62022TJ0667_RES
Kohtuasi T‑667/22
SBM Développement SAS
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (neljas koda) 3. juuli 2024. aasta otsus
Biotsiidid – Loa andmine vastastikuse tunnustamise teel – Biotsiid Pat’Appât Souricide Canadien Foudroyant – Komisjoni otsus lahendamata vastuväidete kohta – Määruse (EL) nr 528/2012 artiklid 35, 36 ja 48 – Turuleviimise loa tühistamine ja muutmine – Tühistamishagi – Otsene puutumus – Isiklik puutumus – Vastuvõetavus – Loa andmise tingimused – Määruse nr 528/2012 artikli 19 lõige 1 – Määruse nr 528/2012 artikli 19 lõige 5 – Komisjoni pädevus – Mõiste „riiklik luba“ – Mõiste „referentliikmesriik“ – Ilmne hindamisviga – Proportsionaalsus
Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Vastastikuse tunnustamise menetluste raames antud riiklike turuleviimise lubade tühistamine või muutmine – Liikmesriikidele adresseeritud komisjoni otsus biotsiidile loa andmise tingimuste valdkonnas lahendamata vastuväidete kohta – Otsus, millega muudetakse selle biotsiidi vastastikuse tunnustamise korda ja kohustatakse neid liikmesriike antud load läbi vaatama – Sellise ettevõtja hagi, kellel on mitmes liikmesriigis selle toote turuleviimise luba – Vastuvõetavus
(ELTL artikli 263 neljas lõik; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 528/2012, artikli 36 lõige 3)
(vt punktid 29–31, 33–44 ja 46–50)
Õigusaktide ühtlustamine – Biotsiidid – Määrus nr 528/2012 – Turuleviimise loa tühistamine, läbivaatamine ja muutmine – Vastastikuse tunnustamise menetlused – Selle menetluse raames antud riiklike lubade tühistamine või muutmine – Liikmesriigi pädev asutus – Mõiste – Iga liikmesriigi pädev asutus, kes on väljastanud riikliku loa – Hõlmamine – Piiramine referentliikmesriigiga, kes andis esmase riikliku loa – Puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 528/2012, artiklid 36 ja 48)
(vt punktid 54–58, 68–81, 84 ja 85)
Õigusaktide ühtlustamine – Biotsiidid – Määrus nr 528/2012 – Turuleviimise loa tühistamine, läbivaatamine ja muutmine – Vastastikuse tunnustamise menetlused – Selle menetluse raames antud riiklike lubade tühistamine või muutmine – Liikmesriikide lahendamata vastuväited biotsiidile loa andmise tingimuste valdkonnas – Nende vastuväidete edastamine komisjonile – Edastamise eest vastutav liikmesriik – Liikmesriik, kes tegi antud loa tühistamise või muutmise otsuse – Komisjoni pädevus võtta nende vastuväidete kohta vastu otsus, mis kohustab liikmesriike antud load läbi vaatama
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 528/2012, artikkel 35, artikli 36 lõige 1 ja artikli 48 lõige 3)
(vt punktid 94–102, 104 ja 105)
Õigusaktide ühtlustamine – Biotsiidid – Määrus nr 528/2012 – Lubade tühistamine, läbivaatamine ja muutmine – Vastastikuse tunnustamise menetlused – Selle menetluse raames antud lubade tühistamine või muutmine – Liikmesriikidele adresseeritud komisjoni otsus biotsiidile loa andmise tingimuste valdkonnas lahendamata vastuväidete kohta – Selle institutsiooni kohustuse puudumine analüüsida uuesti ammendavalt neid tingimusi – Selle institutsiooni kaalutlusõigus – Ulatus – Kohtulik kontroll – Piirid – Proportsionaalsuse põhimõtte rikkumine – Puudumine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 528/2012, artikli 19 lõige 5, artikli 36 lõiked 1 ja 2 ning artikli 48 lõige 3)
(vt punktid 125, 126, 140–142, 144 ja 149–151)
Kokkuvõte
Üldkohus jättis rahuldamata tühistamishagi, mille esitas ühe biotsiidi turuleviimise loa omanik Euroopa Komisjoni otsuse peale sellele tootele loa andmise tingimusi käsitlevate lahendamata vastuväidete kohta (
1
). Seda tehes tegi Üldkohus esimest korda otsuse määruse nr 528/2012 (
2
) artiklite 35, 36 ja 48 tõlgendamise ja kohaldamise kohta; need artiklid käsitlevad liikmesriigi võimalust tühistada vastastikuse tunnustamise põhimõtte alusel biotsiidile varem antud luba või muuta seda.
