62023CJ0557
EUROOPA KOHTU OTSUS (kolmas koda)
12. september 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Põllumajandustoodete ühine turukorraldus – Määrus (EL) nr 1308/2013 – Riigisisesed õigusnormid, milles on ette nähtud teatavate põllumajandustoodete reguleeritud hinnad ning kohustus pakkuda neid tooteid kindlaksmääratud koguses müügiks – Trahvid
Kohtuasjas C‑557/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Szegedi Törvényszéki (Szegedi kohus, Ungari) 6. septembri 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse samal kuupäeval, menetluses
SPAR Magyarország Kft.
versus
Bács-Kiskun Vármegyei Kormányhivatal,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda),
koosseisus: koja president K. Jürimäe, Euroopa Kohtu president K. Lenaerts kolmanda koja kohtuniku ülesannetes, kohtunikud N. Piçarra, N. Jääskinen (ettekandja) ja M. Gavalec,
kohtujurist: M. Campos Sánchez‑Bordona,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
SPAR Magyarország Kft., esindajad: ügyvédek G. Báthory, V. Łuszcz ja L. Wallacher,
–
Ungari valitsus, esindajad: M. Z. Fehér, R. Kissné Berta ja K. Szíjjártó,
–
Saksamaa valitsus, esindajad: J. Möller ja N. Scheffel,
–
Austria valitsus, esindajad: A. Posch, J. Schmoll ja M. Kopetzki,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Konstantinidis ja Zs. Teleki,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT 2013, L 347, lk 671; parandus ELT 2016, L 130, lk 7), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. detsembri 2021. aasta määrusega (EL) 2021/2117 (ELT 2021, L 435, lk 262) (edaspidi „ühise turukorralduse määrus“).
2
Taotlus on esitatud SPAR Magyarország Kft. ja Bács‑Kiskun Vármegyei Kormányhivatali (Bács‑Kiskuni komitaadi haldusasutus, Ungari; edaspidi „liikmesriigi ametiasutus“) vahelises kohtuvaidluses selle ametiasutuse otsuse üle määrata SPAR Magyarországile tarbijakaitse valdkonnas trahv.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3
Ühise turukorralduse määruse põhjendustes 172, 185 ja 189 on sätestatud:
„(172)
Võttes arvesse põllumajandussektori eripära ja selle sõltuvust terve toiduainete tarneahela nõuetekohasest toimimisest, sealhulgas konkurentsieeskirjade tulemuslikust kohaldamisest kõigile seotud sektoritele kogu toiduainete tarneahela puhul, mis võib olla äärmiselt kontsentreeritud, tuleks erilist tähelepanu pöörata [ELTL] artiklis 42 sätestatud konkurentsieeskirjade kohaldamisele. […]
[…]
(185)
Selleks et tõhusalt ja tulemuslikult reageerida turuhäirete ohule, mis on tingitud märkimisväärsest hinnatõusust või ‑langusest sise‑ või välisturul või muudest sündmustest ja asjaoludest, mis põhjustavad märkimisväärseid turuhäireid või turuhäirete ohtu, kui see olukord või selle mõju tõenäoliselt jätkub või olukord halveneb, peaks [Euroopa K]omisjonil olema õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte meetmete kohta, mis on vajalikud sellele turuolukorrale reageerimiseks, täites samas kõiki kohustusi, mis tulenevad rahvusvahelistest kokkulepetest ja tingimusel, et mis tahes muud käesolevas määruses ette nähtud meetmed osutuvad ebapiisavaks, sealhulgas meetmed, et laiendada või muuta käesoleva määrusega ettenähtud muude meetmete reguleerimisala, kestust või muid aspekte või näha ette eksporditoetused või peatada täielikult või osaliselt imporditollimaksude kohaldamine, sealhulgas teatavate koguste või ajavahemike osas, kui see on vajalik.
[…]
(189)
Komisjonile tuleks anda volitused võtta vastu vajalikud meetmed, et lahendada konkreetseid probleeme eriolukorras.“
4
Määruse artikkel 1 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Käesoleva määrusega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus, mis hõlmab kõiki aluslepingute I lisas loetletud tooteid, v.a kalapüügi‑ ja vesiviljelustooted, mis on määratletud [Euroopa L]iidu õigusaktides kalapüügi‑ ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta.
2.   Lõikes 1 piiritletud põllumajandustooted jagatakse järgmisteks I lisa asjakohastes osades loetletud sektoriteks:
a)
teravili, I osa;
[…]
c)
suhkur, III osa;
[…]
p)
piim ja piimatooted, XVI osa;
[…]
s)
munad, XIX osa;
t)
linnuliha, XX osa;
[…]
x)
muud tooted, XXIV osa.“
5
Nimetatud määruse II osa II jaotise I peatükis on 1. jagu „Turustamisstandardid“, mis hõlmab määruse artikleid 73–91.
