HRPRESUDA SUDA (peto vijeće)
12. veljače 2026.(*)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini – Uredba (EU) br. 833/2014 – Članak 5.k stavak 1. točka (c) – Zabrana dodjele bilo kojeg ugovora o javnoj nabavi ili ugovora o koncesiji fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu koji djeluju ‚za račun ili prema uputama subjekta iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka’, odnosno zabrana nastavka izvršavanja bilo kojeg takvog ugovora s potonjima – Dodjela ugovora o javnoj nabavi, od strane tijela države članice, rezidentnom društvu, u kojem su dvoje od triju članova upravnog odbora ruski državljani, a jedan od njih, koji je predsjednik i glavni izvršni direktor tog upravnog odbora, ujedno je i jedini direktor matičnog društva dotičnog društva”
U predmetu C‑313/24,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Consiglio di Stato (Državno vijeće, Italija), odlukom od 26. travnja 2024., koju je Sud zaprimio 29. travnja 2024., u postupku
Opera Laboratori Fiorentini SpA
protiv
Ministero della Cultura,
Gallerie degli Uffizi,
A. L. E. S. - Arte Lavoro e Servizi SpA,
uz sudjelovanje:
Scudieri International Srl,
SUD (peto vijeće),
u sastavu: M. L. Arastey Sahún, predsjednica vijeća, J. Passer, E. Regan, D. Gratsias i B. Smulders (izvjestitelj), suci,
nezavisna odvjetnica: L. Medina,
tajnik: C. Di Bella, administrator,
uzimajući u obzir pisani dio postupka i nakon rasprave održane 5. ožujka 2025.,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–        za Opera Laboratori Fiorentini SpA, F. Iuliano, avvocata,
–        za Scudieri International Srl, L. Manetti i D. Nitti, avvocati,
–        za talijansku vladu, S. Fiorentino i G. Palmieri, u svojstvu agenata, uz asistenciju C. Pluchino, avvocato dello Stato,
–        za nizozemsku vladu, E. M. M. Besselink, M. K. Bulterman i A. Hanje, u svojstvu agenata,
–        za austrijsku vladu, J. Schmoll i C. Pesendorfer, u svojstvu agenata,
–        za Europsku komisiju, M. Carpus‑Carcea, L. Malferrari i L. Puccio, u svojstvu agenata,
saslušavši mišljenje nezavisne odvjetnice na raspravi održanoj 26. lipnja 2025.,
donosi sljedeću
Presudu
1        Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 1. i ispravci SL 2014., L 246, str. 59. i SL 2022., L 114, str. 214.), kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EU) 2022/576 od 8. travnja 2022. (SL 2022., L 111, str. 1. i ispravci SL 2022., L 190, str. 191. i SL 2022., L 202, str. 58.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 833/2014).
2        Zahtjev je upućen u okviru spora između društva Opera Laboratori Fiorentini SpA, s jedne strane, i Ministera della Cultura (Ministarstvo kulture, Italija), Gallerie degli Uffizi (Galerija Uffizi, Italija) i društava A. L. E. S. – Arte Lavoro e Servizi SpA i Scudieri International Srl, s druge strane, u vezi sa zakonitošću dodjele potonjem društvu ugovora o javnoj nabavi za pružanje određenih usluga Galeriji Uffizi, uz obrazloženje da je ta dodjela protivna zabrani iz članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba 2022/576
3        Uvodne izjave 2. do 4. Uredbe 2022/576 određuju:
„(2)      Uredbom (EU) br. 833/2014 provode se određene mjere predviđene u [Odluci Vijeća 2014/512/ZVSP od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2014., L 229, str. 13.)].
(3)      Vijeće je 8. travnja 2022. donijelo [Odluku Vijeća (ZVSP) 2022/578 o izmjeni Odluke 2014/512/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2022., L 111, str. 70.)]. Njome se proširuje popis kontroliranih proizvoda kojima bi se moglo doprinijeti ruskom vojnom i tehnološkom napretku ili razvoju njezina sektora obrane i sigurnosti. Njome se uvode dodatna ograničenja uvoza određene robe iz Rusije, posebno ugljena i drugih krutih fosilnih goriva. Njome se također uvode daljnja ograničenja izvoza u Rusiju, posebno mlaznoga goriva i druge robe.
(4)      Odlukom (ZVSP) 2022/578 također se zabranjuje dodjela i nastavak izvršavanja javnih ugovora i koncesija s ruskim državljanima i subjektima ili tijelima s poslovnim nastanom u Rusiji.”
Odluka 2022/578
4        Uvodne izjave 5. i 6. Odluke 2022/578 određuju:
„(5)      U svojim zaključcima od 24. ožujka 2022. Europsko vijeće izjavilo je da Rusija svojom ratnom agresijom na Ukrajinu grubo krši međunarodno pravo te je odgovorna za ranjavanje velikog broja civila i gubitak brojnih života i da Unija ostaje spremna ukloniti praznine u propisima i djelovati protiv stvarnih i mogućih zaobilaženja već donesenih mjera ograničavanja te brzo provesti daljnje koordinirane snažne sankcije protiv Rusije i Bjelarusa kako bi učinkovito onemogućila sposobnost Rusije da nastavi s agresijom.
