62024CJ0211
TIESAS SPRIEDUMS (trešā palāta)
2025. gada 4. septembrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Kopienas dizainparaugs – Regula (EK) Nr. 6/2002 – 8. panta 3. punkts – Dizainparaugs, kas vairākus savstarpēji nomaināmus ražojumus ļauj samontēt vai savienot moduļu sistēmā – Šāda dizainparauga piešķirtās aizsardzības apjoms – 10. pants – Jēdziens “informēts lietotājs” – 89. panta 1. punkts – Sankcijas prasībās attiecībā uz pārkāpumiem – Īpaši iemesli, kas valsts tiesai ļauj neizdot šajā tiesību normā paredzētos rīkojumus – Rotaļu konstruktora elementu, kuru skaits ir kvantitatīvi mazs salīdzinājumā ar visiem šīs spēles elementiem, pārkāpums
Lietā C‑211/24
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa, Ungārija) iesniegusi ar 2024. gada 5. marta lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2024. gada 18. martā, tiesvedībā
LEGO A/S
pret
Pozitív Energiaforrás Kft.,
TIESA (trešā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Likurgs [C. Lycourgos], tiesneši S. Rodins [S. Rodin], N. Pisarra [N. Piçarra], O. Spinjana‑Matei [O. Spineanu‑Matei] (referente) un N. Fengers [N. Fenger],
ģenerāladvokāts: M. Špunars [M. Szpunar],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
LEGO A/S vārdā – Á. György, P. Lukácsi, K. Szamosi, ügyvédek, V. von Bomhard un L. von Gerlach, Rechtsanwälte,
–
Pozitív Energiaforrás Kft. vārdā – A. Lendvai, ügyvéd,
–
Ungārijas valdības vārdā – M. Z. Fehér un R. Kissné Berta, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – P. Němečková un A. Tokár, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2025. gada 6. marta tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes Regulas (EK) Nr. 6/2002 (2001. gada 12. decembris) par Kopienas dizainparaugiem (OV 2002, L 3, 1. lpp.) 8. panta 3. punktu, 10. pantu un 89. panta 1. punktu.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp LEGO A/S (turpmāk tekstā – “Lego”) un Pozitív Energiaforrás Kft. par to, ka pēdējā minētā, iespējams, esot pārkāpusi divu Lego piederošo Kopienas dizainparaugu tiesības.
Atbilstošās tiesību normas
3
Regula Nr. 6/2002 ir grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2024/2822 (2024. gada 23. oktobris) (OV 2024, L 2822, 1. lpp.). Tomēr, ņemot vērā pamatlietas faktu norises laiku, šis lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu jāizskata, ņemot vērā Regulas Nr. 6/2002 sākotnējo redakciju.
4
Regulas Nr. 6/2002 7., 10., 11. un 14. apsvērumā noteikts:
“(7)
Uzlabota rūpnieciskā dizainparauga aizsardzība ne tikai veicina atsevišķu modelētāju ieguldījumu Kopienas pārākumā šajā jomā, bet arī sekmē jauninājumus, jaunu produktu izstrādi un investīcijas to ražošanā.
[..]
(10)
Tehnoloģiskie jauninājumi nebūtu jākavē, piešķirot dizainparaugu aizsardzību iezīmēm, ko diktē vienīgi tehniskā funkcija. Saprotams, ka no tā neizriet tas, ka dizainparaugam ir jābūt estētiskai vērtībai. Līdzīgi nebūtu jākavē dažādu konstrukciju ražojumu savietojamība, piešķirot aizsardzību arī mehānisku savienojumu dizainparaugiem. Tādējādi dizainparauga iezīmes, uz kurām šo iemeslu dēļ neattiecas aizsardzība, nebūtu jāņem vērā, novērtējot, vai citas dizainparauga iezīmes atbilst nosacījumiem aizsardzības iegūšanai.
(11)
Modulāro ražojumu mehāniskie savienojumi tomēr ir modulāro ražojumu novitātes svarīga sastāvdaļa un tiem ir liela tirdzniecības vērtība, tādēļ tiem būtu jātiek aizsargātiem.
[..]
(14)
Novērtējums attiecībā uz to, vai dizainparaugam ir individuāla iedaba, būtu jāpamato ar to, vai informēta lietotāja vispārējais iespaids, kas radies, dizainparaugu apskatot, skaidri atšķiras no iespaida, kas viņam radies no jau esoša dizainparauga veidojuma, ņemot vērā tā ražojuma būtību, kuram dizainparaugs ir izmantots vai kurā tas ir iekļauts, un jo īpaši ņemot vērā to ražošanas nozari, kurai tas piederīgs, kā arī dizainparauga autora brīvību, izveidojot dizainparaugu.”
5
Šīs regulas 3. pantā “Definīcijas” paredzēts:
“Šajā regulā:
a)
“dizainparaugs” ir visa ražojuma vai tā daļas izskats, kas radies no paša ražojuma un/vai tā rotājumu iezīmēm, jo īpaši līnijām, kontūrām, krāsām, formas, virsmas struktūras un/vai materiāla;
b)
“ražojums” ir rūpniecības vai amatnieka izstrādājums, ietverot, inter alia, daļas, kas paredzētas samontēšanai kompleksā ražojumā, iepakojumu, apdari, grafiskos simbolus un tipogrāfijas šriftus, bet izņemot datorprogrammas;
c)
“komplekss ražojums” ir ražojums, kas sastāv no vairākām sastāvdaļām, kuras var aizstāt un kuras ļauj ražojumu izjaukt un no jauna samontēt.”
6
Saskaņā ar minētās regulas 4. panta 1. punktu:
“Dizainparaugs ir aizsargāts kā Kopienas dizainparaugs, ja tas ir jauns un tam ir individuāla būtība [individuāls raksturs].”
7
Šīs regulas 5. pantā “Novitāte” noteikts:
“1.   Dizainparaugu uzskata par jaunu, ja sabiedrībai nav darīts pieejams identisks dizainparaugs, šādos gadījumos:
a)
attiecībā uz nereģistrētu Kopienas dizainparaugu, līdz tam datumam, kad dizainparaugs, kura aizsardzību pieprasa, ir pirmo reizi darīts pieejams sabiedrībai;
b)
attiecībā uz reģistrētu Kopienas dizainparaugu, pirms tā datuma, kad ir aizpildīts reģistrācijas pieteikums attiecībā uz to dizainparaugu, kura aizsardzību pieprasa, vai, ja attiecina prioritāti, pirms prioritātes datuma.
