61982C0285
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT S. ROZÈS
FREMSAT DEN17. NOVEMBER 1983 (
1
)
Høje Domstol.
I denne sag har Raad van Beroep, Amsterdam, i medfør af traktatens artikel 177, stk. 1 og 2, forelagt Domstolen fire præjudicielle spørgsmål. Den nederlandske domstol anmoder Domstolen om at træffe afgørelse om fortolkningen af forskellige bestemmelser i Rådets forordning af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, (
2
) og i gennemførelsesforordningen hertil af 21. marts 1972 (
3
) Spørgsmålene angår i det væsentlige gennemførelsesforordningens artikel 15, stk. 1, litra b) og c), der indeholder de almindelige regler om medregning af sammenfaldende forsikringsperioder med henblik på anvendelsen af grundforordningens artikel 46, stk. 2, litra b).
Sagen for den nationale domstol føres af en tidligere tysk arbejdstager, der har været beskæftiget i Nederlandene, Wilhelm J. Derks, mod en nederlandsk sikringsinstitution (Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging, herefter benævnt NAB). Den drejer sig om beregningsmåden og dermod om størrelsen af de ydelsesbeløb i henhold til den nederlandske lov om forsikring mod uarbejdsdygtighed (Wet op de arbeidsongeschiktheidsverzekering, WAO), som NAB udbetaler til Wilhelm Derks i medfør af de nævnte forordninger. En af årsagerne til, at sagen er rejst, er, at Wilhelm Derks har tilbagelagt en del af de forsikringsperioder, der skal tages i betragtning ved beregningen af ydelserne, i henhold til den tidligere gældende lov om invalide- og alderspension for arbejdere (Invaliditeitswet), som nu er afløst af WÀO, der i betydelig grad adskiller sig fra Invaliditeitswet. Domstolen har allerede tidligere fået kendskab til de vanskeligheder, som denne lovændring har givet anledning til, i sagen Blottner mod NAB, som også blev forelagt af Raad van Beroep i Amsterdam (
4
).
I —
Sagens faktiske omstændigheder er følgende :
Wilhelm J. Derks var beskæftiget som arbejdstager i Nederlandene fra den 7. juni 1955 til den 1. april 1971.
Fra begyndelsen af dette tidsrum og indtil den 31. december 1964 indbetalte han i medfør af »Invaliditeitswet« 500 ugentlige bidrag, som dækkede hele perioden (
5
). I henhold til Invaliditeitswet var ydelsens størrelse afhængig af det antal forsikringsperioder, arbejdstageren havde tilbagelagt. Den var dermed en lovgivning af type B, for nu at benytte den formulering, som stammer fra forordning nr. 3 (
6
), og som stadig anvendes.
De forsikringer, der reguleredes af »Invaliditeitswet«, blev afviklet ved lov af 10. december 1964 med senere ændringer (»Liquidatiewet Invaliditeits-wetten«). I loven (
7
) bestemtes det, at indbetaling af bidrag i henhold til »Invaliditeitswet« ikke længere kunne finde sted fra den 1. januar 1965, men at arbejdstagere som Wilhelm J. Derks fortsat var forsikret mod invaliditetsrisikoen, indtil WAO trådte i kraft (
8
).
WAO's ikrafttrædelsestidspunkt var den 1. juli 1967. Wilhelm J. Derks var forsikret i henhold til WAO indtil den 31. marts 1971. WAO er en lovgivning af type A, som omhandlet i forordning nr. 3, idet ydelsens størrelse ikke afhænger af forsikringsperiodens længde ved forsikringsbegivenhedens indtræden.
I størstedelen af det tidsrum, hvor Wilhelm J. Derks arbejdede i Nederlandene, betalte han tillige bidrag til dækning af invaliditetsrisikoen i Forbundsrepublikken Tyskland. Bidragene blev betalt i henhold til loven om reform af invaliditets- og aldersforsikringen for arbejdere (»Arbeiterrentenversiche-rungs-Neuregelungsgesetz«), som er en lovgivning af type A (
9
). Forsikringsbidragene blev betalt på frivilligt grundlag. Wilhelm J. Derks lod sig forsikre i sit hjemland, idet han mente, at han derved kunne opnå en højere pension, end hvis han lod sig forsikre i sin nederlandske arbejdsgivers tillægspensionsordning (
10
). Wilhelm J. Derks' frivillige forsikring i Tyskland omfatter to perioder, dels fra den 1. januar 1957 til den 31. december 1966, dels fra den 1. januar til den 31. december 1968.