(6)      S obzirom na ozbiljnost stanja te kao odgovor na vojnu agresiju Rusije na Ukrajinu, primjereno je uvesti daljnje mjere ograničavanja. […] Također je primjereno zabraniti dodjelu i nastavak izvršavanja javnih ugovora i koncesija s ruskim državljanima i subjektima ili tijelima s poslovnim nastanom u Rusiji. […]”
Odluka 2014/512
5        Članak 1.h stavak 1. Odluke 2014/512, kako je izmijenjena Odlukom Vijeća (ZVSP) 2022/1271 od 21. srpnja 2022. (SL 2022., L 193, str. 196.) glasi:
„Zabranjuje se dodjela bilo kojeg ugovora o javnoj nabavi ili ugovora o koncesiji koji su obuhvaćeni područjem primjene [Direktive 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL 2014., L 94, str. 1. i ispravci SL 2015., L 114, str. 24., SL 2018., L 82, str. 17. i SL 2018., L 181, str. 88.), Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravci SL 2015., L 275, str. 68., SL 2016., L 311, str. 26., SL 2020., L 406, str. 67. i SL 2023./90063, L), Direktive 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o nabavi subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga i stavljanju izvan snage Direktive 2004/17/EZ (SL 2014., L 94, str. 243. i ispravci SL 2023./90064, L i SL 2026./90035, L) i Direktive 2009/81/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju postupaka nabave za određene ugovore o radovima, ugovore o nabavi robe i ugovore o uslugama koje sklapaju javni naručitelji ili naručitelji u području obrane i sigurnosti te izmjeni direktiva 2004/17/EZ i 2004/18/EZ (SL 2009., L 216, str. 76.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 6., svezak 1., str. 236.] […] sljedećim osobama, subjektima ili tijelima, ili nastavak izvršavanja bilo kojeg takvog ugovora sa sljedećim osobama, subjektima ili tijelima:
(a)      ruskim državljaninom, fizičkom osobom s boravištem u Rusiji ili pravnom osobom, subjektom ili tijelom s poslovnim nastanom u Rusiji;
(b)      pravnom osobom, subjektom ili tijelom u čijim vlasničkim pravima subjekt iz točke (a) ovog stavka izravno ili neizravno ima više od 50 % udjela; ili
(c)      fizičkom ili pravnom osobom, subjektom ili tijelom koji djeluju za račun ili prema uputama subjekta iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka, uključujući, ako oni čine više od 10 % vrijednosti ugovora, podugovaratelje, dobavljače ili subjekte na čije se kapacitete oslanja u smislu direktiva 2009/81/EZ, 2014/23/EU, 2014/24/EU i 2014/25/EU.”
Uredba br. 833/2014
6        Uvodna izjava 2. Uredbe br. 833/2014 glasi:
„Vijeće [Europske unije] je 22. srpnja 2014. zaključilo da će u slučaju ako Rusija ne odgovori na zahtjeve iz zaključaka Europskog vijeća od 27. lipnja 2014. te one iz njegovih zaključaka od 22. srpnja biti spremno bez odlaganja donijeti paket daljnjih značajnih mjera ograničavanja. Stoga se smatra primjerenim primijeniti dodatne mjere ograničavanja s ciljem povećavanja troškova djelovanja Rusije usmjerenog na podrivanje teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta i neovisnosti Ukrajine te promicanja mirnog rješenja krize. […]”
7        U skladu s člankom 5.k stavkom 1. Uredbe br. 833/2014:
„Zabranjuje se dodjela bilo kojeg ugovora o javnoj nabavi ili ugovora o koncesiji koji su obuhvaćeni područjem primjene direktiva o javnoj nabavi […] sljedećim osobama, subjektima ili tijelima, ili nastavak izvršavanja bilo kojeg takvog ugovora sa sljedećim osobama, subjektima ili tijelima:
(a)      ruski državljanin ili fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo s poslovnim nastanom u Rusiji;
(b)      pravna osoba, subjekt ili tijelo u čijim vlasničkim pravima subjekt iz točke (a) ovog stavka ima izravno ili neizravno više od 50 % udjela; ili
(c)      fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo koji djeluju za račun ili prema uputama subjekta iz točke (a) ili (b) ovog stavka,
uključujući, ako oni čine više od 10 % vrijednosti ugovora, podugovaratelje, dobavljače ili subjekte na čije se kapacitete oslanja u smislu direktiva o javnoj nabavi.”
8        Članak 1. točka 25. Uredbe Vijeća (EU) 2025/395 od 24. veljače 2025. o izmjeni Uredbe (EU) br. 833/2014 o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini (SL 2025., L 395, str. 1. i ispravci SL 2025./90213, L, SL 2025./90254, L i SL 2025./90511, L) zamijenio je tekst točke (c) članka 5.k Uredbe br. 833/2014 sljedećim tekstom:
(c)      fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu koji djeluju za račun ili prema uputama fizičke ili pravne osobe, subjekta ili tijela iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka.”
Talijansko pravo
9        Člankom 2380. bis
Codicea civile (Građanski zakonik) određuje se:
„Vođenje poslova društva […] obavljaju isključivo direktori koji poduzimaju potrebne radnje za provedbu predmeta poslovanja. […]
Poslovođenje u društvu može se povjeriti i osobama koje nisu vlasnici poslovnih udjela u društvu.
