62023TJ1077_RES
Zadeva T‑1077/23
Bytedance Ltd
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (osmi razširjeni senat) z dne 17. julija 2024
„Digitalne storitve – Uredba (UE) 2022/1925 – Imenovanje vratarja – Spletna storitev družbenega mreženja – Člen 3(1), (2) in (5) Uredbe 2022/1925 – Zahteve – Domneve – Ovrženje domnev – Pravica do obrambe – Enako obravnavanje“
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Preverjanje, ki ga izvede Komisija – Domneve – Ovrženje od zadevnega podjetja – Nujnost predložitve argumentov in dokazov, ki so neposredno povezani z zadevnimi domnevami – Nujnost predložitve argumentov in dokazov, ki očitno omajajo te domneve
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(2) in (5))
(Glej točke od 39 do 56, od 59 do 72, 284 in 285.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Znaten vpliv na notranji trg – Domneva – Pogoji – Letni promet, ki ga podjetje ustvari v Uniji in presega opredeljeno mejno vrednost v vsakem od zadnjih treh poslovnih let – Svetovna tržna vrednost podjetja, ki presega opredeljeno mejno vrednost v zadnjem poslovnem letu – Alternativna pogoja – Podjetje, ki izpolnjuje pogoj v zvezi z njegovo svetovno tržno vrednostjo – Ovrženje domneve od navedenega podjetja – Argumenti, ki se nanašajo na skromen promet v Uniji – Dopustnost
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(a), (2)(a) in (5))
(Glej točke od 80 do 92.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Znaten vpliv na notranji trg – Domneva – Pogoji – Svetovna tržna vrednost podjetja, ki presega opredeljeno mejno vrednost v zadnjem poslovnem letu – Geografski izvor svetovne tržne vrednosti –Neupoštevnost
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(a) in (2)(a))
(Glej točke od 102 do 109.)
Ničnostna tožba – Tožbeni razlogi – Napačna uporaba prava – Napaka, ki ne vpliva odločilno na rezultat – Neutemeljen tožbeni razlog
(člen 263 PDEU)
(Glej točke od 111 do 118.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Zagotavljanje jedrne platformne storitve, ki je pomembna vstopna točka – Domneva – Pogoji – Število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov storitve, ki presega opredeljeni mejni vrednosti – Ovrženje domneve od zadevnega podjetja – Podjetje, ki nima digitalnega ekosistema – Element, ki ne zadostuje, da bi bila domneva očitno omajana
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(b), (2)(b) in (5))
(Glej točke od 128 do 134 in od 146 do 161.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Zagotavljanje jedrne platformne storitve, ki je pomembna vstopna točka – Domneva – Pogoji – Število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov storitve, ki presega opredeljeni mejni vrednosti – Ovrženje domneve od zadevnega podjetja – Dokazno breme, ki ga nosi to podjetje
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(b), (2)(b) in (5))
(Glej točke od 135 do 144.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Zagotavljanje jedrne platformne storitve, ki je pomembna vstopna točka – Domneva – Pogoji – Število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov storitve, ki presega opredeljeni mejni vrednosti – Ovrženje domneve od zadevnega podjetja – Obstoj določene stopnje večdomnosti končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov – Argumenti, ki niso dovolj utemeljeni, da bi očitno omajali domnevo
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(b), (2)(b) in (5))
(Glej točke od 171 do 214.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Zagotavljanje jedrne platformne storitve, ki je pomembna vstopna točka – Domneva – Pogoji – Število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov storitve, ki presega opredeljeni mejni vrednosti – Ovrženje domneve od zadevnega podjetja – Manjši obseg storitve od obsega drugih platform in veliko število konkurentov – Argumenti, ki niso dovolj utemeljeni, da bi očitno omajali domnevo
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(b), (2)(b) in (5))
(Glej točke od 222 do 230 in od 238 do 245.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Preverjanje, ki ga izvede Komisija – Domneve – Ovrženje od zadevnega podjetja – Obveznost predložitve upoštevnih argumentov in dokazov v upravnem postopku
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1), (2) in (5))
(Glej točke od 231 do 237.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Zagotavljanje jedrne platformne storitve, ki je pomembna vstopna točka – Domneva – Pogoji – Število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov storitve, ki presega opredeljeni mejni vrednosti – Ovrženje domneve od zadevnega podjetja – Prihodki iz oglaševanja in stopnja udejstvovanja poslovnih uporabnikov, ki so skromni in nižji od tistih, s katerimi se ponašajo nekatere druge platforme – Argumenti, ki niso dovolj utemeljeni, da bi očitno omajali domnevo
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(b), (2)(b) in (5))
(Glej točke od 255 do 282.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Utrjen in trajen položaj zdaj ali v bližnji prihodnosti – Merilo – Omejena tekmovalnost za položaj podjetja, ki zagotavlja jedrno platformno storitev – Domneva – Ovrženje od zadevnega podjetja – Preučitev tekmovalnosti za položaj zadevnega podjetja – Zmožnost vseh podjetij, da se merijo z vratarji glede prednosti svojih proizvodov in storitev
(Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3(1)(c), (2)(c) in (5))
(Glej točke od 293 do 320.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Preverjanje, ki ga izvede Komisija – Spoštovanje pravice zadevnega podjetja do izjave – Kršitev – Razglasitev ničnosti sklepa Komisije – Pogoj – Možnost, da bi se zadevno podjetje bolje branilo, če postopkovne nepravilnosti ne bi bilo – Neizpolnjen pogoj
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 41(2); Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člena 3 in 34)
(Glej točke od 340 do 370.)
