62005CC0173
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
PHILIPPE LÉGER
esitatud 5. oktoobril 2006 (
1
)
Kohtuasi C-173/05
Euroopa Ühenduste Komisjon
versus
Itaalia Vabariik
„Liikmesriigi kohustuste rikkumine — EÜ artiklid 23, 25 ja 133 — EMÜ-Alžeeria koostööleping — Keskkonnakaitsemaks Sitsiilia maakonna territooriumile rajatud gaasijuhtmetelt — Tollimaksuga samaväärse toimega maks”
1.
Käesolevas hagiavalduses palub komisjon Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik on kehtestanud keskkonnakaitsemaksu metaangaasi sisaldavatelt gaasijuhtmetelt, mis läbivad Sitsiilia maakonda (edaspidi: „keskkonnakaitse maks” või „vaidlusalune maks”), on Itaalia Vabariik rikkunud EÜ artiklitest 23, 25, 26 ja 133 ning Alžiiris 26. aprillil 1976. aastal allakirjutatud Euroopa Majandusühenduse ja Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahelise koostöölepingu, mis on ühenduse nimel heaks kiidetud määrusega (EMÜ) nr 2210/78 (
2
) (edaspidi: „koostööleping”) artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi.
I. Õiguslik raamistik
A. Ühenduse õigusnormid
1. EÜ asutamislepingu asjakohased sätted
2.
EÜ artikli 23 kohaselt kaasneb liikmesriikidevahelise tolliliiduga ühine tollitariif, mille eesmärk on ühtlustada tollimakse, mida tasutakse ühenduse välispiiril kolmandatest riikidest imporditud kaubalt, selleks et vältida häireid nende liikmesriikide vahelises kaubavahetuses ning kaupade vaba liikumise moonutamist.
3.
EÜ artikli 25 kohaselt on liikmesriikide vahel keelatud impordi- ja eksporditollimaksud ja samaväärse toimega maksud. See keeld kehtib ka fiskaalsete tollimaksude suhtes.
4.
EÜ artikkel 133 sätestab, et ühine kaubanduspoliitika rajaneb ühtsetel põhimõtetel, eriti mis puutub tariifimäärade muutmisse ning tolli- ja kaubanduskokkulepete sõlmimisse. See hõlmab nende riiklike maksualaste ja kaubanduslike erinevuste kaotamist, mis puudutavad kolmandate riikidega peetavat kaubavahetust.
2. Koostööleping
5.
Vastavalt [Euroopa Majandusühenduse ja Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahelise] lepingu artiklile 1 on selle lepingu eesmärk „edendada lepinguosaliste vahelist kõikehõlmavat koostööd, et kaasa aidata Alžeeria majanduslikule ja sotsiaalsele arengule ning tugevdada lepinguosaliste vahelisi suhteid. Selleks võetakse vastu ja rakendatakse majandus-, tehnika- ja rahandusalase koostöö ning kaubandusega seotud sätteid ja meetmeid”.
6.
Selle lepingu artikli 4 lõike 1 kohaselt on Euroopa Majandusühenduse ja Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahelise koostöö eesmärk edendada eelkõige:
„[…]
—
Alžeeria eksporttoodete turustamist ja nende müüki,
[…]
—
energia valdkonnas ühenduse ettevõtjate osalemist Alžeeria ressursside uurimis-, tootmis- ja töötlemisprogrammides, nende ressursside kohapealses arendamises ning sel eesmärgil ettevõtjate vahel sõlmitud pikaajaliste nafta, gaasi ja naftasaaduste tarnelepingute täitmises,
[…]”.
7.
Vastavalt koostöölepingu artiklile 9 „imporditakse muid kui Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu II lisas loetletud Alžeeria päritolu tooteid ühendusse ilma koguseliste piiranguteta ja samaväärse toimega meetmeid kohaldamata ning tollimaksuvabalt ja samaväärse toimega makse kohaldamata”.
8.
Metaangaas kuulub koostöölepingu artikliga 9 hõlmatud toodete hulka.
B. Siseriiklikud õigusnormid
9.
