62024TJ0414_EXT
PRESUDA OPĆEG SUDA (peto vijeće)
3. prosinca 2025. (
*1
)
„Zajednička vanjska i sigurnosna politika – Mjere ograničavanja poduzete s obzirom na stanje u Siriji – Zamrzavanje financijskih sredstava – Ograničenja u pogledu ulaska na državna područja država članica – Popisi osoba, subjekata i tijela na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora i na koje se primjenjuju ograničenja ulaska na državna područja država članica – Uvrštenje tužiteljeva imena na popise – Kriterij povezanosti s osobom ili subjektom na koji se odnose mjere ograničavanja – Pad režima Bašara al‑Assada – Pogreška u ocjeni”
U predmetu T‑414/24,
Amer Foz, sa stalnom adresom u Dubaiju (Ujedinjeni Arapski Emirati), kojeg zastupa L. Cloquet, odvjetnik,
tužitelj,
protiv
Vijeća Europske unije, koje zastupaju D. Laurent i E. Nadbath, u svojstvu agenata,
tuženika,
OPĆI SUD (peto vijeće),
u sastavu tijekom vijećanja: J. Svenningsen, predsjednik, J. Laitenberger i J. Martín y Pérez de Nanclares (izvjestitelj), suci,
tajnik: M. Zwozdziak‑Carbonne, administratorica,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
nakon rasprave održane 10. rujna 2025.,
donosi sljedeću
Presudu (
1
)
1
Tužitelj Amer Foz svojom tužbom na temelju članka 263. UFEU‑a zahtijeva poništenje Odluke Vijeća (ZVSP) 2024/1510 оd 27. svibnja 2024. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2024./1510, L), Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2024/1517 оd 27. svibnja 2024. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2024./1517, L) (u daljnjem tekstu zajedno: akti o zadržavanju iz 2024.), Odluke Vijeća (ZVSP) 2025/1096 od 27. svibnja 2025. o izmjeni Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2025./1096, L), Provedbene odluke Vijeća (ZVSP) 2025/1095 od 27. svibnja 2025. o provedbi Odluke 2013/255/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2025./1095, L), Uredbe Vijeća (EU) 2025/1098 od 27. svibnja 2025. o izmjeni Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2025./1098, L) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2025/1094 od 27. svibnja 2025. o provedbi Uredbe (EU) br. 36/2012 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji (SL 2025./1094, L), u dijelu u kojem se svi ti akti odnose na njega.
I. Okolnosti spora i činjenice iz razdoblja nakon podnošenja tužbe
[omissis]
3
Ovaj je predmet pokrenut u kontekstu mjera ograničavanja koje je od 2011. donijelo Vijeće Europske unije protiv Sirijske Arapske Republike i osoba odgovornih za nasilnu represiju nad sirijskim civilnim stanovništvom, kao što to proizlazi iz Odluke Vijeća 2011/273/ZVSP od 9. svibnja 2011. o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2011., L 121, str. 11.)
4
Imena osoba odgovornih za tu represiju kao i osoba i subjekata koji imaju koristi od politika koje provodi sirijski režim ili koji ga podržavaju te osoba i subjekata povezanih s njima uvrštena su na popise iz Priloga II. Uredbi Vijeća (EU) br. 36/2012 od 18. siječnja 2012. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Siriji i o stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 442/2011 (SL 2012., L 16, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 10., str. 205.) i Priloga I. Odluci Vijeća 2013/255/ZVSP od 31. svibnja 2013. o mjerama ograničavanja protiv Sirije (SL 2013., L 147, str. 14.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 15., str. 277.; u daljnjem tekstu zajedno: predmetni popisi).
A. Zadržavanje tužiteljeva imena na popisima priloženima aktima o zadržavanju iz 2024.
5
Provedbenom odlukom Vijeća (ZVSP) 2020/212 od 17. veljače 2020. o provedbi Odluke 2013/255 (SL 2020., L 43 I, str. 6.) i Provedbenom uredbom Vijeća (EU) 2020/211 od 17. veljače 2020. o provedbi Uredbe br. 36/2012 (SL 2020., L 43 I, str. 1.) tužiteljevo ime uvršteno je u 291. redak predmetnih popisa.
6
Nakon toga tužiteljevo ime zadržano je na predmetnim popisima. Razlozi za uvrštenje izmijenjeni su prilikom donošenja Odluke Vijeća (ZVSP) 2021/855 od 27. svibnja 2021. o izmjeni Odluke 2013/255 (SL 2021., L 188, str. 90.) i Provedbene uredbe Vijeća (EU) 2021/848 od 27. svibnja 2021. o provedbi Uredbe br. 36/2012 (SL 2021., L 188, str. 18.) (u daljnjem tekstu zajedno: akti o zadržavanju iz 2021.).
7
Dopisom od 31. ožujka 2023. Vijeće je obavijestilo tužitelja o svojoj namjeri da zadrži njegovo ime na predmetnim popisima zbog razloga koji su djelomično različiti od prethodnih razloga. Dostavilo mu je dokumente pod oznakama WK 3121/2023 INIT od 3. ožujka 2023. (u daljnjem tekstu: dokument WK 3121/2023) i WK 206/2023 EXT 2 od 24. ožujka 2023. (u daljnjem tekstu: dokument WK 206/2023), koji sadržavaju dokaze koji idu u prilog prijedlogu izmjene razloga za zadržavanje tužiteljeva imena u odnosu na prethodne razloge. Usto, pozvalo ga je da do 17. travnja 2023. podnese svoja očitovanja o tom prijedlogu.
[omissis]
9
Dana 25. svibnja 2023. Vijeće je donijelo Odluku (ZVSP) 2023/1035 o izmjeni Odluke 2013/255 (SL 2023., L 139, str. 49.) kojom je primjena Odluke 2013/255 produljena do 1. lipnja 2024. i, s druge strane, Provedbenu uredbu (EU) 2023/1027 o provedbi Uredbe br. 36/2012 (SL 2023., L 139, str. 1.) Tužiteljevo ime zadržano je u 291. retku predmetnih popisa. Vijeće je opravdalo donošenje mjera ograničavanja u odnosu na tužitelja navođenjem razloga koji se razlikuju od onih navedenih u aktima o zadržavanju iz 2021. (u daljnjem tekstu: razlozi iz 2023.).
10
Razlozi iz 2023. glase kako slijedi:
„Vodeći poslovni čovjek s osobnim i obiteljskim poslovnim interesima i aktivnostima u različitim sektorima sirijskoga gospodarstva. Ima financijske koristi od pristupa komercijalnim mogućnostima i podupire sirijski režim.
Povezan je i sa svojim bratom Samerom Fozom, kojeg je Vijeće uvrstilo na popis u siječnju 2019. kao vodećeg poslovnog čovjeka koji djeluje u Siriji i koji podupire režim ili ostvaruje korist od njega. Zajedno sa svojim bratom provodi niz komercijalnih projekata, posebno u području Adra al‑Ummaliyya (predgrađe Damaska). Ti projekti uključuju tvornicu koja proizvodi kablove i pribor za kablove te projekt proizvodnje električne energije upotrebom solarne energije. Sudjelovali su i u raznim aktivnostima s [Islamskom Državom Iraka i Levanta (ISIL), Daiš] u ime režima [Bašara al‑Assada], uključujući nabavu oružja i streljiva u zamjenu za pšenicu i naftu.”
11
Vijeće je 27. svibnja 2024. donijelo akte o zadržavanju iz 2024. Razlozi za zadržavanje tužiteljeva imena ostali su nepromijenjeni u odnosu na one iz 2023. Dopisom od 28. svibnja 2024. Vijeće je tužitelja obavijestilo o zadržavanju njegova imena na popisima o kojima je riječ.