Regulacija digitalnih trgov – Tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju – Vratar – Merila za imenovanje – Preverjanje, ki ga izvede Komisija – Spoštovanje načela enakega obravnavanja – Neobstoj primerljivega položaja
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 20 in 21; Uredba Parlamenta in Sveta 2022/1925, člen 3)
(Glej točke od 374 do 379.)
Povzetek
Splošno sodišče, ki je prvič podalo razlago akta o digitalnih trgih (
1
) (v nadaljevanju: DMA), je zavrnilo ničnostno tožbo, ki jo je družba Bytedance Ltd vložila zoper sklep Evropske komisije, (
2
) s katerim so bile ta družba in družbe, ki jih neposredno ali posredno obvladuje (v nadaljevanju: skupaj: ByteDance), imenovane za vratarja v smislu navedene uredbe.
Ker imajo nekatere digitalne storitve, imenovane „jedrne platformne storitve“ (v nadaljevanju: JPS), pogosto značilnosti, ki lahko skupaj z nepoštenimi praksami podjetij, ki zagotavljajo te storitve, znatno ogrozijo tekmovalnost JPS ter vplivajo na poštenost poslovnega odnosa med podjetji, ki zagotavljajo te storitve, ter njihovimi poslovnimi uporabniki in njihovimi končnimi uporabniki, je zakonodajalec Evropske unije sklenil sprejeti DMA.
Tako je namen DMA prispevati k pravilnemu delovanju notranjega trga z določitvijo pravil, da se zagotovita tekmovalnost in pravičnost trgov v digitalnem sektorju na splošno, še posebej pa za poslovne uporabnike in končne uporabnike JPS, ki jih zagotavljajo podjetja, imenovana za „vratarje“. Za to DMA določa ciljno usmerjen sklop obveznosti, ki jih morajo podjetja, ki jih je Komisija imenovala za vratarje, spoštovati v zvezi z vsako od JPS, ki so naštete v sklepu o imenovanju.
V skladu s členom 3(1) DMA Komisija imenuje podjetje za vratarja, če to izpolnjuje te tri kumulativne zahteve:
(a) ima znaten vpliv na notranji trg;
(b) zagotavlja JPS, ki je pomembna vstopna točka, prek katere poslovni uporabniki dosežejo končne uporabnike (v nadaljevanju: pomembna vstopna točka), ter
(c) ima pri izvajanju svojih dejavnosti utrjen in trajen položaj ali se predvideva, da bo tak položaj imelo v bližnji prihodnosti.
V skladu s členom 3(2) DMA se predpostavlja, da podjetje izpolnjuje navedene zahteve, kadar dosega nekatere kvantitativne mejne vrednosti, ki so osredotočene zlasti na promet zadevnega podjetja v Uniji ali njegovo svetovno tržno vrednost, na število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov zadevne JPS, ki imajo sedež ali se nahajajo v Uniji, in na število let, v katerih je bila dosežena zadnjenavedena mejna vrednost v zvezi s številom uporabnikov.
