62021CJ0626
SODBA SODIŠČA (peti senat)
z dne 17. maja 2023 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Približevanje zakonodaj – Direktiva 2001/95/ES – Člen 12 in Priloga II – Tehnični standardi in predpisi – Sistem Evropske unije za hitro izmenjavo informacij (RAPEX) – Smernice – Nevarni neživilski proizvodi – Izvedbeni sklep (EU) 2019/417 – Uredba (ES) št. 765/2008 – Člena 20 in 22 – Obvestila Evropski komisiji – Upravna odločba – Prepoved prodaje nekaterih pirotehničnih izdelkov in obveznost odpoklica – Zahteva distributerja zadevnih izdelkov za dopolnitev obvestil – Organ, pristojen za odločanje o zahtevi – Člen 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Učinkovito sodno varstvo“
V zadevi C‑626/21,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče, Avstrija) z odločbo z dne 29. septembra 2021, ki je na Sodišče prispela 11. oktobra 2021, v postopku
Funke Sp. z o.o.
proti
Landespolizeidirektion Wien,
SODIŠČE (peti senat),
v sestavi E. Regan, predsednik senata, D. Gratsias, M. Ilešič, I. Jarukaitis in Z. Csehi (poročevalec), sodniki,
generalna pravobranilka: T. Ćapeta,
sodna tajnica: S. Beer, administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 21. septembra 2022,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Funke sp. z o.o. K. Pateter in C. M. Schwaiger, Rechtsanwälte,
–
za avstrijsko vlado A. Posch, J. Schmoll, H. Perz, V. Reichmann in F. Werni, agenti,
–
za Evropsko komisijo G. Goddin, B.-R. Killmann in F. Thiran, agenti,
po predstavitvi sklepnih predlogov generalne pravobranilke na obravnavi 1. decembra 2022
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 12 Direktive 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 15, zvezek 6, str. 447), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 (UL 2008, L 218, str. 30) (v nadaljevanju: Direktiva 2001/95), in Priloge II k tej direktivi, členov 20 in 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93 (UL 2008, L 218, str. 30) in Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2019/417 z dne 8. novembra 2018 o določitvi smernic za upravljanje sistema Evropske unije za hitro izmenjavo informacij, imenovanega RAPEX, ki je bil vzpostavljen na podlagi člena 12 Direktive 2001/95/ES o splošni varnosti proizvodov, in njegovega sistema obveščanja (UL 2019, L 73, str. 121).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Funke sp. z o.o. in Landespolizeidirektion Wien (generalna policijska uprava na Dunaju, Avstrija) (v nadaljevanju: LPD) glede obvestil, ki jih je zadnjenavedena poslala prek sistema Evropske unije za hitro izmenjavo informacij (v nadaljevanju: RAPEX) v zvezi z nekaterimi pirotehničnimi izdelki, ki jih je ta družba uvozila.
Pravni okvir
Pravo Unije
Direktiva 2013/29/EU
3
Člen 1 Direktive 2013/29/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. junija 2013 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z dostopnostjo pirotehničnih izdelkov na trgu (UL 2013, L 178, str. 27), naslovljen „Predmet urejanja“, določa:
„1.   Ta direktiva določa pravila, da bi se dosegel prost pretok pirotehničnih izdelkov na notranjem trgu, zagotavlja visoko raven zaščite zdravja ljudi in javne varnosti ter varnost in varstvo potrošnikov, upošteva pa tudi pomembne vidike varstva okolja.
2.   Ta direktiva določa bistvene varnostne zahteve, ki jih morajo izpolnjevati pirotehnični izdelki, da bi bili lahko dostopni na trgu. Te zahteve so določene v Prilogi I.“
4
Člen 3 te direktive, naslovljen „Opredelitev pojmov“, v točki 12 določa:
„V tej direktivi se uporablja naslednja opredelitev pojmov:
[…]
12.   ‚gospodarski subjekti‘ pomenijo proizvajalca, uvoznika in distributerja“.
5
Člen 38 navedene direktive, naslovljen „Nadzor trga Unije in nadzor pirotehničnih izdelkov, ki vstopajo na trg Unije“, v odstavkih 1 in 2 določa:
„1.   Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da se lahko pirotehnični izdelki dajo v promet le, ko ustrezno skladiščeni in uporabljeni za predvideni namen ne ogrožajo zdravja in varnosti ljudi.
2.   Za pirotehnične izdelke se uporabljajo člen 15(3) in členi 16 do 29 Uredbe [št. 765/2008].“
6
Člen 39 iste direktive, naslovljen „Postopek za obravnavo pirotehničnih izdelkov, ki predstavljajo tveganje na nacionalni ravni“, določa:
„1.   Kadar imajo organi za nadzor trga ene države članice zadostne razloge za domnevo, da pirotehnični izdelek predstavlja tveganje za zdravje ali varnost ljudi ali druge vidike varovanja javnega interesa, ki jih zajema ta direktiva, izvedejo vrednotenje zadevnega pirotehničnega izdelka glede izpolnjevanja vseh ustreznih zahtev iz te direktive. Zadevni gospodarski subjekti v ta namen po potrebi sodelujejo z organi za nadzor trga.
Kadar organi za nadzor trga med navedenim vrednotenjem iz prvega pododstavka ugotovijo, da pirotehnični izdelek ne izpolnjuje zahtev iz te direktive, od zadevnega gospodarskega subjekta nemudoma zahtevajo, da sprejme vse ustrezne korektivne ukrepe, da zagotovi, da pirotehnični izdelek izpolni navedene zahteve, ga umakne s trga ali odpokliče v razumnem roku, ki ga določijo glede na naravo tveganja.
Organi za nadzor trga o tem ustrezno obvestijo zadevni priglašeni organ.
Za ukrepe iz drugega pododstavka tega odstavka se uporablja člen 21 Uredbe [št. 765/2008].
2.   Kadar organi za nadzor trga menijo, da neskladnost ni omejena na njihovo nacionalno ozemlje, Komisijo in druge države članice obvestijo o rezultatih vrednotenja in ukrepih, ki jih zahtevajo od gospodarskega subjekta.
3.   Gospodarski subjekt zagotovi sprejetje vseh ustreznih korektivnih ukrepov glede vseh pirotehničnih izdelkov, katerih dostopnost je omogočil na trgu po vsej Uniji.
4.   Kadar gospodarski subjekt v roku iz drugega pododstavka odstavka 1 ne sprejme korektivnih ukrepov, organi za nadzor trga sprejmejo ustrezne začasne ukrepe za prepoved ali omejitev dostopnosti pirotehničnega izdelka na nacionalnem trgu ali pa ga umaknejo ali odpokličejo s trga.
Organi za nadzor trga Komisijo in druge države članice nemudoma obvestijo o navedenih ukrepih.
5.   Informacije iz drugega pododstavka odstavka 4 vključujejo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti podatke, potrebne za identifikacijo neskladnega pirotehničnega izdelka, njegovega porekla, vrste domnevne neskladnosti in tveganja, vrste in trajanja sprejetih nacionalnih ukrepov ter stališča zadevnega gospodarskega subjekta. […]
6.   Države članice, razen države članice, ki je začela postopek po tem členu, Komisijo in ostale države članice nemudoma obvestijo o vseh sprejetih ukrepih in vseh dodatnih razpoložljivih informacijah, ki so jim na voljo v zvezi z neskladnostjo zadevnega pirotehničnega izdelka, v primeru nestrinjanja s sprejetim nacionalnim ukrepom pa predložijo svoje ugovore.
7.   Kadar država članica ali Komisija v obdobju treh mesecev po prejemu informacij iz tretjega pododstavka odstavka 4 ne predloži ugovorov glede začasnega ukrepa, ki ga je sprejela država članica, se šteje, da je navedeni ukrep upravičen.