Sitsiilia maakonna 26. märtsi 2002. aasta maakonnaseaduse (
3
) nr 2 artikkel 6 sätestab:
„1.   Sitsiilia maakonna territooriumile rajatud ning metaangaasi sisaldavate gaasijuhtmete olemasolust tulenevate keskkonnariskide vähendamiseks ja ärahoidmiseks mõeldud investeeringute rahastamiseks kehtestatakse keskkonnamaks. Saadavat tulu kasutatakse eelkõige nende piirkondade, mida kõnealused torujuhtmed läbivad, keskkonna säilitamise, kaitsmise ja parandamise algatuste rahastamiseks.
[…]
3.   […] Maksustatav teokoosseis on nimetatud gaasi sisaldavate ning Sitsiilia maakonda läbivate gaasijuhtmete omamine.
4.   Maksukohustuslasteks on lõikega 3 hõlmatud torujuhtmete klassi 1 kuuluvate gaasijuhtmete omanikud, kes tegutsevad vähemalt ühel järgnevatest tegevusaladest: gaasi ülekandmine, jaotamine, müük ja ostmine.
5.   Asjaomase maksu tähenduses käsitatakse gaasijuhtmena kõiki torusid, põlvi, äärikuid, ventiile ja muid eriomaseid koostisosi kogumis, mida kui tervikut kasutatakse maagaasi ülekandmiseks ja jaotamiseks.
6.   Maksu arvutusbaasiks on nende gaasijuhtmete maht kuupmeetrites, mis on liigitatud torujuhtmete klassi 1 ministri 24. novembri 1984. aasta dekreediga, mis käsitleb maagaasi torujuhtmete ülekandmis- ja jaotusrajatiste turvalisust.[ (
4
)]
[…]”.
II. Kohtueelne menetlus
10.
Komisjon palus 2002. ja 2003. aasta jooksul Itaalia ametiasutustele saadetud kirjades selgitusi Sitsiilia seaduse artiklis 6 kehtestatud keskkonnakaitse maksuga maksustatava teokoosseisu ja üksikasjalike rakenduseeskirjade kohta. Itaalia Vabariik andis 9. septembri 2003. aasta kirjas saadetud vastuses komisjonile teada, et „Sitsiilia keskkonnakaitse maksu ei ole Itaalia õiguskorras konkreetselt kohaldatud”, kuna Tribunale amministrativo regionale della Lombardia (Itaalia) otsuse kohaselt on kõnealune seadus ühenduse õigusnormidega vastuolus.
11.
Komisjon leidis, et Itaalia Vabariigi esitatud märkused ei olnud faktiliste asjaolude osas ammendavad ja olid õiguslikult põhjendamata ning saatis viimasele 19. detsembril 2003 märgukirja, milles kohustas vastavalt EÜ artiklis 226 sätestatule edastama asjakohased märkused kahe kuu jooksul. Sellega pikendati Itaalia Vabariigile antud tähtaega kuni 19. aprillini 2004.
12.
Kuna märgukiri jäi vastamistähtaja pikendamisest hoolimata vastuseta, esitas komisjon 9. juulil 2004 põhjendatud arvamuse, milles palus Itaalia Vabariigil võtta märgukirja täitmiseks vajalikke meetmeid kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest. Itaalia Vabariik põhjendatud arvamusele ei vastanud.
13.
Seepeale otsustas komisjon esitada käesoleva hagi.
III. Hagi
14.
Komisjon palub Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik on kehtestanud Sitsiilia seaduse artiklis 6 sätestatud vaidlusaluse maksu, on Itaalia Vabariik rikkunud EÜ artiklitest 23, 25, 26 ja 133 ning koostöölepingu artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi, ning mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.
A. Poolte peamised argumendid
15.