6
Ühise turukorralduse määruse artiklis 73 on sätestatud:
„Ilma et see piiraks põllumajandustoodete suhtes kohaldatavaid sätteid ning veterinaaria ja fütosanitaaria ning toiduainete sektoris vastuvõetud sätteid, millega tagatakse toodete vastavus hügieeni‑ ja tervishoiunormidele ning loomade ja inimeste tervise kaitse ning taimekaitse, sätestatakse käesolevas jaos eeskirjad, milles käsitletakse põllumajandustoodete turustamisstandardeid.“
7
Määruse artiklis 74 on ette nähtud:
„Tooteid, mille suhtes kehtivad kooskõlas käesoleva jaoga sektori‑ või tootepõhised turustamisstandardid, võib liidus turustada üksnes juhul, kui need vastavad nimetatud standarditele.“
8
Määruse artiklis 75 on sätestatud:
„1.   Turustamisstandardeid võib kohaldada ühe või mitme allpool loetletud sektori ja toote suhtes:
a)
oliiviõli ja lauaoliivid;
b)
puu‑ ja köögivili;
c)
töödeldud puu‑ ja köögivili;
d)
banaanid;
e)
elustaimed;
f)
munad;
g)
linnuliha;
h)
inimtoiduks ettenähtud võiderasvad;
[…]
3.   Ilma et see piiraks [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta määruse (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 1924/2006 ja (EÜ) nr 1925/2006 ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni direktiiv 87/250/EMÜ, nõukogu direktiiv 90/496/EMÜ, komisjoni direktiiv 1999/10/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/13/EÜ, komisjoni direktiivid 2002/67/EÜ ja 2008/5/EÜ ning komisjoni määrus (EÜ) nr 608/2004 (ELT 2011, L 304, lk 18),] artikli 26 kohaldamist, võivad lõikes 1 osutatud turustamisstandardid hõlmata ühte või mitut järgmistest nõuetest, mis määratakse kindlaks sektori‑ või tootepõhiselt ning põhinevad iga sektori eripäral, vajadusel reguleerida turuleviimist ning käesoleva artikli lõikes 5 määratletud tingimustel:
a)
tehnilised mõisted, nimetused ja müüginimetused muude kui artiklis 78 sätestatud sektorite puhul;
b)
klassifitseerimiskriteeriumid, nagu klassidesse liigitamine, kaal, suurus, vanus, kategooria;
c)
liigid, taimesort või loomatõug või kaubanduslik tüüp;
d)
esitusviis, kohustuslike turustamisstandarditega seotud märgistus, pakend, pakkimiskeskuste suhtes kohaldatavad eeskirjad, märgistamine, saagikoristusaasta ja eritingimuste kasutamine, ilma et see piiraks artiklite 92–123 kohaldamist;
e)
kriteeriumid, nagu välimus, konsistents, vastavus, tooteomadused ja veesisalduse protsent;
f)
tootmises kasutatud teatavad ained, koostisosad või koostisained, sealhulgas nende kvantitatiivne sisaldus, puhtus ja identifitseerimine;
g)
tootmistüüp ja tootmismeetod, sealhulgas veinivalmistustavad, ning säästva tootmise arenenud süsteemid;
h)
virrete ja veinide kupaaž ja segamine, sealhulgas nende mõisted ja nende suhtes kehtivad piirangud;
i)
kogumise sagedus, tarnimine, säilitamine ja käitlemine, säilitamismeetod ja ‑temperatuur, ladustamine ja transport;
j)
põllumajandustootmise asukoht ja/või päritolu, välja arvatud linnuliha ja võiderasvad;
k)
piirangud seoses teatavate ainete kasutamisega ja tegevuste rakendamisega;
l)
erikasutus;
m)
tingimused, millega reguleeritakse selliste toodete müümist, valdamist, ringlust ja kasutamist, mis ei vasta lõike 1 kohaselt vastu võetud turustamisstandarditele või artiklis 78 osutatud mõistetele, nimetustele ja müüginimetustele, ning kõrvalsaaduste kõrvaldamist.
[…]
5.   Käesoleva artikli lõike 1 kohaselt vastu võetud sektori‑ või tootepõhised turustamisstandardid kehtestatakse ilma, et see piiraks artiklite 84–88 ja IX lisa kohaldamist ning võttes arvesse:
a)
asjaomase toote eripära;
b)
vajadust tagada tingimused toodete turuleviimise hõlbustamiseks;
c)
tootjate huvi anda teavet toodete omaduste ja põllumajandustootmise eripära kohta ning tarbijate huvi saada toote kohta piisavat ja läbipaistvat teavet, sealhulgas tootmiskoha kohta, mis määratakse kindlaks iga juhtumi puhul eraldi, lähtudes geograafilisest asukohast, pärast seda, kui on eelkõige hinnatud ettevõtjate kulusid ja halduskoormust, ning tootjale ja lõpptarbijale pakutavaid soodustusi;
d)
meetodeid, mis on kättesaadavad toodete füüsikaliste, keemiliste ja organoleptiliste omaduste kindlaksmääramiseks;
e)
rahvusvaheliste asutuste vastu võetud standardsoovitused;
f)
vajadust säilitada toodete looduslikud ja peamised omadused ning vältida asjaomase toote koostise märkimisväärset muutust.
[…]“.
