61987CC0027_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Anpartsselskabet SPRL Louis Erauw-Jacquery har ved tribunal de commerce de Liège anlagt sag mod andelsselskabet La Hesbignonne vedroerende en "aftale om formering af saasaed" ( herefter benaevnt "aftalen "). Ved aftalen opnaaede La Hesbignonne tilladelse til i Belgien at formere og saelge kornarter og sorter, for hvilke Erauw-Jacquery er foraedler eller mandatar . De to selskaber er etableret i Belgien .
2 . Aftalens artikel 2 indeholder foelgende bestemmelser :
" Sidstnaevnte (( undertegnede formeringsvirksomhed )) forpligter sig over for foerstnaevnte (( Erauw-Jacquery )) til :
a ) i Belgien at opformere den samlede maengde basissaasaed E2 eller tilsvarende basissaasaed leveret af foraedleren og lade den kontrollere af ONDAH ( officiel belgisk organisation ansvarlig for certificering ) ifoelge gaeldende regler samt undlade dels at saelge eller overdrage basissaasaed E2 eller tilsvarende basissaasaed af disse sorter til formeringsvirksomheder eller andre, med undtagelse af froeavlere, dels at eksportere den til andre lande;
...
f ) ikke uden foraedlerens forudgaaende skriftlige tilladelse direkte eller indirekte at eksportere saasaed af de sorter, for hvilke foraedleren er indehaver af eller mandatar for indehaveren af foraedlerrettighederne uanset klasse;
...
i ) ikke at saelge certificeret saasaed af alle de arter, sorter og klasser, for hvilke foraedleren er indehaver eller mandatar for indehaveren af foraedlerrettighederne, til priser, der ligger under de af foraedleren fastsatte mindstepriser ."
3 . Tribunal de commerce de Liège har med det praejudicielle spoergsmaal oensket afgjort, om bestemmelserne i artikel 2, litra a ) og i ), er omfattet af artikel 85 i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab eller af andre af Traktatens bestemmelser .
4 . Da ogsaa artikel 2, litra f ), er af betydning i forbindelse med EF' s konkurrenceregler, finder jeg det hensigtsmaessigt ogsaa at fremsaette visse betragtninger vedroerende denne aftalebestemmelse, idet jeg dog skal understrege, at De Europaeiske Faellesskabers Dosmtol ikke under en praejudiciel sag i henhold til artikel 177 kan anvende Traktaten paa et konkret tilfaelde, da denne opgave udelukkende tilkommer den nationale ret, for hvilken sagen er indbragt .
5 . Vedroerende en mere detaljeret fremstilling af sagens faktiske omstaendigheder samt de faellesskabsretlige og belgiske bestemmelser om saasaed, henvises til retsmoederapporten .
6 . Inden jeg behandler det forelagte spoergsmaal skal jeg yderligere goere opmaerksom paa, at Domstolen i dommen af 8 . juni 1982, Nungesser mod Kommissionen ( 1 ), har defineret foraedlerretten saaledes :
" ... en ret, der tilkommer den, der har udviklet en planteart, eller hans successor . Retten indebaerer, at dens indehaver forudgaaende skal give tilladelse til produktion med henblik paa omsaetning i erhvervsmaessigt oejemed af materialet til koennet eller ukoennet formering samt falbydelse og forhandling af dette materiale" ( praemis 2 ).
7 . Efter en gennemgang af de saerlige forhold i forbindelse med produktion og opformering af saasaed fastslog Domstolen foelgende :
" Det kan saaledes ikke antages, at foraedlerretten er en industriel eller kommerciel ejendomsret, der har saa egenartede kendetegn, at den i forhold til konkurrencereglerne maa undergives en anden behandling end andre industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder ..." ( praemis 43 ).
8 . Jeg skal endelig bemaerke, at denne ret som retsinstitut ikke indgaar i de i Traktatens artikel 85, stk . 1, omhandlede elementer af aftalemaessig eller samordningsmaessig karakter, hvorimod dens udoevelse kan rammes af Traktatens forbud, hvis den fremstaar som maalet med, midlet til eller foelgen af en aftale ( 2 ).
