62023TJ0600
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (tretji razširjeni senat)
z dne 1. oktobra 2025 (
*1
)
„Energija – Notranji trg električne energije – Uredba (EU) 2015/1222 – Uredba (EU) 2019/943 – Dodeljevanje prenosne zmogljivosti med trgovalnimi območji in upravljanje prezasedenosti – Določitev skupnih regionalnih metodologij za izračun zmogljivosti za dan vnaprej in znotraj dneva – Predlogi operaterjev distribucijskih sistemov v regiji za izračun zmogljivosti v regiji CORE – Notranji kritični elementi omrežja – Ekonomska učinkovitost – Faktor porazdelitve pretokov moči – Sklep odbora za pritožbe pri ACER“
V zadevah T‑600/23 in T‑612/23,
Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) s sedežem v Bonnu (Nemčija), ki jo zastopata U. Karpenstein in K. Reiter, odvetnika,
tožeča stranka v zadevi T‑600/23,
Zvezna republika Nemčija, ki jo zastopata J. Möller in R. Kanitz, agenta, skupaj z R. Bierwagnom, odvetnikom,
tožeča stranka v zadevi T‑612/23,
proti
Agenciji Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER), ki jo zastopajo P. Martinet, E. Tremmel in M. Povh, agenti,
tožena stranka,
ob intervenciji
Evropske komisije, ki jo zastopata O. Beynet in T. Scharf, agenta,
intervenientka v zadevi T‑612/23,
SPLOŠNO SODIŠČE (tretji razširjeni senat),
ob posvetovanju v sestavi S. Papasavvas, predsednik, P. Škvařilová-Pelzl (poročevalka), sodnica, I. Nõmm, D. Kukovec in R. Meyer, sodniki,
sodna tajnica: S. Jund, administratorka,
na podlagi pisnega dela postopka,
na podlagi skupne obravnave z dne 4. marca 2025
izreka naslednjo
Sodbo
1
Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) in Zvezna republika Nemčija s tožbama na podlagi člena 263 PDEU predlagata razglasitev ničnosti sklepa A‑003‑2019_R odbora za pritožbe pri Agenciji Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) z dne 7. julija 2023, objavljenega na spletnem mestu te agencije 26. julija 2023 (v nadaljevanju: izpodbijani sklep).
Dejansko stanje
2
V odstavku 5 člena 18 Uredbe (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (UL 2009, L 211, str. 15) je bilo določeno, da lahko Evropska komisija sprejme smernice, med drugim v zvezi z odstavkom 3(d) navedenega člena. Te smernice so prek napotitve na člen 8(6)(g) te uredbe vključevale pravila za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti.
3
Komisija je na podlagi člena 18(3)(b) in (5) Uredbe št. 714/2009 sprejela Uredbo (EU) 2015/1222 z dne 24. julija 2015 o določitvi smernic za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti (UL 2015, L 197, str. 24). V tej uredbi je določenih več zahtev v zvezi z dodeljevanjem prenosne zmogljivosti med trgovalnimi območji in upravljanjem prezasedenosti na trgih za dan vnaprej in znotraj dneva v sektorju električne energije. Te zahteve so med drugim vključevale določitev skupnih metodologij za izračun zmogljivosti za dan vnaprej in znotraj dneva med trgovalnimi območji (v nadaljevanju: izračun zmogljivosti) v vsaki od regij izračuna te zmogljivosti v skladu z določbami razdelka 3, naslovljenega „Metodologije izračuna zmogljivosti“, iz poglavja 1 naslova II Uredbe 2015/1222. V členu 20 iz tega razdelka so določena pravila za uvedbo metodologij za izračun zmogljivosti v skladu s „pristopom, ki temelji na pretokih moči“. Člen 2, drugi odstavek, točka 9, Uredbe 2015/1222 določa, da je tak pristop mogoče opredeliti kot „metodo za izračun zmogljivosti, pri kateri so izmenjave električne energije med trgovalnimi območji omejene s faktorji porazdelitve pretokov moči in razpoložljivimi rezervami na kritičnih elementih omrežja“. Območje določanja zmogljivosti, ki vključuje Belgijo, Češko republiko, Nemčijo, Francijo, Hrvaško, Luksemburg, Madžarsko, Nizozemsko, Avstrijo, Poljsko, Romunijo, Slovenijo in Slovaško (v nadaljevanju: regija CORE), sledi pristopu, ki temelji na pretokih moči.
4
V skladu s členom 9(1) in členom 20(2) Uredbe 2015/1222 morajo sistemski operaterji prenosnih omrežij (v nadaljevanju: SOPO) na vsakem območju določanja zmogljivosti opredeliti predloge metodologij za izračun zmogljivosti za svoje območje in jih predložiti nacionalnim regulativnim organom (v nadaljevanju: NRO) v potrditev.
5
Zadevni NRO nato v skladu s členom 9(10) in (12) Uredbe 2015/1222 poskušajo najti dogovor in sprejeti odločitev o predlogu SOPO ali, odvisno od primera, o različici, ki so jo SOPO na zahtevo navedenih NRO spremenili. Člen 9(11) in (12) Uredbe 2015/1222 določa, da če zadevnim NRO ni uspelo doseči takega dogovora, agencija ACER odloči o predlogih SOPO ali o njihovih spremenjenih različicah v skladu s členom 8(1) Uredbe (ES) št. 713/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o ustanovitvi Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (UL 2009, L 211, str. 1).
6
SOPO iz regije CORE so 15. septembra 2017 NRO navedene regije v odobritev predložili predloge skupnih območnih metodologij za izračun zmogljivosti v svoji regiji.
7
Ker NRO regije CORE niso dosegli dogovora o teh predlaganih metodologijah, je bila zadeva posredovana agenciji ACER. Slednja je s sklepom št. 02/2019 z dne 21. februarja 2019 (v nadaljevanju: prvotni sklep) sprejela spremenjene različice skupnih območnih metodologij za izračun zmogljivosti za regijo CORE, kakor so navedene v prilogah I in II k temu sklepu (v nadaljevanju: sporne metodologije).
8
Agencija BNetzA kot pristojni NRO v Nemčiji je 23. aprila 2019 pri odboru za pritožbe pri ACER vložila pritožbo zoper prvotni sklep. Ta je temeljila na členu 19 Uredbe št. 713/2009.
9
Zvezna republika Nemčija je 2. maja 2019 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo za razglasitev ničnosti tega sklepa, ki je bila vpisana pod številko T‑283/19.
10
Evropski parlament in Svet Evropske unije sta 5. junija 2019 sprejela Uredbo (EU) 2019/943 o notranjem trgu električne energije (UL 2019, L 158, str. 54). S to uredbo je bila, kot izhaja iz njene uvodne izjave 1, opravljena prenovitev Uredbe št. 714/2009, ki je bila na podlagi člena 70 prvonavedene uredbe razveljavljena. Ker je bila Uredba 2019/943 objavljena 14. junija 2019, je v skladu z njenim členom 71(1) začela veljati 4. julija 2019. V skladu s členom 71(2), prvi pododstavek, Uredbe 2019/943 bi se morala ta uredba načeloma uporabljati od 1. januarja 2020. Vendar bi se morala v skladu z njenim členom 71(2), drugi pododstavek, njena člena 14 in 15 izjemoma uporabljati od datuma začetka njene veljavnosti. Enako je veljalo za člen 16 Uredbe 2019/943 za namene izvajanja člena 14(7) in člena 15(2) te uredbe.