B. Zadržavanje tužiteljeva imena na popisima priloženima Provedbenoj odluci 2025/1095 i Provedbenoj uredbi 2025/1094
12
Nakon pada režima Bašara al‑Assada u Siriji 8. prosinca 2024. Vijeće je 27. svibnja 2025. donijelo Odluku 2025/1096 i Uredbu 2025/1098.
13
Vijeće je u uvodnoj izjavi 8. Odluke 2025/1096 navelo da je „[u]natoč padu režima [Bašara] al‑Assada i uspostavi prijelazne vlasti, stanje u Siriji i dalje [...] [bilo] nestabilno te je mreža [Bašara] al‑Assada, koja je [bila] raširena i unutar i izvan Sirije, tek treba[la] odgovarati za svoja djela i još se [nije] [mogla] smatrati razbijenom”. Vijeće je dodalo da je „[postojao] izvjestan rizik od destabilizacije i moguće ponovne pojave utjecaja bivšeg režima, što je vidljivo iz incidenata za potporu režimu [Bašara] al‑Assada usmjerenih na podrivanje prijelaznog procesa, koji su doveli do smrtonosnog nasilja u obalnoj regiji Sirije”. Prema mišljenju Vijeća, „[p]ojedinci i subjekti uvršteni na popis povezani s [Bašar] al‑Assadovim režimom i dalje imaju moćne utjecajne uloge i predstavljaju rizik od podupiranja, financiranjem ili na drugi način, daljnjeg oružanog sukoba te mogu imati ulogu u pokušajima poništavanja tranzicije”.
14
Konkretno, u skladu s uvodnom izjavom 13. Odluke 2025/1096, „[v]odeće poslovne osobe koje djeluju u Siriji povezane s režimom [Bašara] al‑Assada i koje zbog te veze raspolažu velikim bogatstvom i velikom moći i dalje su utjecajne, njihove su mreže ostale na snazi” i „[k]ao takve, te osobe predstavljaju inherentni rizik od nasilne represije nad civilnim društvom i za mirnu tranziciju u Siriji.”
15
Tekst članka 27. stavaka 1. i 2. i članka 28. stavaka 1. i 2. Odluke 2013/255 izmijenjen je Odlukom 2025/1096. Ti članci sada predviđaju ograničenja ulaska na državna područja država članica ili provoza preko njega kao i zamrzavanje financijskih sredstava, među ostalim, „osobama odgovornima za nasilnu represiju protiv civilnog stanovništva u Siriji, osobama i subjektima koji od bivšeg režima [Bašara] al‑Assada imaju koristi ili taj režim podupiru, te s njima povezanim osobama i subjektima” kao i „vodećim poslovnim osobama povezanim s bivšim režimom [Bašara] al‑Assada koje djeluju u Siriji”. Uredbom 2025/1098 izmijenjen je, među ostalim, tekst članka 15. Uredbe br. 36/2012 kako bi se u njega uključili novi kriteriji za uvrštenje definirani Odlukom 2025/1096.
16
Dopisom od 15. travnja 2025. Vijeće je obavijestilo tužitelja o svojoj namjeri da zadrži njegovo ime na predmetnim popisima zbog razloga koji su djelomično različiti od razloga iz 2023. Zatim mu je dostavilo dokumente pod oznakama WK 4862/2025 INIT od 11. travnja 2025. (u daljnjem tekstu: dokument WK 4862/2025) i WK 4875/2025 REV 1 od 14. travnja 2025. (u daljnjem tekstu: dokument WK 4875/2025), koji sadržavaju dokaze koji idu u prilog prijedlogu izmjene razloga za zadržavanje njegova imena u odnosu na razloge iz 2023. Naposljetku, pozvalo ga je da dostavi svoja očitovanja o tom prijedlogu do 27. travnja 2025.
[omissis]
18
Vijeće je 27. svibnja 2025. donijelo Provedbenu odluku 2025/1095 i Provedbenu uredbu 2025/1094. Tužiteljevo ime zadržano je u 291. retku predmetnih popisa. Vijeće je opravdalo zadržavanje mjera ograničavanja u odnosu na tužitelja navođenjem razloga koji su djelomično drukčiji od onih iz 2023. (u daljnjem tekstu: razlozi iz 2025.).
19
Razlozi iz 2025. glase kako slijedi:
„Vodeći poslovni čovjek povezan s bivšim režimom [Bašara] al‑Assada s osobnim i obiteljskim poslovnim interesima i aktivnostima u različitim sektorima sirijskoga gospodarstva. Ima financijske koristi od pristupa komercijalnim mogućnostima i podupire bivši režim [Bašara] al‑Assada.
Povezan je i sa svojim bratom Samerom Fozom, kojeg je Vijeće uvrstilo na popis u siječnju 2019. kao vodećeg poslovnog čovjeka koji djeluje u Siriji i koji podupire bivši režim [Bašara] al‑Assada ili ostvaruje korist od njega. Zajedno sa svojim bratom sudjelovao je u raznim aktivnostima s ISIL‑om (Daiš) u ime bivšeg režima [Bašara] al‑Assada, uključujući nabavu oružja i streljiva u zamjenu za pšenicu i naftu.”
II. Zahtjevi stranaka
20
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
–
poništi Odluku 2024/1510, Provedbenu uredbu 2024/1517, Odluku 2025/1096, Provedbenu odluku 2025/1095, Uredbu 2025/1098 i Provedbenu uredbu 2025/1094 u dijelu u kojem se odnose na njega;
–
naloži Vijeću snošenje troškova.
21
Vijeće od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbaci tužbu kao nedopuštenu u dijelu u kojem se odnosi na Uredbu 2025/1098;
–
odbije tužbu kao neosnovanu;
–
naloži tužitelju snošenje troškova;
–
podredno, u slučaju da Opći sud odluči poništiti Odluku 2024/1510 i Provedbenu odluku 2025/1095 u dijelu u kojem se odnose na tužitelja, naloži održavanje na snazi učinaka tih odluka, u dijelu u kojem se odnose na tužitelja, do dana isteka žalbenog roka iz članka 56. prvog stavka Statuta Suda Europske unije ili, ako se podnese žalba u tom roku, do njezina eventualnog odbijanja.
III. Pravo
[omissis]
B. Dopuštenost zahtjeva za poništenje u dijelu u kojem se odnose na Uredbu 2025/1098
28
Vijeće osporava dopuštenost zahtjeva za poništenje u dijelu u kojem se odnose na Uredbu 2025/1098 jer tužitelj nema aktivnu procesnu legitimaciju. Naime, kao prvo, tužitelj nije adresat Uredbe 2025/1098, kao drugo, odredbe te uredbe se na njega ne odnose ni izravno ni osobno i, kao treće, te odredbe zahtijevaju provedbene mjere.
29
Tužitelj osporava argumente Vijeća. Na raspravi je istaknuo činjenicu da je Uredba 2025/1098 spomenuta u dopisu od 28. svibnja 2025., koji je Vijeće uputilo i kojim ga se obavještava o donošenju Odluke 2025/1096, Provedbene odluke 2025/1095, Uredbe 2025/1098 i Provedbene uredbe 2025/1094. Da Uredba 2025/1098 nije imala izravan i osoban učinak na tužiteljevu situaciju, ne bi bilo potrebno o tome obavijestiti tužitelja. Osim toga, tvrdi da su uvodne izjave Uredbe 2025/1098 važne i da utječu na način na koji Vijeće treba tumačiti Provedbenu uredbu 2025/1094.
