AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS
(kolmas koda)
11. juuni 2009
Kohtuasi F‑72/08
Michalis Ketselidis
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Avalik teenistus – Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Vahevastus – Vabandatav eksimus – Puudumine – Vaikimisi keeldumise otsus – Hilinenud kaebus – Vastuvõetamatus – Ühenduste kohtu otsus – Uus oluline asjaolu – Puudumine
Ese:      EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega Michalis Ketselidiselt palub tühistada ametisse nimetava asutuse
otsuse, millega vaikimisi keelduti rahuldamast tema taotlust arvutada ümber tema pensioniõiguslik staaž, mida arvestatakse
hageja Kreekas omandatud pensioniõiguste ülekandmisel ühenduse süsteemi.
Otsus: Jätta hagi ilmse vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Mõista kõik kohtukulud välja hagejalt.
Kokkuvõte
1.      Ametnikud – Hagi – Tähtaeg – Lõplikult jõustunud haldusotsuse läbivaatamine
(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
2.      Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Mõiste – Administratsiooni vahevastus ametniku taotlusele – Välistamine
(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
3.      Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Tähtaeg – Aegumine – Vabandatav eksimus
(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
1.      Uue olulise asjaolu esinemine võib põhjendada taotluse esitamist lõplikult jõustunud otsuse läbivaatamiseks pärast hagi esitamise
tähtaja möödumist. Asjaolu peab olema selline, mis võib oluliselt muuta otsuse läbivaatamist taotleva isiku olukorda. Lisaks
peab asjaomane isik esitama halduskorras taotluse mõistliku tähtaja jooksul. Hageja huvi nõuda oma haldusliku olukorra uute
õigusnormidega kohandamist tuleb tasakaalustada kohustusliku õiguskindluse nõudega.
(vt punktid 32–36)
Viited:
Euroopa Kohus: 26. september 1985, kohtuasi 231/84: Valentini vs. komisjon (EKL 1985, lk 3027, punkt 14); 13. november 1986, kohtuasi 232/85: Becker vs. komisjon (EKL 1986, lk 3401, punkt 10).
Esimese Astme Kohus: 25. märts 1998, kohtuasi T‑202/97: Koopman vs. komisjon (EKL AT 1998, lk I‑A‑163 ja II‑511, punkt 24); 7. veebruar 2001, kohtuasi T‑186/98: Inpesca vs. komisjon (EKL 2001, lk II‑557, punkt 51).
Avaliku Teenistuse Kohus: 16. jaanuar 2007, kohtuasi F‑92/05: Genette vs. komisjon (EKL AT 2007, lk I‑A‑1‑0000 ja II‑A‑1‑0000, punkt 62).
2.      Teade, et personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 esitatud taotlust uuritakse ning asjaomase institutsiooni teenistused ei
ole jõudnud lõplikule otsusele, ei tekita õiguslikke tagajärgi ning eriti ei tähenda see personalieeskirjade artiklites 90
ja 91 ettenähtud tähtaegade pikendamist. Vaidluse pooled ei saa omal äranägemisel pikendada personalieeskirjade artiklis 91
ettenähtud tähtaegu, kuna need põhinevad avalikul huvil ning nende range järgimine tagab õiguslike olukordade selguse ja kindluse.
(vt punkt 52)
Viited:
Euroopa Kohus: 17. juuni 1965, kohtuasi 43/64: Müller vs. nõukogu (EKL 1965, lk 499); 17. veebruar 1972, kohtuasi 40/71: Richez-Parise vs. komisjon (EKL 1972, lk 73, punktid 8 ja 9).
3.      Kaebuste ja hagi esitamise tähtaegade järgimata jätmine ei saa viia hagiavalduse läbivaatamata jätmiseni vastuvõetamatuse
tõttu, kui see järgimata jätmine tuleneb ametniku vabandatavast eksimusest. Vabandatava eksimuse all saab mõista üksnes erakorralisi
asjaolusid, mille puhul asjaomase institutsiooni käitumine, kas üksi või määravas ulatuses, on ajanud segadusse heauskse õigussubjekti,
kes tõendab, et on täitnud hoolsuskohustust, mida nõutakse tavalisel määral teadlikult isikult.
Kui administratsioon edastab vahevastuse vähe aega enne personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 tähtaja möödumist, siis ametniku
eksimuse vabandatavaks tunnistamine muudaks kehtetuks kohtupraktika, mille kohaselt teade, et taotlust uuritakse, ei tekita
õiguslikke tagajärgi ning eriti ei tähenda see personalieeskirjade artiklites 90 ja 91 ettenähtud tähtaegade pikendamist,
ning see läheks vastuollu kitsalt tõlgendamisega, mida tuleb vabandatava eksimuse mõistele kohaldada.
(vt punktid 55, 57 ja 58)
Viited:
Euroopa Kohus: 15. mai 2003, kohtuasi C‑193/01 P: Pitsiorlas vs. nõukogu ja EKP (EKL 2003, lk I‑4837, punkt 22).
Esimese Astme Kohus: 10. aprill 2003, kohtuasi T‑186/01: Robert vs. parlament (EKL AT 2003, lk I‑A‑131 ja II‑631, punkt 54); 2. märts 2004, kohtuasi T‑14/03: Di Marzio vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑43 ja II‑167, punkt 40).