62015CO0049
RJEŠENJE POTPREDSJEDNIKA SUDA
5. lipnja 2015. (
*1
)
„Žalba — Rješenje o privremenoj pravnoj zaštiti — Ugovori o javnim radovima — Delegirana uredba (EU) br. 1268/2012 — Poziv na nadmetanje za izgradnju i održavanje trigeneracijske elektrane s parnom turbinom — Ponuda izmijenjena nakon otvaranja poziva — Odbijanje ponude tužitelja — Nedopuštenost — Pogreška koja se tiče prava — Nepostojanje“
U predmetu C‑49/15 P(R),
povodom žalbe na temelju članka 57. stavka 2. Statuta Suda Europske unije, podnesene 6. veljače 2015.,
STC SpA, sa sjedištem u Forlìju (Italija), koji zastupaju A. Marelli i G. Delucca, avvocati,
tužitelj,
druge stranke u postupku su:
Europska komisija, koju zastupaju L. Cappelletti kao i L. Di Paolo i F. Moro, u svojstvu agenata,
tuženik u prvostupanjskom postupku,
CPL Concordia Soc. coop., sa sjedištem u Concordiji Sulla Secchia (Italija), koji zastupa A. Penta, avvocato,
intervenijent u prvostupanjskom postupku,
POTPREDSJEDNIK SUDA,
nakon što je saslušao prvog nezavisnog odvjetnika, M. Watheleta,
donosi sljedeće
Rješenje
1
Svojom žalbom STC SpA (u daljnjem tekstu: STC) zahtijeva ukidanje rješenja predsjednika Općeg suda Europske unije STC/Komisija (T‑355/14 R, EU:T:2014:1046, u daljnjem tekstu: pobijano rješenje), kojim on odbija STC‑ov zahtjev za privremene mjere u odnosu na nekoliko odluka Europske komisije koje se tiču poziva na nadmetanje JRC IPR 2013 C04 0031 OC, koji se odnosi na gradnju trigeneracijskog postrojenja s plinskom turbinom i njegovo održavanje na području Zajedničkog istraživačkog centra (CCR) u Ispri (SL 2013/S 137‑237146).
Pravni okvir
2
Članak 112. Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća (EU, Euratom) br. 966/2012 od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 7., str. 248.), pod naslovom „Načela jednakog postupanja i transparentnosti“, sastavljen je kako slijedi:
„1.   Dok je postupak javne nabave u tijeku, svi kontakti između javnog naručitelja i natjecatelja ili ponuditelja moraju ispunjavati uvjete kojima se osigurava transparentnost i jednako postupanje. Oni ne smiju dovesti do izmjene uvjeta ugovora ili uvjeta izvorne ponude.
2.   Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o načelima jednakog postupanja i transparentnosti. Nadalje, Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o dopuštenom kontaktu između javnog naručitelja i ponuditelja tijekom postupka sklapanja ugovora, minimalnim zahtjevima pisane evidencije o evaluaciji i minimalnim podacima u odluci koju je donio javni naručitelj.“
3
Članak 160. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe br. 966/2012 (SL L 362, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 9., str. 183.; u daljnjem tekstu: delegirana uredba), pod naslovom „Kontakti između javnih naručitelja i ponuditelja“, propisuje:
„1.   Kontakt između javnog naručitelja i ponuditelja u postupku sklapanja ugovora iznimno se može ostvariti pod uvjetima određenima u stavcima 2. i 3.
[…]
3.   Ako su nakon otvaranja ponuda potrebna neka pojašnjenja u vezi s ponudom ili ako u ponudi treba ispraviti očite administrativne pogreške, javni naručitelj može kontaktirati ponuditelja, ali takav kontakt ne smije dovesti do bilo kakve izmjene uvjeta ponude.
