62022CJ0048_RES
Дело C‑48/22 P
Google LLCиAlphabet, Inc.
срещу
Европейска комисия
Решение на Съда (голям състав) от 10 септември 2024 година
„Обжалване — Конкуренция — Злоупотреба с господстващо положение — Пазари на обикновено търсене и на специализирано търсене на продукти в интернет — Решение за установяване на нарушение на член 102 ДФЕС и на член 54 от Споразумението за европейско икономическо пространство (ЕИП) — Злоупотреба посредством лостов ефект — Конкуренция, основана на качествата, или антиконкурентна практика — Фаворизирано показване от предприятието с господстващо положение на резултатите от собствената му услуга за специализирано търсене — Потенциални антиконкурентни последици — Причинно-следствена връзка между злоупотреба и последици — Тежест на доказване — Съпоставителен сценарий — Годност за отстраняване — Тест на равностойния по ефикасност конкурент“
Обжалване — Допустимост — Обжалване, основано на твърдяно изопачено представяне на фактите, установени в обжалваното решение — Критика, спадаща към проверката на неговата основателност
(член 256, параграф 1 ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда)
(вж. т. 60—62)
Господстващо положение — Злоупотреба — Понятие — Достъп до инфраструктура, развита и притежавана от предприятие с господстващо положение — Достъп, предоставен на конкурентните предприятия при дискриминационни условия — Поведение, представляващо злоупотреба с господстващо поведение — Условия
(член 102 ДФЕС)
(вж. т. 79—91 и 110—114)
Господстващо положение — Злоупотреба — Понятие — Обективно понятие, отнасящо се до поведението, което е от естество да въздейства на структурата на пазара и вследствие на което се препятства поддържането или развитието на конкуренцията — Задължения на предприятието с господстващо положение — Конкуренция, основана само на качествата — Критерии за преценка — Доказателство за практики, несъответстващи на конкуренцията, основана само на качествата — Обстоятелства, които могат да се вземат предвид
(член 102 ДФЕС)
(вж. т. 163—166, 168—172 и 186)
Господстващо положение — Злоупотреба — Понятие — Възможност за ограничаване на конкуренцията и отстраняващ ефект — Поведения, които имат за цел или за действителен или потенциален резултат да попречат на достъпа до пазара на потенциални конкурентни предприятия — Включване
(член 102 ДФЕС)
(вж. т. 167)
Господстващо положение — Злоупотреба — Понятие — Обективно понятие, отнасящо се до поведението, което е от естество да въздейства на структурата на пазара и вследствие на което се препятства поддържането или развитието на конкуренцията — Практики, които могат да имат антиконкурентни последици за пазара — Доказателствена тежест върху Комисията — Необходимост да се изготви съпоставителен сценарий — Липса
(член 102 ДФЕС)
(вж. т. 223—230)
Господстващо положение — Злоупотреба — Антиконкурентни последици — Доказателствена тежест върху Комисията — Достатъчен характер на потенциални последици — Господстващо положение на пазара на обикновеното търсене в интернет — Практики, поставящи в благоприятно положение сравнителя на продукти на предприятието с господстващо положение и в неблагоприятно положение конкурентните сравнители на продукти — Отражение върху засегнатите пазари — Задължение на Комисията да прецени годността на разглежданите практики за отстраняване на равностоен по ефикасност конкурент — Липса
(член 102 ДФЕС)
(вж. т. 263—269)
Резюме
Съдът, заседаващ в голям състав, отхвърля жалбата, подадена от Google LLC и неговото дружество майка Alphabet Inc. срещу решението на Общия съд, с което се потвърждава наложената им от Европейската комисия глоба за злоупотреба с господстващо положение на няколко национални пазара на търсенето в интернет. По този повод Съдът внася уточнения на практиката си относно злоупотребата с господстващо положение, състояща се в отказ на достъп до съществен ресурс, както и относно критериите, позволяващи да се прецени дали поведението на предприятие с господстващо положение се отклонява от конкуренцията, основана на качествата.
