62023CJ0513
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (девети състав)
24 октомври 2024 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги — Директива 2014/24/ЕС — Обществени поръчки за строителство — Член 42, параграф 3, буква б) — Технически спецификации — Думите „или еквивалентно(и)“ — Препращане към технически стандарти — Регламент (ЕС) № 305/2011 — Директива 2014/35/ЕС“
По дело C‑513/23
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Административен съд Плевен (България) с акт от 28 юли 2023 г., постъпил в Съда на 9 август 2023 г., в рамките на производство по дело
Община Плевен
срещу
Ръководител на Управляващия орган на Оперативна програма „Региони в растеж“ 2014—2020 г.,
СЪДЪТ (девети състав),
състоящ се от: C. Lycourgos (докладчик), председател на трети състав, изпълняващ функцията на председател на девети състав, S. Rodin и O. Spineanu-Matei, съдии,
генерален адвокат: M. Campos Sánchez-Bordona,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като има предвид становищата, представени:
–
за Община Плевен, от M. Манолова-Найденова, адвокат,
–
за австрийското правителство, от A. Posch и J. Schmoll, в качеството на представители,
–
за Европейската комисия, от A. Spina, G. Wils и Ив. Залогин, в качеството на представители,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, делото да бъде разгледано без представяне на заключение,
постанови настоящото
Решение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65), изменена с Делегиран регламент (ЕС) 2019/1828 на Комисията от 30 октомври 2019 г. (ОВ L 279, 2019 г., стр. 25) (наричана по-нататък „Директива 2014/24“), във връзка с точка 2 от приложение VII към тази директива.
2
Запитването е отправено в рамките на спор между Община Плевен (България) и ръководителя на Управляващия орган на Оперативна програма „Региони в растеж“ 2014—2020 г. (България) по повод на решение, с което той налага на тази община корекция на допустимите разходи за финансиране по посочената оперативна програма на проект, свързан с устойчива градска среда, поради твърдяно нарушение на правилата за възлагане на обществените поръчки.
Правна уредба
Правото на Съюза
Директива 98/34/ЕО
3
Директива 98/34/EО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за определяне на процедура за предоставяне на информация в областта на техническите стандарти и регламенти (ОВ L 204, 1998 г., стр. 37; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 23, стр. 207), която към момента на настъпване на фактите по спора в главното производство вече не е била в сила, е релевантна с оглед на приложимата правна уредба на Съюза. Приложение I към тази директива, озаглавено „Европейска организация по стандартизация“, съдържа следния списък:
„CEN
Европейски комитет по стандартизация
Cenelec
Европейски комитет по стандартизация в електротехниката
ETSI
Европейски институт за далекосъобщителни стандарти“.
4
Член 6, параграф 3 от посочената директива е предвиждал, че Европейската комисия може да изисква от европейските институции по стандартизация да изготвят Европейски стандарт в рамките на определен срок.
Регламент (ЕС) № 305/2011
5
Член 2 от Регламент (ЕС) № 305/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 година за определяне на хармонизирани условия за предлагането на пазара на строителни продукти и за отмяна на Директива 89/106/ЕИО на Съвета (OВ L 88, 2011 г., стр. 5) гласи:
„За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
[…]
11.
„хармонизиран стандарт“ означава стандарт, приет от един от европейските органи по стандартизация, изброени в приложение I към Директива 98/34/ЕО въз основа на издадено от Комисията искане в съответствие с член 6 от посочената директива;
[…]“.
6
Член 17, параграф 5 от този регламент гласи:
„Комисията прави оценка на съответствието на хармонизираните стандарти, създадени от европейските органи по стандартизация със съответния мандат.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с данни за хармонизираните стандарти, които отговарят на съответните мандати.
За всеки хармонизиран стандарт в списъка се посочва следното:
a)
референтни номера на заменени хармонизирани технически спецификации, ако има такива;
б)
начална дата на периода на едновременно прилагане;
в)
крайна дата на периода на едновременно прилагане.
Комисията публикува всяка актуализация на този списък.