9 . Paa denne baggrund skal jeg nu analysere de forskellige dele af det for Domstolen forelagte spoergsmaal .
I - Forbudet mod at saelge og eksportere basissaasaed
Ifoelge aftalens artikel 2, stk . a ), forpligter formeringsvirksomheden sig i det vaesentlige til ikke at anvende den af foraedleren leverede basissaasaed ( 3 ) til andre formaal end opformering .
10 . Jeg for mit vedkommende kan tilslutte mig Kommissionens opfattelse, hvorefter denne klausul simpelt hen er en forudsaetning for foraedlerretten, og derfor ikke er omfattet af forbudet efter artikel 85, stk . 1 .
11 . Basissaasaed kan til en vis grad sammenlignes med en patentbeskyttet fabrikationsmetode, da basissaasaed danner grundlaget for fremstilling af certificeret saasaed af foerste og andet formeringstrin med henblik paa salg til landmaend, der anvender den til fremstilling af forbrugskorn . Foraedleren ( eller dennes mandatar ) maa derfor bevare kontrollen med destinationen og anvendelsen af basissaasaed, da han ellers i virkeligheden risikerer at miste de enerettigheder, som han har opnaaet for de nye sorter, han har udviklet . Kommissionen har med rette anfoert, at opformeringsaftalen er en aftale indgaaet med henblik paa en bestemt person (" intuitu personae ").
12 . Foraedlerens eller dennes mandatars situation ligner i visse henseender franchise-giverens, om hvilken Domstolen har udtalt, at han maa "kunne meddele franchise-tagerne sit knowhow og yde dem den noedvendige bistand til anvendelse af sine metoder, uden at der er risiko for, at denne knowhow og denne bistand udnyttes, selv indirekte, af konkurrerende virksomheder . Det foelger heraf, at aftalebestemmelser, der er uomgaengeligt noedvendige for at hindre, at dette sker, ikke er konkurrencebegraensninger som omhandlet i artikel 85, stk . 1" ( dom af 28 . januar 1986, Pronuptia, 161/84, Sml . s . 353, praemis 16 ).
13 . Jeg skal herefter foreslaa, at den del af spoergsmaalet, som vedroerer aftalens artikel 2, litra a ), besvares saaledes :
Traktatens artikel 85, stk . 1, er ikke til hinder for, at der i en aftale nedlaegges forbud mod, at en formeringsvirksomhed saelger, overdrager eller eksporterer basissaasaed, der er stillet til dens raadighed af foraedleren eller dennes mandatar alene med henblik paa opformering .
II - Bestemmelserne om overholdelse af mindstepriser og forbud mod eksport af anden saasaed
14 . Artikel 2, litra i ), i den omtvistede aftale indeholder et forbud for sagsoegte i hovedsagen, La Hesbignonne, mod "at saelge certificeret saasaed af alle de arter, sorter og klasser, for hvilke foerstnaevnte ( Erauw-Jacquery ) er foraedler eller mandatar . Disse mindstepriser meddeles skriftligt ...".
15 . Det er La Hesbignonne' s manglende overholdelse af mindsteprisen for saasaed med betegnelsen flerradet byg Gerbel, som ligger til grund for sagen, hvorunder tribunal de commerce de Liège har forelagt det praejudicielle spoergsmaal, som jeg her skal tage stilling til .
16 . Det fremgaar af forelaeggelsesdommen, at selskabet Erauw-Jacquery har indgaaet enslydende kontrakter med andre formeringsvirksomheder . Det maa dreje sig om et stoerre antal, idet mindstepriserne meddeles ved cirkulaereskrivelse . La Hesbignonne' s salg til underpriser i strid med artikel 2, litra i ), tvang de andre formeringsvirksomheder til ligeledes at reducere deres priser . Sidstnaevnte fandt, at de som foelge heraf led et betydeligt tab ( anslaaet til 15 mio BFR ), som de har kraevet, at sagsoegeren erstatter; denne oensker at vaelte erstatningskravet over paa sagsoegte .