11
S sklepom A‑003‑2019 odbora za pritožbe pri ACER z dne 11. julija 2019 je bila pritožba, ki jo je agencija BNetzA vložila zoper prvotni sklep, zavrnjena kot neutemeljena.
12
Agencija BNetzA je 21. septembra 2019 pri Splošnem sodišču vložila tožbo, ki je bila v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vpisana pod številko T‑631/19, s katero je predlagala, prvič, razglasitev delne ničnosti prvotnega sklepa in, drugič, razglasitev ničnosti sklepa A‑003‑2019.
13
Splošno sodišče je s sodbo z dne 7. septembra 2022, BNetzA/ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509), sklep A‑003‑2019 razglasilo za ničen, v preostalem delu pa je tožbo, ki jo je vložila agencija BNetzA, zavrglo kot nedopustno. Splošno sodišče je razglasitev ničnosti navedenega sklepa utemeljilo s tem, da je odbor za pritožbe v njem napačno uporabil pravo, ker ni preveril, ali so bile sporne metodologije skladne z zahtevami iz členov od 14 do 16 Uredbe 2019/943, na katere se je agencija BNetzA posebej sklicevala v pritožbi pred navedenim odborom, glede na to, da so se ti členi že uporabljali (glej točko 10 zgoraj).
14
Po sodbi z dne 7. septembra 2022, BNetzA/ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509), je Odbor za pritožbe pri ACER z izpodbijanim sklepom potrdil prvotni sklep, pri čemer je med drugim ugotovil, da so bile sporne metodologije skladne s členi od 14 do 16 Uredbe 2019/943.
15
Odstavek 8 člena 5 spornih metodologij v povezavi z odstavkom 7 tega člena določa, da predlog seznama notranjih kritičnih elementov omrežja (v nadaljevanju: KEO) (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki ga SOPO regije CORE predložijo v skladu z odstavkoma 5 in 6 tega člena in se posodobi vsaki dve leti, vključuje vsaj:
„(a)
seznam notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), katerih najvišji faktor porazdelitve pretokov moči med trgovalnimi območji je enak ali višji od praga vključenosti iz odstavka 7, in sicer 5 % ali več;
(b)
študijo učinka zvišanja praga vključenosti na 10 % ali več in
(c)
za vsak predlagani notranji KEO (in z njim povezane nepredvidene dogodke) analizo, ki dokazuje, da je upoštevanje tega elementa pri izračunu zmogljivosti ekonomsko najučinkovitejša rešitev za odpravo prezasedenosti tega elementa, na primer ob upoštevanju naslednjih alternativ:
(i)
izvajanje popravnih ukrepov;
(ii)
preoblikovanje trgovalnih območij;
(iii)
naložbe v omrežno infrastrukturo v povezavi z eno ali drugo od zgoraj navedenih rešitev ali
(iv)
kombinacija zgoraj navedenih rešitev.“
16
Poleg tega člen 5(8) spornih metodologij določa, da se morajo SOPO iz regije CORE pred izvedbo analize iz točke (c) skupaj uskladiti z NRO tega območja in se z njimi posvetovati o metodologiji, predpostavkah in merilih za to analizo.
17
Člen 5(9) spornih metodologij določa, da mora biti iz predlogov seznamov notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki so jih predložili SOPO regije CORE, prav tako razvidno, da so ti SOPO dovolj zgodaj – glede na rok za izvedbo, ki jim je bil določen – skrbno preučili druge rešitve iz odstavka 8 navedenega člena, tako da se te rešitve lahko uporabijo ali izvedejo takrat, ko NRO tega območja sprejmejo odločitve o teh predlogih.
Predlogi strank
18
V zadevi T‑600/23 agencija BNetzA Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijani sklep razglasi za ničen;
–
agenciji ACER naloži plačilo stroškov.
19
V zadevi T‑612/23 Zvezna republika Nemčija Splošnemu sodišču predlaga, naj:
–
primarno, izpodbijani sklep razglasi za ničen v delu, v katerem se z njim potrjuje člen 5(8) in (9) spornih metodologij;
–
podredno in če bi bila odstavka 8 in 9 člena 5 spornih metodologij neločljivo povezana z drugimi določbami člena 5 ali katerimi koli drugimi določbami navedenih metodologij, razglasi ničnost vseh teh določb;
–
agenciji ACER naloži plačilo stroškov.
20
Agencija ACER v zadevi T‑600/23 in, ob podpori Komisije, v zadevi T‑612/23 Splošnemu sodišču v bistvu predlaga, naj:
–
tožbo zavrne;
–
agenciji BNetzA in Zvezni republiki Nemčiji naloži plačilo stroškov.
Pravo
21
Po opredelitvi strank je Splošno sodišče v skladu s členom 68(1) svojega poslovnika odločilo, da se zadevi T‑600/23 in T‑612/23 združita za izdajo te sodbe.
Predmet spora
22
Iz celovite preučitve tožbe v zadevi T‑600/23 je razvidno, da agencija BNetzA v tej tožbi – tako kot Zvezna republika Nemčija v zadevi T‑612/23 – predlaga razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa le v delu, v katerem je z njim sprejet člen 5(8)(b) in (c) ter (9) spornih metodologij, s katerim so SOPO regije CORE naložene nekatere zahteve, ki jih morajo ti spoštovati, kadar predlagajo, da se notranji element omrežja in z njim povezani nepredvideni dogodki vpišejo na seznam KEO in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov, ki jih je treba kot vhodne podatke upoštevati pri izračunu zmogljivosti (v nadaljevanju: sporne določbe).
23
Iz točke 5 tožbe v zadevi T‑600/23 je namreč razvidno, da je „tožba usmerjena zoper točno določen element [prvotnega] sklepa: mehanizem, ki ga določa člen 5, od (5) do (9), [tega] sklepa“, saj „agencija BNetzA meni, da je ta mehanizem nezakonit, ker onemogoča ali vsaj bolj, kot je to predvideno v zakonu, otežuje uporabo izračuna zmogljivosti za notranje elemente omrežja“. Poleg tega je iz točk 13 in 14 te tožbe, ki sta umeščeni pod naslov „Predmet tožbe“, razvidno, da agencija BNetzA sicer formalno predlaga „razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa“, vendar pojasnjuje, da se „navajani tožbeni razlog […] nanaša na mehanizem, ki je določen v členu 5, od (5) do (9), [prvotnega] sklepa, ki je bil potrjen z izpodbijanim sklepom“. Agencija BNetzA je v točki 14 tožbe posebej navedla, da „[n]oben tožbeni razlog ni usmerjen zoper izpodbijani sklep v delu, v katerem so z njim potrjene druge določbe [prvotnega] sklepa, zoper katere je bila vložena pritožba […] pri odboru za pritožbe“, in da „[č]eprav še vedno meni, da so te druge določbe nezakonite“, „jih zaradi pomanjkanja praktičnega interesa v okviru te tožbe ne izpodbija“. V delu tožbe, naslovljenem „Povzetek tožbenega razloga“, je prav tako potrjeno, da so vse trditve agencije BNetzA usmerjene zoper „mehanizem, določen v členu 5, od (5) do (9), [prvotnega] sklepa“.
24
Zato je treba šteti, da je predmet tožbe v zadevi T‑600/23 in tožbe v zadevi T‑612/23 predlog za razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa v delu, v katerem se ta nanaša na sprejetje spornih določb.
