62019CC0815
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
JEANA RICHARDA DE LA TOURA,
predstavljeni 9. decembra 2020 (
1
)
Zadeva C‑815/19
Natumi GmbH
proti
Land Nordrhein-Westfalen
ob udeležbi
Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (vrhovno upravno sodišče, Nemčija))
„Predhodno odločanje – Uredba (ES) št. 834/2007 – Uredba (ES) št. 889/2008 – Ekološka pridelava in označevanje ekoloških proizvodov – Uporaba nekaterih neekološko pridelanih sestavin kmetijskega izvora pri predelavi hrane – Alga Lithothamnium calcareum – Oznaka ‚kalcij‘“
I. Uvod
1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91 (
2
) in Uredbe Komisije (ES) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora. (
3
)
2.
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Natumi GmbH in Land Nordrhein-Westfalen (zvezna dežela Severno Porenje - Vestfalija, Nemčija), ki jo zastopa Landesamt für Natur, Umwelt und Verbraucherschutz Nordrhein-Westfalen (deželni urad za varstvo narave, okolja in potrošnikov Severnega Porenja - Vestfalije, Nemčija), v zvezi s sporno uporabo neekološko pridelanega proizvoda, v obravnavanem primeru alge Lithothamnium calcareum, pri predelavi hrane, uporabo izrazov, ki se nanašajo na ekološko pridelavo, in navedbo kalcija pri označevanju tako predelane hrane.
3.
S to zadevo se Sodišču ponuja priložnost, da odloči, ali se pri predelani ekološki hrani lahko uporabi snov, ki je sicer vpisana na izčrpni seznam dovoljenih neekološko pridelanih sestavin kmetijskega izvora, vendar se uporablja kot vir mineralov ali mikrohranil, ki v zakonodaji Unije oziroma zakonodaji države članice, ki je združljiva z zakonodajo Unije, ni dovoljen. To je v bistvu vprašanje, ki se postavlja Sodišču.
4.
V teh sklepnih predlogih bom Sodišču predlagal, naj na to vprašanje odgovori nikalno.
II. Pravo Unije
A.
Uredba št. 834/2007
5.
V uvodnih izjavah 3, 5, 20, 22 in 25 Uredbe št. 834/2007 je navedeno:
„(3)
Pravni okvir [Unije], ki ureja sektor ekološke pridelave, bi moral stremeti k zagotavljanju lojalne konkurence in pravilnega delovanja notranjega trga z ekološkimi proizvodi ter ohranjanju in upravičevanju zaupanja potrošnikov v proizvode, ki so označeni kot ekološki […]
[…]
(5)
Zato je primerno natančneje opredeliti cilje, načela in pravila, ki veljajo za ekološko pridelavo, da bi prispevali k preglednosti, povečali zaupanje potrošnikov in pripomogli k enotnemu pojmovanju ekološke pridelave.
[…]
(20)
Predelano hrano bi bilo treba označiti kot ekološko samo, če so ekološke vse ali skoraj vse sestavine kmetijskega izvora. Vendar pa bi bilo treba za predelano hrano, ki vsebuje sestavine kmetijskega izvora, ki ne morejo biti pridobljene na ekološki način, kot so na primer proizvodi iz lova in ribolova, predpisati posebne določbe glede označevanja […]
[…]
(22)
Pomembno je ohraniti zaupanje potrošnikov v ekološke proizvode. Izjeme od zahtev za ekološko pridelavo bi zato morale biti strogo omejene na primere, pri katerih je uporaba takih izjem upravičena.
[…]
(25)
[Z]di [se] primerno, da se uporaba logotipa EU omeji na proizvode, ki vsebujejo samo ali večinoma ekološke sestavine, da potrošnikov ne bi zavajali, da je ekološki celoten proizvod. Zato se ga ne bi smelo uporabljati pri označevanju proizvodov iz preusmeritve ali predelanih živil, pri katerih je ekoloških manj kot 95 % sestavin kmetijskega izvora.“
6.
Člen 1 te uredbe, naslovljen „Cilj in področje uporabe“, določa:
„1.   S to uredbo se zagotavlja podlaga za trajnostni razvoj ekološke pridelave ter se hkrati zagotavlja učinkovito delovanje notranjega trga, lojalna konkurenca, zaupanje potrošnikov in varstvo njihovih interesov.
Določa skupne cilje in načela, na katerih temeljijo pravila iz te uredbe v zvezi z:
(a)
vsemi stopnjami pridelave, priprave in distribucije ekoloških proizvodov ter nadzorom nad njimi;
(b)
uporabo označb, ki se sklicujejo na ekološko pridelavo, pri označevanju in oglaševanju.
2.   Ta uredba se uporablja za naslednje proizvode kmetijskega izvora, vključno s proizvodi iz ribogojstva, če se ti proizvodi dajejo v promet ali so namenjeni za dajanje v promet:
(a)
žive ali nepredelane kmetijske proizvode;
(b)
predelane kmetijske proizvode, ki se bodo uporabili kot živilo;
(c)
krmo;
[…]
4.   Ta uredba se uporablja brez poseganja v druge predpise [Unije]i ali nacionalne predpise, ki so v skladu z zakonodajo [Unije] o proizvodih iz tega člena, kot so predpisi o pridelavi, pripravi, trženju, označevanju in nadzoru, vključno z zakonodajo o živilih in živalski prehrani.“
7.
Člen 6 Uredbe št. 834/2007, naslovljen „Posebna načela, ki se uporabljajo za predelavo ekološke hrane“, določa:
„[…] [P]ridelava predelane ekološke hrane [temelji] na naslednjih posebnih načelih:
(a)
ekološka hrana se prideluje iz ekoloških sestavin kmetijskega izvora, razen če sestavina na trgu ni dostopna v ekološki obliki;
(b)
dodatki za hrano, neekološke sestavine s pretežno tehnološko in senzorno funkcijo in mikroelementi ter predelovalni pripomočki se uporabljajo v kar najmanjši meri, in sicer samo če je to tehnično nujno potrebno ali služi določenim prehranskim namenom;
(c)
izključitev snovi in predelovalnih postopkov, ki bi lahko bili zavajajoči glede prave narave proizvoda;
(d)
skrbno predelovanje hrane, po možnosti z uporabo bioloških, mehanskih in fizičnih postopkov.“
8.
Člen 13 te uredbe, naslovljen „Pravila pridelave za morske alge“, določa:
„1.   Nabiranje divjih morskih alg in njihovih delov, ki rastejo naravno v morju, se šteje za postopek ekološke pridelave, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
področja, kjer rastejo, so ekološko zelo kakovostna […] in z zdravstvenega vidika niso neprimerna. Do določitve natančnejših pravil v izvedbeni zakonodaji se divje užitne morske alge ne nabirajo na področjih, ki ne izpolnjujejo meril za področje razreda A ali razreda B, kakor je opredeljeno v Prilogi II Uredbe (ES) št. 854/2004[ (
4
)];
[…]“.
9.
Člen 14(1)(d)(iv) Uredbe št. 834/2007 določa:
„[…] [Z]a vzrejo živali [veljajo] naslednja pravila:
[…]
(d)
v zvezi s krmo:
[…]
(iv)
uporabljajo se le tiste neekološke surovine za krmo rastlinskega izvora, snovi za krmo živalskega in rudninskega izvora, dodatki za krmo, nekateri proizvodi, ki se uporabljajo v prehrani živali, in predelovalni pripomočki, ki so bili v skladu s členom 16 odobreni za uporabo v ekološki pridelavi.“
10.
