62009CJ0371_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C‑371/09,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je vložilo High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division (Združeno kraljestvo), z odločbo z dne 6. julija 2009, ki je prispela na Sodišče 17. septembra 2009, v postopku
Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
proti
Isaac International Limited,
SODIŠČE (tretji senat),
v sestavi K. Lenaerts, predsednik senata, E. Juhász, G. Arestis, T. von Danwitz (poročevalec) in D. Šváby, sodniki,
generalni pravobranilec: N. Jääskinen,
sodni tajnik: R. Grass,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
– za vlado Združenega kraljestva S. Ossowski, zastopnik, skupaj z M. Angiolinijem, barrister,
– za Komisijo Evropskih skupnosti R. Lyal in L. Bouyon, zastopnika,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
Razlogi za odločitev
1. Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 212a Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 302, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 (UL L 311, str. 17, v nadaljevanju: carinski zakonik), in člena 292 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1602/2000 z dne 24. julija 2000 (UL L 188, str. 1, v nadaljevanju: izvedbena uredba).
2. Predlog je bil vložen v sporu med Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs in družbo Isaac International Limited (v nadaljevanju: Isaac) zaradi naknadne izterjave carinske dajatve in davka na dodano vrednost.
Pravni okvir
Pravo Unije
3. Protidampinška dajatev je bila uvedena z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 z dne 8. septembra 1993 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz v Skupnost koles s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in dokončnem pobiranju začasne protidampinške dajatve (UL L 228, str. 1).
4. Ta protidampinška dajatev je bila na nekatere dele za kolesa razširjena z Uredbo Sveta (ES) št. 71/97 z dne 10. januarja 1997 o razširitvi dokončne protidampinške dajatve, uvedene z Uredbo (EGS) št. 2474/93 na kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, na uvoz nekaterih delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in o naložitvi razširjene dajatve na uvoz, kakor je registriran v skladu z Uredbo (ES) št. 703/96 (UL L 16, str. 55).
5. Uredba Komisije (ES) št. 88/97 z dne 20. januarja 1997 o dovoljenju za oprostitev plačila uvozne dajatve na uvoz nekaterih delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, uvedene z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 in razširjene z Uredbo Sveta (ES) št. 71/97 o protidampinški dajatvi (UL L 17, str. 17, v nadaljevanju: uredba o izvzetju) daje udeležencem natančna navodila glede delovanja sistema oprostitev od protidampinške dajatve.
6. Člen 14 te uredbe, naslovljen „Oprostitev, za katero velja nadzor nad končno uporabo“, določa:
„Če uvoz glavnih delov za kolesa deklarira za prost[i] promet oseba, ki ni izvzeta stranka, je le-ta od dneva uveljavitve [Uredbe št. 71/97] izvzet iz uporabe razširjene dajatve, če je deklariran skladno s strukturo Taric v Prilogi III, ob upoštevanju pogojev iz člena 82 [carinskega zakonika] in členov [od] 291 do 304 [izvedbene uredbe], ki se uporabljajo s potrebnimi spremembami, če:
(a) se glavni deli za kolesa dobavijo stranki, ki je izvzeta na podlagi členov 7 ali 12; ali
(b) se glavni deli za kolesa dobavijo drugemu imetniku dovoljenja v smislu člena 291 [izvedbene uredbe]; ali
(c) na mesečni podlagi, če manj kot 300 enot na tip glavnih delov za kolesa bodisi stranka deklarira za prost[i] promet bodisi so ji dobavljeni. Število delov, ki jih stranka deklarira ali so ji dobavljeni, se izračuna glede na število delov, ki jih deklarirajo vse stranke oziroma so dobavljeni vsem strankam, ki so povezane s stranko ali imajo z njo sklenjene kompenzacijske dogovore.“
7. Člen 82(1) carinskega zakonika določa:
„Če se blago zaradi uporabe v posebne namene sprosti v prosti promet z znižano uvozno dajatvijo ali po stopnji nič, ostane pod carinskim nadzorom. Carinski nadzor se zaključi, če pogoji, določeni za odobritev znižane dajatve ali stopnje nič, niso več veljavni, če se blago izvozi ali uniči ali če se uporaba blaga za druge namene kot za tiste, predvidene za uporabo znižane uvozne dajatve ali stopnje nič, dovoli proti plačilu dolgovanih dajatev.“
8. Člen 204(1) carinskega zakonika določa:
„Carinski dolg pri uvozu nastane:
(a) z neizpolnitvijo ene od obveznosti, ki izhaja za blago, zavezano uvoznim dajatvam, iz zadrževanja v začasni hrambi ali iz uporabe carinskega postopka, v katerega je bilo blago dano, ali
(b) z neupoštevanjem enega od pogojev za vnos blaga v ta postopek ali za odobritev znižane uvozne dajatve ali stopnje nič zaradi uporabe blaga v posebne namene,
v primerih, ki niso našteti v členu 203, razen če se dokaže, da te kršitve niso bistveno vplivale na pravilno izvajanje začasne hrambe ali zadevnega carinskega postopka.“
9. Prvotna različica člena 212a carinskega zakonika je bila uvedena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 82/97 z dne 19. decembra 1996 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL 1997, L 17, str. 1).