Fra den 1. april 1971 (
11
) var Wilhelm J. Derks kun omfattet af den tvungne tyske invalideforsikring.
Den 8. oktober 1976 kom han til skade på en måde, der medførte, at han blev uarbejdsdygtig.
Han anmodede derefter NAB om at få tilkendt en invalidepension i henhold til WAO, hvilket han da også fik ved afgørelse af 31. maj 1978, med virkning fra den 7. oktober 1977. Afgørelsen støttedes på artikel 45, stk. 3, i forordning nr. 1408/71, som finder anvendelse på en lovgivning, der som WAO ikke stiller krav om forsikringstid af en vis længde, men gør tilkendelse af ydelser betinget af, at arbejdstageren er omfattet af den på tidspunktet for forsikringsbegivenhedens indtræden. For det tilfælde, at arbejdstageren på det nævnte tidspunkt er omfattet af en anden medlemsstats lovgivning — således som Wilhelm J. Derks var omfattet af tysk lovgivning — bestemmes det, at forsikringsbetingelsen skal anses for at være opfyldt.
Da Wilhelm Derks kun havde ret til nederlandsk pension, hvis de forsikringsperioder, der var tilbagelagt i Forbundsrepublikken Tyskland, medregnedes, bragte NAB artikel 46, stk. 2, i forordning 1408/71 i anvendelse. Med henblik på beregningen af ydelsens faktiske beløb i henhold til stk. 2, litra b), fastlagde institutionen længden af de forsikringsperioder, der var tilbagelagt i Nederlandene (
12
), i forhold til den samlede længde af de forsikringsperioder, der var tilbagelagt i Nederlandene og i Tyskland (
12
).
Perioderne fra den 1. januar 1957 til den 31. december 1966 og fra den 1. januar til den 31. december 1968 var dels omfattet af en forsikring i henhold til den nederlandske lov, dels af en forsikring i henhold til den tyske lov, og med henblik på beregningen af den ydelse, NAB skulle udrede, var der dermed tale om sammenfaldende perioder. Som det bestemmes i artikel 46, stk. 2, litra d) (
13
), bragte NAB derfor bestemmelserne i artikel 15 i forordning nr. 574/72 i anvendelse.
For 1968, hvor Wilhelm Derks havde været omfattet af en frivillig forsikring i Forbundsrepublikken Tyskland og en tvungen forsikring i Nederlandene, tog NAB kun den sidstnævnte i betragtning, jfr. artikel 15, stk. 1, litra b). Dette led i NAB's afgørelse anfægtes ikke.
Tvisten mellem parterne i hovedsagen angår således tidsrummet fra 1. januar 1957 og til udgangen af 1966. For dette tidsrum medregnede NAB kun forsikringsperioderne i Tyskland, men ikke forsikringsperioderne i Nederlandene. NAB støttede sin afgørelse på artikel 15, stk. 1, litra c), hvorefter der for det tilfælde, at en efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagt forsikringsperiode, der ikke er en ligestillet periode, falder sammen med en efter en anden medlemsstats lovgivning ligestillet periode, gælder den regel, at alene den periode, som ikke er en ligestillet periode, medregnes.
Institutionens afgørelse hviler således på to forudsætninger:
—
at forsikringsperioden i henhold til »Invaliditeitswet« er en ligestillet periode,
—
at der i tilfælde, hvor en frivillig forsikringsperiode, som ikke er en ligestillet periode, falder sammen med en tvungen forsikringsperiode, som er en ligestillet periode, må lægges vægt på den førstnævnte periode.
Dette medfører, at den nederlandske ydelse, der udbetales til Wilhelm Derks, udgør mindre end to tredjedele af det beløb, ydelsen ville have udgjort, hvis den nederlandske forsikringsperiode var lagt til grund.
NAB har tillige oplyst, at afgørelsen er truffet efter fast praksis.
Wilhelm Derks har bestridt NAB's argumentation og har den 6. juli 1978 indbragt afgørelsen for Raad van Beroep, Amsterdam. Han har under sagen principalt gjort gældende, at perioden fra den 1. januar 1957 til den 31. december 1966 — på samme måde som året 1968 — må betragtes som en periode, hvori han har været omfattet af en tvungen forsikring i Nederlandene.
Raad van Beroep har fundet, at sagens afgørelse beror på en fortolkning af EF-forordningerne om vandrende arbejdstageres sociale sikring, og har derfor udsat sagen og forelagt følgende præjudicielle spørgsmål:
1.