От началната дата на периода на едновременно прилагане може да се използва хармонизиран стандарт за съставяне на декларация за експлоатационни показатели за даден строителен продукт, който е обхванат от този стандарт. Националните органи по стандартизация са задължени да транспонират хармонизираните стандарти в съответствие с Директива 98/34/ЕО.
Без да се засягат разпоредбите на членове 36—38, [въвеждащи опростени процедури] от крайната дата на периода на едновременно прилагане хармонизираният стандарт е единственото средство, което се използва за съставяне на декларация за експлоатационни показатели на строителен продукт, който е обхванат от него.
В края на периода на едновременно прилагане несъвместимите национални стандарти се отменят и държавите членки прекратяват действието на всички несъвместими национални разпоредби“.
Регламент (ЕС) № 1025/2012
7
Съгласно член 2 от Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно европейската стандартизация, за изменение на директиви 89/686/ЕИО и 93/15/ЕИО на Съвета и на директиви 94/9/ЕО, 94/25/ЕО, 95/16/ЕО, 97/23/ЕО, 98/34/ЕО, 2004/22/ЕО, 2007/23/ЕО, 2009/23/ЕО и 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Решение 87/95/ЕИО на Съвета и на Решение № 1673/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (OВ L 316, 2012 г., стр. 12):
„За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„стандарт“ означава техническа спецификация, приета от признат орган за стандартизация, за многократно или продължаващо приложение, съответствието с ко[я]то не е задължително, и която спада към една от следните категории:
a)
„международен стандарт“ означава стандарт, приет от международен орган за стандартизация;
б)
„европейски стандарт“ означава стандарт, приет от европейска организации за стандартизация;
в)
„хармонизиран стандарт“ означава европейски стандарт, приет въз основа на отправено от Комисията искане за прилагане на законодателството на Съюза за хармонизация;
г)
„национален стандарт“ означава стандарт, приет от национален орган за стандартизация;
[…]“.
Директива 2014/24
8
Съображение 74 от Директива 2014/24 гласи следното:
„Техническите спецификации, изготвяни от купувачите в публичния сектор, трябва да осигуряват възможност за конкуренция при обществените поръчки, както и за постигане на целите за устойчивост. За тази цел следва да бъде възможно подаването на оферти, които отразяват разнообразието от технически решения, стандарти и технически спецификации на пазара, включително изготвяните въз основа на критерии за изпълнение, свързани с жизнения цикъл и устойчивостта на производствения процес на строителството, доставките и услугите.
Поради това техническите спецификации следва да се изготвят по такъв начин, че да се избягва изкуствено ограничаване на конкуренцията с изисквания, които облагодетелстват конкретен икономически оператор чрез възпроизвеждане на основни характеристики на доставките, услугите или строителството, обичайно предлагани от него. Изготвянето на техническите спецификации по отношение на функционалните изисквания и изискванията за работните характеристики по принцип позволява тази цел да бъде постигната по възможно най-добрия начин. Функционалните изисквания и изискванията, свързани с работните характеристики, са и подходящо средство за насърчаване на иновациите в сферата на обществените поръчки и следва да получат възможно най-широко приложение. Когато се включва препратка към европейски стандарт или — при липса на такъв — национален стандарт, възлагащите органи следва да разглеждат направените оферти въз основа на еквивалентни условия. Доказването на еквивалентност с изискваната маркировка следва да е задължение на икономическия оператор.
За да се докаже еквивалентността, следва да е възможно от оферентите да се изиска предоставяне на доказателства, проверени от трето лице. Въпреки това други подходящи доказателства като техническо досие на производителя също следва да се допускат, когато въпросният икономически оператор няма достъп до подобни сертификати или протоколи от изпитване или няма възможност да ги получи в съответните срокове, при условие че заинтересованият икономически оператор докаже, че строителството, доставките и услугите спазват изискванията или критериите, установени в техническите спецификации, критериите за възлагане или условията за изпълнение на поръчката“.
9
Член 4 от тази директива предвижда:
„Настоящата директива се прилага за обществени поръчки, чиято прогнозна стойност без данък върху добавената стойност (ДДС) е по-голяма или равна на следните прагове:
a)
5350000 [евро] — за обществени поръчки за строителство;
[…]“.