17 . Man staar saaledes over for et helt saet aftaler med enslydende indhold, og det er disse aftalers paavirkning af konkurrencen inden for den omhandlede sektor og af samhandelen mellem medlemsstater, der skal tages stiilling til . Kommissionens beslutning af 22 . december 1976 om anvendelse af EOEF-Traktatens artikel 85 paa aftaler indgaaet af selskabet Gerofabriek ( IV/24.510-Gerofabriek, EFT L 16 af 19.1.1977, s . 8 ) er i denne henseende et interessant fortilfaelde, selv om Gerofabriek' s aftaler ogsaa var bindende for virksomheder i andre medlemsstater . Et tilfaelde, der ligger endnu naermere hovedsagen, blev behandlet i Domstolens dom af 1 . oktober 1987 i sag 111/85 ( ASBL Vereniging van Vlaamse Reisbureaus mod ASBL Sociale Dienst van de Plaatselijke en Gewestelijke Overheidsdiensten, Sml . s . 3801 ).
18 . A - Jeg skal nu se paa, om mindsteprisklausulen har til formaal eller til foelge at hindre, begraense eller fordreje konkurrencen inden for Faellesmarkedet .
19 . I dommen af 30 . juni 1966, Société technique minière mod Maschinenbau Ulm GmbH ( 4 ), har Domstolen fastslaaet, at denne betingelse - som det fremgaar af bindeordet "eller" - ikke skal opfattes som kumulativ, men som alternativ, hvilket medfoerer, at det er noedvendigt foerst og fremmest at tage aftalens egentlige formaal i betragtning, hvorved der maa ses paa den oekonomiske sammenhaeng, hvori den skal gaelde . Kun saafremt der ved en gennemgang af de naevnte bestemmelser ikke kan fastslaas nogen begraensning af konkurrencen, der er tilstraekkelig skadelig, maa der foretages en undersoegelse af aftalens virkninger, og for at aftalen skal kunne omfattes af forbudet, maa der foreligge omstaendigheder, der har foert til, at konkurrencen faktisk er blevet maerkbart hindret, begraenset eller fordrejet .
20 . For saa vidt angaar en bestemmelse om overholdelse af mindstepriser, bemaerkes for det foerste, at artikel 85, stk . 1, litra a ), selv naevner aftaler, som bestaar i "direkte eller indirekte fastsaettelse af koebs - eller salgspriser eller af andre forretningsforbindelser ".
21 . Kommissionen har vedroerende horisontale karteller fastslaaet, at en ordning med bindende salgspriser klart strider mod denne bestemmelse ( 5 ).
22 . Selv om Kommissionens forordning nr . 2349/84 af 23 . juli 1984 om anvendelse af Traktatens artikel 85, stk . 3, paa kategorier af patentlicensaftaler, som kun omfatter to virksomheder ( EFT L 219 af 16.8.1984, s . 15 ), ikke finder anvendelse paa planteforaedling, er det interessant at konstatere, at forordningen ikke fra forbudet efter artikel 85, stk . 1, fritager aftaler, hvorefter "en af aftaleparterne med hensyn til licensprodukterne paalaegges begraensninger angaaende prisniveau, priselementer eller rabatter" ( artikel 3, nr . 6 ). Dette maa altsaa saa meget mere gaelde et net af aftaler .
23 . I den allerede citerede Gerofabriek-beslutning fastslog Kommissionen, at "de bindende videresalgspriser tillader heller ikke forhandlerne selv at fastsaette deres salgspriser paa grundlag af deres egne omkostninger og deres handelspolitik . Den frie prisdannelse og videregivelse af prisfordele til aftagerne hindres herved eller fordrejes i det mindste betydeligt . Dette prissystem er derfor en klar overtraedelse af forbudet i artikel 85, stk . 1 ". Der var i det paagaeldende tilfaelde tale om ganske almindelige forhandlere og ikke om licenstagere, og de bindende priser var forskellige fra medlemsstat til medlemsstat; jeg mener ikke desto mindre, at det naevnte argument ogsaa kan anvendes i den foreliggende sag .
