62023CC0383
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
LAILE MEDINA,
predstavljeni 12. septembra 2024 (
1
)
Zadeva C‑383/23
Anklagemyndigheden
proti
ILVA A/S
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (višje sodišče za zahodno regijo, Danska))
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Varstvo osebnih podatkov – Uredba (EU) 2016/679 – Člen 83 – Upravne globe – Globe, ki niso upravne globe – Pojem ‚družba‘ – Člena 101 in 102 PDEU – Matična družba in hčerinska družba – Kršitev Uredbe 2016/679 s strani hčerinske družbe – Izračun zneska globe – Upoštevanje skupnega prometa skupine, katere del je zadevna družba – Kazenski postopek“
1.
S tem predlogom za sprejetje predhodne odločbe Vestre Landsret (višje sodišče za zahodno regijo, Danska) prosi za razlago člena 83, od (4) do (6), Uredbe (EU) 2016/679. (
2
) Vložen je bil v okviru kazenskega postopka, ki ga je sprožil Anklagemyndigheden (državni tožilec, Danska) zoper družbo ILVA A/S (v nadaljevanju: ILVA), (
3
) ker kot upravljavec osebnih podatkov o najmanj 350.000 nekdanjih strankah ni izpolnila obveznosti iz člena 5(1)(e), člena 5(2) in člena 6 SUVP.
2.
Zadeva se nanaša na vprašanje, ali je treba pojem „družba“ iz člena 83, od (4) do (6), SUVP ob upoštevanju uvodne izjave 150 te uredbe razlagati tako, da ustreza pojmu „podjetje“ iz konkurenčnega prava Unije (člena 101 in 102 PDEU). Zato se postavlja vprašanje, ali je v kontekstu naložitve globe družbi za kršitev SUVP primerno upoštevati skupni letni promet gospodarskega subjekta (ali skupine), katerega del je družba kršiteljica, in ne le skupnega letnega prometa družbe same.
3.
Obravnavana zadeva je posebna zato, ker v postopku v glavni stvari globe ni naložil nacionalni nadzorni organ za varstvo podatkov v okviru svojih nadzornih pooblastil, temveč sodišče v kazenskem postopku. Zakonodajalec Unije je namreč v zvezi s tem v SUVP vključil posebno določbo, ki se uporablja zlasti za Dansko.
I. Pravni okvir
A.
Pravo Unije
4.
V uvodnih izjavah 150 in 151 SUVP je navedeno:
„(150)
Za okrepitev in uskladitev upravnih kazni za kršitve te uredbe bi moral imeti vsak nadzorni organ pooblastila za naložitev upravnih glob. Ta uredba bi morala navajati kršitve, zgornjo mejo in merila za določanje s tem povezanih upravnih glob, ki bi jih moral v vsakem posameznem primeru določiti pristojni nadzorni organ ob upoštevanju vseh zadevnih okoliščin v določeni situaciji ter zlasti narave, teže in trajanja kršitve ter njenih posledic in sprejetih ukrepov za zagotavljanje skladnosti z obveznostmi iz te uredbe in za preprečitev ali ublažitev posledic kršitve. Kadar se upravne globe naložijo podjetjem, bi se podjetje v te namene moralo razumeti kot podjetje v skladu s členoma 101 in 102 PDEU. […]
(151)
Pravna sistema na Danskem in v Estoniji ne dovoljujeta upravnih glob, kakor so določene v tej uredbi. Pravila o upravnih globah se lahko uporabljajo na tak način, da na Danskem globo naložijo pristojna nacionalna sodišča kot kazensko sankcijo, v Estoniji pa jo nadzorni organi naložijo v okviru prekrškovnega postopka, pod pogojem, da se s tako uporabo pravil v teh državah članicah zagotovi enak učinek, kot ga imajo upravne globe, ki jih naložijo nadzorni organi. Pristojna nacionalna sodišča bi zato morala upoštevati priporočilo nadzornega organa, ki je sprožil postopek za naložitev globe. V vsakem primeru pa bi morale globe biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.“
5.
Člen 83 SUVP, naslovljen „Splošni pogoji za naložitev upravnih glob“, določa:
„1.   Vsak nadzorni organ zagotovi, da so upravne globe, naložene na podlagi tega člena, v zvezi s kršitvami te uredbe iz odstavkov 4, 5 in 6, v vsakem posameznem primeru učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
2.   Glede na okoliščine posameznega primera se upravne globe naložijo poleg ali namesto ukrepov iz točk (a) do (h) in (j) člena 58(2). Pri odločanju o tem, ali se naloži upravna globa, in o višini upravne globe za vsak posamezen primer se ustrezno upošteva naslednje:
[…]
3.   Če upravljavec ali obdelovalec namerno ali iz malomarnosti pri istem ali povezanem dejanju obdelave krši več določb te uredbe, skupni znesek upravne globe ne presega zneska, določenega za najhujšo kršitev.
4.   V skladu z odstavkom 2 se za kršitve naslednjih določb uporabljajo upravne globe v znesku do 10.000.000 EUR ali v primeru družbe v znesku do 2 % skupnega svetovnega letnega prometa v preteklem proračunskem letu, odvisno od tega, kateri znesek je višji:
[…]
5.   V skladu z odstavkom 2 se za kršitve naslednjih določb uporabljajo upravne globe v znesku do 20.000.000 EUR ali v primeru družbe v znesku do 4 % skupnega svetovnega letnega prometa v preteklem proračunskem letu, odvisno od tega, kateri znesek je višji:
[…]
6.   V skladu z odstavkom 2 tega člena se za neupoštevanje odredbe, ki jo izda nadzorni organ, iz člena 58(2) uporabljajo upravne globe v znesku do 20.000.000 EUR ali v primeru družbe v znesku do 4 % skupnega svetovnega letnega prometa v preteklem proračunskem letu, odvisno od tega, kateri znesek je višji.
[…]
8.   Nadzorni organ izvaja pooblastila iz tega člena na podlagi ustreznih postopkovnih zaščitnih ukrepov v skladu s pravom Unije in pravom države članice, vključno z učinkovitim pravnim sredstvom in ustreznim pravnim postopkom.
[…]“
B.
Nacionalno pravo
6.
Lov nr. 502 af 23. maj 2018 om supplerende bestemmelser til forordning om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (zakon št. 502 z dne 23. maja 2018 o dopolnitvi uredbe o varstvu pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov) v členu 41 določa:
„[Odstavek 1.] Če v skladu z drugim zakonom ni upravičena višja kazen, se z globo ali zaporno kaznijo do šestih mesecev kaznuje vsakdo, ki krši določbe o:
[…]
(4)
osnovnih načelih obdelave, vključno s pogoji za privolitev, iz členov od 5 do 7 in 9 [SUVP],
[…]
Odstavek 3. Pri naložitvi kazni v skladu z odstavkoma 1 in 2 je treba upoštevati člen 83(2) [SUVP].
[…]
Odstavek 6. Družbe itd. (pravne osebe) so lahko kazensko odgovorne v skladu s pravili iz poglavja 5 kazenskega zakonika. […]“
II. Dejansko stanje v postopku v glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
7.
Družba ILVA je pred danskimi sodišči obtožena, da od maja 2018 do januarja 2019 kot upravljavec osebnih podatkov v zvezi s hrambo osebnih podatkov o svojih nekdanjih strankah ni izpolnila svojih obveznosti iz člena 5(1)(e), člena 5(2) in člena 6 SUVP.
8.
Družba ILVA upravlja verigo trgovin s pohištvom in je del skupine Lars Larsen Group (v nadaljevanju: skupina). Skupni promet skupine v poslovnem letu 2016/2017 je znašal 6,57 milijarde danskih kron (DKK) (približno 881 milijonov EUR). Od tega je promet hčerinske družbe ILVA znašal 1,8 milijarde DKK (približno 241 milijonov EUR).