Komisjon leiab esiteks, et Itaalia Vabariik ei saa tugineda Tribunale amministrativo regionale della Lombardia otsusele, mille kohaselt on keskkonnakaitse maks ühenduse õigusnormidega vastuolus, kui tõendile, et seda maksu Sitsiilia maakonnas enam ei kohaldata. Komisjon väidab, et vastavalt kohtu otsusele saab siseriiklike õigusnormide ebakõla ühenduse sätetega, sh otse kohaldatavate sätetega, likvideerida üksnes siduvate siseriiklike sätetega, millel on samaväärne õigusjõud kui nendel sätetel, mida tuleb muuta. (
5
) Komisjon lisab oma repliigis, et Sitsiilia maakonna eelarve- ja rahandusministri 31. detsembri 2004. aasta määrus mainib peatükis 1611 tulu, mis on saadud Sitsiilia maakonna territooriumil asuvate gaasijuhtmete omamiselt võetavast maksust. Tema väitel tõendab see, et kõnealune maks on endiselt jõus. Lisaks täpsustab komisjon, et vastavalt 9. augusti 1994. aasta otsusest kohtuasjas Lancry jt (
6
) tulenevale kohtupraktikale laieneb EÜ artiklis 25 sätestatud keeld ka kohalike omavalitsuste kehtestatud maksudele.
16.
Lisaks väidab komisjon, et Sitsiilia seaduse artikkel 6 puudutab kõigest ühte infrastruktuuri, milleks on Alžeeria äriühingule kuuluv Vahemere-alune torujuhe. See torujuhe täidab kahte eesmärki, ühest küljest jaotada ja tarbida gaasi Itaalia territooriumil ja teisest küljest kanda gaasi üle Itaalia pinna ja eksportida seda teistesse liikmesriikidesse. Komisjoni arvates nähtub aga väljakujunenud kohtupraktikast, et otse kolmandatest riikidest imporditud kaubale uute maksude või samaväärsete meetmete kehtestamine on keelatud. (
7
) Selle keelu ulatus on identne ühendusesiseses kaubanduses kehtiva keeluga. (
8
)
17.
Lisaks leiab komisjon, et keskkonnakaitse maksu kehtestamine rikub ühist tollitariifistikku, kuna mõjutab nende tollimaksude ühtlustamist, mida tasutakse ühenduse välispiiril kolmandatest riikidest imporditud kaubalt, mille tõttu võib tekkida häireid nende riikidega toimuvas kaubavahetuses ning esineda kaupade vaba liikumise või liikmesriikide vaheliste konkurentsitingimuste moonutamist. Komisjon täpsustab veel, et kohtupraktika kohaselt ei või liikmesriik kohaldada transiidimaksu ega ühtki muud tema territooriumi ületava kaubaga seotud maksu. (
9
)
18.
Pealegi on komisjoni arvates keskkonnakaitse maksu tegelik eesmärk panna kohustusi ülekantavale tootele ja mitte infrastruktuurile kui sellisele. Käesoleval juhul on keskkonnakaitse maksuga maksustatav teokoosseis nimelt rajatiste omamine. Komisjon märgib samas, et maksu arvutusbaasiks on gaasi sisaldavate gaasijuhtmete maht. Sitsiilia seadusesse tehtavate muudatuste korral toimuks maksu kogumine üksnes juhul, kui gaas on gaasijuhtmes olemas ja maksu ei saaks kohaldada infrastruktuurile kui sellisele.
19.
Itaalia Vabariik leiab omakorda, et komisjon ei ole arvestanud keskkonnakaitse maksu teisi eriomadusi, eelkõige selle maksu eesmärki. Itaalia Vabariigi arvates on selle maksu ainus eesmärk rahastada investeeringuid, mis on mõeldud Sitsiilia maakonnas asuvate metaangaasi sisaldavate gaasijuhtmete kohalolust tulenevate keskkonnariskide vähendamiseks ja ennetamiseks. Keskkonnakaitse maksu eesmärk on niisiis asutamislepingu keskkonnaalaste põhimõtete ja eelkõige ettevaatuspõhimõtte rakendamine.
20.
Itaalia Vabariik lisab, et kõnealust maksu tuleb tasuda üksnes siis, kui gaas on tegelikult infrastruktuuris olemas ja kui omanik tegeleb gaasi ülekandmise, jaotamise, müügi ja ostmisega. Selline tegevus vastab õiguspärasele nõudele, et maks peab olema seotud üksnes juhtumitega, mille puhul esineb potentsiaalse kahju oht keskkonnale. Itaalia Vabariik selgitab oma vasturepliigis, (
10
) et maksusumma ja ülekantud gaasi mahu vaheline seos on lihtne tehniline parameeter, millega luuakse kohane ja mõistlik seos keskkonnaohu tegeliku ulatusega. Maksu kajastumine hindades on üksnes juhuslik ning sõltub vaid gaasijuhtmete omaniku tahtest.
