62023CJ0159_RES
Sag C-159/23
Sony Computer Entertainment Europe Ltd
mod
Datel Design and Development Ltd m.fl.
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof)
Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. oktober 2024
»Præjudiciel forelæggelse – intellektuel ejendomsret – ophavsret og beslægtede rettigheder – retlig beskyttelse af edb-programmer – direktiv 2009/24/EF – artikel 1 – anvendelsesområde – former, hvori et edb-program udtrykkes – begreb – artikel 4, stk. 1, litra b) – omformet gengivelse af et edb-program – ændring af indholdet af variabler, som er lagret i arbejdshukommelsen og anvendes under kørslen af programmet«
Tilnærmelse af lovgivningerne – ophavsret og beslægtede rettigheder – direktiv 2009/24 – retlig beskyttelse af edb-programmer – anvendelsesområde – form, hvori et edb-program udtrykkes – begreb – omformet gengivelse af et edb-program – ændring af indholdet af variabler, som er lagret i arbejdshukommelsen og anvendes under kørslen af programmet – ikke omfattet – betingelser – indhold, der ikke gør det muligt at reproducere eller skabe programmet på et senere tidspunkt – den nationale rets vurdering
(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/24, art. 1, stk. 1, 2 og 3)
(jf. præmis 31-52 og domskonkl.)
Resumé
I forbindelse med en anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof (forbundsdomstol, Tyskland) udtalte Domstolen sig om det hidtil ubehandlede spørgsmål vedrørende den ophavsretlige beskyttelse (
1
) af edb-programmer og navnlig om indholdet af de variabler, som et beskyttet edb-program indsætter i en computers arbejdshukommelse og anvender under kørslen af dette program.
Sony Computer Entertainment Europe Ltd (herefter »Sony«) markedsfører PlayStation-videospilkonsoller samt spil til disse konsoller. Indtil 2014 markedsførte Sony bl.a. konsollen PlayStationPortable (herefter »PSP-konsollen«) og spillet MotorStorm: Arctic Edge til denne konsol.
Sony nedlagde ved Landgericht Hamburg (den regionale ret i første instans i Hamburg, Tyskland) påstand om, at markedsføringen af komplementære produkter til Sonys spilkonsoller skulle bringes til ophør, dvs. softwaren Action Replay PSP og apparatet Tilt FX ledsaget af en software med samme navn, der blev produceret og markedsført af Datel Design and Development Ltd og Datel Direct Ltd.
Disse produkter, som udelukkende fungerede sammen med Sonys originale spil, gjorde det bl.a. muligt at ændre visse spilparametre, hvorved brugeren fik spilmuligheder, som Sony ikke gav adgang til på dette tidspunkt i spillet, og at styre PSP-konsollen ved at foretage bevægelser i rummet. Ifølge Sony gjorde disse produkter det muligt at foretage en omformet gengivelse af de edb-programmer, der lå til grund for deres spil, på en måde, der var i strid med ophavsretten.
Landgericht Hamburg (den regionale ret i første instans i Hamburg) gav Sony delvis medhold. Denne dom blev imidlertid omgjort efter appel ved Oberlandesgericht Hamburg (den regionale appeldomstol i Hamburg, Tyskland), hvorved det af Sony anlagte søgsmål blev forkastet i det hele.
Bundesgerichtshof (forbundsdomstol, Tyskland), for hvilken der var iværksat revisionsanke til prøvelse af denne sidstnævnte dom, anmodede Domstolen om at udtale sig om, hvorvidt indholdet af de variabler, som et beskyttet edb-program indsætter i en computers arbejdshukommelse og anvender under kørslen af dette program, er omfattet af den ophavsretlige beskyttelse af edb-programmer, og i bekræftende fald om indsættelsen af ændrede variabler i denne arbejdshukommelse udgør en omformet gengivelse af et edb-program som omhandlet i direktiv 2009/24.