8.   Države članice zagotovijo takojšnje izvajanje ustreznih omejevalnih ukrepov v zvezi z zadevnim pirotehničnim izdelkom, na primer umik pirotehničnega izdelka s trga.“
Uredba št. 765/2008
7
V uvodni izjavi 30 Uredbe št. 765/2008 je navedeno:
„Primeri resnega tveganja, ki ga predstavlja proizvod, zahtevajo hitro ukrepanje, ki utegne povzročiti umik proizvoda s trga ali odpoklic ali prepoved, da se ga zagotovi na trgu. V teh primerih je nujno imeti dostop do sistema hitre izmenjave informacij med državami članicami in Komisijo. Sistem iz člena 12 Direktive 2001/95/ES se je pokazal za uspešnega in učinkovitega na področju potrošniških proizvodov. Da se prepreči nepotrebno podvajanje, bi bilo treba ta sistem uporabljati za to uredbo. Poleg tega zahteva zagotavljanje skladnega nadzora trga po vsej Skupnosti celostno izmenjavo informacij o nacionalnih dejavnostih v tej zvezi, ki presega ta sistem.“
8
Člen 2 Uredbe št. 765/2008, naslovljen „Opredelitev pojmov“, v točki 7 določa:
„Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
[…]
7.   ‚gospodarski subjekti‘ pomenijo proizvajalca, pooblaščenega zastopnika, uvoznika in distributerja.“
9
Člen 20 te uredbe, naslovljen „Proizvodi, ki pomenijo resno tveganje“, v odstavku 1 določa:
„Vsaka država članica zagotovi, da se proizvode, ki pomenijo resno tveganje, vključno z resnim tveganjem, ki nima takojšnjega učinka, in ki zahtevajo hitro ukrepanje, odpokliče ali umakne ali da se prepove, da bi bili dostopni na njenem trgu; prav tako zagotovi, da je Komisija o tem nemudoma obveščena v skladu s členom 22.“
10
Člen 21 navedene uredbe, naslovljen „Omejevalni ukrepi“, v odstavkih 1 in 2 določa:
„1.   Države članice zagotovijo, da se pri vsakem ukrepu, sprejetem na podlagi ustrezne usklajevalne [harmonizacijske] zakonodaje Skupnosti z namenom prepovedi ali omejitve dajanja proizvoda na voljo, umika proizvoda s trga ali odpoklica proizvoda, navede natančne razloge za ukrep, ter zagotovijo, da je ukrep sorazmeren.
2.   Taki ukrepi se nemudoma sporočijo ustreznemu gospodarskemu subjektu, ki je hkrati obveščen tudi o pravnih sredstvih, ki jih predvideva zakonodaja zadevne države članice, in o rokih za ta pravna sredstva.“
11
Člen 22 te uredbe, naslovljen „Izmenjava informacij – Sistem hitre izmenjave informacij Skupnosti“, v odstavkih 1, 3 in 4 določa:
„1.   Kadar država članica sprejme ali namerava sprejeti ukrepe v skladu s členom 20 in meni, da razlogi, ki so izzvali ukrep, ali posledice sprejetega ukrepa segajo prek meja njenega ozemlja, v skladu z odstavkom 4 tega člena o tem ukrepu takoj uradno obvesti Komisijo. Komisijo prav tako nemudoma obvesti o spremembi ali umiku vsakega takega ukrepa.
[…]
3.   Informacije, pridobljene v skladu z odstavkoma 1 in 2, zagotavljajo vse razpoložljive podrobnosti, zlasti v zvezi s potrebnimi podatki za identifikacijo proizvoda, izvora in dobavne verige proizvoda, z njim povezanim tveganjem, naravo in trajanjem sprejetega nacionalnega ukrepa in morebitnimi prostovoljnimi ukrepi, ki jih sprejmejo gospodarski subjekti.
4.   Za namene odstavkov 1, 2 in 3 se uporabljata sistem nadzora trga in sistem za izmenjavo informacij iz člena 12 Direktive 2001/95/ES. Odstavki 2, 3 in 4 člena 12 navedene direktive se uporabljajo smiselno.“
Direktiva 2001/95
12
V uvodni izjavi 27 Direktive 2001/95 je navedeno:
„Učinkovit nadzor varnosti proizvodov zahteva, da se na nacionalni ravni in na ravni Skupnosti vzpostavi sistem hitre izmenjave informacij za primere resne nevarnosti, ki zahtevajo hitro ukrepanje glede varnosti proizvoda. […]“
13
Člen 12(2) in (3) Direktive 2001/95 določa:
„2.   Ob prejemu takšnih sporočil Komisija preveri, ali so v skladu s tem členom in zahtevami za delovanje RAPEX, in jih posreduje drugim državam članicam, te pa Komisijo nemudoma obvestijo o vseh sprejetih ukrepih.
3.   Podrobni postopki za RAPEX so določeni v Prilogi II. Prilagodi jih Komisija. Ti ukrepi, namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive z njenim dopolnjevanjem, se sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 15(5).“
14
Priloga II k tej direktivi, naslovljena „Postopki za uporabo RAPEX in smernic za sporočanje“, določa:
„1. RAPEX obsega proizvode, opredeljene v členu 2(a), ki resno ogrožajo zdravje in varnost potrošnikov.
[…]
2. RAPEX je namenjen zlasti hitri izmenjavi informacij v primeru resne nevarnosti. Smernice iz točke 8 opredeljujejo posebna merila za prepoznavanje resnih nevarnosti.
3. Države članice pri sporočanju po členu 12 zagotovijo vse dostopne podatke. Sporočilo vsebuje zlasti podatke iz smernic iz točke 8, in to najmanj:
(a) podatke, ki omogočajo identifikacijo proizvoda;
(b) opis z njim povezane nevarnosti, vključno s povzetkom rezultatov vseh preskusov/analiz in njihovih ugotovitev, ki so pomembne pri ocenjevanju stopnje nevarnosti;
(c) vrsto in trajanje izvedenih ali načrtovanih ukrepov ali preventivnih ukrepov, če je smiselno;
(d) informacije o dobavni verigi in distribuciji proizvoda, zlasti držav, v katere je bil namenjen;
Take informacije je treba poslati na enotnem obrazcu za obveščanje, in to na način, opredeljen v smernicah iz točke 8.
[…]
5. Komisija v najkrajšem možnem času potrdi skladnost informacije, prejete prek RAPEX, z določbami direktive in lahko izvede preiskavo na lastno pobudo, kadar meni, da je potrebna in da bo lahko ocenila varnost proizvoda. V primeru takšne preiskave države članice zagotovijo Komisiji zahtevane informacije po svojih najboljših močeh.
[…]
7. Države članice nemudoma obvestijo Komisijo o kakršnikoli spremembi ali odpravi ukrepa(-ov) ali zadevnega(-ih) preventivnega(-ih) ukrepa(-ov).
8. Komisija po postopku iz člena 15(3) pripravi in redno ažurira smernice o tem, kako naj Komisija in države članice upravljajo RAPEX.
[…]
10. Odgovornost za posredovano informacijo nosi država članica, ki sporoča.
[…]“
Izvedbeni sklep 2019/417
15
V uvodnih izjavah od 11 do 13 Izvedbenega sklepa 2019/417 je navedeno:
„(11)
Direktiva [2001/95] in Uredba [št. 765/2008] se dopolnjujeta in zagotavljata sistem za izboljšanje varnosti neživilskih proizvodov.
(12)
S sistemom RAPEX je mogoče preprečiti in omejiti dobavo proizvodov, ki resno ogrožajo zdravje in varnost, oziroma v primeru proizvodov, ki jih zajema Uredba [št. 765/2008], tudi druge pomembne javne interese. Komisiji omogoča spremljanje učinkovitosti in doslednosti dejavnosti nadzora trga in uveljavljanja v državah članicah.
(13)
Sistem RAPEX zagotavlja podlago za ugotavljanje potreb po ukrepanju na ravni EU ter prispeva k doslednemu uveljavljanju zahtev EU glede varnosti proizvodov in s tem k nemotenemu delovanju enotnega trga. “
16
Člen 1 tega izvedbenega sklepa določa:
„Smernice za upravljanje sistema [RAPEX], ki je bil vzpostavljen na podlagi člena 12 Direktive [2001/95], in njegovega sistema obveščanja so določene v Prilogi k temu sklepu.“
17
Priloga k navedenemu izvedbenemu sklepu, naslovljena „Smernice za upravljanje sistema [RAPEX], ki je bil vzpostavljen na podlagi člena 12 Direktive [2001/95], in njegovega sistema obveščanja“ (v nadaljevanju: smernice RAPEX), v delu I ureja področje uporabe in naslovnike teh smernic.
