Laikina versija
GENERALINĖS ADVOKATĖS
JULIANE KOKOTT IŠVADA,
pateikta 2026 m. balandžio 16 d.(1)
Byla C‑154/25
Europos Komisija
prieš
Prancūzijos Respubliką
„ Įsipareigojimų neįvykdymo procedūra – Direktyva (ES) 2020/2184 – Žmonėms vartoti skirto vandens kokybė – Nitratų parametro vertės viršijimas – Taisomieji veiksmai įsipareigojimų nevykdymui nutraukti – Kiti taisomieji veiksmai – Nuostatų pakeitimas per ikiteisminę ginčo nagrinėjimo procedūrą “
I.      Įvadas
1.        Šiuo ieškiniu Komisija siekia, kad būtų konstatuota, jog Prancūzija iš viso 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiuose dėl viršijamų nitratų verčių geriamajame vandenyje pažeidė trečiąją Geriamojo vandens direktyvą(2).
2.        Jau nuo pirmosios Geriamojo vandens direktyvos(3) priėmimo, taigi nuo 1985 m., nitratams geriamajame vandenyje taikoma 50 mg/l parametro vertė. Tai atitinka
Pasaulio sveikatos organizacijos (WHO, World Health Organisation; toliau – PSO) nuo 1993 m.
skelbiamą orientacinę vertę.(4)
3.        Remiantis PSO duomenimis, dažniausi į vandenį patenkančių nitratų šaltiniai yra žemės ūkio veikla (neorganinės trąšos ir srutos), nuotekų tvarkymas, azoto turinčios atliekos, taip pat nuotekos iš pramonės procesų ir motorinių transporto priemonių(5). PSO rizika žmonių sveikatai laiko visų pirma tai, kad nitratai (NO3) virsta nitritais (NO2), o šie gali sukelti methemoglobinemiją – raudonųjų kraujo kūnelių oksidaciją, dėl kurios jie nebegali pernešti deguonies. Ši rizika pirmiausia kyla buteliuku maitinamiems kūdikiams iki šešių mėnesių amžiaus. Be to, nėščioms moterims ir kūdikiams kyla neigiamo poveikio skydliaukei rizika. Taip pat galima sąsaja tarp vėžio rizikos ir endogeninio nitrozinimo, kai į organizmą patenka daug nitratų ir junginių, su kuriais gali vykti šis procesas(6).
4.        Parametro vertės viršijimas yra konstatuotas, tačiau bylos šalys ginčijasi dėl to, ar Prancūzija tam tikrais atvejais įrodė laiku nutraukusi pažeidimą ir ar reakcija į pažeidimus buvo pakankama.
5.        Be to, Komisija šią procedūrą pradėjo dar galiojant antrajai Geriamojo vandens direktyvai(7), todėl oficialų pranešimą pagal SESV 258 straipsnio pirmą pastraipą grindė šiuo ankstesniu teisės aktu. Taigi kyla klausimas, ar ieškinys, grindžiamas trečiąja Geriamojo vandens direktyva, yra priimtinas.
II.    Teisinis pagrindas
6.        Pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 24 straipsnio 1 dalį ši direktyva į nacionalinę teisę turėjo būti perkelta iki 2023 m. sausio 12 d.
7.        Vis dėlto ikiteisminę ginčo nagrinėjimo procedūrą Komisija pradėjo remdamasi antrąja Geriamojo vandens direktyva, o ja buvo pakeista pirmoji Geriamojo vandens direktyva.
8.        Pagal visas tris direktyvas nuo 1985 m. liepos 17 d. nitratų koncentracija geriamajame vandenyje (tai yra ieškinio pirmojo pagrindo dalykas) negali viršyti 50 mg/l parametro vertės(8). Vis dėlto kai kurios kitos antrojoje ir trečiojoje direktyvose įtvirtintos normos skiriasi.
A.      Trečioji Geriamojo vandens direktyva
9.        Ieškinio antrąjį ir trečiąjį pagrindus Komisija grindžia trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 2 ir 3 dalimis. 14 straipsnyje nustatyta, kokių priemonių valstybės narės turi imtis, kai viršytos parametrų vertės:
„2.      Jei, nepaisant to, kad buvo imtasi priemonių 4 straipsnio 1 dalyje nustatytoms pareigoms vykdyti, žmonėms vartoti skirtas vanduo neatitinka pagal 5 straipsnį nustatytų parametrų verčių, atitinkama valstybė narė, nedarant poveikio 6 straipsnio 2 daliai, užtikrina, kad kuo greičiau būtų imtasi būtinų taisomųjų veiksmų to vandens kokybei atkurti, ir teikia pirmenybę minėtų veiksmų vykdymo užtikrinimui, atsižvelgdama, inter alia, į tai, kiek buvo viršytos atitinkamos parametrų vertės, ir į susijusį potencialų pavojų žmonių sveikatai.
<...>
3.      Neatsižvelgiant į tai, ar buvo nesilaikyta parametrų verčių, ar ne, valstybės narės užtikrina, kad būtų uždrausta tiekti žmonėms vartoti skirtą vandenį, kuris kelia potencialų pavojų žmonių sveikatai, arba būtų apribotas tokio vandens vartojimas, ir kad būtų imtasi visų kitų taisomųjų veiksmų, būtinų žmonių sveikatai apsaugoti.
Valstybės narės I priedo A ir B dalyse nustatytų parametrų verčių minimaliųjų reikalavimų nesilaikymą laiko potencialiu pavojumi žmonių sveikatai, išskyrus atvejus, kai, kompetentingos institucijos nuomone, neatitiktis parametro vertei yra nereikšminga.
4.      2 ir 3 dalyse aprašytais atvejais, jei laikoma, kad neatitiktis parametrų vertėms kelia potencialų pavojų žmonių sveikatai, valstybės narės kuo skubiau imasi visų šių priemonių:
a)      visiems susijusiems vartotojams praneša apie potencialų pavojų žmonių sveikatai ir jo priežastį, apie parametro vertės viršijimą ir taisomuosius veiksmus, kurių imtasi, įskaitant naudojimo draudimą ar ribojimą arba kitus veiksmus;
b)      vartotojams teikia ir reguliariai atnaujina būtinas rekomendacijas dėl vandens vartojimo ir naudojimo sąlygų, visų pirma atsižvelgdamos į gyventojų grupes, galinčias patirti didesnę su vandeniu susijusią riziką, ir
c)      kai tik nustatoma, kad nebeliko potencialaus pavojaus žmonių sveikatai, apie tai informuoja vartotojus ir praneša jiems, kad paslauga vėl teikiama įprastai.
5.      Kompetentingos institucijos arba kitos atitinkamos įstaigos nusprendžia, kokių veiksmų turi būti imamasi pagal 3 dalį, atsižvelgdamos į tai, kokią riziką žmonių sveikatai sukeltų vandens tiekimo pertrūkiai arba žmonėms vartoti skirto vandens naudojimo apribojimas.“
10.      Antrosios Geriamojo vandens direktyvos 9 straipsnyje įtvirtinta nukrypti leidžianti nuostata į trečiąją direktyvą nebuvo perkelta, bet pastarosios 26 straipsnyje nustatyta, kad jau suteiktos nukrypti leidžiančios nuostatos toliau taikomos:
„Pagal [antrosios Geriamojo vandens direktyvos] 9 straipsnio 1 dalį valstybių narių suteiktos nukrypti leidžiančios nuostatos, kurios vis dar taikomos 2023 m. sausio 12 d., toliau taikomos iki jų termino pabaigos. Jų galiojimas gali būti pratęstas pagal šios direktyvos 15 straipsnį tik tuo atveju, jei nebuvo leista taikyti antros nukrypti leidžiančios nuostatos. Teisė prašyti Komisijos leisti taikyti trečią nukrypti leidžiančią nuostatą pagal [antrosios Geriamojo vandens direktyvos] 9 straipsnio 2 dalį tebegalioja antros nukrypti leidžiančios nuostatos, kuri vis dar taikoma 2021 m. sausio 12 d., atžvilgiu.“
B.      Antroji Geriamojo vandens direktyva
11.      Nurodytos trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio nuostatos iš dalies jau buvo įtvirtintos antrosios Geriamojo vandens direktyvos 8 straipsnyje:
„2.      [Iš esmės sutampa su trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 2 dalimi.]
3.      [Pirmas sakinys iš esmės sutampa su trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa.] Tokiais atvejais apie tai nedelsiant informuojami vartotojai ir jiems duodami reikalingi patarimai.
4.      [Iš esmės sutampa su trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 5 dalimi.]“
12.      Antrosios Geriamojo vandens direktyvos 9 straipsnyje buvo numatyta galimybė taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas parametrų vertėms:
„1.      Valstybės narės gali numatyti nukrypti leidžiančias nuostatas parametrų vertėms, nurodytoms I priedo B dalyje arba nustatytoms pagal 5 straipsnio 3 dalį, ir pačios nustatyti maksimalią jų vertę, jeigu tokia nukrypti leidžianti nuostata nekelia potencialaus pavojaus žmonių sveikatai ir jei tam tikroje teritorijoje žmonėms vartoti skirtas vanduo negali būti tiekiamas jokiais kitais priimtinais būdais. Nukrypti leidžianti nuostata taikoma kuo trumpesnį laiką, ne ilgiau kaip trejus metus, kuriems baigiantis atliekamas patikrinimas ir nustatoma, ar pasiekta pakankamos pažangos. Jei valstybė narė ketina taikyti antrąją nukrypti leidžiančią nuostatą, ji perduoda Komisijai patikrinimo medžiagą ir nurodo savo sprendimo taikyti antrąją nukrypti leidžiančią nuostatą motyvus. Antroji nukrypti leidžianti nuostata netaikoma ilgiau kaip trejus metus.