V skladu s členom 3(5), prvi pododstavek, DMA lahko zadevno podjetje skupaj s svojim uradnim obvestilom po členu 3(3), prvi pododstavek, DMA predloži dovolj dobro utemeljene argumente v dokaz, da čeprav izpolnjuje vse mejne vrednosti iz člena 3(2) DMA, zaradi okoliščin, v katerih se opravlja zadevna JPS, izjemoma ne izpolnjuje zahtev iz odstavka 1 navedenega člena. Če podjetje predloži tako dobro utemeljene argumente, da očitno omajajo domneve iz člena 3(2) DMA, lahko Komisija začne preiskavo trga na podlagi člena 17(3) DMA.
Družba Bytedance Ltd, ki je bila ustanovljena leta 2012 na Kitajskem in je registrirana v skladu s pravom Kajmanskih otokov, skupaj z družbami, ki jih neposredno ali posredno obvladuje, upravlja med drugim digitalno platformo TikTok. Ta digitalna platforma, ki je bila v Uniji v sedanji različici vpeljana avgusta 2018, uporabnikom omogoča iskanje, gledanje in razširjanje videov ter interakcijo, komuniciranje in izmenjavo vsebin z drugimi uporabniki.
Potem ko je Komisija od družbe Bytedance Ltd prejela uradno obvestilo na podlagi člena 3(3), prvi pododstavek, DMA, je, prvič, menila, da je platforma TikTok spletna storitev družbenega mreženja v smislu DMA in da gre torej za JPS. Drugič, Komisija je ugotovila, da družba ByteDance dosega mejne vrednosti iz člena 3(2) DMA v zvezi s platformo TikTok, na podlagi česar je bilo mogoče domnevati, da so zahteve iz člena 3(1) DMA v zvezi z njenim imenovanjem za vratarja izpolnjene. Tretjič, Komisija je menila, da argumenti, ki jih je družba Bytedance Ltd predložila za ovrženje domnev iz člena 3(2) DMA, niso dovolj utemeljeni, da bi jih očitno omajali. Komisija je tako družbo ByteDance imenovala za vratarja, ne da bi začela preiskavo trga, in presodila, da je spletna storitev družbenega mreženja TikTok pomembna vstopna točka v smislu DMA. (
3
)
Družba Bytedance Ltd je pri Splošnem sodišču vložila tožbo za razglasitev ničnosti tega sklepa. Splošno sodišče je na predlog družbe Bytedance Ltd odločilo, da bo tožbo obravnavalo po hitrem postopku.
Presoja Splošnega sodišča
Tožeča stranka je v utemeljitev tožbe navedla tri tožbene razloge, ki so se nanašali prvi na kršitev člena 3(1) in (5) DMA, drugi na kršitev pravice do obrambe in tretji na kršitev načela enakega obravnavanja.
Tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo člena 3(1) in (5) DMA
Splošno sodišče je najprej ugotovilo, da tožeča stranka ne izpodbija, da je platforma TikTok spletna storitev družbenega mreženja v smislu DMA. Tožeča stranka prav tako ni izpodbijala, da so bile mejne vrednosti iz člena 3(2), od (a) do (c), DMA dosežene in da se je zato za družbo ByteDance predpostavljalo, da izpolnjuje zadevne zahteve iz člena 3(1) DMA za namene njenega imenovanja za vratarja.
Nasprotno pa je tožeča stranka menila, da je Komisija storila napake s tem, da je presodila, da argumenti, ki jih je predložila v skladu s členom 3(5), prvi pododstavek, DMA, niso dovolj utemeljeni, da bi očitno omajali domneve iz člena 3(2) DMA v zvezi s platformo TikTok.
A. Pravno merilo, ki ga je Komisija uporabila pri preučitvi argumentov, predloženih za ovrženje domnev iz člena 3(2) DMA
Splošno sodišče je najprej zavrnilo očitke, v skladu s katerimi je Komisija uporabila napačno pravno merilo pri preučitvi argumentov in dokazov, ki jih je tožeča stranka predložila za ovrženje domnev iz člena 3(2) DMA.
V tem okviru je Splošno sodišče navedlo, prvič, da čeprav člen 3(5) DMA zadevnemu podjetju omogoča, da za ovrženje domnev iz člena 3(2) DMA predloži argumente in dokaze, ki so ali ki niso izraženi s številčnimi vrednostmi, morajo biti ti argumenti in dokazi vseeno neposredno povezani z eno ali več od teh domnev, ki imajo obliko kvantitativnih mejnih vrednosti. V obravnavanem primeru je Komisija lahko zavrnila nekatere argumente tožeče stranke, pri katerih je šlo zlasti za splošne trditve v zvezi s cilji, ki jim sledi DMA, ter predmetom in polnim učinkom člena 3(5) DMA, ker namen teh argumentov ni bil konkretno in posebej ovreči katero od treh domnev iz člena 3(2) DMA in ker torej niso bili neposredno povezani s temi domnevami.