18
Točka 2 navedenega dela I teh smernic, naslovljena „Naslovniki smernic“, določa:
„Smernice so naslovljene na vse organe držav članic, ki delujejo na področju varnosti proizvodov in sodelujejo v mreži RAPEX, vključno z organi za nadzor trga, pristojnimi za spremljanje skladnosti proizvodov z varnostnimi zahtevami, in organi, pristojnimi za nadzor zunanjih meja.“
19
Točka 4 dela I smernic RAPEX, naslovljena „Ukrepi“, določa:
„4.1 Vrste ukrepov
Preventivni in omejevalni ukrepi se lahko v zvezi s proizvodi s tveganjem sprejmejo bodisi na pobudo gospodarskega subjekta, ki jih je dal in/ali distribuiral na trg (‚prostovoljni ukrepi‘), bodisi na zahtevo organa države članice, pristojnega za spremljanje skladnosti proizvodov z varnostnimi zahtevami (‚obvezni ukrepi‘).
[…]“
20
Točka 1 dela II smernic RAPEX, naslovljena „Uvod“, določa:
„1.1 Cilji sistema RAPEX
[…]
Sistem RAPEX ima pomembno vlogo na področju varnosti proizvodov. Dopolnjuje druge ukrepe, sprejete na nacionalni in evropski ravni, da se zagotovi visoka raven varnosti proizvodov v EU.
Podatki v sistemu RAPEX pomagajo pri:
(a)
preprečevanju in omejevanju dobave nevarnih proizvodov;
(b)
spremljanju učinkovitosti in doslednosti nadzora trga ter ukrepov uveljavljanja, ki jih izvajajo organi držav članic;
(c)
prepoznavanju potreb in ustvarjanju podlage za ukrepanje na ravni EU ter
(d)
zagotavljanju doslednega uveljavljanja zahtev EU glede varnosti proizvodov in prispevanja k nemotenemu delovanju enotnega trga.
[…]“
21
Točka 3 dela II smernic RAPEX, naslovljena „Obvestila“, določa:
„[…]
3.2 Vsebina obvestil
3.2.1 Obseg podatkov
Obvestila, ki se Komisiji pošljejo prek aplikacije RAPEX, vključujejo naslednje vrste podatkov:
(a)
informacije, ki omogočajo identifikacijo proizvoda iz obvestila, tj. kategorija proizvoda, ime proizvoda, blagovna znamka, številka modela in/ali tipa, črtna koda, serijska številka, carinska oznaka, opis proizvoda in njegove embalaže s slikami proizvoda, embalaže in etiket. Podrobna in natančna identifikacija proizvoda je ključnega pomena za nadzor trga in uveljavljanje zahtev, saj nacionalnim organom omogoča, da identificirajo proizvod iz obvestila, ga razločujejo od drugih proizvodov enake ali podobne vrste ali kategorije, ki so na voljo na trgu, ter tak proizvod najdejo na trgu in sprejmejo ustrezne ukrepe ali se o njih dogovorijo;
[…]
3.2.2 Popolnost podatkov
Obvestila bi morala biti čim bolj popolna. Posamezni elementi, ki jih mora obvestilo vsebovati, so navedeni v Dodatku 1 k tem smernicam in so vključeni v aplikacijo RAPEX. Z zahtevanimi podatki bi bilo treba izpolniti vsa polja predloge obvestila. Kadar ob predložitvi obvestila zahtevane informacije niso na voljo, mora država članica, ki je predložila obvestilo, to jasno navesti in pojasniti na obrazcu. Ko so manjkajoče informacije na voljo, država članica dopolni svoje obvestilo. Preden se dopolnjeno obvestilo potrdi in pošlje prek sistema, ga Komisija pregleda.
Kontaktne točke RAPEX vsem nacionalnim organom, ki sodelujejo v mreži RAPEX, zagotovijo navodila o obsegu podatkov, potrebnih za izpolnitev obvestila. To pripomore k zagotavljanju pravilnosti in popolnosti informacij, ki jih ti organi sporočajo kontaktni točki RAPEX (glej poglavje 5.1 Dela II).
Tudi če del informacij, ki se zahtevajo v teh smernicah, še ni na voljo, morajo države članice spoštovati predpisane roke in ne smejo odlašati s pošiljanjem obvestila RAPEX v zvezi s proizvodom, ki smrtonosno ogroža zdravje in varnost potrošnikov ali drugih končnih uporabnikov, in/ali ko se v obvestilu RAPEX zahteva nujno ukrepanje držav članic.
[…]
3.2.3 Posodabljanje podatkov
Država članica, ki je predložila obvestilo, Komisijo (čim prej in ne pozneje kot v rokih iz Dodatka 4 k tem smernicam) obvesti o razvoju dogodkov, ki zahtevajo spremembe obvestila, poslanega prek aplikacije RAPEX. Države članice obvestijo Komisijo zlasti o vseh spremembah (npr. po izreku sodbe med pritožbenim postopkom) glede statusa ukrepov iz obvestila, ocene tveganja in novih odločitev v zvezi z zaupnostjo.
Komisija pregleda informacije, ki jih je poslala država članica, ki je predložila obvestilo, ter po potrebi posodobi ustrezne informacije v aplikaciji RAPEX in na spletišču RAPEX.
3.2.4 Odgovornost za posredovane informacije
Odgovornost za posredovane informacije nosi država članica, ki je predložila obvestilo.
Država članica, ki je predložila obvestilo, in pristojni nacionalni organ zagotavljata točnost vseh podatkov, zagotovljenih prek aplikacije RAPEX, da ne bi prišlo do zamenjave s podobnimi proizvodi iste kategorije ali vrste, ki so na voljo na trgu [Unije].
Organi, ki sodelujejo v postopku obveščanja (npr. izvajajo oceno tveganja proizvoda iz obvestila ali zagotavljajo informacije o distribucijskih kanalih) so odgovorni za informacije, zagotovljene prek aplikacije RAPEX. Kontaktna točka RAPEX pregleda in preveri vsa obvestila, ki jih je prejela od odgovornih organov, preden jih pošlje Komisiji (glej tudi poglavje 5.1 dela II).
Vse dejavnosti Komisije, kot so pregledovanje obvestil, potrjevanje in posredovanje obvestil prek aplikacije RAPEX ter njihova objava na spletišču RAPEX, ne pomenijo prevzema odgovornosti za poslane informacije; zanje je še naprej odgovorna država članica, ki je predložila obvestilo.
3.3 Akterji v postopku obveščanja in njihove vloge
V postopku obveščanja sodelujejo naslednji akterji, ki imajo naslednje odgovornosti:
3.3.1 Gospodarski subjekti
Gospodarski subjekti ne sodelujejo neposredno pri predložitvi obvestil prek aplikacije RAPEX.
Vendar gospodarski subjekti v zvezi s proizvodom s tveganjem nemudoma obvestijo pristojne organe v vseh državah članicah, v katerih je bil proizvod dan na voljo. Pogoji in podrobnosti glede takšnih informacij so določeni v Prilogi I k [Direktivi 2001/95].
[…]
3.3.2 Organi držav članic
Organi držav članic Komisijo prek aplikacije RAPEX obveščajo o obveznih in prostovoljnih ukrepih, ki so bili sprejeti na njihovem ozemlju v zvezi s proizvodi s tveganjem.
[…]
3,4. Potek dela
3.4.1 Ustvarjanje obvestila
3.4.1.1 Nacionalni organ
V skladu z nacionalno ureditvijo lahko obvestila ustvarjajo različni nacionalni organi, ki sodelujejo v postopku RAPEX (lokalni/regionalni organi za nadzor trga, organi za nadzor zunanjih meja itd.)[.]
3.4.1.2 Komisija
Komisija lahko obvestilo ustvari v nekaterih primerih, kot je pojasnjeno v točki 3.3.4.
3.4.2 Predložitev obvestil Komisiji
Kontaktna točka RAPEX je odgovorna za predložitev vseh obvestil v potrditev Komisiji (glej poglavje 5.1 Dela II).
3.4.3 Pregled obvestil s strani Komisije
Preden Komisija pošlje državam članicam obvestila, ki jih je prejela prek aplikacije RAPEX, preveri njihovo pravilnost in popolnost.