10. V uvodni izjavi 12 Uredbe št. 82/97 je navedeno:
„kadar predpisi Skupnosti določajo olajšavo ali oprostitev od uvoznih ali izvoznih dajatev, je treba to olajšavo ali oprostitev uporabiti v vsakem posameznem primeru, ne glede na okoliščine, v katerih je carinski dolg nastal. Če se v takšni situaciji ne upošteva carinskih predpisov, uporaba normalne dajatve ni primerna sankcija.“
11. Navedeni člen 212a določa:
„Če carinska zakonodaja predvideva ugodnejšo tarifno obravnavo blaga zaradi njegove narave, ali končne uporabe, ali olajšav ali delnega ali celotnega izvzetja glede uvoznih in izvoznih dajatev v skladu s členi 21, 82, 145 ali [od] 184 do 187, se takšna ugodna tarifna obravnava, olajšava ali izjema uporablja tudi, kadar nastane carinski dolg v skladu s členi [od] 202 do 205, 210 ali 211, pod pogojem, da zadevna oseba ni posegla po prevari ali se očitno malomarno obnašala in je predložila dokaze, da so bili drugi pogoji za ugodnejšo obravnavo, olajšave ali izvzetje izpolnjeni.“
12. Člen 292 izvedbene uredbe določa:
„1. Pisno dovoljenje je podlaga za odobritev ugodnejše tarifne obravnave v skladu s členom 21 zakonika, če velja, da je blago predmet carinskega nadzora glede posebne uporabe.
Če se blago sprosti v prost[i] promet z znižano dajatvijo ali po stopnji nič zaradi posebne uporabe in veljavne določbe zahtevajo, da blago ostane pod carinskim nadzorom v skladu s členom 82 zakonika, je potrebno pisno dovoljenje za carinski nadzor glede posebne uporabe.
2. Zahtevek za dovoljenje se predloži pisno po vzorcu iz Priloge 67. Carinski organi lahko dovolijo, da se za podaljšanje ali spremembo dovoljenja zaprosi s preprostim pisnim zahtevkom.
3. V posebnih okoliščinah carinski organ lahko dovoli, da carinska deklaracija za prost[i] promet v pisni obliki ali z uporabo sistema za obdelavo podatkov po običajnem postopku pomeni zahtevek za dovoljenje, če:
– zahtevek vključuje le eno carinsko upravo,
– vložnik zahtevka blagu v celoti dodeli predpisano posebno uporabo in
– se zagotovi ustrezno izvajanje operacij.
[…]
5. Če vložnik zahtevka zaprosi za enotno dovoljenje, je potrebno poprejšnje soglasje pristojnih organov po naslednjem postopku.
Zahtevek se predloži carinskim organom, ki so pristojni za kraj:
– kjer se vodijo glavne poslovne knjige vložnika zaradi olajševanja revizijskih nadzorov in kjer se izvaja vsaj del operacij, zajetih v dovoljenju, ali
– v drugih primerih, kjer se blagu dodeli predvidena posebna uporaba.
Ti carinski organi pošljejo zahtevek in osnutek dovoljenja drugim zadevnim carinskim organom, ki potrdijo prejem dokumentov v 15 dneh.
Drugi zadevni carinski organi sporočijo kakršne koli zadržke v 30 dneh od datuma prejema osnutka dovoljenja. Če se v zgoraj navedenem obdobju vložijo ugovori in zadeva v tem roku ni rešena, se zahtevek zavrne v obsegu in smislu ugovorov.
