62000TO0149_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa T-149/00 R,
Innova, Centro euromediterraneo per lo sviluppo sostenibile, kotipaikka Calatafimi (Italia), edustajanaan asianajaja D. Fosselard, Bryssel, prosessiosoite Luxemburgissa asianajotoimisto Arendt & Medernach, 8-10 rue Mathias Hardt,
kantajana,
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja M.-J. Jonczy ja oikeudellisen yksikön virkamies E. Paasivirta, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies C. Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta lykkäämään toisaalta kantajan kanssa Dionysos-hankkeen toteuttamisesta tehdyn sopimuksen purkamista koskevan komission päätöksen täytäntöönpanoa siltä osin kuin siinä velvoitetaan kantaja palauttamaan kokonaisuudessaan rahasummat, jotka sille on tämän sopimuksen yhteydessä jo maksettu, ja toisaalta tähän päätökseen perustuvan laskun täytäntöönpanoa tarpeellisin osin,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI
on antanut seuraavan
määräyksen
Tuomion perustelut
Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet
1 Innova, Centro euromediterraneo per lo sviluppo sostenibile on Italian oikeuden mukaan perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää kestävää kehitystä Välimeren alueen maissa.
2 Komissio teki kantajan kanssa 5.8.1998 sopimuksen (jäljempänä sopimus), jolle myönnettiin rahoitusta rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro-Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa 23 päivänä heinäkuuta 1996 annettuun neuvoston asetukseen (EY) N:o 1488/96 (EYVL L 189, s. 1) perustuvan ohjelman nojalla, ja jossa kantaja sitoutui toteuttamaan sopimuksen liitteessä A kuvatun hankkeen, jonka nimi oli "Dionysos - Antiikin esityspaikkojen verkosto" komission maksamaa 891 188 ecun suuruista rahoitustukea vastaan.
3 Sopimuksen 15.3 kohdassa määrätään seuraavaa:
"Jos tuensaaja ei noudata tässä sopimuksessa määrättyjä velvoitteita eikä se ryhdy hyvissä ajoin toteuttamaan korjaavia toimenpiteitä, komissio varaa itselleen oikeuden keskeyttää tai lopettaa hankkeen rahoitus tai tätä sopimusta varten osoitetut maksut sekä tarvittaessa purkaa sopimus. Viimeksi mainitussa tilanteessa komissio varaa itselleen oikeuden vaatia jo maksettujen rahasummien palauttamista".
4 Saman sopimuksen 15.6 kohdassa määrätään seuraavaa:
"Mikäli tuensaajan palautettavana olevaa rahasummaa ei ole maksettu takaisin asetetussa määräajassa, sille lasketaan Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI) [ecumääräisissä] toimissaan käyttämän korkokannan mukaista korkoa, joka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C sarjassa ja joka on voimassa sillä hetkellä kun takaisin maksamista varten asetettu määräaika päättyy.
Tuensaaja hyväksyy, että komission oikeassa järjestyksessä antama edellä mainittua palautusta koskeva perintämääräys on täytäntöönpanokelpoinen [EY:n] perustamissopimuksen 192 artiklassa tarkoitulla tavalla kaikissa niissä maissa, joissa tuensaajalla on kotipaikka" (EY:n perustamissopimuksen 192 artiklasta on tullut EY 256 artikla).
5 Edellä mainitun sopimuksen 17 kohdan mukaan "kaikki komission ja tuensaajan väliset riidat, joita - - sopimusta täytettäessä voi ilmetä ja joissa sopimusosapuolet eivät pääse sovintoratkaisuun, ratkaistaan Brysselin tuomioistuimissa". Sopimuksen 18 kohdan mukaan "sopimukseen sovelletaan Belgian lainsäädäntöä".
6 Sopimusta täyttäessään kantaja on saanut komissiolta 404 273 euroa.
7 Komission ulkosuhteiden pääosastoon kuuluvan yksikön päällikkö Laurent ilmoitti kantajalle 23.3.2000 päivätyllä kirjeellään päätöksestään purkaa sopimus sopimuksen 15.3 kohdan mukaisesti. Hän täsmensi kirjeessään, että "tähän sopimuksen purkamista koskevaan päätökseen liitetään luonnollisesti vaatimus jo kokonaan tai osittain suoritettujen maksujen palauttamisesta" ja että komissio "varaa itselleen oikeuden käyttää Innovan antamaa pankkitakuuta tätä varten".
