PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (ketvirtoji kolegija)
SPRENDIMAS
2004 m. liepos 7 d.
Byla T‑175/03
Norbert Schmitt
prieš
Europos rekonstrukcijos agentūrą (ERA)
„Laikinas tarnautojas – Sutarties nutraukimas – Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 straipsnio 2 dalies a punktas – Sutarties nuostatų laikymasis – Teisėti lūkesčiai“
Visas tekstas prancūzų kalba II‑0000
Dalykas:      Ieškinys, pareikštas dėl prašymo panaikinti ERA sprendimą nutraukti ieškovo, laikino tarnautojo, sutartį ir, papildomai, dėl
prašymo atlyginti žalą.
Sprendimas:      Panaikinti Europos rekonstrukcijos agentūros (ERA) 2003 m. vasario 25 d. sprendimą nutraukti ieškovo, laikino tarnautojo,
sutartį. Priteisti iš ERA bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.
Santrauka
1.     Pareigūnai – Ieškinys – Asmens nenaudai priimtas aktas – Sąvoka – Laiškas, kuriuo nutraukiama laikino tarnautojo darbo sutartis
– Įtraukimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 str.)
2.     Pareigūnai – Ieškinys – Išankstinis administracinis skundas – Tas pats dalykas ir pagrindas – Skunde nenurodyti, tačiau glaudžiai
su juo susijęs pagrindai ir argumentai – Priimtinumas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 str.)
3.     Pareigūnai – Principai – Teisėtų lūkesčių apsauga – Sąlygos
4.     Pareigūnai – Laikini tarnautojai – Neterminuotos laikino tarnautojo darbo sutarties nutraukimas – Administracijos diskrecija
– Apribojimai, nustatyti sutartinėse nuostatose – Priimtinumas
(Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 str. 2 d.)
1.     Laiškas, kuriuo nutraukiama laikino tarnautojo darbo sutartis, turi būti laikomas jo nenaudai priimtu aktu, atsižvelgiant
į tai, kad šią priemonę priėmė kompetentinga įstaiga ir kad ji sukelia privalomas teisines pasekmes, galinčias tiesiogiai
ir nedelsiant paveikti ieškovo interesus atitinkamu būdu pakeičiant jo teisinę padėtį.
(žr. 28 punktą)
Nuoroda: 1994 m. lapkričio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Düchs prieš Komisiją, T‑558/93, RinkVT p. I‑A‑265 ir II‑837, 36 punktas; 1998 m. gegužės 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo O’Casey prieš Komisiją, T‑184/94, RinkVT p. I‑A‑183 ir II‑565, 63 punktas, ir jame nurodyta teismų praktika.
2.     Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalyje nustatytą administracinio skundo ir vėliau pareikšto ieškinio atitikties
taisyklę reikalaujama, kad Bendrijos teisme nurodytas pagrindas būtų tas pats, kuriuo buvo remtasi ikiteisminės procedūros
metu, kad Paskyrimų tarnyba galėtų tiksliai susipažinti su suinteresuotojo asmens argumentais, kuriuos jis suformulavo skųsdamas
sprendimą, priešingu atveju ieškinys būtų nepriimtinas. Nors Bendrijos teisme pateikti reikalavimai gali apimti tik tokius
pačius reikalavimus, paremtus tais pačiais pagrindais, kurie yra nurodyti skunde, tačiau šie reikalavimai Bendrijos teismui
gali būti išdėstyti pagrindus ir argumentus, kurie nebūtinai buvo nurodyti skunde, tačiau kurie yra su juo glaudžiai susiję,
nurodant išsamiau.
(žr. 42 punktą)
Nuoroda: 2003 m. spalio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Wieme prieš Komisiją, T‑174/02, RinkVT p. I‑A‑241 ir II‑1165, 18 punktas, ir jame nurodyta teismų praktika.
3.     Pagal nusistovėjusią teismų praktiką teisė remtis teisėtų lūkesčių apsauga, vienas pagrindinių Bendrijos principų, yra užtikrinta
kiekvienam asmeniui, esančiam tokioje padėtyje, kurioje Bendrijos administracija paskatino jo pagrįstų lūkesčių atsiradimą,
suteikdama jam tikslias garantijas. Darbo santykių su institucija atžvilgiu tokios garantijos bet kuriuo atveju turi atitikti
Pareigūnų tarnybos nuostatų bei Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų nuostatas.
(žr. 46 ir 47 punktus)
Nuoroda: 1998 m. liepos 21 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Mellett prieš Teisingumo Teismą, T‑66/96 ir T‑221/97, RinkVT p. I‑A‑449 ir II‑1305, 104 punktas; 2002 m. rugsėjo 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Borremans ir kt. prieš Komisiją, T‑319/00, RinkVT p. I‑A‑171 ir II‑905, 63 punktas; 2002 m. lapkričio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Ronsse prieš Komisiją, T‑205/01, RinkVT p. I‑A‑211 ir II‑1065, 54 punktas.
4.     Kadangi neterminuotos darbo sutarties nutraukimas iš anksto laikantis darbo sutartyje nustatyto įspėjimo ir Kitų Europos Bendrijų
tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 straipsnio 2 dalies nuostatų priklauso nuo kompetentingai įstaigai suteiktos diskrecijos,
nė viena šių sąlygų nuostata nedraudžia, kad ši įstaiga, vadovaudamasi personalo interesais, savo įgaliojimus nutraukti darbo
sutartį apribotų sutartinėmis nuostatomis. Todėl jeigu ji nustato naudojimosi teise, kuri jai suteikta pagal pirmiau minėtą
nuostatą, nutraukti laikino tarnautojo darbo sutartį sąlygas, siejamas su konkrečių įvykių atsiradimu, dėl tokių sutartinių
nuostatų gali susidaryti situacija, kai siekiant užtikrinti jų apsaugą suinteresuotasis asmuo gali pasinaudoti teisėtų lūkesčių
apsauga.
(žr. 56 ir 59 punktus)
Nuoroda: minėto sprendimo Düchs prieš Komisiją 43 punktas.