Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA
18 päivänä joulukuuta 2025 (1)
Asia C‑820/24
Strominator Elektro GmbH
vastaan
Bundesimmobiliengesellschaft mbH,
jossa asian käsittelyyn osallistuu
Fiegl & Spielberger GmbH
(Ennakkoratkaisupyyntö – Bundesverwaltungsgericht (liittovaltion ylin hallintotuomioistuin, Itävalta))
Ennakkoratkaisupyyntö – Julkiset hankinnat – Hankintasopimuksen toteuttaminen – Direktiivi 2014/24/EU – 72 artikla – Hankintasopimusten muuttaminen niiden voimassaoloaikana – Hankintasopimuksen voimassaoloaika – Direktiivi 2011/7/EU – Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjuminen – 4 artikla – Yritysten ja viranomaisten väliset kaupalliset toimet – Maksuaika – Tavaran tai palvelun vastaanottaminen
1.        Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää tulkitsemaan direktiivin 2014/24/EU(2) 72 artiklan 5 kohtaa selvittääkseen ratkaistavanaan olevassa asiassa, onko hankintaviranomainen muuttanut rakennusurakkasopimuksen ehtoja.
2.        Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin haluaa erityisesti tietää, onko sopimusehtojen muuttamista pidettävä hankintasopimuksen muuttamisena sen voimassaoloaikana,(3) kun a) sovittu toteutusaika on päättynyt, b) sopimuskumppani on toteuttanut sen tehtäväksi annetut suoritukset ja c) hankintaviranomainen on vastaanottanut loppulaskun mutta ei ole vielä maksanut sitä.
I       Asiaa koskevat oikeussäännöt
A       Unionin oikeus
1.     Direktiivi 2014/24
3.        Direktiivin 72 artiklassa (”Hankintasopimusten muuttaminen niiden voimassaoloaikana”) säädetään seuraavaa:
”1.      Hankintasopimuksia ja puitejärjestelyjä voidaan muuttaa ilman tämän direktiivin mukaista uutta hankintamenettelyä jossakin seuraavista tapauksista:
a)      jos alkuperäisissä hankinta-asiakirjoissa on muutosten rahallisesta arvosta riippumatta niitä koskevat selkeät, täsmälliset ja yksiselitteiset tarkistuslausekkeet, jotka voivat olla hinnantarkastuslausekkeita, tai vaihtoehdot. Kyseisissä lausekkeissa on ilmoitettava mahdollisten muutosten tai vaihtoehtojen soveltamisala ja luonne sekä olosuhteet, joissa lausekkeita voidaan käyttää. Ne eivät saa koskea muutoksia tai vaihtoehtoja, jotka muuttaisivat hankintasopimuksen tai puitejärjestelyn yleistä luonnetta;
b)      jos alkuperäisen sopimuskumppanin on tarpeen suorittaa lisätöitä tai
‑palveluja taikka ylimääräisiä tavaratoimituksia, jotka eivät sisältyneet alkuperäiseen hankintasopimukseen, ja jos sopimuskumppanin vaihtaminen
i)      ei ole mahdollista taloudellisista tai teknisistä syistä, joita ovat muun muassa korvattavuus tai yhteentoimivuus olemassa olevien laitteiden, palvelujen tai laitteistojen kanssa, jotka on hankittu osana alkuperäistä hankintaa; ja
ii)      aiheuttaisi merkittävää haittaa tai kustannusten olennaista päällekkäisyyttä hankintaviranomaiselle.
Hinta ei kuitenkaan saa nousta enemmän kuin 50 prosenttia alkuperäisen hankintasopimuksen arvosta. Jos muutoksia tehdään peräkkäin useampia, tätä rajoitusta on sovellettava kunkin muutoksen arvoon. Tällaisten peräkkäisten muutosten tavoitteena ei saa olla tämän direktiivin kiertäminen;
c)      jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
i)      muutoksen tarve johtuu olosuhteista, joita huolellinen hankintaviranomainen ei voinut ennakoida;
ii)      muutos ei vaikuta hankintasopimuksen yleiseen luonteeseen;
iii)      hinta ei nouse enempää kuin 50 prosenttia alkuperäisen hankintasopimuksen tai puitejärjestelyn arvosta. Jos muutoksia tehdään peräkkäin useampia, tätä rajoitusta on sovellettava kunkin muutoksen arvoon. Tällaisten peräkkäisten muutosten tavoitteena ei saa olla tämän direktiivin kiertäminen;
d)      jos sopimuskumppani, jonka kanssa hankintaviranomainen oli alun perin tehnyt hankintasopimuksen, korvataan uudella sopimuskumppanilla seuraavista syistä:
i)      a alakohdan mukainen yksiselitteinen tarkistuslauseke tai vaihtoehto;
ii)      alkuperäisen sopimuskumppanin asema siirtyy yhtiön rakenneuudistusjärjestelyjen, yritysostojen, sulautumisten ja määräysvallan muutosten tai maksukyvyttömyyden seurauksena kokonaan tai osittain toiselle talouden toimijalle, joka täyttää alun perin vahvistetut laadulliset valintaperusteet edellyttäen, ettei tästä aiheudu muita merkittäviä muutoksia hankintasopimukseen eikä tällä pyritä kiertämään tämän direktiivin soveltamista; tai
iii)      hankintaviranomainen täyttää itse pääsopimuskumppanin velvoitteet alihankkijoitaan kohtaan, jos tästä mahdollisuudesta säädetään 71 artiklan mukaisesti kansallisessa lainsäädännössä;
e)      jos muutokset eivät niiden arvosta riippumatta ole 4 kohdassa tarkoitettuja merkittäviä muutoksia.
Hankintaviranomaisten, jotka ovat muuttaneet hankintasopimusta tämän kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, on julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä asiaa koskeva ilmoitus. Tällaisessa ilmoituksessa on oltava liitteessä V olevassa G osassa esitetyt tiedot, ja se on julkaistava 51 artiklan mukaisesti.
2.      Lisäksi ja tarvitsematta tarkistaa, täyttyvätkö 4 kohdan a–d alakohdassa asetetut edellytykset, hankintasopimuksia voidaan muuttaa ilman tämän direktiivin mukaista uutta hankintamenettelyä, jos muutoksen arvo on molempia seuraavia arvoja alempi:
i)      4 artiklassa vahvistetut kynnysarvot; ja
ii)      10 prosenttia alkuperäisen palvelu- tai tavarahankintasopimuksen arvosta ja 15 prosenttia alkuperäisen rakennusurakkasopimuksen arvosta.
Muutos ei saa kuitenkaan vaikuttaa hankintasopimuksen tai puitejärjestelyn yleiseen luonteeseen. Jos muutoksia tehdään peräkkäin useampia, arvo arvioidaan peräkkäisten muutosten kumulatiivisen nettoarvon perusteella.
3.      Edellä 2 kohdassa ja 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetun hinnan laskemista varten tarkistettu hinta on viitearvo, kun hankintasopimukseen sisältyy indeksilauseke.