30
U tom pogledu, najprije valja istaknuti da okolnost da je Uredba 2025/1098 navedena u dopisu od 28. svibnja 2025. ne može omogućiti tužitelju da odstupi od bitnih pretpostavki dopuštenosti, kako su navedene u članku 263. UFEU‑a.
31
Nadalje, u skladu s člankom 263. četvrtim stavkom UFEU‑a, svaka fizička ili pravna osoba može pod uvjetima utvrđenima u prvom i drugom stavku te odredbe pokrenuti postupke protiv akta koji je upućen toj osobi ili koji se izravno i osobno odnosi na nju te protiv regulatornog akta koji se izravno odnosi na nju, a ne podrazumijeva provedbene mjere.
32
Valja istaknuti da se, kao što je to navedeno u točki 15. ove presude, Uredbom 2025/1098 izmjenjuje Uredba br. 36/2012 kako bi se u nju uključili novi kriteriji za uvrštenje definirani Odlukom 2025/1096, a da se pritom ipak ne mijenja Prilog II. toj uredbi.
33
Stoga je riječ o aktu opće primjene koji nije upućen tužitelju.
34
Međutim, valja utvrditi, a da pritom nije potrebno utvrditi je li Uredba 2025/1098 regulatorni akt u smislu članka 263. četvrtog stavka UFEU‑a, da sadržava provedbene mjere. Naime, kako bi se mjere ograničavanja koje su u njoj predviđene primjenjivale na određene pojedince, njihova imena moraju biti uvrštena ili zadržana na popisu priloženom Uredbi br. 36/2012, kao što to proizlazi iz članka 32. stavka 1. potonje uredbe. U ovom slučaju takve provedbene mjere donesene su u odnosu na tužitelja u obliku Provedbene uredbe 2025/1094.
35
Naposljetku, što se tiče tužiteljeva argumenta prema kojem su uvodne izjave Uredbe 2025/1098 važne i utječu na način na koji Vijeće treba tumačiti Provedbenu uredbu 2025/1094, valja utvrditi da tužitelj ne objašnjava kako ta činjenica opravdava zaključak da je njegova tužba dopuštena u dijelu u kojem se odnosi na Uredbu 2025/1098. U svakom slučaju, iako uvodna izjava može pomoći kako bi se razjasnilo tumačenje pravnog pravila, ne može sama po sebi predstavljati takvo pravilo. Preambula akta Europske unije nema pravno obvezujuću snagu (vidjeti presudu od 26. listopada 2017., Marine Harvest/Komisija, T‑704/14, EU:T:2017:753, t. 150. i navedenu sudsku praksu), tako da ne proizvodi nikakav učinak na tužiteljev pravni položaj.
36
Slijedom toga, tužitelju nije dopušteno zahtijevati poništenje Uredbe 2025/1098.
37
Suprotno tomu, kao što to priznaje Vijeće, tužitelju je dopušteno zahtijevati poništenje, s jedne strane, Odluke 2025/1096 u dijelu u kojem se njome produljuje primjena mjera ograničavanja u odnosu na njega do 1. lipnja 2026. i, s druge strane, Provedbene odluke 2025/1095 i Provedbene uredbe 2025/1094 u dijelu u kojem se tim dvama aktima njegovo ime zadržava na predmetnim popisima (u daljnjem tekstu zajedno: akti o zadržavanju iz 2025.).
C. Osnovanost
38
U prilog svojoj tužbi u dijelu u kojem se odnosi na akte o zadržavanju iz 2024. tužitelj ističe tri tužbena razloga, od kojih se prvi temelji na pogrešci u ocjeni, drugi na povredi članaka 27. i 28. Odluke 2013/255 i pojma „povezanost sa sankcioniranom osobom”, kako je definiran sudskom praksom Općeg suda i Suda, i treći na povredi presude od 18. svibnja 2022., Foz/Vijeće (T‑296/20, EU:T:2022:298).
39
Valja istaknuti da se trima tužbenim razlozima koje je istaknuo tužitelj u biti želi istaknuti da je Vijeće počinilo pogrešku u ocjeni jer, kao prvo, razlozi iz 2023. nisu potkrijepljeni dovoljno pouzdanim ili vjerodostojnim dokazima, kao drugo, jer se Vijeće oslonilo samo na postojanje obiteljske veze između tužitelja i Samera Foza, osobe uvrštene na predmetne popise, kako bi opravdalo zadržavanje mjera ograničavanja protiv njega i, kao treće, jer je Vijeće pogrešno zadržalo spominjanje komercijalnih projekata provedenih u regiji Adra al‑Ummaliyya (Sirija) u razlozima za zadržavanje njegova imena, iako je Opći sud u točki 160. (neobjavljene) presude od18. svibnja 2022., Foz/Vijeće (T‑296/20, EU:T:2022:298) smatrao da Vijeće nije podnijelo skup dovoljno konkretnih i dosljednih indicija kako bi se utvrdilo da je tužitelj proveo određeni broj komercijalnih projekata u regiji Adra al‑Ummaliya.
40
Vijeće osporava tužiteljeve argumente.
41
S obzirom na argumente istaknute u okviru triju tužbenih razloga koje je istaknuo tužitelj, valja ih ispitati zajedno.
42
Što se tiče akata o zadržavanju iz 2025., tužitelj ponavlja prvi i drugi tužbeni razlog, koje valja ispitati zajedno zbog istih razloga kao što su oni izneseni u točki 39. ove presude. S druge strane, budući da se razlozi za 2025. više ne odnose na komercijalne projekte u regiji Adra al‑Ummaliya, smatra da treći tužbeni razlog više nije održiv.
1.
Uvodna razmatranja
[omissis]
48
Ocjenu osnovanosti uvrštavanja treba provesti tako da se dokazi i podaci ne ispitaju odvojeno, nego u kontekstu u kojem se nalaze (vidjeti u tom smislu presude od 21. travnja 2015., Anbouba/Vijeće, C‑630/13 P, EU:C:2015:247, t. 51. i od 21. travnja 2015., Anbouba/Vijeće, C‑605/13 P, EU:C:2015:248, t. 50.).
[omissis]
2.
Akti o zadržavanju iz 2024.
[omissis]
b)
Relevantnost dokaza koje je podnijelo Vijeće
[omissis]
66
Što se tiče dokaza sadržanih u dokumentu WK 206/2023, valja priznati da sadržaj dokumenata ne upućuje osobno na tužitelja. Međutim, oni pružaju kontekst u kojem je uvrštenje zainteresirane osobe izvršeno, osobito s obzirom na strategije koje su primijenili sirijski poslovni ljudi kako bi zaobišli mjere ograničavanja koje je donijela Unija i mjesto koje Samer Foz zauzima u sirijskom gospodarstvu. Stoga, u skladu sa sudskom praksom navedenom u točki 48. ove presude i iako ti dokazi, uzeti odvojeno, ne mogu sami po sebi opravdati osnovanost zadržavanja tužiteljeva imena na predmetnim popisima, ta ih okolnost ne može učiniti potpuno irelevantnima u okviru ispitivanja zakonitosti akata o zadržavanju iz 2024. Naime, iz njih se mogu izvući kontekstualne informacije kojima se dopunjuju i jačaju drugi podneseni dokazi u kojima se konkretnije navodi tužitelj (vidjeti u tom smislu presude od 16. prosinca 2020., Haikal/Vijeće, T‑189/19, neobjavljenu, EU:T:2020:607, t. 120. i od 18. svibnja 2022., Foz/Vijeće, T‑296/20, EU:T:2022:298, t. 101. (neobjavljena)). Prema tome, taj argument treba odbiti.
