62020CO0655_INF
Определение на Съда (девети състав) от 17 ноември 2021 г. —Gómez del Moral Guasch
(Дело C‑655/20)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Защита на потребителите — Директива 93/13/ЕИО — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Договор за ипотечен кредит — Променлив лихвен процент — Референтен индекс за ипотечните кредити (IRPH) — Контрол за прозрачност от националния съд — Преценка на неравноправния характер на договорните клаузи — Последици от обявяването на недействителност — Решение от 3 март 2020 г., Gómez del Moral Guasch (C‑125/18, EU:C:2020:138) — Нови въпроси“
1.
Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13 — Договор за ипотечен кредит с променлив лихвен процент — Клауза за ограничаване на променливостта на лихвения процент — Изискване за прозрачност — Обхват — Критерии за преценка
(член 5 от Директива 93/13 на Съвета)
(вж. т. 29 и 32—34; т. 1 от диспозитива)
2.
Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13 — Неравноправна клауза по смисъла на член 3 — Преценка на неравноправността от националния съд — Критерии
(член 3, параграф 1, член 4, параграф 2 и член 5 от Директива 93/13 на Съвета)
(вж. т. 36—39; т. 2 от диспозитива)
3.
Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13 — Констатация за неравноправност на дадена клауза — Обхват — Договор, който не може да продължи да действа след премахването на неравноправните клаузи — Задължение на националния съд да предложи на потребителя избор между изменение на договора чрез заместване на обявената за неравноправна клауза и обявяване на договора за недействителен
(член 6, параграф 1 от Директива 93/13 на Съвета)
Вж. т. 52; т. 3 от диспозитива)
4.
Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13 — Констатация за неравноправност на дадена клауза — Обхват — Изменение на текста на неравноправна клауза от националния съд — Недопустимост — Заместване от националния съд на неравноправна клауза с диспозитивна разпоредба от националното право — Допустимост
(член 1, параграф 2, член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 на Съвета)
(вж. т. 54 и 58; т. 4 от диспозитива)
5.
Защита на потребителите — Неравноправни клаузи в потребителските договори — Директива 93/13 — Констатация за неравноправност на дадена клауза — Обхват — Договор, който не може да продължи да действа след премахването на неравноправните клаузи — Обявяване на договора за недействителен, което води до особено неблагоприятни последици за потребителя — Заместване от националния съд на неравноправна клауза с диспозитивна разпоредба от националното право — Допустимост
(член 6, параграф 1 от Директива 93/13 на Съвета)
(вж. т. 63—66 и 68; т. 5 от диспозитива)
Диспозитив
1)
В рамките на договор за ипотечен кредит член 5 от Директива 93/13/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 година относно неравноправните клаузи в потребителските договори и изискването за прозрачност на договорните клаузи трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат продавач или доставчик да не включва в подобен договор пълното определение на референтния индекс, служещ за изчисляването на променлив лихвен процент, или да не предостави на потребителя преди сключването на този договор информационна брошура за движението на този индекс през минали периоди, по съображение че данните за индекса се публикуват официално, при условие че средният потребител, който е относително осведомен и в разумни граници наблюдателен, е бил в състояние да разбере конкретното функциониране на начина на изчисляване на референтния индекс и така да прецени въз основа на точни и понятни критерии потенциално значимите икономически последици от такава клауза за финансовите си задължения с оглед на наличната и достъпна за обществеността информация и на информацията, която евентуално е предоставена от продавача или доставчика.
2)
Член 3, параграф 1, член 4, параграф 2 и член 5 от Директива 93/13 трябва да се тълкуват в смисъл, че когато национална юрисдикция приеме, че договорна клауза, имаща за предмет определянето на начина на изчисляване на променлив лихвен процент в договор за ипотечен кредит, не е съставена на ясен и разбираем език по смисъла на член 4, параграф 2 или на член 5 от тази директива, тя следва да провери дали тази клауза е „неравноправна“ по смисъла на член 3, параграф 1 от същата директива.
3)
Член 6, параграф 1 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че налага на националния съд да предостави на потребителя избор между, от една страна, изменение на договора посредством замяната на счетена за неравноправна договорна клауза за определяне на променлив лихвен процент с клауза, позоваваща се на предвиден диспозитивно в закона индекс, и от друга страна, отмяна на целия договор за ипотечен кредит, когато същият не може да продължи да съществува без тази клауза.
4)
Член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Директива 93/13 във връзка с член 1, параграф 2 от тази директива трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат в случай на недействителност на неравноправна клауза за определяне на референтния индекс за изчисляването на променливите лихвени проценти на заем, националният съд, при спазване на условията по точка 67 от решение от 3 март 2020 г., Gómez del Moral Guasch (C‑125/18, EU:C:2020:138), да замести този индекс със законен индекс, приложим при липсата на противно споразумение между страните по договора, когато тези два индекса се определят по еднакво сложен метод на изчисляване и националното право предвижда това заместване в случаите, при които е безспорно, че целта е да се запази равновесието на престациите между страните, при условие, че заместващият индекс действително отразява диспозитивна разпоредба на националното право.
5)
Член 6, параграф 1 от Директива 93/13 трябва да се тълкува в смисъл, че в положение, в което договор между продавач или доставчик и потребител не може да продължи да съществува след премахването на неравноправна клауза, отмяната на целия договор излага потребителя на особено увреждащи последици, националният съд може да поправи недействителността на тази клауза като я замести с диспозитивна разпоредба на националното право, при което прилагането на лихвения процент, произтичащ от заместващия индекс, трябва да се извърши към датата на сключването на договора.