62018CJ0606_RES
Дело C‑606/18 P
Nexans France SASиNexans SA
срещу
Европейска комисия
Решение на Съда (втори състав) от 16 юли 2020 година
„Обжалване — Конкуренция — Картели — Европейски пазар на подземни и подводни електрически кабели — Разпределяне на пазара в рамките на проекти — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 20 — Правомощия на Европейската комисия за извършване на проверка в рамките на картелното производство — Правомощие да се копират данни без предварителна проверка и впоследствие да се разглеждат в помещенията на Комисията — Глоби — Правомощие за пълен съдебен контрол“
Обжалване — Основания — Повтаряне на основанията и доводите, изложени пред Общия съд — Недопустимост — Оспорване на тълкуването или прилагането на правото на Съюза от Общия съд — Допустимост
(член 256, параграф 1, втора алинея ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда; член 168, параграф 1, буква г) от Процедурния правилник на Съда).
(вж. т. 54)
Съдебно производство — Въвеждане на нови основания в хода на производството — Условия — Доразвиване на вече посочено основание — Допустимост
(член 84, параграф 1 и член 177, параграф 1, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд)
(вж. т. 55)
Конкуренция — Административно производство — Правомощие на Комисията да извършва проверка — Действие и предели — Копиране на твърдия диск на компютри по време на проверка — Допустимост — Условия — Проверяване на релевантността на копирани данни за целите на предмета на проверката, преди да бъдат приложени към преписката — Задължение за изтриване на данни, които не са релевантни
(член 20, параграф 2, буква б) от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 57—68)
Конкуренция — Административно производство — Правомощие на Комисията да извършва проверка — Действие и предели — Конкретни условия за контрол — Свобода на преценка на Комисията
(член 20, параграф 2, буква б) от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 61 и 62)
Конкуренция — Административно производство — Правомощие на Комисията да извършва проверка — Действие и предели — Ограничително тълкуване на разпоредби, с които на Комисията се предоставят правомощия за извършване на проверка — Липса — Зачитане на правата на съответните предприятия
(член 20 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 64 и 86)
Конкуренция — Административно производство — Правомощие на Комисията да извършва проверка — Действие и предели — Копиране на твърдия диск на компютри по време на проверка — Търсене в съдържанието на направеното копие в помещенията на Комисията — Допустимост — Условия — Зачитане на правото на защита — Липса на допълнително нарушаване на правата на предприятието в сравнение с това, което е присъщо при извършване на проверка в неговите помещения
(член 20, параграф 1, параграф 2, букви б) и в) и член 20, параграф 4 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 78—91)
Обжалване — Компетентност на Съда — Контрол върху преценката на тежестта на нарушението, извършена от Комисията с оглед на определяне на размера на глоба — Изключване — Контрол, който се свежда до проверка дали Общият съд е взел предвид основните фактори за преценка на тежестта на нарушението и всички доводи срещу наложената глоба
(член 101 ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда; член 23 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 95)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Съдебен контрол — Правомощие на съда на Съюза за пълен съдебен контрол — Обхват
(членове 261 и 263 ДФЕС; член 47 от Хартата на основните права; член 31 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
(вж. т. 96, 97 и 104—106)
Обжалване — Основания — Непълнота на мотивите — Подразбиращи се мотиви на Общия съд — Допустимост — Условия
(член 256 ДФЕС; член 36 и член 53, първа алинея от Статута на Съда)
(вж. т. 101)
Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Определяне на основния размер — Тежест на нарушението — Критерии за преценка — Участие в допълнителен елемент на нарушението, който задълбочава нарушаването на конкуренцията
(член 23, параграфи 2 и 3 от Регламент № 1/2003 на Съвета; точка 22 от Известие 2006/C 210/02 на Комисията)
(вж. т. 113—115)
Обобщение
С решението от 16 юли 2020 г. Nexans France и Nexans/Комисия (C‑606/18 P) втори състав на Съда отхвърля жалбата, подадена от Nexans France SAS и неговото дружество майка — Nexans SA (наричани по-нататък „жалбоподателите“) срещу решение на Общия съд от 12 юли 2018 г. по дело T‑449/14 (
1
). В производството по обжалване по-специално се повдига въпросът за извършеното от Общия съд тълкуване на обхвата на правомощията, предоставени на Комисията в рамките на проверка в рамките на картелното производство съгласно член 20 от Регламент № 1/2003 (
2
).