[…]“
Okolnosti spora, postupak pred sucem postupka privremene pravne zaštite i pobijano rješenje
4
Okolnosti spora sažete su u točkama 1. do 6. pobijanog rješenja na sljedeći način:
„1
Europska komisija je 17. srpnja 2013. u Službenom listu Europske unije objavila poziv na nadmetanje po otvorenom postupku s referentnom oznakom JRC IPR 2013 C04 0031 OC s ciljem izgradnje trigeneracijske elektrane s parnom turbinom i njezina održavanja u Ispri (Italija) u njezinom Zajedničkom istraživačkom centru (CCR). Rok za zaprimanje ponuda i datum otvaranja ponuda bili su, nakon ispravka objavljenog u Službenom listu, određeni za 15. i 21. studenoga 2013. U dokumentu pod naslovom ‚Upravni prilog’, koji se nalazi u pozivu na dostavu ponuda, bilo je navedeno da se postupak sklapanja ugovora o nabavi temelji na ekonomski najpovoljnijoj ponudi, određenoj na temelju njezine ukupne cijene i tehničke kvalitete, da se može dodijeliti najveća ocjena od 80 bodova za ukupnu cijenu ponude i najveća ocjena od 20 bodova za tehničku kvalitetu ponude.
2
Informativni sastanak održao se 10. rujna 2013. u CCR‑u u Ispri. U okviru odgovora na pitanje postavljeno na sastanku upućeno je na pogrešku u dokumentu ‚Ponuda izvođača’, u retku 2.31, glede usluge ‚Održavanje FULL MAINTENANCE sklopa turbina‑generator u trajanju od 24 mjeseca od primanja elektrane’, za koju je tražena količina bila dva umjesto četiri. Datoteka koja sadrži navedeni dokument ponovno je objavljena 17. rujna 2013., u ispravljenoj verziji, na internetskoj stranici CCR‑a. S obzirom na to da je ustanovljena nova pogreška nakon sastanka u tom istom dokumentu u retku 2.18, u odnosu na uslugu ‚Instalacija napajanja strujom za centralu 1. skupina (MMC i napajanje sve opreme centrale)’, čija je tražena količina bila jedan umjesto dva, datoteka koja sadrži dokument ‚Ponuda izvođača’ ponovno je objavljena na internetskoj stranici CCR‑a 9. listopada 2013.
3
Ponuda [STC‑a], predstavljena 15. studenoga 2013., sadržavala je ‚prvu ponudu’ kao i dvije ‚alternativne ponude’. Odbor za procjenu ponuda odbacio je dvije alternativne ponude zbog toga što nisu bile u skladu sa specifikacijama navedenima u spisu poziva na nadmetanje. Što se tiče prve ponude, utvrdio je da tehnička ponuda [STC‑a] ne sadržava detaljan troškovnik zatražen u 12. poglavlju tehničkih specifikacija poziva na nadmetanje i da je [STC] sastavio svoju ekonomsku ponudu u verziji dokumenta ‚Ponuda izvođača’ koja nije aktualizirana. Komisija je 30. siječnja 2014. uputila dopis [STC‑u] u kojem od njega traži da podnese detaljan troškovnik, kako se zahtijeva u tehničkim specifikacijama. Što se tiče ekonomske ponude, uputila je [STC‑u] u prilogu ispravljeni dokument ‚Ponuda izvođača’, u kojem je iznijela jedinične cijene koje je predložio [STC] i primijenila ih na tražene količine, kako su bile ispravljene 9. listopada 2013. Tražila je od [STC‑a] da potvrdi izračune koji proizlaze iz primjene jediničnih cijena ponuđenih u ispravljenom dokumentu ‚Ponuda izvođača’.
4
[STC] je uputio svoj odgovor elektroničkom poštom 7. veljače 2014. S obzirom na to da je odbor za procjenu ponuda ocijenio da dani odgovori nisu sukladni njegovim očekivanjima, Komisija je stoga dopisom od 3. travnja 2014. obavijestila [STC] da je njegova ponuda ocijenjena negativno. Samim tim pismom [STC] bio je obaviješten o imenu odabranog ponuditelja, to jest [CPL Concordia Soc. coop., u daljnjem tekstu: CPL Concordia], o broju bodova koji je dobio i mogućnosti da dobije informacije o karakteristikama i relativnim prednostima prihvaćene ponude.
5
Dopisom od 11. travnja 2014. [STC] je osporio ocjenu odbora za procjenu ponuda u dijelu koji se tiče njegove tehničke i ekonomske ponude. Također je zatražio pristup aktima imenovanja odbora za procjenu ponuda, zapisnicima operacija procjene, zahtjevima za ‚dopune’ ili ‚objašnjenja’ dokaznih dokumenata i odgovarajućim odgovorima, rangiranju ponuda i ocjenama dodijeljenima svakom od poduzeća koja su sudjelovala, s odgovarajućim razlozima isključenja i odabira.