Skal et tidsrum, hvori der er indbetalt bidrag i henhold til invalide- og aldersforsikringsloven (Invaliditeitswet), med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, i forordning nr. 1408/71 anses for at være tilbagelagt i henhold til en lovgivning som omhandlet i forordningens artikel 1, litra j), jfr. samme forordnings artikel 1, litra r), og artikel 94, stk. 2?
2.
Såfremt der foreligger et tidsrum, hvori der er indbetalt bidrag i henhold til en lovgivning som omhandlet i nævnte artikel 1, litra j), jfr. litra r), skal der da antages at være tale om en ikke ligestillet periode som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 574/72, eller er der tale om en efter en medlemsstats lovgivning ligestillet periode som omhandlet i sidstnævnte bestemmelse?
3.
Såfremt der foreligger et tidsrum før 1. juli 1967, for hvilket der ikke er indbetalt bidrag i henhold til invalide-og aldersforsikringsloven, men hvori arbejdstageren dog har haft beskæftigelse, jfr. bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a), i forordning nr. 1408/71 (i den affattelse, der var gældende, da den for retten indbragte afgørelse blev truffet), skal der da antages at være tale om en ikke ligestillet periode som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 574/72, eller er der tale om en efter en medlemsstats lovgivning ligestillet periode som omhandlet i sidstnævnte bestemmelse?
4.
Såfremt en efter en medlemsstats lovgivning ligestillet periode, der betragtes som tilbagelagt under en tvungen forsikring, falder sammen med en ikke ligestillet periode, der betragtes som tilbagelagt under en frivillig forsikring, skal det da i forbindelse med artikel 15 i forordning nr. 574/72 tillægges betydning, om forsikringen er tvungen eller frivillig (stk. 1, litra b)), eller er det afgørende, om perioden er eller ikke er en efter en medlemsstats lovgivning ligestillet periode (stk. 1, litra c))?
Det vil bemærkes, at de tre første spørgsmål har det fælles træk, at de angår problemet, hvorledes de beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, skal betragtes.
II —
Det første spørgsmål går ud på, om de bidragsperioder, der er tilbagelagt i henhold til »Invaliditeitswet«, skal anses for tilbagelagt i henhold til en lovgivning som omhandlet i artikel 1, litra j), i forordning nr. 1408/71, jfr. samme forordnings artikel 1, litra r), og artikel 94, stk. 2.
For at kunne give et anvendeligt svar på dette spørgsmål er det vigtigt at fastholde, at det ikke er stillet generelt, men udelukkende med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, i forordning nr. 1408/71, og at denne anvendelse skal ske på et tidspunkt, hvor Invaliditeitswet ikke længere er i kraft. Det skal også erindres, at spørgsmålet ikke angår hele tidsrummet, indtil WAO trådte i kraft, men kun den del af det, hvor det var muligt at indbetale bidrag i henhold til Invaliditeitswet, dvs. indtil den 31. december 1964.
1.
NAB har anført, at der ved afgørelsen af, om bidragsperioder i henhold til Invaliditeitswet eventuelt skal medregnes med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, i forordning nr. 1408/71, udelukkende skal lægges vægt på de »beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder«, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967 (jfr. forordningens bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a)). Efter den nederlandske institutions opfattelse er udtrykket »beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder« trådt i stedet for udtrykket »bidragsperioder«, der anvendtes, mens loven stadig var i kraft.
Det er efter NAB's opfattelse ikke længere muligt at tale om bidragsperioder, eftersom de bidrag, der var indbetalt i henhold til Invaliditeitswet, fuldt ud blev tilbagekøbt, og de perioder, der var tilbagelagt i henhold til loven, blev kapitaliserede, også i det omfang de kunne danne grundlag for invaliditetsydelser.
I internationale forhold — bl.a. med henblik på artikel 46, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1408/71 (
14
)— var det imidlertid nødvendigt at afgøre, hvilke forsikringsperioder der var tilbagelagt, før WAO trådte i kraft. Det skete ved cirkulære nr. 315 af 8. marts 1967 udstedt af Sociale Verzekeringsraad (SVR). Hovedindholdet i cirkulæret er optaget i den allerede nævnte regel i bilag V. Dermed er begrebet »bidragsperioder« udgået til fordel for »beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967«. Det sidste begreb er klart mere omfattende end det første.
Efter reglerne i Invaliditeitswet betragtedes en væsentlig del af beskæftigelsesperioderne nemlig ikke som forsikringsperioder, idet der for forsikringen var fastsat en bestemt løngrænse, og lønmodtagere over 35 år ikke kunne forsikre sig. Desuden kunne perioder, for hvilke der ikke var indbetalt bidrag, ikke i almindelighed medregnes som forsikringsperioder. Hertil kom, at bopælsperioder i Nederlandene i medfør af SVRs cirkulære betragtedes som forsikringsperioder, medmindre det blev godtgjort, at arbejdstageren ikke havde været beskæftiget i Nederlandene i de pågældende tidsrum. Det er ubestridt, at det er disse sidstnævnte perioder, der tages sigte på med udtrykket »dermed ligestillede perioder« i bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a).
