62022TJ0084_RES
Věc T‑84/22
Credit Suisse Securities (Europe) Ltd a UBS Group AG, právní nástupkyně Credit Suisse Group AG, a UBS AG, právní nástupkyně Credit Suisse AG
v.
Evropská komise
Rozsudek Tribunálu (sedmého senátu) ze dne 23. července 2025
„Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Odvětví spotových devizových transakcí (Forex) s měnami G10 – Rozhodnutí konstatující porušení článku 101 SFEU a článku 53 Dohody EHP – Výměny informací – Dohody nebo jednání ve vzájemné shodě týkající se obchodů s měnami G10 – Omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Jediné a trvající protiprávní jednání – Zásada řádné správy – Právo na obhajobu – Pokuty – Základní částka – Hodnota nahrazující tržby – Článek 23 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1/2003 – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje protiprávní jednání – Povinnost Komise předložit důkaz protiprávního jednání a doby jeho trvání – Dosah důkazního břemene – Koordinace a spolupráce neslučitelné s povinností každého podniku určovat své chování na trhu samostatně – Koordinace cen a obchodování s dluhopisy obchodníky finančních institucí – Výměny citlivých obchodních informací – Jednání, která mají protisoutěžní povahu
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 45–47, 85–88, 93–97, 102–106, 112–117, 122, 126, 134–136, 142–145, 150–163, 170–176, 181)
Soudní řízení – Návrh na zahájení řízení – Formální náležitosti – Stručný popis dovolávaných žalobních důvodů – Obecný odkaz na další písemnosti připojené k žalobě – Přípustnost – Podmínky
[Statut Soudního dvora, článek 21; jednací řád Tribunálu, čl. 76 písm. d)]
(viz body 65–74, 179, 180)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje protiprávní jednání – Povinnost uvést odůvodnění – Rozsah
(Článek 101 a čl. 296 druhý pododstavec SFEU)
(viz body 189, 321, 364)
Kartelové dohody – Narušení hospodářské soutěže – Kritéria pro posouzení – Rozlišování mezi omezením z hlediska účelu a omezením z hlediska důsledku – Omezení z hlediska účelu – Dostatečný stupeň škodlivosti – Posouzení – Výměny citlivých obchodních informací mezi obchodníky finančních institucí – Výměny, které se týkají koordinace cen, zpřístupnění citlivých informací a koordinace obchodních činností – Výměny, které představují omezení hospodářské soutěže z hlediska účelu – Údajné prosoutěžní účinky výměn informací – Nedostatek relevance
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 192–198, 211–217, 220–225, 228–230, 236–241, 243–246, 248–250, 252–254, 296–302)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje protiprávní jednání – Použití prohlášení jiných podniků, které se účastnily protiprávního jednání, jako důkazů – Přípustnost – Důkazní síla dobrovolných výpovědí uskutečněných ze strany hlavních účastníků kartelové dohody za účelem získání výhody na základě sdělení o spolupráci
(Článek 101 SFEU; sdělení Komise 2006/C 298/11)
(viz body 262–270)
Kartelové dohody – Zákaz – Protiprávní jednání – Dohody a jednání ve vzájemné shodě zakládající jediné protiprávní jednání – Přičtení odpovědnosti podniku pouze za část tohoto protiprávního jednání – Podmínky
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 324–327, 329, 349–353)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje protiprávní jednání – Povinnost Komise předložit důkaz protiprávního jednání a doby jeho trvání – Dosah důkazního břemene – Jediné a trvající protiprávní jednání – Jednotná povaha protiprávního jednání – Existence jednotného záměru sledujícího jediný protisoutěžní cíl
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 328, 334–342)
Kartelové dohody – Zákaz – Protiprávní jednání – Dohody a jednání ve vzájemné shodě zakládající jediné protiprávní jednání – Přičtení odpovědnosti podniku pouze za část tohoto protiprávního jednání – Dostatečnost mlčky učiněného schválení bez veřejného distancování nebo oznámení správním orgánům pro založení odpovědnosti podniku
(Článek 101 odst. 1 SFEU)
(viz body 357–362)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Zásada řádné správy – Požadavek nestrannosti – Rozsah – Porušení – Neexistence
(Článek 101 SFEU; Listina základních práv Evropské unie, článek 41)
(viz body 378–387)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Určení – Posuzovací pravomoc Komise – Soudní přezkum – Pravomoc unijního soudu přezkoumat věc v plné jurisdikci – Rozsah – Nahrazení odůvodnění napadeného aktu