Člen 19 te uredbe, naslovljen „Splošna pravila o pridelavi predelane hrane“, v odstavku 2 določa:
„Za sestavo ekološko predelane hrane veljajo naslednji pogoji:
(a)
proizvod je pretežno pridelan iz sestavin kmetijskega izvora; da bi določili, ali je proizvod pretežno pridelan iz sestavin kmetijskega izvora, se dodana voda in kuhinjska sol ne upoštevata;
(b)
lahko se uporabijo samo dodatki, predelovalni pripomočki, arome, voda, sol, pripravki iz mikroorganizmov in encimov, minerali, snovi v sledeh, vitamini ter aminokisline in drugi mikroelementi, če so bili v skladu s členom 21 odobreni za uporabo v ekološki pridelavi;
(c)
sestavine neekološkega kmetijskega izvora se lahko uporabljajo samo, če so v skladu s členom 21 odobrene za uporabo v ekološki pridelavi ali jih je začasno odobrila država članica;
[…]“.
11.
Člen 21 navedene uredbe, naslovljen „Merila za nekatere proizvode in snovi v predelavi“, določa:
„1.   Dovoljenje za uporabo proizvodov in snovi v ekološki pridelavi iz člena 19(2)(b) in (c) ter njihova uvrstitev na posebni omejevalni seznam proizvodov in snovi je pogojeno s cilji in načeli iz naslova II in naslednjimi merili, ki se ovrednotijo kot celota:
(i)
nadomestni proizvodi in snovi, odobreni v skladu s tem poglavjem, niso na voljo;
(ii)
brez njihove uporabe ne bi bilo mogoče pridelati hrane ali zagotoviti njene obstojnosti oziroma izpolniti prehranskih zahtev, določenih na podlagi zakonodaje [Unije].
[…]
2.   [Evropska k]omisija v skladu s postopkom iz člena 37(2) odloča o odobritvi proizvodov in snovi ter njihovi uvrstitvi na posebni omejevalni seznam iz odstavka 1 tega člena in določi posebne pogoje ter omejitve za njihovo uporabo, po potrebi pa odloča tudi o umiku proizvodov.
[…]“.
12.
Člen 23 Uredbe št. 834/2007, naslovljen „Uporaba izrazov, ki se nanašajo na ekološko pridelavo“, določa:
„1.   Za namene te uredbe se šteje, da je proizvod označen z izrazi, ki se sklicujejo na postopek ekološke pridelave, če so pri označevanju, v reklamnem gradivu ali poslovnih dokumentih takšen proizvod, njegove sestavine ali snovi za krmo opisani z izrazi, iz katerih lahko kupec sklepa, da so proizvod, njegove sestavine ali surovine za krmo pridobljeni v skladu s pravili iz te uredbe. Zlasti izrazi iz Priloge, njihove izpeljanke ali okrajšave kot sta ‚bio‘ in ‚eko‘, se lahko posamezno ali skupaj uporabljajo po vsej [Evropski uniji] v katerem koli jeziku [Unije] za označevanje in oglaševanje proizvoda, ki izpolnjuje zahteve, določene s to uredbo, ali v skladu z njo.
Za označevanje in oglaševanje živih ali nepredelanih kmetijskih proizvodov se lahko izraze, ki se sklicujejo na postopek ekološke pridelave, uporabi samo, če so bile poleg tega vse sestavine tega proizvoda tudi pridelane v skladu z zahtevami, določenimi s to uredbo.
2.   Izrazi iz odstavka 1 se ne uporabljajo nikjer v [Uniji] in v nobenem jeziku [Unije] za označevanje in oglaševanje proizvoda ter za poslovne dokumente proizvoda, ki ne izpolnjuje zahtev, določenih s to uredbo, razen če se ne uporabljajo za kmetijske proizvode v hrani ali krmi ali če je očitno, da niso povezani z ekološko pridelavo.
Poleg tega se ne uporabljajo izrazi – vključno z izrazi, ki se uporabljajo v blagovnih znamkah – ali prakse, ki se uporabljajo za označevanje ali oglaševanje, in bi lahko zavedli potrošnika ali uporabnika zaradi napeljevanja na domnevo, da proizvod ali njegova sestavina izpolnjuje zahteve, določene s to uredbo.
[…]
4.   Pri predelani hrani se lahko izrazi iz odstavka 1 uporabijo:
(a)
pri prodajnih opisih, če
(i)
je predelana hrana v skladu s členom 19;
(ii)
vsaj 95 % teže proizvoda predstavljajo sestavine ekološkega kmetijskega izvora;
(b)
le na seznamu sestavin, če je hrana v skladu s členi 19(1), 19(2)(a), 19(2)(b) in 19(2)(d);
[…]“.
B.
Uredba št. 889/2008
13.
V uvodnih izjavah 20 in 21 Uredbe št. 889/2008 je navedeno:
„(20)
Za pridelavo nekaterih predelanih vrst ekološke hrane in krme so potrebni nekateri neekološki proizvodi in snovi. Za uskladitev pravil za predelavo vina na ravni [Unije] bo potrebno več časa. Zato se omenjeni proizvodi ne smejo uporabljati pri predelavi vina, dokler ne bodo naknadno določena posebna ustrezna pravila.
(21)
Na podlagi Uredbe (EGS) št. 2092/91 [ (
5
)] je pri predelavi ekološke hrane pod natančno določenimi pogoji dovoljeno uporabljati nekatere sestavine, ki niso kmetijskega izvora, nekatere pripomočke za predelavo hrane in nekatere neekološke sestavine kmetijskega izvora. Da se zagotovi kontinuiteta ekološkega kmetovanja, se lahko zadevni proizvodi in snovi v skladu z določbami iz člena 21(2) Uredbe […] št. 834/2007 uporabljajo še naprej. Poleg tega je treba zaradi jasnosti na sezname v prilogah k tej uredbi vključiti proizvode in snovi, ki so dovoljeni na podlagi Uredbe […] št. 2092/91. Na drugi pravni podlagi, in sicer na podlagi člena 21(2) Uredbe […] št. 834/2007, se lahko na te sezname v prilogah v prihodnosti vključijo tudi drugi proizvodi in snovi. Zato je treba poseben status vsake kategorije proizvodov in snovi na seznamih označiti s simbolom.“
14.
Naslov II, poglavje 1a, Uredbe št. 889/2008, ki se nanaša na „[p]ridelav[o] morskih alg“, vsebuje člen 6a, naslovljen „Področje uporabe“, ki določa:
„To poglavje določa podrobna pravila za pridelavo morskih alg.
Za namene tega poglavja ‚morske alge‘ vključujejo mnogocelične morske alge, fitoplankton in mikroalge.“
15.
Člen 22(d) te uredbe določa:
„Za namene člena 14(1)(d)(iv) Uredbe […] št. 834/2007 se pri predelavi ekološke krme in krmljenju ekološko rejenih živali lahko uporabljajo samo naslednje snovi:
[…]
(d)
posamična krmila rudninskega izvora navedena v oddelku 1 Priloge V.“
16.
