62005CC0173
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
PHILIPPE LÉGER
prednesené 5. októbra 2006 (
1
)
Vec C-173/05
Komisia Európskych spoločenstiev
proti
Talianskej republike
„Nesplnenie povinnosti členským štátom — Články 23 ES, 25 ES a 133 ES — Dohoda o spolupráci medzi EHS a Alžírskom — Poplatok na ochranu životného prostredia z plynovodov nainštalovaných na území regiónu Sicília — Poplatok s rovnakým účinkom ako clá“
1.
Komisia svojou žalobou navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Talianska republika si tým, že zaviedla poplatok na ochranu životného prostredia z plynovodov obsahujúcich plyn metán, ktoré prechádzajú regiónom Sicília (ďalej len „poplatok na ochranu životného prostredia“ alebo „sporný poplatok“) nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 23 ES, 25 ES, 26 ES a 133 ES, ako aj z článkov 4 a 9 Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Alžírskou ľudovou demokratickou republikou podpísanej v Alžíri 26. apríla 1976 a schválenej v mene Spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2210/78 (
2
) z 26. septembra 1978 (Ú. v. ES L 263, s. 1; Mim. vyd. 11/013, s. 40), (ďalej len „dohoda o spolupráci“).
I — Právny rámec
A — Právna úprava Spoločenstva
1. Príslušné ustanovenia Zmluvy ES
2.
Podľa článku 23 ES colná únia medzi členskými štátmi zahŕňa spoločný colný sadzobník, ktorý sa usiluje o uskutočnenie vyrovnania colných povinností uplatňujúcich sa na hraniciach Spoločenstva na výrobky dovezené z tretích krajín, aby sa tak zabránilo odchýleniu obchodu vo vzťahoch k týmto krajinám a akémukoľvek narušeniu voľného pohybu týchto výrobkov medzi členskými štátmi.
3.
Článok 25 ES zakazuje clá a poplatky s rovnakým účinkom medzi členskými štátmi. Zákaz sa tiež vzťahuje na clá daňovej povahy.
4.
Článok 133 ES stanovuje, že obchodná politika Spoločenstva vychádza z jednotných zásad, najmä vo vzťahu k zmenám colných sadzieb, uzatváraniu colných a obchodných dohôd. Zahŕňa zrušenie rozdielov daňovej a obchodnej povahy medzi členskými štátmi, ktoré sa dotýkajú obchodu s tretími štátmi.
2. Dohoda o spolupráci
5.
Podľa svojho článku 1 dohoda o spolupráci smeruje k „podporovaniu celkovej spolupráce medzi [Alžírskou ľudovou demokratickou republikou a Európskym hospodárskym spoločenstvom] s cieľom prispievania k hospodárskemu a sociálnemu rozvoju Alžírska a napomáhania posilňovania vzťahov medzi stranami. Preto sa prijmú ustanovenia a opatrenia a budú sa vykonávať v oblasti hospodárskej, technickej a finančnej spolupráce a v obchodných a sociálnych oblastiach“.
6.
Podľa článku 4 ods. 1 je účelom tejto Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Alžírskou ľudovou demokratickou republikou podporovať najmä:
„…
—
marketing a propagáciu pre predaj výrobkov vyvážaných Alžírskom;
…
—
pokiaľ ide o energetiku, účasť hospodárskych subjektov Spoločenstva na programoch na výskum, výrobu a spracovanie energetických zdrojov Alžírska a akýchkoľvek činnostiach, ktoré by rozvíjali tieto zdroje na mieste a primeraný výkon dlhodobých zmlúv na dodávku ropy, plynu alebo ropných produktov medzi svojimi hospodárskymi subjektami;
…“
7.
Článok 9 dohody o spolupráci stanovuje, že „výrobky s pôvodom v Alžírsku, ktoré nie sú uvedené v prílohe II k Zmluve o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, sa dovážajú do Spoločenstva bez kvantitatívnych obmedzení a opatrení majúcich rovnocenný účinok a ciel a poplatkov s rovnocenným účinkom“.
8.
Plyn metán patrí medzi výrobky uvedené v článku 9 dohody o spolupráci.
