62022CJ0066_RES
Byla C‑66/22
Infraestruturas de Portugal SAirFutrifer Indústrias Ferroviárias SA
prieš
Toscca – Equipamentos em Madeira Lda
(Supremo Tribunal Administrativo prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2023 m. gruodžio 21 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka – Direktyva 2014/24/ES – 57 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos d punktas – Viešojo pirkimo sutarčių sudarymas transporto sektoriuje – Direktyva 2014/25/ES – 80 straipsnio 1 dalis – Neprivalomieji pašalinimo pagrindai – Perkėlimo į nacionalinę teisę pareiga – Ekonominės veiklos vykdytojo sudaryti susitarimai siekiant iškraipyti konkurenciją – Perkančiosios organizacijos kompetencija – Ankstesnio konkurencijos institucijos sprendimo poveikis – Proporcingumo principas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis – Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę – Gero administravimo principas – Pareiga motyvuoti“
Teisės aktų derinimas – Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka – Direktyva 2014/24 – Sutarčių sudarymas – Pašalinimo iš viešojo pirkimo pagrindai – Pareiga perkelti – Apimtis
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa)
(žr. 49–58 punktus)
Teisės aktų derinimas – Vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose vykdomų pirkimų tvarka – Direktyva 2014/25 – Sutarčių sudarymas – Kvalifikacijos vertinimas ir kokybinė atranka – Direktyvoje 2014/24/ES numatytų pašalinimo pagrindų ir atrankos kriterijų taikymas – Pareiga perkelti į nacionalinę teisę – Apimtis
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/25 80 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa)
(žr. 59–61 punktus)
Teisės aktų derinimas – Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka – Direktyva 2014/24 – Sutarčių sudarymas – Pašalinimo iš viešojo pirkimo pagrindai – Veiklos vykdytojo sudaryti susitarimai siekiant iškraipyti konkurenciją – Nacionalinės teisės normos, pagal kurias ribojama galimybė atmesti konkurso dalyvio pasiūlymą dėl esamų rimtų požymių, kad jo veiksmai galėjo iškraipyti konkurencijos taisykles – Atmetimas, galimas tik per viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrą, per kurią imtasi tokių veiksmų – Neleistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos c punktas)
(žr. 67–72 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Teisės aktų derinimas – Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka – Direktyva 2014/24 – Sutarčių sudarymas – Pašalinimo iš viešojo pirkimo pagrindai – Veiklos vykdytojo sudaryti susitarimai siekiant iškraipyti konkurenciją – Nacionalinės teisės normos, pagal kurias tik nacionalinei konkurencijos institucijai suteikti įgaliojimai nuspręsti pašalinti ekonominės veiklos vykdytojus iš viešojo pirkimo procedūrų dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo – Neleistinumas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos c punktas)
(žr. 74–80, 82–84 punktus ir rezoliucinės dalies 2 punktą)
Teisės aktų derinimas – Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka – Direktyva 2014/24 – Sutarčių sudarymas – Pašalinimo iš viešojo pirkimo pagrindai – Veiklos vykdytojo sudaryti susitarimai siekiant iškraipyti konkurenciją – Perkančiosios organizacijos sprendimas dėl ekonominės veiklos vykdytojo patikimumo, priimtas taikant šį pašalinimo pagrindą – Gero administravimo principo pažeidimas – Pareiga motyvuoti
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos c punktas)
(žr. 87–91 punktus, rezoliucinės dalies 3 punktą)
Santrauka
Toscca yra ekonominės veiklos vykdytoja, pateikusi pasiūlymą per Infraestruturas de Portugal organizuotą viešojo pirkimo konkursą siekiant sutartį dėl kreozotu apdorotų medinių vinių ar kaištelių mediniams geležinkelio bėgių pabėgiams įsigijimo; ši sutartis buvo sudaryta su Futrifer. Kadangi Toscca pateiktas prašymas panaikinti tą sprendimą dėl sutarties sudarymo buvo atmestas, ji pateikė apeliacinį skundą Tribunal Central Administrativo Norte (Šiaurės centrinis administracinis teismas, Portugalija). Šis teismas apeliacinį skundą patenkino ir įpareigojo Infraestruturas de Portugal sutartį sudaryti su Toscca. Tą sprendimą Supremo Tribunal Administrativo (Vyriausiasis administracinis teismas, Portugalija) panaikino dėl motyvavimo stokos ir grąžino jį nagrinėti Šiaurės centriniam administraciniam teismui. Šis teismas priėmė naują sprendimą, jame padarė tokią pačią išvadą kaip ir pirmajame savo sprendime.