9
Määruse artikli 83 lõikes 5 on sätestatud:
„Liikmesriigid võivad vastu võtta või jätta kehtima täiendavad riiklikud sätted toodete kohta, mille suhtes kehtib liidu turustamisstandard, kui kõnealused sätted on kooskõlas liidu õiguse ja eelkõige kaupade vaba liikumise põhimõttega ning kui [Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivist 98/34/EÜ, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord (EÜT 1998, L 204, lk 37; ELT eriväljaanne 13/20, lk 337),] ei tulene teisiti.“
10
Ühise turukorralduse määruse artikli 90a lõikes 3 on sätestatud:
„Liikmesriigid kontrollivad riskianalüüsi alusel, kas artikli 1 lõikes 2 osutatud tooted vastavad käesolevas jaos sätestatud normidele, ning kohaldavad asjakohasel juhul halduskaristusi.“
11
Määruse artikli 219 „Turuhäirete vastu võetavad meetmed“ lõikes 1 on ette nähtud:
„Selleks et tõhusalt ja tulemuslikult reageerida turuhäirete ohule, mis on tingitud märkimisväärsest hinnatõusust või -langusest sise- või välisturgudel või muudest sündmustest või tingimustest, mis põhjustavad märkimisväärsel määral asjaomase turu häireid või häirete ohtu, ja kui kõnealune olukord või selle mõju turule tõenäoliselt jätkub või halveneb, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 227 vastu delegeeritud õigusakte, et võtta vajalikke meetmeid turuolukorrale reageerimiseks, täites samal ajal kõiki kohustusi, mis tulenevad ELi toimimise lepingu kohaselt sõlmitud rahvusvahelistest kokkulepetest, ja tingimusel, et muud käesolevas määruses ette nähtud meetmed osutuvad ebapiisavaks või ebasobivaks.
Kui käesoleva lõike esimeses lõigus osutatud turuhäirete puhul on see nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulisuse tõttu vajalik, kohaldatakse artiklis 228 sätestatud menetlust delegeeritud õigusaktide suhtes, mis on võetud vastu käesoleva lõike esimese lõigu alusel.
[…]“.
12
Nimetatud määruse artikli 221 pealkiri on „Konkreetsete probleemide lahendamise meetmed“. Selle lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.   Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega võetakse konkreetsete probleemide lahendamiseks vajalikud ja õigustatud erakorralised meetmed. […].
2.   Konkreetsete probleemide lahendamiseks võtab komisjon nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse tõttu, mis on seotud olukordadega, mis võivad tõenäoliselt põhjustada tootmise ja turutingimuste kiire halvenemise, mida oleks raske käsitleda, kui meetmete vastuvõtmine edasi lükata, […] vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.“
Ungari õigus
13
Valitsuse 14. jaanuari 2022. aasta määrus 6/2022, millega sätestatakse ajutised erandid hindade kindlaksmääramist reguleeriva 1990. aasta LXXXVII seaduse kohaldamisest hädaolukorras (az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény veszélyhelyzet ideje alatt történő eltérő alkalmazásáról szóló 6/2022 (I. 14.) Korm. Rendelet; Magyar Közlöny 2022/5; edaspidi „vaidlusalune valitsuse määrus“), jõustus 1. veebruaril 2022 esialgu kolmeks kuuks. Järjestikuste pikendamiste tõttu kehtis see kuni 31. juulini 2023. Sellesse on lisaks kahel korral muudetud; muudatused jõustusid vastavalt alates 10. novembrist 2022 ja 12. jaanuarist 2023.
14
Põhikohtuasjas kohaldatavad vaidlusaluse valitsuse määruse sätted on esitatud käesoleva kohtuotsuse punktides 15–20 ja vastavad sätetele, mis kehtisid 12. jaanuarist 2023 kuni 31. juulini 2023.
15
Vaidlusaluse valitsuse määruse §‑s 1 on sätestatud:
„(1)   Et vältida turutõrgete kahjulikku mõju, lisanduvad lisas 1 loetletud tooted ajavahemikul 1. veebruarist 2022 kuni 31. juulini 2023 reguleeritud hindadega toodete loetellu, mis on esitatud [1990. aasta LXXXVII seaduse hindade kindlaksmääramise kohta (az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény)] lisa I punkti alapunktis A.
(2)   Lisas 1 loetletud toodete jaemüügi brutohind kaupluses või kaubanduskeskuses ja postimüügis ei tohi olla kõrgem kui jaemüügi brutohind, mida [2005. aasta CLXIV kaubandusseaduse (a kereskedelemről 2005. évi CLXIV. törvény)] tähenduses esmatarbekaupu müüv kaupleja (edaspidi „kaupleja“) kohaldas 15. oktoobril 2021.
[…]“.
16
Vaidlusaluse valitsuse määruse §‑s 1/A oli sätestatud:
„(1)   Ajavahemikuks, mis jääb valitsuse määruse 451/2022 (XI. 9.), millega muudetakse valitsuse määrust 6/2022 (I. 14.), millega sätestatakse ajutised erandid hindade kindlaksmääramist reguleeriva 1990. aasta LXXXVII seaduse kohaldamisest hädaolukorras (az árak megállapításáról szóló 1990. évi LXXXVII. törvény veszélyhelyzet ideje alatt történő eltérő alkalmazásáról szóló 6/2022 (I. 14.) Korm. rendelet módosításáról szóló 451/2022 (XI. 9.) Korm. rendelet), jõustumise ja 31. juuli 2023. aasta vahele, lisanduvad lisas 2 loetletud tooted § 1 lõikes 1 loetletud reguleeritud hindadega toodetele.
