61981CJ0114_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED STAEVNING, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 11 . MAJ 1981, HAR DET ENGELSKE SELSKAB TUNNEL REFINERIES LTD . I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 173, STK . 2, ANLAGT SAG MED PAASTAND OM ANNULLATION AF RAADETS FORORDNING NR . 387/81 AF 10 . FEBRUAR 1981 ( EFT L 44, S . 1 ) OM AENDRING AF RAADETS FORORDNING NR . 1111/77 AF 17 . MAJ 1977 ( EFT L 134, S . 4 ) OM INDFOERELSE AF FAELLES BESTEMMELSER FOR ISOGLUCOSE, OG, SUBSIDIAERT, OM ANNULLATION AF FORORDNINGENS ARTIKEL 1, STK . 3 OG 4, SOM FOR SAMME PERIODE, DVS . MED TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, GENINDFOERTE DEN KVOTAORDNING, DER VED FORORDNING NR . 1293/79 VAR FASTSAT FOR PERIODEN FRA DEN 1 . JULI 1979 TIL DEN 30 . JUNI 1980 .
2 RAADETS FORORDNING NR . 1293/79 AF 25 . JUNI 1979, SOM AENDREDE OVENNAEVNTE FORORDNING NR . 1111/77, NAVNLIG VED HERI AT INDSAETTE EN ARTIKEL 9, BLEV NEMLIG ANNULLERET VED DOMSTOLENS DOMME AF 29 . OKTOBER 1980 ( SA ROQUETTE FRERES, SAG 138/79, SML . S . 3333 ; MAIZENA GMBH, SAG 139/79, SML . S . 3393 ), DA DEN
VAR UDSTEDT, UDEN AT DEN I HENHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 43 KRAEVEDE UDTALELSE FRA PARLAMENTET FORELAA .
3 TIL STOETTE FOR SIT SOEGSMAAL HAR SAGSOEGEREN I STAEVNINGEN GJORT GAELDENDE, DELS AT DEN ANFAEGTEDE FORORDNING TILSIDESAETTER PRINCIPPET OM, AT FAELLESSKABSRETSAKTER IKKE KAN GIVES TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, DELS, AT DENS BEGRUNDELSE VAR UTILSTRAEKKELIG .
I, FOERSTE ANBRINGENDE : TILSIDESAETTELSE AF PRINCIPPET OM, AT FAELLESSKABSRETSAKTER IKKE KAN HAVE TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED
4 DOMSTOLEN HAR TIDLIGERE, BL.A . I DOMMENE AF 25 . JANUAR 1979 ( RACKE, SAG 98/78, SML . S . 69, OG DECKER, SAG 99/78, SML . S . 101 ), FASTSLAAET, AT SELV OM RETSSIKKERHEDSPRINCIPPET I ALMINDELIGHED FORBYDER, AT EN FAELLESSKABSRETSAKT GIVES GYLDIGHED FRA ET TIDSPUNKT, DER LIGGER FOER AKTENS OFFENTLIGGOERELSE, SAALEDES SOM SAGSOEGEREN HAR GJORT GAELDENDE, KAN DETTE RENT UNDTAGELSESVIS TILLADES, NAAR DET TILSTRAEBTE FORMAAL FORDRER DET, OG NAAR DE BEROERTES BERETTIGEDE FORVENTNING RESPEKTERES BEHOERIGT .