Срещу жалбоподателите — дружества, които осъществяват дейност в сектора на производството и доставката на подводни и подземни електрически кабели — Комисията издава решение, с което установява нарушение на член 101 ДФЕС в посочения сектор (наричано по-нататък „спорното решение“) (
3
). Съгласно спорното решение жалбоподателите са участвали в картел, чиято цел е била, от една страна, разпределянето на територии и клиенти между европейските, японските и южнокорейските производители (наричан по-нататък „конфигурацията А/R“), и от друга страна, разпределянето на територии и клиенти от европейските производители за проекти, които трябва да се реализират на европейска територия, или са разпределени на европейски производители (наричан по-нататък „европейската конфигурация“). Поради това Комисията налага на жалбоподателите глоби в размер на над 70000000 EUR.
Разследването на Комисията, вследствие на което е наложена тази глоба, включва извършване на проверка в помещенията на жалбоподателите. В тях инспекторите на Комисията са проверили по-специално компютрите на няколко служители. Те са направили копия на твърдите дискове на посочените компютри и въз основа на това са извършили търсене по ключови думи в съдържащите се в тези компютри данни, като са използвали софтуер за компютърно разследване. След това инспекторите са решили да копират избрани данни и да ги запишат върху устройства за пренос и съхранение на данни (наричани по-нататък „УПСД“). Също така те са направили три копия на един твърд диск, които са записали на три различни УПСД. УПСД са поставени в запечатани пликове и са занесени в помещенията на Комисията в Брюксел, където пликовете са били отворени и УПСД са проверени в присъствието на представители на жалбоподателите.
Жалбата за отмяна на спорното решение, която жалбоподателите подават пред Общия съд, е отхвърлена изцяло с решението от 12 юли 2018 г., Nexans France и Nexans/Комисия. В подкрепа на жалбата си срещу това решение жалбоподателите изтъкват пет основания, които се отнасят, от една страна, до отхвърлянето от Общия съд на доводите им относно протичането на разглежданата проверка, и от друга страна, до отхвърлянето от страна на Общия съд на искането за намаляване на наложените им глоби.
В рамките на първото основание Съдът най-напред е разгледал дали при извършване на проверката при жалбоподателите Комисията е имала право да направи копие на твърд диск и копия на набори от електронни писма, без преди това да е извършила сериозна проверка на тези документи. Като припомня, че законодателят на Съюза е предоставил на Комисията известна свобода на преценка по отношение на конкретните условия и ред за осъществяване на проверката, която тя може да извърши, Съдът потвърждава правото ѝ в зависимост от обстоятелствата да може да реши да извърши проверка на данните, съдържащи се в носителя на цифрова информация на предприятието, което е предмет на проверката въз основа на копие на тези данни. Съдът уточнява, че това право на Комисията, което следва от член 20, параграф 2, буква б) от Регламент № 1/2003, не засяга нито процесуалните гаранции, нито другите права на предприятието, което е предмет на проверката, при условие че след като е завършила с разглеждането им, Комисията приложи към преписката само документите, които са от значение с оглед на предмета на проверката. Също като Общия съд Съдът приема, че настоящият случай е такъв. Съдът допълва, че с оглед на факта, че е възможно обработката на цифровите данни да отнеме значително време, в интерес и на съответното предприятие е при извършване на проверката Комисията да се основе на копие на тези данни, като по този начин позволи на предприятието да продължи да използва оригиналните данни, както и носителите, върху които те се намират, след като бъде направено посоченото копие, и по този начин се намали намесата във функционирането на това предприятие, която извършваната от Комисията проверка предизвиква.