2.
Efter min opfattelse må der således gives NAB medhold i, at der med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, ikke længere skal lægges vægt på bidragsperioder efter Invaliditeitswet — dvs. på perioder efter en for længst ophævet retstilstand — men at det afgørende er de beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder, som er fastlagt i SVRs cirkulære nr. 315, og som også omtales i bestemmelsen i forordningens bilag V.
3.
Raad van Beroep's første spørgsmål skal således forstås som følger:
Skal de »beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder«, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, i forordning nr. 1408/71 anses for at være tilbagelagt i henhold til en lovgivning som omhandlet i forordningens artikel 1, litra j), jfr. samme forordnings artikel 1, litra r), og artikel 94, stk. 2?
3.1.
Det første led i spørgsmålet synes allerede at være besvaret i Domstolens praksis.
Som bekendt bestemmes det i artikel 1, litra j), i forordning nr. 1408/71, at
»udtrykket ‘lovgivning’ i forhold til enhver medlemsstat [betyder] bestående og fremtidige love, administrative forskrifter, vedtægtsmæssige bestemmelser og alle andre gennemførelsesregler vedrørende de i artikel 4, stk. 1 og 2, nævnte sociale sikringsgrene eller sikringsordninger« (
15
).
I Blottner-dommen af 9. juni 1977 (
16
) udtalte Domstolen imidlertid følgende:
»der rejser sig det spørgsmål, om ordene ‘bestående eller fremtidige’ fra denne definitions anvendelsesområde udelukker de bestemmelser, som ikke længere var i kraft på tidspunktet for udstedelsen af den pågældende forordning og dens gennemførelsesforordning ...;
traktatens artikel 51 fastsætter indførelsen af en social sikringsordning, som skal sikre vandrende arbejdstagere sammenlægning af alle tidsrum, der i de forskellige nationale lovgivninger tages i betragtning med henblik på at indrømme og opretholde ret til ydelser og på beregning af disse;
formålet med denne artikel vil ikke kunne opnås, hvis arbejdstageren mister sin status som forsikret i den i de pågældende forordninger forudsatte betydning, blot fordi den nationale lovgivning, som var i kraft på det tidspunkt, da arbejdstageren var forsikret, [var] blevet afløst af en [anden lovgivning, da forordningerne blev udstedt];
det følger heraf, at udtrykket ‘bestående eller fremtidige’ ikke skal fortolkes således, at der udelukkes bestemmelser, som tidligere var i kraft, men som ikke længere er det på tidspunktet for udstedelsen af de pågældende fællesskabsforordninger (
17
).«
3.2.
Også den anden af de bestemmelser, der nævnes i spørgsmålet — nemlig artikel 1, litra r), i forordning nr. 1408/71 — synes at tale for en bekræftende besvarelse.
Det bestemmes i litra r), at »udtrykket ‘forsikringsperioder’ [betyder] bidragseller beskæftigelsesperioder, der i den lovgivning, hvorefter de er tilbagelagt eller anses for at være tilbagelagt, betegnes eller anerkendes som forsikringsperioder, samt alle dermed ligestillede perioder, for så vidt de efter denne lovgivning anses for ligestillet med forsikringsperioder«.
Som følge af, at man med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, har erstattet de begreber, der var gældende i henhold til Invaliditeitswet, med udtrykkene i SVRs cirkulære og i bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a), kan begreberne i Invaliditeitswet — som var den nationale lovgivning, de pågældende perioder blev tilbagelagt i medfør af — ikke længere lægges til grund. Det er derimod begreberne i de senere udstedte bestemmelser, der må anvendes.
Denne udskiftning af begreberne giver også et klart svar på det stillede spørgsmål, idet beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, i bilagets forstand, må forstås som henholdsvis de i bilaget fastlagte beskæftigelsesperioder og de dermed ligestillede perioder, som i bilaget anerkendes som svarende til forsikringsperioder.
3.3.
Endelig kan også den tredje af de bestemmelser, Raad van Beroep henviser til, nemlig artikel 94, stk. 2, i forordning nr. 1408/71, kun antages at støtte det samme synspunkt, hvilket fremgår af selve bestemmelsens ordlyd:
»Enhver forsikringsperiode ... der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning forud for denne forordnings ikrafttræden ... skal tages i betragtning ved afgørelsen af ret til ydelser efter denne forordning«.
