62021CJ0607_RES
Věc C‑607/21
XXX
v.
État belge
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podala Conseil d’État (Belgie)]
Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 10. dubna 2025
„Řízení o předběžné otázce – Občanství Unie – Směrnice 2004/38/ES – Právo občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států – Článek 3 – Oprávněné osoby – Článek 2 odst. 2 písm. d) – Rodinný příslušník – Předek v přímé linii partnera občana Unie, který je osobou vyživovanou tímto občanem Unie nebo tímto partnerem – Posouzení podmínky být ‚vyživovanou osobou‘ – Datum rozhodné pro určení materiální závislosti – Článek 10 – Podmínky pro vydání pobytové karty – Deklaratorní povaha pobytové karty – Podání žádosti o pobytovou kartu v hostitelském členském státě několik let po opuštění země původu – Dopad neoprávněného pobytu podle vnitrostátní právní úpravy na posouzení podmínky být ‚vyživovanou osobou‘ “
Občanství Unie – Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států – Směrnice 2004/38 – Oprávněné osoby – Státní příslušník třetí země, předek v přímé linii partnera občana Unie, který je osobou vyživovanou tímto občanem Unie nebo tímto partnerem – Dotčený státní příslušník, který následuje tohoto partnera a tohoto občana, oba občany Unie, v hostitelském členském státě – Dotčený členský stát, jehož státním příslušníkem je následovaný občan, nikoli však jeho partner – Zahrnutí
[Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38, čl. 2 bod 2, 3, odst. 1, a čl. 7 odst. 1 písm. a), b), c), a článek 2]
(viz body 28–34)
Občanství Unie – Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států – Směrnice 2004/38 – Oprávněné osoby – Státní příslušník třetí země, předek v přímé linii partnera občana Unie, který je osobou vyživovanou tímto občanem Unie nebo tímto partnerem – Podmínka týkající se vztahu závislosti – Posouzení s ohledem na situaci tohoto předka v přímé linii v jeho zemi původu ke dni jeho opuštění na základě dokladů vydaných před tímto datem – Uplynutí několika let mezi datem příjezdu do hostitelského členského státu a datem podání žádosti o pobytovou kartu – Posouzení s ohledem na situaci tohoto předka v přímé linii v hostitelském členském státě ke dni podání této žádosti o pobytovou kartu
[Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38, čl. 2 bod 2 písm. d), čl. 7 odst. 2 a článek 10]
(viz body 35–59, výrok 1)
Občanství Unie – Právo na volný pohyb a pobyt na území členských států – Směrnice 2004/38 – Právo pobytu odvozené od práv náležejících občanovi Unie – Oprávněné osoby – Státní příslušník třetí země, předek v přímé linii partnera občana Unie, který je osobou vyživovanou tímto občanem Unie nebo tímto partnerem – Splnění podmínky týkající se vztahu závislosti prokázané jak ke dni jeho příjezdu do hostitelského členského státu, tak ke dni jeho žádosti o pobytovou kartu podané několik let po jeho příjezdu – Zahrnutí – Podmínky – Neoprávněný pobyt předka v přímé linii v hostitelském členském státě ke dni jeho žádosti – Neexistence vlivu
[Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38, čl. 2 bod 2 písm. d), čl. 7 odst. 2 a článek 10]
(viz body 61–66, výrok 2)
Shrnutí
Soudní dvůr, kterému byla předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce v rámci sporu týkajícího se žádosti o pobytovou kartu podané předkem v přímé linii partnera občana Evropské unie, poskytl upřesnění k posouzení podmínky týkající se vztahu závislosti mezi tímto předkem v přímé linii a tímto občanem nebo jeho partnerem pro účely získání odvozeného práva pobytu na základě směrnice 2004/38 (
1
).
Paní XXX, marocká státní příslušnice, je matkou belgického státního příslušníka, který pobývá v Belgii se svou partnerkou N. E. K., která je nizozemskou státní příslušnicí a v roce 2005 učinila formální prohlášení o soužití se synem XXX.
Poté, co XXX v červenci 2011 vstoupila na belgické území, podala v září 2011 u belgických orgánů žádost o pobytovou kartu jakožto předek v přímé linii, který je osobou vyživovanou synem.
Vzhledem k tomu, že tato žádost byla zamítnuta kvůli novelizaci belgického práva týkajícího se sloučení rodiny, podala XXX v roce 2015 druhou žádost o pobytovou kartu, tentokrát jako rodinný příslušník paní N. E. K.
Tato nová žádost byla zamítnuta zaprvé z důvodu, že XXX nepředložila důkaz o tom, že rodinní příslušníci, které následuje, mají dostatečné prostředky na její výživu a zadruhé z důvodu, že doklady prokazující její vztah závislosti jsou příliš neaktuální. Toto zamítnutí a doprovodný příkaz k opuštění belgického území potvrdila Conseil du contentieux des étrangers (Rada pro spornou cizineckou agendu, Belgie).
