62023TJ0600
ÜLDKOHTU OTSUS (kolmas koda laiendatud koosseisus)
1. oktoober 2025 (
*1
)
Energeetika – Elektrienergia siseturg – Määrus (EL) 2015/1222 – Määrus (EL) 2019/943 – Pakkumispiirkondade ülese võimsuse jaotamine ja ülekoormuse juhtimine – Järgmise päeva ja päevasisese võimsusarvutuse ühtse piirkondliku metoodika kindlaksmääramine – Piirkonna põhivõrguettevõtjate ettepanekud CORE võimsuse arvutamiseks – Piirkonnasisesed kriitilised võrguelemendid – Majanduslik tasuvus – Elektrienergia ülekandmise jaotustegur – ACERi apellatsiooninõukogu otsus
Kohtuasjades T‑600/23 ja T‑612/23,
Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA), asukoht Bonn (Saksamaa), esindajad: advokaadid U. Karpenstein ja K. Reiter,
hageja kohtuasjas T‑600/23,
Saksamaa Liitvabariik, esindajad: J. Möller ja R. Kanitz, keda abistas advokaat R. Bierwagen,
hageja kohtuasjas T‑612/23,
versus
Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostöö Amet (ACER), esindajad: P. Martinet, E. Tremmel ja M. Povh,
kostja,
keda toetab
Euroopa Komisjon, esindajad: O. Beynet ja T. Scharf,
menetlusse astuja kohtuasjas T‑612/23,
ÜLDKOHUS (kolmas koda laiendatud koosseisus),
kohtuliku arutelu ajal koosseisus: koja president S. Papasavvas, kohtunikud P. Škvařilová-Pelzl (ettekandja), I. Nõmm, D. Kukovec ja R. Meyer,
kohtusekretär: ametnik S. Jund,
arvestades menetluse kirjalikku osa,
arvestades 4. märtsi 2025. aasta ühisel kohtuistungil esitatut,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (BNetzA) ja Saksamaa Liitvabariik paluvad oma ELTL artikli 263 alusel esitatud hagides tühistada Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostöö Ameti (ACER) apellatsiooninõukogu 7. juuli 2023. aasta otsuse A‑003‑2019_R, mis avaldati ACERi veebisaidil 26. juulil 2023 (edaspidi „vaidlustatud otsus“).
Vaidluse taust
2
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 714/2009 võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1228/2003 (ELT 2009, L 211, lk 15) artikli 18 lõikes 5 oli ette nähtud, et Euroopa Komisjon võib vastu võtta suunised muu hulgas nimetatud artikli lõike 3 punkti d kohta. Suunised hõlmasid sama määruse artikli 8 lõike 6 punktile g viidates võimsuse jaotamise ja ülekoormuse juhtimise eeskirju.
3
Komisjon võttis määruse nr 714/2009 artikli 18 lõike 3 punkti b ja lõike 5 alusel vastu 24. juuli 2015. aasta määruse (EL) 2015/1222, millega kehtestatakse võimsuse jaotamise ja ülekoormuse juhtimise suunised (ELT 2015, L 197, lk 24). Selles oli kehtestatud rida nõudeid seoses võimsuse jaotamisega pakkumispiirkondade (edaspidi „piirkonnad“) vahel ning ülekoormuse juhtimisega järgmise päeva ja päevasisesel elektriturul elektrienergiasektoris. Need nõuded hõlmavad muu hulgas vastavalt määruse 2015/1222 II jaotise 1. peatüki 3. jao „Võimsuse arvutamise metoodika“ sätetele järgmise päeva ja päevasisese võimsusarvutuse ühtse piirkondliku metoodika kindlaksmääramist (edaspidi „võimsuse arvutamine“) kõigis nimetatud võimsuse arvutamise piirkondades. Selles jaos asuvas artiklis 20 olid sätestatud eeskirjad „voopõhise meetodi“ alusel võimsuse arvutamiseks kasutatava metoodika kasutuselevõtu kohta. Määruse 2015/1222 artikli 2 teise lõigu punkti 9 kohaselt võib sellist meetodit määratleda kui „võimsuse arvutamise meetod, mille puhul elektrienergia ülekandmise jaotustegurid ja kriitiliste võrguelementide järelejäänud varud piiravad [piirkondadevahelist] energiaülekannet“. Võimsuse arvutamise piirkonnas, kuhu kuuluvad Belgia, Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Prantsusmaa, Horvaatia, Luksemburg, Ungari, Madalmaad, Austria, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia (edaspidi „CORE piirkond“), on kasutusel voopõhine meetod.
4
Määruse 2015/1222 artikli 9 lõike 1 ja artikli 20 lõike 2 kohaselt oli võimsuse arvutamise iga piirkonna põhivõrguettevõtja kohustatud tegema ettepanekuid võimsusarvutuse meetodite kohta kõnealuse ala jaoks ning esitama selle heakskiitmiseks asjaomastele riikide reguleerivatele asutustele.
5
Määruse 2015/1222 artikli 9 lõigete 10 ja 12 kohaselt pidid asjaomased riikide reguleerivad asutused seejärel jõudma kokkuleppele ja tegema otsuse põhivõrguettevõtjate ettepanekute või nimetatud riikide reguleerivate asutuste taotlusel põhivõrguettevõtjate poolt muudetud versiooni kohta. Määruse 2015/1222 artikli 9 lõigete 11 ja 12 kohaselt pidi ACER juhul, kui asjaomased riikide reguleerivad asutused kokkuleppele ei jõudnud, tegema otsuse põhivõrguettevõtjate ettepanekute või nende muudetud versiooni kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruse (EÜ) nr 713/2009, millega luuakse Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet (ELT 2009, L 211, lk 1), artikli 8 lõikele 1.
6
CORE piirkonna põhivõrguettevõtjad esitasid 15. septembril 2017 nimetatud piirkonna riikide reguleerivatele asutustele heakskiitmiseks ettepanekud oma piirkonnas võimsuse arvutamise ühtse piirkondliku metoodika kohta.
7
Kuna CORE piirkonna riikide reguleerivad asutused ei jõudnud metoodika ettepanekute osas kokkuleppele, pöörduti ACERi poole. ACER võttis 21. veebruari 2019. aasta otsusega nr 02/2019 (edaspidi „algne otsus“) vastu CORE piirkonna võimsusarvutuste ühtse piirkondliku metoodika muudetud redaktsiooni, mis on toodud selle otsuse I ja II lisas (edaspidi „vaidlusalune metoodika“).
8
BNetzA Saksamaa pädeva riigi reguleeriva asutusena esitas 23. aprillil 2019 ACERi apellatsiooninõukogule algse otsuse peale kaebuse. Selle alus oli määruse nr 713/2009 artikkel 19.
9
Saksamaa Liitvabariik esitas selle otsuse tühistamiseks hagiavalduse, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 2. mail 2019 ja mis registreeriti numbriga T‑283/19.
10
Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu võtsid 5. juunil 2019 vastu määruse (EL) 2019/943, milles käsitletakse elektrienergia siseturgu (ELT 2019, L 158, lk 54). Selle põhjenduse 1 kohaselt sõnastati määrus nr 714/2009 uuesti ja selle artikli 70 kohaselt tunnistati viimati nimetatud määrus kehtetuks. Kuna määrus 2019/943 avaldati 14. juunil 2019, jõustus see vastavalt artikli 71 lõikele 1 4. juulil 2019. Määruse 2019/943 artikli 71 lõike 2 esimese lõigu kohaselt tuli seda määrust üldjuhul kohaldada alates 1. jaanuarist 2020. Artikli 71 lõike 2 teise lõigu kohaselt tuli artikleid 14 ja 15 erandina siiski kohaldada alates selle jõustumise kuupäevast. Sama kehtis ka määruse 2019/943 artikli 16 kohta seoses selle määruse artikli 14 lõike 7 ja artikli 15 lõike 2 konkreetse kohaldamisega.
