Privremena verzija
PRESUDA SUDA (šesto vijeće)
21. svibnja 2026.(*)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Državne potpore – Izuzeće prema kategoriji određenih potpora sektorima poljoprivrede i šumarstva – Uredba (EU) br. 702/2014 – Potpore za nadoknadu štete uzrokovane nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom – Umanjenje iznosa potpore u slučaju nesklapanja osiguranja kojim se pokriva barem 50 % prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje i statistički najučestalije klimatske rizike u predmetnoj državi članici ili regiji – Članak 25. stavak 9. – Nemogućnost korisnika potpore da sklopi osiguranje koje se zahtijeva”
U spojnim predmetima C‑52/25 [Binanrier](i) i C‑53/25 [Beaudeluc]i,
povodom dvaju zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU-a, koje je uputio cour d’appel de Mons (Žalbeni sud u Monsu, Belgija), odlukama od 21. siječnja 2025., koje je Sud zaprimio 28. siječnja 2025., u postupcima
RZ,
GT (C‑52/25),
AX,
UI (C‑53/25)
protiv
Région wallonne,
SUD (šesto vijeće),
u sastavu: A. Kumin, u svojstvu predsjednika vijeća, S. Gervasoni i M. Bošnjak (izvjestitelj), suci,
nezavisni odvjetnik: A. Biondi,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–        za belgijsku vladu, P. Cottin, C. Pochet i M. Van Regemorter, u svojstvu agenata, uz asistenciju X. Driona, avocat,
–        za Europsku komisiju, A. Bouquet, C. Kovács i S. Verschraegen, u svojstvu agenata,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 15. siječnja 2026.,
donosi sljedeću
Presudu
1        Zahtjevi za prethodnu odluku odnose se na tumačenje članka 25. stavka 9. Uredbe Komisije (EU) br. 702/2014 od 25. lipnja 2014. o proglašenju određenih kategorija potpora u sektoru poljoprivrede i šumarstva te u ruralnim područjima spojivima s unutarnjim tržištem u primjeni članaka 107. i 108. [UFEU-a] (SL 2014., L 193, str. 1).
2        Zahtjevi su upućeni u okviru dvaju sporova koje poljoprivrednici RZ i GT (predmet C-52/25) te poljoprivrednici AX i UI (predmet C-53/25) vode protiv Région wallonne (Valonska regija, Belgija) radi nadoknade štete koju su pretrpjeli zbog suše.
Pravni okvir
Pravo Unije
3        Uvodne izjave 10., 42. i 54. Uredbe br. 702/2014, koja je bila na snazi u vrijeme nastanka činjenica u glavnim postupcima i koja je u međuvremenu zamijenjena, glasile su kako slijedi:
„(10)      Opći uvjeti za primjenu ove Uredbe trebali bi se utvrditi na temelju skupa zajedničkih načela kojima se osigurava da potpore budu u službi zajedničkog interesa, da imaju jasan učinak poticaja, da su odgovarajuće i razmjerne, da se dodjeljuju potpuno transparentno, da su podložne mehanizmu nadzora i redovnom vrednovanju te da ne utječu negativno na uvjete trgovanja u mjeri suprotnoj zajedničkom interesu.
[...]
(42)      Tim bi se kategorijama potpore posebno trebale obuhvatiti [...] potpore za upravljanje rizikom i krizama kao što su potpore za nadoknadu gubitaka uzrokovanih nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom [...]. Ta bi potpora posebno trebala biti usmjerena na poboljšanje konkurentnosti i održivosti cijelog sektora poljoprivrede.
[...]