Drugič, Splošno sodišče je navedlo, da dokazni standard, zahtevan za omajanje navedenih domnev, izhaja neposredno iz člena 3(5) DMA, ki zahteva, da zadevno podjetje, ki nosi dokazno breme, predloži dovolj utemeljene argumente, ki očitno omajajo te domneve. Iz tega sledi, da mora biti z argumenti, ki jih predloži to podjetje, mogoče z visoko stopnjo verjetnosti dokazati, da so domneve iz člena 3(2) DMA omajane. Splošno sodišče je dodalo, da je v obravnavanem primeru Komisija potrdila, da je uporabila dokazni standard, določen v členu 3(5) DMA, in da nič v njeni analizi ne nakazuje, da je bil dokazni standard, ki ga je dejansko uporabila, višji od tistega, ki ga določa ta člen.
B. Domneva, v skladu s katero ima družba ByteDance znaten vpliv na notranji trg
Glede na ta pojasnila je Splošno sodišče nato preučilo očitke tožeče stranke, v skladu s katerimi je Komisija kršila člen 3(1)(a) in (5) DMA s tem, da je zavrnila njene argumente, katerih namen je bil dokazati, da družba ByteDance nima znatnega vpliva na notranji trg. Tožeča stranka je v bistvu trdila, da vpliv družbe ByteDance na notranji trg ni bil znaten, kot kaže med drugim dejstvo, da je bil njen promet v Uniji skromen in da je bila svetovna tržna vrednost družbe ByteDance predvsem rezultat njenih dejavnosti na Kitajskem, tako da ni bila reprezentativna za njen vpliv na notranji trg.
V tem okviru je Komisija med drugim zavrnila argument v zvezi s tem, da so prihodki družbe ByteDance v Uniji nižji od mejne vrednosti prometa v Uniji, določene v členu 3(2)(a) DMA, kot neupošteven.
V zvezi s tem je Splošno sodišče opozorilo, da člen 3(2)(a) DMA omogoča domnevanje, da ima podjetje znaten vpliv na notranji trg v smislu odstavka 1(a) tega člena, kadar podjetje zagotavlja zadevno JPS v najmanj treh državah članicah in kadar je bodisi njegov letni promet v Uniji v vsakem od zadnjih treh poslovnih let enak ali višji od 7,5 milijarde EUR bodisi njegova povprečna tržna kapitalizacija ali njegova enakovredna pravična tržna vrednost v zadnjem poslovnem letu znaša najmanj 75 milijard EUR.
Poleg tega je Splošno sodišče ugotovilo, da se ne izpodbija, da družba ByteDance ni dosegla mejne vrednosti prometa v Uniji. Vendar pa ni bilo sporno, da je družba ByteDance dosegla alternativno mejno vrednost, to je mejno svetovno tržno vrednost, in da se je zato predpostavljalo, da ima znaten vpliv na notranji trg.
V zvezi z razmerjem med zgoraj omenjenima mejnima vrednostma je Splošno sodišče pojasnilo, da ti odražata sorodna, vendar različna položaja. Velik promet v Uniji kaže bolj to, da zadevno podjetje že ima zmožnost monetizacije svojih uporabnikov na notranjem trgu, visoka tržna kapitalizacija ali visoka pravična tržna vrednost na svetovni ravni pa bolj to, da ima navedeno podjetje potencial za monetizacijo svojih uporabnikov na notranjem trgu v bližnji prihodnosti. Poleg tega je zakonodajalec Unije promet zadevnega podjetja v Uniji posebej uporabil kot kazalnik njegovega vpliva na notranji trg.
Tako ni mogoče izključiti možnosti, da zadevno podjetje na podlagi več dovolj utemeljenih argumentov, med katerimi je njegov skromen promet v Uniji, dokaže, da ima kljub svoji zelo visoki svetovni tržni vrednosti zgolj omejeno prisotnost na notranjem trgu, tako da ta tržna vrednost ne odraža potenciala za monetizacijo njegovih uporabnikov v Uniji v bližnji prihodnosti, in da torej nima znatnega vpliva na notranji trg v smislu člena 3(1)(a) DMA.