8 Tämän päätöksen perusteluksi kirjeen kirjoittaja ilmoittaa "todenneensa, että sopimuksen voimaantulosta alkaen Innova on jatkuvasti laiminlyönyt sille kuuluvia sopimusvelvoitteitaan Dionysos-hankkeen toteuttamisen ja hallinnoinnin osalta ja että [hankkeen] organisaatio ei ole kyennyt ajoissa toteuttamaan vaadittuja korjaavia toimenpiteitä".
9 Komissio vaati kantajaa 6.6.2000 päivätyssä kirjeessään, joka saapui kantajalle 22.6.2000 ja johon oli liitetty 29.5.2000 päivätty lasku, maksamaan takaisin 404 273 euroa viimeistään kahden viikon kuluessa siitä kun se on saanut yllä mainitun kirjeen, sillä uhalla, että komissio ryhtyy perimään kyseistä summaa korkojen kanssa.
10 Kantaja on nostanut EY 230 artiklan neljännen alakohdan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 2.6.2000 ja jossa vaaditaan komission sopimuksen purkamisesta tekemän päätöksen kumoamista.
11 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 6.7.2000 rekisteröidyllä erillisellä asiakirjalla kantaja on EY 242 artiklan nojalla tehnyt myös hakemuksen toisaalta komission kantajan kanssa Dionysos-hankkeen toteuttamisesta tehdyn sopimuksen purkamista koskevan päätöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi siltä osin kuin siinä velvoitetaan kantaja palauttamaan rahasummat, jotka sille on jo maksettu tämän sopimuksen yhteydessä, ja toisaalta tämän päätöksen nojalla toimitetun laskun täytäntöönpanon lykkäämiseksi tarpeellisilta osin. Kantaja pyytää myös, että asiaan sovellettaisiin yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 105 artiklan 2 kohtaa, koska kaikki riidanalaiseen päätökseen liittyvät pakkotäytäntöönpanotoimet voivat aiheuttaa kantajalle vakavaa ja korjaamatonta vahinkoa.
12 Välitoimista päättävä tuomioistuin pyysi 7.7.2000 kantajaa toimittamaan kolme välitoimihakemuksen ymmärtämisen kannalta välttämätöntä asiakirjaa. Se pyysi myös komissiota tarkentamaan sitä, aikoiko tämä ryhtyä EY 256 artiklassa määrättyjen kaltaisiin tarvittaviin toimenpiteisiin saadakseen päätöksen pakkotäytäntöönpantavaksi ennen välitoimimenettelyn päättävän määräyksen antamista.
13 Samana päivänä kantaja toimitti vaaditut asiakirjat ja komissio vastasi esitettyyn kysymykseen, toimielimen todetessa nimenomaisesti, että EY 256 artiklaa ei voida soveltaa, koska komission ja Innovan välinen suhde perustuu yksinomaan sopimukseen.
14 Komissio esitti 14.7.2000 huomautuksensa välitoimia koskevasta hakemuksesta.
15 Oikeudenkäyntiasiakirjoista ilmenevät seikat huomioon ottaen välitoimista päättävä tuomioistuin katsoo, että sillä on hallussaan kaikki tarpeelliset seikat käsiteltävänä olevan täytäntöönpanon lykkäystä koskevan hakemuksen ratkaisemiseksi ja ettei osapuolia ole etukäteen tarpeen kuulla.
Sovellettavat oikeussäännöt
16 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä EY 242 ja EY 243 artiklan määräysten sekä Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen perustamisesta 24 lokakuuta 1988 tehdyn neuvoston päätöksen 88/591/EHTY, ETY, Euratom (EYVL L 319, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 8.6.1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/350/Euratom, EHTY, ETY (EYVL L 144, s. 21), 4 artiklan säännösten nojalla riidanalaisen toimen täytäntöönpanon lykättäväksi tai päättää tarpeellisista välitoimista, mikäli se katsoo olosuhteiden tätä edellyttävän.
17 Työjärjestyksen 104 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa täsmennetään, että hakemus säädöksen täytäntöönpanon lykkäämiseksi otetaan tutkittavaksi ainoastaan, jos hakija on nostanut kanteen tätä säädöstä vastaan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Tämä määräys ei ole pelkkä muodollisuus, vaan se edellyttää, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi todella tutkia pääasiassa nostetun kanteen, johon välitoimihakemus perustuu.
