62005CC0260
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
JULIANE KOKOTT
esitatud 1. veebruaril 2007 (
1
)
Kohtuasi C-260/05 P
Sniace SA
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
„Apellatsioonkaebus — Riigiabi — Vastuvõetavus — Hagejat isiklikult puudutav akt”
I. Sissejuhatus
1.
Kui komisjon on riigiabi heaks kiitnud või ei ole sellele vastuväiteid esitanud, tõusetub küsimus, kuidas saaksid soodustatud isiku potentsiaalsed konkurendid sellise otsuse vaidlustada. Enamasti on probleem, kas riigiabi heakskiitmine puudutab konkurenti isiklikult.
2.
Käesolevas apellatsioonimenetluses vaidlevad pooled selle üle, kas Sociedad nacional de Industrias y Aplicaciones de Celulosa Española SA-d (edaspidi „Sniace”) puudutab isiklikult komisjoni 19. juuli 2000. aasta otsus 2001/102/EÜ Austria poolt Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG-le (edaspidi „Lenzing Lyocell”) riigiabi andmise kohta (edaspidi „vaidlustatud otsus”) (
2
). Vaidlusaluses kohtuotsuses (
3
) leidis Esimese Astme Kohus, et vaidlustatud otsus ei puudutanud Sniace’t isiklikult.
II. Asjaolud ja menetlus
3.
Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 1 ja 2 kirjeldab Esimese Astme Kohus kõnealuseid äriühinguid järgmiselt:
„1
Sniace, SA […] on Hispaania äriühing, kelle põhitegevus on tehis- ja sünteeskiudude, tselluloosi, tselluloosikiudude (staapelviskooskiud), polüamiid-filamentniidi, kudumata vildi ja naatriumsulfaadi tootmine ja müük, metsamajandus ning elektrienergia koostootmine.
2
Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG […] on Austria äriühing, Austria äriühingu Lenzing AG filiaal, kes toodab eelkõige viskoos- ja modaalkiude. LLG tegevusalad on lüotselli, st puhtast looduslikust tselluloosist toodetud uut tüüpi kiu tootmine ja müük. Seda kiudu toodab ka Suurbritannia äriühing Courtaulds plc, kes turustab seda nime all „Tencel”.”
4.
Austria ametiasutused andsid Lenzing Lyocell’ile alates 1995. aastast riigiabi Burgenlandi liidumaal lüotselli tootmistehase ehitamiseks. Komisjon ei esitanud eeltoodule esialgu vastuväidet, kuid 1998. aastal algatas komisjon EÜ artikli 88 lõikes 2 sätestatud ametliku uurimismenetluse, mille eesmärk oli hinnata, kas nimetatud riigiabi on kooskõlas ühenduse õigusega. Nimetatud ametlikus uurimismenetluses esitas Sniace kaks märkust.
5.
19. juulil 2000 võttis komisjon vastu vaidlustatud otsuse (
4
). Antud otsuse kohaselt säilitab LGG mitmeid eeliseid. Otsuse resolutiivosa kõlab:
„Artikkel 1
Austria poolt […] (LLG) Heiligenkreuz’ile antud abi, mis seisnes 35,80 miljoni euro suuruse tagatise andmises (kommerts- ja avaliku sektori pankade konsortsiumi antud tagatis summas 21,8 miljonit eurot ja kolm Wirtschaftspank Heiligenkreuz Servicegesellschaft mbH (WHS) tagatist summas 1,4 miljonit, 10,35 miljonit ja 2,25 miljonit eurot), samuti 4,4 euro suuruse ruutmeetri hinna määramises 120 hektari tööstusmaa ostmiseks, Land Burgenlandi poolt üldkasutatavate teenuste osutamiseks kindlaksmääratud hindade tagamises ning teadmata summas abis ettevõttele spetsiifilise infrastruktuuri loomiseks, ei kujuta endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Artikkel 2
Austria abi LLG-le, mis seisneb WiBAG poolt 14,5 miljoni euro suuruse tagatise andmises, on kooskõlas komisjoni heakskiidetud tagatisi käsitlevate eeskirjadega [viitenumbriga] N 542/95.
5,37 miljoni euro suurune keskkonnatoetus on kooskõlas komisjoni heakskiidetud keskkonnakaitse rahastamise eeskirjadega [viitenumbriga] N 93/148.
Artikkel 3
Austria poolt maa ostmiseks antud 0,4 miljoni euro suurune abi ja 21,8 miljoni euro suurune abi hääleõiguseta osaluse näol on ühisturuga kokkusobiv.”
6.
Sciance vaidlustas nimetatud otsuse Esimese Astme Kohtus. Komisjoni kui kostja seisukohta toetavad Lenzing Lyocell, Burgenlandi liidumaa Austrias ja Austria.
7.
Esimese Astme Kohus lükkas hagi vastuvõetamatuse tõttu tagasi, kuna riigiabi heakskiitmine ei puuduta Sniacet isiklikult. Esimese Astme Kohtu seisukohalt etendas Science kohtueelses menetluses vaid vähetähtsat osa ning pealegi ei mõjuta vaidlusalune otsus oluliselt Science turupositsiooni, kuna lüotsell, mille ainutootja on Lenzing Lyocell, ei konkureeri viskoosiga, mida Sniace toodab.
III. Poolte nõuded
8.