Carinski organi lahko izdajo dovoljenje, če v 30 dneh ne prejmejo pripomb na osnutek dovoljenja.
Carinski organi, ki izdajajo dovoljenje, pošljejo kopijo dovoljenja vsem zadevnim carinskim organom.
6. Če se o kriterijih in pogojih za odobritev enotnega dovoljenja dogovorita dve ali več carinskih uprav, se lahko dogovorita tudi o tem, da nadomestita posvetovanje s preprostim obvestilom. Takšno obvestilo vedno zadošča za podaljšanje ali odvzem enotnega dovoljenja.“
Nacionalno pravo
13. V skladu s členom 292(3) izvedbene uredbe je uporaba tega poenostavljenega dovoljenja v Združenem kraljestvu povezana s številnimi dodatnimi pogoji, določenimi v tarifi Združenega kraljestva (UK Tariff). Natančneje, v njenem zvezku 3 v prilogi E2 je določeno:
„940069
1. Zajeto blago: blago, uvoženo v okviru poenostavljenega postopka za posebno uporabo po znižani stopnji carinske dajatve ali stopnji nič, glede na njihovo uporabo znotraj Evropske skupnosti za predpisan namen […]
[…]
9. Navodila
[…]
9.2 Vključuje zgolj carinsko upravo Združenega kraljestva
[…]
9.5 Ta carinski zakonik se sme uporabljati zgolj za civilna letala, letalske motorje in ‚enkratne‘ primere. Ne sme se uporabljati kot običajen način uvoza.“
14. Tarifa Združenega kraljestva, ki je posodobljena nekajkrat na leto, je prosto dostopna za pregledovanje v prostorih davčne in carinske uprave Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska in nekaterih javnih knjižnicah, pomembne izvlečke pa uprava brezplačno posreduje na podlagi vložene zahteve. Na spletu ni brezplačno dostopna, vendar jo je mogoče pridobiti pri upravi na podlagi letne naročnine.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
15. Družba Isaac je registrirana v Združenem kraljestvu in ima podružnico v Nemčiji. V Združenem kraljestvu ima manjšo pisarno in skladišče, v Nemčiji pa skladišče in center za distribucijo. Ima pet zaposlenih v Združenem kraljestvu, ki se ukvarjajo z uvozom, in dodatno osebje v Nemčiji, kjer izvajajo oglaševanje in prodajo.
16. Glavna dejavnost družbe je uvoz delov za kolesa iz Kitajske. Vsi deli so najprej uvoženi v Združeno kraljestvo in nemudoma poslani v center za distribucijo v Nemčiji.
17. Vsi deli za kolesa, ki jih je uvozila družba Isaac, so „glavni deli za kolesa“ v smislu Uredbe št. 2474/93 in izvedbene uredbe, kar zadeva razširitev z Uredbo št. 71/97.
18. Med 18. novembrom 2003 in 11. aprilom 2005 je družba Isaac opravila 33 uvozov okvirjev koles, ki jih je v okviru nadzora glede posebne uporabe deklarirala za prosti promet z uporabo tarifne številke 940069, da bi bila upravičena do oprostitve od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju. Za ta spor je pomembno, da je družba Isaac v upoštevnem obdobju uvozila manj kot 300 enot na mesec.
19. Družba Isaac v obdobju, ko je opravila 33 uvozov, ni prebrala niti drugače preučila upoštevnih določb carinskega zakonika, izvedbene uredbe in uredbe o izvzetju. Za urejanje uvoznih formalnosti je družba Isaac pooblastila uglednega uvoznega agenta.
20. Družba Isaac ni imela predhodnega dovoljenja za posebno uporabo v smislu člena 14(c) uredbe o izvzetju, vendar je menila, da bo lahko uporabila poenostavljeno dovoljenje iz člena 292(3) izvedbene uredbe.
21. V tem obdobju se družba Isaac pri davčnih organih ni pozanimala o uporabi poenostavljenega postopka za pridobitev dovoljenja.
22. Ker so Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs ugotovili, da družba Isaac nima potrebnega dovoljenja za oprostitev od protidampinške dajatve v skladu s členom 14(c) uredbe o izvzetju, so izdali nov nalog za plačilo dajatev v višini 161.120,76 GBP iz naslova carinskih dajatev in v višini 28.196,13 GBP iz naslova davka na dodano vrednost.