[…]
3.4.3.5 Preiskave
Komisija lahko po potrebi opravi preiskavo, da oceni varnost proizvoda. Takšna preiskava se lahko opravi zlasti v primeru resnih dvomov glede morebitnih tveganj proizvoda v zvezi s katerim je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo. Ti dvomi se lahko pojavijo medtem, ko Komisija pregleduje obvestilo, ali pa Komisijo nanje opozori država članica (npr. prek obvestila o nadaljnjem ukrepanju) ali tretja oseba (npr. proizvajalec).
[…]
3.4.4 Potrjevanje in pošiljanje obvestil
Komisija prek aplikacije RAPEX potrjuje in pošilja vsa obvestila, ki so bila med pregledovanjem ocenjena kot pravilna in popolna, in sicer v rokih iz Dodatka 5 k tem smernicam.
[…]
3.4.5 Objava obvestil
3.4.5.1 Razkritje informacij kot splošno pravilo
Javnost ima pravico do obveščenosti glede proizvodov s tveganjem. Da bi Komisija izpolnila to obveznost, na spletišču RAPEX objavlja preglede novih obvestil.
Za namene zunanjega komuniciranja bo spletišče RAPEX v prihodnosti imenovano ‚Safety Gate‘.
Države članice prav tako javnost v nacionalnih jezikih seznanjajo s proizvodi z resnim tveganjem za potrošnike in ukrepi, sprejetimi za odpravljanje tega tveganja. Takšne informacije se lahko razširjajo prek spleta, v papirni obliki, prek elektronskih medijev itd.
Informacija za javnost je povzetek obvestila in vključuje predvsem elemente, ki omogočajo identifikacijo proizvoda, ter informacije o tveganjih in ukrepih, sprejetih za preprečevanje ali omejevanje teh tveganj. Komisija in države članice se lahko odločijo, da bodo javnosti razkrile druge elemente obvestila, vendar le, kadar te informacije zaradi svoje narave niso zaupne (poslovna skrivnost) in jih ni treba zaščititi.
[…]
3.4.6 Nadaljnje ukrepanje na podlagi obvestil
[…]
3.4.6.2 Cilji dejavnosti nadaljnjega ukrepanja
Ob prejemu obvestila morajo države članice preveriti vse prejete informacije in sprejeti ustrezne ukrepe, da:
(a)
ugotovijo, ali se je proizvod tržil na njihovem ozemlju;
(b)
ocenijo, kateri preventivni ali omejevalni ukrepi so potrebni v zvezi s proizvodom iz obvestila na njihovem trgu, ob upoštevanju ukrepov države članice, ki je predložila obvestilo, in vseh posebnih okoliščin, ki bi lahko opravičile različne vrste ukrepov ali neukrepanje;
(c)
opravijo dodatno oceno tveganja in preskus proizvoda iz obvestila, če je potrebno;
(d)
zberejo vse dodatne informacije, ki bi lahko bile relevantne za druge države članice (npr. informacije glede distribucijskih kanalov za proizvod iz obvestila v drugih državah članicah).
3.4.6.3 Tehnike nadaljnjega ukrepanja
Za zagotovitev uspešnega in učinkovitega nadaljnjega ukrepanja morajo nacionalni organi uporabiti tehnike nadaljnjega ukrepanja v skladu z dobro prakso, in sicer vključno s:
(a)
Preverjanjem na trgu
Nacionalni organi organizirajo redna (načrtovana in naključna) preverjanja na trgu, da bi ugotovili, ali se potrošniški proizvodi, za katere je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo, dajejo na voljo potrošnikom. Če se država članica navede kot namembna država, se izvedejo okrepljena preverjanja na trgu; zlasti se kontaktirajo gospodarski subjekti, navedeni v obvestilu.
(b)
Sodelovanjem s poslovnimi združenji
Nacionalni organi poslovnim združenjem po potrebi pošiljajo preglede najnovejših obvestil in poizvedujejo, ali so njihovi člani izdelali ali distribuirali katerega od proizvodov iz obvestila. Podjetjem pošiljajo samo povzetke obvestil, kot so tedenski pregledi, objavljeni na spletišču RAPEX. Celotnih obvestil ni dovoljeno pošiljati tretjim osebam, saj so nekatere informacije (npr. podroben opis tveganja ali informacije o distribucijskih kanalih) pogosto zaupne in morajo biti zaščitene.
(c)
Objavo podatkov RAPEX na spletu ali v drugem elektronskem in tiskanem mediju
Nacionalni organi na svojih spletiščih in/ali prek drugih medijev redno opozarjajo potrošnike in podjetja na potrošniške proizvode, v zvezi s katerimi je bilo prek aplikacije RAPEX predloženo obvestilo, npr. z napotitvijo potrošnikov in podjetij na spletišče RAPEX. Tako objavljene informacije potrošnikom omogočajo, da preverijo, ali imajo in uporabljajo proizvode s tveganjem, organom pa pogosto zagotavljajo koristne povratne informacije.
[…]
3.4.7 Umik/odstranitev obvestil
3.4.7.1 Trajni umik obvestila iz sistema RAPEX
Obvestila, poslana prek aplikacije RAPEX, se shranijo v sistemu za nedoločen čas. Vendar lahko Komisija v primerih, predstavljenih v tem poglavju, obvestilo trajno umakne iz sistema RAPEX.
3.4.7.1.1 Primeri, v katerih je umik predloženega ali potrjenega obvestila mogoč:
(a)
obstajajo dokazi, da eno ali več meril za obveščanje […] ni izpolnjenih in zato obvestilo ni upravičeno. To se nanaša zlasti na primere, kadar se ugotovi, da prvotna ocena tveganja ni bila izvedena pravilno in da proizvod iz obvestila ne predstavlja tveganja. Vključuje tudi primere, v katerih so bili ukrepi iz obvestila uspešno izpodbijani pred sodiščem ali v drugem postopku in niso več utemeljeni;
[…]
3.4.7.1.2 Zahtevek za trajen ali začasen umik s strani države članice
Komisija lahko umakne obvestila iz sistema RAPEX samo na zahtevo države članice, ki je predložila obvestilo, saj slednja prevzema polno odgovornost za informacije, ki se pošiljajo prek sistema. Vendar se druge države članice spodbujajo k obveščanju Komisije o vseh dejstvih, ki bi lahko upravičila umik.
[…]
3.4.7.2 Začasna odstranitev obvestila s spletišča RAPEX
3.4.7.2.1 Primeri, v katerih je začasna odstranitev mogoča
Kadar je to upravičeno, lahko Komisija začasno odstrani obvestilo s spletišča RAPEX, zlasti kadar država članica, ki je predložila obvestilo, sumi, da je bila ocena tveganja, priložena obvestilu, izvedena nepravilno in torej proizvod iz obvestila morda ne predstavlja tveganja. Obvestilo se lahko začasno odstrani s spletišča RAPEX, dokler se ocena tveganja za proizvod iz obvestila ne pojasni.
3.4.7.2.2 Zahtevek za začasno odstranitev s strani države članice
Komisija lahko začasno odstrani obvestila iz aplikacije RAPEX samo na zahtevo države članice, ki je predložila obvestilo, saj slednja prevzema vso odgovornost za informacije, ki se pošiljajo prek aplikacije. Vendar se druge države članice spodbujajo k obveščanju Komisije o vseh dejstvih, ki bi lahko upravičila takšno odstranitev.
[…]“
Avstrijsko pravo
22
Bundesgesetz, mit dem polizeiliche Bestimmungen betreffend pyrotechnische Gegenstände und Sätze sowie das Böllerschießen erlassen werden (Pyrotechnikgesetz 2010 – PyroTG 2010) (zvezni zakon o sprejetju policijskih določb glede pirotehničnih izdelkov, snovi in zmesi ter streljanja s topovi (zakon o pirotehniki iz leta 2010 – PyroTG 2010)) (BGBl. I, 131/2009) v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja iz postopka v glavni stvari (BGBl. I, 32/2018) (v nadaljevanju: PyroTG), v členu 27, naslovljenem „Nadzor trga“, določa:
„1.   Pristojni organ nadzoruje trg z namenom preverjanja, da so dani v promet in na voljo na trgu le pirotehnični izdelki, snovi in zmesi, ki so skladni z zahtevami tega zveznega zakona. Pooblaščen je za izvajanje potrebnih preiskav in ukrepov v prostorih gospodarskih subjektov, kot so zlasti vstop v proizvodne obrate, skladišča in druge poslovne prostore, brezplačen odvzem vzorcev in pregled ustreznih poslovnih dokumentov.
