62023CO0131
RJEŠENJE SUDA (deveto vijeće)
9. siječnja 2024. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Članak 99. Poslovnika Suda – Acte éclairé – Odluka 2006/928/EZ – Mehanizam za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije – Priroda i pravni učinci – Obvezatnost za Rumunjsku – Izravan učinak mjerila – Obveza borbe protiv korupcije općenito i, konkretno, protiv korupcije na visokoj razini – Obveza predviđanja odvraćajućih i učinkovitih kaznenih sankcija – Rok zastare kaznene odgovornosti – Presuda ustavnog suda kojom se utvrđuje nevaljanom nacionalna odredba kojom se uređuju razlozi za prekid tog roka – Sustavna opasnost od nekažnjivosti – Načelo zakonitosti kaznenih djela i kazni – Zahtjevi predvidljivosti i preciznosti kaznenog zakona – Načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior) – Načelo pravne sigurnosti – Nacionalni standard zaštite temeljnih prava – Obveza sudova države članice da izuzmu iz primjene presude ustavnog suda i/ili vrhovnog suda te države članice u slučaju neusklađenosti s pravom Unije”
U predmetu C‑131/23,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputila Curtea de Apel Brașov (Žalbeni sud u Brașovu, Rumunjska), odlukom od 2. ožujka 2023., koju je Sud zaprimio 3. ožujka 2023., u kaznenom postupku protiv
C. A. A.,
C. V.,
uz sudjelovanje:
Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Direcţia Naţională Anticorupţie – Serviciul Teritorial Braşov,
Unitatea Administrativ Teritorială Judeţul Braşov,
SUD (deveto vijeće),
u sastavu: O. Spineanu‑Matei, predsjednica vijeća, C. Lycourgos (izvjestitelj), predsjednik četvrtog vijeća, u svojstvu suca devetog vijeća, i L. S. Rossi, sutkinja,
nezavisni odvjetnik: M. Campos Sánchez‑Bordona,
tajnik: A. Calot Escobar,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči obrazloženim rješenjem, u skladu s člankom 99. Poslovnika Suda,
donosi sljedeće
Rješenje
1
Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU‑a, članka 325. stavka 1. UFEU‑a, članka 2. stavka 1. Konvencije sastavljene na temelju članka K.3 Ugovora o Europskoj uniji o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica, potpisane u Bruxellesu 26. srpnja 1995. (SL 1995., C 316, str. 49.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 19., svezak 14., str. 50., u daljnjem tekstu: Konvencija PFI), Odluke Komisije 2006/928/EZ od 13. prosinca 2006. o uspostavi mehanizma za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije (SL 2006., L 354, str. 56.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 11., svezak 65., str. 53.), članka 49. stavka 1. posljednje rečenice i članka 53. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), kao i načela nadređenosti prava Unije.
2
Taj je zahtjev podnesen u okviru izvanrednih žalbi koje su C. A. A. i C. V. podnijeli radi ukidanja pravomoćne osuđujuće presude koja je protiv njih donesena zbog kaznenih djela trgovanja utjecajem, primanja mita i zlouporabe položaja u pogledu osobe C. A. A. i zbog kaznenog djela zlouporabe položaja u pogledu osobe C. V.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Odluka 2006/928 donesena je, u kontekstu pristupanja Rumunjske Europskoj uniji koje je bilo predviđeno za 1. siječnja 2007., na temelju, među ostalim, članaka 37. i 38. Akta o uvjetima pristupanja Republike Bugarske i Rumunjske Europskoj uniji i prilagodbama Ugovora na kojima se temelji Europska unija (SL 2005., L 157, str. 203.), koji je stupio na snagu 1. siječnja 2007.
4
Uvodne izjave 1. do 6. i 9. te odluke glase kako slijedi:
„(1)
Europska unija osnovana je na vladavini prava, načelu zajedničkom svim državama članicama.
(2)
Područje slobode, sigurnosti i pravde i unutarnje tržište, uspostavljeno Ugovorom o Europskoj uniji i Ugovorom o osnivanju Europske zajednice, osnivaju se na uzajamnom povjerenju da administrativne i sudske odluke i prakse svih država članica u cijelosti poštuju vladavinu prava.
(3)
To podrazumijeva da u svim državama članicama postoji nepristrani, nezavisni i učinkovit i propisno opremljen pravosudni i administrativni sustav, među ostalim, za borbu protiv korupcije.
(4)
Rumunjska će 1. siječnja 2007. postati članica Europske unije. [Europska k]omisija je konstatirala znatne napore Rumunjske u dovršenju priprema za članstvo, međutim utvrdila je preostala otvorena pitanja u njezinom izvješću od 26. rujna 2006., a posebno na području odgovornosti i učinkovitosti pravosudnog sustava i tijela kaznenog progona na kojima je potreban dodatan napredak, kako bi se osigurala njihova sposobnost provedbe i primjene mjera donesenih s ciljem uspostave unutarnjeg tržišta i područja slobode, sigurnosti i pravde.
(5)
Članak 37. Akta o pristupanju ovlašćuje Komisiju da poduzme odgovarajuće mjere u slučaju neposredne opasnosti da bi Rumunjska prouzročila nepravilnosti u funkcioniranju unutarnjeg tržišta neprovođenjem preuzetih obveza. Članak 38. Akta o pristupanju ovlašćuje Komisiju da poduzme odgovarajuće mjere u slučaju neposredne opasnosti od ozbiljnih nedostataka u Rumunjskoj pri prijenosu, stanju provedbe ili primjene akata usvojenih u okviru glave VI. Ugovora o EU‑u i akata usvojenih u okviru glave IV. Ugovora o EZ‑u.
(6)
Preostala otvorena pitanja na području odgovornosti i učinkovitosti pravosudnog sustava i tijela kaznenog progona opravdavaju uspostavljanje mehanizma za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije.
[…]
(9)
Ovu bi Odluku trebalo izmijeniti ako procjena Komisije ukaže na potrebu prilagodbe mjerila. Ovu Odluku trebalo bi ukinuti kad sva mjerila budu na zadovoljavajući način ispunjena.”
5
Člankom 1. Odluke 2006/928 predviđa se:
„Rumunjska izvješćuje, do 31. ožujka svake godine, a prvi put do 31. ožujka 2007., Komisiju o napretku u ispunjavanju svakog mjerila predviđenog Prilogom.
Komisija može, u bilo koje vrijeme, pružiti tehničku pomoć putem različitih aktivnosti ili prikupiti i razmijeniti informacije o mjerilima. Osim toga, Komisija može, u svako vrijeme, u tu svrhu organizirati stručnu misiju u Rumunjsku. Rumunjska tijela su u tom kontekstu dužna osigurati potrebnu potporu.”