10
Член 42 от посочената директива гласи:
„[…]
2.   Техническите спецификации трябва да осигуряват равен достъп на икономическите оператори до процедурата за възлагане на обществената поръчка и да не водят до създаване на необосновани пречки пред възлагането на обществената поръчка в условията на конкуренция.
3.   Без да се засягат задължителните национални технически правила, доколкото те съответстват на правото на Съюза, техническите спецификации се определят по един от следните начини:
[…]
б)
чрез препратка към техническите спецификации и в ред по тяхното предимство — [към] националните стандарти, които транспонират европейски стандарти, европейски технически оценки, общи технически спецификации, международни стандарти, други технически еталони, установени от европейски органи по стандартизация, или когато няма такива — чрез препратка към националните стандарти, националните технически одобрения или националните технически спецификации, отнасящи се до проектирането, метода на изчисление и изпълнение на строителството, както и до използването на доставките; при всяка препратка се добавят думите „или еквивалентно(и)“;
[…]
5.   Когато възлагащ орган използва възможността за препратка към техническите спецификации съгласно параграф 3, буква б), той не може да отхвърли оферта с аргумента, че оферираното строителство, доставки или услуги не съответства на техническите спецификации, към които е препратил, ако оферентът докаже в своята оферта по какъвто и да било подходящ начин, включително чрез доказателствата по член 44, че предлаганите решения удовлетворяват по еквивалентен начин изискванията, определени от техническите спецификации.
[…]“.
11
Съгласно член 44 от същата директива:
„1.   Възлагащите органи могат да изискват от икономическите оператори да представят протокол от изпитване от орган за оценяване на съответствието или сертификат, издаден от такъв орган, като доказателство за съответствие с изискванията или критериите, посочени в техническите спецификации, в критериите за възлагане или в условията за изпълнение на поръчката.
Когато възлагащите органи изискват представянето на сертификати, изготвени от конкретен орган за оценяване на съответствието, те приемат и сертификати от други еквивалентни органи за оценяване на съответствието.
[…]
2.   Възлагащите органи приемат други подходящи доказателства освен тези по параграф 1, като техническо досие на производителя, когато заинтересованият икономически оператор няма достъп до сертификатите или протоколите от изпитване по параграф 1 или няма възможност да ги получи в съответните срокове, в случай че няма достъп до тях по независещи от него причини и при условие че заинтересованият икономически оператор докаже, че строителството, доставките и услугите отговарят на изискванията или критериите, установени в техническите спецификации, критериите за възлагане или условията за изпълнение на поръчката.
3.   Държавите членки предоставят на други държави членки при поискване всяка информация, свързана с доказателствата и документите, подадени в съответствие с […] параграфи 1 и 2 от настоящия член. […]“.
12
Приложение VII към Директива 2014/24 предвижда:
„За целите на настоящата директива:
[…]
2.
„стандарт“ означава техническа спецификация, приета от признат орган по стандартизация, за многократно или непрекъснато приложение, съответствието с която не е задължително и която е някое от следните:
а)
„международен стандарт“ означава стандарт, приет от международна организация по стандартизация и достъпен за широката общественост;
б)
„европейски стандарт“ означава стандарт, приет от европейска организация по стандартизация и достъпен за широката общественост;
в)
„национален стандарт“ означава стандарт, приет от национална организация по стандартизация и достъпен за широката общественост;
[…]“.
Директива 2014/35/ЕС
13
Член 2 от Директива 2014/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за хармонизиране на законодателствата на държавите членки за предоставяне на пазара на електрически съоръжения, предназначени за използване в определени граници на напрежението (ОВ L 96, 2014 г., стр. 357) гласи:
„За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
[…]
9)
„хармонизиран стандарт“ означава хармонизиран стандарт по смисъла на член 2, точка 1, буква в) от Регламент [№ 1025/2012];
[…]“.
