TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS1993 m. sausio 26 d.(*)(Pretura di Frascati prašymas priimti prejudicinį sprendimą)„Prašymai priimti prejudicinius sprendimus pagal EEB sutarties 177 straipsnį – Sąlygos“Sujungtose bylose C‑320/90, C‑321/90 ir C‑322/90dėl Pretura di Frascati (Italija)
pagal EEB sutarties 177 straipsnį Teisingumo Teismui pateiktų
prašymų priimti prejudicinius sprendimus šio teismo nagrinėjamose bylose
tarpTelemarsicabruzzo SpAirCircostel, Ministero delle Poste e Telecommunicazioni ir Ministero della Difesa_tarpTelaltitalia SrlirCircostel, Ministero delle Poste e Telecommunicazioni ir Ministero della Difesair tarpTelelazio SpAirCircostel, Ministero delle Poste e Telecommunicazioni ir Ministero della Difesadėl
EEB sutarties 85, 86 ir 90 straipsnių išaiškinimo, nagrinėjant
Italijos vyriausybės vykdomą ultraaukštųjų dažnių televizijos
transliavimo kanalų skirstymą_TEISINGUMO TEISMAS_kurį
sudaro pirmininkas O. Due, kolegijų pirmininkai
C. N. Kakouris, G. C. Rodríguez Iglesias,
M. Zuleeg ir J. L. Murray, teisėjai
G. F. Mancini, R. Joliet, F. A. Schockweiler,
J. C. Moitinho de Almeida, F. Grévisse,
M. Diez de Velasco, P. J. G. Kapteyn ir
D. A. O. Edward_generalinis advokatas C. Gulmann_posėdžio sekretorius H. A. Ruehl, vyriausiasis administratorius_išnagrinėjęs rašytines pastabas, pateiktas:–        Telemarsicabruzzo SpA, atstovaujamos Giorgio Rubini iš Fraskačio advokatūros_–        Telelazio SpA, atstovaujamos Fabrizio Paoletti iš Romos advokatūros_–        Italijos
vyriausybės, atstovaujamos Užsienio reikalų ministerijos Teisės
tarnybos vadovo prof. Luigi Ferrari Bravo, padedamas avvocato dello stato Sergio Laporta_–        Europos
Bendrijų Komisijos, atstovaujamos Teisės tarnybos darbuotojo
Enrico Traversa_susipažinęs su teismo posėdžio pranešimu_išklausęs 1992 m. birželio 9 d. posėdyje Italijos vyriausybės ir Komisijos pareikštas žodines pastabas_susipažinęs su 1992 m. spalio 6 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada_priima šįSprendimą1        1990 m.
rugsėjo 4 d. nutartimis, kurias Teisingumo Teismas gavo
1990 m. spalio 22 d., Fraskačio (Italija) teisėjo pavaduotojas
(Vice Pretore di Frascati) pagal EEB sutarties
177 straipsnį pateikė prašymą priimti prejudicinį sprendimą,
pateikdamas du klausimus dėl Sutarties nuostatų aiškinimo, siekdamas
nustatyti, ar kai kurie radijo ir televizijos transliavimo dažnių
paskirstymo nacionalinės sistemos aspektai yra suderinami su Bendrijos
teise.2        Šie klausimai buvo iškelti nagrinėjant bylas tarp bendrovių Telemarsicabruzzo_Telaltitalia bei Telelazio, kurioms priklauso radijo ir televizijos siųstuvai, ir Romos telegrafo ir telefono tinklų statybos departamento (Circolo Costruzioni Telegrafiche e Telefoniche di Roma (Circostel)), Pašto ir telekomunikacijų ministerijos bei Gynybos ministerijos.3        Aiškindamas šiuos klausimus, Vice Pretore di Frascati,
bylose C‑320/90 ir C‑322/90, apsiriboja EEB sutarties
86 straipsnio citavimu ir teigia, kad juo uždraudžiamos visos
monopolijos formos. Be to, byloje C‑321/90, Vice Pretore teigia,
kad jam buvo pateiktas teismingumo klausimas. Tačiau jis mano, kad
atsižvelgdamas į Bendrijos teisės viršenybės principą jis negali
nagrinėti šio prieštaravimo, jeigu nėra gavęs Teisingumo Teismo
prejudicinio sprendimo. Jis taip pat pažymi, kad net tuo atveju, jeigu
jis neturi jurisdikcijos, šie klausimai pateikiami siekiant proceso
ekonomijos.4        Vice Pretore di Frascati suformuluoti klausimai skamba taip:„1.
