61985CO0019_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens justitskontor den 23 . januar 1985, har sagsoegeren, Annick Grégoire-Foulon, tjenestemand ved Europa-Parlamentet siden 1972, i loenklasse B2 fra 1979, anlagt sag med paastand om, principalt, at det raadgivende udvalgs beslutning om ikke at optage sagsoegeren paa listen over forfremmelsesegnede tjenestemaend for 1984, annulleres . Subsidiaert har sagsoegeren nedlagt paastande, der i det vaesentlige gaar ud paa, at det statueres, at det raadgivende udvalg er pligtigt at iagttage de grundlaeggende regler om ret til forsvar, herunder om hoering af den paagaeldende tjenestemand, foer der traeffes en beslutning indeholdende et klagepunkt, om begrundelse af en beslutning, der afslaar en ansoegning fra den paagaeldende, og som indebaerer en forringelse af den paagaeldendes tjenstlige stilling, samt at sagsoegte tilpligtes at efterkomme samtlige paa omraadet gaeldende retsregler .
2 Det fremgaar af sagen, at Parlamentets formand i 1982 udstedte et »internt direktiv om det raadgivende forfremmelsesudvalgs sammensaetning og virksomhed« med henblik paa »at raadgive ansaettelsesmyndigheden i forbindelse med forfremmelser saavel inden for den enkelte stillingsgruppe som fra den ene stillingsgruppe til den anden« . Dette paritetiske udvalg er sammensat af en formand, der er uden stemmeret, af et ordinaert medlem for hver enkelt generaldirektorat og af et tilsvarende antal repraesentanter for personaleudvalget . For forfremmelser fra en stillingsgruppe til en anden udfaerdiger udvalget en liste over forfremmelsesegnede tjenestemaend, der offentliggoeres og har gyldighed indtil aarets udloeb.Det bestemmes, at »samtlige forfremmelsesegnede tjenestemaend tages i betragtning« af udvalget paa grundlag af de paagaeldendes personlige aktsamling, samt at tjenestemaend, der ikke er forfremmede inden den 31 . december, automatisk optages paa de tilsvarende lister for det efterfoelgende aar, medmindre udvalget i en begrundet beslutning bestemmer andet .
3 I skrivelse af 11 . juli 1984 rettede sagsoegerens advokat i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk . 2, henvendelse til Parlamentets formand i dennes egenskab af ansaettelsesmyndighed, og henledte dennes opmaerksomhed paa, at sagsoegeren ikke var optaget paa den af det raadgivende udvalg udfaerdigede liste over forfremmelsesegnede tjenestemaend for 1984, i modsaetning til det forudgaaende aars liste . Beslutningen herom var imidlertid blevet truffet, uden at sagsoegeren var blevet hoert . Beslutningen kraenkede saaledes retten til forsvar og udgjorde en disciplinaerforanstaltning, der var skjult og ulovlig, da den var truffet uden at disciplinaerforfoelgning var ivaerksat . Efter anmodning fra generaldirektoeren fra administration, personale og oekonomi tilsendte sagsoegeren selv den 6 . september 1984 generaldirektoeren et brev, der var identisk med skrivelsen af 11 . juli 1984 . Endelig anlagde sagsoegeren naervaerende sag den 23 . januar 1985 under henvisning til den stiltiende afvisning af klagen .
4 Med skrivelse af 17 . juli 1985 meddelte det raadgivende udvalg sagsoegeren, at udvalget i sit ekstraordinaere moede den 10 . juli 1985, efter en fornyet undersoegelse af sagsoegerens sag, havde besluttet at annullere beslutningen om ikke at optage hende paa den for 1984 udfaerdigede liste over forfremmelsesegnede tjenestemaend, saaledes at hun nu var optaget paa denne liste og tillige automatisk paa den for 1985 gaeldende liste .
5 Parlamentet har under disse omstaendigheder foreslaaet, at sagen slettes, da soegsmaalet ikke laengere har nogen genstand . Parlamentet har erklaeret sig indforstaaet med at betale sagens omkostninger .