(54)      Dobro upravljanje rizikom i krizama ključan je alat za održiv i konkurentan sektor poljoprivrede. Primarna poljoprivredna proizvodnja izložena je posebnim prirodnim, klimatskim i zdravstvenim rizicima i krizama. Stoga je potrebno ograničiti potpore za upravljanje rizikom i krizama te potpore za sektor stočarstva na [mala i srednja poduzeća (MSP) koja] se bave primarnom poljoprivrednom proizvodnjom. Državne potpore za nadoknadu gubitaka uzrokovanih nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom, potpore za borbu protiv bolesti životinja i nametnika bilja te potpore za plaćanje premija osiguranja trebalo bi ograničiti na pomaganje korisnicima u suočavanju s određenim teškoćama unatoč tome što su poduzeti razumni napori za smanjivanje tih rizika na najmanju moguću mjeru. Učinak državnih potpora ne bi trebalo biti poticanje korisnika na preuzimanje nepotrebnih rizika. MSP-ovi koji se bave primarnom poljoprivrednom proizvodnjom trebali bi sami snositi posljedice nerazboritih izbora metoda proizvodnje ili proizvoda.”
4        Člankom 3. te uredbe, naslovljenim „Uvjeti za izuzeće”, određivalo se:
„Programi potpora, pojedinačne potpore dodijeljene na temelju programa potpora i jednokratne potpore spojivi su s unutarnjim tržištem u smislu članka 107. stavka 2. ili 3. [UFEU-a] i izuzimaju se od obveze prijave iz članka 108. stavka 3. [UFEU-a], pod uvjetom da dotične potpore ispunjavaju sve uvjete utvrđene u poglavlju I. ove Uredbe i posebne uvjete za odgovarajuću kategoriju potpore utvrđene u poglavlju III. ove Uredbe.”
5        Člankom 25. navedene uredbe, naslovljenim „Potpore za nadoknadu štete uzrokovane nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom”, propisivalo se:
„1.      Potpore MSP-ovima koji se bave primarnom poljoprivrednom proizvodnjom za nadoknadu štete uzrokovane nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom spojive su s unutarnjim tržištem u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) [UFEU-a] i izuzimaju se iz obveze prijave iz njegova članka 108. stavka 3. ako ispunjavaju uvjete utvrđene u stavcima 2. do 10. ovog članka i u poglavlju I.
[...]
9.      Potpora koja se dodjeljuje na temelju ovog članka umanjuje se za 50 %, osim ako se dodjeljuje korisnicima koji su sklopili osiguranje koje pokriva barem 50 % njihove prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje i statistički najučestalije klimatske rizike u predmetnoj državi članici ili regiji za koje se pruža pokriće osiguranjem.
[...]”
Belgijsko pravo
6        Člankom 6. arrêtéa du gouvernement wallon, du 23 août 2018, considérant comme une calamité agricole la sécheresse d'août 2016 à juin 2017, délimitant l'étendue géographique de cette calamité et déterminant l'indemnisation des dommages (Odluka valonske vlade od 23. kolovoza 2018. o proglašenju poljoprivredne nepogode zbog suše koja je trajala od kolovoza 2016. do lipnja 2017., određivanju zemljopisnog opsega te nepogode i utvrđivanju nadoknade štete) (Moniteur belge od 4. rujna 2018., str. 68445., u daljnjem tekstu: Odluka od 23. kolovoza 2018.) propisuje se:
„Za nadoknadu štete iznosi koji proizlaze iz primjene članka [5.] umanjuju se za 50 % ako oštećenik nije sklopio osiguranje od klimatskih rizika koje pokriva barem 50 % njegove proizvodnje.”
Glavni postupci, prethodna pitanja i postupak pred Sudom
7        Žalitelji iz glavnih postupaka, čija se poljoprivredna gospodarstva sastoje od trajnih i privremenih pašnjaka, kao i travnatih površina namijenjenih ishrani stoke, pretrpjeli su štetu tijekom razdoblja suše koja je trajala od kolovoza 2016. do lipnja 2017. Odlukom od 23. kolovoza 2018. gouvernement wallon (valonska vlada, Belgija) proglasila je poljoprivrednu nepogodu zbog te suše, na temelju čega se u skladu s nacionalnim pravom daje pravo na nadoknadu štete. Žalitelji iz glavnih postupaka podnijeli su na temelju toga zahtjeve za nadoknadu štete.