5 FOR SAA VIDT ANGAAR DEN FOERSTE AF DE TO BETINGELSER SKAL DER FREMHAEVES VISSE FAKTISKE OG RETLIGE OMSTAENDIGHEDER, SOM PARTERNE HAR KLART KENDSKAB TIL . I DEN PERIODE, HVOR DEN ANFAEGTEDE FORORDNING FANDT ANVENDELSE, VAR NAVNLIG SUKKERPRODUCENTERNE UNDERGIVET KVOTER OG FORPLIGTET TIL AT BETALE PRODUKTIONSAFGIFTER . ISOGLUCOSE ER ET SUBSTITUTIONSPRODUKT, DER DIREKTE KONKURRERER MED SUKKER . ENHVER FAELLESSKABSRETLIG AFGOERELSE VEDROERENDE DET ENE AF DE TO PRODUKTER VIL DERFOR NOEDVENDIGVIS HAVE BETYDNING FOR DET ANDET . SELV OM DOMSTOLEN I DOMMENE AF 29 . OKTOBER 1980 ANNULLEREDE FORORDNING NR . 1293/79 PAA GRUND AF EN VAESENTLIG FORMMANGEL, NEMLIG DEN MANGLENDE UDTALELSE FRA PARLAMENTET, FASTSLOG DOMSTOLEN DOG, AT DET TILKOMMER RAADET, PAA BAGGRUND AF, AT ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN BIDROG TIL AT FOROEGE SUKKEROVERSKUDDET, OG AT RAADET KUNNE INDFOERE RESTRIKTIVE FORANSTALTNINGER FOR DEN PAAGAELDENDE PRODUKTION, INDEN FOR RAMMERNE AF LANDBRUGSPOLITIKKEN AT TRAEFFE DE FORANSTALTNINGER, DET FANDT HENSIGTSMAESSIGE UNDER HENSYN TIL ENSARTETHEDEN OG AFHAENGIGHEDEN MELLEM DE TO MARKEDER SAMT ISOGLUCOSEMARKEDETS SAERLIGE KARAKTER .
6 SAAFREMT RAADET EFTER ANNULLATIONEN AF FORORDNING NR . 1293/79 IKKE HAVDE INDFOERT NOGEN BEGRAENSNING AF ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN, I DEN FORELIGGENDE SAG EN GENINDFOERELSE AF DE TILDELTE KVOTER OG DE AFGIFTER, DER VAR PAALAGT PRODUCENTERNE, MED VIRKNING FRA DEN 1 . JULI 1979, VILLE DET FORMAAL, FORORDNINGEN SKULLE TILGODESE, NEMLIG EN I DEN FAELLES INTERESSE OENSKET STABILISERING AF SUKKERMARKEDET, IKKE HAVE KUNNET NAAS ELLER KUN TIL SKADE FOR SUKKERPRODUCENTERNE, SOM ALENE HAVDE MAATTET FINANSIERE UDGIFTERNE VED SUKKEROVERSKUDDET INDEN FOR FAELLESSKABET, DVS . TIL SKADE FOR FAELLESSKABET SOM HELHED, MENS ISOGLUCOSEFABRIKANTERNE, HVIS PRODUKTION KONKURREREDE MED SUKKERFABRIKANTERNES, IKKE VAR BLEVET PAALAGT NOGEN BEGRAENSNINGER .
7 RAADET HAR SAALEDES MED RETTE KUNNET GOERE GAELDENDE, AT DET FORMAAL, DER UD FRA DEN GENERELLE INTERESSE SKULLE TILGODESES, DVS . EN STABILISERING AF FAELLESSKABETS MARKED FOR SOEDEMIDLER UDEN VILKAARLIG FORSKELSBEHANDLING MELLEM DE ERHVERVSDRIVENDE, TILSAGDE, AT DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER FIK TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED ; DEN FOERSTE AF DE BETINGELSER, DOMSTOLEN HAR OPSTILLET FOR, AT EN FAELLESSKABSRETSAKT KAN GIVES GYLDIGHED FRA ET TIDSPUNKT, DER LIGGER FORUD FOR AKTENS OFFENTLIGGOERELSE, ER SAALEDES OPFYLDT .
8 VED AFGOERELSEN AF, OM DEN ANDEN AF OVENNAEVNTE BETINGELSER LIGELEDES ER OPFYLDT, BOER DER TAGES STILLING TIL, OM RAADET ADFAERD, NEMLIG OFFENTLIGGOERELSEN DEN 17 . FEBRUAR 1981 AF FORORDNING NR . 387/81, HAR KRAENKET EN BERETTIGET FORVENTNING, SOM DE BEROERTE VIRKSOMHEDER HAVDE OM, AT DER IKKE VILLE GAELDE REGLER FOR ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN I PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980, HVOR ARTIKEL 9 OM KVOTER OG PRODUKTIONSAFGIFTER FOR ISOGLUCOSE, SOM OVENNAEVNTE FORORDNING INDFOEJEDE I FORORDNING NR . 1111/77, SKULLE FINDE ANVENDELSE .