B — Vnútroštátna právna úprava
9.
Článok 6 regionálneho zákona č. 2 regiónu Sicília z 26. marca 2002 (
3
) stanovuje:
„1.   Poplatok na ochranu životného prostredia sa zavádza na účely financovania investícií zameraných na zníženie a predchádzanie rizikám vyplývajúcim pre životné prostredie z prítomnosti plynovodov obsahujúcich metán nainštalovaných na území regiónu Sicília. Príjmy sa využijú na financovanie iniciatív na zachovanie, ochranu a zlepšenie kvality životného prostredia, najmä v oblastiach, ktorými tieto vedenia prechádzajú.
…
3.   … Predpokladom vzniku povinnosti zaplatiť poplatok je vlastníctvo plynovodov obsahujúcich plyn, ktoré prechádzajú územím regiónu Sicília.
4.   Poplatku podliehajú majitelia plynovodov klasifikovaných ako vedenie typu 1 uvedených v odseku 3, ktorí vykonávajú aspoň jednu z nasledujúcich činností: preprava, distribúcia, predaj a nákup.
5.   Na účely poplatku sa plynovodom rozumie sústava potrubí, ohybov, prípojok, uzáverov a iných špecifických prvkov, ktoré ako celok slúžia na prepravu a distribúciu zemného plynu.
6.   Základom pre výpočet poplatku je objem plynovodov klasifikovaných ako vedenie typu 1 v zmysle vyhlášky ministerstva z 24. novembra 1984, ktorá sa na účely bezpečnosti uplatní na zariadenia prepravy a distribúcie zemného plynu potrubiami, meraný v metroch kubických[ (
4
)].
…“
II — Konanie pred podaním žaloby
10.
Niekoľkými listami adresovanými talianskym úradom počas rokov 2002 a 2003 Komisia tieto úrady požiadala o objasnenie predpokladu a spôsobov uplatňovania poplatku na ochranu životného prostredia zavedeného článkom 6 sicílskeho zákona. V odpovedi z 9. septembra 2003 Talianska republika uviedla, že „sicílsky poplatok na ochranu životného prostredia nebol v talianskom právnom poriadku konkrétne uplatňovaný“, pretože Tribunale amministrativo regionale della Lombardia (Taliansko) sa domnieval, že tento zákon je v rozpore s právom Spoločenstva.
11.
Komisia sa domnievala, že vyjadrenie poskytnuté Talianskou republikou neuvádzalo úplný skutkový stav ani nemalo právny základ, a listom z 19. decembra 2003 vyzvala Taliansku republiku, aby v tomto smere zaslala vyjadrenie v lehote dvoch mesiacov stanovenej podľa článku 226 ES. Následne bola Talianskej republike táto lehota predĺžená až do 19. apríla 2004.
12.
Pretože Komisia nedostala, napriek predĺženiu lehoty, ani po tejto výzve odpoveď, adresovala 9. júla 2004 Talianskej republike odôvodnené stanovisko a vyzvala ju, aby tomuto stanovisku v lehote dvoch mesiacov od jeho zaslania vyhovela. Talianska republika na toto stanovisko neodpovedala.
13.
V dôsledku toho sa Komisia rozhodla podať prejednávanú žalobu.
III — Žaloba
14.
Komisia navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Talianska republika si tým, že zaviedla a ponechala sporný poplatok upravený v článku 6 sicílskeho zákona, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 23 ES, 25 ES, 26 ES a 133 ES, ako aj z článkov 4 a 9 dohody o spolupráci, a aby zaviazala Taliansku republiku na náhradu trov konania.
A — Hlavné tvrdenia účastníkov konania
15.
