PERSONALERETTENS DOM
(Anden Afdeling)
13. november 2008
Sag F-90/07
Amadou Traore
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Personalesag – tjenestemænd – meddelelse om ledig stilling – afvisning af sagsøgerens ansøgning – omplacering – tjenestens interesse«
Angående: Søgsmål anlagt i henhold til artikel 236 EF og 152 EA, hvorved Amadou Traore for det første har nedlagt påstand om annullation
af den afgørelse, der blev truffet af direktøren for Kommissionens Generaldirektorat for »Eksterne forbindelser« den 19. januar
2007 om afslag på hans ansøgning til stillingen som chargé d’affaires ad interim ved Kommissionens delegation i Togo, for
det andet af den afgørelse, der blev truffet af personaledirektøren for Samarbejdskontoret EuropeAid den 12. december 2006
om afslag på hans ansøgning til stillingen som chef for Kommissionens delegation i Tanzania og for det tredje afgørelserne
om at udnævnte M. og S. til stillingerne. Amadou Traore har endvidere nedlagt påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale
en erstatning på 3 500 EUR som godtgørelse for den økonomiske og ikke-økonomisk skade, som han angiveligt har lidt.
Udfald: Afgørelsen truffet af personaledirektøren for Samarbejdskontoret EuropeAid af 12. december 2006 om afvisning af sagsøgerens
ansøgning til stillingen som chef for Kommissionens delegation i Tanzania og afgørelsen om at udnævne S. i denne stilling
annulleres. I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. Sagsøgeren bærer halvdelen af sine egne omkostninger.
Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af sagsøgerens omkostninger.
Sammendrag
1.      Tjenestemænd – ledig stilling – ansættelsesmyndighedens afkald på at gennemføre en procedure til besættelse af en ledig stilling
til fordel for en omplacering af en tjenestemand med dennes stilling
(Tjenestemandsvedtægten, art. 4 og 29)
2.      Tjenestemænd – tjenestegrenenes organisation – fastsættelse af indplaceringen af den ledige stilling
(Tjenestemandsvedtægten, art. 7, stk. 1; bilag I, del A)
3.      Tjenestemænd – søgsmål – erstatningssøgsmål – annullation af den anfægtede ulovlige retsakt – passende genoprettelse af den
ikke-økonomisk skade
(Tjenestemandsvedtægten, art. 91)
1.      Selv om ansættelsesmyndigheden råder over en vid skønsbeføjelse, kan den udelukkende give afkald på at gennemføre en procedure
til besættelse af en ledig stilling, og i stedet omplacere en tjenestemand med dennes stilling – en omplacering, der ikke
er omfattet af vedtægtens artikel 4 og 29 – af saglige grunde i tjenestens interesse, som ansættelsesmyndigheden skal redegøre
for.
(jf. præmis 49 og 50)
Henvisning til:
Domstolen: 9. februar 1984, forenede sager 316/82 og 40/83, Kohler mod Revisionsretten, Sml. s. 641, præmis 22.
Retten i Første Instans: 6. juli 1993, sag T-32/92, Rasmussen mod Kommissionen, Sml. II, s. 765, præmis 37; 27. november 2003,
forenede sager T-331/00 og T-115/01, Bories m.fl. mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 309, og II, s. 1479, præmis 150-153.
2.      Med undtagelse af stillingen som kontorchef, hvorom bilag I, del A, til vedtægten indeholder særlige regler med hensyn til
stillingens indplacering i lønklasse, følger det af de almindelige retsprincipper, der regulerer tilrettelæggelsen af ansættelsesforholdene
i Fællesskabet, at indplacering af en stilling i lønklasse skal ske henset til betydningen af de opgaver, der tillægges den
pågældende stilling og henset til tjenestens interesse. Det sidstnævnte krav forskrives udtrykkeligt i vedtægtens artikel
7, stk. 1.
(jf. præmis 83)
Henvisning til:
Retten i Første Instans: 17. maj 1995, sag T-10/94, Kratz mod Kommissionen, Sml. II, s. 1455, præmis 56-60; 16. oktober 1996,
sag T-36/94, Capitanio mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 449, og II, s. 1279, præmis 57; 16. oktober 1996, sag T-37/94,
Benecos mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 461, og II, s. 1301, præmis 56; 19. februar 1998, sag T-3/97, Campogrande mod
Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 89, og II, s. 215, præmis 30.
Personaleretten: 14. december 2006, sag F-122/05, Economidis mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 179, og II-A-1, s. 725.
3.      Medmindre der er tale om helt særlige omstændigheder, udgør annullationen af en af en tjenestemand anfægtet afgørelse i sig
selv en passende og i princippet tilstrækkelig genoprettelse af den ikke-økonomiske skade, vedkommende kan have lidt.
(jf. præmis 114)
Henvisning til:
Retten i Første Instans: 27. februar 1992, sag T-165/89, Plug mod Kommissionen, Sml. II, s. 367, præmis 118; 28. september
1999, sag T-140/97, Hautem mod EIB, Sml. Pers. I-A, s. 171, og II, s. 897, præmis 82; 11. september 2002, sag T-89/01, Willeme
mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 153, og II, s. 803, præmis 97.