SBM Développement SASil on mitmes liikmesriigis sellise biotsiidi turuleviimise luba, mis sisaldab toimeainet alfakloraloosi, mida liidus turustatakse eri nimetuste all ja mis on mõeldud hiirte tõrjeks sisetingimustes (edaspidi „kõnealune biotsiid“). Ühendkuningriigi pädev asutus kiitis kõnealuse biotsiidi heaks 17. juunil 2013 (
3
). Aastatel 2014–2019 tunnustas seda luba vastastikku järjestikku (
4
) mitu liikmesriiki, sealhulgas Prantsuse Vabariik ja Rootsi Kuningriik. Need kaks riiki muutsid 2019. aasta detsembris kõnealusele biotsiidile antud riiklikku luba (
5
), reageerides sellele, et teatati mitmest alfakloraloosiga seotud koera esmase mürgistuse ja kassi teisese mürgistuse juhtumist. Taani Kuningriik ja Saksamaa Liitvabariik edastasid 2020. aasta aprillis koordineerimisrühmale (
6
) vastuväited nende muudatuste kohta. Kuna selles rühmas kokkuleppele ei jõutud, edastas Rootsi Kuningriik 2020. aasta augustis ja Prantsuse Vabariik 2020. aasta oktoobris komisjonile lahendamata vastuväited (
7
) ning nad esitasid komisjonile üksikasjaliku ülevaate küsimusest, mille suhtes liikmesriigid ei suutnud kokkuleppele jõuda, ja lahkarvamuste põhjused.
Komisjon võttis 23. juunil 2022 kõnealuse biotsiidi kohta vastu rakendusotsuse (
8
), milles ta leidis, et see toode ei vasta täielikult määruse nr 528/2012 artiklis 19 (
9
) sätestatud loa andmise tingimustele. Komisjon asus käesolevas kohtuasjas ühelt poolt seisukohale, et kõnealusele biotsiidile võib loa anda üksnes liikmesriikides, kes leiavad, et biotsiidile loa andmata jätmine avaldaks ühiskonnale ebaproportsionaalset negatiivset mõju võrreldes ohuga inimeste ja loomade tervisele või keskkonnale, mis tuleneb biotsiidi kasutamisest loas sätestatud tingimustel (
10
). Teiselt poolt leidis komisjon, et loa andmise korral tuleb kõnealuse biotsiidi kasutamisel kohaldada asjakohaseid riskijuhtimismeetmeid tagamaks, et selle biotsiidi kokkupuude loomade ja keskkonnaga oleks viidud miinimumini.
Üldkohtu hinnang
Esimesena võttis Üldkohus seisukoha hagi vastuvõetavuse küsimuses (
11
). Selles kontekstis analüüsis ta kõigepealt küsimust, kas vaidlustatud otsus puudutab hagejat otseselt, ja konkreetsemalt, kas sellel otsusel on vahetud tagajärjed hageja olukorrale. Ta rõhutas sellega seoses, et vaidlustatud otsusega muudetakse kõnealusele biotsiidile seni kehtinud vastastikuse tunnustamise korda (
12
), kuna see kohustab iga liikmesriiki antud luba läbi vaatama, (
13
) kaaludes ühelt poolt loa võimaliku andmata jätmise ebaproportsionaalset negatiivset mõju ühiskonnale ja teiselt poolt toote kasutamisest tulenevaid ohte. Üldkohus järeldas, et kuivõrd vaidlustatud otsus seab kahtluse alla liikmesriikide poolt kõnealusele biotsiidile antud load, siis muudab vaidlustatud otsus nende lubade andmise kriteeriume ja toote vastastikuse tunnustamise korda. Sellel otsusel on seega vahetud tagajärjed hageja õiguslikule olukorrale.
Mis puudutab küsimust, kas vaidlustatud otsus jätab selle rakendamise ülesandega adressaatidele kaalutlusõiguse, siis märkis Üldkohus, et vaidlustatud otsuse tagajärjel kohaldatakse kõnealuse biotsiidi suhtes automaatselt võrdleva hindamise menetlust, (
14
) mille liikmesriigid peavad läbi viima kõigi selle toote olemasolevate või tulevaste lubade puhul. Lisaks muudab see otsus automaatselt kõnealuse biotsiidi lubade vastastikuse tunnustamise valdkonnas kohaldatavat õiguslikku regulatsiooni. Neil põhjustel on vaidlustatud otsusel vahetud tagajärjed hageja kui kõnealuse biotsiidi riiklike lubade omaniku õiguslikule olukorrale ja see ei jäta selle rakendamise ülesandega liikmesriikidele mingit kaalutlusõigust, kuna nad on kohustatud olemasolevad load läbi vaatama. Vaidlustatud otsus puudutab hagejat seega otseselt.