[omissis]
69
Što se tiče, kao prvo, izvješća Pro‑justice, valja istaknuti, s jedne strane, da se, iako su razlozi iz 2023. izmijenjeni u odnosu na one iz akata o zadržavanju iz 2021., ta izmjena nije odnosila na dio razloga koji se nastojao potkrijepiti izvješćem Pro‑justice. Naime, razlozi iz 2023. razlikuju se od onih iz 2021. jer je izbrisano upućivanje na činjenicu da je „[tužitelj] između 2012. i 2019. bio glavni direktor društva ASM International [General] Trading LLC”. Međutim, Vijeće je podnijelo izvješće Pro‑justice kako bi potkrijepilo drugi dio razloga za zadržavanje njegova imena, koji nije bio izmijenjen prilikom donošenja razloga iz 2023., odnosno onaj prema kojem su tužitelj i njegov brat Samer Foz bili uključeni u komercijalne projekte u regiji Adra al‑Ummaliya te su provodili aktivnosti s Islamskom Državom Irakom i Levantom (ISIL) u ime režima Bašara al‑Assada.
70
S druge strane, tužitelj nije naveo dokaze na temelju kojih bi se moglo smatrati da se situacija u Siriji promijenila između datuma donošenja akata o zadržavanju iz 2021. i datuma donošenja akata o zadržavanju iz 2024., tako da izvješće Pro‑justice više nije relevantno. Naime, tužitelj samo smatra da je izvješće Pro‑justice zastarjelo jer je nastalo 2020., dok su navedeni akti doneseni 2024.
71
Štoviše, dokument WK 206/2023 sadržava elemente koji dokazuju da je struktura sirijskog gospodarstva i dalje bila ista na dan donošenja akata o zadržavanju iz 2024., odnosno da se temeljila na postojanju bliske kontrole sirijskog režima i bliskih veza između navedenog režima i uskog kruga vodećih poslovnih ljudi iz Sirije. Tako se, primjerice, u dokaznom elementu br. 5, odnosno izvješću naslovljenom „Replacing the Old Business Elite With the New War Profiteers in Syria” (Zamjena bivše poslovne elite novim ratnim profiterima u Siriji), koje je izradio Centar Harmoon, a koje je objavljeno u srpnju 2022., razmatraju uloga ratnih profitera u sirijskom gospodarstvu i način na koji su se obogatili, uz pomoć režima, dok se u dokazu br. 7, odnosno članku naslovljenom „Syria using maze of shell companies to avoid sanctions on Assad regime’s elite” (Sirija se koristi fiktivnim društvima kako bi zaobišla gospodarske sankcije nametnute eliti režima Bašara al‑Assada), koji je list The Guardian objavio 22. ožujka 2022., upućuje na postojanje sirijskih službenih dokumenata koji potvrđuju strategiju sirijskog režima koja se sastoji od osnivanja fiktivnih društava kako bi se zaobišle mjere ograničavanja. Slijedom toga, kao što to tvrdi Vijeće, stanje u Siriji i dalje je zabrinjavajuće na dan donošenja akata o zadržavanju iz 2024.
[omissis]
c)
Pouzdanost dokaza koje je podnijelo Vijeće
74
U okviru svojeg prvog tužbenog razloga tužitelj osporava pouzdanost informativnog izvješća naslovljenog „Syrian personalities subject to Western sanctions system” (Sirijci na koje se primjenjuje zapadni sustav sankcija) koje je 18. veljače 2022. objavio Jusoor Institute i čiji je odlomak preuzet kao dokaz br. 7 iz dokumenta WK 3121/2023, s obzirom na to da nije dostupan.
[omissis]
d)
Osnovanost razloga koji opravdavaju zadržavanje tužiteljeva imena na predmetnim popisima na temelju kriterija koji se odnosi na povezanost s osobom ili subjektom na koji se odnose mjere ograničavanja
1) Doseg kriterija zadržavanja tužiteljeva imena
[omissis]
83
U tom pogledu valja istaknuti da, suprotno onomu što tvrdi tužitelj, razlozi iz 2023. na osnovi kojih je Vijeće procijenilo da postoji povezanost između tužitelja i njegova brata, Samera Foza, nisu ograničeni isključivo na njihove obiteljske veze, nego se odnose i na njihove poslovne veze. Uostalom, Vijeće ne tvrdi da je pripadnost obitelji Foz samostalan kriterij za uvrštenje, za razliku od pripadnosti obiteljima Al‑Assad ili Makhlouf, koja je samostalan kriterij, predviđen člankom 27. stavkom 2. točkom (b) i člankom 28. stavkom 2. točkom (b) Odluke 2013/255, kako je izmijenjena Odlukom 2015/1836, koji je preuzet, što se tiče zamrzavanja financijskih sredstava, iz članka 15. stavka 1.a točke (b) Uredbe br. 36/2012, kako je izmijenjena Uredbom 2015/1828. Iz toga također proizlazi da, u okviru ispitivanja kriterija povezanosti s osobom ili subjektom na koji se odnose mjere ograničavanja, postojanje te bratske povezanosti treba ispitati kao činjenični element.
[omissis]
3) Razne aktivnosti s ISIL‑om koje su provodili tužitelj i njegov brat Samer Foz u ime sirijskog režima
[omissis]
98
U tom je pogledu Opći sud u točki 162. (neobjavljenoj) presude od 18. svibnja 2022., Foz/Vijeće (T‑296/20, EU:T:2022:298) presudio da se, s obzirom na informacije iz izvješća Pro‑justice, može utvrditi da su tužitelj i njegov brat provodili aktivnosti u ime sirijskog režima, koje su uključivale nabavu oružja i streljiva u zamjenu za pšenicu i naftu. U skladu s navedenim izvješćem, ta se trgovina odvijala dok je ISIL kontrolirao cijelu istočnu Siriju, što je uostalom potvrdio i član ISIL‑a. Opći sud dodao je da je prema članku naslovljenom „Factsheet: Samer Foz, Syria’s Most Powerful businessman” (Sažetak: Samer Foz, najmoćniji poslovni čovjek u Siriji), koji je objavljen 19. travnja 2018. na internetskoj stranici The Syria Report i uključen u dokument WK 1751/2020 kao dokaz br. 10, prijevoz pšenice, među ostalim, u područjima koja su pod kontrolom ISIL‑a, obavljalo društvo kći društva Aman Holding, što je bio još jedan element koji upućuje na važnost Samera Foza u očima sirijskog režima. Štoviše, Opći sud je naveo da je društvo Aman Holding, kojim upravlja obitelj Foz, djelovalo za račun sirijskog režima u trgovini žitom, u skladu s člankom naslovljenim „Exclusive – [Bachar al‑]Assad allies profit from Syria’s lucrative food trade” (Ekskluzivno – Saveznici Bašara al‑Assada imaju koristi od sirijske unosne trgovine hranom) koji je objavljen 14. studenoga 2013. na internetskoj stranici Reuters i uključen u dokument WK 1751/2020 kao dokaz br. 13. Opći sud utvrdio je da je na potonjoj internetskoj stranici navedeno da društvo Aman Holding radi trgovine žitaricama obavlja djelatnost posredovanja s Hoboobom, društvom u vlasništvu sirijske države. Društvo Aman Holding potvrdilo je da je u 2013. uvozilo pšenicu u Siriju. Naposljetku, društvo ASM International General Trading, sa sjedištem u Ujedinjenim Arapskim Emiratima, također je poslovalo u trgovini pšenicom, kao što to proizlazi iz dvaju članaka sadržanih u dokumentu WK 1751/2020, odnosno članka naslovljenog „US sanctions Syrian Businessman Samer Foz, entities for links to Assad” (SAD sankcionira sirijskog poslovnog čovjeka Samera Foza i njegove poslovne subjekte zbog njegovih veza s Assadom), ažuriranog 12. lipnja 2019., objavljenog na internetskoj stranici Arab News i preuzetog kao dokaz br. 12 i članka naslovljenog „US sanctions Syrian oligarch and his luxury reconstruction business empire” (SAD sankcionira sirijskog oligarha i njegovo poslovno carstvo za rekonstrukciju luksuznih proizvoda), objavljenog 11. lipnja 2019. putem internetske stranice Al Arabiya i preuzetog kao dokaz br. 8.
