62023CJ0159_RES
Byla C‑159/23
Sony Computer Entertainment Europe Ltd
prieš
Datel Design and Development Ltd ir kt.
(Bundesgerichtshof prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2024 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė nuosavybė – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Kompiuterių programų teisinė apsauga – Direktyva 2009/24/EB – 1 straipsnis – Taikymo sritis – Kompiuterio programos išraiškos formos – Sąvoka – 4 straipsnio 1 dalies b punktas – Kompiuterio programos keitimas – Vietinėje kompiuterio atmintyje saugomų ir veikiant programai naudojamų kintamųjų turinio modifikavimas“
Teisės aktų derinimas – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Direktyva 2009/24 – Kompiuterių programų teisinė apsauga – Taikymo sritis – Kompiuterių programos išraiškos forma – Sąvoka – Kompiuterio programos keitimas – Vietinėje kompiuterio atmintyje saugomų ir veikiant programai naudojamų kintamųjų turinio modifikavimas – Netaikymas – Sąlygos – Turinys, kuris neleidžia atgaminti ar vėliau kurti šią programą – Nacionalinio teismo vertinimas
(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/24 1 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys)
(žr. 31–52 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
Gavęs Bundesgerichtshof (Aukščiausiasis Federalinis Teismas, Vokietija) prašymą priimti prejudicinį sprendimą, Teisingumo Teismas išsakė nuomonę iki šiol dar nenagrinėtu klausimu dėl kompiuterių programų autorių teisių apsaugos (
1
) apimties, visų pirma, kiek tai susiję su kintamų duomenų, kuriuos saugoma kompiuterio programa perkelia į kompiuterio vidinę atmintinę ir naudoja jai veikiant, turiniu.
Sony Computer Entertainment Europe Ltd (toliau – Sony) prekiauja žaidimų konsolėmis PlayStation ir šioms konsolėms skirtais žaidimais. Iki 2014 m. ji prekiavo, be kita ko, konsole PlayStationPortable (toliau – PSP konsolė) ir šiai konsolei skirtu žaidimu MotorStorm: Arctic Edge.
Sony prašė Landgericht Hamburg (Hamburgo apygardos teismas, Vokietija) įpareigoti nutraukti prekybą jos žaidimų konsolėms skirtais papildiniais, t. y. Datel Design and Development Ltd ir Datel Direct Ltd. gaminamais ir platinamais produktais: programine įranga Action Replay PSP, taip pat aparatu ir programine įranga Tilt FX.
Šie tik su Sony originaliais žaidimais veikiantys produktai leidžia, be kita ko, modifikuoti tam tikrus žaidimo parametrus, pasiūlant naudotojui žaidimo parinkčių galimybės, kurių Sony nenumatė tame žaidimo etape, ir valdyti PSP konsolę judant erdvėje. Sony teigia, kad šie produktai leidžia naudotojams autorių teisių požiūriu neteisėtai keisti programinę įrangą, kuria grindžiami jos žaidimai.
Hamburgo apygardos teismas iš dalies patenkino Sony reikalavimus. Vis dėlto apeliacinėje instancijoje Oberlandesgericht Hamburg (Hamburgo aukštesnysis apygardos teismas, Vokietija) tą sprendimą pakeitė ir atmetė visą Sony ieškinį.
Gavęs kasacinį skundą dėl to sprendimo Aukščiausiasis Federalinis Teismas kreipėsi į Teisingumo Teismą su klausimu, ar kintamųjų, kuriuos saugoma kompiuterio programa perkelia į kompiuterio vidinę atmintinę ir naudoja jai veikiant, turinys patenka į kompiuterių programos autorių teisių apsaugos taikymo sritį, ir jeigu patenka, ar modifikuotų kintamųjų perkėlimas į vidinę atmintį yra kompiuterio programos pakeitimas, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2009/24.
