62002CJ0411_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje C‑411/02
dėl ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB 226 straipsnį,
pateikto 2002 m. lapkričio 18 d.,
Europos Bendrijų Komisija,
atstovaujama C. Schmidt ir M. Shotter, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
ieškovė,
prieš
Austrijos Respubliką,
atstovaujamą E. Riedl ir T. Kramler, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,
atsakovė,
TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A.  Timmermans, teisėjai C. Gulmann (pranešėjas), J.‑P. Puissochet, J. N. Cunha Rodrigues ir N. Colneric,
generalinis advokatas M. Poiares Maduro,
sekretorė L. Hewlett, vyriausioji administratorė,
atsižvelgdamas į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2004 m. vasario 12 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs šalių pateiktas pastabas,
susipažinęs su 2004 m. kovo 16 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
1. Šiuo ieškiniu Bendrijų Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad pasirinkdama sąskaitų pateikimą, kuriame sumos nurodytos tik pagal išlaidų rūšis ir kuris nėra pakankamai detalus, kad vartotojui būtų užtikrintas efektyvus patikrinimas ir kontrolė, Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1998 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/10/EB dėl atvirojo tinklo nuostatos (ATN) taikymo balso telefonijai ir visuotinės telekomunikacijų paslaugos konkurencingoje aplinkoje (OL L 101, p. 24, toliau – Direktyva) 14 straipsnio 2 dalį.
Teisiniai pagrindai
Bendrijos teisės aktai
2. Kaip nustatyta Direktyvos 1 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, Direktyvos tikslai yra užtikrinti galimybę visoje Bendrijoje gauti geros kokybės bendrojo fiksuoto telefono ryšio paslaugas ir apibrėžti kompleksą paslaugų, kurios visiems naudotojams, įskaitant vartotojus, turėtų būti prieinamos pagal visuotinės paslaugos principą, atsižvelgiant į konkrečias valstybės narės sąlygas, prieinama kaina.
3. Todėl Direktyvos 14 straipsnyje „Detalių sąskaitų pateikimas, toninis rinkimas ir atrankinis kvietimo blokavimas“ nustatyta, kad:
„1. Siekdamos užtikrinti, kad naudotojai bendrojo fiksuoto telefono ryšio tinklais turėtų galimybę kuo greičiau naudotis:
– < ... >
– detalios sąskaitos pateikimu ir atrankiniu kvietimo blokavimu kaip pageidautinomis priemonėmis,
valstybės narės gali paskirti vieną ar daugiau operatorių teikti šias priemones daugumai telefono naudotojų iki 1998 m. gruodžio 31 d. ir užtikrinti, kad jos visiems būtų prieinamos nuo 2001 m. gruodžio 31 d.
< ... >
2. Atsižvelgiant į atitinkamų asmens duomenų ir asmens privatumo apsaugos teisės aktų, šiuo atveju Direktyvų 95/46/EB ir 97/66/EB, reikalavimus, detalios sąskaitos rodo pakankamą detalumo lygį, kad būtų galima patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu ir (arba) bendrojo fiksuoto telefono ryšio paslaugomis.
Bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis naudotojui turi būti prieinamas be papildomo mokesčio. Atitinkamais atvejais papildomi detalumo lygiai abonentams gali būti siūlomi pagal prieinamus tarifus arba nemokamai. Nacionalinės reguliavimo institucijos gali nustatyti detalių sąskaitų bazinį lygį.
Kviečiančiajam abonentui nemokami kvietimai, įskaitant paguodos telefonų numerių kvietimą, kviečiančiojo abonento detalioje sąskaitoje nenurodomi.“
Nacionalinės teisės aktai
4. Telekommunikationsgesetz
(Federalinis įstatymas, reglamentuojantis telekomunikacijas, BGBl. I, Nr. 10/1997, toliau – TKG) bei keturi dekretai turėjo perkelti Direktyvą į nacionalinę teisę. Pavyzdžiui, TKG 94 straipsnio 1 dalyje, skirtoje perkelti Direktyvos 14 straipsnio 2 dalį, numatyta:
„1. Abonento mokesčiai turi būti pateikti sąskaitos forma, kurioje sumos nurodytos pagal mokesčių rūšis. Abonento prašymu sąskaitoje turi būti nurodytos visos sumos ar ji kitaip detalizuota, kaip nustatyta sutarties sąlygose. Už detalesnes nei standartinės sąskaitas sutarties sąlygose gali būti numatytas mokestis. Šio mokesčio dydis turi būti nustatytas detalesnės sąskaitos išlaidų pagrindu.
