62018CJ0606_RES
Zadeva C‑606/18 P
Nexans France SASinNexans SA
proti
Evropski komisiji
Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 16. julija 2020
„Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Evropski trg podzemnih in podmorskih električnih kablov – Razdelitev trga v okviru projektov – Uredba (ES) št. 1/2003 – Člen 20 – Pooblastila Evropske komisije za pregled na področju omejevalnih sporazumov – Pooblastilo za kopiranje podatkov brez predhodne preučitve in za njihovo naknadno preučitev v prostorih Komisije – Globe – Neomejena sodna pristojnost“
Pritožba – Razlogi – Zgolj ponovitev razlogov in trditev, predstavljenih pred Splošnim sodiščem – Nedopustnost – Izpodbijanje razlage oziroma uporabe prava Unije s strani Splošnega sodišča – Dopustnost
(člen 256(1), drugi pododstavek, PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek; Poslovnik Sodišča, člen 168(1)(d))
(Glej točko 54.)
Sodni postopek – Navajanje novih razlogov med postopkom – Pogoji – Razširitev obstoječega pritožbenega razloga – Dopustnost
(Poslovnik Splošnega sodišča, člena 84(1) in 177(1)(d))
(Glej točko 55.)
Konkurenca – Upravni postopek – Pooblastilo Komisije za preiskavo – Obseg in meje – Izdelava slike trdega diska računalnikov ob pregledu – Dopustnost – Pogoji – Preveritev upoštevnosti kopiranih podatkov za predmet pregleda pred njihovo vključitvijo v spis – Obveznost izbrisa neupoštevnih podatkov
(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 20(2)(b))
(Glej točke od 57 do 68.)
Konkurenca – Upravni postopek – Pooblastilo Komisije za preiskavo – Obseg in meje – Konkretne oblike nadzora – Polje proste presoje Komisije
(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 20(2)(b))
(Glej točki 61 in 62.)
Konkurenca – Upravni postopek – Pooblastilo Komisije za preiskavo – Obseg in meje – Ozka razlaga določb, ki dajejo Komisiji pooblastila za preverjanje – Neobstoj – Spoštovanje pravic zadevnih podjetij
(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 20)
(Glej točki 64 in 86.)
Konkurenca – Upravni postopek – Pooblastilo Komisije za preiskavo – Obseg in meje – Izdelava slike trdega diska računalnikov ob pregledu – Iskanje po vsebini slike, izvedeno v prostorih Komisije – Dopustnost – Pogoji – Spoštovanje pravice do obrambe – Neobstoj dodatnega posega v pravice podjetja, poleg posega, povzročenega z izvedbo pregleda v njegovih prostorih
(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 20(1), (2)(b) in (c) ter (4))
(Glej točke od 78 do 91.)
Pritožba – Pristojnost Sodišča – Nadzor nad presojo teže kršitve, ki jo opravi Komisija zaradi določitve zneska globe – Izključitev – Nadzor, omejen na preverjanje, ali je Splošno sodišče upoštevalo bistvene dejavnike presoje teže kršitve in vse trditve, navajane zoper naloženo globo
(člen 101 PDEU; Statut Sodišča, člen 58, prvi odstavek; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23)
(Glej točko 95.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Sodni nadzor – Neomejena pristojnost sodišča Unije – Obseg
(člena 261 in 263 PDEU; Listina o temeljnih pravicah, člen 47; Uredba Sveta št. 1/2003, člen 31)
(Glej točke 96, 97 in od 104 do 106.)
Pritožba – Razlogi – Pomanjkljiva obrazložitev – Implicitna obrazložitev Splošnega sodišča – Dopustnost – Pogoji
(člen 256 PDEU; Statut Sodišča, člena 36 in 53, prvi odstavek)
(Glej točko 101.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Določitev osnovnega zneska – Teža kršitve – Merila presoje – Vpletenost v dodatnem elementu kršitve, ki krepi škodovanje konkurenci
(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2) in (3); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02, točka 22)
(Glej točke od 113 do 115.)