Utemeljenost
25
Agencija BNetzA v utemeljitev tožbe navaja en sam tožbeni razlog, ki se v bistvu nanaša na kršitev členov od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, ker naj razlaga teh členov, ki jo je odbor za pritožbe podal v spornih določbah izpodbijanega sklepa, ne bi bila v skladu z navedenimi členi ter različnimi določbami primarnega prava Unije in različnimi načeli prava Unije, in sicer s členom 194 PDEU, členom 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, načelom sorazmernosti, načelom, v skladu s katerim so bistveni elementi pridržani zakonodajalcu, načelom institucionalnega ravnovesja in prenosa pristojnosti, načelom enakega obravnavanja, načelom, da „ni nihče zavezan k temu, da opravi nemogoče“, in načelom pravne varnosti.
26
Zvezna republika Nemčija v utemeljitev tožbe navaja pet tožbenih razlogov. Prvi, naveden primarno, se nanaša na kršitev členov od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222. Naslednji tožbeni razlogi so navedeni podredno, pri čemer se drugi nanaša na kršitev členov od 32 do 34, člena 25 in člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, tretji na kršitev člena 21(2)(a) in člena 22 Uredbe Komisije (EU) 2017/1485 z dne 2. avgusta 2017 o določitvi smernic za obratovanje sistema za prenos električne energije (UL 2017, L 220, str. 1), četrti na kršitev načela sorazmernosti in peti na nepristojnost agencije ACER in kršitev formalnih zahtev, ki izhajajo iz členov 2 in 4 Uredbe Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 1, zvezek 1, str. 3), kakor je bila spremenjena.
27
Agencija BNetzA v svojem edinem tožbenem razlogu in Zvezna republika Nemčija v svojem prvem tožbenem razlogu trdita, da sporne določbe temeljijo na tem, da je odbor za pritožbe napačno razlagal člene od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člen 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, pri čemer je menil, da navedene določbe ne nasprotujejo temu, da kadar SOPO predlaga vpis notranjega elementa omrežja (in z njim povezanih nepredvidenih dogodkov) na seznam notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), upoštevanih pri izračunu zmogljivosti, mora ta na eni strani in v skladu z merilom ekonomske učinkovitosti iz člena 5(8)(c) spornih metodologij (v nadaljevanju: merilo ekonomske učinkovitosti) dokazati, da je upoštevanje navedenega elementa pri tem izračunu ekonomsko najučinkovitejša rešitev za odpravo prezasedenosti tega elementa, ob upoštevanju drugih razpoložljivih rešitev, kot so popravni ukrepi, preoblikovanje trgovalnih območij ali naložbe v omrežno infrastrukturo, in na drugi strani predložiti študijo učinka zvišanja praga vključenosti na 10 % ali več (v nadaljevanju: sporna razlaga).
28
Po mnenju agencije BNetzA in Zvezne republike Nemčije sporna razlaga ni združljiva z jezikovno, kontekstualno in teleološko razlago členov od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, iz katerih naj bi jasno izhajalo, da mora izračun zmogljivosti vključevati vse notranje elemente omrežja (in z njimi povezane nepredvidene dogodke), na katere vpliva izmenjava med trgovalnimi območji, ne glede na to, ali so ti elementi strukturno prezasedeni ali ne.
29
V zvezi s tem je treba najprej ugotoviti, da člen 5(8) spornih metodologij določa, da mora predlog seznama notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki ga morajo SOPO regije CORE predložiti v odobritev NRO tega območja – ali, če NRO ne dosežejo soglasja ali to skupaj zahtevajo, agenciji ACER – poleg seznama predlaganih notranjih KEO, katerih povezani faktor porazdelitve pretokov moči (power transfer distribution factor, v nadaljevanju: PTDF) presega ali je enak 5 % (člen 5(8)(a)), vključevati tudi študijo učinka zvišanja praga vključenosti na 10 % ali več (člen 5(8)(b)) in analizo ekonomsko najučinkovitejše rešitve za odpravo prezasedenosti (člen 5(8)(c)). Ugotoviti je treba tudi, da člen 5(9) spornih metodologij SOPO v bistvu nalaga, da ob predložitvi zadevnih predlogov dokažejo, da so dovolj zgodaj skrbno preučili alternativne rešitve iz odstavka 8 navedenega člena, tako da se lahko te uporabijo ali izvedejo takrat, ko NRO tega območja sprejmejo odločitve o tem predlogu. Iz tega sledi, da sporne določbe v okviru vpisa notranjega elementa omrežja na seznam notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki jih je treba upoštevati pri izračunu zmogljivosti, SOPO nalagajo zahteve (v nadaljevanju: sporne zahteve), ki presegajo posredovanje seznama notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki izpolnjujejo merilo PTDF iz člena 5(8)(a) navedenih metodologij.
30
Poleg tega je treba opozoriti, da člen 14 Uredbe 2019/943 določa pravila za pregled trgovalnih območij, da se prepreči, da bi ta vsebovala dolgoročne in strukturne prezasedenosti v prenosnem omrežju. Člen 15 navedene uredbe določa možnost, ki jo imajo države članice z ugotovljeno strukturno prezasedenostjo v svojih omrežjih, da v sodelovanju s svojimi NRO pripravijo akcijske načrte, da bi postopoma in najpozneje do 31. decembra 2025 dosegle minimalne ravni zmogljivosti, ki jih morajo SOPO zagotoviti za izmenjave med trgovalnimi območji. Člen 16 iste uredbe ureja te minimalne ravni zmogljivosti, pri čemer med drugim določa, da kadar se uporabi pristop, ki temelji na pretokih moči, ta minimalna raven zmogljivosti, to je 70 %, določa minimalni delež zmogljivosti KEO – med območji ali internega – ki upošteva omejitve obratovalne sigurnosti, ki naj se uporabijo kot podlaga za usklajen izračun zmogljivosti iz Uredbe 2015/1222, pri čemer je treba upoštevati nepredvidene dogodke. Skupni preostali delež zmogljivosti, to je 30 %, se lahko uporabi za rezerve za zanesljivost, zančne pretoke in notranje pretoke.
31
Poleg tega člen 29(3)(b) Uredbe 2015/1222 določa, da izvajalec usklajenega izračuna prenosne zmogljivosti pri tem izračunu prezre KEO, na katere izmenjava med trgovalnimi območji nima znatnega vpliva.
32
Ob tem je treba preveriti, ali so, kot v bistvu trdita agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija, s sporno razlago kršeni členi od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člen 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, ker ta razlaga agenciji ACER omogoča, da v sporne metodologije vključi sporne zahteve.
33
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi njen kontekst in cilje, ki jim sledi ureditev, katere del je (glej sodbi z dne 7. junija 2005, VEMW in drugi, C‑17/03, EU:C:2005:362, točka 41 in navedena sodna praksa, in z dne 9. marca 2023, ACER/Aquind, C‑46/21 P, EU:C:2023:182, točka 54 in navedena sodna praksa).
34
Na prvem mestu, treba je preučiti, ali je iz besedila določb uredb 2019/943 in 2015/1222 razvidno, da je agencija ACER lahko, ne da bi storila napako, v sporne metodologije vključila sporne zahteve.
35
Agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija v bistvu trdita, da nič v besedilu določb uredb 2019/943 in 2015/1222 ne omogoča, da bi se upoštevanje notranjega elementa omrežja, na katerega znatno vpliva izmenjava med trgovalnimi območji, pri izračunu zmogljivosti pogojevala z izdelavo analize ekonomske učinkovitosti in študije učinka zvišanja praga vključenosti.