(Články 101, 261 a 263 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 31)
(viz body 391–394)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Určení – Stanovení základní částky – Stanovení hodnoty tržeb – Použití náhradní hodnoty – Povinnost Komise zohlednit nejlepší dostupné údaje – Důkazní břemeno ohledně dodržení této povinnosti
(Článek 101 odst. 1 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 3; sdělení Komise 2006/C 210/02, body 13 a 15)
(viz body 403, 404, 424, 426–443)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Určení – Metoda výpočtu stanovená pokyny přijatými Komisí – Povinnost Komise uplatňovat pokyny v souladu se zásadami rovného zacházení a ochrany legitimního očekávání
(Článek 101 SFEU; dohoda o EHP, čl. 53; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 2; sdělení Komise 2006/C 210/02)
(viz bod 425)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Určení – Zásada rovného zacházení – Zohlednění rozdílů mezi dotčenými podniky a konkrétních okolností
(Článek 101 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 2)
(viz body 444–446, 492–494)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Rozhodnutí, kterým se ukládají pokuty – Povinnost uvést odůvodnění – Rozsah
(Články 101 a 296 SFEU)
(viz bod 465)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Určení – Stanovení základní částky – Závažnost protiprávního jednání – Kritéria pro posouzení – Neexistence závazného nebo taxativního výčtu kritérií – Prostor pro uvážení vyhrazený Komisi
(Článek 101 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 3; sdělení Komise 2006/C 210/02, body 19 až 23)
(viz body 472–477)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Určení – Úprava základní částky – Zásada individualizace sankcí – Použití na zohlednění polehčujících a přitěžujících okolností
(Nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 2; oznámení Komise 2006/C 210/02)
(viz body 493, 496, 504)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Výše – Určení – Soudní přezkum – Pravomoc unijního soudu přezkoumat věc v plné jurisdikci – Rozsah – Stanovení výše uložené pokuty – Kritéria pro posouzení
(Článek 101 odst. 1 a 261 SFEU; nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 3 a článek 31)
(viz body 509–528)
Shrnutí
Tribunál potvrdil rozhodnutí Evropské komise (
1
) v rozsahu, v němž tato konstatuje, že společnosti Credit Suisse Group, Credit Suisse a Credit Suisse Securities (Europe) (dále společně jen „Credit Suisse“) se účastnily kartelové dohody v odvětví spotových devizových transakcí s měnami G10 (
2
). Zrušil však pokutu uloženou společnosti Credit Suisse v rozhodnutí Komise z důvodu pochybení, kterého se tato dopustila, pokud jde o použití určitých údajů při výpočtu pokuty, a při rozhodování o návrhu žalobkyň na snížení výše pokuty uložil pokutu v nižší výši, než byla uložena v napadeném rozhodnutí.
V návaznosti na žádost o shovívavost podanou v roce 2013 společností UBS zahájila Komise řízení za účelem určení, zda v odvětví spotových devizových transakcí s měnami G10 existovala kartelová dohoda. Spotové směny lze definovat jako dohodu mezi dvěma stranami o směně dvou měn, a sice o nákupu určité částky („pomyslná částka“) jedné měny za její ekvivalent v jiné měně v hodnotě platné v okamžiku uzavření dohody, tj. podle platných směnných kurzů. Ty se liší v závislosti na informacích o jejich základní hodnotě. V krátkodobém horizontu jsou určovány především toky příkazů od obchodníků, zatímco dlouhodobější směnné kurzy jsou určovány základními tržními faktory.
Po skončení šetření měla Komise za to, že si obchodníci několika podniků působících v bankovním a finančním sektoru, včetně Credit Suisse, vyměňovali informace za účelem získání konkurenční výhody na spotovém devizovém trhu. Kromě toho tato jednání byla podle ní součástí celkového plánu sledujícího jediný protisoutěžní cíl. Komise proto dospěla k závěru, že Credit Suisse porušila čl. 101 odst. 1 SFEU tím, že se účastnila výměn informací v rámci jediného a trvajícího protiprávního jednání, jehož účelem bylo omezit nebo narušit hospodářskou soutěž v odvětví spotových devizových transakcí s měnami G10, které zahrnovalo celý Evropský hospodářský prostor (EHP). V důsledku toho jí uložila pokutu ve výši 83294000 eur.
