62009CJ0213_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta C‑213/09
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Finanzgericht Hamburg
(Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2009. gada 13. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2009. gada 15. jūnijā, tiesvedībā
Barsoum Chabo
pret
Hauptzollamt Hamburg-Hafen .
TIESA (trešā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [ K. Lenaerts ], tiesneši R. Silva de Lapuerta [ R. Silva de Lapuerta ], E. Juhāss [ E. Juhász ], Dž. Arestis [ G. Arestis ] (referents) un J. Malenovskis [ J. Malenovský ],
ģenerāladvokāte V. Trstenjaka [ V. Trstenjak ],
sekretārs K. Malaceks [ K. Malacek ], administrators,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2010. gada 29. aprīļa tiesas sēdi,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
– B. Čabo [ B. Chabo ] vārdā – M. Ēningers [ M. Ehninger ], Rechtsanwalt,
– Itālijas valdības vārdā – Dž. Palmjēri [ G. Palmieri ], pārstāve, kurai palīdz Dž. Albencio [ G. Albenzio ], avvocato dello Stato,
– Eiropas Savienības Padomes vārdā – M. Simma [ M. Simm ] un F. Florindo Gižons [ F. Florindo Gijón ], pārstāvji,
– Eiropas Komisijas vārdā – L. Bujona [ L. Bouyon ] un B. R. Kilmans [ B.‑R. Killmann ], pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokātes secinājumus 2010. gada 24. jūnija tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
1. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par Komisijas 2005. gada 27. oktobra Regulas (EK) Nr. 1719/2005, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 286, 1. lpp.), spēkā esamību saistībā ar šajā pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 klasificēto preču importam, kas veikts ārpus tarifu kvotām, noteiktā papildu maksājuma apmēru.
2. Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp B. Čabo un Hauptzollamt Hamburg-Hafen [Hamburgas ostas Galveno muitas pārvaldi] par šīs iestādes atteikumu apmierināt sūdzību, ar kuru apstrīdēta tās atbilstoši Regulai Nr. 1719/2005 pieprasīto papildu maksājumu samaksa.
Atbilstošās tiesību normas
3. Saskaņā ar Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 1719/2005 (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 2658/87”), I pielikuma otrās daļas IV sadaļas 20. nodaļu par Agaricus
ģints sēņu, kas nav īslaicīgai uzglabāšanai paredzētas un pilnībā termiski apstrādātas konservētas sēnes un kuras ietilpst kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30, importu, kas veikts ārpus noteiktajām tarifu kvotām, ir jāmaksā līgumā noteikts ad valorem
muitas nodoklis 18,4 % apmērā, kā arī papildu maksājums īpaša muitas nodokļa veidā EUR 222 par 100 kilogramiem sausā tīrsvara apmērā.
4. Attiecībā uz Agaricus
ģints sēnēm šīs regulas I pielikuma trešās daļas III sadaļas 7. pielikumā Kopienas tarifu kvota ir noteikta 62 660 tonnu sausā tīrsvara apmērā, kuru ietvaros par kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 ietilpstošo sēņu importu tiek iekasēts vienīgi ad valorem
muitas nodoklis 23 % apmērā. Šīs kvotas starp piegādātājvalstīm ir sadalītas tādējādi, ka citām valstīm, atskaitot Polijas Republiku, piešķirto kvotu apmērs ir 28 780 tonnas sausā tīrsvara.
5. Ar Komisijas 2004. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 1864/2004, ar ko atklāj un nosaka tarifa kvotu pārvaldīšanu konservētu sēņu importam no trešām valstīm (OV L 325, 30. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2005. gada 7. decembra Regulu (EK) Nr. 1995/2005 (OV L 320, 34. lpp.; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1864/2004”), ir ieviestas Kopienas tarifu kvotas konservētām Agaricus
ģints sēnēm, kuru ietvaros par kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 ietilpstošo konservēto sēņu importu tiek piemērots ad valorem
muitas nodoklis 23 % apmērā. No šīs regulas I pielikuma izriet, ka, sākot no 2006. gada 1. janvāra, kopējais šo kvotu apmērs ir 30 702,5 tonnas sausā tīrsvara, no kurām 23 750 tonnas ir iedalītas Ķīnas Tautas Republikai.
