62021CJ0057_RES
Kohtuasi C‑57/21
RegioJet a.s.
versus
České dráhy a.s.
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Nejvyšší soud (Tšehhi Vabariik))
Euroopa Kohtu (teine koda) 12. jaanuari 2023. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Konkurents – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – Eeskirjad, millega reguleeritakse liikmesriikide õiguse kohaseid kahju hüvitamise hagisid liikmesriikide ja Euroopa Liidu konkurentsiõiguse rikkumise korral – Direktiiv 2014/104/EL – Artiklid 5 ja 6 – Tõendite esitamine – Konkurentsiasutuse toimikus olevad tõendid – Euroopa Komisjonis pooleliolev menetlus konkurentsinormide rikkumise küsimuses – Riigisisene menetlus, mis puudutab sama rikkumisega seotud kahju hüvitamise nõuet – Tõendite esitamise tingimused
Konkurents – Konkurentsinormide rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagid – Direktiiv 2014/104 – Ajaline kohaldamine – Materiaalõigusnormid – Keeld kohaldada riigisiseseid ülevõtmisnorme tagasiulatuvalt – Normid, mis ei ole materiaalõigusnormid – Keeld kohaldada riigisiseseid ülevõtmisnorme enne 26. detsembrit 2014 esitatud hagidele
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/104, artikkel 22)
(vt punktid 36–39)
Konkurents – Konkurentsinormide rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagid – Direktiiv 2014/104 – Ajaline kohaldamine – Sätted, mille eesmärk on anda liikmesriikide kohtutele võimalus nõuda välja asjakohased tõendid, mis on kostja või kolmanda isiku valduses – Normid, mis ei ole materiaalõigusnormid
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/104, artikli 5 lõike 1 esimene lõik, artikkel 6 ja artikli 22 lõige 2)
(vt punktid 40–47)
Konkurents – Konkurentsinormide rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagid – Direktiiv 2014/104 – Sätted, mille eesmärk on anda liikmesriikide kohtutele võimalus nõuda välja konkurentsiasutuse toimikus olevad tõendid – Liikmesriigi kohtu võimalus nõuda tõend välja hoolimata kohtumenetluse peatamisest tulenevalt komisjonis pooleliolevast menetlusest – Lubatavus – Tingimused
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/104, artiklid 5 ja 6)
(vt punktid 48–61 ja 64–78 ning resolutsiooni punkt 1)
Konkurents – Konkurentsinormide rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagid – Direktiiv 2014/104 – Sätted, mille eesmärk on anda liikmesriikide kohtutele võimalus nõuda välja konkurentsiasutuse toimikus olevad tõendid – Direktiivi artikli 6 lõikes 5 loetletud tõendite esitamine – Tingimused – Konkurentsiasutuses poolelioleva menetluse lõpetamine – Liikmesriigi konkurentsiasutuse poolt menetluse peatamine kuni komisjoni lõpliku otsuse tegemiseni – Toiming, mis ei kujuta endast menetluse lõpetamist
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/104, artikli 6 lõige 5)
(vt punktid 82–91 ja resolutsiooni punkt 2)
Konkurents – Konkurentsinormide rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagid – Direktiiv 2014/104 – Sätted, mille eesmärk on anda liikmesriikide kohtutele võimalus nõuda välja konkurentsiasutuse toimikus olevad tõendid – Direktiivi artikli 6 lõikes 5 loetletud tõendite esitamine – Selle sätte kohaldamisalasse kuuluvate tõendite loetelu laiendamine liikmesriikide poolt – Lubamatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/104, artikli 5 lõige 8 ning artikli 6 lõiked 5 ja 9)
(vt punktid 103–109 ja 112 ning resolutsiooni punkt 3)
Konkurents – Konkurentsinormide rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagid – Direktiiv 2014/104 – Sätted, mille eesmärk on anda liikmesriikide kohtutele võimalus nõuda välja konkurentsiasutuse toimikus olevad tõendid – Mehhanism, mis võimaldab liikmesriikide kohtutel nõuda tõendeid välja tagamismeetmena ja lükata tõendite laadi analüüsimine edasi – Lubatavus – Tingimused
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/104, artikli 5 lõige 8 ning artikli 6 lõiked 5 ja 9)
(vt punktid 113–128 ja resolutsiooni punkt 4)
Kokkuvõte
RegioJet, st raudteeveo-ettevõtja, kes tegeleb reisijate vedamisega marsruudil Praha-Ostrava, esitas 2015. aastal Městský soud v Prazele (Praha linnakohus, Tšehhi Vabariik) Tšehhi riikliku raudteeveo-ettevõtja České dráhy vastu kahju hüvitamise hagi, milles palus hüvitada kahju, mis oli tekkinud konkurentsiõiguse rikkumiste tõttu, mille viimane oli väidetavalt toime pannud.