6
Prilog toj odluci glasi kako slijedi:
„Mjerila iz članka 1. koje Rumunjska treba ispuniti:
1.
Osigurati transparentniji i učinkovit pravosudni postupak, a posebno povećanjem kapaciteta i odgovornosti Vrhovnog sudskog vijeća. Izvješćivati i pratiti utjecaj novih zakonika o građanskom i kaznenom postupku.
2.
Uspostaviti, kako je predviđeno, tijelo za integritet nadležno za provjeru imovinskog stanja i neusklađenosti te mogućih sukoba interesa, te za izdavanje obveznih odluka na osnovi kojih se mogu donijeti odvraćajuće sankcije.
3.
Nastavno na već ostvareni napredak, nastaviti voditi profesionalne, nepristrane istrage sumnji za korupciju na visokoj razini.
4.
Poduzeti daljnje mjere za suzbijanje i borbu protiv korupcije, a posebno u lokalnoj upravi.”
Rumunjsko pravo
Rumunjski Ustav
7
Načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior) navodi se u članku 15. stavku 2. Constituțije României (rumunjski Ustav), u skladu s kojim „[z]akon važi samo za ubuduće, osim blažeg kaznenog ili upravnog prava”.
8
U članku 147. stavcima 1. i 4. rumunjskog Ustava navodi se:
„1.   Odredbe važećih zakona i uredbi, kao i pravilnika, koje su proglašene neustavnima, prestaju proizvoditi pravne učinke nakon 45 dana od objave presude Curtee Constituțională [(Ustavni sud, Rumunjska)], osim ako ih Parlament ili Vlada, ovisno o slučaju, za to vrijeme ne uskladi s odredbama Ustava. Odredbe koje su proglašene neustavnima tijekom tog se razdoblja automatski ne primjenjuju.
[…]
4.   Odluke Curtee Constituțională [(Ustavni sud)] objavljuju se u Monitorulu Oficial al României [(Službeni list Rumunjske)]. One su općenito obvezujuće od dana njihove objave i proizvode samo učinke ex nunc”.
Kazneno zakonodavstvo
9
Legea nr. 286/2009, privind Codul penal (Zakon br. 286/2009 o Kaznenom zakoniku) od 17. srpnja 2009. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 510 od 24. srpnja 2009., u daljnjem tekstu: Kazneni zakonik) stupila je na snagu 1. veljače 2014.
10
Doseg načela retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior), koje se navodi u članku 15. stavku 2. rumunjskog Ustava, pojašnjen je u članku 5. stavku 1. Kaznenog zakonika, u skladu s kojim:
„Ako se nakon počinjenja kaznenog djela, a prije donošenja pravomoćne presude, kazneni zakon izmijeni jednom ili više puta, primijenit će se zakon koji je najblaži za počinitelja.”
11
Člankom 154. stavkom 1. Kaznenog zakonika određuje se:
„Rokovi zastare za kaznenu odgovornost su sljedeći:
(a)
15 godina ako je za počinjeno kazneno djelo zakonom predviđena doživotna kazna zatvora ili kazna zatvora u trajanju duljem od 20 godina;
(b)
10 godina ako je za počinjeno kazneno djelo zakonom predviđena kazna zatvora u trajanju između 10 i 20 godina;
(c)
8 godina ako je za počinjeno kazneno djelo zakonom predviđena kazna zatvora u trajanju između 5 i 10 godina;
(d)
5 godina ako je za počinjeno kazneno djelo zakonom predviđena kazna zatvora u trajanju između jedne i 5 godina;
(e)
3 godine ako je za počinjeno kazneno djelo zakonom predviđena kazna zatvora u trajanju kraćem od jedne godine ili novčana kazna.”
12
Prije stupanja na snagu Kaznenog zakonika, odredbom kojom se uređivao prekid rokova zastare u kaznenim stvarima predviđalo se sljedeće:
„Rok zastare predviđen člankom 122. prekida se izvršenjem bilo koje radnje u predmetu o kojoj, u skladu sa zakonom, treba obavijestiti osumnjičenika ili optuženika u kaznenom postupku.”
13
U verziji koja proizlazi iz Zakona br. 286/2009, člankom 155. stavkom 1. Kaznenog zakonika određivalo se:
„Rok zastare kaznene odgovornosti prekida se izvršenjem bilo koje postupovne radnje u predmetu.”
14
Taj je članak 155. stavak 1. izmijenjen Ordonanțom de urgență a Guvernului nr. 71/2022, pentru modificarea articolului 155 alineatul (1) din Legea nr. 286/2009 privind Codul penal (Uredba sa zakonskom snagom br. 71/2022 o izmjeni članka 155. stavka 1. Zakona br. 286/2009 o Kaznenom zakoniku) od 30. svibnja 2022. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 531 od 30. svibnja 2022., u daljnjem tekstu: Uredba sa zakonskom snagom br. 71/2022) kako slijedi:
„Rok zastare kaznene odgovornosti prekida se izvršenjem bilo koje postupovne radnje u predmetu o kojoj, u skladu sa zakonom, treba obavijestiti osumnjičenika ili optuženika.”
15
U točki (b) članka 426. Legee nr. 135/2010, privind Codul de procedură penală (Zakon br. 135/2010 o Zakoniku o kaznenom postupku) od 1. srpnja 2010. (Monitorul Oficial al României, dio I., br. 486 od 15. srpnja 2010.), u verziji primjenjivoj na glavni postupak, naslovljenog „Slučajevi u kojima se može podnijeti izvanredna žalba za ukidanje odluke”, predviđa se:
„Izvanredna žalba za ukidanje pravomoćnih odluka donesenih u kaznenom postupku može se podnijeti u sljedećim slučajevima:
[…]
(b)
ako je optuženik osuđen unatoč dokazima o postojanju razloga za obustavu kaznenog postupka.”
Glavni postupak i prethodna pitanja
16
Kaznenom presudom od 30. travnja 2020. Tribunalula Brașov (Viši sud u Brașovu, Rumunjska), koja je postala pravomoćna nakon kaznene presude Curtee de Apel Brașov (Žalbeni sud u Brașovu, Rumunjska) od 1. veljače 2022., C. A. A. i C. V. proglašeni su krivima, pri čemu je C. A. A. proglašen krivim za primanje mita, trgovanje utjecajem i zlouporabu položaja, a C. V. za zlouporabu položaja u vezi s postupcima javne nabave u Rumunjskoj. C. A. A. je osuđen na kaznu zatvora u trajanju od sedam godina i deset mjeseci, uz koju je izrečena dodatna kazna zabrane ostvarivanja određenih prava u trajanju od pet godina. C. V. je osuđen na kaznu zatvora u trajanju od dvije godine, čije je izvršenje uvjetno odgođeno s vremenom provjeravanja od tri godine.