9.
Državni tožilec je na podlagi priporočila Datatilsynet (agencija za varstvo podatkov, Danska, ki je danski organ za varstvo podatkov ali „nadzorni organ“ v skladu s SUVP) zahteval, da se družbi ILVA naloži globa v višini 1,5 milijona DKK (približno 201.000 EUR). Okvir za izračun te globe na podlagi prometa ne temelji na prometu družbe ILVA, ampak na skupnem prometu celotne skupine.
10.
S sodbo z dne 12. februarja 2021 je Retten i Aarhus (okrožno sodišče v Aarhusu, Danska) družbo ILVA spoznalo za krivo očitanih dejanj, vendar je v nasprotju s tem, kar je zatrjeval državni tožilec, razsodilo, da je ravnala malomarno. To sodišče je družbi ILVA naložilo plačilo globe v višini 100.000 DKK (približno 13.400 EUR). Poleg tega je to sodišče menilo, da glede na to, da je bil obdolžilni predlog vložen le zoper družbo ILVA, in ne zoper celotno skupino, za izračun globe ni bilo treba upoštevati prometa te skupine. Sodišče je tudi poudarilo, da je družba ILVA opravljala samostojno maloprodajno dejavnost in da skupina te hčerinske družbe ni ustanovila samo zato, da bi ji zaupala obdelavo osebnih podatkov skupine.
11.
Državni tožilec je zoper to sodbo vložil pritožbo pri Vestre Landsret (višje sodišče za zahodno regijo), ki je predložitveno sodišče. To sodišče želi ugotoviti, ali je treba izraz „družba“ v členu 83, od (4) do (6), SUVP razumeti tako, da je treba pri določitvi globe za kršitev SUVP s strani družbe upoštevati promet skupine, katere del je zadevna družba.
12.
Državni tožilec trdi, da je tako. Trdi, da iz uvodne izjave 150 SUVP izhaja, da je treba ta pojem razumeti v skladu s členoma 101 in 102 PDEU.
13.
Družba ILVA po drugi strani trdi, da pri določanju globe za kršitev SUVP s strani družbe ni treba upoštevati celotnega prometa skupine, katere del je družba. V tej zadevi je bil obdolžilni predlog vložen le zoper družbo ILVA, ki je hčerinska družba, in ne zoper matično družbo.
14.
Predložitveno sodišče meni, da odgovor na to vprašanje ni razviden iz SUVP.
15.
V teh okoliščinah je Vestre Landsret (višje sodišče za zahodno regijo) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je treba izraz ‚družba‘ v členu 83, od (4) do (6), [SUVP] razumeti kot podjetje v smislu členov 101 in 102 PDEU v povezavi z uvodno izjavo 150 te uredbe in v smislu sodne prakse [Sodišča] [v zvezi s] konkurenčnim pravom Unije, tako da izraz ‚družba‘ vključuje vsak subjekt, ki opravlja gospodarsko dejavnost, ne glede na njegov pravni status in način financiranja?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen, ali je treba člen 83, od (4) do (6), [SUVP] razlagati tako, da je pri nalaganju globe družbi treba upoštevati skupni svetovni letni promet gospodarskega subjekta, katerega del je družba, ali le skupni svetovni letni promet družbe same?“
III. Postopek pred Sodiščem
16.
Družba ILVA in Evropska komisija sta predložili pisna stališča. Obravnava, na kateri sta bili zastopani obe stranki, je potekala 19. junija 2024.
IV. Presoja
A.
Uvod
17.
Razlog za posebne določbe SUVP, ki so upoštevne v obravnavani zadevi (
4
) in se uporabljajo zlasti za Dansko, je dejstvo, da agencija za varstvo podatkov načeloma ne more naložiti upravnih glob za kršitve zakonodaje o varstvu podatkov. Agencija za varstvo podatkov mora namesto tega predložiti policijsko poročilo, če meni, da je to potrebno. (
5
) Policija nato opravi preiskavo in ugotovi, ali obstajajo razlogi za obtožilni predlog. V tem primeru je zadeva predložena sodišču, ki o njej presoja in določi višino globe.
B.
Vprašanji za predhodno odločanje
18.
Po mojem mnenju je primerno, da se ti vprašanji obravnavata skupaj. S tema vprašanjema predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba pojem „družba“ iz člena 83, od (4) do (6), SUVP ob upoštevanju uvodne izjave 150 te uredbe razlagati tako, da ustreza pojmu „podjetje“ v smislu členov 101 in 102 PDEU. Zato se postavlja vprašanje, ali je v okviru naložitve globe družbi za kršitev SUVP treba upoštevati skupni letni promet celotnega podjetja (gospodarskega subjekta ali skupine, v tem primeru skupine Lars Larsen Group, ki znaša približno 881 milijonov EUR), katerega del je družba kršiteljica, (
6
) in ne le skupnega letnega prometa družbe same (družbe ILVA, ki znaša približno 241 milijonov EUR).
1. Sodba Deutsche Wohnen
19.
Člen 83 SUVP določa pravno podlago za naložitev glob za kršitve te uredbe. SUVP ne vsebuje opredelitve pojma „družba“ za namene izvrševanja, vendar je v uvodni izjavi 150 te uredbe navedeno, da je treba za razlago tega pojma uporabiti načela konkurenčnega prava Unije. (
7
)
20.
Sodišče je imelo pred kratkim priložnost razlagati nekatere (vendar ne vseh) odstavke člena 83 SUVP in se dotakniti določenih vprašanj, ki so povezana z vprašanjema iz te zadeve.
21.
V sodbi Deutsche Wohnen (
8
) je Sodišče zlasti odločilo, da „iz člena 83, od (4) do (6), SUVP, ki se nanaša na izračun upravnih glob za kršitve, navedene v teh odstavkih, izhaja, da se, če se upravna globa naloži podjetju ali delu podjetja v smislu členov 101 in 102 PDEU, najvišji znesek te globe izračuna na podlagi odstotka skupnega svetovnega letnega prometa zadevnega podjetja v preteklem proračunskem letu“.
22.
Sodišče je pojasnilo, da najvišji znesek upravne globe temelji na skupnem svetovnem letnem prometu (
9
)„podjetja“, pri čemer je treba ta pojem razumeti v skladu s konkurenčnim pravom Unije (člena 101 in 102 PDEU). Sodišče tako ugotavlja, da je zakonodajalec Unije pri določanju najvišjega zneska glob iz SUVP skušal ustvariti povezavo med pravili SUVP in pravili konkurenčnega prava Unije.
23.
Člen 83, od (4) do (6), SUVP je v tem pogledu dejansko podoben členu 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003, (
10
) saj oba določata zakonsko zgornjo mejo za globe v skladu z zadevnima uredbama.
24.
Sodišče je dalje razvilo svoje razlogovanje in obravnavalo pogoje, ki se uporabljajo za določitev zneska upravne globe. Sodišče je v sodbi Deutsche Wohnen (točka 58) navedlo, da „lahko le upravna globa, katere znesek se določi glede na dejansko plačilno sposobnost subjekta, na katerega je naslovljena, in ki jo torej nadzorni organ naloži tako, da se glede zneska te globe opre na pojem gospodarske enote v smislu sodne prakse, (
11
) […] izpolnjuje tri pogoje iz člena 83(1) SUVP, in sicer, da je učinkovita, sorazmerna in odvračilna hkrati“. Čeprav se je Sodišče v zvezi s tem sklicevalo na „subjekt […], na katerega je [globa] naslovljena“, s čimer je poudarilo povezavo med globo in subjektom, obtoženim posebej kršitve SUVP, se je v nadaljevanju Sodišče vrnilo k pojmu „podjetje“ („gospodarska enota“) v smislu konkurenčnega prava Unije.
25.