Apellatsioonkaebuses palub Sniace Euroopa Kohtul
—
tühistada Esimese Astme Kohtu 14. aprilli 2005. aasta otsus kohtuasjas T-88/01;
—
rahuldada esimeses astmes esitatud nõuded või teise võimalusena saata asi tagasi Esimese Astme Kohtule vaidluse sisuliseks lahendamiseks;
—
rahuldada apellandi 16. oktoobril 2001 esitatud taotlus menetlust korraldavate meetmete rakendamiseks ning tema esitatud taotlus, mis puudutas poolte isiklikku kohaleilmumist, tunnistajaid ja ekspertiisi;
—
mõista kohtukulud välja kostjalt esimeses astmes.
9.
Komisjon palub Euroopa Kohtul
—
tunnistada käesoleva apellatsioonkaebuse väited vastuvõetamatuteks või, teise võimalusena, lükata need põhjendamatuse tõttu tagasi;
—
lükata käesoleva apellatsioonkaebuse neljas väide põhjendamatuse tõttu tagasi ja
—
mõista kohtukulud välja apellandilt või,
—
teise võimalusena, juhul kui apellatsioonkaebus võetakse vastu, saata asi sisuliseks arutamiseks tagasi Esimese Astme Kohtusse.
10.
Lenzing Lyocelli õigusjärglane Lenzing Fibers GmbH (edaspidi „Lenzing Fibers”) ja Austria Vabariik paluvad jätta apellatsioonkaebus täies ulatuses rahuldamata.
IV. Hinnang
11.
Sniace on esitanud neli väidet oma apellatsioonkaebuse põhjendamiseks. Esimese Astme Kohus eksis esiteks selles, et Sniace turupositsiooni ei ole oluliselt mõjutatud, teiseks selles, et Sniace etendas vähetähtsat osa kohtueelses menetluses. Kolmandaks rikub vaidlustatud kohtuotsus õigust tõhusale õiguskaitsele. Apellatsioonkaebuse neljanda väitena toob Sniace välja, et teda on Lenzing Lyocelliga võrreldes ebavõrdselt koheldud, kuna Esimese Astme Kohus võttis menetlusse viimase emaettevõtja Lenzing AG (edaspidi „Lenzing’i kontsern”) hagi, mis on seotud Sniacele antud riigiabi heakskiitmisega. (
5
)
A. Isikliku puutumuse küsimus
12.
Enne apellatsioonkaebuse antud väite üksikasjalikku analüüsimist tasub anda eelnev ülevaade isikliku puutumise kohta.
13.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt saavad muud isikud peale nende, kellele otsus on adresseeritud, üksnes siis väita, et otsus puudutab neid isiklikult asutamislepingu artikli 230 lõike 4 tähenduses, kui see otsus mõjutab neid teatud neile eriomaste tunnuste või neid iseloomustavate faktiliste asjaolude tõttu, mis neid kõigist teistest eristavad, ning seeläbi eristab neid isiklikult analoogiliselt isikuga, kellele otsus on adresseeritud. (
6
)
14.
Riigiabi õiguse puhul sõltuvad eeldused konkurentide isiklikuks puutumuseks oluliselt sellest, millises menetlusstaadiumis ja mis eesmärgiga hagi on esitatud.
15.
Oma hiljutises otsuses ARE tegi Euroopa Kohus kokkuvõtte eeldustest, mille korral soodustatud isiku (potentsiaalsed) konkurendid saavad komisjoni otsuseid hageda, kui komisjon ei ole vaidlustanud siseriiklike meetmeid EÜ artikli 88 lõike 2 ametlikus uurimismenetluses. (
7
) Hagemiseks on kaks võimalust: ühest küljest saab esitada kohustamishagi komisjoni vastu ametliku uurimismenetluse läbiviimiseks, teisalt võib vaidlustada otsuse, mille komisjon on antud asjas teinud.
16.
Kui hagi eesmärk on kohustada komisjoni läbi viima ametlikku uurimismenetlust, siis piisab, kui hagejad on isikud, ettevõtjad või ühendused, eelkõige konkureerivad ettevõtjad ja ametiühingud, kelle huvid võiksid olla kahjustatud. (
8
) Hagemisõigust tõlgendatakse piisavalt laialt eesmärgiga tagada potentsiaalsete konkurentide menetluslikke õigusi EÜ artikli 88 lõike 2 ametliku uurimismenetluse raames. (
9
)
17.
Olukord on erinev, kui hagi eesmärk on tühistada otsus asjas, mille korral ametlikku uurimismenetlust ei ole läbi viidud. Sellisel juhul ei piisa asjaolust, et hageja võiks potentsiaalselt olla puudutatud isik EÜ artikli 88 lõike 2 tähenduses. Isikliku puutumuse omamiseks on vaja rohkemat. Eelduseks on, et riigiabi meede, mis on vaidlustatud otsuse ese, mõjutab oluliselt hageja seisundit turul. (
10
)
18.
Nimetatud rangem kriteerium on kohaldatav ka EÜ artikli 88 lõike 2 kohase ametliku uurimismenetluse läbiviimise järel. Kohtuotsuse Cofaz kohaselt puudutab EÜ artikli 88 lõike 2 ametliku uurimismenetluse alusel riigiabi heakskiitmine isiklikult sellist hagejast konkurenti, kes on selles menetluses aktiivselt osalenud, kuid seda eeldusel, et vaidlustatud otsuse esemeks olevad toetusmeetmed on nende turupositsiooni oluliselt kahjustanud. (
11
) Kirjeldatud mastaabist lähtuvalt tuleb hinnata, kas Sniace on isiklikult puudutatud.
