61981CJ0108_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED STAEVNING, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTISKONTOR DEN 4 . MAJ 1981, HAR DET BELGISKE AKTIESELSKAB G . R . AMYLUM I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 173, STK . 2, ANLAGT SAG MED PAASTAND OM ANNULLATION AF RAADETS FORORDNING NR . 387/81 AF 10 . FEBRUAR 1981 ( EFT L 44, S . 1 ) OM AENDRING AF RAADETS FORORDNING NR . 1111/77 AF 17 . MAJ 1977 ( EFT L 134, S . 4 ) OM INDFOERELSE AF
FAELLES BESTEMMELSER FOR ISOGLUCOSE, IDET FORORDNING NR . 387/81 I ARTIKEL 1, STK . 3 OG 4, FOR DEN SAMME PERIODE, DVS . MED TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, INDFOERTE DEN KVOTAORDNING, SOM VAR FASTSAT VED FORORDNING NR . 1293/79 FOR PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980 .
2 RAADETS FORORDNING NR . 1293/79 AF 25 . JUNI 1979, SOM AENDREDE OVENNAEVNTE FORORDNING NR . 1111/77, NAVNLIG VED HERI AT INDSAETTE EN ARTIKEL 9, BLEV NEMLIG ANNULLERET VED DOMSTOLENS DOMME AF 29 . OKTOBER 1980 ( SA ROQUETTE FRERES, SAG 138/79, SML . S . 3333 ; MAIZENA GMBH, SAG 139/79, SML . S . 3393 ), DA DEN VAR UDSTEDT, UDEN AT DEN I HENHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 43 KRAEVEDE UDTALELSE FRA PARLAMENTET FORELAA .
3 TIL STOETTE FOR SIT SOEGSMAAL HAR SAGSOEGEREN I STAEVNINGEN GJORT GAELDENDE DELS, AT DEN ANFAEGTEDE FORORDNING TILSIDESAETTER PRINCIPPET OM, AT FAELLESSKABSRETSAKTER IKKE KAN GIVES TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, DELS, AT DENS BEGRUNDELSE VAR UTILSTRAEKKELIG . I REPLIKKEN HAR SAGSOEGEREN DESUDEN FREMFOERT ET NYT ANBRINGENDE, NEMLIG AT RAADET IKKE HAVDE KOMPETENCE TIL AT INDFOERE EN PRODUKTIONSAFGIFT FOR ISOGLUCOSE .
I, FOERSTE ANBRINGENDE : TILSIDESAETTELSE AF PRINCIPPET OM, AT FAELLESSKABSRETSAKTER IKKE KAN HAVE TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED
4 DOMSTOLEN HAR TIDLIGERE, BL.A . I DOMMENE AF 25 . JANUAR 1979 ( RACKE, SAG 98/78, SML . S . 69, OG DECKER, SAG 99/78, SML . S . 101 ), FASTSLAAET, AT SELV OM RETSSIKKERHEDSPRINCIPPET I ALMINDELIGHED FORBYDER, AT EN FAELLESSKABSRETSAKT GIVES GYLDIGHED FRA ET TIDSPUNKT, DER LIGGER FOER AKTENS OFFENTLIGGOERELSE, SAALEDES SOM SAGSOEGEREN HAR GJORT GAELDENDE, KAN DETTE RENT UNDTAGELSESVIS TILLADES, NAAR DET TILSTRAEBTE FORMAAL FORDRER DET, OG NAAR DE BEROERTES BERETTIGEDE FORVENTNING RESPEKTERES BEHOERIGT .
5 FOR SAA VIDT ANGAAR DEN FOERSTE AF DE TO BETINGELSER SKAL DER FREMHAEVES VISSE FAKTISKE OG RETLIGE OMSTAENDIGHEDER, SOM PARTERNE HAR KLART KENDSKAB TIL . I DEN PERIODE, HVOR DEN ANFAEGTEDE FORORDNING FANDT ANVENDELSE, VAR NAVNLIG SUKKERPRODUCENTERNE UNDERGIVET KVOTER OG FORPLIGTET TIL AT BETALE PRODUKTIONSAFGIFTER . ISOGLUCOSE ER ET SUBSTITUTIONSPRODUKT, DER DIREKTE KONKURRERER
MED SUKKER . ENHVER FAELLESSKABSRETLIG AFGOERELSE VEDROERENDE DET ENE AF DE TO PRODUKTER VIL DERFOR NOEDVENDIGVIS HAVE BETYDNING FOR DET ANDET . SELV OM DOMSTOLEN I DOMMENE AF 29 . OKTOBER 1980 ANNULLEREDE FORORDNING NR . 1293/79 PAA GRUND AF EN VAESENTLIG FORMMANGEL, NEMLIG DEN MANGLENDE UDTALELSE FRA PARLAMENTET, FASTSLOG DOMSTOLEN DOG, AT DET TILKOMMER RAADET, PAA BAGGRUND AF, AT ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN BIDROG TIL AT FOROEGE SUKKEROVERSKUDDET, OG AT RAADET KUNNE INDFOERE RESTRIKTIVE FORANSTALTNINGER FOR DEN PAAGAELDENDE PRODUKTION, INDEN FOR RAMMERNE AF LANDBRUGSPOLITIKKEN AT TRAEFFE DE FORANSTALTNINGER, DET FANDT HENSIGTSMAESSIGE UNDER HENSYN TIL ENSARTETHEDEN OG AFHAENGIGHEDEN MELLEM DE TO MARKEDER SAMT ISOGLUCOSEMARKEDETS SAERLIGE KARAKTER .