6. Ar šo nodokļu iekasēšanu un iepriekš minēto kvotu atvēršanu Savienības tiesībās ir transponētas starptautiskās saistības, kuras Eiropas Savienība ir uzņēmusies attiecībā uz šo preču importēšanu. Šīs saistības ir tieši uzskaitītas Kopienas koncesiju un saistību CXL
sarakstā, kas ir Līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) izveidošanu, kurš 1994. gada 15. aprīlī parakstīts Marakešā un apstiprināts ar Padomes 1994. gada 22. decembra Lēmumu 94/800/EK par daudzpusējo sarunu Urugvajas kārtā (no 1986. gada līdz 1994. gadam) panākto nolīgumu slēgšanu Eiropas Kopienas vārdā jautājumos, kas ir tās kompetencē (OV L 336, 1. lpp.), 1.A pielikumā ietvertās 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (turpmāk tekstā – “1994. gada VVTT”) neatņemama sastāvdaļa.
7. Šajā 1.A pielikumā ir ietverts arī Līgums par lauksaimniecību (OV 1994, L 336, 22. lpp.), kura 4. pantā ar nosaukumu “Tirgus pieejamība” ir noteikts:
“1. Tirgus pieejas atvieglojumi, kas minēti Dalībvalstu Grafikos, attiecas uz saistībām un tarifu samazināšanu, kā arī uz citām tirgus pieejas saistībām atbilstoši Grafiku nosacījumiem.
2. Dalībvalstis neveic un neuztur pasākumus, attiecībā uz kuriem ir prasība pārvērst tos par parastiem muitas nodokļiem [..], ja vien šī Līguma 5. pielikuma 5. pantā nav minēti citādi nosacījumi.”
8. Šajā ziņā šī panta 2. punktā minētajā zemsvītras piezīmē ir paredzēts:
“Šie pasākumi ietver kvantitatīvos importa ierobežojumus, mainīgos importa nodokļus, minimālās importa cenas, subjektīvu importa licencēšanu, ārpustarifu pasākumus, kas tiek veikti ar valsts tirdzniecības uzņēmumu starpniecību, voluntārus eksporta ierobežojumus un līdzīgus pasākumus, kas tiek veikti uz robežām, bet kas nav parastie muitas nodokļi neatkarīgi no tā, vai šādus pasākumus veic saskaņā ar noteiktas valsts [1947. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību] nosacījumu neievērošanu, taču pie tiem nepieder pasākumi, kurus veic saskaņā ar maksājumu bilanci vai saskaņā ar citiem vispārējiem ar lauksaimniecību nesaistītiem 1994. gada VVTT nosacījumiem, vai citiem [Līguma par PTO izveidi] 1.A pielikuma daudzpusējās tirdzniecības līgumiem.”
9. Turklāt atbilstoši Padomes 2005. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 980/2005 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu (OV L 169, 1. lpp.) 7. panta 2. punktam Regulas Nr. 2658/87 I pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 klasificēto sēņu, kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republika, importam, kas tiek veikts ārpus noteiktajām tarifu kvotām, piemērojamais ad valorem
muitas nodoklis 18,4 % apmērā tiek samazināts līdz 14,9 %. Tomēr saskaņā ar šī panta 5. punktu papildu maksājums EUR 222 par 100 kilogramiem sausā tīrsvara, kas attiecīgā gadījumā ir iekasējams saistībā ar šo importēšanu, samazināts netiek.
Pamata lieta un prejudiciālais jautājums
10. 2006. gada 6. martā B. Čabo iesniedza pieteikumu par 1000 kastu ar konservētām sēnēm, kas ārpus noteiktajām tarifu kvotām bija ievestas no Ķīnas Tautas Republikas, laišanu brīvā apgrozībā. Tā kā šīs preces bija deklarētas Regulas Nr. 2658/87 I pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 90 00, atmuitošana atbilstoši šim I pielikumam, lasot to kopā ar Regulas Nr. 980/2005 7. panta 2. punktu, tika veikta, piemērojot šīm precēm vienīgi preferenciālo muitas nodokļa likmi 14,9 % apmērā.