11
ACERi apellatsiooninõukogu 11. juuli 2019. aasta otsusega A-003‑2019 jäeti BNetzA kaebus algse otsuse peale põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
12
BNetzA esitas 21. septembril 2019 Üldkohtule hagi, milles palus esiteks tühistada osaliselt algne otsus ja teiseks tühistada otsus A-003‑2019, mis registreeriti Üldkohtu kantseleis numbriga T‑631/19.
13
Üldkohus tühistas 7. septembri 2022. aasta kohtuotsusega BNetzA vs. ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509) otsuse A-003‑2019 ja jättis lisaks sellele BNetzA esitatud hagi ülejäänud osas vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Üldkohus põhjendas nimetatud otsuse tühistamist sellega, et apellatsiooninõukogu oli selles otsuses rikkunud õigusnormi, jättes kontrollimata, kas vaidlusalune metoodika vastab määruse 2019/943 artiklite 14–16 nõuetele, millele BNetzA oli oma kaebuses nimetatud apellatsiooninõukogule konkreetselt viidanud, kuna need nõuded olid juba kohaldatavad (vt eespool punkt 10).
14
ACERi apellatsiooninõukogu jättis 7. septembri 2022. aasta kohtuotsuse BNetzA vs. ACER (T‑631/19, EU:T:2022:509) alusel algse otsuse vaidlustatud otsusega muutmata, märkides eelkõige, et vaidlusalune metoodika on määruse 2019/943 artiklitega 14–16 kooskõlas.
15
Vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõikes 8, arvestades selle artikli lõiget 7, on ette nähtud, et CORE piirkonna põhivõrguettevõtjad esitavad selle artikli lõigete 5 ja 6 alusel ettepaneku piirkonnasiseste kriitiliste võrguelementide (edaspidi „CNEd“) (ja nende erandolukordade) loetelu kohta, mida ajakohastatakse iga kahe aasta tagant ja mis sisaldab vähemalt järgmist:
„a)
loetelu kavandatavatest piirkonnasisestest CNEdest (ja nende erandolukordadest), mille piirkonnaülese elektrikaubanduse suurim elektrienergia ülekandmise jaotustegur võrdub lõikes 7 sätestatud [kaasamis]künnisega, s.o 5%‑ga või üle selle;
b)
mõju-uuring, mis käsitleb […] [kaasamis]künnise tõstmist 10%‑ni või üle selle, ning
c)
analüüs iga väljapakutud piirkonnasisese CNE (ja nende erandolukordade) kohta, mis näitab, et selle elemendi arvesse võtmine võimsuse arvutamisel on majanduslikult kõige tõhusam lahendus selle elemendiga seotud ülekandevõime piiratuse kõrvaldamiseks, võttes näiteks arvesse järgmisi alternatiive:
i)
parandusmeetmete võtmine;
ii)
pakkumispiirkondade struktuuri muutmine;
iii)
investeeringud võrgutaristusse koos ühe või teise eespool nimetatud lahendusega või
iv)
eespool nimetatud lahenduste kombineerimine.“
16
Lisaks on vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõikes 8 täpsustatud, et enne punktis c ette nähtud analüüsi läbiviimist peavad CORE piirkonna põhivõrguettevõtjad koos koordineerima oma tegevust selle piirkonna riikide reguleerivate asutustega ja konsulteerima nendega selle analüüsi metoodika, eelduste ja kriteeriumide osas.
17
Vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõike 9 kohaselt peab CORE piirkonna põhivõrguettevõtjate esitatud piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetelude ettepanekutest nähtuma ka see, et viimased on piisavalt varakult hoolikalt uurinud teisi nimetatud artikli lõikes 8 nimetatud lahendusi, võttes arvesse neile antud rakendamistähtaega, nii et neid lahendusi saaks kohaldada või rakendada ajal, mil tehakse selle piirkonna riikide reguleerivate asutuste otsused nende ettepanekute kohta.
Poolte nõuded
18
BNetzA palub kohtuasjas T‑600/23 Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus;
–
mõista kohtukulud välja ACERilt.
19
Saksamaa Liitvabariik palub kohtuasjas T‑612/23 Üldkohtul:
–
esimese võimalusena tühistada vaidlustatud otsus osas, milles see kinnitab vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõikeid 8 ja 9;
–
teise võimalusena ja juhul, kui vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõiked 8 ja 9 on lahutamatult seotud artikli 5 muude sätetega või nimetatud metoodika kõigi teiste sätetega, tühistada kõik need sätted;
–
mõista kohtukulud välja ACERilt.
20
ACER palub kohtuasjas T‑600/23 ja komisjoni toetusel kohtuasjas T‑612/23 Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
mõista kohtukulud välja BNetzA‑lt ja Saksamaa Liitvabariigilt.
Õiguslik käsitlus
21
Olles pooled ära kuulanud, otsustas Üldkohus vastavalt oma kodukorra artikli 68 lõikele 1 liita kohtuasjad T‑600/23 ja T‑612/23 käesoleva kohtuotsuse tegemiseks.
Vaidluse ese
22
Kohtuasjas T‑600/23 esitatud hagiavalduse kui terviku lugemisest nähtub, et BNetzA palub selles – ja sarnaselt Saksamaa Liitvabariigiga kohtuasjas T‑612/23 – tühistada vaidlustatud otsus üksnes osas, milles sellega võeti vastu vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõike 8 punktid b ja c ning lõige 9, millega kehtestatakse CORE piirkonna põhivõrguettevõtjatele teatavad nõuded, mida tuleb järgida, kui nad teevad ettepaneku kanda piirkonnasisene võrguelement ja selle erandolukorrad CNEde ja erandolukordade loetellu võimsuse arvutamise sisendandmetena (edaspidi „vaidlusalused sätted“).
23
Nimelt nähtub kohtuasjas T‑600/23 esitatud hagiavalduse punktist 5, et „hagi on esitatud [algse] otsuse ühe konkreetse asjaolu peale: [viimati nimetatud] otsuse artikli 5 lõigetega 5–9 kehtestatud mehhanism“, sest „BNetzA leiab, et see mehhanism on õigusvastane, kuna see muudab võimsusarvutuse kohaldamise piirkonnasiseste võrguelementide suhtes võimatuks või vähemalt keerulisemaks, kui see on seadusega ette nähtud“. Lisaks nähtub hagiavalduse punktidest 13 ja 14, mis asuvad pealkirja „Hagi ese“ all, et kui BNetzA taotleb formaalselt „vaidlustatud otsuse tühistamist“, siis täpsustab ta seda nii, et „[…] esitatud õigusväide puudutab vaidlustatud otsusega kinnitatud [algse] otsuse artikli 5 lõigetes 5–9 kehtestatud mehhanismi“. Eelkõige märgib BNetzA hagiavalduse punktis 14, et „vaidlustatud otsuse vastu ei ole esitatud ühtegi õigusväidet osas, milles sellega kinnitatakse [algse] otsuse muid sätteid, mille peale […] apellatsiooninõukogule kaebus esitati“, ja et kuigi „[tema] on endiselt arvamusel, et need muud sätted on õigusvastased“, „ei saa ta neid käesoleva hagi raames siiski vaidlustada, kuna puudub praktiline huvi“. Hagiavalduse osa pealkirjaga „Õigusväite kokkuvõte“ kinnitab samuti, et kõik BNetzA argumendid on suunatud „[algse] otsuse artikli 5 lõigetega 5–9 kehtestatud mehhanismi vastu“.
24
Järelikult tuleb asuda seisukohale, et nii kohtuasjas T‑600/23 kui ka kohtuasjas T‑612/23 esitatud hagi ese on nõue tühistada vaidlustatud otsus osas, milles sellega võeti vastu vaidlusalused sätted.