[omissis]
4) Zaključak o povezanosti s osobom na koju se odnose mjere ograničavanja
[omissis]
103
Usto, u točki 166. presude od 18. svibnja 2022., Foz/Vijeće (T‑296/20, EU:T:2022:298), Opći sud smatrao je da se postojanje poslovnih veza između tužitelja i njegova brata Samera Foza također odražava u obliku dogovora o upravljanju njihovim dioničkim portfeljima. U tom je smislu Opći sud utvrdio, kao prvo, da iz dopisa sirijskog Ministarstva unutarnje trgovine i zaštite potrošača od 22. studenoga 2020. kojim se potvrđuje nova struktura dioničara društva Aman Holding i potvrde o registraciji društva Aman Holding od 3. prosinca 2020. kojom se potvrđuje nova struktura dioničara društva Aman Holding, koje je podnio tužitelj, proizlazi da su i on i Samer Foz prodali svoje udjele u društvu Aman Holding tijekom istog razdoblja (to jest između 22. studenoga 2020. i 3. prosinca 2020.). Kao drugo, odluka o likvidaciji društva ASM International General Trading svjedoči o postojanju određenog oblika dogovora. U tom je pogledu Opći sud naveo da iz dokaza koje je podnio tužitelj proizlazi da su odluku od 26. ožujka 2019. donijeli dioničari koji čine izvanrednu skupštinu tog društva, među kojima su Samer Foz i tužitelj, kao odgovor na uvrštenje imena Samera Foza na predmetne popise u siječnju 2019.
104
U tom pogledu tužitelj smatra da taj oblik dogovora između njega i Samera Foza više nije aktualan i da je zastario jer je društvo ASM International General Trading prestalo postojati i likvidirano je i jer je prodao dionice koje je držao u društvu Aman Holding.
105
Međutim, upravo je kontekst u kojem je došlo do prijenosa tužiteljevih udjela u društvu Aman Holding i likvidacije društva ASM International General Trading naveo Opći sud na zaključak da postoji neki oblik dogovora između tužitelja i njegova brata.
106
Štoviše, valja utvrditi da tužitelj ne tvrdi da je prekinuo svoje odnose sa Samerom Fozom ili da se od njega distancirao i da je postojanje takvih veza također potvrđeno dokazom br. 7 iz dokumenta WK 3121/2023, navedenim u točki 74. ove presude, iz kojeg proizlazi da radi zajedno sa svojim bratom, i dokazom br. 4 navedenog dokumenta, odnosno izvješćem naslovljenim „Tactics of Sanctions Evasion in Syria” (Taktika izbjegavanja sankcija u Siriji), koje je Syrian Legal Development Programme i Baytna objavio u siječnju 2022. i u kojem se navodi činjenica da tužitelj služi kao paravan za svojeg brata kako bi mu pomogao u izbjegavanju mjera ograničavanja koje su mu nametnute.
107
Kao drugo, tužitelj tvrdi da ni on ni njegova obitelj nisu povezani sa sirijskim režimom, što je dokazano dokazom br. 10 iz dokumenta WK 1751/2020, navedenim u točki 98. ove presude, i da se ogradio od sirijskog režima te oštro i bezuvjetno osudio zločine koje je počinio.
108
U tom pogledu valja podsjetiti da se, u skladu s člankom 27. stavkom 3. i člankom 28. stavkom 3. Odluke 2013/255, kako je izmijenjena Odlukom 2015/1836, osobe, subjekti ili tijela iz jedne od kategorija navedenih u članku 27. stavku 2. i članku 28. stavku 2. navedene odluke ne uvrštavaju, odnosno ne zadržavaju na popisima osoba i subjekata navedenih u Prilogu I. Odluci 2013/255 ako postoji dovoljno informacija o tome da nisu, ili da više nisu, povezane s režimom ili da na njega ne utječu ili ne predstavljaju stvaran rizik izbjegavanja. Taj je uvjet preuzet u pogledu zamrzavanja financijskih sredstava u članku 15. stavku 1.b Uredbe br. 36/2012, kako je izmijenjena Uredbom 2015/1828.
109
Međutim, tužiteljeva tvrdnja prema kojoj dokaz br. 10 iz dokumenta WK 1751/2020 dokazuje nepostojanje povezanosti između njega i njegove obitelji, s jedne strane, te između njega i sirijskog režima, s druge strane, s obzirom na to da se u njemu navodi da Samer Foz nije član obitelji Bašara al‑Assada, nije povezan sa sigurnosnim službama ili pak nije dio alavitske zajednice, temelji se na površnom tumačenju tog članka. Naime, u potonjem se navodi da „usku povezanost obitelji Foz s bratićem Bašara [al‑Assada,] [koji je] osoba odgovorna za osobnu sigurnost posljednjih dvaju predsjednika, Hafeza al‑Assada i [njegova nasljednika], Bašara [al‑Assada], više izvora u Damasku smatra glavnim čimbenikom koji objašnjava uspon obitelji [Foz]” i da se „sada smatra da je obitelj [Foz] izravno povezana s Bašarom al‑Assadom osobno”.
110
Što se tiče tvrdnje prema kojoj se tužitelj distancirao od sirijskog režima i osudio njegova postupanja, valja utvrditi da ona uopće nije potkrijepljena i da je u suprotnosti s dokazom br. 7 iz dokumenta WK 3121/2023. Naime, iz toga proizlazi da je tužitelj podnio izrađenu stratešku studiju s ciljem oživljavanja sirijskog gospodarstva, uz mehanizam kojim se izbjegavaju gospodarske sankcije koje su sirijskom režimu nametnule Unija i Sjedinjene Američke Države.
111
Međutim, s jedne strane, pokušaji sirijskog režima da izbjegne mjere ograničavanja koje je nametnula Unija potkrijepljeni su drugim dokazima sadržanima u dokumentu WK 206/2023, osobito dokazima br. 5 i 7, navedenima u točki 71. ove presude, ali i dokazom br. 6, odnosno člankom naslovljenim „Names… Fake companies to mislead Western sanctions against Assad, [an] economic researcher” (Imena... Lažna poduzeća za izbjegavanje zapadnih sankcija protiv Assada, istraživač gospodarstva upozorava) objavljenim 4. veljače 2022. na internetskoj stranici Orient net. Ti dokazi upućuju na to da sirijski režim pokušava zaobići mjere ograničavanja koje je osobito nametnula Unija putem fiktivnih društava. S druge strane, u dokazu br. 4 iz dokumenta WK 3121/2023, navedenog u točki 106. ove presude, također se navodi da sam tužitelj pokušava zaobići mjere ograničavanja koje su mu nametnute korištenjem svoje svojte kao paravana.
112
Osim toga, sama činjenica da tužitelj i njegova obitelj žive u Dubaiju (Ujedinjeni Arapski Emirati) i rijetko, odnosno nikad, ne odlaze u Siriju nije sama po sebi dovoljna okolnost na temelju koje se može utvrditi da nije povezan sa sirijskim režimom (vidjeti u tom smislu presudu od 14. travnja 2021., Al‑Tarazi/Vijeće, T‑260/19, neobjavljenu, EU:T:2021:187, t. 149.).