24 . Endelig skal det understreges, at de bindende priser gaelder for certificeret saasaed af alle arter, sorter og klasser, for hvilke Erauw-Jacquery er foraedler eller dennes mandatar . Bestemmelsen omfatter altsaa endog andre former for saasaed end dem, som La Hesbignonne formerer i kraft af kontrakten indgaaet med Erauw-Jacquery .
25 . Det kan herefter fastslaas, at en bestemmelse om overholdelse af mindstepriser i en aftale, der udgoer et led i en raekke enslydende aftaler indgaaet af samme foraedler eller mandatar for udenlandske foraedlere, og som endog finder anvendelse paa saasaed, der ikke er formeret i kraft af denne aftale, har til formaal at begraense konkurrencen .
26 . Som allerede omtalt i begyndelsen indeholder standardkontrakten ogsaa en bestemmelse, artikel 2, litra f ), hvorefter formeringsvirksomheden ikke direkte eller indirekte, uden selskabet Erauw-Jacquery' s forudgaaende skriftlige godkendelse, maa eksportere saasaed af sorter, for hvilke selskabet er foraedler eller mandatar, uanset hvilken klasse der er tale om . Denne bestemmelse vedroerer eksport af saasaed til opformering, idet eksport af basissaasaed allerede er forbudt ifoelge artikel 2, litra a ).
27 . Det fremgaar imidlertid af sagen, at Erauw-Jacquery, i det mindste for saa vidt angaar den i hovedsagen omhandlede saasaed, flerradet byg Gerbel, er enerepraesentant for Belgien for anpartsselskabet SARL Florimont-Deprez, Templeneuve, Frankrig . Forbudet mod eksport beskytter saaledes det franske selskab og dets eventuelle repraesentanter i Frankrig eller i andre medlemsstater mod konkurrence fra La Hesbignonne og Erauw-Jacquery' s oevrige belgiske licenshavere .
28 . Det er imidlertid ikke givet, at denne bestemmelse noedvendigvis er omfattet af forbudet efter artikel 85, stk . 1, for saa vidt den forbyder La Hesbignonne direkte at eksportere den paagaeldende saasaed . Jeg skal her henvise til Kommissionens beslutning Raymond-Nagoya af 9 . juni 1972 ( IV/26.813 - EFT L 143 af 23.6.1972, s . 39 ), hvori den fandt, at et forbud mod, at en licenshaver eksporterer produkter til andre EOEF-medlemsstater, ikke kunne paavirke konkurrencen inden for Faellesmarkedet maerkbart, naar henses til bl.a . de paagaeldende produkters karakteristika . Jeg mener under alle omstaendigheder, at der ikke under en procedure efter artikel 177 kan tages stilling til, om en saadan bestemmelse er forenelig med artikel 85, stk . 1, uden at man har et tilstraekkeligt kendskab til produktets og det paagaeldende markeds karakteristika .
29 . I det omfang bestemmelsen endog forbyder indirekte eksport, dvs . eksport foretaget af tredjemand, der har koebt saasaeden af La Hesbignonne, kan bestemmelsen derimod bidrage til at sikre fuld omraadebeskyttelse for virksomheder, der i andre medlemsstater har eneret til opformering af flerradet byg Gerbel . Det bemaerkes imidlertid,
" at ifoelge Domstolens faste praksis ( Consten, forenede sager 56 og 58/64, Sml . 1965-1968, s . 245 ) foerer fuld omraadebeskyttelse til gunst for en licenshaver med henblik paa at kontrollere og hindre parallelimport til kunstig opretholdelse af separate nationale markeder, hvilket er i strid med Traktaten" ( Nungesser, 258/78, Sml . 1982, s . 2015, 2070, praemis 61 ).
Artikel 2, litra f ), har saaledes til formaal at begraense konkurrencen .