Sisulised küsimused
25
BNetzA põhjendab oma hagi üheainsa väitega, mille kohaselt sisuliselt on rikutud määruse 2019/943 artikleid 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b, kuna neile artiklitele vaidlustatud otsuse vaidlusalustes sätetes antud tõlgendus ei ole kooskõlas nende artiklitega ning erinevate liidu esmase õiguse sätetega ja liidu õiguse põhimõtetega, s.o ELTL artikliga 194, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 16, proportsionaalsuse põhimõttega, põhimõttega, et esmatähtsad küsimused kuuluvad seadusandja pädevusse, institutsioonidevahelise tasakaalu ja pädevuse andmise põhimõttega, võrdse kohtlemise põhimõttega, põhimõttega, et keegi ei ole kohustatud tegema võimatut, ning õiguskindluse põhimõttega.
26
Saksamaa Liitvabariik esitab oma hagi põhjendamiseks viis väidet. Esimese väite kohaselt, mis on esitatud esimese võimalusena, on rikutud määruse 2019/943 artikleid 14–16 ning määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b. Teise võimalusena esitatud väited puudutavad teise väite puhul määruse 2015/1222 artiklite 32–34, 25 ja artikli 29 lõike 3 punkti b rikkumist; kolmanda väite kohaselt on rikutud komisjoni 2. augusti 2017. aasta määruse (EL) 2017/1485, millega kehtestatakse elektri ülekandesüsteemi käidueeskiri (ELT 2017, L 220, lk 1), artikli 21 lõike 2 punkti a ja artiklit 22; neljanda väite kohaselt on rikutud proportsionaalsuse põhimõtet ning viienda väite kohaselt puudub ACERil pädevus ja on rikutud vorminõudeid, mis tulenevad nõukogu 15. aprilli 1958. aasta määruse nr 1, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduses kasutatavad keeled (EÜT 1958, 17, lk 385; ELT eriväljaanne 01/01, lk 3; muudetud kujul), artiklitest 2 ja 4.
27
BNetzA väidab oma ainsas väites ja Saksamaa Liitvabariik väidab oma esimese väite raames, et vaidlusalused sätted põhinevad sellel, et apellatsiooninõukogu tõlgendas vääralt määruse 2019/943 artikleid 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b, mille kohaselt ei ole nimetatud sätetega vastuolus see, kui juhul, kui põhivõrguettevõtja teeb ettepaneku kanda piirkonnasisene võrguelement (ja selle erandolukorrad) võimsusarvutuses arvesse võetavate piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetellu, peab viimane esiteks vastavalt vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõike 8 punktis c sätestatud majandusliku tõhususe kriteeriumile (edaspidi „majandusliku tõhususe kriteerium“) tõendama, et nimetatud elemendi lisamine sellesse arvutusse on majanduslikult kõige tõhusam lahendus selle elemendi ülekandevõime piiratuse kõrvaldamiseks, võttes arvesse muid olemasolevaid lahendusi, nagu parandusmeetmete kohaldamine, piirkondade struktuuri muutmine või võrgutaristusse investeerimine, ning teiseks esitama uuringu selle kohta, milline mõju on kaasamiskünnise tõstmisel 10%-ni või üle selle (edaspidi „vaidlusalune tõlgendus“).
28
BNetzA ja Saksamaa Liitvabariigi väitel ei ole vaidlusalune tõlgendus kooskõlas määruse 2019/943 artiklite 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b grammatilise, kontekstipõhise ja teleoloogilise tõlgendusega, millest nähtub selgelt, et võimsusarvutus peab hõlmama kõiki piirkonnasiseseid võrguelemente (ja nende erandolukordi), mida piirkonnaülene elektrikaubandus mõjutab, olenemata sellest, kas neis elementides esineb struktuurset ülekandevõime piiratust või mitte.
29
Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõikes 8 on ette nähtud, et piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetelu ettepanek, mille CORE piirkonna põhivõrguettevõtjad peavad heakskiitmiseks esitama sama piirkonna riikide reguleerivatele asutustele või juhul, kui viimased ei jõua kokkuleppele või kui nad seda ühiselt taotlevad, ACERile, peab sisaldama lisaks nende piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetelule, mille elektrienergia ülekandmise jaotustegur (power transfer distribution factor; edaspidi „PTDF“) on vähemalt 5% (artikli 5 lõike 8 punkt a), mõjuhinnangut kaasamiskünnise tõstmise kohta 10%-ni või üle selle (artikli 5 lõike 8 punkt b) ja analüüsi majanduslikult kõige tõhusama lahenduse ülekandevõime piiratuse kohta (artikli 5 lõike 8 punkt c). Samuti tuleb märkida, et vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõige 9 paneb põhivõrguettevõtjatele sisuliselt kohustuse tõendada kõnealuse ettepaneku esitamisel, et nad on piisavalt varakult hoolikalt uurinud nimetatud artikli lõikes 8 osutatud alternatiivseid lahendusi, mistõttu neid oleks võimalik kohaldada või rakendada ajal, mil tehakse selle piirkonna riikide reguleerivate asutuste otsused nende ettepanekute kohta. Sellest järeldub, et piirkonnasisese võrguelemendi kandmiseks võimsuse arvutamisel arvesse võetavate piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetellu on vaidlusalustes sätetes põhivõrguettevõtjatele kehtestatud nõuded (edaspidi „vaidlusalused nõuded“), mis lähevad kaugemale piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetelu edastamisest ja mis vastavad nimetatud metoodika artikli 5 lõike 8 punktis a ette nähtud PTDFi kriteeriumile.
30
Lisaks tuleb meenutada, et määruse 2019/943 artiklis 14 on kehtestatud eeskirjad pakkumispiirkondade läbivaatamise kohta, et vältida elektri ülekandesüsteemi struktuurset ja pikaajalist piiratust. Nimetatud määruse artikkel 15 reguleerib neile liikmesriikidele, kelle võrkudes on kindlaks tehtud ülekandevõime struktuurne piiratus, antud võimalust töötada koostöös oma riigi reguleeriva asutusega välja tegevuskavad, et saavutada järk-järgult ja hiljemalt 31. detsembriks 2025 minimaalne võimsuse tase, mille põhivõrguettevõtjad peavad piirkonnaülese elektrikaubanduse tarbeks kättesaadavaks tegema. Sama määruse artiklis 16 on reguleeritud see võimsuse miinimumtase, täpsustades eelkõige, et kui kasutatakse voopõhist meetodit, peab see miinimumvõimsus, s.o 70%, määrama talitluskindluse piire järgides piirkonnaülese või -sisese CNE võimsuse miinimumosa, mida kasutatakse koordineeritud võimsusarvutuse sisendväärtusena määruse 2015/1222 kohaselt, võttes arvesse eriolukordi. Kogu ülejäänud osa võimsusest, s.o 30%, võib kasutada talitluskindluse varuks ning ring- ja sisevoogude tarbeks.
31
Lisaks on määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punktis b sätestatud, et koordineeritud võimsusarvutuse eest vastutaja peab nimetatud arvutuses eirama selliseid CNEsid, mida piirkonnaülene elektrikaubandus oluliselt ei mõjuta.
32
Seda arvestades tuleb kontrollida, kas vaidlusalune tõlgendus rikub – nagu BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik sisuliselt väidavad – määruse 2019/943 artikleid 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b, võimaldades ACERil lisada vaidlusalusesse metoodikasse vaidlusalused nõuded.
33
Sellega seoses tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb, et liidu õiguse sätte tõlgendamisel ei tule arvesse võtta mitte ainult selle sõnastust, vaid ka konteksti ja selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa säte on (7. juuni 2005. aasta kohtuotsus VEMW jt, C‑17/03, EU:C:2005:362, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika, ning 9. märtsi 2023. aasta kohtuotsus ACER vs. Aquind, C‑46/21 P, EU:C:2023:182, punkt 54 ja seal viidatud kohtupraktika).