Tšehhi konkurentsiasutus oli juba 2012. aastal alustanud haldusmenetlust, mis puudutas turgu valitseva seisundi võimalikku kuritarvitamist České dráhy poolt ja mis peatati 2016. aastal pärast seda, kui Euroopa Komisjon algatas menetluse samade tegude suhtes.
RegioJet esitas oma kahju hüvitamise hagi raames Praha linnakohtule taotluse, milles palus esitada mitu dokumenti, mille kohta ta oletas, et need on České dráhy valduses. Tšehhi konkurentsiasutus märkis siiski, et taotletavaid dokumente, mis olid tema haldusmenetluses tema valduses, ega ka muid taotletavaid dokumente, mis moodustavad koos eelmistega tervikliku kogumi, ei saa esitada kuni selle menetluse lõpliku lõpetamiseni.
Olles komisjonile selle kohta küsimusi esitanud, rahuldas Praha linnakohus siiski dokumentide väljanõudmise taotluse ja kohustas České dráhyt esitama toimikusse lisamiseks dokumendid, mis sisaldasid teavet, mille see äriühing oli konkreetselt koostanud Tšehhi konkurentsiasutuse menetluse jaoks, ning teavet, mida talletati väljaspool seda menetlust. Sama kohus otsustas lisaks peatada kahju hüvitamise hagi asjas sisulise menetluse kuni komisjoni algatatud menetluse lõpetamiseni.
Apellatsiooniastmes jättis Vrchní soud v Praze (Praha kõrgem kohus, Tšehhi Vabariik) dokumentide esitamise kohustust ette nägeva otsuse muutmata ja hoiustas esitatud tõendid nende kaitse tagamiseks kohtus.
Nejvyšší soud (kõrgeim kohus, Tšehhi Vabariik), kes pidi kassatsioonkaebust lahendava kohtuna otsustama Praha kõrgema kohtu otsuse õiguspärasuse üle, otsustas küsida Euroopa Kohtult, kuidas tõlgendada direktiivi 2014/104, mis käsitleb konkurentsivastase tegevuse tõttu kahju saanud isikutele kahju hüvitamist (
1
) ning mille artiklites 5 ja 6 on ette nähtud õigusnormid, mis reguleerivad selliste tõendite esitamist, mille väljanõudmist taotletakse riigisisese õiguse kohase kahju hüvitamise hagi menetluse jaoks, mis on seotud liikmesriikide ja liidu konkurentsiõiguse rikkumisega. (
2
)
Direktiivi 2014/104 artikleid 5 ja 6 tõlgendades täpsustas Euroopa Kohus liikmesriikide kohtute pädevuse ulatust konkurentsiõiguse rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise hagi menetluse jaoks tõendite väljanõudmise taotluse kontekstis ning selliste tõendite kaitse ulatust vastavalt direktiivile 2014/104, kui need kuuluvad konkurentsi valdkonna haldusmenetluse juurde, mida ei ole veel lõpetatud.
Euroopa Kohtu hinnang
Sissejuhatuseks tuletab Euroopa Kohus meelde, et direktiivis 2014/104 on sõnaselgelt kindlaks määratud selles ette nähtud sätete ajalise kohaldamise tingimused olenevalt sellest, kas liidu õiguse kohaselt on tegemist materiaalõigusnormidega või mitte.
Kõnealusel juhul leidis Euroopa Kohus, et võimalus nõuda direktiivi 2014/104 artiklites 5 ja 6 ette nähtud tingimustel välja asjakohased tõendid, mis on kostja või kolmanda isiku valduses, puudutab üksnes liikmesriikide kohtutes kohaldatavaid menetluslikke meetmeid, mõjutamata otseselt poolte õiguslikku olukorda.
Neil asjaoludel ei kuulu direktiivi 2014/104 artiklid 5 ja 6 esiteks selle direktiivi materiaalõigusnormide hulka selle artikli 22 lõike 1 tähenduses ning need kuuluvad järelikult direktiivi artikli 22 lõikes 2 viidatud muude sätete hulka, mis on selle sättega tunnistatud kohaldatavaks pärast 26. detsembrit 2014 esitatud hagide suhtes. Teiseks, kuna Tšehhi seadusandja otsustas, et riigisisesed sätted, millega võeti üle direktiivi 2014/104 menetlusnormid, on vahetult ja tingimusteta kohaldatavad ka hagidele, mis on esitatud enne selle direktiivi riigisisesesse õigusesse ülevõtmise kuupäeva, kuid pärast 26. detsembrit 2014, on direktiivi artiklid 5 ja 6 eelotsusetaotluse esitanud kohtu lahendatava hagi suhtes kohaldatavad, kuna see hagi esitati 2015. aastal.