Poleg tega je Sodišče v točki 59 te sodbe ugotovilo, da „se mora nadzorni organ, kadar se v skladu s pooblastili, ki jih ima na podlagi člena 58(2) SUVP, odloči, da upravljavcu, ki je podjetje ali del podjetja v smislu členov 101 in 102 PDEU, naloži upravno globo na podlagi člena 83 navedene uredbe, v skladu z zadnjenavedeno določbo v povezavi z uvodno izjavo 150 iste uredbe pri izračunu upravnih glob za kršitve iz odstavkov od 4 do 6 tega člena 83 opreti na pojem ‚podjetje‘ v smislu členov 101 in 102 PDEU“. (
12
)
26.
Ugotavljam, da iz sodbe Deutsche Wohnen izhaja, da se v primeru, ko SUVP krši upravljavec ali obdelovalec, ki je podjetje (ali del njega), pri določitvi najvišjega zneska globe sklicevanje na skupni svetovni letni promet „podjetja“ razume v skladu s členoma 101 in 102 PDEU. Vendar s tem ni pojasnjeno le vprašanje, povezano z najvišjim zneskom globe, ki se lahko naloži temu upravljavcu ali obdelovalcu. To pomeni tudi, da zelo niansirana (in precej na primer vezana) sodna praksa v zvezi s pojmoma „podjetje“ in „gospodarska enota“ postane v določenem obsegu upoštevna tudi za opredelitev pogojev za določitev dejanske globe, naložene konkretno za to kršitev SUVP.
27.
V naslednjih točkah bom analizirala vpliv sodne prakse Deutsche Wohnen v konkretnih okoliščinah obravnavane zadeve, da bi predlagala okvir, ki bi moral voditi predložitveno sodišče pri določanju globe družbi ILVA.
2. Prvi korak analize po sodbi Deutsche Wohnen: splošna analiza za določitev najvišjega zneska globe
28.
Kot je navedeno v točkah 25 in 26 zgoraj, iz besedila člena 83 SUVP v povezavi z uvodno izjavo 150 te uredbe in iz sodne prakse Deutsche Wohnen izhaja, da je treba v primerih, ko je upravljavec ali obdelovalec „podjetje“ (ali del njega) v smislu členov 101 in 102 PDEU, za določitev najvišjega zneska globe uporabiti skupni promet takega podjetja kot celote.
29.
V sodni praksi Sodišča na področju konkurenčnega prava je bilo ugotovljeno, da pojem „podjetje“„zajema vsak subjekt, ki opravlja gospodarsko dejavnost, ne glede na njegovo pravno obliko in način financiranja“. (
13
)
30.
Iz sodne prakse Sodišča tudi izhaja, da se izraz „podjetje“ iz členov 101 in 102 PDEU lahko nanaša na eno samo gospodarsko enoto, tudi če je ta gospodarska enota sestavljena iz več fizičnih ali pravnih oseb. Ali več subjektov tvori tako enoto, je večinoma odvisno od tega, ali je posamezen subjekt svoboden pri sprejemanju odločitev ali pa ima vodilni subjekt, in sicer matična družba, odločilen vpliv na druge. Merila za ugotavljanje tega temeljijo na gospodarskih, pravnih in organizacijskih povezavah med matično in hčerinsko družbo, na primer na velikosti deleža, kadrovskih ali organizacijskih povezavah, navodilih in obstoju podjemnih pogodb. (
14
)
31.
Iz sodne prakse je tudi jasno razvidno, da je mogoče o dejanskem odločilnem vplivanju matične družbe na ravnanje hčerinske družbe sklepati na podlagi sklenjenega kroga elementov, tudi če nobeden od teh elementov, obravnavan ločeno, ne zadostuje za ugotovitev takega vplivanja. (
15
) Sodišča Evropske unije so se v zvezi s tem med drugim sklicevala na pristojnost matične družbe za imenovanje članov različnih upravnih odborov hčerinske družbe ter pristojnost za sklic skupščin delničarjev in predlaganje odpoklica članov upravnega odbora ali celotnega upravnega odbora hčerinske družbe. (
16
)
32.
Iz ustaljene sodne prakse izhaja, da v posebnem primeru, v katerem ima matična družba neposredno ali posredno v lasti ves ali skoraj ves kapital svoje hčerinske družbe, ki je kršila pravila o konkurenci, ta matična družba po eni strani lahko odločilno vpliva na ravnanje te hčerinske družbe, po drugi strani pa obstaja izpodbojna domneva, da ima navedena matična družba dejansko tak vpliv. (
17
)
33.
V skladu s točko 2 predložitvene odločbe je družba ILVA del skupine Lars Larsen Group. Če bi predložitveno sodišče ugotovilo, da ima matična družba te skupine odločilen vpliv na družbo ILVA, bi „družb[o]“ v smislu člena 83(5) SUVP sestavljale: (i) matična družba te skupine; (ii) družba ILVA; in (iii) katera koli druga družba, na katero ima matična družba prav tako odločilen vpliv. Zadnja kategorija potencialno vključuje druge družbe v skupini Lars Larsen Group.
34.
Člen 83, od (4) do (6), SUVP se izrecno sklicuje na „promet“ v okviru izračuna najvišjega zneska globe, ki se lahko naloži družbam. Ta najvišji znesek se nanaša na zelo velike družbe, saj se omejitev ne uporablja, če je globa nižja od absolutnega zneska, navedenega v teh treh odstavkih člena 83, in sicer 10 milijonov EUR ali 20 milijonov EUR. Zgornja meja, določena na podlagi prometa, je torej upoštevna le za družbe s skupnim svetovnim prometom, ki presega 500 milijonov EUR. (
18
)
35.
Iz tega izhaja, da če bi predložitveno sodišče ugotovilo, da ima matična družba skupine Lars Larsen Group odločilen vpliv na družbo ILVA, je treba najvišji znesek globe, ki se naloži v postopku v glavni stvari, abstraktno izračunati na podlagi odstotka skupnega svetovnega letnega prometa zadevne družbe, in sicer skupine Lars Larsen Group (katere del je družba ILVA), v preteklem poslovnem letu.
3. Drugi korak analize po sodbi Deutsche Wohnen: analiza za določitev dejanske globe za kršitve v postopku v glavni stvari
36.
Vprašanja določitve najvišjega zneska globe, kot ga je zakonodajalec Unije predvidel v členu 83, od (4) do (6), SUVP, se ne sme zamenjati ali združiti s poznejšo nalogo nadzornega organa, (
19
) in sicer določitvijo dejanske globe, ki se naloži za zadevno(-e) konkretno(-e) kršitev(-ve) SUVP.
37.
V ta namen je treba najprej opozoriti, da so v odstavku 1 člena 83 SUVP določeni trije ključni pogoji, (
20
) ki jih mora upoštevati nadzorni organ. Vsak od teh pogojev zahteva individualno uravnoteženje vseh elementov zadevne kršitve in ustrezne dejanske globe, ki jo je treba naložiti. Dalje, odstavek 2 člena 83 temu organu nalaga, da mora izpolniti več zahtev, da bi lahko odločil, „ali se naloži upravna globa, in o [tem, kakšna je primerna višina dejanske] upravne globe“. Zato je treba za popolno razumevanje uporabe člena 83, od (4) do (6), SUVP v okviru določitve dejanske globe v posameznem primeru te odstavke razlagati v povezavi s členom 83(1) in členom 83(2) te uredbe. Ta člen, kar je še pomembneje, našteva konkretne dejavnike, ki jih mora nadzorni organ upoštevati pri določanju dejanskega zneska globe v posameznem primeru.
38.
Že samo besedilo odstavka 2 tega člena zahteva, da se ustrezno upošteva več elementov „vsake[ga] posamezne[ga] primer[a]“, obenem pa nadzornemu organu prepušča, da opredeli tiste konkretne elemente, ki se nanašajo na obravnavani primer, in ugotovi njihovo upoštevnost za določitev dejanske globe. (
21
)
39.