6
Dopisom od 15. travnja 2014. Komisija je podsjetila [STC] na ime odabranog ponuditelja, istaknula je usporedne ocjene i karakteristike ponude [CPL Concordia] s tehničkog i ekonomskog stajališta i uputila mu je izvadak iz izvješća odbora za procjenu ponuda.“
5
STC je tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 30. svibnja 2014. pokrenuo postupak, s jedne strane, za poništenje odluke od 3. travnja 2014. kojom je Komisija odbila ponudu koju je podnio u pozivu na nadmetanje JRC IPR 2013 C04 0031 OC, odluke kojom je Komisija dodijelila ugovor CPL Concordiji, svakog drugog povezanog akta, ranijeg ili naknadnog, uključujući eventualnu odluku kojom odobrava ugovor i sâm ugovor kao i odluku Komisije o odbijanju zahtjeva za pristup dokumentima poziva na nadmetanje (u daljnjem tekstu: sporne odluke) te kojim, s druge strane, zahtijeva da se Komisiji naloži da opozove dodjelu i da izradi i usvoji bilo koji akt kojim bi se njemu dodijelio ugovor ili podredno, ako se šteta ne može popraviti, da naknadi pretrpljenu štetu.
6
Odvojenim aktom podnesenim tajništvu Općeg suda isti dan, STC je podnio zahtjev za privremenu pravnu zaštitu u kojem je od predsjednika Općeg suda u bitnome tražio da:
—
naloži odgodu izvršenja spornih odluka;
—
dopusti korištenje njegovog prava na pristup dokumentima iz poziva na nadmetanje donošenjem prikladne privremene mjere i
—
naloži Komisiji snošenje troškova.
7
U svojim očitovanjima na navedeni zahtjev Komisija je u bitnome od predsjednika Općeg suda zahtijevala da odbaci zahtjev za privremene mjere kao djelomično nedopušten, a u potpunosti odbije kao neosnovan, kao i da o troškovima odluči naknadno. Rješenjem od 2. rujna 2014. predsjednik Općeg suda odobrio je CPL Concordiji intervenciju u potporu Komisiji.
8
Predsjednik Općeg suda pobijanim je rješenjem 8. prosinca 2014. odbio zahtjev za privremene mjere zato što uvjet koji se tiče fumus boni juris u tom slučaju nije bio ispunjen. Analizirajući u točkama 20. do 31. pobijanog rješenja drugi razlog za poništenje koji se tiče ekonomske ponude koju je podnio STC, predsjednik Općeg suda je u točki 32. tog rješenja ocijenio da nije potrebno izjasniti se o ostalim razlozima za poništenje s obzirom na to da se prima facie čini da je ponuda STC‑a opravdano odbijena, tako da ostala četiri razloga ne mogu dokazati postojanje fumus boni juris.
Zahtjevi stranaka
9
STC od Suda u bitnome zahtijeva da:
—
ukine pobijano rješenje;
—
odgodi izvršenje spornih odluka i
—
naloži Komisiji snošenje troškova.
10
Komisija od Suda zahtijeva da:
—
odbaci žalbu kao nedopuštenu i u svakom slučaju odbije kao neosnovanu;
—
podredno, odbije zahtjev za privremene mjere i
—
naloži STC‑u snošenje troškova nastalih u žalbenom postupku kao i u postupku pred Općim sudom.
11
CPL Concordia od Suda zahtijeva da:
—
odbaci žalbu kao očito nedopuštenu i očito neosnovanu;
—
potvrdi pobijano rješenje kao i sporne odluke i
—
naloži STC‑u snošenje troškova.
O žalbi
12
U prilog svojoj žalbi STC navodi tri žalbena razloga. Svaki od tih razloga odnosi se na zaključak predsjednika Općeg suda u točki 31. pobijanog rješenja, prema kojemu drugi razlog za poništenje iznesen u prvom stupnju, koji se tiče ekonomske ponude koju je podnio STC, ne dopušta da se utvrdi postojanje fumus boni juris.