17
Na temelju osuđujuće presude Tribunalul Brașov (Viši sud u Brașovu) izdao je 1. veljače 2022. nalog za izvršenje kazne zatvora izrečene C. A. A.-u.
18
U svojem zahtjevu za prethodnu odluku sud koji je uputio zahtjev navodi nacionalnu sudsku praksu koja se odnosi na članak 155. stavak 1. Kaznenog zakonika, u verziji koja proizlazi iz Zakona br. 286/2009, koja bi mogla imati odlučujući utjecaj na situaciju žaliteljâ iz glavnog postupka.
19
Taj sud navodi, kao prvo, da je Curtea Constituțională (Ustavni sud), u svojoj presudi br. 297 od 26. travnja 2018., objavljenoj 25. lipnja 2018. (u daljnjem tekstu: presuda br. 297/2018 Curtee Constituțională (Ustavni sud)), prihvatila prigovor neustavnosti koji se odnosio na tu odredbu u dijelu u kojem se njome predviđao prekid roka zastare kaznene odgovornosti u slučaju izvršenja „bilo koje postupovne radnje”.
20
Curtea Constituțională (Ustavni sud) osobito je istaknula da navedena odredba nije bila predvidljiva i da je bila protivna načelu zakonitosti kaznenih djela i kazni s obzirom na to da je izraz „bilo koje postupovne radnje” obuhvaćao i radnje o kojima osumnjičenik ili optuženik nije obaviješten, što ga je spriječilo da se upozna s okolnošću da je počeo teći novi rok zastare njegove kaznene odgovornosti.
21
Utvrdila je i da je članak 155. stavak 1. Kaznenog zakonika, u verziji koja je prethodila stupanju na snagu Zakona br. 286/2009, ispunjavao uvjete predvidljivosti propisane relevantnim ustavnim odredbama s obzirom na to da se njime predviđalo da samo izvršenje radnje o kojoj osumnjičenika ili optuženika treba obavijestiti u skladu sa zakonom može prekinuti rok zastare kaznene odgovornosti.
22
Kao drugo, iz objašnjenja suda koji je uputio zahtjev proizlazi da nacionalni zakonodavac tijekom nekoliko godina nakon presude Curtee Constituțională (Ustavni sud) br. 297/2018 nije zamijenio odredbu članka 155. stavka 1. Kaznenog zakonika koja je proglašena neustavnom.
23
Kao treće, sud koji je uputio zahtjev pojašnjava da je Curtea Constituțională (Ustavni sud) u svojoj presudi br. 358 od 26. svibnja 2022., objavljenoj 9. lipnja 2022. (u daljnjem tekstu: presuda br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud)), prihvatila novi prigovor neustavnosti koji se odnosio na članak 155. stavak 1. Kaznenog zakonika. U toj je presudi Curtea Constituțională (Ustavni sud) pojasnila da njezina presuda br. 297/2018 ima pravnu prirodu „obične” presude o neustavnosti. Curtea Constituțională (Ustavni sud) istaknula je propust zakonodavca nakon te presude br. 297/2018, kao i činjenicu da je zajednički učinak potonje presude i tog propusta doveo do nove nejasne i nepredvidljive situacije u pogledu pravila primjenjivih na prekid roka zastare kaznene odgovornosti, koja se odrazila u neujednačenoj sudskoj praksi, te je pritom pojasnila da, od datuma objave navedene presude br. 297/2018 do stupanja na snagu normativnog akta kojim se određuje primjenjivo pravilo, „[rumunjsko] pozitivno pravo [nije sadržavalo] nijedan slučaj koji bi omogućio prekid roka zastare kaznene odgovornosti”.
24
Kao četvrto, iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da je rumunjska vlada 30. svibnja 2022., odnosno nakon što je donesena presuda br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud), ali prije nego što je objavljena, na temelju svojih delegiranih zakonskih ovlasti donijela Uredbu sa zakonskom snagom br. 71/2022, koja je stupila na snagu istog datuma i kojom je članak 155. stavak 1. Kaznenog zakonika izmijenjen na način da bilo koja postupovna radnja o kojoj treba obavijestiti osumnjičenika ili optuženika prekida rok zastare kaznene odgovornosti.
25
Kao peto, sud koji je uputio zahtjev navodi da je Înalta Curte de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud, Rumunjska) u svojoj presudi br. 67/2022 od 25. listopada 2022., objavljenoj 28. studenoga 2022., pojasnio da, u rumunjskom pravu, pravila o prekidu roka zastare kaznene odgovornosti proizlaze iz materijalnog kaznenog prava i da se stoga na njih primjenjuje načelo zabrane retroaktivnosti kaznenog zakona, ne dovodeći pritom u pitanje načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior), koje je zajamčeno, među ostalim, člankom 15. stavkom 2. rumunjskog Ustava.
26
Stoga je Înalta Curte de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud) presudio da se na pravomoćnu osuđujuću presudu načelno može odnositi izvanredna žalba za ukidanje presude na temelju učinaka presuda br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) kao blažeg kaznenog zakona (lex mitior). Međutim, takva mogućnost ne postoji ako je žalbeni sud pitanje zastare kaznene odgovornosti već ispitao u postupku u kojem je donesena ta pravomoćna osuđujuća presuda.
27
C. A. A. i C. V. podnijeli su Curtei de Apel Brașov (Žalbeni sud u Brașovu), koja je sud koji je uputio zahtjev, na temelju članka 426. točke (b) Zakona br. 135/2010 o Zakoniku o kaznenom postupku, u verziji primjenjivoj na glavni postupak, zasebne izvanredne žalbe radi ukidanja kaznene presude od 30. travnja 2020., navedene u točki 16. ovog rješenja, uz obrazloženje da su osuđeni unatoč dokazima o postojanju razloga za obustavu kaznenog postupka, odnosno isteka roka zastare njihove kaznene odgovornosti. Na datum podnošenja izvanredne žalbe za ukidanje, 21. lipnja 2022., C. A. A. je bio u zatvoru.
28
U prilog svojoj žalbi ti se žalitelji na temelju načela retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior) pozivaju na zastaru svoje kaznene odgovornosti nakon presuda br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud).
29
Navedeni žalitelji u biti tvrde da se u rumunjskom pravu između datuma objave presude br. 297/2018 Curtee Constituțională (Ustavni sud), odnosno 25. lipnja 2018., i datuma objave njezine presude br. 358/2022, odnosno 9. lipnja 2022., nije predviđao nijedan razlog za prekid roka zastare kaznene odgovornosti.