V nasprotju s členom 83, od (4) do (6), SUVP (glej točko 34 teh sklepnih predlogov) se člen 83(2) oziroma člen 83(1) ali člen 83(3) (
22
) SUVP ne sklicujejo na promet družbe. Iz tega izhaja, da se je zakonodajalec Unije odločil, da „prometa“ ne bo vključil kot konkretnega dejavnika za določitev dejanske globe. Namesto tega člen 83(2) navaja druge dejavnike, (
23
) ki so značilni za ravnanje upravljavca ali obdelovalca, ki je obtožen kršitve, da se zagotovi, da se vsaka kršitev presoja na podlagi vseh upoštevnih posameznih okoliščin. Po mojem mnenju je iz navedenega mogoče sklepati, da je zakonodajalec Unije skušal razlikovati med dejavniki, ki so podlaga za določitev najvišjega zneska globe (prvi korak), in seznamom zahtev, ki so zavezujoče za nadzorni organ, ko ta določa dejansko globo (drugi korak).
40.
V zvezi s tem opozarjam, da je Sodišče poudarilo, „da je mogoče kazen, tudi če nima kazenskopravnega značaja, naložiti le, če ima jasno in nedvoumno zakonito podlago“. (
24
) To a fortiori velja za kazenske postopke, kot je ta v obravnavani zadevi. Sodna praksa Sodišča se sklicuje na „načelo zakonitosti[, ki] zahteva, da se z zakonom jasno opredelijo kršitve in kazni, s katerimi se te kaznujejo[,] […] [ter] na merila za presojo jasnosti zakona v skladu s sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice [(ESČP)]“. (
25
)
41.
V zvezi s tem Komisija v bistvu trdi, da v obravnavani zadevi iz SUVP izhaja, da mora na prometu podjetja, ki mu pripada družba, temeljiti ne le najvišji znesek globe, temveč tudi izračun dejanske globe. Vendar pa na podlagi ugotovitev, ki so bile navedene v točkah od 37 do 40 teh sklepnih predlogov, ni mogoče sklepati, da je treba člen 83, od (1) do (6), SUVP razlagati tako, da je treba pravila za določitev najvišjega zneska globe (prvi korak) uporabiti kot glavno ali edino referenco tudi za določitev dejanske globe (drugi korak).
42.
Drugič, kot del učinka prelivanja zaradi ustvarjanja povezave med pravnima področjema je potrebo po razlikovanju med najvišjim zneskom globe (prvi korak) in dejansko globo (drugi korak) mogoče izpeljati tudi iz konkurenčnega prava Unije. V konkurenčnem pravu Unije, kar zadeva najvišji znesek globe, Komisija za izračun najvišjega zneska globe (ki znaša 10 % celotnega prometa podjetja za posamezno kršitev) podobno kot v členu 83 SUVP uporablja promet. Vendar je treba poudariti, da sama osnovna globa ni določena na podlagi prometa. (
26
)
43.
Namesto tega je osnovna globa v bistvu določena kot odstotek vrednosti zadevne prodaje (ki je neposredno ali posredno povezana s kršitvijo pravil o konkurenci), pomnožen s trajanjem (leta ali obdobja, krajša od enega leta) in povečan za od 15 do 25 % vrednosti zadevne prodaje (kot dodatni odvračilni učinek za kartele). Ta osnovna globa se nato zviša zaradi obteževalnih dejavnikov ali zniža zaradi olajševalnih dejavnikov. Za ta znesek nato velja splošna zgornja meja, ki znaša 10 % prometa (kjer je to ustrezno, obstaja dodatna možnost znižanja globe na podlagi prizanesljivosti, poravnave in/ali nezmožnosti plačila). To jasno kaže, da imajo pri določanju dejanske globe osrednjo vlogo dejavniki, ki neposredno opredeljujejo kršitev (kot so zadevna prodaja, trajanje kršitve in posebne okoliščine primera), in ne skupni svetovni letni promet.
44.
Kot so že poudarili pravni strokovnjaki, „ni neposrednega prenosa metodologije za določanje glob, ki jo uporablja Komisija v zvezi s členoma 101 [in] 102 PDEU, na SUVP, saj je namen glob Unije zaradi kršitev pravil o konkurenci zajeti učinek [protikonkurenčnega] ravnanja na zadevni trg, ne pa upoštevati prometa kot takega. Na primer, v primeru kartelov globe temeljijo na vrednosti prodaje v zvezi s ‚kartelnim izdelkom‘ in ne na svetovnem prometu“. (
27
)
45.
V sodni praksi Sodišča je potrjeno, da delež celotnega prometa od prodaje proizvodov, ki so predmet kršitve (tj. „vrednost prodaje“), lahko najbolje odraža gospodarski pomen te kršitve. (
28
) Nasprotno pa pojem „promet“ iz SUVP skuša odražati gospodarsko pomembnost družbe. (
29
) Teh dveh pristopov ni mogoče enačiti, saj imata različna namena: prvi skuša oceniti težo kršitve, drugi pa gospodarsko pomembnost družbe.
46.
Na podlagi navedenega in sodne prakse Sodišča (navedene v točki 40 teh sklepnih predlogov) ugotavljam, da mora biti vpliv sodne prakse Unije na področju konkurenčnega prava na nalaganje dejanskih glob za kršitve SUVP zamejen z načelom zakonitosti. Zlasti je treba zagotoviti, da se dejanske globe iz SUVP računajo izključno glede na dejanja storilca kršitve in v celoti upoštevajo vse značilnosti konkretne kršitve. Zato razlage pojmov „promet“ in „družba“ pri določanju najvišjega zneska globe ni mogoče samodejno prenesti na izračun dejanske globe.
47.
Da bi globa izpolnila cilj SUVP – okrepitev izvrševanja pravil te uredbe – in ob upoštevanju zgoraj obravnavane sodne prakse Sodišča, bi morala razlaga pojmov „družba“ in „promet“ pri določitvi zneska dejanske globe izpolnjevati naslednje zahteve. Pri določanju dejanske globe mora nadzorni organ najprej izhajati iz vseh posameznih okoliščin tega konkretnega primera, kot zahteva člen 83(2) SUVP, vključno z razmerjem znotraj „družbe“, kot ga določa sodna praksa Unije na področju konkurenčnega prava. Drugič, dejanska globa mora biti na podlagi tehtanja vseh upoštevnih okoliščin učinkovita, sorazmerna in odvračilna. Kot zadnje, a zato nič manj pomembno, je treba po potrebi upoštevati vidike kazenskega prava, ki so upoštevni za zadevo.
48.
Da bi izpolnili te zahteve, želim opozoriti na naslednje točke.
49.
Kot je ugotovil generalni pravobranilec G. Pitruzzella, (
30
) ima v pravu Unije pojem „podjetje“ pomen in obseg, ki sta povezana z ureditvijo, v katero je umeščen, in z različnimi cilji, ki naj bi jih ta ureditev dosegla. V konkurenčnem pravu je treba funkcionalni značaj pojma „podjetje“ razumeti z dvojnega vidika. Prvič, ta pojem se navezuje na vrsto opravljane dejavnosti, ne pa na lastnosti tistega, ki to dejavnost opravlja. Konkurenco sestavljajo in nanjo vplivajo gospodarske dejavnosti. Zato se člena 101 in 102 PDEU na splošno nanašata na „podjetja“ in se ne sklicujeta na njihovo pravno strukturo. Drugič, opredelitev dejavnosti kot gospodarske – in torej subjekta kot „podjetja“ – v smislu uporabe konkurenčnega prava Unije je odvisna od obravnavanega okvira. Enako je tudi opredelitev subjektov, ki spadajo v obseg uporabe izraza „podjetje“, odvisna od predmeta očitane kršitve.
50.