(2)   Lisas 2 loetletud toodete jaemüügi brutohind kaupluses või kaubanduskeskuses ja postimüügis ei tohi olla kõrgem kui jaemüügi brutohind, mida kaupleja kohaldas 30. septembril 2022.
(3)   30. septembril 2022 kohaldatava jaemüügi brutohinna asemel,
a)
kui jaemüügi brutohind 30. septembril 2022 ei ole kättesaadav, kohaldatakse viimast jaemüügi brutohinda, mida kaupleja kohaldas enne 30. septembrit 2022;
b)
kui punktis a osutatud jaemüügi brutohinda ei ole võimalik kindlaks määrata, kohaldatakse Központi Statisztikai Hivatali [(statistika keskamet, Ungari)] veebisaidil 2022. aasta septembri kohta avaldatud keskmist tarbijahinda, kui see on kättesaadav.
[…]
(6)   Lõike 2 kohasel hinnakujundusel ei tohi nõuda muid kulusid ega tasusid.“
17
Vaidlusaluse valitsuse määruse §‑s 2 oli sätestatud:
„(1)   Kaupleja on kohustatud:
a)
turustama lisas 1 loetletud tooteid, mida ta turustas 15. oktoobril 2021;
b)
pakkuma neid tooteid müügiks vähemalt samas keskmises päevases koguses, mis tal oli 2021. aastal vastaval nädalapäeval laovarus;
c)
tagama nende toodete laovarud – punktis b osutatud koguse vajaduse korral kuni kahekordses ulatuses – ja selle, et neid pakutakse klientidele järjepidevalt nende vajaduste täitmiseks piisavas koguses, vältides puudujäägi tekkimist.
(2)   Kaupleja on kohustatud esitama § 1 lõikega 1 seotud teabe üldise poliitika koordineerimise ministri poolt kindlaks määratud vormis ja sisuga kaupluses hästi nähtavas kohas ning postimüügi korral avaldama selle kodulehel.“
18
Vaidlusaluse valitsuse määruse §‑s 2/A oli ette nähtud:
„(1)   Kaupleja on kohustatud:
a)
turustama lisas 2 loetletud tooteid, mida ta turustas 30. septembril 2022;
b)
pakkuma neid tooteid müügiks vähemalt samas keskmises päevases koguses, mis tal oli 2022. aastal vastaval nädalapäeval laovarus;
c)
tagama nende toodete laovarud – punktis b osutatud koguse vajaduse korral kuni kahekordses ulatuses – ja selle, et neid pakutakse klientidele järjepidevalt nende vajaduste täitmiseks piisavas koguses, vältides puudujäägi tekkimist.
(2)   Kaupleja on kohustatud esitama § 1/A lõikega 1 seotud teabe üldise poliitika koordineerimise ministri poolt kindlaks määratud vormis ja sisuga kaupluses hästi nähtavas kohas ning postimüügi korral avaldama selle kodulehel.“
19
Vaidlusaluse valitsuse määruse § 3 lõigetes 1–4 oli sätestatud:
„(1)   [1990. aasta LXXXVII seaduse hinnakujunduse kohta] § 16 kohaldamisalasse kuuluvates haldusasjades, mille ese on käesoleva valitsuse määruse sätete rakendamine, tegutseb omal algatusel tarbijakaitse üldamet, mis on määratud valitsuse määrusega tarbijakaitse üldameti määramise kohta [(edaspidi „amet“)], koostöös Nemzeti Élelmiszerlánc‑biztonsági Hivataliga [(riiklik toiduahela ohutuse amet, Ungari)] kooskõlas § 1 lõikega 5 ja § 1/A lõikega 5.
(2)   Erandina [1990. aasta LXXXVII seaduse hinnakujunduse kohta] §‑st 16 ja [2011. aasta CXCIV seaduse Ungari majandusliku stabiilsuse kohta (Magyarország gazdasági stabilitásáról szóló 2011. évi CXCIV. törvény)] §‑st 38/B amet, kes saab kontrolli käigus teada §‑des 1 ja 2 sätestatud kohustuste rikkumisest:
a)
määrab 50000 kuni 3000000 [Ungari forinti (HUF) (ligikaudu 131–7849 eurot)] suuruse rahatrahvi või
b)
võib otsusega anda kauplejale korralduse lõpetada ajutiselt oma tegevus ajavahemikuks, mis ei tohi olla lühem kui üks päev ega pikem kui kuus kuud.
(3)   Lõike 2 punktis a ette nähtud karistust võib mitu korda kohaldada rikkumiste korral, mis avastatakse mitme järjestikuse kontrolli käigus, isegi kui tegemist on sama päeva ja kauplusega, kusjuures uue trahvi määramise korral on selle summa vähemalt kaks korda suurem kui eelmise rikkumise eest määratud trahvi summa, ilma et tuleks arvesse võtta trahvi maksimaalset suurust käsitlevat sätet.