4.      Hankintasopimukseen tai puitejärjestelyyn sen voimassaoloaikana tehtyä muutosta pidetään 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuna merkittävänä muutoksena, jos hankintasopimus tai puitejärjestely on sen seurauksena luonteeltaan huomattavasti erilainen alun perin tehtyyn sopimukseen verrattuna. Rajoittamatta 1 ja 2 kohdan soveltamista, muutosta pidetään joka tapauksessa merkittävänä, jos yksi tai useampi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)      muutoksella otetaan käyttöön ehtoja, jotka, jos ne olisivat alun perin kuuluneet hankintamenettelyyn, olisivat mahdollistaneet muiden kuin alun perin valittujen ehdokkaiden osallistumisen menettelyyn tai muun kuin alun perin hyväksytyn tarjouksen hyväksymisen tai jotka olisivat tuoneet hankintamenettelyyn lisää osallistujia;
b)      hankintasopimuksesta tai puitejärjestelystä tulee muutoksen jälkeen taloudellisesti edullisempi sopimuskumppanille sellaisella tavalla, jota alkuperäisessä hankintasopimuksessa tai puitejärjestelyssä ei ollut määritetty;
c)      muutos laajentaa hankintasopimuksen tai puitejärjestelyn soveltamisalaa huomattavasti;
d)      jos sopimuskumppani, jonka kanssa hankintaviranomainen oli alun perin tehnyt hankintasopimuksen, korvataan uudella sopimuskumppanilla muissa kuin 1 kohdan d alakohdassa säädetyissä tapauksissa.
5.      Jos hankintamenettelyyn tai puitejärjestelyyn tehdään sen voimassaoloaikana muita kuin 1 ja 2 kohdassa säädettyjä muutoksia, vaaditaan tämän direktiivin mukaista uutta hankintamenettelyä.”
2.     Direktiivi 2011/7/EU(4)
4.        Direktiivin 2 artiklassa, jonka otsikkona on ”Määritelmät”, säädetään seuraavaa:
”Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
1)      ’kaupallisilla toimilla’ yritysten tai yritysten ja viranomaisten välisiä toimia, jotka johtavat tavaroiden toimittamiseen tai palvelujen suorittamiseen korvausta vastaan;
2)      ’viranomaisella’ hankintaviranomaista, siten kuin se on määritelty direktiivin 2004/17/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 9 kohdassa, riippumatta sopimuksen kohteesta tai arvosta;
– –”
5.        Direktiivin 4 artiklassa (”Yritysten ja viranomaisten väliset kaupalliset toimet”) säädetään seuraavaa:
”1.      Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaupallisissa toimissa, joissa velallinen on viranomainen, velkojalla on 3, 4 tai 6 kohdassa määritellyn ajan päätyttyä oikeus lakisääteiseen viivästyskorkoon ilman, että maksumuistutus on tarpeen, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)      velkoja on täyttänyt sopimukseen ja lakiin perustuvat velvoitteensa; ja
b)      velkoja ei ole saanut erääntynyttä määrää ajoissa, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä.
– –
3.      Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että kaupallisissa toimissa, joissa velallinen on viranomainen
a)      maksuaika ei ylitä mitään seuraavassa mainituista määräajoista:
i)      30:tä kalenteripäivää siitä päivästä, jona velallinen on vastaanottanut laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen;
– –
iv)      mikäli laissa tai sopimuksessa määrätään hyväksymis- tai tarkistusmenettelystä, jolla tavaran tai palvelun sopimuksenmukaisuus on varmistettava, ja mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen ennen tällaista hyväksymistä tai tarkistusta tai hyväksymis- tai tarkistuspäivänä, 30:tä kalenteripäivää kyseisestä päivästä;
– –”
B       Itävallan oikeus: liittovaltion laki hankintasopimusten tekemisestä (Bundesgesetz über die Vergabe von Aufträgen)(5)
6.        Lain 365 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.      Hankintasopimuksiin ja puitejärjestelyihin voidaan niiden voimassaoloaikana tehdä merkittäviä muutoksia ainoastaan uuden hankintamenettelyn jälkeen. – –
– –
3.      Seuraavia hankintasopimuksiin ja puitejärjestelyihin tehtyjä muutoksia pidetään merkityksettöminä muutoksina:
– –”
II     Tosiseikat, pääasia ja ennakkoratkaisukysymys
7.        Tosiseikkojen ja pääasian kuvaus, sellaisena kuin se on esitetty ennakkoratkaisupyynnössä, jakautuu useisiin kohtiin, joihin nojaudun.
A       Kyseessä oleva koulukampus
8.        Salzburgin kaupungilla (Itävalta) on koulukampus, jossa on useampia rakenteellisesti toisiinsa liittyviä osia ja johon kuuluu useita oppilaitoksia, muun muassa Handelsakademie I (kauppaoppilaitos I) ja Handelsakademie II (kauppaoppilaitos II).
9.        Kauppaoppilaitos I on alueen eteläosassa sijaitsevassa monikerroksisessa rakennuksen osassa (rakennuksen osa I) ja kauppaoppilaitos II alueen itäosassa sijaitsevassa monikerroksisessa rakennuksen osassa (rakennuksen osa II). Nämä kaksi rakennuksen osaa on yhdistetty toisiinsa useilla tasoilla.
10.      Bundesimmobiliengesellschaft mbH (jäljempänä BIG) on vuoden 2018 BVergG:ssä ja näin ollen direktiivissä 2014/24 tarkoitettu hankintaviranomainen. Se toteuttaa koulukampuksen kunnostustöitä ja vuokraa kampusta yhtenä kokonaisuutena Itävallan tasavallalle.
B       Vuoden 2022 hankintasopimus, tulipalo ja hankintasopimuksen muuttaminen vuonna 2023
11.      BIG toteutti vuonna 2022 avoimen menettelyn lähinnä rakennuksen osan II sähköasennustöiden hankkimiseksi (rakennusurakkasopimus; CPV-koodi 45311200). Hankintailmoitus julkaistiin Itävallassa 25.5.2022. Unionin laajuinen ilmoitus ei ollut tarpeen hankintasopimuksen ennakoidun arvon vuoksi.
12.      Hankintamenettelyn nimi oli ”5020 Salzburg, Johann-Brunauer-Straße 2–4, HAK II + 966991, Sähkösaneeraus, sähköasennustyöt”.
13.      Hankintailmoituksen mukaan toteutusaika oli 11.7.2022–31.8.2023.
14.      Sopimuspuoleksi valittiin Fiegl & Spielberger GmbH ja rakennusurakkasopimus allekirjoitettiin 3.8.2022. Sen arvo oli 675 107,03 euroa, ja töiden toteutusajaksi sovittiin 3.8.2022–31.8.2023.
15.      Koulukampuksen rakennuksen osassa I syttyi kuitenkin 11.7.2022 (alle kuukausi ennen hankintasopimuksen tekemistä) tulipalo, joka aiheutti huomattavaa vahinkoa.
16.      Vasta myöhemmin lukuvuonna 2022/2023 kävi ilmi, että palovahinkojen vuoksi opetuksen jatkaminen edellytti koulukampuksen tilallisen ja toiminnallisen konseptin muuttamista. Tästä syystä Fiegl & Spielbergeriltä tilattuja töitä ei suoritettu hankintasopimuksessa alun perin määrätyn mukaisesti:
–        Ensinnäkin sähköasennustyöt suoritettiin rakennuksen osan II kolmannessa ja neljännessä kerroksessa alkuperäisen sopimuksen mukaisesti 31.8.2023 mennessä.
–        Sen sijaan rakennuksen osan II maanalaisessa kerroksessa, ensimmäisessä kerroksessa, toisessa kerroksessa ja yhdyskäytävän osassa ei suoritettu sähköasennustöitä. Hankintaviranomainen peruutti nämä työt toukokuussa 2023, mikä alensi hankintasopimuksen arvon yhteen kolmasosaan alun perin sovitusta. Peruutettujen töiden toteuttaminen olisi ollut tarpeetonta kampuksen tilallisen ja toiminnallisen konseptin muuttamisen vuoksi.
