
Tento výklad je plně v souladu s účelem lhůt pro podání stížnosti a žaloby, které mají za cíl zachování právní jistoty v orgánech
Společenství, která je nezbytná k jejich řádnému chodu, tím, že zamezují neomezenému zpochybňování aktů Společenství majících
právní účinky. Tyto lhůty jsou kogentní a nespadají do dispoziční pravomoci účastníků řízení ani soudu.
Takový závěr ostatně nikterak nezasahuje do práva úředníka na soudní ochranu ani do jeho práva na obhajobu, která jsou dostatečně
zachována a odpovídajícím způsobem chráněna možností úředníka podat proti aktu, který nepříznivě zasahuje do jeho právního
postavení, ve lhůtě tří měsíců od konkludentního zamítavého rozhodnutí žalobu.
(viz body 39, 43 a 44)
Odkazy: Soudní dvůr, 7. července 1971, Müllers v. Hospodářský a sociální výbor, 79/70, Recueil, s. 689, bod 18; Soudní dvůr,
17. února 1972, Richez-Parise v. Komise, 40/71, Recueil, s. 73, bod 6; Soudní dvůr, 12. července 1984, Moussis v. Komise,
227/83, Recueil, s. 3133, bod 12