Българското право
14
Съгласно член 48, алинея 2 от Закона за обществените поръчки (ДВ, бр. 13 от 16 февруари 2016 г.), в редакцията му, приложима към спора в главното производство (наричан по-нататък „Законът за обществените поръчки“), всяко посочване на стандарт, спецификация, техническа оценка или техническо одобрение следва да е допълнено с думите „или еквивалентно/и“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
15
На 10 юли 2020 г. Община Плевен сключва административен договор с Министерството на регионалното развитие и благоустройството, за да получи в рамките на Оперативна програма „Региони в растеж“ 2014—2020 г. безвъзмездна финансова помощ по проект, който осигурява устойчива градска среда.
16
Във връзка с договора общината организира процедура за възлагане на обществена поръчка с наименование „Осъществяване на строително-монтажни работи — реконструкция на линейни обекти от градската среда на Плевен, разделена на три обособени позиции“. Техническите спецификации на обособена позиция № 1 се отнасят до стандарти БДС 624:87 (бордюри бетонни), БДС EN 1340:2005 (Бетонни бордюри за настилки. Изисквания и методи за изпитване) и EN 60332‑1‑2 (Изпитване на електрически и оптични кабели на въздействие на огън. Част 1‑2. Изпитване при вертикално разпространение на пламъка на единичен изолиран проводник или кабел. Процедура за пламък I kW, получен при предварително смесване). Тези технически спецификации не включват думите „или еквивалентно(и)“.
17
На 19 февруари 2021 г. е определен изпълнител за всяка от обособените позиции на обществената поръчка. На 23 март 2021 г. е сключен договор с изпълнителя по обособена позиция № 1 на стойност 1449180,17 български лева (BGN) (около 740000 евро) без ДДС.
18
С решение от 20 март 2023 г. ръководителят на Управляващия орган на Оперативна програма „Региони в растеж“ 2014—2020 г. налага финансова корекция на разходите, допустими за отпускане на безвъзмездна финансова помощ от българската държава, която корекция е в размер на 25 % от стойността на договора. Финансовата корекция е наложена по-специално с мотива, че разглежданата процедура за възлагане на обществена поръчка не е била проведена в съответствие с член 48, алинея 2 от Закона за обществените поръчки, който транспонира член 42 от Директива 2014/24 и предвижда по-специално, че всяка техническа спецификация на обществена поръчка, определена чрез посочване на стандарт, следва да е допълнена с думите „или еквивалентно/и“. Като пропуснала тези думи, Община Плевен необосновано ограничила възможността на всеки заинтересован икономически оператор да участва в тази процедура, което имало финансово отражение, тъй като създавало опасност от нанасяне на вреда на бюджета на Европейския съюз.
19
Община Плевен сезира Административен съд Плевен (България), който е запитващата юрисдикция, с жалба за отмяна на това решение. Тя изтъква, че непосочването на термина „или еквивалент“ не води до разубеждаване на потенциалните участници в тази процедура. Всъщност строителните продукти трябвало да отговарят на съществените изисквания, посочени в Регламент № 305/2011. Стандартите БДС EN 1340:2005 и EN 60332‑1-2 обаче представлявали „хармонизирани стандарти“ по смисъла на този регламент. Следователно не съществували еквивалентни на тях стандарти, а всеки друг стандарт би бил в противоречие с приложимата правна уредба.
20
В това отношение според поясненията, съдържащи се в представено пред запитващата юрисдикция писмо на Българския институт по стандартизация, през 2005 г. българският стандарт БДС EN 1340:2005, действащ към момента на съставяне на писмото, заменил българския стандарт БДС 624:1987. От своя страна БДС EN 60332‑1-2:2006 бил българският стандарт, който въвежда европейски стандарт, идентичен с международен стандарт IEC 60332‑1-2:2004. Не съществувало понятие „еквивалентни стандарти“ в международната, европейската и националната стандартизация, чийто принцип се състоял именно в това, че за един обект действа само един стандарт.
21
Като има предвид факта, че разглежданата обществена поръчка се финансира от бюджета на Съюза, запитващата юрисдикция отбелязва, че съгласно точка 2 от приложение VII към Директива 2014/24 „стандарт“ означава техническа спецификация, съответствието с която не е задължително.