17.      Fiegl & Spielberger vaati BIG:ltä korvausta vahingosta, joka aiheutui hankintasopimuksen tämän osan peruuttamisesta 3.8.2022.
18.      Fiegl & Spielberger sopi 7.9.2023 BIG:n kanssa, että se luopuu vaatimuksestaan ja suorittaa sen sijaan osan suorittamatta jääneistä ja peruutetuista töistä vuonna 2024 mutta tällä kertaa rakennuksen osassa I.
19.      Fiegl & Spielberger jätti 13.12.2023 toteutettavaa rakennusurakkaa koskevan tarjouksen, joka oli laskettu vuoden 2022 tarjouspyyntömenettelyä koskevan alkuperäisen tarjouksen perusteella.
20.      Fiegl & Spielberger esitti 15.12.2023 loppulaskun rakennuksen osan II kolmannessa ja neljännessä kerroksessa toteutetuista asennuksista, jotka vastaavat alkuperäistä sopimusta.
21.      BIG valitsi 22.12.2023 Fiegl & Spielbergerin virallisesti sopimuspuoleksi hankintasopimukseen, joka koski rakennuksen osassa I ”valaistuksen toiminnallista kunnostusta” koskevien töiden suorittamista ja ”valaistusta” koskevien töiden suorittamista 15.1.2024 lähtien ja 30.9.2024 mennessä ja jonka arvo oli yhteensä 264 355,80 euroa.
C       Tulipalon aiheuttamien vahinkojen korjaamista ja rakennuksen osan I toiminnallista kunnostamista koskeva hanke
22.      Rakennuksen osassa I syttyneen tulipalon jälkeen BIG:n oli käynnistettävä hanke, joka koski tulipalon aiheuttamien vahinkojen korjaamista ja rakennuksen osan I toiminnallista kunnostamista.
23.      Tämän hankkeen yhteydessä BIG toteutti avoimen tarjouspyyntömenettelyn rakennuksen osan I sähköasennustöiden hankkimiseksi. Hankintamenettelyn nimi oli ”5020 Salzburg, Johann-Brunauer-Str. 2–4, HAK I, 977598 E 009159 Palovahingot (vastuu) – Sähköasennus”. Hankintasopimuksen arvo oli 832 551,55 euroa.
24.      BIG valitsi 6.12.2023 hankintasopimuksen sopimuspuoleksi Strominator Elektro GmbH:n.
D       Vahvistuskanne (Feststellungsantrag)
25.      Strominator Elektro vaati 9.7.2024 ennakkoratkaisua pyytänyttä tuomioistuinta toteamaan, että ”ilman edeltävää hankintailmoitusta aloitettu hankintamenettely, jolla oli tarkoitus antaa ”HAK I Salzburg”
‑hankkeen valaistuksen toimitus ja asennus [Fiegl & Spielbergerin] tehtäväksi, oli lainvastainen, koska sillä rikottiin [vuoden 2018 BVergG:tä], sen täytäntöönpanemiseksi annettuja asetuksia tai suoraan sovellettavaa unionin oikeutta”.
26.      Strominator Elektro katsoi, että rakennuksen osassa I suoritettavia sähköasennustöitä koskevan hankintasopimuksen sopimuspuolen valinta joulukuussa 2023 ilman hankintamenettelyä, josta olisi julkaistu etukäteen ilmoitus, oli lainvastainen ja että sillä loukattiin sen oikeutta vuoden 2018 BVergG:n säännösten mukaiseen hankintamenettelyyn. Se vetosi oikeuksiinsa, jotka koskevat hankintaviranomaisen pidättymistä lainvastaisesta sopimuspuolen valinnasta, osallistumista julkiseen hankintamenettelyyn, tarjoajien yhdenvertaista kohtelua ja oikeudenmukaista kilpailua sekä avoimen hankintamenettelyn toteuttamista kansallisten ja unionin oikeussääntöjen mukaan.
27.      BIG puolestaan väitti, että Fiegl & Spielbergerin valinta hankintasopimuksen sopimuspuoleksi joulukuussa 2023 merkitsi lainmukaista muutosta elokuussa 2022 avoimessa menettelyssä tehtyyn hankintasopimukseen.
28.      Tässä tilanteessa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on esittänyt unionin tuomioistuimelle useita ennakkoratkaisukysymyksiä, joista toistan tässä vain ensimmäisen:
”Onko [direktiivin 2014/24] 72 artiklan 5 kohtaa tulkittava siten, että hankintasopimuksen muuttamista sovitun toteutusajan päättymisen, peruuttamatta jätettyjen palvelujen suorittamisen sekä sopimuspuolen esittämän loppulaskun jälkeen mutta ennen kuin hankintaviranomainen on maksanut korvauksen, on pidettävä hankintasopimukseen ’sen voimassaoloaikana’ tehtynä muutoksena?”
III  Menettely unionin tuomioistuimessa
29.      Ennakkoratkaisupyyntö kirjattiin saapuneeksi unionin tuomioistuimeen 29.11.2024.
30.      BIG, Tšekin, Ranskan ja Itävallan hallitukset sekä Euroopan komissio esittivät kirjallisia huomautuksia.
31.      BIG, Ranskan ja Itävallan hallitukset sekä komissio osallistuivat 15.10.2025 pidettyyn istuntoon.
32.      Unionin tuomioistuimen pyynnöstä käsittelen ratkaisuehdotuksessani ainoastaan ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä.
IV     Asian tarkastelu
A       Unionin tuomioistuimen toimivalta
33.      Edellä esitetyistä tosiseikoista ilmenee, että kyse on kolmesta hankintasopimuksesta (ellei toista sopimusta pidetä pelkkänä ensimmäiseen sopimukseen tehtynä muutoksena), jotka on erotettava toisistaan:
–        BIG:n ja Fiegl & Spielbergerin välinen 3.8.2022 allekirjoitettu hankintasopimus koulukampuksen rakennuksen osan II sähkösaneerauksesta
–        hankintasopimus, jonka sopimuspuoleksi BIG valitsi 22.12.2023 Fiegl & Spielbergerin ja joka koski koulukampuksen rakennuksen osan I valaistusta. BIG väittää, että todellisuudessa kyse oli samojen sopimuspuolten välillä 3.8.2022 tehdyn hankintasopimuksen muuttamisesta.
–        hankintasopimus, jonka sopimuspuoleksi BIG valitsi 6.12.2023 Strominator Elektron ja joka koski sähköasennustöitä koulukampuksen rakennuksen osassa I.
34.      Näistä kolmesta (tai BIG:n mukaan kahdesta) hankintasopimuksesta ainoastaan 22.12.2023 tehty hankintasopimus on riidan kohteena, sillä Strominator Elektro pitää Fiegl & Spielbergerin valintaa hankintasopimuksen sopimuspuoleksi lainvastaisena.