Teisingumo Teismo vertinimas
Teisingumo Teismas pažymėjo, kad iš Direktyvos 2009/24 1 straipsnio 2 ir 3 dalių matyti, jog autorių teisių apsauga taikoma kompiuterio programos „išraiškai bet kuria forma“, išskyrus idėjas ir principus, kuriais remiasi ją sudarantys elementai, su sąlyga, kad tokia programa yra originali, t. y. paties autoriaus intelekto kūrinys. Jis konstatavo, kad iš šių nuostatų išplaukia, jog pirminis programos tekstas ir objektinis kodas patenka į kompiuterio programos „išraiškos bet kokia forma“ sąvoką, nes leidžia atgaminti ar vėliau kurti šią programą, o kiti jos elementai, kaip antai, be kita ko, funkcinės galimybės, nesaugomos. Taigi šia direktyva užtikrinama apsauga apima tik raidinę kompiuterių programos išraišką pirminio programos teksto ir objektinio kodo pavidalu.
Tokį aiškinimą, be kita ko, patvirtina taikytinos tarptautinės teisės nuostatos. TRIPS (
2
) sutartyje numatyta, kad kompiuterio programos, išreikštos pirminiu programos tekstu ar objektiniu kodu, turi būti saugomos kaip literatūros kūriniai pagal Berno konvenciją dėl literatūros ir meno kūrinių apsaugos (
3
). Remiantis šia konvencija ir TRIPS sutartimi, autorių teisių apsauga gali būti taikoma išraiškai, o ne pačioms idėjoms, procedūroms, veiklos metodams ar matematinėms koncepcijoms, o tai patvirtina ir Direktyvos 2009/24 (
4
) preambulė.
Be to, aiškinimas, pagal kurį kompiuterių programos „išraiškos bet kokia forma“ sąvoka apima tik pirminį programos tekstą ir objektinį kodą, atitinka tikslus, kurių siekiama kompiuterių programų teisine apsauga pagal Direktyvą 2009/24. Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatyta kompiuterių programų apsaugos sistema siekiama apsaugoti programų autorius nuo neteisėto programų atgaminimo – o tai skaitmeninėje aplinkoje yra labai paprasta ir nebrangu – ir nuo „piratinių“ programų kopijų platinimo. Vis dėl to iš šios genezės matyti, kad kompiuterių programų apsaugos teisinė sistema nesuteikia monopolio, kuris užkirstų kelią savarankiškam kūrimui. Kompiuterių programos autoriaus konkurentai, nepriklausomos analizės pagrindu nustatę panaudotas idėjas, taisykles ar principus, turi visišką laisvę kurti savo realizacijos variantą, kad sukurtų suderinamus produktus.
Nagrinėjamu atveju Datel Design and Development ir Datel Direct programinė įranga pati savaime neleidžia atgaminti nei šios programos, nei jos dalies, nes ja modifikuojamas tik saugomos kompiuterių programos į kompiuterio vidinę atmintį perkeltų ir veikiant programai naudojamų kintamųjų turinys, o priešingai, suponuoja, kad programa veiks tuo pačiu metu. Taigi kintamųjų turinys yra šios programos elementas, kuris padeda naudotojams naudotis tokios programos funkcinėmis galimybėmis ir nėra saugomas kaip kompiuterio programos „išraiška bet kuria forma“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2009/24 1 straipsnio 2 dalį, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
Apibendrindamas Teisingumo Teismas nusprendė, kad Direktyvos 2009/24 1 straipsnio 1–3 dalys turi būti aiškinamos taip, kad šioje direktyvoje suteikiama apsauga neapima kintamų duomenų, kuriuos saugoma kompiuterio programa perkelia į kompiuterio vidinę atmintinę ir naudoja jai veikiant, turinio, jeigu šis turinys neleidžia atgaminti arba vėliau kurti tokios programos.
(
1
)	2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/24/EB dėl kompiuterių programų teisinės apsaugos (OL L 111, 2009, p. 16) 1 straipsnio 1–3 dalys.
(
2
)	Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (toliau – TRIPS sutartis), pateiktos Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) steigimo sutarties 1C priede, pasirašytos Marakeše 1994 m. balandžio 15 d. ir patvirtintos 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl daugiašalių derybų Urugvajaus raunde (1986–1994) priimtų susitarimų patvirtinimo Europos bendrijos vardu jos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu (OL L 336, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 21 t., p. 80), 10 straipsnio 1 dalis.
(
3
)	1886 m. rugsėjo 9 d. Berne pasirašyta Berno konvencija dėl literatūros ir meno kūrinių apsaugos (1971 m. liepos 24 d. Paryžiaus akto redakcija).
(
4
)	Direktyvos 2009/24 7, 11 ir 15 konstatuojamosios dalys.