Třetí žádost o pobytovou kartu, kterou XXX podala v roce 2017 jako rodinný příslušník partnerky jejího syna, byla rovněž zamítnuta, jelikož belgické orgány měly za to, že doklady prokazující závislost XXX z let 2010 a 2011 byly příliš neaktuální.
Rozsudkem ze srpna 2019 Conseil du contentieux des étrangers (Rada pro spornou cizineckou agendu) toto zamítnutí potvrdila, neboť měla za to, že doklady předložené XXX mají prokázat existenci finanční závislosti v letech 2010 a 2011, ale neumožňují prokázat takovou situaci ke dni její žádosti o pobytovou kartu v roce 2017.
Předkládající soud, k němuž bylo podáno odvolání proti tomuto rozsudku, se rozhodl položit Soudnímu dvoru otázku ohledně okamžiku relevantního pro posouzení podmínky týkající se vztahu závislosti a ohledně případného dopadu, který by na toto posouzení mohl mít neoprávněný pobyt žadatele na území hostitelského členského státu.
Závěry Soudního dvora
Úvodem Soudní dvůr uvedl, že předci v přímé linii, jež jsou osobami vyživovanými partnerem občana Unie, který pobývá v jiném členském státě, než jehož je státním příslušníkem, musí být považováni pro účely uplatnění práv zaručených směrnicí 2004/38 za rodinné příslušníky občana Unie, pokud registrované partnerství splňuje kritéria uvedená v čl. 2 bodě 2 písm. b) téže směrnice. Vzhledem k tomu, že v projednávaném případě měl předkládající soud podle všeho za to, že prohlášení o soužití učiněné v roce 2005 představuje uzavření takového partnerství, je směrnice 2004/38 použitelná. Pokud XXX může prokázat, že je osobou vyživovanou domácností, k níž se připojila, ve smyslu čl. 2 bodu 2 písm. d) této směrnice, může se dovolávat přiznání práv zaručených uvedenou směrnicí, a zejména práva pobytu po dobu delší než tři měsíce podle čl. 7 odst. 2 téže směrnice.
K věci samé Soudní dvůr zaprvé uvedl, že podle směrnice 2004/38 (
2
) za účelem určení, zda je předek v přímé linii partnera občana Unie, osobou vyživovanou tímto občanem Unie nebo tímto partnerem, musí příslušný vnitrostátní orgán zohlednit jak situaci tohoto předka v jeho zemi původu k okamžiku, kdy ji opustil a následoval uvedeného občana Unie v hostitelském členském státu, případně na základě dokladů vydaných před tímto datem, tak situaci uvedeného předka v tomto členském státě ke dni podání žádosti o pobytovou kartu, uplynulo-li mezi těmito dvěma daty několik let.
Aby Soudní dvůr dospěl k tomuto závěru, zkoumal nejprve datum, ke kterému musí být posouzena podmínka týkající se vztahu závislosti uvedená v čl. 2 bodě 2 písm. d) směrnice 2004/38. Pokud jde v tomto ohledu o situaci, kdy mezi odjezdem státního příslušníka třetí země z jeho země původu a jeho žádostí o pobytovou kartu uplynulo několik let, musí příslušný vnitrostátní orgán v rámci správního řízení upraveného v článku 10 směrnice 2004/38 vydat pobytovou kartu žadateli, který je státním příslušníkem třetí země, poté, co ověří, že tento žadatel splňuje podmínky pro přiznání práva pobytu po dobu delší než tři měsíce (
3
), zejména že spadá pod pojem „rodinný příslušník“ ve smyslu této směrnice. V takové situaci, pokud by přitom příslušný vnitrostátní orgán při posuzování žádosti o pobytovou kartu neověřil, že předek v přímé linii partnera občana Unie, který jej fyzicky následoval v hostitelském členském státě několik let před podáním této žádosti, je v okamžiku podání této žádosti osobou vyživovanou tímto občanem Unie nebo tímto partnerem (
4
), existovalo by riziko, že tomuto předkovi bude udělena pobytová karta, ačkoli nesplňuje podmínky stanovené (
5
) pro přiznání práva pobytu po dobu delší než tři měsíce, a tedy takové pobytové karty. Při podání žádosti o pobytovou kartu tedy státní příslušník třetí země musí prokázat, že má postavení „předka v přímé linii, který je vyživovanou osobou“ ve smyslu čl. 2 bodu 2 písm. d) směrnice 2004/38.