Povzetek
Sodišče (drugi senat) je s sodbo Nexans France in Nexans/Komisija (C‑606/18 P) z dne 16. julija 2020 zavrnilo pritožbo, ki sta jo družba Nexans France SAS in njena matična družba Nexans SA (v nadaljevanju: pritožnici) vložili zoper sodbo Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018 v zadevi T‑449/14 (
1
). V pritožbi je šlo zlasti za vprašanje razlage, ki jo je Splošno sodišče podalo v zvezi z obsegom pooblastil, ki so v okviru pregleda na področju omejevalnih sporazumov Komisiji podeljena s členom 20 Uredbe št. 1/2003 (
2
).
V zvezi s pritožnicama, ki delujeta v sektorju proizvodnje in dobave podzemnih in podmorskih električnih kablov, je bil sprejet sklep Komisije o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU v navedenem sektorju (v nadaljevanju: sporni sklep) (
3
). V spornem sklepu je navedeno, da sta bili pritožnici udeleženi v kartelu, ki se je nanašal, prvič, na dodeljevanje ozemelj in strank evropskim, japonskim in južnokorejskim proizvajalcem (v nadaljevanju: konfiguracija A/R), in drugič, na dodeljevanje ozemelj in strank s strani evropskih proizvajalcev za projekte, ki naj bi se izvajali znotraj evropskega ozemlja, ali projekte, dodeljene evropskim proizvajalcem (v nadaljevanju: evropska konfiguracija). Komisija je zato pritožnicama naložila globi v višini nad 70.000.000 EUR.
Preiskava Komisije, na podlagi katere je bila naložena ta globa, je zajemala pregled v prostorih pritožnic. Inšpektorji Komisije so v njih med drugim pregledali računalnike nekaterih zaposlenih. Naredili so sliko trdih diskov teh računalnikov in v skladu s tem opravili iskanje na podlagi ključnih besed v podatkih, vsebovanih v navedenih računalnikih, ob uporabi preiskovalne programske opreme. Inšpektorji so se nato odločili, da naredijo kopijo izbranih podatkov in jih prenesejo na računalniške nosilce za zapis podatkov (v nadaljevanju: nosilci podatkov). Naredili so tudi tri slike trdega diska, ki so jih shranili na tri različne nosilce podatkov. Nosilci podatkov so bili shranjeni v zapečatene pisemske ovojnice in poslani v pisarne Komisije v Bruslju, kjer se bile ovojnice odprte, nosilci podatkov pa preučeni ob navzočnosti predstavnikov pritožnic.
Tožba za razglasitev ničnosti spornega sklepa, ki sta jo pritožnici vložili pri Splošnem sodišču, je bila v celoti zavrnjena s sodbo z dne 12. julija 2018, Nexans France in Nexans/Komisija. Pritožnici sta v utemeljitev pritožbe zoper to sodbo navedli pet razlogov, ki so se nanašali, prvič, na to, da je Splošno sodišče zavrnilo njune trditve v zvezi s potekom zadevnega pregleda, in drugič, na to, da Splošno sodišče ni znižalo glob, ki sta jima bili naloženi.
Sodišče je v okviru prvega pritožbenega razloga najprej preučilo, ali je imela Komisija med pregledom, opravljenim pri pritožnicah, pravico izdelati sliko trdega diska in kopij sklopov elektronskih dopisov, ne da bi to gradivo predhodno resno preučila. Ob opozarjanju, da je zakonodajalec Unije Komisiji podelil določeno polje proste presoje glede konkretnih pravil pregledovanja, ki ga ta lahko izvaja, je Sodišče potrdilo njeno pravico, da se glede na okoliščine odloči, da podatke na nosilcu digitalnih podatkov podjetja, na katero se pregled nanaša, pregleda na podlagi kopije teh podatkov. Pojasnilo je, da ta pravica Komisije, ki je zajeta s členom 20(2)(b) Uredbe št. 1/2003, ne vpliva niti na procesna jamstva niti na druge pravice podjetja, na katero se pregled nanaša, če Komisija po koncu preučitve v spis vključi le dokumente, ki so upoštevni glede na predmet pregleda. Sodišče je tako kot Splošno sodišče menilo, da gre v obravnavani zadevi za tak primer. Dodalo je, da je glede na to, da se lahko izkaže, da je obdelava elektronskih podatkov dolgotrajna, tudi v interesu zadevnega podjetja, da se Komisija pri izvajanju pregleda opre na kopijo teh podatkov, s čimer se temu podjetju omogoči nadaljnja uporaba izvirnih podatkov in nosilcev, na katerih so ti podatki, takoj ko je ta kopija izdelana, in zato zmanjša vmešavanje v delovanje tega podjetja, ki ga povzroči pregled, ki ga opravi Komisija.