(4)   Korduva rikkumise korral võib lõike 2 punktides a ja b ette nähtud karistusi kohaldada koos.“
20
Vaidlusaluse valitsuse määruse lisas 1 oli ette nähtud:
„Reguleeritud hinnaga tooted:
1.
kristallsuhkur (valge suhkur);
2.
valge nisujahu T55;
3.
rafineeritud päevalilleõli;
4.
kodusigade sink (k.a konditustamata, kamaraga, filee, lõigatud, viilutatud või hakitud, eelpakendatud või eelpakendamata, värske, jahutatud või külmutatud);
5.
kanafilee, rümp – selg, päranipp ja tiivaots, koos või eraldi (k.a konditustatud tooted, nahaga, filee, lõigatud, viilutatud või hakitud, eelpakendatud või eelpakendamata, värske, jahutatud või külmutatud);
6.
2_8protsendilise rasvasisaldusega kõrgkuumutatud lehmapiim.“
21
Vaidlusaluse valitsuse määruse lisas 2 oli märgitud:
„Reguleeritud hinnaga tooted:
1.
liigi Gallus domesticus värsked munad koorega (v.a haudemunad, viljastatud);
2.
söögikartul, v.a värske kartul“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
22
Eelotsusetaotlusest nähtub, et selleks, et vältida turutõrgete kahjulikku mõju COVID‑19 pandeemiaga seotud hädaolukorras, võttis Ungari valitsus 2022. aasta alguses vastu vaidlusaluse valitsuse määruse, mille kohaselt turustati teatavaid selle määruse lisas 1 nimetatud põllumajandustooteid, nimelt teatavat liiki suhkrut, nisujahu, päevalilleõli, sea‑ ja kodulinnuliha ning piima, reguleeritud hindadega. Vaidlusaluse valitsuse määruse kohaselt ei tohtinud esmatarbekaupu müüvate kauplejate poolt nende toodete puhul kohaldatav jaemüügi brutohind olla kõrgem kui jaemüügi brutohind 15. oktoobril 2021. Lisaks, kui need kauplejad turustasid sel kuupäeval samu tooteid, olid nad kohustatud neid turustama päevas vähemalt 2021. aasta asjaomasel nädalapäeval müügiks pakutud keskmises päevases koguses.
23
Ukraina sõja tõttu muutis Ungari valitsus vaidlusalust valitsuse määrust nii, et alates 10. novembrist 2022 ei olnud arvesse võetav kvoot enam 2021. aasta keskmine müügiks pakutud päevakogus, vaid päevakogus, mis oli asjaomasel kauplejal selle aasta asjaomasel nädalapäeval laos.
24
Alates samast kuupäevast laiendas Ungari valitsus reguleeritud hindade kohaldamist ka kahele teisele tootele, nimelt munadele ja kartulitele. Neid tooteid müüvad kauplejad olid kohustatud neid turustama koguses, mis vastas keskmisele päevasele kogusele, mis neil oli 2022. aasta asjaomasel nädalapäeval laos, ning nende toodete hind ei tohtinud olla 30. septembril 2022 kohaldatust kõrgem. Vaidlusalune valitsuse määrus kehtis 31. juulini 2023 ja selle viimane muudatus oli jõustunud 12. jaanuaril 2023.
25
Pärast seda, kui liikmesriigi asutus oli teinud 1. veebruaril 2023 kontrolli ühel SPAR Magyarországi müügipindadest Ungaris, tuvastas see asutus, et vaidlusaluse valitsuse määrusega hõlmatud viie põllumajandustoote müügiks pakutav keskmine päevakogus oli väiksem kui 2021. või 2022. aasta asjaomasel nädalapäeval laos olnud keskmine päevakogus. Ametiasutus tuvastas 9. mai 2023. aasta otsusega vaidlusaluse valitsuse määruse sätete rikkumise ja määras SPAR Magyarországile tarbijakaitse valdkonnas rahatrahvi. Trahvisumma kindlaksmääramisel võttis sama ametiasutus muu hulgas arvesse rikkumisega tekitatud kahju pöördumatust, rikkumises puudutatud tarbijate suurt arvu asjaomase müügipinna asukohta arvestades, rikkumise kestust, rikkumise korduvust ja sagedust, rikkumise raskust SPAR Magyarországi tähtsust arvestades ja väidetavalt rikutud seadusjärgseid kohustusi ning ka kaupleja koostöövalmidust.
26
SPAR Magyarország esitas liikmesriigi ametiasutuse otsuse peale eelotsusetaotluse esitanud kohtule tühistamiskaebuse, milles ta vaidlustas otsuse õigusliku aluse ja talle määratud rahatrahvi summa. Ta põhjendab oma kaebust sellega, et tema tõlgenduse kohaselt ei ole vaidlusaluse valitsuse määruse eesmärk kehtestada üldist tarnekohustust, kuna lõppeesmärk on see, et kauplejad vastaksid täielikult tarbijate nõudlusele. Ta väidab, et ehkki ta ei pakkunud müügiks selles määruses ette nähtud kogust, vastas ta alati tarbijate nõudlusele ja tal jäi kontrolli päeval igat asjaomast toodet õhtul veel järele. Seega ei pannud ta toime rikkumist.