С решение от 27 юни 2017 г. (
1
) Комисията приема, че Google е злоупотребило с господстващото си положение на 13 национални пазара на обикновеното търсене в интернет в рамките на Европейското икономическо пространство (ЕИП).
Идентифицираното поведение като източник на злоупотребата по същество се изразявало в показването от Google на неговия собствен сравнител на продукти върху общите страници с резултати, подбрани от неговата търсачка по забележим и привлекателен начин, в предназначените за това „boxes“, без за него да прилага своите алгоритми за корекция, докато в същото време конкурентните сравнители на продукти можели да се появяват върху тези страници единствено под формата на резултати от обикновено търсене и никога в обогатен формат, като същевременно подлежали на понижаване в рамките на класирането на общите резултати от тези алгоритми за корекция. Така Google намалило трафика, идващ от неговите общи страници с резултати към конкурентните сравнители на продукти, увеличавайки същевременно този трафик към собствения си сравнител на продукти.
Според Комисията тези практики са породили потенциални антиконкурентни последици както на националните пазари на специализираното търсене за сравняване на продукти, така и на националните пазари на обикновеното търсене в интернет.
Тъй като съответно заключава, че в 13‑те разглеждани страни е нарушена забраната да се злоупотребява с господстващо положение, предвидена в член 102 ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП, Комисията налага на Google глоба в размер на 2424495000 евро, от които 523518000 евро солидарно с Alphabet.
Общият съд отхвърля в основната ѝ част жалбата на Google и Alphabet срещу това решение, като потвърждава анализа на Комисията по отношение на пазара на специализирано търсене за сравняването на продукти (
2
). Като упражнява своето правомощие за пълен съдебен контрол, освен това Общият съд потвърждава наложената от Комисията глоба в нейния пълен размер.
Google и Alphabet сезират Съда с главно искане за отмяна на това съдебно решение, както и на решението на Комисията.
Съображения на Съда
В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват по-специално, че като е отказал да приложи по настоящото дело условията, установени от Съда в решение Bronner (
3
) относно злоупотребата с господстващо положение, състояща се в отказ на достъп до съществен ресурс, Общият съд е възприел погрешен правен критерий, за да прецени дали Google е злоупотребило с господстващо положение.
По този въпрос Съдът припомня, че член 102 ДФЕС санкционира поведението на предприятия с господстващо положение, което ограничава основаната на качествата конкуренция и което по този начин може да причини пряка вреда на отделните предприятия и на потребителите или което възпрепятства или нарушава тази конкуренция и по този начин може да им причини непряка вреда. Такова е поведението, което създава пречки, със средства, различни от основана на качествата конкуренция, за запазването или развитието на конкуренцията на пазар, на който именно поради присъствието на това едно или повече предприятия с господстващо положение степента на конкуренция вече е отслабена.
В този контекст в решение Bronner Съдът е постановил, че отказ да се предостави достъп до инфраструктура, развита от предприятие с господстващо положение за нуждите на собствената му дейност и притежавана от него, може да представлява злоупотреба с господстващо положение, при условие че не само отказът може да отстрани всяка конкуренция на съответния пазар от страна на търсещия достъпа и не може да бъде обективно обоснован, но и че инфраструктурата сама по себе си е абсолютно необходима за упражняването на дейността на последния, в смисъл че няма никакъв реален или потенциален заместител на тази инфраструктура. В това отношение Съдът подчертава, че налагането на тези условия е било обосновано от конкретните обстоятелства по дело Bronner, изразяващи се в отказ на предприятие с господстващо положение да предостави достъп на конкурент до инфраструктура, която е развило за нуждите на собствената си дейност, като се изключи всяко друго поведение. Всъщност констатацията, че предприятие с господстващо положение е злоупотребило с това свое положение поради отказ да договаря с конкурент, води до това, че посоченото предприятие е принудено да договаря с този конкурент. Подобно задължение обаче накърнява в значителна степен свободата на договаряне и правото на собственост на предприятието с господстващо положение, което по принцип остава свободно да откаже да договаря и да предоставя за използване инфраструктурата, която е развило за свои собствени нужди.