III —
På denne baggrund — og når det bemærkes, at bidragsperioderne ikke længere skal lægges til grund med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, i en sag som denne — er det ikke påkrævet at besvare det andet af de forelagte spørgsmål om bidragsperioderne.
IV —
Det er herefter tilstrækkeligt at tage stilling til det tredje spørgsmål for at afgøre, om de beskæftigelsesperioder, der omhandles i bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a), i artikel 15, stk. 1, litra c)'s forstand i forordning nr. 574/72 skal opfattes som ikke ligestillede perioder eller som ligestillede perioder efter en medlemsstats lovgivning.
1.
Kommissionen har indtaget det standpunkt, at der er tale om ikke ligestillede perioder.
Den har først og fremmest henvist til, at beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, ikke kan siges at være omfattet af begrebet »ligestillede perioder«, således som det er fastlagt i artikel 1, litra r), i forordning nr. 1408/71. Definitionen af »forsikringsperioder« i litra r) består nemlig af tre led, og beskæftigelsesperioder falder ind under den kategori af forsikringsperioder, der ikke betegnes som ligestillede perioder. Herved forstås, som allerede nævnt, først og fremmest »... beskæftigelsesperioder, der i den lovgivning, hvorefter de er tilbagelagt ... betegnes eller anerkendes [som forsikringsperioder]«.
Kommissionen har ligeledes peget på, at det ifølge artikel 1, litra r), er i den nationale lovgivning, en periode skal være betegnet som en »ligestillet periode«, hvilket også er fastslået af Domstolen i Welchner-dommen af 5. december 1967 (
18
). Bilag V, afsnit H, stk. 4, finder imidlertid kun anvendelse på den sammenlægning og forholdsmæssige beregning, der skal foretages i medfør af forordning nr. 1408/71.
Kommissionen har endelig anført, at beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, ikke kan være ligestillede perioder som nævnt i gennemførelsesforordningens artikel 15, eftersom det allerede i artikel 1, litra r), bestemmes, at ligestillede perioder betragtes som forsikringsperioder. Hvis forholdet mellem beskæftigelsesperioder i Nederlandene før juli 1967 og perioder i henhold til WAO var det, at beskæftigelsesperioderne simpelt hen ligestilledes med WAO-perioder, ville bilaget ikke have nogen betydning. Forholdet må derfor være et andet, og der må nærmere være tale om, at perioderne betragtes som tilbagelagt efter WAO, dvs., at de falder ind under det andet led i definitionen i artikel 1, litra r) (
19
).
Efter min opfattelse baseres alle disse argumenter på en henvisning til den lovgivning, hvorefter de pågældende perioder er tilbagelagt eller anses for at være tilbagelagt, nemlig den nederlandske lovgivning, der var gældende før den 1. juli 1967, og dermed tages det ikke i betragtning, at en sådan henvisning ikke længere er relevant med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2 (
20
).
Det er således alene bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a), der skal lægges vægt på.
2.
For at afgøre, om de beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, er ligestillede eller ikke ligestillede perioder, jfr. artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 574/72, skal jeg henholde mig til de tre led i definitionen af begrebet »forsikringsperioder«, der opstilles i artikel 1, litra r), i grundforordningen (
21
).
Det vil måske på dette sted være på sin plads at anføre den nøjagtige ordlyd af bestemmelsen i bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a), i forordning nr. 1408/71:
»Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 46, stk. 2, anses også beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967 som forsikringsperioder tilbagelagt efter nederlandsk lovgivning om arbejdsudygtighed (
22
)«.
Når denne formulering sammenholdes med bestemmelsen i artikel 1, litra r), må man nå til det resultat, at forholdet mellem beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, og WAO — således som det er reguleret i bilag V — ikke kan forstås således, at der er tale om ligestillede perioder, således som dette begreb indgår som det tredje led i definitionen af »forsikringsperioder«. Perioderne betragtes som tilbagelagt i henhold til WAO, og de falder derfor ind under den anden kategori af forsikringsperioder ifølge definitionen i artikel 1, litra r), i forordning nr. 1408/71.
V —
Raad van Beroep's fjerde spørgsmål er kun relevant, hvis man betragter de beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, som ligestillede perioder i gennemførelsesforordningens artikel 15, stk. 1, litra c)'s forstand. Da dette efter min opfattelse ikke er tilfældet, skal jeg kun behandle spørgsmålet for det tilfældes skyld, at Domstolen ikke kan tilslutte sig mit synspunkt.
