61984CJ0214_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 10 . august 1984, indgaaet til Domstolen den 17 . s.m ., har Hessisches Finanzgericht i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt Domstolen et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 8 i Raadets forordning nr . 1697/79 af 24 . juli 1979 om efteropkraevning af import- eller eksportafgifter, der ikke er opkraevet hos debitor for varer, der er angivet til en toldprocedure, som medfoerer en forpligtelse til at betale saadanne afgifter ( EFT L 197, s . 1 ).
2 Spoergsmaalet er rejst under en sag, der er anlagt af Stinnes AG med paastand om annullation af fire efteropkraevninger af importafgifter, som Hauptzollamt Kassel har foretaget paa grundlag af naevnte forordning .
3 I loebet af 1981 foretog Stinnes AG 502 indfoersler af traepaller fra Tjekkoslovakiet . Det er ubestridt, at som foelge af en regnefejl blev der for indfoerslerne fastsat importafgifter med for smaa beloeb . Paa grundlag af forordning nr . 1697/79 traf Hauptzollamt Kassel fire efteropkraevningsafgoerelser, hver omfattende indfoersler foretaget i ét kvartal i 1981 af Stinnes AG . Der blev opkraevet 728,30 DM for foerste kvartal 1981, 1 802,40 DM for andet kvartal 1981, 2 059,80 DM for tredje kvartal 1981 og 695,30 DM for fjerde kvartal 1981 .
4 Stinnes AG anfaegtede de fire efteropkraevninger for Hessisches Finanzgericht under anbringende af, at disse var i strid med artikel 8, stk . 1, i forordning nr . 1697/79, der udelukker efteropkraevning af for lidt opkraevede importafgifter, saafremt beloebet »i forbindelse med en bestemt efteropkraevning« er mindre end et mindstebeloeb . Sagsoegeren gjorde gaeldende, at havde Hauptzollamt Kassel ikke samlet de 502 indfoersler i fire efteropkraevninger, var det kun for fem indfoerslers vedkommende, der kunne kraeves yderligere afgift med et beloeb, der var stoerre end det i artikel 8, stk . 1, fastsatte mindstebeloeb . En sammenlaegning af forskellige indfoersler som sket var i strid med artikel 8, stk . 1, i forordning nr . 1697/79, hvilket burde medfoere, at de paagaeldende efteropkraevninger blev annulleret .
5 Hauptzollamt Kassel har for den nationale ret gjort gaeldende, at udtrykket »i forbindelse med en bestemt efteropkraevning« i naevnte artikel 8, stk . 1, ikke sigter til opkraevningen vedroerende den enkelte indfoersel eller udfoersel, men til selve efteropkraevningen, der, som det er saedvanligt, kan omfatte flere indfoersler eller udfoersler . Sammenlaegningen af beloeb vedroerende enkelte ind- foersler eller udfoersler goer det muligt at opkraeve ikke ubetydelige beloeb, og er samtidig i overensstemmelse med formaalet med artikel 8, stk . 1, nemlig at der ikke paafoeres forvaltningen omkostninger, der er uforholdsmaessige i relation til stoerrelsen af de opkraevede beloeb . Til stoette for denne opfattelse har Hauptzollamt Kassel henvist til interne administrative instrukser vedroerende Raadets forordning nr . 1430/79 af 2 . juli 1979 om godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter ( EFT L 175, s . 1 ). Efter naevnte instrukser kan flere indfoersler eller udfoersler samles for at naa op paa det mindstebeloeb, der kan godtgoeres . Samme fortolkning boer anlaegges i tilfaelde af efteropkraevning .
6 Hessisches Finanzgericht fandt, at sagens udfald beroede paa en fortolkning af faellesskabsretten, og har ved kendelse af den 10 . august 1984 forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Skal begrebet ' en bestemt efteropkraevning ' i artikel 8 i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 fortolkes saaledes, at det betyder efteropkraevning i forbindelse med hver enkelt import eller eksport, eller omfatter ' en bestemt efteropkraevning ' en faelles efteropkraevningsafgoerelse, ogsaa hvis denne er en faelles efteropkraevning, hvorved flere import- eller eksporttransaktioner hos en afgiftspligtig samles?«
7 Vedroerende spoergsmaalet har sagsoegeren i hovedsagen, Stinnes AG, samt Kommissionen indgivet indlaeg som nedenfor anfoert .
8 Sagsoegeren har bestridt, at den fortolkning af forordningen om godtgoerelse, som de interne administrative instrukser laegger til grund, analogt kan anvendes i tilfaelde af opkraevning, idet fortolkningen i det foerste tilfaelde er til fordel for den afgiftspligtige, men i det andet tilfaelde til dennes ugunst . Sagsoegeren har endvidere gjort gaeldende, at en sammenlaegning af forskellige indfoersler eller udfoersler for at naa op paa det fastsatte mindstebeloeb indebaerer, at der levnes forvaltningen et skoen, hvilket ordlyden af artikel 8 netop udelukker . Ved »en bestemt efteropkraevning« maa man saaledes efter sagsoegerens opfattelse forstaa efteropkraevningen vedroerende en given indfoersel af varer .
