ROZSUDEK SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE
(druhý senát)
22. ledna 2015
Spojené věci F‑1/14 a F‑48/14
Danuta Kakol
v.
Evropská komise
„Veřejná služba – Výběrové řízení – Otevřené výběrové řízení EPSO/AD/177/10 – Podmínky způsobilosti – Nepřipuštění k výběrovému řízení – Nedostatek odůvodnění – Připuštění k předchozímu podobnému výběrovému řízení – Povinnost zvláštního odůvodnění – Žaloba na neplatnost – Žaloba na náhradu škody“
Předmět:      Žaloby podané na základě článku 270 SFEU, jenž je použitelný na Smlouvu o ESAE na základě jejího článku 106a, jimiž se D. Kakol domáhá jednak toho, aby bylo zrušeno rozhodnutí výběrové komise v otevřeném výběrovém řízení EPSO/AD/177/10 ze dne 3. října 2013, že nebude připuštěna ke zkouškám v hodnotícím centru, a jednak toho, aby byla Evropské komisi uložena náhrada nehmotné újmy, jež jí byla údajně způsobena.
Rozhodnutí:      Věc F‑1/14 je vyškrtnuta z rejstříku Soudu. Rozhodnutí výběrové komise ve výběrovém řízení EPSO/AD/177/10 ze dne 14. února 2014, že D. Kakol nebude připuštěna do výběrového řízení EPSO/AD/177/10, se zrušuje. Žaloba ve věci F‑48/14 se ve zbývající části zamítá. Ve věci F‑1/14 Evropská komise nahradí náklady řízení vynaložené D. Kakol a ponese vlastní náklady řízení. Ve věci F‑48/14 Evropská komise ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené D. Kakol.
Shrnutí
Úředníci – Výběrové řízení – Výběrové řízení na základě kvalifikačních předpokladů a na základě zkoušek – Nepřipuštění ke zkouškám – Povinnost odůvodnění – Rozsah – Rozdílné posouzení téhož uchazeče v podobných následných výběrových řízeních – Přípustnost – Podmínka – Povinnost zvláštního odůvodnění
(Služební řád, článek 25, a příloha III, článek  5)
Povinnost odůvodnit každé individuální rozhodnutí, jež bylo přijato podle služebního řádu, má za cíl poskytnout dotčené osobě nezbytné údaje pro posouzení, zda je rozhodnutí opodstatněné, či nikoli, a dále umožnit soudní přezkum. Pokud jde konkrétně o rozhodnutí o nepřipuštění k účasti ve výběrovém řízení, unijní soud za tímto účelem vyžaduje, aby výběrová komise přesně uvedla, které podmínky uvedené v oznámení o výběrovém řízení nebyly splněny.
Jsou-li v tomto ohledu podmínky pro připuštění k účasti ve výběrovém řízení formulovány totožně či podobně v oznámeních o po sobě následujících výběrových řízeních, méně příznivé posouzení kvalifikačních předpokladů či profesních zkušeností uchazeče než posouzení učiněné v předchozích výběrových řízeních je možné pouze tehdy, jestliže odůvodnění rozhodnutí toto rozdílné posouzení jasně vysvětlí, přičemž se však povinnost uvést odůvodnění uplatní pouze v rozsahu, v němž dotčená osoba upozornila výběrovou komisi na skutečnost, že byla připuštěna k účasti v podobném předchozím výběrovém řízení. Povinnost výběrové komise odůvodnit toto rozdílné posouzení oproti rozhodnutí předchozí výběrové komise se přitom neomezuje na povinnost odůvodnit vlastní rozhodnutí o nepřipuštění uchazeče k účasti na zkouškách předmětného výběrového řízení, ale vyžaduje vysvětlení, na základě jakých důvodů se její posouzení relevance diplomů uchazeče liší od posouzení předchozí komise. Rozhodnutí o nepřipuštění uchazeče k účasti ve výběrovém řízení, v němž se výběrová komise omezila na odůvodnění svého rozhodnutí o nepřipuštění uchazeče k účasti ve výběrovém řízení, aniž konkrétně a jasně odůvodnila rozdílné posouzení jeho kvalifikačních předpokladů a diplomů vzhledem k úkolům, které má dle oznámení o výběrovém řízení zastávat, oproti posouzení učiněnému výběrovou komisí v podobném předchozím výběrovém řízení, je tudíž stiženo formální vadou z důvodu nedostatečného odůvodnění, jež může vést ke zrušení tohoto rozhodnutí.
Kromě toho k ověření, zda jsou dvě výběrová řízení podobná, je třeba společně přezkoumat podmínky pro připuštění a popis pracovního místa pro každé z těchto řízení. V tomto ohledu vyplývají cíle výběrového řízení z popisu činností, které úspěšní uchazeči budou muset vykonávat, a nikoli z podmínky státní příslušnosti, kterou posledně jmenovaní musejí splňovat. Podmínka státní příslušnosti uchazečů výběrového řízení sama o sobě nepředstavuje cíl tohoto výběrového řízení. Jedná se o kritérium, jež doplňuje kritérium relevance diplomů uchazečů, přičemž na posouzení těchto diplomů nemá žádný vliv.
(viz body 45, 48, 53, 54, 56, 70, 77 a 78)
Odkazy:
Soudní dvůr: rozsudky Kobor v. Komise, 112/78, EU:C:1979:107, body 11 a 12; De Santis v. Účetní dvůr, 108/84, EU:C:1985:134, body 18 a 19, a Belardinelli a další v. Soudní dvůr, 225/87, EU:C:1989:309, body 23 a 27
Soud prvního stupně: rozsudky Giannini v. Komise, T‑21/96, EU:T:1997:40, bod 21, a Teixeira Neves v. Soudní dvůr, T‑146/99, EU:T:2000:194, bod 34
Soud pro veřejnou službu: rozsudek Christova v. Komise, F‑50/07, EU:F:2008:147, bod 22 a citovaná judikatura