Den nederlandske rets spørgsmål går ud på, om man for det tilfælde, at en ligestillet periode [i artikel 15, stk. 1, litra c)'s forstand], der betragtes som tilbagelagt under en tvungen forsikring [i artikel 15, stk. 1, litra b)'s forstand], falder sammen med en ikke ligestillet periode [i litra c)'s forstand], der betragtes som tilbagelagt under en frivillig forsikring [i litra b)'s forstand], skal lægge vægt på, om perioden er ligestillet, eller på, om forsikringen har været tvungen.
Her skal jeg måske gentage, at den ikke ligestillede, frivillige forsikringsperiode er Wilhelm Derk's forsikringsperiode i Forbundsrepublikken Tyskland, og at den periode, der hævdes at være ligestillet med en tvungen forsikring, er hans beskæftigelsesperiode i Nederlandene. De to perioder omfatter tilsammen tiden fra den 1. januar 1957 til den 31. december 1966.
1.
Efter NAB's opfattelse skal de forskellige perioder, der kan tages i betragtning i et sådant tilfælde, medregnes i denne rækkefølge:
—
perioder, hvor der har foreligget en tvungen forsikring,
—
perioder, hvor der har foreligget en frivillig forsikring, og hvor vedkommende — ligesom under en tvungen forsikring — har indbetalt bidrag, (dvs., at det er et fælles træk for disse to kategorier, at der har foreligget en egentlig forsikring),
—
ligestillede perioder.
Efter den nederlandske institutions opfattelse er den afgørende sondring mellem de forskellige kategorier af forsikringsperioder således ikke, om der har foreligget en tvungen eller frivillig forsikring, men om der har foreligget egentlige forsikringsperioder (
23
)— det være efter en tvungen eller frivillig forsikring — eller om der er tale om ligestillede perioder.
NAB opfatter systematikken i artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 574/72 således, at litra b) kun angår tilfælde, hvor egentlige forsikringsperioder — i én medlemsstat efter en tvungen forsikring og i en anden medlemsstat efter en frivillig forsikring — falder sammen. For NAB tager bestemmelsen overhovedet ikke sigte på ligestillede perioder.
Derimod angår litra c) i samme stykke efter NAB's opfattelse en helt anden situation end litra b), og de to bestemmelser skal forstås helt uafhængigt af hinanden. Litra c) tager sigte på den situation, at ligestillede perioder falder sammen med egentlige forsikringsperioder, det være sig i henhold til en tvungen eller en frivillig forsikring, idet ordene »... der ikke er en ligestillet periode« omfatter begge kategorier af forsikringsperioder.
Endnu et holdepunkt for, at sondringen mellem ikke ligestillede og ligestillede perioder må gå forud for sondringen mellem tvungne og frivillige forsikringsperioder, fremgår ifølge NAB af litra d) i samme stykke, der angår sammenfald af to ligestillede perioder. Ved afgørelsen af, hvilken af de to perioder der skal medregnes, spiller det ingen rolle, om forsikringsperioden er tvungen eller frivillig. I øvrigt har NAB anført, at udtrykket »tvungen forsikring« i litra d) og b) kun kan forstås som perioder, der ikke er ligestillede perioder.
2.
Efter min opfattelse kan dette standpunkt ikke antages at være rigtigt.
Det kan det — som NAB også selv har erkendt — kun være, hvis man opfatter begrebet »forsikringsperiode« i artikel 15, stk. 1, litra b) og d), i forordning nr. 574/72 i en snævrere betydning — dvs. således at det ikke omfatter perioder, der ligestilles med forsikringsperioder — end i artikel 1, litra r), i forordning nr. 1408/71.
2.1.
En sådan fortolkning kan efter min opfattelse ikke anlægges.
For det første har som bekendt de udtryk, som anvendes i forordning nr. 574/72, og som er defineret i artikel 1 i forordning nr. 1408/71, ved anvendelsen af forordning nr. 574/72 den betydning, der er tillagt dem i artikel 1 i forordning nr. 1408/71 (
24
)
Desuden ses der ikke at være holdepunkter for, at samme udtryk (forsikringsperiode) i artikel 15, stk. l's systematik skulle have forskellig betydning, alt efter om det findes i på den ene side litra b) og d) eller på den anden side i litra c).
2.2.
Endelig er NAB's opfattelse i strid med selve artikel 15, stk. l's systematik, idet det fremgår af den måde, bestemmelsen er opbygget på, at der lægges størst vægt på sondringen mellem perioder, der er tilbagelagt efter en tvungen forsikring, og perioder, der er tilbagelagt efter en frivillig forsikring.