Sisulistes küsimustes rõhutas Euroopa Kohus sissejuhatuseks, et konkurentsivastase tegevuse tõttu kahju saanud isikutele kahju hüvitamist käsitlevate vaidluste lahendamisel on liikmesriikide kohtute ülesanne täiendada liikmesriikide konkurentsiasutuste tegevust. Direktiivi 2014/104 vastu võttes lähtus liidu seadusandja nimelt tõdemusest, et on vaja, et liidu konkurentsinormide rakendamine ametiasutuste poolt (public enforcement) ja nende õigusnormide rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise hagid, mis esitatakse eraõiguslikus kontekstis (private enforcement), toimiksid vastastikku sidusalt, sh seoses konkurentsiasutuste valduses olevate dokumentidega tutvumise korraga.
Mis puudutab konkurentsinormide rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise hagisid, siis kajastavad direktiivi 2014/104 artiklites 5–8 sisalduvad sätted, mis on kohaldatavad dokumentide esitamise suhtes, seda, et on kaalutud ühelt poolt konkurentsiasutuste võetavate meetmete tõhusust ja teiselt poolt nende hüvitishagide tõhusust, mille on esitanud isikud, kes leiavad, et neile on konkurentsivastase tegevusega kahju tekitatud. Pealegi, võttes arvesse ebavõrdset informeeritust, mis sageli esineb konkurentsiõiguse rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagisid puudutavates vaidlustes, püütakse direktiiviga 2014/104 küll parandada konkurentsivastase tegevuse tõttu kahju saanud isikute võimalust tutvuda tõenditega, kuid see võimalus on direktiivis kitsalt piiritletud.
Neid täpsustusi arvestades analüüsis Euroopa Kohus esimesena eelotsuse küsimust, kas liikmesriigi kohus, kellele on esitatud konkurentsiõiguse rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise hagi, võib tõendid välja nõuda ja samas kohtumenetluse peatada tulenevalt komisjoni haldusmenetlusest, mida ei ole veel lõpetatud.
Sellega seoses tõdes Euroopa Kohus, et määruse nr 1/2003 (
3
) artikli 16 lõikega 1 on liikmesriikide kohtutele tõepoolest pandud kohustus hoiduda tegemast otsuseid, mis oleksid vastuolus komisjoni tehtud otsusega, ja selleks hinnata, kas on vaja menetlus peatada. Direktiivi 2014/104 sätete koostoimest tuleneb siiski, et direktiiv ei kohusta liikmesriikide kohtuid peatama menetlust konkurentsinormide rikkumistega tekitatud kahju hüvitamise hagi asjades, mida nad lahendavad, seetõttu, et samade rikkumiste suhtes algatatakse komisjonis menetlus.
Selle kohta täpsustas Euroopa Kohus, et kui kohus nõuab pooltelt või kolmandatelt isikutelt tõendid välja kahju hüvitamise hagi menetluses, mis peatati komisjoni menetluse algatamise tõttu, ei tee see kohus üldjuhul otsust, mis võib olla vastuolus komisjoni kavandatava otsusega.
Liikmesriigi kohus peab siiski piirama tõendite väljanõudmist sellega, mis on tingimata asjakohane, proportsionaalne ja vajalik, tagades, et tõendite väljanõudmine põhjendamatult ei takistaks pooleliolevat uurimist, mida komisjon läbi viib. Selleks peab ta põhjalikult analüüsima taotletavate tõendite asjakohasust, nende tõendite ja esitatud hüvitisnõude vahelist seost, tõendite täpsuse astme piisavust ja tõendite proportsionaalsust. Sellega seoses peab liikmesriigi kohus arvesse võtma ka seda, kas kahju hüvitamise hagi menetlus on peatatud või mitte.