Dėl šio antrojo sprendimo Infraestruturas de Portugal ir Futrifer pateikė kasacinius skundus Vyriausiajam administraciniam teismui, t. y. prašymą priimti sprendimą pateikusiam teismui. Šis teismas nurodė, kad 2019 m. Autoridade da Concorrência (Konkurencijos tarnyba, Portugalija) skyrė Futrifer baudą už konkurencijos teisės pažeidimą per 2014 ir 2015 m. vykusias viešojo pirkimo procedūras, kurias organizavo ta pati perkančioji organizacija.
Savo sprendime (jį priėmė didžioji kolegija) Teisingumo Teismas pareiškė poziciją visų pirma dėl valstybių narių pareigos perkelti į nacionalinę teisę Direktyvoje 2014/24 (
1
) ir Direktyvoje 2014/25 (
2
) numatytus neprivalomuosius pašalinimo pagrindus. Toliau jis paaiškino sąlygas, kuriomis perkančiosios organizacijos gali naudotis kompetencija pašalinti ekonominės veiklos vykdytoją iš viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūros dėl jo nepatikimumo pažeidus konkurencijos teisę ne per atitinkamą viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrą. Galiausiai jis patikslino perkančiųjų organizacijų pareigą motyvuoti sprendimą, susijusį su ekonominės veiklos vykdytojo patikimumu, atsižvelgiant į Direktyvoje 2014/24 numatytą neprivalomąjį pašalinimo pagrindą, susijusį su tokio ekonominės veiklos vykdytojo sudarytais susitarimais siekiant iškraipyti konkurenciją.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas pareiškė nuomonę dėl to, ar valstybės narės privalo į savo nacionalinę teisę perkelti neprivalomuosius pašalinimo pagrindus, nurodytus Direktyvoje 2014/24 (
3
) ir Direktyvos 2014/25 nuostatoje, kurioje daroma nuoroda į šiuos pagrindus.
Dėl Direktyvoje 2014/24 numatytų neprivalomųjų pašalinimo pagrindų Teisingumo Teismas pažymėjo, kad, priešingai, nei matyti iš kai kurių jo sprendimų (
4
), valstybės narės privalo perkelti šiuos pagrindus į savo nacionalinę teisę. Ši pareiga reiškia, kad jos turi numatyti arba perkančiųjų organizacijų galimybę, arba pareigą taikyti šiuos pagrindus. Iš tiesų, pirma, iš Direktyvos 2014/24 nuostatos dėl neprivalomųjų pašalinimo pagrindų formuluotės matyti, kad perkančiosios organizacijos turi teisę pasirinkti, ar pašalinti ekonominės veiklos vykdytoją iš viešojo pirkimo procedūros dėl kurio nors iš šių pagrindų, nebent valstybės narės nusprendžia šią pašalinimo galimybę pakeisti pareiga. Todėl tam, kad šios perkančiosios organizacijos bent neprarastų galimybės taikyti šiuos pašalinimo pagrindus, valstybė narė negali atsisakyti įtraukti šių pagrindų į nacionalinės teisės aktus, kuriais perkeliama Direktyva 2014/24. Antra, tokį aiškinimą patvirtina ir nuostatos, susijusios su neprivalomaisiais pašalinimo pagrindais, kuri skiriasi nuo kitų šios direktyvos nuostatų, suteikiančių valstybėms narėms teisę pasirinkti perkelti ar neperkelti šias nuostatas, kontekstas. Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pabrėžė, kad valstybėms narėms palikta galimybė pasirinkti neprivalomųjų pašalinimo pagrindų (
5
) taikymo sąlygas negali apimti šių pagrindų perkėlimo ar neperkėlimo į nacionalinę teisę. Trečia, dėl Direktyva 2014/24 siekiamo tikslo, kiek tai susiję su neprivalomaisiais pašalinimo pagrindais, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė perkančiajai organizacijai – ir tik jai – suteikti įgaliojimus įvertinti kiekvieno viešojo pirkimo procedūroje dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo sąžiningumą ir patikimumą ir, jei reikia, pašalinti, jų manymu, nepatikimus ekonominės veiklos vykdytojus.