B. Apellatsioonkaebuse esimene väide: turupositsiooni oluline mõjutamine
19.
Apellatsioonkaebuse esimeses väites vaieldakse vastu Esimese Astme Kohtu seisukohale, mille kohaselt riigiabi ei mõjutanud Sniace turupositsiooni oluliselt. Olulise mõju kriteerium aitab tuvastada konkurente, keda saab heakskiidetud riigiabi kaudu sellisel määral eristada, et nad täidavad kaebeõiguse eeldusi, mis on loetletud kohtuotsuses Plaumann. (
12
) Seega konkurendid, kellel on kaebeõigus, tõusevad riigiabi kaudu erilisel viisil esile kõikide teiste isikute seast ja neid saab eristada sarnaselt vaidlustatud otsuse adressaatidele. Sellise eristava mõju kaudu saab eristada turupositsiooni olulist mõjutamist, mis kohtuotsuse Cofaz kohaselt annab kaebeõiguse, sellisest mõjutamisest, mis ei ole antud tähenduses oluline.
20.
Üldiselt mõjutab turuosalistele valikuliselt antud iga eelis kõigi selliste konkurentide turupositsiooni, kellel sellist eelist ei ole. Samas mõjutavad nende turupositsiooni kas positiivselt või negatiivselt veel mitmed muud asjaolud. Seetõttu ei ole pelk asjaolu, et toetusmeetmed võivad mõjutada asjaomasel turul valitsevaid konkurentsisuhteid, piisav selleks, et iga turuosalist, kes on antud toetusmeetmetega soodustatud isikuga mis tahes konkurentsisuhtes, saaks pidada sellest meetmest isiklikult puudutatuks. (
13
)
21.
Riigiabi eristavat mõju konkurentidele saab pigem eeldada siis, kui riigiabi annab soodustatud isikule konkurentidega võrreldes sellise eelise, et antud asjaolu omandab erilise positsiooni. Nimetatud eriline positsioon peab ühenduste kohtul võimaldama tuvastada, millisel määral, eraldivõetuna teistest mõjuteguritest, mõjutas soodustatud isikule antud eelis hagi esitanud konkurendi turupositsiooni ja milline on selle mõju osakaal konkurendile. Esimese Astme Kohtu sõnastust määruses Deutsche Post ja DHL võib tõlgendada selliselt, et hageja on kohustatud ära näitama, millisel määral turupostisooni on mõjutatud. (
14
)
22.
Eeltoodust tulenevalt rõhutab komisjon õigesti, et hageva konkurendi turupositsiooni olulist mõjutamist ei tohi segi ajada konkurentsi piiramise või selle võimaliku ohuga EÜ artikli 87 tähenduses, mis on keelatud riigiabi tunnus. Keelatud riigiabi ei piirdu ainult riigiabiga, mille konkurentsivastane mõju võimaldab teatud konkurentide eristamist. (
15
)
23.
Eeltoodust tulenevalt on vaja arvestada asjaomase turu struktuuri ja väidetava riigiabi toimet. (
16
) Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 61 lähtub Esimese Astme Kohus eeldusest, et riigiabi soodustas üksnes lüotselli tootvat tehast ning et Sniace ei tooda ega soovi tulevikus antud materjali toota. Lisaks tuvastas Esimese Astme Kohus otsuse punktides 62–78, et lüotsell ja Sniace toodetav viskoos ei konkureeri omavahel. Järelikult ei saa Lenzing Lyocellile lüotselli tootmiseks antav riigiabi Sniace turupositsiooni oluliselt mõjutada. (
17
) Põhiliselt tugineb Esimese Astme Kohus kõnealuste kiudude erinevatele omadustele – asjaolu, mida Sniace enam ei vaidlusta –, eelkõige lüotselli kõrgemale hinnale.
1. Esimese Astme Kohtu hinnang
24.
Nagu ka esimeses astmes, tugineb Sniace asjaolule, et Lenzing Lyocell turustab standardile mittevastavat lüotselli ehk madalama kvaliteediga kaupa, samuti proviskoosi kiudu, mis on lüotselli ja viskoosi segu. Mõlemad kaubad konkureerivad Sniace toodetava viskoosiga.
25.
Sniace tunnistab sõnaselgelt, et kooskõlas EÜ artikliga 225 ja Euroopa Kohtu põhikirja artikli 58 lõikega 1 saab edasi kaevata ainult õigusküsimustes. Üksnes Esimese Astme Kohus on pädev hindama faktilisi asjaolusid ja tõendeid. Seega ei kujuta faktilistele asjaoludele ja tõenditele antud hinnang endast õigusküsimust, mis sellisena ei allu apellatsioonkaebuse raames Euroopa Kohtu kontrollile, välja arvatud juhul, kui faktilisi asjaolusid või tõendeid on moonutatud. (
18
)
26.
Komisjon ja Austria toonitasid õigesti, et Sniace väited lüotselli ja viskoosi omavahelise konkurentsi kohta kujutavad endast eranditult Esimese Astme Kohtu hinnangut faktilistele asjaoludele. Seetõttu on need vastuväited lubatavad üksnes niivõrd, kuivõrd Sniace tugineb sellele, et Esimese Astme Kohus on moonutanud faktilisi asjaolusid või tõendeid.
27.
