62024TJ0354
РЕШЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (шести състав)
24 септември 2025 година (
*1
)
„Обществено здраве — Специфични хигиенни правила за храните от животински произход — Регламент (ЕО) № 853/2004 — Точка 3, буква д) от приложението към Делегиран регламент (ЕС) 2024/1141 — Жалба за отмяна — Процесуална легитимация — Правен интерес — Допустимост — Понятието „замразен продукт“ — Липса на консултации с ЕОБХ — Член 13 от Регламент № 853/2004“
По дело T‑354/24,
Mowi Poland S.A., установено в Устка (Полша), представлявано от Z. Kiedacz и K. Puchalska, адвокати,
жалбоподател,
срещу
Европейска комисия, представлявано от M. Owsiany-Hornung,
ответник,
подпомагана от
Френска република, представлявана от B. Fodda, B. Travard и P. Chansou,
встъпила страна,
ОБЩИЯТ СЪД (шести състав),
състоящ се при разискванията от: M. J. Costeira (докладчик), председател, U. Öberg и P. Zilgalvis, съдии,
секретар: V. Di Bucci,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като взе предвид, че в триседмичния срок от съобщението за приключването на писмената фаза на производството няма постъпило искане от страните за насрочване на съдебно заседание, и като реши на основание член 106, параграф 3 от процедурния си правилник да се произнесе, без да провежда устна фаза на производството,
постанови настоящото
Решение
1
С жалбата си на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят, Mowi Poland S.A., иска по същество отмяна на точка 3, буква д) от приложението към Делегиран регламент (ЕС) 2024/1141 на Комисията от 14 декември 2023 година за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на специфичните хигиенни изисквания за някои видове месо, рибни продукти, млечни продукти и яйца (ОВ L, 2024/1141, наричан по-нататък „оспорваната разпоредба“).
Обстоятелствата по спора
2
Жалбоподателят е полско дружество, специализирано в частност в преработката на пушена сьомга.
3
За нарязването на пушената сьомга жалбоподателят използва техниката на „втвърдяване“, която се състои в това при нарязването на филетата пушена сьомга първоначалната им температура да бъде понижавана до ниво между ‑ 7 °C и ‑ 14 °C.
4
На 14 декември 2023 г. Европейската комисия приема Делегиран регламент 2024/1141, който съдържа оспорваната разпоредба. Последната допълва раздел VIII, глава VII от приложение III към Регламент (EО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (ОВ L 139, 2004 г., стр. 55; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 71) със следната точка:
„4. Когато пресните рибни продукти, размразените непреработени рибни продукти или преработените рибни продукти трябва да са при температура, по-ниска от тази на топенето на леда, за да се позволи използването на машини за транжиране или нарязване на рибни продукти, те могат да се поддържат при необходимата от технологична гледна точка температура за възможно най-кратък период от време и във всеки случай не повече от 96 часа. Не следва да се разрешава съхранение и транспортиране при тази температура.
Когато замразените рибни продукти трябва да бъдат при температура по-висока от ‑ 18 °C, за да се позволи използването на машини за транжиране или нарязване на рибни продукти, те могат да се поддържат при необходимата от технологична гледна точка температура за възможно най-кратък период от време и във всеки случай не повече от 96 часа. Не следва да се разрешава съхранение и транспортиране при тази температура“.
Искания на страните
5
Жалбоподателят моли по същество Общия съд:
–
да отмени оспорваната разпоредба,
–
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
6
Комисията моли Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
7
Френската република моли Общия съд да отхвърли жалбата.
От правна страна
Предварителни бележки относно приложимите за рибните продукти хигиенни правила
8
Безопасността на храните се урежда от набор от регламенти, които имат за цел да хармонизират здравните правила на равнище Европейски съюз.
9
По-конкретно, Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (ОВ L 31, 2002 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68) установява, в съответствие с член 1, параграф 2 от него, общите принципи, които най-общо регулират храните и фуражите.
10
Съгласно член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно хигиената на храните (ОВ L 139, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 44, стр. 173) същият установява общи правила по отношение на хигиената на храните.
11
Регламент № 853/2004 предвижда, в съответствие с член 1, параграф 1 от него, специфични правила за хигиената на храните от животински произход.
12
Що се отнася до последните, от член 3, параграф 1 от Регламент № 853/2004 следва, че стопанските субекти в областта на храните привеждат дейността си в съответствие с разпоредбите на приложения II и III към посочения регламент.
13
Приложение III към Регламент № 853/2004 предвижда специфични изисквания по отношение на различни хранителни сектори. Секторът на рибните продукти е уреден в раздел VIII от това приложение.
14
Преди приемането на оспорваната разпоредба глава VII от раздел VIII от приложение III към Регламент № 853/2004, отнасяща се до съхраняването на рибни продукти, предвижда следното:
„Предприятията за хранителни продукти, които съхраняват рибни продукти, трябва да осигурят съответствие със следните изисквания.
1.
Пресните рибни продукти, размразените непреработени рибни продукти, и сварените и охладени продукти от ракообразни и мекотели трябва да се съхраняват при температура, близка до температурата на топене на леда.