Helt generelt kan der ud fra kriteriet »egentlige forsikringsperioder — frivillige forsikringsperioder« sondres mellem tre former for sammenfald af forsikringsperioder: 1) en tvungen forsikringsperiode, der er ligestillet eller ikke ligestillet, falder sammen med en frivillig forsikringsperiode, 2) to tvungne forsikringsperioder falder sammen, 3) to frivillige forsikringsperioder falder sammen.
For den første af de nævnte situationer følger det af artikel 15, stk. 1, litra b), at der skal lægges vægt på perioder, der er tilbagelagt i henhold til en tvungen forsikring.
Når to perioder, der er tilbagelagt i henhold til en tvungen forsikring, falder sammen, kan der tænkes tre muligheder: dels kan det være to forsikringsperioder, der ikke er ligestillede perioder, dels kan det være en periode, der ikke er en ligestillet periode, og en ligestillet periode, og endelig kan det være to ligestillede perioder. Kun de to sidste muligheder kan opstå i praksis, idet det i artikel 13, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 bestemmes, at en arbejdstager, der er omfattet af forordningen, alene er undergivet lovgivningen i én medlemsstat. De to sidste muligheder er da netop også dem, der reguleres i artikel 15, stk. 1, litra c) ogd).
Også det tilfælde, at to perioder, der er tilbagelagt i henhold til en frivillig forsikring, er sammenfaldende, er en teoretisk mulighed idet arbejdstageren ifølge artikel 15, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1408/71 skal vælge en af dem.
2.3.
Desuden — og måske først og fremmest — synes NAB's opfattelse at være i strid med formålet med traktatens artikler 48-51 og EF-forordningerne om social sikring. Hvis man nemlig — i et tilfælde, hvor en beskæftigelsesperiode, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967 (også selv om den betragtes som en ligestillet periode), falder sammen med en periode, hvor der har foreligget en frivillig forsikring i Forbundsrepublikken Tyskland — skulle lægge vægt på den sidstnævnte periode, ville arbejdstagerne opnå lavere ydelser, end de havde haft ret til, ikke alene hvis den nederlandske periode blev lagt til grund, men også hvis de ikke havde indbetalt frivillige bidrag i Tyskland.
En sådan konsekvens synes at være i strid med Domstolens praksis i sager om vandrende arbejdstageres sociale sikring, hvoraf jeg skal nøjes med at citere de allerseneste. I dommen i Baccini-sagen, der blev afsagt den 10. marts 1983 (
25
), udtales det, at »Rådets forordninger nr. 1408/71 og nr. 574/72 i overensstemmelse med traktatens artikler 48 og 51 især [har] til formål at undgå, at den vandrende arbejdstager ... ved sin flytning fra én medlemsstat til en anden ... stilles mindre fordelagtigt i forhold til den situation, som han ville have befundet sig i, dersom han havde tilbage lagt hele sin beskæftigelsesperiode i én medlemsstat« (
26
). På tilsvarende måde udtales det i Jerzak-dommen af 15. september 1983 (
27
), at »det formål, der ønskes tilgodeset ved traktatens artikler 48-51, ... ikke [nås], hvis anvendelsen af de nævnte bestemmelser (
28
) indebar en ophævelse eller begrænsning af de fordele med hensyn til social sikring, som en arbejdstager ville opnå alene på grundlag af én medlemsstats lovgivning« (
29
).
På denne baggrund går mit subsidiære forslag til besvarelse af spørgsmål 4 ud på, at det i tilfælde af sammenfald mellem en ligestillet periode, der betragtes som tilbagelagt under en tvungen forsikring, og en ikke ligestillet periode, der betragtes som tilbagelagt under en frivillig forsikring, er den tvungne forsikring, der skal lægges vægt på.
Af de nævnte grunde foreslår jeg, at Domstolen besvarer de præjudicielle spørgsmål, Raad van Beroep, Amsterdam, har forelagt i sagen Wilhelm J. Derks mod Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging, således :
1.
Med henblik på anvendelsen af artikel 46, stk. 2, i forordning nr. 1408/71 skal beskæftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, anses for at være tilbagelagt i henhold til en lovgivning som omhandlet i forordningens artikel 1, litra j), jfr. forordningens artikel 1, litra r), og artikel 94, stk. 2.
2.
De beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt i Nederlandene før den 1. juli 1967, er forsikringsperioder, som ikke er »ligestillede perioder« som nævnt i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 574/72.
3.
Det er ikke påkrævet at besvare det sidste spørgsmål, Raad van Beroep har forelagt.