2.   Dizainparaugus uzskata par identiskiem, ja to iezīmes atšķiras tikai nebūtiski.”
8
Regulas Nr. 6/2002 6. pantā “Individuālā būtība [individuāls raksturs]” noteikts:
“1.   Uzskata, ka dizainparaugam ir individuāla būtība [individuāls raksturs], ja vispārējais [kopējais] iespaids, ko tas rada informētam lietotājam, atšķiras no vispārējā [kopējā] iespaida, ko šādam lietotājam rada jebkurš dizainparaugs, kas ir darīts pieejams sabiedrībai, šādos gadījumos:
a)
attiecībā uz nereģistrētu Kopienas dizainparaugu, līdz tam datumam, kad dizainparaugs, kura aizsardzību pieprasa, ir pirmo reizi darīts pieejams sabiedrībai;
b)
attiecībā uz reģistrētu Kopienas dizainparaugu, līdz tam datumam, kad ir aizpildīts reģistrācijas pieteikums, vai, ja attiecina prioritāti, pirms prioritātes datuma.
2.   Novērtējot individuālo būtību [raksturu], ņem vērā dizainparauga autora radošo pieeju, izveidojot dizainparaugu.”
9
Šīs pašas regulas 8. panta “Dizainparaugi, ko nosaka to tehniskā funkcija, un starpsavienojumu dizainparaugi” formulēts šādi:
“1.   Kopienas dizainparauga tiesības neattiecas uz ražojuma izskata iezīmēm, ko nosaka tikai ražojuma tehniskā funkcija.
2.   Kopienas dizainparauga tiesības neattiecas uz ražojuma izskata iezīmēm, kas ir noteikti jāreproducē to precīzā formā un izmēros, lai ražojumu, kurā dizainparaugs ir iekļauts vai kuram tas tiek lietots, mehāniski pievienotu vai ievietotu, novietotu ap to vai novietotu pretī citam ražojumam tā, lai abi ražojumi varētu funkcionēt.
3.   Neskarot 2. punktu, Kopienas dizainparauga tiesības atbilstīgi 5. un 6. pantā izklāstītajiem noteikumiem attiecas uz dizainparaugiem, kas kalpo, lai vairākus savstarpēji nomaināmus ražojumus samontētu vai savienotu moduļu sistēmā.”
10
Šīs regulas 10. pantā “Aizsardzības joma” paredzēts:
“1.   Kopienas dizainparauga piešķirtā aizsardzība attiecas uz visiem dizainparaugiem, kas informētam lietotājam neatstāj atšķirīgu vispārējo vizuālo iespaidu [kopējo vizuālo iespaidu].
2.   Novērtējot aizsardzības jomu, ņem vērā dizainparauga autora brīvības pakāpi, izveidojot dizainparaugu.”
11
Šīs pašas regulas 19. panta “Kopienas dizainparauga piešķirtās tiesības” 1. punktā noteikts:
“Reģistrēts Kopienas dizainparaugs piešķir tā īpašniekam ekskluzīvas tiesības to izmantot un neļaut trešām personām to izmantot bez viņa piekrišanas. Minētā izmantošana attiecas, jo īpaši, uz tāda ražojuma, kurā dizainparaugs ir iekļauts vai kuram tas ir izmantots, izgatavošanu, piedāvāšanu, laišanu tirgū, importu, eksportu vai izmantošanu, vai šāda ražojuma glabāšanu šiem mērķiem.”
12
Regulas Nr. 6/2002 89. pants “Sankcijas prasībās attiecībā uz pārkāpumiem” formulēts šādi:
“1.   Ja prasībā attiecībā uz pārkāpumu vai pārkāpuma draudiem Kopienas dizainparauga tiesa konstatē, ka atbildētājs ir pārkāpis vai draudējis pārkāpt Kopienas dizainparauga tiesības, tā izdod šādus rīkojumus, ja vien nepastāv īpaši iemesli, lai to nedarītu:
a)
rīkojumu, ar kuru aizliedz atbildētājam turpināt darbības, ar ko ir pārkāptas Kopienas dizainparauga tiesības vai ir iespējams tās pārkāpt;
b)
rīkojumu konfiscēt pārkāpuma produktus;
c)
rīkojumu konfiscēt materiālus un darbarīkus, kas galvenokārt izmantoti pārkāpuma produktu ražošanai, ja to īpašnieks ir zinājis šīs izmantošanas sekas vai tās konkrētajos apstākļos ir acīmredzamas;
d)
citus rīkojumus, ar kuriem uzliek citas apstākļiem atbilstīgas sankcijas, ko paredz tiesību akti un starptautiskās privāttiesības tajā dalībvalstī, kurā ir notikuši pārkāpumi vai bijuši pārkāpumu draudi.
2.   Kopienas dizainparaugu tiesa veic visus pasākumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem, lai nodrošinātu 1. punktā minēto rīkojumu izpildi.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
13
Lego pieder Kopienas dizainparaugs Nr. 001950981‑0001, kurš reģistrēts ar prioritātes datumu 2011. gada 22. novembrī un kura priekšmets ir rotaļu konstruktora savienojuma elements. Šis savienojuma elements sastāv no profilēta cilindra un divām krustveida asīm, kuras ir perpendikulāras viena otrai un cilindram un ir savienotas ar šo cilindru, izmantojot cilindrisku pamatni. Šī Kopienas dizainparauga attēls ir šāds:
14
Tai pieder arī Kopienas dizainparaugs Nr. 002137190‑0002, kas reģistrēts ar prioritātes datumu 2012. gada 16. novembrī (turpmāk tekstā kopā ar iepriekšējā punktā minēto Kopienas dizainparaugu – “Lego dizainparaugi”). Tā priekšmets ir rotaļu konstruktora modulārais elements, kas sastāv no klucīša ar diviem izvirzījumiem virspusē, diviem dobumiem apakšpusē un diviem dobiem izvirzījumiem vienā pusē. Šī Kopienas dizainparauga attēls ir šāds:
15
Rotaļu konstruktori, kuros ietilpst šie divi elementi, ir modulāras sistēmas, kurās dažādie plastmasas konstrukcijas elementi var tikt viegli savienoti un atvienoti, un tas ļauj pēc saviem ieskatiem radīt un demontēt konstrukcijas, kuru forma var atšķirties.