Glede na zgoraj navedeno je Splošno sodišče ugotovilo, da je Komisija storila napako s tem, da je argument tožeče stranke, ki se je nanašal na skromen promet družbe ByteDance v Uniji, zavrnila kot neupošteven za omajanje domneve v zvezi z znatnim vplivom družbe ByteDance na notranji trg.
Ob tem v skladu s sodno prakso ta napaka povzroči razglasitev ničnosti izpodbijanega sklepa le, če je v posebnih okoliščinah obravnavanega primera lahko odločilno vplivala na to, da je Komisija zavrnila argumente, ki jih je tožeča stranka predložila za ovrženje domneve iz člena 3(2)(a) DMA.
Vendar ni bilo tako, saj so vsi drugi elementi, ki jih je Komisija upoštevala, da je ugotovila, da ima družba ByteDance velik potencial za monetizacijo svojih uporabnikov v Uniji v bližnji prihodnosti, ostali veljavni. Za podprtje te ugotovitve je namreč Komisija opozorila tudi, da se promet družbe ByteDance v Uniji, čeprav ni dosegel mejne vrednosti iz člena 3(2)(a) DMA, vseeno ni prenehal povečevati, da je bila pravična tržna vrednost družbe ByteDance precej višja od mejne vrednosti 75 milijard EUR ter da se je število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov platforme TikTok v Uniji v zadnjih treh poslovnih letih še naprej povečevalo, pri čemer je močno preseglo mejni vrednosti iz člena 3(2)(b) DMA.
C. Domneva, v skladu s katero je platforma TikTok pomembna vstopna točka
Splošno sodišče je poleg tega zavrnilo očitke tožeče stranke, v skladu s katerimi je Komisija kršila člen 3(1)(b) in (5) DMA s tem, da je platformo TikTok opredelila kot pomembno vstopno točko na podlagi domneve iz člena 3(2)(b) DMA kljub nasprotnim argumentom, ki jih je navedla tožeča stranka.
V skladu s členom 3(2)(b) DMA se predpostavlja, da podjetje zagotavlja JPS, ki je pomembna vstopna točka, kadar zagotavlja JPS, ki ima v zadnjem poslovnem letu vsaj 45 milijonov mesečno aktivnih končnih uporabnikov, ki imajo sedež ali se nahajajo v Uniji, in vsaj 10.000 letno aktivnih poslovnih uporabnikov s sedežem v Uniji.
a. Zatrjevani neobstoj ekosistema in močnih mrežnih učinkov
Da bi izpodbila opredelitev platforme TikTok kot pomembne vstopne točke na podlagi domneve iz člena 3(2)(b) DMA, je tožeča stranka, na prvem mestu, trdila, da družba ByteDance v nasprotju z drugimi podjetji, dejavnimi v digitalnem sektorju, nima ekosistema in ni deležna močnih mrežnih učinkov.
Splošno sodišče je najprej pojasnilo, da ekosistem digitalnih platform lahko sestavljajo ena ali celo več JPS in druge storitve, ki so z njimi povezane na primer s tehnološkimi povezavami ali z interoperabilnostjo, kar lahko poveča vstopne ovire za konkurente teh podjetij in zviša stroške končnih uporabnikov pri menjavi ponudnikov, zaradi česar se obstoječi ali novi izvajalci na trgu težje merijo s temi podjetji ali jim konkurirajo.
Dalje, Splošno sodišče je ugotovilo, da tožeča stranka ni utemeljila svoje trditve, da družba ByteDance nima ekosistema, katerega del bi bila platforma TikTok..
Nazadnje, Splošno sodišče je navedlo, da tudi ob predpostavki, da družba ByteDance nima ekosistema, ugotovitev Komisije glede opredelitve platforme TikTok kot pomembne vstopne točke ostaja veljavna, ker iz izpodbijanega sklepa izhaja, da je platforma TikTok, odkar je bila leta 2018 v sedanji različici vpeljana v Uniji, uspela v malo časa privabiti zelo veliko število končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov, pri čemer je močno presegla mejni vrednosti, ki sta v zvezi s tem določeni v členu 3(2)(b) DMA, ter dosegla polovico velikosti omrežja Facebook in polovico velikosti omrežja Instagram.
