62003CC0013_ET
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
Määrus nr 4064/89
–
Kohtuotsus, millega ettevõtjate lahutamise otsus tunnistatakse ebaseaduslikuks põhjusel, et varasem otsus koondumise ühisturuga kokkusobimatuks kuulutamise kohta oli ebaseaduslik
1. Käesoleva kohtuasja ese on Euroopa Ühenduste Komisjoni apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu 25. oktoobri 2002. aasta otsuse peale kohtuasjas T‑80/02: Tetra Laval v . komisjon (EKL 2002, lk II‑4519), millega Esimese Astme Kohus tühistas komisjoni 30. jaanuari 2002. aasta otsuse, milles sätestatakse tõhusa konkurentsi tingimuste taastamise meetmed ja mis on vastu võetud nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määruse (EMÜ) nr 4064/89 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle artikli 8 lõike 4 rakendamiseks (asi COMP/M. [2416] – Tetra Laval/Sidel).
I. Õiguslik raamistik
2. Teatavasti selleks, et kaasa aidata „süsteemi, mis tagab, et konkurentsi siseturul ei kahjustata” (EMÜ asutamislepingu artikkel 3 punkt f, seejärel muudetuna EÜ asutamislepingu artikkel 3 punkt g, nüüd muudetuna EÜ artikkel 3 lõige 1 punkt g) loomisele, kehtestab nõukogu määrus nr 4064/89(2) (edaspidi „koondumismäärus” või lihtsalt „määrus”) kontrolli ühenduse seisukohalt oluliste koondumiste üle.(3) Sel eesmärgil sätestab määrus, et sellistest koondumistest tuleb eelnevalt teatada komisjonile, kes peab hindama nende sobivust ühisturuga määruse artiklis 2 toodud kriteeriumide alusel.
3. Käesoleva menetluse eesmärkidel tuleb meenutada, et vastavalt määruse artikli 7 lõikele 1 jõustub ühenduse seisukohalt oluline koondumine alles pärast sellest komisjonile teatamist ja komisjonilt sõnaselgelt või vaikimisi loa saamist. Siiski sätestab sama artikli lõige 3, et see „ei takista sellise avaliku pakkumise elluviimist, millest on komisjonile […] teatatud, tingimusel et omandaja ei kasuta kõnealuste väärtpaberitega seotud hääleõigust või teeb seda ainult investeeringute täieliku väärtuse säilitamiseks, lähtudes komisjoni […] tehtud erandist”.
4. Mis puutub otsusesse, mille komisjon võib vastu võtta, siis tuleb meenutada artikli 8 lõiget 3, mille kohaselt, kui kriteeriumid on täidetud, „teeb [komisjon] otsuse, mis kuulutab koondumise ühisturuga kokkusobimatuks”. Artikli 8 lõige 4 sätestab, et „kui koondumine on juba rakendatud, võib komisjon lõike 3 kohases otsuses või eraldi otsuses nõuda, et ühendatud ettevõtjad või varad lahutataks, ühiskontroll lõpetataks või võetaks muud meetmed, mis võivad olla asjakohased tõhusa konkurentsi tingimuste taastamisel”.
II. Asjaolud ja menetlus
Teatatud koondumine ja menetlus komisjonis
5. Asjaolude kirjeldusest edasikaevatud kohtuotsuses nähtub järgmist:
„6 Tetra Laval SA, mis on Prantsuse õiguse alusel asutatud äriühing ja mis on Tetra Laval kontserni kuuluva valdusettevõtja Tetra Laval BV (edaspidi „Tetra” või „hageja”) tütarettevõtja, tegi 27. märtsil 2001 Tetra Laval kontserni nimel avaliku ostupakkumise kõigile ringluses olevatele Prantsusmaa börsil noteeritud Sidel SA aktsiatele. Tetra Laval SA ostis samal päeval Azeo’lt (5,56%) ja Sideli juhtkonnalt (4,19%) umbes 9,75% Sideli aktsiakapitalist.
7 Selle pakkumise tulemusena omandas Tetra umbes 81,3% Sideli ringluses olevatest aktsiatest. Pärast pakkumise sulgemist omandas hageja veel aktsiaid, mistõttu talle kuulub praegu Sideli aktsiatest umbes 95,20% ja 95,93% Sideli hääleõigusest.
8 Komisjon sai 18. mail 2001 teatise tehingute kohta, millega Tetra omandas osaluse Sidelis. Vastavalt määruse artikli 7 lõikele 3 kohustus hageja mitte kasutama kõnealuste aktsiatega seotud hääleõigust ilma komisjoni sõnaselge loata.
9 Poolte vahel ei ole vaidlust selles, et need tehingud kujutavad endast omandamist määruse artikli 3 lõike 1 punkti b mõttes ja on ühenduse seisukohalt olulised sama määruse artikli 1 lõike 2 tähenduses.