Euroopa Kohus täpsustas hiljuti, et moonutamisega on tegemist juhul, kui ilma uusi tõendeid uurimata ilmneb, et olemasolevatele tõenditele antud hinnang on ilmselgelt väär. (
19
)
28.
Antud nõudest lähtuvalt on õige Sniace väide, et kohtuotsuse punktis 72 tuvastas Esimese Astme Kohus ekslikult, et kohtutoimiku materjalid ei võimalda eri kvaliteediga lüotselli kindlakstegemist. Sniace apellatsioonkaebuse lisas 17 sisalduvas artiklis Lenzing Lyocelli sümpoosioni kohta nähtub, et Lenzing Lyocell on välja töötanud lüotsellikiudude erinevaid liike, millel on erinevad omadused.
29.
Antud veast ei piisa aga vaidlustatud kohtuotsuse tühistamiseks, kuna eri liiki lüotselli olemasolu ei tõenda väidet, nagu oleks Lenzing Lyocell tegelikult turustanud madalama kvaliteediga lüotselli, mis konkureerib viskoosiga hinna poolest.
30.
Lisaks väidab Sniace, et kohtuotsuse punktides 74–77 ei ole Esimese Astme Kohus piisavalt arvestanud viskoosi ja proviskoosi – lüotselli ja viskoosi segu – vahelist võimalikku konkurentsi. Antud väide on suunatud pelgalt viskoosi olemasolu kindlakstegemisele. Sniace väitest ei nähtu, et proviskoosi ja viskoosi vaheline konkurents tuleneks juba esimeses astmes esitatud tõenditest.
31.
Midagi täiendavat ei tulene ka komisjoni otsusest Lenzing kontserni koondumismenetluse kohta, mis avaldati 2004. aasta märtsis ja millele Sniace viitab. Vastab tõele, et nimetatud koondumismenetluses püüdis Lenzing kontsern tõendada, et lüotsell ja viskoos konkureerivad samal turul. Paraku antud tõendist ei piisa, kuna nimetatud otsusega tuvastas komisjon, et lüotsellikiududel on eraldiseisev turg, millel tegutseb lisaks Lenzingi kontsernile veel teine kontsern Acordis. (
20
)
32.
Suurbritannia koondumiste üle järelevalvet teostava ametiasutuse väiteid, et Lenzingi kontsern soetas kõnesoleva lüotselli tootva konkurendi, ei saa käesolevas menetluses arvesse võtta. Nimetatud ametiasutus tunnistas hiljem, et lüotsell on asendatav teist liiki kiududega. (
21
) Sniace ei ole neid väiteid põhistanud ega neile tuginenud, et näidata oma turupositsiooni olulist mõjutamist kiudude erinevate rakendusvõimaluste kaudu. Seetõttu ei ole need väited käesoleva hagimenetluse ese.
33.
Seetõttu ei saa tuvastada, et Esimese Astme Kohus moonutas tõendeid seeläbi, et eitas viskoosi ja lüotselli vahelist otsest konkurentsi. Järelikult tuleb apellatsioonkaebuse esimene väide antud osas tagasi lükata.
2. Sniace ja Lenzingi kontserni vaheline konkurents
34.
Sniace arvates on Esimese Astme Kohus jätnud üleüldse hindamata väited, et Sniace eristatavus võis tuleneda riigiabi heakskiitmisest. Sniace on seisukohal, et sarnaselt Lenzingi kontsernile kuulub Sniace tselluloosikiudude tootjate piiratud ringi, samuti kolme konkureeriva ettevõtja hulka, kes osalesid Lenzing Lyocelli suhtes EÜ artikli 88 lõike 2 alusel läbi viidud ametlikus uurimismenetluses. Ka komisjon lähtus oma otsuse punktis 45 sellest, et Lenzing Lyocellile antud riigiabi võis mõjutada selle äriühingu teistes liikmesriikides asuvaid konkurente. Sniace arvates tunnistas ka komisjon, et antud turgu iseloomustab üleliigne tootmisvõimsus. (
22
) Viimasena väidab Sniace, et ta tõendas esimeses astmes, et Sniace kandis kahjumit, mille põhjustas Lenzing Lyocellile antud riigiabi.
35.
Antud väide ei ole kuigi kaalukas. Seetõttu ei kujuta sõnaselge hinnangu puudumine endast põhjendamiskohustuse rikkumist. (
23
)
36.
Tasub meenutada, et riigiabiga soodustati vahetult vaid lüotselli tootmist, et Sniace ei tooda mitte lüotselli, vaid viskoosi, ja et lüotsell ja viskoos ei ole otseselt konkureerivad materjalid.
37.
Sniace väited ei puuduta lüotselli turgu. Seetõttu peavad need väited paika üksnes selles osas, et riigiabi lüotselli tootmiseks võib oluliselt mõjutada tootjat, kes toodab tselluloosikiudusid teiste turgude tarbeks. Sellisel juhul peab ühel turul, millel soodustatud isiku konkurent ei tegutse, antav riigiabi mõjutama konkurenti teisel turul niivõrd märkimisväärselt, et konkurenti saaks eristada sarnaselt soodustatud isikuga.
38.
Sniace väidetest ei nähtu, et lüotselli tootmiseks antav riigiabi oleks teisi turge kirjeldatud viisil mõjutanud. Üksikasjalikumalt tasuks välja tuua, et puuduvad tõendid selle kohta, et viskoosi turustamisest kantud kahjumi põhjustas konkurents lüotselliga. Komisjon rõhutas, et dokument, mille Sniace antud eesmärgil esimeses astmes esitas, põhineb tõendamata eeldusel, et lüotselli ja viskoosi vahel on otsene konkurents.