Poleg tega v nasprotju s tem, kar je trdila tožeča stranka, noben element DMA ne namiguje, da lahko JPS ustvarja močne mrežne učinke le ob prisotnosti ekosistema. Prav tako tožeča stranka ni navedla nobene samostojne trditve, ki bi lahko kazala, da platforma TikTok nima močnih mrežnih učinkov.
b. Obstoj večdomnosti in zatrjevani neobstoj učinkov vezanosti
Na drugem mestu, Splošno sodišče je potrdilo ugotovitev Komisije, da obstoj določene stopnje večdomnosti (
4
) končnih uporabnikov in poslovnih uporabnikov platforme TikTok in drugih spletnih družbenih omrežij ne zadostuje, da bi bila domneva iz člena 3(2)(b) DMA očitno omajana.
V zvezi s tem je Splošno sodišče navedlo, da čeprav bi obstoj ali neobstoj večdomnosti in učinkov vezanosti glede na primer lahko bila upoštevna elementa za presojo, ali je ta domneva lahko očitno omajana, je treba upoštevati posebne in konkretne značilnosti te večdomnosti in učinkov vezanosti, kakršne nastopajo v okoliščinah, v katerih se opravlja zadevna JPS.
Ker pa so razširjenost večdomnosti med uporabniki spletnih družbenih omrežij prikazovali podatki, ki jih je predložila sama tožeča stranka, je Splošno sodišče ugotovilo, da ob upoštevanju značilnosti zadevne JPS zgolj obstoj večdomnosti, tudi v precejšnjem deležu, sam po sebi ne zadostuje, da bi bila domneva iz člena 3(2)(b) DMA v obravnavanem primeru očitno omajana.
Še več, argumenti in dokazi, ki jih je tožeča stranka, ki je nosila dokazno breme, predložila v upravnem postopku, so zadevali le obstoj večdomnosti na splošno, ne pa intenzivnosti uporabe različnih platform spletnih družbenih omrežij, pri čemer je bilo pojasnjeno, da se platforma TikTok ponaša z višjo stopnjo udejstvovanja kot druga družbena omrežja, saj končni uporabniki, zlasti mladi, na tej platformi preživijo več časa kot na drugih družbenih omrežjih.
Glede argumentov tožeče stranke v zvezi s tem, da približno 82 % in 77 % končnih uporabnikov platforme TikTok uporablja tudi omrežji Instagram oziroma Facebook, medtem ko le 38 % in 48 % končnih uporabnikov omrežij Facebook oziroma Instagram uporablja tudi platformo TikTok, je Splošno sodišče ugotovilo, da tožeča stranka nikakor ni dokazala, da asimetričnost večdomnosti, za katero se odločajo uporabniki platforme TikTok na eni strani ter uporabniki omrežij Facebook in Instagram na drugi, ni posledica gospodarskih in zgodovinskih okoliščin, v katerih spletna družbena omrežja delujejo v Uniji, ampak je rezultat neobstoja mrežnih učinkov in učinkov vezanosti na platformo TikTok.
c. Manjši obseg platforme TikTok v primerjavi z obsegom drugih platform in veliko število konkurentov
Na tretjem mestu, Splošno sodišče je presodilo, da je Komisija pravilno menila, da argumenta, ki ju je tožeča stranka predložila v zvezi z majhnim obsegom platforme TikTok v primerjavi z obsegom nekaterih drugih spletnih storitev družbenega mreženja in v zvezi z obstojem velikega števila konkurentov, nista dovolj utemeljena, da bi očitno omajala domnevo iz člena 3(2)(b) DMA.
Med elementi, ki jih Komisija lahko upošteva pri preučitvi argumentov, s katerimi se želi ovreči domneva iz člena 3(2)(b) DMA, je v skladu z uvodno izjavo 23 DMA „pomen [JPS zadevnega] podjetja glede na splošni obseg dejavnosti zadevne [JPS]“. Vendar v tej uvodni izjavi DMA niso natančneje opredeljeni parametri, na podlagi katerih je treba meriti pomen in obseg zadevne JPS.
V tem okviru je tožeča stranka trdila, da platforma TikTok ni pomembna vstopna točka v smislu 3(1)(b) DMA, ker je ta platforma po velikosti manjša od drugih, uveljavljenih platform, kot sta omrežji Facebook in Instagram, med drugim na ravni števila končnih uporabnikov.
Toda ker je tožeča stranka, da bi dokazala domnevni majhen obseg platforme TikTok, predstavila trditve in podatke, ki jih v upravnem postopku ni predložila, jih je Splošno sodišče razglasilo za nedopustne.
