62021TJ0198_RES
Kohtuasi T‑198/21
Ancor Group GmbH
versus
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet
Üldkohtu (viies koda) 23. veebruari 2022. aasta otsus
Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liidu sõnamärk CODE-X – Varasemad riigisisesed sõna- ja kujutismärgid Cody’s – Varasem rahvusvaheline kujutismärk Cody’s – Suhteline keeldumispõhjus – Segiajamise tõenäosuse puudumine – Määruse (EL) 2017/1001 artikli 8 lõike 1 punkt b
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Sõnamärk CODE-X ning sõna- ja kujutismärgid Cody’s
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 36, 45, 53, 63, 65, 72–74)
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Identsete või sarnaste kaupade või teenuste jaoks registreeritud varasema identse või sarnase kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgiga segiajamise tõenäosus – Tähiste sarnaste ja erinevate elementide kaalumine – Tähiste eriomaste omaduste või kaupade ja teenuste turustamistingimuste arvessevõtmine – Jookide sektor
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2017/1001, artikli 8 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 57–62)
Kokkuvõte
Ancor Group GmbH esitas taotluse registreerida sõnamärk CODE-X ELi kaubamärgina jookide jaoks. Cody’s Drinks International GmbH esitas vastulause Saksa sõna- ja kujutismärkide Cody’s alusel ning jookide jaoks registreeritud kujutismärgi Euroopa Liitu nimetava rahvusvahelise registreeringu alusel. Ta väitis, et esineb segiajamise tõenäosus (
1
). Vastulause lükati tagasi.
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti apellatsioonikoda tühistas vastulausete osakonna otsuse. Leides, et segiajamise tõenäosuse igakülgsel hindamisel on eriti oluline foneetilise sarnasuse aste, asus ta seisukohale, et asjaomane avalikkus võib omavahel segi ajada kõik viidatud kaubamärgid.
Üldkohus, kellele Ancor Group esitas hagi, tühistas apellatsioonikoja otsuse põhjusel, et apellatsioonikoda eksis segiajamise tõenäosuse tuvastamisel, ning täpsustas, et jookide valdkonnas ei ole kaubamärkide foneetilisel käsitusel ülekaalukat tähendust.
Üldkohtu hinnang
Üldkohus nentis, et vastandatud tähised on visuaalselt üksnes vähesel või keskmisel määral sarnased ning foneetiliselt keskmisel määral sarnased.
Apellatsioonikoja hinnangu kohta, mille kohaselt tuleb pidada eriti oluliseks vastandatud tähiste foneetilist sarnasust, tuletas Üldkohus meelde, et segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise raames võib vastandatud tähiste visuaalsele, foneetilisele või kontseptuaalsele küljele omistatav kaal erineda sõltuvalt kaubamärkide turul esinemise objektiivsetest asjaoludest. Siinkohal tuleb siiski lähtuda harjumuspärastest turustamisviisidest, mida võib tavapäraselt oodata kõnealuste kaubamärkidega tähistatud kaupade puhul.
Üldkohus täpsustas, et kuigi ei saa välistada, et vastandatud tähiste foneetilise erinevuse tajumine ei pruugi olla ilmne niisuguses eriti mürarikkas keskkonnas nagu baar või diskoteek rahvarohkel hetkel, ei saa see eeldus siiski olla vastandatud tähiste võimaliku segiajamise tõenäosuse hindamise ainus alus. Sellise hinnangu andmisel tuleb nimelt tingimata arvesse võtta seda, kuidas asjaomane avalikkus seda tajub tavapärastes turustamistingimustes.
Üldkohus möönis, et teatud juhtudel on eriti oluline vastandatud tähiste foneetiline sarnasus, kuna asjaomaseid jookide sektorisse kuuluvaid kaupu, täpsemalt alkohoolseid jooke, võidakse suuliselt tellida pärast seda, kui nende nimetusi on nähtud menüüs või joogikaardil. Ta lisas samas, et kohtupraktikast nähtub veel, et ükski asjaolu ei võimalda üldistavalt järeldada, et jookide tarbija ostab neid rahvarohkes ja mürarikkas baaris või restoranis toimuva vestluse käigus.
Lisaks tõi ta esile, et kuigi baarid ja restoranid on seda tüüpi toodete olulised müügikanalid, on selge, et tarbija saab kõnealuseid kaubamärke ka neis kohtades tajuda visuaalselt, eelkõige uurides talle serveeritavat pudelit või enne tellimuse suuliselt esitamist muude vahendite abil, nagu menüü või joogikaart. Veelgi olulisem on see, et baarid ja restoranid ei ole kõnealuste kaupade ainsad müügikanalid. Neid kaupu müüakse ka supermarketites või muudes jaemüügikohtades, kus tarbija valib toote ise ja peab seega usaldama peamiselt sellele kaubale kantud kaubamärgi kujutist.
Seega, kuigi mõnikord omistatakse jookide valdkonnas kaubamärkide foneetilisele käsitusele ülekaalukas tähendus, ei kehti see kõikidel juhtudel.
Käesoleval juhul ei ole esitatud ühtegi tõendit selle kohta, et asjaomaseid kaupu tellitakse peamiselt suuliselt. Vastupidi, kui asjaomane avalikkus peab neid baarides ja restoranides suuliselt tellima, teeb ta seda tavaliselt pärast seda, kui ta on näinud nende nimetust joogikaardil või menüüs, või ta on saanud kontrollida seda toodet, mida talle serveeritakse, mistõttu ta saab kaubamärki visuaalselt tajuda, et väljendada, mida ta soovib osta.
Seetõttu otsustas Üldkohus, et segiajamine ei ole tõenäoline, tühistas apellatsioonikoja otsuse ja, teostades oma muutmispädevust, lükkas Cody’s Drinks Internationali vastulause tagasi.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta määruse (EL) 2017/1001 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2017, L 154, lk 1) artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses.