62015CO0410
EUROOPA KOHTU ASEPRESIDENDI MÄÄRUS
6. oktoober 2015 (
*
)
„Apellatsioonkaebus — Menetlusse astumine — Huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu”
Kohtuasjas C‑410/15 P(I),
mille ese on Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 57 alusel 27. juulil 2015 esitatud määruskaebus,
Comité d’entreprise de la Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM), asukoht Marseille (Prantsusmaa), esindaja: advokaat C. Bonnefoi,
apellant,
teised menetlusosalised:
Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM), asukoht Marseille,
hageja esimeses kohtuastmes,
Euroopa Komisjon, esindajad: V. Di Bucci ja B. Stromsky,
kostja esimeses kohtuastmes,
EUROOPA KOHTU ASEPRESIDENT,
olles ära kuulatud peakohtujuristi M. Wathelet',
on teinud järgmise
kohtumääruse
1
Määruskaebuses palub comité d’entreprise de la Société nationale maritime Corse Méditerranée (SNCM) (edaspidi „töönõukogu”), et tühistataks Euroopa Liidu Üldkohtu 7. juuli 2015. aasta kohtumäärus SNCM vs. komisjon (T‑1/15, EU:T:2015:488, edaspidi „vaidlustatud kohtumäärus”), millega jäeti rahuldamata tema menetlusse astumise avaldus, mille ta esitas menetlusse astumiseks esimese kohtuastme hageja nõuete toetuseks kohtuasjas T‑1/15, milles paluti tühistada komisjoni 20. novembri 2013. aasta otsus 2014/882/EL riigiabi nr SA 16237 (C 58/02) (ex N118/02) kohta, mida Prantsusmaa on andnud ettevõttele SNCM (ELT 2014, L 357, lk 1, edaspidi „vaidlusalune otsus”).
2
Lisaks palub töönõukogu, et Euroopa Kohus rahuldaks tema menetlusse astumise avalduse.
3
Euroopa Komisjon esitas määruskaebuse suhtes oma seisukohad 7. septembril 2015.
Määruskaebuse analüüs
4
Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 40 teisele lõigule on igal isikul, kes tõendab oma põhjendatud huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu, õigus Euroopa Liidu kohtutes läbivaatamisel olevates kohtuasjades menetlusse astuda.
5
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb mõistet „huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu” nimetatud artikli 40 teise lõigu mõttes määratleda kohtuasja eset arvestades ning käsitleda seda otsese ja olemasoleva huvina nõuete endi suhtes, mitte huvina esitatud väidete ja argumentide suhtes. Termin „kohtuvaidluse lahendus” viitab nimelt kohtult palutud lõplikule otsusele, nii nagu seda väljendatakse kohtuotsuse resolutsioonis (vt Euroopa Kohtu presidendi määrus komisjon vs. EnBW, C‑365/12 P, EU:C:2013:83, punkt 7 ja seal viidatud kohtupraktika).
6
Selles küsimuses tuleb muu hulgas kontrollida, et vaidlustatud akt puudutaks menetlusse astujat otseselt ja et tema huvi vaidluse lahenduse vastu oleks kindel (vt Euroopa Kohtu presidendi määrus Mory jt vs. komisjon, C‑33/14 P, EU:C:2015:135, punkt 7 ja seal viidatud kohtupraktika). Põhimõtteliselt saab huvi kohtuvaidluse lahenduse vastu pidada piisavalt otseseks vaid siis, kui see lahendus võib muuta menetlusse astumist taotleva isiku õiguslikku olukorda (vt selle kohta Euroopa Kohtu presidendi määrused National Power ja PowerGen vs. komisjon, C‑151/97 P(I) ja C‑157/97 P(I), EU:C:1997:307, punkt 61; Schenker vs. Air France ja komisjon, C‑589/11 P(I), EU:C:2012:332, punktid 14 ja 15, ning Mory jt vs. komisjon, C‑33/14 P, EU:C:2015:135, punktid 4 ja 11).