16
Pozitív Energiaforrás ar preču zīmi “Qman” mēģināja Ungārijā importēt rotaļu konstruktorus, kuri arī sastāv no plastmasas modulāriem elementiem (turpmāk tekstā – “attiecīgās spēles”), kas tostarp ietver vienu vai vairākus konstruktora elementus, kuru attēls ir šāds (turpmāk tekstā – “attiecīgie elementi”):
17
Pēc Lego sūdzības Nemzeti Adó- és Vámhivatal Veszprém Megyei Adó- és Vámigazgatósága (Vesprēmas nodokļu un muitas direkcija, kas ietilpst Valsts nodokļu un muitas administrācijā, Ungārija) uzdeva aizturēt attiecīgās spēles un pēc tam pret Pozitív Energiaforrás vadītāju sāka pārkāpuma procedūru, pamatojoties uz aizdomām par Lego intelektuālā īpašuma tiesību pārkāpumu.
18
Lego2022. gada 22. jūnijā saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 10. un 89. pantu Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa, Ungārija) iesniedza pieteikumu par pagaidu pasākuma noteikšanu, lai saglabātu šo aizturēšanu.
19
Šī tiesa ar rīkojumu noraidīja šo pieteikumu. Tā uzskatīja, ka uz Lego dizainparaugiem attiecas Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punktā paredzētā aizsardzība un ka, tā kā ar šiem dizainparaugiem aizsargāto savienojuma elementu formu nosaka vienīgi to tehniskā funkcija, tiem noteikti jābūt reproducētiem to precīzajā formā un izmēros, lai tie varētu pildīt savienotāju funkciju rotaļu konstruktorā, kurā tie ietilpst, tādējādi autora brīvības pakāpe šādas formas izstrādē ir ļoti ierobežota. Ņemot vērā, ka “informēts lietotājs”, kas jāņem vērā, lai novērtētu aizsardzības apjomu, ir tāds, kurš aplūko šādus dizainparaugus, īpaši pievēršot uzmanību vissīkākajām detaļām, šī tiesa, pamatojoties uz Lego dizainparaugu reģistrēto atveidojumu salīdzinājumu ar attiecīgo elementu fotoattēliem, konstatēja, ka pēdējie minētie informētam lietotājam rada atšķirīgu kopējo iespaidu nekā Lego dizainparaugi.
20
Attiecībā uz šā sprieduma 13. punktā apskatīto Kopienas dizainparaugu Nr. 001950981‑0001 šajā rīkojumā tika uzskatīts, ka atšķirības cilindrisko bāžu, savienojuma virsmu, krustveida formas un noteiktu līniju līmenī rada atšķirības kopējā iespaidā, kas rodas informētam lietotājam. Attiecībā uz šā sprieduma 14. punkta apskatīto Kopienas dizainparaugu Nr. 002137190‑0002 tika uzskatīts, ka Pozitív Energiaforrás importētie ķieģelīši ar izliektu aizmugurējo sieniņu un to noapaļotās formas salīdzinājumā ar Lego ķieģelīšu taisnajiem leņķiem arī rada informētam lietotājam atšķirīgu kopējo iespaidu.
21
Fővárosi Ítélőtábla (Galvaspilsētas Budapeštas apgabala apelācijas tiesa, Ungārija), kurā Lego iesniedza apelācijas sūdzību, grozīja minēto rīkojumu un izdeva rīkojumu aizturēt attiecīgās spēles, pamatojoties uz to, ka Lego dizainparaugi informētam lietotājam nerada no attiecīgajiem elementiem atšķirīgu kopējo iespaidu.
22
Šo nolēmumu apstiprināja Kúria (Augstākā tiesa, Ungārija), kurā Pozitív Energiaforrás iesniedza kasācijas sūdzību. It īpaši, ņemot vērā Tiesas judikatūru, šī tiesa nolēma, ka pretēji tam, ko uzskatīja pirmās instances tiesa, no informēta lietotāja nevar gaidīt, lai, novērtējot ar Lego dizainparaugiem piešķirtās aizsardzības apjomu, tiktu ņemts vērā tāds koncentrācijas līmenis, kāds ir nepieciešams, lai rūpīgi un uzmanīgi novērotu konfliktējošo ražojumu vissīkākās detaļas. Tāpēc Kúria nosprieda, ka attiecīgie elementi informētam lietotājam nerada no Lego dizainparaugiem atšķirīgu kopējo iespaidu, jo to izmēra vai koncepcijas dēļ tiem nav būtisku atšķirību.
23
Pēc tam Lego pret Pozitív Energiaforrás cēla prasību par pārkāpumu Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa), kas ir iesniedzējtiesa.
24
Iesniedzējtiesa uzskata, ka uz Lego dizainparaugiem attiecas Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punktā paredzētā atkāpe, jo to mērķis ir ļaut samontēt vai savienot vairākus savstarpēji nomaināmus ražojumus moduļu sistēmā.
25
Šī tiesa uzskata, ka Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punkts ražojuma izskata iezīmēm, ko nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija, ļauj piešķirt aizsardzību kā Kopienas dizainparaugam un garantēt šāda dizainparauga īpašniekam tiesības, kas ir līdzvērtīgas tām, kādas parasti piešķir patents. Šāda situācija tomēr varētu izraisīt to, ka šis īpašnieks, pamatojoties uz secīgiem Kopienas dizainparaugiem, kas iegūti pēc patenta, ar kuru tiek aizsargāts viņa produkts, termiņa beigām, varētu liegt konkurentiem piedāvāt preci, kurā ietvertas noteiktas tā ražojuma funkcionālās iezīmes, vai ierobežot iespējamos tehniskos risinājumus. Tā tas turklāt esot Lego gadījumā; tā pamatlietā atsaucas uz atkāpes kārtā iegūto aizsardzību dizainparaugiem, uz kuriem attiecas spēkā esoši patenti un kuri ir izstrādāti ar parasto tehnisko koncepciju, lai iebilstu pret attiecīgo spēļu importu tādēļ, ka tajās ir elementi, attiecībā uz kuriem Fővárosi Ítélőtábla (Galvaspilsētas Budapeštas apgabala apelācijas tiesa) un Kúria (Augstākā tiesa) ir uzskatījušas, ka tie informētam lietotājam nerada kopējo iespaidu, kas atšķirtos no tā, kādu rada Lego dizainparaugi.