За сметка на това настоящото дело се различава от дело Bronner, доколкото Google по собствена воля предоставя на конкурентите си достъп до инфраструктурата си, а именно до услугата си за обикновено търсене и до общите страници с резултати. От това следва, че констатацията за злоупотреба с господстващо положение от страна на Google поради несправедливите условия за достъп до тази инфраструктура не може да доведе до мерки, които засягат свободата му на договаряне и правото му на собственост в същата степен като разглежданите по дело Bronner.
С оглед на това уточнение Съдът посочва, че когато предприятие с господстващо положение, като Google, предоставя достъп до инфраструктурата си, но поставя този достъп в зависимост от изпълнението на несправедливи условия, условията, изведени в решение Bronner, не се прилагат.
Вследствие на това Общият съд правилно е приел, че Комисията не е допуснала грешка при прилагане на правото, като не е преценила дали практиките, в които се упреква Google, отговарят на условията, установени в решение Bronner, за да бъдат квалифицирани с оглед на член 102 ДФЕС.
По-нататък, Съдът отхвърля основанието, изведено от грешка при прилагане на правото, доколкото Общият съд е потвърдил спорното решение, въпреки че в него не е установено поведение, което се отклонява от конкуренцията, основана на качествата.
Жалбоподателите упрекват Общия съд по-специално за това, че е потвърдил, че три конкретни обстоятелства, посочени от Комисията в спорното решение, били релевантни, за да се прецени дали Google практикува основана на качествата конкуренция. Става въпрос, първо, за важността на трафика, генериран от обикновената търсачка на Google за сравнителите на продукти, второ, поведението на ползвателите, извършващи търсене в интернет, и трето, обстоятелството, че отклоненият трафик от общите страници с резултати на Google представлява голяма част от трафика към конкурентните сравнители на продукти и не може действително да бъде заместен от други източници.
Съдът, най-напред, отхвърля възражението за недопустимост, изведено от това, че тези доводи са били изтъкнати за първи път в производството по обжалване пред Съда, като отбелязва, че те представляват допълнение на основание, изтъкнато от жалбоподателите в първоинстанционното производство, и че освен това тези доводи произтичат от самото обжалвано съдебно решение.
По същество Съдът припомня, че член 102 ДФЕС обявява за неправомерно не самото наличие на господстващо положение, а само злоупотребата с него. Всъщност тази разпоредба няма за цел нито да възпрепятства създаването на господстващо положение, нито да гарантира, че по-малко ефективни предприятия ще останат на пазара. Напротив, основаната на качествата конкуренция по дефиниция може да доведе до изчезването или изтласкването на последните.
За да се установи „злоупотреба с господстващо положение“ по смисъла на член 102 ДФЕС, по принцип е необходимо да се докаже, че като прибягва до средства, различни от тези, които ръководят основаната на качествата конкуренция, разглежданото поведение има за действителен или потенциален ефект ограничаването на конкуренцията на съответния пазар или съответните пазари, които могат да бъдат както тези, на които е притежавано господстващото положение, така и свързани или съседни пазари.
Това доказване може да включва използването на различни рамки за анализ в зависимост от конкретния случай. То обаче винаги трябва да се извършва с оглед на всички релевантни фактически обстоятелства, независимо дали се отнасят до самото поведение, до съответния пазар или съответните пазари, или до функционирането на конкуренцията на този пазар или тези пазари. В този смисъл като „злоупотреба с господстващо положение“ може да се квалифицира не само поведение, което може да породи отстраняващ ефект, но и поведение, което има за действителен или потенциален резултат или дори за цел да възпрепятства достъпа до пазара на потенциални конкуренти чрез използването на други средства, различни от тези, които ръководят основаната на качествата конкуренция.
От това следва, че сред релевантните фактически обстоятелства, за да се прецени дали предприятие с господстващо положение злоупотребява с това положение, са не само свързаните със самото поведение, но и тези на съответния пазар или съответните пазари или функционирането на конкуренцията на този пазар или тези пазари. Така обстоятелствата, свързани с контекста, в който е приведено в действие поведението на това предприятие, каквито са характеристиките на съответния сектор, трябва да се считат за релевантни за констатиране на злоупотреба с господстващо положение по смисъла на член 102 ДФЕС.