39.
Olulise mõju ehk isikliku puutumuse olemasolu tuvastamiseks oleks Sniace kui Lenzingi kontserni konkurent teistel turgudel pidanud näitama, millist mõju riigiabi neile turgudele avaldab. Sellised mõjud võivad avalduda näiteks ristsubsideerimisena soodustatud tegevusvaldkonna ja riigiabi saaja teiste tegevusalade vahel, millist asjaolu on vaieldamatult raske tuvastada. Sniace ei esitanud ühtegi põhjendust antud väitele.
40.
Antud juhul oleks mõeldav ka sidumisefekt, mille puhul soodustatud isik pakub soodustatud tegevusvaldkonna tooteid koos toodetega, mille turgudel soodustatud isik konkureerib hageva konkurendiga. (
24
) Väide selle kohta, et proviskoosi ja muude kiudude segusid saab kasutada lüotsellina, kajastab sellist lähenemisviisi. Siiski ei ole Sniace suutnud näidata, et nimetatud segud konkureeriksid otseselt Sniace valmistatava viskoosiga, ega seda, et arvestades lüotselli tootmise eeliseid mõjutaks võimalik sidumisefekt Sniace konkurentsivõimet.
41.
Eespool toodust tulenevalt ei pidanudki Esimese Astme Kohtus võtma seisukohta Sniace arvamuse suhtes tselluloosikiudude tootjate vahelise üldise konkurentsivõime küsimuses.
42.
Seega tuleb ka see osa apellatsioonkaebuse esimesest väitest tagasi lükata.
C. Apellatsioonkaebuse teine väide: menetluses osalemine
43.
Sniace apellatsioonkaebuse teine väide on suunatud vaidlustatud kohtuotsuse punktis 59 sedastatule, et Sniace etendas kohtueelses menetluses vaid vähetähtsat osa.
44.
Tegemist ei ole kaaluka väitega, st antud väide on moyen inopérant ehk väide, mis ei sobi apellatsioonkaebuse eesmärgi saavutamiseks. Seetõttu on see väide alusetu.
45.
Kohtuotsusest ARE tuleneb, et menetlusosalistele EÜ artikli 88 lõikest 2 tulenevate menetluslike õiguste pelgast kasutamisest ei piisa, et neid isikuid saaks eristada sarnaselt riigiabi otsuse adressaatidele. (
25
) Nimetatud menetluses osalemisega väljendab pool küll oma erilist huvi soodustatud isiku soodustamise suhtes. Üksnes antud huvist ei piisa, et poolt saaks eristada sarnaselt riigiabi otsuse adressaatidele. Ei piisaks ka tihedast osalemisest ametlikus uurimismenetluses.
46.
Antud kohtuasjas võib jääda lahtiseks Sniace, komisjoni ja Lenzing Fibersi poolt erinevalt käsitletud küsimus, kas vastupidi on eristamine võimalik siis, kui hagev konkurent ei osalenud komisjoni ametlikus uurimismenetluses. (
26
) Sama kehtib ka küsimuse suhtes, kas Sniacelt oleks üldse kohane eeldada tihedamat osalemist ametlikus uurimismenetluses.
47.
Lisaks väidab Sniace oma apellatsioonkaebuses, et teda saab eristada vähemalt seoses tema menetluslike õiguste järgimise aspektiga EÜ artikli 88 lõike 2 kohases ametlikus uurimismenetluses. Vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel rikkus komisjon Sniace menetluslikke õigusi. Kuna komisjon muutis täies ulatuses oma hinnangut uuritud toetusmeetmete suhtes, võrreldes teatisega ametliku uurimismenetluse algatamise kohta ja teatisega menetluse laiendamisest teistele toetusmeetmetele, oleks enne lõplikku otsuse tegemist tulnud Sniace uuesti ära kuulata.
48.
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 113 lõike 2 kohaselt on selline väide siiski vastuvõetamatu. Selle sätte kohaselt ei või apellatsioonkaebuses muuta Esimese Astme Kohtu menetluses olnud hagi eset. Esimeses kohtuastmes Sniace aga väidetava menetlusnormi rikkumist välja ei toonud. Oma apellatsioonkaebuses kritiseeris Sniace komisjoni hinnangu muutmist üksnes ulatuses, milles see oli ebapiisavalt põhjendatud. Väide puuduliku põhjendamise ja väide uuesti ärakuulamata jätmise kohta on siiski erinevad hagiesemed. Seega apellatsioonimenetluses antud väite läbivaatamine laiendaks hagi eset.
49.
Lisaks ei ole kohtupraktikas siiani tuvastatud, et EÜ artikli 88 lõike 2 kohases ametlikus uurimismenetluses osalenud konkurendil oleks õigus olla uuesti ära kuulatud. Tulenevalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (
27
), millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli [88] kohaldamiseks, artiklitest 6 ja 20 on nende õigused pigem piiratud õigusega esitada kaebus riigiabi andmise peale, esitada märkusi ametliku uurimismenetluse algatamise järel ja saada teavet komisjoni otsuse kohta.
50.
Lenzing Fibersi väitel oli Sniacel isegi võimalus väljendada oma seisukohta komisjoni muudetud hinnangule viskoosi ja lüotselli erinevate turgude kohta. EÜ artikli 88 lõike 2 kohases ametlikus uurimismenetluses tehtud täiendavas teatises andis komisjon teada, et viskoos ja lüotsell on kaks erinevat toodet, ning andis võimaluse uute märkuste esitamiseks. (
28
)
51.