Subsidiært skal jeg tilføje:
Såfremt en ligestillet periode [i artikel 15, stk. 1, litra c)'s forstand i forordning nr. 574/72], der betragtes som tilbagelagt under en tvungen forsikring [i artikel 15, stk. 1, litra b)'s forstand], falder sammen med en ikke ligestillet periode [i litra c)'s forstand], der betragtes som tilbagelagt under en frivillig forsikring [i litra b)'s forstand], skal der lægges vægt på den tvungne forsikring.
(
1
) – Oversat fra fransk.
(
2
) – Forordning nr. 1408/71, EFT 1971 II, s. 366, i den kodificerede udgave i EFT C 138 af 9. 6. 1980, s. 1.
(
3
) – Forordning nr. 574/72, EFT 1972 I, s. 149, i den kodificerede udgave i EFT C 138 af 9. 6. 1980, s. 65.
(
4
) – Dom af 9. 6. 1977 i sag 109/76, Sral., s. 1141.
(
5
) – Jfr. NAB's besvarelse af et spørgsmål, der blev stiliet under retsmødet.
(
6
) – Om social sikring af vandrende arbejdstagere, udstedt af Rådet for Det europæiske økonomiske Fælleskab den 25. 9. 1958.
(
7
) – Artikel 3, sik. 1.
(
8
) – Ved artikel 10 i »Liquidatiewet Invaliditeitswetien« blev artikel 71 i »Invaliditeitswet« sat ud af kraft, dog ikke i det omfang den gav ret til en invalidepension i anledning af en invaliditet, der var indtrådt for den 1. 7. 1967, og ansogningen om invalidepension var indgivet senest den 1. 7. 1969.
(
9
) – Bilag III til forordning nr. 1408/71.
(
10
) – Som oplyst i stævningen i sagen mod NAB.
(
11
) – Det tidspunkt, hvorfra Wilhelm Derks sandsynligvis atter blev beskæftiget som lonmodlager i Forbundsrepublikken Tyskland.
(
12
) – Eller dermed ligestillede perioder.
(
13
) – »Med henblik på anvendelsen af de i dette stykke omhandlede beregningsregler fastsættes de nærmere regler for medregning af sammenfaldende perioder i den i artikel 97 omhandlede gennemførelsesforordning«.
(
14
) – SVRs cirkulære, s. 2, punkt 2.
(
15
) – I artikel 4, stk. 1 og 2, beskrives de sociale sikringsgrene, forordningen finder anvendelse på.
(
16
) – Jfr ovenfor.
(
17
) – Prrenmsernc 10-13, Sml. 1977, s. 1149.
(
18
) – Landesversicherungsanstalt Rheinland-Pfalz mod Joseph Weichner, sag 14/67, Smi. 1965-1968, s. 409.
(
19
) – »... beskæftigelsesperioder, der i den lovgivning, hvorefter de ... anses for at være tilbagelagt, betegnes eller anerkendes som forsikringsperioder_...«
(
20
) – Dette forklarer, hvorfor jeg foreslår en anden afgørelse end i Welchner-dommen, der på den ene side angik fortolkningen af forordning nr. 3, hvori der ikke fandtes en bestemmelse svarende til bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a), i forordning nr. 1408/71, og på den anden side ikke angik nederlandsk, men tysk ret.
(
21
) – I denne forbindelse opfatter įcg naturligvis henvisningen i bestemmelsen til den lovgivning, hvorefter forsikringsperioderne er tilbagelagt, her Invaliditeitswct, som en henvisning til bilag V, afsnit H, stk. 4, litra a).
(
22
) – Dvs. WAO.
(
23
) – Med andre ord perioder, der ikke er ligestillede perioder.
(
24
) – Artikel 1, litra c), i forordning nr. 574/72.
(
25
) – Tredje afdeling, Margherita Baccini mod Office national de l'emploi, sag 232/82, Sml. 1983, s. 583.
(
26
) – Præmis 17.
(
27
) – Tredje afdeling, Leo Jerzak mod Bundesknappschaft, Verwaltungsstelle Aachen, sag 279/82, Sml. 1983, s. 2603.
(
28
) – EF-forordningerne om vandrende arbejdstageres sociale sikring.
(
29
) – Præmis 11. De fordele, der ville blive begrænset, er de ydelser, W. J. Derks ville have oppebåret på grundlag af sin beskæftigelsesperiode i Nederlandene fra den 1. 1. 1957 til den 31. 12. 1966, hvis han ikke i samme tidsrum havde indbetalt frivillige bidrag i sit hjemland.