[…]”
10      Članak 2475. Građanskog zakonika, naslovljen „Poslovođenje u društvu”, u stavku 1. određuje:
„[…] Osim ako je drukčije predviđeno aktom o osnivanju, poslovođenje u društvu povjerava se jednom ili više članova imenovanih odlukom članova društva […]”
11      Članak 2475. bis tog zakonika, naslovljen „Zastupanje društva”, u stavku 1. propisuje:
„Za opće zastupanje društva zaduženi su direktori.”
12      Članak 2497. navedenog zakonika glasi:
„Društva ili subjekti koji prilikom obavljanja djelatnosti upravljanja društvima i njihove koordinacije djeluju u vlastitom ili tuđem poduzetničkom interesu, pri čemu povređuju načela pravilnog upravljanja društvima i poduzećima u pogledu tih društava, izravno odgovaraju članovima tih društava za štetu prouzročenu s obzirom na profitabilnost i vrijednost udjela u društvu, a vjerovnicima društva za povredu cjelovitosti imovine tih društava. […]
[…]”
13      U skladu s člankom 2497. sexies tog zakonika:
„Za potrebe ovog poglavlja, pretpostavlja se, osim ako se ne dokaže drukčije, da djelatnosti upravljanja i koordinacije društava obavlja društvo ili subjekt koji je dužan konsolidirati svoje financijske izvještaje ili ih u svakom slučaju kontrolira […]”
Glavni postupak i prethodno pitanje
14      Nakon provođenja postupka javne nabave, tijelo pod nazivom „Ministero della Cultura – Gallerie degli Uffizi” (Ministarstvo kulture – Galerija Uffizi, Italija) dodijelilo je, odlukom od 25. studenoga 2022., u svojstvu javnog naručitelja, ugovor o uslugama vođenja unutarnjeg bara i ugostiteljskih usluga u palači Pitti i vrtu Boboli, što su dvije lokacije koje čine dio muzejskog kompleksa Galerije Uffizi, u trajanju od deset godina i za iznos od 8 892 215 eura, bez poreza na dodanu vrijednost (PDV), društvu Scudieri International, osnovanom u skladu s talijanskim pravom, koje je dobilo najvišu ocjenu među četirima ponuditeljima. Drugi ponuditelj, Opera Laboratori Fiorentini, također društvo osnovano u skladu s talijanskim pravom, postigao je drugi najbolji rezultat.
15      Potonje je društvo osporilo zakonitost odluke o dodjeli pred Tribunaleom amministrativo regionale per la Toscana (Okružni upravni sud u Toskani, Italija), ističući, među ostalim, da dodjela tog ugovora o javnoj nabavi društvu Scudieri International predstavlja povredu zabrane predviđene člankom 5.k Uredbe br. 833/2014 jer su tijekom postupka javne nabave dva od triju članova upravnog odbora tog društva imala rusko državljanstvo, pri čemu jedan od njih usto nije bio samo predsjednik upravnog odbora i njegov glavni izvršni direktor, nego i jedini direktor društva Sielna SpA, osnovanog u skladu s talijanskim pravom, koje je držalo 90 % udjela u kapitalu društva Scudieri International.
16      Presudom od 25. svibnja 2023. taj je nacionalni sud odbio tužbu društva Opera Laboratori Fiorentini uz obrazloženje da bi tumačenje članka 5.k Uredbe br. 833/2014 koje zagovara to društvo imalo za učinak preširoku primjenu navedene zabrane jer je odabrani ponuditelj, društvo Scudieri International, društvo osnovano u skladu s talijanskim pravom sa sjedištem na državnom području i u vlasništvu društva Sielna, koje je također bilo društvo osnovano u skladu s talijanskim pravom i čiji su članovi fizičke osobe koje nemaju rusko državljanstvo.
17      Consiglio di Stato (Državno vijeće, Italija), pred kojim je društvo Opera Laboratori Fiorentini podnijelo žalbu protiv te presude, ističe da je, prema tužiteljevu mišljenju, društvo Scudieri International trebalo biti isključeno iz postupka javne nabave jer se člankom 5.k točkom (c) Uredbe br. 833/2014 zabranjuje dodjela ugovora o javnoj nabavi, među ostalim, gospodarskim subjektima koji djeluju „za račun ili prema uputama” ruskog državljanina i da, u ovom slučaju, društvo odabrani ponuditelj djeluje „prema uputama” ruskih državljana, odnosno dvaju direktora tog društva s ruskim državljanstvom.
18      Sud koji je uputio zahtjev navodi da društvo Scudieri International ističe, među ostalim, da – s obzirom na to da članak 5.k stavak 1. Uredbe br. 833/2014 ima za cilj spriječiti financiranje ruskih ratnih aktivnosti u Ukrajini dodjelom ugovora o javnoj nabavi društvima s ruskim kapitalom i, s obzirom na to da se odnosi na stvarnog korisnika dodjele ugovora – državljanstvo direktora društva koje je odabrani ponuditelj nije relevantno i da je bitno samo državljanstvo vlasnika poslovnih udjela tog društva.