< ... > “
Ikiteisminis procesas
5. 1998 m. rugsėjo 23 d. laišku Austrijos Respublika informavo Komisiją apie Direktyvos perkėlimą į Austrijos nacionalinę teisę, nusiųsdama TKG tekstą su įvairiomis įgyvendinimo nuostatomis.
6. 2001 m. balandžio 20 d. laišku Komisija pareiškė, kad turi abejonių dėl teisingo Direktyvos 14 straipsnio 2 dalies perkėlimo į Austrijos nacionalinę teisę ir remdamasi EB 226 straipsniu Austrijai nurodė per du mėnesius pateikti savo pastabas.
7. 2001 m. birželio 20 d. Austrijos valdžios institucijos informavo Komisiją, kad, jų nuomone, TKG 94 straipsnis atitinka Direktyvos 14 straipsnio 2 dalies reikalavimus. Jų nuomone, standartinė sąskaita, numatyta TKG 94 straipsnyje, yra pakankamai detali, kad vartotojai, kaip nustato Direktyva, galėtų tinkamai patikrinti ir kontroliuoti savo mokesčius už telefoną.
8. Manydama, kad Austrijos detali sąskaita neleidžia vartotojui efektyviai kontroliuoti savo mokesčių už telefoną, 2001 m. gruodžio 20 d. Komisija nusiuntė Austrijai argumentuotą nuomonę su tuo pačiu prieštaravimu, ragindama ją per du mėnesius nuo pranešimo apie nuomonę gavimo priimti Direktyvą atitinkančias priemones.
9. Kai 2002 m. vasario 27 d. laišku Austrijos vyriausybė patvirtino, kad Direktyvos 14 straipsnio 2 dalis yra teisingai perkelta į jos nacionalinę teisę, Komisija nusprendė pateikti šį ieškinį.
Dėl ieškinio
10. Komisija tvirtina, kad Austrijos Respublika neįgyvendino Direktyvos 14 straipsnio 2 dalies nuostatų, pagal kurias detalios sąskaitos turi būti pakankamai detalaus lygio, kad būtų galima patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu.
11. Komisijos teigimu, Austrijos įstatymai neatitinka šio reikalavimo. Reikalaujant iš telefono paslaugas teikiančių organizacijų pateikti sąskaitą, „kurioje sumos nurodytos pagal mokesčių rūšis“, TKG 94 straipsnio 1 dalis operatoriams leidžia sąskaitoje bendrai nurodyti sumas pagal kvietimų rūšis, nenurodant kiekvieno kvietimo atskirai.
12. Iš tokios sąskaitos abonentai gali nustatyti, kad jie skambino tam tikrą skaičių kartų, skirtingais tarifais, už tam tikrą bendrą sumą per laikotarpį, nurodytą sąskaitoje. Toks sąskaitos pateikimas neleidžia patikrinti nei datos, kada buvo skambinta, nei kvietimo numerio ir abonentams negarantuoja galimybės efektyviai patikrinti ir kontroliuoti savo mokesčių.
13. Austrijos vyriausybė ginčija šią Komisijos Direktyvos interpretaciją ir vertinimus. Jos teigimu TKG 94 straipsnyje nustatytos taisyklės, reikalaujančios įtraukti į standartinę detalią sąskaitą sumų, suskirstytų pagal tarifų rūšis, sąrašą, atitinka Direktyvos 14 straipsnio 2 dalį.
14. Nei šioje nuostatoje, nei Direktyvos tiksluose nėra reikalaujama sąskaitoje pažymėti kvietimų datą ir numerius tam, kad abonentas galėtų efektyviai tikrinti ir kontroliuoti savo mokesčius.
15. Austrijos vyriausybė mano, kad informacija, numatyta TKG 94 straipsnyje, leidžia neatidėliotinai nustatyti anomalijas ir klaidas palyginus su praėjusių laikotarpių sąskaitų sumomis, suskirstytomis pagal kvietimų rūšis. Ji pabrėžia, kad šis palyginimas leidžia kontroliuoti sumas sąskaitose tikrinant, pavyzdžiui, brangesnių kvietimų rūšis ar nustatant, kurie kvietimai yra dažnesni ar ilgesni nei vidurkis, lyginant su ankstesniais kvietimais.