26
Iesniedzējtiesa jautā, kādas ir Regulas Nr. 6/2002 10. pantā minētā “informēta lietotāja” spējas novērtēt kopējo iespaidu, ko viņam rada šādi dizainparaugi. It īpaši tā vēlas noskaidrot, vai šī jēdziena apjoms, kāds tas tostarp izriet no 2011. gada 20. oktobra sprieduma PepsiCo/Grupo Promer Mon Graphic (C‑281/10 P, EU:C:2011:679), proti, tāds jēdziena “lietotājs” tvērums – kurš nav eksperts vai pazinējs, kas var detalizēti novērot minimālās atšķirības, kuras var pastāvēt starp konfliktējošajiem dizainparaugiem, – ir transponējams Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punkta kontekstā. Šī tiesa uzskata, ka nevar izslēgt, ka, ņemot vērā ar Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punktu piešķirtās aizsardzības atkāpes raksturu, šāds lietotājs būtu jāuzskata par tādu, kuram ir tehniskās zināšanas, kā arī novērošanas un analīzes spējas, kas ir līdzīgas tām, kādas prevalē patentu tiesībās, ja jāizvērtē kādas darbības izgudrojuma raksturs.
27
Šajā ziņā iesniedzējtiesa uzskata, ka tad, ja jēdziens “informēts lietotājs” Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punkta izpratnē nebūtu jādefinē, atsaucoties it īpaši uz šāda lietotāja spēju, ņemot vērā tā tehnisko ekspertīzi, detalizēti novērot konfliktējošos dizainparaugus un atklāt minimālās atšķirības, kas var pastāvēt starp tiem, tas varētu izraisīt to, ka šādas atšķirības varētu tikt uzskatītas par tādām, kuras nav iespējams konstatēt šo dizainparaugu kopējā uztverē, kālab Kopienas dizainparaugi, kas tos aizsargā, de facto kļūtu neatspēkojami.
28
Iesniedzējtiesa šaubās arī par jēdziena “kopējais iespaids”, ko informētam lietotājam rada dizainparaugs, kura iezīmes nosaka vienīgi tā tehniskā funkcija un kuram nav nekāda tīri estētiska rakstura, tvērumu. Šajā ziņā tā uzskata, ka šāda dizainparauga vizuālajai iedarbībai ir otršķirīga nozīme salīdzinājumā ar tā funkcionālajām iezīmēm. Līdzības un atšķirības starp šādiem dizainparaugiem būtu nosakāmas nevis ar novērošanu un vizuāla iespaida jēdzienu izmantošanu, bet gan ar analīzi un argumentāciju, kas veikta no tehniskā viedokļa. Līdz ar to varētu tikt paredzēts paplašināt jēdzienu “kopējais iespaids”, lai tajā iekļautu ne tikai dizainparauga izskata vizuālo uztveri, bet arī pazinēja tehnisko viedokli.
29
Turklāt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir vērsts uz Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkta interpretāciju un it īpaši uz jēdziena “īpaši iemesli” tvērumu, kas attiecīgā gadījumā ļauj Kopienas dizainparaugu tiesai atturēties izdot kādu no minētajā tiesību normā paredzētajiem rīkojumiem.
30
Tādējādi tajā izskatāmās lietas kontekstā šī tiesa jautā, vai tad, ja tai nāktos konstatēt, ka Pozitív Energiaforrás ir pārkāpusi Lego dizainparaugu tiesības, tā varētu, ņemot vērā, pirmkārt, pārkāpuma daļējo raksturu, jo tas attiektos nevis uz visām attiecīgajām spēlēm, bet tikai uz attiecīgajiem elementiem, kas tajās ir tikai minimālā daudzumā, un, otrkārt, mērķi novērst nevajadzīgu šķēršļu radīšanu leģitīmai tirdzniecībai, nolemt dizainparauga īpašnieka lūgumu apmierināt tikai ierobežotā apmērā vai pat to noraidīt.
31
Šādos apstākļos Fővárosi Törvényszék (Galvaspilsētas Budapeštas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai – tādā lietā kā pamatlieta, kurā dizainparauga īpašnieks (prasītāja) atsaucas uz dizainparaugu, kas aizsargāts atbilstoši [Regulas Nr. 6/2002] 8. panta 3. punktam, attiecībā pret vienu vai vairākiem atbildētājas rotaļu konstruktora celtniecības klucīšiem, kas pilda tādu pašu montāžas funkciju kā prasītājas dizainparauga klucīši, – Savienības tiesībām atbilst tiesu prakse, saskaņā ar kuru tiesas, nosakot prasītājas dizainparauga aizsardzības apjomu Regulas Nr. 6/2002 10. panta izpratnē,
–
ņem vērā informētu lietotāju, kuram attiecībā uz dizainparauga un ražojuma funkciju ir tehniskās zināšanas, ko var sagaidīt no profesionāļa attiecīgajā jomā,
–
uzskata, ka informēts lietotājs ir tas, kurš salīdzina prasītājas dizainparaugu ar atbildētājas ražojumu, vissīkāko detaļu vērtējot no tehniskā skatpunkta, un
–
pieņem, ka vispārējo iespaidu, ko informētajam lietotājam rada šis dizainparaugs un ražojums, galvenokārt veido tehniski apsvērumi?