34
Esimesena tuleb analüüsida, kas määruste 2019/943 ja 2015/1222 sätete sõnastusest nähtub, et ACER võis ilma õigusnormi rikkumata lisada vaidlusalusesse metoodikasse vaidlusalused nõuded.
35
BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik väidavad sisuliselt, et määruste 2019/943 ja 2015/1222 sätete sõnastuses ei ole midagi, mis lubaks võimsuse arvutamisel arvesse võtta piirkonnasisest võrguelementi, mida mõjutab oluliselt piirkonnaülene elektrikaubandus, mille puhul tuleb teha majandusliku tõhususe analüüs ja kaasamiskünnise tõstmise mõju hindamine.
36
ACER vaidleb vastu sellele, et vaidlusalused nõuded ei ole kooskõlas määruse 2019/943 artiklite 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b grammatilise tõlgendusega.
37
Sellega seoses tuleb esiteks meenutada, et määruse 2019/943 artikli 2 „Mõisted“ punktis 69 on sätestatud, et CNE on „võimsuse arvutamisel arvesse võetav võrguelement [vööndi] sees või [vööndite] vahel, mis piirab kaubeldava energia kogust [vööndite vahel]“. Nagu BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik õigesti märgivad, ei tulene sellest määratlusest, et määruse 2019/943 kontekstis võiks vaidlusalusesse metoodikasse lisada nõuded, mis puudutavad muude piirkonnasiseste võrguelementide (ja nende erandolukordade) kvalifitseerimist peale nende, millele piirkonnaülene elektrikaubandus avaldab olulist mõju, ja viia selleni, et teatavaid elemente, mis piiravad oluliselt piirkonnaülest elektrikaubandust neid mõjutava ülekandevõime struktuurse piiratuse tõttu, ei peeta kriitilisteks ning need jäetakse võimsusarvutusest ja võimsuse arvutamise eeskirjade kohaldamisest välja.
38
Pealegi kinnitab määruse 2019/943 artikli 16 lõige 4, et turuosalistele kättesaadavaks tehtava piirkonnaülese kauplemisvõimsuse maksimaalne tase puudutab lisaks „võrkudevahelistele ühendustele“ ka „piiriülese võimsuse poolt mõjutatud ülekandevõrke“, see tähendab kõiki piirkonnasiseseid võrguelemente, millel on oluline mõju sellele võimsusele ja mis võivad seega seda piirata.
39
Teiseks kinnitab määruse 2019/943 sellist tõlgendust määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b sisu, mille kohaselt „iga koordineeritud võimsusarvestaja […] [peab piirkonnaülese võimsuse arvutamisel] eirama selliseid kriitilisi võrguelemente, mida pakkumispiirkonna netopositsioonide muutused oluliselt ei mõjuta“.
40
Sellega seoses tuleb märkida, et PTDFi arvutamine on matemaatiline vahend, mida kasutatakse selleks, et mõõta piirkonnaülese elektrikaubanduse mõju CNE-le voopõhise meetodi raames, nagu nähtub eelkõige määruse 2015/1222 artikli 2 teise lõigu punktist 9, artikli 21 lõike 1 punkti b alapunktist v ja artikli 29 lõike 7 punktidest b, c ja f. Komisjoni 14. juuni 2013. aasta määruse (EL) nr 543/2013, mis käsitleb elektriturgudel andmete esitamist ja avaldamist ning millega muudetakse määruse nr 714/2009 I lisa (ELT 2013, L 163, lk 1), artikli 2 punktis 22 on PTDF määratletud kui CNE füüsilise elektrivoo vorm, mille on esile kutsunud vööndi netopositsiooni kõikumine. Nagu ACER kohtuistungil möönis ning nagu nähtub vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõikest 7 ja lõike 8 punktist a, nõustus apellatsiooninõukogu vaidlustatud otsuses põhivõrguettevõtjate ettepanekuga asuda seisukohale, et selline piirkonnasisene võrguelement, mille PTDF oli alla 5%, ei vasta piirkonnaülesest elektrikaubandusest oluliselt mõjutatuse kriteeriumile.
41
Sellest järeldub, et nagu liidu kohtul on juba olnud võimalus täpsustada, tuleb liidu õiguse praeguses seisus asuda seisukohale, et CNEd hõlmavad kõiki piirkonnasiseseid võrguelemente, mis vastavad piirkonnaülesest elektrikaubandusest oluliselt mõjutatuse kriteeriumile, mõõdetuna nende PTDFi alusel (vt selle kohta 25. septembri 2024. aasta kohtuotsus CRE vs. ACER, T‑446/21, ei avaldata, EU:T:2024:647, punkt 51; 25. septembri 2024. aasta kohtuotsus RTE vs. ACER, T‑472/21, ei avaldata, EU:T:2024:648, punkt 52, ja 25. septembri 2024. aasta kohtuotsus BNetzA vs. ACER, T‑485/21, EU:T:2024:653, punkt 47).
42
Nagu BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik õigesti märgivad, ei tulene määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b sõnastusest, et selle määruse artiklis 21 ette nähtud võimsuse arvutamise metoodika raames ei saaks selliseid võrguelemente, mida piirkonnaülene elektrikaubandus oluliselt mõjutab, mõõdetuna nende PTDFi alusel, lugeda kriitilise tähtsusega võrguelementideks, mis on välja jäetud võimsusarvutusest ja seda arvutust käsitlevate eeskirjade kohaldamisest põhjusel, et need ei vasta täiendavatele nõuetele, mille eesmärk on eelkõige võtta arvesse asjaolu, et neis elementides esineb ülekandevõime struktuurset piiratust.
43
Kolmandaks tuleb tagasi lükata ACERi argumendid, mille kohaselt võimaldas viide määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punkti b teises lauses „määruse […] nr 714/2009 artikli 18 lõike 5 alusel vastu võetud võimsuse jaotamise ja ülekande piiratuse juhtimise suuniste[le]“ – ja seega sisuliselt määrusele 2015/1222 – kehtestada lisanõudeid, nagu majandusliku tõhususe kriteeriumi täitmine või kaasamiskünnise vähemalt 10%-ni tõstmise mõju hindamine, „võrgusiseste elementide“ kvalifitseerimine „kriitilisteks“ ja seega nende arvesse võtmine võimsuse arvutamisel ning selle võimsuse arvutamise reeglite kohaldamine neile elementidele.
44
Kõigepealt, kuivõrd ACER viitab peamiselt määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punkti b teise lause prantsuskeelsele versioonile ning BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik viitavad selle saksakeelsele versioonile, siis tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa ühes keeleversioonis kasutatud liidu õigusnormi sõnastus olla selle sätte tõlgendamise ainus alus ja seda keeleversiooni ei saa tõlgendamisel võrreldes muude keeleversioonidega eelistada. Nimelt tuleb liidu õigusnorme tõlgendada ja kohaldada ühetaoliselt, arvestades liidu kõigis keeltes kehtivaid versioone. Kui liidu õigusakti keeleversioonide vahel on erinevusi, tuleb asjaomast sätet tõlgendada lähtuvalt selle õigusakti üldisest ülesehitusest ja eesmärkidest, mille osa see säte on (vt 2. detsembri 2022. aasta kohtumäärus Compania Naţională de Transporturi Aeriene Tarom, C‑229/22, EU:C:2022:978, punkt 21 ja seal viidatud kohtupraktika; 21. märtsi 2024. aasta kohtuotsus Cobult, C‑76/23, EU:C:2024:253, punkt 25, ja 5. septembri 2024. aasta kohtuotsus BIOR, C‑344/23, EU:C:2024:696, punkt 45).
