61967J0012
DOMSTOLENS DOM
AF 13. DECEMBER 1967
Jules Guissart
mod Belgien
(Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Belgiens Conseil d'État)
Sag 12/67
Processprog: Fransk
Angående:
En anmodning om fortolkning af artikel 28 i Rådets forordning (EØF) nr. 3 om vandrende arbejdstageres sociale sikring (JO af 16. 12. 1958, s. 561 ff; findes ikke på dansk) indgivet til Domstolen i henhold til EØF-traktatens artikel 177 af Belgiens Conseil d'État i en sag, der verserer for denne ret mellem ovennævnte parter.
Domskonklusion :
1.
Om en vandrende arbejdstager er omfattet af forordning nr. 3, artikel 27 og 28, afhænger ikke af den pågældendes frie valg men af den objektive situation, han befinder sig i.
2.
I hvert fald i de systemer, der opererer med perioder, og hvorefter alderspensionen udelukkende varierer efter de tilbagelagte forsikringsperioder, gælder forordning nr. 3, artikel 27 og 28 ikke for en vandrende arbejdstager, som ikke af hensyn til aktualiseringen af kravet på ydelserne har brug for at foretage sammenlægning i nogen af de medlemsstater, hvor han har tilbagelagt forsikringsperioder.
Generaladvokatens forslag til afgørelse :
Spørgsmålene bør besvares således:
1.
Efter forordning nr. 3 kan en forsikret ikke vælge mellem anvendelse af bestemmelserne i forordningen og anvendelsen af de nationale lovbestemmelser, i henhold til hvilke han har tilbagelagt forsikringsperioder, hvilket dog ikke altid fører til en forholdsmæssig beregning.
2.
Ved anvendelse af beregningsmetoden i forordning nr. 3, artikel 28 skal der ved udfindelsen af det teoretiske beløb lægges det samme antal år til grund som ved en forholdsmæssig beregning, dvs. summen af forsikringsperioderne og de ligestillede perioder. Falder ligestillede perioder i henhold til én medlemsstats lovgivning og i en anden medlemsstat faktisk tilbagelagte forsikringsperioder imidlertid sammen, skal de sidstnævnte fratrækkes de ligestillede perioder ved beregningen af andelen.
Sammendrag
1.
Fri bevægelighed for personer — vandrende arbejdstagere — forsikring mod alderdom og død — beregning af ydelserne — anvendelse af systemet i forordning nr. 3, artikel 27 og 28 — hensyntagen til den ydelsesberettigedes objektive situation
2.
Fri bevægelighed for personer — vandrende arbejdstagere — forsikring mod alderdom og død — systemer med perioder — alderspension der udelukkende varierer efter de tilbagelagte perioder — den pågældendes ret til pension aktualiseret uden sammenlægning af tilbagelagte perioder — artikel 27 og 28 i forordning nr. 3 ikke anvendelige
3.
Fri bevægelighed for personer — vandrende arbejdstagere — forsikring mod alderdom og død — den pågældendes ret til pension uden sammenlægning af de tilbagelagte perioder — sammenlægning af ydelser som følge af sammenfald mellem faktisk tilbagelagte forsikringsperioder i en medlemsstat og fiktive perioder i en anden stat — adgang for denne anden stat til at trække de faktisk tilbagelagte perioder fra de fiktive perioder — den nationale myndigheds enekompetence
1.
Jf. sammendrag nr. 1 i dommen i sag 11/67.
2.
Jf. sammendrag nr. 2 i dommen i sag 11/67.
3.
Når en vandrende arbejdstagers ret til pension opstår uden sammenlægning af tilbagelagte perioder, og når ydelserne for faktisk tilbagelagte forsikringsperioder i en medlemsstat for en og samme periode falder sammen med ydelser for fiktive perioder i en anden medlemsstat, er den stat, hvis lovgivning opererer med fiktive perioder til den forsikredes fordel, berettiget til fra disse at trække de faktisk tilbagelagte perioder i en anden stat, uden at en sådan fremgangsmåde kan antages at stride mod traktatens artikel 51, idet det dog ikke tilkommer fællesskabsmyndigheden men den nationale myndighed, som socialsikringsinstitutionen henhører under, at træffe afgørelse herom efter sin egen lovgivning.