Člen 27(1)(f) Uredbe št. 889/2008 določa:
„Za namene člena 19(2)(b) Uredbe […] št. 834/2007 se razen proizvodov vinskega sektorja, za katere veljajo določbe iz poglavja 3a, pri predelavi ekološke hrane lahko uporabljajo samo naslednje snovi:
[…]
(f)
minerali (vključno z elementi v sledeh), vitamini, aminokisline in mikrohranila, če:
(i)
je njihova uporaba v hrani za običajno prehrano ‚neposredno zakonsko predpisana‘ v smislu, da je neposredno predpisana z določbami prava Unije ali nacionalnega prava, ki je združljivo s pravom Unije, tako da hrane sploh ni mogoče dati v promet kot hrane za običajno prehrano, če ti minerali, vitamini, aminokisline ali mikrohranila niso dodani, ali
(ii)
kar zadeva hrano, ki je dana v promet kot hrana s posebnimi lastnostmi ali učinki na zdravje ali hranilno vrednost ali glede na potrebe posebnih skupin potrošnikov:
–
je v proizvodih iz točk (a) in (b) člena 1(1) Uredbe (EU) št. 609/2013 Evropskega parlamenta in Sveta [ (
6
)] njihova uporaba za zadevne proizvode odobrena z navedeno uredbo in akti, sprejetimi na podlagi člena 11(1) navedene uredbe,
–
je v proizvodih, ki jih ureja Direktiva Komisije 2006/125/ES [ (
7
)], njihova uporaba odobrena z navedeno direktivo ali
–
je v proizvodih, ki jih ureja Direktiva Komisije 2006/141/ES[ (
8
)], njihova uporaba odobrena z navedeno direktivo.“
17.
Člen 28 Uredbe št. 889/2008 določa:
„Neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora, ki so uvrščene na seznam v Prilogi IX te uredbe, se za namen člena 19(2)(c) Uredbe […] št. 834/2007 lahko uporabljajo pri predelavi ekološke hrane.“
18.
Priloga V k Uredbi št. 889/2008 se nanaša na „[p]osamična krmila iz člena 22(d), člena 24(2) in člena 25m(1)“. Oddelek 1 te priloge vsebuje seznam „[p]osamičn[ih] [krmil] rudninskega izvora“, na katerem so med drugim apnenčaste morske lupine, apnenčaste morske alge maerl in Lithothamnium calcareum, klacijev glukonat in kalcijev karbonat.
19.
V Prilogi VIII, oddelek A, k tej uredbi, v povezavi s katero je treba brati člen 27, je navedeno, da se kalcijev karbonat (E 170) ne sme uporabljati pri barvanju proizvodov ali pri dodajanju kalcija proizvodom.
20.
Priloga IX te uredbe, naslovljena „Sestavine kmetijskega izvora, ki niso bile ekološko pridelane, iz člena 28“, vsebuje oddelek 1, ki se nanaša na „[n]epredelan[e] proizvod[e] rastlinskega izvora in proizvod[e], pridobljen[e] iz njih s postopki“. V točki 1.3 tega oddelka so navedene „[a]lge, vključno z morskimi algami, ki so dovoljene za pripravo neekoloških živil“.
C.
Uredba (ES) št. 1925/2006
21.
Člen 3 Uredbe (ES) št. 1925/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o dodajanju vitaminov, mineralov in nekaterih drugih snovi živilom (
9
), naslovljen „Zahteve za dodajanje vitaminov in mineralov“, v odstavku 1 določa:
„Živilom se, v skladu s pravili iz te uredbe, lahko dodajo le vitamini in/ali minerali, ki so navedeni v Prilogi I, v oblikah, navedenih v Prilogi II.“
22.
V Prilogi I k Uredbi št. 1925/2006 z naslovom „Vitamini in minerali, ki se lahko dodajajo živilom“ je v točki 2, ki se nanaša na „[m]ineral[e]“, med drugim omenjen kalcij.
23.
V Prilogi II k tej uredbi z naslovom „Kemijske oblike vitaminov in mineralov, ki jih je dovoljeno dodajati živilom“ so v točki 2, ki se nanaša na „[k]emijske oblike mineralov“, med drugim omenjeni kalcijev karbonat, kalcijev klorid, kalcijev citrat malat, kalcijeve soli citronske kisline, kalcijev glukonat, kalcijev glicerofosfat, kalcijev laktat, kalcijeve soli ortofosforne kisline, kalcijev hidroksid, kalcijev malat, kalcijev oksid, kalcijev sulfat in kalcijevi fosforil oligosaharidi.
D.
Uredba (ES) št. 1169/2011
24.
Člen 2(2)(f) Uredbe (EU) št. 1169/2011 (
10
) opredeljuje pojem „sestavina“ kot „vsako snov ali proizvod, vključno z aromami, aditivi za živila in encimi za živila, ter vsako sestavino v sestavljenih sestavinah, ki se uporabljajo v proizvodnji ali pri pripravi živila in so še vedno prisotni v končnem proizvodu, tudi če so v spremenjeni obliki; ostanki se ne štejejo za ‚sestavine‘“.
25.
V členu 2(2)(s) te uredbe so „hranila“ opredeljena kot „beljakovine, ogljikov[i] hidrat[i], maščobe, prehranske vlaknine, natrij, vitamin[i] in mineral[i] iz točke 1 dela A Priloge XIII k tej uredbi ter druge snovi katere od teh kategorij ali ki so njihov sestavni del“.
III. Dejansko stanje v sporu o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
26.
Tožeča stranka v sporu o glavni stvari, družba Natumi, je proizvajalka sojinih in riževih napitkov, ki jih prodaja v predpakirani obliki. V pijače dodaja algo Lithothamnium calcareum, rdečo koralno algo, v obliki praška, pridobljenega iz očiščenih, zmletih in posušenih usedlin te odmrle alge. Navedena alga vsebuje zlasti kalcijev karbonat in magnezijev karbonat.
27.
Družba Natumi trži med drugim pijačo z imenom „Soja-Drink-Calcium“, ki ima oznako „bio“ in na kateri so te navedbe: „kalcij“, „z morsko algo, ki je bogata s kalcijem“ ter „s kakovostnim kalcijem iz morske alge Lithothamnium“.
28.
Tožena stranka iz postopka v glavni stvari, Land Nordrhein-Westfalen (zvezna dežela Severno Porenje - Vestfalija) je z dopisom z dne 16. februarja 2005 družbo Natumi opozorila, da je uporaba kalcijevega karbonata kot minerala v ekološko pridelanih proizvodih prepovedana, pri čemer je navedla, da enako velja v primeru, kadar se obogatitev teh proizvodov s kalcijem doseže z dodajanjem alg.
29.
Tožena stranka iz postopka v glavni stvari je proti družbi Natumi sprožila postopek za naložitev denarne kazni, zoper katerega je zadnjenavedena 14. julija 2005 vložila ugovor pri Verwaltungsgericht Düsseldorf (upravno sodišče v Düsseldorfu, Nemčija).
30.
Ker je navedeno sodišče zavrnilo ugovor družbe Natumi, je ta pri Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (višje upravno sodišče zvezne dežele Severno Porenje - Vestfalija, Nemčija) vložila pritožbo. Postopek je bil na skupen predlog strank prekinjen do sprejetja novih predpisov Unije.
31.
To sodišče je s sodbo z dne 19. maja 2016 zavrnilo pritožbo družbe Natumi, saj je razsodilo, da dodajanje alge Lithothamnium calcareum v ekološko pridelano hrano ni v skladu z zakonodajo Unije, ki je medtem začela veljati. Po mnenju navedenega sodišča se Priloga IX, točka 1.3, k Uredbi št. 889/2008 nanaša le na jedilne alge. Čeprav v teh določbah ni nobenega izrecnega sklicevanja na užitnost alg, naj bi bila ta razlaga podprta z dejstvom, da morajo biti druge snovi iz točk 1.1 in 1.2 Priloge IX k tej uredbi užitne, tako kot alge iz člena 13(1)(a) Uredbe št. 834/2007. Alga Lithothamnium calcareum pa zaradi značilne kalcifikacije v celičnih stenah ni užitna. Poapneli ostanki odmrle alge Lithothamnium calcareum nikakor niso sestavine kmetijskega izvora, temveč minerali, ki jih načeloma ni dovoljeno dodajati ekološko pridelanim proizvodom.