9 DET BEMAERKES FOERST, AT DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER I FORORDNING NR . 387/81 IKKE INDEHOLDER NOGEN NY FORANSTALTNING, OG AT DE BLOT GENTAGER BESTEMMELSERNE I RAADETS FORORDNING NR . 1293/79, SOM DOMSTOLEN ANNULLEREDE DEN 29 . OKTOBER 1980 .
10 NAAR HENSES TIL, AT RAADETS FORORDNING NR . 1293/79 AF 25 . JUNI 1979 HAVDE DIREKTE VIRKNING INDEN FOR FAELLESSKABSRETSSYSTEMET, INDTIL DEN BLEV ANNULLERET, OG AT DE NATIONALE MYNDIGHEDER, DER SKULLE GENNEMFOERE DEN, FOELGELIG VAR FORPLIGTET TIL AT UNDERKASTE ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN DEN I FORORDNINGEN FAST
SATTE BEGRAENSNING, KAN GRUNDLAGET FOR DEN BERETTIGEDE FORVENTNING KUN SOEGES I, AT DET VAR UMULIGT AT FORUDSE, AT DE FORANSTALTNINGER, DER INDEHOLDES I DEN AF DOMSTOLEN ANNULLEREDE FORORDNING NR . 1293/79, VILLE BLIVE GENNEMFOERT MED TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED .
11 I DENNE SAG KAN SAGSOEGEREN IKKE PAABERAABE SIG EN BESKYTTELSESVAERDIG BERETTIGET FORVENTNING, ET BEGREB, SOM SAGSOEGEREN I OEVRIGT I REPLIKKEN MED URETTE HAR HAEVDET, IKKE SKULLE HAVE NOGEN BETYDNING FOR, OM EN LOVGIVNING KAN GIVES TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED .
12 FOR DET FOERSTE ER DET NEMLIG KUN ET MEGET BEGRAENSET ANTAL VIRKSOMHEDER, DER BEROERES AF DEN PAAGAELDENDE ORDNING, OG DE MAA RIMELIGVIS VAERE BEKENDT MED AFHAENGIGHEDEN MELLEM MARKEDERNE FOR FLYDENDE SUKKER OG ISOGLUCOSE, FORHOLDENE PAA FAELLESSKABETS MARKED FOR SOEDEMIDLER OG DE FOELGER, DET EFTER ANNULLATIONEN AF FORORDNING NR . 1293/79 OG FOR PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980 VILLE FAA, AT SUKKERPRODUKTIONEN BLEV UNDERKASTET STABILISERENDE FORANSTALTNINGER, SOM ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN SLET IKKE BLEV OMFATTET AF .
13 FOR DET ANDET HAVDE RAADET VED AT UDSTEDE FORORDNINGERNE NR . 1111/77, 1293/79 OG 1592/80 EFTER HINANDEN, IDET SIDSTNAEVNTE FORORDNING FORLAENGEDE VIRKNINGERNE AF DEN FOREGAAENDE FOR TIDSRUMMET FRA 1 . JULI 1980 TIL 30 . JUNI 1981, TYDELIGT GIVET UDTRYK FOR SIN VILJE TIL AT REGULERE HELE PRODUKTIONEN AF SOEDEMIDLER INDEN FOR FAELLESSKABET, OG I DEN FORBINDELSE BEGRAENSE ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN VED HJAELP AF ET SYSTEM MED KVOTER OG PRODUKTIONSAFGIFTER .
14 FOR DET TREDJE KAN DET IKKE HAVE UNDGAAET SAGSOEGERENS OPMAERKSOMHED, AT DOMSTOLEN I HVER ENKELT AF DE DOMME AF 29 . OKTOBER 1980, SOM ANNULLEREDE FORORDNING NR . 1293/79, DER LIGELEDES FASTSATTE SAGSOEGERENS EGEN PRODUKTIONSKVOTA, IKKE TOG DE ANBRINGENDER TIL FOELGE, SOM DE SAGSOEGENDE SELSKABER, ROQUETTE OG MAIZENA, FREMFOERTE TIL STOETTE FOR DERES ANFAEGTELSE AF FORORDNINGEN, OG AT DOMSTOLEN, IDET DEN ANNULLEREDE FORORDNINGEN PAA GRUND AF DEN MANGLENDE UDTALELSE FRA PARLAMENTET, OMHYGGELIGT UNDERSTREGEDE, AT ANNULLATIONEN IKKE BEGRAENSER "RAADETS BEFOEJELSE TIL I OVERENSTEMMELSE MED TRAKTATENS ARTIKEL 176, 1 . AFSNIT, AT TRAEFFE ENHVER HENSIGTSMAESSIG FORANSTALTNING SOM FOELGE AF DEN FORELIGGENDE DOM" .