36
Agencija ACER meni, da sporne zahteve niso nezdružljive z jezikovno razlago členov od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222.
37
V zvezi s tem je treba, prvič, opozoriti, da člen 2 Uredbe 2019/943, naslovljen „Opredelitve pojmov“, v točki 69 določa, da KEO pomeni „element omrežja v trgovalnem območju ali med trgovalnimi območji, ki se upošteva v postopku izračuna zmogljivosti in omejuje količino električne energije, ki se lahko izmenja [med trgovalnimi območji]“. Kot pravilno ugotavljata agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija, iz te opredelitve ne izhaja, da se v okviru Uredbe 2019/943 zahteve v zvezi z opredelitvijo notranjih elementov omrežja (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov) – razen zahteve glede znatnega vpliva izmenjav med trgovalnimi območji – lahko vključijo v sporne metodologije in tako pripeljejo do tega, da se nekateri elementi, ki znatno omejujejo izmenjavo med trgovalnimi območji zaradi strukturnih prezasedenosti, ki nanje vplivajo, ne štejejo za kritične ter so izključeni iz izračuna zmogljivosti in uporabe pravil v zvezi z izračunom te zmogljivosti.
38
Poleg tega člen 16(4) Uredbe 2019/943 potrjuje, da najvišja raven izmenjave med trgovalnimi območji, ki bo dana na voljo udeležencem na trgu, poleg „povezav“ zajema tudi „prenosna omrežja, na katera vpliva čezmejna zmogljivost“, to je vse notranje elemente omrežja, ki imajo nezanemarljiv vpliv na navedeno zmogljivost in jo tako lahko omejijo.
39
Drugič, ta razlaga Uredbe 2019/943 je podprta z vsebino člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, v skladu s katerim „[v]sak izvajalec usklajenega izračuna prenosne zmogljivosti pri izračunu prenosne zmogljivosti med trgovalnimi območji […] prezre kritične elemente omrežja, na katere spremembe neto položajev trgovalnega območja ne vplivajo znatno v skladu z metodologijo [za izračun zmogljivosti]“.
40
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je izračun PTDF matematično orodje, ki se v okviru pristopa, ki temelji na pretokih moči, uporablja za merjenje vpliva, ki ga ima izmenjava med trgovalnimi območji na KEO, kot to izhaja zlasti iz člena 2, drugi odstavek, točka 9, člena 21(1)(b)(v) in člena 29(7)(b), (c) in (f) Uredbe 2015/1222. V členu 2, točka 22, Uredbe Komisije (EU) št. 543/2013 z dne 14. junija 2013 o predložitvi in objavi podatkov na trgih z električno energijo ter spremembi Priloge I k Uredbi št. 714/2009 (UL 2013, L 163, str. 1) je PTDF opredeljen kot prikaz fizičnega pretoka na KEO, ki ga povzroči sprememba neto položaja trgovalnega območja. Kot je agencija ACER priznala na obravnavi in kot izhaja iz člena 5(7) in (8)(a) spornih metodologij, je odbor za pritožbe v izpodbijanem sklepu dopustil predlog SOPO, naj se šteje, da notranji element omrežja, katerega PTDF je nižji od 5 %, ne izpolnjuje merila znatnega vpliva izmenjave med trgovalnimi območji nanj.
41
Iz tega sledi, kot je sodišče Unije že imelo priložnost pojasniti, da je treba v sedanjem stanju prava Unije šteti, da KEO vključujejo vse notranje elemente omrežja, ki izpolnjujejo merilo znatnega vpliva izmenjave med trgovalnimi območji nanje, kot se to meri z njihovim PTDF (glej v tem smislu sodbe z dne 25. septembra 2024, CRE/ACER, T‑446/21, neobjavljena, EU:T:2024:647, točka 51; z dne 25. septembra 2024, RTE/ACER, T‑472/21, neobjavljena, EU:T:2024:648, točka 52, in z dne 25. septembra 2024, BNetzA/ACER, T‑485/21, EU:T:2024:653, točka 47).
42
Kot pravilno ugotavljata agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija, iz besedila člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222 ne izhaja, da v okviru metodologije za izračun zmogljivosti iz člena 21 te uredbe notranjih elementov omrežja, na katere znatno vpliva izmenjava med trgovalnimi območji, kot se to meri z njihovim PTDF, ni mogoče šteti za kritične ter izključene iz izračuna zmogljivosti in iz uporabe pravil v zvezi s tem izračunom, iz razloga, da ne izpolnjujejo dodatnih zahtev, ki se nanašajo zlasti na dejstvo, da so ti elementi strukturno prezasedeni.
43
Tretjič, zavrniti je treba trditve agencije ACER, da je sklicevanje v besedilu člena 16(8), prvi pododstavek, točka (b), drugi stavek, Uredbe 2019/943 na „smernico za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti, sprejeto na podlagi člena 18(5) Uredbe […] št. 714/2009“, in torej v bistvu na Uredbo 2015/1222 omogočalo, da se za opredelitev „notranjih elementov omrežja“ kot „kritičnih“ – in s tem za upoštevanje teh elementov pri izračunu zmogljivosti ter za uporabo pravil za izračun te zmogljivosti za te elemente – določijo dodatne zahteve, kot so spoštovanje merila ekonomske učinkovitosti ali izdelava študije učinka zvišanja praga vključenosti na 10 % ali več.
44
Najprej, v delu, v katerem se agencija ACER v bistvu sklicuje na francosko jezikovno različico ter agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija na nemško jezikovno različico člena 16(8), prvi pododstavek, točka (b), drugi stavek, Uredbe 2019/943, je treba opozoriti, da v skladu z ustaljeno sodno prakso formulacija, uporabljena v eni od jezikovnih različic določbe prava Unije, ne more biti edina podlaga za razlago te določbe oziroma ne more imeti prednosti pred drugimi jezikovnimi različicami. Določbe prava Unije je treba namreč razlagati in uporabljati enotno, ob upoštevanju različic v vseh jezikih Unije. V primeru razhajanj med različnimi jezikovnimi različicami besedila prava Unije je treba zadevno določbo razlagati glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je (glej sklep z dne 2. decembra 2022, Compania Naţională de Transporturi Aeriene Tarom, C‑229/22, EU:C:2022:978, točka 21 in navedena sodna praksa, ter sodbi z dne 21. marca 2024, Cobult, C‑76/23, EU:C:2024:253, točka 25, in z dne 5. septembra 2024, BIOR, C‑344/23, EU:C:2024:696, točka 45).
45
V obravnavani zadevi je treba v različnih jezikovnih različicah člena 16(8), prvi pododstavek, točka (b), drugi stavek, Uredbe 2019/943 ugotoviti, kaj je z jezikovnega vidika to, kar je treba določiti „v smernici za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti, sprejeti na podlagi člena 18(5) Uredbe […] št. 714/2009“. V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je mogoče vse jezikovne različice te določbe – razen nemške, bolgarske in češke različice, ki z jezikovnega vidika napotujejo bolj na „nepredvidene dogodke“, ki vplivajo na KEO, kot na same KEO, kot trdi tudi agencija ACER – razumeti tako, da na splošno napotujejo na prvi del stavka in torej na zmogljivosti ob upoštevanju meja obratovalne sigurnosti vsakega KEO (vključno z nepredvidenimi dogodki), katerih zgornjo mejo 70 % je treba ohranjati razpoložljivo za izmenjave med trgovalnimi območji (margin available for cross-zonal trade, v nadaljevanju: MACZT v višini 70 %).