21.
Komisjon märgib oma repliigis, (
11
) et „tollimaksuga samaväärse toimega maksu” mõiste on ühenduse õiguse objektiivne õigusmõiste. Seega jääb see mõiste täiesti eemale riikliku seadusandja kavatsustest ja tema eesmärkidest. Euroopa Kohtule on oluline üksnes vaidlusaluse maksu mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele. Komisjon lisab, et 14. septembri 1995. aasta kohtuotsus Simitzi (
12
) kinnitab asjaolu, et samaväärse toimega maksud on keelatud, hoolimata sellest, milline on nende eesmärk ja kus neist saadavat tulu kasutatakse.
B. Hinnang
22.
Esiteks tuleb meenutada, et koostöölepingud on liikmesriikidele siduvad ja viimased peavad tagama nendest lepingutest tulenevate kohustuste täitmise. (
13
)
23.
Kolmanda riigiga sõlmitud koostöölepingu raames, millest nagu käesoleva juhtumi puhul tuleneb tollimaksude või samaväärse toimega maksude kehtestamise keeld sellest riigist pärit tootele, ei ole mingit alust tõlgendada mõistet „tollimaksudega samaväärse toimega maks” erinevalt sellest, mille on Euroopa Kohus sellele mõistele andnud ühendusesiseses kaubanduses. (
14
)
24.
Seega peab väljend „tollimaksudega samaväärse toimega maks” koostöölepingu artikli 9 mõttes olema mõistetav kui iga ühepoolselt kehtestatud rahaline kohustus, hoolimata selle nimetusest ja kohaldamise viisist, mis kehtib kaupade suhtes asjaolu tõttu, et neid toimetatakse üle piiri ja kui selle puhul ei ole ranges tähenduses tegemist tollimaksuga, isegi kui nimetatud maksu ei koguta riigi nimel. (
15
)
25.
Taoline maks ei ole siiski sellisena kvalifitseeritav kui tegemist on ettevõtja osutatava teenuse eest makstud tasuga või kui see on seotud ühenduse õigusega ettenähtud kohustuste täitmise kontrollimisega. (
16
)
26.
Pärast selle täpsustamist tuleb järgmisena hinnata etteheite põhjendatust. Selleks et kindlaks määrata, kas vaidlusalusel maksul on tollimaksuga samaväärsele maksule omaseid tunnuseid, tuleb kõigepealt kontrollida, kas seda maksu võetakse kaubalt ning seejärel, kas kaupa maksustatakse seetõttu, et see toimetatakse üle piiri.
27.
Esiteks meenutagem, et Sitsiilia seaduse artikli 6 lõike 3 alusel on maksustatav teokoosseis „nimetatud gaasi sisaldavate ning Sitsiilia maakonda läbivate gaasijuhtmete omamine”. (
17
) Esmapilgul võib mõelda, et selle maksuga maksustatakse transpordivahendit, st gaasijuhet. Samas leian ma, et maksustatakse üksnes neid gaasijuhtmeid, mis ka tegelikult gaasi sisaldavad.
28.
Itaalia Vabariigi selgituste kohaselt tasutakse keskkonnakaitse maksu üksnes siis, kui esineb tegelik ja konkreetne potentsiaalse kahju oht keskkonnale. Ta nõustub, et see võimalus on välistatud juhul, kui gaasijuhe gaasi ei sisalda. (
18
)
29.
Need tunnused näitavad, et vaidlusalust maksu ei võeta transpordivahendilt kui selliselt, vaid pigem selle abil üle kantavalt kaubalt, s.o gaasilt.
30.
Teiseks märgin, et Sitsiilia seaduse artikli 6 lõige 4 täpsustab, et „maksukohustuslasteks on […] torujuhtmete klassi 1 kuuluvate gaasijuhtmete omanikud”. Ministri 24. novembri 1984. aasta dekreedi kohaselt, millele Sitsiilia seadus viitab, vastavad klassi 1 kuuluvad torujuhtmed gaasijuhtmetele, mille rõhk ületab 24 baari.