Te nove trditve je tudi zavrnilo kot neutemeljene in v tem okviru med drugim potrdilo, da velikosti platforme TikTok na ravni števila končnih uporabnikov ni mogoče presojati statično, temveč je treba upoštevati hitro in močno rast števila končnih uporabnikov v Uniji, ki je v nekaj letih doseglo približno polovico velikosti omrežja Facebook in polovico velikosti omrežja Instagram.
d. Prihodki iz oglaševanja in stopnja udejstvovanja poslovnih uporabnikov, registriranih na platformi TikTok
Glede argumentov tožeče stranke v zvezi s tem, da so prihodki družbe ByteDance iz oglaševanja, njen povprečni prihodek na uporabnika ali tudi stopnja udejstvovanja oglaševalcev in poslovnih uporabnikov, registriranih na platformi TikTok, skromni in nižji od tistih, s katerimi se ponašajo nekatere druge platforme, pa je Splošno sodišče nasprotno ugotovilo, na četrtem mestu, da je Komisija storila napako s tem, da je te argumente zavrnila kot neupoštevne za ovrženje domneve iz člena 3(2)(b) DMA.
V zvezi s tem je Splošno sodišče poudarilo, prvič, da čeprav je Komisija platformo TikTok opredelila kot spletno storitev družbenega mreženja, in ne kot storitev spletnega oglaševanja v smislu DMA, dejstvo ostaja, da je platforma TikTok enotna platforma, na kateri uporabniki medsebojno delujejo zlasti z izmenjavo in gledanjem videov, oglaševalci pa plačujejo za objavo oglasov, ki so navadno vrinjeni med videe, ki jih gledajo navedeni uporabniki.
Drugič, ni bilo mogoče zanikati, da bi prihodki iz oglaševanja ali povprečni prihodek na uporabnika, ki jih ustvari platforma TikTok, načeloma lahko bili eden izmed indicev o pomenu, ki ga ima ta platforma za poslovne uporabnike navedene platforme za doseganje končnih uporabnikov, ker je oglaševanje eno od sredstev, ki jih ti poslovni uporabniki na splošno uporabljajo za doseganje svojih strank.
Ker pa je Komisija vsekakor dokazala tudi, da argumenti in dokazi tožeče stranke v zvezi s spletnim oglaševanjem niso dovolj utemeljeni, da bi očitno omajali domnevo iz člena 3(2)(b) DMA, je Splošno sodišče ugotovilo, da napaka, ki jo je storila Komisija, ostaja brez posledic za zakonitost izpodbijanega sklepa. V zvezi s tem je Splošno sodišče zlasti navedlo, da je Komisija pravilno ugotovila, da argumenti in dokazi, ki jih je predložila tožeča stranka, niso dovolj reprezentativni za vse poslovne uporabnike platforme TikTok.
D. Domneva, v skladu s katero ima družba ByteDance utrjen in trajen položaj
Splošno sodišče je nazadnje zavrnilo očitke tožeče stranke, v skladu s katerimi je Komisija kršila člen 3(1)(c) in (5) DMA z zavrnitvijo njenih argumentov, namenjenih izpodbijanju ugotovitve, da ima platforma TikTok z vidika domneve iz člena 3(2)(c) DMA pri izvajanju svojih dejavnosti utrjen in trajen položaj. Tožeča stranka je v bistvu navedla, da je sama nov udeleženec na trgu in da so njenemu položaju uspešno konkurirali konkurenti, kot sta družbi Meta in Alphabet, ki sta vpeljali nove storitve, kot sta Reels in Shorts, ki sta bili s posnemanjem glavnih značilnosti platforme TikTok deležni hitre rasti.
Potem ko je navedlo, prvič, da je namen pojma „utrjenega in trajnega“ položaja v smislu člena 3(1)(c) DMA zajeti šibko tekmovalnost za položaj zadevnega podjetja in stabilnost tega položaja v času, in drugič, da se ta pojem ne prekriva nujno s pojmom „prevladujoči položaj“ v smislu člena 102 PDEU, je Splošno sodišče ugotovilo, da utrjen in trajen položaj podjetja pri izvajanju njegovih dejavnosti ne izključuje obstoja določene stopnje tekmovalnosti.
V odgovor na argumente tožeče stranke v zvezi s tem, da so položaju družbe ByteDance konkurirali drugi vratarji iz iste kategorije JPS, in sicer družbi Meta in Alphabet, je Splošno sodišče poleg tega ugotovilo, da je cilj DMA zagotoviti tekmovalnost za položaj vratarjev ne le med vratarji, ampak tudi ali celo predvsem med drugimi izvajalci, ki niso vratarji za dano JPS. Iz tega sledi, da zgolj sklicevanje na dejavnosti družb Meta in Alphabet ne omogoča, da bi se ugotovilo, da položaj družbe ByteDance ni utrjen in trajen v smislu DMA.
