62022TJ0181_RES
Kohtuasi T‑181/22
Pharol, SGPS SA
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (kuues koda) 2. oktoobri 2024. aasta otsus
Konkurents – Keelatud kokkulepped – Portugali ja Hispaania telekommunikatsiooniturud – Pürenee poolsaarel konkurentsikeelu tingimus, mis on lisatud lepingusse Telefónica poolt Portugal Telecomi osaluse omandamiseks Brasiilia mobiilsideoperaatoris Vivo – Esialgse otsuse osaline tühistamine – Otsus, millega muudetakse trahvisummat – Seadusjõud – Täiendava vastuväiteteatise vastuvõtmata jätmine – Müügiväärtuse kindlaksmääramine – Selliste teenuste müügi välistamine, mille osas pooled ei ole potentsiaalsed konkurendid
Kohtumenetlus – Seadusjõud – Ulatus
(vt punktid 23–29)
Konkurents – Haldusmenetlus – Kaitseõiguste tagamine – Vastuväiteteatis – Trahvi määramise otsuse osaline tühistamine – Osaliselt tühistatud otsust muutva otsuse vastuvõtmine ilma täiendava vastuväiteteatiseta – Lubatavus – Tingimused – Muudetud trahvisumma kindlaksmääramise meetodi uue asjaolu täpsustuste edastamine asjaolusid käsitleva kirjaga – Lubatavus – Kohustus korraldada uus ärakuulamine – Puudumine
(Nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 27 lõige 1; komisjoni määrus nr 773/2004, artikli 12 lõige 1; komisjoni teatis 2011/C 308/07, punkt 111)
(vt punktid 33–53)
Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Põhisumma kindlaksmääramine – Müügiväärtuse kindlaksmääramine – Rikkumisega otseselt või kaudselt seotud müük – Piirdumine ainult müügiga, mida keelatud kokkulepe tegelikult mõjutas – Puudumine – Kartelliosaliste isegi potentsiaalse konkurentsita turul toimunud müük – Müügiväärtusest väljajätmine – Potentsiaalse konkurentsi olemasolu hindamine – Kriteerium – Ületamatute takistuste puudumine – Tõendamiskoormis
(ELTL artikkel 101; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 2; komisjoni teatis 2006/C 210/02, punkt 13)
(vt punktid 69–73, 79–87, 98, 100, 102, 113, 126, 132, 137, 156, 169, 177, 191, 201)
Konkurents – Trahvid – Summa – Kindlaksmääramine – Kohtulik kontroll – Liidu kohtu täielik pädevus – Ulatus – Määratud trahvi suuruse kindlaksmääramine – Hindamiskriteeriumid
(ELTL artikli 101 lõige 1 ja artikkel 261; nõukogu määrus nr 1/2003, artikli 23 lõige 3 ja artikkel 31)
(vt punkt 212)
Kokkuvõte
Üldkohus jättis oma otsusega rahuldamata tühistamishagi, mille Pharol, SGPS SA esitas Euroopa Komisjoni otsuse (
1
) peale, millega muudeti otsust, millega komisjon määras kahele telekommunikatsioonioperaatorile, sealhulgas hagejale, trahvi ELTL artikli 101 rikkumise eest. Seejuures täpsustas Üldkohus trahvi põhisumma arvutamise meetodit, nõustudes komisjoni lähenemisega, mis seisnes selles, et müügiväärtuse kindlaksmääramisel välistati nende teenuste müük, mille osas pooled ei ole potentsiaalsed konkurendid. Üldkohus täpsustas ka asjaolusid, mille esinemisel peab komisjon vastu võtma täiendava vastuväiteteatise, ning Üldkohtu varasema otsuse (
2
), millega Üldkohus tühistas osaliselt komisjoni algse otsuse (
3
) sama konkurentsivastase tegevuse kohta, seadusjõudu.
Portugal Telecom, SGPS SA (kes nimetati hiljem ümber Pharol, SGPS SA-ks) ja Telefónica, SA sõlmisid 2010. aasta juulis lepingu, mille ese oli Telefónica poolt Portugal Telecomi osaluse omandamine Brasiilia mobiilsideoperaatoris Vivo Participações, SA. Selle lepingu ühe tingimuse kohaselt väldivad pooled otseselt või kaudselt mis tahes sidusettevõtja vahendusel osalemist mis tahes sellises telekommunikatsioonivaldkonna projektis või sellesse investeerimist, mida võib pidada teise poolega konkureerivaks Pürenee poolsaare turul ajavahemikul, mis algab tehingu lõpliku sõlmimise kuupäeval ja lõpeb 31. detsembril 2011 (edaspidi „tingimus“). Leides, et see tingimus kujutab endast ELTL artikliga 101 vastuolus olevat konkurentsikeelu kokkulepet, võttis komisjon 2013. aastal vastu otsuse, millega neile määrati trahv.