Ar tai, kad Italijos vyriausybė pasiliko teisę naudotis įvairiais
televizijos transliavimo kanalais, uždrausdama privačiam sektoriui
naudotis 67–99 ultratrumpųjų bangų kanalais, ypač 67, 68 ir 69,
pažeidžia Romos sutarties 85 straipsnio 3 dalį ir
86 straipsnį, atsižvelgiant į tai, kad nebuvo priimtos jokios
taisyklės, kuriomis vadovaujantis būtų koordinuojamas naudojimasis šiais
kanalais?2. Ar toks elgesys suderinamas su Romos sutartimi ir joje išdėstytomis konkurencijos taisyklėmis?“5        Pirmiausia
Komisija pareiškia, kad nutartys, kuriomis prašoma priimti prejudicinį
sprendimą, yra itin lakoniškos ir jose nurodoma labai nedaug faktinių ir
teisinių aplinkybių, kurios suteiktų galimybę nustatyti pateiktų
klausimų tikslą ir taip suprasti jų reikšmę bei apimtį.6        Reikia
atkreipti dėmesį į tai, kad tam, kad Teisingumo Teismas pateiktų
naudingą išaiškinimą, būtina, kad nacionalinis teismas apibrėžtų su
prejudiciniu klausimu susijusią faktinę ir teisinę situaciją arba bent
jau išdėstytų faktines aplinkybes, dėl kurių šie klausimai iškilo.7        Šie
reikalavimai ypač svarbūs konkurencijos srityje, kuri išsiskiria
faktinių ir teisinių situacijų sudėtingumu.8        Nutartyse,
kuriomis buvo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą, tokių
paaiškinimų nėra.9        Kaip
matyti iš teismo posėdžio pranešimo, nacionalinio teismo dokumentai ir
rašytinės pastabos, taip pat per žodinį procesą šalių pateiktos pastabos
Teisingumo Teismui suteikė tam tikros informacijos, tačiau ji
fragmentiška, todėl šis teismas, neturėdamas pakankamai žinių apie
pagrindinius bylos faktus, negali išaiškinti Bendrijos konkurencijos
taisyklių, atsižvelgdamas į nagrinėjamą situaciją, kaip to prašė
nacionalinio teismo teisėjas.10      Šiomis aplinkybėmis priimti sprendimo dėl Vice Pretore di Frascati pateiktų klausimų nereikia. Dėl bylinėjimosi išlaidų11      Italijos
vyriausybės ir Europos Bendrijų Komisijos, pateikusių Teisingumo
Teismui savo pastabas, bylinėjimosi išlaidos nėra atlygintinos. Kadangi
šis procesas pagrindinių bylų šalims yra vienas iš etapų nacionalinio
teismo nagrinėjamose bylose, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti
šis teismas.Remdamasis šiais motyvais_TEISINGUMO TEISMAS_atsakydamas į klausimus, kuriuos jam 1990 m. rugsėjo 4 d. Nutartimis pateikė Vice Pretore di Frascati, nusprendžia:Priimti sprendimo dėl pateiktų klausimų nereikia.Parašai.DueKakourisRodríguez IglesiasZuleegMurrayManciniJolietSchockweilerMoitiho de AlmeidaGrévisseDíez de VelascoKapteynEdwardPaskelbta 1993 m. sausio 26 d. viešame posėdyje Liuksemburge.Kancleris       PirmininkasJ.‑G. Giraud       O. Due* Proceso kalba: italų.