13
Osim toga, STC iznosi da se njegova žalba odnosi također na točke 32. do 35. pobijanog rješenja, u kojima je predsjednik Općeg suda iznio razloge zbog kojih smatra da s obzirom na to da je postojanje fumus boni juris osnovanog na drugom razlogu za poništenje odbačeno, nije potrebno izjasniti se o drugim iznesenim razlozima, tj. prvom i trećem razlogu za poništenje, ni o drugim argumentima STC‑a koji se tiču hitnosti i uravnoteženja interesa.
14
Kao prvo valja ispitati dopuštenost te posljednje argumentacije i, nadalje, ispitati tri žalbena razloga zajedno.
O dopuštenosti argumentacije koja se tiče hitnosti i uravnoteženja interesa kao i odbijanja argumenata koji se tiču fumus boni juris koji proizlaze iz prvog i trećeg razloga za poništenje istaknutih u prvom stupnju
15
Članak 104. stavak 2. Poslovnika Općeg suda propisuje da zahtjevi za privremenu pravnu zaštitu trebaju sadržavati „predmet spora, okolnosti zbog kojih postoji hitnost kao i činjenične i pravne razloge koji na prvi pogled opravdavaju određivanje privremene mjere koja se zahtijeva“. Tako sudac postupka privremene pravne zaštite može dodijeliti suspenziju primjene i ostale privremene mjere ako se utvrdi da je njihova dodjela opravdana prima facie činjenično i pravno (fumus boni juris) i da su hitne, u smislu da je potrebno, kako bi se izbjegla ozbiljna i nepopravljiva šteta za interese stranke koja ih traži, da budu utvrđene i proizvode učinak prije donošenja odluke o meritumu. Ti su uvjeti kumulativni, tako da zahtjevi za privremene mjere trebaju biti odbijeni onda kada jedan od njih nije ispunjen. Sudac postupka privremene pravne zaštite također po potrebi stavlja u ravnotežu uključene interese (rješenje Komisija/Pilkington Group, C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558, t. 35. i navedena sudska praksa).
16
Osim toga iz ustaljene sudske prakse proizlazi da se sukladno članku 256. stavku 1. UFEU‑a, članku 58. stavku 1. Statuta Suda Europske unije i članku 168. stavku 1. točki (d) njegova Poslovnika u žalbi moraju jasno navesti osporavani dijelovi presude čije se ukidanje traži kao i pravni argumenti koji posebno podupiru taj zahtjev. Tom zahtjevu ne udovoljava žalba koja se ograničava na to da ponavlja razloge i argumente koji su već izneseni pred Općim sudom a da ne sadrži argumentaciju kojom se identificira pravna pogreška koju sadrži pobijana presuda. Naime, takva žalba predstavlja ustvari samo zahtjev za preispitivanje tužbe iznesene pred Općim sudom, što ne ulazi u nadležnost Suda (rješenje Goldstein/Komisija, C‑148/96 P(R), EU:C:1996:307, t. 23. i 24. kao i navedena sudska praksa; vidjeti također presudu Nordspedizionieri di Danielis Livio i dr./Komisija, C‑62/05 P, EU:C:2007:607, t. 55. i navedenu sudsku praksu).
17
Iz sudske prakse navedene u točki 15. proizlazi da je predsjednik Općeg suda opravdano smatrao u točki 35. pobijanog rješenja da zahtjev za privremene mjere treba odbiti bez ispitivanja pitanja hitnosti i uravnoteženja interesa, s obzirom na to da uvjet koji se tiče fumus boni juris nije bio ispunjen. Nadalje, s obzirom na to da STC u okviru svoje žalbe ponavlja argumente koje je iznio u prvom stupnju u vezi s tim pitanjima, njih treba odbaciti kao nedopuštene sukladno sudskoj praksi koja je iznesena u točki 16. ovog rješenja.
18
Kada se radi o odbijanju argumenata koji se tiču fumus boni juris koji spadaju pod prvi i treći tužbeni razlog za poništenje iznesen pred Općim sudom, STC u svojoj žalbi iznosi da „Opći sud smatra da ga navodni izostanak fumus boni juris oslobađa od odlučivanja o ostalim iznesenim tužbenim razlozima za poništenje“. Iako jest tako, ističe da on „ne odustaje od tih razloga za poništenje i zadržava ih kako bi osporio odluku Općeg suda da ih ne ispita“ te „zahtijeva da ih suci postupka privremene pravne zaštite prihvate, bilo po potrebi sam Sud ili Opći sud po žalbi“. U tu svrhu STC izričito podsjeća na svoje argumente iznesene u prvom stupnju u prilog navedenim žalbenim razlozima.