[omissis]
116
Međutim, prema sudskoj praksi, s obzirom na preventivnu narav odluka o određivanju mjera ograničavanja, ako sud Unije smatra da je barem jedan od spomenutih razloga dovoljno precizan i konkretan, da je dokazan i da sam po sebi predstavlja dovoljnu osnovu za tu odluku, tada okolnost da ostali razlozi to nisu ne opravdava poništenje spomenute odluke (vidjeti presudu od 28. studenoga 2013., Vijeće/Manufacturing Support & Procurement Kala Naft, C‑348/12 P, EU:C:2013:776, t. 72. i navedenu sudsku praksu).
[omissis]
3.
Akti o zadržavanju iz 2025.
a)
Utvrđivanje elemenata razloga za uvrštenje koji se odnose na svaki od kriterija
118
Slično razlozima iz 2023., iz razloga iz 2025. valja zaključiti da je tužiteljevo ime zadržano na predmetnim popisima s obzirom na tri kriterija, odnosno, kao prvo, kriterij vodeće poslovne osobe koja djeluje u Siriji i povezana je s bivšim režimom Bašara al‑Assada, predviđen člankom 27. stavkom 2. točkom (a) i člankom 28. stavkom 2. točkom (a) Odluke 2013/255, kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2025/1096, i člankom 15. stavkom 1.a točkom (a) Uredbe br. 36/2012, kako je zadnje izmijenjena Uredbom 2025/1098, kao drugo, kriterij povezanosti s bivšim režimom Bašara al‑Assada iz članka 27. stavka 1. i članka 28. stavka 1. Odluke 2013/255 i članka 15. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 36/2012 i, kao treće, kriterij povezanosti s osobom ili subjektom na koji se odnose mjere ograničavanja, definiran u zadnjem dijelu rečenice članka 27. stavka 2. i zadnjem dijelu rečenice članka 28. stavka 2. Odluke 2013/255, kao i u zadnjem dijelu rečenice članka 15. stavka 1.a Uredbe br. 36/2012.
119
Razlozi iz 2023. i oni iz 2025. razlikuju se po tome što se u razlozima iz 2025., s jedne strane, upućuje na tužiteljevu povezanosti s bivšim režimom Bašara al‑Assada i, s druge strane, jer je u obrazloženju za 2025. izbrisano upućivanje na provedbu određenog broja komercijalnih projekata, osobito u regiji Adra al‑Ummaliya.
[omissis]
b)
Relevantnost dokaza koje je podnijelo Vijeće
122
U okviru podneska kojim se izvršava prilagodba tužitelj najprije tvrdi da je dokaz br. 1 iz dokumenta WK 4862/2025 zastario jer je nastao 26. kolovoza 2024. i stoga prethodio padu režima Bašara al‑Assada. Nadalje, dokazi iz dokumenta WK 4875/2025 nisu relevantni jer ga samo 3 od 21 dokaza koje on sadržava navode. Naposljetku, tužitelj osporava relevantnost dokaza br. 7 iz dokumenta WK 4875/2025, koji je izvješće Pro‑justice, a koje je već podneseno kao dokaz br. 1 u dokumentu pod oznakom WK 4361/2021 INIT.
123
Vijeće osporava tužiteljeve argumente.
124
Kao prvo, kad je riječ o dokazu br. 1 iz dokumenta WK 4862/2025, odnosno članku objavljenom na internetskoj stranici Brookings, naslovljenom „Networked authoritarianism and economic resilience in Syria” (Umreženi autoritarizam i gospodarska otpornost u Siriji), točno je, kao što to tvrdi tužitelj, da je on prethodio padu režima Bašara al‑Assada jer je nastao 26. kolovoza 2024. Međutim, ta okolnost ne može ga sama po sebi lišiti svake relevantnosti jer omogućuje stjecanje slike o gospodarskom stanju zemlje kakvo je postojalo samo nekoliko mjeseci prije pada navedenog režima i omogućuje razumijevanje interakcije između režima Bašara al‑Assada i vodećih poslovnih osoba koje djeluju u Siriji.
125
Kao drugo, što se tiče dokaza iz dokumenta WK 4875/2025 u kojima se ne spominje tužiteljevo ime, valja odbiti tužiteljev argument zbog istih razloga kao što su oni navedeni u točki 66. ove presude. Naime, tim se dokazima nastoji prikazati postojeći gospodarski kontekst prije i poslije pada režima Bašara al‑Assada i, osobito, izazovi s kojima se mora suočiti nova sirijska vlada.
126
Kao treće, što se tiče izvješća Pro‑justice, valja istaknuti da je ono podneseno kao dokaz br. 7 iz dokumenta WK 4875/2025 potpuno istovjetno onomu podnesenom kao dokaz br. 1 iz dokumenta pod oznakom WK 4361/2021 INIT. Usto, budući da se ne spominje nijedna informacija o mogućem ažuriranju tog izvješća, iz toga valja zaključiti da je izdanje izvješća Pro‑justice koje je podneseno kao dokaz br. 7 iz dokumenta WK 4875/2025 ono iz 2020., što su stranke u biti potvrdile na raspravi. Stoga je to izvješće u trenutku donošenja akata o zadržavanju iz 2025. bilo staro pet godina.
127
Štoviše, kao što je to navedeno u točki 69. ove presude, Vijeće je podnijelo izvješće Pro‑justice kako bi potkrijepilo dio obrazloženja iz 2023. prema kojem su tužitelj i njegov brat Samer Foz bili uključeni u poslovne projekte u regiji Adra al‑Ummaliya te su provodili aktivnosti s ISIL‑om u ime režima Bašara al‑Assada.
128
Kad mu je o tome postavljeno pitanje na raspravi, Vijeće je tvrdilo da je izvješće Pro‑justice i dalje relevantno jer se njime nastoji dokazati tužiteljeva povezanost s njegovim bratom. Štoviše, ta je povezanost i dalje aktualna te je osobito potkrijepljena dokazom br. 3 iz dokumenta WK 4875/2025, odnosno člankom s internetske stranice Daraj od 15. svibnja 2024., naslovljenim „‚Dubai Unlocked’: 10 Individuals Within Assad’s Close Circle Hide 50 Million USD in Dubai Estates” („Dubai Unlocked”: 10 osoba bliskih Assadu skriva 50 milijuna američkih dolara u nekretninama u Dubaiju). Stoga se kontekst donošenja mjera ograničavanja protiv tužitelja nije promijenio.
129
U tom pogledu, s jedne strane, valja utvrditi da se situacija u Siriji znatno promijenila od datuma donošenja akata o zadržavanju iz 2021. i 2024. do datuma donošenja akata o zadržavanju iz 2025. jer je režim Bašara al‑Assada pao prije donošenja potonjih akata. Međutim, nijedan dokaz koji se odnosi na datum nakon pada režima Bašara al‑Assada i sadržan u dokumentima WK 4862/2025 i WK 4875/2025 ne upućuje na postojanje izravnih ili neizravnih veza između ISIL‑a i bivšeg režima Bašara al‑Asada. Osim toga, nijedan drugi dokaz ne upućuje na odnose tužitelja ili njegova brata s ISIL‑om kao ni na trgovinu koja se vodila u ime bivšeg režima Bašara al‑Assada.
130
S druge strane, upućivanje na poslovne projekte tužitelja i njegova brata u regiji Adra al‑Ummaliyya, o čemu izvješće Pro‑justice svjedoči, izbrisano je iz obrazloženja akata o zadržavanju iz 2025., kao što je to navedeno u točki 119. ove presude.