Poleg tega nič ne nasprotuje temu, da lahko podjetje, kot je družba ByteDance, ki je bila leta 2018 nov udeleženec na notranjem trgu, ki je nameraval konkurirati položaju vratarjev, v obravnavanem primeru v nekaj letih sámo postane vratar.
Tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo pravice do obrambe
Tožeča stranka se je v utemeljitev tožbe sklicevala tudi na to, da je Komisija kršila člen 41 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ker se je ta institucija v izpodbijanem sklepu oprla na dejanske in pravne elemente, glede katerih tožeča stranka v upravnem postopku ni imela možnosti predložiti pripomb.
V zvezi s tem je Splošno sodišče opozorilo, da člen 41 Listine o temeljnih pravicah zagotavlja, da ima vsaka oseba možnost, da koristno in učinkovito poda svoje stališče v upravnem postopku, in to pred sprejetjem vsake odločbe, ki bi lahko negativno vplivala na njene interese.
Po navedbi teh pojasnil je Splošno sodišče ugotovilo, da kljub številnim izmenjavam, do katerih je prišlo med tožečo stranko in Komisijo pred sprejetjem izpodbijanega sklepa, tožeča stranka v upravnem postopku ni imela možnosti predložiti pripomb glede nekaterih elementov, ki jih je v zvezi z njo upoštevala Komisija.
Vendar v skladu z ustaljeno sodno prakso kršitev pravice do izjave ne pomeni samodejno razglasitve ničnosti izpodbijanega akta. Tožeča stranka mora namreč še dokazati, da ni popolnoma izključeno, da bi bila odločitev Komisije drugačna, če ne bi bilo zadevne postopkovne nepravilnosti, ker bi se ta stranka lahko bolje branila, če te nepravilnosti ne bi bilo. Ker pa v obravnavanem primeru to ni bilo dokazano, je Splošno sodišče zavrnilo tožbeni razlog tožeče stranke v zvezi s kršitvijo njene pravice do obrambe.
Tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo načela enakega obravnavanja
Po mnenju tožeče stranke je Komisija kršila tudi načelo enakega obravnavanja, ker je v izpodbijanem sklepu zavrnila nekatere njene argumente, čeprav je v drugih sklepih tovrstne argumente sprejela.
Splošno sodišče je v zvezi s tem opozorilo, da mora Komisija posebej analizirati okoliščine vsake zadeve, ne da bi jo zavezovale pretekle odločbe glede drugih gospodarskih subjektov ali drugih JPS, in da vsekakor načelo enakega obravnavanja zahteva, naj se primerljivi položaji ne obravnavajo različno in naj se različni položaji ne obravnavajo enako, razen če je tako obravnavanje objektivno utemeljeno.
Ker pa so se točke obrazložitve sklepov Komisije, ki jih je navedla tožeča stranka v tožbi, nanašale na druge kategorije JPS, ne na spletne storitve družbenega mreženja, in tožeča stranka ni pojasnila, zakaj bi bile okoliščine, v katerih se opravljajo te druge kategorije JPS, primerljive z okoliščinami, v katerih se opravlja spletna storitev družbenega mreženja, kot je platforma TikTok, je Splošno sodišče tožbeni razlog v zvezi s kršitvijo načela enakega obravnavanja zavrnilo kot neutemeljen.
Glede na vse zgoraj navedeno je Splošno sodišče zavrnilo tožbo v celoti.
(
1
)	Uredba (EU) 2022/1925 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2022 o tekmovalnih in pravičnih trgih v digitalnem sektorju in spremembi direktiv (EU) 2019/1937 in (EU) 2020/1828 (akt o digitalnih trgih) (UL 2022, L 265, str. 1).
(
2
)	Sklep Komisije C(2023) 6102 final z dne 5. septembra 2023 o imenovanju družbe ByteDance za vratarja v skladu s členom 3 DMA.
(
3
)	Sklep z dne 5. septembra 2023. Glej opombo 2.
(
4
)	V okviru digitalnih storitev na splošno in še posebej spletnih platform pojem „večdomnost“ opisuje položaj, v katerem uporabniki hkrati uporabljajo več konkurenčnih digitalnih storitev, v obravnavanem primeru spletnih storitev družbenega mreženja.