2.      Išskirtinėmis aplinkybėmis valstybė narė gali prašyti Komisijos leisti padaryti trečiąją nukrypti leidžiančią nuostatą ir taikyti ją ne ilgiau kaip trejus metus. Sprendimą dėl kiekvieno tokio prašymo Komisija priima per tris mėnesius.“
III. Ikiteisminė procedūra ir reikalavimai
13.      2020 m. spalio 30 d. Komisija nusiuntė Prancūzijai oficialų pranešimą pagal SESV 258 straipsnio pirmą pastraipą ir jame paprašė pateikti pastabas dėl pagrindo, grindžiamo antrosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalies, siejamos su I priedu ir 8 straipsnio 2, 3 ir 7 dalimis, nuostatų pažeidimu dėl to, kad įvairiose šešių regionų savivaldybėse geriamasis vanduo užterštas nitratais.
14.      Vis dėlto 2023 m. vasario 15 d. pagrįstą nuomonę Komisija grindė trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalimi, siejama su I priedu ir 14 straipsnio 2 ir 3 dalimis. Šioje nuomonėje Komisija nustatė Prancūzijai nurodytų pažeidimų nutraukimo terminą – 2023 m. balandžio 15 d.
15.      2025 m. vasario 21 d. Komisija pareiškė šį ieškinį, juo prašo:
1.      Konstatuoti, kad:
–      nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, kad žmonėms vartoti skirtas vanduo atitiktų minimalius reikalavimus dėl nitratų parametro vertės, kiek tai susiję su ieškinyje nurodytais 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais,
–      kuo skubiau nesiimdama taisomųjų veiksmų, kad atkurtų žmonėms vartoti skirto vandens kokybę, kiek tai susiję su minėtais 107 vandens tiekimo įrenginiais, ir nesuteikdama prioriteto
šiems veiksmams, atsižvelgiant, be kita ko, į tai, kiek buvo viršyta atitinkama parametro vertė ir kokį potencialų pavojų tai kelia žmonių sveikatai, ir
–      neapribodama žmonėms vartoti skirto vandens, kuriame nuolat viršijama nitratų parametro vertė, naudojimo ar nesiimdama kitų būtinų priemonių žmonių sveikatai apsaugoti, taip pat nepakankamai informuodama vartotojus,
Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalį, siejamą su I priedo B dalimi ir 14 straipsnio 2 ir 3 dalimis.
2.      Priteisti iš Prancūzijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
16.      Prancūzijos Respublika prašo atmesti ieškinio ir priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
17.      Bylos šalys pateikė rašytines pastabas ir dalyvavo 2026 m. vasario 4 d. teismo posėdyje.
IV.    Teisinis vertinimas
18.      Komisija pateikia tris ieškinio pagrindus. Pirma, Prancūzija pažeidė trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalies, siejamos su I priedo B dalimi, nuostatas, nes nesiėmė būtinų priemonių užtikrinti, kad žmonėms vartoti skirtas vanduo atitiktų minimalius reikalavimus dėl 50 mg/l nitratų parametro vertės, kiek tai susiję su 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais. Antra, ši valstybė narė kuo skubiau nesiėmė taisomųjų veiksmų, kad atkurtų žmonėms vartoti skirto vandens kokybę, ir nesuteikė prioriteto
šiems veiksmams, o tai pagrindžia 14 straipsnio 2 dalies nuostatų pažeidimą. Trečia, Prancūzija pažeidė 14 straipsnio 3 dalies nuostatas, nes neapribojo žmonėms vartoti skirto vandens, kuriame nuolat viršijama nitratų parametro vertė, naudojimo ir nesiėmė kitų būtinų priemonių žmonių sveikatai apsaugoti, taip pat nepakankamai informavo vartotojus.
A.      Ieškinio priimtinumas
19.      Komisija prašymą pateikti pastabas pagal SESV 258 straipsnio pirmą pastraipą grindė antrąja, o pagrįstą nuomonę – trečiąja Geriamojo vandens direktyva, pastarosios perkėlimo į nacionalinę teisę terminas tuo metu buvo pasibaigęs. Dėl to pirmiausia reikia ex officio išnagrinėti ieškinio priimtinumo klausimą(9).
20.      Ieškinio reikalavimai iš principo negali apimti daugiau nei oficialiame pranešime nurodyti pažeidimai. Taip yra dėl to, kad ikiteisminės procedūros teisėtumas yra pagrindinė garantija, kurią nustato Sutartis ne tik tam, kad būtų apsaugotos atitinkamos valstybės narės teisės, bet ir tam, kad būtų užtikrinta, jog galimame teisminiame procese ginčas būtų aiškiai apibrėžtas(10). Vis dėlto Komisija savo ieškiniu gali siekti, kad būtų pripažinta, jog neįvykdyti įsipareigojimai, kurie numatyti vėliau pakeistoje arba panaikintoje pirminėje Europos Sąjungos teisės akto redakcijoje ir kurie naujomis Sąjungos teisės akto nuostatomis buvo palikti galioti(11).
21.      Taigi nėra ginčijamas dviejų pirmųjų ieškinio pagrindų priimtinumas, nes Komisija juos grindžia trečiosios Geriamojo vandens direktyvos nuostatomis, kurioms tapačios nuostatos jau buvo įtvirtintos antrojoje Geriamojo vandens direktyvoje.
22.      Vis dėlto bylos dalykas negali būti išplėstas įpareigojimais, kylančiais iš naujų nuostatų, kurių atitikmens pirminėje atitinkamo teisės akto redakcijoje nėra. Priešingu atveju būtų pažeisti esminiai procedūros dėl įsipareigojimų neįvykdymo pripažinimo teisėtumo reikalavimai(12).
23.      Visgi ieškinio trečiasis pagrindas siejamas su kitomis teisės normomis nei atitinkamos antrosios Geriamojo vandens direktyvos nuostatos.
24.      Taigi du pirmieji ieškinio pagrindai yra priimtini. Ieškinio trečiojo pagrindo priimtinumo klausimą nagrinėsiu toliau (D dalyje) kartu su jo pagrįstumo klausimu.
B.      Atitiktis nitratų parametro vertei (ieškinio pirmasis pagrindas)
25.      Pateikdama ieškinio pirmąjį pagrindą Komisija tvirtina, kad ieškinio A.8 priede išvardytuose 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiuose viršijama 50 mg/l nitratų parametro vertė pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalį ir I priedo B dalį.
26.      Pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalį, siejamą su jos I priedo B dalimi, valstybės narės privalo laikytis 50 mg/l parametro vertės dėl didžiausios leidžiamos nitratų koncentracijos geriamajame vandenyje. Bylos šalys sutaria, kad tai yra įpareigojimas pasiekti rezultatą(13).
27.      Dėl 65 iš šių geriamojo vandens tiekimo įrenginių Prancūzija įsipareigojimų neįvykdymą visiškai pripažįsta.
28.      Dėl kitų 34 įrenginių Prancūzija Teisingumo Teismui nurodė, jog juose atitiktis parametro vertei jau užtikrinta. Vis dėlto valstybė narė neginčija to, kad ieškinio vertinimas priklauso nuo situacijos, buvusios baigiantis Komisijos pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui(14), t. y. 2023 m. balandžio 15 d., ir kad tuo momentu šiuose tiekimo įrenginiuose parametro vertės nebuvo laikomasi.
29.      Taigi ginčijamasi tik dėl atitikties parametro vertei aštuoniuose geriamojo vandens tiekimo įrenginiuose. Su jais susijusi situacija apibūdinta toliau.
1.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Chevregny“ (002000143), Ena, Aukštutinė Prancūzija
30.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Chevregny“ (002000143) Aukštutinės Prancūzijos regiono Enos departamente prijungti 185 vartotojai. Kaip nurodė Prancūzija (ir tai nebuvo paneigta), parametro vertės viršijimas šiame įrenginyje paskutinį kartą buvo fiksuotas 2022 m. spalio 19 d. Paskui laikotarpiu nuo 2022 m. lapkričio 3 d. iki 2023 m. balandžio 6 d. buvo atlikti šeši matavimai ir visos išmatuotosios vertės buvo mažesnės nei parametro vertė. Dėl to Prancūzija laikosi nuomonės, kad 2023 m. balandžio 15 d. parametro vertės šiame geriamojo vandens tiekimo įrenginyje buvo laikomasi.
31.      Komisija dublike į tai atsakė argumentu, kad baigiantis terminui išmatuotos vertės dar neįrodo ilgalaikės atitikties parametro vertei. Komisija remiasi sprendimu, pagal kurį galima momentinė atitiktis parametrų vertėms apskritai nepaneigia reiškiamo pažeidimo tęstinio pobūdžio, kai iš vėlesnių matavimų matyti, kad, pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, šios vertės ir toliau viršijamos(15). Vis dėlto, kaip pagrįstai nurodo Prancūzija, šis argumentas netaikomas geriamojo vandens tiekimo įrenginiui „Chevregny“, nes, remiantis turimais duomenimis, pasibaigus šiam terminui parametro vertė jame nebebuvo viršijama.
32.      Per teismo posėdį Komisija į tai atsakė argumentu, kad pripažinti, jog nitratų parametro vertė iš tikrųjų nebeviršijama, galima tik remiantis per visus metus išmatuotomis vertėmis. Taip yra dėl to, kad geriamojo vandens tarša nitratais labai priklauso nuo žemės ūkio veiklos ir oro sąlygų.