19      Tvrdi da taj zaključak potvrđuje, s jedne strane, činjenica da je Europska komisija, u dokumentu naslovljenom „Consolidated FAQs on the implementation of Council Regulation n o 833/2014 and Council Regulation n o 269/2014” (Konsolidirana verzija često postavljanih pitanja o provedbi Uredbe Vijeća br. 833/2014 i Uredbe Vijeća br. 269/2014), na pitanje je li društvo sa sjedištem u Njemačkoj, čiji glavni izvršni direktor ima rusko državljanstvo i boravi u Njemačkoj, isključeno iz sklapanja ili izvršenja ugovora o javnoj nabavi, odgovorila da to ne bi trebao biti slučaj jer se „ugovor potpisuje s društvom sa sjedištem u Njemačkoj, a ne s njegovim glavnim izvršnim direktorom”.
20      S druge strane, kad je riječ o upućivanju na članak 5.k stavak 1. točku (c) Uredbe br. 833/2014 na „upute” koje potječu od subjekta navedenog u točkama (a) ili (b) tog stavka 1., društvo Scudieri International tvrdi da direktori ne upravljaju društvom, nego vode njegove poslove. U talijanskom pravu postoji jasna razlika između „vođenja poslova” društva, koje pripada direktorima, kao što to potvrđuju članci 2380. bis, 2475. i 2475. bis Građanskog zakonika, i „upravljanja” društvom, koje je rezervirano za njegove vlasnike poslovnih udjela ili članove, kao što to proizlazi iz članaka 2497. i 2497. sexies tog zakonika. Stoga direktori ne mogu davati „upute” društvu u smislu navedenog članka 5.k stavka 1. točke (c), tako da se ta odredba ne primjenjuje na dodjelu ugovora o javnoj nabavi od strane tijela države članice rezidentnom društvu čije poslove vode direktori s ruskim državljanstvom.
21      Naposljetku, sud koji je uputio zahtjev smatra da je tumačenje članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014 neizvjesno u drugom pogledu. Naime, postavlja se pitanje treba li izraz „subjekt ili tijelo iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka” u smislu te odredbe usko razumjeti, s obzirom na to da se primjenjuje samo na situacije u kojima „upute” potječu od „subjekta” navedenog na popisu pravnih subjekata na koje se primjenjuju zabrane iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) i (b) te uredbe – što bi iz područja primjene članka 5.k stavka 1. točke (c) navedene uredbe isključivalo, među ostalim, „upute” koje potječu od ruskih državljana – ili taj izraz treba shvatiti široko, na način da upućuje na sve navedene pravne subjekte, uključujući, dakle, ruske državljane.
22      U tim je okolnostima Consiglio di Stato (Državno vijeće) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Treba li odredbu [članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014], u dijelu u kojem utvrđuje zabranu dodjele ugovora o javnoj nabavi ili ugovora o koncesiji ili nastavak izvršavanja takvog ugovora s ‚fizičk[om] ili pravn[om] osob[om], subjek[tom] ili tijel[om] koji djeluju za račun ili prema uputama subjekta iz točke (a) ili točke (b) [t]og stavka […] tumačiti na način da se zabrana primjenjuje [kada je ugovor o javnoj nabavi dodijeljen] na društvo talijanskog prava sa sjedištem u Italiji, u vlasništvu društva talijanskog prava i čiji su članovi fizičke osobe koje nisu ruski državljani, ali u kojem su dva od triju članova upravnog odbora ruski državljani, a jedan je od njih, koji je predsjednik i glavni izvršni direktor tog društva, ujedno i jedini direktor matičnog društva koje u tom društvu ima udio od 90 %?”
O prethodnom pitanju
23      Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 5.k stavak 1. točku (c) Uredbe br. 833/2014 tumačiti na način da se zabrana dodjele bilo kojeg ugovora o javnoj nabavi „fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu koji djeluju za račun ili prema uputama subjekta” iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) ili (b) te uredbe, odnosno zabrana nastavka izvršavanja bilo kojeg takvog ugovora s potonjima, primjenjuje kada tijela države članice dodijele ugovor o javnoj nabavi rezidentnom društvu, u kojem su dvoje od triju članova njegova upravnog odbora ruski državljani, a jedan od njih, koji je predsjednik i glavni izvršni direktor tog upravnog odbora, ujedno je i jedini direktor matičnog društva dotičnog društva.
24      U tom pogledu valja utvrditi da zakonodavac Unije nije definirao izraz „za račun ili prema uputama” u smislu članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014 i da ta odredba ne sadržava izričito upućivanje na pravo država članica radi utvrđivanja svojega smisla i dosega.
25      U skladu s ustaljenom sudskom praksom Suda, iz zahtjeva za ujednačenu primjenu prava Unije kao i načela jednakosti proizlazi da se pojmovi iz odredbe prava Unije koja ne sadržava nikakvo izričito upućivanje na pravo država članica za utvrđivanje svojega smisla i dosega u cijeloj Europskoj uniji trebaju tumačiti na autonoman i ujednačen način, uzimajući u obzir ne samo tekst te odredbe nego i njezin kontekst i cilj koji se želi postići propisom o kojem je riječ (presude od 18. siječnja 1984., Ekro, 327/82, EU:C:1984:11, t. 11., i od 15. travnja 2021., The North of England P & I Association, C‑786/19, EU:C:2021:276, t. 48. i navedena sudska praksa).