30 . B - For at rammes af forbud efter artikel 85, stk . 1, skal aftalerne ikke blot begraense konkurrencen, men samtidig kunne paavirke handelen mellem medlemsstater .
31 . I ovennaevnte dom, Société technique minière, fastsatte Domstolen i denne forbindelse foelgende kriterier :
" Alle objektive retlige eller faktiske forhold maa i deres helhed give anledning til en rimelig frygt for, at aftalen direkte eller indirekte, faktisk eller potentielt vil kunne oeve indflydelse paa varehandelen mellem medlemsstater paa en maade, der er egnet til at hindre oprettelsen af et enhedsmarked mellem disse stater . I denne sammenhaeng maa det navnlig undersoeges, om aftalen kan medfoere, at der opstaar handelsskranker mellem medlemsstater paa markedet for bestemte produkter ".
Det siger sig selv, at en bestemmelse, der endog forbyder indirekte eksport, opfylder sidstnaevnte kriterium .
32 . Det skal herefter afgoeres, om bestemmelsen om mindstepriser kan paavirke handelen mellem medlemsstater . Domstolen har i dommene af 27 . oktober 1972, Vereeniging van Cementhandelaren (( 8/72, Sml . s . 251, praemis 29 ( s . 256 ) )), og af 26 . november 1975, Papiers peints ( 73/74 Sml . s . 1491, praemis 25 ff .), statueret foelgende :
" Den omstaendighed, at et priskartel ... kun angaar afsaetning af varer i en enkelt medlemsstat, er ikke tilstraekkelig til at udelukke, at handelen mellem medlemsstater kan vaere paavirket ."
I disse sager var der ganske vist tale om horisontale karteller mellem producenter, men saavidt ses, kan mindsteprisordningen, der i den paagaeldende sag omfatter samtlige Erauw-Jacquery' s licenshavere, faktisk sidestilles med et saadant horisontalt kartel, selv om aftalenettet ogsaa omfatter et vertikalt led .
33 . Jeg skal naevne endnu en relevant dom, nemlig dommen af 30 . januar 1985, BNIC mod Clair ( 123/83, Sml . s . 391, 425 ), som vedroerer en aftale om bl.a . prisfastsaettelse for alkohol, der bruges til fremstilling af cognac, dvs . et halvfabrikata, der normalt ikke sendes ud af Cognac-distriktet . Domstolen fastslog :
"... enhver aftale, der har til formaal eller til foelge at begraense konkurrencen gennem fastsaettelsen af mindsteindkoebspriser paa et halvfabrikata, kan paavirke samhandelen i Faellesskabet, selv om det paagaeldende halvfabrikata ikke i sig selv er genstand for handel mellem medlemsstaterne, naar dette halvfabrikata udgoer raavaren i en anden vare, der afsaettes andetsteds i Faellesskabet" .
34 . Det maa antages, at den i hovedsagen omhandlede saasaed til opformering er et halvfabrikata, og at saasaed til forbrug ( in casu byg ) er et faerdigprodukt, som hoejst sandsynligt eksporteres til andre lande .
35 . For saa vidt angaar halvfabrikatet, har vi konstateret, at La Hesbignonne forpligtede sig til, ikke uden tilladelse, at eksportere saasaed af de sorter, for hvilke Erauw-Jacquery er foraedler eller mandatar, uanset hvilken klasse der er tale om . Det kan dog taenkes, at selskabet saelger saadan saasaed i Belgien til en forhandler, der, skjult eller aabenlyst, har til hensigt at eksportere den til en anden medlemsstat . ( Jeg taenker her paa en koebekontrakt, der som foelge af parternes enighed om pris og genstand er blevet endelig i Belgien ). I saa fald vil saasaeden maaske blive eksporteret, men ikke til en pris under mindsteprisen . Prisen kan imidlertid som foelge af sit niveau bevirke, at en saadan handel er uden interesse, hvorved handelen inden for Faellesmarkedet paavirkes .