11. Pēc preču klasificēšanas atzinuma sagatavošanas tika konstatēts, ka šīs konservētās sēnes patiesībā bija klasificējamas kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30. Līdz ar to ar 2007. gada 21. februāra paziņojumu par nodokļa nomaksu Hauptzollamt Hamburg-Hafen
pieprasīja vēlāku ievedmuitas nodokļa EUR 27 507,13 apmērā samaksu, piemērojot preferenciālo muitas nodokļa likmi 14,9 % apmērā un pieskaitot papildu maksājumu EUR 222 par 100 kilogramiem sausā tīrsvara atbilstoši Regulas Nr. 2658/87 I pielikumam, lasot to kopā ar Regulas Nr. 980/2005 7. panta 2. un 5. punktu.
12. 2007. gada 5. martā B. Čabo iesniedza sūdzību par šo paziņojumu par nodokļa nomaksu; ar 2007. gada 7. decembra lēmumu tā tika noraidīta.
13. 2008. gada 9. janvārī B. Čabo iesniedza prasību par šī lēmuma atcelšanu Finanzgericht Hamburg
[Hamburgas Finanšu tiesā]. B. Čabo uzskata, ka šajā lēmumā paredzētā ievedmuitas nodokļa iekasēšana ir prettiesiska, jo piemērotais maksājums ir pielīdzināms ievešanas aizliegumam. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
savukārt ir norādījusi, ka šis maksājums ir balstīts uz kopējo muitas tarifu, kas ir piemērojams Regulas Nr. 2658/87 I pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 ietilpstošajām precēm, un ka runa ir parastajiem muitas nodokļiem, kas nav pielīdzināmi ievešanas aizliegumam, bet drīzāk ir leģitīma tarifiāla aizsardzība.
14. Šajā ziņā Finanzgericht Hamburg vispirms ir konstatējusi, ka šajā lietā aplūkotās konservētās sēnes ir klasificējamas kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30, jo runa ir par Agaricus
ģints sēnēm, kas nav īslaicīgai uzglabāšanai paredzētas un pilnībā termiski apstrādātas sēnes.
15. Atsaucoties uz 1991. gada 16. oktobra spriedumu lietā C‑26/90 Wünsche ( Recueil, I‑4961. lpp.) un 1996. gada 4. jūlija spriedumu lietā C‑296/94 Pietsch
( Recueil, I‑3409. lpp.), kuros Tiesa par pretēju samērīguma principam ir atzinusi atbilstoši tiesiskajam regulējumam par augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgo organizāciju kultivētu vai nekultivētu konservētu sēņu importam attiecīgajā laika posmā piemērojamā papildu maksājuma apmēru, Finanzgericht Hamburg
ir paudusi šaubas par maksājuma EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem sausā tīrsvara spēkā esamību, kurš ir noteikts attiecībā uz Regulas Nr. 2658/87 I pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 klasificēto preču importu, kas ir veikts ārpus paredzētajām tarifu kvotām.
16. Visbeidzot, uzskatot, ka pamata lietā pieņemamais nolēmums ir atkarīgs no tā, vai preferenciālā muitas nodokļa likme 14,9 % apmērā, kurai pieskaitīts papildu maksājums EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem sausā tīrsvara, ir atzīstama par spēkā esošu un līdz ar to varēja tikt piemērota pamata lietā, Finanzgericht Hamburg
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai no trešām valstīm piemērojamās un preferenciālās ievedmuitas nodokļa likmes izrietošais papildu maksājums EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem preču neto svara, kas tiek piemērots Agaricus ģints konservēto sēņu (kombinētās nomenklatūras kods 2003 10 30) importam, ir spēkā neesošs samērīguma principa neievērošanas dēļ?”
Par prejudiciālo jautājumu
17. Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai īpašais muitas nodokļa maksājums EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem sausā tīrsvara, kurš ir piemērojams atbilstoši Regulai Nr. 1719/2005 un ir iekasējams par kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 ietilpstošo Agaricus ģints konservēto sēņu importu, kas ir veikts ārpus ar Regulu Nr. 1864/2004 atvērtajām kvotām, ir spēkā esošs, ņemot vērā samērīguma principu.
18. Attiecībā uz samērīguma principa ieviešanas nosacījumu pārbaudi tiesā ir jānorāda, ka, ņemot vērā plašo rīcības brīvību, kas Savienības likumdevējam ir tādā jomā kā tā, kuru skar pamata lieta, kur tam ir jāizdara politiska, ekonomiska un sociāla rakstura izvēle un jāveic kompleksi vērtējumi, šāda pasākuma likumīgumu var ietekmēt tikai šajā jomā pieņemtā pasākuma acīmredzami nepiemērotais raksturs attiecībā pret mērķiem, ko kompetentās iestādes ir iecerējušas sasniegt (skat. 2005. gada 6. decembra spriedumu apvienotajās lietās C‑453/03, C‑11/04, C‑12/04 un C‑194/04 ABNA  u.c., Krājums, I‑10423. lpp., 69. punkts, kā arī 2006. gada 12. janvāra spriedumu lietā C‑504/04 Agrarproduktion Staebelow, Krājums, I‑679. lpp., 36. punkts).