2)
Ja iepriekš aprakstītajā gadījumā ir secināms, ka prasītājas dizainparauga piešķirtā aizsardzība attiecas uz vienu vai dažām atbildētājas rotaļu konstruktoros esošajām detaļām, kas tomēr atbilst nelielam skaitam celtniecības klucīšu salīdzinājumā ar to kopējo skaitu, vai Savienības tiesības ļauj tiesai – ņemot vērā pārkāpuma daļējo raksturu, tā nelielo apmēru un smagumu attiecībā pret visu ražojumu, kā arī interesi nodrošināt rotaļu konstruktora, par kuru lielākoties nav strīda, neierobežotu tirdzniecību – uzskatīt, piemērojot Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punktu, ka pastāv “pamatoti iemesli” neapmierināt prasību, kuras mērķis ir aizliegt importēt minēto rotaļu konstruktoru?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pieņemamību
32
Lego apgalvo, ka abi prejudiciālie jautājumi ir atzīstami par nepieņemamiem, jo lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu piedāvātā Regulas Nr. 6/2002 interpretācija ir balstīta ne tikai uz šīs regulas atbilstošo tiesību normu un tās pamatā esošo principu neievērošanu, bet arī uz Tiesas pastāvīgās judikatūras neievērošanu.
33
Šajā ziņā jāatgādina – ar LESD 267. pantu izveidotajā procedūrā tikai valsts tiesai, kura izskata pamatlietu un kurai jāuzņemas atbildība par pieņemamo tiesas nolēmumu, ņemot vērā katras lietas īpatnības, jānovērtē gan prejudiciālā nolēmuma nepieciešamība, lai tā varētu taisīt spriedumu, gan to jautājumu atbilstība, kurus tā uzdod Tiesai. Tāpēc, ja uzdotie jautājumi attiecas uz Savienības tiesību interpretāciju, Tiesai principā ir pienākums pieņemt nolēmumu. No tā izriet, ka uz jautājumiem par Savienības tiesībām attiecas atbilstības pieņēmums. Atteikties lemt par valsts tiesas iesniegtu lūgumu Tiesa var tikai tad, ja ir acīmredzams, ka lūgtajai Savienības tiesību interpretācijai nav nekādas saistības ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem vai tās priekšmetu, ja izvirzītā problēma ir hipotētiska vai arī ja Tiesai nav zināmi faktiskie vai tiesiskie apstākļi, kas nepieciešami, lai sniegtu noderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem (spriedums, 2024. gada 29. jūlijs, LivaNova, C‑713/22, EU:C:2024:642, 53. punkts un tajā minētā judikatūra).
34
Šajā gadījumā iesniedzējtiesai, kurā celta prasība attiecībā uz pārkāpumu, lai novērtētu šīs prasības pamatotību, ir jānosaka Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punktā minēto dizainparaugu īpašniekam piešķirtās aizsardzības apjoms un attiecīgā gadījumā tās rīcības brīvība attiecībā uz šajā regulā paredzētajām sankcijām pārkāpuma konstatēšanas gadījumā. Šajā nolūkā šī tiesa jautā par minētās regulas 8. panta 3. punkta, 10. panta un 89. panta 1. punkta interpretāciju.
35
Līdz ar to nešķiet, ka Savienības tiesību normām, kuru interpretāciju lūdz minētā tiesa, nebūtu nekādas saistības ar pamatlietas priekšmetu vai ka šajos jautājumos izvirzītajām problēmām nebūtu nozīmes šī strīda atrisināšanā.
36
Šādos apstākļos iebildums par to, ka iesniedzējtiesa nav ievērojusi Savienības tiesību apjomu, neattiecas uz lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pieņemamību, bet gan ir nesaraujami saistīts ar atbildi, kas sniedzama uz uzdotajiem jautājumiem, un līdz ar to nevar izraisīt šo jautājumu nepieņemamību (pēc analoģijas skat. spriedumus, 1984. gada 28. jūnijs, Moser, 180/83, EU:C:1984:233, 10. punkts, un 2021. gada 15. jūlijs, Latvijas dzelzceļš (Dzelzceļa apkalpes iekārtas), C‑60/20, EU:C:2021:610, 27. punkts).
37
Tādējādi uzdotie jautājumi ir pieņemami.
Par lietas būtību
Par pirmo jautājumu
38
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 6/2002 10. pants jāinterpretē tādējādi, ka Kopienas dizainparauga aizsardzības apjoms saskaņā ar šīs regulas 8. panta 3. punktu ir jāizvērtē, pamatojoties uz tāda informēta lietotāja uztveri, kurš, tā kā viņam ir tādas pašas tehniskās zināšanas kā tās, ko var sagaidīt no profesionāļa, ļoti detalizēti pārbauda attiecīgo dizainparaugu un kura kopējais iespaids galvenokārt ir balstīts uz tehniska rakstura apsvērumiem.
39
Šajā ziņā jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punktu dizainparaugs ir definēts kā “visa ražojuma vai tā daļas izskats, kas radies no paša ražojuma un/vai tā rotājumu iezīmēm, jo īpaši līnijām, kontūrām, krāsām, formas, virsmas struktūras un/vai materiāla”. No tā izriet, ka ar šo regulu paredzētajā sistēmā izskats ir dizainparauga izšķirošais elements (spriedumi, 2017. gada 21. septembris, Easy Sanitary Solutions un EUIPO/Group Nivelles, C‑361/15 P un C‑405/15 P, EU:C:2017:720, 62. punkts, kā arī 2023. gada 2. marts, Papierfabriek Doetinchem, C‑684/21, EU:C:2023:141, 19. punkts).
40
Saskaņā ar minētās regulas 10. pantu tās 19. pantā paredzētās ekskluzīvās tiesības, ko piešķir Kopienas dizainparaugs, attiecas uz visiem dizainparaugiem, kuri “informētam lietotājam” nerada no šī Kopienas dizainparauga atšķirīgu “kopējo vizuālo iespaidu”. Novērtējot aizsardzības apjomu, “ņem vērā dizainparauga autora brīvības pakāpi, izveidojot dizainparaugu”.
41
Regulas Nr. 6/2002 8. panta 1. punktā no minētās aizsardzības ir izslēgtas izskata iezīmes, ko nosaka vienīgi ražojuma tehniskā funkcija, un tā 2. punktā – izskata iezīmes, kas noteikti jāatkārto to precīzajā formā un izmēros, lai ražojums, kurā ir iekļauts vai izmantots dizainparaugs, varētu tikt mehāniski savienots ar citu ražojumu, ievietots cita ražojuma iekšpusē vai ap to vai tikt savienots ar citu ražojumu tā, lai katrs ražojums varētu pildīt savu funkciju.