Na úvod Komisia zastáva názor, že sa Talianska republika nemôže dovolávať rozhodnutia Tribunale amministrativo regionale della Lombardia, ktorý sa domnieval, že poplatok na ochranu životného prostredia je v rozpore s právom Spoločenstva, na účely preukázania, že poplatok sa viac neuplatňuje na území regiónu Sicília. Komisia tvrdí, že bolo rozhodnuté, že nezlučiteľnosť vnútroštátnych právnych predpisov s ustanoveniami práva Spoločenstva, aj keď priamo uplatniteľných, môže byť s konečnou platnosťou vylúčená len prostredníctvom záväzných ustanovení vnútroštátneho práva, ktoré majú rovnakú právnu silu ako ustanovenia, ktoré majú byť zmenené. (
5
) Komisia vo svojej replike dodáva, že vyhláška ministerstva rozpočtu a financií regiónu Sicília z 31. decembra 2004 uvádza v kapitole 1611 príjmy pochádzajúce z poplatku z vlastníctva plynovodov na území regiónu Sicília. Toto dokazuje, že poplatok je v prejednávanom prípade stále účinný. Upresňuje, že podľa judikatúry, ktorá vyplýva z rozsudku z 9. augusta 1994, Lancry a i. (
6
), sa zákaz článku 25 ES taktiež vzťahuje na poplatky zavedené miestnymi alebo regionálnymi úradmi.
16.
Okrem toho Komisia tvrdí, že článkom 6 sicílskeho zákona je dotknuté iba jedno zariadenie, teda transstredomorské vedenie patriace jednej alžírskej spoločnosti. Toto vedenie má dvojitý cieľ: na jednej strane distribúciu a spotrebu plynu na talianskom území a na druhej strane jeho prepravu na taliansku pevninu a jeho vývoz do ďalších členských štátov. Podľa Komisie teda z ustálenej judikatúry vyplýva, že zavedenie nových poplatkov alebo rovnocenných opatrení na tovar dovážaný priamo z tretích krajín je zakázané. (
7
) Rozsah tohto zákazu je rovnaký ako zákaz, ktorý je uznaný v kontexte obchodu v rámci Spoločenstva. (
8
)
17.
Okrem toho Komisia zastáva názor, že zavedenie poplatku na ochranu životného prostredia porušuje spoločný colný sadzobník a to v rozsahu, v akom uvedený poplatok narúša vyrovnávanie colných povinností vzťahujúcich sa na vonkajších hraniciach Spoločenstva na tovar dovážaný z tretích krajín, čím vzniká riziko odchýlenia obchodu vo vzťahoch k týmto krajinám a narušenia voľného pohybu tovaru alebo podmienok hospodárskej súťaže medzi členskými štátmi. Komisia taktiež upresňuje, že podľa ustálenej judikatúry členský štát nemôže uplatniť poplatok za tranzit alebo akýkoľvek iný poplatok v súvislosti s prechodom tovaru cez jeho územie. (
9
)
18.
Okrem toho podľa Komisie je skutočným cieľom poplatku na ochranu životného prostredia zaťažiť prepravovaný výrobok a nie zariadenie ako také. Vlastníctvo zariadenia je totiž predpokladom vzniku povinnosti zaplatiť poplatok na ochranu životného prostredia. Komisia však podotýka, že základom pre výpočet poplatku je objem plynovodov obsahujúcich plyn. Upresnenia doplnené do sicílskeho zákona obmedzujú výber poplatku na prípady, kedy je plyn v plynovode, a robia poplatok neuplatniteľným na zariadenie ako také.
19.
Talianska republika sa domnieva, že Komisia nevzala do úvahy ďalšie vlastnosti poplatku na ochranu životného prostredia, a to najmä účel sledovaný týmto poplatkom. Podľa Talianskej republiky je totiž jediným účelom predmetného poplatku financovanie investícií určených na zníženie a predchádzanie rizikám pre životné prostredie vyplývajúcim z prítomnosti plynovodov obsahujúcich plyn metán a nainštalovaných na území regiónu Sicília. Poplatok na ochranu životného prostredia má taktiež za cieľ vykonávať zásady stanovené v Zmluve v oblasti ochrany životného prostredia, najmä zásadu obozretnosti.
20.
