62020TJ0194_RES
Cauza T‑194/20
JF
împotriva
EUCAP Somalia
Hotărârea Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 13 iulie 2022
„Clauză compromisorie – Agent contractual internațional al EUCAP Somalia – Misiune din cadrul politicii externe și de securitate comună – Neprelungirea contractului de muncă în urma retragerii Regatului Unit din Uniune – Dreptul de a fi ascultat – Egalitate de tratament – Nediscriminare pe motiv de cetățenie – Perioadă de tranziție prevăzută de Acordul privind retragerea Regatului Unit din Uniune – Acțiune în anulare – Acțiune în despăgubire – Acte indisociabile de contract – Inadmisibilitate”
Acțiune în anulare – Acte supuse căilor de atac – Noțiune – Acte care produc efecte juridice obligatorii – Acte privind neprelungirea unui contract de muncă al unui agent contractual internațional al unei misiuni din cadrul politicii externe și de securitate comună în urma retragerii Regatului Unit din Uniune – Excludere – Acte care nu produc asemenea efecte în afara raportului contractual dintre părți și care nu presupun exercitarea unor prerogative de putere publică conferite autorității contractante – Inadmisibilitate
[art. 50 alin. (3) TUE; art. 263 TFUE; Decizia 2012/389/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942, art. 7 alin. (4)]
(a se vedea punctele 27, 29, 40 și 41)
Acțiune în despăgubire – Competența instanței Uniunii – Limite – Caracterul răspunderii invocate – Verificare de către instanță – Cerere privind răspunderea extracontractuală a Uniunii pentru acțiunile unei misiuni din domeniul politicii externe și de securitate comună în cadrul unui contract de muncă – Inadmisibilitate
[art. 268 TFUE; Decizia 2012/389/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942]
(a se vedea punctele 42-47)
Procedură jurisdicțională – Sesizarea Tribunalului în temeiul unei clauze compromisorii – Acte privind neprelungirea unui contract de muncă al unui agent contractual internațional al unei misiuni din cadrul politicii externe și de securitate comună în urma retragerii Regatului Unit din Uniune – Acțiune în răspundere contractuală – Stabilirea legii aplicabile – Contract de încadrare în muncă care nu specifică legea menționată – Examinarea acțiunii în temeiul exclusiv al contractului menționat și al Cartei drepturilor fundamentale și în raport cu principiile generale de drept – Admisibilitate
[art. 50 TUE; art. 272 și art. 340 primul paragraf TFUE; Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene; Regulamentul nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului; Decizia 2012/389/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942]
(a se vedea punctele 51-59)
Procedură jurisdicțională – Sesizarea Tribunalului în temeiul unei clauze compromisorii – Domeniu de aplicare – Control jurisdicțional al actelor privind neprelungirea unui contract de muncă al unui agent contractual internațional al unei misiuni din cadrul politicii externe și de securitate comună în urma retragerii Regatului Unit din Uniune – Competența de a examina motivele întemeiate pe încălcarea principiilor generale garantate de Carta drepturilor fundamentale și a principiilor generale ale dreptului Uniunii – Admisibilitate – Respectarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă
[art. 272 TFUE; Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 20, 21, art. 41 alin. (2) lit. (a) și art. 47; Decizia 2012/389/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942]
(a se vedea punctele 69-71)
Politica externă și de securitate comună – Misiuni civile ale Uniunii Europene – Personal – Personal civil internațional – Acte privind neprelungirea unui contract de muncă al unui agent contractual internațional în urma retragerii Regatului Unit din Uniune – Adoptarea actelor menționate fără ascultarea persoanei interesate – Încălcarea dreptului de a fi ascultat – Lipsă
[art. 50 TUE; Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 41 alin. (2) lit. (a); Decizia 2012/389/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942, art. 7 alin. (4)]
(a se vedea punctele 76-96)
Acte ale instituțiilor – Motivare – Obligație – Conținut – Acte adoptate într‑un cadru contractual – Substituirea motivării inițiale cu o motivare complet nouă în etapa contencioasă – Inadmisibilitate
[art. 296 TFUE; Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 41 alin. (2) lit. (c)]
(a se vedea punctele 102 și 103)
Politica externă și de securitate comună – Misiuni civile ale Uniunii Europene – Personal – Personal civil internațional – Neprelungirea unui contract de muncă al unui agent contractual resortisant al Regatului Unit în urma retragerii Regatului Unit din Uniune – Agenți resortisanți ai unui stat membru care a declanșat procedura de retragere din Uniune și agenți resortisanți ai unui stat membru, care nu se află într‑o situație comparabilă – Discriminare pe motiv de cetățenie – Lipsă
[art. 50 TUE; Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 21; Decizia 2012/389/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942, art. 7 alin. (3)]
(a se vedea punctele 115-119)
Politica externă și de securitate comună – Misiuni civile ale Uniunii Europene – Personal – Personal civil internațional – Acte privind neprelungirea unui contract de muncă al unui agent contractual internațional în urma retragerii Regatului Unit din Uniune – Intrare în vigoare a dispozițiilor substanțiale ale Acordului privind retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană și din Euratom ulterior adoptării actelor menționate – Invocabilitatea dispozițiilor menționate – Lipsă
[art. 50 TUE; art. 272 TFUE; Acordul privind retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană și din Euratom, art. 127 alin. (2) și (6) și art. 129 alin. (7); Decizia 2012/389/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942]
(a se vedea punctele 131-137)
Rezumat
Reclamantul, JF, resortisant al Regatului Unit, a semnat cu EUCAP Somalia, o misiune a Uniunii Europene având drept obiectiv să asiste Somalia în consolidarea capacității sale în materie de securitate maritimă (
1
), mai multe contracte de muncă pe durată determinată succesive în temeiul cărora a fost recrutat ca agent contractual internațional.