19
Stoga kao prvo treba iznijeti da je, suprotno onome što tvrdi STC, predsjednik Općeg suda odbio argumente koji se tiču fumus boni juris iz prvog i trećeg tužbenog razloga iznesenog pred njim.
20
Istina, predsjednik Općeg suda nije ispitao meritum tih argumenata, već je u točki 32. pobijanog rješenja iznio razlog zbog kojeg takvo ispitivanje nije potrebno, smatrajući da „s obzirom na to da je ponuda [STC‑a] bila prima facie pravilno odbijena, primjenom mjerodavnog zakonodavstva, čini se isključenim da ispitivanje ostalih razloga može pokazati postojanje fumus boni juris“.
21
Međutim, kada se ograničava na to da u žalbi samo iznese da osporava mjerodavne točke pobijanog rješenja i ne odustaje od svojih tužbenih razloga navedenih u prvom stupnju kao i na to da samo ponavlja argumentaciju iznesenu pred Općim sudom, STC ne iznosi nikakav razlog ili argument koji bi mogao dovesti u pitanje odbacivanje argumenata koji se tiču fumus boni juris od strane predsjednika Općeg suda, iz prvog i trećeg razloga za poništenje iznesenog pred njim. Naime, STC u svojoj žalbi ne iznosi razloge zbog kojih predsjednik Općeg suda postupa nezakonito, kada smatra da je odbacivanje razloga iz drugog razloga za poništenje dovoljno za opravdanje odbacivanja sličnih argumenata iz druga dva razloga.
22
U tim okolnostima, sukladno sudskoj praksi iz točke 16. ovog rješenja, tu argumentaciju treba odbaciti kao nedopuštenu.
O tri žalbena razloga
Argumentacija stranaka
23
Prvi se žalbeni razlog u bitnome temelji na iskrivljenju činjenica u pogledu sadržaja očite administrativne pogreške koja utječe na ekonomsku ponudu STC‑a kao i na tome da predsjednik Općeg suda nije uzeo u obzir prekoračenje ovlasti Komisije. Prema STC‑u, administrativna pogreška koja utječe na njegovu ponudu ne odnosi se na jedinične cijene, već na potrebnu količinu određenih usluga, s obzirom na to da je podnio svoju ponudu u zastarjeloj verziji dokumenta pod naslovom „Ponuda izvođača“. U tim okolnostima, jedini mogući ispravak bio bi pozvati ga da sam navede jedinične cijene koje predlaže u odnosu na novu količinu. Nije bilo na Komisiji da ispuni dokument „Ponuda izvođača“ umjesto STC‑a i da time intervenira u određivanje ukupne cijene ponude.
24
Drugi razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava koju je počinio predsjednik Općeg suda u pogledu činjenice da ponuditelj, a ne javni naručitelj, ima pravo izmijeniti ekonomsku ponudu ponuditelja kako bi ispravio očitu administrativnu pogrešku koja utječe na nju. Uzimajući u obzir da je Komisija izmijenila traženu količinu, STC je trebao imati priliku naznačiti novu jediničnu cijenu s obzirom na novu količinu. Prema STC‑u, predložene jedinične cijene obvezuju ponuditelja samo u pogledu količina naznačenih u ponudi i on naglašava da ukupni trošak ponude određuje broj bodova dodijeljenih na temelju ekonomske ponude.
25
Treći razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava koju je počinio predsjednik Općeg suda jer je ocijenio da je izmjena jediničnih cijena od strane STC‑a podnesenih u njegovoj ponudi, nakon izmjene tražene količine određenih usluga, bila nezakonita.
26
Komisija, koju podržava CPL Concordia, ističe da su tri žalbena razloga nedopuštena, a u svakom slučaju neosnovana.