45
Käesoleval juhul tuleb kindlaks teha, mida tuleb grammatilist tõlgendust arvestades määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punkti b teise lause eri keeleversioonides kindlaks määrata „määruse […] nr 714/2009 artikli 18 lõike 5 alusel vastu võetud võimsuse jaotamise ja ülekande piiratuse juhtimise suunistes“. Sellega seoses tuleb märkida, et peale selle sätte saksa-, bulgaaria- ja tšehhikeelse versiooni, mis grammatilisest seisukohast viitavad pigem CNEsid mõjutavale „erandolukordadele“ kui – nagu väidab ACER – CNEdele endile, võib teisi keeleversioone mõista nii, et need viitavad üldiselt esimesele lauseosale ja seega sellise võimsuse kindlaksmääramisele, mis järgib iga CNE (koos nende erandolukordadega) talitluskindluse piire, millest oluline osa, s.o 70%, peab olema kättesaadav piirkonnaülese elektrikaubanduse tarbeks (edaspidi „MACZT 70%“).
46
Seega kinnitab enamik määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punkti b keeleversioone sellele sättele BNetzA ja Saksamaa Liitvabariigi antud tõlgendust, mille kohaselt soovis liidu seadusandja selles sättes viidata sellise võimsuse kindlaksmääramisele, mis järgib iga CNE (koos erandolukordadega) talitluskindluse piire, millest oluline osa, s.o MACZT 70%, pidi olema kättesaadav piirkonnaülese elektrikaubanduse tarbeks. Ükski neist versioonidest ei võimalda seevastu tuvastada, nagu väidab ACER, et see säte lubas riikide reguleerivatel asutustel, põhivõrguettevõtjatel või temal endal kehtestada täiendavaid nõudeid, et kvalifitseerida „võrgusisesed elemendid“„kriitilisteks“ ning seega võtta neid arvesse võimsuse arvutamisel ja seda arvutust käsitlevate eeskirjade kohaldamisel neile elementidele.
47
Seda tõlgendust kinnitavad määruse 2019/943 ettevalmistavad materjalid (dokumendid ST 5834/18 REV 4, ST 5834/18 REV 5 ja ST 5070/19), mis on avalikult kättesaadavad ja mis viitavad selgelt – selles tehtud sisulise viitega määrusele 2015/1222 – sellise võimsuse kindlaksmääramisele, mis järgib iga CNE (koos nende erandolukordadega) talitluskindluse piire, ning mitte üksnes erandolukordadele või ainult piirkonnasisestele CNEdele.
48
Järgmiseks, kuna pooled kutsuvad üles tõlgendama ka määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punkti b sisu, arvestades selle määruse põhjendust 31, tuleb märkida, et kuigi liidu seadusandliku akti põhjenduse sõnastust võib kasutada selle õigusakti sätte täpsustamiseks ja see on oluline tõlgendamisvahend (vt 19. detsembri 2019. aasta kohtuotsus Puppinck jt vs. komisjon, C‑418/18 P, EU:C:2019:1113, punkt 75 ja seal viidatud kohtupraktika), ei ole liidu seadusandliku akti preambulil väljakujunenud kohtupraktika kohaselt iseenesest siduvat õigusjõudu. Sellistele põhjendustele ei saa tugineda ei asjaomase akti sätetest kõrvalekaldumiseks ega nende sätete tõlgendamiseks ilmselgelt vastupidi nende sõnastusele (contra legem) (vt 19. juuni 2014. aasta kohtuotsus Karen Millen Fashions, C‑345/13, EU:C:2014:2013, punkt 31 ja seal viidatud kohtupraktika).
49
Käesoleval juhul ei saa seega määruse 2019/943 põhjenduse 31 sisu viia selle määruse artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punkti b contra legem tõlgendamiseni, mis vastavalt eespool punktis 46 tehtud järeldusele ühetaolise tõlgendamise kohta viitab sellise võimsuse kindlaksmääramisele, mis järgib iga CNE (koos nende erandolukordadega) talitluskindluse piire, millest oluline osa, s.o MACZT 70%, peab olema kättesaadav piirkonnaülese elektrikaubanduse tarbeks.
50
Peale selle kinnitavad lisaks saksakeelsele versioonile määruse 2019/943 põhjenduse 31 versioonid, mis on koostatud kõigis teistes liidu keeltes, sealhulgas bulgaaria- ja tšehhikeelne versioon, et liidu seadusandja soovis viitega sisuliselt määrusele 2015/1222 osutada selle võimsuse kindlaksmääramisele, järgides iga CNE (koos nende erandolukordadega) talitluskindluse piire, millest oluline „protsent“, s.o MACZT 70%, peab olema kättesaadav piirkonnaülese elektrikaubanduse tarbeks.
51
Tuleb lisada, et ACERi viidatud asjaolu, et liidu kõigis keeltes koostatud keeleversioonides, välja arvatud saksakeelses versioonis, on sätestatud, et see määratakse kindlaks „määruse […] 2015/1222 kohase valikuprotsessiga“ või pärast seda, ei tähenda, et see kindlaksmääramine võiks põhineda vaidlusalustel nõuetel. Vastupidi, see kaudne viide määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punktis b ette nähtud valikumenetlusele, millele on osutatud eespool punktis 39, väljendab liidu seadusandja tahet kohaldada CNEde valiku piiritlemiseks selles sättes valitud lähenemisviisi, st lähenemisviisi, mis põhineb piirkonnasiseste võrguelementide oluliselt mõjutatuse kriteeriumil piirkonnaülese elektrikaubanduse poolt, mõõdetuna nende PTDFi alusel. Sellisest viitest ei tulene seega, et „piirkonnasiseste võrguelementide“ kvalifitseerimine „kriitilisteks“ ning seega nende arvesse võtmine võimsuse arvutamisel ja nende suhtes nimetatud arvutamise eeskirjade kohaldamine võiksid sõltuda muudest nõuetest kui oluline mõjutatus piirkonnaülese elektrikaubanduse poolt.
52
Eeltoodut arvestades ei ole ACERil seega alust väita, et määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punkti b sõnastusest – arvestades selle määruse põhjendust 31 – tuleneb, et vaidlusalusesse metoodikasse võib lisada muid nõudeid peale olulise mõjutatuse piirkonnaülese elektrikaubanduse poolt, et määrata kindlaks piirkonnasisesed võrguelemendid, mida tuleb lugeda „kriitilisteks“ ja mis on sellisena kantud piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetellu, mida võetakse arvesse võimsuse arvutamisel ja mille suhtes kohaldatakse nimetatud arvutamise eeskirju.
53
Lisaks tuleb osas, milles ACER märgib, et määruse 2015/1222 artiklis 21 „Võimsuse arvutamise metoodika“, mille komisjon võttis vastu liidu seadusandja volituse alusel, kehtestatud üksnes elemendid, mida see metoodika peab eelkõige voopõhise meetodi puhul „vähemalt“ sisaldama, välistamata, et see metoodika võib sisaldada muid elemente, mida ei ole selles sättes sõnaselgelt ette nähtud, tõdeda, et see ei võimalda vaidlusaluses metoodikas muuta kriteeriume, mis on kehtestatud asjakohastes eeskirjades selleks, et kindlaks määrata võrgusisesed elemendid, mida võib lugeda „kriitilisteks“ ja mis on sellisena kantud piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetellu, mida võetakse arvesse võimsuse arvutamisel ja mille suhtes kohaldatakse selle arvutusega seotud eeskirju.