2.
Замразените рибни продукти трябва да се съхраняват при температура, която не надвишава ‑ 18 °C във всички части на продукта; целите риби обаче, първоначално замразени в солена вода, предназначени за производство на консервирани храни, може да се съхраняват при температура, която не надвишава ‑ 9 °C“.
[…]“.
15
Както бе посочено в точка 4 по-горе, оспорваната разпоредба изменя тази глава, като я допълва със следната точка:
„4. Когато пресните рибни продукти, размразените непреработени рибни продукти или преработените рибни продукти трябва да са при температура, по-ниска от тази на топенето на леда, за да се позволи използването на машини за транжиране или нарязване на рибни продукти, те могат да се поддържат при необходимата от технологична гледна точка температура за възможно най-кратък период от време и във всеки случай не повече от 96 часа. Не следва да се разрешава съхранение и транспортиране при тази температура.
Когато замразените рибни продукти трябва да бъдат при температура по-висока от ‑ 18 °C, за да се позволи използването на машини за транжиране или нарязване на рибни продукти, те могат да се поддържат при необходимата от технологична гледна точка температура за възможно най-кратък период от време и във всеки случай не повече от 96 часа. Не следва да се разрешава съхранение и транспортиране при тази температура“.
По допустимостта на жалбата
16
Без формално да повдига възражение за недопустимост с отделна писмена молба на основание член 130, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд, Комисията, подкрепена от Френската република, оспорва допустимостта на жалбата със съображението, че жалбоподателят няма, от една страна, процесуална легитимация и от друга страна, правен интерес.
По процесуалната легитимация на жалбоподателя
17
Комисията, подкрепена от Френската република, твърди, че оспорваната разпоредба не засяга пряко жалбоподателя по смисъла на член 263, четвърта алинея ДФЕС. Тази разпоредба не променяла правното му положение, щом като преди приемането ѝ правото на Съюза не позволявало пушената сьомга да се съхранява при температурата, използвана за втвърдяването ѝ. По-специално, преди приемането на оспорваната разпоредба раздел VIII, глава VII, точка 2 от приложение III към Регламент № 853/2004 бил приложим за пушена сьомга. Всъщност, от една страна, щом като понятието „съхраняване“ не е дефинирано в Регламент № 853/2004, следвало да се изхожда от неговото „общоприето значение“ и от значението му в контекста на Регламент № 853/2004. От друга страна, получените при втвърдяването продукти били „замразени продукти“ по смисъла на посочената точка 2. Съответно преди приемането на оспорваната разпоредба прилагането на използваната за втвърдяване температура било допустимо в производствения процес и за възможно най-кратък период от време, но не повече от 96 часа. Това че в приложимите разпоредби не бил споменат 96‑часовият период, не означавало, че жалбоподателят е имал право да прилага използваната за втвърдяване температура за по-дълго време. Освен това с посочването в оспорваната разпоредба на 96‑часовия период не се засягало правното положение на жалбоподателя, тъй като въпросното ограничение било „вече известно преди като максимално допустима продължителност“ и присъствало в различни документи. В този смисъл оспорваната разпоредба потвърждавала възможността да се прибегне до техниката на втвърдяване и просто внасяла повече яснота и четивност на вече съществуващите разпоредби.
18
Жалбоподателят поддържа по същество, че има процесуална легитимация. Той изтъква, че Делегиран регламент 2024/1141 е подзаконов акт и че оспорваната разпоредба го засяга пряко и не включва мерки за изпълнение.
19
В това отношение следва да се припомни, че условие за допустимостта на жалба, подадена на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС от физическо или юридическо лице срещу акт, на който то не е адресат, е на това лице да се признае процесуална легитимация, каквато е налице в две хипотези. От една страна, подобна жалба може да се подаде, при условие че актът засяга лицето пряко и лично. От друга страна, такова лице може да подаде жалба срещу подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение, ако същият го засяга пряко (вж. решение от 30 юни 2022 г., Danske Slagtermestre/Комисия, C‑99/21 P, EU:C:2022:510, т. 41 и цитираната съдебна практика).
20
Ето защо следва да се определи дали, както поддържа жалбоподателят, той има процесуална легитимация, тъй като оспорваната разпоредба е подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение и го засяга пряко.
21
На първо място, следва да се отбележи, че както поддържа жалбоподателят, от една страна, Делегиран регламент 2024/1141 не е приет по законодателната процедура. Следователно той не представлява законодателен акт смисъла на член 289, параграф 3 ДФЕС. От друга страна, този регламент е с общо приложение, тъй като се прилага към обективно определени положения и поражда правни последици спрямо категории лица, посочени общо и абстрактно, а именно стопанските субекти в областта на храните. От това следва, че Делегиран регламент 2024/1141 е подзаконов акт по смисъла на член 263, четвърта алинея, трето предложение ДФЕС.
22
На второ място, следва да се отбележи, както прави жалбоподателят, че видно от текста на оспорваната разпоредба, същата предвижда — без да са необходими други мерки — специфични изисквания по отношение на техниката на втвърдяване. Следователно оспорваната разпоредба не включва мерки за изпълнение по отношение на жалбоподателя, по смисъла на член 263, четвърта алинея, трето предложение ДФЕС.
