Sklep Sodišča (deveti senat) z dne 9. januarja 2024 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Curtea de Apel Braşov – Romunija) – Kazenski postopek zoper M.A.sr, S.A.C.S., S.A.S.
(Zadeva C-75/231, Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov)
(Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Acte éclairé  – Enaka vprašanja – Zaščita finančnih interesov Evropske unije – Člen 325(1) PDEU – Konvencija ZIF – Člen 2(1) – Obveznost boja proti goljufijam, ki škodijo finančnim interesom Unije, z odvračilnimi in učinkovitimi ukrepi – Obveznost določitve kazenskih sankcij – Davek na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Velika goljufija na področju DDV – Zastaralni rok za kazensko odgovornost – Sodba ustavnega sodišča, s katero je bila razveljavljena nacionalna določba, ki ureja razloge za pretrganje tega roka – Sistemsko tveganje nekaznovanosti – Varstvo temeljnih pravic – Člen 49(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Načelo zakonitosti v kazenskem pravu – Zahtevi po predvidljivosti in določnosti kazenskega zakona – Načelo retroaktivne uporabe milejšega kazenskega zakona (lex mitior) – Načelo pravne varnosti – Nacionalni standard varstva temeljnih pravic – Obveznost sodišč države članice, da ne uporabijo sodb ustavnega sodišča in/ali vrhovnega sodišča te države članice v primeru neskladnosti s pravom Unije – Disciplinska odgovornost sodnikov v primeru nespoštovanja teh sodb – Načelo primarnosti prava Unije)
Jezik postopka: romunščina
Predložitveno sodišče
Curtea de Apel Braşov
Stranke v postopku v glavni stvari
M.A.sr, S.A.C.S., S.A.S.
Ob udeležbi: Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov, Statul român
Izrek
Člen 325(1) PDEU in člen 2(1) Konvencije, pripravljene na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti, podpisane 26. julija 1995 v Bruslju,
je treba razlagati tako, da
se od sodišč države članice ne zahteva, da ne uporabijo sodb ustavnega sodišča te države članice, s katerimi je nacionalna zakonska določba, ki ureja razloge za pretrganje zastaralnega roka v kazenskih zadevah, razveljavljena zaradi kršitve načela zakonitosti v kazenskem pravu – kot je varovano v nacionalnem pravu – v delu, v katerem to načelo vključuje zahtevi po predvidljivosti in določnosti kazenskega zakona, tudi če je posledica teh sodb ta, da bo zaradi zastaranja kazenske odgovornosti ustavljen postopek v velikem številu kazenskih zadev, vključno z zadevami, ki se nanašajo na kazniva dejanja velike goljufije, ki škodijo finančnim interesom Evropske unije.
Navedene določbe prava Unije pa je treba razlagati tako, da
se od sodišč te države članice zahteva, da ne uporabijo nacionalnega standarda varstva v zvezi z načelom retroaktivne uporabe milejšega kazenskega zakona (lex mitior), ki omogoča, da se ovrže pretrganje zastaralnega roka za kazensko odgovornost v takih zadevah  s procesnimi dejanji, opravljenimi pred tako razveljavitvijo.
Načelo primarnosti prava Unije
je treba razlagati tako, da
nasprotuje nacionalni ureditvi ali praksi, v skladu s katero so nacionalna splošna sodišča države članice vezana na odločbe ustavnega sodišča in na odločbe vrhovnega sodišča te države članice ter iz tega razloga nimajo možnosti – brez tveganja, da bi se uveljavljala disciplinska odgovornost zadevnih sodnikov – da po uradni dolžnosti ne uporabijo sodne prakse, ki izhaja iz teh odločb, čeprav ob upoštevanju sodbe Sodišča menijo, da je ta sodna praksa v nasprotju z določbami prava Unije z neposrednim učinkom.
____________
1 UL C 205, 12.6.2023.