33.      Šie argumentai iš esmės yra įtikinami ir Prancūzija jų neneigia. Tiek oras, tiek žemės ūkio veikla priklauso nuo metų ciklo ir dėl to nitratų vertės geriamojo vandens šaltiniuose tam tikrais metų laikais gali būti didesnės. Jei nepateikiama kitų įrodymų, geriamojo vandens kokybė turi būti stebima visus metus, siekiant nustatyti, ar didesnių nitratų verčių priežastis iš tikrųjų pašalinta.
34.      Vis dėlto šie argumentai yra susiję ne su pačiu įsipareigojimų nevykdymo nutraukimu, o tik su nutraukimo įrodymu.
35.      Nors Geriamojo vandens direktyvoje numatyta pareiga pasiekti atitikties parametrų vertėms rezultatą, ji nėra suformuluota taip, kad valstybės narės bet kada turėtų įrodyti šią atitiktį per praėjusius metus.
36.      Vis dėlto įsipareigojimų nevykdymas nutraukiamas, kai valstybė narė pašalina viršijimo priežastį. Pavyzdžiui, būtų galima naudoti geriamąjį vandenį iš kito, mažiau užteršto šaltinio arba imtis techninių priemonių nitratams pašalinti. Jei šios priemonės yra pakankamai veiksmingos, atitiktis parametrų vertėms ateityje bus užtikrinta ir bus laikoma, kad valstybė narė visiškai įvykdė savo įsipareigojimus.
37.      Tokio įsipareigojimų įvykdymo fakto niekaip nekeičia tai, jei, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, valstybė narė jo dar negali visiškai įrodyti. Prijungimo prie naujo šaltinio atveju tokiam įrodymui nebūtų reikalinga pateikti įrodymus, kad atitiktis parametrui buvo užtikrinta per visą kitų metų ciklą. Priešingai, turėtų pakakti įrodyti šio prijungimo faktą ir naujo šaltinio kokybę praėjusiu laikotarpiu.
38.      Jei vis dėlto, nesant kitų įrodymų, būtų būtina nurodyti per visus kitus metus išmatuotas vertes, turi būti galima šiuos įrodymus pateikti teismo procese, siekiant ginčyti Komisijos pateiktą pagrindą.
39.      Dėl parametro vertės viršijimo Teisingumo Teismas jau yra pripažinęs Komisijos įrodymus iš laikotarpio po pagrįstoje nuomonėje nustatyto termino pasibaigimo. Tokie vėlesni viršijimo atvejai, pirma, įrodo, kad, baigiantis terminui, dar nebuvo imtasi visų būtinų priemonių pažeidimui nutraukti. Antra, jie rodo, kad valstybė narė būtinų priemonių pažeidimui nutraukti nesiėmė ilgą laiką („défaut persistant“)(16). Siekdama įrodyti tokius sisteminius ir tęstinius pažeidimus, Komisija gali pateikti įrodymus, susijusius su laikotarpiu po termino pasibaigimo(17).
40.      Jei Komisija naudodamasi tokiais įrodymais gali įrodyti pažeidimus, tai ir atitinkama valstybė narė turi galėti pateikti tokius įrodymus siekdama apsiginti. To reikalaujama pagal procesinės lygybės principą, kuris yra būtina sąlyga siekiant užtikrinti teisingą bylos nagrinėjimą, garantuojamą, be kita ko, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu(18), ir pagal proceso šalių pusiausvyros principą(19). Tai reiškia, kad kiekvienai šaliai, taip pat valstybėms narėms ir institucijoms(20), turi būti suteikta tinkama galimybė išsakyti savo poziciją ir pateikti įrodymus tokiomis sąlygomis, dėl kurių ji neatsidurtų aiškiai mažiau palankioje padėtyje nei priešinga šalis(21).
41.      Visgi dėl aplinkybės, kad įrodymai iš laikotarpio po pagrįstoje nuomonėje nustatyto termino pasibaigimo yra priimtini, per procedūrą pagal SESV 258 straipsnį niekaip nesikeičia reikšmingas pažeidimo nustatymo momentas, nes informacija iš paskesnių laikotarpių pasitelkiama tik siekiant padaryti išvadas apie situaciją tuo momentu.
42.      Kalbant apie geriamojo vandens tiekimo įrenginį „Chevregny“, remiantis faktu, kad nuo 2022 m. lapkričio 3 d. jame buvo užtikrinama atitiktis parametro vertei, darytina išvada, jog, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, nitratų parametro vertės viršijimo priežastis jame buvo pašalinta.
2.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Wanquetin“ (062000861), Pa de Kalė, Aukštutinė Prancūzija
43.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Wanquetin“ (062000861) Aukštutinės Prancūzijos regiono Pa de Kalės departamente prijungti 727 vartotojai. Prieš 2023 m. balandžio 14 d. trys paeiliui išmatuotos vertės buvo mažesnės nei parametro vertė, tačiau tų metų birželio 5 d., spalio 5 d. ir gruodžio 18 d. parametro vertė vėl buvo viršijama.
44.      Taigi šis geriamojo vandens tiekimo įrenginys yra pavyzdys, kad atitiktis parametro vertei gali būti tik laikina ir kad ji kaip tik negali įrodyti, jog, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, Prancūzija buvo tvariai pašalinusi viršijimo priežastį.
45.      Dėl šios priežasties reikia konstatuoti, kad dėl geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Wanquetin“ ieškinio pirmasis pagrindas yra pagrįstas.
3.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Arconcey“ (021000666), Kot d’Oras, Burgundija-Franš Kontė
46.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Arconcey“ (021000666) Burgundijos-Franš Kontės regiono Kot d’Oro departamente prijungti 223 vartotojai. Kaip nurodė Prancūzija, parametro vertės viršijimas šiame įrenginyje paskutinį kartą fiksuotas 2023 m. vasario 9 d. Kelerius metus prieš tai išmatuotos nitrato vertės svyravo tarp 60 ir 70 mg/l. Nuo 2023 m. balandžio 12 d. jos yra gerokai mažesnės nei parametro vertė – 30–40 mg/l. Taip gali būti dėl to, kad šis tiekimo įrenginys 2023 m. kovo mėn. buvo prijungtas prie kito geriamojo vandens tinklo.
47.      Taigi išmatuotos vertės patvirtina, kad, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, nitratų parametro vertės viršijimo priežastis geriamojo vandens tiekimo įrenginyje „Arconcey“ buvo pašalinta tvariai.
4.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Charencey“ (021000834), Kot d’Oras, Burgundija-Franš Kontė
48.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Charencey“ (021000834) Burgundijos-Franš Kontės regiono Kot d’Oro departamente prijungti 36 vartotojai. Kaip nurodė Prancūzija, išmatuotos vertės nuo 2022 m. gruodžio 8 d. yra gerokai mažesnės nei parametro vertė, dažniausiai – mažesnės nei 20 mg/l. Taip yra galbūt dėl to, kad šis tiekimo įrenginys 2023 m. sausio mėn. buvo prijungtas prie kito geriamojo vandens tinklo. Prieš tai būdavo fiksuojama nemažo viršijimo atvejų.
49.      Taigi ir šiuo atveju naujausios išmatuotos vertės patvirtina, kad, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, nitratų parametro vertės viršijimo priežastis geriamojo vandens tiekimo įrenginyje „Charencey“ buvo pašalinta tvariai.
5.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Saint-Seine-l‘Abbaye“ (021001229), Kot d’Oras, Burgundija-Franš Kontė
50.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Saint-Seine-l‘Abbaye“ (021001229) Burgundijos-Franš Kontės regiono Kot d’Oro departamente prijungti 307 vartotojai. Kaip nurodė Prancūzija, nuo 2023 m. kovo 6 d. išmatuotos vertės yra mažesnės nei parametro vertė ir pastebima mažėjimo tendencija.
51.      Taigi naujausios išmatuotos vertės patvirtina, kad, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, nitratų parametro vertės viršijimo priežastis geriamojo vandens tiekimo įrenginyje „Saint-Seine-l‘Abbaye“ taip pat buvo pašalinta tvariai.
6.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Turcey“ (021001767), Kot d’Oras, Burgundija-Franš Kontė
52.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Turcey“ (021001767) Burgundijos-Franš Kontės regiono Kot d’Oro departamente prijungti 177 vartotojai. Kaip nurodė Prancūzija, laikotarpiu nuo 2023 m. sausio 2 d. iki rugsėjo 25 d. išmatuotos vertės buvo mažesnės nei parametro vertė, 2023 m. lapkričio 29 d. fiksuotas didelis viršijimas, 2024 m. sausio 24 d. parametro vertė vėl viršyta. Nuo to laiko išmatuotos vertės yra mažesnės nei parametro vertė.
53.      Iš nurodytų viršijimo atvejų matyti, kad, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, nitratų parametro vertės viršijimo priežastis geriamojo vandens tiekimo įrenginyje „Turcey“ dar nebuvo pašalinta tvariai.
7.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Charmes“ (052001856), Aukštutinė Marna, Didieji Rytai
54.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Charmes“ (052001856) Didžiųjų Rytų regiono Aukštutinės Marnos departamente prijungti 148 vartotojai. Parametro vertės viršijimas paskutinį kartą fiksuotas 2022 m. spalio 28 d. Nuo to laiko išmatuotos vertės yra mažesnės nei parametro vertė, o pastaruoju metu pastebima mažėjimo tendencija.
55.      Remiantis šiomis išmatuotomis vertėmis galima daryti išvadą, kad, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, nitratų parametro vertės viršijimo priežastis geriamojo vandens tiekimo įrenginyje „Charmes“ buvo pašalinta.