8        Gouverneur de la province de Luxembourg (guverner pokrajine Luksemburg, Belgija) predložio je 31. listopada 2018. da se žaliteljima iz glavnih postupaka dodijele nadoknade štete u iznosu umanjenom za polovinu, na temelju članka 6. Odluke od 23. kolovoza 2018., s obzirom na to da nisu sklopili osiguranje od klimatskih rizika koje pokriva barem 50 % njihove proizvodnje.
9        Žalitelji iz glavnih postupaka osporavali su osnovanost tog prijedloga tvrdeći da osiguranja koja su bila dostupna u Belgiji nisu nudila mogućnost osiguravanja poljoprivrednih gospodarstava od rizika suše. Dvjema odlukama od 10. prosinca 2018. guverner pokrajine Luksemburg svejedno je žaliteljima iz glavnih postupaka dodijelio nadoknadu štete u iznosu umanjenom za polovinu.
10      Dvjema presudama od 15. ožujka 2021. cour d’appel de Liège (Žalbeni sud u Liègeu, Belgija) odbio je pravna sredstva žaliteljâ iz glavnih postupaka protiv tih dviju odluka uz obrazloženje da je članak 6. Odluke od 23. kolovoza 2018. usklađen s člankom 25. stavkom 9. Uredbe br. 702/2014 na temelju kojeg se potpora umanjuje za 50 %, osim ako se dodjeljuje korisnicima koji su sklopili osiguranje koje pokriva barem 50 % njihove prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje i statistički najučestalije klimatske rizike u predmetnoj državi članici ili regiji. Budući da je najučestalija klimatska prilika u Belgiji tuča i da u toj državi članici postoje osiguranja koja pokrivaju rizike povezane s tom vrstom klimatske prilike, taj je sud smatrao da su žalitelji iz glavnih postupaka mogli ugovoriti takvo osiguranje.
11      Cour de cassation (Kasacijski sud, Belgija) ukinuo je te dvije presude presudama od 19. siječnja 2023. uz obrazloženje da cour d’appel de Liège (Žalbeni sud u Liègeu) nije uzeo u obzir argumentaciju žaliteljâ iz glavnih postupaka prema kojoj im je bilo nemoguće sklopiti osiguranje od tuče jer ono ne pokriva štetu prouzročenu na trajnim i privremenim pašnjacima.
12      Predmeti su vraćeni na ponovno odlučivanje couru d’appel de Mons (Žalbeni sud u Monsu, Belgija), odnosno sudu koji je uputio zahtjev. Žalitelji iz glavnih postupaka pred tim sudom ističu, s jedne strane, da u Belgiji nije bilo moguće osigurati poljoprivredno gospodarstvo za takav rizik u vrijeme kada su se dogodile predmetne suše. S druge strane, oni navode da iako je točno da su postojala osiguranja koja pokrivaju rizik od tuče, ona im ipak nisu bila dostupna jer se njihova poljoprivredna zemljišta nisu mogla osigurati od takvog rizika s obzirom na njihove posebne značajke. Oni smatraju da je članak 6. Odluke od 23. kolovoza 2018. diskriminirajući jer poljoprivrednicima ne omogućuje dokazivanje da nisu mogli osigurati više od polovine svoje proizvodnje od predmetnog rizika, pa čak ni od statistički najučestalijeg klimatskog rizika u Belgiji.
13      Sud koji je uputio zahtjev pita se o dosegu članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014 i o usklađenosti članka 6. Odluke od 23. kolovoza 2018. s tom odredbom. U tom pogledu taj sud napominje da se tim člankom 6. ne uzima u obzir činjenica da oštećenik možda nije bio u mogućnosti osigurati se od posebnog klimatskog rizika koji mu je prouzročio štetu, u ovom slučaju suša, ili osigurati svoje poljoprivredno gospodarstvo od drugih klimatskih rizika.