35.      Kun otetaan huomioon hankintasopimuksen arvo (264 355,80 euroa), se ei kuulu direktiivin 2014/24 soveltamisalaan, joten lähtökohtaisesti ennakkoratkaisupyyntö pitäisi jättää tutkimatta.(6)
36.      Unionin tuomioistuin katsoo kuitenkin olevansa toimivaltainen vastaamaan ennakkoratkaisupyyntöihin, jotka koskevat hankintasopimuksia, jotka eivät ylitä vaadittua vähimmäiskynnysarvoa, kun sovellettava kansallinen lainsäädäntö on suoraan ja ehdottomasti direktiivin 2014/24 vastaavan säännöksen mukainen.(7)
37.      Tästä on kyse nyt käsiteltävässä asiassa. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa kansallista oikeutta selostaessaan, että vuoden 2018 BVergG:llä on pantu täytäntöön muun muassa direktiivi 2014/24 ja että kyseisen lain 365 § on kaikilta osin direktiivin 2014/24 72 artiklan mukainen. Se lisää, että sen on sovellettava vuoden 2018 BVergG:n 365 §:ää samalla tavalla kuin jos hankintasopimuksen arvo ylittäisi direktiivissä 2014/24 säädetyn kynnysarvon.(8)
B       Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
38.      Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyytää tulkitsemaan direktiivin 2014/24 72 artiklan 5 kohtaa sen määrittämiseksi, onko hankintasopimus voimassa, kun sovittu toteutusaika on päättynyt, sovitut suoritukset on toteutettu(9) ja sopimuskumppani on esittänyt loppulaskun mutta hankintaviranomainen ei ole vielä maksanut sitä.
1.     Sovellettava säännös
39.      Kuten Ranskan hallitus perustellusti huomauttaa,(10) tarkastelu on paikallaan ulottaa koskemaan direktiivin 2014/24 72 artiklaa kokonaisuudessaan. Vaikka kyseisen artiklan 5 kohdassa viitataankin hankintasopimuksen voimassaoloaikaan, viittaus liittyy läheisesti saman artiklan 1 ja 2 kohtaan.
40.      Tämä yhteys korostaa sitä, että unionin lainsäätäjä on säätänyt tyhjentävästi tapauksista, joissa hankintasopimusta voidaan muuttaa ilman, että on tarpeen aloittaa uutta tarjouspyyntömenettelyä. Direktiivin 2014/24 72 artiklan 5 kohdassa ilmaistaan eri sanoin se, mitä kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään.(11)
41.      Direktiivin 72 artiklassa (”Hankintasopimusten muuttaminen niiden voimassaoloaikana”) koko tämän säännöksen soveltaminen rajataan koskemaan hankintasopimuksen voimassaoloaikaa.
2.     Hankintasopimuksen toteuttaminen ja sopimuskumppanin velvoitteen täyttäminen
42.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan se, milloin hankintasopimuksen voimassaoloaika päättyy, voidaan ymmärtää kahdella tavalla.
43.      Yhtäältä sen mukaan voitaisiin väittää, että voimassaoloaika viittaa kummankin sopimuspuolen suoritusten toteuttamiseen. Tämä näkemys käsittää seuraavaa:
–        Direktiivin 2014/24 2 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa asetettu vastikkeellisuutta koskeva vaatimus merkitsee sitä, että hankintaviranomainen saa tehdyn hankintasopimuksen perusteella vastiketta vastaan suorituksen, jolla on sille suoraan taloudellista merkitystä.
–        Direktiivin 2014/24 72 artiklan voimassaoloaika on se aika, jossa vastavuoroiset päävelvoitteet (sopimuskumppanin suoritus ja hankintaviranomaisen suorittama hinnan maksaminen) täyttyvät.
–        Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee, että muutokset voivat vaikuttaa myös hankintaviranomaiselle kuuluvaan suoritukseen.(12) Hankintasopimuksen hintaan voi kohdistua merkittäviä muutoksia ”sen voimassaoloaikana”, vaikka sopimuskumppani olisi toteuttanut suorituksensa ja myös esittänyt loppulaskun, jos hankintaviranomainen ei ole vielä maksanut sitä.(13)
44.      Toisaalta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa, että useissa direktiivin 2014/24 kohdissa annetaan ymmärtää, että hankintasopimuksen voimassaoloaika koskee ainoastaan sopimuskumppanin suoritusta:
–        Johdanto-osan 107 perustelukappaleessa mainitaan olosuhteet, joissa hankintasopimusta muutetaan ”sen toteutuksen aikana”, ja vastaavasti 110 perustelukappaleessa viitataan hankintasopimuksen toteuttamiseen. Näistä perustelukappaleista ilmenee, että vertailukohta sijoittuu sopimuskumppanin suoritusten (toteuttamisen) ajanjaksoon.
–        Direktiivin 2014/24 2 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa oleva hankintasopimuksen määritelmä perustuu muun muassa rakennusurakoiden ”toteuttamiseen”. Kyseisen direktiivin 70 artiklassa, joka on yhdenmukainen sen johdanto-osan 104 perustelukappaleen kanssa ja jossa käytetään hankintasopimuksen ”toteuttamisen” käsitettä, viitataan talouden toimijan suorituksiin.
–        Myös direktiivin 2014/24 58 artikla tukee tätä tulkintaa: talouden toimijoiden on osoitettava, että niillä on hankintasopimuksen ”toteuttamiseen” tarvittavat valmiudet.
–        Direktiivin 2014/24 67 artikla, jossa mainitaan hankintasopimuksen ”toteutukseen” osoitettu henkilöstö, sekä 32 artiklan 3 kohdan b alakohta ja 77 artiklan 3 kohta ovat samansuuntaisia. Niistä voidaan päätellä, että ”voimassaoloaika” vastaa ”toteutusaikaa” eli ajanjaksoa, jonka kuluessa sopimuskumppanin on toteutettava suoritukset. Ei ole kuitenkaan selvää, että hankintaviranomaisen on suoritettava maksu saman ajanjakson aikana.
45.      Asian käsittelyyn osallistuneet hallitukset kannattavat näkemystä, jonka mukaan hankintasopimus on voimassa niin kauan kuin molempien osapuolten vastavuoroisten velvoitteiden täyttäminen on kesken,(14) joten nyt käsiteltävässä asiassa 3.8.2022 tehtyä hankintasopimusta on niiden mukaan muutettu. Komissio on tästä eri mieltä.
46.      Vastaus tähän ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kaksitahoiseen kysymykseen voidaan antaa joko abstraktista näkökulmasta, jossa ei oteta huomioon asian erityisiä olosuhteita, tai näiden olosuhteiden valossa.
47.      Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 267 artiklan yhteydessä unionin tuomioistuimen tehtävänä ei ole antaa neuvoa-antavia lausuntoja yleisistä tai hypoteettisista kysymyksistä. Sen tehtävänä on sen sijaan antaa ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle oikeusriidan todelliseen ratkaisemiseen tarvittava unionin oikeuden tulkinta.(15)
48.      Edellä mainitusta abstraktista näkökulmasta ja hyvin laajasti tarkasteltuna hankintasopimuksen voitaisiin katsoa olevan voimassa niin kauan kuin kumpikin osapuoli ei ole suorittanut sille kuuluvia suorituksia hankintasopimuksen mukaisesti.(16)
49.      Tällainen abstrakti vastaus(17) jäisi kuitenkin pelkäksi yleiseksi toteamukseksi, joka ei liity oikeusriidan erityispiirteisiin. Sen vuoksi siitä ei olisi juurikaan apua ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle, joka haluaa tietää, onko urakkasopimusta katsottava muutetun sen voimassaoloaikana tilanteessa, jossa on nimenomaan seuraavat kolme erityispiirrettä: a) sovittu toteutusaika on päättynyt, b) sopimuskumppani on toteuttanut sille kuuluvat suoritukset ja esittänyt loppulaskun ja c) hankintaviranomainen ei ole vielä maksanut hankintasopimuksessa määrättyä korvausta.
