62021TJ0525_RES
Kohtuasi T‑525/21
E. Breuninger GmbH & Co.
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (teine koda laiendatud koosseisus) 21. detsembri 2022. aasta otsus
Tühistamishagi – Riigiabi – Raamsüsteem, mille eesmärk on luua Saksamaal föderaalne skeem liikumispiiranguid kehtestavatest otsustest põhjustatud kahju hüvitamiseks – Otsus mitte esitada vastuväiteid – Meede loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks – Põhjendatud huvi puudumine – Vastuvõetamatus
Tühistamishagi – Vastuvõetavuse tingimused – Põhjendatud huvi – Analüüsimine kohtu algatusel
(ELTL artikkel 263)
(vt punkt 17)
Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Põhjendatud huvi – Tekkinud ja olemasoleva huvi tingimus – Hagi, mis võib hagejale kasu tuua – Hagi, mis on esitatud komisjoni otsuse peale mitte esitada vastuväiteid teatatud abikavale – Hagi, mille on esitanud ettevõtja, kes vastab teatatud abikava kohaldamise tingimustele – Ettevõtja, kes ei vasta täiendava kohaldamise tingimusele, millest ei ole teatatud – Põhjendatud huvi puudumine – Vastuvõetamatus
(ELTL artikli 263 lõige 4)
(vt punktid 18–30 ja 33)
Kokkuvõte
Üldkohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata jaemüügi ettevõtja Breuningeri hagi komisjoni otsuse peale, millega kiideti heaks Saksamaa abi, mille eesmärk oli hüvitada kahju, mis COVID‑19 kriisi ajal tekkis liikumispiirangutest.
Breuninger leidis ekslikult, et ta oli teatatud abikavast välja jäetud, mistõttu puudus sellel ettevõtjal huvi komisjoni otsuse tühistamise vastu.
Saksamaa Liitvabariik teatas 21. mail 2021 Euroopa Komisjonile abikavast ajutise majandusliku abi andmise kohta ettevõtjatele, kelle tegevus suleti liitvabariigi ja liidumaade võetud meetmetega, selleks et võidelda COVID‑19 kriisi raames oma territooriumil pandeemiaga (edaspidi „föderaalne hüvitisskeem“).
Föderaalse hüvitisskeemi kohaselt võisid föderaalsed, piirkondlikud ja kohalikud haldusasutused teatavatel tingimustel anda otsetoetusi ettevõtjatele, kes said ajavahemikus 16. märtsist 2020 kuni 31. detsembrini 2021 kahju otsuste tõttu, millega kehtestati liikumispiirangud.
Komisjon tunnistas 28. mai 2021. aasta otsuses (
1
) hüvitisskeemi siseturuga ELTL artikli 107 lõike 2 punkti b tähenduses kokkusobivaks. Viimati nimetatud sätte kohaselt on loodusõnnetuste või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju hüvitamiseks antav abi siseturuga kokkusobiv.
Saksa äriühing E. Breuninger GmbH & Co, kes tegutseb eelkõige jaemüügisektoris, esitas hagi komisjoni otsuse tühistamiseks. Üldkohtu teine koda laiendatud koosseisus jättis hagi vastuvõetamatuse tõttu siiski läbi vaatamata, leides omal algatusel, et kõnealune äriühing ei ole tõendanud Üldkohtusse pöördumiseks vajalikku põhjendatud huvi.
Üldkohtu hinnang
Kuna hagi vastuvõetavuse tingimused on avalikul huvil põhinev asja läbivaatamist takistav asjaolu, mida kohus peab omal algatusel kontrollima, meenutas Üldkohus, et füüsilise või juriidilise isiku esitatud tühistamishagi on vastuvõetav üksnes siis, kui tal on huvi vaidlustatud akti tühistamise suhtes. Selline huvi eeldab, et vaidlustatud akti tühistamine ise tekitab tõenäoliselt õiguslikke tagajärgi ja hagi suhtes tehtavast lahendist võib hagi esitanud pool saada seega mingit kasu.
Mis puudutas aga seda, kas hagejal oli põhjendatud huvi vaidlustatud otsuse tühistamiseks, siis märkis Üldkohus, et hageja hagi põhines vääral eeldusel, et hageja ei olnud föderaalse hüvitisskeemi alusel abikõlblik selle § 2 lõikes 2 sätestatud tingimuse tõttu, mille kohaselt ettevõtjad, kes tegutsesid mitmes valdkonnas, millest osa liikumispiirangud üldse ei puudutanud, olid föderaalse hüvitisskeemi kohaselt abikõlblikud vaid siis, kui keelatud tegevus moodustas vähemalt 80% nende käibest. Kuna hageja tegevust e-kaubanduses peeti tema jaekaubandustegevusega seotuks, tuli nimelt kogu tema tegevust käsitleda selle sätte tähenduses mõjutatuna otsustest, millega COVID‑19 pandeemia ajal kehtestati liikumispiirangud.
Kohtumenetluses toimunud kohtuistungil selgus seevastu, et asjaolu, et hagejal ei olnud föderaalse abiprogrammi raames võimalik saada finantsabi, tulenes tegelikult sellest, et Saksamaa ametiasutused kohaldasid abikõlblikkuse tingimust, millest komisjonile ei olnud teatatud ja mille kohaselt pidid otsused liikumispiirangute kehtestamise kohta mõjutama vähemalt 30% taotleja kogukäibest.
Siiski, kuna hageja esitatud hagi puudutas üksnes vaidlustatud otsuse – millega komisjon tunnistas teatatud hüvitisskeemi ELTL artikli 107 lõike 2 punktiga b kooskõlas olevaks – õiguspärasust, ei olnud käesolevas menetluses oluline, et Saksamaa ametiasutused lisasid täiendava abikõlblikkuse tingimuse, mida ei olnud föderaalses hüvitisskeemis ei otseselt ega kaudselt esitatud.
Nendest kaalutlustest tuleneb, et arvestades föderaalse hüvitisskeemi § 2 lõiget 2, nagu see tunnistati vaidlustatud otsuses ELTL artikli 107 lõike 2 punktiga b kooskõlas olevaks, oleks hageja olnud hüvitisskeemi alusel abikõlblik. Seega jõudis Üldkohus järeldusele, et kõnealuse otsuse tühistamine ei tooks hagejale mingit kasu. Seetõttu jättis ta hagi põhjendatud huvi puudumisel vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata.
Üldkohus lisab siiski, et hagejal on õigus pöörduda Saksamaa kohtutesse, kes peavad – vajaduse korral pärast Euroopa Kohtule eelotsuse küsimuse esitamist – analüüsima, kas Saksamaa ametiasutuste poolt abikõlblikkuse täiendava tingimuse lisamine on samastatav olemasoleva abi muutmisega ja järelikult uue abiga, mille suhtes kehtib ELTL artikli 108 lõike 3 alusel teatamiskohustus.
(
1
)	Komisjoni 28. mai 2021. aasta otsus C(2021) 3999 (final) riigiabi SA.62784 (2021/N) kohta – Saksamaa COVID‑19 – Föderaalne hüvitisskeem (ELT 2021, C 223, lk 25; edaspidi „vaidlustatud otsus“).