27
Liikmesriigi ametiasutus palub jätta kaebuse rahuldamata. Ta rõhutab, et rikkumine on toime pandud siis, kui kaupleja ei täida oma kohustust pakkuda müügiks vaidlusaluses valitsuse määruses ette nähtud kogust. Selles osas esineb objektiivne vastutus, nagu kinnitas tema sõnul Kúria (Ungari kõrgeim kohus). Nimetatud kohus tuvastas muu hulgas, et turutõrgete kahjuliku mõju vältimiseks ja üldise huvi eesmärgina tarbijate suuremaks kaitseks kehtestavad kõnealused normid objektiivse vastutuse. Seega on kaupleja kohustatud tagama selles määruses täpsustatud kaubakogused reguleeritud hindadega.
28
Eelotsusetaotluse esitanud kohus kahtleb, kas vaidlusalune valitsuse määrus, mis kehtestab trahvi ähvardusel kohustuse pakkuda müügiks teatava koguse põllumajandustooteid, mis kuuluvad ühise turukorralduse määruse kohaldamisalasse, reguleeritud jaemüügihinnaga, on kooskõlas liidu õigusega, kuivõrd sellised õigusnormid rikuvad põllumajandustoodete müügihindade vaba konkurentsi alusel vaba kujunemise põhimõtet ega järgi proportsionaalsuse põhimõtet.
29
Neil asjaoludel otsustas Szegedi Törvényszék (Szegedi kohus, Ungari) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas [ühise turukorralduse määruse] artikli 83 lõiget 5 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline liikmesriigi meede, nagu on kõne all põhikohtuasjas, millega kehtestatakse kohustus, et hädaolukorras peavad kauplejad pakkuma reguleeritud hinnaga müügiks teatavaid ühise turukorralduse määruse kohaldamisalasse jäävaid põllumajandustooteid koguses, mida ei määrata kindlaks mitte viiteaastal kaupleja poolt tarnitud keskmise päevase koguse alusel, vaid sellest sõltumatult, võttes aluseks päevase keskmise koguse, mis oli kauplejal viiteaastal laovarus?
2.
Kas ühise turukorralduse määruse artikli 90a lõiget 3 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus selline liikmesriigi meede, nagu on kõne all põhikohtuasjas, millega nähakse ette trahvi määramise kohustus ka juhul, kui kaupleja on kontrolli läbiviimise päeval pakkunud müügiks teatavaid ühise turukorralduse määruse kohaldamisalasse jäävaid põllumajandustooteid koguses, mis vastab viiteaastal tarnitud keskmisele päevasele kogusele, ja sellised tooted on tarbijatele kättesaadavad?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
30
Kõigepealt tuleb analüüsida Austria valitsuse ja komisjoni kirjalikes seisukohtades esitatud argumente, mille kohaselt eelotsusetaotluse esitanud kohtu viidatud sätted, milleks on ühise turukorralduse määruse artikli 83 lõige 5 ja artikli 90a lõige 3, ei ole kohaldatavad enamikule toodetele, mida vaidlusalune valitsuse määrus puudutab, ega selle määrusega kehtestatud nõuetele.
31
Ühise turukorralduse määruse artikli 83 lõike 5 kohaselt võivad liikmesriigid vastu võtta või jätta kehtima täiendavad riiklikud sätted toodete kohta, mille suhtes kehtib liidu turustamisstandard, kui kõnealused sätted on kooskõlas liidu õiguse ja eelkõige kaupade vaba liikumise põhimõttega. Selle määruse artikli 90a lõikes 3 on liikmesriikidele ette nähtud kohustus kontrollida nende toodete turustamise eeskirju ja määrata karistusi, kui need tooted ei vasta nendele eeskirjadele. Kuivõrd need kaks sätet kuuluvad nimetatud määruse II osa II jaotise I peatüki 1. jakku, mis käsitleb turustamisstandardeid, kohaldatakse neid üksnes juhul, kui tegemist on standarditega, mis puudutavad sama määruse artikli 75 lõikes 3 loetletud elemente.
32
Ühelt poolt ei kuulu teatavate toodete maksimumhinna kindlaksmääramine ja nende toodete teatava koguse müügiks pakkumise kohustus ühise turukorralduse määruse artikli 75 lõikes 3 nimetatud erielementide hulka ega selle artikli lõikes 5 nimetatud eritunnuste hulka. Teiselt poolt tuleneb sama artikli lõikest 1, et vaidlusaluses valitsuse määruses nimetatud kaheksast tootest võib turustamisstandardit kohaldada üksnes munade ja kodulinnuliha suhtes. Selles osas tuleb aga märkida, et ei komisjoni 23. juuni 2008. aasta määrus (EÜ) nr 589/2008, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad munade turustusnormide kohta (ELT 2008, L 163, lk 6), ega komisjoni 16. juuni 2008. aasta määrus (EÜ) nr 543/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 (teatavate kodulinnuliha turustusnormide kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT 2008, L 157, lk 46), ei sisalda turustuseeskirju, mis puudutaksid ühelt poolt maksimumhinna kehtestamist ja teiselt poolt kauplejate kohustust pakkuda toodet müügiks kindlaksmääratud koguses. Seega ei võimalda ükski asjaolu järeldada, et nende kahe toote puhul on olemas turustamisstandard, mis õigustaks käesoleva kohtuotsuse punktis 30 viidatud sätete kohaldamist.