26      Iz toga slijedi da, kako bi se došlo do takvog autonomnog i ujednačenog tumačenja, odredbe Građanskog zakonika, koje se odnose na pravo društava i na koje se poziva pred sudom koji je uputio zahtjev, nisu relevantne jer se njima uspostavlja jasno razlikovanje između „upravljanja” društvom, koje je rezervirano za njegove vlasnike poslovnih udjela ili vlasnike i na koje se odnosi pojam „upute” iz članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014 („direzione” u talijanskoj jezičnoj verziji te odredbe) i „poslovođenje” ili „vođenje poslova” društva od strane njegovih direktora, što nije obuhvaćeno tim pojmom.
27      Također se čini prikladnim napomenuti da članak 1.h stavak 1. Odluke 2014/512 – kako je izmijenjena Odlukom 2022/1271, i čija se provedba, kao što to proizlazi iz uvodne izjave 2. Uredbe 2022/576 nastoji ostvariti člankom 5.k stavkom 1. točkom (c) Uredbe br. 833/2014 – nije koristan za tumačenje potonje odredbe jer je tekst tih odredbi gotovo istovjetan.
28      Što se tiče, kao prvo, teksta članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014 i osobito izraza „za račun ili prema uputama” koji se u njemu nalazi, valja podsjetiti na to da, prema ustaljenoj sudskoj praksi, formulacija neke odredbe prava Unije korištena u jednoj od jezičnih verzija ne može služiti kao jedina osnova tumačenja te odredbe niti joj se može dati prednost u odnosu na druge jezične verzije. Takav pristup ne bi bio u skladu sa zahtjevom ujednačene primjene prava Unije. U slučaju razlika između jezičnih verzija, odredba o kojoj je riječ mora se tumačiti s obzirom na opću strukturu i svrhu propisa kojeg je dio (vidjeti presude od 25. ožujka 2010., Helmut Müller, C‑451/08, EU:C:2010:168, t. 38., i od 15. travnja 2021., The North of England P & I Association, C‑786/19, EU:C:2021:276, t. 54. i navedenu sudsku praksu).
29      Iz usporedbe jezičnih verzija te odredbe proizlazi, s jedne strane, da se izraz „za račun”, koji se koristi, među ostalim, u verzijama na francuskom, talijanskom i malteškom jeziku, zamjenjuje izrazom „u ime” u više drugih tih verzija, kao što su danska, njemačka, grčka, nizozemska, portugalska i rumunjska jezična verzija, te da se u verziji navedene odredbe na španjolskom jeziku oba ta izraza nalaze kao alternative. S druge strane, kad je riječ o izrazu „prema uputama”, u nekim se jezičnim verzijama iste odredbe upotrebljava sličan izraz, kao što su danska, njemačka, grčka, nizozemska, rumunjska i švedska jezična verzija, dok se u drugim jezičnim verzijama, kao što su verzije na španjolskom, engleskom, talijanskom, malteškom i portugalskom jeziku, upotrebljava pojam koji na francuskom jeziku prije znači „pod vodstvom”.
30      Uzimajući u obzir tu razliku između jezičnih verzija članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014, iz samog teksta te odredbe ne može se zaključiti da se zabrana koja se njome predviđa ne primjenjuje u situaciji u kojoj su ruski državljani dio upravnog odbora društva kojem je dodijeljen ugovor o javnoj nabavi, s obzirom na to da direktor u pravilu, na temelju primjenjivog nacionalnog prava, raspolaže samo poslovodstvenim ovlastima predmetnog društva, a ne ovlastima „upravljanja” tim društvom.
31      Naposljetku, kad je riječ o pitanju koje postavlja sud koji je uputio zahtjev o tome treba li izraz „subjekt iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka” iz članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014 usko tumačiti na način da se odnosi samo na riječ „subjekt”, kako je navedena u popisu pravnih subjekata na koje se primjenjuju zabrane iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) i (b) te uredbe, što bi konkretno isključivalo ruske državljane, ili taj izraz treba shvatiti široko, na način da se odnosi na sve navedene pravne subjekte, uključujući, dakle, ruske državljane, valja utvrditi da, iako određene jezične verzije članka 5.k stavka 1. točke (c) navedene uredbe, poput engleske, francuske ili nizozemske jezične verzije, mogu ići u prilog navedenom uskom tumačenju, druge jezične verzije, kao što su verzije na španjolskom, njemačkom ili rumunjskom jeziku, više idu u prilog navedenom širokom tumačenju jer se u njima koristi izraz „jedan od subjekata navedenih u točki (a) ili točki (b) ovog stavka”.
32      Iz toga slijedi da se odgovor na to pitanje ne može izvesti ni iz samog teksta članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014, nego je potrebno provesti kontekstualno i teleološko tumačenje te odredbe.
33      Kao drugo, kad je riječ o kontekstualnom tumačenju članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014, najprije valja utvrditi da se tom točkom (c) dopunjuje popis zabrana iz dviju prethodnih točaka, tako da se navedenom točkom (c) utvrđuje preostala kategorija zabrana kojima se nastoji spriječiti zaobilaženje zabrana predviđenih u tim dvjema prethodnim točkama, čime bi se cijelom sustavu uspostavljenom člankom 5.k stavkom 1. te uredbe oduzeo koristan učinak.
