62018CJ0542_RES
Liidetud kohtuasjad C‑542/18 RX‑II ja C‑543/18 RX‑II
Erik Simpson
versus
Euroopa Liidu Nõukogu
ja
HG
versus
Euroopa Komisjon
Euroopa Kohtu (suurkoda) 26. märtsi 2020. aasta otsus
Euroopa Liidu Üldkohtu otsuste Simpson vs. nõukogu (T‑646/16 P) ja HG vs. komisjon (T‑693/16 P) uuesti läbivaatamine – Avalik teenistus – Esimeses kohtuastmes otsuse teinud kohtukoosseis – Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu kohtuniku ametisse nimetamise menetlus – Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 47 – Seaduse alusel moodustatud kohus – Seaduslikkuse kõrvalkontroll – Liidu õiguse ühtsuse ja järjepidevuse kahjustamine
Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Põhiõigused – Järgimise tagamine liidu kohtu poolt – Seaduse alusel moodustatud kohtu põhimõte – Rikkumine Avaliku Teenistuse Kohtu kohtuniku ametisse nimetamise menetluses – Uurimine liidu kohtu algatusel
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47)
(vt punktid 55–58)
Avaliku Teenistuse Kohus – Nimetatud kohtusse kohtuniku ametisse nimetamise menetlus – Nõukogu kaalutlusõigus – Piirid – Avalikus kandideerimiskutses määratud tingimuste ja kaalutlusõiguse teostamiseks kehtestatud menetlusnormide järgimine
(ELTL artikli 257 neljas lõik; Euroopa Kohtu põhikiri, I lisa artikkel 3)
(vt punktid 61 ja 68)
Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Kohtunike sõltumatuse põhimõte – Ulatus
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 47 teine lõik)
(vt punktid 71, 73, 74 ja 80)
Põhiõigused – Õigus tõhusale kohtulikule kaitsele – Tagamine Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teises lõigus ja Euroopa inimõiguste konventsiooni artikli 6 lõikes 1 – Sama tähendus ja ulatus – Hartaga tagatud kaitsetase, mis ei eira konventsiooniga tagatud kaitsetaset
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 47 teine lõik, artikli 52 lõige 3 ja artikkel 53)
(vt punkt 72)
Euroopa Liidu õigus – Põhimõtted – Põhiõigused – Järgimise tagamine liidu kohtu poolt – Seaduse alusel moodustatud kohtu põhimõte – Rikkumine Avaliku Teenistuse Kohtu kohtuniku ametisse nimetamise menetluses – Nimetatud põhimõtte rikkumine – Puudumine
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikli 47 teine lõik)
(vt punktid 75, 77–79 ja 81–83)
Uuesti läbivaatamine – Liidu õiguse ühtsuse või järjepidevuse kahjustamise tuvastamine – Hindamiskriteeriumid – Sellest tehtavad järeldused – Kohtuotsuse tühistamine ja kohtuasja tagasisaatmine apellatsioonikohtule
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikli 62b esimene lõik)
(vt punktid 84–87, 89 ja 90)
Kokkuvõte
Euroopa Kohtu suurkoda vaatas oma 26. märtsi 2020. aasta kohtuotsuses (uuesti läbivaatamine) Simpson vs. nõukogu ja HG vs. komisjon (liidetud kohtuasjad C‑542/18 RX II ja C‑543/18 RX II) uuesti läbi (
1
) Euroopa Liidu Üldkohtu 19. juuli 2018. aasta kohtuotsused Simpson vs. nõukogu (T‑646/16 P) ja HG vs. komisjon (T‑693/16 P) (
2
) (edaspidi „uuesti läbivaadatavad kohtuotsused“). Euroopa Kohus otsustas, et kuna Üldkohus leidis, et Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohtu kohtuniku ametisse nimetamisel esinenud nõuetele mittevastavuse tõttu rikuti põhimõtet, et kohus peab olema moodustatud seaduse alusel (
3
), siis kahjustas Üldkohus liidu õiguse ühtsust ja järjepidevust. Euroopa Kohus möönis, et kõnealune ametisse nimetamise menetlus ei vastanud nõuetele, kuid leidis, et see mittevastavus ei saanud üksinda õigustada seda, et tühistatakse kohtulahendid, mille on teinud Avaliku Teenistuse Kohtu koosseis, kuhu oli määratud asjasse puutuv kohtunik. Uuesti läbivaadatavad kohtuotsused tühistati ja kohtuasjad saadeti tagasi Üldkohtule.