30
Naime, činjenica da se tijekom tog razdoblja pozitivnim pravom nije predviđao nijedan razlog za prekid roka zastare kaznene odgovornosti sama po sebi čini blaži kazneni zakon koji se na njih treba primijeniti u skladu s načelom retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior), koje je osobito propisano rumunjskim Ustavom.
31
Kad bi se prihvatilo takvo tumačenje, sud koji je uputio zahtjev utvrđuje da bi, s obzirom na datum počinjenja kaznenih djela koja su dovela do donošenja osuđujuće presude protiv žaliteljâ u glavnom postupku, rok zastare predviđen za ta kaznena djela istekao prije nego što je osuđujuća presuda protiv tih žalitelja postala pravomoćna, što bi dovelo do obustave kaznenog postupka i nemogućnosti izricanja te osuđujuće presude.
32
U tom kontekstu, sud koji je uputio zahtjev želi znati je li tumačenje koje zagovaraju žalitelji iz glavnog postupka u skladu s pravom Unije. Taj sud najprije ističe da bi to tumačenje dovelo do njihova oslobađanja od kaznene odgovornosti za kaznena djela korupcije, iako se Odlukom 2006/928 obvezuje Rumunjsku da se protiv takvih kaznenih djela bori na učinkovit i odvraćajući način.
33
Naglašava i da se glavni predmet istodobno odnosi na kaznena djela korupcije u strogom smislu riječi, odnosno na kaznena djela primanja mita i trgovanja utjecajem u vezi s postupcima javne nabave, i na kaznena djela slična kaznenim djelima korupcije, odnosno kaznena djela zlouporabe položaja koja su u okviru javne nabave također počinili službenici, od kojih je jedan bio na osobito važnom položaju unutar teritorijalne upravne jedinice.
34
Nadalje, sud koji je uputio zahtjev navodi da tumačenje koje zagovaraju žalitelji iz glavnog postupka, koje bi dovelo do njihova oslobađanja od kaznene odgovornosti, treba ispitati i s obzirom na članak 19. stavak 1. drugi podstavak UEU‑a, članak 325. stavak 1. UFEU‑a i članak 2. stavak 1. Konvencije PFI. Te odredbe, koje se odnose na zaštitu financijskih interesa Unije, u ovom su slučaju primjenjive jer su kaznena djela o kojima je riječ u glavnom postupku počinjena u vezi s postupcima javne nabave koji su se financirali javnim sredstvima i doveli do primjene poreza na dodanu vrijednost (PDV).
35
Taj sud u tom pogledu dodaje da se proračun Unije financira, među ostalim, iz uplata država članica koje odgovaraju postotku bruto nacionalnog dohotka. Stoga postupci kojima se nanosi šteta nacionalnom proračunu utječu na iznos doprinosa države članice proračunu Unije, čime se neizravno ugrožavaju financijski interesi te institucije.
36
Naposljetku, sud koji je uputio zahtjev tvrdi da njegov zahtjev za prethodnu odluku treba ispitati i s obzirom na članak 49. stavak 1. posljednju rečenicu i članak 53. Povelje, s obzirom na to da će, ovisno o odgovoru Suda, nacionalni sud možda morati primijeniti načelo blažeg kaznenog zakona i provjeriti poštuju li nacionalni standardi zaštite koji proizlaze iz učinaka presuda Curtee Constituțională (Ustavni sud) nadređenost prava Unije.
37
Sud koji je uputio zahtjev pojašnjava da su učinci presuda br. 297/2018 i 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) o zastari kaznene odgovornosti doveli do obustave kaznenog postupka u osobito velikom broju predmeta, pri čemu su uzrokovali znatnu štetu, te do ponovnog pokretanja postupka u predmeta u kojima je pravomoćna presuda donesena tijekom razdoblja od 25. lipnja 2018., datuma objave presude br. 297/2018 Curtee Constituțională (Ustavni sud), do 30. svibnja 2022., datuma stupanja na snagu Uredbe sa zakonskom snagom br. 71/2022, čime se narušava učinkovitost cjelokupnog pravosudnog sustava koji više nema ključni element u borbi protiv korupcije.
38
Usto, Komisija je u svojem izvješću od 22. studenoga 2022. Europskom parlamentu i Vijeću o napretku u Rumunjskoj u okviru Mehanizma suradnje i provjere (CVM) (COM(2022) 664 final) izrazila zabrinutost u pogledu znatnog utjecaja te sudske prakse na kaznene predmete koji su u tijeku, osobito u predmetima povezanima s korupcijom.
39
U tim je okolnostima Curtea de Apel Brașov (Žalbeni sud u Brașovu) odlučila prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Treba li članak 19. stavak 1. drugi podstavak [UEU‑a], članak 325. stavak 1. UFEU‑a, članak 2. stavak 1. [Konvencije PFI] i Odluku [2006/928] tumačiti na način da im se protivi primjena presude Curtee Constituțională (Ustavni sud) kojom je retroaktivno utvrđeno da ne postoje slučajevi prekida roka zastare, unatoč tomu što postoji općenito prihvaćena i ustaljena sudska praksa nacionalnih sudova, uključujući ona [Înalta Curtea de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud)], a primjena te presude predstavljala bi sustavnu opasnost od nekažnjivosti zbog ponovnog pokretanja postupka u znatnom broju kaznenih predmeta u kojima je donesena pravomoćna presuda i zbog donošenja odluka o obustavi kaznenog postupka na temelju izvanrednih pravnih lijekova zbog utvrđenja da je nastupila zastara?
2.
Protivi li se načelu nadređenosti prava Unije, uzimajući u obzir Odluku [2006/928] i članak 49. stavak 1. treću rečenicu (načelo retroaktivnosti blažeg kaznenog zakona) [Povelje], to da se u fazi izvršenja kazne rok zastare kaznene odgovornosti preispita izvanrednim pravnim lijekom, ako je takav pravni lijek podnesen zbog presude Curtee Constituțională (Ustavni sud), donesene nakon pravomoćnosti osuđujućih presuda, kojom se mijenja općenito prihvaćena i ustaljena sudska praksa nacionalnih sudova i čime se ugrožava odvraćajuća priroda i učinkovitost kazne te sigurnost i stabilnost pravnih odnosa?
3.
Omogućuje li se načelom nadređenosti prava Unije, s obzirom na članak 53. [Povelje], primjena nacionalnih standarda zaštite, kao što su oni o kojima je riječ u glavnom postupku, zajamčenih pravom države članice, a koji proizlaze iz učinaka presuda Curtee Constituțională (Ustavni sud), ako se njima ne ugrožava djelotvorna primjena prava Unije na državnom području države članice?”