14      U tim je okolnostima cour d’appel de Mons (Žalbeni sud u Monsu, Belgija) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.      Primjenjuje li se članak 25. [stavak] 9. [Uredbe br. 702/2014], kojim se predviđa da se potpore MSP-ovima koji se bave primarnom poljoprivrednom proizvodnjom za nadoknadu štete uzrokovane nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom [...] umanjuju za 50 %, osim ako se dodjeljuju korisnicima koji su sklopili osiguranje koje pokriva barem 50 % njihove prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje i statistički najučestalije klimatske rizike u državi članici ili regiji o kojima je riječ za koje se pruža pokriće osiguranjem, ako je potpora namijenjena poljoprivrednicima za nadoknadu štete uzrokovane klimatskom prilikom koja se smatra elementarnom nepogodom (u ovom slučaju suša) koja nije dio statistički najučestalijih klimatskih rizika u državi članici o kojoj je riječ (u ovom slučaju [Kraljevina] Belgija)?
2.      Primjenjuje li se umanjenje predviđeno tim člankom [25.] ako je potpora namijenjena poljoprivrednicima za nadoknadu štete uzrokovane klimatskom prilikom koja se smatra elementarnom nepogodom (u ovom slučaju suša) koja nije dio klimatskih rizika za koje postoji pokriće osiguranjem dostupno u državi članici o kojoj je riječ (u ovom slučaju [Kraljevina] Belgija), čak i ako postoje police osiguranja koje pokrivaju druge klimatske rizike – statistički najučestalije (u ovom slučaju tuča) koje je poljoprivrednik korisnik potpore mogao ugovoriti?
3.      Dopušta li se tim člankom državi članici o kojoj je riječ da ne umanji potporu namijenjenu poljoprivrednicima za nadoknadu štete uzrokovane klimatskom prilikom koja se smatra elementarnom nepogodom ako korisnik potpore dokaže da se vrsta proizvodnje kojom se bavi (u ovom slučaju trajni i privremeni pašnjaci, kao i travnate površine namijenjene ishrani stoke, a ne usjevima) u dotičnoj državi članici (u ovom slučaju [Kraljevina] Belgija) ne može osigurati od statistički najučestalijih klimatskih rizika u iznosu od barem 50 % prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje njegova gospodarstva?”
15      Odlukom predsjednika Suda od 24. veljače 2025. predmeti C-52/25 i C-53/25 spojeni su u svrhu pisanog dijela postupka i donošenja presude.
O prethodnim pitanjima
Prvo i drugo pitanje
16      Svojim prvim i drugim pitanjem, koja valja ispitati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 25. stavak 9. Uredbe br. 702/2014 tumačiti na način da potporu namijenjenu nadoknadi štete MSP-u koji se bavi primarnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja mu je uzrokovana nepovoljnom klimatskom prilikom koja se može izjednačiti s elementarnom nepogodom, treba umanjiti za polovinu u slučaju kada taj MSP nije osiguran od statistički najučestalijih klimatskih rizika u predmetnoj državi članici ili regiji, u situaciji u kojoj se predmetnom potporom nastoji nadoknaditi šteta uzrokovana takvom klimatskom prilikom koja, s jedne strane, nije obuhvaćena tim rizicima i, s druge strane, ne predstavlja rizik koji je moguće osigurati u predmetnoj državi članici ili regiji.
17      U skladu s člankom 25. stavkom 1. Uredbe br. 702/2014, potpore za nadoknadu štete MSP-ovima koji se bave primarnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja je uzrokovana nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom, spojive su s unutarnjim tržištem u smislu članka 107. stavka 3. točke (c) UFEU-a i izuzimaju se iz obveze prijave iz njegova članka 108. stavka 3. ako ispunjavaju uvjete utvrđene u stavcima 2. do 10. navedenog članka 25.