42
Tomēr saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punktu, atkāpjoties no šīs regulas 8. panta 2. punkta, dizainparaugs, kura mērķis ir ļaut samontēt vai savienot vairākus savstarpēji nomaināmus ražojumus moduļu sistēmā, ar nosacījumu, ka tas atbilst minētās regulas 5. un 6. pantā noteiktajām novitātes un individuālā rakstura prasībām, ir aizsargāts.
43
Iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 6/2002 10. pantā ietvertā un šajā regulā nedefinētā jēdziena “informēts lietotājs” interpretācija, kāda tā izriet no Tiesas judikatūras, ir piemērojama, ja ir jānovērtē aizsardzības apjoms, kas ir saistīts ar Kopienas dizainparaugiem, uz kuriem attiecas minētās regulas 8. panta 3. punkts, vai arī no informēta lietotāja sagaidāmajam uzmanības līmenim attiecībā uz šī veida dizainparaugiem ir jābūt tuvu tam, kādu var sagaidīt no profesionāļa.
44
Šī tiesa uzskata, ka pēdējā minētajā tiesību normā minēto dizainparaugu gadījumā autora brīvības pakāpe ir ļoti zema. Līdz ar to esot pamatoti ņemt vērā “informētu lietotāju”, kurš būtu spējīgs ļoti detalizēti pārbaudīt dizainparaugus, kas var tikt aizsargāti. Turklāt šādā gadījumā jēdzienam “kopējais iespaids”, pēc minētās tiesas domām, būtu jāietver ne tikai tas, kā šāds lietotājs vizuāli uztver minēto dizainparaugu izskatu, bet arī viņa kā pazinēja tehniskais viedoklis attiecībā uz to funkcionālajām iezīmēm.
45
Šajā ziņā jāatgādina, ka no Regulas Nr. 6/2002 10. panta formulējuma izriet, ka Kopienas dizainparauga piešķirtā aizsardzība attiecas uz visiem dizainparaugiem, kas “informētam lietotājam” nerada “atšķirīgu kopējo vizuālo iespaidu”, un šīs aizsardzības apjoms jānovērtē, ņemot vērā “autora brīvības pakāpi”.
46
Šī tiesību norma no tās piemērošanas jomas neizslēdz dizainparaugus, kas minēti šīs regulas 8. panta 3. punktā – tiesību normā, kura ir īpaši veltīta moduļu sistēmām, tostarp spēļu konstruktoriem. Līdz ar to minētās regulas 10. pants ir piemērojams tādā gadījumā kā pamatlietā, kurā 8. panta 3. punktā minēto Kopienas dizainparaugu īpašnieks ceļ prasību attiecībā uz pārkāpumu pret trešo personu, lai tai aizliegtu izmantot dizainparaugus, kas, pēc šī īpašnieka domām, informētam lietotājam nerada atšķirīgu kopējo vizuālo iespaidu.
47
Pirmkārt, attiecībā uz Regulas Nr. 6/2002 10. pantā paredzēto “kopējo iespaidu”, kā arī šīs regulas 6. pantā, uz kuru ir tieša atsauce tās 8. panta 3. punktā, minēto “kopējo iespaidu” jānorāda, ka šo iespaidu veido informēta lietotāja vizuāla uztvere par attiecīgā ražojuma izskatu, ko it īpaši rada minētās regulas 3. panta a) punktā uzskaitītās iezīmes.
48
Otrkārt, saistībā ar jēdzienu “informēts lietotājs”, kas ietverts arī Regulas Nr. 6/2002 6. un 10. pantā un kas, kā secinājumu 21. punktā norādījis ģenerāladvokāts, attiecībā uz šīm abām tiesību normām ir jāinterpretē vienādi, no pastāvīgās judikatūras izriet, ka šis jēdziens atrodas starp preču zīmju jomā piemērojamo jēdzienu “vidusmēra patērētājs”, no kura netiek prasītas nekādas īpašas zināšanas un kurš parasti neveic konfliktējošo preču zīmju tiešu salīdzināšanu, un jēdzienu “pazinējs” – eksperts, kam ir padziļinātas tehniskas zināšanas. Jēdzienu “informēts lietotājs” var saprast kā tādu, ar ko apzīmē nevis lietotāju ar vidējo uzmanības līmeni, bet gan lietotāju, kurš ir īpaši uzmanīgs, neatkarīgi no tā, vai tas tā ir viņa personīgas pieredzes dēļ vai plašu zināšanu dēļ attiecīgajā nozarē. Īpašības vārds “informēts” norāda uz to, ka lietotājam, lai gan viņš nav projektētājs vai tehnisks eksperts, ir pazīstami dažādi dizainparaugi, kas pastāv attiecīgajā nozarē, ka viņam ir noteiktas zināšanas par elementiem, kas parasti ietverti šajos dizainparaugos, un ka viņš, ņemot vērā viņa ieinteresētību attiecīgajos ražojumos, to lietošanas laikā izrāda pietiekami augstu uzmanības līmeni (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2011. gada 20. oktobris, PepsiCo/Grupo Promer Mon Graphic, C‑281/10 P, EU:C:2011:679, 53. un 59. punkts, kā arī 2017. gada 21. septembris, Easy Sanitary Solutions un EUIPO/Group Nivelles, C‑361/15 P un C‑405/15 P, EU:C:2017:720, 124. un 125. punkts).
49
Neviens Regulas Nr. 6/2002 formulējuma vai konteksta elements nenorāda, ka jēdziens “informēts lietotājs” būtu jāinterpretē atšķirīgi, ja uz Kopienas dizainparauga piešķirto aizsardzību attiecas šīs regulas 8. panta 3. punkts.