46
Tako večina jezikovnih različic člena 16(8), prvi pododstavek, točka (b), Uredbe 2019/943 potrjuje razlago te določbe, ki sta jo podali agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija in v skladu s katero se je zakonodajalec Unije v tej določbi želel sklicevati na določitev zmogljivosti, s katero se spoštujejo meje obratovalne sigurnosti vsakega KEO (vključno z nepredvidenimi dogodki), katerih znaten del, in sicer MACZT v višini 70 %, bi moral biti na voljo za izmenjavo med trgovalnimi območji. Nasprotno pa iz nobene od teh jezikovnih različic ni mogoče ugotoviti, kot trdi agencija ACER, da bi ta določba SOPO, NRO ali njo samo pooblaščala, da za opredelitev „notranjih elementov omrežja“ kot „kritičnih“ – in s tem za upoštevanje teh elementov pri izračunu zmogljivosti ter za uporabo pravil za izračun te zmogljivosti za te elemente – določijo dodatne zahteve.
47
Ta razlaga je podprta s pripravljalnim gradivom za Uredbo 2019/943 (dokumenti ST 5834/18 REV 4, ST 5834/18 REV 5 in ST 5070/19), ki je javno dostopno in ki se z v njem navedenim napotilom, v bistvu, na Uredbo 2015/1222 jasno sklicuje na določitev zmogljivosti, s katero se spoštujejo meje obratovalne sigurnosti vsakega KEO (vključno z nepredvidenimi dogodki), in ne le na nepredvidene dogodke ali le na KEO.
48
Dalje, ker stranke pozivajo tudi k razlagi vsebine člena 16(8), prvi pododstavek, točka (b), Uredbe 2019/943, ob upoštevanju uvodne izjave 31 te uredbe, je treba opozoriti, da se besedilo uvodne izjave zakonodajnega akta Unije sicer lahko uporabi za pojasnitev določbe tega akta in je pomembno orodje za razlago (glej sodbo z dne 19. decembra 2019, Puppinck in drugi/Komisija, C‑418/18 P, EU:C:2019:1113, točka 75 in navedena sodna praksa), vendar pa iz ustaljene sodne prakse izhaja, da preambula zakonodajnega akta Unije sama po sebi ni pravno zavezujoča. Na tako preambulo se ni mogoče sklicevati niti z namenom, da bi se odstopilo od samih določb zadevnega akta, niti z namenom, da bi se te določbe razlagale v smislu, ki je očitno v nasprotju z njihovim besedilom (contra legem) (glej sodbo z dne 19. junija 2014, Karen Millen Fashions, C‑345/13, EU:C:2014:2013, točka 31 in navedena sodna praksa).
49
V obravnavani zadevi vsebina uvodne izjave 31 Uredbe 2019/943 torej ne more pripeljati do razlage contra legem člena 16(8), prvi pododstavek, točka (b), te uredbe, ki se v skladu z ugotovitvijo glede enotne razlage iz točke 46 zgoraj nanaša na določitev zmogljivosti, s katero se spoštujejo meje obratovalne sigurnosti vsakega KEO (vključno z nepredvidenimi dogodki) in katere znaten del, in sicer MACZT v višini 70 %, mora biti vedno na voljo za izmenjavo med trgovalnimi območji.
50
Poleg tega, razen nemške jezikovne različice uvodne izjave 31 Uredbe 2019/943, jezikovne različice vseh drugih jezikov Unije, vključno z bolgarsko in češko različico, potrjujejo, da se je zakonodajalec Unije z napotitvijo, ki se v bistvu nanaša na Uredbo 2015/1222, želel sklicevati na določitev zmogljivosti, s katero se spoštujejo meje obratovalne sigurnosti vsakega KEO (vključno z nepredvidenimi dogodki) in katere znaten „odstotek“, to je MACZT v višini 70 %, mora biti na voljo za izmenjavo med trgovalnimi območji.
51
Dodati je treba, da dejstvo, ki ga je navedla agencija ACER, da je v jezikovnih različicah, sestavljenih v vseh jezikih Unije, razen v nemški, navedeno, da je treba to določitev opraviti v skladu z „izbirnim postopkom iz Uredbe […] 2015/1222“, ne pomeni, da lahko ta določitev temelji na spornih zahtevah. Nasprotno, to posredno sklicevanje na izbirni postopek iz člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, na katerega se nanaša točka 39 zgoraj, izraža voljo zakonodajalca Unije, da uporabi pristop iz navedene določbe za izbiro KEO, in sicer pristop, ki temelji na merilu znatnega vpliva izmenjave med trgovalnimi območji na notranje elemente omrežja, kot se to meri z njihovim PTDF. Iz takega sklicevanja torej ne izhaja, da bi bila opredelitev „notranjih elementov omrežja“ kot „kritičnih“ – in s tem upoštevanje teh elementov pri izračunu zmogljivosti ter uporaba pravil za izračun te zmogljivosti zanje – lahko pogojena z drugimi zahtevami, kot je zahteva glede znatnega vpliva izmenjave med trgovalnimi območji.
52
Glede na navedeno agencija ACER torej ne more utemeljeno trditi, da iz besedila člena 16(8), prvi pododstavek, točka (b), Uredbe 2019/943 v povezavi z uvodno izjavo 31 te uredbe izhaja, da je mogoče poleg zahteve glede znatnega vpliva izmenjave med trgovalnimi območji v sporne metodologije vključiti tudi druge zahteve, da bi se tako določili notranji elementi omrežij, ki jih je treba šteti za „kritične“ ter jih kot take vnesti na seznam KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), upoštevati pri izračunu zmogljivosti in zanje uporabiti pravila v zvezi z navedenim izračunom.
53
Poleg tega je treba glede dela, v katerem agencija ACER navaja, da člen 21 Uredbe 2015/1222, naslovljen „Metodologija izračuna zmogljivosti“, ki ga je Komisija sprejela na podlagi pooblastila zakonodajalca Unije, določa le elemente, ki jih mora navedena metodologija, med drugim v primeru pristopa, ki temelji na pretokih moči, „vsaj“ vsebovati, pri čemer ne izključuje možnosti, da lahko ta metodologija vsebuje tudi druge elemente, ki v tej določbi niso izrecno določeni, ugotoviti, da to ne omogoča tega, da bi se v spornih metodologijah spreminjala merila, določena s pravili, ki se uporabljajo za določitev notranjih elementov omrežja, ki jih je mogoče šteti za „kritične“ ter so kot taki vpisani na seznam KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), upoštevani pri izračunu zmogljivosti in se zanje uporabljajo pravila v zvezi z navedenim izračunom.