18      Među tako navedenim odredbama nalazi se članak 25. stavak 9. Uredbe br. 702/2014, na temelju kojeg se potpora koja se dodjeljuje na temelju tog članka 25. umanjuje za 50 %, osim ako se dodjeljuje korisnicima koji su sklopili osiguranje koje pokriva barem 50 % njihove prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje i statistički najučestalije klimatske rizike u predmetnoj državi članici ili regiji za koje se pruža pokriće osiguranjem.
19      Kako bi se odgovorilo na postavljena pitanja, valja podsjetiti na to da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, prilikom tumačenja odredbe prava Unije valja u obzir
uzeti osim teksta te odredbe i njezin kontekst te osobito njezin cilj (vidjeti u tom smislu presudu od 13. studenoga 2025., JYSK, C-117/24, EU:C:2025:872, t. 23. i navedenu sudsku praksu).
20      Kad je riječ o tekstu članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014, u njemu se pobliže određuje da se potpora dodijeljena na temelju tog članka 25. u načelu umanjuje za polovinu, osim ako su korisnici sklopili osiguranje koje pokriva „barem 50 % njihove prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje” i, kad je riječ o definiciji obuhvaćenih rizika, „statistički najučestalije klimatske rizike u predmetnoj državi članici ili regiji [...]”.
21      U toj se odredbi tako navode dva kumulativna uvjeta koje mora ispunjavati osiguranje koje korisnik potpore mora sklopiti kako se na njega ne bi primijenilo umanjenje iznosa te potpore za polovinu. U njoj se uopće ne upućuje na klimatski rizik koji konkretno uzrokuje štetu zbog koje se dodjeljuje potpora ili pak na sklapanje osiguranja koje posebno pokriva taj rizik. Stoga iz doslovnog tumačenja članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014 proizlazi da prilikom provjere treba li na temelju te odredbe predmetnu potporu umanjiti za polovinu nisu relevantni ni odgovor na pitanje koja je priroda klimatskog rizika koji konkretno uzrokuje nadoknadivu štetu ni odgovor na pitanje je li taj konkretan rizik, u ovom slučaju suša, doista bilo moguće osigurati. Nadležna nacionalna tijela dužna su u tom kontekstu jedino provjeriti je li mogući korisnik potpore sklopio osiguranje koje ispunjava gore navedene uvjete, među ostalim, osiguranje od jednog od statistički najučestalijih rizika u predmetnoj državi članici ili regiji.
22      Takvo je tumačenje u potpunosti u skladu s ciljem članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014.
23      Kao što to proizlazi iz uvodne izjave 54. te uredbe, potpore za nadoknadu gubitaka uzrokovanih nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom dio su dobrog upravljanja rizikom i krizama i imaju za cilj pomoći MSP-ovima u suočavanju s određenim teškoćama unatoč tome što su poduzeti razumni napori za smanjivanje tih rizika na najmanju moguću mjeru, osobito klimatskih rizika kojima je izložena primarna poljoprivredna proizvodnja. Iz uvodnih izjava 10. i 42. navedene uredbe također proizlazi da bi takve potpore trebale imati jasan poticajni učinak, poboljšavajući pritom konkurentnost i održivost cijelog poljoprivrednog sektora Unije.
24      Na taj je način cilj umanjenja predviđenog člankom 25. stavkom 9. te uredbe potaknuti MSP-ove koji se bave primarnom poljoprivrednom proizvodnjom da sklope osiguranja koja pokrivaju klimatske rizike kojima su statistički najizloženiji. Time što je dodjelu punog iznosa potpore uvjetovao time da su mogući korisnici te potpore sklopili osiguranje koje može smanjiti financijske posljedice predvidljivih klimatskih rizika za njihovu poljoprivrednu djelatnost, zakonodavac Unije nastojao je smanjiti gospodarsku ovisnost predmetnih MSP-ova o poljoprivrednim potporama koje se dodjeljuju u okviru programa nadoknade štete nastale zbog nepovoljnih klimatskih prilika koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom, pri čemu je općenito ograničen ukupan obujam tih potpora.