Ocjena Suda
27
Kao prvo valja podsjetiti, kako je predsjednik Općeg suda naveo u točki 23. pobijanog rješenja, da članak 160. stavak 3. Delegirane uredbe dopušta ispravak očitih administrativnih pogrešaka u sastavljanju ponude u fazi postupka nakon otvaranja ponuda, samo na inicijativu javnog naručitelja, i ako takav kontakt ne dovede do izmjene uvjeta ponude. Ta je odredba donesena na temelju članka 112. Uredbe br. 966/2012, čiji stavak 1. osobito propisuje da se ti kontakti moraju odvijati u uvjetima kojima se osigurava transparentnost i jednako postupanje.
28
Stoga je cilj članka 160. stavka 3. Delegirane uredbe da se omogući ispravak administrativnih pogrešaka koje su počinili ponuditelji u sastavljanju svojih ponuda, izbjegavajući pritom da kontakt između javnog naručitelja i ponuditelja radi ispravka takve administrativne pogreške donese prednost ponuditelju, omogućavajući mu da izmijeni tu ponudu u trenutku kada ostali ponuditelji više nemaju tu mogućnost.
29
U ovom slučaju je nesporno da je Komisija dopisom od 30. siječnja 2014. pozvala STC da ispravi svoju ponudu, na temelju potonje odredbe, na koju se uostalom dalje upućuje.
30
Također je nesporno da su dvije pogreške učinjene u dokumentu „Ponuda izvođača“, prvotno objavljenom 17. srpnja 2013., u redcima 2.18 i 2.31 u pogledu traženih količina određenih usluga. STC osobito ističe da je trebao imati mogućnost ispraviti, u svojem odgovoru Komisiji u pismu od 30. siječnja 2014., jedinične cijene predložene u prvotnoj ponudi podnesenoj 15. studenoga 2013. kako bi se vodilo računa o tim pogreškama.
31
Međutim, u točki 2. pobijanog rješenja utvrđeno je, i STC to uostalom ni ne osporava, da je ispravljena verzija datoteke koja sadrži dokument „Ponuda izvođača“ objavljena na internetskoj stranici CCR‑a 9. listopada 2013., odnosno mjesec dana prije 15. studenoga 2013., što je bio rok za podnošenje ponuda i datum stvarne prezentacije ponude STC‑a.
32
Administrativne pogreške koje je STC trebao ispraviti u odgovoru na pismo od 30. siječnja 2014. stoga nisu, kao takve, bile pogreške koje je počinila Komisija u sastavljanju inicijalnog poziva na nadmetanje, koje su bile ispravljene na vrijeme. Iz činjenica utvrđenih u pobijanom rješenju na temelju elemenata spisa, a osobito iz točaka 2., 3. i 24. rješenja, proizlazi da pogreške koje je trebalo ispraviti proizlaze više iz činjenice da STC nije u svojoj ponudi, predstavljenoj 15. studenoga 2013., uzeo u obzir izmjene količina traženih za održavanje i instalaciju električnog napajanja.
33
Kao što je predsjednik Općeg suda pravilno ocijenio u točki 24. pobijanog rješenja, STC je stoga počinio administrativne pogreške u sastavljanju svoje ponude, u smislu članka 160. stavka 3. Delegirane uredbe, s obzirom na to da je koristio pogrešne količine tih usluga navedenih u inicijalno objavljenom pozivu na nadmetanje.
34
Istina, kako to ističe STC, te se pogreške tiču traženih količina navedenih usluga, a ne predloženih jediničnih cijena kao takvih. Međutim, kao što je to ispravno naveo predsjednik Općeg suda u točkama 25. do 27. pobijanog rješenja, navedene pogreške ipak su imale izravan utjecaj na ekonomsku ponudu STC‑a u mjeri u kojoj su utjecale na izračun ukupnog iznosa ponude na temelju tih cijena.
35
S obzirom na to da je predsjednik Općeg suda ispravno odredio njihov utjecaj na ukupni iznos ponude, iako ističe da se pogreške koje treba ispraviti, koje je počinio ponuditelj, a ne javni naručitelj, odnose na tražene količine određenih usluga, valja odbaciti argumente STC‑a, iznesene u okviru njegova prvog žalbenog razloga i izvučene iz iskrivljenja činjenica što se tiče sadržaja očitih administrativnih pogrešaka koje utječu na njegovu ekonomsku ponudu.
36
Naime ti argumenti ne omogućuju zaključak da su navedene pogreške u pobijanom rješenju bile ocijenjene na način koji iskrivljava elemente spisa.