Postupak pred Sudom
40
Odlukom predsjednika Suda od 30. ožujka 2023. postupak u ovom predmetu bio je prekinut do objave presude koju je trebalo donijeti u predmetu Lin (C‑107/23 PPU).
41
Nakon što je Sud 24. srpnja 2023.donio presudu u predmetu Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), istoga dana predsjednik Suda naložio je nastavak postupka.
42
Sud koji je uputio zahtjev, kojem je tajništvo priopćilo tu presudu, obavijestio je Sud da namjerava ostati pri svojem zahtjevu za prethodnu odluku.
43
U svojem zahtjevu za prethodnu odluku sud koji je uputio zahtjev zatražio je od Suda da se u ovom predmetu odluči u ubrzanom postupku predviđenom člankom 105. Poslovnika Suda.
44
S obzirom na odluku da se u predmetu odluči obrazloženim rješenjem u skladu s člankom 99. Poslovnika, nije potrebno odlučiti o tom zahtjevu.
Dopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku
45
Valja podsjetiti na to da je, prema ustaljenoj sudskoj praksi, u okviru suradnje između Suda i nacionalnih sudova koja je određena člankom 267. UFEU‑a isključivo na nacionalnom sudu pred kojim se vodi postupak i koji mora preuzeti odgovornost za sudsku odluku koja će biti donesena da, uvažavajući posebnosti predmeta, ocijeni nužnost prethodne odluke za donošenje svoje presude i relevantnost pitanja koja postavlja Sudu. Slijedom navedenog, ako se postavljena pitanja odnose na tumačenje prava Unije, Sud načelno mora donijeti odluku (presuda od 21. ožujka 2023., Mercedes‑Benz Group (Odgovornost proizvođačâ vozila koja imaju poremećajne uređaje), C‑100/21, EU:C:2023:229, t. 52. i navedena sudska praksa).
46
Iz navedenog proizlazi da pitanja koja se odnose na pravo Unije uživaju pretpostavku relevantnosti. Sud može odbiti odgovoriti na prethodno pitanje nacionalnog suda samo ako je očito da zatraženo tumačenje prava Unije nema nikakve veze s činjeničnim stanjem ili predmetom glavnog postupka, ako je problem hipotetski ili ako Sud ne raspolaže činjeničnim i pravnim elementima potrebnima da bi mogao dati koristan odgovor na postavljena pitanja (presuda od 21. ožujka 2023., Mercedes‑Benz Group (Odgovornost proizvođačâ vozila koja imaju poremećajne uređaje), C‑100/21, EU:C:2023:229, t. 53. i navedena sudska praksa).
47
U ovom se slučaju prvo pitanje koje postavlja sud koji je uputio zahtjev odnosi, među ostalim, na tumačenje članka 325. stavka 1. UFEU‑a i članka 2. stavka 1. Konvencije PFI, čiji je cilj zaštita financijskih interesa Unije.
48
Valja istaknuti da se glavni postupak odnosi, kao što to proizlazi iz točke 16. ovog rješenja, na kaznena djela primanja mita, trgovanja utjecajem i zlouporabe položaja počinjena u vezi s postupcima javne nabave u Rumunjskoj.
49
Međutim, za razliku od kaznenih djela korupcije o kojima je riječ u određenim sporovima o kojima se raspravlja u predmetu u kojem je donesena presuda od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034), koja su počinjena u vezi s postupcima javne nabave koji su djelomično financirani sredstvima Unije, nijedan element spisa kojim raspolaže Sud ne upućuje na to da su kaznena djela na koja se odnosi glavni postupak ugrozila financijske interese Unije.
50
Konkretno, okolnost da je PDV primijenjen u okviru predmetnih postupaka javne nabave ne može biti dovoljna da se smatra da su financijski interesi Unije ugroženi. Isto tako, ne može biti dovoljna činjenica, na koju se poziva sud koji je uputio zahtjev, da su počinjena kaznena djela mogla nanijeti štetu nacionalnom proračunu, što bi moglo utjecati na iznos doprinosa Rumunjske proračunu Unije.
51
Iz prethodno navedenog proizlazi da prvo pitanje, s obzirom na to da se odnosi na tumačenje članka 325. stavka 1. UFEU‑a i članka 2. stavka 1. Konvencije PFI, nema nikakve veze s činjeničnim stanjem ili predmetom glavnog postupka. Stoga je u tom smislu očito nedopušteno.
O prethodnim pitanjima
52
Na temelju članka 99. svojeg Poslovnika, Sud može, u svakom trenutku, na prijedlog suca izvjestitelja te nakon što sasluša nezavisnog odvjetnika, odlučiti obrazloženim rješenjem kad se odgovor na pitanje postavljeno u prethodnom postupku može jasno izvesti iz sudske prakse.
53
Valja podsjetiti i na to da se pravosudna suradnja uvedena člankom 267. UFEU‑a temelji na jasnom razgraničenju funkcija Suda i nacionalnih sudova. S jedne strane, Sud nije ovlašten primijeniti pravila prava Unije u određenom predmetu, nego samo odlučiti o tumačenju Ugovorâ i akata koje su donijele institucije, tijelâ, uredi ili agencije Unije (vidjeti u tom smislu presudu od18. svibnja 2021., Asociaţia Forumul Judecătorilor din România i dr., C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 i C‑397/19, EU:C:2021:393, t. 201. i navedenu sudsku praksu). S druge strane, u skladu s točkom 11. Preporuka [Suda Europske unije] namijenjenih nacionalnim sudovima koje se odnose na pokretanje prethodnog postupka (SL 2019., C 380, str. 1.), na nacionalnim sudovima je da iz sporova koji su pred njima u tijeku izvedu konkretne posljedice elemenata tumačenja koje je dao Sud (vidjeti u tom smislu presudu od 25. listopada 2018., Roche Lietuva, C‑413/17, EU:C:2018:865, t. 43.).
54
U ovom slučaju, unatoč dvojbama suda koji je uputio zahtjev, Sud smatra da se tumačenje prava Unije koje je zatražio sud koji je uputio zahtjev može jasno izvesti iz presuda od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034), i od 24. srpnja 2023., Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606). Stoga u ovom predmetu valja primijeniti članak 99. Poslovnika.
55
Kao što to proizlazi iz točke 53. ovog rješenja, na sudu koji je uputio zahtjev je da u glavnom postupku izvede konkretne posljedice elemenata tumačenja koji proizlaze iz te sudske prakse Suda.