Eeltoodust tulenevalt tuleb apellatsioonkaebuse teine väide samuti tagasi lükata.
D. Apellatsioonkaebuse kolmas väide: õigus tõhusale õiguskaitsele
52.
Apellatsioonkaebuse kolmanda väitega leiab Sniace teise võimalusena, et hagi vastuvõetamatuse korral rikutakse Sniace õigust tõhusale õiguskaitsele.
53.
Mis puutub Sniace seisukohta, et ta on juba tõendanud, et hagi vastuvõetavuse eeldused on täidetud, siis tuleb viidata eespool sedastatule. Sniacel ei ole õnnestunud tõendada isegi isikliku puutumuse olemasolu. Samuti ei anna Sniacele kaebeõigust tema menetlusõiguslik seisund komisjoni ametlikus uurimismenetluses.
54.
Isegi kui komisjoni otsus rikuks Sniace õigusi, vaatamata sellele, et Sniace ei ole eristatav, ei muudaks see hagi ühenduste kohtutes vastuvõetavaks. (
29
) Pigem on liikmesriikide ülesanne näha sellisteks juhtumiteks ette õiguskaitsevahendite ja menetluste süsteem, mille abil saab tagada, et järgitaks õigust tõhusale õiguskaitsele. (
30
) Antud kontekstis tuleneb liikmesriikide kohtutele EÜ artiklis 5 sätestatud lojaalse koostöö kohustus, mis tähendab kohustust tõlgendada ja rakendada siseriiklikke menetlusnorme kaebeõiguse kohta viisil, mis tagab taotletava õiguskaitse. (
31
)
55.
Siiski ei saa eraõiguslik isik tugineda üksnes EÜ artiklile 87, selleks et vaidlustada siseriiklikus kohtus riigiabi kokkusobivust ühenduse õigusega ja taotleda, et nimetatud kohus vahetult või kaudselt tuvastaks sellise kokkusobimatuse. (
32
) EÜ artiklite 87 ja 88 kohaselt on üksnes komisjon pädev antud asjaolu tuvastama. (
33
)
56.
Eeltoodust tuleb eristada õigust vaidlustada siseriiklikus kohtus komisjoni otsus riigiabi heakskiitmise kohta. Selline võimalus on põhimõtteliselt olemas, (
34
) kui eraõiguslikul isikul puudus kohustus esitada kaebus ühenduste kohtutele vaidlustamistähtaja jooksul. (
35
) Antud juhul ei ole tegemist sellise olukorraga just seetõttu, et kooskõlas siiani tehtud järeldustega ei oleks hagi vastuvõetav. Antud juhul peaks siseriiklik kohus esitama Euroopa Kohtule eelotsuse taotluse, et saada hinnang otsuse kehtivusele. (
36
)
57.
Eeltoodust tulenevalt ei riku tõhusa õiguskaitse põhimõtet nõuded riigiabi otsuse peale esitatavale hagile, mille esitab ühenduste kohtutele konkurent.
E. Apellatsioonkaebuse kolmas väide: võrdne kohtlemine
58.
Viimasena väidab Sniace, et hagi rahuldamata jätmine selle vastuvõetamatuse alusel rikuks võrdse kohtlemise põhimõtet. Tema konkurendil Lenzingi kontsernil oli nimelt võimalus tulemuslikult vaidlustada komisjoni otsus, millega kiideti heaks Sniace kasuks antud toetusmeede.
59.
Ilma et peaks üksikasjalikult kirjeldama nimetatud teise menetluse asjaolusid, piisab tähelepanekust, et Sniacele antud riigiabi soodustas ka viimase viskoositooteid ning et Lenzingi kontsern müüb samuti viskoosi. Nimetatud otsesest konkurentsist tulenev mõju võimaldas Esimese Astme Kohtul tuvastada isikliku puutumuse. (
37
) Kuna mõlema menetluse asjaolud on erinevad, ei ole võimalik tuvastada lubamatut ebavõrdset kohtlemist.
60.
Lõpuks on edutu ka Sniace etteheide, et Esimese Astme Kohus lükkas tagasi Sniace taotluse tõendite kogumiseks. Esimese Astme Kohus on ainupädev otsustama, kas mingis kohtuasjas kogutud tõendid vajavad täiendamist. Asjaolu, kas menetluses kogutud materjalidel on tõendi väärtus, kuulub faktiliste asjaolude vaba hindamise hulka Esimese Astme Kohtu poolt, kusjuures väljakujunenud kohtupraktika kohaselt Euroopa Kohus seda hinnangut apellatsiooni korras läbi ei vaata, välja arvatud juhul, kui kohtule esitatud tõendeid on võltsitud või kohtutoimikust ilmneb, et asjaolusid on ekslikult tuvastatud. (
38
)
61.
Apellatsioonkaebuse antud väide tuleb samuti tagasi lükata.
F. Kokkuvõte
62.
Apellatsioonkaebus tuleb terves ulatuses rahuldamata jätta.
V. Kohtukulud
63.
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 122 kohaselt koosmõjus artikliga 118 ja artikli 69 lõikega 2 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna Sniace on oma apellatsioonkaebusega kohtuvaidluse kaotanud, jäävad tema kanda tema enda ja komisjoni kohtukulud.