32.
Družba Natumi je pri Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče, Nemčija) vložila revizijo zoper sodbo pritožbenega sodišča.
33.
Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče) na prvem mestu meni, da je izid postopka v glavni stvari odvisen od odgovora na vprašanje, ali člen 28 Uredbe št. 889/2008 v povezavi s točko 1.3 Priloge IX k tej uredbi dopušča uporabo žive in/ali odmrle alge Lithothamnium calcareum kot sestavine pri pripravi ekološko pridelane hrane.
34.
Ker v tej točki 1.3 ni nobene omejitve v zvezi z užitnostjo alg, je po mnenju predložitvenega sodišča dovolj, da se alga uporabi kot sestavina. Meni, da je treba mnenje Komisije z dne 30. marca 2015, ki ga je predložila družba Natumi, razumeti v tem smislu.
35.
To sodišče pa dvomi o tem, da so alge v skladu s pogoji iz člena 21(1)(ii) Uredbe št. 834/2007, saj se ne zdi, da tega živila ne bi bilo mogoče izdelati ali konzervirati ali da prehransko specifičnih zahtev, ki so določene v pravu Unije, ne bi bilo mogoče izpolniti brez uporabe te alge.
36.
Kljub temu navedeno sodišče meni, da je alga, čeprav odmrla, še vedno sestavina kmetijskega izvora ne glede na vsebnost kalcija in da opredelitev alge Lithothamnium calcareum kot surovine mineralnega izvora v Prilogi V k Uredbi št. 889/2008 v zvezi s krmo ni mogoče prenesti na pridelavo hrane.
37.
Predložitveno sodišče tako meni, da je uporaba alge Lithothamnium calcareum, natančneje praška, pridobljenega iz usedlin te odmrle alge, ki se poberejo, posušijo in zmeljejo, kot sestavine pri pridelavi ekološke hrane dovoljena s členom 19(2)(c) Uredbe št. 834/2007 v povezavi s členom 28 in točko 1.3 Priloge IX k Uredbi št. 889/2008.
38.
Na drugem mestu se predložitveno sodišče sprašuje, ali lahko označba takega proizvoda, ki vsebuje tako sestavino, vključuje navedbo kalcija, ki je mineral.
39.
Predložitveno sodišče opozarja, da se lahko izraza „ekološki“ in „eko“ v skladu s členom 23(1), prvi pododstavek, drugi stavek, Uredbe št. 834/2007 uporabljata le za proizvode, ki izpolnjujejo zahteve, določene s to uredbo, ali v skladu z njo. Člen 19 Uredbe (ES) št. 834/2007 razlikuje med uporabo dodatkov, kot so minerali in snovi v sledeh na eni strani (člen 19(2)(b) te uredbe) in sestavinami neekološkega kmetijskega izvora na drugi strani (člen 19(2)(c) navedene uredbe). O tej odobritvi odloča Komisija.
40.
Člen 27(1)(f) Uredbe št. 889/2008, s katero se izvaja Uredba št. 834/2007, določa, da je minerale načeloma dovoljeno uporabljati le pod strogimi pogoji, zlasti kadar je njihova uporaba v hrani za običajno prehrano izrecno zakonsko predpisana. V skladu s členom 28 Uredbe št. 889/2008 se neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora lahko uporabijo, če so naštete v Prilogi IX k tej uredbi.
41.
Predložitveno sodišče meni, da če se načeloma – glede na to, da je s členom 19(2)(b) Uredbe št. 834/2007 v povezavi s členom 27(1)(f) Uredbe št. 889/2008 uporaba mineralov omejena s strogimi pogoji – vsako sklicevanje na mineral, kot je kalcij, lahko razume kot zavajajoče, to ne bi bilo tako, če kalcij izvira iz sestavine, ki – pod pogojem, da je njena uporaba dovoljena – ima naravno visoko vsebnost kalcija.
42.
V teh okoliščinah je Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„(1)
Ali je treba člen 28 v povezavi s točko 1.3 Priloge IX k Uredbi št. 889/2008 razlagati tako, da se lahko alga Lithothamnium calcareum pri predelavi ekoloških živil uporabi kot sestavina?
(2)
V primeru, da je odgovor pritrdilen: ali je dopustna tudi uporaba odmrlih alg?
(3)
V primeru, da je tudi odgovor na drugo vprašanje pritrdilen: ali je dovoljeno za proizvod, ki kot sestavino vsebuje (odmrlo) algo Lithothamnium calcareum in je označen z navedbo ‚eko‘, uporabiti oznako ‚s kalcijem‘, ‚z morsko algo, ki je bogata s kalcijem‘ ali ‚s kakovostnim kalcijem iz morske alge Lithothamnium‘?“
43.
Družba Natumi, Land Nordrhein-Westfalen (zvezna dežela Severno Porenje - Vestfalija), grška in italijanska vlada ter Komisija so predložile pisna stališča. Te stranke, razen italijanske vlade, so v za to določenem roku pisno odgovorile na vprašanja Sodišča.
IV. Analiza
44.
Po mnenju predložitvenega sodišča ni dvoma, da je Lithothamnium calcareum alga in da je treba vprašanje ohranitve oznake „ekološko“ na ekološki hrani, ki bi ji bila ta alga dodana, preučiti z vidika dodajanja neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora. Vendar tako kot Komisija menim, da bi bilo treba to vprašanje obravnavati z vidika dodajanja mineralov ekološko pridelani hrani.
45.
Posledično bom preučil upoštevno zakonodajo glede na to, ali je dodani proizvod opredeljen kot „mineral“ ali „neekološka sestavina kmetijskega izvora“, nato pa se bom osredotočil na mineralno oziroma rastlinsko naravo alge Lithothamnium calcareum v smislu te zakonodaje.
46.
Najprej menim, da je treba glede na to, da je sestava žive ali odmrle alge Lithothamnium calcareum skoraj enaka, prvo in drugo vprašanje, predloženi Sodišču, obravnavati skupaj, in da glede na to, da bo odgovor nanju nikalen, na tretje vprašanje ne bo treba odgovoriti.
A.
Veljavna zakonodaja v zvezi z dodajanjem neekološko pridelanih proizvodov ali snovi predelani ekološki hrani
47.
Naj spomnim, da je označevanje živil kot ekoloških urejeno z Uredbo št. 834/2007 in Uredbo št. 889/2008, ki vsebuje podrobna pravila za izvajanje prvonavedene uredbe.
48.