See otsus tühistati Üldkohtu kahe 28. juuni 2016. aasta otsusega (
4
) osas, milles määratud trahvisummad määrati kindlaks komisjoni kasutatud müügiväärtuse alusel. Üldkohtu hinnangul oleks komisjon pidanud müügiväärtuse kindlaksmääramiseks määratlema teenused, mille osas pooled ei olnud Pürenee poolsaare turul potentsiaalsed konkurendid, analüüsides asjaolusid, mille viimased esitasid oma vastustes vastuväiteteatisele, et tõendada nende vahel tingimuse kohaldamise ajal teatud teenuste osas sellise konkurentsi puudumist.
Nende kohtuotsuste tagajärjel võttis komisjon vastu uue otsuse, milles arvutas müügiväärtuse ümber ja muutis hagejale määratud trahvi summat. Selles kontekstis esitas hageja Üldkohtule selle otsuse peale tühistamishagi.
Üldkohtu hinnang
Esimesena väidab hageja, et tõlgendades vaidlustatud otsuse tingimust nii, et see keelab pooltel teha ettevalmistusi turule sisenemiseks, rikkus komisjon kohtuotsuse Portugal Telecom vs. komisjon (
5
) seadusjõudu, kuna tingimuse sellist tõlgendust ei olnud 2013. aasta otsuses ette nähtud, samuti ei arutatud seda kohtuasjas, milles see kohtuotsus tehti.
Üldkohus tuletas seoses sellega meelde esiteks, et kohtuotsuse seadusjõud puudutab üksnes asjaomase kohtulahendiga tegelikult või vältimatult ära otsustatud faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, ning teiseks, et seadusjõudu ei oma mitte ainult kohtuotsuse resolutsioon, vaid see laieneb ka kohtuotsuse põhjendustele, mis on resolutsiooni toetamiseks vajalikud ja viimasest seetõttu lahutamatud.
Kohtuotsuses Portugal Telecom vs. komisjon ei ole Üldkohus aga võtnud seisukohta küsimuses, kas tingimus keelas ettevalmistavad toimingud või mitte, kuivõrd selle tingimuse kohaldamisala määratleti mitte lähtuvalt nende meetmete liigist, mida tingimus keelab, vaid sellega hõlmatud teenustest. Seega ei saa asuda seisukohale, et tõlgendades tingimust nii, et see keelab need toimingud, eiras komisjon selle kohtuotsuse seadusjõudu.
Teisena, tõlgendades tingimust nii, et see keelab ettevalmistavad toimingud, rikkus komisjon hageja väitel eelkõige tema kaitseõigusi, kuna ta ei võtnud vastu täiendavat vastuväiteteatist. Nimelt laiendab tingimuse selline tõlgendus selle kohaldamisala ja muudab 2013. aasta otsust, olles seega hageja suhtes uus asjaolu, mille kohta tal oleks pidanud olema võimalus esitada oma seisukohad.
Üldkohus märkis kõigepealt, et täiendav vastuväiteteatis on vajalik vaid siis, kui esitatakse täiendavaid vastuväiteid või kui muudetakse kõnealuse rikkumise laadi. Seevastu juhul, kui ettevõtjate suhtes esialgses vastuväiteteatises esitatud vastuväiteid kinnitavad lihtsalt uued tõendid, millele komisjon kavatseb tugineda, piisab tavalisest asjaolusid käsitlevast kirjast.
Käesolevas asjas võttis komisjon 2013. aasta otsuse vastuvõtmiseni viinud menetluses vastu vastuväiteteatise (edaspidi „2011. aasta vastuväiteteatis“). Pärast seda, kui Üldkohus selle otsuse osaliselt tühistas, ei esitanud komisjon enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist täiendavat vastuväiteteatist, vaid saatis asjaomastele äriühingutele asjaolusid käsitleva kirja. Seoses sellega ei pruugi liidu akti tühistamine mõjutada ettevalmistavaid akte. 2011. aasta vastuväiteteatise kehtivust ei sea kahtluse alla kohtuotsus Portugal Telecom vs. komisjon, kuna sellega tühistati 2013. aasta otsus üksnes osas, milles hagejale määratud trahvisumma määrati kindlaks komisjoni kasutatud müügiväärtuse alusel. Seega ei ole 2011. aasta vastuväiteteatises tingimuse kohaldamisala kohta esitatud andmete arvesse võtmine, et kontrollida, kas hageja kaitseõigusi järgiti, selle kohtuotsusega vastuolus.