34      To bi bio slučaj da zabrane iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) i (b) navedene uredbe nisu nadopunjene drugim zabranama koje se primjenjuju u situacijama u kojima subjekt, koji je odabrani ponuditelj, stvarno kontrolira ruski državljanin, fizička osoba s boravištem u Rusiji ili pravna osoba, subjekt ili tijelo s poslovnim nastanom u Rusiji što im omogućuju davanje uputa tom subjektu unatoč činjenici da nema više od 50 % njegovih vlasničkih prava.
35      Iz toga slijedi da izraz „subjekt iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka” u smislu tog članka 5.k stavka 1. točke (c) treba shvatiti na način da se ne odnosi isključivo na pojam „subjekt”, spomenut u navedenom članku 5.k stavku 1. točkama (a) i (b), nego općenito na sve pravne subjekte na koje se mogu odnositi zabrane utvrđene potonjom odredbom.
36      Nadalje, korisno je navesti da članak 5.k stavak 1. točka (b) Uredbe br. 833/2014, čija je očita funkcija spriječiti zaobilaženje zabrane predviđene u članku 5.k stavku 1. točki (a) te uredbe i tako osigurati koristan učinak potonje odredbe, tu zabranu proširuje na subjekte koji su odabrani ponuditelji a čijih više od 50 % vlasničkih prava izravno ili neizravno drži „subjekt iz točke (a) ovog stavka”.
37      Međutim, ako bi se taj izraz usko shvatio, na način da upućuje samo na pojam „subjekt” iz te točke (a), ta se funkcija ne bi mogla osigurati jer bi iz toga proizlazilo da dodjela ugovora o javnoj nabavi – subjektu u kojem većinski udio nije preuzeo „subjekt” s poslovnim nastanom u Rusiji, nego ruski državljanin, fizička osoba s boravištem u Rusiji, pravna osoba ili tijelo s poslovnim nastanom u Rusiji – ne bi bila obuhvaćena područjem primjene članka 5.k stavka 1. točke (b) Uredbe br. 833/2014 i njime predviđene zabrane.
38      Takvo bi ograničenje područja primjene te odredbe, ako bi prevagnulo, očito i ozbiljno ugrozilo djelotvornu primjenu njome predviđene zabrane.
39      Stoga bi područje primjene članka 5.k stavka 1. Uredbe br. 833/2014 bilo zahvaćeno većim nedostatkom ako bi izraz „subjekt iz točke (a) ovog stavka” i „subjekt iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka”, koji se nalazi u točki (b) odnosno točki (c) te odredbe, trebalo shvatiti na način da se strogo i isključivo odnosi na pojam „subjekt” iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) i (b) te uredbe.
40      Prema tome, s obzirom na te elemente kontekstualne analize, izraze „subjekt iz točke (a) ovog stavka” i „subjekt iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka” treba shvatiti na način da se odnose na sve pravne subjekte obuhvaćene zabranama iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe br. 833/2014.
41      Uostalom, to pitanje tumačenja izraza „subjekt iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka”, koji se nalazio u članku 5.k stavku 1. točki (c) Uredbe br. 833/2014, više se ne postavlja jer je, na temelju članka 1. točke 25. Uredbe br. 2025/395, taj izraz zamijenjen izrazom „fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo iz točke (a) ili točke (b) ovog stavka”.
42      Naposljetku, iz činjenice da je zakonodavac Unije odlučio široko formulirati članak 5.k stavak 1. Uredbe br. 833/2014, osobito kad je riječ o popisu različitih osoba, subjekata i tijela iz točke (a) tog stavka 1., može se zaključiti da se točka (c) te uredbe, a osobito izraz „koji djeluju za račun ili prema uputama” koji se u njemu nalazi, mora tumačiti dovoljno široko kako bi se mogao očuvati koristan učinak zabrana iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) i (b) te uredbe, odnosno kako bi se izbjeglo njihovo zaobilaženje.
43      Prema tome, iz kontekstualnog tumačenja članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014 proizlazi da nije a priori isključeno da se ta odredba primjenjuje na situaciju poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj poslove društva koje je odabrani ponuditelj vode direktori koji su ruski državljani. Ta bi se odredba stoga primjenjivala ako se utvrdi da ti direktori zapravo imaju ovlast stvarne kontrole nad društvom odabranim ponuditeljem, koja im omogućuje davanje uputa tom društvu.
44      Kao treće, kad je riječ o teleološkom tumačenju članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014, s jedne strane, iz uvodnih izjava 5. i 6. Odluke 2022/578, u biti, proizlazi da je, s obzirom na ozbiljnost stanja u Ukrajini, Unija donijela nove mjere ograničavanja kako bi se učinkovito onemogućila sposobnost Ruske Federacije da nastavi s vojnom agresijom na Ukrajinu, pri čemu ta agresija očito povređuje međunarodno pravo i dovodi do ogromnih gubitaka ljudskih života i ranjavanja velikog broja civila. U okviru tih mjera zakonodavac Unije namjeravao je uključiti zabranu dodjele i nastavka izvršenja ugovora o javnoj nabavi dodijeljenih ruskim državljanima, fizičkim osobama s boravištem u Rusiji ili subjektima ili tijelima s poslovnim nastanom u Rusiji.