54
Nazadnje, iz dejstva, da na eni strani člen 21(4) Uredbe 2015/1222 določa, da vsi SOPO na vsakem trgovalnem območju določanja zmogljivosti v največji možni meri in najpozneje do 31. decembra 2020 uporabljajo harmonizirane vhodne podatke za izračun zmogljivosti, med drugim v primeru pristopa, ki temelji na pretokih moči, in da so na drugi strani KEO (in z njimi povezani nepredvideni dogodki), ki se v skladu s členom 2, točka 69, Uredbe 2019/943 upoštevajo v tem postopku izračuna zmogljivosti in omejujejo količino električne energije, ki se lahko izmenjuje med trgovalnimi območji, vhodni podatki v „postopku izračuna [razpoložljive zmogljivosti] za pretoke, ki nastanejo zaradi izmenjave med [trgovalnimi] območji“, omenjenem v členu 16(8), prvi pododstavek, točka (b), Uredbe 2019/943 in določenem z metodologijo za izračun zmogljivosti, ki temelji na pretokih moči in je bila sprejeta v skladu s členom 20(2) Uredbe 2015/1222, ni mogoče sklepati, da je za izbiro notranjih elementov omrežja, ki jih je treba šteti za „kritične“ ter jih kot take vpisati na seznam KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), upoštevati pri izračunu zmogljivosti in zanje uporabiti pravila v zvezi z navedenim izračunom, mogoče poleg znatnega vpliva izmenjave med trgovalnimi območji uporabiti še druge zahteve.
55
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da se ta položaj razlikuje od položaja, v katerem gre za tehnično izvajanje merila znatnega vpliva izmenjave med trgovalnimi območji, ki sta ga določila zakonodajalec Unije in, po pooblastilu, Komisija v členu 2, točka 69, Uredbe 2019/943 in členu 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, s strani SOPO, NRO ali agencije ACER, tako da ugotovijo PTDF, ki ga je treba upoštevati v okviru spornih metodologij. Agencija ACER je v točki 112 prvotnega sklepa sama ugotovila, da je merilo znatnega vpliva pomemben element za določitev končnega seznama KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki ga je treba upoštevati pri izračunu zmogljivosti, ki se izrecno zahteva s členom 29(3)(b) Uredbe 2015/1222.
56
V zadnjenavedeni uredbi pa ni nobene izrecne podlage, ki bi bila enakovredna tisti iz člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222 za merilo znatnega vpliva, ki bi upravičevala, da se v okviru te metodologije določi tudi merilo, ki bi določalo pogoje, pod katerimi se lahko notranji elementi omrežja, ki omejujejo količino električne energije, ki se lahko izmenjuje med trgovalnimi območji, vpišejo na seznam KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki se upoštevajo v postopku izračuna zmogljivosti, in ki bi torej upravičevala to, da je agencija ACER sprejela sporne zahteve. Poleg tega sta agencija ACER in odbor za pritožbe v točkah 109 in 112 prvotnega sklepa ter točkah 47, 48 in 52 izpodbijanega sklepa v zvezi s podlago za merilo ekonomske učinkovitosti zgolj napotila na točko 1.7 Priloge I k Uredbi št. 714/2009, za katero je odbor za pritožbe v točki 46 izpodbijanega sklepa pravilno ugotovil, da ne more biti več veljavna pravna podlaga za navedeno merilo, ker se ne uporablja več (glej v tem smislu sodbo z dne 7. septembra 2022, BNetzA/ACER, T‑631/19, EU:T:2022:509, točke od 76 do 85).
57
V tem okviru je treba opozoriti, da je namen skupnih metodologij iz člena 9(7) in člena 20(2) Uredbe 2015/1222 to, da SOPO opredelijo metodologijo za usklajen izračun zmogljivosti v zvezi z določenim območjem. V skladu s členom 21(1) navedene uredbe mora predlog metodologije, ki ga pripravijo SOPO, vsebovati „vsaj“ nekatere elemente, med katerimi so med drugim „metodologije za izračun vhodnih podatkov za izračun zmogljivosti“, slednje pa morajo vključevati parametre, naštete v členu 21(1)(a), od (i) do (iv), Uredbe 2015/1222. Zadnjenavedene določbe se nanašajo na določitev rezerve za zanesljivost, določitev mej obratovalne sigurnosti, nepredvidene dogodke, pomembne za izračun zmogljivosti, in omejitve pri dodeljevanju, ki se lahko uporabijo, določitev ključev spremembe proizvodnje in določitev popravnih ukrepov, ki jih je treba upoštevati pri izračunu zmogljivosti.
58
V obravnavani zadevi je treba ugotoviti, da se s spornimi metodologijami izvajajo te določbe. Natančneje, člen 5 teh metodologij, ki vsebuje sporne zahteve, je v naslovu 3 teh metodologij, ki se nanaša na „vhodne podatke za izračun zmogljivosti“. Z njim se torej izvaja člena 21(1)(a) Uredbe 2015/1222, njegov namen pa je, kot je razvidno iz njegovega naslova, da SOPO opredelijo sezname notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), kar je, kot je določeno v členu 4(8) teh metodologij, prva faza postopka izračuna zmogljivosti.
59
Kot pa je bilo navedeno v točki 29 zgoraj, člen 5(8) spornih metodologij nalaga, da predlog seznama notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki ga morajo SOPO regije CORE predložiti, poleg seznama predlaganih notranjih KEO, katerih povezani PTDF presega ali je enak 5 %, vključuje tudi študijo učinka zvišanja praga vključenosti na 10 % ali več in analizo ekonomsko najučinkovitejše rešitve za odpravo prezasedenosti.
60
Obveznost, da se v predlog seznama notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov) vključita taka študija učinka in taka analiza, presega parametre, ki so v členu 21(1)(a) Uredbe 2015/1222 določeni za izračun vhodnih podatkov za izračun zmogljivosti, in ne ustreza ciljem iz te določbe. Čeprav bi se namreč take študije in analize dolgoročno lahko izkazale za upoštevne za odpravo strukturnih prezasedenosti, pa ne pomenijo vhodnih podatkov za izračun zmogljivosti in kot take ne prispevajo k postopku izračuna te zmogljivosti, ki v glavnem temelji na tem, da SOPO določijo seznam KEO, ki ustrezajo opredelitvi, ki jo je zakonodajalec Unije podal v členu 2, točka 69, Uredbe 2019/943. Enako je treba iz istih razlogov ugotoviti v zvezi z obveznostjo iz člena 5(9) spornih metodologij, da se v predlog seznama notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov) vključi dokaz, da so bile alternativne rešitve iz odstavka 8 navedenega člena preučene skrbno in dovolj zgodaj.
61
Iz tega sledi, da iz besedila določb uredb 2019/943 in 2015/1222 ne izhaja, da je lahko agencija ACER sporne zahteve pravilno vključila v sporne metodologije.
62
Na drugem mestu, preučiti je treba, ali kontekst, v katerega so umeščene določbe Uredbe 2019/943, potrjuje, da spornih zahtev ni mogoče vključiti v sporne metodologije.
63
Agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija v bistvu trdita, da iz kontekstualne razlage določb Uredbe 2019/943 izhaja, da upoštevanja notranjih elementov omrežja, na katere vpliva izmenjava med trgovalnimi območji, pri izračunu zmogljivosti ni mogoče pogojevati z merilom ekonomske učinkovitosti.
64
Agencija ACER meni, da kontekstualna razlaga določb Uredbe 2019/943, opravljena ob upoštevanju splošnega pravila, ki naj bi ga zakonodajalec Unije določil v členu 16(8), prvi pododstavek, prvi stavek, Uredbe 2019/943, potrjuje, da je sporne zahteve lahko vključila v sporne metodologije. V skladu s tem pravilom naj SOPO ne bi smeli omejevati prenosne zmogljivosti med trgovalnimi območji, da bi tako obvladovali notranje težave s prezasedenostjo, kar naj bi potrjevala tudi opredelitev „trgovalnega območja“ in pravila, ki urejajo ta trgovalna območja, iz člena 2, točka 65, in člena 14(1) Uredbe 2019/943. Vključitev spornih zahtev v sporne metodologije pa naj bi bila nujna za zagotovitev spoštovanja tega splošnega pravila.