Te ugotovitve pravilno izpostavljajo, da imajo v konkurenčnem pravu Unije prednost gospodarska vprašanja, pri čemer se ne upoštevajo pravne strukture zadevnega subjekta. Glede na to drugi vidik omejuje to stališče, saj sta določitev subjekta ali osebe, odgovorne za kršitev, in posledično dejanska globa odvisni od same očitane kršitve.
51.
Zato je eden od elementov, ki opredeljujejo pojem „podjetje“, ki ga je treba upoštevati pri določitvi osnovne globe in njeni prilagoditvi (za določitev dejanske globe), stopnja udeležbe drugih družb tega podjetja pri kršitvi SUVP. V zvezi s tem je bilo v nacionalni sodni praksi v zvezi s konkurenčnim pravom Unije navedeno, da se „vprašanje obstoja ‚podjetja‘ in vprašanje razdelitve odgovornosti med različnimi družbami znotraj ‚podjetja‘ razlikujeta […] (
31
) [in] oseba ni ipso facto odgovorna za kršitev člena 101 [PDEU] samo zaradi dejstva, da je članica podjetja, ki je po pravu Unije odgovorno za kršitev, v okoliščinah, v katerih zadevna oseba ni sodelovala pri kršitvi niti ni imela odločilnega vpliva na ravnanje drugih članov podjetja, ki so sodelovali, na upoštevnem trgu. […] [V] takih okoliščinah je malo verjetno, da bi bila zadevna oseba dejansko obravnavana kot del tega ‚podjetja‘“. (
32
)
52.
Po mojem mnenju so zgornje trditve pomembne tudi pri presoji, katere osebe spadajo pod pojem „družba“ za določitev dejanske globe zaradi kršitve SUVP. To še zlasti velja, kadar je nadzorni organ izrecno ugotovil, da matična družba pri zadevni kršitvi ni sodelovala kot upravljavec ali obdelovalec, (
33
) kot je to v postopku v glavni stvari.
53.
Čeprav je zakonodajalec Unije v omejenem obsegu ustvaril povezavo med področjema prava Unije za namene določitve najvišjih glob, se s pravili SUVP in pravili konkurenčnega prava Unije očitno uresničujejo različni cilji. Ureditev SUVP se razlikuje od ureditve pravil konkurenčnega prava Unije in temelji na pojmu odgovornosti upravljavca (ali obdelovalca) za zakonito obdelavo osebnih podatkov. Povedano drugače, medtem ko je konkurenčno pravo Unije usmerjeno na „podjetja“ (svojo prepoved izraža s sklicevanjem na „podjetje“), se SUVP osredotoča na „upravljavce“ in „obdelovalce“. Opozarjam tudi, da je Sodišče, ker doktrine „gospodarske enote“ ni mogoče ločiti od široke logike konkurenčnega prava Unije in njegovega cilja, v preteklosti že zavrnilo razširitev njene uporabe po analogiji na druga področja prava Unije, na primer na nepogodbeno odgovornost na podlagi člena 340, drugi odstavek, PDEU. (
34
)
54.
Ob upoštevanju teh ugotovitev postane jasno, zakaj je Sodišče jasno zožilo vpliv konkurenčnega prava Unije na izvrševanje SUVP (in zlasti na globe iz SUVP). V sodbi Deutsche Wohnen (točka 53) je Sodišče odločilo, da pojem „podjetje“ v smislu členov 101 in 102 PDEU „ne vpliva na vprašanje, ali in pod katerimi pogoji je mogoče upravljavcu, ki je pravna oseba, na podlagi člena 83 SUVP naložiti upravno globo, saj je to vprašanje izčrpno urejeno s členom 58(2) in členom 83, od (1) do (6), te uredbe“. V nadaljevanju je (v točki 54) navedlo, da je ta pojem „upošteven le za določitev zneska upravne globe, ki se na podlagi člena 83, od (4) do (6), SUVP [, ki obravnava najvišjo globo,] naloži upravljavcu“ (moj poudarek). Poleg tega je Sodišče z odločitvijo (v točki 53), da je vprašanje, ali in pod katerimi pogoji je mogoče naložiti upravno globo, „izčrpno urejeno s členom 58(2) in členom 83, od (1) do (6), te uredbe“ (moj poudarek), dodatno pojasnilo, da je treba pri določitvi dejanske globe zahteve člena 83, od (1) do (6), uporabiti v celoti in da nobeden od teh odstavkov ni primus inter pares.
55.
Zato je „promet“„družbe“ le eden od številnih elementov, ki jih je treba upoštevati pri uveljavljanju odgovornosti upravljavca (ali obdelovalca) in naložitvi učinkovite, sorazmerne in odvračilne globe iz SUVP.
56.
Res je, da sodna praksa Sodišča kaže, da je v konkurenčnem pravu Unije v nekaterih primerih lahko upravičeno, da se pri izračunu zneska dejanske globe (na primer pri zvišanju osnovne globe za namene odvračanja) upošteva promet podjetja – vendar le kot eden od več upoštevnih elementov. (
35
)
57.
Zato menim, da bi moralo biti pri določitvi dejanske globe mogoče sklicevanje na pojem „podjetje“ v smislu členov 101 in 102 PDEU, vendar le, če je to ustrezno utemeljeno za namene odvračalnosti in učinkovitosti globe. V zvezi s tem mora biti uporaba tega pojma v vsakem posameznem primeru niansirana in individualizirana. Natančneje, lahko se ga uporablja kot mehanizem za prilagoditev pri obravnavi posebnih okoliščin posameznega primera po določitvi globe v skladu s členom 83(2) SUVP. Predložitveno sodišče mora torej preveriti, ali v obravnavanem primeru obstajajo okoliščine, ki upravičujejo tako zvišanje globe, zlasti za namene odvračanja.
58.
Vprašanje individualizacije glob iz SUVP (
36
) je obravnaval tudi Evropski odbor za varstvo podatkov (EOVP). (
37
) EOVP si v svojih smernicah o izračunu glob iz SUVP, (
38
) pripravljenih v skladu s členom 70(1)(k) SUVP, prizadeva standardizirati pooblastilo nadzornih organov za nalaganje glob v skladu s SUVP po vsej Uniji. In sicer EOVP navaja, da meni, „da je izhodišče za nadaljnji izračun sestavljeno iz treh elementov: kategorizacije kršitev po naravi v skladu s [členom 83, od (4) do (6), SUVP], resnosti kršitve […] in prometa družbe kot enega od zadevnih elementov, ki jih je treba upoštevati pri naložitvi učinkovite, odvračilne in sorazmerne globe v skladu s [členom 83(1) SUVP]“. Čeprav ti preudarki niso zavezujoči za Sodišče, kažejo, da lahko le celovit pristop, ki vključuje vse elemente, upoštevne za posamezen primer, zagotovi, da globa izpolnjuje ključne zahteve iz člena 83 te uredbe, zlasti to, da je dejanska naložena globa učinkovita, sorazmerna in odvračilna.
59.
Zato Sodišču predlagam, naj za določitev zneska dejanske globe razsodi, da je treba pri uporabi pojma „družba“ v okviru določitve dejanske globe v skladu s členom 83 SUVP upoštevati naslednje vidike. Prvič, presoditi je treba, ali je matična družba izvajala pooblastilo za odločanje v zvezi s konkretnimi dejavnostmi upravljavca ali obdelovalca, za katere gre pri kršitvi(-ah) SUVP. Drugič, preučiti je treba, ali se konkretna obdelava podatkov, s katero se krši SUVP, nanaša na zadevno družbo in/ali na celotno skupino. Tretjič, ugotoviti je treba, ali je bila v kršitev(-ve) SUVP vpletena več kot ena družba, ki je del skupine.
60.