Domstolens bemærkninger
Domstolen bemærkede, at det fremgår af artikel 1, stk. 2 og 3, i direktiv 2009/24, at enhver »form, hvori et edb-program udtrykkes«, er beskyttet af ophavsretten, bortset fra de idéer og principper, der ligger til grund for de elementer, som programmet er sammensat af, forudsat, at et sådant program er originalt i den forstand, at det er ophavsmandens egen intellektuelle frembringelse. Domstolen konstaterede, at det følger af disse bestemmelser, at kilde- og objektkoden er omfattet af begrebet »form, hvori et edb-program udtrykkes«, for så vidt som de gør det muligt at reproducere dette program eller at skabe det på et senere tidspunkt, hvorimod andre elementer af programmet, såsom bl.a. dets funktionaliteter, ikke er beskyttet. Den beskyttelse, som direktivet sikrer, begrænser sig således til edb-programmets bogstavelige udtryk i kilde- og objektkoden.
En sådan fortolkning er navnlig baseret på den gældende folkeret. TRIPS-aftalen (
2
) bestemmer således, at edb-programmer, uanset om disse er udtrykt i kilde- eller objektkoder, beskyttes som litterære værker i henhold til Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker (
3
). I henhold til denne konvention og til TRIPS-aftalen er det imidlertid udtryksformer og ikke idéer, procedurer, driftsmetoder eller matematiske begreber som sådanne, der er omfattet af den ophavsretlige beskyttelse, hvilket også understøttes af præamblen til direktiv 2009/24 (
4
).
Den fortolkning, hvorefter alene kilde- og objektkoden omfatter begrebet »former, hvori et edb-program udtrykkes«, er desuden i overensstemmelse med de formål, som forfølges med beskyttelsen af edb-programmer i henhold til direktiv 2009/24. Det formål, der forfølges med den beskyttelsesordning for edb-programmer, som EU-lovgiver har indført, er nemlig at beskytte programmernes ophavsmænd mod uautoriseret reproduktion af disse programmer, hvilket er blevet særdeles nemt og billigt i det digitale miljø, samt mod spredning af »piratkopier« heraf. Derimod fremgår det af tilblivelseshistorien bag beskyttelsesordningen for edb-programmer, at denne ordning ikke giver et monopol, der hindrer uafhængig skabervirksomhed. Det står konkurrenter til et edb-programs ophavsmand frit for – når de ved en selvstændig analyse får fastlagt, hvilke idéer, regler og principper der benyttes – at skabe deres egen implementering af disse idéer, regler og principper for derved at kunne fremstille kompatible produkter.
I den foreliggende sag fremgik det, at softwaren fra Datel Design and Development og Datel Direct, for så vidt som den kun ændrede indholdet af de variabler, der blev indsat af et beskyttet edb-program i en computers arbejdshukommelse, og som anvendtes under kørslen af dette program, ikke i sig selv gjorde det muligt at reproducere dette program eller nogen del heraf, men tværtimod forudsatte, at dette program blev kørt på samme tid. Indholdet af variablerne udgjorde således et element ved det nævnte program, ved hjælp af hvilket brugerne kunne udnytte dette programs funktionaliteter, som ikke er beskyttet som en »form, hvori et edb-program udtrykkes« som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i direktiv 2009/24, hvilket det tilkom den nationale ret at efterprøve.
Endelig konkluderede Domstolen, at artikel 1, stk. 1-3, i direktiv 2009/24 skal fortolkes således, at den beskyttelse, som dette direktiv giver, ikke omfatter indholdet af de variabler, som et beskyttet edb-program indsætter i en computers arbejdshukommelse og anvender under kørslen af dette program, for så vidt som dette indhold ikke gør det muligt at reproducere et sådant program eller at skabe det på et senere tidspunkt.
(
1
) – Artikel 1, stk. 1-3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/24/EF af 23.4.2009 om retlig beskyttelse af edb-programmer (EUT 2009, L 111, s. 16).
(
2
) – Artikel 10, stk. 1, i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (herefter »TRIPS-aftalen«), som er indeholdt i bilag 1 C til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO), undertegnet i Marrakech den 15.4.1994 og godkendt ved Rådets afgørelse 94/800/EF af 22.12.1994 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af de aftaler, der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguayrundens regi (1986-1994), for så vidt angår de områder, der hører under Fællesskabets kompetence (EFT 1994, L 336, s. 1).
(
3
) – Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker, undertegnet i Bern den 9.9.1886, som affattet ved Paris-akten af 24.7.1971.
(
4
) – 7., 11. og 15. betragtning til direktiv 2009/24.