62006CJ0257
SODBA SODIŠČA (drugi senat)
z dne 24. januarja 2008 (
*1
)
„Člen 28 ES — Direktiva 76/768/EGS — Varovanje zdravja — Kozmetični izdelki — Uvoz — Sporočanje podatkov v zvezi s kozmetičnimi izdelki organom države uvoznice“
V zadevi C-257/06,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) z odločbo z dne 12. julija 2005, ki je prispela na Sodišče 13. junija 2006, v postopku
Roby Profumi Srl
proti
Comune di Parma,
SODIŠČE (drugi senat),
v sestavi C. W. A. Timmermans, predsednik senata, J. Makarczyk (poročevalec), P. Kūris, J.-C. Bonichot, sodniki, in C. Toader, sodnica,
generalni pravobranilec: J. Mazák,
sodna tajnica: L. Hewlett, glavna administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 24. maja 2007,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
—
za Roby Profumi Srl M. Pozzi, odvetnik,
—
za belgijsko vlado L. Van den Broeck, zastopnica,
—
za francosko vlado R. Loosli-Surrans, zastopnica,
—
za italijansko vlado I. M. Braguglia, zastopnik, skupaj z G. Albenzijem, avvocato dello Stato,
—
za poljsko vlado E. Ośniecką-Tamecką, zastopnica,
—
za Komisijo Evropskih skupnosti A. Caeiros in D. Recchia, zastopnika,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 28 ES in člena 7 Direktive Sveta z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki 76/768/EGS (UL L 262, str. 169), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/35/EGS z dne 14. junija 1993 (UL L 151, str. 32, v nadaljevanju: Direktiva 76/768).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Roby Profumi Srl (v nadaljevanju: Roby Profumi) in Comune di Parma glede tega, da je župan te občine potrdil kazen, ki je bila družbi Roby Profumi naložena zaradi nespoštovanja nacionalnih določb v zvezi s kozmetičnimi izdelki.
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
3
Cilj Direktive 76/768 je približevanje zakonodaj držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki, da bi se zagotovil prosti pretok blaga v Evropski skupnosti. Za varovanje javnega zdravja ta direktiva vzpostavlja enotna pravila glede sestave, označevanja in pakiranja kozmetičnih izdelkov.
4
V členu 7 Direktive 76/768 je določeno:
„1.   Države članice ne smejo zaradi zahtev te direktive in prilog k direktivi zavrniti, prepovedati ali omejiti trženja katerih koli kozmetičnih izdelkov, ki izpolnjujejo določbe te direktive in prilog k direktivi.
2.   Lahko pa zahtevajo, da so podatki, navedeni v členu 6(1)(b), (c), (d) in (f), napisan[i] vsaj v njihovem nacionalnem ali uradnem jeziku ali jezikih; lahko tudi zahtevajo, da so podatki, navedeni v členu 6(1)(g), napisan[i] v jeziku, ki je potrošniku lahko razumljiv. S tem namenom Komisija sprejme skupno nomenklaturo sestavin v skladu s postopkom iz člena 10.
3.   Nadalje lahko država članica zaradi hitrega in ustreznega zdravljenja v primeru težav zahteva, da so ustrezne in zadostne informacije o snoveh, uporabljenih v kozmetičnih izdelkih, na voljo pristojnemu organu, ki bo zagotovil, da so te informacije uporabljene samo za namene takega zdravljenja.
Vsaka država članica imenuje pristojni organ in podrobnosti o njem pošlje Komisiji, ki te informacije objavi v Uradnem listu Evropskih Skupnosti.“
Nacionalna zakonodaja
5
V členu 10 zakona št. 713 o pravilih za izvajanje direktiv Evropske gospodarske skupnosti o proizvodnji in prodaji kozmetičnih izdelkov (norme per l’attuazione delle direttive della Comunità economica europea sulla produzione e la vendita dei cosmetici) z dne 11. oktobra 1986 (redni dodatek h GURI št. 253 z dne 30. oktobra 1986), kakor je bil spremenjen z zakonsko uredbo št. 126 z dne 24. aprila 1997 (GURI št. 112 z dne 16. maja 1997, v nadaljevanju: zakon št. 713/86), je določeno:
„[…]
3a.   Uvoz kozmetičnih izdelkov iz držav, ki niso članice Evropske unije, se opravi pod nadzorom strokovnjaka, ki izpolnjuje pogoje iz odstavkov 1 in 2. Oceniti mora metode izdelave, uporabljene za izdelke.
4.   Dobra praksa glede izdelave kozmetičnih izdelkov, ki temelji tudi na pravilih Skupnosti, se določi in posodobi z dekretom ministra za zdravje v soglasju z ministri, pristojnimi za industrijo, trgovino, obrt in delo ter socialno varstvo.
5.   Kdor namerava na svoj ali tuj račun proizvajati ali pakirati izdelke iz člena 1, vsaj 30 dni pred začetkom te dejavnosti na ministrstvo za zdravje in regijo naslovi pisno vlogo.
