Tožba, vložena 1. oktobra 2022 – Primicerj/Komisija
(Zadeva T-612/22)
Jezik postopka: italijanščina
Stranki
Tožeča stranka: Paola Primicerj (Rim, Italija) (zastopnik: E. Iorio, odvetnik)
Tožena stranka: Evropska komisija
Predlogi
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
sklep Evropske komisije z dne 2. avgusta 2022 (EMPL.C.1/BPM/kt (2022)5785472) o zavrnitvi dostopa (GestDem št. 2022/4090) do dodatnega uradnega opomina z dne 15. julija 2022, ki ga je Evropskega komisija izdala zoper Italijansko republiko v postopku zaradi kršitve 2016/4081, v zvezi s skladnostjo nacionalne ureditve, ki ureja opravljanje službe častnih sodnikov s pravom Evropske unije, razglasi za ničen;
Evropski komisiji naloži zagotovitev dostopa v korist tožeče stranke do dodatnega uradnega opomina z dne 15. julija 2022, ki ga je Evropska komisija izdala zoper Italijansko republiko v postopku zaradi kršitve 2016/4081;
Evropski komisiji v primeru ugovora naloži plačilo stroškov postopka.
Tožbeni razlogi in bistvene trditve
Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja tri tožbene razloge.
Prvi tožbeni razlog: dopustnost tožbe.
Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da ravna v okviru izvajanja splošne pravice državljanov Unije do preglednosti ravnanja institucij zaradi pridobivanja potrebnih informacij v skladu s pravico, ki je vsem državljanom Unije zagotovljena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/20111 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije.
Poleg tega bi poznavanje uradnega opomina tožeči stranki omogočilo dejansko izvajanje svoje pravice do obveščenosti, saj bi po več kot šest letih izvedela za razloge, zaradi katerih Komisija še ni izdala nobenega uradnega opomina.
Drugi tožbeni razlog: kršitev načel na področju dostopa do aktov institucij EU iz člena 1, drugi odstavek, Pogodbe o Evropski uniji, člena 42 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki je določena v členu od 1 do 4(2), tretja alinea, Uredbe (ES) št. 1049/2001 – obstoj splošnega interesa za dostop do dodatnega uradnega opomina z dne 15. julija 2022.
Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da obstaja splošni in prevladujoč interes pravice do obveščenosti oziroma do poznavanja dela Komisije in Italijanske republike na področju neodvisnosti pravosodja, kar je temeljni pogoj za vladavino prava, kar pomeni, da je treba pravila o izključitvi pravice do dostopa razlagati ozko.
Sodišče Evropske unije je v sodbah z dne 16. julija 2020, Governo della Repubblica italiana (Status italijanskih mirovnih sodnikov) (C-658/18, EU:C:2020:572), in z dne 7. aprila 2022, Ministero della Giustizia in drugi Status italijanskih mirovnih sodnikov) (C-236/20, EU:C:2022:263), že ugotovilo popolno neustreznost vseh pravil, ki v Italiji urejajo častno sodniško funkcijo in zlasti častne mirovne sodnike, s čimer je kršeno načelo pogojenosti.
Zanikanje obstoja prevladujočega javnega interesa do razkritja, ne zaupnih dokumentov in izmenjave mnenj med Italijansko republiko in Komisijo temveč očitkov navedenih v uradnem opominu z dne 15. julija 2022, ki je bil poudarjen v nacionalnem tisku in ki je bil predmet povzetka sporočila, ki ga je objavila sama Evropska komisija, je v nasprotju s pravili s področja preglednosti in razširjanja dokumentov institucij Unije.
Tretji tožbeni razlog: kršitev obveznosti obrazložitve aktov evropskih institucij.
Tožeča stranka v zvezi s tem navaja, da se s preučitvijo obrazložitve aktov vsem zainteresiranim strankam omogoči, da spoznajo in razumejo načine na katere institucije izvajajo Pogodbo, saj ima obveznost obrazložitve aktov tako nadzorno funkcijo, kot participativno funkcijo, ker s tem, da omogoča jasno razumevanje presoj na podlagi katerih institucije sprejemajo akte, prispeva k zmanjšanju demokratičnega primanjkljaja, ki se pogosto očita Uniji.
Komisija je kršila načela s področja obrazložitve, saj je podala le splošne in stereotipne navedbe o razlogih zaradi katerih bi razkritje dodatnega uradnega opomina z dne 15. julija 2022 škodilo navedenemu „ozračju zaupanja“, s tem da je odgovorila z obrazcem, ki je vseboval le malo navedb, ki bi tožeči stranki in Splošnemu sodišču omogočali, da dejanski nadzor nad razlogi za zavrnitev, ki je nezadostno obrazložen, zlasti kar zadeva razloge, ki naj bi preprečevali vsaj delno razkritje akta, ki je bil delno že objavljen v svežnju postopkov za ugotavljanje kršitev z dne 15. julija 2022, čeprav na način, ki ne omogoča razumevanja vsebine in razlogov dodatnih ugovorov zoper Italijo.
V izpodbijani zavrnitvi dostopa niso jasno navedeni razlogi na katerih temelji, njena pravna podlaga, dejanski elementi in način, kako so bili upoštevani različni zadevni interesi, ker zavrnitev vpliva na izvajanje pravic iz členov 17 in 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, kar ima za posledico, da ker je s sprejetim aktom naložena omejitev pravice, ki je s Pogodbo priznana tožeči stranki, in pomeni poseganje v te pravice, mora biti obrazložitev doslednejša, natančnejša in podrobnejša, da so na njeni podlagi jasno razumljive sprejete odločitve.
____________
1 UL 2001, L 145, str. 43.