V zvezi s tem poudarjam, da je upošteven naslednji neizčrpni seznam elementov: (i) v obravnavani zadevi (
39
) – v nasprotju z zadevo, v kateri je bila izdana sodba Deutsche Wohnen – se zdi, da skupina Lars Larsen Group in/ali njena matična družba nista bili udeleženi v kazenskem postopku; (ii) obdolžilni predlog je bil vložen le zoper družbo ILVA, in ne zoper skupino; (
40
) in (iii) kršitev SUVP v postopku v glavni stvari je bila omejena le na stranke družbe ILVA in njihove podatke, pri čemer nič ne kaže, da je bila kršitev storjena na ravni same skupine ali da je bila obdelava podatkov družbe ILVA povezana z drugimi družbami v skupini. Poudariti je treba, da je v sodbi Deutsche Wohnen „zadevna družba“ prevzela vso odgovornost za obdelavo podatkov, torej tudi za obdelavo podatkov drugih družb v skupini. (
41
)
61.
Vendar mora predložitveno sodišče – ki je edino pristojno za odločanje o dejanskem stanju – v zvezi s tem opraviti potrebna preverjanja in preučiti te elemente ter njihovo upoštevnost in težo v okviru določitve ustreznega zneska dejanske globe družbe ILVA.
4. Končne ugotovitve
62.
Čeprav predložitveno sodišče v zvezi s tem ni postavilo nobenih vprašanj, menim, da je – da bi se temu sodišču dal popoln odgovor – primerno na kratko preučiti nekatere konkretne vidike obravnavane zadeve.
63.
Prvič, razlago člena 83, od (1) do (6), v postopku v glavni stvari je treba opraviti zlasti v povezavi s členom 83(9) SUVP (
42
) – to je vprašanje, ki ga Sodišče v sodbi Deutsche Wohnen ni obravnavalo. (
43
) Zato je treba ureditev za določitev ustrezne dejanske globe v skladu s členom 83 SUVP v obravnavanem primeru razlagati na način, ki je skladen z bistvenimi jamstvi kazenskega postopka.
64.
V okviru analize vpliva člena 83(9) na obravnavano zadevo je treba upoštevati tudi uvodno izjavo 151 SUVP, v skladu s katero „[p]ravna sistema na Danskem in v Estoniji (
44
) ne dovoljujeta upravnih glob, kakor so določene v tej uredbi“. Uvodna izjava dalje daje napotke o združljivosti različnih postopkov s tremi ključnimi pogoji za dejansko globo v skladu z ureditvijo SUVP, in sicer, da bi morale biti globe „[v] vsakem primeru […] učinkovite, sorazmerne in odvračilne“. Zato je pomembno na kratko obravnavati vpliv prava Unije na globe, naložene v kazenskih postopkih, da bi se zagotovilo, da so ti trije pogoji izpolnjeni tudi v konkretnem primeru, kot je obravnavani.
65.
Na obravnavi se je družba ILVA sklicevala na eni strani na člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina). Ta člen je naslovljen „Pravica do dobrega upravljanja“ in zlasti v členu 41(2)(c) poudarja „obveznost uprave, da svoje odločitve obrazloži“, vendar družba ILVA v zvezi s tem ni navedla nobenih konkretnih trditev.
66.
Na drugi strani se je družba ILVA sklicevala tudi na člen 49 Listine. Menim, da je treba pri razlagi člena 83, od (1) do (6), SUVP upoštevati ta člen Listine, ki je naslovljen „Načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni“ in je zato upošteven za zadevo v postopku v glavni stvari. Člen 49(3) Listine zlasti določa, da „[k]azen ne sme biti nesorazmerna s kaznivim dejanjem“.
67.
Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da je načelo sorazmernosti del splošnih načel prava Unije, na katerih temeljijo skupne ustavne tradicije držav članic in ki jih morajo nacionalni organi, ko uporabljajo ali izvajajo pravo Unije, upoštevati. Državam članicam nalaga sprejetje ukrepov, ki so primerni za uresničitev zastavljenih ciljev in ne presegajo tistega, kar je nujno za njihovo uresničitev. (
45
)
68.
Tako mora strogost sankcije ustrezati teži zadevne kršitve, pri čemer taka zahteva izvira tako iz člena 52(1) Listine kot tudi iz načela sorazmernosti kazni, določenega v členu 49(3) te Listine. (
46
)
69.
Iz Pojasnil k Listini o temeljnih pravicah (
47
) izhaja, da sta v skladu s členom 52(3) Listine, ker pravica, zagotovljena s členom 49 Listine, ustreza tudi pravici, zagotovljeni z Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisano v Rimu 4. novembra 1950 (v nadaljevanju: EKČP), njena vsebina in obseg enaka kot vsebina in obseg pravice, ki jo določa EKČP. Zato se zahteve ESČP v zvezi s sorazmernostjo sankcij uporabljajo v zadevi, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, na podlagi člena 17(1) v povezavi s členoma 51(1) ter 52(1) in (3) Listine. (
48
)
70.
Sodna praksa Sodišča jasno določa, da načelo sorazmernosti zahteva, po eni strani, da naložena sankcija ustreza teži kršitve in, po drugi strani, da je treba pri opredelitvi sankcije in določitvi zneska globe upoštevati posamezne okoliščine zadeve. (
49
) Glede drugega elementa sodna praksa poudarja, da mora predložitveno sodišče upoštevati objektivna merila, kot so teža in trajanje kršitve ter morebitne obteževalne in olajševalne okoliščine, da se zagotovijo učinkovitost, sorazmernost in odvračalnost te globe. (
50
)
71.
Drugič, v sodni praksi ESČP v takih zadevah se nato pretehtajo različni zadevni interesi ter upošteva narava, resnost in odvračalni učinek kazenske sankcije, izrečene pritožniku. Iz nje je razvidno, da obveznost držav, da izvajajo kazensko pravo in izrekajo kazni (
51
) za zaščito javnosti (
52
), pripelje do ustrezne obveznosti zagotoviti, da naložena kazen ni pretirana.
72.
ESČP je odločilo, da „zahtevano ravnovesje ne bo doseženo, če zadevna oseba nosi individualno in pretirano breme“; tako „lahko finančna obveznost, ki izhaja iz globe, ogrozi jamstvo, ki ga zagotavlja ta določba, če osebi nalaga pretirano breme ali bistveno posega v njen finančni položaj“. (
53
)
73.
Iz tega izhaja, da mora predložitveno sodišče zaradi posebnih postopkovnih vidikov zadeve v postopku v glavni stvari ter prava Unije in sodne prakse ESČP v zvezi z globami, naloženimi v kazenskem postopku, pri določitvi dejanske globe za kršitve SUVP upoštevati vse upoštevne elemente zadeve. Postopkovna jamstva obdolženca ter načelo sorazmernosti, kot se razlaga v sodni praksi Sodišča in ESČP, zahtevajo, da kazni ustrezajo teži kršitve in da se upoštevajo posamezne okoliščine konkretne zadeve.
74.
Glede na te zahteve mora predložitveno sodišče zagotoviti, da se pri določitvi dejanske globe upošteva načelo sorazmernosti, s čimer se vzpostavi pravično ravnotežje med zahtevami splošnega interesa skupnosti za varstvo osebnih podatkov in zahtevami varstva temeljnih pravic (
54
) upravljavca, obdelovalca ali družbe, katere del sta.
V. Predlog
75.
Sodišču predlagam, naj na vprašanji za predhodno odločanje, ki ju je predložilo Vestre Landsret (višje sodišče za zahodno regijo, Danska), odgovori tako:
Člen 83, od (4) do (6), Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov)
je treba razlagati tako, da kadar se globe naložijo upravljavcu ali obdelovalcu, ki je družba (ali del nje), je treba pojem „družba“ za določitev najvišjega zneska globe razlagati tako, da ustreza pojmu „podjetje“ v smislu členov 101 in 102 PDEU. Zato se upošteva skupni svetovni letni promet družbe, katere del je upravljavec ali obdelovalec.
