62021CJ0588_RES
Byla C‑588/21 P
Public.Resource.Org, Inc.irRight to Know CLG
prieš
Europos Komisiją ir kt.
2024 m. kovo 5 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas
„Apeliacinis skundas – Galimybė susipažinti su Europos Sąjungos institucijų dokumentais – Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 – 4 straipsnio 2 dalis – Išimtys – Atsisakymas leisti susipažinti su dokumentu, kurio atskleidimas pakenktų konkretaus fizinio ar juridinio asmens komercinių interesų, įskaitant intelektinę nuosavybę, apsaugai – Atskleidimą pateisinantis viršesnis viešasis interesas – Europos standartizacijos komiteto (CEN) priimti darnieji standartai – Iš autorių teisių kylanti apsauga – Teisinės valstybės principas – Skaidrumo principas – Atvirumo principas – Gero valdymo principas“
Teismo procesas – Žodinė proceso dalis – Atnaujinimas – Pareiga atnaujinti žodinę proceso dalį, kad šalys galėtų pateikti pastabas dėl generalinio advokato išvadoje nurodytų teisės klausimų – Nebuvimas
(SESV 252 straipsnio antroji pastraipa, Teisingumo Teismo procedūros reglamento 83 straipsnis)
(žr. 47, 48 punktus)
Europos Sąjungos institucijos – Visuomenės teisė susipažinti su dokumentais – Reglamentas Nr. 1049/2001 – Teisės susipažinti su dokumentais išimtys – Konkretaus asmens komercinių interesų apsauga – Viršesnis visuomenės interesas, kuriuo pateisinamas dokumentų atskleidimas – Sąjungos dalimi esantys darnieji standartai – Iš teisinės valstybės ir skaidrumo principų kylanti laisva prieiga prie šių standartų
(SESV 15 straipsnio 3 dalis, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnis, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalis ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/48)
(žr. 66–69, 72–74, 77–83, 85 punktus)
Santrauka
Patenkinęs apeliančių Public.Resource.Org Inc. ir Right to Know CLG apeliacinį skundą dėl Bendrojo Teismo sprendimo Public.Resource.Org ir Right to Know / Komisija (
1
), Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) pirmą kartą pareiškė nuomonę dėl viršesnio viešojo intereso, pateisinančio Europos standartizacijos komiteto (CEN) priimtų darniųjų standartų atskleidimą, egzistavimo.
Apeliantės yra pelno nesiekiančios organizacijos, kurių prioritetinis uždavinys – leisti visiems piliečiams laisvai susipažinti su teisės aktais. 2018 m. rugsėjo 25 d. jos pateikė Europos Komisijai prašymą leisti susipažinti su keturiais CEN priimtais darniaisiais standartais, iš kurių trys buvo susiję su žaislų sauga, o vienas – su didžiausiu nikelio kiekiu tam tikruose gaminiuose (
2
).
Komisija atsisakė tenkinti prašymą leisti susipažinti su dokumentais, remdamasi Reglamento Nr. 1049/2001 (
3
) 4 straipsnio 2 dalies pirma įtrauka, pagal kurią galimybė susipažinti su dokumentu turi būti nesuteikta, jeigu dėl jo atskleidimo nukentėtų konkretaus fizinio ar juridinio asmens komercinių interesų, įskaitant intelektinę nuosavybę, apsauga, nebent atskleidimo reikalautų viršesnis viešasis interesas.
Bendrasis Teismas atmetė visą apeliančių ieškinį dėl Komisijos sprendimo. Tada jos pateikė apeliacinį skundą Teisingumo Teismui ir nurodė, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog nėra viršesnio viešojo intereso, galinčio pateisinti laisvą prieigą prie prašomų darniųjų standartų.
Teisingumo Teismo vertinimas
Visų pirma Teisingumo Teismas priminė, jog teisės susipažinti su Europos Sąjungos institucijų dokumentais apimtis yra plati (
4
). Jis patikslino, kad šios institucijos gali remtis išimtimi, susijusia su konkretaus fizinio ar juridinio asmens komercinių interesų apsauga, siekdamos neleisti susipažinti su dokumentu, dėl kurio atskleidimo nukentėtų minėti interesai, įskaitant intelektinę nuosavybę. Vis dėlto ši išimtis netaikoma, kai atitinkamo dokumento atskleidimą pateisina viršesnis viešasis interesas.
Šiuo klausimu, pirma, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad darniųjų standartų rengimo procedūra buvo nustatyta Reglamente Nr. 1025/2012 (
5
), pagal kurį Komisija atlieka pagrindinį vaidmenį Europos standartizacijos sistemoje. Taigi, net jei rengti šiuos standartus pavesta privatinės teisės reglamentuojamai įstaigai, tik Komisija gali prašyti parengti darnųjį standartą, kad būtų įgyvendinta direktyva ar reglamentas. Šiuo tikslu ji nustato turinio kriterijus, kuriuos turi atitikti prašomas darnusis standartas, apibrėžia jo priėmimo terminą, prižiūri jo parengimą, teikia finansavimą ir priima sprendimą dėl nuorodų į atitinkamą darnųjį standartą paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Be to, nors darniųjų standartų laikymasis nėra privalomas, šiuos standartus atitinkantiems gaminiams taikoma atitikties jiems taikomiems esminiams reikalavimams, nustatytiems atitinkamuose Sąjungos derinimo teisės aktuose, prezumpcija (
6
). Minėtais teisės aktais suteiktas teisinis poveikis yra vienas iš esminių šių standartų bruožų, dėl šio poveikio jie tampa svarbia priemone ekonominės veiklos vykdytojams, siekiant pasinaudoti teise į laisvą prekių ar paslaugų judėjimą Sąjungos rinkoje.