22
Според тази юрисдикция обаче разглежданите пред нея стандарти са хармонизирани стандарти по смисъла на Регламент № 305/2011. С оглед на точка 40 от решение от 27 октомври 2016 г., James Elliott Construction (C‑613/14, EU:C:2016:821), както и на точки 65 и 66 от решение от 17 декември 2020 г., Германия/Комисия (C‑475/19 P и C‑688/19 P, EU:C:2020:1036), според посочената юрисдикция може да се приеме, че такива стандарти са задължителни.
23
Въз основа на това същата юрисдикция иска да се установи дали тези стандарти попадат в хипотезата на член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24 и дали възложителят е длъжен, респективно има ли право да изисква еквивалент на стандарта.
24
При тези обстоятелства Административен съд Плевен решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Следва ли чл. 42, § 3, буква б) във връзка с т. 2) от приложение VII към [Директива 2014/24] да се тълкува в смисъл, че е допустима национална правна уредба и съдебна практика, съгласно която възложителят на обществена поръчка винаги е длъжен да посочи в обявлението за поръчката израза „или [е]квивалентно(и)“ по отношение на изискван стандарт, включително и в случай че изисква съобразяване с хармонизиран стандарт, действащ на основание на [Регламент № 305/2011], респективно издаден на основание на отменената Директива 89/106/ЕИО на Съвета [от 21 декември 1988 година относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби на държавите членки по отношение на строителните продукти (ОВ L 40, 1989 г., стр. 12; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 3)]?“.
По преюдициалния въпрос
25
С преюдициалния си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която изисква от възлагащите органи да добавят думите „или еквивалентно(и)“ винаги когато техническите спецификации, съдържащи се в документацията за обществена поръчка, се определят чрез препратка към национални стандарти, които транспонират европейски стандарти, включително хармонизирани стандарти от обхвата на Регламент № 305/2011.
26
В самото начало трябва да се отбележи, че от преюдициалното запитване не може да се установи дали прогнозната стойност на разглежданата в главното производство обществена поръчка е по-голяма или равна на прага от 5350000 евро, определен в член 4, буква а) от Директива 2014/24, що се отнася за обществени поръчки за строителство, и следователно дали поръчката попада в приложното поле на тази директива.
27
Така или иначе от постоянната съдебна практика следва, че когато национално законодателство съобразява пряко и безусловно уредбата на положения, които не попадат в приложното поле на акт от правото на Съюза, с уредбата, предвидена в този акт, определено е от интерес за Съюза разпоредбите, заимствани от акта, да бъдат тълкувани еднакво. Всъщност това позволява да се избегнат последващи различия в тълкуването и да се осигури еднакво третиране на тези положения и на положенията, попадащи в приложното поле на посочените разпоредби (решение от 7 декември 2023 г., Община Разград, C‑441/22 и C‑443/22, EU:C:2023:970, т. 39 и цитираната съдебна практика).
28
В това отношение Съдът вече е постановил, че Законът за обществените поръчки, който транспонира Директива 2014/24 в българския правен ред, се прилага по-общо към всички процедури за възлагане на обществени поръчки, финансирани с безвъзмездна помощ от европейски фондове, независимо от стойността на поръчките (решение от 7 декември 2023 г., Община Разград, C‑441/22 и C‑443/22, EU:C:2023:970, т. 40 и цитираната съдебна практика).
29
От акта за преюдициално запитване е видно, че разглежданата в главното производство обществена поръчка се финансира от бюджета на Съюза и че Законът за обществените поръчки транспонира в българското право член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24, така че предвидените в посочената разпоредба правила са приложими към тази обществена поръчка.
30
При тези обстоятелства фактът, че от това запитване не личи каква е прогнозната стойност на разглежданата в главното производство обществена поръчка, не е пречка Съдът да отговори на преюдициалния въпрос.