23
На трето място, следва да се припомни, че съгласно постоянната практика на Съда условието дадено физическо или юридическо лице да е пряко засегнато от решението — предмет на обжалване, изисква съчетанието на два кумулативни критерия, а именно, от една страна, оспорената мярка пряко да поражда последици за правното положение на жалбоподателя, и от друга страна, да не оставя никакво право на преценка на своите адресати, на които е възложено изпълнението ѝ, тъй като това изпълнение е напълно автоматично и произтича единствено от оспорената правна уредба, без да се прилагат други правила с опосредяващ характер (решения от 5 май 1998 г., Dreyfus/Комисия, C‑386/96 P, EU:C:1998:193, т. 43, и от 10 септември 2009 г., Комисия/Ente per le Ville Vesuviane и Ente per le Ville Vesuviane/Комисия, C‑445/07 P и C‑455/07 P, EU:C:2009:529, т. 45).
24
Що се отнася до първия критерий, следва да се отбележи, че съгласно съдебната практика дадена разпоредба поражда пряко последици за правното положение на частноправния субект, ако ограничава неговите права или му налага задължения (решение от 7 юли 2015 г., Federcoopesca и др./Комисия, T‑312/14, EU:T:2015:472, т. 36).
25
Следователно трябва да се провери дали оспорваната разпоредба ограничава правата на жалбоподателя или му налага задължения.
26
В това отношение следва да се отбележи, че видно от точка 15 по-горе, оспорваната разпоредба, от една страна, изрично предвижда възможността за използване на техниката на втвърдяване като производствен етап, уточнявайки, че поддържането на рибните продукти при необходимата за тази техника температура е допустимо само за „възможно най-кратък период от време и във всеки случай не повече от 96 часа“, и от друга страна, гласи, че не се разрешава съхранение и транспортиране при тази температура.
27
Що се отнася до възможността техниката на втвърдяване да се използва като производствен етап, следва да се отбележи, както прави жалбоподателят, че преди приемането на оспорваната разпоредба нито една разпоредба от Регламент № 178/2002, № 852/2004 или № 853/2004 не посочва тази възможност.
28
Всъщност, както поддържа Комисията, преди приемането на тази разпоредба техниката на втвърдяване е била описана в приложение III към „Европейски наръчник с добри практики за пушените и/или осолените и/или маринованите риби“ на European Salmon Smokers Association (ESSA, Европейска асоциация на производителите на пушена сьомга).
29
Този наръчник представлява насоки на Съюза за добри хигиенни практики и за прилагане на принципите на анализ на опасностите и контрол в критични точки (наричан по-нататък „HACCP“) по смисъла на член 9 от Регламент № 852/2004.
30
Както обаче следва от член 7, втора алинея от Регламент № 852/2004, използването на насоките на Съюза наистина се насърчава, но стопанските субекти в областта на храните могат да ги използват на доброволни начала.
31
Съгласно последната разпоредба същото се отнася и за националните насоки за добра практика по смисъла на член 8 от Регламент № 852/2004.
32
Освен това, както изтъква Комисията, раздел 14.1.13 от Кодекса за практиките във връзка с аквакултурите (Кодекс алиментариус), изготвен от Организацията на ОНН за прехрана и земеделие (ФАО) и Световната здравна организация (СЗО), приет през 2003 г. и последно изменен през 2016 г., предвижда и технически съвети за нарязването на пушената сьомга чрез техниката на втвърдяване, а от съображение 15 от Регламент № 852/2004 е видно, че изискванията на системата HACCP следва да съдържат принципите на Кодекс алиментариус.
33
Трябва все пак да се посочи, че видно от уводната си част, този кодекс „дава общи съвети относно производството, съхраняването и обработването на риба и рибни продукти на борда на риболовните кораби и на сушата“.
34
От това следва, че преди приемането на оспорваната разпоредба не е имало правнообвързващи задължения във връзка с използването на техниката на втвърдяване като производствен етап.
35
Що се отнася до изискванията относно съхраняването или складирането, следва да се провери дали, както по същество твърди Комисията, подкрепена от Френската република, преди приемането на оспорваната разпоредба действащите разпоредби вече са предвиждали забрана пушената сьомга да се поддържа при необходимата за втвърдяването температура за повече от 96 часа.
36
Като начало следва да се отбележи, че противно на поддържаното от жалбоподателя, преди приемането на оспорваната разпоредба раздел VIII от приложение III към Регламент № 853/2004 е бил приложим за пушената сьомга. В това отношение следва да се посочи, че страните с основание се съгласяват, че пушената сьомга е „преработен рибен продукт“ по смисъла на точка 7.4 от приложение I към Регламент № 853/2004. Както уточнява Френската република, член 1, параграф 1 от Регламент № 853/2004 установява специфични правила за преработените или непреработените храни от животински произход. Освен това, както отбелязва Комисията, раздел VIII от приложение III към Регламент № 853/2004 съдържа разпоредби, които се прилагат за преработените продукти. Такъв е по-специално случаят с глава IV от този раздел, която предвижда изисквания за някои преработени рибни продукти.