54
Lõpuks ei võimalda asjaolu, et ühelt poolt on määruse 2015/1222 artikli 21 lõikes 4 sätestatud, et kõikide võimsusarvutuse alade kõik põhivõrguettevõtjad peavad võimalikult palju ja hiljemalt 31. detsembriks 2020 kasutama ühtlustatud võimsusarvutuse sisendandmeid, eelkõige voopõhise meetodi puhul, ning teiselt poolt on CNEd (ja nende erandolukorrad), mida võetakse vastavalt määruse 2019/943 artikli 2 punktile 69 selles võimsusarvutuse protsessis arvesse ja mis piiravad piirkonnaüleselt kaubeldava elektrienergia kogust, sisendandmed „võimsuse arvutamise protsessis […] vööndiülesest kauplemisest tulenevate voogude puhul“, mida on nimetatud määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punktis b ning mis on vastu võetud määruse 2015/1222 artikli 20 lõike 2 alusel, järeldada, et nende piirkonnasiseste võrguelementide valik, mida tuleks lugeda „kriitilisteks“ ja mis tuleks sellisena kanda võimsusarvutuses arvesse võetavate CNEde (ja nende erandolukordade) loetellu ja mille suhtes kohaldatakse selle arvutamise eeskirju, võib sõltuda muudest nõuetest kui piirkonnaülese elektrikaubanduse poolt olulise mõjutatuse nõue.
55
Selles suhtes erineb see olukord olukorrast, mis on seotud piirkonnaülese elektrikaubanduse olulise mõju kriteeriumi tehnilise rakendamisega põhivõrguettevõtjate, riikide reguleerivate asutuste või ACERi poolt, mille kehtestab liidu seadusandja ja volituse alusel komisjon määruse 2019/943 artikli 2 punktis 69 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punktis b, kehtestades asjakohase PTDFi, mida tuleb arvestada vaidlusaluse metoodika kohaldamisel. ACER ise märkis algse otsuse punktis 112, et olulise mõjutatuse kriteerium on oluline tegur, et määrata kindlaks CNEde (ja nende erandolukordade) lõplik loetelu, mida tuleb võimsuse arvutamisel arvesse võtta, nagu on sõnaselgelt nõutud määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punktis b.
56
Samas ei ole viimati nimetatud määruses ühtegi sõnaselget alust, mis oleks samaväärne määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punktis b sisalduva olulise mõjutatuse kriteeriumiga, mis õigustaks seda, et selle metoodika raames määratakse kindlaks ka kriteerium, mis näitaks, millistel tingimustel tuleb piirkonnasisesed võrguelemendid, mis piiravad piirkondade vahel vahetatava elektrienergia kogust, kanda võimsusarvutuse protsessis arvesse võetavate CNEde (ja nende erandolukordade) loetellu, ja seega õigustada ACERi poolt vaidlusaluste nõuete kehtestamist. Lisaks piirdusid ACER ja apellatsiooninõukogu algse otsuse punktides 109 ja 112 ning vaidlustatud otsuse punktides 47, 48 ja 52 sellega, et viitasid majandusliku tõhususe kriteeriumi alusena määruse nr 714/2009 I lisa punktile 1.7, mille kohta apellatsiooninõukogu tõdes vaidlustatud otsuse punktis 46 õigesti, et see ei saa enam olla nimetatud kriteeriumi kehtiv õiguslik alus, kuna see ei ole enam kohaldatav (vt selle kohta 7. septembri 2022. aasta kohtuotsus BNetzA vs. ACER, T‑631/19, EU:T:2022:509, punktid 76–85).
57
Selles kontekstis tuleb meenutada, et määruse 2015/1222 artikli 9 lõikes 7 ja artikli 20 lõikes 2 nimetatud ühise metoodika eesmärk on määratleda põhivõrguettevõtjate poolt piirkonnaga seotud võimsuse koordineeritud arvutamise metoodika. Nimetatud määruse artikli 21 lõike 1 kohaselt peab põhivõrguettevõtjate väljatöötatud metoodika ettepanek sisaldama „vähemalt“ teatavaid elemente, eelkõige „meetod[e]id selliste võimsusarvutuse sisendandmete arvutamiseks“, mis peavad hõlmama määruse 2015/1222 artikli 21 lõike 1 punkti a alapunktides i–iv loetletud parameetreid. Viimati nimetatud sätted puudutavad talitluskindluse varu väljaselgitamist, võrgu talitluskindluse piirangute, võimsusarvutusega seotud erandolukordade ja võimalike jaotamispiirangute väljaselgitamist, tootmise muutmisel kasutatavate võtmete väljaselgitamist ning võimsusarvutuses arvesse võetavate talitluskindluse tugimeetmete väljaselgitamist.
58
Käesolevas asjas tuleb märkida, et vaidlusalune metoodika kuulub nende sätete rakendamise konteksti. Täpsemalt asub nimetatud metoodika artikkel 5, mis sisaldab vaidlusaluseid nõudeid, 3. jaotises, mis käsitleb „võimsusarvutuse sisendandmeid“. Selle eesmärk on seega rakendada määruse 2015/1222 artikli 21 lõike 1 punkti a ja selle ese on – nagu nähtub pealkirjast – põhivõrguettevõtjate poolt piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetelu koostamine, mis on selle metoodika artikli 4 lõike 8 kohaselt võimsuse arvutamise protsessi esimene etapp.
59
Ent nagu on märgitud eespool punktis 29, on vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõikes 8 ette nähtud, et CNEde (ja nende erandolukordade) loetelu ettepanek, mille CORE piirkonna põhivõrguettevõtjad peavad esitama, sisaldaks lisaks nende väljapakutud CNEde loetelule, millega seotud PTDF on vähemalt 5%, mõjuhinnangut kaasamiskünnise 10%-ni või üle selle tõstmise mõju kohta ja ülekandevõime piiratusega tegelemise majanduslikult tõhusama lahenduse analüüsi.
60
Kohustus lisada piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetelu ettepanekusse selline mõjuhinnang ja selline analüüs läheb kaugemale määruse 2015/1222 artikli 21 lõike 1 punktis a ette nähtud võimsusarvutuse sisendandmete parameetritest ega vasta selles sättes osutatud eesmärkidele. Nimelt, kuigi sellised hinnangud ja analüüsid võivad olla kaugemas perspektiivis asjakohased ülekandevõime struktuurse piiratuse kõrvaldamiseks, ei kujuta need endast siiski võimsusarvutuse sisendandmeid ega ole iseenesest osa võimsuse arvutamise protsessist, mis põhineb peamiselt põhivõrguettevõtjate poolt sellise CNE loetelu kindlaksmääramisel, mis vastab liidu seadusandja poolt määruse 2019/943 artikli 2 punktis 69 antud määratlusele. Samadel põhjustel tuleb teha sama järeldus vaidlusaluse metoodika artikli 5 lõikes 9 ette nähtud kohustuse kohta lisada CNEde (ja nende erandolukordade) loetelu ettepanekusse tõendid selle kohta, et nimetatud artikli lõikes 8 osutatud alternatiivseid lahendusi on piisavalt varakult hoolikalt uuritud.
61
Sellest järeldub, et määruste 2019/943 ja 2015/1222 sätete sõnastusest ei nähtu, et ACER võis õigusnormi rikkumata lisada vaidlusalused nõuded vaidlusalusesse metoodikasse.
62
Teisena tuleb analüüsida, kas määruse 2019/943 sätete kontekst kinnitab, et vaidlusaluseid nõudeid ei saanud vaidlusalusesse metoodikasse lisada.
63
BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik väidavad sisuliselt, et määruse 2019/943 sätete kontekstipõhisest tõlgendamisest tuleneb, et võimsuse arvutamisel nende piirkonnasiseste võrguelementide, mida mõjutab piirkonnaülene elektrikaubandus, arvesse võtmist ei saa seada sõltuvusse majandusliku tõhususe kriteeriumist.
64
ACER leiab, et määruse 2019/943 sätete kontekstipõhine tõlgendamine lähtuvalt põhimõttest, mille liidu seadusandja on sõnastanud määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu esimeses lauses, kinnitab, et ta võis lisada vaidlusalused nõuded vaidlusalusesse metoodikasse. Selle reegli kohaselt ei tohiks põhivõrguettevõtjad piirkonnasisese ülekandevõime piiratusega seotud probleemide lahendamiseks piirata piirkonnaülest kauplemisvõimsust, mida kinnitavad ka mõiste „piirkond“ määratlus ning nimetatud piirkondi määruse 2019/943 artikli 2 punktis 65 ja artikli 14 lõikes 1 reguleerivad eeskirjad. Vaidlusalused nõuded tuli aga vaidlusalusesse metoodikasse lisada selleks, et tagada selle põhimõttelise reegli järgimine.