37
Što se ostalog tiče, valja ispitati ukupnost argumenata STC‑a iznesenih u okviru prvog žalbenog razloga i temeljenih na neuzimanju u obzir prekoračenja ovlasti Komisije kao i ona dva koja je iznio STC u okviru drugog i trećeg žalbenog razloga. Svim tim razlozima STC u bitnome ističe da je predsjednik Općeg suda postupio nezakonito kada je ocijenio da drugi razlog za poništenje koji je iznesen pred njega ne dopušta utvrditi postojanje fumus boni juris unatoč pogreškama koje se tiču prava koje je počinila Komisija, koje su ju dovele do negativne ocjene njegove ponude, priopćene STC‑u 3. travnja 2014. Te pogreške se tiču primjene postupka koji treba slijediti kako bi se ispravile očite administrativne pogreške koje utječu na ponudu ponuditelja u ovom postupku.
38
U tom smislu STC je pravilno istaknuo u okviru prvog i drugog žalbenog razloga da samo ponuditelj može odrediti sadržaj svoje ponude. Naime, iako članak 160. stavak 3. Delegirane uredbe dopušta javnom naručitelju da inicira kontakt s ponuditeljem, kako bi mu omogućio da ispravi svoju ponudu, on mu ne daje ovlast da tu ponudu izmijeni za račun ponuditelja.
39
U ovom predmetu, kako je predsjednik Općeg suda pravilno ocijenio u točki 25. pobijanog rješenja, Komisija je zaista stupila u kontakt sa STC‑om kako bi mu omogućila da ispravi utvrđene očite administrativne pogreške, sukladno članku 160. stavku 3. Delegirane uredbe.
40
Doduše, kako proizlazi iz točke 3. pobijanog rješenja, Komisija je dostavila STC‑u svojim pismom od 30. siječnja 2014. dokument „Ponuda izvođača“ u ažuriranoj verziji koja sadrži naznaku jediničnih cijena kao i ukupnu cijenu ispravljene ponude. Međutim, s obzirom na to da je STC naznačio u svojem pismu od 7. veljače 2014. da ne potvrđuje tako predložene izmjene i zadržava ukupan iznos svoje ponude, izmjenjujući tako prvotno naznačene jedinične cijene, Komisija je primila na znanje stajalište koje je zauzeo ponuditelj. Naime, kako je predsjednik Općeg suda istaknuo u točki 4. pobijanog rješenja, na temelju tog odgovora na pismo od 30. siječnja 2014. Komisija je donijela svoju naknadnu odluku, sadržanu u pismu od 3. travnja 2014., da odbaci ponudu STC‑a, kako ju je on izmijenio.
41
Valja utvrditi da tako postupajući Komisija nije izmijenila ponudu STC‑a umjesto njega i da, suprotno argumentima STC‑a, predsjednik Općeg suda nije u svojem pobijanom rješenju odlučio da bi takva izmjena bila zakonita. Kao što je predsjednik Općeg suda ocijenio u točki 25. pobijanog rješenja, prima facie Komisija nije prekoračila svoje ovlasti kada je stupila u kontakt s ponuditeljem s obzirom na to da je samo predložila STC‑u ispravak količine određenih usluga iz njegove ponude.
42
STC također navodi da je predsjednik Općeg suda počinio pogrešku koja se tiče prava u odnosu na ocjenu postojanja fumus boni juris, kada se radi o pitanju je li Komisija pravilno odbila ponudu STC‑a zato što je izmijenio uvjete svoje ekonomske ponude, umjesto da ju ispravi.
43
U tom pogledu, valja podsjetiti da sukladno stajalištu iz točke 28. ovog rješenja, ispravak administrativne pogreške koju je učinio ponuditelj u svojoj ponudi, na temelju članka 160. stavka 3. Delegirane uredbe, ne smije mu omogućiti da ju izmijeni i tako mu dati neopravdanu prednost.
44
Slijedi da svaka izmjena ekonomske ponude koja ne spada u mehanički ispravak očite administrativne pogreške u njezinu sastavljanju ili koja ne proizlazi automatski iz takvog ispravka nije dopuštena na temelju članka 160. stavka 3. Delegirane uredbe. Naime javni naručitelj ne može dati samo jednom ponuditelju mogućnost da izmijeni uvjete svoje ponude nakon otvaranja ponuda jer bi time povrijedio načelo jednakog postupanja kao i sadržaj te odredbe.