33
Seega tuleb asuda seisukohale, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustes viidatud sätted kui sellised ei ole asjakohased vaidlusaluse valitsuse määruse kooskõla hindamisel ühise turukorralduse määrusega. Võttes aga arvesse asjaolu, et Euroopa Kohtu ülesanne on tõlgendada kõiki liidu õiguse sätteid, mida liikmesriigi kohtud vajavad oma kohtuasjade lahendamiseks, isegi kui need kohtud ei ole selliseid sätteid Euroopa Kohtule esitatud küsimustes otseselt maininud (22. veebruari 2024. aasta kohtuotsus Deutsche Rentenversicherung Bund, C‑283/21, EU:C:2024:144, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika), ei takista selline järeldus analüüsimast asjaomase valitsuse määruse kooskõla liidu õigusega ja täpsemalt ühise turukorralduse määruse sätetega osas, milles vaidlusalune valitsuse määrus puudutab tooteid, mis kuuluvad selle kohaldamisalasse.
34
Neil asjaoludel peab neid küsimusi, mida tuleb analüüsida koos, mõistma nii, et nendega soovitakse sisuliselt teada, kas ühise turukorralduse määrust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi meede, mis kehtestab hädaolukorra tõttu ühelt poolt kauplejale kohustuse pakkuda selle määruse kohaldamisalasse kuuluvaid põllumajandustooteid müügiks reguleeritud hinnaga ja kaupleja laovarus viiteaastal registreeritud keskmises päevases koguses ning teiselt poolt näeb ette rahatrahvi kohustusliku määramise selle liikmesriigi meetmega ette nähtud kohustuste rikkumise korral.
35
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et ühise põllumajanduspoliitika raames, mis on ELTL artikli 4 lõike 2 punkti d kohaselt valdkond, milles liit ja liikmesriigid oma pädevust jagavad, on viimati nimetatutel seadusandlik võim ELTL artikli 2 lõike 2 alusel teostada oma pädevust niivõrd, kuivõrd liit ei ole enda oma teostanud (11. märtsi 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Ungari (kasumimarginaalid), C‑400/19, EU:C:2021:194, punkt 34 ja seal viidatud kohtupraktika).
36
Lisaks ilmneb Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast, et liikmesriigid peavad teatavas sektoris turu ühist korraldust kehtestava määruse olemasolul siiski hoiduma mis tahes selliste meetmete võtmisest, mis võiksid seda eirata või kahjustada. Ühise turukorraldusega on samuti vastuolus sätted, mis takistavad turukorralduse nõuetekohast toimimist, isegi kui see turukorraldus ei reguleeri kõnealust küsimust ammendavalt (11. märtsi 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Ungari (kasumimarginaalid), C‑400/19, EU:C:2021:194, punkt 35 ja seal viidatud kohtupraktika).
37
Ent hindade kindlaksmääramise mehhanismi puudumisel on müügihinna vaba konkurentsi alusel vaba kujunemine üks selle määruse koostisosi ning väljendab kaupade vaba liikumise põhimõtet tõhusa konkurentsi tingimustes (vt selle kohta 11. märtsi 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Ungari (kasumimarginaalid), C‑400/19, EU:C:2021:194, punkt 36 ja seal viidatud kohtupraktika).
38
Sellegipoolest ei takista ühise turukorralduse kehtestamine liikmesriikidel kohaldamast riigisiseseid eeskirju, millel on muu üldise huviga seotud eesmärk kui ühisel turukorraldusel, isegi kui need eeskirjad võivad mõjutada siseturu toimimist asjasse puutuvas sektoris, tingimusel et need eeskirjad on nendega taotletud eesmärgi saavutamiseks sobivad ega lähe kaugemale, kui on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik (11. märtsi 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Ungari (kasumimarginaalid), C‑400/19, EU:C:2021:194, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).
39
Esimesena, nagu nähtub nii eelotsusetaotluse esitanud kohtu järeldustest kui ka SPAR Magyarországi, Austria valitsuse ja komisjoni kirjalikest seisukohtadest, kahjustab vaidlusalune valitsuse määrus vaba konkurentsi, mis on ühise turukorralduse määruse üks osa, nagu on meelde tuletatud käesoleva kohtuotsuse punktis 37. Kohustus pakkuda põllumajandustooteid müügiks reguleeritud hindadega ja kindlaksmääratud kogustes takistab nimelt kauplejatel vabalt määrata oma müügihindu ja koguseid, mida nad soovivad müüa vabal konkurentsil põhinevatel majanduslikel kaalutlustel.
40
Teisena, käesoleva kohtuotsuse punktis 38 meelde tuletatud kohtupraktikast ilmnevalt peab vaidlusalune valitsuse määrus olema põhjendatud muu üldise huvi eesmärgiga kui need, mis on hõlmatud ühise turukorraldusega.
41
Ungari valitsuse sõnul oli käesoleval juhul valitsuse määrusel kaks eesmärki: võidelda inflatsiooniga ja kaitsta ebasoodsas olukorras olevaid tarbijaid, tagades neile taskukohaste hindadega põhitoiduainete varustamise.