15 ENDELIG VIDSTE SAGSOEGEREN I KRAFT AF OFFENTLIGGOERELSEN AF DET PAAGAELDENDE FORSLAG I EF-TIDENDE DEN 20 . DECEMBER 1980 ( EFT C 334, S . 2 ), AT KOMMISSIONEN ALLEREDE DEN 3 . DECEMBER 1980 HAVDE FORELAGT RAADET ET FORSLAG TIL FORORDNINGER OM AENDRING NAVNLIG AF FORORDNING NR . 1111/77 MED HENBLIK PAA, FOR PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980, AT GENINDFOERE SYSTEMET MED KVOTER OG AFGIFTER, SAALEDES SOM DET HAVDE VAERET FASTSAT I FORORDNING NR . 1293/79, OG SAALEDES SOM DET SKULLE GENINDFOERES VED DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER I FORORDNING NR . 387/81 .
16 TIL STOETTE FOR AT BESTEMMELSERNE IKKE KAN GIVES TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, HAR SAGSOEGEREN FREMFOERT YDERLIGERE TO ANBRINGENDER : AT DER ER TALE OM EN TILSIDESAETTELSE AF DOMSTOLENS DOMME AF 29 . OKTOBER 1980, OG AT KRAVET OM, AT EUROPA-PARLAMENTET SKAL HOERES, IKKE ER OVERHOLDT .
17 DET BEMAERKES MED HENSYN TIL DET FOERSTE ANBRINGENDE, AT SKOENT RAADET I MEDFOER AF TRAKTATENS ARTIKEL 176, STK . 1, HAVDE PLIGT TIL AT GENNEMFOERE DE TIL DOMMENS OPFYLDELSE NOEDVENDIGE FORANSTALTNINGER, OG SKOENT FORANSTALTNINGERNE, SOM DET BLEV UNDERSTREGET I DOMSTOLENS DOMME AF 29 . OKTOBER 1980, SKULLE VAERE "HENSIGTSMAESSIGE" ER ARTIKEL 176 IKKE TIL HINDER FOR, AT RAADET VED GENNEMFOERELSEN AF DOMSTOLENS DOMME UDSTEDER BESTEMMELSER, SOM I KRAFT AF DERES TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED SOM ALLEREDE NAEVNT GOER DET MULIGT AT UNDGAA DELS FORSTYRRELSER AF MARKEDET FOR SOEDEMIDLER DELS EN FORSKELSBEHANDLING TIL FORDEL FOR ISOGLUCOSEFABRIKANTERNE OG TIL SKADE FOR SUKKERFABRIKANTERNE . DEN OMSTAENDIGHED, AT DOMSTOLEN IKKE I DOMMENE AF 29 . OKTOBER 1980 FANDT DET NOEDVENDIGT AT GOERE BRUG AF SIN MULIGHED FOR I MEDFOER AF TRAKTATENS ARTIKEL 174, STK . 2, TIDSMAESSIGT AT BEGRAENSE VIRKNINGERNE AF, AT FORORDNINGER ERKLAERES UGYLDIGE, ER I DEN FORBINDELSE UDEN BETYDNING FOR OMFANGET AF RAADETS BEFOEJELSER I HENHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 176, STK . 1 .