23. Družba Isaac je 18. aprila 2006 zaprosila za predhodno dovoljenje v skladu s členom 292(2) izvedbene uredbe. To ji je bilo odobreno z najdaljšo možno enoletno retroaktivno veljavnostjo, ki je mogoča na podlagi člena 294(3) izvedbene uredbe. Tako za uvoze, ki so bili opravljeni po 18. aprilu 2005, ni bil izdan naknadni nalog.
24. VAT and Duties Tribunal je v zvezi s tožbo, ki jo je vložila družba Isaac, ugotovilo, da čeprav družba Isaac nima veljavnega dovoljenja za „posebno uporabo“ in ni upravičena do poenostavljenega postopka, bi lahko bila deležna izvzetja na podlagi člena 212a carinskega zakonika, saj s tem, da je menila, da se lahko uporabi poenostavljeni postopek, ni pokazala očitne malomarnosti. Carinski organi so to odločbo izpodbijali.
25. V teh okoliščinah je High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1. Ali je v okoliščinah te zadeve, v katerih je uvoznik ustanovljen in deluje v dveh državah članicah ter uvaža blago v eno državo članico in ga nemudoma odpošlje v drugo državo članico, pri dovoljenju za posebno uporabo, ki se zahteva za oprostitev od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe [o izvzetju], vključen več kot en carinski organ za potrebe člena 292(3) [izvedbene] uredbe?
2. Ali je v okoliščinah te zadeve, v katerih uvoznik ni pridobil potrebnega dovoljenja za uporabo postopka glede posebne uporabe iz člena 14(c) uredbe [o izvzetju], kljub temu mogoče uporabiti oprostitev od protidampinške dajatve v skladu s členom 212a [carinskega zakonika]?
3. Če je odgovor na drugo vprašanje pritrdilen, ali so pri presoji, ali je trgovec v položaju, v kakršnem je družba Isaac, očitno malomaren,
a) določbe člena 14(c) uredbe [o izvzetju] in člena 292(3) [izvedbene] uredbe dovolj jasne, da je treba trgovca, ki ob pregledu Uradnega lista Evropske unije ni ugotovil, da zaradi sodelovanja več kot enega carinskega organa ne more uporabiti poenostavljenega postopka, šteti za očitno malomarnega?
b) Podredno, če je treba upoštevne določbe šteti za zapletene, ali je trgovec dolžan zahtevati pojasnilo od davčnih organov, preden začne opravljati uvoz? Ali je odgovor na to vprašanje odvisen od tega, da je trgovec subjektivno, vendar napačno ugotovil, da je uporaba upoštevnih določb jasna?
c) Kako je v položaju, v kakršnem je družba Isaac, mogoče oceniti izkušenost trgovca, čigar glavna dejavnost je uvažanje delov za kolesa iz Kitajske, ki je za opravljanje uvozov zaposlil pet oseb in je v 16 mesecih opravil 33 podobnih uvozov? Predvsem, ali je treba takega trgovca šteti za izkušenega?
d) Ali se lahko davčni organi države članice pri presoji, ali je bil trgovec v položaju, v kakršnem je družba Isaac, očitno malomaren, sklicujejo na objavljeno zakonodajo, kot je tarifa Združenega kraljestva, ki je, čeprav je brez doplačila dostopna za pregledovanje pri določenih uslužbencih davčnih organov in drugih javnih knjižnicah, na spletu dostopna le, če se plača letna naročnina?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
26. Prvo vprašanje za predhodno odločanje se nanaša na besedno zvezo „zahtevek vključuje le eno carinsko upravo“ iz člena 292(3) izvedbene uredbe.
27. Predložitveno sodišče želi s tem vprašanjem od Sodišča izvedeti, ali je postopek, določen v navedeni določbi, mogoče uporabiti kot dovoljenje uvozniku – ki je ustanovljen v dveh državah članicah, v katerih opravlja svojo dejavnost in uvaža blago v prvo državo članico z namenom takojšnjega odpošiljanja v drugo državo članico – da je lahko deležen oprostitve od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju.
28. Člen 292(1), prvi pododstavek, izvedbene uredbe določa, da je pisno dovoljenje podlaga za odobritev ugodnejše tarifne obravnave, če velja, da je blago predmet carinskega nadzora glede posebne uporabe.