8.      Geriamojo vandens tiekimo įrenginys „Fays“ (052000917), Aukštutinė Marna, Didieji Rytai
56.      Prie geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Fays“ (052000917) Didžiųjų Rytų regiono Aukštutinės Marnos departamente prijungti 65 vartotojai. Nuo 2023 m. vasario 10 d., išskyrus 2023 m. rugpjūčio 28 d. atliktą matavimą, išmatuotos vertės yra mažesnės nei parametro vertė, bet nežymiai.
57.      Iš aplinkybės, kad buvo fiksuotas viršijimo atvejis ir kad išmatuotos vertės už parametro vertę mažesnės tik nežymiai, matyti, kad, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, nitratų parametro vertės viršijimo priežastis geriamojo vandens tiekimo įrenginyje „Fays“ dar nebuvo pašalinta.
9.      Tarpinė išvada
58.      Taigi Prancūzija neįvykdė įsipareigojimų pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalį, siejamą su jos I priedo B dalimi, nes, kiek tai susiję su ieškinio A.8 priede išvardytais 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais, išskyrus įrenginius „Chevregny“, „Arconcey“, „Charencey“, „Saint-Seine-l’Abbaye“ ir „Charmes“, nesiėmė būtinų priemonių užtikrinti, kad žmonėms vartoti skirtas vanduo atitiktų minimalius reikalavimus dėl 50 mg/l nitratų parametro vertės.
C.      Taisomieji veiksmai geriamojo vandens kokybei atkurti (ieškinio antrasis pagrindas)
59.      Pateikdama ieškinio antrąjį pagrindą Komisija tvirtina, jog Prancūzija pažeidė trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 2 dalies nuostatas, kiek tai susiję su ieškinio A.8 priede išvardytais 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais.
60.      Pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą turi būti kuo greičiau imtasi būtinų taisomųjų veiksmų žmonėms vartoti skirto vandens kokybei atkurti, jei tas vanduo neatitinka I priedo B dalyje nustatytų parametrų verčių. Be to, turi būti teikiama pirmenybė minėtų veiksmų vykdymo užtikrinimui, atsižvelgiant, inter alia, į tai, kiek buvo viršytos atitinkamos parametrų vertės, ir į susijusį potencialų pavojų žmonių sveikatai.
61.      Šis įpareigojimas, kaip ir nustatytasis trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su I priedo B dalimi, valstybėms narėms pagrindžia pareigą pasiekti atitikties parametrų vertėms rezultatą(22). Juo įpareigojama veikti skubiai, nes priemonių pagal 14 straipsnio 2 dalį turi būti imtasi „kuo greičiau“ ir „teikia[nt] pirmenybę“(23).
62.      Komisija tvirtina, kad šio įpareigojimo nevykdymo faktas kyla jau iš to, kad parametro vertės viršijimas tiekimo įrenginiuose tęsėsi 6–36 metus.
1.      Ieškinio pagrindo priimtinumas dėl penkių geriamojo vandens tiekimo įrenginių, kuriuose parametro vertė nebeviršijama
63.      Prancūzija laikosi nuomonės, kad, kalbant apie aštuonias vandens tiekimo vietoves, kuriose, jos manymu, nitratų parametro vertės viršijimas reikšmingu momentu nebegalėjo būti fiksuojamas, nėra ir trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 2 dalies nuostatų pažeidimo.
64.      Vis dėlto šis argumentas, nepriklausomai nuo ieškinio pirmojo pagrindo nagrinėjimo išvados, turi būti atmestas. Tiesa, kad, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, Prancūzija nebeturėjo pareigos imtis kitų taisomųjų veiksmų dėl penkių vandens tiekimo įrenginių, kuriuose pažeidimas buvo nutrauktas. Vis dėlto tai netrukdo Teisingumo Teismui konstatuoti, kad Prancūzija šiam rezultatui pasiekti būtinų veiksmų nesiėmė kuo greičiau ir teikdama pirmenybę.
65.      Tai labai aiškiai matyti iš geriamojo vandens tiekimo įrenginio „Chevregny“ atvejo, nes, kaip nurodė Komisija (ir Prancūzija to nepaneigė), jame parametro vertė buvo viršijama nuo 1997 iki 2022 m., taigi 25 metus. Akivaizdu, kad šis pažeidimas nebuvo nutrauktas kuo greičiau ir teikiant pirmenybę.
66.      Tiesa, kad viešųjų sutarčių srityje Teisingumo Teismas yra pripažinęs Komisijos ieškinius nepriimtinais, kai, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, visas skelbimo apie sutarties skyrimą arba ginčijamų sutarčių poveikis jau buvo išnykęs(24). Galbūt būtų galima apie šį aspektą pagalvoti, kiek tai susiję su vandens tiekimo įrenginiais, kuriuose pažeidimas reikšmingu momentu jau buvo nutrauktas(25).
67.      Vis dėlto nurodytą jurisprudenciją suprantu kaip principo, kad Komisija per pažeidimo nagrinėjimo procedūrą neturi įrodyti konkretaus teisinės apsaugos intereso, išimtį(26). Šis principas nereiškia, kad teisinės apsaugos interesas nėra būtinas, jis reiškia tik tai, kad šis interesas per pažeidimo nagrinėjimo procedūrą yra preziumuojamas. Šią prezumpciją išimties tvarka galima paneigti ir kaip tik taip buvo minėtais viešųjų pirkimų atvejais.
68.      Vis dėlto nagrinėjamu atveju tebėra pakankamas interesas konstatuoti, kad Prancūzija taisomųjų veiksmų dėl visų 107 vandens tiekimo įrenginių nesiėmė kuo greičiau ir teikdama pirmenybę.
69.      Pirma, Prancūzija dėl visų 107 tiekimo įrenginių įsipareigojimų neįvykdymą neigia. Jau vien dėl to Komisija turi teisėtą interesą, kad Teisingumo Teismas išsiaiškintų šį nuomonių skirtumą ir kiek tai susiję su penkiais įrenginiais, kuriuose įsipareigojimų nevykdymas buvo nutrauktas(27).
70.      Antra, šiuo atveju teisėtas interesas konstatuoti įsipareigojimų neįvykdymą yra ir dėl to, kad ieškinys yra susijęs su daugybe panašių atvejų, kuriais toks įsipareigojimų nevykdymas tęsiasi. Iš to matyti, kad kyla tam tikras pasikartojimo pavojus, kuris gali pagrįsti teisinės apsaugos interesą(28).
71.      Trečia, Prancūzijos nubaudimas dėl penkių tiekimo įrenginių šioje byloje gali būti reikšmingas, jei ateityje prireiktų pagal SESV 260 straipsnio 2 dalies antrą sakinį skirti sumokėti periodinę baudą ir (arba) vienkartinę sumą dėl nepakankamo sprendimo įgyvendinimo. Šis konstatavimas būtų atspirties taškas tam, kad, siekiant veiksmingai užkirsti kelią atitinkamų Sąjungos teisės pažeidimų pasikartojimui ateityje, reikia taikyti atgrasomąją priemonę(29), nes ji pabrėžtų nagrinėjamo
įsipareigojimų neįvykdymo reikšmę.
72.      Taigi ieškinio antrasis pagrindas dėl ieškinio A.8 priede išvardytų visų 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginių yra priimtinas.
2.      Dėl ieškinio pagrindo pagrįstumo
73.      Byloje Prancūzija laikosi nuomonės, kad nedelsė imtis taisomųjų veiksmų, nes parametro vertės viršijimas 52 tiekimo įrenginiuose tęsėsi trumpiau kaip 10 metų.
74.      Galima neatsakyti, ar Prancūzija tuo numanomai pripažįsta ir pažeidimą kituose tiekimo įrenginiuose, nes šiame argumente neatsižvelgiama į trukmės ir procedūros, nustatytos visų pirma antrosios Geriamojo vandens direktyvos 9 straipsnyje, pasekmes.
75.      Pagal antrosios Geriamojo vandens direktyvos 9 straipsnio 1 dalį valstybėms narėms buvo leidžiama ne ilgiau kaip trejiems metams numatyti nukrypti leidžiančias nuostatas I priedo B dalyje nustatytoms parametrų vertėms, jeigu tokios nukrypti leidžiančios nuostatos nekelia potencialaus pavojaus žmonių sveikatai ir jei tam tikroje teritorijoje žmonėms vartoti skirtas vanduo negali būti tiekiamas jokiais kitais priimtinais būdais. Antroji nukrypti leidžianti nuostata pagal šią teisės normą buvo leidžiama ne ilgiau kaip trejiems metams, jei valstybė narė apie tai informavo Komisiją. Pagal 9 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį išskirtinėmis aplinkybėmis valstybė narė galėjo prašyti Komisijos leisti ne ilgiau kaip trejus metus taikyti trečiąją nukrypti leidžiančią nuostatą, o sprendimą dėl to turėjo priimti Komisija. 9 straipsnio 3 dalyje buvo numatyta, kad valstybė narė kiekvienoje nukrypti leidžiančioje nuostatoje turėjo nurodyti tam tikrus duomenis. Trumpiau kaip 30 dienų taikomoms nukrypti leidžiančioms nuostatoms 9 straipsnio 4 dalyje buvo numatyta supaprastinta procedūra.
76.      Šios teisės normos nagrinėjamu atveju iš esmės buvo taikytinos, nes trečiosios Geriamojo vandens direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi tik 2023 m. sausio 12 d., taigi prieš pat 2023 m. vasario 15 d. pagrįstos nuomonės pateikimą, o pagal šios direktyvos 26 straipsnio 2 dalį pagal antrąją direktyvą jau numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos galiojo toliau.