18 MED HENSYN TIL DET ANDET ANBRINGENDE BESTRIDES DET IKKE, AT KOMMISSIONEN HAR HOERT PARLAMENTET, OG AT PARLAMENTET HAR AFGIVET UDTALELSE VEDROERENDE FORORDNING NR . 287/81 . DET SAGSOEGENDE SELSKABS ARGUMENTATION MAA FOELGELIG AFVISES . DELS, OG I STRID MED DEN TVIVL, SAGSOEGEREN HAR GIVET UDTRYK FOR, PAAVIRKER DEN OMSTAENDIGHED, AT PARLAMENTET FOERST DEN 9 . FEBRUAR 1981 AFGAV EN I OEVRIGT POSITIV UDTALELSE, ALTSAA DAGEN FOER VEDTAGELSEN AF DEN PAAGAELDENDE FORORDNING, IKKE HOERINGENS LOVLIGHED . DELS VAR DEN OMSTAENDIGHED, AT PARLAMENTET IKKE, SAALEDES SOM DOMSTOLEN FASTSLOG I DOMMENE AF 29 . OKTOBER
1980, HAVDE AFGIVET DEN I MEDFOER AF TRAKTATENS ARTIKEL 43 KRAEVEDE UDTALELSE VEDROERENDE FORORDNING NR . 1293/79, PAA INGEN MAADE TIL HINDER FOR, AT PARLAMENTET, SAALEDES SOM NETOP ARTIKEL 43 KRAEVER DET, BLEV HOERT VEDROERENDE DEN ANFAEGTEDE FORORDNING NR . 387/81 . SAGSOEGERENS ANBRINGENDE INDEBAERER I VIRKELIGHEDEN, AT PARLAMENTET ALDRIG KAN FORELAEGGES FORSLAG OM TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED FOR BESTEMMELSER, OM HVILKE PARLAMENTET IKKE OPRINDELIGT VAR BLEVET HOERT PAA FORSKRIFTSMAESSIG MAADE . DENNE OPFATTELSE, SOM, SELV NAAR DEN ER I OVERENSSTEMMELSE MED DEN GENERELLE INTERESSE, OG NAAR DE BEROERTE ERHVERVSDRIVENDES BERETTIGEDE FORVENTNING IKKE ER BLEVET SKUFFET, FORBYDER AT DER MED TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED TRAEFFES FORANSTALTNINGER UDEN AT PARLAMENTET HAR AFGIVET UDTALELSE, ALTSAA UNDER TILSIDESAETTELSE AF FAELLESSKABSRETTEN, BEVIRKER, AT HOERINGEN AF PARLAMENTET, HVOR VAESENTLIG DEN END ER, TILLAEGGES VIRKNINGER, DER IKKE HAR HJEMMEL I NOGEN FAELLESSKABSRETLIG BESTEMMELSE, OG VIL MEDFOERE EN UHJEMLET BEGRAENSNING AF SAAVEL PARLAMENTETS EGNE BEFOEJELSER SOM BEFOEJELSERNE FOR DE INSTITUTIONER, SOM SKAL INDHENTE DETS UDTALELSE .
II, ANDET ANBRINGENDE : KRAENKELSE AF BEGRUNDELSESPLIGTEN
19 SAGSOEGEREN HAR ANFOERT, AT RAADET IKKE HAR GIVET EN TILSTRAEKKELIG OG RIMELIG BEGRUNDELSE FOR FORORDNING NR . 387/81, HVERKEN MED HENSYN TIL DET PRINCIPIELLE SPOERGSMAAL OM DE FORANSTALTNINGER, DER ER UDSTEDT VEDROERENDE KVOTER, ELLER MED HENSYN TIL DET BERETTIGEDE I AT GIVE BESTEMMELSERNE TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED . SAGSOEGEREN MENER DERFOR, AT RAADET HAR KRAENKET TRAKTATENS ARTIKEL 190 .
20 IFOELGE DOMSTOLENS PRAKSIS SKAL DEN VED TRAKTATENS ARTIKEL 190 KRAEVEDE BEGRUNDELSE TILPASSES KARAKTEREN AF DEN PAAGAELDENDE RETSAKT . BEGRUNDELSEN SKAL KLART OG UTVETYDIGT ANGIVE DE OVERVEJELSER, DEN FAELLESSKABSMYNDIGHED, DER HAR UDSTEDT RETSAKTEN, HAR GJORT SIG, SAALEDES AT DE BEROERTE KAN GOERE SIG BEKENDT MED BEGRUNDELSEN FOR DEN TRUFNE FORANSTALTNING, OG DOMSTOLEN KAN UDOEVE SIN PROEVELSESRET .