Soudní dvůr dále upřesnil, že v takové situaci uplynutí několika let mezi příjezdem předka v přímé linii partnera občana Unie do hostitelského členského státu a podáním jeho žádosti o pobytovou kartu musí tento předek rovněž prokázat, že je vyživován tímto občanem nebo partnerem ke dni svého příjezdu na území dotyčného členského státu. Pokud by se přezkum podmínky týkající se vztahu závislosti totiž omezoval na kontrolu situace předka v přímé linii v hostitelském členském státě ke dni podání žádosti o pobytovou kartu, tomuto předkovi by taková karta mohla být vydána, i když ke dni, kdy fyzicky následoval občana Unie, nesplňoval podmínky nezbytné pro přiznání práva pobytu po dobu delší než tři měsíce, což by kromě toho bylo v rozporu s cíli sledovanými směrnicí 2004/38. V případě takového omezeného přezkumu by konkrétně existovalo riziko, že by se zvýšil počet potenciálních příjemců práv přiznaných touto směrnicí, což by bylo v rozporu s vůlí vyjádřenou unijním normotvůrcem, a dále riziko obcházení požadavků stanovených uvedenou směrnicí.
Soudní dvůr dodal, že tato rizika však neexistují, pokud dotčený předek v přímé linii vstoupil na území hostitelského členského státu a pobýval na něm nejprve na základě samostatného nebo odvozeného práva pobytu, které může být podle unijního práva přiznáno na základě jiného ustanovení, než je čl. 7 odst. 2 směrnice 2004/38, nebo dokonce na základě vnitrostátního práva. V takové situaci tedy stačí, aby tento předek předložil důkaz, že je ke dni podání žádosti o pobytovou kartu osobou vyživovanou občanem Unie nebo jeho partnerem v tomto členském státě.
Konečně, pokud jde o přípustný způsob dokazování, který dotyčné osobě umožňuje prokázat, že má postavení „předka v přímé linii, který je vyživovanou osobou“ (
6
), čl. 10 odst. 2 písm. d) směrnice 2004/38 pouze upřesňuje, že pro vydání pobytové karty musí členské státy požadovat doklady o splnění podmínek stanovených v tomto čl. 2 bodě 2 písm. d), tedy včetně podmínky týkající se vztahu závislosti. Vzhledem k tomu, že chybí upřesnění ohledně způsobu dokazování, je třeba mít za to, že takový důkaz lze učinit jakýmikoliv vhodnými prostředky. V tomto ohledu nelze doklady vydané v minulosti, které potvrzují existenci závislosti v zemi původu tohoto předka v přímé linii ke dni, kdy fyzicky následoval tohoto občana Unie a tohoto partnera, považovat za příliš neaktuální.
Zadruhé Soudní dvůr rozhodl, že podle směrnice 2004/38 (
7
) předek v přímé linii partnera občana Unie, který může prokázat, že je jak ke dni žádosti o pobytovou kartu podané několik let po svém příjezdu do hostitelského členského státu, tak ke dni tohoto příjezdu, osobou vyživovanou tímto občanem Unie nebo tímto partnerem, má právo pobytu po dobu delší než tři měsíce odvozené od práv náležejících občanovi Unie, které je potvrzeno vydáním pobytové karty, pokud uvedený občan Unie splňuje podmínky stanovené v článku 7 uvedené směrnice. Toto právo pobytu nelze odepřít z důvodu, že podle vnitrostátní právní úpravy tento předek pobývá ke dni podání této žádosti na území tohoto členského státu neoprávněně.
V tomto ohledu Soudní dvůr zejména uvedl, že i když směrnice 2004/38 podmiňuje svou použitelnost na předky v přímé linii vztahem závislosti, který je v podstatě uveden v jejím čl. 2 bodě 2 písm. d), nepodmiňuje postavení „rodinného příslušníka“ ve smyslu téhož ustanovení „oprávněným pobytem“ v hostitelském členském státě.
(
1
) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004 o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. 2004, L 158, s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46, a opravy Úř. věst. 2004, L 229, s. 35, Úř. věst. 2005, L 197, s. 34, a Úř. věst. 2007, L 204, s. 28). Konkrétně je tato podmínka týkající se vztahu závislosti stanovena v čl. 2 bodě 2 písm. d) směrnice 2004/38.
(
2
) – Soudní dvůr vycházel z čl. 2 bodu 2 písm. b) směrnice 2004/38 ve spojení s čl. 7 odst. 2 písm. d) a článkem 10 této směrnice.
(
3
) – Podle čl. 7 odst. 2 směrnice 2004/38.
(
4
) – Ve smyslu čl. 2 bodu 2 písm. d) směrnice 2004/38.
(
5
) – Článek 7 odst. 2 směrnice 2004/38.
(
6
) – Ve smyslu čl. 2 bodu 2 písm. d) směrnice 2004/38.
(
7
) – Soudní dvůr vycházel z čl. 7 odst. 2 směrnice 2004/38 ve spojení s čl. 2 bodem 2 písm. d) a článkem 10 této směrnice.