Ultimul său contract de muncă, care înceta la 31 ianuarie 2020, prevedea că el poate fi reziliat înainte de termen dacă Regatul Unit încetează să fie membru al Uniunii Europene.
Printr‑o notă din 18 ianuarie 2020, șeful misiunii EUCAP Somalia a informat agenții contractuali internaționali resortisanți ai Regatului Unit ai acestei misiuni, printre care reclamantul, că, din cauza retragerii probabile a Regatului Unit din Uniune la 31 ianuarie 2020, contractele lor de muncă vor înceta la acea dată. În continuare, printr‑o scrisoare din 29 ianuarie 2020, el i‑a confirmat lui JF că contractul său nu va fi prelungit dincolo de termenul său și va înceta la 31 ianuarie 2020 ca urmare a retragerii Regatului Unit din Uniune.
Prin acțiunea formulată, JF a solicitat, cu titlu principal, în temeiul articolelor 263 și 268 TFUE, ca nota din 18 ianuarie 2020 și scrisoarea din 29 ianuarie 2020 (denumite în continuare, împreună, „actele în litigiu”) să fie anulate și ca prejudiciile pe care le‑ar fi suferit ca urmare a acestor acte pe baza răspunderii extracontractuale a EUCAP Somalia să fie reparate și, cu titlu subsidiar, ca actele în litigiu să fie declarate nelegale și ca și aceleași prejudicii pe baza răspunderii contractuale a Uniunii să fie de asemenea reparate.
Prin hotărârea pronunțată în cameră extinsă, Tribunalul respinge acțiunea formulată de JF în totalitate. Cu această ocazie, el completează jurisprudența pronunțându‑se în special cu privire la admisibilitatea și la natura acțiunii, precum și cu privire la posibilitatea, în anumite condiții, de a nu determina dreptul național aplicabil pentru soluționarea unui litigiu în materie contractuală. El examinează și motivele întemeiate pe încălcări ale dreptului Uniunii în cadrul unui asemenea litigiu contractual și aduce precizări cu privire la aplicarea, în speță, a principiului nediscriminării pe motiv de cetățenie.
Aprecierea Tribunalului
În ceea ce privește admisibilitatea acțiunii, în primul rând, Tribunalul respinge ca inadmisibilă cererea de anulare a actelor în litigiu întemeiată pe articolul 263 TFUE. În această privință, el observă în special că condițiile de încadrare în muncă, precum și drepturile și obligațiile personalului internațional al EUCAP Somalia sunt definite prin contract, astfel încât raportul de muncă dintre reclamant și EUCAP Somalia prezintă o natură contractuală. Tribunalul constată de asemenea că, prin actele în litigiu, șeful misiunii EUCAP Somalia i‑a confirmat reclamantului data încetării contractului său, astfel cum era prevăzută în acesta, în urma retragerii Regatului Unit din Uniune, care era o cauză contractuală de încetare a contractului. El deduce de aici că aceste acte nu urmăresc să producă efecte juridice obligatorii care se situează în afara raportului contractual dintre reclamant și EUCAP Somalia și care presupun exercitarea de către aceasta din urmă a unor prerogative de putere publică. Astfel, actele menționate prezintă o natură contractuală, iar anularea lor nu poate fi solicitată în temeiul articolului 263 TFUE.
În al doilea rând, Tribunalul respinge ca inadmisibilă cererea de despăgubire având ca obiect răspunderea extracontractuală a Uniunii pentru acțiunile EUCAP Somalia, întemeiată pe articolul 268 TFUE. Există un veritabil context contractual în jurul acestei cereri, astfel încât ea intră în sfera răspunderii contractuale a Uniunii.