UBS Group, právní nástupkyně Credit Suisse Group, UBS, právní nástupkyně Credit Suisse, a Credit Suisse Securities (Europe) podaly k Tribunálu žalobu, kterou se v prvé řadě domáhají zrušení napadeného rozhodnutí, a podpůrně snížení pokuty uložené společnosti Credit Suisse.
Závěry Tribunálu
Zaprvé Tribunál potvrdil protisoutěžní povahu téměř všech diskusí obchodníků, ke kterým došlo mezi květnem 2011 a červencem 2012 a kterých se společnost Credit Suisse účastnila od 7. února do 12. července 2012 (dále jen „relevantní období“), přičemž tyto diskuse měly podobu výměny obchodně citlivých informací.
Konkrétně, až na jednu výjimku, diskuse mezi obchodníky dotčených bank, do nichž byla zapojena společnost Credit Suisse, odhalují přesnou, aktuální a důvěrnou výměnu informací. Svým předmětem, mírou přesnosti a tím, že nebyly přístupné konkurentům, kteří nebyli přítomni na dotčeném diskusním fóru, poskytovaly obchodníkům, jimž byly dané informace určeny, obchodní výhodu tím, že jim umožnily odpovídajícím způsobem přizpůsobit jejich obchodní strategie, a zmírnit tak nejistoty vlastní spotovému devizovému trhu.
Z toho vyplývá, že navzdory nesprávnému posouzení protisoutěžní povahy jedné z těchto diskusí měla Komise správně za to, že dotyčné výměny informací umožňovaly učinit závěr o existenci protisoutěžních dohod nebo jednání ve vzájemné shodě ve smyslu článku 101 SFEU.
Zadruhé, pokud jde o otázku, zda sporné výměny informací představují „omezení z hlediska účelu“, Tribunál připomněl, že taková kvalifikace je podmíněna konstatováním dostatečného stupně škodlivosti dotčených dohod pro hospodářskou soutěž s ohledem na jejich obsah, cíle, jakož i jejich hospodářský a právní kontext.
V projednávaném případě se Komise pro účely posouzení hospodářského kontextu, v němž k dotčeným výměnám informací došlo, dopustila pochybení, když měla za to, že spotový devizový trh byl v rozhodné době transparentní. Na transparentním trhu jsou totiž informace okamžitě a bezplatně přístupné všem účastníkům trhu, což však není případ spotového devizového trhu s ohledem na přítomnost několika druhů informací.
Toto nesprávné posouzení však nemá vliv na kvalifikaci sporných výměn informací jako „omezení z hlediska účelu“. Tyto výměny, které se týkaly rozpětí nákup/prodej, příkazů klientů, otevřených rizikových pozic a aktuálních nebo výhledových obchodních činností, totiž umožňovaly snížit běžné nejistoty vlastní dotčenému trhu, a vykazovaly tak dostatečný stupeň škodlivosti pro hospodářskou soutěž.
Pokud jde o argumenty žalobkyň, podle nichž jsou dotčená jednání odůvodněná s ohledem na jejich prosoutěžní účinky, Tribunál poznamenal, že není třeba zohlednit tyto účinky jako takové, jedná-li se o určení, zda sporné výměny informací představují „omezení z hlediska účelu“. Zohlednění údajných legitimních cílů ani není při uvedeném posouzení rozhodující.
Zatřetí Tribunál analyzoval žalobní důvod zpochybňující existenci jediného a trvajícího protiprávního jednání. Podle žalobkyň Komise neprokázala existenci celkového plánu sledujícího jediný protisoutěžní cíl, k němuž měla Credit Suisse v úmyslu přispět a o němž věděla.
V projednávané věci měl Tribunál za to, že Komise správně usoudila, že jediným protisoutěžním cílem sledovaným obchodníky dotyčných bank bylo zmírnění běžných nejistot vlastních operacím na spotovém devizovém trhu, čímž docházelo k uklidnění obchodníků při rozhodování o stanovení cen a řízení rizik. Tentýž cíl měly rovněž výměny obchodně citlivých informací, kterých se účastnila Credit Suisse.