77.      Tai reiškia, kad, pirma, šie atidėjimo laikotarpiai galėjo būti taikomi tik jei Prancūzija būtų pareiškusi apie ketinimą jais pasinaudoti. Vis dėlto Prancūzija šiame procese nenurodė, jog taiko nukrypti leidžiančias nuostatas. Jei jokia nukrypti leidžianti nuostata netaikoma, atmestina, kad būtų galima pripažinti, jog valstybė narė kuo greičiau ėmėsi taisomųjų veiksmų ir teikė jiems pirmenybę, kai ji daugybę metų delsė tai padaryti ir nenurodė jokių jau įvykdytų priemonių.
78.      Antra, iš nukrypti leidžiančių nuostatų matyti, kad, teisės aktų leidėjo nuomone, viršijimo priežastys įprastai turėtų būti pašalinamos per trejus metus. Dar trejų metų terminas galėjo būti nustatytas, jei apie tai buvo informuota Komisija, – taip jai buvo suteikiama galimybė patikrinti, ar tenkinamos nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sąlygos. Pasiekti, kad tų sąlygų būtų laikomasi, Komisija galėjo inicijuodama įsipareigojimų neįvykdymo procedūrą. Dar vienas trejų metų terminas galėjo būti nustatytas tik išskirtinėmis aplinkybėmis ir jas prieš tai turėjo būti pripažinusi Komisija.
79.      Trečia, abejotina, ar nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sąlygos gali būti tenkinamos nitratų parametro vertės viršijimo atveju. Prancūzija pripažįsta, kad nitratų parametro vertės viršijimas kelia pavojų kūdikių iki šešių mėnesių amžiaus ir nėščiųjų sveikatai. Taigi viršijimas pagrindžia potencialų pavojų žmonių sveikatai. Tai galėtų reikšti, kad tokio viršijimo atvejai turėtų būti pašalinti per gerokai trumpesnį laiką nei per nukrypti leidžiančiai nuostatai nustatytus trejus metus.
80.      Taigi iš principo nėra reikšmingas ir Prancūzijos argumentas dėl vertinimo diskrecijos, kuri, jos manymu, atsiranda iš to, kad pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 2 dalį, taisomiesiems veiksmams teikiant pirmenybę, turi būti atsižvelgiama, inter alia, į tai, kiek buvo viršytos atitinkamos parametrų vertės, ir į susijusį potencialų pavojų žmonių sveikatai. Dėl tokios diskrecijos negalėtų būti reikšmingai pratęsiamas taisomųjų veiksmų įgyvendinimo laikotarpis ir negalėtų būti leidžiama apeiti nukrypti leidžiančioms nuostatoms taikomą tvarką pagal antrosios Geriamojo vandens direktyvos 9 straipsnį.
81.      Papildomai reikia pažymėti, kad, sprendžiant iš viršijimo trukmės, daugeliu atvejų nematyti, jog būtų buvę atsižvelgta į viršijimo mastą arba atitinkamų vandens tiekimo įrenginių pajėgumą. Tiesa, kad dažnai tai yra labai maži įrenginiai, prie kurių prijungti keli šimtai ar net mažiau kaip šimtas vartotojų. Viršijimo pašalinimas tokiuose mažuose įrenginiuose gali reikšti didelę ekonominę naštą, visų pirma kai išlaidos perkeliamos tiems nedaugeliui vartotojų. Vis dėlto ir daugelyje didelių įrenginių, prie kurių atitinkamai prijungti daugiau kaip tūkstantis arba netgi keli tūkstančiai vartotojų, viršijimo atvejai tęsiasi jau labai ilgai. Pavyzdžiui, Aukštutinės Prancūzijos regiono Pa de Kalės departamente esančiame didžiausiame įrenginyje „Berck-sur-Mer“ (062000460), prie kurio prijungti 20 611 vartotojų, parametro vertė viršijama jau 26 metus. Ieškinio A.8 priede nurodyti kiti aštuoni, atitinkamai daugiau kaip tūkstantį vartotojų turintys įrenginiai, kuriuose parametro vertė viršijama ilgiau kaip 20 metų(30). Nėra požymių, kad jiems būtų buvusi teikiama pirmenybė arba kad būtų atliktas visapusiškas interesų derinimas.
82.      Taigi Prancūzija pažeidė trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 2 dalies pirmo sakinio nuostatas, nes, kiek tai susiję su ieškinio A.8 priede išvardytais 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais, kuo greičiau nesiėmė taisomųjų veiksmų siekdama atkurti žmonėms vartoti skirto vandens kokybę, ir neteikė pirmenybės tų veiksmų vykdymo užtikrinimui, atsižvelgdama, inter alia, į tai, kiek buvo viršytos atitinkamos parametro vertės, ir į susijusį potencialų pavojų žmonių sveikatai.
D.      Kiti taisomieji veiksmai, būtini žmonių sveikatai apsaugoti (ieškinio trečiasis pagrindas)
83.      Pateikdama ieškinio trečiąjį pagrindą Komisija tvirtina, kad Prancūzija neapribojo žmonėms vartoti skirto vandens, kuriame nuolat viršijama nitratų parametro vertė, naudojimo ir nesiėmė kitų būtinų priemonių žmonių sveikatai apsaugoti, taip pat nepakankamai informavo vartotojus.
84.      Šis ieškinio pagrindas, skirtingai nei pirmieji du, nėra aiškiai susijęs su visais 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais, kurie yra šios bylos dalykas. Vis dėlto iš ieškinio pagrindo motyvų matyti, kad Komisija jį sieja su visais įrenginiais.
85.      Prancūzija ir dėl šio ieškinio pagrindo laikosi nuomonės, kad įsipareigojimų neįvykdymo nebėra, kiek tai susiję su
įrenginiais, kuriuose, baigiantis pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, viršijimo nebebuvo galima fiksuoti. Vis dėlto šį argumentą dėl jau paaiškintų priežasčių(31) vėlgi reikia atmesti.
86.      Pirmiausia reikia išsiaiškinti, kokiu mastu yra priimtini Komisijos argumentai dėl šio ieškinio pagrindo, paskui – apsvarstyti jo pagrįstumą.
1.      Priimtinumas
87.      Abejonių dėl priimtinumo kyla atsižvelgiant į antrosios ir trečiosios geriamojo vandens direktyvų skirtumus, nes Komisija, pradėdama ikiteisminę ginčo nagrinėjimo procedūrą, 2020 m. spalio 30 d. oficialiame pranešime dar rėmėsi antrąja direktyva, o nuo pagrįstos nuomonės pateikimo ir visų pirma ieškinyje nurodo trečiąją direktyvą.
88.      Per įsipareigojimų neįvykdymo procedūrą, kurią Komisija pradėjo remdamasi pirmine vėliau iš dalies arba kitu aktu pakeisto Sąjungos teisės akto redakcija ir tęsia remdamasi nauju Sąjungos teisės aktu, ji – kaip jau paaiškinta(32) – gali remtis tik nuostatomis, kurios buvo perkeltos į naująjį teisės aktą.
89.      Komisijos argumentų priimtinumui reikšmės turi tai, kad trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies antros pastraipos (apie tai – a dalyje) ir 4 dalies (apie tai – c dalyje) antrojoje direktyvoje nebuvo. Taip pat reikia aptarti subtilų 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos pakeitimą (apie tai – b dalyje).
a)      Trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies antra pastraipa
90.      Komisija ieškinio trečiąjį pagrindą aiškiai grindžia abiem trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pastraipomis. Pagal šios nuostatos pirmą pastraipą, neatsižvelgiant į tai, ar buvo nesilaikyta parametrų verčių, ar ne, valstybės narės užtikrina, kad būtų uždrausta tiekti žmonėms vartoti skirtą vandenį, kuris kelia potencialų pavojų žmonių sveikatai, arba būtų apribotas tokio vandens vartojimas ir kad būtų imtasi visų kitų taisomųjų veiksmų, būtinų žmonių sveikatai apsaugoti. Antroje pastraipoje numatyta, kad valstybės narės I priedo A ir B dalyse nustatytų parametrų verčių minimaliųjų reikalavimų nesilaikymą laiko potencialiu pavojumi žmonių sveikatai, išskyrus atvejus, kai, kompetentingos institucijos nuomone, neatitiktis parametro vertei yra nereikšminga.
91.      Vis dėlto tik pirmos pastraipos nuostatos (iš esmės(33)) buvo antrojoje Geriamojo vandens direktyvoje kaip jos 8 straipsnio 3 dalis, o būtent pastarąja direktyva Komisija rėmėsi oficialiame pranešime, pradėdama ikiteisminę ginčo nagrinėjimo procedūrą.
92.      Trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje įtvirtintos prezumpcijos, kad parametrų verčių minimaliųjų reikalavimų nesilaikymas laikytinas potencialiu pavojumi žmonių sveikatai, atitinkamoje antrosios Geriamojo vandens direktyvos nuostatoje nėra. Atvirkščiai, antrosios direktyvos 27 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad tuo atveju, kai žmonėms vartoti skirto vandens kokybė neatitinka indikatorinę funkciją turinčių parametrų, atitinkama valstybė narė turi apsvarstyti, ar tas neatitikimas kelia pavojų žmonių sveikatai.
93.      Taigi Komisija šiame procese negali remtis prezumpcija, kad nitratų parametro vertės viršijimas pagrindžia potencialų pavojų žmonių sveikatai. Su tuo susiję argumentai yra nepriimtini.