[…]“
23
Člen 27a PyroTG, naslovljen „Nadzorni ukrepi“, določa:
„1.   Nadzorni ukrepi pristojnega organa v skladu s členom 27 so odredbe o:
[…]
(3) odpoklicu.
2.   Nadzorne ukrepe iz odstavka 1, točki 2 in 3, lahko sprejme kateri koli pristojni organ, v krajevni pristojnosti katerega se pirotehnični izdelki, snovi ali zmesi, za katere je treba tak ukrep sprejeti, dajo v promet ali so ti na voljo na trgu, pri čemer tak ukrep velja za dejavnost gospodarskega subjekta na celotnem zveznem ozemlju.“
24
Bundesgesetz zum Schutz vor gefährlichen Produkten (Produktsicherheitsgesetz 2004 – PSG 2004) (zvezni zakon o varstvu pred nevarnimi proizvodi (zakon o varnosti proizvodov iz leta 2004 – PSG 2004)) (BGBl. I, 16/2005) v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari (BGBl. I, 32/2018), v členu 10, naslovljenem „Pooblastilo za mednarodno izmenjavo podatkov“, določa:
„1.   Zvezni minister za socialno varnost, generacije in varstvo potrošnikov organom, določenim v mednarodnih pogodbah, v določenih rokih sporoči informacije o nevarnih proizvodih in ukrepe iz členov 11, 15 in 16. To velja zlasti za postopke obveščanja v skladu s členoma 11 in 12 Direktive [2001/95] ter členoma 22 in 23 Uredbe [št. 765/2008].
[…]“
25
Allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz 1991 (zakon o splošnem upravnem postopku iz leta 1991) (BGBl. 51/1991) v različici, ki je veljala v času dejanskega stanja v postopku v glavni stvari (BGBl. I 58/2018) (v nadaljevanju: AVG), v členu 8, naslovljenem „Udeleženci, stranke“, določa:
„Osebe, ki od upravnega organa zahtevajo ukrepanje ali ki jih ukrepanje takega organa zadeva, so udeleženci, če pa imajo v zvezi s predmetom ukrepanja pravico ali pravni interes, so stranke.“
26
Člen 17 AVG, naslovljen „Vpogled v spis“, v odstavku 1 določa:
„Če ni z upravnimi predpisi drugače določeno, lahko stranke pri upravnem organu pregledajo spis v svoji zadevi in v prostorih tega organa same naredijo kopije celotnega ali dela spisa oziroma zahtevajo, da se na njihove stroške izdelajo popolne ali delne kopije. Če upravni organ, ki zadevo obravnava, spis vodi v elektronski obliki, se lahko stranki na zahtevo omogoči vpogled v spis na kateri koli tehnično mogoč način.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
27
Med ukrepom nadzora trga, ki ga je LPD v skladu s členom 27(1) PyroTG izvedla pri distributerju pirotehničnih izdelkov, je bilo ugotovljeno, da rokovanje z nekaterimi pirotehničnimi izdelki, ki so bili na zalogi pri tem distributerju, vključuje tveganja za uporabnike. LPD je nato v zvezi z navedenim distributerjem izdala odločbo o prepovedi prodaje zadevnih pirotehničnih izdelkov in v skladu s členom 27a(1), točka 3, PyroTG odredila njihov odpoklic. Poleg tega je LPD Evropski komisiji prek nacionalne kontaktne točke RAPEX poslala tri obvestila v zvezi z navedenimi izdelki (v nadaljevanju: zadevna obvestila).
28
Tožeča stranka v postopku v glavni stvari, družba Funke, ki ima sedež na Poljskem, je uvoznik izdelkov, navedenih v zadevnih obvestilih.
29
LPD je v odgovor na zahtevo družbe Funke po informacijah to družbo seznanila z ukrepi, ki jih je sprejela zoper distributerja v zvezi z zadevnimi pirotehničnimi izdelki.
30
Družba Funke je z dopisom z dne 30. aprila 2020 na LPD naslovila zahtevo, naj se zadevna obvestila dopolnijo s številkami serij zadevnih izdelkov, in zahtevo na podlagi člena 17 AVG za vpogled v dokumente iz postopka obveščanja Komisije v okviru sistema RAPEX in zlasti v oceno ravni tveganja v zvezi z navedenimi izdelki.
31
LPD je z odločbo z dne 29. junija 2020 zahtevo družbe Funke za vpogled v spis zavrgla kot nedopustno in njeno zahtevo za dopolnitev zadevnih obvestil kot neutemeljeno zavrnila.
32
Verwaltungsgericht Wien (upravno sodišče na Dunaju, Avstrija) je tožbo, ki jo je družba Funke vložila zoper to odločbo, zavrnilo. To sodišče je ugotovilo, da obvestitev Komisije prek sistema RAPEX spada v kategorijo materialnih aktov in se tako razlikuje od upravnega akta (odločbe). Prav tako je menilo, da je sodno varstvo, zahtevano v uvodni izjavi 37 Direktive 2001/95, načeloma zagotovljeno z možnostjo izpodbijanja upravnih aktov, na katerih temelji postopek obveščanja prek sistema RAPEX, pred upravnimi sodišči.
33
Poleg tega je navedeno sodišče v bistvu ugotovilo, da niti na podlagi avstrijskega prava niti na podlagi smernic RAPEX ni mogoče sklepati, da ima gospodarski subjekt, kot je družba Funke, pravico vložiti zahtevo za dopolnitev obvestila, poslanega prek sistema RAPEX, in pravico do vpogleda v dokumente v zvezi s tem postopkom, tako da zahtevi, ki ju je družba Funke vložila pri LPD, nimata pravne podlage in sta zato nedopustni.
34
Pritožbo, ki jo je družba Funke vložila zoper to sodbo pri Verfassungsgerichtshof (ustavno sodišče, Avstrija), je to sodišče zavrnilo in zadevo odstopilo Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče, Avstrija).
35
Družba Funke je nato zoper sodbo Verwaltungsgericht Wien (upravno sodišče na Dunaju) vložila revizijo pri predložitvenem sodišču. Po mnenju predložitvenega sodišča je za preučitev te revizije odločilno, ali ima družba Funke, če ni določbe avstrijskega prava, neposredno na podlagi določb prava Unije pravico, da zahteva dopolnitev zadevnih obvestil. Od take pravice naj bi bila odvisna tudi pravica družbe Funke do vpogleda v zahtevane dokumente.
36
V teh okoliščinah je Verwaltungsgerichtshof (vrhovno upravno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„Ali je treba
–
Direktivo [2001/95], zlasti njen člen 12 in Prilogo II k njej,
–
Uredbo [št. 765/2008], zlasti njena člena 20 in 22, ter
–
Izvedbeni sklep [2019/417] razlagati tako, da
1.
izhaja pravica gospodarskega subjekta, da dopolni obvestilo RAPEX, neposredno iz teh predpisov?
2.
je za odločanje o takem zahtevku pristojna [Komisija]?
ali
3.
je za odločanje o takšnem zahtevku pristojen organ posamezne države članice?
(če je odgovor na tretje vprašanje pritrdilen:)
4.
zadostuje (nacionalno) sodno varstvo zoper tako odločitev, če ni zagotovljeno vsakomur, temveč le gospodarskemu subjektu, na katerega se nanaša (obvezni) ukrep, zoper (obvezni) ukrep, ki ga je organ sprejel?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prva tri vprašanja
37
Predložitveno sodišče s prvim, drugim in tretjim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člena 20 in 22 Uredbe št. 765/2008, člen 12 Direktive 2001/95 in Prilogo II k tej direktivi ter smernice RAPEX (v nadaljevanju: pravila, ki veljajo za sistem RAPEX) razlagati tako, da dajejo gospodarskemu subjektu, katerega interesi bi lahko bili oškodovani zaradi obvestila, ki ga je država članica na podlagi člena 22 te uredbe poslala Komisiji, kot je uvoznik izdelkov, na katere se nanaša to obvestilo, pravico zahtevati, da se navedeno obvestilo dopolni, in če je odgovor pritrdilen, ali je za preučitev te zahteve pristojna država članica, ki je to obvestilo predložila, ali Komisija.