56
Pitanja suda koji je uputio zahtjev, koja valja ispitati zajedno, odnose se, u dijelu u kojem su dopuštena, na tumačenje članka 19. stavka 1. drugog podstavka UEU‑a, članka 49. stavka 1. posljednje rečenice i članka 53. Povelje te Odluke 2006/928.
57
Međutim, iz obrazloženja odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da se dvojbe suda koji je uputio zahtjev na kojima se temelje ta pitanja u biti odnose na tumačenje, s jedne strane, odredbi prava Unije kojima se državama članicama nalaže da učinkovito suzbijaju korupciju i, s druge strane, jamstava koja proizlaze iz načela zakonitosti kaznenih djela i kazni.
58
U tim okolnostima navedena pitanja valja ispitati samo s obzirom na Odluku 2006/928 te članak 49. stavak 1. i članak 53. Povelje.
59
Iz toga slijedi da sud koji je uputio zahtjev svojim pitanjima u biti pita treba li odredbe prava Unije navedene u prethodnoj točki tumačiti na način da su sudovi države članice dužni izuzeti iz primjene, s jedne strane, presude ustavnog suda te države članice kojima je utvrđena nevaljanom nacionalna zakonodavna odredba kojom se uređuju razlozi za prekid roka zastare u kaznenim stvarima jer se povređuje načelo zakonitosti kaznenih djela i kazni u smislu zahtjeva koji se odnose na predvidljivost i preciznost kaznenog zakona, kao i, s druge strane, presudu vrhovnog suda navedene države članice, iz koje proizlazi da se pravila kojima se uređuju ti razlozi za prekid, koja proizlaze iz te ustavne sudske prakse, mogu primijeniti retroaktivno kao blaži kazneni zakon (lex mitior) kako bi se osporile pravomoćne osuđujuće presude, uzimajući u obzir da je posljedica tih presuda da će se velik broj kaznenih predmeta, uključujući predmete koji se odnose na kaznena djela korupcije, obustaviti zbog zastare kaznene odgovornosti.
Povreda obveze Rumunjske da se učinkovito bori protiv korupcije
60
Sud je već imao priliku presuditi da su svi dijelovi Odluke 2006/928 obvezujući za Rumunjsku sve dok ona ne bude stavljena izvan snage i da su mjerila koja se navode u njezinu Prilogu, a koja se odnose na to da se osigura da se u toj državi članici poštuje vrijednost vladavine prava iz članka 2. UEU‑a, obvezujuća za navedenu državu članicu, na način da je ona dužna poduzeti odgovarajuće mjere u svrhu ispunjavanja tih mjerila, uzimajući valjano u obzir, na temelju načela lojalne suradnje, propisanog u članku 4. stavku 3. UEU‑a, izvješća koja je Komisija izradila na temelju navedene odluke, konkretno preporuke iznesene u navedenim izvješćima (presuda od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034, t. 175.).
61
Među mjerilima iz Priloga Odluci 2006/928 navode se mjerila da se, „[n]astavno na već ostvareni napredak, nastav[e] voditi profesionalne, nepristrane istrage sumnji za korupciju na visokoj razini” (treće mjerilo) i „[p]oduz[mu] daljnje mjere za suzbijanje i borbu protiv korupcije, a posebno u lokalnoj upravi” (četvrto mjerilo).
62
Iz tih mjerila, koja su obvezujuća za Rumunjsku, proizlazi da se Odlukom 2006/928 utvrđuje obveza Rumunjske da se učinkovito bori protiv korupcije općenito i, konkretno, protiv korupcije na visokoj razini, a posebno u lokalnoj upravi. U tom pogledu iz odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku proizlazi da je C. A. A. bio na važnom rukovodećem položaju u lokalnoj javnoj upravi u Rumunjskoj.
63
Kako bi postupila u skladu sa zahtjevima iz te odluke kojima se nalaže suzbijanje i borba protiv korupcije kao što je ona iz prethodne točke, Rumunjska je dužna predvidjeti učinkovite i odvraćajuće kaznene sankcije (vidjeti u tom smislu presudu od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034, t. 190. i 191.).
64
Usto, na Rumunjskoj je da osigura da njezina pravila kaznenog prava i kaznenog postupka omoguće djelotvoran progon kaznenih djela korupcije. Stoga, iako predviđene sankcije i kazneni postupci uvedeni s ciljem borbe protiv tih kaznenih djela ulaze u područje nadležnosti te države članice, ta je nadležnost ograničena ne samo načelima proporcionalnosti i ekvivalentnosti, nego i načelom djelotvornosti u skladu s kojim te sankcije moraju biti učinkovite i odvraćajuće. Taj zahtjev djelotvornosti nužno obuhvaća kaznene progone i sankcije za kaznena djela korupcije i primjenu izrečenih kazni jer u nedostatku stvarne provedbe kazni one ne mogu biti učinkovite i odvraćajuće (presuda od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034, t. 192.).
65
U ovom slučaju, iz objašnjenja suda koji je uputio zahtjev, koja su sažeta u točkama 18. do 26. ovog rješenja, proizlazi da se, s jedne strane, na temelju presuda br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud), tijekom razdoblja od 25. lipnja 2018., odnosno datuma objave te presude br. 297/2018, do 30. svibnja 2022., odnosno datuma stupanja na snagu Uredbe sa zakonskom snagom br. 71/2022, u rumunjskom pravu nije predviđao nijedan slučaj koji bi omogućio prekid roka zastare kaznene odgovornosti i da se, s druge strane, u skladu s presudom br. 67/2022 Înalta Curtea de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud), na pravilo koje proizlazi iz te ustavne sudske prakse može pozvati kao na blaži kazneni zakon (lex mitior), i to uključujući kako bi se osporile pravomoćne osuđujuće presude.
66
Kad je riječ o konkretnim učincima koji bi se mogli povezati s navedenom sudskom praksom, sud koji je uputio zahtjev navodi da bi u okviru glavnog postupka posljedica primjene, kao blažeg kaznenog zakona (lex mitior), pravila koje proizlazi iz presuda br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) i u skladu s kojim se tijekom razdoblja iz prethodne točke u rumunjskom pravu nije predviđao nijedan razlog za prekid roka zastare kaznene odgovornosti, bila ta da bi rok zastare, predviđen za kaznena djela o kojima je riječ u glavnom postupku, istekao prije nego što je osuđujuća presuda protiv žaliteljâ iz glavnog postupka postala pravomoćna, što bi dovelo do obustave kaznenog postupka i nemogućnosti izricanja te osuđujuće presude.
67
Sud koji je uputio zahtjev naglasio je i da bi presude br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) mogle utjecati na „osobito velik broj predmeta”, uključujući predmete okončane izricanjem pravomoćnih osuđujućih presuda, koje bi se mogle osporavati u okviru izvanrednih žalbi kao što su one o kojima je riječ u glavnom postupku.