На следващо място, в рамките на второто и третото основание на жалбоподателите, Съдът обсъжда въпроса дали Комисията е имала право да продължи разглежданата проверка в помещенията си в Брюксел. Той припомня, че вменяването на задължение на Комисията да обработва такива данни само в помещенията на предприятието, предмет на проверката, когато става въпрос за особено обемни данни, би могло да доведе до значително удължаване на времетраенето на присъствието на инспекторите в помещенията на това предприятие, което би могло да намали ефикасността на проверката и ненужно да увеличи намесата във функционирането на посоченото предприятие в следствие на проверката. Съдът също така уточнява, че Комисията може да използва посочената възможност да продължи в помещенията си в Брюксел проверката на документи, свързани със стопанската дейност на съответното предприятие, само когато може основателно да приеме, че е обосновано да го направи в интерес на ефикасността на проверката, или за да избегне прекомерна намеса във функционирането на съответното предприятие. Освен това Съдът подчертава, че тази възможност зависи от констатацията, че такова продължаване не води до нарушаване на правото на защита и не представлява допълнително нарушение на правата на съответните предприятия. Такова нарушение следва да се констатира, ако продължаването на проверката в помещенията на Комисията в Брюксел би довело до допълнителни разходи за предприятието, предмет на проверката, които са свързани единствено с факта на нейното продължаване. Следователно когато продължаването на проверката може да доведе до такива допълнителни разходи, Комисията би могла да я направи само при условие че приема да възстанови тези разходи, когато съответното предприятие ѝ е представило надлежно мотивирано искане в този смисъл.
След това Съдът разглежда четвъртото основание и въпроса дали Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото в преценката си при определяне на размера на глобите. След като констатира, че Общият съд не е нарушил принципа на пълен съдебен контрол, който му позволява да излезе от рамките на контрола за законосъобразност на санкцията и да замени преценката на Комисията със своята преценка, като в резултат на това отмени, намали или увеличи наложената глоба или периодична имуществена санкция, Съдът приема, че Общият съд е могъл да достигне до извода, че твърдяната липса на последици от разглежданото нарушение, заявена от жалбоподателите, не може поради тези други обстоятелства, който са взети предвид от Общия съд, да го накарат да намали наложените на жалбоподателите глоби.
Накрая, Съдът се произнася по петото основание относно съображението на Общия съд, че поради участието на жалбоподателите в европейската картелна конфигурация, което е задълбочило нарушаването на конкуренцията, причинено от конфигурацията A/R на посочения картел, Комисията е имала право да увеличи с 2 % коефициента за тежест, използван за изчисляване на размера на наложените им глоби. В това отношение Съдът отбелязва, че тясната връзка, която е съществувала между двете конфигурации, не променя по никакъв начин обстоятелството, че европейската картелна конфигурация по своето естество представлява неприсъщо на картелната конфигурация А/R споразумение за разпределяне на проекти, който е със самостоятелно значение. Поради това Съдът приема, че съображението на Общия съд, че това допълнително нарушение на конкуренцията може законосъобразно да бъде санкционирано с увеличена глоба, не е опорочено от грешка в преценката.
Тъй като нито едно от основанията, изтъкнати от жалбоподателите в подкрепа на жалбата им, не може да бъде уважено, Съдът отхвърля жалбата в нейната цялост.
(
1
)	Решение на Общия съд от 12 юли 2018 г., Nexans France и Nexans/Комисия (T‑449/14, EU:T:2018:456).
(
2
)	Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове [101 ДФЕС] и [102 ДФЕС] (ОВ L 1, 2003 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).
(
3
)	Решение C(2014) 2139 окончателен на Комисията от 2 април 2014 г. относно производство по член 101 [ДФЕС] и член 53 от Споразумението за ЕИП (Дело AT.39610 — Електрически кабели).