36 . Jeg skal endelig behandle spoergsmaalet, om import til Belgien kan paavirkes af en saadan bestemmelse ( idet det antages, at aftalen ikke indeholder et forbud mod import ). Det skal i denne forbindelse undersoeges, om de formeringsvirksomheder, der ved kontrakt er forpligtet over for Erauw-Jacquery, med fordel fra udlandet kan importere saasaed til opformering, som de selv kan formere i henhold til deres kontrakter . Hvis det antages, at de alligevel oensker at saelge en saadan saasaed i Belgien, som er koebt i en anden medlemsstat til lave priser, griber bestemmelsen om overholdelse af mindstepriserne ind . Formeringsvirksomhederne ville saaledes tabe den eventuelle konkurrencefordel ved et salg af denne saasaed i Belgien til en pris under mindsteprisen . Paa denne maade kan importen potentielt paavirkes af en saadan bestemmelse .
37 . Er det noedvendigt yderligere at paavise, at begraensningen af konkurrencen og den potentielle paavirkning af handelen mellem medlemsstater kan betegnes som maerkbar? Det fremgaar klart af forelaeggelsesdommen, at det hovedsagelig er disse punkter, som tribunal de commerce de Liège er i tvivl om .
38 . I to senere domme ( den allerede naevnte dom af 1 . oktober 1987 i sag 311/85 samt dom af 3 . december 1987, 136/86, BNIC mod Aubert, Sml . s . 4789 ) er Domstolen tilsyneladende gaaet bort fra dette kriterium, som den tidligere saa ofte har anvendt ( 6 ). Efter at have udtalt, at en aftale af den i hovedsagen omhandlede art foerte til en begraensning af konkurrencen og kunne paavirke handelen mellem medlemsstater, fastslog den nemlig direkte, at en saadan aftale var "uforenelig med Traktatens artikel 85, stk . 1", henholdsvis "forbudt" efter denne artikel .
39 . Domstolen kan derfor komme til samme resultat, blot ud fra bestemmelsen vedroerende overholdelse af mindstepriser og forbudet mod indirekte eksport .
40 . I modsat fald skal jeg erindre om, at alene de nationale retter i forbindelse med en praejudiciel sag har kompetence til at afgoere, om begraensningen af konkurrencen og paavirkningen af handelen mellem medlemsstater, som Domstolen har fastslaaet, kan betegnes som maerkbare, naar henses til samtlige forhold i den sag, de behandler, og de mere fuldstaendige oplysninger, som de raader over eller endnu kan indhente .
41 . Naar henses til hovedsagens indhold mener jeg, at den anden mulighed maa foretraekkes . Domstolen kan imidlertid give den nationale ret de noedvendige retningslinjer til afgoerelse af hovedsagen .
42 . Spoergsmaalet, om forbudet mod indirekte eksport og klausulen om overholdelse af mindstepriser paavirker konkurrencen maerkbart, maa formentlig besvares bekraeftende .
43 . Til stoette herfor kan anfoeres det forhold, at der er tale om et net af aftaler, stoerrelsen af det tab, som Erauw-Jacquery' s oevrige licenshavere haevder at have lidt, og omfanget af det areal, hvorpaa licenshaverne og La Hesbignonne dyrker flerradet byg, Gerbel, samt den omstaendighed, at kontraktbestemmelserne endog ogsaa omfatter anden saasaed end den, La Hesbignonne formerer i henhold til aftalen, hvorefter den er forpligtet over for Erauw-Jacquery .
44 . For saa vidt angaar den maerkbare paavirkning af handelen mellem medlemsstater, mener jeg yderligere, at man maa sondre mellem de to naevnte klausuler . Det er hoejst sandsynligt, at forbudet mod indirekte eksport kan opfylde denne betingelse, idet dette hindrer parallelimport af den paagaeldende saasaed til andre medlemsstater .
45 . For saa vidt angaar klausulen om mindstepriser, er situationen ikke helt saa klar . For at afgoere hovedsagen er det efter min mening noedvendigt at afklare en raekke faktiske forhold .