19. Līdz ar to vispirms ir jānosaka, kādus mērķus ir paredzēts sasniegt ar attiecīgo tiesisko regulējumu, lai vēlāk varētu noteikt, vai pamata lietā apstrīdētais īpašais muitas nodokļa maksājums nav acīmredzami nesamērīgs attiecībā pret mērķiem, ko ar to paredzēts sasniegt.
20. Vispirms ir jānorāda, ka attiecīgais tiesiskais regulējums sastāv no vairākiem savstarpēji atkarīgiem tiesību aktiem, kuri veido vispārēju sistēmu, kas ir piemērojama kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 ietilpstošo Agaricus ģints konservēto sēņu importam. Pamata lietā apstrīdētais īpašais muitas nodokļa maksājums līdz ar to ir šai sistēmai raksturīgs un no tās nenodalāms elements.
21. Šī sistēma ir izveidojusies mijiedarbībā starp Regulas Nr. 2658/87 I pielikumu un Regulu Nr. 980/2005, ar kurām attiecīgi ir ieviests kopējais muitas tarifs un vispārējo tarifa preferenču sistēma, no vienas puses, un Regulu Nr. 1864/2004, kas reglamentē tarifu kvotas, no otras puses. Līgumos paredzētie un īpašie muitas nodokļi, kas izriet no Regulas Nr. 980/2005 7. panta 2. un 5. punkta piemērošanas, atbilstoši šim iepriekš minētajam pielikumam par attiecīgo konservu importu tiek iekasēti tikai tad, ja tas tiek veikts ārpus ar Regulu Nr. 1864/2004 atvērtās tarifu kvotas.
22. It īpaši, kā tas tostarp izriet no to pieņemšanas pamatā esošā juridiskā pamata, Regulas Nr. 2658/87 I pielikums un Regula Nr. 980/2005 ietilpst Savienības kopējās tirdzniecības politikas jomā, un tādēļ tām ir šai jomai raksturīgie mērķi.
23. Līdz ar to šajā pielikumā minētais īpašais muitas nodoklis, kurš ir apstrīdēts pamata lietā, ir uzskatāms par starptautisko saistību, kuras Eiropas Savienība ir uzņēmusies PTO ietvaros, precīzu transponēšanu Savienības tiesībās. Šis maksājums faktiski atbilst maksimālajam pieļaujamajam apmēram, ko Eiropas Savienība ir uzņēmusies 1994. gada VVTT pievienotā koncesiju un saistību grafika ietvaros. Šis grafiks turklāt atbilst Līgumā par lauksaimniecību paredzētajam mērķim atvieglot pieeju šīs organizācijas dalībnieku lauksaimniecības tirgiem un it īpaši šī līguma 4. pantā izvirzītajam mērķim ar tarifu procedūras ieviešanas palīdzību organizēt šo pieejamību pā rskatāmi un paredzami, liekot pārveidot visas turpmāk aizliegtās lauksaimniecības nozarē pastāvošās ārpustarifu barjeras tirdzniecībai par konsolidētiem muitas nodokļiem.
24. Turklāt, kā redzams arī no tās pieņemšanas pamatā esošā juridiskā pamata, Regula Nr. 1864/2004, ar kuru ieviestas tarifu kvotas konservētu sēņu importam no trešām valstīm, ietilpst kopējās lauksaimniecības politikas jomā un līdz ar to tai ir šai jomai raksturīgie mērķi, kas ir saistīti ar attiecīgā tirgus kopīgo organizāciju. Kā tostarp izriet no tās preambulas desmitā apsvēruma, ar šo regulu ir paredzēts nodrošināt adekvātu attiecīgo produktu piegādi Kopienas tirgū par stabilām cenām, tai pat laikā izvairoties no nevajadzīgas tirgus sagraušanas, ko var izraisīt spēcīgas cenu svārstības, kā arī no negatīvas ietekmes uz Kopienas ražotājiem, ko rada vai var radīt pārmērīgs šo produktu imports no trešām valstīm.