37
Раздел VIII, точка 1, трета алинея от приложение III към Регламент № 853/2004 действително предвижда, че „[н]астоящият раздел се прилага за размразени непреработени рибни продукти и пресни рибни продукти, към които са добавени хранителни добавки при спазване на съответното законодателство на Съюза“, но следва да се отбележи, по примера на Комисията, че тази разпоредба е добавена с Регламент № 558/2010 на Комисията от 24 юни 2010 година за изменение на приложение III към Регламент № 853/2004 (ОВ L 159, 2010 г., стр. 18), съображение 11 от който гласи, че „[с] оглед на последователността на законодателството на Съюза по отношение на тези продукти следва да се прилагат същите изисквания, както по отношение на пресните рибни продукти“. Затова следва да се приеме, че в раздел VIII, точка 1, трета алинея от приложение III към Регламент № 853/2004 само се уточнява, че този раздел се прилага и за размразените непреработени рибни продукти и за пресните рибни продукти, към които са добавени хранителни добавки при спазване на съответното законодателство на Съюза.
38
Що се отнася по-конкретно до действащите преди приемането на оспорваната разпоредба разпоредби относно съхраняването на рибни продукти, следва да се отбележи, първо, че видно от точка 14 по-горе, изискванията, предвидени в раздел VIII, глава VII от приложение III към Регламент № 853/2004, са задължителни за съхраняващите рибни продукти стопански субекти в областта на храните.
39
Трябва да се отбележи, че дефиниция на понятието „съхраняване“ няма нито в Регламент № 853/2004, нито в Регламенти № 178/2002 и № 852/2004, към които той препраща. Комисията впрочем признава това в писмените си изявления.
40
От разпоредбите, които са били в сила преди приемането на оспорваната разпоредба, съответно не става ясно от кой момент даден рибен продукт трябва да се счита за съхраняван.
41
Тази констатация се подсилва от факта, че в отнасящата се до контекста част от обяснителния меморандум към Делегиран регламент 2024/1141 се уточнява, че е целесъобразно, „за да се избегне всякакво двусмислие“, да се „изяснят“ изискванията по отношение на „операцията по леко намаляване на температурата за нарязване на пресни или преработени рибни продукти или повишаване на температурата на замразени рибни продукти и забраната за съхранение или транспортиране на рибни продукти при тази временно необходима от технологична гледна точка температура“.
42
Освен това в отговор на посоченото от жалбоподателя второ основание Комисията поддържа, че оспорваната разпоредба „очертава границата между това, което може да се счита за необходимо в рамките на производствения етап на втвърдяване, от една страна, и съхраняването, от друга страна“.
43
Предложеното от Комисията тълкуване на понятието „съхраняване“ с оглед на неговото „общоприето значение“, а именно „държане или запазване на нещо на определено място за определено време до последващата му употреба“ или опазване на нещо „да не се повреди, унищожи, изчезне и пр., чрез поставянето му в подходящи условия“, не внася повече уточнения по въпроса от кой момент даден рибен продукт трябва да се счита за съхраняван.
44
Що се отнася до предложеното от Комисията контекстуално тълкуване на това понятие, а именно че „[с]ъхраняване по смисъла на [раздел VIII, глава VII,] точка 2 [от приложение III към Регламент № 853/2004] е налице, когато даден продукт се запазва на определено място до последващата му употреба, за разлика от хипотезата, при която той е поставен в определено състояние поради присъща на производствения процес необходимост (какъвто е случаят с използването на техниката на „втвърдяване“ с цел „нарязване“), и до довода, че тази техника като производствен етап е била допустима „само в рамките на преработката на сьомгата и за възможно най-кратък период“ и съответно след този период става въпрос за съхраняване, следва да се отбележи, че оспорваната разпоредба въвежда времево ограничение от 96 часа. Такова времево ограничение представлява задължение, наложено на жалбоподателя в съответствие с цитираната в точка 24 по-горе съдебна практика, независимо от това дали, както поддържа Комисията, „вече е било известно преди като максимално допустима продължителност“ и е присъствало в различни документи, които, от друга страна, поради изложените в точки 28—34 по-горе причини нямат обвързваща сила.
45
Второ, следва да се отбележи, че страните с основание се съгласяват, че преди приемането на оспорваната разпоредба пушената сьомга като преработен рибен продукт не попада в приложното поле на раздел VIII, глава VII, точка 1 от приложение III към Регламент № 853/2004.
46
Що се отнася до раздел VIII, глава VII, точка 2 от приложение III към Регламент № 853/2004, следва да се отбележи, че нито Регламент № 853/2004, нито Регламенти № 178/2002 и № 852/2004, към които той препраща, дефинират понятието „замразен продукт“.
47
Възприетото от Комисията тълкуване на това понятие се основава на технически документ на ФАО, на частта на „Европейския наръчник с добри практики за пушените и/или осолените и/или маринованите риби“ на ESSA, отнасяща се до охладените продукти и охладените продукти при температура под 0 °C, и още на илюстрация на уебсайта на Centre de coopération internationale en recherche agronomique pour le développement [Развоен център за международно сътрудничество в областта на агрономически изследвания] (CIRAD), без каквото и да било препращане към регламентите, споменати в точка 46 по-горе.