50
Protams, šāda lietotāja uzmanības līmenis, kas katrā ziņā ir salīdzinoši augsts, var atšķirties atkarībā no attiecīgās nozares (pēc analoģijas attiecībā uz preču zīmju tiesībām skat. spriedumu, 2024. gada 14. novembris, Compass Banca, C‑646/22, EU:C:2024:957, 55. punkts), tostarp, ja runa ir par dizainparaugiem, uz kuriem attiecas minētās regulas 8. panta 3. punkts. Līdz ar to nevar izslēgt, ka pēdējā minētajā situācijā ir jāņem vērā attiecīgajai nozarei piemērots uzmanības līmenis vai modrība. Tomēr pat šādā situācijā nav jāņem vērā tāda lietotāja uztvere, kurš būtu eksperts attiecīgajā nozarē un kuram ir padziļinātas tehniskās zināšanas tāpat kā pazinējam, ne arī jāuzskata, ka šim lietotājam radītajam kopējam iespaidam galvenokārt būtu jāizriet no tehniskā viedokļa.
51
Treškārt, saskaņā ar Regulas Nr. 6/2002 10. panta 2. punktu, lai, pamatojoties uz šī panta 1. punktā minētajiem jēdzieniem “informēts lietotājs” un “kopējais vizuālais iespaids”, novērtētu Kopienas dizainparauga piešķirtās aizsardzības apjomu, ir jāņem vērā “dizainparauga autora brīvības pakāp[e], izveidojot dizainparaugu”.
52
Kā ģenerāladvokāts norādījis secinājumu 36. un 37. punktā, jo mazāka ir autora brīvība dizainparauga izstrādē, jo mazākas atšķirības starp konfliktējošajiem dizainparaugiem var radīt atšķirīgu kopējo iespaidu uz informētu lietotāju. Savukārt, jo vairāk ir ierobežota autora brīvība dizainparauga izstrādē, jo ar mazākām atšķirībām starp konfliktējošiem dizainparaugiem pietiek, lai radītu atšķirīgu kopējo iespaidu uz informētu lietotāju. Tādējādi, ja autora brīvību ierobežo liels skaits attiecīgā ražojuma vai ražojuma daļas izskata iezīmju, ko nosaka vienīgi šī ražojuma vai šīs ražojuma daļas tehniskā funkcija, ar nelielu atšķirību esību starp konfliktējošajiem dizainparaugiem var pietikt, lai informētam lietotājam radītu atšķirīgu kopējo iespaidu.
53
Tāpat kā jēdzieni “vispārējai [kopējais] iespaids” un “informēts lietotājs”, kas atgādināti šī sprieduma 47. un 48. punktā, jēdziens “dizainparauga autora brīvības pakāpe, izveidojot dizainparaugu”, kā tas interpretēts šī sprieduma 52. punktā, ir piemērojams tādas prasības attiecībā uz pārkāpumu gadījumā, ko cēlis Kopienas dizainparaugu īpašnieks, uz kuru attiecas Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punkts.
54
Tomēr Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punkta lietderīgā iedarbība nozīmē, ka – pretēji šīs regulas 8. panta 2. punktā paredzētajām izskata iezīmēm – ar šo 3. punktu aizsargātās izskata iezīmes, kas ļauj veikt savstarpēju savienojumu, ir jāņem vērā, izvērtējot “kopējo vizuālo iespaidu” minētās regulas 10. panta izpratnē. Līdz ar to ar šīs pašas regulas 8. panta 3. punktu aizsargāto starpsavienojumu elementu esība attiecīgajā Kopienas dizainparaugā var būt nelabvēlīga konstatējumam par atšķirīgu kopējo vizuālo iespaidu 10. panta izpratnē, līdz ar to, ja konfliktējošo dizainparaugu kopējā izskatā nav pietiekami būtisku atšķirību, tādu savienojuma punktu esība, kuriem ir viena un tā pati forma un izmēri, lai samontētu vai savienotu savstarpēji nomaināmus ražojumus moduļu sistēmā, var izslēgt šādu konstatējumu.
55
Šādu aizsardzības apjoma interpretāciju Kopienas dizainparauga gadījumā, uz kuru attiecas Regulas Nr. 6/2002 8. panta 3. punkts, apstiprina šīs regulas mērķis, kas, kā norādīts tās 7. apsvērumā, ir veicināt inovācijas un jaunu ražojumu izstrādi.
56
Šajā ziņā, pirmkārt, no minētās regulas 11. apsvēruma izriet, ka Savienības likumdevējs, konstatējis, ka modulāro ražojumu mehāniskie savienotājelementi var būt svarīgs elements modulāro ražojumu inovatīvajām iezīmēm un vērtīga priekšrocība to tirdzniecībā, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti novitātes un individuālā rakstura nosacījumi, ir vēlējies ļaut tiem izmantot aizsardzību, kas dizainparaugiem piešķirta ar Regulu Nr. 6/2002.
57
Otrkārt, šī Savienības likumdevēja vēlme, kas izteikta šīs regulas 11. apsvērumā un 8. panta 3. punktā, piešķirt lielāku aizsardzību uzņēmējam, kurš ir radījis jaunu savienojumu vai montāžas elementu izskatu moduļu sistēmā, nav ierobežojusi tikpat svarīgo šī likumdevēja gribu, kas izteikta minētās regulas 10. apsvēruma pirmajā teikumā un 8. panta 1. punktā, ļaut jebkuram citam uzņēmējam arī pašam ieviest jauninājumus un radīt savukārt jaunu veidolu šādiem savienojuma elementiem vai montāžas elementiem, kuriem to savienojuma punktos nav vienādas formas un izmēri un kuriem ir noteiktas iezīmes, kas informētam lietotājam rada atšķirīgu kopējo vizuālo iespaidu.
58
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz pirmo jautājumu jāatbild, ka Regulas Nr. 6/2002 10. pants jāinterpretē tādējādi, ka dizainparauga, uz kuru attiecas šīs regulas 8. panta 3. punkts, aizsardzības apjomu nosaka, ņemot kopējo vizuālo iespaidu, ko tas rada informētam lietotājam, kurš, nebūdams izstrādātājs vai tehniskais eksperts, pazīst dažādus attiecīgā tirgū sastopamus dizainparaugus, kuram ir noteikts zināšanu līmenis par elementiem, kas ierasti piemīt šiem dizainparaugiem, un kurš, balstoties uz interesi par attiecīgajiem ražojumiem, apliecina salīdzinoši augstu uzmanības līmeni, izmantojot šos ražojumus kā elementus moduļu sistēmā, kurā tie ietilpst, nevis to nosaka, ņemot vērā kopējo vizuālo iespaidu, ko tas rada lietotājam, kuram ir tehniskās zināšanas, kas ir analogas tām, kādas varētu sagaidīt no profesionāļa, kurš attiecīgo dizainparaugu pārbauda ļoti detalizēti un kura kopējais iespaids ir balstīts galvenokārt uz tehniska rakstura apsvērumiem.