Vendar je treba pri določanju dejanske globe, ki jo je treba naložiti, pojem „družba“ razlagati v povezavi s členom 83(1) in (2) Uredbe 2016/679 in ga uporabiti kot enega od več upoštevnih elementov pri obravnavi posebnih okoliščin posameznega primera. V zvezi s tem se lahko posebne okoliščine nanašajo na pooblastilo za odločanje matične družbe, obseg obdelave podatkov, s katero se kršijo pravila te uredbe, in število subjektov družbe, ki so vpleteni v kršitev.
Poleg tega je treba v primeru, ko nacionalno sodišče v okviru kazenskega postopka v povezavi s členom 83(9) Uredbe 2016/679 izreče tako globo, dejansko globo oceniti ob upoštevanju načel, ki se uporabljajo v kazenskem pravu. V tem okviru mora nacionalno sodišče zagotoviti, da se pri določitvi dejanske globe upošteva načelo sorazmernosti, s čimer se vzpostavi pravično ravnotežje med zahtevami splošnega interesa skupnosti za varstvo osebnih podatkov in zahtevami varstva temeljnih pravic upravljavca, obdelovalca ali družbe, katere del sta.
(
1
)	Jezik izvirnika: angleščina.
(
2
)	Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1, v nadaljevanju: SUVP).
(
3
)	V nacionalnih virih je zadeva v postopku v glavni stvari imenovana tudi zadeva „IDdesign A/S“, saj je to nekdanje ime družbe ILVA.
(
4
)	Zlasti člen 83(9) in uvodna izjava 151 SUVP.
(
5
)	Glej Overby, T., „The Danish adaptation of the GDPR“, Blog Droit Européen, junij 2018, str. 4 in 5.
(
6
)	Kar zadeva konkretno besedilo drugega postavljenega vprašanja (glej točko 15 teh sklepnih predlogov), se zdi, da vsebuje tiskarsko napako. Vendar je mogoče sklepati iz konteksta, da predložitveno sodišče ni nameravalo omeniti izbire med „gospodarskim subjektom, katerega del je podjetje“ in „samim podjetjem“, temveč med „gospodarskim subjektom, katerega del je družba“ in „samo družbo“ (torej pravno osebo, ki je kršila SUVP).
(
7
)	Ta uvodna izjava je navedena v točki 4 teh sklepnih predlogov.
(
8
)	Sodba z dne 5. decembra 2023, Deutsche Wohnen (C‑807/21, EU:C:2023:950, točka 57, v nadaljevanju: sodba Deutsche Wohnen ali sodna praksa iz sodbe Deutsche Wohnen). Glej tudi povezano sodbo, izdano istega dne, Nacionalinis visuomenės sveikatos centras (C‑683/21, EU:C:2023:949).
(
9
)	Kot je razvidno iz sodne prakse Sodišča, „je promet podjetja, čeprav približen in nepopoln, ustrezno merilo za presojo velikosti in gospodarske moči zadevnih podjetij“. Glej sodbo z dne 8. decembra 2011, KME Germany in drugi/Komisija (C‑272/09 P, EU:C:2011:810, točka 52).
(
10
)	Uredba Sveta z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).
(
11
)	Sodba z dne 6. oktobra 2021, Sumal (C‑882/19, EU:C:2021:800, točka 41 in navedena sodna praksa).
(
12
)	Za nacionalno sodno prakso glej Landgericht Bonn (deželno sodišče v Bonnu, Nemčija) (sodba z dne 11. novembra 2020, DE:LGBN:2020:1111.29OWI1.20.00) in Conseil d'état (državni svet, Francija) (sodba z dne 19. junija 2020, FR:CECHR:2020:430810.20200619). Obe sta v bistvu v skladu z razlago Sodišča (čeprav sta bili izdani pred njegovo sodbo). Za nasprotno razlago glej Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče, Avstrija) (sodba z dne 19. avgusta 2019, AT:BVWG:2019:W211.2208885.1.00) in Landgericht Berlin (deželno sodišče v Berlinu, Nemčija) (sodba z dne 18. februarja 2021, DE:LGBE:2021:0218.526OWI.LG212JS.OW.00; to je sodba, na podlagi katere je Sodišče na koncu izdalo sodbo Deutsche Wohnen). Za sodno prakso, ki je nastala po sodbi Sodišča in to sodbo uporablja, glej Bundesverwaltungsgericht (zvezno upravno sodišče, Avstrija) (sodba z dne 27. marca 2024, AT:BVWG:2024:W214.2243436.1.00).
(
13
)	Glej sodbo z dne 23. aprila 1991Höfner and Elser (C‑41/90, EU:C:1991:161, točka 21). Glej na primer tudi sodbe z dne 12. septembra 2000, Pavlov in drugi (od C‑180/98 do C‑184/98, EU:C:2000:428, točka 74); z dne 12. julija 2012, Compass-Datenbank (C‑138/11, EU:C:2012:449, točka 35), in z dne 27. aprila 2017, Akzo Nobel in drugi/Komisija (C‑516/15 P, EU:C:2017:314, točka 47).
(
14
)	Glej na primer sodbo z dne 20. januarja 2011, General Química in drugi/Komisija (C‑90/09 P, EU:C:2011:21, točka 37). Glavno merilo za ugotavljanje tega je „odločilen vpliv“, ki ga je treba ugotavljati na podlagi dejanskih dokazov (gospodarskih, organizacijskih in pravnih povezav).
(
15
)	Sodba z dne 27. januarja 2021, The Goldman Sachs Group/Komisija (C‑595/18 P, EU:C:2021:73, točka 67 in navedena sodna praksa).
(
16
)	Prav tam, točka 71.
(
17
)	Prav tam, točka 32 in navedena sodna praksa.
(
18
)	2 % skupnega svetovnega prometa družbe presegata 10 milijonov EUR le, če promet družbe presega 500 milijonov EUR. Podobno 4 % skupnega svetovnega prometa družbe presegajo 20 milijonov EUR le, če promet družbe presega 500 milijonov EUR.
(
19
)	V teh sklepnih predlogih se bom v zvezi s tem sklicevala na „nadzorni organ“, vendar je – glede na posebne okoliščine zadeve v postopku v glavni stvari – jasno, da enako torej velja za predložitveno sodišče (globo družbi ILVA nalaga predložitveno sodišče, in ne nadzorni organ).
(
20
)	„Vsak nadzorni organ zagotovi, da so upravne globe, naložene na podlagi tega člena, v zvezi s kršitvami te uredbe iz odstavkov 4, 5 in 6, v vsakem posameznem primeru učinkovite, sorazmerne in odvračilne.“ (Moj poudarek).
(
21
)	Glej v zvezi s tem sodno prakso iz točke 40 teh sklepnih predlogov.
(
22
)	Zadnja določba obravnava primere, v katerih je hkrati kršenih več določb SUVP.
(
23
)	Nekateri od teh dejavnikov so: narava, teža in trajanje kršitve, ali je kršitev naklepna ali posledica malomarnosti, ukrepi za ublažitev utrpljene škode, predhodne kršitve upravljavca ali obdelovalca, stopnja sodelovanja z nadzornim organom, vrste osebnih podatkov, ki jih zadeva kršitev, itd.
(
24
)	Sodba z dne 25. septembra 1984, Könecke (117/83, EU:C:1984:288, točka 11).
(
25
)	Sodba z dne 18. julija 2013, Schindler Holding in drugi/Komisija (C‑501/11 P, EU:C:2013:522, točka 57 in navedena sodna praksa).
(
26
)	Glej točko 32 („Najvišji dovoljeni znesek“) in točko 13 (glede „osnovnega zneska globe“) Smernic Komisije o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (UL 2006, C 210, str. 2) (v nadaljevanju: Smernice o globah iz leta 2006).