29. Drugače kot ta določba odstavek 3 tega člena določa, da „v posebnih okoliščinah“ carinski organ lahko dovoli, da carinska deklaracija za prosti promet pomeni zahtevek za dovoljenje.
30. Kot je razvidno iz prve alinee navedene določbe, ta možnost med drugim predpostavlja, da „zahtevek vključuje le eno carinsko upravo“.
31. Da bi se ugotovilo, ali je v okoliščinah, kakršne so te v postopku v glavni stvari, vključena več kot ena carinska uprava v smislu člena 292(3), prva alinea, izvedbene uredbe, je treba upoštevati okvir, v katerem učinkuje dovoljenje, ki ga je mogoče podeliti v skladu s to določbo.
32. Pri tem je najprej treba opozoriti, da je člen 14 uredbe o izvzetju, ki za nekatere primere predvideva oprostitev od protidampinške dajatve, naslovljen „Oprostitev, za katero velja nadzor nad končno uporabo“.
33. Poleg tega izjema de minimis na podlagi člena 14(c) te uredbe predpostavlja, da gre „na mesečni podlagi [za] manj kot 300 enot“. Ta določba določa, da se število delov „izračuna glede na število delov [za kolesa], ki jih deklarirajo vse stranke oziroma so dobavljeni vsem strankam, ki so povezane s stranko ali imajo z njo sklenjene kompenzacijske dogovore“.
34. Glede postopka, ki ga je treba uporabiti v skladu s členom 292 izvedbene uredbe, je iz tega pravnega okvira razvidno, da mora ta postopek zagotavljati učinkovit nadzor pogojev, ki so jim podvržene oprostitve v skladu s členom 14(c) uredbe o izvzetju. S tega vidika je treba zlasti poudariti, da določba predpisuje mesečno količinsko omejitev in določa, da se izračun števila enot opravi ob upoštevanju vseh zadevnih strank, ki so povezane z uvoznikom ali prijaviteljem ali imajo z njim sklenjene kompenzacijske dogovore.
35. V položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, ko je uvoznik ustanovljen in deluje v dveh državah članicah ter uvaža blago v eno državo članico in ga nemudoma odpošlje v drugo državo članico, poenostavljeni postopek, ki predpostavlja, da je vključena le ena carinska uprava, ni primeren za zagotovitev učinkovitega nadzora pogojev, ki so razvidni iz člena 14(c) uredbe o izvzetju.
36. Kakor namreč trdita vlada Združenega kraljestva in Komisija Evropskih skupnosti, količinske omejitve ne more učinkovito nadzirati samo carinska uprava Združenega kraljestva. Po eni strani je mogoče količinske omejitve zlahka zaobiti z uvozom tako v Združeno kraljestvo kot v Nemčijo. Po drugi strani mora v skladu s členom 82(1) carinskega zakonika nadzor posebne uporabe v celotnem referenčnem obdobju namreč trajati en mesec, da se preveri, ali je upoštevana količinska omejitev, to je 300 enot na mesec. Če se blago takoj odpošlje v drugo državo članico, carinski organi prve države članice ne morejo nadzirati, ali je ta omejitev upoštevana, temveč so odvisni od sodelovanja organov druge države članice, tako da je nujno vključenih več carinskih uprav.
37. Glede na vse navedeno je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da postopek, določen v členu 292(3) izvedbene uredbe, ne more biti uporabljen kot dovoljenje uvozniku – ki je ustanovljen v dveh državah članicah, v katerih opravlja svojo dejavnost in uvaža blago v prvo državo članico z namenom takojšnjega odpošiljanja v drugo državo članico – da je lahko deležen oprostitve od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju.
Drugo in tretje vprašanje
38. Predložitveno sodišče želi z drugim vprašanjem od Sodišča izvedeti, ali je na podlagi člena 212a carinskega zakonika mogoča odobritev oprostitve od protidampinške dajatve uvozniku, ki ni pridobil potrebnega dovoljenja, da bi bil deležen take oprostitve od dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju, vendar je izpolnjeval materialne pogoje s tem, da je upošteval količinsko omejitev.
39. V skladu s členom 212a carinskega zakonika se ugodna tarifna obravnava, kot jo določajo carinski predpisi, uporablja tudi, kadar nastane carinski dolg v skladu s členi od 202 do 205, če zadevna oseba ni uporabila prevare ali se očitno malomarno obnašala in je predložila dokaze, da so bili „drugi pogoji“ za izvzetje izpolnjeni.