Par otro jautājumu
59
Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “īpaši iemesli” šīs tiesību normas izpratnē, kas ļauj Kopienas dizainparaugu tiesai neizdot vienu vai vairākus minētajā tiesību normā paredzētos rīkojumus, ietilpst apstāklis, ka pārkāpums attiecas tikai uz noteiktiem moduļu sistēmas elementiem, kuru skaits ir kvantitatīvi neliels salīdzinājumā ar visām šīs sistēmas sastāvdaļām.
60
Regulas Nr. 6/2002 89. panta par sodiem, kas jāpiemēro pārkāpuma vai pārkāpuma draudu gadījumā, 1. punktā ir uzskaitīti rīkojumu veidi, kas šādā gadījumā ir jāizdod Kopienas dizainparaugu tiesai. Tomēr šajā tiesību normā ir precizēts, ka šī tiesa izdod šos rīkojumus, “ja vien nepastāv īpaši iemesli, lai to nedarītu”.
61
Jēdziens “īpaši iemesli” Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkta izpratnē Savienības tiesību sistēmā ir jāinterpretē vienveidīgi un šauri.
62
Proti, pirmkārt, ja šis jēdziens dažādās dalībvalstīs būtu jāinterpretē atšķirīgi, vieni un tie paši apstākļi varētu izraisīt aizliegumu turpināt pārkāpumu vai pārkāpuma draudus dažās dalībvalstīs, bet citās ne – līdz ar to dizainparaugiem garantētā aizsardzība nebūtu vienveidīga visā Savienības teritorijā (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2006. gada 14. decembris, Nokia, C‑316/05, EU:C:2006:789, 27. punkts).
63
Otrkārt, imperatīvais formulējums, kādā ir formulēts Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkts, ļauj apgalvot, ka jēdziens “īpaši iemesli” ietver atkāpi no tiesas pienākuma izdot šajā tiesību normā paredzētos rīkojumus. No tā izriet, ka šis jēdziens ir jāinterpretē šauri (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2006. gada 14. decembris, Nokia, C‑316/05, EU:C:2006:789, 29. un 30. punkts).
64
Tiesa ir arī nospriedusi, ka jēdziens “īpaši iemesli” Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkta izpratnē attiecas uz konkrētās lietas īpašajiem faktiskajiem apstākļiem (spriedums, 2014. gada 13. februāris, H. Gautzsch Großhandel, C‑479/12, EU:C:2014:75, 48. punkts).
65
Tādējādi minētais jēdziens attiecas tikai uz izņēmuma situācijām, kurās, ņemot vērā trešajai personai pārmestās rīcības īpašās iezīmes, it īpaši to, ka tā nevar turpināt tai pārmestās pārkāpuma vai pārkāpuma draudu darbības, Kopienas dizainparaugu tiesai nav pienākuma izdot rīkojumu, ar ko šai trešajai personai tiek aizliegts turpināt šādas darbības (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2016. gada 22. jūnijs, Nikolajeva, C‑280/15, EU:C:2016:467, 33. punkts).
66
Apstāklis, ka pārkāpums attiecas tikai uz dažiem moduļu sistēmas elementiem, tādiem kā šajā gadījumā aplūkojamie attiecīgās spēles elementi, kuru skaits ir kvantitatīvi neliels salīdzinājumā ar visām šīs sistēmas sastāvdaļām, pats par sevi neietilpst šādā izņēmuma situācijā, kas ļautu valsts tiesai neizdot vienu vai vairākus Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punktā paredzētos rīkojumus.
67
Ņemot vērā šos apsvērumus, uz otro jautājumu jāatbild, ka Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka jēdzienā “īpaši iemesli” šīs tiesību normas izpratnē, kas ļauj Kopienas dizainparaugu tiesai neizdot vienu vai vairākus minētajā tiesību normā paredzētos rīkojumus, neietilpst apstāklis, ka pārkāpums attiecas tikai uz noteiktiem moduļu sistēmas elementiem, kuru skaits ir kvantitatīvi neliels salīdzinājumā ar visām šīs sistēmas sastāvdaļām.
Par tiesāšanās izdevumiem
68
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
1)
Padomes regulas (EK) Nr. 6/2002 (2001. gada 12. decembris) par Kopienas dizainparaugiem 10. pants
jāinterpretē tādējādi, ka
dizainparauga, uz kuru attiecas šīs regulas 8. panta 3. punkts, aizsardzības apjomu nosaka, ņemot kopējo vizuālo iespaidu, ko tas rada informētam lietotājam, kurš, nebūdams izstrādātājs vai tehniskais eksperts, pazīst dažādus attiecīgā tirgū sastopamus dizainparaugus, kuram ir noteikts zināšanu līmenis par elementiem, kas ierasti piemīt šiem dizainparaugiem, un kurš, balstoties uz interesi par attiecīgajiem ražojumiem, apliecina salīdzinoši augstu uzmanības līmeni, izmantojot šos ražojumus kā elementus moduļu sistēmā, kurā tie ietilpst, nevis to nosaka, ņemot vērā kopējo vizuālo iespaidu, ko tas rada lietotājam, kuram ir tehniskās zināšanas, kas ir analogas tām, kādas varētu sagaidīt no profesionāļa, kurš attiecīgo dizainparaugu pārbauda ļoti detalizēti un kura kopējais iespaids ir balstīts galvenokārt uz tehniska rakstura apsvērumiem.
2)
Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
jēdzienā “īpaši iemesli” šīs tiesību normas izpratnē, kas ļauj Kopienas dizainparaugu tiesai neizdot vienu vai vairākus minētajā tiesību normā paredzētos rīkojumus, neietilpst apstāklis, ka pārkāpums attiecas tikai uz noteiktiem moduļu sistēmas elementiem, kuru skaits ir kvantitatīvi neliels salīdzinājumā ar visām šīs sistēmas sastāvdaļām.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – ungāru.