7
Määruskaebuses heidab töönõukogu Üldkohtule ette Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu väära tõlgendamist. Määruskaebus koosneb neljast väitest, mis puudutavad vastavalt:
—
õigusnormi rikkumist Üldkohtu poolt seetõttu, et ta otsustas vaidlustatud kohtumääruse punktis 13, et töönõukogu esindatav SNCM töötajate kollektiivne huvi ei ole niisugune, mis iseenesest tekitaks otsese ja olemasoleva huvi selle kohtu menetletava kohtuvaidluse lahenduse vastu Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu tähenduses;
—
õigusnormi rikkumist Üldkohtu poolt seetõttu, et ta otsustas vaidlustatud kohtumääruse punktis 14, et viidatud artikli 40 teise lõigu tähenduses Üldkohtus menetletava vaidluse lahenduse vastu otsese ja olemasoleva huvi põhjendamiseks ei piisa sellest, et töönõukogu võidi pidada asjassepuutuvaks isikuks ELTL artikli 108 lõike 2 tähenduses;
—
Üldkohtu hindamisviga seetõttu, et ta otsustas vaidlustatud kohtumääruse punktis 15 esiteks, et töönõukogu ei olnud esitanud ühtegi konkreetset tõendit, millest nähtuks, et Üldkohtu menetletaval kohtuasjal on eriline tähtsus käimasolevate õigusloomeliste algatuste seisukohast või et see kätkeb endas põhimõttelisi raskusi, mis võivad mõjutada just töönõukogu huve, ning teiseks, et töönõukogu ei olnud tõendanud, et vaidlusaluse otsuse tühistamise korral käimasolev riigisisene kohtulik tervendamismenetlus peatataks, ning
—
Üldkohtu hindamisviga seetõttu, et ta leidis vaidlustatud kohtumääruse punktides 16‐18, et töönõukogu huvi tema menetluses oleva kohtuvaidluse lahenduse vastu ei erine SNCM huvist, kuigi tal on iseseisev õigusvõime ja õiguslik staatus – mis on seotud selle ettevõtjaga ‐, talle kuuluv vara ja märkimisväärne eelarve täitmisel olevate kohustuste ja lepingutega, mida otseselt mõjutab kohtulik tervendamismenetlus, milles tal oli Prantsuse õiguse kohaselt õigus olla ära kuulatud.
8
Kõigepealt tuleb analüüsida määruskaebuse teist väidet.
9
Selles väites leiab töönõukogu, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi otsustades sisuliselt vaidlustatud kohtumääruse punktis 14, et Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu tähenduses Üldkohtus menetletava vaidluse lahenduse vastu otsese ja olemasoleva huvi põhjendamiseks ei piisa sellest, et töönõukogu võidi pidada asjassepuutuvaks isikuks ELTL artikli 108 lõike 2 tähenduses. Lisaks võeti töönõukogult võimalus osaleda haldusmenetluses, sest komisjon jättis enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist ja pärast seda, kui Üldkohus tühistas kohtuotsusega Corsica Ferries France vs. komisjon (T‑565/08, EU:T:2012:415) komisjoni 8. juuli 2008. aasta otsuse 2009/611/EÜ meetmete C 58/02 (ex N 118/02) kohta, mida Prantsusmaa on rakendanud ettevõtte Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) kasuks (ELT 2009, L 225, lk 180), uuendamata ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud menetluse.
10
Selles küsimuses nähtub Euroopa Kohtu praktikast, et asjassepuutuval isikul ELTL artikli 108 lõike 2 tähenduses on õigus nõuda riigiabiteemalise komisjoni otsuse tühistamist, kui see isik nõuab selle otsuse peale esitatud tühistamishagis, et tagataks tema nende menetlusõiguste kaitse, mis tal selle sätte alusel on (vt selle kohta kohtuotsus komisjon vs. Kronoply ja Kronotex, C‑83/09 P, EU:C:2011:341, punkt 47 ja seal viidatud kohtupraktika).
11
Seega on ELTL artikli 108 lõike 2 tähenduses asjassepuutuv isik, kes soovib niisuguses tühistamishagi menetluses menetlusse astuda hageja nõuete toetuseks, tõendanud oma huvi asjassepuutuva kohtuvaidluse lahenduse vastu Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu tähenduses. Nimelt võib lõplik otsus, mida nõuti, nagu see väljendatakse tehtava kohtuotsuse resolutsioonis, muuta menetlusse astumist taotleva isiku õiguslikku olukorda, sest esiteks tooks see kaasa komisjoni kohustuse alustada – või olenevalt asjast uuendada – ametlik uurimismenetlus ELTL artikli 108 lõike 2 alusel ja teiseks annaks see sellele menetlusse astumist taotlenud isikule asjassepuutuva isikuna õiguse osaleda selles ametlikus uurimismenetluses.