38
Najprej je treba poudariti, da je bila dostopnost pirotehničnih izdelkov na trgu z Direktivo 2013/29 predmet posebne harmonizacije na ravni Unije. Konkretneje, člen 39 te direktive določa postopek za obravnavo izdelkov, ki predstavljajo tveganje na nacionalni ravni. Poleg tega se v skladu s členom 38(2) navedene direktive za pirotehnične izdelke uporabljajo tudi člen 15(3) ter členi od 16 do 29 Uredbe št. 765/2008.
39
V skladu s členom 20 Uredbe št. 765/2008 morajo države članice zagotoviti, da se proizvodi, ki pomenijo resno tveganje in ki zahtevajo hitro ukrepanje, odpokličejo ali umaknejo oziroma da se prepove, da bi bili dostopni na njihovem trgu. Iz člena 21(2) te uredbe izhaja, da je take ukrepe mogoče izpodbijati s pravnimi sredstvi na podlagi zakonodaje zadevne države članice.
40
V skladu s členom 22 Uredbe št. 765/2008 država članica, kadar sprejme ali namerava sprejeti ukrepe iz člena 20 te uredbe in meni, da razlogi za te ukrepe ali njihove posledice segajo prek meja njenega ozemlja, o teh ukrepih takoj obvesti Komisijo prek sistema RAPEX.
41
V skladu s členom 22(4) Uredbe št. 765/2008 se člen 12, od (2) do (4), Direktive 2001/95 smiselno uporablja za obvestila, poslana Komisiji prek sistema RAPEX na podlagi člena 22 te uredbe.
42
Glede sistema RAPEX je treba pojasniti, da je njegovo delovanje, kot izhaja iz člena 12(3) Direktive 2001/95, urejeno s Prilogo II k tej direktivi. Poleg tega Komisija v skladu s točko 8 Priloge II k tej direktivi pripravi in redno posodablja smernice o tem, kako naj Komisija in države članice upravljajo sistem RAPEX. Te smernice RAPEX so priložene Izvedbenemu sklepu 2019/417.
43
Kot je navedeno v Prilogi II k Direktivi 2001/95 in zlasti v točki 2 te priloge, je RAPEX sistem, katerega glavni namen je hitra izmenjava informacij med državami članicami in Komisijo v primeru resne nevarnosti.
44
Iz uvodne izjave 27 Direktive 2001/95, uvodne izjave 30 Uredbe št. 765/2008 in točke 1.1 dela II smernic RAPEX izhaja, da ima sistem RAPEX pomembno vlogo na področju varnosti proizvodov in dopolnjuje druge ukrepe, sprejete na nacionalni ravni in ravni Unije za zagotovitev visoke stopnje varnosti proizvodov v Uniji.
45
Poleg tega je iz uvodnih izjav od 11 do 13 Izvedbenega sklepa 2019/417 in točke 1.1 dela II smernic RAPEX razvidno, da podatki iz sistema RAPEX med drugim prispevajo k preprečevanju in omejevanju dobave neživilskih proizvodov, ki resno ogrožajo zdravje in varnost ter – glede na primer – druge pomembne javne interese, ter k zagotavljanju doslednega uveljavljanja zahtev Unije glede varnosti proizvodov in s tem k nemotenemu delovanju enotnega trga.
46
Kar zadeva obvestilo na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008, je sistem RAPEX, kot je generalna pravobranilka v bistvu navedla v točki 29 sklepnih predlogov, sestavljen iz treh faz. Prvič, kadar so izpolnjeni pogoji iz člena 22 Uredbe št. 765/2008, zlasti kadar so pristojni organi države članice sprejeli omejevalne ukrepe iz člena 20 te uredbe, navedeni organi o teh ukrepih obvestijo Komisijo prek nacionalne kontaktne točke RAPEX (faza obveščanja). Drugič, Komisija to obvestilo preveri in ga pošlje državam članicam ter poleg tega na spletnem mestu RAPEX objavi njegov povzetek (faza potrjevanja in razširjanja). Tretjič, države članice po prejemu obvestila prek sistema RAPEX pregledajo predložene informacije in sprejmejo ustrezne ukrepe, o katerih obvestijo tudi Komisijo (faza nadaljnjega ukrepanja).
47
Iz pravil, ki veljajo za sistem RAPEX, in zlasti iz smernic RAPEX, ki so v skladu s točko 2 njihovega dela I naslovljene na pristojne organe držav članic, izhaja, da ima država članica, ki je predložila obvestilo, osrednjo vlogo v tem postopku, tako s procesnega kot tudi z materialnega vidika.
48
Na prvem mestu, poleg ustvaritve obvestila na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008 in njegove predložitve Komisiji (glej zlasti del II, točke 3.3.1, 3.4.1.1 in 3.4.2, smernic RAPEX) mora ta država članica Komisijo obvestiti o vsakem razvoju dogodkov, zaradi katerega je treba obvestilo, poslano v okviru sistema RAPEX, spremeniti (del II, točka 3.2.3, smernic RAPEX). Poleg tega lahko Komisija obvestilo, ki ji je bilo poslano prek sistema RAPEX, umakne le na zahtevo države članice, ki je obvestilo predložila (del II, točka 3.4.7.1.2, smernic RAPEX). Enako velja za začasno odstranitev informacij, objavljenih na spletnem mestu RAPEX (del II, točka 3.4.7.2.2, smernic RAPEX).
49
Na drugem mestu, ob obvestitvi Komisije prek sistema RAPEX mora država članica, ki je predložila obvestilo, navesti vse razpoložljive informacije, vključno zlasti z informacijami, ki omogočajo identifikacijo proizvoda, na katerega se to obvestilo nanaša, kot to izhaja iz člena 22(3) Uredbe št. 765/2008, Priloge II, točka 3, k Direktivi 2001/95 in dela II, točka 3.2.1, smernic RAPEX.
50
Na tretjem mestu, v skladu z delom II, točka 5.1, smernic RAPEX mora vsaka država članica vzpostaviti eno kontaktno točko RAPEX za upravljanje sistema RAPEX na nacionalni ravni. Iz dela II, točki 3.2.4 in 5.1.2(e), smernic RAPEX je razvidno, da ta nacionalna kontaktna točka pregleda in potrdi popolnost informacij, ki jih je prejela od pristojnih organov, preden prek sistema RAPEX obvestilo pošlje Komisiji.
51
Na četrtem mestu, iz pravil, ki veljajo za sistem RAPEX, zlasti iz Priloge II, točka 10, k Direktivi 2001/95 in dela II, točka 3.2.4, smernic RAPEX, izhaja, da je za informacije, posredovane Komisiji, odgovorna država članica, ki je predložila obvestilo. Zato se s smernicami RAPEX zahteva, da država članica, ki je obvestilo predložila, zagotavlja točnost vseh podatkov, posredovanih prek sistema RAPEX, da ne bi prišlo do zamenjave s podobnimi proizvodi iste kategorije ali vrste, ki so na voljo na trgu Unije (glej del II, točka 3.2.4., smernic RAPEX).
52
Komisija pa mora v kar najkrajšem času preveriti vsako obvestilo, da bi se prepričala, ali je pravilno in popolno, in obvestila, za katera je presodila, da so pravilna in popolna, potrditi ter poslati prek sistema RAPEX državam članicam, kot to izhaja iz Priloge II, točka 5, k Direktivi 2001/95 in iz dela II, točki 3.4.3 in 3.4.4, smernic RAPEX. Poleg tega Komisija v skladu z delom II, točka 3.4.5.1, smernic RAPEX na spletni mestu RAPEX objavi povzetek novih obvestil.
53
V skladu s točko 3.2.4. dela II smernic RAPEX nobeno delovanje Komisije, kot sta potrjevanje in posredovanje obvestil prek sistema RAPEX ter njihova objava na spletnem mestu RAPEX, ne pomeni, da ta institucija prevzema kakršno koli odgovornost za poslane informacije. Kot je bilo že navedeno v točki 48 te sodbe, je poleg tega iz točk 3.4.7.1.2 in 3.4.7.2.2 dela II teh smernic razvidno, da lahko Komisija glede na polno odgovornost države članice, ki je obvestilo predložila, trajno ali začasno umakne oziroma odstrani obvestilo le na zahtevo te države članice.