25. Tāpat ar Regulu Nr. 1864/2004 tiek īstenoti arī kopējās tirdzniecības politikas mērķi, jo, kā tas izriet no tās preambulas pirmā apsvēruma, ar to Savienības tiesībās ir transponētas starptautiskās saistības, kuras Eiropas Savienība ir uzņēmusies Līguma par lauksaimniecību ietvaros un kas ir iekļautas Kopienas koncesiju un saistību CXL sarakstā, proti, sākot no 1995. gada 1. jūlija ar zināmiem nosacījumiem atvērt Kopienas tarifu kvotas konservētām Agaricus
ģints sēnēm, uz kurām attiecas kombinētās nomenklatūras apakšpozīcija 2003 10 30. Šīs saistības turklāt ir ņemtas vērā arī Regulas Nr. 2658/87 I pielikuma trešās daļas III sadaļas 7. pielikumā.
26. Kā redzams no Regulas Nr. 1864/2004 preambulas devītā apsvēruma, ar to ir paredzēts arī noteikt sīki izstrādātus pasākumus, lai nodrošinātu, ka daudzumi, saistībā ar kuriem ir pārsniegtas tarifu kvotas, tiek pakļauti aplikšanai ar pilnu nodevu, kā paredzēts kopējos muitas tarifos. No tā izriet, ka pamata lietā apstrīdētajam īpašajam muitas nodokļa maksājumam, kurš ir piemērojams no trešām valstīm ievesto konservu importam, kas ir veikts ārpus šajā regulā paredzētajiem daudzumiem, arī ir ar kopējo lauksaimniecības politiku saistīti mērķi, proti, ekonomiski nomākt šo importu un tādējādi izvairīties no nelietderīgas Kopienu tirgus izkropļošanas, ko rada pārmērīga šo konservu ievešana.
27. Līdz ar to iepriekš minētajai vispārējai sistēmai un tādējādi arī pamata lietā apstrīdētajam īpašajam muitas nodokļa maksājumam ir gan ar kopējo tirdzniecības politiku, gan ar kopējo lauksaimniecības politiku saistīti mērķi.
28. Šajā ziņā ir jānorāda, ka Tiesas judikatūra lietās, kuru ietvaros tika taisīti iepriekš minētie spriedumi lietā Wünsche un lietā Pietsch, uz kuriem savā lūgumā par prejudiciāla nolēmuma sniegšanu ir norādījusi iesniedzējtiesa, ir saistīta tikai un vienīgi ar aizsardzības pasākumiem, kurus Eiropas Savienība attiecīgajā laika posmā autonomi bija noteikusi saskaņā ar tiesisko regulējumu augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgās organizācijas jomā, kas ietilpst kopējās lauksaimniecības politikas jomā. Šīs lietas attiecās uz pasākumiem, kurus Eiropas Komisija bija izvēlējusies no ļoti plaša tarifu un ārpustarifu pasākumu spektra, ar kuru palīdzību bija iespējams sasniegt izvirzīto ar kopējo lauksaimniecības politiku saistīto mērķi.
29. Savukārt tāda muitas nodokļa piemērošana kā tas, kura apmērs ir iesniedzējtiesas uzdotā jautājuma par spēkā esamību priekšmets, ir vienīgais pasākums, kuru Savienības iestādes varēja pieņemt saistībā ar attiecīgo preču importu saskaņā ar starptautiskajām saistībām, kuras Eiropas Savienība bija uzņēmusies PTO ietvaros. No Līguma par lauksaimniecību 4. panta izriet, ka ir jāatceļ visi lauksaimniecības jomā pastāvošie ārpustarifu šķēršļi tirdzniecībai un tie jāpārveido par muitas nodokļiem, kuru maksimālās likmes ir noteiktas PTO dalībvalstu koncesiju grafikos.