68
Usto, podaci koje je Komisija navela u svojem izvješću iz točke 38. ovog rješenja, izrađenom na temelju članka 2. Odluke 2006/928, potvrđuju da postoji rizik od toga da se velik broj slučajeva korupcije više neće moći sankcionirati zbog zastare s tim povezane kaznene odgovornosti. Naime, iz tog izvješća, koje je naveo sud koji je uputio zahtjev, proizlazi da bi presude br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) mogle dovesti do „obustavljanja kaznenog postupka i ukidanja kaznene odgovornosti u znatnom broju predmeta” i da „ prekid kaznenog postupka u tako velikom broju slučajeva korupcije može znatno utjecati na napore u borbi protiv korupcije na visokoj razini”.
69
Iz prethodnih elemenata može se zaključiti da pravna situacija koja proizlazi iz primjene presuda br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud), kao i presude br. 67/2022 Înalta Curtea de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud), uključuje sustavnu opasnost od nekažnjivosti kaznenih djela korupcije, osobito u predmetima čija složenost zahtijeva dulje izvođenje dokaza kaznenih tijela (vidjeti u tom smislu presudu od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 91.).
70
Međutim, postojanje takve sustavne opasnosti od nekažnjivosti nije u skladu sa zahtjevima iz Odluke 2006/928, kako su navedeni u točkama 59. do 61. ovog rješenja.
71
U tom je pogledu, kao prvo, nacionalni zakonodavac dužan poduzeti potrebne mjere za ispunjavanje tih zahtjeva donošenjem potrebnih odredbi ili izmjenom postojećih odredbi kako bi se osiguralo da je sustav koji je primjenjiv na progon i sankciju kaznenih djela korupcije, uključujući pravila kojima se uređuje zastara kaznene odgovornosti, u skladu sa zahtjevima iz Odluke 2006/928. Taj sustav treba biti uređen na način da on zbog sebi svojstvenih razloga ne predstavlja sustavnu opasnost od nekažnjivosti radnji koje čine takva kaznena djela i da pritom osigurava zaštitu temeljnih prava okrivljenika (vidjeti u tom smislu presudu od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 93.).
72
Međutim, pravna situacija u kojoj su propisi države članice kojima se uređuje prekid roka zastare kaznene odgovornosti proglašeni nevaljanima te im je ustavni sud te države članice stoga oduzeo učinak, a da nacionalni zakonodavac tu situaciju nije ispravio gotovo četiri godine, nije u skladu s obvezom, navedenom u točkama 59. do 61. ovog rješenja, da se osigura da su kaznena djela korupcije, koja su počinjena na državnom području, kažnjiva učinkovitim i odvraćajućim kaznenim sankcijama. Naime, takva situacija, koja utječe na odredbu opće primjene koja se primjenjivala na sve kaznene postupke i čiju nezamjenu nakon što je proglašena neustavnom nisu mogla predvidjeti ni tijela zadužena za kazneni progon ni kazneni sudovi, sadržava sebi svojstven rizik da se brojni slučajevi korupcije neće moći sankcionirati zbog isteka tog roka, osobito u predmetima čija složenost zahtijeva dulje izvođenje dokaza kaznenih tijela (vidjeti u tom smislu presudu od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 94.).
Obveze koje imaju nacionalni sudovi
73
Iz ustaljene sudske prakse proizlazi da načelo nadređenosti prava Unije nalaže nacionalnom sudu koji je u okviru svojih nadležnosti zadužen za primjenu odredbi prava Unije obvezu da, ako nacionalni propis ne može protumačiti u skladu sa zahtjevima prava Unije, osigura puni učinak zahtjevâ tog prava u sporu koji je pred njim pokrenut, prema potrebi izuzimajući po službenoj dužnosti iz primjene svaki nacionalni propis ili praksu, čak i naknadni, koji su protivni izravno primjenjivoj odredbi prava Unije, pri čemu ne mora tražiti ni čekati prethodno ukidanje tog nacionalnog propisa ili prakse kroz zakonodavni ili bilo koji drugi postupak predviđen Ustavom (presuda od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 95.).
74
U ovom slučaju, mjerila iz Priloga Odluci 2006/928 iznesena su jasno i precizno te ne podliježu nikakvom uvjetu iako imaju izravan učinak (vidjeti u tom smislu presudu od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034, t. 253.).
75
Stoga su načelno nacionalni sudovi dužni dati puni učinak obvezama koje proizlaze iz te odluke i izuzeti iz primjene nacionalne odredbe koje u okviru postupka koji se odnosi na kaznena djela korupcije onemogućavaju primjenu učinkovitih i odvraćajućih sankcija radi borbe protiv takvih kaznenih djela (vidjeti u tom smislu presudu od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034, t. 194.).
76
Stoga je očito da su nacionalni sudovi načelno dužni, u skladu s odlukom 2006/928, izuzeti iz primjene presude br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud), iz kojih proizlazi da se tijekom razdoblja od 25. lipnja 2018., odnosno datuma objave te presude br. 297/2018, do 30. svibnja 2022., odnosno datuma stupanja na snagu Uredbe sa zakonskom snagom br. 71/2022, u rumunjskom pravu nije predviđao nijedan razlog za prekid roka zastare kaznene odgovornosti, jer te presude dovode do zastare kaznene odgovornosti u velikom broju slučajeva korupcije te stoga, kao što je to utvrđeno u točki 66. ovog rješenja, izazivaju sustavnu opasnost od nekažnjivosti takvih kaznenih djela (vidjeti u tom smislu presudu od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 98.).
77
Isto tako, nacionalni sudovi načelno su dužni, u skladu s tim odredbama, izuzeti iz primjene presudu br. 67/2022 Înalta Curtea de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud) jer ona u slučajevima korupcije omogućuje pozivanje na zastaru kaznene odgovornosti na temelju učinaka presuda br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) kao blažeg kaznenog zakona (lex mitior) te stoga povećava sustavnu opasnost od nekažnjivosti takvih kaznenih djela (vidjeti u tom smislu presudu od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 99.).
78
Međutim, također treba provjeriti je li u situaciji kao što je ona o kojoj je riječ u glavnom postupku obveza izuzimanja takvih presuda iz primjene protivna zaštiti temeljnih prava (presuda od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 100.).