64.
Kooskõlas artikli 69 lõikega 4 kannavad kohtuvaidluses menetlusse astunud liikmesriigid ise oma kohtukulud, samuti apellatsioonimenetluse kulud. (
39
) Sama sätte kolmanda alalõike kohaselt võib Euroopa Kohus otsustada, et menetlusse astunud teine pool kannab ise oma kulud. See tundub antud kohtuasjas Lenzing Fibers’i suhtes kohane. Seega kannavad Austria ja Lenzing Fibers ise oma kohtukulud.
VI. Ettepanek
65.
Neil põhjustel teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
1.
Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
2.
Jätta Sniace SA kohtukulud tema enda kanda ja mõista komisjoni kohtukulud välja Sniace SA-lt.
3.
Jätta Austria Vabariigi ja Lenzing Fibres GmbH kohtukulud nende endi kanda.
(
1
)	Algkeel: saksa.
(
2
)	EÜT 2001, L 38, lk 33.
(
3
)	14. aprilli 2005. aasta otsus kohtuasjas T-88/01: Sniace vs. komisjon (EKL 2005, lk II-1165).
(
4
)	Eespool 2. joonealuses märkuses viidatud.
(
5
)	21. oktoobri 2004. aasta otsus kohtuasjas T-36/99: Lenzing AG vs. komisjon (EKL 2004, lk II-3597), vt lisaks minu . aasta ettepanek kohtuasjas C-525/04 P: Hispaania vs. Lenzing (EKL 2007, lk I-9947).
(
6
)	15. juuli 1963. aasta otsus kohtuasjas 25/62: Plaumann vs. komisjon (EKL 1963, lk 211, 238) ja . aasta otsus kohtuasjas C-198/91: Cook vs. komisjon (EKL 1993, lk I-2487, punkt 20).
(
7
)	13. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-78/03: Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum (EKL 2005, lk I-10737, punkt 34 jj).
(
8
)	Otsus kohtuasjas ARE (viidatud eespool 7. joonealuses märkuses, punkt 35 jj).
(
9
)	Otsus kohtuasjas ARE (viidatud eespool 7. joonealuses märkuses, punkt 34 jj).
(
10
)	Otsus kohtuasjas ARE (viidatud eespool 7. joonealuses märkuses, punkt 68 jj, laiemalt sõnastatud punktis 37).
(
11
)	28. jaanuari 1986. aasta otsus kohtuasjas 169/84: Cofaz jt vs. komisjon (EKL 1986, lk 391, punkt 25).
(
12
)	Eespool 6. joonealuses märkuses viidatud otsused kohtuasjades Plaumann vs. komisjon ja Cook vs. komisjon.
(
13
)	10. detsembri 1969. aasta otsus liidetud kohtuasjades 10/68 ja 18/68: Eridania jt vs. komisjon (EKL 1969, lk 459, punktid 7 ja 8).
(
14
)	Esimese Astme Kohtu 27. mai 2004. aasta määrus kohtuasjas T-358/02 (EKL2004, lk II-1565, punkt 37).
(
15
)	Vt antud küsimuses 21. veebruari 2006. aasta määrus kohtuasjas C-367/04 P: Deutsche Post ja DHL vs. komisjon (EKL 2006, lk I-26, kättesaadav ainult saksa ja prantsuse keeles, punkt 47).
(
16
)	12. detsembri 2006. aasta otsuses kohtuasjas T-146/03: Asociación de Estaciones de Servicio de Madrid ja Federation Catalana de Servicio vs. komisjon (EKL 2006, lk II-98*, punkt 50 jj), mis käsitles tanklatele antud riigiabi, pidas Esimese Astme Kohus silmas soodustatud tanklapidaja kohalikke konkurente.
(
17
)	Lisaks on eeltoodu kooskõlas komisjoni hinnanguga vaidlustatud otsuse punktis 52, samuti 17. oktoobri 2001. aasta otsusega, millega koondumine kuulutatakse kokkusobimatuks ühisturuga ja EMP lepinguga (COMP/M.2187 – CVC/Lenzing, ELT 2004, L 20, punkt 54 jj).
(
18
)	Riigiabi õiguse küsimuses vt 1. juuni 2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-442/03 P ja C-471/03 P: P&O European Ferries (Vizcaya) vs. komisjon ja Diputación Foral de Vizcaya vs. komisjon (EKL 2006, lk I-4845, punkt 60), samuti üldisemalt vt . aasta otsus kohtuasjas C-390/95 P: Antillean Rice Mills jt vs. komisjon (EKL 1999, lk I-769, punkt 29); . aasta otsus kohtuasjas C-237/98 P: Dorsch Consult (EKL 2000, lk I-4549, punkt 35 jj) ja . aasta otsus liidetud kohtuasjades C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P ja C-219/00 P (EKL 2004, lk I-123, punkt 49).
(
19
)	18. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C-229/05 P: PKK ja KNK vs. nõukogu (EKL 2007, lk I-439, punkt 37). Varasemate sõnastuste kohta vt . aasta otsus kohtuasjas C-8/95 P: New Holland Ford vs. komisjon (EKL 1998, lk I-3175, punkt 72) ja . aasta otsus kohtuasjas C-551/03 P: General Motors Nederland ja Opel Nederland vs. komisjon (EKL 2006, lk I-3173, punkt 54).
(
20
)	Otsus kohtuasjas CVC vs. komisjon (eespool 17. joonealuses märkuses viidatud, punkt 230 jj).