V Uredbi št. 834/2007 so navedena nekatera načela, ki so upoštevna za vsa živila, za katera se zahteva oznaka „ekološko“:
–
zagotavljanje lojalne konkurence, zaupanja potrošnikov in varstva njihovih interesov (uvodna izjava 3 in člen 1(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 834/2007);
–
dodatki za hrano, neekološko pridelane sestavine s pretežno tehnološko in senzorno funkcijo in mikrohranila ter predelovalni pripomočki se uporabljajo čim manj, in sicer samo, če je to tehnično nujno potrebno ali služi določenim prehranskim namenom (člen 6(b) Uredbe št. 834/2007);
–
odobritev dodajanja na eni strani zlasti dodatkov, mineralov in mikrohranil za posebne prehranske namene, in na drugi strani neekološko pridelanih sestavin kmetijskega izvora ekološko predelani hrani ter njihova vključitev na omejevalni seznam proizvodov in snovi, če odobreni nadomestni proizvodi in snovi niso na voljo ter če brez njihove uporabe ne bi bilo mogoče pridelati hrane ali zagotoviti njene obstojnosti (uvodna izjava 22, člen 19(2)(b) in (c) ter člen 21(1)(i) in (ii) Uredbe št. 834/2007), in
–
uporaba izrazov, ki se nanašajo na ekološko pridelavo, je dovoljena le, če so vse sestavine proizvoda pridelane v skladu s pravili iz Uredbe št. 834/2007; med drugim je za predelano hrano uporaba pogojena s tem, da so postopki predelave v skladu s členom 19 in da najmanj 95 % teže proizvoda pomenijo sestavine ekološkega kmetijskega izvora (uvodni izjavi 20 in 25 ter člen 23(1) in (4)(a) te uredbe).
49.
V Uredbi št. 889/2008 so navedeni pogoji za vključitev na sezname iz člena 19(2)(b) in (c) Uredbe št. 834/2007.
1. Dodajanje dodatkov, mineralov in drugih mikrohranil iz člena 19(2)(b) Uredbe št. 834/2007
50.
Na prvem mestu, člen 27(1)(f)(i) Uredbe št. 889/2008, zlasti v zvezi z dodatki, minerali in drugimi mikrohranili, naštetimi v členu 19(2)(b) Uredbe št. 834/2007, določa, da mora biti njihova uporaba v hrani za običajno prehrano neposredno zakonsko predpisana v smislu, da je neposredno predpisana z določbami prava Unije ali nacionalnega prava, ki je združljivo s pravom Unije. Zato hrane sploh ni mogoče dati v promet kot hrane za običajno prehrano, če ji niso dodani minerali, vitamini, aminokisline ali mikrohranila.
51.
S členom 27(1)(f)(ii) te uredbe je predvidena tudi možnost hrane, ki je dana v promet kot hrana s posebnimi lastnostmi ali učinki na zdravje ali hranilno vrednost ali glede na potrebe posebnih skupin potrošnikov, pri kateri je dodajanje mineralov, vitaminov, aminokislin ali mikrohranil mogoče le, če je dovoljeno z različnimi akti sekundarne zakonodaje.
52.
Kot izhaja iz uvodne izjave 2 Izvedbene uredbe 2018/1584, je bilo besedilo člena 27 spremenjeno, da je bila upoštevana sodba Sodišča z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies. (
11
) S to sodbo je prepovedana vsaka možnost, da se ohrani oznaka „ekološko“ po tem, ko so bili dodani minerali ali druga mikrohranila, če to dodajanje ni predpisano z nacionalno zakonodajo ali zakonodajo Unije, pri čemer je treba opozoriti, da dejstvo, da je treba za to, da se lahko uporabi zdravstvena ali prehranska trditev, na primer dodati minerale, ne pomeni pravila, ki ga je predpisal nacionalni zakonodajalec ali zakonodajalec Unije.
53.
Sodišče se je pri tej ugotovitvi oprlo na teleološko in sistematično razlago člena 21 Uredbe št. 834/2007 in člena 27(1)(f) Uredbe št. 889/2008, ki potrjujeta, da je mogoče snovi, kot so minerali in vitamini, pri predelavi ekološke hrane uporabljati le, če pravilo prava Unije ali pravilo nacionalnega prava, ki je združljivo s pravom Unije, neposredno predpisuje njihovo uporabo, da bi bilo to hrano mogoče dati v promet. (
12
)
54.
Sodišče je opozorilo, da člen 21 Uredbe št. 834/2007 pooblašča Komisijo, da le pod strogimi pogoji odobri snovi in jih vključi na omejevalni seznam iz tega člena, in sicer če te snovi niso zamenljive z drugimi proizvodi in snovmi, odobrenimi v skladu s poglavjem 4 naslova III te uredbe, in če je njihova uporaba neizogibna. (
13
)
55.
V sodbi z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies, (
14
) je Sodišče med drugim uvedlo načelo, da pravo Unije gospodarskemu subjektu ne zagotavlja, da bo lahko dal v promet svoje proizvode z vsemi oznakami, za katere meni, da mu bodo pomagale pri njihovi prodaji. (
15
)
56.
Na tej stopnji torej ugotavljam, da je ob upoštevanju člena 21 Uredbe št. 834/2007 Sodišče člen 27(1)(f) Uredbe št. 889/2008 razlagalo ozko.
2. Dodajanje neekološko pridelanih sestavin kmetijskega izvora iz člena 19(2)(c) Uredbe št. 834/2007
57.
Na drugem mestu, člen 28 Uredbe št. 889/2008 glede dodajanja neekološko pridelanih sestavin kmetijskega izvora določa, da se „[n]eekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora, ki so uvrščene na seznam v Prilogi IX [Uredbe št. 889/2008], […] za namen člena 19(2)(c) Uredbe […] št. 834/2007 lahko uporabljajo pri predelavi ekološke hrane“.
58.
V točki 1.3 Priloge IX k tej uredbi je navedeno: „Drugo: Alge, vključno z morskimi algami, ki so dovoljene za pripravo neekoloških živil“.
59.
Vendar se je zaradi ozke razlage zakonodaje, ki se uporablja na ekološkem področju, in zlasti člena 21 Uredbe št. 834/2007, na katerega je Sodišče oprlo svojo ozko razlago dodajanja mineralov ekološko pridelani hrani v sodbi z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies, (
16
) mogoče vprašati o povezavi med tem členom 21 in vključitvijo na izčrpni seznam iz Priloge IX k Uredbi št. 889/2008.
60.
Člen 21(1), prvi pododstavek, Uredbe št. 834/2007 namreč določa, da je „[d]ovoljenje za uporabo proizvodov in snovi v ekološki pridelavi iz člena 19(2)(b) in (c) ter njihova uvrstitev na posebni omejevalni seznam proizvodov in snovi […] pogojeno s cilji in načeli iz naslova II in naslednjimi merili, ki se ovrednotijo kot celota:
(i)
nadomestni proizvodi in snovi, odobreni v skladu s tem poglavjem, niso na voljo;
(ii)
brez njihove uporabe ne bi bilo mogoče pridelati hrane ali zagotoviti njene obstojnosti oziroma izpolniti prehranskih zahtev, določenih na podlagi zakonodaje [Unije]“.
61.
Je treba iz besedila člena 21 Uredbe št. 834/2007 sklepati, da zgolj vključitev na seznam iz Priloge IX k Uredbi št. 889/2008 pomeni dovoljenje za uporabo sestavine v vseh primerih in vseh živilih ali pa je treba, nasprotno, presojo meril, določenih v tem členu 21, preučiti za vsako živilo glede na namen uporabe sestavine, vključene na izčrpni seznam?
62.
Drugače povedano, ali je treba presojo meril iz člena 21 Uredbe št. 834/2007, in sicer da odobreni nadomestni proizvodi in snovi na ekološkem področju niso na voljo ter da brez dodajanja ne bi bilo mogoče pridelati hrane ali zagotoviti njene obstojnosti oziroma izpolniti prehranskih zahtev, opraviti ob vključitvi sestavine na omejevalni seznam ali ob izdelavi vsakega živila?
63.