С оглед на тези уточнения Съдът посочва, че три специфични обстоятелства, изложени в спорното решение, представляват елементи от контекста, в който функционират общата интернет търсачка на Google и услугите за сравняване на продукти и в рамките на който разглежданото поведение е било приведено в действие. Тъй като позволяват практиките на Google да се поставят в контекста на съответните два пазара и на функционирането на конкуренцията на тези пазари, тези обстоятелства са били релевантни за изясняване на съвместимостта на посочените практики с основаната на качествата конкуренция.
Освен това Съдът отхвърля тезата на жалбоподателите, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че е налице въведена от Google дискриминация между собствения му сравнител на продукти и конкурентните сравнители на продукти на неговите общи страници с резултати, без да установи произволно разграничение в третирането.
В това отношение Съдът уточнява, че наистина не може по принцип да се приеме, че предприятие с господстващо положение, което прилага към своите продукти или услуги по-благоприятно третиране от това, което предоставя на продуктите на своите конкуренти, независимо от обстоятелствата в конкретния случай, възприема поведение, което се отклонява от конкуренцията, основана на качествата. В настоящия случай обаче Общият съд правилно е установил, че с оглед на характеристиките на пазара нагоре по веригата и горепосочените конкретни обстоятелства поведението на Google е дискриминационно и не попада в обхвата на конкуренцията, основана на качествата.
Освен това Съдът отбелязва, че Общият съд нито е прехвърлил тежестта на доказване, нито е изключил полезния характер на съпоставителен анализ, като, от една страна, е констатирал, че Комисията не е била длъжна да направи такъв анализ, за да прецени причинно-следствената връзка между оспорваните практики и техните реални или потенциални последици, и същевременно, от друга страна, е отбелязал, че Google е могло да изведе на преден план съпоставителен анализ, за да оспори изводите на Комисията по този въпрос. По този начин Общият съд само правилно е констатирал, че Комисията може да се основе на съвкупност от доказателства, без да е длъжна системно да прибягва до един-единствен инструмент, за да докаже наличието на причинно-следствена връзка между разглежданите практики и техните антиконкурентни последици върху пазара.
Накрая, Съдът постановява, че Общият съд не е допуснал грешка при прилагане на правото, като е приел, че при анализа на антиконкурентните последици от практиките, в които е упрекнато Google, Комисията не е била длъжна да провери дали тези практики са годни да отстранят конкуренти, които са равностойни по ефикасност на Google.
Всъщност, макар целта на член 102 ДФЕС да не е да гарантира, че конкурентите, които са по-малко ефективни от предприятието с господстващо положение, ще останат на пазара, от това не следва, че всяка констатация на нарушение от гледна точка на тази разпоредба е обвързана с доказването, че въпросното поведение е годно да отстрани равностоен по ефикасност конкурент.
В случая Общият съд обаче правилно е посочил, без тази констатация да е опровергана от жалбоподателите, че не е било възможно Комисията да получи обективни и надеждни резултати относно ефикасността на конкурентите на Google с оглед на конкретните условия на разглеждания пазар. Поради това Общият съд напълно основателно е постановил, от една страна, че тестът за равностойния по ефикасност конкурент няма императивен характер при прилагането на член 102 ДФЕС, и от друга страна, че при обстоятелствата в конкретния случай този тест не би бил релевантен.
Доколкото нито едно от основанията на жалбата не е уважено, Съдът я отхвърля изцяло.
(
1
)	Решение С(2017) 4444 final на Комисията от 27 юни 2017 година относно производство по прилагане на член 102 ДФЕС и член 54 от Споразумението за ЕИП (преписка АТ.39740 — Google Search (Пазаруване) (наричано по-нататък „спорното решение“).
(
2
)	Решение от 10 ноември 2021 г., Google и Alphabet/Комисия (Google Shopping) (T‑612/17, EU:T:2021:763, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“).
(
3
)	Решение от 26 ноември 1998 г., Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569).