50.      Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kuvaamassa skenaariossa, jossa unionin tuomioistuimen on pitäydyttävä, ratkaiseva on ajankohta, jona kummankin osapuolen velvoitteiden on katsottava täyttyneen.
51.      Urakkasopimuksessa sopimuskumppanin ja hankintaviranomaisen vastavuoroisten velvoitteiden erillinen tarkastelu osoittaa, että a) sopimuskumppanin osalta suorituksen on loogisesti seurattava työn tuloksen luovuttamista tai tarjoamista hankintaviranomaiselle ja että b) hankintaviranomaisen velvoite liittyy hinnan maksamiseen.
52.      Ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa on keskitytty sopimuskumppanin suorituksia koskevaan muutokseen. Mahdollisuutta muuttaa hankintaviranomaisen maksuehtoja jo toteutettujen töiden vastaanottamisen jälkeen ei ole tuotu esiin.
53.      BIG ei nimittäin kieltäytynyt maksamasta sen maksettavaksi kuuluvaa hintaa, jota oli jo alennettu kolmannekseen alun perin sovitusta hinnasta toukokuussa 2023 sovittua rakennuksen osan II sähköasennustöiden vähentämistä vastaavasti.(18)
54.      Osapuolten suoritukset lähentyvät toisiaan, jos hankintaviranomainen tarkistaa vastaanotto-, hyväksymis- tai tarkistusmenettelyn jälkeen, että sopimuskumppani on täyttänyt velvoitteensa sopimuksen määräysten mukaisesti.
55.      Se, että hankintaviranomainen antaa hyväksynnän, jonka mukaan toinen osapuoli on suorittanut asianmukaisesti urakan, jonka se oli sitoutunut toteuttamaan, osoittaa, että sopimuskumppanin suoritus on saatettu päätökseen, ja synnyttää itsessään maksuvelvollisuuden.
56.      Hyväksyminen tapahtuu pääsääntöisesti samalla, kun hankintaviranomainen vastaanottaa urakan.(19) Tämä on ratkaisevan tärkeä vaihe tämäntyyppisten sopimusten dynamiikassa, koska kyseessä on ajankohta, jona hankintaviranomainen toteaa, että urakka on sujunut asianmukaisesti ja vastaa sovittuja vaatimuksia.
57.      Nyt käsiteltävän asian kannalta katson, että hankintasopimuksen voimassaoloaika on päättynyt, kun molemmat osapuolet ovat yhtä mieltä siitä, että urakan toteuttamiseen velvollinen osapuoli on suorittanut sen hankintaviranomaista tyydyttävällä tavalla sekä aineellisesti että ajallisesti.(20) Jos näin on, hankintaviranomaisen tehtäväksi jää enää maksun suorittaminen. Vastaanotettuaan asianmukaisesti toteutetun urakan hankintaviranomainen ei voi enää tehdä muutoksia hankintasopimukseen.
58.      Sopimusmuutoksen luonteeseen kuuluu, että hankintaviranomainen hyväksyy määräävää asemaansa ilmentävän hankintasopimuksen ehtojen muutoksen ennen kuin sopimuskumppani on toteuttanut sovitun suorituksen kokonaisuudessaan ja hankintaviranomainen on vastaanottanut urakan, joka on toteutettu sitä tyydyttävällä tavalla.
59.      Muussa tapauksessa, kuten komissio perustellusti toteaa,(21) ”jos hankintasopimuksia olisi mahdollista muuttaa siihen saakka, kunnes maksu on suoritettu kokonaisuudessaan, hankintaviranomainen voisi muuttaa sopimusta keinotekoisesti myös sen jälkeen, kun sopimuskumppani on täyttänyt velvoitteensa”.
60.      Tätä arviointia tukevat mielestäni ne sopimusmuutokset, jotka direktiivin 2014/24 72 artiklan 1 ja 2 kohdassa sallitaan ilman, että on tarpeen aloittaa uutta hankintamenettelyä.
61.      Kun hankintaviranomainen on vastaanottanut urakan, joka on toteutettu sitä tyydyttävällä tavalla, sopimusehtoihin ei olisi järkevää tehdä jälkikäteen muutosta, joka on mahdollinen ainoastaan direktiivin 2014/24 72 artiklan 1 ja 2 kohdan peräkkäisissä alakohdissa säädetyissä tapauksissa. Kaikki nämä tapaukset liittyvät ajankohtiin ennen ajankohtaa, jona hankintaviranomainen vastaanottaa urakan. Kun urakka on vastaanotettu (ja mahdollisesti maksettu direktiivissä 2011/7 tarkoitetuissa pakottavissa määräajoissa), hankintasopimuksessa ei ole enää mitään muutettavaa.
62.      Ranskan hallitus kiinnitti istunnossa huomiota siihen, että hankintasopimuksen muutokset ovat mahdollisia urakan vastaanottamisen jälkeen ilmenneiden seikkojen vuoksi kahdessa tilanteessa: jos ilmenee virheitä ja jos kyse on ennalta arvaamattomista olosuhteista.(22) Sen väite on ymmärrettävä, koska sillä pyritään estämään se, että sopimusmuutoksen käsitteen hyvin suppea tulkinta johtaisi yleisen edun kannalta kielteisiin seurauksiin.
63.      Kuten komissio vastasi tähän perustellusti, tällaisten kielteisten seurausten välttämiseksi rakennusurakkasopimuksiin sisältyy yleensä ehtoja, jotka koskevat takuuaikoja ja hankintasopimuksen sopimuspuoleksi valitun toimijan vastuuta urakan virheistä. Näin ollen ei ole tarpeen muuttaa hankintasopimusta, jonka täyttäminen on saatettu päätökseen, koska
–        virhe, jota ei ole todettu vastaanottoasiakirjassa, voi johtaa sopimuskumppanin velvollisuuteen korjata puutteet töidensä tuloksia koskevan takuuajan kuluessa (tai, jos kansallisessa lainsäädännössä niin säädetään, laissa säädetyssä määräajassa)(23)
–        alkuperäisen hankintasopimuksen mukaisesti jo toteutetun urakan vastaanottamisen jälkeen ilmennyt ennalta arvaamaton olosuhde,(24) joka edellyttää uuden urakan toteuttamista, johtaa uuden hankintasopimuksen tekemiseen.(25)
3.     Näiden seikkojen soveltaminen pääasiaan
64.      Mielestäni BIG:n tekemä ”muutos”, josta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on esittänyt kysymyksen, oli todellisuudessa alkuperäisestä (3.8.2022 tehdystä) sopimuksesta erillisen uuden (22.12.2023 tehdyn) hankintasopimuksen sopimuspuolen valinta.
65.      Uusi hankintasopimus koski rakennuksen osaa, joka ei ollut mukana alkuperäisessä hankintasopimuksessa: nyt kyseessä oli Handelsakademie I (kauppaoppilaitos I), kun taas alkuperäinen hankintasopimus koski Handelsakademie II:ta (kauppaoppilaitos II).
66.      BIG:n päätös perustuu mielestäni pikemminkin käytännöllisiin kuin puhtaasti oikeudellisiin näkökohtiin. (26) Todellisuudessa kaikki näyttää viittaavan siihen, että se tehtiin sellaisen kompromissin(27) päätteeksi, jonka nojalla vastikkeena siitä, että Fiegl & Spielberger peruuttaa vahingonkorvauskanteensa (joka perustui siihen, että BIG oli vähentänyt alkuperäisen sopimuksen suorituksia), BIG ”kompensoi” tämän valitsemalla sen sopimuspuoleksi uuteen hankintasopimukseen, joka esitettiin alkuperäisen sopimuksen muutoksena.