Üldkohus tõdes, et tingimuse tõlgendamist nii, et see keelab ettevalmistavad toimingud, ei saa aga pidada täiendavaks vastuväiteks võrreldes 2011. aasta vastuväiteteatises esitatud vastuväidetega, nende muudatusteks või rikkumise laadi muutmiseks. Nimelt, kuigi 2011. aasta vastuväiteteatises ei ole sõnaselgelt täpsustatud, et tingimus keelab ettevalmistavad toimingud, tuleb sellist tõlgendust kohaldada, arvestades esiteks tingimuse kehtivusaega, mis on asjaomastele turgudele tegelikuks sisenemiseks liiga lühike, ja teiseks tingimuse sõnastust ingliskeelses versioonis.
Liiati tõlgendas komisjon müügiväärtuse ümberarvutamiseks vastavalt kohtuotsusele Portugal Telecom vs. komisjon tingimust nii, et see keelab ettevalmistavad toimingud. Müügiväärtuse kindlaksmääramine ei kuulu aga nende asjaolude hulka, mille kohta komisjon peab pooled ära kuulama, kuna õigus olla ära kuulatud ei hõlma sellist trahvisumma kindlaksmääramise meetodiga seotud asjaolu.
Hageja argumendi kohta, et komisjon ei andnud talle võimalust esitada oma argumente ärakuulamisel, tuletas Üldkohus meelde, et õigus ärakuulamisele tekib alles pärast seda, kui komisjon on esitanud vastuväiteteatise (
6
). Seega, kuivõrd komisjonil ei olnud kohustust võtta asjaolusid käsitleva kirja asemel vastu täiendavat vastuväiteteatist, ei olnud ta kohustatud enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist korraldama ärakuulamist.
Kolmandana väidab hageja, et komisjon rikkus õigusnormi, kui ta hindas potentsiaalse konkurentsi olemasolu poolte vahel ületamatute turuletuleku tõkete kriteeriumi alusel. Üldkohus leidis, et komisjon ei ole sellist viga teinud.
Üldkohus leidis nimelt kohtuotsuses Portugal Telecom vs. komisjon, millega tühistati 2013. aasta otsus, et müük, mis ei olnud rikkumisega otseselt ega kaudselt seotud, see tähendab nende teenuste müük, mille osas pooled ei olnud potentsiaalsed konkurendid, tuleb müügiväärtuse kindlaksmääramisel välja jätta. Üldkohus ei täpsustanud siiski, milline on trahvi arvutamisel sellise konkurentsi olemasolu hindamise kriteerium, samas kui ta märkis, et rikkumise tuvastamiseks on sellise konkurentsi olemasolu hindamise kriteerium ületamatute turuletuleku tõkete kriteerium.
Vaidlustatud otsuses leidis komisjon, et ületamatute turuletuleku tõkete kriteeriumi tuleb kasutada ka trahvisumma arvutamisel. Kui nõuda komisjonilt, et ta läheks müügiväärtuse kindlaksmääramisel kaugemale ületamatute turuletuleku tõkete analüüsimisest, et teha kindlaks, kas pooltel on tegelikud ja konkreetsed võimalused turule siseneda, tähendaks see talle trahvi arvutamisel sellise kohustuse kehtestamist, mida tal rikkumise tuvastamisel ei ole, kui rikkumisel on konkurentsivastane eesmärk.
Seetõttu lükkas Üldkohus viimati nimetatud väite tagasi.
(
1
)	Komisjoni 25. jaanuari 2022. aasta otsus C(2022) 324 (final), millega muudetakse 23. jaanuari 2013. aasta otsust C(2013) 306 (final) ELTL artikli 101 kohase menetluse kohta (juhtum AT.39839 – Telefónica / Portugal Telecom) (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
(
2
)	28. juuni 2016. aasta kohtuotsus Portugal Telecom vs. komisjon (T‑208/13, EU:T:2016:368). Seda otsust edasi ei kaevatud.
(
3
)	Komisjoni 23. jaanuari 2013. aasta otsus C(2013) 306 (final) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 kohase menetluse kohta (juhtum AT.39.839 – Telefónica / Portugal Telecom) (edaspidi „2013. aasta otsus“).
(
4
)	28. juuni 2016. aasta kohtuotsus Portugal Telecom vs. komisjon (T‑208/13, EU:T:2016:368) ja 28. juuni 2016. aasta kohtuotsus Telefónica vs. komisjon (T‑216/13, EU:T:2016:369). Viimati nimetatud kohtuotsuse peale esitati apellatsioonkaebus, mille Euroopa Kohus jättis 13. detsembri 2017. aasta kohtuotsusega Telefónica vs. komisjon (C‑487/16 P, ei avaldata, EU:C:2017:961) rahuldamata.
(
5
)	Vt 2. joonealune märkus.
(
6
)	Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb [ELTL artiklite 101 ja 102] kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT 2004, L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81), artikkel 12.