48
Освен това, както поддържа жалбоподателят, в раздел VIII, глава VII, точка 2 от приложение III към Регламент № 853/2004, както и в други разпоредби от това приложение, като например раздел I относно месото от домашни копитни животни, глава VII, точка 4, раздел V относно мляното месо, месните заготовки и механично отделеното месо, глава III, точка 2, буква в), подточка ii) или още раздел VIII относно рибните продукти, глава I, част I, В, точка 1, понятието „замразен продукт“ се свързва с температура, която не надвишава ‑ 18 °C.
49
От разпоредбите в сила преди приемането на оспорваната разпоредба съответно не следва, че пушената сьомга, поставена при използвана за втвърдяване температура, която варира, що се отнася до практиката на жалбоподателя, между ‑ 7 °C и ‑ 14 °C, трябва да се счита за „замразен продукт“ по смисъла на раздел VIII, глава VII, точка 2 от приложение III към Регламент № 853/2004.
50
Тази констатация се потвърждава от факта, че съгласно приложение III към „Европейския наръчник с добри практики за пушените и/или осолените и/или маринованите риби“ на ESSA, на което се позовава самата Комисия, „втвърдените“ продукти се класират в категорията „никога замразявани продукти“.
51
Следователно преди приемането на оспорваната разпоредба за предприятията, занимаващи се с „втвърдена“ пушена сьомга, са важили изискванията, предвидени в точка 5 от глава IX от приложение II към Регламент № 852/2004, на която се позовава Комисията в писмените си изявления и която гласи следното:
„Суровините, съставките, междинните продукти и готовите продукти, които има вероятност да поддържат репродукцията на патогенни микроорганизми или образуването на токсини, не се държат при температури, които могат да доведат до риск за здравето. Хладилната верига не се прекъсва. Позволено е, обаче, да има периоди без контролиране на температурата, за да се уредят някои практически ситуации с боравенето по време на приготвяне, транспорт, съхранение, показ и сервиране на храни, при условие че това не води до риск за здравето. Предприятията за храни, произвеждащи, боравещи с и опаковащи преработени хранителни продукти[,] трябва да разполагат с подходящи помещения, достатъчно големи за разделно съхранение на непреработени от преработени суровини и достатъчно добро разделно хладилно съхранение“.
52
Следва да се отбележи, че тази разпоредба посочва възможността за продуктите да има „кратки периоди“ без контролиране на температурите, при които няма риск за здравето, но не съдържа времево ограничение.
53
При това положение — и обратно на твърдяното по същество от Комисията, подкрепена от Френската република — преди приемането на оспорваната разпоредба не е било очевидно от действащите тогава разпоредби, че е било забранено пушената сьомга да се поддържа при необходимата за втвърдяването температура за повече от 96 часа.
54
Ето защо следва да се приеме, че оспорваната разпоредба налага задължения на жалбоподателя и че първият критерий за пряко засягане е изпълнен.
55
Що се отнася до втория критерий, следва да се отбележи, че прилагането на оспорваната разпоредба е напълно автоматично и произтича единствено от оспорената правна уредба, без да е необходимо да се прилагат правила с опосредяващ характер. Вторият критерий за пряко засягане съответно също е изпълнен.
56
Затова трябва да се приеме, че жалбоподателят е пряко засегнат от оспорваната разпоредба.
57
С оглед на изложените по-горе съображения следва да се приеме, че жалбоподателят има процесуална легитимация.
По правния интерес на жалбоподателя
58
Съгласно постоянната съдебна практика жалба за отмяна, подадена от физическо или юридическо лице, е допустима само ако това лице има интерес от отмяната на обжалвания акт. Такъв интерес предполага, че отмяната на този акт може сама по себе си да породи правни последици и че жалбата може по този начин чрез резултата си да донесе полза на страната, която я е подала (вж. решение от 17 септември 2015 г., Mory и др./Комисия, C‑33/14 P, EU:C:2015:609, т. 55 и цитираната съдебна практика).
59
В случая е достатъчно да се отбележи, че евентуалната отмяна на оспорваната разпоредба може да донесе полза на жалбоподателя, а именно да не трябва да се съобразява с наложените с посочената разпоредба изисквания в съответствие с член 3, параграф 1 от Регламент № 853/2004.
60
При това положение жалбоподателят има правен интерес.
61
Предвид всички изложени съображения жалбата следва да се обяви за допустима.
По същество
62
Жалбоподателят изрично посочва четири основания в подкрепа на жалбата си, а именно:
–
първо основание — нарушение на член 290 ДФЕС, тъй като оспорваната разпоредба се отнася до съществен елемент на Регламент № 853/2004,
–
второ основание — нарушение на принципа на пропорционалност, закрепен в член 5, параграф 4 ДЕС,
–
трето основание — нарушение на член 10, параграф 1 от Регламент № 853/2004, тъй като оспорваната разпоредба не служи за осъществяването на преследваните с този регламент цели,
–
четвърто основание — нарушение на член 13 от същия регламент, тъй като в процедурата по изготвяне на оспорваната разпоредба не са проведени консултации с Европейския орган по безопасност на храните (ЕОБХ).