Kuna pidi lõppema kahe Avaliku Teenistuse Kohtu kohtuniku, S. Van Raepenbuschi ja H. Kreppeli ametiaeg, siis avaldati 3. detsembril 2013 avalik kandideerimiskutse. Selle kandideerimiskutse alusel koostas valikukomitee (
4
) kuuest kandidaadist koosneva loetelu. Avaliku Teenistuse Kohtu kolmanda kohtuniku M. I. Rofes i Pujoli ametiaja lõppemisega seoses ei avaldatud avalikku kandideerimiskutset.
Euroopa Liidu Nõukogu nimetas 22. märtsil 2016 ametisse kolm Avaliku Teenistuse Kohtu kohtunikku, nimelt S. Van Raepenbuschi, J. Sant’Anna ja A. Kornezovi. Nimetatud kolmele kohtuniku ametikohale kohtuniku nimetamiseks kasutas nõukogu 3. detsembri 2013. aasta avaliku kandideerimiskutse alusel koostatud kandidaatide loetelu, sealhulgas selle vaba ametikoha suhtes, mida varem täitis M. I. Rofes i Pujol (edaspidi „kolmas ametikoht“), ehkki avalik kandideerimiskutse seda kohta ette ei näinud. J. Sant’Anna ja A. Kornezov määrati Avaliku Teenistuse Kohtu teise koja koosseisu ajavahemikuks 14. aprillist kuni 31. augustini 2016.
Üldkohtule esitati kaks apellatsioonkaebust, misjärel tühistati kahe uuesti läbivaadatava kohtuotsusega Avaliku Teenistuse Kohtu teise koja tehtud kaks kohtulahendit (
5
) (edaspidi „vaidlustatud kohtulahendid“), sest kohtukoosseis ei olnud moodustatud nõuetekohaselt. 17. septembri 2018. aasta lahendites (
6
) asus Euroopa Kohtu uuesti läbivaatamisega tegelev koda seisukohale, et need kaks kohtuotsust tuleb uuesti läbi vaadata, et määrata kindlaks, kas need kahjustavad liidu õiguse ühtsust või järjepidevust.
Esiteks täpsustas Euroopa Kohus, et Üldkohtul tuli väidet, et vaidlustatud kohtulahendid teinud kohtukoosseis ei olnud moodustatud nõuetekohaselt, käsitleda omal algatusel. Tagatised sõltumatusse ja erapooletusse seaduse alusel moodustatud kohtusse pöördumiseks, ja eelkõige tagatised, mis määravad kindlaks niisuguse kohtu mõiste ja koosseisu, kujutavad endast nimelt õiguse õiglasele kohtumenetlusele nurgakivi. See tähendab, et iga kohus on kohustatud kontrollima, kas ta kujutab oma koosseisu poolest niisugust kohut, kui selles küsimuses on tõsiseid kahtlusi. Käesoleval juhul oli niisugune kahtlus olemas, sest varasemas Üldkohtu otsuses oli tuvastatud kohtukoosseisu nõuetele mittevastavus (
7
). Sellest järeldub, et Üldkohus ei eksinud, kui ta käsitles uuesti läbivaadatavates kohtuotsustes omal algatusel selle kohtukoosseisu moodustamise nõuetekohasust.
Teiseks tuvastas Euroopa Kohus, et ametisse nimetamise menetluses esinenud nõuetele mittevastavus tulenes üksnes sellest, et nõukogu eiras 3. detsembri 2013. aasta avalikku kandideerimiskutset. Sellega seoses kinnitas Euroopa Kohus, et nõukogu eiras õiguslikku raamistikku, mille ta oli avalikku kandideerimiskutset avaldades iseendale kehtestanud ja mida tal tuli järgida. Kandidaatide loetelu kasutamine kolmanda ametikoha täitmiseks tundub siiski muus osas olnud kooskõlas normidega, mis reguleerisid Avaliku Teenistuse Kohtu kohtunike ametisse nimetamise menetlust. Täpsemalt sisaldas loetelu kaks korda nii palju kandidaate, kui oli kohtunikke, kes selle loetelu alusel ametisse nimetati. Ka ei võimalda ükski asjaolu seada kahtluse alla, et järgiti nõuet, et Avaliku Teenistuse Kohtu liikmed valitakse isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust ning kes on kohtunikuametisse määramiseks pädevad, või nõuet, et loetellu tuleb kanda kandidaadid, kellel on kõige sobivam kõrgetasemeline kogemus. Kõnealune nõuetele mittevastavus ei võimalda ka sugugi tuvastada, et kohtuniku nimetamine kolmandale ametikohale oleks toonud kaasa geograafilises mõttes tasakaalust väljas oleva kohtukoosseisu või liikmesriikide õigussüsteemide tasakaalust väljas oleva esindatuse Avaliku Teenistuse Kohtus.
Kolmandaks otsustas Euroopa Kohus, et kõnesolev nõuetele mittevastavus ei riku Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 teise lõigu esimeses lauses sätestatud põhimõtet, et kohus peab olema moodustatud seaduse alusel. Nimelt toob kohtusüsteemis kohtunike ametisse nimetamisel esinev nõuetele mittevastavus kaasa harta selle põhimõtte rikkumise eelkõige juhul, kui see nõuetele mittevastavus on niisugust laadi ja niisuguse raskusastmega, et tekib tegelik risk, et muud võimuharud, iseäranis täitevvõim, võivad rakendada kaalutlusõigust selle piire põhjendamatult ületades, ohustades niimoodi ametisse nimetamise menetluse tulemuse terviklikkust ning tekitades õigussubjektides põhjendatud kahtluse asjasse puutuvate kohtunike sõltumatuse ja erapooletuse suhtes.
Kohtuniku nimetamine kolmandale ametikohale toimus aga nii, et on järgitud Avaliku Teenistuse Kohtu kohtunike ametisse nimetamise põhieeskirju. Niisuguses kontekstis ei piisa üksnes asjaolust, et nõukogu kasutas kolmandale ametikohale kohtuniku nimetamiseks 3. detsembri 2013. aasta avaliku kandideerimiskutse alusel koostatud loetelu, et tõendada, et Avaliku Teenistuse Kohtusse kohtunike nimetamise menetluse alusnormi on rikutud niisugusel viisil ja niivõrd jämedalt, et sellega kaasneks tegelik oht, et nõukogu kasutab oma volitusi õigustamatult, ohustades selle tulemuse terviklikkust, milleni viis ametisse nimetamise menetlus, ja kutsudes õigussubjektides esile põhjendatud kahtlusi kolmandale ametikohale nimetatud kohtuniku või isegi selle koosseisu, kuhu ta kuulub, sõltumatuses ja erapooletuses. Järelikult rikkus Üldkohus õigusnormi, kui ta tühistas vaidlustatud kohtulahendid üksnes põhjusel, et kõnealune ametisse nimetamise menetlus ei vastanud nõuetele.
Neljandaks ja viimaseks tuvastas Euroopa Kohus, et uuesti läbivaadatavates kohtuotsustes toime pandud õigusnormi rikkumine kahjustab liidu õiguse ühtsust ja järjepidevust. Need kohtuotsused võivad nimelt olla pretsedendid, mis võivad mõjutada teisi kohtuasju, milles on küsimuse alla seatud mõne koosseisu kuuluva kohtuniku ametisse nimetamine ning üldisemalt õigus sõltumatule ja erapooletule seaduse alusel moodustatud kohtule. Selle õiguse näol on aga tegemist liidu õiguskorras põhimõttelise ja läbiva tähtsusega õigusega, mille tõlgendamise ja järjepidevuse peab tagama Euroopa Kohus.
(
1
)	Uuesti läbivaatamise menetlus on nähtud ette ELTL artikli 256 lõikes 2 ja Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artiklites 62 jj.
(
2
)	Üldkohtu 19. juuli 2018. aasta otsused Simpson vs. nõukogu (T‑646/16 P, ei avaldata, EU:T:2018:493) ja HG vs. komisjon (T‑693/16 P, ei avaldata, EU:T:2018:492).
(
3
)	Sama artikli teise lõigu kohaselt on igaühel õigus õiglasele ja avalikule asja arutamisele mõistliku aja jooksul sõltumatus ja erapooletus seaduse alusel moodustatud kohtus.
(
4
)	Valikukomiteel paluti esitada oma arvamus kandidaatide sobivuse kohta Avaliku Teenistuse Kohtu kohtuniku ametikohale ja lisada oma arvamusele loetelu kandidaatidest, kellel on kõige sobivam kogemus.
(
5
)	Avaliku Teenistuse Kohtu 24. juuni 2016. aasta määrus Simpson vs. nõukogu (F‑142/11 RENV, EU:F:2016:136) ja 19. juuli 2016. aasta otsus HG vs. komisjon (F‑149/15, EU:F:2016:155).
(
6
)	Euroopa Kohtu 17. septembri 2018. aasta otsused Simpson vs. nõukogu, uuesti läbivaatamine (C‑542/18 RX, EU:C:2018:763), ja HG vs. komisjon, uuesti läbivaatamine (C‑543/18 RX, EU:C:2018:764).
(
7
)	Üldkohtu 23. jaanuari 2018. aasta otsus FV vs. nõukogu (T‑639/16 P, EU:T:2018:22).