(
21
)	Office of Fair Trading’i 6. septembri 2004. aasta otsus asjas Lenzing vs. Tencel, punkt 10 jj, http://www.oft.gov.uk/NR/rdonlyres/083EBE4F-28E5-4E0C-99EA-02007CBA5275/0/Lenzing.pdf.
(
22
)	Antud küsimuses viitab Sniace eespool 17. joonealuses märkuses viidatud koondumisotsuses tehtud teatisele EÜ artikli 88 lõike 2 ametliku uurimismenetluse algatamise kohta, siiski jõuab komisjon samale järeldusele ka vaidlustatud otsuse punktis 45.
(
23
)	Vt 6. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-274/99 P: Connolly vs. komisjon (EKL 2001, lk I-1611, punkt 121) ja . aasta otsus kohtuasjas C-197/99 P: Belgia vs. komisjon (Forges de Clabecq) (EKL 2003, lk I-8461, punkt 81), samuti kohtujurist Léger’i ettepanek viimases kohtuasjas, punkt 68.
(
24
)	Antud mõiste kohta vt Euroopa Kohtu 3. aprilli 2003. aasta otsus kohtuasjas T-114/02: BaByliss vs. komisjon (EKL 2003, lk II-1279, punkt 343).
(
25
)	Eespool 7. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus ARE, punktid 58 ja 69 jj). Sellega sarnaneb Euroopa Kohtu 5. juuni 1996. aasta otsus kohtuasjas T-398/94: Kahn Scheepvaart vs. komisjon (EKL 1996, lk II-477, punkt 42).
(
26
)	Vt Euroopa Kohtu 27. aprilli 1995. aasta otsus kohtuasjas T-435/93: ASPEC jt vs. komisjon (EKL 1995, lk II-1281, punkt 64); . aasta otsus kohtuasjas T-149/95: Ducros vs. komisjon (EKL 1997, lk II-2031, punkt 34) ja . aasta otsus kohtuasjas T-11/95; BP Chemicals vs. komisjon (EKL 1998, lk II-3235, punkt 72) ja eelnevale kontrastiks Euroopa Kohtu . aasta otsus kohtuasjas C-106/98 P: Comité d’enterprise de la Société française de production jt vs. komisjon (EKL 2000, lk I-3659, punkt 41), samuti eespool 15. joonealuses märkuses viidatud Euroopa Kohtu määrus kohtuasjas Deutsche Post ja DHL vs. komisjon (punkt 41).
(
27
)	EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339.
(
28
)	Ettepanek märkuste esitamiseks kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikega 2, mis käsitleb riigiabi, C-61/98 (endine NN 189/97) Lenzing Lyocell GmbH & Co. KG, EÜT 1999, C 253, 4 (10).
(
29
)	1. oktoobri 2004. aasta määrus kohtuasjas C-379/03 P: Pérez Escolar vs. komisjon (kohtulahendite kogumikusei avaldata, kättesaadav ainult hispaania ja prantsuse keeles, punkt 41 jj), millele komisjon viitab, ei kohaldu antud asjas, kuna hageja ei olnud väidetavalt soodustatud ettevõtja konkurent.
(
30
)	25. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas C-50/00 P: Unión de Pequeños Agricultores vs. nõukogu (EKL 2002, lk I-6677, punkt 41).l
(
31
)	Eespool 30. joonealuses märkuses viidatud kohtuotsus Unión de Pequeños Agricultores vs. nõukogu (punkt 42).
(
32
)	22. märtsi 1977. aasta otsus kohtuasjas 78/76: Steinike ja Weinlig (EKL 1977, lk 595, punkt 10) ja . aasta määrus kohtuasjas C-297/01: Sicilcassa ja Graci (EKL 2003, lk I-7849, punkt 47).
(
33
)	Eespool 32. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Steinike ja Weinlig (punkt 6 jj).
(
34
)	15. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-148/04: Unicredito Italiano (EKL 2005, lk I-11137, punkt 43), vt ka . aasta otsus liidetud kohtuasjades 133/85–136/85: Rau vs. BALM (EKL 1987, lk 2289, punkt 11) ja . aasta otsus kohtuasjas C-344/98: Masterfoods ja HB (EKL 2000, lk I-11369, punkt 55 jj).
(
35
)	Vt minu ettepanek 26. oktoobri 2006. aasta kohtuasjas C-441/05: Roquette Frères (EKL 2007, lk I-1993, punkt 33 jj).
(
36
)	Eespool 34. joonealuses märkuses viidatud otsus kohtuasjas Masterfoods.
(
37
)	Vt eespool 5. joonealuses märkuses viidatud minu ettepanek kohtuasjas Hispaania vs. Lenzing (punkt 29 jj).
(
38
)	10. juuli 2001. aasta otsus kohtuasjas C-315/99 P: Ismeri Europa vs. kontrollikoda (EKL 2001, lk I-5281, punkt 19); . aasta otsus liidetud kohtuasjades C-24/01 P ja C-25/01 P: Glencore ja Compagnie Continentale vs. komisjon (EKL 2002, lk I-10119, punktid 77 ja 78) ja . aasta otsus kohtuasjas C-136/02 P: Mag Instrument vs. ühtlustamisamet (EKL 2004, lk I-9165, punkt 76).
(
39
)	24. septembri 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-74/00 P ja C-75/00 P: Falck vs. komisjon (EKL 2002, lk I-7869, punkt 191).