45      S druge strane, kao što proizlazi iz uvodne izjave 2. Uredbe br. 833/2014, taj zakonodavac je smatrao primjerenim primijeniti te mjere ograničavanja radi povećavanja troškova djelovanja Ruske Federacije usmjerenog na podrivanje teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta i neovisnosti Ukrajine te promicanja mirnog rješenja krize.
46      Iz toga slijedi da je glavni cilj mjera ograničavanja nametnutih u članku 5.k stavku 1. Uredbe br. 833/2014 da se učinkovito ograniče financijski resursi Ruske Federacije koji joj omogućuju da nastavi s vojnom agresijom protiv Ukrajine i, slijedom toga, dodatno pojača pritisak na Rusku Federaciju da prestane s tom agresijom (vidjeti u tom smislu presude od 5. rujna 2024., Jemerak, C‑109/23, EU:C:2024:681, t. 53. i 54., i od 30. travnja 2025., Generalstaatsanwaltschaft Frankfurt am Main (Izvoz gotovine u Rusiju), C‑246/24, EU:C:2025:295, t. 30. i 31.).
47      Zabrana predviđena člankom 5.k stavkom 1. Uredbe br. 833/2014 pridonosi tom glavnom cilju jer se njome nastoji ublažiti rizik da se javna sredstva koja potječu iz javne nabave preusmjere od subjekta koji je odabrani ponuditelj u rusko gospodarstvo i da ih, na taj način, Ruska Federacija upotrijebi za financiranje svoje vojne agresije protiv Ukrajine.
48      Međutim, a priori, situacija poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, u kojoj su direktori društva koje je odabrani ponuditelj u postupku javne nabave i njegova matičnog društva ruski državljani, ali u kojoj ta društva i njihovi izravni i neizravni vlasnici poslovnih udjela nemaju nikakve veze s Ruskom Federacijom, ne predstavlja takav rizik.
49      Naime, budući da je ugovor o javnoj nabavi poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku dodijeljen društvu, a ne njegovim direktorima, slijedi da su javna sredstva isplaćena na temelju takvog ugovora društvu o kojem je riječ kao takvom ili, ovisno o slučaju, njegovim vlasnicima poslovnih udjela, a ne, barem u načelu, njegovim direktorima.
50      Osim toga, ti direktori u pravilu neće imati ni ovlast preusmjeriti ta sredstva u rusko gospodarstvo a da pritom ne budu izloženi riziku od nastanka odgovornosti prema društvu čiji su oni opunomoćenici.
51      Prema tome, sama činjenica da je direktor društva koje je odabrani ponuditelj ruski državljanin ili da direktor s ruskim državljanstvom, u svojstvu opunomoćenika tog društva, potpisuje ugovor sklopljen s javnim naručiteljem, nije sama po sebi dovoljna da bi se smatralo da navedeno društvo ulazi u područje primjene članka 5.k stavka 1. točke (c) Uredbe br. 833/2014 jer djeluje „za račun ili prema uputama” ruskog državljanina iz članka 5.k stavka 1. točke (a) te uredbe.
52      Ne može se, međutim, isključiti da će, nakon iscrpnog ispitivanja koje nadležna tijela država članica moraju provesti prije dodjele ugovora o javnoj nabavi društvu koje nema poslovni nastan u Rusiji, ali čije poslove vodi direktor s ruskim državljanstvom, ta tijela smatrati da postoje indicije koje upućuju na to da taj direktor zapravo može kontrolirati predmetno društvo, čak i ako ne raspolaže udjelom u njegovu kapitalu koji mu osigurava pravnu kontrolu nad tim društvom, tako da postoji vjerojatna opasnost da će se javna sredstva, koja će se isplatiti na temelju predmetnog ugovora o javnoj nabavi preusmjeriti u rusko gospodarstvo i, stoga, moći upotrijebiti za financiranje vojne agresije Ruske Federacije protiv Ukrajine.
53      Takvo bi iscrpno ispitivanje trebalo uključivati sve relevantne pravne i činjenične okolnosti, kao što su točna vlasnička i kontrolna struktura nad predmetnim subjektom ponuditeljem, osobne i profesionalne veze između uključenih osoba, priroda i svrha transakcija o kojima je riječ, način na koji stranke osiguravaju vođenje poslova i rad tog subjekta, dokaz o prethodnim uputama ili usklađivanju djelovanja navedenog subjekta s drugim subjektima koji su u prošlosti već bili sankcionirani, ili pak izjave trećih strana ili druge dovoljno konkretne, precizne i dosljedne indicije.