79
U tom pogledu valja napomenuti, kao prvo, da kazneni postupci koji se odnose na kaznena djela korupcije predstavljaju provedbu obveza koje Rumunjska ima na temelju Odluke 2006/928 i stoga prava Unije u smislu članka 51. stavka 1. Povelje. Temeljna prava koja se jamče Poveljom osobama o kojima je riječ u glavnom postupku trebaju se stoga poštovati (vidjeti u tom smislu presudu od 21. prosinca 2021., Euro Box Promotion i dr., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 i C‑840/19, EU:C:2021:1034, t. 204.).
80
Međutim, valja istaknuti, kao što je to Sud presudio u točki 109. presude od 24. srpnja 2023., Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), da obveza nacionalnih sudova da izuzmu iz primjene presude br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) i presudu br. 67/2022 Înalta Curtea de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud) ne može povrijediti ni načelo predvidljivosti, preciznosti i zabrane retroaktivnosti kaznenih djela i kazni, ni načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior), koja su zajamčena člankom 49. stavkom 1. Povelje.
81
Kao drugo, valja podsjetiti na to da, ako sud države članice mora, kao u ovom slučaju, provjeriti usklađenost s temeljnim pravima nacionalne odredbe ili mjere kojom se, u situaciji u kojoj radnje država članica nisu u potpunosti određene pravom Unije, provodi to pravo u smislu članka 51. stavka 1. Povelje, nacionalna tijela i sudovi mogu primijeniti i nacionalne standarde zaštite temeljnih prava, pod uvjetom da pritom ne ugroze razinu zaštite predviđenu Poveljom, kako je tumači Sud, te nadređenost, jedinstvo i djelotvornost prava Unije (presuda od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 110.).
82
U točki 111. presude od 24. srpnja 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), Sud je utvrdio da se rješenja donesena u presudama br. 297/2018 i br. 358/2022 Curtee Constituțională (Ustavni sud) te presudi br. 67/2022 Înalta Curtea de Casație și Justiție (Vrhovni kasacijski sud) temelje na načelu zakonitosti kaznenih djela i kazni te na načelu retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior), koja su zajamčena rumunjskim Ustavom, pri čemu ta načela treba smatrati nacionalnim standardima zaštite temeljnih prava.
83
Iz točke 118. presude od 24. srpnja 2023., Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), u biti proizlazi da rumunjski sudovi nisu dužni izuzeti iz primjene nacionalnu sudsku praksu iz prethodne točke, u skladu Odlukom 2006/928, neovisno o postojanju sustavne opasnosti od nekažnjivosti kaznenih djela korupcije jer se ta nacionalna sudska praksa temelji na načelu zakonitosti kaznenih djela i kazni koje je zaštićeno u nacionalnom pravu u smislu zahtjeva koji se odnose na predvidljivost i preciznost kaznenog zakona, uključujući sustava zastare koji se odnosi na kaznena djela.
84
Suprotno tomu, s obzirom na nužno odvagivanje nacionalnog standarda zaštite koji se odnosi na načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior) i odredbi Odluke 2006/928, treba smatrati da bi primjena navedenog standarda koju nacionalni sudac provodi kako bi osporio prekid roka zastare kaznene odgovornosti zbog postupovnih radnji izvršenih prije 25. lipnja 2018., odnosno datuma objave presude br. 297/2018 Curtee Constituțională (Ustavni sud), mogla ugroziti nadređenost, jedinstvo i djelotvornost prava Unije u smislu sudske prakse navedene u točki 76. ovog rješenja (vidjeti u tom smislu presudu od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 123.).
85
Stoga valja smatrati da nacionalni sudovi u okviru sudskih postupaka koji se vode radi kaznenog sankcioniranja kaznenih djela korupcije ne mogu primijeniti nacionalni standard zaštite koji se odnosi na načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior), koje je navedeno u točki 62. ovog rješenja, kako bi osporili prekid roka zastare kaznene odgovornosti zbog postupovnih radnji izvršenih prije 25. lipnja 2018., odnosno prije datuma objave presude br. 297/2018 Curtee Constituțională (Ustavni sud) (vidjeti u tom smislu presudu od 24. srpnja 2023., Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, t. 124.).
86
U tim okolnostima na postavljena pitanja valja odgovoriti da Odluku 2006/928 treba tumačiti na način da sudovi države članice nisu dužni, zbog povrede načela zakonitosti kaznenih djela i kazni koje je zaštićeno nacionalnim pravom u smislu zahtjeva koji se odnose na predvidljivost i preciznost kaznenog zakona, izuzeti iz primjene presude ustavnog suda te države članice kojima se utvrđuje nevaljanom nacionalna zakonodavna odredba kojom se uređuju razlozi za prekid roka zastare u kaznenim stvarima, čak i ako je posljedica tih presuda to da će se velik broj kaznenih predmeta, uključujući predmete koji se odnose na kaznena djela korupcije, obustaviti zbog zastare kaznene odgovornosti. Suprotno tomu, tu odluku treba tumačiti na način da su sudovi te države članice dužni izuzeti iz primjene nacionalni standard zaštite koji se odnosi na načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior) i koji omogućuje osporavanje, uključujući u okviru pravnih lijekova protiv pravomoćnih presuda, prekida roka zastare kaznene odgovornosti u takvim predmetima zbog postupovnih radnji izvršenih prije takvog utvrđenja nevaljanosti.
Troškovi
87
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka.
Slijedom navedenog, Sud (deveto vijeće) odlučuje:
Odluku Komisije 2006/928/EZ od 13. prosinca 2006. o uspostavi mehanizma za suradnju i provjeru napretka Rumunjske u ispunjavanju posebnih mjerila na području reforme pravosuđa i borbe protiv korupcije
treba tumačiti na način da:
sudovi države članice nisu dužni, zbog povrede načela zakonitosti kaznenih djela i kazni koje je zaštićeno nacionalnim pravom u smislu zahtjeva koji se odnose na predvidljivost i preciznost kaznenog zakona, izuzeti iz primjene presude ustavnog suda te države članice kojima se utvrđuje nevaljanom nacionalna zakonodavna odredba kojom se uređuju razlozi za prekid roka zastare u kaznenim stvarima, čak i ako je posljedica tih presuda to da će se velik broj kaznenih predmeta, uključujući predmete koji se odnose na kaznena djela korupcije, obustaviti zbog zastare kaznene odgovornosti.
Suprotno tomu, tu odluku treba tumačiti na način da su:
sudovi te države članice dužni izuzeti iz primjene nacionalni standard zaštite koji se odnosi na načelo retroaktivne primjene blažeg kaznenog zakona (lex mitior) koji omogućuje osporavanje, uključujući u okviru pravnih lijekova protiv pravomoćnih presuda, prekida roka zastare kaznene odgovornosti u takvim predmetima zbog postupovnih radnji izvršenih prije takvog utvrđenja nevaljanosti.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: rumunjski