Järgmiseks rõhutas Üldkohus seoses küsimusega, kas vaidlustatud otsus puudutab hagejat isiklikult, et hagejat on vaidlustatud otsuses nimetatud kui kõnealuse biotsiidi loa praegust omanikku ning et ta osales koordineerimisrühma lepitusmenetluses (
15
). Sellest tuleneb, et vaidlustatud otsus mõjutab hagejat teatavate talle ainuomaste tunnuste ja teda kõigist teistest isikutest eristava faktilise olukorra tõttu, mistõttu vaidlustatud otsus puudutab hagejat ka isiklikult. Seetõttu järeldas Üldkohus, et hagejal on õigus esitada hagi vaidlustatud otsuse tühistamise nõudes, kuna see puudutab teda otseselt ja isiklikult.
Teisena rõhutas Üldkohus kõigepealt, et vastastikuse tunnustamise eeskirjad (
16
) on üks määruse nr 528/2012 nurgakividest. Samas näeb see määrus ette, et liidus biotsiidide vaba liikumise tõhustamine, mida püütakse rakendada selles määruses ette nähtud vastastikuse tunnustamise mehhanismiga, tuleb ühitada inimeste ja loomade tervise ning keskkonna kaitse ning ettevaatuspõhimõttega. Seega võib turul kättesaadavaks teha ainult neid tooteid, mis vastavad määruse nr 528/2012 sätetele, eelkõige selle artiklile 19. Neil põhjustel ei kujuta vastastikuse tunnustamise eeskiri (
17
) endast absoluutset põhimõtet. Nimelt näeb see määrus sellest eeskirjast ette erandid selliste üldiste huvide jaoks nagu inimeste ja loomade tervis ning keskkonna kaitse (
18
).
Eeltoodut arvestades lükkas Üldkohus esiteks tagasi argumendi, et vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaselt on ainult referentliikmesriigil (
19
), kes on andnud liidus esmase riikliku loa, õigus tema antud luba tühistada või seda muuta (
20
). Vastupidi, väljendi „riiklik luba“ kasutamisest määruses nr 528/2012 nähtub, et sõna „riiklik“ kasutamist tuleb mõista nii, et see tähistab riigi tasandil loa saanud biotsiide vastandatuna biotsiididele, millele on määruse nr 528/2012 VIII peatüki alusel antud liidu luba.
Teiseks tõdes Üldkohus, et komisjon ei ületanud talle määruse nr 528/2012 artiklitega 35 ja 36 antud pädevuse piire, kui ta võttis vaidlustatud otsuse vastu vaatamata sellele, et muu liikmesriik kui referentliikmesriik määruse nr 528/2012 artikli 33 tähenduses oli edastanud talle lahendamata vastuväited. Ta tuletas meelde, et kui teatavate liikmesriikide pädevad asutused ei jõua vastastikusele tunnustamisele kuuluvate riiklike lubade suhtes kokkuleppele, kohaldatakse pärast seda, kui mõni liikmesriik on loa tühistanud või seda muutnud, (
21
)„mutatis mutandis“ selle määruse artiklites 35 ja 36 sätestatud menetlusi (
22
). Selle määruse artikli 36 lõiget 1 tuleb seega kohaldada juba antud riikliku loa tühistamise või muutmise konkreetses kontekstis, mis erineb vastastikuse tunnustamise teel esmase loa andmise (
23
) kontekstist. Selles kontekstis ei saa viidet referentliikmesriigile määruse nr 528/2012 artikli 36 lõikes 1 tõlgendada nii, et üksnes see liikmesriik saab teavitada komisjoni lahkarvamustest kõnealuse tühistamis- või muutmisotsuse suhtes. Lisaks täpsustas Üldkohus, et komisjoni volitused vaidlustatud otsust teha ei tulene mitte sellest, et „referentliikmesriik“ tema poole pöördub, vaid hoopis määruse nr 528/2012 artiklitest 35 ja 36, mis näevad ette komisjoni sekkumise niipea, kui selles määruses (
24
) ette nähtud tähtaeg on möödunud, ilma et koordineerimisrühmas oleks jõutud kokkuleppele.