Glede na potrebo po predvidljivosti upoštevnega predpisa za živilskopredelovalno industrijo bi bilo mogoče presoditi, da vključitev na omejevalni seznam zadostuje za to, da so merila iz člena 21 Uredbe št. 834/2007 izpolnjena.
64.
Vendar je filozofija označbe „ekološko“ jasna: dodajanja neekološko pridelanih elementov mora biti čim manj.
65.
Ta usmeritev je navedena v uvodnih izjavah 3, 5, 20, 22 in 25 Uredbe št. 834/2007. To načelo je navedeno v členu 6 te uredbe, ki – naj spomnim – določa zlasti, da pridelava ekološko predelane hrane temelji na več načelih, med katerimi je tisto, določeno v točki (b), da se dodatki za hrano, neekološko pridelane sestavine s pretežno tehnološko in senzorno funkcijo in mikrohranili ter predelovalni pripomočki uporabljajo čim manj, in sicer samo, če je to tehnično nujno potrebno ali služi določenim prehranskim namenom.
66.
V točki 42 sklepnih predlogov v zadevi Herbaria Kräuterparadies (
17
) je generalna pravobranilka E. Sharpston trdila, da je „[i]z besedila teh določb (
18
) […] jasno razvidno, da jih je treba razlagati restriktivno – kar je potrjeno v uvodni izjavi 22 Uredbe št. 834/2007, v kateri je navedeno, da morajo biti zaradi ohranitve zaupanja potrošnikov izjeme od zahtev za ekološko pridelavo strogo omejene na upravičene primere“.
67.
Elementi, na katere se je oprla generalna pravobranilka E. Sharpston, so prav tako upoštevni v primeru dodajanja neekološko pridelanih sestavin kmetijskega izvora, kar omogoča sklep, da se lahko sestavina, vključena na izčrpni seznam iz Priloge IX k Uredbi št. 889/2008, uporabi v določenem živilu le, če za to živilo izpolnjuje pogoje iz člena 21 Uredbe št. 834/2007, in sicer da ni dostopna v ekološki obliki in da brez nje ni mogoče pridelati hrane ali zagotoviti njene obstojnosti.
68.
Res je, da bi bil cilj te analize predvsem s predpisi določiti uporabo alg, ki so brez razlikovanja obravnavane v Prilogi IX k Uredbi št. 889/2008, vendar bi se z njo tudi omogočilo, da se prepreči izogibanje strogim pravilom v zvezi z dodajanjem proizvodov ali snovi na ekološkem področju z uporabo alg, ki imajo pomembne tehnološke lastnosti.
B.
Opredelitev Lithothamnium calcareum
69.
Razvrstitev zadevnega proizvoda, Lithothamnium calcareum, znanega tudi pod imenom Phymatolithon calcareum, (
19
) se v tej zadevi v pravu Unije lahko zdi negotova.
70.
Ta razvrstitev kot mineral ali neekološko pridelana sestavina kmetijskega izvora je, kot je bilo navedeno zgoraj, bistvena za določitev sistema, ki se uporablja v primeru dodajanja ekološko pridelani hrani, zlasti glede možnosti sklicevanja na oznako „ekološko“.
71.
Če bi bilo namreč treba to algo opredeliti kot „mineral“ v smislu člena 19(2)(b) Uredbe št. 834/2007, bi bila z uporabo člena 27(1)(f) Uredbe št. 889/2008 prepovedana vsaka možnost, da se po dodajanju Lithothamnium calcareum ohrani oznaka „ekološko“, saj nobena določba prava Unije ali nacionalnega prava za pijačo rastlinskega izvora ne predpisuje takega dodajanja kalcija.
72.
Nasprotno, če bi bilo treba Lithothamnium calcareum opredeliti kot algo v smislu Priloge IX k Uredbi št. 889/2008, potem bi ga bilo mogoče dodajati, ne da bi to vplivalo na ekološko opredelitev hrane, predelane v skladu z uporabo člena 19(2)(c) Uredbe št. 834/2007 v povezavi s členom 28 Uredbe št. 889/2008, če so izpolnjeni pogoji iz člena 21 Uredbe št. 834/2007.
1. Poskus opredelitve zgolj na podlagi uredb št. 834/2007 in št. 889/2008
73.
Če se držim Uredbe št. 889/2008, je Lithothamnium calcareum naveden le v Prilogi V k tej uredbi, naslovljeni „Posamična krmila iz člena 22(d), člena 24(2) in člena 25m(1)“, (
20
) in sicer kot mineral tako kot alge maerl in apnenčaste morske lupine, (
21
) pri čemer je treba poudariti, da so bile v prvotni različici te priloge te snovi združene pod kategorijo „kalcij“.
74.
Nasprotno, kot je bilo navedeno zgoraj v točki 58 teh sklepnih predlogov, so v točki 1.3 Priloge IX k navedeni uredbi omenjene le alge, vključno z morskimi algami, ki so dovoljene za pripravo neekološko pridelanih živil.
75.
Zato sta glede narave Lithothamnium calcareum možni dve razlagi:
–
če se Lithothamnium calcareum šteje za mineral, zakonodajalcu Unije ni bilo treba izključiti te alge iz točke 1.3 Priloge IX k Uredbi št. 889/2008 o neekološko pridelanih sestavinah kmetijskega izvora. Podobno se lahko doda, prvič, da je v točkah 1.1 in 1.2 Priloge IX k tej uredbi določeno, da se ti točki nanašata na užitne proizvode, in drugič, da so užitne alge posebej navedene v členu 13(1)(a) Uredbe št. 834/2007. Zato bi bilo treba Lithothamnium calcareum šteti za mineral; ali
–
v nasprotnem smislu, če je zakonodajalec Unije poznal posebnosti Lithothamnium calcareum, na podlagi dejstva, da so vse alge, vključno z morskimi, brez razlikovanja dovoljene na ekološkem področju, pod edinim pogojem, da so dovoljene pri pripravi neekološko pridelane krme, ni mogoče izključiti alge Lithothamnium calcareum, ki bi jo bilo torej treba šteti za neekološko sestavino kmetijskega izvora.
76.
Zato se zdi, da so argumenti v podporo ene ali druge lastnosti Lithothamnium calcareum, ki temeljijo le na besedilu uredb št. 834/2007 in št. 889/2008, prešibki, da bi se lahko zadovoljivo sklepalo tako ali drugače.
2. Poskus opredelitve na podlagi drugih določb prava Unije
77.
Lithothamnium calcareum je pri navedbi v drugih zakonodajnih besedilih Unije bodisi opredeljen samo kot „sestavina“ (
22
) bodisi je opredeljen kot „alga“ (rastlina) (
23
) ali kot „mineral“. (
24
)
78.
Kljub temu je treba pripomniti, da je na področju krmil, resda za živali, Lithothamnium calcareum opredeljen kot „mineral“, medtem ko je na področju kozmetike opredeljen zgolj kot „sestavina“, na področju okolja pa kot „alga“ in torej rastlina. Te razlike v opredelitvi so lahko posledica različnih ciljev zadevnih ureditev.
79.
Tako je za Direktivo 92/43 Lithothamnium calcareum smiselno uvrstiti v živalsko ali rastlinsko vrsto, medtem ko je na področju krme upoštevan glede na svojo hranilno vrednost. Nasprotno pa na področju kozmetike opredelitev proizvoda kot rastline ali minerala, čim se lahko uporabi kot sestavina, ni zelo pomembna.
80.
Ta teleološka presoja zapletene narave Lithothamnium calcareum se ujema z razlago, ki jo je dala Komisija v pisnem odgovoru na vprašanja Sodišča.