65
Sellega seoses tuleb märkida, et määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimese lõigu teise lause ja sama määruse artikli 16 lõike 8 esimese lõigu punktide a ja b kohaselt loetakse lõike 8 esimeses lauses sätestatud põhimõtteline reegel täidetuks, kui piiride puhul, kus kasutatakse voopõhist meetodit, ulatub piirkonnaülese kauplemise olemasoleva võimsuse miinimumtase MACZT 70%‑ni, ning ülejäänud 30% võib kasutada talitluskindluse varuks ning ring- ja sisevoogude jaoks. Liidu seadusandja on seega kehtestanud eelduse, et põhivõrguettevõtjad, kes saavutavad MACZT 70%, järgivad neil lasuvat kohustust mitte piirata piirkonnaülest kauplemisvõimsust, et lahendada ülekandevõime sisemise piiratusega seotud probleeme.
66
Nii selgitas liidu seadusandja määruse 2019/943 põhjenduse 27 neljandas ja kuuendas lauses selgelt, et selle määruse raames „tule[ks] kehtestada saadaoleva võimsuse selge miinimumtase, et vähendada ringvoogude ja piirkonnasisese ülekandevõime piiratuse mõju piirkonnaülesele kauplemisele ning anda turuosalistele prognoositav võimsuse väärtus“, samas kui „ülejäänud osa võimsusest võib kasutada talitluskindluse varuks ning ring- ja sisevoogude jaoks“.
67
Eespool punktis 65 nimetatud eeldust ei sea kahtluse alla ei „piirkonna“ määratlus ega nimetatud piirkondi reguleerivad eeskirjad, mis on sätestatud määruse 2019/943 artikli 2 punktis 65 ja artikli 14 lõikes 1, mille sisule ACER tugineb.
68
Määruse 2019/943 artikli 2 punktist 65 ja artikli 14 lõikest 1 tuleneb, et piirkonna ulatuses saavad „turuosalised […] energiaga kaubelda ilma võimsust jaotamata“ ning et üldjuhul „ei või [piirkonnad] sisaldada struktuurset ülekandevõime piiratust“.
69
Määruse 2019/943 artikli 14 lõike 1 kolmandas lauses on siiski täpsustatud juhud, mil ülekandevõime struktuurne piiratus on lubatud, millega on tegemist eelkõige siis, kui see „ei põhjusta piirkonnaülese kauplemisvõimsuse vähendamist kooskõlas artikli 16 nõuetega“. Lisaks on nimetatud määruse artikli 14 lõike 1 neljandas lauses ette nähtud, et liidus peab pakkumispiirkondade struktuur olema selline, et sellega maksimeeritaks artikli 16 kohaselt majanduslikku tasuvust ja piirkonnaülest elektrikaubandust, säilitades samal ajal varustuskindluse. Ent nagu on juba märgitud eespool punktis 65 – nagu on sätestatud määruse 2019/943 artikli 16 lõikes 8 –, et kui CORE piirkonna põhivõrguettevõtjad saavutavad MACZT 70% ja kasutavad ülejäänud 30% piirkonnasisese ülekandevõime piiratuse probleemide lahendamiseks, ei kahjusta need õigusvastaselt kulutõhususe maksimeerimist ja piirkonnaülese elektrikaubanduse võimalusi.
70
Lisaks nägi liidu seadusandja määruse 2019/943 artiklis 15, millele on viidatud selle määruse artikli 16 lõikes 8, ette, et iga struktuurse ülekandevõime piiratuse tuvastanud liikmesriik võib koostöös oma reguleeriva asutusega selle määruse artikli 14 lõike 7 kohaselt otsustada koostada tegevuskava, mis sisaldab konkreetset ajakava (edaspidi „lineaarne kava“) meetmete võtmiseks, mille eesmärk on selle ülekandevõime piiratuse vähendamine ja mis peab võimaldama tema põhivõrguettevõtjatel hiljemalt 31. detsembriks 2025 saavutada MACZT 70%.
71
Saksamaa Liitvabariik esitas 28. detsembril 2019 komisjonile ja ACERile tema põhivõrguettevõtjate kontrolli all oleva „piirkonna tegevuskava“ (Aktionplan Gebotszone). Vastavalt määruse 2019/943 artikli 15 lõike 2 teise lõigu kolmandale lausele tuleb Saksamaa Liitvabariigil tegevuskava rakendamise käigus üksnes tagada, et piirkonnaüleseks kauplemiseks kättesaadavaks tehtud võimsus vastab nimetatud määruse artikli 16 lõike 8 kohaselt vähemalt lineaarse kava kohastele väärtustele, muu hulgas kasutades CORE piirkonnas parandusmeetmeid.
72
Nagu ACER kohtuistungil Üldkohtu suulisele küsimusele vastates möönis, on Saksamaa Liitvabariik ja tema põhivõrguettevõtjad siiani üldiselt järginud oma tegevuskavas ette nähtud lineaarset kava, mistõttu tuleb vastavalt määruse 2019/943 artikli 16 lõike 8 esimeses lauses sätestatud eeldusele asuda seisukohale, et nad järgisid põhimõttelist reeglit, mille kohaselt ei tohi nad piirkonnasisese ülekandevõime piiratusega seotud probleemide lahendamiseks piirata piirkonnaülest elektrikaubandust.
73
Selles kontekstis tuleb meenutada, et määruse 2019/943 artikli 16 lõike 4 kohaselt tohivad põhivõrguettevõtjad kasutada piirkonnaülese elektrikaubanduse tarbeks kättesaadava võimsuse saavutamiseks selliseid parandusmeetmeid nagu vahetuskauba tegemine või koormuste ümberjaotamine määruse 2019/943 artikli 2 punkti 26 tähenduses üksnes selleks, et saavutada sama artikli lõikes 8 ette nähtud minimaalne võimsus, s.o MACZT 70%, või juhul, kui tegevuskava on veel pooleli, lineaarse kava kohaste väärtuste saavutamiseks.
74
Lisaks, vastavalt määruse 2019/943 artiklile 15 ja nagu nähtub määruse 2019/943 põhjenduse 31 kuuendast lausest ning nagu apellatsiooninõukogu ise vaidlustatud otsuse punktis 60 möönis, ei tohiks teha piirkonna ümberkonfigureerimist asjaomase liikmesriigi tahte vastaselt, tingimusel et saavutatakse minimaalne võimsus, s.o MACZT 70%, või lineaarsele kavale vastavad väärtused.
75
Sellest järeldub, et kui põhivõrguettevõtjad saavutavad minimaalse võimsuse, on majandusliku tõhususe kriteeriumi kohaldamine osas, milles see paneb neile kohustuse kontrollida seda, ega nende piirkonna ümberkonfigureerimine või parandusmeetmete kasutamine ei oleks majanduslikult tõhusamad kui võimsuse jaotamine oma sisemiste võrguelementide ülekandevõime piiratuse kõrvaldamiseks, tegelikkuses täiesti asjakohatu, kuna see ei ole asjaomasele liikmesriigile või põhivõrguettevõtjatele õiguslikult siduv. Seda tunnistas ka ACER kohtuistungil vastuseks Üldkohtu suulisele küsimusele piirkonna võimaliku ümberkonfigureerimise kohta.
76
Järelikult kinnitab määruse 2019/943 sätete konteksti analüüs, et ACER ei saanud ilma õigusnormi rikkumata vaidlusaluseid nõudeid vaidlusalusesse metoodikasse lisada.