6.   Vloga obsega:
(a)
ime ali firmo in sedež podjetja in sedež proizvodne enote;
(b)
opis objektov in opreme, na podlagi katerega se lahko ugotovi, da ustrezajo tehničnim in higienskim zahtevam glede na vrsto nameravane izdelave, ter dokumente, ki dokazujejo nakup ali leasing navedene opreme;
(c)
ime in kvalifikacije tehničnega direktorja;
(d)
popoln in podroben seznam uporabljenih snovi in snovi, ki jih vsebujejo tržni izdelki.
7.   Vse spremembe podatkov iz točk (a), (b) in (c) odstavka 6 je treba predhodno sporočiti z novo vlogo.
8.   Ustrezno vlogo, ki vsebuje le točki (a) in (d) odstavka 6, vložijo uvozniki pakiranih izdelkov, pripravljenih za prodajo in s poreklom iz držav članic Evropske unije, uvozniki takih izdelkov iz držav, ki niso članice Evropske unije, pa morajo navesti tudi ime in kvalifikacije strokovnjaka iz člena 3a.
[…]“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
6
Roby Profumi je družba italijanskega prava, ki deluje v sektorju uvoza in izvoza kozmetičnih izdelkov na trgu Skupnosti.
7
Tej družbi je lokalni upravni organ, pristojen za zdravstvo, 9. oktobra 2000 naložil denarno kazen 10.000.000ITL zaradi nespoštovanja obveznosti iz člena 10(8) zakona št. 713/86, ker ministrstvu za zdravje in regiji ni sporočila nekaterih podatkov v zvezi z uvoženimi kozmetičnimi izdelki. Župan Comune di Parma je glede ugovora družbe Roby Profumi zoper to odločbo 31. julija 2001 izdal sklep-odredbo, s katerim je bila potrjena naložena kazen, znesek pa zvišan na 15.000.000ITL.
8
Družba Roby Profumi je zoper ta sklep-odredbo vložila tožbo pri Tribunale di Parma. To sodišče je sicer menilo, da družba Roby Profumi obveznosti iz člena 10(8) zakona št. 713/86, glede katere je menilo, da je v skladu s pravom Skupnosti, ni spoštovala, kljub temu pa je delno ugodilo njeni tožbi, tako da je globo znižalo na 5.000.000ITL.
9
Družba Roby Profumi je zoper odločitev Tribunale di Parma vložila zahtevo za varstvo zakonitosti. Med drugim je menila, da to sodišče ne bi smelo uporabiti zgoraj navedene nacionalne določbe, ker nasprotuje členu 28 ES in členu 7 Direktive 76/768.
10
Ker je Corte suprema di cassazione imelo pomisleke glede skladnosti italijanske določbe z zgoraj navedenimi določbami prava Skupnosti, je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je člen 10(8) zakona št. 713/1986, kot je bil spremenjen s členom 9(4) zakonske uredbe št. 126/1997, združljiv s členom 28 ES ter s členom 7 Direktive 76/768/EGS […]?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Uvodne ugotovitve
11
Prvič, treba je spomniti, da lahko Sodišče, čeprav v skladu z ustaljeno sodno prakso v okviru predloga za sprejetje predhodne odločbe sicer ne more odločati niti glede vprašanj, ki se nanašajo na notranje pravo držav članic, niti glede skladnosti nacionalnih določb s pravom Skupnosti, vseeno ponudi elemente za razlago prava Skupnosti, ki nacionalnemu sodišču omogočajo, da razsodi v sporu, ki mu je predložen (glej zlasti sodbi z dne 23. novembra 1989 v zadevi Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711, C-150/88, Recueil, str. I-3891, točka 12, in z dne 21. septembra 2000 v zadevi Borawitz, C-124/99, Recueil, str. I-7293, točka 17).
12
Treba je tudi ugotoviti, da predložitveno sodišče s postavljenim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali člen 28 ES in člen 7 Direktive 76/768 nasprotujeta nacionalni določbi, ki uvoznika kozmetičnih izdelkov obvezuje, da ministrstvu za zdravje in regiji sporoči med drugim ime ali firmo podjetja, njegov sedež in sedež proizvodne enote ter popoln in podroben seznam uporabljenih snovi in snovi, ki jih vsebujejo navedeni izdelki.
13
Drugič, prav tako je treba spomniti, da so z Direktivo 76/768 izčrpno usklajena nacionalna pravila o pakiranju in označevanju kozmetičnih izdelkov (glej zlasti sodbe z dne 28. januarja 1999 v zadevi Unilever, C-77/97, Recueil, str. I-431, točka 24; z dne 13. januarja 2000 v zadevi Estée Lauder, C-220/98, Recueil, str. I-117, točka 23, in z dne 24. oktobra 2002 v zadevi Linhart in Biffl, C-99/01, Recueil, str. I-9375, točka 17).
14
Kot je Sodišče že razsodilo, je treba – ko se neko vprašanje usklajuje na ravni Skupnosti – nacionalne ukrepe, ki se nanašajo na to uskladitev, presojati glede na določbe tega uskladitvenega ukrepa, ne pa glede na določbe Pogodbe ES (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Eau de Cologne & Parfümerie-Fabrik 4711, točka 28, in sodbi z dne 12. oktobra 1993 v zadevi Vanacker in Lesage, C-37/92, Recueil, str. I-4947, točka 9, ter z dne 13. decembra 2001 v zadevi DaimlerChrysler, C-324/99, Recueil, str. I-9897, točka 32).