6 I sin replik har sagsoegeren anfoert, at Parlamentet i beslutningen, »der slet og ret tiltraeder sagsoegerens opfattelse, indroemmer, at det tidligere standpunkt var et misbrug«, og at institutionen som foelge heraf boer erstatte det tab, Parlamentets retsstridige adfaerd har paafoert sagsoegeren, og som bestaar dels i en materiel og ideel skade ved forringelse af sagsoegerens karriere, faglige omdoemme og ved gentagne afslag paa stillingsansoegninger ( tabet ansat til 350 000 BFR ), dels i den materielle og ideelle skade ved soegsmaalet mod ansaettelsesmyndigheden ( tabet ansat til 150 000 BFR ), hvortil kommer renter . Sagsoegeren har herved henvist til to skrivelser, der er bilagt replikken, hvori det meddeles sagsoegeren, at hendes ansoegning til to bestemte stillinger ikke har kunnet tages i betragtning . Sagsoegeren har endvidere anfoert, at Parlamentet i juli 1985 har besluttet at ivaerksaette den i vedtaegtens artikel 78 omhandlede invaliditetsprocedure, saaledes at det standpunkt, Parlamentet nu har indtaget »er window-dressing, der skal give ansaettelsesmyndigheden tilloeb til springet« . Det er sagsoegerens opfattelse, at sagens fortsaettelse paa ingen maade er unoedvendig .
7 Det bemaerkes, at ifoelge staevningen er soegsmaalet rettet imod det raadgivende udvalgs beslutning om ikke at optage sagsoegeren paa listen over forfremmelsesegnede tjenestemaend for 1984 . Da denne beslutning er tilbagekaldt ved udvalgets senere beslutning, er soegsmaalet som anlagt blevet aabenbart uden genstand .
8 Sagsoegeren har ikke naermere anfoert, om den nedlagte erstatningspaastand er begrundet i samme omstaendigheder som de oprindelige paastande, nemlig beslutningen om ikke at optage sagsoegeren paa listen over forfremmelsesegnede tjenestemaend, eller om den er begrundet i nye omstaendigheder, nemlig beslutningerne om ikke at tage hendes ansoegning i betragtning ved besaettelsen af to bestemte stillinger, og om at forelaegge hendes tilfaelde for invaliditetsudvalget . Er det foerste tilfaeldet, er paastanden imidlertid fremsat for sent, og er det andet tilfaeldet, er paastanden fremsat for tidligt, idet der ikke er ivaerksat den i vedtaegten omhandlede forudgaaende klage . Under naervaerende sag maa paastanden saaledes under alle omstaendigheder afvises .
9 Domstolen, der efter procesreglementets artikel 92, stk . 2, til enhver tid af egen drift kan efterproeve, om sagen skal afvises paa grund af ufravigelige procesforudsaetninger, har i overensstemmelse med procesreglementets artikel 91, stk . 3 og 4, besluttet at traeffe afgoerelse om sagens formalitet uden at indlede mundtlig forhandling .
10 Af det anfoerte foelger, at de oprindelige paastande er blevet uden genstand, samt at den nye paastand maa afvises . Foelgelig maa sagen slettes af Domstolens register .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
11 Efter procesreglementets artikel 69, stk . 5, er Domstolen, naar en afgoerelse om sagen er ufornoeden, frit stillet i sin afgoerelse om sagsomkostningerne . Uden at undersoege i hvilket omfang de anbringender, der er anfoert til stoette for soegsmaalet, var begrundede, og uanset at en af paastandene aabenbart maatte afvises, samt henset til sagens saerlige omstaendigheder og udvikling, finder Domstolen, at der er anledning til at tilpligte sagsoegte at betale samtlige sagens omkostninger .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
1 ) Det er ufornoedent at tage stilling til de i staevningen nedlagte paastande .
2 ) De i replikken nedlagte paastande afvises .
3 ) Sag 19/85 slettes af Domstolens register .
4 ) Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger .