61997CJ0183_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-183/97,
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehenään oikeudellisen yksikön virkamies Francisco de Sousa Fialho, prosessiosoite Luxemburgissa c/o oikeudellisen yksikön virkamies Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
kantajana,
vastaan
Portugalin tasavalta, asiamiehinään ulkoasiainministeriön Euroopan yhteisöihin liittyvistä asioista vastaavan osaston oikeudellisen yksikön päällikkö Luís Fernandes ja valtion vesilaitoksen oikeudellisen yksikön päällikkö João Lopes Fernandes, prosessiosoite Luxemburgissa Portugalin suurlähetystö, 33 allée Scheffer_$
vastaajana,
"jossa kantaja vaatii yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY (EYVL 1980, L 20, s. 43) 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joita tämän direktiivin ja etenkin sen 8, 9, 10, 11 ja 15 artiklan noudattaminen täysin ja oikein edellyttää, ja toissijaisesti, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä viipymättä komissiolle_$
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja H. Ragnemalm sekä tuomarit R. Schintgen, G. F. Mancini, G. Hirsch ja K. M. Ioannou (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: A. La Pergola,
kirjaaja: R. Grass,
ottaen huomioon esittelevän tuomarin kertomuksen,
kuultuaan julkisasiamiehen 31.3.1998 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY:n perustamissopimuksen 169 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 12.5.1997 ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY (EYVL 1980, L 20, s. 43; jäljempänä direktiivi) 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joita tämän direktiivin ja etenkin sen 8, 9, 10, 11 ja 15 artiklan noudattaminen täysin ja oikein edellyttää, ja toissijaisesti, koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä viipymättä komissiolle.
2 Direktiivin päämääränä on estää pohjavesien pilaaminen liitteen luettelojen I tai II aineryhmiin kuuluvilla aineilla.
3 Direktiivin 3 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet:
a) estääkseen luettelon I aineiden pohjaveteen joutumisen;
b) rajoittaakseen luettelon II aineiden pohjaveteen joutumista, jotta vältytään näiden aineiden aiheuttamalta pohjaveden pilaantumiselta.
4 Direktiivin 4 ja 5 artiklasta ilmenee, että jäsenvaltiot voivat sallia tietyin edellytyksin luettelon I (4 artikla) tai luettelon II (5 artikla) aineiden suorat ja epäsuorat päästöt.
5 Direktiivin 6 artiklassa säädetään, että sen estämättä, mitä 4 ja 5 artiklassa säädetään, on pohjavesien hoitamiseksi tehtäviä keinotekoisia imeytyksiä varten oltava jäsenvaltioiden myöntämä tapauskohtainen erityislupa.
6 Direktiivin 8 artiklan mukaan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei saa myöntää 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuja lupia ennen kuin on varmistettu, että pohjavettä ja etenkin sen laatua tarkkaillaan vaaditulla tavalla.
7 Direktiivin 9 ja 10 artiklassa määritetään seikat, jotka on erityisesti määriteltävä direktiivin 4 ja 5 artiklassa tarkoitetuissa luvissa.
8 Direktiivin 11 artiklassa säädetään, että 4 ja 5 artiklassa tarkoitetut luvat myönnetään vain rajoitetuksi ajaksi, ja ne tutkitaan vähintään joka neljäs vuosi. Ne voidaan uusia, muuttaa tai peruuttaa.
9 Direktiivin 15 artiklassa säädetään, että "jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on pidettävä tiedostoa 4 artiklassa tarkoitetuista luettelon I aineiden päästöjä varten myönnetyistä luvista, 5 artiklassa tarkoitetuista luettelon II aineiden suoria päästöjä varten myönnetyistä luvista ja 6 artiklassa tarkoitetuista luvista".
10 Direktiivin 21 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan kahden vuoden kuluessa sen tiedoksi antamisesta. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Koska direktiivi annettiin jäsenvaltioille tiedoksi 20.12.1979, tämä määräaika päättyi 20.12.1981.