63
Общият съд смята за целесъобразно първо да разгледа четвъртото основание.
64
По четвъртото основание жалбоподателят поддържа по същество, че Комисията е нарушила член 13 от Регламент № 853/2004, тъй като в процедурата по изготвяне на оспорваната разпоредба не се е консултирала с ЕОБХ.
65
Освен това с доводите си във връзка с първото, второто и третото основание той поддържа по същество, че наложеното с оспорваната разпоредба ограничение от 96 часа не почива на никакви научни данни, че Комисията не е дала обосновка за това времево ограничение и че тази институция е трябвало да се консултира с ЕОБХ относно планираното времево ограничение.
66
Комисията, подкрепена от Френската република, твърди, че оспорваната разпоредба не засяга въпрос, който може да окаже сериозно въздействие върху здравето на хората, по смисъла на член 13 от Регламент № 853/2004. Всъщност този член предвиждал консултации с ЕОБХ само в някои случаи, а именно когато внесените изменения са достатъчно мащабни. В случая, тъй като оспорваната разпоредба не изменя действащите преди приемането си разпоредби, нямало как да се констатира сериозно въздействие върху здравето. Това тълкуване впрочем се потвърждавало от писмо от 12 юни 2024 г. на изпълнителния директор на ЕОБХ до председателя на Европейския парламент. От друга страна, оспорваната разпоредба изяснявала правното положение и не се отнасяла до научни въпроси. Освен това нямало научни доказателства за положителното въздействие на практиките на жалбоподателя върху здравето на потребителите.
67
В дупликата си в отговор на доводите на жалбоподателя, изтъкнати по първото, второто и третото основание, Комисията, подкрепена от Френската република, отбелязва, че в писмената си защита се е основала на изследвания, доказващи, че температурата и продължителността на замразяване на пушената сьомга влияят значително на качеството ѝ. Освен това времевото ограничение от 96 часа отчитало максималното време, необходимо за нарязването. Това времево ограничение съответно било съобразено с целта за защита на потребителите, що се отнася до безопасността на храните, и с нуждите на сектора.
68
Съгласно член 13 от Регламент № 853/2004 Комисията се консултира с ЕОБХ по всички въпроси, предмет на посочения регламент, които могат да окажат сериозно въздействие върху здравето на хората.
69
В случая страните не спорят, че Комисията не се е консултирала с ЕОБХ преди приемането на оспорваната разпоредба.
70
Противно на поддържаното от Комисията, подкрепена от Френската република, оспорваната разпоредба, видно от точки 26—54 по-горе, въвежда нови задължения за жалбоподателя.
71
За това тълкуване е без значение изтъкнатото от Комисията обстоятелство, че в писмото си до председателя на Парламента изпълнителният директор на ЕОБХ е посочил, че „намаляването на микробиологичните рискове вече е обхванато от действащото законодателство, което определя условията за съхраняване на рибни продукти“, че „Регламент […] № 853/2004 предписва температури от около 0 °C (топене на леда) за пресните продукти и от ‑ 18 °C за замразените продукти“ и че „Кодекс алиментариус изисква пресните рибни продукти да се съхраняват при температурата на топене на леда, а замразените рибни продукти при температура от ‑ 18 °C“.
72
Всъщност извън факта, че съгласно член 22, параграф 2 от Регламент № 178/2002 задачата на ЕОБХ е да предоставя научни съвети, подобна преценка не внася никакви уточнения относно евентуалните разпоредби, действали преди приемането на оспорваната разпоредба, които дефинират понятията „съхраняване“ или „замразен продукт“, указват от кой момент даден риболовен продукт трябва да се счита за съхраняван, или посочват температурата, при която такъв продукт трябва да се счита за замразен.
73
Следователно трябва да се провери дали, преди да приеме оспорваната разпоредба, Комисията е била длъжна да се консултира с ЕОБХ в съответствие с член 13 от Регламент № 853/2004.
74
В това отношение следва да се отбележи, че страните с основание се съгласяват, че въпросът, до който се отнася оспорваната разпоредба, е предмет на Регламент № 853/2004.
75
Що се отнася до това дали той може да окаже сериозно въздействие върху здравето на хората, следва най-напред да се отбележи, че противно на поддържаното от Комисията, такъв въпрос предполага научни преценки. Всъщност въвеждането на ограничен времеви период, през който на рибните предприятия е разрешено да поддържат тези продукти при необходимата за втвърдяването температура, предполага анализ и отчитане на времето, през което може да се смята, че въпросните продукти, поддържани при такава температура, не създават риск за здравето.