94.      Prancūzijai, atvirkščiai, iš esmės nėra kliūčių remtis tuo, kad pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą potencialų pavojų žmonių sveikatai galima atmesti, kai kompetentinga institucija neatitiktį parametrų vertei laiko nereikšminga. Ši esama gynybos priemonė iš Prancūzijos negali būti atimta tik dėl to, kad Komisija per anksti išsiuntė oficialų pranešimą. Visgi iš to atsirandanti diskrecija negali būti platesnė nei valstybių narių teisė apsvarstyti, iš pradžių numatyta antrosios direktyvos 27 konstatuojamojoje dalyje.
b)      Veikimo galimybės pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą
95.      Nors iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos nuostata jau buvo įtvirtinta antrosios direktyvos 8 straipsnio 3 dalyje, kalbant apie jos taikymą šiuo atveju vis tiek kyla priimtinumo problema. Taip yra dėl to, kad abi nuostatos iš esmės sutampa tik tekstuose vokiečių ir graikų kalbomis, o visose kitose kalbinėse versijose trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa, palyginti su antrosios direktyvos 8 straipsnio 3 dalies pirmu sakiniu, yra subtiliai pakeista. Komisija bent jau numanomai remiasi šia pakeista redakcija.
96.      Antrosios direktyvos 8 straipsnio 3 dalies pirmame sakinyje buvo numatytos trys veikimo galimybės, kilus potencialiam pavojui žmonių sveikatai: pirma – uždrausti tiekti vandenį, antra – apriboti jo vartojimą, trečia – imtis kitų veiksmų, būtinų žmonių sveikatai apsaugoti. Trečiosios direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos tekste vokiečių ir graikų kalbomis visos trys galimybės buvo jungiamos jungtuku „arba“. Taigi kompetentingos institucijos galėjo pasirinkti vieną iš trijų galimybių.
97.      Visose kitose trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos kalbinėse versijose, priešingai, buvo numatyta, kad (arba) uždraudžiama tiekti vandenį arba apribojamas jo vartojimas ir (papildomai) imamasi visų kitų būtinų veiksmų. Taigi veikimo diskrecija sumažinta nuo trijų iki dviejų galimybių, t. y. uždraudimas arba apribojimas ir papildomai kiti veiksmai, jei prireikia.
98.      Šis pakeitimas iš „arba“ į „ir“ jau buvo Komisijos pasiūlyme – Komisija jį buvo pažymėjusi, bet nepaaiškinusi(34). Vis dėlto į pasiūlymo vertimą į vokiečių ir graikų kalbas šis pakeitimas nebuvo įtrauktas.
99.      Nepaisant šių kalbinių versijų skirtumų, visų pirma trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 5 dalis yra argumentas, rodantis, jog Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė, kad valstybės narės ir toliau galėtų pasirinkti iš visų trijų veikimo galimybių. Galiausiai į šį klausimą šioje byloje galima neatsakyti, nes ir čia taikomas principas, kad Komisija savo priekaištus gali grįsti nauju reglamentavimu tik tiek, kiek jame išlaikytas ankstesnis reglamentavimas.
100. Dėl to nagrinėjamoje byloje yra nepriimtinas Komisijos argumentas, jog Prancūzija, kilus potencialiam pavojui žmonių sveikatai, turėjo pasirinkti tarp vandens tiekimo uždraudimo ir jo vartojimo apribojimo. Atvirkščiai, Prancūzija gali remtis tuo, kad kompetentingos institucijos iš principo galėjo rinktis iš visų trijų galimybių.
c)      Trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 4 dalis
101. Taip pat abejotina, ar priimtinas Komisijos argumentas, susijęs su informavimo pareigų patikslinimu trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 4 dalyje, – šios pareigos taikomos viršijant nitratų parametro vertę ir minėtoje nuostatoje apibrėžtos sąlyginai išsamiai. Antrosios Geriamojo vandens direktyvos 8 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje tik buvo numatyta, kad tokiais atvejais, kokie dabar yra reglamentuojami trečiosios direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje, apie tai nedelsiant informuojami vartotojai ir jiems duodami reikalingi patarimai. Be to, 8 straipsnio 7 dalyje buvo numatyta, kad tais atvejais, kai imamasi atkuriamųjų veiksmų, apie tai būtų pranešta vartotojams, išskyrus tuos parametrų verčių nesilaikymo atvejus, kuriuos kompetentingos institucijos laiko nereikšmingais.
102. Trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 4 dalyje išlaikytas antrosios direktyvos 8 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje ir 7 dalyje įtvirtintas įpareigojimas parametrų verčių viršijimo, dėl kurio kyla potencialus pavojus žmonių sveikatai, atveju vartotojams pateikti atitinkamą informaciją ir rekomendacijas ir informuoti juos apie taisomuosius veiksmus.
103. Vis dėlto valstybės narės, nustatydamos šios informacijos ir rekomendacijų mastą, pagal antrosios direktyvos 8 straipsnio 3 dalies antrą sakinį turėjo didesnę diskreciją nei pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 4 dalį. Į šią didesnę diskreciją šioje byloje reikia atsižvelgti vertinant, ar Prancūzija įvykdė informavimo pareigas.
104. Be to, Komisija negali reikalauti, kad Prancūzija informaciją ir rekomendacijas teiktų didesniu mastu, nei būtų reikalinga pagal trečiosios direktyvos 14 straipsnio 4 dalį, net jei, atsižvelgiant į atvejo aplinkybes, pagal antrosios direktyvos 8 straipsnio 3 dalies antrą sakinį atrodytų, jog būtina pateikti papildomą informaciją arba rekomendacijas. Taip yra dėl to, kad Prancūzijai reikšmingu momentu buvo taikomi ir šiuo metu tebetaikomi tik 14 straipsnio 4 dalies reikalavimai(35).
d)      Tarpinė išvada
105. Taigi Komisijos argumentai dėl ieškinio trečiojo pagrindo yra nepriimtini, kiek Komisija remiasi trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 ir 4 dalių pakeitimais, palyginti su antrosios direktyvos 8 straipsnio 3 dalimi. Tai susiję su trečiosios direktyvos 14 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje įtvirtinta prezumpcija, kad nitratų parametro vertės viršijimas kelia potencialų pavojų žmonių sveikatai, 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos pakeitimu iš dalies, kiek tai susiję su skirtingomis veikimo galimybėmis, ir informavimo pareigų sukonkretinimu 14 straipsnio 4 dalyje.
2.      Pagrįstumas – būtinybė atsižvelgti į trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą
106. Taigi Komisija, siekdama įrodyti ieškinio trečiojo pagrindo pagrįstumą, t. y. trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos nuostatų pažeidimą, pirmiausia turi įrodyti, kad nitratų parametro vertės viršijimas kelia potencialų pavojų žmonių sveikatai. Tik tuo remiantis galima įvertinti, ar Prancūzija ėmėsi būtinų taisomųjų veiksmų.
a)      Potencialus pavojus žmonių sveikatai
107. Nors Komisija negali remtis potencialaus pavojaus prezumpcija pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, šis klausimas šioje byloje sąlyginai nekelia problemų.
108. Taip yra dėl to, kad Prancūzija pripažįsta, jog dėl nitratų parametro vertės viršijimo kyla pavojus nėščiųjų ir kūdikių iki šešių mėnesių amžiaus sveikatai. Taigi potencialus pavojus žmonių sveikatai yra.
109. Vis dėlto bylos šalys ginčijasi dėl to, ar yra kitas potencialus pavojus žmonių sveikatai. Šiuo klausimu Komisija remiasi atsargumo principu, bet vien šis principas, nesukonkretinus, dar neleidžia daryti prielaidos apie kitų pavojų buvimą.
110. Tokį sukonkretinimą Komisija nurodo kaip vėžio riziką. Šią riziką PSO mini dokumente, kuriuo remiasi abi šalys(36). Net ir Prancūzijos ANSES(37) pranešime, kurį byloje pateikė Prancūzija, nurodo teigiamą sąsają tarp geriamojo vandens taršos nitratais ir kolorektalinio vėžio rizikos, taip pat įtariamą sąsają tarp tokios taršos ir kiaušidžių ir inkstų vėžio(38). Taigi Prancūzijos neigimas, kad vėžio rizika yra potencialus pavojus žmonių sveikatai, yra prieštaringas, todėl atmestinas. Atvirkščiai, šios vėžio rizikos pagrindžia kitą potencialų pavojų žmonių sveikatai.
b)      Taisomieji veiksmai
111. Taigi kyla klausimas, ar Prancūzija ėmėsi taisomųjų veiksmų, kurie pagal trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą buvo būtini dėl potencialaus pavojaus nėščiųjų ir kūdikių sveikatai ir dėl vėžio rizikos.
112. Kaip jau paaiškinta, Prancūzijai šioje byloje iš esmės negali būti reiškiamas priekaištas, kad kompetentingos institucijos rinkosi iš trijų rūšių taisomųjų veiksmų, numatytų antrosios Geriamojo vandens direktyvos 8 straipsnio 3 dalyje. Tai yra, pirma, uždraudimas tiekti žmonėms vartoti skirtą vandenį, antra, tokio vandens vartojimo apribojimas, trečia, kiti būtini veiksmai.
113. Komisijos nuomone, dėl potencialaus pavojaus žmonių sveikatai turėjo būti apribotas arba net uždraustas visų geriamojo vandens tiekimo įrenginių, kuriuose fiksuoti viršijimo atvejai, naudojimas.
114. Vis dėlto atrodo atmestina, kad vandentiekio vandens tarša nitratais šiais atvejais būtų galima pateisinti uždraudimą tiekti vandentiekio vandenį. Kaip pagrįstai nurodo Prancūzija, vandentiekio vanduo turi būti tiekiamas jau vien dėl to, kad, nepaisant taršos nitratais, jis gali būti reikalingas ir nepavojingas kitiems nei maistas tikslams, pavyzdžiui, asmens higienos, valymo, daržų laistymo.