16. Nors Direktyvos 14 straipsnio 2 dalis tiksliai nenurodo, kokia informacija turi būti bazinėje detalioje sąskaitoje, Direktyva nustato minimalų informacijos lygį, kuris būtinas tam, kad abonentas galėtų tikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu.
17. Tačiau, kaip Komisija pastebėjo, TKG 94 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąskaitos pateikimas, leidžiantis abonentams nustatyti, tik kad jie skambino tam tikrą kiekį kartų už tam tikrą sumą, skirtingais tarifais, per sąskaitoje nurodytą laikotarpį, neleidžia abonentams panaudoti sąskaitos savo mokesčių patikrinimui ir kontrolei.
18. Net nenustatinėjant, ar bazinėje detalioje sąskaitoje turėtų būti visi veiksniai, nulemiantys kiekvieno kvietimo kainą, reikia konstatuoti, kad iš Austrijos bazinės detalios sąskaitos neįmanoma vertinti kiekvieno kvietimo atskirai pagal skirtingas tarifų zonas, ir todėl patikrinti, ar buvo skambinta.
19. Sąskaitų pateikimas, kuris parodo tik kvietimų skaičių, bendrą naudotų tarifų vienetų skaičių ir atitinkamą bendrą kainą, vis dėl to neleidžia tikrinti ir kontroliuoti mokesčių už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu Direktyvos 14 straipsnio 2 dalies prasme.
20. Ši išvada neprieštarauja nei Austrijos vyriausybės argumentams, kad aukštesnio detalumo lygio, nei nustatyta TKG 94 straipsnyje, nustatymas bazinėms detalioms sąskaitoms turi būti atmestas, kadangi dėl to Direktyvos 14 straipsnio 2 dalyje aiškiai nustatyta galimybė išrašyti detaliausias sąskaitas taptų nereikalinga ir bereikšmė, nei jos argumentams, kad tokio detalumo sąskaitose, kokių reikalauja Komisija, būtinai būtų informacija, kuri pažeistų asmens privatumą ir asmens duomenų apsaugą reglamentuojančius teisės aktus.
21. Reikia pažymėti, kad daugiau duomenų nei reikalauja TKG 94 straipsnio 1 dalis, pateikimas bazinėse detaliose sąskaitose, siekiant, kad tai atitiktų Direktyvos 14 straipsnio 2 dalies reikalavimus, nepaneigtų aiškiai šiuo straipsniu leidžiamos galimybės išrašyti detalesnes sąskaitas.
22. Iš esmės yra įmanoma teikti kitus detalumo lygius, kuriuos, kaip parodo generalinio advokato pavyzdžiai, pateikti jo išvados 50 ir 51 punktuose, gali gauti abonentas, aukštesniu papildomų detalių lygiu dar labiau palengvinant jų išlaidų kontrolę ar jiems pateikiant kitą informaciją apie naudojimąsi telefono paslaugomis. Be to, neatmestina galimybė, kad nemokami kvietimai, numatyti Direktyvos 14 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje, kurie nenurodomi detalioje abonento sąskaitoje, gali būti nurodyti dar detalesnėje sąskaitoje.
23. Dėl tvirtinimo, kad detalumo lygis, kurio reikalauja Komisija, būtinai apimtų informaciją, kuri pažeistų asmens privatumą ir asmens duomenų apsaugą reglamentuojančius įstatymus, reikia pažymėti, kad Austrijos vyriausybė nepateikė šio teiginio detalaus pagrindimo, kuris leistų Teisingumo Teismui įvertinti jo pagrįstumą.
24. Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad pasirinkdama sąskaitų pateikimą, kuriame sumos nurodytos tik pagal mokesčių rūšis ir kuris nėra pakankamai detalus, kad vartotojui galima būtų užtikrinti efektyvų patikrinimą ir kontrolę, Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 14 straipsnio 2 dalį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
25. Remiantis Darbo reglamento 69 straipsnio 2 dalimi pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Komisija prašė padengti išlaidas ir Austrijos Respublika pralaimėjo bylą, todėl pastaroji turi padengti išlaidas.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1. Pasirinkdama sąskaitų pateikimą, kuriame sumos nurodytos tik pagal mokesčių rūšis ir kuris nėra pakankamai detalus, kad vartotojui galima būtų užtikrinti efektyvų patikrinimą ir kontrolę, Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1998 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/10/EB dėl atvirojo tinklo nuostatos (ATN) taikymo balso telefonijai ir visuotinės telekomunikacijų paslaugos konkurencingoje aplinkoje 14 straipsnio 2 dalį.
2. Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.