9 Kommissionen har anfoert, at de tyske og nederlandske versioner af den paagaeldende bestemmelse kan fortolkes som sigtende saavel til selve efteropkraevningen som den indfoersel eller udfoersel, der giver anledning til afgiften, hvorimod de tilsvarende udtryk i de franske, italienske, engelske og danske versioner kun kan betegne den efteropkraevning, den kompetente myndighed foretager . Kommissionen har dernaest anfoert, at sidstnaevnte fortolkning er i overensstemmelse med saavel forordningens almindelige formaal, der er at beskytte Faellesskabets oekonomiske og finansielle interesser, som formaalet med forordningens artikel 8, der ud fra hensigtsmaessighedsbetragtninger fastsaetter et mindstebeloeb . For det tredje har Kommissionen henvist til en afgoerelse, toldfritagelsesudvalget har truffet den 27 . maj 1984 i medfoer af artikel 25 i forordningen om godtgoerelse . Afgoerelsen gaar i lighed med de tyske administrative instrukser ud paa, at der kan ske sammenlaegning af flere forskellige indfoersler eller udfoersler for at naa op paa det mindstebeloeb, der kan godtgoeres . Denne fortolkning boer overfoeres til forordningen om efteropkraevning . Kommissionen har herefter foreslaaet, at artikel 8, stk . 1, i forordning nr . 1697/79 fortolkes som betydende »at der ikke skal opkraeves import- eller eksportafgifter, saafremt det fastsatte afgiftsbeloeb i forbindelse med en bestemt efteropkraevning medfoerer, at der af de kompetente myndigheder afkraeves den afgiftspligtige et beloeb, der er mindre end 10 europaeiske regningsenheder« .
10 Det bemaerkes, at der foerst maa erindres om ordlyden af artikel 8, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 1697/79 . Bestemmelsen lyder : »Der foretages ikke efteropkraevning af for lidt opkraevede import- eller eksportafgifter, saafremt beloebet i forbindelse med en bestemt efteropkraevning er mindre end 10 europaeiske regningsenheder« .
11 Ifoelge betragtningerne til naevnte forordning er bestemmelsen indsat, fordi »det [ikke vil] vaere hensigtsmaessigt at opkraeve beloeb paa 10 europaeiske regningsenheder eller derunder« .
12 Saafremt forvaltningerne i en enkelt opkraevning kunne opkraeve afgiftsbeloeb, der hver for sig var mindre end 10 europaeiske regningsenheder, ville bestemmelsen i artikel 8, stk . 1, miste sin tilsigtede virkning, da en sammenlaegning af afgiftsbeloebene i naesten alle tilfaelde ville goere det muligt at naa op paa det fastsatte mindstebeloeb .
13 Det maa saaledes antages, at udtrykket »en bestemt efteropkraevning« i artikel 8, stk . 1, i forordning nr . 1697/79 kun kan sigte til den enkelte indfoersel eller udfoersel taget for sig .
14 Denne fortolkning er imidlertid ikke til hinder for en praksis gaaende ud paa, i en enkelt opkraevning at samle flere forskellige efteropkraevninger, forudsat disse hver isaer angaar et afgiftsbeloeb, der er stoerre end det i artikel 8, stk . 1, fastsatte . En saadan praksis er nemlig velbegrundet af hensyn til administrativ forenkling .
15 Efter det anfoerte boer det spoergsmaal, den nationale ret har stillet, besvares med, at udtrykket »en bestemt efteropkraevning« i artikel 8 i forordning nr . 1697/79 skal fortolkes saaledes, at det sigter til den enkelte indfoersel eller udfoersel taget for sig, hvilken fortolkning imidlertid ikke er til hinder for en praksis gaaende ud paa, i en enkelt opkraevning at samle flere enkeltstaaende efteropkraevninger, forudsat disse hver for sig angaar et afgiftsbe- loeb, der er stoerre end det i artikel 8, stk . 1, i den naevnte forordning fastsatte .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
16 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt af Hessisches Finanzgericht ved kendelse af 10 . august 1984, for ret :
Udtrykket »en bestemt efteropkraevning« i artikel 8 i Raadets forordning nr . 1697/79 af 24 . juli 1979 skal fortolkes saaledes, at det sigter til den enkelte indfoersel eller udfoersel taget for sig . Denne fortolkning er ikke til hinder for en praksis gaaende ud paa, i en enkelt opkraevning at samle flere enkeltstaaende efteropkraevninger, forudsat disse hver isaer angaar et afgiftsbeloeb, der er stoerre end det i artikel 8, stk . 1, i den naevnte forordning fastsatte .