25      Stoga tom cilju nije protivna činjenica da se na temelju članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014 iznos potpore dodijeljene na temelju štete uzrokovane klimatskom prilikom umanjuje za polovinu u situaciji u kojoj, s jedne strane, takva prilika nije statistički najučestaliji klimatski rizik u predmetnoj državi članici ili regiji i, s druge strane, kada takav rizik nije moguće osigurati u toj državi članici ili regiji. Naprotiv, ako bi trebalo smatrati da se u takvoj situaciji dotičnom korisniku potpore ne može iznos te potpore umanjiti za polovinu, to bi moglo oslabiti ukupni poticajni učinak koji na cjelokupni primarni poljoprivredni sektor ima cilj postizanja što je moguće sveobuhvatnijeg pokrića osiguranjem.
26      Uzimajući u obzir prethodne razloge, na prvo i drugo pitanje valja odgovoriti tako da članak 25. stavak 9. Uredbe br. 702/2014 treba tumačiti na način da se potporu namijenjenu nadoknadi štete MSP-u koji se bavi primarnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja mu je uzrokovana nepovoljnom klimatskom prilikom koja se može izjednačiti s elementarnom nepogodom, mora umanjiti za polovinu u slučaju kada taj MSP nije osiguran od statistički najučestalijih klimatskih rizika u predmetnoj državi članici ili regiji, u situaciji u kojoj se predmetnom potporom nastoji nadoknaditi šteta uzrokovana takvom klimatskom prilikom koja, s jedne strane, nije obuhvaćena tim rizicima i, s druge strane, ne predstavlja rizik koji je moguće osigurati u predmetnoj državi članici ili regiji.
Treće pitanje
27      Svojim trećim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 25. stavak 9. Uredbe br. 702/2014 tumačiti na način da potporu namijenjenu nadoknadi štete MSP-u koji se bavi primarnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja mu je uzrokovana nepovoljnom klimatskom prilikom koja se može izjednačiti s elementarnom nepogodom, treba umanjiti za polovinu u slučaju kada taj MSP nije mogao sklopiti osiguranje koje ispunjava uvjete iz navedene odredbe za vrstu proizvodnje kojom se bavi, uzimajući u obzir ponudu dostupnu na relevantnom tržištu osiguranja.
28      Iz točke 21. ove presude proizlazi da se u članku 25. stavku 9. Uredbe br. 702/2014 navode samo dva uvjeta koja mora ispunjavati osiguranje koje korisnik potpore dodijeljene na temelju tog članka 25. mora sklopiti kako ta potpora ne bi bila umanjena za polovinu, u skladu s tom odredbom.
29      Stoga se na temelju samog teksta članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014 ne može utvrditi jesu li nadležna nacionalna tijela dužna provjeriti prije umanjenja potpore u skladu s tom odredbom je li, uzimajući u obzir ponudu dostupnu na relevantnom tržištu osiguranja, korisnik potpore stvarno mogao sklopiti osiguranje koje za vrstu proizvodnje kojom se bavi ispunjava uvjete predviđene tom odredbom. Konkretno, na temelju tog teksta ne može se nedvosmisleno zaključiti da se umanjenje potpore za polovinu, koje je predviđeno kao opće pravilo, ne primjenjuje ako korisnik nema pristup takvom osiguranju. U tim okolnostima, odgovor na treće pitanje zahtijeva teleološko tumačenje tog članka 25. stavka 9.