81.
Komisija se opira na opredelitev mikrohranila, ki izhaja iz funkcije te snovi, kot jo določa Evropska agencija za varnost hrane (EFSA): „Hranilo, ki ga telo potrebuje v zelo majhnih količinah za normalno rast in razvoj ter ohranjanje zdravja; na primer vitamini in minerali.“
82.
Drugačno razlogovanje bi pomenilo, da se ekološko pridelani hrani dovoli dodajanje kalcija v obliki Lithothamnium calcareum, ki je sestavljen predvsem iz kalcijevega karbonata, medtem ko je v Prilogi VIII k Uredbi št. 889/2008, naslovljeni „Nekateri proizvodi in snovi za uporabo v proizvodnji predelane ekološke hrane, kvasa in proizvodov iz kvasa iz člena 27(1)(a) in člena 27a(a)“, v oddelku A, naslovljenem „Dodatki za hrano, vključno z nosilci“, določeno, da se kalcijev karbonat „ne sme uporabljati pri barvanju proizvodov ali pri dodajanju kalcija proizvodom“.
83.
Vsa nejasnost stališča družbe Natumi torej postane očitna, ker se želi sklicevati na dodajanje kalcija v prehranskih trditvah, ki se nanašajo na končni proizvod, pri čemer pa zanika, da je Lithothamnium calcareum ob njegovem dodajanju živilu mineral.
84.
Naj spomnim, da so v Prilogi II k Uredbi št. 1925/2006 z naslovom „Kemijske oblike vitaminov in mineralov, ki jih je dovoljeno dodajati živilom“, v točki 2, ki se nanaša na „[k]emijske oblike mineralov“, med drugim navedeni kalcijev karbonat, kalcijev klorid, kalcijev citrat malat, kalcijeve soli citronske kisline, kalcijev glukonat, kalcijev glicerofosfat, kalcijev laktat, kalcijeve soli ortofosforne kisline, kalcijev hidroksid, kalcijev malat, kalcijev oksid, kalcijev sulfat in kalcijevi fosforil oligosaharidi. Živilom se lahko kot kalcij dodajajo le ti minerali; med njimi ni Lithothamnium calcareum. Zato družba Natumi za ta dodatek meni, da gre za kalcij v obliki kalcijevega karbonata.
85.
Če sklenem, menim, da bi moral biti Lithothamnium calcareum v okviru zakonodaje v zvezi z oznako „ekološko“ opredeljen kot „mineral“, kar pomeni, da ga ni mogoče dodajati ekološko pridelani hrani, ne da bi ta nato izgubila oznako „ekološko“, saj dodajanje Lithothamnium calcareum ni predpisano niti s pravom Unije niti z nemškim pravom. Lithothamnium calcareum se namreč lahko uporabi tudi za dodajanje kalcija neekološko pridelani prehrani.
3. Dodatna pojasnila
86.
Po eni strani je informativno zanimiva ugotovitev, da je bil eden od proizvodov, ki jih je družba Natumi omenila v pisnem odgovoru na vprašanja Sodišča in prilogah ter ki ga je družba Marigot Ltd tržila pod imenom „AquaminTM F“, predmet zahteve za vključitev na seznam dovoljenih snovi v ekološki pridelavi v Združenih državah Amerike.
87.
Zahtevo, ki se je nanašala na Phymatolithon calcareum ali Lithothamnium corallioide, je National Organic Standards Board (nacionalni odbor za ekološke standarde, Združene države Amerike, krajše: NOSB) prejel 2. marca 2017. (
25
) Da bi dokazala, da je proizvod „splošno priznan kot varen“ („Generally Recognized as Safe“), je družba Marigot v prilogi 2 k svoji zahtevi predložila dopis z dne 21. aprila 2000, ki ga je sestavila pristojna služba pri US Food and Drug Administration (uprava za živila in zdravila, ZDA), ki je za potrebe postopka spremenila poimenovanje proizvoda in ga zaradi njegove sestave opredelila kot „kalcij, pridobljen iz morskih alg“, pri čemer je menila, da izraz „kalcificirana alga“, ki se je uporabljal, zadevne snovi ne opisuje ustrezno, saj napačno navaja k temu, da je značilna lastnost te snovi alga, in ne kalcij. (
26
)
88.
NOSB je po preizkusu 19. novembra 2008 menil, (
27
) da proizvoda „AquaminTM F“ ni treba dodati na seznam dovoljenih ekoloških proizvodov, ker je zdaj dovoljen na podlagi seznama mineralnih hranilnih snovi. (
28
)
89.
V Združenih državah je torej od leta 2008 „AquaminTM F“ dovoljen na ekološkem področju kot mineral. S tem je podprta ideja, da je klasifikacija Lithothamnium calcareum kot rastline ali kot minerala lahko odvisna od zadevne ureditve.
90.
Po drugi strani ni odveč pripomniti, da je bila sprejeta Uredba (EU) 2018/848 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 (UL 2018, L 24, str. 2), (
29
) ki v členu 24(2)(a) in (b) povzema načelo, da mora nekatere proizvode in snovi v pridelavi predelane ekološke hrane odobriti Komisija ter jih vključiti na omejevalne sezname kot aditive za živila in pomožna tehnološka sredstva ali kot neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora, ki se uporabljajo pri pridelavi predelane ekološke hrane. Odstavek 4 tega člena povzema zahteve sedanjega člena 21 Uredbe št. 834/2007.
91.
V predlogu izvedbene uredbe Komisije na podlagi člena 24(9) Uredbe 2018/848 iz oktobra 2020, (
30
) ki bo kmalu sprejet, (
31
) so v Prilogi V, del B, navedeni proizvodi in snovi, odobreni na tej podlagi; kot neekološko pridelane sestavine kmetijskega izvora, ki se lahko dodajo ekološko pridelani hrani, pa sta poimensko navedeni le dve vrsti alg (algi arame in hijiki). Družba Natumi je predložila zgodnejši predlog (ki je vseboval tri vrste alg: alge wakame, arame in hijiki).
92.
Poleg tega člen 7 tega predloga izvedbene uredbe v drugem odstavku določa, da ne bo mogoče odobriti dodajanja neekološko pridelanih sestavin kmetijskega izvora predelani ekološki hrani, če je ta uporabljena kot aditiv za živila, pomožna tehnološka sredstva ali proizvode ali snovi, navedene v Prilogi II, del IV, točka 2.2.2, k Uredbi 2018/848, torej med drugim minerali.
93.
Res je, da se Uredba 2018/848 in navedeni predlog izvedbene uredbe, vključno s prilogami, v tej zadevi ne uporabljata, vendar dokazujeta razvojni trend na področju ekološko pridelane prehrane, to je, da se čim bolj omeji dodajanje neekološko pridelanih elementov ekološko pridelani hrani. Poleg tega alga Lithothamnium calcareum v prilogi ni več navedena kot neekološko pridelana sestavina kmetijskega izvora in je z začetkom veljavnosti teh novih uredb ne bo več dovoljeno uporabljati v ekološko pridelanem živilu.
94.
S temi dodatnimi elementi se le še dodatno utrjuje moje prepričanje, da je treba Lithothamnium calcareum na področju prehrane opredeliti kot „mineral“ v smislu člena 19(2)(b) Uredbe št. 834/2007 in da njegova uporaba v živilu povzroči, da to živilo izgubi oznako „ekološko“, če njegova uporaba ni predpisana s pravom Unije ali z nacionalnim pravom, ki je združljivo s pravom Unije.