54      Članak 5.k stavak 1. Uredbe br. 833/2014 odnosi se na situacije u kojima ruske osobe, subjekti ili tijela na koje se primjenjuje točka (a) te odredbe nemaju većinski udio u kapitalu pravne osobe, subjekta ili tijela u smislu točke (b) te odredbe, ali ipak faktički raspolažu – osim, ovisno o slučaju, manjinskim udjelom – ovlašću kontrole nad tim subjektom ili tom osobom, subjektom ili tijelom na temelju, osobito, opsežnih ovlasti koje su im dodijelili vlasnici poslovnih udjela predmetnog subjekta ili drugog subjekta koji nad prvim subjektom ima stvarnu kontrolu, osobito u pogledu njegova financijskog vođenja ili zajmova koje su mu odobrili, ovisno o slučaju, posredstvom društva pod njihovom kontrolom.
55      Indicija postojanja takve situacije de facto kontrole može biti i okolnost da su osoba, subjekt ili tijelo na koje se odnosi zabrana iz članka 5.k stavka 1. točke (a) Uredbe br. 833/2014 u prošlosti imali većinski udio u kapitalu subjekta koji je odabrani ponuditelj, ali su taj udio ustupili malo prije pokretanja postupka javne nabave.
56      U tom kontekstu nadležna tijela država članica također moraju provjeriti imaju li posrednici koji djeluju za račun ruskih osoba, subjekata ili tijela iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) ili (b) Uredbe br. 833/2014 znatan udio u kapitalu subjekta ponuditelja.
57      Naposljetku, prethodna razmatranja potvrđuje činjenica da se člankom 5.k stavkom 1. točkom (c) Uredbe br. 833/2014 nadležnim tijelima države članice, koja su prethodno dodijelila ugovor o javnoj nabavi rezidentnom društvu, zabranjuje da nastave izvršavati taj ugovor te im se nalaže da provedu iscrpno ispitivanje iz točke 53. ove presude kada je, tijekom izvršavanja ugovora o javnoj nabavi, ruski državljanin imenovan direktorom tog društva, pri čemu je potonje društvo uostalom dužno, na temelju te odredbe, što je prije moguće obavijestiti ta tijela o takvom imenovanju.
58      S obzirom na sva prethodna razmatranja, na postavljeno pitanje valja odgovoriti tako da članak 5.k stavak 1. točku (c) Uredbe br. 833/2014 treba tumačiti na način da se zabrana dodjele bilo kojeg ugovora o javnoj nabavi „fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu koji djeluju za račun ili prema uputama subjekta” iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) ili (b) te uredbe, odnosno zabrana nastavka izvršavanja bilo kojeg takvog ugovora s potonjima, ne primjenjuje kada tijela države članice dodijele ugovor o javnoj nabavi rezidentnom društvu, u kojem su dvoje od triju članova njegova upravnog odbora ruski državljani, a jedan od njih, koji je predsjednik i glavni izvršni direktor tog upravnog odbora, ujedno je i jedini direktor matičnog društva dotičnog društva, pod uvjetom da su se ta tijela prethodno uvjerila, u okviru iscrpnog ispitivanja svih relevantnih okolnosti slučaja koje su dužna izvršiti svaki put kad namjeravaju dodijeliti ugovor o javnoj nabavi društvu koje nema poslovni nastan u Rusiji, ali čije poslove vodi direktor s ruskim državljanstvom, da takva dodjela ne podrazumijeva vjerojatnu opasnost da će sredstva koja će se isplatiti tom društvu na temelju predmetnog ugovora biti preusmjerena u rusko gospodarstvo, s obzirom na to da nije utvrđeno ili je barem malo vjerojatno da taj direktor zapravo raspolaže ovlašću kontrole nad navedenim društvom.
Troškovi
59      Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (peto vijeće) odlučuje:
Članak 5.k stavak 1. točku (c) Uredbe Vijeća (EU) br. 833/2014 od 31. srpnja 2014. o mjerama ograničavanja s obzirom na djelovanja Rusije kojima se destabilizira stanje u Ukrajini, kako je izmijenjena Uredbom Vijeća (EU) 2022/576 od 8. travnja 2022.,
treba tumačiti na način da se:
zabrana dodjele bilo kojeg ugovora o javnoj nabavi „fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu koji djeluju za račun ili prema uputama subjekta” iz članka 5.k stavka 1. točaka (a) ili (b) te uredbe, kako je izmijenjena, odnosno zabrana nastavka izvršavanja bilo kojeg takvog ugovora s potonjima, ne primjenjuje kada tijela države članice dodijele ugovor o javnoj nabavi rezidentnom društvu, u kojem su dvoje od triju članova njegova upravnog odbora ruski državljani, a jedan od njih, koji je predsjednik i glavni izvršni direktor tog upravnog odbora, ujedno je i jedini direktor matičnog društva dotičnog društva, pod uvjetom da su se ta tijela prethodno uvjerila, u okviru iscrpnog ispitivanja svih relevantnih okolnosti slučaja koje su dužna izvršiti svaki put kad namjeravaju dodijeliti ugovor o javnoj nabavi društvu koje nema poslovni nastan u Rusiji, ali čije poslove vodi direktor s ruskim državljanstvom, da takva dodjela ne podrazumijeva vjerojatnu opasnost da će sredstva koja će se isplatiti tom društvu na temelju predmetnog ugovora biti preusmjerena u rusko gospodarstvo, s obzirom na to da nije utvrđeno ili je barem malo vjerojatno da taj direktor zapravo raspolaže ovlašću kontrole nad navedenim društvom.
Potpisi
*      Jezik postupka: talijanski