Kita vertus, dėl Direktyvos 2014/25 (
6
) Teisingumo Teismas pažymėjo, kad valstybės narės, vykdydamos pareigą perkelti Direktyvos 2014/25 80 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą į nacionalinę teisę, turi numatyti perkančiųjų subjektų galimybę Direktyvoje 2014/24 nustatytus neprivalomuosius pašalinimo pagrindus kaip objektyvius pašalinimo kriterijus taikyti procedūrose, patenkančiose į pastarosios direktyvos taikymo sritį, nedarant poveikio šių valstybių galimam sprendimui įpareigoti tuos subjektus įtraukti šiuos pagrindus tarp tų kriterijų.
Pateikęs šiuos patikslinimus Teisingumo Teismas priėmė sprendimą, pirma, dėl Direktyvoje 2014/24 numatyto neprivalomojo pašalinimo pagrindo, susijusio su ekonominės veiklos vykdytojo sudarytais susitarimais, kuriais siekiama iškraipyti konkurenciją (
7
). Teisingumo Teismas konstatavo, kad šis pagrindas nesuderinamas su nacionalinės teisės normomis, pagal kurias atmesti konkurso dalyvio pasiūlymą dėl esamų rimtų požymių, kad jo veiksmai galėjo iškraipyti konkurencijos taisykles, galima tik per viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrą, per kurią imtasi tokių veiksmų. Iš tiesų toks apribojimas neišplaukia iš nuostatos, kurioje numatytas šis pašalinimo pagrindas, formuluotės. Be to, iš šios nuostatos (
8
) konteksto matyti, kad pagal Direktyvą 2014/24 perkančiosios organizacijos gali bet kuriuo procedūros metu pašalinti ekonominės veiklos vykdytoją arba būti valstybių narių įpareigotos jį pašalinti, jeigu paaiškėja, kad dėl veiksmų, atliktų arba neatliktų prieš procedūrą ar jos metu, jis yra patekęs į vieną iš situacijų, kurioms taikomi šioje direktyvoje numatyti pašalinimo pagrindai. Toks tos nuostatos aiškinimas leidžia perkančiajai organizacijai įsitikinti kiekvieno ekonominės veiklos vykdytojo sąžiningumu ir patikimumu, kuriais gali būti suabejota ne tik dėl tokio ekonominės veiklos vykdytojo antikonkurencinio elgesio vykstant šiai procedūrai, bet ir dėl tokio ankstesnio jo elgesio.
Antra, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad pagal Direktyvoje 2014/24 numatytą neprivalomąjį pašalinimo pagrindą, susijusį su ekonominės veiklos vykdytojo sudarytais susitarimais, kuriais siekiama iškraipyti konkurenciją, draudžiamos nacionalinės teisės normos, pagal kurias tik nacionalinei konkurencijos tarnybai suteikti įgaliojimai nuspręsti pašalinti ekonominės veiklos vykdytojus iš viešojo pirkimo procedūrų dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo. Žinoma, kai egzistuoja speciali Sąjungos teisės arba nacionalinės teisės reglamentuota persekiojimo už konkurencijos teisės pažeidimus procedūra ir kai nacionalinė konkurencijos taryba įgaliota šiuo klausimu atlikti tyrimus, perkančioji organizacija, įvertinusi pateiktus įrodymus, iš esmės turi remtis tokios procedūros rezultatais. Šiame kontekste gali būti labai svarbus tarnybos, kuri konstatavo tokį konkurencijos teisės pažeidimą ir dėl jo tam tikram konkurso dalyviui skyrė piniginę baudą, sprendimas, ypač jei, be šios sankcijos, dar nustatytas laikinas draudimas dalyvauti viešojo pirkimo procedūrose. Vis dėlto, nors dėl tokio sprendimo perkančioji organizacija gali šį ekonominės veiklos vykdytoją pašalinti iš viešojo pirkimo procedūrų, tokio sprendimo nebuvimas negali sutrukdyti perkančiajai organizacijai atlikti tokį vertinimą ar ją nuo jo atleisti. Šis vertinimas turi būti atliekamas atsižvelgiant į proporcingumo principą ir į visas reikšmingas aplinkybes siekiant patikrinti, ar pašalinimo pagrindo, susijusio su ekonominės veiklos vykdytojo sudarytais susitarimais, kuriais siekiama iškraipyti konkurenciją, taikymas yra pagrįstas. Taigi nacionalinės teisės normomis, pagal kurias konkurso dalyvių sąžiningumo ir patikimumo vertinimas siejamas su nacionalinės konkurencijos tarnybos sprendimo, susijusio, be kita ko, su būsimu dalyvavimu viešojo pirkimo procedūroje, išvadomis, pažeidžiama diskrecija, kurią perkančioji organizacija turi turėti taikydama Direktyvoje 2014/24 numatytus neprivalomuosius pašalinimo pagrindus.