76
Що се отнася в частност до преценката на сериозното въздействие върху здравето на хората, следва да се отбележи, че макар Делегиран регламент 2024/1141, както бе уточнено в точка 41 по-горе, да не съдържа никаква обосновка за въвеждането на изискванията за втвърдяването, от отнасящата се до контекста част от обяснителния меморандум към този регламент се вижда, че е целесъобразно, „за да се избегне всякакво двусмислие“, да се „изяснят“ изискванията по отношение на „операцията по леко намаляване на температурата за нарязване на пресни или преработени рибни продукти или повишаване на температурата на замразени рибни продукти и забраната за съхранение или транспортиране на рибни продукти при тази временно необходима от технологична гледна точка температура“.
77
Освен това от съображение 13 от първоначалния вариант на обяснителния меморандум към Делегиран регламент 2024/1141, на който се позовава жалбоподателят, по същество следва, че „за да се избегнат злоупотреби, състоящи се в използването на производствени изисквания за съхраняването на рибни продукти при температура, която не е в съответствие с раздел VIII, глава VII, точка 2 от приложение III [към Регламент № 853/2004], намаляването или — за вече замразените продукти — повишаването на температурата с цел втвърдяване следва да се извършва възможно най-бързо, а съхраняването на рибни продукти при температура, която улеснява нарязването или транжирането, да бъде ограничено във времето“.
78
Следва също да се отбележи, че в настоящото производство по обжалване, макар Комисията да не се произнася изрично по това дали въпросът, до който се отнася оспорваната разпоредба, може да окаже сериозно въздействие върху здравето на хората, в отговор на второто посочено от жалбоподателя основание тя поддържа, че някои производители са злоупотребили с проявената в законодателството на Съюза търпимост към факта, че във вреда на потребителите в производствения процес се използва техниката на втвърдяване, доколкото филетата, съхранявани при температурата на втвърдяване, са с по-ниско качество и потребителят, който смята, че купува продукт, който не е бил замразен, бива въвеждан в заблуждение.
79
Комисията отбелязва, че според редица научни изследвания температурата и продължителността на замразяване на пушената сьомга влияят значително върху качеството ѝ. В това отношение тя препраща, от една страна, към изследването „Quantification and mapping of tissue damage from freezing in cod by magnetic resonance imaging — ScienceDirect (Количествено определяне и картографиране, с помощта на магнитен резонанс, на причинени от замразяването тъканни увреждания при атлантическата треска — ScienceDirect) (Food Control, том 123, май 2021 г., 107734), от което било видно, че „[з]амразяването на рибата е важен преработвателен метод, който може да запази продукта по-дълго време, но и да причини сериозни тъканни увреждания, ако не се извършва правилно“, и че „колкото по-ниска е температурата на замразяване, толкова по-малко увреждащ е процесът“. От друга страна, Комисията се позовава на изследване, озаглавено „Effect of Freezing on the Shelf Life of Salmon“ (Ефект на замразяването върху срока на годност на сьомгата) (International Journal of Food Science, август 2018 г., 1686121), в което се посочвало че „[с]рокът и температурата на съхранение са основни фактори, влияещи върху загубата на качество и трайността на рибата, тъй като мастната фракция е подложена главно на автооксидни и хидролитични промени по време на съхранението в замразено състояние“ и че „[л]ипидите в рибата […] са много податливи на окисление; последното намалява хранителната стойност, текстурата и цвета на рибата“.
80
Освен това в рамките на предварителните си бележки по правната уредба Комисията изтъква, че при температура, по-ниска от тази на замразяване, пушената сьомга трябва да се счита за замразен продукт и като такъв, ако се съхранява, за продукт, за който се прилагат разпоредбите относно съхраняването на замразени продукти, а именно раздел VIII, глава VII, точка 2 от приложение III към Регламент № 853/2004. В това отношение тя уточнява, че поради съхраняването на пушената сьомга при температурата, предвидена за нарязване на парчета, остава определен процент вода, която при тази температура не е кристализирана, което в някои случаи може да позволи развитието в нея на бактериалната флора. Комисията добавя, че съхраняването на този продукт при температурата на втвърдяване в случай на температурни колебания може да предизвика клетъчен лизис, тоест разрушаване на клетките (когато ледените кристалите увреждат структурата на клетките), което води до увеличаване на рисковете за здравето и засяга текстурата, вкуса и хранителната стойност на крайния продукт. Тя отбелязва, че от документацията, налична на уебсайта на ФАО, е видно, че „[р]ибните протеини са трайно променени при замразяването и студеното съхраняване“, че „скоростта, с която настъпва тази денатурация, зависи в голяма степен от температурата“, че „при температури, близки до точката на замръзване, например 28 °F [– 2 °C], бързо настъпват значителни промени“ и че „дори при 15 °F [– 10 °C] промените са толкова бързи, че продукт с първоначално добро качество може да се развали за няколко седмици“.
81
Комисията поддържа също, че ако се приеме за правилно тълкуването на жалбоподателя, че единствено продуктите, чиято температура е понижена на ‑ 18 °C, могат да се считат за замразени, това би означавало, че за рибните продукти, чиято температура е била намалена само например до ‑ 17,5 °C, няма да важи задължението за съхраняване при температура ‑ 18 °C и те биха могли да се продават на потребителите като никога замразявани продукти, и че това положение е „очевидно опасно за здравето на потребителите“ предвид риска, на който те биха били изложени поради възможността същият продукт да бъде размразяван няколко пъти.