31.
Itaalia Vabariik ei vaidlusta asjaolu, et on üksainus infrastruktuur, mis vastab klassi 1 kuuluvate gaasijuhtmete eriomadustele ja selleks on Vahemere-aluse gaasijuhtmega ühendatud ja Alžeeria päritolu maagaasi ülekandev rajatis.
32.
Keskkonnakaitse maks puudutab seega üksnes Alžeeriast imporditud gaasi.
33.
Täpsustan muu hulgas, et Euroopa Kohus on samaväärse toimega maksudega seoses maakondlikud piirid ja riigipiirid samastanud. (
19
) Seetõttu ei oma tähtsust, et piir, millest kaup üle toimetatakse, lahutab Alžeeriat ja Sitsiilia maakonda.
34.
Arvestades neid kaalutlusi tuleb sedastada, et samaväärse toimega maksu määratlusele omased tunnused on käesoleva asja puhul olemas.
35.
Minu arvates ei mõjuta seda analüüsi kõnealuse maksu eesmärk.
36.
Itaalia Vabariik väidab kostja vastuses, (
20
) et keskkonnakaitse maksu eesmärk on rahastada investeeringuid, mis on mõeldud keskkonnariskide vähendamiseks ja ennetamiseks. See maks on kehtestatud üksnes selleks, et kaitsta keskkonda, lähtudes eelkõige ettevaatuspõhimõttest.
37.
Samas on Euroopa Kohus korduvalt leidnud, et mis tahes tollimaksude keeld on üldine ja absoluutne. Järelikult on tollimaksud ja nendega samaväärse toimega maksud keelatud, hoolimata nende kehtestamise eesmärkidest või nendest saadava tulu kasutusotstarbest. (
21
)
38.
Leian, et see põhimõte on kohaldatav ka maksule, mis nagu käesoleva juhtumi puhul on kehtestatud ennetuspõhimõtte alusel.
39.
Märgiksin veel, et Itaalia Vabariik ei ole esitanud ühtki tõendit, mis selgitaks, mil viisil kujutab klassi 1 kuuluvate gaasijuhtmete kaudu üle kantav Alžeeria gaas märgatavat ohtu, mis tingib vaidlusaluse maksu kehtestamise.
40.
Samuti tuleb märkida, et Itaalia Vabariik ei ole näidanud, et vaidlusalune maks vastab kohtupraktikas määratletud ja käesoleva ettepaneku punktis 25 meenutatud erandile, nagu see, et tegemist on ettevõtja osutatud teenuse eest makstava tasuga või see, et maks on seotud ühenduse õigusega ettenähtud kohustuste täitmise kontrollimisega.
41.
Lõpuks leiab komisjon oma hagiavalduses, et vaidlusaluse maksu kehtestamine rikub ka EÜ artikleid 23 ja 25. Tema arvates on Sitsiilia seaduse artikkel 6 vastuolus ühise tollitariifistiku põhimõtetega, kuna „see kehtestab imporditollimaksuga (ühenduses) või eksporditollimaksuga (teistesse liikmesriikidesse) samaväärse maksu”. (
22
)
42.
Selles osas jään ma eriarvamusele.
43.
Minu arvates ei võeta vaidlusalust maksu kaubalt nii siis, kui see toimetatakse üle Alžeeria ja Sitsiilia maakonna vahelise piiri, kui ka siis, kui see läbib maakonda selleks, et viia see tarbimiseks teistesse liikmesriikidesse. Leian, et käesoleva ettepaneku punktides 27 jj esitatud kaalutlusi arvestades tuleb maksu tasuda üksnes ajal, mil kaup toimetatakse üle Alžeeria ja Sitsiilia maakonna vahelise piiri. Kui maks on kord juba tasutud, siis liigub gaas gaasijuhtmes nii maakonna piires kui teistesse liikmesriikidesse takistusteta.
44.
Neid asjaolusid arvestades leian ma, et koostöölepingu artiklite 4 ja 9 rikkumisega seotud etteheide on põhjendatud ning liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi tuleb ülejäänud osas jätta rahuldamata.