12
Käesolevas asjas nähtub vaidlustatud kohtumääruse punktist 13, et töönõukogu esindab SNCM kõigi töötajate kollektiivset huvi. Kuna komisjon oma hinnangus riigiabi kokkusobivusele meretranspordi valdkonnas võtab arvesse mitut eri laadi kaalutlust, mis on seotud muu hulgas konkurentsi kaitsmise, liidu merepoliitika, liidu meretranspordi või tööhõive edendamisega, ei saa olla välistatud, et töönõukogu võib esitada komisjonile sotsiaalseid aspekte käsitlevaid kaalutlusi puudutavaid seisukohti, mida komisjon võib ELTL artikli 108 lõikes 2 ette nähtud ametlikus uurimismenetluses arvesse võtta (vt selle kohta kohtuotsus 3F vs. komisjon, C‑319/07 P, EU:C:2009:435, punktid 64 ja 70).
13
Neid asjaolusid arvestades tuleb töönõukogu pidada asjassepuutuvaks isikuks ELTL artikli 108 lõike 2 tähenduses.
14
Ent tuleb toonitada, et SNCM esitab oma hagiavalduses väite ELTL artikli 108 lõikest 2 tulenevate menetlusõiguste rikkumise kohta, kuna komisjon ei ole pärast Üldkohtu poolt otsuse 2009/611 tühistamist uuendanud ametlikku uurimismenetlust.
15
Käesoleva määruse punktis 11 esitatud põhjustel tuleb seega järeldada, et töönõukogu kui asjassepuutuv isik ELTL artikli 108 lõike 2 tähenduses, kes soovib toetada niisuguse teise asjassepuutuva isiku nõudeid, kes väidab, et rikutud on tema sellest artiklist tulenevaid menetlusõigusi, on tõendanud oma otsest ja olemasolevat huvi Üldkohtu menetluses oleva kohtuvaidluse lahenduse vastu Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu tähenduses.
16
Otsustades vaidlustatud kohtumääruse punktis 19, et SNCM nõuete toetuseks esitatud töönõukogu menetlusse astumise avaldus tuleb rahuldamata jätta, on Üldkohus seega rikkunud õigusnormi.
17
Seetõttu ja ilma, et tuleks analüüsida määruskaebuse muid väiteid, tuleb määruskaebus rahuldada ja vaidlustatud kohtumäärus tühistada.
18
Euroopa Kohtu põhikirja artikli 61 esimese lõigu kohaselt võib Euroopa Kohus Üldkohtu otsuse tühistamise korral teha asjas lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium seda lubab.
19
Käesolevas asjas on Euroopa Kohtul piisavalt teavet, et teha töönõukogu menetlusse astumise avalduse suhtes lõplik lahend.
20
Nagu nähtub käesoleva kohtumääruse punktidest 12‐15, on töönõukogu tõendanud oma otsest ja olemasolevat huvi Üldkohtu menetluses oleva kohtuvaidluse lahenduse vastu Euroopa Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu tähenduses.
21
Seetõttu tuleb rahuldada tema avaldus astuda kohtuasjas T‑1/15 menetlusse SNCM nõuete toetuseks.
Kohtukulud
22
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 184 lõige 2 sätestab, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab ta kohtukulude jaotuse. Vastavalt sama kodukorra artikli 138 lõikele 1, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna aga töönõukogu ei ole kohtukulude hüvitamise nõuet esitanud, tuleb otsustada, et mõlemad pooled kannavad oma kohtukulud ise.
Esitatud põhjendustest lähtudes otsustab Euroopa Kohtu asepresident:
1.
Tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 7. juuli 2015. aasta määrus SNCM vs. komisjon (T‑1/15, EU:T:2015:488).
2.
Lubada comité d’entreprise de la Société nationale maritime Corse Méditerranée'l (SNCM) kohtuasjas T‑1/15 hageja nõuete toetuseks menetlusse astuda.
3.
Jätta mõlema poole kohtukulud nende endi kanda.
Allkirjad
(
*
)   Kohtumenetluse keel: prantsuse.