Teisingumo Teismas pažymėjo, kad nagrinėjamu atveju trijuose iš keturių prašomų darniųjų standartų, susijusių su žaislų sauga, daroma nuoroda į Direktyvą 2009/48 (
7
) ir kad jų nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Pagal šios direktyvos 13 straipsnį žaislams, pagamintiems laikantis šių standartų, taikoma atitikties reikalavimams, kuriuos apima minėti standartai, prezumpcija. Ketvirtajame standarte, kuriame nurodytas didžiausias nikelio kiekis, daroma nuoroda į Reglamentą Nr. 1907/2006 (
8
) ir jis šiuo atveju yra akivaizdžiai privalomas, nes šio reglamento XVII priede pateiktos lentelės 27 punkto 3 dalyje numatyta, kad dėl nikelio CEN priimti standartai turi būti naudojami kaip bandymų metodai, skirti nagrinėjamų gaminių atitikčiai šio 27 punkto 1 ir 2 dalims įrodyti.
Taigi Teisingumo Teismas mano, kad prašomi darnieji standartai yra Sąjungos teisės dalis.
Antra, Teisingumo Teismas pabrėžė, kad, remiantis ESS 2 straipsniu, Sąjunga grindžiama teisinės valstybės principu, pagal kurį reikalaujama, kad visi fiziniai ar juridiniai asmenys galėtų laisvai susipažinti su Sąjungos teise, o teisės subjektai aiškiai žinotų savo teises ir pareigas (
9
). Ši galimybė laisvai susipažinti visų pirma turi leisti kiekvienam asmeniui, kurį įstatymu siekiama apsaugoti, laikantis teisės aktuose nustatytų apribojimų, patikrinti, ar asmenys, kuriems skirtos minėtame įstatyme nustatytos taisyklės, veiksmingai jų laikosi. Taigi dėl Sąjungos teisės aktais jam suteikto poveikio darniuoju standartu gali būti patikslintos asmenims suteiktos teisės, taip pat jiems tenkančios pareigos, o šie patikslinimai gali būti reikalingi, kad jie galėtų patikrinti, ar konkretus gaminys ar paslauga iš tikrųjų atitinka šių teisės aktų reikalavimus.
Šiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas konstatavo, kad viršesnis viešasis interesas pateisina prašomų darniųjų standartų atskleidimą.
(
1
)	2021 m. liepos 14 d. Sprendimas Public.Resource.Org ir Right to Know / Komisija (T-185/19, EU:T:2021:445).
(
2
)	Prašymas buvo susijęs su šiais standartais: EN 71-5:2015 „Žaislų sauga – 5 dalis. Kiti nei cheminių eksperimentų dėžutės cheminiai žaidimai (dėžutės)“; EN 71-4:2013 „Žaislų sauga – 4 dalis. Cheminių eksperimentų dėžutės ir susijusi veikla“; EN 71-12:2013 „Žaislų sauga – 12 dalis. N-nitrozoaminai ir N-nitrojunginiai“; ir EN 12472:2005+A 1:2009 „Susidėvėjimo ir korozijos imitavimo metodas nikeliui, kurį išskiria padengti daiktai, nustatyti“ (toliau – prašomi darnieji standartai).
(
3
)	2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331).
(
4
)	Ši teisė susipažinti su dokumentais užtikrinama SESV 15 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnyje. Ji įgyvendinama, be kita ko, Reglamentu Nr. 1049/2001.
(
5
)	2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1025/2012 dėl Europos standartizacijos, kuriuo iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 89/686/EEB ir 93/15/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/9/EB, 94/25/EB, 95/16/EB, 97/23/EB, 98/34/EB, 2004/22/EB, 2007/23/EB, 2009/23/EB ir 2009/105/EB ir panaikinamas Tarybos sprendimas 87/95/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1673/2006/EB (OL L 316, 2012, p. 12).
(
6
)	Reglamento Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 punktas, siejamas su jo 5 konstatuojamąja dalimi.
(
7
)	2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/48/EB dėl žaislų saugos (OL L 170, 2009, p. 1).
(
8
)	2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006, p. 1), iš dalies pakeistas 2009 m. birželio 22 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 552/2009 (OL L 164, 2009, p. 7).
(
9
)	2022 m. vasario 22 d. Sprendimas Stichting Rookpreventie Jeugd ir kt. (C-160/20, EU:C:2022:101, 41 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).