54
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, kot je generalna pravobranilka v bistvu navedla v točkah od 39 do 42 sklepnih predlogov, da čeprav je s pravili, ki veljajo za sistem RAPEX, Komisiji naloženo, da mora preveriti obvestila, ki jih je poslala država članica, ki je obvestila predložila, da bi se Komisija prepričala, ali so ta pravilna in popolna, ta nadzor ne nadomešča obveznosti te države članice, da zagotovi točnost in popolnost obvestila, poslanega prek sistema RAPEX.
55
Zato iz člena 22 Uredbe št. 765/2008 v povezavi s Prilogo II k Direktivi 2001/95 in smernicami RAPEX izhaja, da navedena država članica ostane odgovorna za sporočene podatke, dokler je obvestilo v zvezi z nekaterimi proizvodi še vedno v sistemu RAPEX, in da mora Komisijo obvestiti o vsakem razvoju dogodkov, zaradi katerega je treba to obvestilo spremeniti.
56
V tem okviru je treba obravnavati prvo, drugo in tretje vprašanje, ki jih je zastavilo predložitveno sodišče.
57
V zvezi s tem je treba poudariti, da je iz dela II, točka 3.3.1, smernic RAPEX izrecno razvidno, da gospodarski subjekti ne sodelujejo neposredno pri pošiljanju obvestil v okviru sistema RAPEX. V zvezi s tem je treba pojasniti, da v skladu s členom 3, točka 12, Direktive 2013/29 in členom 2, točka 7, Uredbe št. 765/2008 uvoznik zadevnih proizvodov spada pod pojem „gospodarski subjekt“.
58
Poleg tega obveznost, ki jo imajo gospodarski subjekti v skladu z delom II, točka 3.3.1, smernic RAPEX, in sicer da pristojne organe v vseh državah članicah, v katerih je bil proizvod s tveganjem dan na voljo, nemudoma obvestijo, ali možnost v skladu z delom II, točka 3.4.3.5, smernic RAPEX, da kot tretja oseba obvestijo Komisijo o elementih, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da obstajajo resni dvomi o tveganjih, ki jih predstavlja proizvod, v zvezi s katerim je bilo predloženo obvestilo, tem gospodarskim subjektom prav tako ne podeljuje statusa stranke v postopku obveščanja prek sistema RAPEX.
59
Vendar je treba upoštevati, kot je bilo navedeno v točkah od 47 do 55 te sodbe, da pravila, ki veljajo za sistem RAPEX, državi članici, ki je predložila obvestilo, nalagajo številne obveznosti v zvezi z vsebino obvestila, ki ga ta država članica na podlagi navedenega člena 22 pošlje prek sistema RAPEX, med katerimi je tudi obveznost navedbe podatkov, ki omogočajo identifikacijo proizvoda, ki je predmet obvestila.
60
V skladu s predlogo obvestila iz smernic RAPEX so nekateri podatki o proizvodu – med katerimi so vrsta/številka modela, serijska številka/črtna koda ter opis proizvoda in embalaže – označeni kot obvezna polja, kar pomeni, da jih je načeloma treba izpolniti (glej del III, Priloga 1, smernic RAPEX).
61
Kot je razvidno iz dela II, točka 3.2.1(a), smernic RAPEX, je podroben in natančen opis proizvoda ključnega pomena za nadzor trga in uveljavljanje zahtev, saj nacionalnim organom omogoča, da identificirajo proizvod iz obvestila, ga razločujejo od drugih proizvodov enake ali podobne vrste ali kategorije, ki so na voljo na trgu, ter tak proizvod najdejo na trgu in sprejmejo ustrezne ukrepe ali se o njih dogovorijo.
62
Kot je poudarjeno v smernicah RAPEX, morajo biti v ta namen obvestila, poslana Komisiji prek sistema RAPEX, čim bolj popolna, vsa polja predloge obvestila pa morajo biti izpolnjena z zahtevanimi podatki. Kadar ob predložitvi obvestila ti podatki niso na voljo, je treba to jasno navesti in pojasniti, ko pa so informacije na voljo, mora država članica, ki je obvestilo predložila, to posodobiti (glej del II, točka 3.2.2, smernic RAPEX).
63
Poleg tega je treba opozoriti, da mora država članica, ki je predložila obvestilo, v skladu z delom II, točka 3.2.3, smernic RAPEX Komisijo obvestiti o vsakem razvoju dogodkov, zaradi katerega je treba obvestilo, poslano prek sistema RAPEX, spremeniti.
64
Zato, kot v bistvu poudarja Komisija v pisnem stališču, pravila, ki veljajo za sistem RAPEX, državi članici, ki je predložila obvestilo, nalagajo, da se prepriča, da so predloženi točni in čim popolnejši podatki, s čimer je tako omogočena identifikacija proizvodov, na katere se obvestilo v okviru sistema RAPEX nanaša, in če ni tako, da te podatke popravi ali jih dopolni, da bi bilo mogoče doseči zastavljene cilje, med katerimi je učinkovit nadzor varnosti proizvodov.
65
V zvezi s pirotehničnimi izdelki je treba pojasniti, da je podroben in natančen opis teh izdelkov, kadar so predmet obvestila Komisiji prek sistema RAPEX, prav tako bistvenega pomena za njihovo razlikovanje od izdelkov, ki so v skladu z zahtevami iz Direktive 2013/29 in morajo zato imeti možnost prostega pretoka na notranjem trgu.
66
Poleg tega je treba poudariti, da opis pirotehničnih izdelkov, na katere se nanaša obvestilo, ki je bilo poslano prek sistema RAPEX in katerega vsebina naj ne bi bila v skladu s pravili, ki veljajo za ta sistem, lahko ovira gospodarske dejavnosti gospodarskega subjekta, kot je uvoznik navedenih izdelkov, v zvezi s temi izdelki ali zmanjšuje privlačnost teh dejavnosti, in to, glede na primer, preko tega, kar bi bilo potrebno za zagotovitev zaščite javnih interesov iz Direktive 2013/29, kot so zaščita zdravja ljudi in javne varnosti ali varstvo in varnost potrošnikov.
67
Namreč, čeprav to, da Komisija drugim državam članicam posreduje obvestilo, ki ga je država članica v okviru sistema RAPEX poslala na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008, ne vpliva neposredno na dostopnost zadevnih proizvodov na trgu in torej nima neposrednih zavezujočih učinkov na gospodarski subjekt, kot je uvoznik zadevnih proizvodov, saj taki učinki izhajajo bodisi iz ukrepov, ki jih sprejme ali načrtuje država članica, ki je obvestilo predložila, v skladu s členom 20 Uredbe št. 765/2008, bodisi iz preventivnih ali omejevalnih ukrepov, ki so jih sprejele druge države članice kot odziv na obvestilo prek sistema RAPEX, je treba opozoriti, da se v skladu z delom II, točka 3.4.5.1, smernic RAPEX na spletnem mestu RAPEX objavi povzetek vsakega novega obvestila. Ta objava ključnih informacij o zadevnih proizvodih, ki je namenjena javnosti, vključno z informacijami o vrsti/številki modela, številki serije/črtni kodi ter opisu proizvoda in embalaže, lahko odvrne distributerje od prodaje teh proizvodov in končne potrošnike od njihovega nakupa.
68
Poleg tega morajo v skladu s Prilogo II, točka 6, k Direktivi 2001/95 in delom II, točka 3.4.6, smernic RAPEX države članice, ki prejmejo obvestila, poslana prek sistema RAPEX, zagotoviti ustrezno nadaljnje ukrepanje z uporabo nekaterih tehnik, kot so preverjanja na trgu, sodelovanje s poslovnimi združenji ter razširjanje podatkov iz sistema RAPEX potrošnikom in podjetjem. Ti ukrepi tako krepijo odvračilne učinke, ki izhajajo iz objave povzetkov novih obvestil na spletnem mestu RAPEX.
69
Iz tega sledi, da so gospodarski subjekti, ki izkazano opravljajo svoje dejavnosti v zvezi s proizvodi, na katere se nanaša obvestilo, poslano prek sistema RAPEX, kot so uvozniki teh proizvodov, lahko oškodovani zaradi obvestila, ki bi bilo po pravilih, ki veljajo za sistem RAPEX in ki urejajo identifikacijo proizvodov iz obvestila, nepravilno ali nepopolno.