31
След така направените предварителни уточнения трябва да се отбележи, че съгласно член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24 техническите спецификации се определят чрез препратка по-специално към националните стандарти, които транспонират европейски стандарти, към международните стандарти или към националните стандарти, в ред по тяхното предимство. Тази разпоредба предвижда също „при всяка препратка“ да се добавят думите „или еквивалентно(и)“.
32
От текста на посочената разпоредба следва, че когато техническите спецификации се определят чрез препратка към стандарти, включително към национални стандарти, които транспонират европейски стандарти, винаги се добавят думите „или еквивалентно(и)“. Същата разпоредба не предвижда никакво изключение, що се отнася до хармонизираните стандарти по смисъла на член 2, точка 11 от Регламент № 305/2011.
33
Впрочем подобно изискване е в съответствие с точка 2 от приложение VII към Директива 2014/24, която определя термина „стандарт“ като съответстващ на техническа спецификация, приета от признат орган по стандартизация — независимо дали е международен, европейски или национален — за многократно или непрекъснато приложение, съответствието с която не е задължително и която е достъпна за широката общественост.
34
При това положение националната правна уредба не може да бъде критикувана за това, че изисква от възлагащите органи да добавят думите „или еквивалентно(и)“ винаги когато технически спецификации се определят чрез препратка към стандарти.
35
Това тълкуване се потвърждава от констатацията, че съгласно член 42, параграф 5 от тази директива, когато оферираното строителство, доставки или услуги не съответства на техническите спецификации, формулирани съгласно член 42, параграф 3, буква б) от същата директива чрез препратка към стандарти, оферентът може да докаже в своята оферта, че предлаганите решения удовлетворяват по еквивалентен начин изискванията, определени от тези технически спецификации.
36
Съображението, изложено в точка 34 от настоящото решение, се потвърждава и от целта на Директива 2014/24, посочена в съображение 74 от нея, техническите спецификации, изготвяни от купувачите в публичния сектор, да осигуряват възможност за конкуренция при обществените поръчки и да отразяват по-специално разнообразието от технически решения на пазара.
37
От всичко изложено по-горе следва, че в случая е без значение, че стандарт EN 1340:2003, транспониран с посочения от запитващата юрисдикция стандарт БДС EN 1340:2005, фигурира, без впоследствие да е заменен или обявен за остарял, в списъка на хармонизираните стандарти, съдържащ се в последното публикувано в Официален вестник на Европейския съюз съобщение на Комисията в рамките на изпълнението на Регламент № 305/2011 (ОВ C 92, 2018 г., стр. 139). Също така е без значение обстоятелството, че към момента на настъпване на фактите по спора в главното производство стандарт EN 60332‑1-2:2004 е фигурирал в списъка на хармонизираните стандарти, публикуван в Официален вестник на Европейския съюз със Съобщение на Комисията във връзка с прилагането на Директива 2014/35 (OВ C 326, 2018 г., стр. 4).
38
С оглед на всички изложени по-горе съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която изисква от възлагащите органи да добавят думите „или еквивалентно(и)“ винаги когато техническите спецификации, съдържащи се в документацията за обществена поръчка, се определят чрез препратка към национални стандарти, които транспонират европейски стандарти, включително хармонизирани стандарти от обхвата на Регламент № 305/2011.
По съдебните разноски
39
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (девети състав) реши:
Член 42, параграф 3, буква б) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО, изменена с Делегиран регламент (ЕС) 2019/1828 на Комисията от 30 октомври 2019 г.,
трябва да се тълкува в смисъл, че
допуска национална правна уредба, която изисква от възлагащите органи да добавят думите
„или еквивалентно(и)
“ винаги когато техническите спецификации, съдържащи се в документацията за обществена поръчка, се определят чрез препратка към национални стандарти, които транспонират европейски стандарти, включително хармонизирани стандарти от обхвата на Регламент (ЕС) № 305/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 година за определяне на хармонизирани условия за предлагането на пазара на строителни продукти и за отмяна на Директива 89/106/ЕИО на Съвета.
Lycourgos
Rodin
Spineanu-Matei
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 24 октомври 2024 година.
Секретар
A. Calot Escobar
Председател
К. Lenaerts
(
*1
)	Език на производството: български.