115. Tiesa, būtų įmanoma apriboti vandentiekio vandens naudojimą maistui. Tokio apribojimo veiksmingumu būtų galima abejoti, nes jo įgyvendinimas privačiuose namų ūkiuose praktiškai neįsivaizduojamas. Vis dėlto kontrolė restoranuose ir valgyklose atrodo neatmestina. Be to, potencialaus pavojaus žmonių sveikatai reikšmė institucijai davus tokį nurodymą taptų aiškesnė nei vien atkreipus į tai dėmesį. Taigi naudojimo apribojimas yra bent jau svarstytina galimybė.
116. Svarbiausia naudojimo apribojimo alternatyva būtų tik vartotojų informavimas. Toks informavimas neturėtų būtinai atitikti trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 4 dalyje nustatytų reikalavimų, bet tam tikri duomenys atrodo būtini ir turėtų būti taip pat pateikti apribojant naudojimą.
117. Tokie duomenys visų pirma yra tai, kad apskritai viršyta parametro vertė ir kad dėl to kyla potencialių pavojų žmonių sveikatai. Šie du informaciniai pranešimai yra būtini tam, kad vartotojai galėtų tinkamai reaguoti.
118. Be to, jau pagal antrosios Geriamojo vandens direktyvos 8 straipsnio 3 dalies antrą sakinį valstybės narės buvo įpareigotos duoti „patarim[us]“. Taigi jos turėjo vartotojams bent pateikti rekomendacijų, kaip, atsižvelgiant į potencialius pavojus, elgtis su užterštu vandentiekio vandeniu.
119. Pagal antrosios direktyvos 8 straipsnio 7 dalį taip pat buvo reikalaujama, kad tais atvejais, kai imamasi taisomųjų veiksmų, apie tai būtų pranešta vartotojams, išskyrus tuos parametrų verčių nesilaikymo atvejus, kuriuos kompetentingos institucijos laiko nereikšmingais. Kadangi Prancūzija pripažįsta bent jau tai, kad nitratų parametro vertės viršijimas reiškia potencialų pavojų nėščiųjų ir kūdikių sveikatai, būtų prieštaringa, jei kompetentingos institucijos viršijimą būtų laikiusios nereikšmingu. Taigi turėjo būti pateikta informacija ir apie taisomuosius veiksmus.
120. Papildoma, bent jau svarstytina, priemonė būtų alternatyvus švaraus vandens tiekimas. Praktiškai įgyvendinama priemonė, atrodo, būtų visų pirma vandens buteliuose tiekimas. Toks tiekimas būtų naudingas paveiktiems asmenims, taip pat, taikant naudojimo apribojimą, galėtų paskatinti jo laikytis, bet įprastai vartotojai turėtų galėti patys, reguliariai apsipirkdami, apsirūpinti maistui tinkamu į butelius išpilstytu vandeniu. Kartu yra pagrindo nuogąstauti, kad tokio tiekimo sąnaudos būtent nedideliuose tiekimo įrenginiuose būtų neproporcingos gaunamai naudai. Taigi, atrodo, alternatyvus švaraus vandens tiekimas nitratų parametro vertės viršijimo atveju iš esmės neturėtų būti pagal Sąjungos teisę reikalaujama priemonė. Konkrečiu atveju, pavyzdžiui, dėl ypatingo ekonominio pažeidžiamumo arba riboto judumo, gali būti kitaip, tačiau, siekiant pagrįsti įpareigojimą, tokios aplinkybės turi būti atitinkamai apibrėžtos.
121. Pagal 14 straipsnio 5 dalį (antrosios Geriamojo vandens direktyvos 8 straipsnio 4 dalis) kompetentingos institucijos arba kitos atitinkamos įstaigos nusprendžia, kokių veiksmų turi būti imamasi. Vadinasi, jos turėjo pasirinkti, ar apriboti užteršto vandentiekio vandens naudojimą, ar tik informuoti vartotojus. Priimdamos sprendimą šios institucijos turėjo atsižvelgti ir į tai, kokią riziką žmonių sveikatai sukeltų žmonėms vartoti skirto vandens naudojimo apribojimas.
122. Taigi Komisija turėjo išsiaiškinti, dėl kokių priežasčių kompetentingos institucijos arba kitos atitinkamos įstaigos atsisakė taikyti apribojimus arba pateikti tam tikrą informaciją, ir paaiškinti, kodėl tas vertinimas yra nepagrįstas.
123. Komisija remiasi išsamiais duomenimis, kuriuos Prancūzija pateikė priedo, kuriame atsakoma į oficialų pranešimą(39), lentelėse dėl kiekviename geriamojo vandens tiekimo įrenginyje atliktų veiksmų. Komisija bendrai tvirtina, kad toje informacijoje neatsižvelgta į nitratų parametro vertės viršijimo keliamus potencialius pavojus. Jos nuomone, gyventojams pateikiama informacija turi apimti paaiškinimus apie potencialų šio viršijimo poveikį žmonių sveikatai.
124. Vis dėlto iš priede, kuriuo atsakoma į oficialų pranešimą, pateiktų lentelių matyti, kad buvo uždrausta vandenį iš beveik visų paveiktų geriamojo vandens tiekimo įrenginių naudoti nėščiųjų ir kūdikių maistui arba bent jau rekomenduojama šioms grupėms jo nenaudoti.
125. Remiantis šiose lentelėse pateiktais duomenimis, šios grupės nebuvo įspėtos tik dėl trijų įrenginių, taip pat nurodytų ieškinio A.8 priede. Tai – įrenginiai „Cohons“ (052001829), „Charmes“ (052001856) ir „Fays“ (052000917 (ieškinio A.8 priede – 5200106)), jie visi yra Didžiųjų Rytų regiono Aukštutinės Marnos departamente.
126. Ar apribojimai ir informacija, kiek tai susiję su rizika nėščiosioms ir kūdikiams, kitais atvejais buvo pakankami, reikia įvertinti konkrečiu atveju; Komisija tokio vertinimo neatliko.
127. Informacijos, kad Prancūzijos institucijos būtų bent užsiminusios vartotojams apie vėžio riziką ar tai išsamiau aptarusios, atvirkščiai, nėra. Taip pat ir šioje byloje Prancūzija konkrečiai neatsako į šį klausimą. Todėl darytina išvada, kad kompetentingos institucijos nesiėmė būtinų veiksmų dėl šio potencialaus pavojaus žmonių sveikatai.
128. Taigi Prancūzija neįvykdė iš trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos kylančių įsipareigojimų, nes nepateikė būtinų įspėjimų apie potencialų pavojų nėščiųjų ir kūdikių sveikatai ir patarimų, kiek tai susiję su vandens tiekimo įrenginiais „Cohons“, „Charmes“ ir „Fays“, ir apie vėžio riziką visiems vartotojams, kiek tai susiję su ieškinio A.8 priede išvardytais visais vandens tiekimo įrenginiais.
129. Likusi šio ieškinio pagrindo dalis atmestina.
V.      Bylinėjimosi išlaidos
130. Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 3 dalį, jeigu – kaip šioje byloje – kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama, kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
VI.    Išvada
131. Taigi siūlau Teisingumo Teismui priimti tokį sprendimą:
1.      Prancūzijos Respublika neįvykdė:
a)      iš Direktyvos (ES) 2020/2184 dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės 4 straipsnio 1 dalies ir I priedo B dalies kylančių įsipareigojimų, nes nesiėmė būtinų priemonių užtikrinti, kad žmonėms vartoti skirtas vanduo atitiktų minimalius reikalavimus dėl 50 mg/l nitratų parametro vertės, kiek tai susiję su ieškinio A.8 priede išvardytais 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais, išskyrus įrenginius „Chevregny“, „Arconcey“, „Charencey“, „Saint-Seine-l’Abbaye“ ir „Charmes“;
b)      iš Direktyvos 2020/2184 14 straipsnio 2 dalies kylančių įsipareigojimų, nes kuo greičiau nesiėmė taisomųjų veiksmų siekdama atkurti žmonėms vartoti skirto vandens kokybę, ir neteikė pirmenybės tų veiksmų vykdymo užtikrinimui, atsižvelgdama, inter alia, į tai, kiek buvo viršytos atitinkamos parametro vertės, ir susijusį potencialų pavojų žmonių sveikatai, kiek tai susiję su ieškinio A.8 priede išvardytais 107 geriamojo vandens tiekimo įrenginiais;
c)      iš Direktyvos 2020/2184 14 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos kylančių įsipareigojimų, nes nepateikė būtinų įspėjimų apie potencialų pavojų nėščiųjų ir kūdikių sveikatai ir patarimų, kiek tai susiję su vandens tiekimo įrenginiais „Cohons“, „Charmes“ ir „Fays“, ir apie vėžio riziką visiems vartotojams, kiek tai susiję su ieškinio A.8 priede išvardytais visais vandens tiekimo įrenginiais.
2.      Atmesti likusią ieškinio dalį.
3.      Europos Komisija ir Prancūzijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
1      Originalo kalba: vokiečių.
2      2020 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2020/2184 dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės (OL L 435, 2020, p. 1).
3      1980 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 80/778/EEB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės (OL L 229, 1980, p. 11).