67.      BIG:n edustaja myönsi istunnossa, että 22.12.2023 tehdyn hankintasopimuksen (sen mukaan muutoksen), jonka sopimuspuoleksi valittiin Fiegl & Spielberger ja joka on riidan kohteena, taustalla oli pyrkimys saada kyseinen yhtiö peruuttamaan vahingonkorvauskanteensa.
68.      BIG kuitenkin väitti, että ”muutos” oli syy-yhteydessä tulipaloon, vaikkakaan se ei kyennyt tyydyttävästi selittämään, miksi palovahinkojen korjaaminen johti toiseen (6.12.2023 tehtyyn) hankintasopimukseen, jonka sopimuspuoleksi valittiin Strominator Elektro.(28)
69.      Kun koulukampuksen rakennuksen osan I uutta urakkaa koskevan hankintasopimuksen sopimuspuoleksi valittiin Fiegl & Spielberger, tämä yhtiö oli jo esittänyt loppulaskun rakennuksen osassa II ensimmäisen sopimuksen mukaisesti toteutetuista asennuksista, sellaisina kuin BIG oli ne määritellyt (vähentämällä rakennuksen osassa II suoritettavia töitä).
70.      Kuten olen jo todennut, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pitää lähtökohtana sitä, että Fiegl & Spielberger on toteuttanut sille kuuluvat suoritukset (joita hankintaviranomainen ei ole peruuttanut) toteutukselle asetetussa määräajassa ja esittänyt loppulaskun.
71.      Koska kyseessä on merkityksellinen seikka, jota ei voida varmuudella päätellä ennakkoratkaisupyynnön perusteella, istunnossa syntyi jonkin verran keskustelua BIG:n ja Fiegl & Spielbergerin välillä 3.8.2022 allekirjoitetun hankintasopimuksen kohteena olleen urakan vastaanottamisesta.
–        Komission mukaan hankintaviranomainen vastaanotti urakan elokuussa 2023.
–        BIG:n mukaan ensimmäinen vastaanotto, johon liittyi varauksia, oli elo–syyskuussa 2023 (tarkka päivämäärä jäi epäselväksi).(29)
72.      Koska kyse on tosiseikasta, ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on määritettävä, minä täsmällisenä ajankohtana urakka vastaanotettiin. Tästä ajankohdasta lähtien on paitsi katsottava, että sopimuskumppani on toteuttanut sovitun suorituksen kokonaisuudessaan hankintaviranomaista tyydyttävällä tavalla, myös todettava, että hankintaviranomaisen on vain maksettava urakka ilman mahdollisuutta muuttaa hankintasopimusta.
73.      Välipäätelmänä katson näin ollen, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kuvaamissa olosuhteissa kyseessä ei ollut (3.8.2022 tehdyn) alkuperäisen hankintasopimuksen muutos vaan uuden urakkasopimuksen sopimuspuolen valinta.
4.     Direktiivin 2011/7 vaikutus
74.      Itävallan hallitus väittää, että hankintasopimus on voimassa niin kauan kuin hankintaviranomainen ei ole maksanut hintaa, mikä mahdollistaa sen muuttamisen direktiivin 2014/24 72 artiklan mukaisesti.
75.      Sen mukaan on kuitenkin otettava myös huomioon, että direktiivin 2011/7 4 artiklassa asetetaan hankintaviranomaiselle tiukat maksuaikoja koskevat vaatimukset laskun vastaanottamisen jälkeen. Hankintaviranomaisella ei siis ole ”mahdollisuutta jatkaa direktiivin 2014/24 72 artiklan soveltamista esimerkiksi maksamalla maksu myöhässä”.(30)
76.      Direktiivi 2011/7, johon myös Ranskan hallitus viittasi istunnossa, ei mielestäni tue Itävallan hallituksen väitettä sopimusmuutoksen hyväksyttävyydestä.
77.      Direktiiviä 2011/7 sovelletaan sen 1 artiklan 2 kohdan mukaan ”kaupallisista toimista” korvauksena suoritettaviin maksuihin.(31) Direktiivin 2011/7 1 artiklan 2 kohdan mukaan direktiiviä sovelletaan maksuihin, jotka suoritetaan vastineeksi ”kaupallisista toimista”. Viimeksi mainittu käsite puolestaan kattaa sopimukset, joissa on mukana direktiivin 2011/7 2 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettu viranomainen, ja tässä säännöksessä vahvistetaan nimenomainen yhteys direktiiviin 2014/24.(32)
78.      Direktiivin 2011/7 4 artikla koskee sitä mahdollisuutta, että kaupallisissa toimissa velallinen on viranomainen. Tällaisessa tilanteessa jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että ”maksuaika ei ylitä mitään” siinä luetelluista ”määräajoista”.
79.      Maksuaikoja, joita hankintaviranomaisten on noudatettava, ovat muun muassa
–        30 kalenteripäivää tavaran vastaanottamisesta (direktiivin 2011/7 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan iii alakohta)
–        30 kalenteripäivää hyväksymis- tai tarkistuspäivästä, mikäli ”laissa tai sopimuksessa määrätään hyväksymis- tai tarkistusmenettelystä, jolla tavaran – – sopimuksenmukaisuus on varmistettava, ja mikäli velallinen vastaanottaa laskun tai sitä vastaavan maksuvaatimuksen ennen tällaista hyväksymistä tai tarkistusta tai hyväksymis- tai tarkistuspäivänä” (direktiivin 2011/7 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohta).
80.      Direktiivin 2011/7 4 artiklan 3 kohdan a alakohdan kummassakin alakohdassa korostetaan, että ajankohta, jona urakka otetaan vastaan ja tarvittaessa varmistetaan, että se on sopimusehtojen mukainen, on maksuviivästysten välttämisen kannalta merkityksellinen ajankohta.
81.      Näin ollen direktiivi 2011/7 koskee vain välillisesti nyt käsiteltävän ennakkoratkaisupyynnön kohteena olevaa kysymystä (sitä, onko kyseessä sopimusmuutos). Ellen erehdy, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei tosiasiassa viittaa siihen ennakkoratkaisupyynnön missään kohdassa.
82.      Direktiivin 2011/7 säännösten mahdollinen vaikutus nyt käsiteltävään asiaan vahvistaisi joka tapauksessa sen, että ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava kieltävästi.
83.      Velvollisuus suorittaa maksu viipymättä eli 30 päivän kuluessa (urakan vastaanottamisesta tai hyväksymis- tai tarkistusmenettelyn päättymisestä, jos siitä on määrätty laissa tai sopimuksessa) tukee sitä, että direktiivin 2011/7 mukaan maksu on suoritettava juuri siksi, että sopimuksen voimassaoloaika on jo päättynyt.
84.      Toisin sanoen direktiivissä 2011/7 vahvistetaan näkemys, jonka mukaan hankintaviranomaisella ei ole liikkumavaraa alkuperäisen urakkasopimuksen muuttamiseksi sen jälkeen, kun sopimuskumppani on toteuttanut urakan sovitun mukaisesti urakan vastaanottanutta hankintaviranomaista tyydyttävällä tavalla ja esittänyt hankintaviranomaiselle loppulaskun.