45
Prema STC‑u ispravak jediničnih cijena naznačen u pismu od 7. veljače 2014. trebao je biti dopušten s obzirom na to da nije mijenjao ukupnu cijenu njegove ponude. Međutim, predsjednik Općeg suda pravilno je ocijenio u točki 27. pobijanog rješenja da izmjene koje je učinio STC u tom pismu udvostručuju iznos njegove ponude u pogledu cijene usluga za koje se tražena količina smanjila za pola i, u točki 29. tog rješenja, da je ukupni trošak bio automatski izračunat na temelju traženih količina i jediničnih cijena, s obzirom na to da su jedino potonje kandidati trebali navesti u dokumentu „Ponuda izvođača“.
46
Uzimajući u obzir ta utvrđenja i s obzirom na ono što je odlučeno u točki 44. ovog rješenja, predsjednik Općeg suda također je pravilno istaknuo u točki 28. pobijanog rješenja, u okviru svojeg preliminarnog ispitivanja postojanja fumus boni juris, da STC nije mogao dobiti mogućnost, nakon zatvaranja podnošenja ponuda, da ponovno procijeni svoje jedinične cijene u odnosu na traženu količinu i, u točki 29. navedenog rješenja, da se čini da te cijene predstavljaju temeljni parametar ponude. Naime, ispravak ponude STC‑a koji mijenja prvotno prezentirane jedinične cijene mogao mu je donijeti neopravdanu prednost u odnosu na ostale ponuditelje i mogao je stoga biti protivan članu 160. stavku 3. Delegirane uredbe kao i načelu jednakog postupanja.
47
U tim okolnostima, predsjednik Općeg suda pravilno je ocijenio u točkama 25. i 30. pobijanog rješenja da je jedini mogući ispravak bez nezakonite izmjene ponude mogla biti samo primjena jediničnih cijena naznačenih u prvotnoj ponudi od 15. studenoga 2013. na nove količine tražene u pozivu na nadmetanje, kako je izmijenjen 9. listopada 2013. Također je, u točkama 25. i 27. pobijanog rješenja, ispravno primijetio da je Komisija, prima facie, zakonito postupila kada je predložila taj ispravak, sukladno ovlašću kojom je raspolagala, dok je STC, koji je želio zadržati ukupni iznos svoje ponude unatoč izmijeni tražene količine, izmijenio uvjete te ponude.
48
Iz prethodnoga proizlazi da se argumenti STC‑a prema kojima je on imao pravo, suprotno onomu što je odlučio predsjednik Općeg suda u pobijanom rješenju, ispraviti jedinične cijene iznesene u svojoj prvotnoj ponudi, kao što je to učinio u svojem pismu od 7. veljače 2014., ne mogu prihvatiti.
49
Također, nijedan od razloga ne omogućava zaključak da je predsjednik Općeg suda postupio nezakonito kada je odučio na temelju argumenata koji su mu podneseni, i bez dovođenja u pitanje ispitivanja merituma, da se na temelju drugog razloga ne može ustanoviti postojanje fumus boni juris.
50
Stoga, žalbu treba odbiti u cijelosti, bez potrebe izjašnjavanja o dopuštenosti zahtjeva STC‑a za suspenziju izvršenja spornih odluka. Naime, iako ti zahtjevi nisu izneseni podredno, valja utvrditi da nisu relevantni u slučaju ukidanja pobijanog rješenja.
Troškovi
51
Na temelju članka 184. stavka 2. Poslovnika Suda, kad žalba nije osnovana, Sud odlučuje o troškovima. U skladu s člankom 138. stavkom 1. istog poslovnika, koji se na temelju članka 184. stavka 1. tog poslovnika primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da nije uspio u postupku te s obzirom na to da su Komisija i CPL Concordia zatražili da STC snosi troškove, treba mu naložiti snošenje troškova ovog žalbenog postupka.
Slijedom navedenoga, potpredsjednik Suda rješava:
1.
Žalba se odbija.
2.
STC‑u SpA nalaže se snošenje troškova žalbenog postupka.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: talijanski