30. Tomēr iepriekš minētajā judikatūrā nekādi nav ņemti vērā kopējās lauksaimniecības politikas mērķi, kas ir raksturīgi pamata lietā izskatāmajam tiesiskajam regulējumam un kas izriet no situācijas, kas pastāv, ņemot vērā starptautiskās saistības, kuras Urugvajas raunda daudzpusīgo tirdzniecības sarunu laikā ir uzņēmusies Eiropas Savienība, kuru ietvaros kopējais muitas tarifs ir vienīgais pasākums, ko iespējams izmantot Kopienu tirgus šajā jomā aizsardzībai pret importu no trešām valstīm. No tā izriet, ka, ņemot vērā pamata lietā pastāvošo tiesisko ietvaru, šai judikatūrai nav nozīmes attiecībā uz šobrīd izskatāmo ar spēkā esamību saistīto jautājumu.
31. Šajā lietā, lai varētu izvērtēt pamata lietā apstrīdētā īpašā muitas nodokļa maksājuma spēkā esamību, ir jāpārbauda, vai tas ir uzskatāms par tādu pasākumu, kurš ir acīmredzami nesamērīgs attiecībā pret mērķiem, ko paredzēts sasniegt ar attiecīgo tiesisko regulējumu.
32. Ņemot vērā komplicētību, kāda PTO ietvaros notiekošo sarunu kontekstā pastāv saistībā ar iepriekšēju tā īpašā muitas nodokļa apmēra noteikšanu, sākot no kura šis imports kļūst ekonomiski neizdevīgs, nevar apgalvot, ka attiecīgās Savienības iestādes, noteikdamas maksimālo Savienības muitas nodokļa apmēru EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem sausā tīrsvara, ir pārsniegušas savu plašo rīcības brīvību attiecīgajā jomā. Līdz ar to šis maksājums nav atzīstams par acīmredzami nesamērīgu.
33. Tāpat, ņemot vērā pamata lietā pastāvošo tiesisko ietvaru, no tā, ka pamata lietā apstrīdētā īpašā muitas nodokļa apmēra dēļ ārpus tarifu kvotām veiktais imports vairs nav ekonomiski izdevīgs, nevar secināt, ka šī nodokļa apmērs ir acīmredzami nesamērīgs attiecībā pret mērķiem, ko ar to paredzēts sasniegt.
34. Attiecībā uz prasītāja pamata lietā izvirzīto argumentu, saskaņā ar kuru pamata lietā apstrīdētā īpašā muitas nodokļa apmērs kavē Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes sēņu tirdzniecību Eiropas Savienībā, ņemot vērā to audzēšanas izmaksas, ir jānorāda, ka atbilstoši 1994. gada VVTT 1. pantā paredzētajam vislielākā labvēlības režīma principam īpašo muitas nodokli nav atļauts noteikt tādā apmērā, kas attiecībā uz katru no PTO dalībvalstīm ikreiz būtu atšķirīgs. Tādējādi ar šo argumentu par vienas vienīgas PTO dalībvalsts, šajā gadījumā – Ķīnas Tautas Republikas, izcelsmes sēņu audzēšanas izmaksām nav iespējams pierādīt, ka Savienības likumdevējs, noteikdams īpašo muitas nodokli, kas ir piemērojams ārpus tarifu kvotas veiktajam importam no visām PTO dalībvalstīm, EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem sausā tīrsvara, ir pārkāpis savu plašo rīcības brīvību.
35. Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, ir jāsecina, ka, izvērtējot uzdoto jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt īpašā muitas nodokļa EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem sausā tīrsvara spēkā esamību, kurš ir piemērojams atbilstoši Regulai Nr. 1719/2005 un tiek iekasēts par kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 ietilpstošo Agaricus ģints konservēto sēņu importu, kas veikts ārpus ar Regulu Nr. 1864/2004 atvērtās kvotas.
Par tiesāšanās izdevumiem
36. Attiecībā uz lietas dalībniekiem šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
Izvērtējot uzdoto jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt īpašā muitas nodokļa EUR 222 apmērā par 100 kilogramiem sausā tīrsvara spēkā esamību, kurš ir piemērojams atbilstoši Komisijas 2005. gada 27. oktobra Regulai (EK) Nr. 1719/2005, ar ko groza I pielikumu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, un kurš tiek iekasēts par šajā pielikumā ietvertās kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 2003 10 30 ietilpstošo Agaricus ģints konservēto sēņu importu, kas veikts ārpus ar Komisijas 2004. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 1864/2004, ar ko atklāj un nosaka tarifa kvotu pārvaldīšanu konservētu sēņu importam no trešām valstīm, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2005. gada 7. decembra Regulu (EK) Nr. 1995/2005, atvērtās kvotas.