Kromě toho několik objektivních skutečností potvrzuje, že protisoutěžní jednání účastníků bylo provázané a směřovalo k dosažení cíle sledovaného celkovým plánem konstatovaným Komisí.
Zaprvé se dotčená jednání řídila stejným způsobem fungování, a to každodenními a častými diskusemi o obchodně citlivých informacích v rámci „soukromého“ diskusního fóra, přičemž přístup k tomuto fóru byl možný pouze na základě osobního pozvání.
Dále se dotčená jednání týkala stabilní skupiny podniků a docházelo k nim mezi stejnými fyzickými osobami, které byly zapojeny jménem těchto podniků v souběžných nebo přilehlých obdobích. Tato skupina se rozšířila poté, co obchodník jedné z těchto bank změnil zaměstnavatele a nastoupil do funkce v Credit Suisse, což vedlo k účasti této banky na výměně obchodně citlivých informací na dotčeném diskusním fóru po celé relevantní období.
Konečně se všechna dotčená jednání týkala stejných výrobků, a sice měn G10.
Pokud jde o záměr Credit Suisse přispět ke společnému cíli a její vědomost o protiprávním jednání ostatních účastníků, Tribunál potvrdil, že předchozí zaměstnání obchodníka Credit Suisse bylo součástí kontextu a mohlo být zohledněno při prokázání, že tato měla o protiprávním jednání vědomost.
Na druhé straně připomíná, že konstatování existence jediného protiprávního jednání nezávisí na otázce, zda je odpovědnost za toto protiprávní jednání jako celek přičitatelná jednomu podniku. Přičitatelnost odpovědnosti podniku za jediné a trvající protiprávní jednání jako celek musí být mimoto posuzována s přihlédnutím ke dvěma okolnostem, a sice zaprvé k úmyslnému přispění podniku ke společným cílům sledovaným všemi účastníky a zadruhé ke skutečnosti, že tento podnik věděl o protiprávním jednání zamýšleném nebo prováděném jinými podniky sledujícími tytéž cíle nebo jej mohl rozumně předvídat a byl připraven přijmout z toho plynoucí riziko.
Společnosti Credit Suisse byla odpovědnost za dotčené protiprávní jednání přičtena nikoli za celé toto jednání, ale v rozsahu, v němž se účastnila rozsáhlých a opakovaných výměn aktuálních či výhledových obchodně citlivých informací. Není tedy vůbec nutné analyzovat, zda věděla o koluzivních jednáních ostatních účastníků tohoto protiprávního jednání a zda svým vlastním jednáním chtěla přispět ke společným cílům sledovaným všemi účastníky, jelikož tyto skutečnosti nemají žádný vliv na přičitatelnost vytýkaného protiprávního jednání této bance.
Tribunál má dále za to, že Komise byla oprávněna se domnívat, že tato banka věděla o výměnách informací, ke kterým došlo na dotčeném diskusním fóru, ke kterému byl připojen její obchodník, i když se aktivně neúčastnil některých výměn informací analyzovaných v napadeném rozhodnutí, a že jelikož se Credit Suisse veřejně nedistancovala od dotčených praktik nebo je neoznámila správním orgánům, lze konstatovat její odpovědnost. Jinak by tomu mohlo být pouze v případě, že by žalobkyně byly schopny prokázat pomocí spolehlivých a přesně datovaných důkazů, že Credit Suisse skutečně nevěděla o dotčené výměně nebo výměnách, nebo že se o nich dozvěděla až v době, kdy informace obsažené v těchto výměnách ztratily svou citlivou povahu.
Na čtvrtém a posledním místě Tribunál zkoumal žalobní důvod vycházející z pochybení, kterých se Komise dopustila v jednotlivých fázích výpočtu výše pokuty uložené společnosti Credit Suisse.
Pro stanovení výše uložené pokuty Komise použila metodu stanovenou v pokynech z roku 2006 (
3
). Nicméně, pokud jde o výpočet základní částky v rámci této metody, Komise se rozhodla použít náhradní hodnotu namísto hodnoty tržeb stanovené v bodě 13 těchto pokynů. Jako výchozí bod výpočtu této náhradní hodnoty Komise použila roční pomyslné částky odpovídající nejčastěji obchodovaným měnovým párům z transakcí, které proběhly s protistranami se sídlem v EHP v měsících, kdy se podniky účastnily dotčeného protiprávního jednání. Tyto roční pomyslné částky byly následně vynásobeny opravným faktorem, který se skládá jednak z opravného faktoru tvorby trhu a jednak z opravného faktoru obchodování na vlastní účet.