18 Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kysymystä pääasiassa nostetun kanteen tutkittavaksi ottamisesta ei lähtökohtaisesti tutkita välitoimimenettelyssä, jotta ei oteta ennalta kantaa pääasian ratkaisuun. Jos kuitenkin vedotaan siihen, että pääasiassa nostettu kanne, johon välitoimihakemus perustuu, on ilmeisesti jätettävä tutkimatta, saattaa osoittautua tarpeelliseksi tutkia, onko olemassa tiettyjä seikkoja, joista voidaan ensi näkemältä päätellä, että kanne voidaan ottaa tutkittavaksi (mm. asia T-1/00 R, Hölzl ym. v. komissio, määräys 15.2.2000, 21 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
19 EY 238 artiklan mukaan "yhteisön tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia yhteisön tekemässä tai sen puolesta tehdyssä julkis- tai yksityisoikeudellisessa sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla". Tämän artiklan määräysten ja päätöksen 88/591/EHTY, ETY, Euratom, sellaisena kuin se on muutettuna, säännösten nojalla yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista ensimmäisenä oikeusasteena sellaiset sopimussuhteisiin perustuvat riidat, jotka luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt ovat saattaneet sen käsiteltäväksi, ainoastaan välityslausekkeen nojalla.
20 Esillä olevassa asiassa ei kuitenkaan ole tehty sellaista lauseketta, jonka nojalla yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella olisi toimivalta ratkaista riidat, joita sopimuksen täyttämisessä voi ilmetä. Sopimuksen 17 kohtaan sisältyvässä riitojen ratkaisua koskevassa lausekkeessa määrätään nimenomaisesti, että kaikki sopimuksen täyttämistä koskevat riidat annetaan Brysselin tuomioistuinten ratkaistavaksi.
21 Kantaja katsoo kuitenkin, että tätä sopimusmääräystä sovelletaan ainoastaan riitoihin, jotka koskevat sopimuksen täyttämistä eikä sellaisen päätöksen täytäntöönpanoa, jolla komissio on purkanut itse sopimuksen. Tältä osin riittää kun todetaan, että sopimuksen purun sekä tästä johtuvan asioiden palauttamisen aikaisempaan tilaan, jonka perusteella voidaan myös periä takaisin kaikki jo maksetut rahasummat asialla, jossa kantaja on vastakkain komission kanssa, on suora yhteys sopimuksessa määriteltyihin velvoitteisiin, koska purku, josta määrätään kyseisen sopimuksen 15 kohdassa, on ainoastaan seuraamus siitä, että toinen sopimusosapuolista ei ole täyttänyt velvoitteitaan. Tällaista riitaa ei voida siten erottaa riidasta, joka koskee 17 kohdassa tarkoitettua sopimuksen täyttämistä.
22 Tästä seuraa, että yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin, jonka käsiteltäväksi kumoamiskanne on saatettu, ei sille toimivallan antavan välityslausekkeen puuttuessa voi ratkaista kannetta, joka itse asiassa koskee yhteisön kanssa tehdyn sopimuksen täyttämistä. Jos se tekisi niin, se ulottaisi tuomiovaltansa koskemaan myös muita kuin sellaisia riitoja, joita sillä on tyhjentävästi EY 240 artiklan nojalla oikeus käsitellä, sillä tässä määräyksessä annetaan jäsenvaltioiden tuomioistuimille yleinen toimivalta ratkaista sellaiset riidat, joissa yhteisö on asianosainen (asia T-186/96, Mutual Aid Administration Services v. komissio, määräys 3.10.1997, Kok. 1997, s. II-1633, 47 kohta).
23 Edellä mainitun perusteella voidaan sanoa, että välitoimihakemus on jätettävä tutkimatta, koska yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella ei ole toimivaltaa ottaa tutkittavaksi kannetta, johon välitoimihakemus perustuu (vastaavasti yhdistetyt asiat 31/86 ja 35/86, LAISA ja CPC España v. neuvosto, tuomio 28.4.1988, 18 kohta ja asia C-399/97, Glasoltherm v. komissio ym., määräys 14.7.1998, Kok. 1998, s. I-4521, 8 kohta).
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTTI
on määrännyt seuraavaa:
1) Välitoimihakemus hylätään.
2) Oikeudenkäyntikuluista päätetään myöhemmin.