Kolmandaks leidis Üldkohus, et vaidlustatud otsuses ei ole tehtud ilmset hindamisviga, ja lükkas tagasi eelkõige argumendi, et komisjon ei analüüsinud põhjalikult seda, kas kõnealune biotsiid vastab määruse nr 528/2012 artikli 19 lõikes 1 ette nähtud tingimustele. Selleks rõhutas ta, et kuigi komisjon võib paluda Kemikaaliametilt (ECHA) arvamust liikmesriikide tõstatatud teaduslike ja tehniliste küsimuste kohta (
25
), kujutab see konsulteerimine endast komisjoni jaoks üksnes võimalust, mitte kohustust. Lisaks tuletas Üldkohus meelde, et biotsiidile turuleviimise eesmärgil loa andmise etapis uuritakse üksikasjalikult sellise toote kõiki kavandatavaid kasutusviise ning viiakse läbi toote riskihindamine iga sellise kasutusala kohta. Vastastikuse tunnustamise menetluste raames on referentliikmesriigi ülesanne selline kontroll läbi viia, kusjuures biotsiidile loa andmine on seejärel asjaomaste liikmesriikide, mitte komisjoni pädevuses. Seega on iga asjaomase liikmesriigi ülesanne kontrollida, kas biotsiidi saab vastastikku tunnustada või kas esineb määruses nr 528/2012 ammendavalt loetletud üldise huvi põhjuseid, mis õigustavad sellise tunnustamise taotluse rahuldamata jätmist. Sellega seoses tuleb märkida, et komisjonile selle määruse artikliga 36 antud roll ei kattu liikmesriikide rolliga riikliku loa andmise menetluses. Üksnes komisjon on pädev tegema otsuse talle esitatud küsimustes, et leida lahendus nende riikide vahelistele vaidlustele. Kuigi komisjon on kohustatud tegutsema hea halduse põhimõtet järgides ning analüüsima vaidluse lahendamiseks hoolsalt ja erapooletult kõiki talle esitatud asjaolusid, ei pea ta selles kontekstis uuesti ammendavalt analüüsima, kas kõik määruse nr 528/2012 artiklis 19 sätestatud tingimused on täidetud. Võttes arvesse kõnealuse biotsiidi vastuvõetamatut mõju loomade tervisele, millest mitu liikmesriiki teatasid, lahendas komisjon seega tõepoolest biotsiidile loa andnud liidu liikmesriikide vahelise vaidluse.
(
1
)	Komisjoni 23. juuni 2022. aasta rakendusotsus (EL) 2022/1388, milles käsitletakse Prantsusmaa ja Rootsi esitatud lahendamata vastuväiteid biotsiidile Pat’Appât Souricide Canadien Foudroyant loa andmise tingimuste kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 528/2012 (ELT 2022, L 208, lk 7; edaspidi „vaidlustatud otsus“).
(
2
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta määrus (EL) nr 528/2012, milles käsitletakse biotsiidide turul kättesaadavaks tegemist ja kasutamist (ELT 2012, L 167, lk 1).
(
3
)	Vastavalt riikliku loa menetlusele, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivis 98/8/EÜ, mis käsitleb biotsiidide turuleviimist (EÜT 1998, L 123, lk 1; ELT eriväljaanne 03/23, lk 3). See luba jäi kehtima pärast määruse nr 528/2012 jõustumist.
(
4
)	Vastavalt määruse nr 528/2012 artiklile 33.
(
5
)	Määruse nr 528/2012 artikli 48 alusel.
(
6
)	Mis oli moodustatud määruse nr 528/2012 artikli 35 alusel.
(
7
)	Vastavalt määruse nr 528/2012 artikli 36 lõikele 1.
(
8
)	See otsus võeti vastu määruse nr 528/2012 artikli 36 lõike 3 alusel.
(
9
)	Täpsemalt määruse nr 528/2012 artikli 19 lõike 1 punkti b alapunktis iii. Selle sätte alusel antakse biotsiidile luba, kui „biotsiid ei avalda otseselt ega oma jääkide kaudu kohest või hilisemat vastuvõetamatut mõju […] loomade tervisele vahetult või joogivee, toidu, sööda, õhu või muu kaudse mõju kaudu“.
(
10
)	Vastavalt määruse nr 528/2012 artikli 19 lõikele 5.
(
11
)	ELTL artikli 263 neljanda lõigu alusel.
(
12
)	Nagu see on ette nähtud määruse nr 528/2012 artiklis 32.
(
13
)	Vastavalt määruse nr 528/2012 artikli 36 lõikele 4.
(
14
)	Mis on ette nähtud määruse nr 528/2012 artikli 19 lõikes 5.
(
15
)	Mis on ette nähtud määruse nr 528/2012 artiklis 35.
(
16
)	Mis on ette nähtud määruse nr 528/2012 artiklites 32–40.
(
17
)	Nagu see on sätestatud määruse nr 528/2012 artikli 32 lõikes 2.
(
18
)	Määruse nr 528/2012 artikkel 37 näeb biotsiidide turuleviimise lubade vastastikuse tunnustamise eeskirjast ette erandid ammendavalt loetletud üldise huvi põhjustel.
(
19
)	Määruse nr 528/2012 artikli 33 lõike 1 tähenduses.
(
20
)	Määruse nr 528/2012 artikli 48 lõike 1 alusel.
(
21
)	Vastavalt määruse nr 528/2012 artikli 48 lõikele 1.
(
22
)	Määruse nr 528/2012 artikli 48 lõige 3.
(
23
)	Mida reguleerivad määruse nr 528/2012 artiklid 32–40.
(
24
)	Eeskätt määruse nr 528/2012 artikli 35 lõikes 3.
(
25
)	Määruse nr 528/2012 artikli 36 lõike 2 alusel.