Talianska republika dodáva, že predmetný poplatok sa musí zaplatiť, len ak sa plyn v zariadení skutočne nachádza a ak majiteľ vykonáva jednu z činností prepravy, distribúcie, predaja alebo nákupu plynu. Takýto prístup teda zodpovedá legitímnej požiadavke vyžadujúcej, aby bol poplatok spojený len s prípadmi, v ktorých existuje potenciálne riziko vzniku škody na životnom prostredí. Talianska republika vo svojej duplike (
10
) vysvetľuje, že vzťah medzi výškou poplatku a objemom prepravovaného plynu predstavuje jednoduchý technický parameter určený na vytvorenie vhodnej a racionálnej spojitosti so skutočným rozsahom rizika vyplývajúcim pre životné prostredie. Prejavenie sa poplatku na cene je čisto eventuálne a závisí od vôle majiteľa plynovodov.
21.
Vo svojej replike (
11
) Komisia predkladá, že pojem „poplatok s rovnakým účinkom ako clo“ je objektívnym právnym pojmom práva Spoločenstva. Tento pojem je úplne nezávislý od zámerov vnútroštátneho zákonodarcu a cieľov sledovaných týmto zákonodarcom. Pre Súdny dvor sú dôležité iba účinky sporného vnútroštátneho poplatku na obchod s tovarom medzi členskými štátmi. Komisia dodáva, že rozsudok zo 14. septembra 1995, Simitzi (
12
), potvrdzuje skutočnosť, že poplatky s rovnakým účinkom sú zakázané bez ohľadu na sledovaný účel a určenie príjmov, ktoré z nich plynú.
B — Posúdenie
22.
Na úvod je vhodné pripomenúť, že dohody o spolupráci zaväzujú členské štáty a že tieto členské štáty musia zaistiť dodržiavanie povinností, ktoré im z takýchto dohôd vyplývajú. (
13
)
23.
V rámci dohody o spolupráci s treťou krajinou, z ktorej vyplýva zákaz zavedenia cla alebo poplatku s rovnakým účinkom na výrobok pochádzajúci z tejto krajiny, ako je to v prejednávanom prípade, neexistuje žiadny dôvod nato, aby tento pojem poplatok s rovnakým účinkom ako clá bol vykladaný inak ako bol výklad prijatý Súdnym dvorom pre obchod v rámci Spoločenstva. (
14
)
24.
Výrazom „poplatok s rovnakým účinkom ako clo“ v zmysle článku 9 dohody o spolupráci sa rozumie každá jednostranne uložená peňažná povinnosť, ktorá bez ohľadu na svoj názov a spôsob úhrady postihuje tovary na základe skutočnosti, že tieto prekračujú hranicu, hoci nie je clom vo vlastnom slova zmysle, aj keď sa uvedená peňažná povinnosť nevyberá v prospech členského štátu. (
15
)
25.
Takéto zaťaženie nemožno takto kvalifikovať, ak predstavuje odmenu za službu skutočne poskytnutú hospodárskemu subjektu alebo ak je spojené s kontrolou uskutočnenou pre splnenie podmienok uložených právom Spoločenstva. (
16
)
26.
Po tomto upresnení je teraz vhodné posúdiť dôvodnosť výhrady. Na účely určenia, či sporný poplatok spĺňa podstatné znaky poplatku s rovnakým účinkom ako clo, je vhodné najprv overiť, či tento poplatok zaťažuje tovar, a potom, či tento tovar je zaťažený z dôvodu prekročenia hranice.
27.
V prvom rade pripomínam, že podľa článku 6 ods. 3 sicílskeho zákona, predpokladom vzniku povinnosti zaplatiť poplatok na ochranu životného prostredia je „vlastníctvo plynovodov obsahujúcich plyn, ktoré prechádzajú územím regiónu Sicília“. (
17
) Na prvý pohľad je možné sa domnievať, že tento poplatok postihuje prepravný prostriedok, teda plynovod. Konštatujem však, že poplatok je splatný za plynovody, ktoré skutočne obsahujú plyn.
28.
Podľa Talianskej republiky poplatok na ochranu životného prostredia sa musí zaplatiť, ak skutočne a konkrétne existuje potenciálne riziko vzniku škôd na životnom prostredí. Pripúšťa, že tento predpoklad je vylúčený v prípade, keď plynovod neobsahuje plyn. (
18
)
29.
Tieto znaky preukazujú, že sporný poplatok nepostihuje prepravný prostriedok ako taký, ale tovar, ktorý je ním prepravovaný, teda plyn.