(
27
)	Mayer Brown, Yaros, O., in drugi, „GDPR fines – Lessons from competition law“, december 2018, str. 4.
(
28
)	Sodba z dne 12. novembra 2014, Guardian Industries in Guardian Europe/Komisija (C‑580/12 P, EU:C:2014:2363, točka 59).
(
29
)	Smernice o globah iz leta 2006 v točki 30 določajo, da bo Komisija „posebno pozornost namenila zagotavljanju tega, da imajo globe dovolj odvračilen učinek; zato lahko poveča globo, ki se naloži podjetjem, ki imajo posebno velike prihodke izven prodaje blaga in sredstev, na katere se nanaša kršitev“ (moj poudarek). V zvezi s tem glej sodbo z dne 6. februarja 2014, Elf Aquitaine/Komisija (T‑40/10, EU:T:2014:61, točke od 350 do 357 in navedena sodna praksa).
(
30
)	Te točke je navedel v svojih sklepnih predlogih v zadevi s področja konkurenčnega prava, Sumal (C‑882/19, EU:C:2021:293, točke od 23 do 25).
(
31
)	Glej na primer sodno prakso Competition Appeal Tribunal (pritožbeno sodišče, pristojno za konkurenčno pravo, Združeno kraljestvo) pred brexitom v zadevi Sainsbury's Supermarkets Ltd/Mastercard Incorporated in drugi (2016) CAT 11, točka 363, od (20) do (22).
(
32
)	Prav tam, točka 363(23).
(
33
)	Iz spisa, ki ga ima Sodišče, je razvidno, da je bilo tako v obravnavanem primeru, saj državni tožilec ni vložil obdolžilnega predloga zoper matično družbo, „ker za to ni bilo podlage“, in da hčerinska družba (družba ILVA) „opravlja samostojno maloprodajno dejavnost in […] torej ne gre za to, da je matična družba ustanovila hčerinsko družbo samo zato, da bi nanjo prenesla obdelavo podatkov za skupino“. Glej točki 5 in 21 predložitvene odločbe.
(
34
)	V sodbi z dne 5. septembra 2019, Evropska unija/Guardian Europe in Guardian Europe/Evropska unija (C‑447/17 P in C‑479/17 P, EU:C:2019:672, točki 105 in 106), je Sodišče odločilo, da se pojem „podjetje“ v smislu doktrine „gospodarske enote“ uporablja prav za izvajanje upoštevnih določb konkurenčnega prava Unije in zlasti za opredelitev storilca kršitve členov 101 in 102 PDEU. Ta pojem pa se ne uporablja v okviru odškodninske tožbe na podlagi člena 340, drugi odstavek, PDEU. Taka tožba je tožba občega prava, ki je urejena s splošnimi procesnimi pravili, za katera v obravnavani zadevi velja pravo družb in ki niso odvisna od načel, s katerimi je določena odgovornost v konkurenčnem pravu Unije.
(
35
)	Sodba z dne 17. junija 2010, Lafarge/Komisija (C‑413/08 P, EU:C:2010:346, točka 102 in navedena sodna praksa). Glej tudi opombo 29 teh sklepnih predlogov.
(
36
)	Torej prizadevanja za vzpostavitev ravnovesja med globo in konkretnim položajem storilca kršitve.
(
37
)	EOVP je neodvisen organ Unije s pravno osebnostjo, katerega namen je zagotoviti dosledno uporabo SUVP in spodbujati sodelovanje med organi Unije za varstvo podatkov.
(
38
)	Smernice 04/2022 o izračunu upravnih glob, naloženih v skladu s SUVP, različica 2.1, sprejete 24. maja 2023, točka 48.
(
39
)	V predložitveni odločbi v obravnavani zadevi (stran 3) je poudarjeno, da „[i]z načela pregona, določenega v [nacionalnem pravu], izhaja, da sodišče ne more izreči obsodbe za prekršek, ki ni zajet v obdolžilnem predlogu. Če bi se pri izreku strožje kazni pripisoval pomen okoliščinam, povezanim z drugo osebo, zoper katero ni bil vložen obdolžilni predlog, bi bilo to v nasprotju z načelom, določenim v tej določbi“.
(
40
)	Medtem je v nacionalnih smernicah o globah navedeno, da „če je upravljavec podatkov hčerinska družba skupine, je treba preučiti, ali je mogoče kazensko odgovornost uveljavljati tudi zoper matično družbo“. Glej Bødevejledning – Udmåling af bøder til virksomheder (Smernice o globah – Presoja glob za družbe), januar 2021, str. 3.
(
41
)	V zadevi, v kateri je bila izdana sodba Deutsche Wohnen, so bile kršitve dejansko na ravni celotne skupine, katere del je bila zadevna družba. Glej dejanske razlike med tema zadevama tudi zlasti glede na točke od 10 do 12 sodbe Deutsche Wohnen.
(
42
)	Naj spomnim, da ta določba zlasti predpisuje, da „[k]adar pravni sistem države članice ne določa upravnih glob, se lahko ta člen uporablja tako, da pristojni nadzorni organ sproži postopek za naložitev globe, pristojna nacionalna sodišča pa jo izrečejo, pri čemer mora biti zagotovljeno, da so ta pravna sredstva učinkovita in imajo enak učinek, kot ga imajo upravne globe, ki jih naložijo nadzorni organi. V vsakem primeru pa so globe učinkovite, sorazmerne in odvračilne“.
(
43
)	Zato, ker ta določba ni bila upoštevna za rešitev te zadeve.
(
44
)	Zdi se, da mora na Irskem upravne globe, ki jih naloži nadzorni organ za varstvo podatkov, potrditi sodišče. Glej Data Protection Act 2018 (zakon o varstvu podatkov iz leta 2018), členi od 141 do 143. Poleg tega se zdi, da glede na odločitev Vrhovnega sodišča z dne 16. marca 2021 tudi Slovenija ne dovoljuje upravnih glob.
(
45
)	V tem smislu glej sodbo z dne 4. oktobra 2018, Link Logistik N&N (C‑384/17, EU:C:2018:810, točka 40 in navedena sodna praksa, v nadaljevanju: sodba Link Logistik).
(
46
)	Prav tam, točka 42 in navedena sodna praksa.
(
47
)	UL 2007, C 303, str. 17.
(
48
)	Glej tudi sodbo Link Logistik, točka 43.
(
49
)	Glej tudi sodbo Link Logistik, točka 45.
(
50
)	Glej v tem smislu sodbo z dne 10. novembra 2022, Zenith Media Communications (C‑385/21, EU:C:2022:866, točka 41).
(
51
)	Glej na primer sodbo ESČP z dne 4. decembra 2003, M.C. proti Bolgariji, CE:ECHR:2003:1204JUD003927298.
(
52
)	Glej na primer sodbo ESČP z dne 16. decembra 1999, T. proti Združenemu kraljestvu, CE:ECHR:1999:1216JUD002472494, točka 97, ki se sklicuje na sodbo ESČP z dne 23. septembra 1998, A. proti Združenemu kraljestvu, CE:ECHR:1998:0923JUD002559994, točka 22, in sodbo ESČP z dne 28. oktobra 1998, Osman proti Združenemu kraljestvu, CE:ECHR:1998:1028JUD002345294, točka 115.
(
53
)	Glej na primer sodbo ESČP z dne 27. oktobra 2015, Konstantin Stefanov proti Bolgariji, CE:ECHR:2015:1027JUD003539905, točka 55.
(
54
)	Prav tam, točke 54, 55, 66, 67, 69 in 70. Glej tudi sodbo ESČP z dne 5. julija 2001, Phillips proti Združenemu kraljestvu, CE:ECHR:2001:0705JUD004108798, točka 35, in sodbo ESČP z dne 24. junija 2021, Imeri proti Hrvaški, CE:ECHR:2021:0624JUD007766814, točka 71.