65
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da se v skladu s členom 16(8), prvi pododstavek, drugi stavek, in členom 16(8), prvi pododstavek, točki (a) in (b), Uredbe 2019/943 šteje, da je splošno pravilo iz prvega stavka navedenega odstavka 8 spoštovano, če ravni zmogljivosti, ki so na voljo za izmenjavo med trgovalnimi območji, za meje, pri katerih se uporabi pristop, ki temelji na pretokih moči, dosežejo MACZT v višini 70 %, preostali najvišji znesek 30 % pa se lahko uporabi za rezerve za zanesljivost, zančne pretoke in notranje tokove. Zakonodajalec Unije je tako uvedel domnevo, da SOPO, ki dosegajo MACZT v višini 70 %, izpolnjujejo svojo obveznost, da ne omejujejo prenosne zmogljivosti med trgovalnimi območji, da bi tako obvladovali notranje težave s prezasedenostjo.
66
Zakonodajalec Unije je tako v uvodni izjavi 27, četrti in šesti stavek, Uredbe 2019/943 jasno pojasnil, da je treba v okviru te uredbe „vzpostaviti […] jasne minimalne ravni za razpoložljivo zmogljivost za trgovanje med trgovalnimi območji, da bi zmanjšali učinke zančnega pretoka in notranje prezasedenosti na trgovanje med trgovalnimi območji in zagotovili predvidljivo vrednost zmogljivosti za udeležence na trgu“, medtem ko se „skupni preostali delež zmogljivosti […] lahko uporabi za rezerve za zanesljivost, zančne[…] pretok[e] in notranje tokove“.
67
Domneva, navedena v točki 65 zgoraj, ni omajana niti z opredelitvijo „trgovalnega območja“ niti s pravili, ki urejajo ta območja, iz člena 2, točka 65, in člena 14(1) Uredbe 2019/943, na vsebino katerih se sklicuje agencija ACER.
68
Iz člena 2, točka 65, in člena 14(1) Uredbe 2019/943 sicer izhaja, da lahko na trgovalnem območju „udeleženci na trgu izmenjujejo energijo brez dodeljevanja zmogljivosti“ in da trgovalna območja načeloma „strukturnih prezasedenosti ne smejo vsebovati“.
69
Vendar člen 14(1), tretji stavek, Uredbe 2019/943 določa primere, v katerih strukturne prezasedenosti ostanejo dopustne, zlasti kadar „te strukturne prezasedenosti ne vodijo v zmanjševanje zmogljivosti za trgovanje med območji v skladu z zahtevami iz člena 16“. Poleg tega člen 14(1), četrti stavek, navedene uredbe določa, da so trgovalna območja v Uniji oblikovana tako, da se čim bolj poveča ekonomska učinkovitost in da se čim bolj povečajo priložnosti za trgovanje med območji v skladu s členom 16 te uredbe, ob ohranjanju zanesljivosti oskrbe. Kot pa je bilo že ugotovljeno v točki 65 zgoraj, se v skladu s členom 16(8) Uredbe 2019/943, kadar SOPO v regiji CORE dosegajo MACZT v višini 70 %, težave z notranjo prezasedenostjo pa rešujejo s preostalimi 30 %, šteje, da ne vplivajo nezakonito na optimizacijo ekonomske učinkovitosti in na možnosti izmenjave med trgovalnimi območji.
70
Poleg tega je zakonodajalec Unije v členu 15 Uredbe 2019/943, na katerega napotuje člen 16(8) te uredbe, določil, da se lahko vsaka država članica z ugotovljeno strukturno prezasedenostjo v sodelovanju s svojim NRO v skladu s členom 14(7) navedene uredbe odloči, da pripravi akcijski načrt s konkretnim časovnim razporedom (v nadaljevanju: začrtana premica) za sprejetje ukrepov za zmanjšanje te prezasedenosti, s katerim svojim SOPO omogoči, da najpozneje do 31. decembra 2025 dosežejo MACZT v višini 70 %.
71
Zvezna republika Nemčija pa je 28. decembra 2019 Komisiji in agenciji ACER predložila „akcijski načrt za trgovalno območje“, ki ga nadzorujejo njeni SOPO (Aktionplan Gebotszone). V skladu s členom 15(2), drugi pododstavek, tretji stavek, Uredbe 2019/943 mora Zvezna republika Nemčija med izvajanjem tega akcijskega načrta zagotoviti le, da je zmogljivost, ki je v skladu z členom 16(8) te uredbe dana na razpolago za trgovanje med območji, vsaj enaka vrednostim začrtane premice, tudi z uporabo popravnih ukrepov v regiji CORE.
72
Kot je agencija ACER v odgovor na ustno vprašanje Splošnega sodišča priznala na obravnavi, so Zvezna republika Nemčija in njeni SOPO do zdaj na splošno spoštovali začrtano premico, določeno v njihovem akcijskem načrtu, tako da je treba v skladu z domnevo iz prvega stavka člena 16(8) Uredbe 2019/943 šteti, da so spoštovali splošno pravilo, v skladu s katerim ne smejo omejevati prenosne zmogljivosti med trgovalnimi območji, da bi tako obvladovali notranje težave s prezasedenostjo.
73
V tem okviru je treba opozoriti, da so SOPO v skladu s členom 16(4) Uredbe 2019/943 zavezani k sprejetju popravnih ukrepov, kot sta kompenzacija ali prerazporejanje v smislu člena 2, točka 26, Uredbe 2019/943, da bi optimizirali zmogljivosti, ki so razpoložljive za izmenjavo med trgovalnimi območji, le v obsegu, ki je potreben za to, da bi dosegli minimalno zmogljivost iz odstavka 8 istega člena, to je MACZT v višini 70 %, ali – če se izvaja akcijski načrt – vrednosti, ki ustrezajo začrtani premici.
74
Poleg tega v skladu s členom 15 Uredbe 2019/943 in kot je razvidno iz uvodne izjave 31, šesti stavek, Uredbe 2019/943 ter kot je odbor za pritožbe sam priznal v točki 60 izpodbijanega sklepa, do preoblikovanja trgovalnega območja ne bi smelo priti proti volji zadevne države članice, če so dosežene minimalne zmogljivosti, to je MACZT v višini 70 %, ali pa vrednosti ustrezajo začrtani premici.
75
Iz tega sledi, da je, kadar SOPO dosegajo minimalne zmogljivosti, uporaba merila ekonomske učinkovitosti v delu, v katerem se s tem merilom SOPO nalaga, da preverijo, ali bi bila preoblikovanje njihovega trgovalnega območja ali uporaba popravnih ukrepov rešitvi, ki sta za odpravo prezasedenosti njihovih notranjih elementov omrežja ekonomsko učinkovitejši od dodeljevanja zmogljivosti, v praksi povsem neupoštevna, saj za zadevno državo članico ali zadevne SOPO ni pravno zavezujoča. To je agencija ACER poleg tega priznala na obravnavi v odgovor na ustno vprašanje Splošnega sodišča v zvezi z morebitnim preoblikovanjem trgovalnega območja.
76
Zato preučitev okvira, v katerega so umeščene določbe Uredbe 2019/943, potrjuje, da agencija ACER spornih zahtev ni mogla pravilno umestiti v sporne metodologije.