Pro výpočet opravného faktoru souvisejícího s tvorbou trhu, použila Komise vzorek týkající se šestnácti výměn informací, k nimž došlo v letech 2011 a 2012.
Tribunál poté, co připomněl, že Komisi přísluší dbát na to, aby zohlednila nejlepší dostupné údaje, uvedl, že málo četné prvky vzorku, z nichž více než polovina se netýká relevantního období, nevykazují úroveň podrobnosti vlastní každému měnovému páru, který Komise při uvedeném výpočtu považovala za relevantní. Uvedený vzorek proto nelze považovat za poskytující údaje, které by byly dostatečné k zajištění proporcionálního zastoupení všech dotčených měnových párů s ohledem na logiku opravného faktoru souvisejícího s tvorbou trhu, tedy se zohledněním skutečnosti, že příjmy z obchodování jsou zahrnuty do rozpětí mezi prodejním a nákupním kurzem použitým při směně měnového páru zahrnujícího měnu EHP.
Naproti tomu údaje navržené žalobkyněmi Komisi za účelem určení opravného faktoru souvisejícího s tvorbou trhu, konkrétně údaje Bloomberg BFIX, představovaly nejlepší dostupné údaje pro provedení metodiky definované Komisí pro účely výpočtu náhradní hodnoty.
Tyto údaje totiž umožňují zohlednit všechny měnové páry zahrnuté do okruhu dotčených měn výpočtem dotčeného opravného faktoru, poskytují významnější vzorek pro poměrné zohlednění ročních pomyslných částek, na které byl uvedený faktor použit, a týkají se doby trvání protiprávního jednání společnosti Credit Suisse. Je tedy třeba je považovat za konsistentnější, úplnější a spolehlivější než ty, ze kterých Komise vycházela, aby vyjádřila hospodářský význam protiprávního jednání a relativní váhu společnosti Credit Suisse v něm.
Použití údajů Bloomberg BFIX Komisí rovněž neporušilo zásadu rovného zacházení ve vztahu k ostatním účastníkům protiprávního jednání, která nemůže bránit tomu, aby byly zohledněny individualizované údaje podniků účastnících se protiprávního jednání, při použití stejné metodiky pro výpočet náhradní hodnoty. Použití individualizovaných údajů týkajících se rozpětí nákup/prodej v období účasti Credit Suisse na protiprávním jednání je totiž pouze způsobem provedení metodiky vypracované Komisí a použitelné na všechny účastníky tohoto protiprávního jednání, který nemění její podstatu, ale může pouze posílit přesnost náhradní hodnoty této banky, pokud jde o význam a dosah její činnosti v období její účasti na protiprávním jednání.
Ve světle výše uvedeného Tribunál zrušil pokutu uloženou společnosti Credit Suisse v napadeném rozhodnutí.
Dále Tribunál, který rozhodoval o návrhu na snížení pokuty podaném žalobkyněmi na základě pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci, která je mu přiznána článkem 261 SFEU, jakož i článkem 31 nařízení č. 1/2003, a zejména s přihlédnutím k údajům Bloomberg BFIX při výpočtu náhradní hodnoty, uložil pokutu ve výši 28920000 eur, za kterou jsou žalobkyně společně a nerozdílně odpovědné.
(
1
) – Rozhodnutí Komise C(2021) 8612 final ze dne 2. prosince 2021 v řízení podle článku 101 SFEU a článku 53 Dohody o EHP (věc AT.40135 – FOREX (Sterling Lads)) (dále jen „napadené rozhodnutí“).
(
2
) – Napadené rozhodnutí se týká následujících měn: euro (EUR), australský dolar (AUD), kanadský dolar (CAD), švýcarský frank (CHF), dánská koruna (DKK), libry šterlinků (GBP), jen (JPY), norská koruna (NOK), novozélandský dolar (NZD), švédská koruna (SEK) a americký dolar (USD).
(
3
) – Pokyny pro výpočet pokut uložených podle čl. 23 odst. 2 písm. a) nařízení č. 1/2003 (Úř. věst. 2006, C 210, s. 2, dále jen „pokyny z roku 2006“).