30      U tom pogledu, kao što to proizlazi iz točke 24. ove presude, cilj umanjenja predviđenog tom odredbom sastoji se od poticanja MSP-ova koji se bave primarnom poljoprivrednom proizvodnjom da sklope osiguranja koja pokrivaju klimatske rizike kojima su statistički najizloženiji kako bi se smanjila njihova gospodarska ovisnost o poljoprivrednim potporama koje se dodjeljuju u okviru sustava nadoknade štete uzrokovane nepovoljnim klimatskim prilikama koje se mogu izjednačiti s elementarnom nepogodom.
31      U okviru dobrog upravljanja rizikom i krizama, sklapanje osiguranja koje ispunjava uvjete iz članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014 dio je razumnih napora koji se legitimno mogu zahtijevati od MSP-ova koji djeluju u primarnom poljoprivrednom sektoru kako bi se smanjile financijske posljedice predvidljivih klimatskih rizika na njihovu proizvodnju. U slučaju kada korisnik potpore nije poduzeo takve napore i nije na odgovarajući način osigurao svoje gospodarstvo, znatno umanjenje potpore predviđeno člankom 25. stavkom 9. te uredbe opravdano je kao izravna posljedica tog postupanja.
32      Međutim, kao što je to nezavisni odvjetnik u biti istaknuo u točkama 28. i 29. svojeg mišljenja, takva se posljedica ne može nametnuti u iznimnom slučaju kada na predmetnom tržištu nije dostupno osiguranje koje ispunjava zahtjeve iz članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014. U tom se slučaju korisniku potpore ne može prigovoriti da nije poduzeo sve razumne napore kako bi smanjio financijske posljedice predvidljivih klimatskih rizika na svoju djelatnost sklapanjem takvog osiguranja. Naime, taj korisnik nije mogao na vlastitu inicijativu smanjiti svoju gospodarsku ovisnost o sustavima nadoknade štete, tako da poticajna svrha na kojoj se temelji umanjenje potpore postaje bespredmetna. Takav se zaključak nameće tim više jer je korisnik potpore i dalje izložen svim financijskim posljedicama štete koju je pretrpio, a koja se nastoji nadoknaditi potporom koju može tražiti.
33      Iz toga slijedi da potporu dodijeljenu na temelju članka 25. Uredbe br. 702/2014 ne treba umanjiti u skladu sa stavkom 9. tog članka 25. u slučaju kada se utvrdi da, uzimajući u obzir ponudu dostupnu na relevantnom tržištu osiguranja, korisnik potpore nije mogao sklopiti osiguranje koje ispunjava uvjete propisane tom odredbom za vrstu proizvodnje kojom se bavi. Na korisniku potpore je da, ovisno o slučaju, dokaže činjenične i pravne okolnosti koje dokazuju postojanje takve situacije.
34      U tom pogledu valja pojasniti, s jedne strane, da takvo tumačenje članka 25. stavka 9. Uredbe br. 702/2014 nije protivno zahtjevu ujednačenog tumačenja te odredbe. Naime, kao što je to nezavisni odvjetnik u biti naveo u točki 33. svojeg mišljenja, ono omogućuje jamstvo da se umanjenje potpore primijenjeno na temelju navedene odredbe provodi na temelju objektivnog kriterija i u skladu sa zahtjevom dobrog upravljanja rizikom i krizama.
35      S druge strane, ništa ne upućuje na to da bi takvo tumačenje moglo dovesti do narušavanja tržišnog natjecanja u primarnom poljoprivrednom sektoru Unije. Naprotiv, činjenica da se potpora dodijeljena na temelju članka 25. Uredbe br. 2014/702 ne smije umanjiti u skladu sa stavkom 9. tog članka 25. u situaciji u kojoj korisnik te potpore nije mogao sklopiti osiguranje koje ispunjava uvjete propisane potonjim stavkom može otkloniti nepogodnosti kojima su izloženi MSP-ovi koji djeluju u tom sektoru, a koje proizlaze iz nepostojanja europskog tržišta osiguranja koje može ponuditi potpune i ujednačene usluge osiguranja u svakoj državi članici.