11 Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan liittymisen Euroopan talousyhteisöön liittymisehdoista ja sopimusten mukautuksista tehdyn asiakirjan (EYVL 1985, L 302, s. 23) 392 ja 395 artiklan nojalla Portugalin tasavallan oli saatettava voimaan direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet noudattaakseen direktiiviä sen liittymispäivästä Euroopan talousyhteisöön eli 1.1.1986 alkaen.
12 Portugalin hallituksen ilmoitettua komissiolle, että direktiivi oli saatettu osaksi kansallista oikeusjärjestystä 7.3.1990 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 74/90, komissio vaati 12.8.1991 päivätyllä kirjeellä Portugalin viranomaisia toimittamaan sille lisätietoja näistä säännöksistä.
13 Koska vaatimukseen ei vastattu ja katsottuaan, että asetuksella nro 74/90 direktiivi ei ole tullut saatetuksi täysin ja oikein osaksi Portugalin oikeusjärjestystä, komissio aloitti Portugalin tasavaltaa vastaan perustamissopimuksen 169 artiklassa tarkoitetun jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn osoittamalla sille 6.7.1993 virallisen huomautuksen.
14 Portugalin hallitus vastasi 9.6.1994 päivätyssä kirjeessä, että direktiiviä ei ole saatettu osaksi Portugalin oikeusjärjestystä pelkästään asetuksella nro 74/90, vaan myös jalostusteollisuuden päästöistä 25.11.1985 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 488/85 ja jätevesien käsittelylaitoksista peräisin olevien tiettyjen liejujen käyttöä koskevasta sääntelystä maataloudessa 22.11.1991 annetulla asetuksella (Decreto-Lei) nro 446/91, jonka päämäärät ovat samat kuin direktiivissä vahvistetut päämäärät.
15 Katsottuaan, että Portugalin hallituksen tuekseen vetoamien säännösten perusteella se ei voinut päätellä direktiivin tulleen saatetuksi täysin ja oikein osaksi Portugalin oikeusjärjestystä, komissio osoitti 5.9.1996 päivätyllä kirjeellä Portugalin tasavallalle perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä toteuttamaan direktiivin, etenkin sen 8, 9, 10, 11 ja 15 artiklan noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon tiedoksi antamisesta.
16 Portugalin tasavalta ilmoitti 9.12.1996 vastauksessaan, että se tutkii parhaillaan uusia esityksiä tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi. Se on myös antanut tiedoksi 22.2.1994 annetun asetuksen (Decreto-Lei) nro 45/94, joka on vesivarojen suunnittelusta annettu puitelaki (lei-quadro) ja päätöksen (Portaria) nro 176/96 ja päätöksen (Portaria) nro 177/96, joiden tarkoituksena on täydentää asetuksen nro 446/91 sääntelyä, joka on annettu tiedoksi aikaisemmin.
17 Katsottuaan, että Portugalin viranomaisten sille tiedoksi antamat toimenpiteet eivät riitä poistamaan yhtään perustellussa lausunnossa todetuista perustamissopimuksen noudattamatta jättämistä koskevista laiminlyönneistä, komissio nosti nyt esillä olevan kanteen.
18 Portugalin hallitus ei kiistä yhteisöjen tuomioistuimessa jättäneensä noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan komission väittämin tavoin, mutta se korostaa, että direktiivin täytäntöönpanoa täydentävää asetusta ollaan antamassa.
19 Koska direktiiviä ei ole pantu siinä asetetussa määräajassa täytäntöön, komission tätä koskevaa kannetta on pidettävä perusteltuna.
20 Näin ollen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tämän direktiivin 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joita tämän direktiivin ja etenkin sen 8, 9, 10, 11 ja 15 artiklan noudattaminen täysin ja oikein edellyttää.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
21 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Koska Portugalin tasavalta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(kuudes jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
22 Portugalin tasavalta ei ole noudattanut pohjaveden suojelemisesta tiettyjen vaarallisten aineiden aiheuttamalta pilaantumiselta 17 päivänä joulukuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 80/68/ETY 21 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut säädetyssä määräajassa kaikkia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joita tämän direktiivin ja etenkin sen 8, 9, 10, 11 ja 15 artiklan noudattaminen täysin ja oikein edellyttää.
23 Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.