V       Ratkaisuehdotus
85.      Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että Bundesverwaltungsgerichtin ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan seuraavasti:
Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU 72 artiklaa
on tulkittava siten, että
hankintaviranomaisen toimintaa, jossa se antaa sopimuskumppanin tehtäväksi uuden urakan toteuttamisen eri kiinteistössä kuin alkuperäisessä sopimuksessa on määrätty, ei ole pidettävä urakkasopimuksen muuttamisena sen voimassaoloaikana, kun a) alkuperäisessä sopimuksessa sovittu toteutusaika on päättynyt, b) sopimuskumppani on toteuttanut tämän alkuperäisen sopimuksen mukaiset suoritukset hankintaviranomaista tyydyttävällä tavalla ja c) sopimuskumppani on esittänyt loppulaskun mutta hankintaviranomainen ei ole vielä maksanut siinä vahvistettua hintaa.
1      Alkuperäinen kieli: espanja.
2      Julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta 26.2.2014 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2014, L 94, s. 65).
3      Ilmaisulla ”hankintasopimuksen muuttaminen sen voimassaoloaikana”, jota käytetään muun muassa direktiivin 2014/24 72 artiklan espanjankielisessä (”modificación del contrato durante su vigencia”), italiankielisessä (”modifica di contratti durante il periodo di validità”), portugalinkielisessä (”modificação de contratos durante o seu período de vigência”) ja romaniankielisessä (”modificarea contractului in cursul perioadei sale de valabilitate”) versiossa, on joissakin muissa kieliversioissa hieman eri sanamuoto. Ranskankielisessä versiossa käytetään ilmaisua ”modification de marchés en cours”, englanninkielisessä versiossa ilmaisua ”modification of contracts during their term”, saksankielisessä versiossa ilmaisua ”Auftragsänderungen während der Vertragslaufzeit” ja hollanninkielisessä versiossa ilmaisua ”Wijziging van opdrachten gedurende de looptijd”.
4      Kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta 16.2.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2011, L 48, s. 1).
5      Bundesvergabegesetz 2018 (BGBl. I, 65/2018 (jäljempänä vuoden 2018 BVergG).
6      ”Julkisia hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta annetuissa – – direktiiveissä säädettyjä erityisiä ja ankaria menettelyjä sovelletaan ainoastaan sopimuksiin, joiden arvo ylittää kussakin näissä direktiiveissä nimenomaisesti säädetyn kynnysarvon. – – Kyseisten direktiivien sääntöjä ei siis sovelleta hankintasopimuksiin, joiden arvo ei ylitä näissä direktiiveissä säädettyä kynnysarvoa – –” Tuomio 15.5.2008, SECAP ja Santorso (C‑147/06 ja C‑148/06, EU:C:2008:277, 19 kohta) ja määräys 12.11.2020, Novart Engineering (C‑170/20, EU:C:2020:908, 25 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
7      Tuomio 7.12.2023, Obshtina Razgrad (C‑441/22 ja C‑443/22, EU:C:2023:970), joka koskee hankintasopimuksia, joiden arvo alittaa direktiivin 2014/24 soveltamiskynnyksen sen 4 artiklan a alakohdan mukaan. Kyseisen tuomion 39 kohdassa todetaan seuraavaa: ”– – kun kansallisessa lainsäädännössä noudatetaan suoraan ja ehdottomasti unionin oikeuden toimessa omaksuttuja ratkaisuja tilanteissa, jotka eivät kuulu kyseisen toimen soveltamisalaan, unionilla on selvä intressi siihen, että kyseisestä säädöksestä omaksuttuja säännöksiä tulkitaan yhtenäisesti. Näin voidaan nimittäin välttää tulevat tulkintaerot ja varmistaa, että näitä tilanteita kohdellaan samalla tavalla kuin mainittujen säännösten soveltamisalaan kuuluvia tilanteita – –”.
8      Ennakkoratkaisupyyntöön sisältyvän kansallista oikeutta koskevan selostuksen 3 ja 4 kohta.
9      Vaikka BIG peruutti kaksi kolmasosaa 3.8.2022 tehdyn alkuperäisen sopimuksen mukaisista sopimuskumppanin suorituksista, ennakkoratkaisupyyntö on siinä mielessä selvä, että ”tässä menettelyssä ei ole riitautettu sitä, että hankintaviranomainen peruutti suoritukset toukokuussa 2023” (ennakkoratkaisupyynnön perustelujen 1.6 kohta).
10      Ranskan hallituksen kirjallisten huomautusten 11–16 kohta.
11      Tuomio 7.12.2023, Obshtina Razgrad (C‑441/22 ja C‑443/22, EU:C:2023:970, 51 kohta): ”– – direktiivin 2014/24 72 artiklan 1 ja 2 kohdassa luetellaan tilanteet, joissa hankintasopimuksia ja puitejärjestelyjä voidaan muuttaa ilman, että on kuitenkaan tarpeen käynnistää uutta hankintamenettelyä kyseisen direktiivin mukaisesti. Kyseisen artiklan 5 kohdan säännösten mukaan uutta hankintamenettelyä vaaditaan, kun tehdään muita kuin kyseisen artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja muutoksia.”
12      Tuomio 19.6.2008, pressetext Nachrichtenagentur (C‑454/06, EU:C:2008:351), 87 kohta.
13      Vaikka ennakkoratkaisupyynnön 18 kohdassa viitataan 19.6.2008 annettuun tuomioon pressetext Nachrichtenagentur (C‑454/06, EU:C:2008:351, 34 kohta) ja 26.3.2020 annettuun tuomioon Hungeod ym. (C‑496/18 ja C‑497/18, EU:C:2020:240, 89 kohta), kummassakaan näistä kohdista ei viitata hankintaviranomaisen suorittamaan maksuun.
14      Näihin velvoitteisiin kuuluvat hankintasopimuksen kohteen mukaan sopimuskumppanin velvollisuus toteuttaa rakennusurakat, toimittaa tavaroita tai suorittaa palveluja ja hankintaviranomaisen velvollisuus maksaa hinta. Tässä yhteisessä näkemyksessä korostetaan vastavuoroisten sopimusten luonnetta ja hankintasopimuksen määritelmään olennaisesti liittyvää vastikkeellisuutta.
15      Tuomio 16.12.1981, Foglia (244/80, EU:C:1981:302, 18 kohta) ja tuomio 6.3.2025, ONB ym. (C‑575/23, EU:C:2025:141, 52 kohta).
16      Direktiivin 2014/24 johdanto-osan 107 perustelukappaleen, johon ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa, tulkintaa koskeva keskustelu (joka käy ilmi ennakkoratkaisumenettelyyn osallistuneiden osapuolten kirjallisista huomautuksista) liittyy tähän samaan abstraktiin näkökulmaan. Sen sijaan, että tässä perustelukappaleessa käytettäisiin ilmaisua ”hankintasopimusten muuttaminen niiden voimassaoloaikana”, siinä käytetään ilmaisua ”hankintasopimukseen sen toteutuksen aikana tehtävät muutokset” (mikä näyttäisi viittaavan rakennusurakan toteutusaikaan rakennusurakkasopimuksissa). Mielestäni tähän direktiivin 2014/24 johdanto-osan kohtaan ei ole tarpeen tukeutua minkään asiassa riidanalaisen väitteen poissulkemiseksi.
17      Lukuisat tekijät voivat puoltaa tämän vastauksen mukauttamista. Voimassaoloaika vaihtelee esimerkiksi sen mukaan, onko hankintasopimus kertaluonteinen vai jatkuva ja onko kyse yhdestä ainoasta suorituksesta vai erillisistä tai toistuvista suorituksista.
18      BIG myöntää kirjallisten huomautustensa 1.11 kohdassa, että se valitsi erikseen lisähankintasopimuksen sopimuspuolen ja maksoi etukäteen ”vähennetyn hankintasopimuksen”, koska se piti tätä menettelytapaa oikeana.
19      Kun velallinen on viranomainen, ”tavaran vastaanottaminen” viittaa direktiivin 2011/7 4 artiklaan, jota tarkastelen jäljempänä. Kuten istunnossa tuotiin esiin, Itävallassa tehtyjen rakennusurakkasopimusten osalta hankintaviranomaisilla on käytössään urakoiden vastaanottopöytäkirjat.
20      Sopimuskumppanin on täytettävä velvoitteensa hankintasopimuksessa asetetussa määräajassa. Toteuttamisen määräaikaa on kuitenkin voitu pidentää sopimuksen voimassaoloaikana, jos sen pidentämistä ei voida pitää merkittävänä muutoksena. Ks. tuomio 7.12.2023, Obshtina Razgrad (C‑441/22 ja C‑443/22, EU:C:2023:970, 53 kohta).
21      Komission kirjallisten huomautusten 17 kohta.
22      Ranskan hallitus viittasi myös mahdollisuuteen muuttaa maksuehtoja jälkikäteen, mutta kuten olen jo todennut, mikään pääasiassa ei viittaa sellaiseen: hintoja ei ole tarkistettu tai indeksoitu eikä vastaavia mekanismeja ole sovellettu.
23      Ks. urakkasopimusten takuuehdoista ja kansallisen oikeuden dispositiivisten säännösten soveltamisesta näihin sopimuksiin tuomio 5.6.2025, Veolia Water Technologies ym. (C‑82/24, EU:C:2025:396). Tuomion 40 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Erityisesti takuun kestosta ja sen täytäntöönpanon olennaisista edellytyksistä on todettava, – – että kun otetaan huomioon niiden merkitys asianomaisten tarjoajien esittämien tarjousten taloudellisten edellytysten määrittämisen kannalta, on katsottava, että nämä seikat kuuluvat niihin seikkoihin, jotka on määriteltävä selkeästi etukäteen ja julkistettava, jotta kyseiset tarjoajat voivat ymmärtää tarkasti ne oikeudelliset ja taloudelliset edellytykset, joita kyseisen hankintasopimuksen tekemiselle ja sen toteuttamiselle on asetettu, ja jotta ne voivat varmistua siitä, että samat vaatimukset pätevät kaikkiin kilpailijoihin. Tämä koskee erityisesti rakennusurakoita, joissa takuun täytäntöönpano voi, kuten pääasian tosiseikoista ilmenee, aiheuttaa huomattavan taloudellisen riskin hankintasopimuksen sopimuspuoleksi valitulle toimijalle.”
24      Konsessiosopimuksen muuttamista edellyttävien ennalta arvaamattomien olosuhteiden käsittelyä tarkasteltiin 29.4.2025 annetussa tuomiossa Fastned Deutschland (C‑452/23, EU:C:2025:284, 75 kohta) seuraavasti: ”– – jotta konsessiosopimuksen muuttamista voitaisiin pitää tarpeellisena ennalta arvaamattomien olosuhteiden ilmenemisen tähden, tällaisten olosuhteiden on vielä lisäksi edellytettävä alkuperäisen konsessiosopimuksen mukauttamista sen varmistamiseksi, että siitä johtuvien velvoitteiden asianmukaista täyttämistä voidaan jatkaa”. Kursivointi tässä.
25      Todellisuudessa tässä asiassa BIG valitsi 6.12.2023 Strominator Elektron sopimuspuoleksi uuteen urakkasopimukseen, joka koski rakennuksen osan I sähköasennustöiden toteuttamista koulukampuksella 11.7.2022 syttyneen tulipalon aiheuttamien vahinkojen korjaamiseksi.
26      Kirjallisissa huomautuksissaan (1.11 kohta, johon olen viitannut edellä) BIG väittää, että Fiegl & Spielbergerin kanssa tehdyn hankintasopimuksen täyttämiseksi asianmukainen menettely, jossa samalla noudatetaan konsernissa voimassa olevan tietojärjestelmän teknisiä vaatimuksia (erityisesti tilausten ja laskutuksen osalta), oli lisäsopimuksen tekeminen ja ”vähennetyn hankintasopimuksen” laskuttaminen etukäteen.
27      Tässä yhteydessä tarkoitan ”kompromissilla” kahden osapuolen välistä sopimusta, jolla ne vastavuoroisia myönnytyksiä tekemällä päättävät nykyisen riidan tai välttävät tulevan riidan.
28      BIG väitti, että 6.12.2023 tehdyllä hankintasopimuksella oli eri kohde kuin 22.12.2023 tehdyllä hankintasopimuksella (sen mukaan muutoksella). Todellisuudessa molemmat koskevat koulukampuksen rakennuksen osaa I ja sen valaistusta (22.12.2023 tehty hankintasopimus) tai sähköasennustöitä (6.12.2023 tehty hankintasopimus). Ei ollut mitään estettä sille, että yksi hankintasopimus kattaisi kummatkin urakkatyypit.
29      Jos näin olisi, kyse ei olisi lopullisesta vastaanottamisesta, joka olisi tapahtunut ennen 15.12.2023 päivätyn laskun esittämistä ja hyväksymistä.
30      Itävallan hallituksen kirjallisten huomautusten 15 kohta. Tšekin hallitus katsoo, että ”ajankohta, jona hankintaviranomainen suorittaa maksun, ei ole ratkaiseva – – Hankintaviranomaisen maksuviivästyksellä [sopimuskumppanin] suorituksen jälkeen ei voi olla vaikutusta siihen, ulottuuko [hankintaviranomaisen] harkintavalta direktiivin 2014/24 72 artiklassa tarkoitettuun hankintasopimuksen mahdolliseen muutokseen” (sen kirjallisten huomautusten 7 kohdan kolme viimeistä kappaletta). Tällainen muutos olisi sen mukaan mahdollinen, jos sen taustalla olevat syyt olisivat ilmenneet ennen sopimuksen kohteen täysimääräistä toteuttamista.
31      Kaupalliset toimet määritellään laajasti direktiivin 2011/7 2 artiklan 1 alakohdassa, jonka mukaan niillä tarkoitetaan ”yritysten tai yritysten ja viranomaisten välisiä toimia, jotka johtavat tavaroiden toimittamiseen tai palvelujen suorittamiseen korvausta vastaan”.
32      Tuomio 28.1.2020, komissio v. Italia (Maksuviivästysten torjumista koskeva direktiivi) (C‑122/18, EU:C:2020:41, 56 kohta): ”– – Kyseisessä säännöksessä [direktiivin 2011/7 2 artiklan 2 alakohdassa] viitataan viranomaisten käsitteen määrittelemiseksi etenkin direktiivin 2004/18 1 artiklan 9 kohdassa esitettyyn hankintaviranomaisen käsitteen määritelmään, ja kyseinen viittaus on tehty unionin lainsäädännön johdonmukaisuuden varmistamiseksi, kuten direktiivin 2011/7 johdanto-osan 14 perustelukappaleessa todetaan.”