10 30. oktoobril 2001 võttis komisjon määruse nr 4046/89 artikli 8 lõike 3 alusel vastu otsuse (K(2001) 3345 lõplik (asi COMP/M. 2416 – Tetra Laval/Sidel); edaspidi „kokkusobimatuse otsus”).
11 Selle otsuse artikli 1 kohaselt:
„Koondumine, millest Tetra Laval BV teatas komisjonile […] 18. mail 2000 ja mis võimaldas tal omandada ainukontrolli äriühingu Sidel SA üle, on kuulutatud kokkusobimatuks ühisturuga ja Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga seatud eesmärkidega.
[…]
15 Komisjon võttis 30. jaanuaril 2002 vastu otsuse, millega kehtestas tõhusa konkurentsi taastamise meetmed määruse artikli 8 lõike 4 kohaselt (asi COMP/M. 2416 – Tetra Laval/Sidel; edaspidi „lahutamise otsus”). Lahutamise otsus, mis tehti hagejale teatavaks 4. veebruaril 2002, kohustas äriühingut Tetra loovutama talle kuuluvad äriühingu Sidel aktsiad ja sätestas loovutamise põhimõtted.
[…]”.
Esimese Astme Kohtu otsus ja komisjoni poolt Euroopa Kohtule esitatud apellatsioonkaebused
6. Tetra esitas 15. jaanuaril 2002 ja 19. märtsil 2002 Esimese Astme Kohtule hagiavaldused, millega vaidlustas need kaks otsust.
7. Esimese Astme Kohus lahendas hagiavaldused 25. oktoobri 2002. aasta kahe otsusega, millega ta tühistas: i) kohtuasjas T‑5/02 kokkusobimatuse otsuse ja ii) kohtuasjas T‑80/02 lahutamise otsuse.
8. Teises otsuses, mis on käesoleva apellatsioonkaebuse ese, rõhutas Esimese Astme Kohus eriti, et „lahutamise otsuse vastuvõtmine pärast koondumise ühisturuga kokkusobimatuks kuulutamise otsust eeldab, et viimati nimetatud otsus on kehtiv”(4) . Pärast meeldetuletust, et kokkusobimatuse otsus on tühistatud otsusega kohtuasjas T‑5/02(5), piirdus Esimese Astme Kohus tõdemusega, et „kuna kokkusobimatuse otsuse ebaseaduslikkus tõi endaga kaasa ka lahutamise otsuse ebaseaduslikkuse, kuulub […] taotlus viimati nimetatud otsuse tühistamiseks rahuldamisele”(6) .
9. 8. jaanuaril 2003 Euroopa Kohtule esitatud apellatsioonkaebusega vaidlustas komisjon need kaks otsust ja taotles nende tühistamist.
III. Õiguslik analüüs
10. Oma apellatsioonkaebuse toetuseks piirdub komisjon käesolevas menetluses kinnitusega, et kui Euroopa Kohus tühistas kohtuasjas C‑12/03 P kohtuotsuse, mis puudutab kokkusobimatuse otsust, peaks ta tühistama ka kohtuotsuse, mis puudutab lahutamise otsust, sest see põhineb eelmisel.
11. Niisiis, silmas pidades asjaolu, et kohtuasjas C‑12/03 P soovitasin Euroopa Kohtul jätta komisjoni apellatsioonkaebus rahuldamata, leian, et ka käesolev apellatsioonkaebus tuleb jätta rahuldamata, ilma et oleks vaja uurida Tetra tõstatatud vastuvõetamatuse vastuväidet.(7)
Kohtukulud
12. Vastavalt kodukorra artikli 69 lõikele 2 ja pidades silmas minu ettepanekut hagi rahuldamata jätta, leian, et kohtukulud tuleb välja mõista komisjonilt.
IV. Ettepanek
13. Ülaltoodud kaalutlustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
– jätta apellatsioonkaebus rahuldamata;
– mõista kohtukulud välja komisjonilt.
(1) .
(2)  –	Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määrus kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜT L 395, lk 1, parandus EÜT 1990, L 257, lk 13; ELT eriväljaanne 08/01, lk 31). Määrus nr 4064/89 on muudetud nõukogu 30. juuni 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 1310/97 (EÜT L 180, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 164).
(3)  –	Mida mõeldakse „koondumise” all, selgitab määruse artikkel 3, sellal kui artikli 1 lõiked 2 ja 3 selgitavad, millistel asjaoludel võib koondumine olla „ühenduse seisukohalt oluline”.
(4)  –	Punkt 37.
(5)  –	Punkt 41.
(6)  –	Punkt 42.
(7)  –	Vt selle kohta Euroopa Kohtu 26. veebruari 2002. aasta otsus kohtuasjas C‑23/00 P: nõukogu v . Boehringer, (EKL 2002, lk I‑1873, punktid 51 ja 52), millest nähtub, et menetlusökonoomiast lähtudes võib ühenduste kohus jätta hagi rahuldamata, toetudes selle tegelikule sisule, ilma et oleks vaja uurida hageja tõstatatud vastuvõetamatuse vastuväidet.