70
Ugotoviti pa je treba, da so pravila, ki veljajo za sistem RAPEX in ki državi članici, ki je predložila obvestilo, nalagajo obveznost, da zagotovi, da je obvestilo, poslano na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008, pravilno in čim popolnejše, zlasti v zvezi s podatki, ki so potrebni za identifikacijo zadevnih proizvodov, in po potrebi obveznost popravka ali dopolnitve obvestila, dovolj jasna in natančna, da imajo gospodarski subjekti, ki bi jim lahko nastala škoda zaradi nepopolnosti obvestila, poslanega prek sistema RAPEX, ki bi izhajala iz nezadostne opredelitve proizvodov, na katere se to obvestilo nanaša, kot je uvoznik teh proizvodov, pravico zahtevati spoštovanje teh pravil.
71
Kot izhaja iz točk od 47 do 55 te sodbe, morajo pristojni organi države članice, ki je predložila obvestilo in ki ima osrednjo vlogo v okviru postopka RAPEX ter ki ostane odgovorna za sporočene podatke, dokler je obvestilo v zvezi z nekaterimi proizvodi še vedno v sistemu RAPEX, preučiti vsako zahtevo, ki jo v zvezi s tem predložijo navedeni gospodarski subjekti.
72
Glede na vse zgornje preudarke je treba na prvo, drugo in tretje vprašanje odgovoriti, da je treba pravila, ki veljajo za sistem RAPEX, razlagati tako, da dajejo gospodarskemu subjektu, katerega interesi bi lahko bili oškodovani zaradi obvestila, ki ga je država članica na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008 poslala Komisiji, kot je uvoznik izdelkov, na katere se to obvestilo nanaša, pravico od pristojnih organov države članice, ki je obvestilo predložila, zahtevati, da se navedeno obvestilo dopolni.
Četrto vprašanje
73
Predložitveno sodišče s četrtim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba pravila, ki veljajo za sistem RAPEX, v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) razlagati tako, da nalagajo, da je treba v državi članici, ki je predložila obvestilo, gospodarskemu subjektu, kot je uvoznik proizvodov, na katere se obvestilo na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008 nanaša, ki ni naslovnik ukrepa, ki je podlaga za to obvestilo, in ki meni, da bi lahko bili njegovi interesi zaradi nepopolnosti navedenega obvestila oškodovani, zagotoviti učinkovito sodno varstvo.
74
Najprej je treba opozoriti, da imajo, kot je razvidno iz odgovora na prvo, drugo in tretje vprašanje, v skladu s pravili, ki veljajo za sistem RAPEX, gospodarski subjekti, ki bi jim lahko nastala škoda zaradi nepopolnosti obvestila – ki ga je država članica poslala na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008 in je bilo razširjeno prek sistema RAPEX – ki izhaja zlasti iz nezadostne opredelitve proizvodov, na katere se to obvestilo nanaša, kot je uvoznik teh proizvodov, pravico od pristojnih organov države članice, ki je obvestilo predložila, zahtevati spoštovanje obveznosti, ki jih ima ta država članica v zvezi s tem, in imajo tako v ta namen pravice na podlagi prava Unije.
75
V skladu z ustaljeno sodno prakso morajo države članice, ko izvajajo pravo Unije, zagotoviti spoštovanje pravice do učinkovitega pravnega sredstva, ki je določena v členu 47, prvi odstavek, Listine in pomeni potrditev načela učinkovitega sodnega varstva (glej v tem smislu sodbo z dne 10. februarja 2022, Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Zastaralni rok), C‑219/20, EU:C:2022:89, točka 42 in navedena sodna praksa).
76
Ker pa je postopek obveščanja prek sistema RAPEX urejen s pravom Unije, pomeni obvestilo, ki ga pošlje država članica na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008, izvajanje prava Unije v smislu člena 51(1) Listine, kar povzroči uporabo člena 47 Listine (glej po analogiji sodbo z dne 11. novembra 2021, Gavanozov II, C‑852/19, EU:C:2021:902, točka 29 in navedena sodna praksa).
77
Iz tega sledi, da morajo imeti gospodarski subjekti, ki bi jim lahko nastala škoda zaradi nepopolnosti obvestila – ki ga je država članica poslala na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008 in je bilo razširjeno prek sistema RAPEX – ki izhaja iz nezadostne opredelitve proizvodov, na katere se to obvestilo nanaša, kot je uvoznik teh proizvodov, možnost ne le izpodbijati tako obvestilo pred pristojnimi nacionalnimi organi navedene države članice, ampak po potrebi tudi vložiti tožbo pri pristojnih nacionalnih sodiščih, kadar menijo, da so bila upoštevna pravila prava Unije kršena.
78
V skladu z ustaljeno sodno prakso se morajo ob neobstoju ureditve Unije v nacionalnem pravnem redu vsake države članice na podlagi načela njihove procesne avtonomije določiti procesna pravila za pravna sredstva, katerih namen je varstvo pravic, ki za pravne subjekte izhajajo iz prava Unije (glej v tem smislu sodbi z dne 14. junija 2017, Online Games in drugi, C‑685/15, EU:C:2017:452, točka 59 in navedena sodna praksa, in z dne 15. julija 2021, FBF, C‑911/19, EU:C:2021:599, točki 62 in 63).
79
V obravnavanem primeru je iz spisa, predloženega Sodišču, razvidno, da je družba Funke pred Verwaltungsgericht Wien (upravno sodišče na Dunaju) izpodbijala odločbo LPD, s katero je bila kot neutemeljena zavrnjena zahteva te družbe, naj se zadevna obvestila dopolnijo, in da je to sodišče to zahtevo zaradi neobstoja pravne podlage za tako zahtevo zavrglo kot nedopustno.
80
V teh okoliščinah mora predložitveno sodišče avstrijsko pravo razlagati tako, da so zagotovljene pravice iz točke 77 te sodbe.
81
Glede na vse zgornje preudarke je treba na četrto vprašanje odgovoriti, da je treba pravila, ki veljajo za sistem RAPEX, v povezavi s členom 47 Listine razlagati tako, da mora imeti gospodarski subjekt, kot je uvoznik proizvodov, na katere se nanaša obvestilo na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008, ki ni naslovnik ukrepa, ki je podlaga za to obvestilo, in katerega interesi bi lahko bili zaradi nepopolnosti navedenega obvestila oškodovani, v državi članici, ki je obvestilo predložila, na voljo pravno sredstvo za dosego izpolnitve obveznosti, ki jih ima ta država članica v zvezi s tem.
Stroški
82
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo:
1.
Člena 20 in 22 Uredbe (ES) št. 765/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov ter razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 339/93, člen 12 Direktive 2001/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. decembra 2001 o splošni varnosti proizvodov, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 765/2008, in Prilogo II k tej direktivi ter Prilogo k Izvedbenemu sklepu Komisije (EU) 2019/417 z dne 8. novembra 2018 o določitvi smernic za upravljanje sistema Evropske unije za hitro izmenjavo informacij, imenovanega RAPEX, ki je bil vzpostavljen na podlagi člena 12 Direktive 2001/95/ES o splošni varnosti proizvodov, in njegovega sistema obveščanja
je treba razlagati tako, da
dajejo gospodarskemu subjektu, katerega interesi bi lahko bili oškodovani zaradi obvestila, ki ga je država članica na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008 poslala Komisiji, kot je uvoznik izdelkov, na katere se to obvestilo nanaša, pravico od pristojnih organov države članice, ki je obvestilo predložila, zahtevati, da se navedeno obvestilo dopolni.
2.
Člena 20 in 22 Uredbe št. 765/2008, člen 12 Direktive 2001/95, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 765/2008, in Prilogo II k tej direktivi ter Prilogo k Izvedbenemu sklepu 2019/417 v povezavi s členom 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
je treba razlagati tako, da
mora imeti gospodarski subjekt, kot je uvoznik proizvodov, na katere se nanaša obvestilo na podlagi člena 22 Uredbe št. 765/2008, ki ni naslovnik ukrepa, ki je podlaga za to obvestilo, in katerega interesi bi lahko bili zaradi nepopolnosti navedenega obvestila oškodovani, v državi članici, ki je obvestilo predložila, na voljo pravno sredstvo za dosego izpolnitve obveznosti, ki jih ima ta država članica v zvezi s tem.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.