Baigdamas savo analizę Teisingumo Teismas dar kartą patikslino, kad valstybės narės savo teisės aktuose negali apriboti pašalinimo pagrindo, susijusio su atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo antikonkurenciniais veiksmais, turinio.
Trečia, Teisingumo Teismas nurodė, kad, taikant gero administravimo principą, perkančiosios organizacijos sprendimas dėl ekonominės veiklos vykdytojo patikimumo, priimtas taikant Direktyvoje 2014/24 numatytą neprivalomąjį pašalinimo pagrindą, susijusį su ekonominės veiklos vykdytojo sudarytais susitarimais, turi būti motyvuotas. Ta pareiga apima, viena vertus, sprendimus, kuriais perkančioji organizacija pašalina konkurso dalyvį, remdamasi, be kita ko, tokiu neprivalomuoju pašalinimo pagrindu. Kita vertus, perkančioji organizacija taip pat turi motyvuoti savo sprendimą, kai konstatuoja, kad atitinkamam dalyviui yra taikytinas neprivalomasis pašalinimo pagrindas, tačiau nusprendžia jo nepašalinti, pavyzdžiui, motyvuodama tuo, kad pašalinimas būtų neproporcinga priemonė. Iš tikrųjų toks sprendimas daro poveikį visų atitinkamoje viešojo pirkimo procedūroje dalyvaujančių ekonominės veiklos vykdytojų teisinei padėčiai, tad jie turi galėti ginti savo teises ir prireikus jį apskųsti.
(
1
)	2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/24/ES dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18/EB (OL L 94, 2014, p. 65). Šios direktyvos 57 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje numatyti atvejai, kai perkančiosios organizacijos gali pašalinti arba gali būti valstybių narių įpareigotos pašalinti iš pirkimo procedūros ekonominės veiklos vykdytojus.
(
2
)	2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/25/ES dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB (OL L 94, 2014, p. 243). Direktyvos 2014/25 80 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje nustatyta, kad valstybių narių reikalavimu objektyvios kandidatų ir dalyvių pašalinimo ir atrankos taisyklės bei kriterijai, be kita ko, apima Direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalyje išvardytus pašalinimo kriterijus, laikantis tame straipsnyje nustatytų sąlygų.
(
3
)	Konkrečiai – šios direktyvos 57 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje.
(
4
)	2019 m. birželio 19 d. Sprendimas Meca (C‑41/18, EU:C:2019:507, 33 punktas), 2020 m. sausio 30 d. Sprendimas Tim (C‑395/18, EU:C:2020:58, 34 ir 40 punktai), 2021 m. birželio 3 d. Sprendimas Rad Service ir kt. (C‑210/20, EU:C:2021:445, 28 punktas). Pagal šiuos sprendimus valstybės narės gali nuspręsti perkelti toje nuostatoje nurodytus neprivalomuosius pašalinimo pagrindus arba jų neperkelti.
(
5
)	Pagal Direktyvos 2014/24 57 straipsnio 7 dalį.
(
6
)	Konkrečiai – dėl šios direktyvos 80 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos.
(
7
)	Pagal Direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos d punktą perkančiosios organizacijos gali pašalinti arba gali būti valstybių narių įpareigotos pašalinti bet kurį ekonominės veiklos vykdytoją iš pirkimo procedūros, kai perkančioji organizacija turi pakankamai įtikinamų duomenų daryti išvadą, kad ekonominės veiklos vykdytojas su kitais ekonominės veiklos vykdytojais sudarė susitarimus, kuriais siekiama iškreipti konkurenciją.
(
8
)	Būtent Direktyvos 2014/24 57 straipsnio 5 dalies antra pastraipa.