Sodišče je nato v okviru drugega in tretjega pritožbenega razloga pritožnic preučilo vprašanje, ali je imela Komisija pravico nadaljevati zadevni pregled v svojih prostorih v Bruslju. Opozorilo je, da če bi bila Komisija zavezana, da take podatke obdeluje izključno v prostorih podjetja, na katero se pregled nanaša, bi to lahko, kadar gre za zelo obsežne podatke, povzročilo znatno podaljšanje trajanja navzočnosti inšpektorjev v prostorih tega podjetja, kar bi lahko škodilo učinkovitosti pregleda in po nepotrebnem okrepilo vmešavanje v delovanje navedenega podjetja zaradi pregleda. Vendar je Sodišče pojasnilo, da ima Komisija možnost, da v svojih prostorih v Bruslju nadaljuje pregled poslovnih knjig in druge poslovne dokumentacije zadevnega podjetja, le če lahko upravičeno meni, da je to utemeljeno zaradi interesa učinkovitosti pregleda ali zato, da se prepreči pretirano vmešavanje v delovanje zadevnega podjetja. Poleg tega je Sodišče poudarilo, da je ta možnost pogojena z ugotovitvijo, da tako nadaljevanje ne pomeni nobene kršitve pravice do obrambe in ne pomeni dodatnega posega v pravice zadevnih podjetij. Tak poseg bi bilo treba ugotoviti, če bi nadaljevanje tega pregleda v prostorih Komisije v Bruslju podjetju, na katero se pregled nanaša, povzročilo dodatne stroške, ki bi nastali zgolj zaradi tega nadaljevanja. Zato lahko Komisija, če bi to nadaljevanje lahko povzročilo take dodatne stroške, pregled nadaljuje le, če privoli v povračilo teh stroškov, če ji zadevno podjetje za to predloži ustrezno obrazloženo zahtevo.
Sodišče je nato preučilo četrti pritožbeni razlog in vprašanje, ali je Splošno sodišče napačno uporabilo pravo pri presoji določitve zneska glob. Potem ko je Sodišče ugotovilo, da Splošno sodišče ni kršilo načela neomejene sodne pristojnosti, na podlagi katerega lahko poleg izvedbe nadzora zakonitosti sankcije presojo Komisije nadomesti s svojo in tako odpravi, zniža ali zviša naloženo globo oziroma periodično denarno kazen, je presodilo, da je Splošno sodišče lahko ugotovilo, da domnevni neobstoj učinkov zadevne kršitve, na katerega sta se sklicevali pritožnici, zaradi drugih elementov, ki jih je upoštevalo, ne more znižati glob, ki sta jima bili naloženi.
Sodišče je nazadnje odločilo o petem pritožbenem razlogu, ki se je nanašal na ugotovitev Splošnega sodišča, da je Komisija zaradi sodelovanja pritožnic v evropski konfiguraciji kartela, ki je okrepila škodovanje konkurenci, povzročeno s konfiguracijo A/R navedenega kartela, za 2 % upravičeno povišala koeficient teže kršitve, uporabljen pri izračunu zneska glob, ki sta jima bili naloženi. V zvezi s tem je Sodišče navedlo, da tesna povezava med obema konfiguracijama v ničemer ne spremeni dejstva, da je evropska konfiguracija kartela že po svoji naravi pomenila ločeno zavezo razdelitve projektov, ki ni bila del konfiguracije A/R kartela. Zato je Sodišče razsodilo, da Splošno sodišče pri ugotovitvi, da je to dodatno škodovanje konkurenci mogoče upravičeno sankcionirati z višjo globo, ni storilo napake pri presoji.
Ker ni bilo mogoče ugoditi nobenemu od razlogov, ki sta jih pritožnici navedli v utemeljitev pritožbe, je Sodišče pritožbo v celoti zavrnilo.
(
1
)	Sodba Splošnega sodišča z dne 12. julija 2018, Nexans France in Nexans/Komisija (T‑449/14, EU:T:2018:456).
(
2
)	Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).
(
3
)	Sklep Komisije z dne 2. aprila 2014 v zvezi s postopkom na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39610 – Električni kabli).