40. Ker predložitveno sodišče izhaja iz premise, da je carinski dolg, v tem primeru protidampinška dajatev, nastal v skladu s členom 204 carinskega zakonika in ker se oprostitev od protidampinške dajatve šteje za „ugodno tarifno obravnavo“ v smislu člena 212a carinskega zakonika, je treba odločiti, ali okoliščina, da je družba Isaac upoštevala količinsko omejitev, zadostuje za ugotovitev, da so bili izpolnjeni „drugi pogoji“ v smislu zadnjenavedene določbe.
41. Po eni strani člen 14 uredbe o izvzetju, ki ga je zakonodajalec kmalu po Uredbi št. 82/97 s členom 212a prevzel v carinski zakonik, izrecno napotuje na pogoje, navedene v členih od 291 do 304 izvedbene uredbe s tem, da sporno oprostitev od protidampinške dajatve odobri, če so izpolnjeni ti pogoji. Med temi pogoji je tudi pogoj, ki se nanaša na odobritev predhodnega dovoljenja, navedenega v členu 292 izvedbene uredbe.
42. V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da je zakonodajalec oprostitev izrecno in specifično pogojil z odobritvijo takega dovoljenja. Uporaba člena 212a carinskega zakonika v primeru, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, s predpostavko, da sama okoliščina, da je uvoznik upošteval količinsko omejitev, določeno v členu 14(c) uredbe o izvzetju, zadostuje za sklep, da so izpolnjeni „drugi pogoji“, bi negirala uvedbo tega pogoja v zvezi s predhodnim dovoljenjem. Ker ta člen predvideva oprostitev od protidampinške dajatve in ga je zato treba razlagati ozko (glej po analogiji v zvezi z razlago člena 239 carinskega zakonika sodbo z dne 11. novembra 1999 v zadevi Söhl & Söhlke, C‑48/98, Recueil, str. I‑7877, točka 52), je treba upoštevati cilje razlage člena 212a carinskega zakonika.
43. Po drugi strani je treba poudariti, da ima zgoraj navedeno predhodno dovoljenje poseben pomen v kontekstu ureditve, ki jo vzpostavlja uredba o izvzetju, kolikor carinskim organom dovoljuje, da preverijo, ali so izpolnjeni vsi zadevni pogoji glede oprostitve od protidampinške dajatve.
44. Zato uporaba člena 212a carinskega zakonika v teh pogojih ne more voditi do sklepa, da je tovrstno oprostitev od protidampinške dajatve, ki je v skladu s členom 14 uredbe o izvzetju v povezavi s členom 292 izvedbene uredbe odvisna od procesnih pogojev, mogoče odobriti tudi, če ti pogoji niso upoštevani.
45. Glede na navedeno je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da na podlagi člena 212a carinskega zakonika ni mogoča odobritev oprostitve od protidampinške dajatve uvozniku, ki nima predhodnega dovoljenja, da je lahko deležen take oprostitve od dajatve na podlagi člena 14(c) uredbe o izvzetju.
46. Ob upoštevanju odgovora na drugo vprašanje ni treba odgovoriti na tretje vprašanje.
Stroški
47. Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Izrek
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1. Postopek, določen v členu 292(3) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1602/2000 z dne 24. julija 2000, ne more biti uporabljen kot dovoljenje uvozniku – ki je ustanovljen v dveh državah članicah, v katerih opravlja svojo dejavnost in uvaža blago v prvo državo članico z namenom takojšnjega odpošiljanja v drugo državo članico – da je lahko deležen oprostitve od protidampinške dajatve na podlagi člena 14(c) Uredbe Komisije (ES) št. 88/97 z dne 20. januarja 1997 o dovoljenju za oprostitev plačila uvozne dajatve na uvoz nekaterih delov za kolesa s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, uvedene z Uredbo Sveta (EGS) št. 2474/93 in razširjene z Uredbo Sveta (ES) št. 71/97 o protidampinški dajatvi.
2. Na podlagi člena 212a Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2700/2000 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000, ni mogoča odobritev oprostitve od protidampinške dajatve uvozniku, ki nima predhodnega dovoljenja, da je lahko deležen take oprostitve od dajatve na podlagi člena 14(c) Uredbe št. 88/97.