Teisena vastas Euroopa Kohus eelotsuse küsimusele, kas liikmesriigi konkurentsiasutuse algatatud haldusmenetluse peatamist seetõttu, et komisjon algatas menetluse samade tegude suhtes, saab samastada direktiivi 2014/104 artikli 6 lõike 5 tähenduses „muul viisil“ menetluse lõpetamisega, mis võimaldab liikmesriigi kohtul nõuda välja selle menetlusega seotud dokumendid, mida see säte käsitleb. (
4
)
Selle kohta märkis Euroopa Kohus, et kui direktiivis 2014/104 on viidatud menetluse lõpetamisele otsuse vastuvõtmisega või „muul viisil“, siis on tegemist meetmetega, millega liikmesriigi konkurentsiasutus otsustab, et võttes arvesse menetluse käigus kogutud teavet, on võimalik või isegi vajalik teha otsus ja menetlus lõpetada. Seevastu riigisisese haldusmenetluse peatamine seniks, kuni komisjon on asjaomase juhtumi uurimise lõpetanud, kujutab endast üksnes ajutist meedet, mida ei saa samastada selle menetluse lõpetamisega.
Kolmandana täpsustas Euroopa Kohus, et riigisisesed õigusnormid, mis piiravad ajutiselt kogu sellise teabe esitamist, mis on esitatud konkurentsi valdkonna haldusmenetluses, ei ole direktiivi 2014/104 artikli 6 lõike 5 punktiga a ja artikli 6 lõikega 9 kooskõlas.
Direktiivi 2014/104 artikli 6 lõike 5 sõnastusest, tõlgendatuna direktiivi põhjendusest 25 lähtudes, ilmneb nimelt üheselt, et esimese õigusnormiga antud ajutine kaitse ei puuduta kogu teavet, mis on konkurentsiasutusele esitatud, vaid ainult teavet, mis koostati konkreetselt selle asutuse algatatud menetluse jaoks.
Seda järeldust kinnitab direktiivi 2014/104 süstemaatiline tõlgendus. Selle kohta rõhutas Euroopa Kohus eelkõige, et kui lubada liikmesriikidel laiendada selle teabe ulatust, mida direktiivi artikli 6 lõike 5 tähenduses võib välja nõuda alles pärast menetluse lõpetamist, tooks see kaasa tõendite piiratuma esitamise, mis oleks vastuolus direktiivi artikli 5 lõike 8 loogikaga, kuivõrd see säte sõnaselgelt lubab liikmesriikidel vastu võtta õigusnorme, mis toovad kaasa tõendite ulatuslikuma esitamise.
Neljandana ja ühtlasi viimasena leidis Euroopa Kohus, et direktiiviga 2014/104 ei ole vastuolus see, kui liikmesriigi kohus riigisisese õiguse menetluslikku meedet kohaldades nõuab tõendid välja ainult eesmärgiga hoiustada need kohtus ja avaldada need alles siis, kui ta on kontrollinud, kas avaldamiseks tuleb oodata poolelioleva haldusmenetluse lõpetamist. Nimelt, tingimusel et järgitakse proportsionaalsuse põhimõttest tulenevaid nõudeid, aitab selline menetluslik meede kaasa konkurentsinormide rikkumisega seotud hüvitisnõuete tõhususele, säilitades samas kaitse, mis on teatud tõenditele tagatud direktiivi 2014/104 artikli 6 lõikega 5.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. novembri 2014. aasta direktiiv 2014/104/EL teatavate eeskirjade kohta, millega reguleeritakse liikmesriikide õiguse kohaseid kahju hüvitamise hagisid liikmesriikide ja Euroopa Liidu konkurentsiõiguse rikkumise korral (ELT 2014, L 349, lk 1).
(
2
)	Direktiivi artikliga 5 on kehtestatud õigusnormid, mis koos moodustavad üldkorra selliste tõendite esitamise valdkonnas, mille väljanõudmist taotletakse riigisisese õiguse kohase kahju hüvitamise hagi menetluse jaoks, mis on seotud liikmesriikide ja liidu konkurentsiõiguse rikkumisega. Lisaks sellele sättele on direktiivi artikliga 6 kehtestatud erinormid konkurentsinormide rakendamise eest vastutavate asutuste toimikus sisalduvate tõendite esitamise kohta.
(
3
)	Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 [ELTL] artiklites [101] ja [102] sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).
(
4
)	Direktiivi 2014/104 artikli 6 lõige 5 võimaldab liikmesriikide kohtutel pärast konkurentsiasutuse algatatud haldusmenetluse lõpetamist nõuda välja teabe, mille füüsiline või juriidiline isik koostas konkreetselt selle menetluse jaoks, teabe, mille konkurentsiasutus koostas ja saatis menetlusosalistele oma menetluse käigus, ning kokkuleppe sõlmimise taotlused, mis on tagasi võetud.