82
От подготвителните документи по приемането на Делегиран регламент 2024/1141 и от доводите на Комисията, изложени в настоящото производство по обжалване, съответно може да се заключи, че причина за приемането на оспорваната разпоредба е съществувалото в предходната правна уредба „двусмислие“, що се отнася до техниката на втвърдяване и забраната за съхраняване или транспортиране на рибни продукти при необходимата за тази техника температура, при все че поддържането на пушената сьомга при тази температура за дълъг период от време би могло да доведе до рискове за здравето.
83
Този въпрос трябва да се квалифицира като такъв, който може да окаже сериозно въздействие върху здравето на хората.
84
В това отношение е достатъчно да се посочи, че както бе уточнено в точка 82 по-горе, от доводите на самата Комисия по същество следва, че поддържането на пушената сьомга при необходимата за втвърдяването температура за дълъг период от време може да има отражение върху здравето на потребителите и следователно да окаже въздействие върху здравето на хората.
85
Освен това, както личи и от писмените изявления на Комисията, подобно въздействие върху здравето на хората изглежда сериозно. Всъщност Комисията уточнява, че ако се възприеме начинът, по който жалбоподателят тълкува раздел VIII, глава VII, точка 2 от приложение III към Регламент № 853/2004, това би довело до положение, което е „очевидно опасно за здравето на потребителите“.
86
Затова следва да се приеме, че преди да приеме оспорваната разпоредба, Комисията е била длъжна да се консултира с ЕОБХ в съответствие с член 13 от Регламент № 853/2004.
87
Тази констатация се подсилва от факта, че както изтъква самата Комисия, от съображение 27 от Регламент № 853/2004 е видно, че законодателството на Съюза относно хигиената на храните следва да е научнообосновано.
88
Трябва обаче да се отбележи, подобно на жалбоподателя, че научната основа, взета предвид от Комисията за целите на изготвянето на оспорваната разпоредба, не личи нито от Делегиран регламент 2024/1141, нито от обяснителния му меморандум.
89
Впрочем Комисията не оспорва доводите на жалбоподателя, изведени от такава липса на научна основа. Всъщност в дупликата си тя само уточнява, че в писмената си защита се основава на изследвания, доказващи, че температурата и продължителността на замразяване на пушената сьомга влияят значително върху качеството ѝ, но не обсъжда липсата на научна основа при изготвянето на оспорваната разпоредба.
90
Липсата на научна основа на оспорваната разпоредба при изготвянето ѝ може да се изведе и от довода на Комисията — изложен в отговор на второто посочено от жалбоподателя основание — че максималната продължителност от 96 часа е резултат от „консенсус между производителите в сектора“ относно времето, необходимо за нарязването на пушена сьомга, която е била подложена на процес на втвърдяване, и че „предвид логистичните и организационните нужди на сектора на този производствен етап, става въпрос без съмнение за разумен и достатъчен срок за осъществяването на самия процес на нарязване“.
91
Наистина, както изтъква Комисията, в писмо от 14 май 2024 г. председателят на Парламента е поискал от ЕОБХ, в съответствие с член 29, параграф 1, втора алинея от Регламент № 178/2002, да представи научно становище относно въздействието на процедурите за втвърдяване и размразяване върху устойчивостта и увеличаването на биологичните опасности, на което изпълнителният директор на ЕОБХ отговаря с писмото от 12 юни 2024 г., в което уточнява, че „не е в състояние да установи никакви нерешени проблеми с безопасността на храните или рискове за общественото здраве при условията на съхраняване, описани в искането“.
92
Следва да се констатира обаче, че този обмен е последващ спрямо датата на приемане на Делегиран регламент 2024/1141, а именно 14 декември 2023 г., и че поради това във всеки случай е без значение за законосъобразността на този регламент.
93
Ето защо с оглед на всички изложени по-горе съображения следва да се приеме, че четвъртото основание е налице, и да се отмени оспорваната разпоредба, без да е необходимо да се разглеждат останалите доводи и основания, изтъкнати от жалбоподателя.
По съдебните разноски
94
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като е загубила делото, Комисията трябва да бъде осъдена да понесе наред с направените от нея съдебни разноски и тези на жалбоподателя в съответствие с неговото искане.
95
Съгласно член 138, параграф 1 от Процедурния правилник държавите членки и институциите, встъпили по делото, понасят направените от тях съдебни разноски. Френската република съответно следва да понесе направените от нея съдебни разноски.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (шести състав)
реши:
1)
Отменя точка 3, буква д) от приложението към Делегиран регламент (ЕС) 2024/1141 на Комисията от 14 декември 2023 година за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на специфичните хигиенни изисквания за някои видове месо, рибни продукти, млечни продукти и яйца.
2)
Осъжда Европейската комисия да понесе, наред с направените от нея съдебни разноски, и тези на Mowi Poland S.A.
3)
Френската република понася направените от нея съдебни разноски.
Costeira
Öberg
Zilgalvis
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 24 септември 2025 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: полски.