V. Predlog
95.
Glede na zgornje preudarke Sodišču predlagam, naj na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je predložilo Bundesverwaltungsgericht (vrhovno upravno sodišče, Nemčija), odgovori tako:
Člen 28 Uredbe Komisije (EU) št. 889/2008 z dne 5. septembra 2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov glede ekološke pridelave, označevanja in nadzora, kakor je bila spremenjena z izvedbenimi uredbami Komisije (EU) št. 203/2012 z dne 8. marca 2012, (EU) št. 505/2012 z dne 14. junija 2012, (EU) št. 354/2014 z dne 8. aprila 2014, (EU) 2016/673 z dne 29. aprila 2016 in (EU) 2018/1584 z dne 22. oktobra 2018, v povezavi s Prilogo IX, točka 1.3, k tej uredbi je treba razlagati tako, da se alga Lithothamnium calcareum zaradi svoje sestave ne sme uporabiti kot sestavina pri predelavi ekološke hrane, kadar je glavni cilj dodajanja te alge dodajanje kalcija. V tem primeru je treba to algo opredeliti kot „mineral“ v smislu člena 19(2)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 2092/91 ter člena 27(1)(f) Uredbe št. 889/2008, kakor je bila spremenjena, za katerega ni nobene odobritve na podlagi člena 27(1)(f) te uredbe.
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
2
)	UL 2007, L 189, str. 1.
(
3
)	UL 2008, L 250, str. 1 in Popravek v UL, L 15, str. 103, kakor je bila spremenjena z izvedbenimi uredbami Komisije (EU) št. 203/2012 z dne 8. marca 2012 (UL 2012, L 71, str. 42), (EU) št. 505/2012 z dne 14. junija 2012 (UL 2012, L 154, str. 12), (EU) št. 354/2014 z dne 8. aprila 2014 (UL 2014, L 106, str. 7), (EU) 2016/673 z dne 29. aprila 2016 (UL 2016, L 116, str. 8) in (EU) 2018/1584 z dne 22. oktobra 2018 (UL 2018, L 264, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 889/2008).
(
4
)	Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 45, str. 75).
(
5
)	Uredba Sveta z dne 24. junija 1991 o ekološki pridelavi kmetijskih proizvodov in označevanju tovrstno pridelanih kmetijskih proizvodov in živil (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 39), ki je bila nadomeščena z Uredbo št. 834/2007 (glej člen 39 te uredbe).
(
6
)	Uredba z dne 12. junija 2013 o živilih, namenjenih dojenčkom in majhnim otrokom, živilih za posebne zdravstvene namene in popolnih prehranskih nadomestkih za nadzor nad telesno težo ter razveljavitvi Direktive Sveta 92/52/EGS, direktiv Komisije 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES in 2006/141/ES, Direktive 2009/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter uredb Komisije (ES) št. 41/2009 in (ES) št. 953/2009
(
7
)	Direktiva z dne 5. decembra 2006 o žitnih kašicah ter hrani za dojenčke in majhne otroke (UL 2006, L 339, str. 16).
(
8
)	Direktiva z dne 22. decembra 2006 o začetnih formulah za dojenčke in nadaljevalnih formulah za dojenčke in majhne otroke in o spremembi Direktive 1999/21/ES (UL 2006, L 401, str. 1).
(
9
)	UL 2006, L 404, str. 26, kakor je bila spremenjena z uredbama Komisije (ES) št. 1170/2009 z dne 30. novembra 2009 (UL 2009, L 314, str. 36) in (EU) 2017/1203 z dne 5. julija 2017 (UL 2017, L 173, str. 9) (v nadaljevanju: Uredba št. 1925/2006).
(
10
)	Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom, spremembah uredb (ES) št. 1924/2006 in (ES) št. 1925/2006 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Komisije 87/250/EGS, Direktive Sveta 90/496/EGS, Direktive Komisije 1999/10/ES, Direktive 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Komisije 2002/67/ES in 2008/5/ES in Uredbe Komisije (ES) št. 608/2004 (UL 2011, L 304, str.18, in popravek v UL 2013, L 163, str. 32).
(
11
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
12
)	Sodba z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, točka 41).
(
13
)	Sodba z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, točka 43).
(
14
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
15
)	Sodba z dne 5. novembra 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:2335, točka 46).
(
16
)	C‑137/13, EU:C:2014:2335.
(
17
)	C‑137/13, EU:C:2014:318.
(
18
)
(
19
)	Glej vnos „11.1.5 Lithothamnium calcareum“, omenjen v opombi 24 teh sklepnih predlogov.
(
20
)	Priloga, kakor je bila nazadnje spremenjena z Izvedbeno uredbo št. 354/2014.
(
21
)	V okviru oddelka 1, naslovljenega „Posamična krmila rudninskega izvora“.
(
22
)	Glej Prilogo k Sklepu Komisije (EU) 2019/701 z dne 5. aprila 2019 o pripravi glosarja skupnih imen sestavin za označevanje kozmetičnih izdelkov (UL 2019, L 121, str. 1), naslovljeno „Glosar skupnih imen sestavin“, ki vsebuje: 13532 Lithothamnion calcareum extract; 13533 Lithothamnion calcareum powder, in 18371 Phymatolithon calcareum extract.
(
23
)	Glej Prilogo V k Direktivi Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 2, str. 102), kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta 2006/105/ES z dne 20. novembra 2006 (UL 2006, L 363, str. 368) (v nadaljevanju: Direktiva 92/43), naslovljeno „Živalske in rastlinske vrste v interesu Skupnosti, pri katerih za odvzem iz narave in izkoriščanje lahko veljajo ukrepi upravljanja“, katere točka (b), ki se nanaša na „[r]astline“, v kategoriji „alg“ zajema „Rhodophyta“, „Corallinaceae“, „Lithothamnium coralloides Crouan frat.“ in „Phymat[o]lithon calcareum (Poll.) Adey & McKibbin“.
(
24
)	Glej Prilogo k Uredbi Komisije (EU) št. 68/2013 z dne 16. januarja 2013 o katalogu posamičnih krmil (UL 2013, L 29, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2017/1017 z dne 15. junija 2017 (UL 2017, L 159, str. 48), naslovljeno „Katalog posamičnih krmil“, katere del C vsebuje „[s]eznam posamičnih krmil“. Ta seznam v točki 11, ki se nanaša na „[r]udninske snovi in iz njih pridobljen[e] proizvod[e]“, vsebuje točki 11.1.4 apnenčaste morske alge (maerl) in 11.1.5 Lithothamnium calcareum.
(
25
)	Ta zahteva je na voljo na tem spletnem naslovu: https://www.ams.usda.gov/sites/default/files/media/Calcium%20Seaweed%20Petition.pdf.
(
26
)
(
27
)	Odgovor NOSB je na voljo na tem spletnem naslovu: https://www.ams.usda.gov/sites/default/files/media/Calcium%20Seaweed%20Final%20Rec.pdf.
(
28
)
(
29
)	UL 2018, L 150, str. 1.
(
30
)	Glej predlog izvedbene uredbe in njegove priloge (koda D067068/03), na voljo na tem spletnem mestu: https://ec.europa.eu/transparency/comitology-register/screen/documents/067068/3/consult.
(
31
)	Glej točko 2.2 poročila sestanka z dne 16. in 17. septembra 2020 odbora za ekološko pridelavo, na voljo na tem spletnem mestu: https://ec.europa.eu/transparency/comitology-register/screen/documents/069204/1/consult.