131
Slijedom toga, na dan donošenja akata o zadržavanju iz 2025. tužiteljeva situacija i kontekst u Siriji više nisu bili isti kao oni koji su postojali na dan donošenja akata o zadržavanju iz 2021. i 2024. Usto, uzimajući u obzir da je izvješće Pro‑justice iz 2020. staro pet godina, ne može se tvrditi da se na temelju njega može steći slika osobne situacije tužitelja ili Sirije koja bi odgovarala vremenu donošenja akata o zadržavanju iz 2025.
132
Iz prethodno navedenog proizlazi da su relevantni svi dokazi sadržani u dokumentima WK 4862/2025 i WK 4875/2025, osim izvješća Pro‑justice.
c)
Relevantnost dokaza koje je podnijelo Vijeće
133
U podnesku kojim se provodi prilagodba tužitelj osporava pouzdanost dokaza sadržanih u dokumentima WK 4862/2025 i WK 4875/2025 jer potječu s internetskih stranica.
134
Vijeće osporava tužiteljeve argumente.
135
U tom pogledu najprije valja podsjetiti na to da se u okviru ocjene važnosti uloga, koja je dio nadzora proporcionalnosti mjera ograničavanja o kojima je riječ, može uzeti u obzir kontekst u kojem su te mjere donesene, osobito teškoću pribavljanja preciznijih dokaza u državi koja je još uvijek u situaciji nestabilnosti nakon pada autoritarnog režima koji, štoviše, Vijeće nije smatralo okončanim (vidjeti po analogiji presudu od 14. travnja 2021., Al‑Tarazi/Vijeće, T‑260/19, neobjavljenu, EU:T:2021:187, t. 71. i navedenu sudsku praksu).
136
Nadalje, valja podsjetiti na to da, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, za djelovanje Suda i Općeg suda vrijedi načelo slobodne ocjene dokaza i to da je jedini kriterij za ocjenu vrijednosti podnesenih dokaza njihova vjerodostojnost. Međutim, kao što je to navedeno u točki 76. ove presude, kako bi se ocijenila dokazna snaga neke isprave, prvo treba provjeriti vjerodostojnost podataka koje ona sadržava – uzimajući u obzir osobito tko je izdao ispravu, okolnosti njezina nastanka i tko je njezin adresat – te razmotriti doima li se ona u sadržajnom smislu smislenom i vjerodostojnom (vidjeti presudu od 14. travnja 2021., Al‑Tarazi/Vijeće, T‑260/19, neobjavljenu, EU:T:2021:187, t. 72. i navedenu sudsku praksu).
137
Naposljetku, ako u trećim zemljama ne postoje istražne ovlasti, ocjena tijela Unije treba zapravo biti zasnovana na izvorima informacija dostupnima javnosti, izvješćima, člancima iz tiska ili drugim sličnim izvorima informacija (vidjeti presudu od 14. travnja 2021., Al‑Tarazi/Vijeće, T‑260/19, neobjavljenu, EU:T:2021:187, t. 74. i navedenu sudsku praksu).
138
U tim okolnostima tužitelj ne može samo prigovoriti Vijeću da je podnijelo dokaze s internetskih stranica a da pritom preciznije ne navede koji od njih mogu pobuditi sumnje u njihovu pouzdanost i razloge tih sumnji.
d)
Osnovanost razloga koji opravdavaju zadržavanje tužiteljeva imena na predmetnim popisima na temelju kriterija koji se odnosi na povezanost s osobom ili subjektom na koji se odnose mjere ograničavanja
139
Uvodno valja istaknuti da iz razloga za uvrštenje iz 2025., navedenih u točki 19. ove presude, u biti proizlazi da je tužiteljevo ime bilo zadržano na predmetnim popisima zbog, među ostalim, njegovih obiteljskih poslovnih interesa i njegove povezanosti s njegovim bratom, Samerom Fozom, koji se nalazi na navedenim popisima od siječnja 2019.
140
Kao što je to istaknuto u točki 83. ove presude, valja napomenuti da, suprotno onomu što tvrdi tužitelj, razlozi iz 2025. na osnovi kojih je Vijeće procijenilo da postoji povezanost između tužitelja i njegova brata, Samera Foza, nisu ograničeni isključivo na njihove obiteljske veze, nego se odnose i na njihove poslovne veze.
141
Usto, kao i prilikom donošenja akata o zadržavanju iz 2024., Vijeće je prilikom donošenja akata o zadržavanju iz 2025. smatralo da je tužitelj povezan sa svojim bratom Samerom Fozom u okviru poslovnih odnosa zbog različitih zajedničkih poslovnih interesa i raznih aktivnosti s ISIL‑om koje su vođene u ime sirijskog režima.
142
Što se tiče, kao prvo, raznih aktivnosti s ISIL‑om koje su u ime sirijskog režima provodili tužitelj i njegov brat Samer Foz, valja istaknuti da, kao što to proizlazi iz točke 132. ove presude, izvješće Pro‑justice nije relevantno. Usto, s obzirom na to da Vijeće nije iznijelo nijedan argument ni bilo koji drugi dokaz kojim bi potkrijepilo činjenicu da su tužitelj i njegov brat nastavili održavati poslovne odnose s ISIL‑om u ime bivšeg režima Bašara al‑Assada, valja zaključiti da Vijeće nije u dovoljnoj mjeri dokazalo da je tužitelj bio povezan sa svojim bratom Samerom Fozom u okviru poslovnih odnosa s ISIL‑om.
143
Kao drugo, što se tiče veza tužitelja i njegova brata Samera Foza, u okviru zajedničkih poslovnih interesa, valja utvrditi da se Vijeće više ne oslanja na poslovne projekte u regiji Adra al‑Ummaliya kako bi dokazalo postojanje takvih veza.
144
Suprotno tomu, iz dokaza br. 3 iz dokumenta WK 4875/2025, navedenog u točki 128. ove presude, proizlazi da su poslovni ljudi koji su bili bliski režimu Bašara al‑Assada, među kojima su tužitelj i njegov brat, pronašli utočište u Dubaiju gdje su kupili luksuzne nekretnine. U njemu je također navedeno da Samer Foz ima tri poduzeća u Libanonu, od kojih je najnovije Solid 1 Offshore, s kojima je tužitelj povezan.
145
Međutim, valja utvrditi da u podnesku kojim se izvršava prilagodba tužitelj nije osporavao sadržaj tog dokaza ni veze koje je mogao održavati sa svojim bratom u okviru tih poduzeća koja se nalaze u Libanonu ni činjenicu da je promjena situacije u Siriji utjecala na poslove koje su on i njegov brat vodili u Libanonu. Upitan o tom dokazu na raspravi, tužitelj nije podnio nijedan potkrijepljen argument, nego je samo općenito osporavao tvrdnju sadržanu u tom dokazu.
146
Štoviše, kako bi dokazao da više nije bio povezan sa svojim bratom, tužitelj nije iznio nove argumente u odnosu na argument istaknut u okviru tužbe i odbijen u točki 105. ove presude.
147
Što se tiče nepostojanja povezanosti između tužitelja i bivšeg režima Bašara al‑Assada, osim argumenata koji su već istaknuti u okviru tužbe i replike i koji su odbijeni u točkama 107. do 112. ove presude, tužitelj tvrdi da to potvrđuje činjenica da nova sirijska vlada nije donijela sankcije protiv njega.
148
Međutim, riječ je o nepotkrijepljenoj tvrdnji.