4      PSO, History of Guideline Development, Nitrate and nitrite.
5      PSO, Nitrate and Nitrite in Drinking-water, 2016 (WHO/FWC/WSH/16.52, p. 1).
6      PSO, Nitrate and Nitrite in Drinking-water, 2016 (WHO/FWC/WSH/16.52, p. 11 ir paskesni).
7      1998 m. lapkričio 3 d. Tarybos direktyva 98/83/EB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės (OL L 330, 1998, p. 32; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 90).
8      Pirmosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalies b punktas, 5 straipsnio 1 dalis ir I priedo C dalies 20 eilutė, antrosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalies b punktas, 5 straipsnio 1 dalis ir I priedo B dalis, trečiosios Geriamojo vandens direktyvos 4 straipsnio 1 dalies b punktas, 5 straipsnio 1 dalis ir I priedo B dalis.
9      Žr. 2011 m. gegužės 24 d. Sprendimą Komisija / Portugalija (C‑52/08, EU:C:2011:337, 39 punktas).
10      1999 m. lapkričio 9 d. Sprendimas Komisija / Italija (C‑365/97, EU:C:1999:544, 35 ir 36 punktai).
11      1999 m. lapkričio 9 d. Sprendimas Komisija / Italija (C‑365/97, EU:C:1999:544, 36 punktas) ir 2011 m. gegužės 24 d. Sprendimas Komisija / Portugalija (C‑52/08, EU:C:2011:337, 42 punktas).
12      2009 m. rugsėjo 10 d. Sprendimas Komisija / Graikija (C‑416/07, EU:C:2009:528, 28 punktas), 2011 m. gegužės 24 d. Sprendimas Komisija / Portugalija (C‑52/08, EU:C:2011:337, 42 punktas) ir 2020 m. gegužės 14 d. Sprendimas Komisija / Jungtinė Karalystė (PVM – išankstiniams sandoriams taikytinos nuostatos) (C‑276/19, nepaskelbtas Rink., EU:C:2020:368, 39 punktas).
13      Dėl ankstesnių geriamojo vandens direktyvų žr. 2002 m. lapkričio 14 d. Sprendimą Komisija / Airija (C‑316/00, EU:C:2002:657, 37 punktas) ir 2024 m. sausio 25 d. Sprendimą Komisija / Airija (Trihalometanas geriamajame vandenyje) (C‑481/22, EU:C:2024:85, 65 punktas).
14      2023 m. rugsėjo 7 d. Sprendimas Komisija / Italija (Ribinės vertės – Arsenas ir fluoridai) (C‑197/22, EU:C:2023:642, 51 punktas) ir 2024 m. sausio 25 d. Sprendimas Komisija / Airija (Trihalometanas geriamajame vandenyje) (C‑481/22, EU:C:2024:85, 43 punktas).
15      2023 m. rugsėjo 7 d. Sprendimas Komisija / Italija (Ribinės vertės – Arsenas ir fluoridai) (C‑197/22, EU:C:2023:642, 65 punktas).
16      2022 m. birželio 22 d. Sprendimas Komisija / Slovakija (Kurtinių apsauga) (C‑661/20, EU:C:2022:496, 94–97 punktai), 2023 m. rugsėjo 7 d. Sprendimas Komisija / Italija (Ribinės vertės – Arsenas ir fluoridai) (C‑197/22, EU:C:2023:642, 55 punktas) ir 2024 m. sausio 25 d. Sprendimas Komisija / Airija (Trihalometanas geriamajame vandenyje) (C‑481/22, EU:C:2024:85, 81 punktas).
17      2005 m. balandžio 26 d. Sprendimas Komisija / Airija (C‑494/01, EU:C:2005:250, 37 punktas) ir 2017 m. balandžio 5 d. Sprendimas Komisija / Bulgarija (C‑488/15, EU:C:2017:267, 42 punktas).
18      2022 m. liepos 12 d. Sprendimas Nord Stream 2 / Parlamentas ir Taryba (C‑348/20 P, EU:C:2022:548, 128 punktas).
19      2007 m. birželio 26 d. Sprendimas Ordre des barreaux francophones et germanophone ir kt. (C‑305/05, EU:C:2007:383, 31 punktas) ir 2016 m. liepos 28 d. Sprendimas Conseil des ministres (C‑543/14, EU:C:2016:605, 40 punktas).
20      Šiuo klausimu žr. 2009 m. gruodžio 2 d. Sprendimą Komisija / Airija ir kt. (C‑89/08 P, EU:C:2009:742, 53 punktas), 2010 m. rugsėjo 21 d. Sprendimą Švedija ir kt. / API ir Komisija (C‑514/07 P, C‑528/07 P ir C‑532/07 P, EU:C:2010:541, 89 punktas) ir 2020 m. rugsėjo 10 d. Sprendimą Rumunija / Komisija (C‑498/19 P, EU:C:2020:686, 75 punktas).
21      Žr. 2016 m. liepos 28 d. Sprendimą Conseil des ministres (C‑543/14, EU:C:2016:605, 40 punktas), 2017 m. gegužės 16 d. Sprendimą Berlioz Investment Fund (C‑682/15, EU:C:2017:373, 96 punktas) ir 2022 m. liepos 12 d. Sprendimą Nord Stream 2 / Parlamentas ir Taryba (C‑348/20 P, EU:C:2022:548, 128 punktas).
22      2023 m. rugsėjo 7 d. Sprendimas Komisija / Italija (Ribinės vertės – Arsenas ir fluoridai) (C‑197/22, EU:C:2023:642, 95 punktas).
23      2023 m. rugsėjo 7 d. Sprendimas Komisija / Italija (Ribinės vertės – Arsenas ir fluoridai) (C‑197/22, EU:C:2023:642, 96 punktas) ir 2024 m. sausio 25 d. Sprendimas Komisija / Airija (Trihalometanas geriamajame vandenyje) (C‑481/22, EU:C:2024:85, 108 punktas).
24      1992 m. kovo 31 d. Sprendimas Komisija / Italija (C‑362/90, EU:C:1992:158, 11 ir 13 punktai) ir 2007 m. spalio 11 d. Sprendimas Komisija / Graikija (C‑237/05, EU:C:2007:592, 29 punktas).
25      Žr. šios išvados 58 punktą.
26      1974 m. balandžio 4 d. Sprendimas Komisija / Prancūzija (167/73, EU:C:1974:35, 15 punktas), 2003 m. balandžio 10 d. Sprendimas Komisija / Vokietija (C‑20/01 ir C‑28/01, EU:C:2003:220, 29 punktas) ir 2020 m. lapkričio 18 d. Sprendimas Komisija / Vokietija (PVM grąžinimas – Sąskaitos faktūros) (C‑371/19, nepaskelbtas Rink., EU:C:2020:936, 45 punktas).
27      Žr. 1987 m. kovo 10 d. Sprendimą Komisija / Italija (199/85, EU:C:1987:115, 8 ir 9 punktai).
28      1979 m. kovo 6 d. Sprendimas Simmenthal / Komisija (92/78, EU:C:1979:53, 32 punktas), 2007 m. birželio 7 d. Sprendimas Wunenburger / Komisija (C‑362/05 P, EU:C:2007:322, 50 punktas) ir 2018 m. rugsėjo 6 d. Sprendimas Bank Mellat / Taryba (C‑430/16 P, EU:C:2018:668, 64 punktas).
29      Žr. 2008 m. gruodžio 9 d. Sprendimą Komisija / Prancūzija (C‑121/07, EU:C:2008:695, 69 punktas), 2011 m. lapkričio 17 d. Sprendimą Komisija / Italija (C‑496/09, EU:C:2011:740, 89 punktas) ir 2025 m. kovo 27 d. Sprendimą Komisija / Italija (Miesto nuotekų valymas) (C‑515/23, EU:C:2025:209, 93 punktas).
30      „Verton“ (062000461), Pa de Kalė, Aukštutinė Prancūzija: 1 947 vartotojai, 26 metai; „Wavignies“ (060001115), Uaza, Aukštutinė Prancūzija: 1 200 vartotojų, 25 metai; „CCSSOM Secteur Villiers Conflans“ (051001447), Marna, Didieji Rytai: 1 861 vartotojas, 36 metai; „Pars-lès-Romilly-Gélannes Reseau“ (010000235), Obas, Didieji Rytai: 3 122 vartotojai, 15 metų; „Marigny-Saint-Flavy Reseau“ (010000239), Obas, Didieji Rytai: 4 032 vartotojai, 25 metai; „Villiers-Saint-Georges“ (077001446), Sena ir Marna, Il de Fransas: 1 214 vartotojų, 28 metai; „Méréville“ (091000168), Esonas, Il de Fransas: 3 271 vartotojas, 21 metai; „Argent-sur-Sauldre“ (018000133), Šeras, Centras-Luaros Slėnis: 2 285 vartotojai, 25 metai; „Dammarie“ (028000808), Eras ir Luaras, Centras-Luaros Slėnis: 1 551 vartotojas, 24 metai.
31      Žr. šios išvados 63–70 punktus.
32      Žr. šios išvados 20 punktą.
33      Šiuo klausimu žr. šios išvados 95 ir paskesnius punktus.
34      Pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės (nauja redakcija), COM(2017) 753 final, 12 straipsnis.
35      Žr. šios išvados 94 punktą.
36      Žr. šios išvados 3 punktą.
37      Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (Nacionalinė maisto saugos, aplinkos ir darbo institucija, Prancūzija).
38      Évaluation des risques liés à la consommation de nitrates et nitrites (2022 m. liepos mėn.), p. 194.
39      Ieškinio A.2 priedas sudarytas iš kelių priedų, kuriais atsakoma į oficialų pranešimą. Antrajame priede (p. 138–152) nurodyti konkretūs sveikatos institucijų veiksmai, trečiajame (p. 153–169) pateikiama informacija ir rekomendacijos.