36      U ovom slučaju iz odluka kojima se upućuju prethodna pitanja proizlazi da je u Belgiji najučestaliji klimatski rizik tuča i da je u trenutku nastanka činjenica iz glavnog postupka pokriće osiguranjem od tog rizika bilo doista dostupno na belgijskom tržištu osiguranja. Međutim, žalitelji iz glavnog postupka tvrde da s obzirom na posebnosti njihovih gospodarstava, čija su obilježja trajni i privremeni pašnjaci, kao i travnate površine namijenjene ishrani stoke, oni nisu mogli sklopiti osiguranje od tuče koje pokriva barem 50 % njihove prosječne godišnje proizvodnje ili prihoda iz proizvodnje.
37      Na sudu koji je uputio zahtjev je da provjeri može li se, s obzirom na sve elemente kojima raspolaže, utvrditi da, uzimajući u obzir ponudu koja je dostupna na relevantnom tržištu osiguranja, žalitelji iz glavnog postupka doista nisu mogli sklopiti osiguranje koje ispunjava uvjete propisane člankom 25. stavkom 9. Uredbe br. 702/2014.
38      Uzimajući u obzir prethodne razloge, na treće pitanje valja odgovoriti tako da članak 25. stavak 9. Uredbe br. 702/2014 treba tumačiti na način da se potporu namijenjenu nadoknadi štete MSP-u koji se bavi primarnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja mu je uzrokovana nepovoljnom klimatskom prilikom koja se može izjednačiti s elementarnom nepogodom, ne smije umanjiti za polovinu u slučaju kada taj MSP nije mogao sklopiti osiguranje koje ispunjava uvjete iz navedene odredbe za vrstu proizvodnje kojom se bavi, uzimajući u obzir ponudu dostupnu na relevantnom tržištu osiguranja.
Troškovi
39      Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnih postupaka pred sudom koji je uputio zahtjeve, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (šesto vijeće) odlučuje:
1.      Članak 25. stavak 9. Uredbe Komisije (EU) br. 702/2014 od 25. lipnja 2014. o proglašenju određenih kategorija potpora u sektoru poljoprivrede i šumarstva te u ruralnim područjima spojivima s unutarnjim tržištem u primjeni članaka 107. i 108. [UFEU-a]
treba tumačiti na način da se:
potporu namijenjenu nadoknadi štete malom ili srednjem poduzeću (MSP) koje se bavi primarnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja mu je uzrokovana nepovoljnom klimatskom prilikom koja se može izjednačiti s elementarnom nepogodom, mora umanjiti za polovinu u slučaju kada taj MSP nije osiguran od statistički najučestalijih klimatskih rizika u predmetnoj državi članici ili regiji, u situaciji u kojoj se predmetnom potporom nastoji nadoknaditi šteta uzrokovana takvom klimatskom prilikom koja, s jedne strane, nije obuhvaćena tim rizicima i, s druge strane, ne predstavlja rizik koji je moguće osigurati u predmetnoj državi članici ili regiji.
2.      Članak 25. stavak 9. Uredbe br. 702/2014
treba tumačiti na način da se:
potporu namijenjenu nadoknadi štete malom ili srednjem poduzeću (MSP) koje se bavi primarnom poljoprivrednom proizvodnjom, koja mu je uzrokovana nepovoljnom klimatskom prilikom koja se može izjednačiti s elementarnom nepogodom, ne smije umanjiti za polovinu u slučaju kada taj MSP nije mogao sklopiti osiguranje koje ispunjava uvjete iz navedene odredbe za vrstu proizvodnje kojom se bavi, uzimajući u obzir ponudu dostupnu na relevantnom tržištu osiguranja.
Potpisi
*      Jezik postupka: francuski
i      Nazivi ovih predmeta su izmišljeni. Oni ne odgovaraju stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.