46 . De omhandlede kontrakter indeholder ikke noget forbud mod import af saasaed til opformering . Men anvender Erauw-Jacquery ikke desto mindre andre midler for, som La Hesbignonne har paastaaet, at laegge hindringer i vejen for en saadan import?
47 . Kan den indenlandske belgiske produktion daekke landets efterspoergsel, eller er der behov for import af saasaed? Kan saasaed, der er identisk med eller som svarer til den saasaed, som er omfattet af de af Erauw-Jacquery indgaaede kontrakter, i bekraeftende fald udbydes i Belgien til lavere priser end de i de anfaegtede kontrakter fastsatte? Eller kan Belgien tvaertimod daekke sit eget behov for saasaed, og har landet en nettoeksport? Hvor stor er den procentdel af den belgiske produktion af saasaed, som selskabet Erauw-Jacquery og dets licenshavere egner sig for? Hvorledes er situationen for saasaed af byg, naar henses til disse forhold? Udgoer saasaed af byg et selvstaendigt marked? Goer Belgiens produktionskapacitet det muligt for denne medlemsstat at eksportere byg eller foroege eksporten af byg, saafremt der ikke eksisterede et aftalenet om mindstepriser for saasaed? Det er klart, at alene den nationale ret kan besvare disse spoergsmaal .
Konklusion
48 . Jeg skal herefter sammenfattende foreslaa, at Domstolen besvarer det af tribunal de commerce de Liège forelagte spoergsmaal saaledes :
"1 ) Et forbud mod, at en formeringsvirksomhed saelger, overdrager eller eksporterer basissaasaed, der er stillet til hans raadighed af foraedleren eller dennes mandatar alene med henblik paa opformering, er ikke i strid med Traktatens artikel 85, stk . 1 .
2 ) Kontraktsklausulen om overholdelse af en mindstepris og om forbud mod endog indirekte eksport af saasaed til formering, som er indeholdt i en aftale, der er identisk med andre aftaler indgaaet af den samme foraedler eller mandatar for udenlandske foraedlere af saasaed, og som i kraft af aftalen endog finder anvendelse paa ikke-formeret saasaed, har til formaal at begraense konkurrencen inden for Faellesmarkedet og kan paavirke handelen mellem medlemsstater .
Det tilkommer den nationale ret at afgoere, om begraensningen af konkurrenen og paavirkningen af handelen mellem medlemsstater kan betegnes som maerkbar ."
( 1 ) Sag 258/78, Sml . 1982, s . 2015 .
( 2 ) Dom af 8 . juni 1982, Nungesser, 258/78, Sml . s . 2015, praemis 28; dom af 14 . september 1982, Keurkoop, 144/81, Sml . s . 2853, praemis 27 og 28; dom af 22 . juni 1976, Terrapin, 119/75, Sml . s . 1039, praemis 5, tredje afsnit; dom af 8 . juni 1971, Deutsche Grammophon, 78/70, Sml . s . 125, praemis 6, andet afsnit .
( 3 ) Udtrykket "basissaasaed" anvendes om saasaed, som er avlet paa froeavlerens ansvar efter reglerne for systematisk vedligeholdelsesavl med hensyn til sorten (( artikel 2, stk . 1, litra C ), i direktiv 66/402/EOEF af 14 . juni 1966 ( EFT 1965-1966, s . 125 ) )).
( 4 ) Sag 56/65, Sml . 1965-1968, s . 211 .
( 5 ) Dom af 17 . oktober 1972, Vereeniging van Cementhandelaren, 8/72, Sml . s . 251, praemis 19; dom af 26 . november 1975, Papiers Peints, 73/74, Sml . s . 1491, praemis 10 .
( 6 ) Jfr . bl.a . dom af 20 . juni 1978, 28/77, Tepea mod Kommissionen, Sml . s . 1391, og dom af 16 . juni 1981, 126/80, Salonia mod Poidomani og Giglio, Sml . s . 1563 .