45.
Kuna etteheide on tunnistatud põhjendatuks, tuleb kohtukulud vastavalt komisjoni nõudele ja kodukorra artikli 69 lõike 2 esimesele lõigule välja mõista Itaalia Vabariigilt.
IV. Ettepanek
46.
Arvestades eeltoodud põhjendusi teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
1.
Sedastada, et kuna Itaalia Vabariik kehtestas keskkonnamaksu, mida tuleb tasuda Alžeeria päritolu metaangaasilt, mis on lubatud Sitsiilia territooriumil vabasse ringlusse või mida eksporditakse teistesse liikmesriikidesse, on Itaalia Vabariik rikkunud Alžiiris 26. aprillil 1976. aastal allakirjutatud Euroopa Majandusühenduse ja Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahelise koostöölepingu, mis on ühenduse nimel heaks kiidetud nõukogu 26. septembri 1978. aasta määrusega (EMÜ) nr 2210/78, artiklitest 4 ja 9 tulenevaid kohustusi.
2.
Mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.
(
1
)	Algkeel: prantsuse.
(
2
)	Nõukogu 26. septembri 1978. aasta määrus Euroopa Majandusühenduse ja Alžeeria Demokraatliku Rahvavabariigi vahelise koostöölepingu sõlmimise kohta (EÜT L 263, lk 1).
(
3
)	GURS nr 14, 27.3.2002, I osa, lk 1; edaspidi: „Sitsiilia seadus”.
(
4
)	GURI nr 12, 15.1.1985, I osa, jaotis 1.3, lk 7.
(
5
)	4. detsembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-207/96: komisjon v. Itaalia (EKL 1997, lk I-6869, punkt 26).
(
6
)	Liidetud kohtuasjad C-363/93 ja C-407/93–C-411/93 (EKL 1994, lk I-3957, punkt 26).
(
7
)	Vt 13. detsembri 1973. aasta otsus liidetud kohtuasjades 37/73 ja 38/73: Diamantarbeiders vs. Indiamex (EKL 1973, lk 1609, punktid 10–18) ja 16. märtsi 1983. aasta otsus kohtuasjas 266/81: SIOT (EKL 1983, lk 731, punkt 18).
(
8
)	5. oktoobri 1995. aasta otsus kohtuasjas C-125/94: Aprile (EKL 1995, lk I-2919, punktid 32–42).
(
9
)	Vt eespool viidatud kohtuotsus SIOT, punktid 18, 19 ja 23.
(
10
)	Punktid 12 ja 13.
(
11
)	Punkt 3.
(
12
)	Liidetud kohtuasjad C-485/93 ja C-486/93 (EKL 1995, lk I-2655, punkt 14).
(
13
)	26. oktoobri 1982. aasta otsus kohtuasjas 104/81: Kupferberg (EKL 1982, lk 3641, punkt 11).
(
14
)	Eespool viidatud kohtuotsused Diamantarbeiders vs. Indiamex (punkt 10) ja 15.detsembri 1976. aasta otsus kohtuasjas 35/76: Simmenthal (EKL 1976, lk 1871, punktid 14 ja 15) ning eespool viidatud kohtuotsused SIOT (punkt 18) ja Aprile (punktid 38–40).
(
15
)	Vt eelkõige 8. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-293/02: Jersey Produce Marketing Organisation (EKL 2005, lk I-9543, punkt 55 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
16
)	27. veebruari 2003. aasta otsus kohtuasjas C-389/00: komisjon vs. Saksamaa (EKL 2003, lk I-2001, punkt 23 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
17
)	Kohtujuristi kursiiv.
(
18
)	Vt kostja vastus, punkt 26.
(
19
)	Eespool viidatud kohtuotsus Lancry jt, punktid 26 ja 27.
(
20
)	Punktid 10 ja 11.
(
21
)	Vt eelkõige 1. juuli 1969. aasta otsus kohtuasjas 24/68: komisjon vs. Itaalia (EKL 1969, lk 193, punkt 7) ja eespool viidatud kohtuotsus Simitzi (punkt 14).
(
22
)	Vt punkt 11.