În al treilea rând, Tribunalul concluzionează în sensul admisibilității acțiunii în măsura în care se întemeiază, cu titlu subsidiar, pe articolul 272 TFUE. El precizează că, în susținerea cererilor sale pe baza acestei dispoziții, reclamantul invocă norme pe care administrația Uniunii este obligată să le respecte într‑un cadru contractual, în condițiile în care prezintă motive întemeiate în special pe încălcări ale dreptului de a fi ascultat și ale principiilor egalității de tratament și nediscriminării (
2
), precum și un motiv întemeiat pe încălcarea principiului protecției încrederii legitime, care constituie un principiu general al dreptului Uniunii. Prin urmare, în caz contrar nerespectându‑se principiul protecției jurisdicționale efective, reclamantul nu poate fi împiedicat să invoce încălcarea acestor principii în susținerea cererilor sale, pentru motivul că nu poate invoca în mod valabil decât o neexecutare a clauzelor contractului său sau o încălcare a dreptului aplicabil acestuia (
3
).
În ceea ce privește dreptul aplicabil, Tribunalul amintește principiul potrivit căruia răspunderea contractuală a Uniunii este guvernată de legea aplicabilă contractului în cauză (
4
). Cu toate acestea, el consideră că nu este necesar să se determine dreptul național aplicabil prezentului litigiu, care poate fi soluționat în temeiul contractului în cauză, al procedurilor operaționale standard ale EUCAP Somalia la care face trimitere acesta, precum și al cartei și al principiilor generale ale dreptului Uniunii. În acest context, Tribunalul observă în special că, în susținerea cererilor sale subsidiare, întemeiate pe articolul 272 TFUE, reclamantul invocă exclusiv motive bazate pe încălcări ale dreptului Uniunii, în special ale principiilor generale ale acestui drept și ale cartei. În plus, nu rezultă că, pentru soluționarea acestui litigiu, este necesară aplicarea unor dispoziții imperative de drept național.
În ceea ce privește fondul cauzei, Tribunalul arată, în primul rând, în ceea ce privește încălcarea dreptului de a fi ascultat, că nici din clauzele contractului în cauză, nici din procedurile operaționale standard ale EUCAP Somalia, la care face trimitere acest contract, nu reiese că șeful misiunii EUCAP Somalia era obligat să îl asculte pe JF înainte de a emite nota din 18 ianuarie 2020. În plus, Tribunalul consideră că alegerea EUCAP Somalia de a nu utiliza posibilitatea de a prelungi contractul reclamantului, astfel cum reiese din actele în litigiu, nu era o măsură adoptată împotriva sa care îi aducea atingere în sensul articolului 41 alineatul (2) litera (a) din cartă. Astfel, nici dreptul de a fi ascultat, astfel cum este garantat de această dispoziție, nu impunea EUCAP Somalia să îl asculte pe reclamant înainte de redactarea notei din 18 ianuarie 2020. În plus, Tribunalul subliniază, în cadrul unei acțiuni de natură contractuală, că, chiar presupunând că reclamantul ar fi dispus de dreptul de a fi ascultat înainte de redactarea notei menționate, procedura nu ar fi putut conduce la un rezultat diferit dacă ar fi putut să își exercite acest drept.
În al doilea rând, în ceea ce privește o pretinsă discriminare pe motiv de cetățenie, Tribunalul subliniază că reclamantul, în calitate de resortisant al unui stat membru care a declanșat procedura de retragere din Uniune, nu se afla în mod obiectiv într‑o situație comparabilă cu cea a agenților contractuali internaționali resortisanți ai unui alt stat membru din cadrul EUCAP Somalia, astfel încât șeful acestei misiuni putea decide să nu îi prelungească contractul de muncă după 31 ianuarie 2020, fără ca aceasta să constituie o discriminare pe motiv de cetățenie.
În sfârșit, în al treilea rând, în ceea ce privește o pretinsă încălcare, prin actele în litigiu, a Acordului privind retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană și din EURATOM (
5
), Tribunalul observă, în cadrul unei acțiuni de natură contractuală, că dispozițiile acestuia din urmă, care sunt relevante în speță, reglementează condițiile în care dreptul Uniunii se aplică în Regatul Unit în perioada de tranziție și constituie, prin urmare, norme de drept substanțial. Or, dat fiind că aceste norme nu se aplică unor situații juridice împlinite înainte de data intrării în vigoare a acestui acord și că actele în litigiu sunt anterioare datei respective, o asemenea încălcare nu poate fi reținută.
(
1
)	EUCAP Somalia a fost creată prin Decizia 2012/389/PESC a Consiliului din 16 iulie 2012 privind misiunea Uniunii Europene de consolidare a capacităților în Somalia (EUCAP Somalia) (JO 2012, L 187, p. 40), astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2018/1942 a Consiliului din 10 decembrie 2018 (JO 2018, L 314, p. 56).
(
2
)	Garantate de articolul 41 alineatul (2) litera (a), de articolul 20 și, respectiv, de articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”).
(
3
)	În sensul Hotărârii din 16 iulie 2020, ADR Center/Comisia (C‑584/17 P, EU:C:2020:576, punctele 85-89).
(
4
)	Articolul 340 primul paragraf TFUE.
(
5
)	Acordul privind retragerea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (JO 2020, L 29, p. 7), intrat în vigoare la 1 februarie 2020.