ESIMESE ASTME KOHTU MÄÄRUS (teine koda)
29. september 2004
Kohtuasi T-394/02
Arnaldo Lucaccioni
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Pension – Töötasu arestimise menetlus – Siseriikliku kohtu otsuse täitmisele pööramine
Täielik tekst prantsuse keeles II - 0000
Sisu: Hagi, mille esemeks on nõue tühistada komisjoni otsus hageja pensioni arestimise kohta, mis põhineb Itaalia kohtu otsusel,
millega kohustati hagejat tasuma tema poolt määratud arsti tasud hageja töövõimetuskomisjonis ja meditsiinikomisjonis esindamise
eest, ning teiseks, konkreetsete kulude ja tasude tagasimaksmise ning kahju hüvitamise nõue.
Resolutsioon: Jätta hagi rahuldamata. Jätta kohtukulud poolte endi kanda.
Kokkuvõte
1.     Ametnikud – Hagi – Tähtajad – Loobumine poolte kokkuleppe saavutamise järel – Hiljem uue hagi esitamine, millel on sisuliselt
sama ese ja mis põhineb sisuliselt samadel asjaoludel ja põhjustel – Aegumine – Erand – Uue asjaolu ilmnemine – Mõiste
(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
2.     Euroopa ühenduste privileegid ja immuniteedid – Ühenduste ametnikud ja teenistujad – Siseriikliku õiguse kohaldamine eraelulistele
õigussuhetele – Siseriikliku kohtu poolt määratud ametniku pensioni arestimine – Euroopa Kohtu loa vajalikkus üksnes asjaomase
institutsiooni vastuväite korral
(Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokoll, artikkel 1; personalieeskirjad, artikli 23 esimene lõik)
1.     Juhul kui hageja, kes on esitanud hagi haldusasutusele esitatud hüvitise maksmise taotluse rahuldamata jätmise vastu, loobub
oma hagist vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 98 lõikele 1 saavutatud poolte kokkuleppe tõttu, milles ta loobub
osast nõuetest, siis muutub tema kaebuse rahuldamata jätmise otsus ülejäänud osas lõplikuks ning välistab võimaluse algatada
samade faktiliste asjaolude ja sama põhjuse alusel uus menetlus eesmärgiga saada suurem summa, kui poolte kokkuleppega saavutatud.
Otsustava tähtsusega uue asjaolu ilmnemine võib olla lõplikuks muutunud otsuse uue läbivaatamise aluseks, kuid sellel alusel
ei saa hageja tugineda asjaolule, et kolmas isik, kelle rahaliste nõuete tõttu ta esitas institutsioonile hüvitise maksmise
taotluse, ei nõustu vähendama oma nõudeid summani, mille kokku leppimises ta ise ei osalenud, kuna hageja pidi olema haldusasutusega
läbi rääkides teadlik sellisest võimalikust keeldumisest.
(vt punktid 65, 66 ja 70)
Viited: 10. juuli 1986, kohtuasi 153/85: Trenti v. majandus- ja sotsiaalkomitee (EKL 1986, lk 2427, punktid 11–16); 9. veebruar 2000, kohtuasi T-165/97: Gómez de la Cruz Talegón
v. komisjon (EKL AT 2000, lk I-A-19 ja II-79, punkt 46 jj); 7. veebruar 2001, kohtuasi T-186/98: Inpesca v. komisjon (EKL 2001, lk II-557, punkt 49); 29. aprill 2002, kohtuasi T-68/98: Jung v. komisjon (EKL AT 2002, lk I-A-55 ja II-251, punktid 38, 39, 41 ja 43); 13. detsember 2002, kohtuasi T-112/02: Van Dyck v. komisjon (EKL AT 2002, lk I-A-317 ja II-1527, punktid 60, 62 ja 64).
2.     Ühenduse ametnike eraõiguslikele suhetele teiste isikutega kohaldatakse vastavalt personalieeskirjade artikli 23 esimesele
lõigule ainult vastavat siseriiklikku õigust, sõltumata Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokollist tulenevatest
teatud privileegidest ja immuniteetidest.
Arvestades selle protokolliga taotletud kaitse eesmärke, peab asjaomane võlausaldaja vastavalt nimetatud protokolli artiklile
1 esitama Euroopa Kohtule vara arestimise loataotluse ainult juhul, kui ühenduse institutsioon, kus kolmas isik taotleb endise
ametniku pensioni arestimist, esitab vastuväite, mille kohaselt võib taotletav vara arestimine piirata ühenduste tegevust
ja sõltumatust.
(vt punktid 73 ja 75)
Viited: 11. mai 1971, kohtuasi 1/71 SA (EKL 1971, lk 363, punkt 7); 17. juuni 1987, kohtuasi 1/87 SA: Universe Tankship v. komisjon (EKL 1987, lk 2807, punkt 5); 29. märts 1995, kohtuasi T-497/93: Hogan v. Euroopa Kohus (EKL 1995, lk II-703, punktid 38, 49 ja 60).