42
Sellega seoses tuleb küll märkida, et teatud tingimustel on komisjonil ühise turukorralduse määruse artiklite 219 ja 221 alusel õigus võtta vajalikke meetmeid, et ühelt poolt reageerida turuhäirete ohule, mis on tingitud märkimisväärsest hinnatõusust või ‑langusest sise‑ või välisturul või muudest sündmustest või tingimustest, sealhulgas hädaolukordadest, ja teiselt poolt lahendada konkreetseid probleeme hädaolukordades. Arvestades konkreetseid olukordi, mida need sätted reguleerivad, ei saa neid siiski tõlgendada nii laialt, et oleks võimalik asuda seisukohale, et ühise turukorralduse määrus tervikuna hõlmab vaidlusaluse valitsuse määrusega taotletavaid üldise huvi eesmärke, milleks on võitlus inflatsiooni vastu ja ebasoodsas olukorras olevate tarbijate kaitse taskukohaste hindadega põhitoiduainete varustamise tagamise kaudu.
43
Neil asjaoludel võib juhtuda, et liikmesriik tugineb inflatsioonivastase võitluse või ebasoodsas olukorras olevate tarbijate kaitse eesmärgile, et põhjendada selliseid meetmeid, nagu on sätestatud vaidlusaluses valitsuse määruses, mis kahjustavad tõhusa konkurentsi tingimustes hindade kindlaksmääramise süsteemi, millel põhineb ühise turukorralduse määrus.
44
Nii sellised maksimumhinna kindlaksmääramise meetmed kui ka teatava koguse toodete müügiks pakkumise kohustus, nagu on ette nähtud vaidlusaluses valitsuse määruses, peavad siiski vastama proportsionaalsuse osas Euroopa Kohtu praktikast tulenevatele tingimustele, see tähendab olema taotletava eesmärgi täitmise tagamiseks sobivad ega tohi minna kaugemale sellest, mis on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik. Sellega seoses tuleb märkida, et proportsionaalsuse analüüs tuleb läbi viia, võttes arvesse ühise põllumajanduspoliitika eesmärke ja ühise turukorralduse ladusat toimimist, mis eeldab seda, et kaalutakse omavahel neid eesmärke ja vaidlusaluse valitsuse määrusega taotletavaid eesmärke (vt selle kohta 23. detsembri 2015. aasta kohtuotsus Scotch Whisky Association jt, C‑333/14, EU:C:2015:845, punkt 28).
45
Lisaks, mis puudutab küsimust, kas asjaomane meede on taotletavate eesmärkide saavutamiseks sobiv, siis tuleb märkida, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on riigisisesed õigusnormid taotletava eesmärgi saavutamiseks sobivad üksnes juhul, kui need vastavad tõepoolest huvile saavutada see eesmärk järjekindlalt ja süstemaatiliselt (23. detsembri 2015. aasta kohtuotsus Scotch Whisky Association jt, C‑333/14, EU:C:2015:845, punkt 37).
46
Käesoleval juhul tuleb tõdeda, et isegi kui eeldada, et vaidlusalune valitsuse määrus on sobiv, et kaitsta ebasoodsas olukorras olevaid tarbijaid põhitoiduainete taskukohaste hindadega varustamise tagamise kaudu ja võidelda inflatsiooniga, läheb see määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks (vt analoogia alusel 11. märtsi 2021. aasta kohtuotsus komisjon vs. Ungari (kasumimarginaalid), C‑400/19, EU:C:2021:194, punkt 37 ja seal viidatud kohtupraktika).
47
Nimelt, nagu Saksamaa valitsus ja komisjon oma kirjalikes seisukohtades sisuliselt väitsid, lähevad ühise turukorralduse määrusega tagatud kauplejate tõhusa konkurentsi tingimustes turule vaba juurdepääsu kahjustamine ning järelikult ka kauplejatele kehtestatud reguleeritud hindadest tingitud häired kogu tarneahelas ning viimaste kohustus pakkuda müügiks asjaomaste toodete nõutavaid koguseid kaugemale sellest, mis on vajalik selle määrusega taotletavate eesmärkide saavutamiseks.
48
Kõike eeltoodut arvestades tuleb esitatud küsimustele vastata, et ühise turukorralduse määrust tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus liikmesriigi meede, mis hädaolukorra tõttu ühelt poolt paneb kauplejale kohustuse pakkuda selle määruse kohaldamisalasse kuuluvaid põllumajandustooteid reguleeritud hinnaga ja viiteaastal kaupleja laovarus registreeritud keskmises päevakoguses ning teiselt poolt näeb ette rahatrahvi kohustusliku määramise selle liikmesriigi meetmega ette nähtud kohustuste rikkumise korral.
Kohtukulud
49
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1308/2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. detsembri 2021. aasta määrusega (EL) 2021/2117,
tuleb tõlgendada nii, et
sellega on vastuolus liikmesriigi meede, mis hädaolukorra tõttu ühelt poolt paneb kauplejale kohustuse pakkuda selle määruse kohaldamisalasse kuuluvaid põllumajandustooteid reguleeritud hinnaga ja kaupleja laovarus viiteaastal registreeritud keskmises päevases koguses ning teiselt poolt näeb ette rahatrahvi kohustusliku määramise selle liikmesriigi meetmega ette nähtud kohustuste rikkumise korral.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: ungari.