30.
Po druhé zdôrazňujem, že článok 6 ods. 4 sicílskeho zákona upresňuje, že „poplatku podliehajú majitelia plynovodov klasifikovaných ako vedenie typu 1“. Podľa vyhlášky ministerstva z 24. novembra 1984, na ktorý článok 6 ods. 6 sicílskeho zákona odkazuje, vedenie typu 1 zodpovedá plynovodom, ktorých tlak je vyšší ako 24 barov.
31.
Talianska republika teda nespochybňuje skutočnosť, že existuje iba jedno zariadenie, ktoré zodpovedá znakom plynovodov typu 1 a že ide o zariadenie spojené s transstredomorskými plynovodmi, ktorými sa prepravuje zemný plyn pochádzajúci z Alžírska.
32.
Poplatok na ochranu životného prostredia sa teda týka iba plynu dovážaného z Alžírska.
33.
Okrem toho upresňujem, že Súdny dvor v rámci poplatkov s rovnakým účinkom prirovnal regionálnu hranicu k štátnej hranici. (
19
) V dôsledku toho má malý význam skutočnosť, že hranica, ktorou prechádza tovar, je hranica oddeľujúca Alžírsko od regiónu Sicília.
34.
So zreteľom na tieto úvahy je nutné konštatovať, že podstatné znaky definície poplatku s rovnakým účinkom sú v prejednávanom prípade splnené.
35.
Táto analýza nie je podľa mňa spochybnená cieľom, ktorý sleduje poplatok.
36.
Vo svojom vyjadrení k žalobe (
20
) Talianska republika totiž tvrdí, že cieľom poplatku na ochranu životného prostredia je financovanie investícií zameraných na zníženie a predchádzanie rizikám vyplývajúcim pre životné prostredie. Tento poplatok bol teda zavedený výlučne na ochranu životného prostredia s ohľadom najmä na zásadu obozretnosti.
37.
Súdny dvor však niekoľkokrát rozhodol, že zákaz akéhokoľvek cla je všeobecným a absolútnym zákazom. Z tohto dôvodu sú clá alebo poplatky s rovnakým účinkom zakázané bez ohľadu na úvahy o účele, kvôli ktorému boli zavedené, ako aj o určení príjmov, ktoré z nich plynú. (
21
)
38.
Domnievam sa, že toto pravidlo je taktiež uplatniteľné na poplatok zavedený, ako je to v prejednávanom prípade, v mene zásady obozretnosti.
39.
Okrem toho poznamenávam, že Talianska republika nepredložila žiadnu skutočnosť, ktorá by vysvetľovala, v čom predstavuje alžírsky zemný plyn, prepravovaný prostredníctvom plynovodu typu 1, zvláštne nebezpečenstvo, ktoré vyžaduje zavedenie takého poplatku, akým je sporný poplatok.
40.
Je vhodné taktiež poznamenať, že Talianska republika nepreukázala, že sporný poplatok patrí medzi výnimky vyplývajúce z judikatúry a pripomenuté v bode 25 týchto návrhov, teda že predstavuje odmenu za službu skutočne poskytnutú hospodárskemu subjektu, alebo že je spojený s kontrolou uskutočnenou pre splnenie podmienok uložených právom Spoločenstva.
41.
Nakoniec sa Komisia vo svojej žalobe domnieva, že sporný poplatok bol zavedený tiež v rozpore s článkami 23 ES a 25 ES. Podľa Komisie článok 6 sicílskeho zákona porušuje zásady spoločného colného sadzobníka, pretože „zavádza poplatok s rovnakým účinkom ako dovozné clo (v Spoločenstve) alebo vývozné clo (do iných členských štátov)“. (
22
)
42.
V tomto bode nezdieľam tento názor.
43.
Podľa môjho názoru sporný poplatok nemôže postihovať tovar, keď prechádza hranicu medzi Alžírskom a regiónom Sicília, a zároveň, keď prechádza cez región na účely jeho spotreby na území iných členských štátov. Podľa mňa, a s ohľadom na úvahy uvedené v bode 27 a nasledujúcich týchto návrhov, poplatok je splatný iba v okamihu, keď tovar prechádza hranicu medzi Alžírskom a regiónom Sicília. Po tom, čo je sporný poplatok zaplatený, zemný plyn voľne prúdi plynovodom do regiónu alebo do iných členských štátov.