21 I BETRAGTNINGERNE TIL RAADETS FORORDNING NR . 387/81 HEDDER DET DELS, AT "VED RAADETS FORORDNING . . . NR . 1111/77 AF 17 . MAJ 1977 OM INDFOERELSE AF FAELLES BESTEMMELSER FOR ISOGLUCOSE, I DEN VERSION SOM FOREFINDES I FORORDNING NR . 1293/79, FASTSAETTES EN PRODUKTIONSKVOTAORDNING FOR PERIODEN FRA DEN 1 . JULI
1979 TIL DEN 30 . JUNI 1980", DELS, AT "DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS DOMSTOL . . . DEN 29 . OKTOBER 1980 I SAGERNE NR . 138/79 OG NR . 139/79 [AFSAGDE] DOM OM ANNULLERING AF FORORDNING . . . NR . 1293/79 OM AENDRING AF FORORDNING . . . NR . 1111/77 UNDER HENVISNING TIL, AT DER FORELAA VAESENTLIGE FORMELLE MANGLER ; FOR SAA VIDT ANGAAR DET MATERIELLE INDHOLD BEKRAEFTEDE DOMSTOLEN I OEVRIGT, AT FORORDNING . . . NR . 1293/79 VAR I OVERENSSTEMMELSE MED FAELLESSKABSRETTEN, IDET DEN AFVISTE ALLE KLAGER OM OVERTRAEDELSE AF KONKURRENCEREGLERNES PRINCIPPER, AF PROPORTIONALITETSPRINCIPPET OG AF PRINCIPPET OM IKKE- FORSKELSBEHANDLING, DER FREMFOERTES MOD DEN PRODUKTIONSKVOTAORDNING, SOM BLEV INDFOERT VED FORORDNING . . . NR . 1293/79 ; DERFOR BOER BL.A . DEN PAAGAELDENDE KVOTAORDNING GENINDFOERES MED TILBAGEVIRKENDE KRAFT."
22 HVOR LAKONISK DEN END ER, OPFYLDER BEGRUNDELSEN KRAVET I TRAKTATENS ARTIKEL 190 . I KRAFT AF HENVISNINGEN TIL PRODUKTIONSKVOTAORDNINGEN, SOM DE BEROERTE KLART HAVDE KENDSKAB TIL, FREMHAEVER BETRAGTNINGERNE TIL DEN ANFAEGTEDE FORORDNING DET HOVEDFORMAAL, SOM DEN INSTITUTION, DER HAR UDSTEDT DEN ANFAEGTEDE RETSAKT, OENSKER TILGODESET ; FORMAALET ER AT SIKRE, AT ORDNINGEN VEDROERENDE BEGRAENSING AF ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN IKKE MIDLERTIDIGT AFBRYDES, SAALEDES AT PRODUKTIONEN AF ISOGLUCOSE PAALAEGGES DE SAMME BYRDER SOM PRODUKTIONEN AF FLYDENDE SUKKER, IDET DE TO PRODUKTER DIREKTE KONKURRERER PAA MARKEDET FOR SOEDEMIDLER .
23 ANBRINGENDET OM KRAENKELSE AF BEGRUNDELSESPLIGTEN KAN SAALEDES IKKE TAGES TIL FOELGE .
Afgørelse om sagsomkostninger
IV, SAGENS OMKOSTNINGER
24 IFOELGE PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69 BLIVER DEN PART, DER TABER SAGEN, DOEMT TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER, SAAFREMT DER ER NEDLAGT PAASTAND HEROM . SAGSOEGEREN HAR I DET HELE TABT SAGEN OG TILPLIGTES DERFOR AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER, HERUNDER INTERVENIENTENS .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
UDTALER OG BESTEMMER
DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING )
1 . DE SAGSOEGTE FRIFINDES FOR ANNULLATIONSPAASTANDEN .
2.SAGSOEGEREN TILPLIGTES AT BETALE SAGENS OMKOSTNINGER, HERUNDER INTERVENIENTENS .