149
Točno je da se tužiteljevo ime ne pojavljuje u dokazima koje je podnijelo Vijeće i u kojima se navodi zamrzavanje bankovnih računa o kojem je nova sirijska vlada odlučila u odnosu na vodeće poslovne osobe, odnosno dokazima br. 1 i 9 iz dokumenta WK 4875/2025, koji su članci koje je agencija Reuters objavila 23. siječnja odnosno 13. veljače 2025. i koji su bili naslovljeni „Syria orders freeze of bank accounts linked to former regime” (Sirija nalaže zamrzavanje bankovnih računa povezanih s bivšim režimom) i „Exclusive: Syria’s new leaders zero in on Assad’s business baron” (Ekskluzivno: novi sirijski vođe usredotočuju se na Assadove gospodarstvenike), dokazu br. 11 navedenog dokumenta, koji je članak objavljen 13. veljače 2025. na internetskoj stranici Watan i naslovljen „Syria’s New Government Investigates Assad’s Billionaire Allies in Anti‑Corruption Drive” (Nova sirijska vlada u okviru antikorupcijske kampanje istražuje Assadove saveznike milijardere) i dokazu br. 17 navedenog dokumenta, koji je članak objavljen 18. ožujka 2025. na internetskoj stranici KaramShaar naslovljen „Tracking Regime Cronies: How to Deal with Assad’s Economic Networks” (Praćenje suradnika režima: kako upravljati Assadovim gospodarskim mrežama).
150
Međutim, sama okolnost da tužiteljevo ime nije navedeno ne dokazuje da on nije predmet mjera zamrzavanja financijskih sredstava. Naime, u tim se člancima ne navodi cjelovit popis osoba o kojima je riječ, nego se u najboljem slučaju navodi nekoliko primjera osoba o kojima je riječ, među kojima se uostalom navodi tužiteljev brat.
151
Usto, što se tiče okolnosti da tužitelj živi u Dubaiju, valja istaknuti, neovisno o onomu što je već navedeno u točki 112. ove presude, da je Vijeće podnijelo dokaze, odnosno dokaz br. 3 iz dokumenta WK 4875/2025, naveden u točki 144. ove presude, i dokaz br. 2 iz dokumenta WK 4862/2025, odnosno članak s internetske stranice Worldcrunch od 14. prosinca 2024., naslovljen „From Beirut To Moscow, On the Trail Of Syria’s Fleeing Kleptocracy” (Od Bejruta do Moskve, o tragovima sirijske kleptokracije u bijegu), koji dokazuju da je nekoliko vodećih poslovnih osoba bliskih bivšem režimu Bašara al‑Asada uložilo u nekretnine u Dubaiju, uključujući tužitelja i njegova brata Samera Foza.
152
U tim okolnostima valja zaključiti da je Vijeće dovoljno dokazalo postojanje povezanosti između tužitelja i njegova brata Samera Foza, na temelju poslovnih odnosa na dan donošenja akata o zadržavanju iz 2025.
153
Ostali argumenti tužiteljâ ne mogu dovesti u pitanje taj zaključak.
154
Kao prvo, iako se ne poziva na nezakonitost sustava mjera ograničavanja donesenih s obzirom na stanje u Siriji nakon pada režima Bašara al‑Assada, kao što je to potvrdio na raspravi, tužitelj ipak smatra da su zbog pada navedenog režima mjere ograničavanja u odnosu na njega nepotrebne. Naime, postignut je cilj utvrđen Odlukom 2013/255 i Uredbom br. 36/2012, odnosno pad režima Bašara al‑Assada.
155
U tom pogledu valja podsjetiti na to da, prema sudskoj praksi, što se tiče općih pravila kojima se definiraju modaliteti mjera ograničavanja, Vijeće ima široku diskrecijsku ovlast u pogledu elemenata koje treba uzeti u obzir pri donošenju mjera ograničavanja. Budući da sud Unije ne može ocjenu Vijeća zamijeniti svojom ocjenom dokaza, činjenica i okolnosti koje opravdavaju donošenje takvih mjera, nadzor koji provodi Opći sud mora se ograničiti samo na provjeru poštovanja pravila postupka i obveze obrazlaganja, materijalne točnosti činjenica kao i nepostojanja očite pogreške u ocjeni činjenica i zlouporabe ovlasti. Taj se ograničeni nadzor osobito primjenjuje u ocjeni razmatranja prikladnosti na kojima su te mjere utemeljene (presude od 14. listopada 2009., Bank Melli Iran/Vijeće, T‑390/08, EU:T:2009:401, t. 36. i od 27. travnja 2022., Kanyama/Vijeće, T‑105/21, neobjavljena, EU:T:2022:250, t. 83.).
156
Međutim, kako bi osporio zadržavanje mjera ograničavanja protiv njega nakon pada režima Bašara al‑Assada, tužitelj samo upućuje na pad navedenog režima i smatra da su opravdanja koja je Vijeće iznijelo u uvodnoj izjavi 8. Odluke 2025/1096 općenita.
157
Stoga tužitelj ne iznosi nikakav konkretan argument niti ikakav dokaz kojim se nastoji osporiti tvrdnja Vijeća, izražena u uvodnoj izjavi 8. Odluke 2025/1096, prema kojoj „[i] dalje postoji izvjestan rizik od destabilizacije i moguće ponovne pojave utjecaja bivšeg režima, što je vidljivo iz incidenata u potporu režimu [Bašara] al‑Assada usmjerenih na podrivanje prijelaznog procesa, koji su doveli do smrtonosnog nasilja u obalnoj regiji Sirije”.
158
Naprotiv, Vijeće je podnijelo dokazne elemente koji dokazuju, s jedne strane, krhkost sirijskog gospodarstva, čiji su veliki dijelovi i dalje bili u rukama poslovnih ljudi povezanih s bivšim režimom Bašara al‑Asada, odnosno dokaze br. 9 i 17 iz dokumenta WK 4875/2025, navedene u točki 149. ove presude, i, s druge strane, sudjelovanje osoba povezanih s bivšim režimom Bašara al‑Assada, uključujući Ramija Makhloufa, u financiranju nasilja u sirijskom obalnom području, odnosno dokaz br. 21 iz dokumenta WK 4875/2025, koji je članak koji je objavila Syria TV od 12. travnja 2025. i koji je naslovljen „Special Source: Rami Makhlouf Involved in Financing Coastal Events” (Posebni izvor: Rami Makhlouf uključen u financiranje obalnih događaja).
159
Kao drugo, tužitelj ističe da je opravdanje koje je Vijeće iznijelo kako bi zadržalo mjere ograničavanja u pogledu kategorije vodećih poslovnih osoba koje djeluju u Siriji i povezane su s bivšim režimom Bašara al‑Assada opće naravi.
160
Međutim, taj argument nije relevantan u okviru ispitivanja osnovanosti razloga koji se odnose na kriterij povezanosti s osobom ili subjektom na koji se odnose mjere ograničavanja.
161
Slijedom toga, s obzirom na sve prethodno navedeno, valja smatrati da je razlog uvrštenja tužiteljeva imena na predmetne popise zbog njegove povezanosti s osobom na koju se odnose mjere ograničavanja dovoljno potkrijepljen, tako da je, s obzirom na taj kriterij, uvrštenje njegova imena na predmetne popise osnovano.
162
S obzirom na sudsku praksu navedenu u točki 116. ove presude, valja odbiti ovaj tužbeni razlog kao i, prema tome, zahtjev za poništenje u dijelu u kojem se odnosi na akte o zadržavanju iz 2025. i, slijedom toga, tužbu u cijelosti.
[omissis]
Slijedom navedenog,
OPĆI SUD (peto vijeće)
proglašava i presuđuje:
1.
Tužba se odbija.
2.
Ameru Fozu nalaže se snošenje troškova.
Svenningsen
Laitenberger
Martín y Pérez de Nanclares
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 3. prosinca 2025.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski
(
1
)	Navedene su samo one točke presude za koje Opći sud smatra da ih je korisno objaviti.