77
Na tretjem mestu, treba je preučiti, ali teleološka razlaga določb uredb 2019/943 in 2015/1222 potrjuje, da spornih zahtev ni bilo mogoče vključiti v sporne metodologije.
78
Agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija menita, da sporna razlaga ni združljiva s teleološko razlago členov od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222.
79
Agencija ACER odgovarja, da teleološka razlaga določb Uredbe 2019/943, podana ob upoštevanju cilja, ki naj bi mu zakonodajalec Unije sledil v okviru te uredbe, potrjuje, da je lahko sporne zahteve vključila v sporne metodologije. Tako kot velja za zadnjenavedeno uredbo, naj bi bil namreč namen navedenih zahtev zagotoviti dobro delovanje notranjega trga z električno energijo z zagotavljanjem, da se sistematično daje prednost ekonomsko in stroškovno najučinkovitejšim rešitvam. Agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija prerekata utemeljenost teh trditev.
80
V zvezi s tem je treba poudariti, da tudi če bi se štelo, kot trdi agencija ACER, da iz celovite razlage različnih določb Uredbe 2019/943 izhaja, da ta uredba vsebuje splošno pravilo, v skladu s katerim bi bilo treba v okviru uporabe pravil za zagotovitev pravilnega delovanja notranjega trga električne energije dati prednost stroškovno najučinkovitejšim rešitvam, in da je bila agencija ACER na podlagi tega pravila pooblaščena, da sporne zahteve vključi v sporne metodologije, je treba opozoriti, da je mogoče vsako splošno pravilo omejiti ali izključiti v skladu z načelom, da posebno pravilo izključuje uporabo splošnega (lex specialis derogat legi generali), če obstajajo posebni predpisi, ki urejajo posebna področja (sodba z dne 14. julija 2005, Le Voci/Svet, T‑371/03, EU:T:2005:290, točka 122). Posebne določbe tako prevladajo nad splošnimi pravili v položajih, ki jih posebej urejajo (glej sodbo z dne 22. aprila 2016, Italija in Eurallumina/Komisija, T‑60/06 RENV II in T‑62/06 RENV II, EU:T:2016:233, točka 81 in navedena sodna praksa). Vsekakor bi morale torej določbe o dodeljevanju zmogljivosti in upravljanju prezasedenosti iz členov 15 in 16 Uredbe 2019/943 kot posebna pravila prevladati nad splošnim pravilom, na katero se sklicuje agencija ACER.
81
Poleg tega, kot pravilno ugotavljata agencija BNetzA in Zvezna republika Nemčija, je iz zakonodajne zgodovine Uredbe 2019/943, s katero je bila prenovljena Uredba št. 714/2009, razvidno, da je zakonodajalec Unije posebna pravila iz členov 15 in 16 navedene uredbe sprejel kljub temu, da je bil v celoti seznanjen s Priporočilom ACER št. 02/2016 z dne 11. novembra 2016 o skupnih metodologijah za izračun zmogljivosti in delitev stroškov ponovnega dispečiranja in kompenzacijskih poslih in s pojasnilno opombo Komisije, priloženo njenemu predlogu COM(2016) 861 final z dne 30. novembra 2016 za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o notranjem trgu električne energije, iz katerih je razvidno zavzemanje za sistematično uporabo stroškovno najučinkovitejših rešitev na področju dodeljevanja zmogljivosti in upravljanja prezasedenosti, kot naj bi po mnenju teh institucij izhajalo iz točke 1.7 Priloge I k Uredbi št. 714/2009.
82
Kot izhaja iz člena 16(8) Uredbe 2019/943 v povezavi z uvodno izjavo 27, četrti in šesti stavek, te uredbe, je zakonodajalec Unije ob upoštevanju različnih interesov v navedeni uredbi želel uporabiti bolj uravnotežen pristop od tistega, ki sta ga predlagali agencija ACER v svojem priporočilu in Komisija v svojem predlogu, tako da je med drugim SOPO naložil, da morajo upoštevati minimalne ravni prenosne zmogljivosti med območji, ki ustrezajo MACZT v višini 70 % ali – po potrebi in najpozneje do 31. decembra 2025 – vrednostim začrtane premice, pri čemer lahko uporabijo preostalih 30 %, med drugim, za reševanje notranjih težav s prezasedenostjo.
83
Agencija ACER torej ne more utemeljeno trditi, da je bila na podlagi splošnega pravila, ki favorizira stroškovno najučinkovitejše rešitve, pooblaščena, da s spornimi zahtevami omeji področje uporabe členov 15 in 16 Uredbe 2019/943, pri čemer zgolj to, da naj bi v obravnavani zadevi obstajale rešitve, ki so ekonomsko učinkovitejše od tistih, ki jih je sprejel zakonodajalec Unije, ne more upravičiti izključitve zadnjenavedenih rešitev.
84
Iz tega sledi, da teleološka razlaga določb uredb 2019/943 in 2015/1222 potrjuje, da agencija ACER spornih zahtev ni mogla pravilno vključiti v sporne metodologije.
85
Iz vseh zgornjih presoj izhaja, da so s sporno razlago kršeni členi od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člen 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, ker te določbe niso omogočale tega, da se v sporne metodologije vključijo sporne zahteve, s katerimi so bile naložene obveznosti, ki presegajo zgolj posredovanje seznama notranjih KEO (in z njimi povezanih nepredvidenih dogodkov), ki izpolnjujejo merilo PTDF iz člena 5(8)(a) navedenih metodologij.
86
Zato je treba, ne da bi bilo treba preučiti druge očitke in trditve, ki jih je agencija BNetzA navedla v podporo svojemu edinemu tožbenemu razlogu ali ki so navedeni v podporo prvemu tožbenemu razlogu Zvezne republike Nemčije in ki se nanašajo na kršitev členov od 14 do 16 Uredbe 2019/943 in člena 29(3)(b) Uredbe 2015/1222, ali druge podredne tožbene razloge, ki jih je navedla Zvezna republika Nemčija, temu edinemu tožbenemu razlogu in temu prvemu tožbenemu razlogu ugoditi ter na podlagi tega sporne določbe izpodbijanega sklepa razglasiti za nične.
Stroški
87
V skladu s členom 134(1) Poslovnika se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
88
Ker agencija ACER s svojimi predlogi ni uspela, se ji v skladu s predlogi agencije BNetzA in Zvezne republike Nemčije naloži plačilo stroškov.
Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (tretji razširjeni senat)
razsodilo:
1.
Zadevi T‑600/23 in T‑612/23 se združita za namene te sodbe.
2.
Sklep A-003‑2019_R odbora za pritožbe pri Agenciji Evropske unije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) z dne 7. julija 2023 se razglasi za ničen v delu, v katerem je z njim sprejet člen 5(8)(b) in (c) ter (9) skupnih regionalnih metodologij za izračun zmogljivosti za dan vnaprej in znotraj dneva za regijo izračuna zmogljivosti, ki jo sestavljajo Belgija, Češka republika, Nemčija, Francija, Hrvaška, Luksemburg, Madžarska, Nizozemska, Avstrija, Poljska, Romunija, Slovenija in Slovaška, kot so navedene v prilogah I in II k sklepu ACER št. 02 z dne 21. februarja 2019.
3.
Agenciji ACER se naloži plačilo stroškov.
Papasavvas
Škvařilová-Pelzl
Nõmm
Kukovec
Meyer
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 1. oktobra 2025.
Podpisi
(
*1
)	Jezika postopka: nemščina in angleščina.