15
Iz tega sledi, da se mora Sodišče za odgovor na predhodno vprašanje omejiti na razlago Direktive 76/768.
Odgovor Sodišča
16
Najprej je treba ugotoviti, da je normodajalec Skupnosti s sprejetjem Direktive 76/768 nameraval uskladiti cilj prostega pretoka kozmetičnih izdelkov s ciljem varovanja javnega zdravja (glej sodbo z dne 13. septembra 2001 v zadevi Schwarzkopf, C-169/99, Recueil, str. I-5901, točka 27).
17
Kot namreč izhaja iz druge in tretje uvodne izjave Direktive 76/768, je normodajalec Skupnosti sicer menil, da so razlike med nacionalnimi določbami v zvezi s kozmetičnimi izdelki proizvajalce zavezale k razlikovanju njihove proizvodnje glede na namembno državo članico in da so te razlike ovirale prosti pretok navedenih izdelkov, vendar je kljub temu ugotovil, da te nacionalne določbe sledijo cilju varovanja javnega zdravja in da mora zato uskladitev tega področja na ravni Skupnosti slediti istemu cilju. Enakemu cilju so sledile tudi spremembe Direktive 76/768 (glej zgoraj navedeno sodbo Schwarzkopf, točka 28).
18
Med pravili, določenimi z Direktivo 76/768, je tudi obveznost, določena v njenem členu 7(1), da države članice ne smejo zavrniti, prepovedati ali omejiti trženja katerih koli kozmetičnih izdelkov, ki izpolnjujejo določbe te direktive in njenih prilog.
19
Dalje je treba opozoriti, da iz člena 7(3) te direktive izhaja, da lahko država članica zahteva, da so pristojnemu organu na voljo ustrezni in zadostni podatki o snoveh, ki jih vsebujejo kozmetični izdelki, zaradi hitrega in ustreznega zdravljenja pri zdravstvenih težavah (glej sodbo z dne 5. maja 1993 v zadevi Komisija proti Franciji, C-246/91, Recueil, str. I-2289, točka 9).
20
Ta določba, umeščena v Direktivo, katere namen je med drugim – kot zlasti izhaja iz njene druge in tretje uvodne izjave – zagotoviti prosto trgovanje s kozmetičnimi izdelki, sledi tudi cilju varovanja zdravja ljudi v smislu člena 30 ES (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Estée Lauder, točka 25).
21
Vendar pa morajo ukrepi, ki jih morajo sprejeti države članice za izvajanje člena 7(3) Direktive 76/768, spoštovati načelo sorazmernosti (glej v tem smislu zgoraj navedene sodbe Unilever, točka 27; Estée Lauder, točka 26, ter Linhart in Biffl, točka 26).
22
V obravnavani zadevi v postopku v glavni stvari iz nacionalne zakonodaje izhaja, da morajo uvozniki kozmetičnih izdelkov organom, zadolženim za varovanje zdravja in življenja ljudi, sporočiti ime ali firmo podjetja izdelovalca, njegov sedež in sedež proizvodne enote ter popoln in podroben seznam snovi, ki jih vsebujejo trženi izdelki.
23
Ta obveznost sporočanja podatkov pristojnim organom omogoča, da v primeru zdravstvenih težav zdravstvenim službam karseda hitro sporočijo informacije, ki so nujno potrebne za hitro in ustrezno zdravljenje.
24
Taka obveznost sporočanja je sorazmerna s ciljem varovanja zdravja ljudi, ki je določen s členom 7(3) Direktive 76/768, ker zagotavlja, da imajo pristojni nacionalni organi na voljo podrobne informacije o zadevnem izdelku. Samo na podlagi teh informacij je namreč možno določiti ustrezno zdravljenje.
25
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba odgovoriti, da člen 7 Direktive 76/768 ne nasprotuje nacionalni določbi, ki zaradi hitrega in ustreznega zdravljenja pri zdravstvenih težavah uvoznika kozmetičnih izdelkov obvezuje, da ministrstvu za zdravje in regiji sporoči ime ali firmo podjetja, njegov sedež in sedež proizvodne enote ter popoln in podroben seznam uporabljenih snovi in snovi, ki jih vsebujejo navedeni izdelki.
Stroški
26
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
Člen 7 Direktive Sveta z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki 76/768/EGS, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 93/35/EGS z dne 14. junija 1993, ne nasprotuje nacionalni določbi, ki zaradi hitrega in ustreznega zdravljenja pri zdravstvenih težavah uvoznika kozmetičnih izdelkov obvezuje, da ministrstvu za zdravje in regiji sporoči ime ali firmo podjetja, njegov sedež in sedež proizvodne enote ter popoln in podroben seznam uporabljenih snovi in snovi, ki jih vsebujejo navedeni izdelki.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.