77
Kolmandana tuleb analüüsida, kas määruste 2019/943 ja 2015/1222 sätete teleoloogiline tõlgendus kinnitab, et vaidlusalusesse metoodikasse ei saanud vaidlusaluseid nõudeid lisada.
78
BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik leiavad, et vaidlusalune tõlgendus ei ole kooskõlas määruse 2019/943 artiklite 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b teleoloogilise tõlgendusega.
79
ACER väidab vastu, et määruse 2019/943 sätete teleoloogiline tõlgendus, mis lähtub eesmärgist, mida liidu seadusandja selle määruse raames taotles, kinnitab, et ta võis vaidlusalused nõuded vaidlusalusesse metoodikasse lisada. Nagu viimati nimetatud määruse eesmärk, oli ka nimetatud nõuete eesmärk tagada elektrienergia siseturu nõuetekohane toimimine, tagades, et eelistatakse süstemaatiliselt majanduslikult kõige tõhusamaid ja kulutõhusamaid lahendusi. BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik vaidlevad nende argumentide põhjendatusele vastu.
80
Sellega seoses tuleb rõhutada, et isegi kui asuda seisukohale, nagu väidab ACER, et määruse 2019/943 erinevate sätete kui terviku tõlgendamisest nähtub, et see sisaldab üldreeglit, et elektrienergia siseturu nõuetekohase toimimise tagamiseks mõeldud eeskirjade kohaldamisel tuleks eelistada kõige kulutõhusamaid lahendusi ja et ACERil oleks olnud lubatud selle reegli alusel lisada vaidlusalusesse metoodikasse vaidlusalused nõuded, tuleb meenutada, et vastavalt põhimõttele, mille kohaselt erinormiga tehakse erand üldreeglist (lex specialis derogat legi generali), võib kõiki üldnorme piirata või välistada, kui on olemas erinorme, mis reguleerivad konkreetseid valdkondi (14. juuli 2005. aasta kohtuotsus Le Voci vs. nõukogu, T‑371/03, EU:T:2005:290, punkt 122). Erisätted on seega üldnormide suhtes ülimuslikud olukordades, mida nendega konkreetselt reguleeritakse (vt 22. aprilli 2016. aasta kohtuotsus Itaalia ja Eurallumina vs. komisjon, T‑60/06 RENV II ja T‑62/06 RENV II, EU:T:2016:233, punkt 81 ja seal viidatud kohtupraktika). Igal juhul peaksid määruse 2019/943 artiklites 15 ja 16 sisalduvad võimsuse jaotamise ja ülekandevõime piiratuse juhtimise sätted kui erinormid olema seega ülimuslikud üldreegli suhtes, millele ACER tugineb.
81
Lisaks, nagu BNetzA ja Saksamaa Liitvabariik õigesti märgivad, nähtub määrust nr 714/2009 uuesti sõnastava määruse 2019/943 seadusandlikust kujunemisloost, et nimetatud määruse artiklites 15 ja 16 sätestatud erieeskirjad võttis vastu liidu seadusandja, kuigi ta oli täielikult teadlik ACERi 11. novembri 2016. aasta soovitusest nr 02/2016 – võimsuse arvutamise ning koormuste ümberjaotamise ja vahetuskauba tegemise kulude jagamise ühiste meetodite kohta – ning selgitavast märkusest – mis on lisatud komisjoni 30. novembri 2016. aasta ettepanekule COM(2016) 861 (final) võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse elektrienergia siseturgu –, milles pooldati võimsuse jaotamisel ja ülekandevõime piiratuse juhtimisel kõige kulutõhusamate lahenduste süstemaatilist kohaldamist, nagu see nende arvates tulenes määruse nr 714/2009 I lisa punktist 1.7.
82
Nagu nähtub määruse 2019/943 artikli 16 lõikest 8, võttes arvesse selle määruse põhjenduse 27 neljandat ja kuuendat lauset, soovis liidu seadusandja asjasse puutuvaid erinevaid huve arvestades kasutada nimetatud määruses tasakaalustatumat lähenemisviisi kui see, mille pakkus välja ACER oma soovituses ja komisjon oma ettepanekus, kehtestades põhivõrguettevõtjatele muu hulgas kohustuse järgida piirkonnaülese kauplemisvõimsuse miinimumtaset, mis vastab MACZT 70%‑le, või vajaduse korral ja hiljemalt kuni 31. detsembrini 2025 lineaarse kava kohastele väärtustele, võimaldades neil samas kasutada ülejäänud 30% selleks, et lahendada eelkõige piirkonnasisese ülekandevõime piiratuse probleeme.
83
ACERil ei ole seega alust väita, et kõige kulutõhusamaid lahendusi soodustavat üldreeglit kohaldades oleks tal olnud lubatud vaidlusaluste nõuetega piirata määruse 2019/943 artiklite 15 ja 16 kohaldamisala, ning pelk asjaolu, et käesoleval juhul olid olemas majanduslikult tõhusamad lahendused kui need, mille valis liidu seadusandja, ei saanud õigustada viimati nimetatud normide järgimata jätmist.
84
Sellest järeldub, et määruste 2019/943 ja 2015/1222 sätete teleoloogiline tõlgendus kinnitab, et ACER ei saanud ilma õigusnormi rikkumata vaidlusalusesse metoodikasse vaidlusaluseid nõudeid lisada.
85
Kõigist eeltoodud kaalutlustest tuleneb, et vaidlusalune tõlgendus rikub määruse 2019/943 artikleid 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b, kuna viimati nimetatud sätted ei võimaldanud kehtestada vaidlusaluses metoodikas vaidlusaluseid nõudeid, millega on kehtestatud kohustused, mis lähevad kaugemale pelgast piirkonnasiseste CNEde (ja nende erandolukordade) loetelu edastamisest, mis vastab nimetatud metoodika artikli 5 lõike 8 punktis a ette nähtud PTDFi kriteeriumile.
86
Järelikult ja ilma et oleks vaja analüüsida teisi etteheiteid ja argumente, mille BNetzA oma ainsa väite põhjendamiseks esitas või millega põhjendatakse Saksamaa Liitvabariigi esimest väidet määruse 2019/943 artiklite 14–16 ja määruse 2015/1222 artikli 29 lõike 3 punkti b rikkumise kohta, ning muid Saksamaa Liitvabariigi esitatud teise võimalusena esitatud väiteid, tuleb selle ainsa väite ja esimese väitega nõustuda ning selle alusel tühistada vaidlustatud otsuse vaidlusalused sätted.
Kohtukulud
87
Vastavalt kodukorra artikli 134 lõikele 1 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
88
Kuna ACER on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud vastavalt BNetzA ja Saksamaa Liitvabariigi nõudele temalt välja mõista.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (kolmas koda laiendatud koosseisus)
otsustab:
1.
Kohtuasjad T‑600/23 ja T‑612/23 liidetakse kohtuotsuse tegemiseks.
2.
Tühistada Euroopa Liidu Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostöö Ameti (ACER) apellatsiooninõukogu 7. juuli 2023. aasta otsus A‑003‑2019_R osas, milles sellega võetakse vastu võimsuse arvutamise piirkonna, mis hõlmab Belgiat, Tšehhi Vabariiki, Saksamaad, Prantsusmaad, Horvaatiat, Luksemburgi, Ungarit, Madalmaid, Austriat, Poolat, Rumeeniat, Sloveeniat ja Slovakkiat, järgmise päeva ja päevasisese võimsusarvutuse ühtse piirkondliku metoodika artikli 5 lõike 8 punktid b ja c ning lõige 9, mis on toodud ACERi 21. veebruari 2019. aasta otsuse nr 02 I ja II lisas.
3.
Mõista kohtukulud välja ACERilt.
Papasavvas
Škvařilová-Pelzl
Nõmm
Kukovec
Meyer
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 1. oktoobril 2025 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keeled: saksa ja inglise.