44.
S ohľadom na tieto skutočnosti zastávam názor, že žalobný dôvod týkajúci sa porušenia článkov 4 a 9 dohody o spolupráci je dôvodný a že v zostávajúcej časti sa žaloba o nesplnenie povinnosti má zamietnuť.
45.
Keďže žalobný dôvod bol prehlásený za dôvodný, je potrebné zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania v súlade s návrhmi Komisie a s článkom 69 ods. 2 prvým pododsekom rokovacieho poriadku.
IV — Návrh
46.
Na základe vyššie uvedených úvah navrhujem, aby Súdny dvor:
1.
určil, že Talianska republika si tým, že zaviedla poplatok na ochranu životného prostredia zaťažujúci plyn metán pochádzajúci z Alžírska, ktorý je určený buď na prepustenie do voľného obehu na území regiónu Sicília, alebo na vývoz do iných členských štátov, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 4 a 9 Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Alžírskou ľudovou demokratickou republikou, podpísanej v Alžíri 26. apríla 1976 a schválenej v mene Spoločenstva nariadením Rady (EHS) č. 2210/78 z 26. septembra 1978;
2.
zaviazal Taliansku republiku na náhradu trov konania.
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
2
)	Nariadenie Rady (EHS) z 26. septembra 1978 o uzavretí dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Alžírskou ľudovou demokratickou republikou (Ú. v. ES L 263, s. 1; Mim. vyd. 11/013, s. 40).
(
3
)	GURS č. 14 z 27. marca 2002, časť I, s. 1, ďalej len „sicílsky zákon“.
(
4
)	GURI č. 12 z 15. januára 1985, časť I, oddiel 1.3, s. 7.
(
5
)	Rozsudok zo 4. decembra 1997, Komisia/Taliansko, C-207/96, Zb. s. I-6869, bod 26.
(
6
)	C-363/93 a C-407/93 až C-411/93, Zb. s. I-3957, bod 26.
(
7
)	Pozri rozsudky z 13. decembra 1973, Diamantarbeiders/Indiamex, 37/73 a 38/73, Zb. s. 1609, body 10 až 18, a zo 16. marca 1983, SIOT, 266/81, Zb. s. 731, bod 18.
(
8
)	Rozsudok z 5. októbra 1995, Aprile, C-125/94, Zb. s. I-2919, body 32 až 42.
(
9
)	Pozri rozsudok SIOT, už citovaný, body 18, 19 a 23.
(
10
)	Body 12 a 13.
(
11
)	Bod 3.
(
12
)	C-485/93 a C-486/93, Zb. s. I-2655, bod 14.
(
13
)	Rozsudok z 26. októbra 1982, Kupferberg, 104/81, Zb. s. 3641, bod 11.
(
14
)	Rozsudky Diamantarbeiders/Indiamex, už citovaný, bod 10; z 15. decembra 1976, Simmenthal, 35/76, Zb. s 1871, body 14 a 15, ako aj SIOT, už citovaný, bod 18, a Aprile, už citovaný, body 38 až 40.
(
15
)	Pozri najmä rozsudok z 8. novembra 2005, Jersey Produce Marketing Organisation, C-293/02, Zb. s. I-9543, bod 55 a citovanú judikatúru.
(
16
)	Rozsudok z 27. februára 2003, Komisia/Nemecko, C-389/00, Zb. s. I-2001, bod 23 a citovaná judikatúra.
(
17
)	Kurzívou zvýraznil generálny advokát.
(
18
)	Pozri bod 26 vyjadrenia k žalobe.
(
19
)	Rozsudok Lancry a i., už citovaný, body 26 a 27.
(
20
)	Body 10 a 11.
(
21
)	Pozri najmä rozsudky z 1. júla 1969, Komisia/Taliansko, 24/68, Zb. s. 193, bod 7, a Simitzi, už citovaný, bod 14.
(
22
)	Pozri bod 11.