6 SAAFREMT RAADET EFTER ANNULLATIONEN AF FORORDNING NR . 1293/79 IKKE HAVDE INDFOERT NOGEN BEGRAENSNING AF ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN, I DEN FORELIGGENDE SAG EN GENINDFOERELSE AF DE TILDELTE KVOTER OG DE AFGIFTER, DER VAR PAALAGT PRODUCENTERNE, MED VIRKNING FRA DEN 1 . JULI 1979, VILLE DET FORMAAL, FORORDNINGEN SKULLE TILGODESE, NEMLIG EN I DEN FAELLES INTERESSE OENSKET STABILISERING AF SUKKERMARKEDET, IKKE HAVE KUNNET NAAS ELLER KUN TIL SKADE FOR SUKKERPRODUCENTERNE, SOM ALENE HAVDE MAATTET FINANSIERE UDGIFTERNE VED SUKKEROVERSKUDDET INDEN FOR FAELLESSKABET, DVS . TIL SKADE FOR FAELLESSKABET SOM HELHED, MENS ISOGLUCOSEFABRIKANTERNE, HVIS PRODUKTION KONKURREREDE MED SUKKERFABRIKANTERNES, IKKE VAR BLEVET PAALAGT NOGEN BEGRAENSNINGER .
7 SAGSOEGEREN HAR ANFOERT, AT ANVENDELSEN AF FORORDNING NR . 1293/79, INDEN DEN BLEV ANNULLERET AF DOMSTOLEN, MEDFOERTE, AT ISOGLUCOSEFABRIKANTERNE MAATTE OVERHOLDE DE DERI FASTSATTE KVOTER, OG AT DET SAALEDES IKKE VAR NOEDVENDIGT AT GENINDFOERE DEM I DEN ANFAEGTEDE FORORDNING . DETTE KAN IKKE TILTRAEDES . UD OVER, AT DEN ANFAEGTEDE FORORDNING ER DET RETLIGE GRUNDLAG FOR KVOTAORDNINGEN I DEN OMHANDLEDE PERIODE, NEMLIG FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980, VAR DET EN BETINGELSE FOR AT OPRETHOLDE AFGIFTERNE I DEN SAMME PERIODE, HVILKET VAR NOEDVENDIGT MED HENBLIK PAA GENNEMFOERELSEN AF DE FORMAAL AF ALMEN INTERESSE, SOM RAADET OENSKEDE TILGODESET, AT DER BLEV FASTSAT KVOTER, DA DISSE ER AFGOERENDE FOR AFGIFTERNES STOERRELSE .
8 RAADET HAR SAALEDES MED RETTE KUNNET GOERE GAELDENDE, AT DET FORMAAL, DER UD FRA DEN GENERELLE INTERESSE SKULLE TILGODESES, DVS . EN STABILISERING AF FAELLESSKABETS
MARKED FOR SOEDEMIDLER UDEN VILKAARLIG FORSKELSBEHANDLING MELLEM DE ERHVERVSDRIVENDE, TILSAGDE, AT DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER FIK TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED ; DEN FOERSTE AF DE BETINGELSER, DOMSTOLEN HAR OPSTILLET FOR, AT EN FAELLESSKABSRETSAKT KAN GIVES GYLDIGHED FRA ET TIDSPUNKT, DER LIGGER FORUD FOR AKTENS OFFENTLIGGOERELSE, ER SAALEDES OPFYLDT .
9 VED AFGOERELSE AF, OM DEN ANDEN AF OVENNAEVNTE BETINGELSER LIGELEDES ER OPFYLDT, BOER DER TAGES STILLING TIL, OM RAADETS ADFAERD, NEMLIG OFFENTLIGGOERELSEN DEN 17 . FEBRUAR 1981 AF FORORDNING NR . 387/81, HAR KRAENKET EN BERETTIGET FORVENTNING, SOM DE BEROERTE VIRKSOMHEDER HAVDE OM, AT DER IKKE VILLE GAELDE REGLER FOR ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN I PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980, HVOR ARTIKEL 9 OM KVOTER OG PRODUKTIONSAFGIFTER FOR ISOGLUCOSE, SOM OVENNAEVNTE FORORDNING INDFOEJEDE I FORORDNING NR . 1111/77, SKULLE FINDE ANVENDELSE .
10 DET BEMAERKES FOERST, AT DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER I FORORDNING NR . 387/81 IKKE INDEHOLDER NOGEN NY FORANSTALTNING, OG AT DE BLOT GENTAGER BESTEMMELSERNE I RAADETS FORORDNING NR . 1293/79, SOM DOMSTOLEN ANNULLEREDE DEN 29 . OKTOBER 1980 .
11 NAAR HENSES TIL, AT RAADETS FORORDNING NR . 1293/79 AF 25 . JUNI 1979 HAVDE DIREKTE VIRKNING INDEN FOR FAELLESSKABSRETSSYSTEMET, INDTIL DEN BLEV ANNULLERET, OG AT DE NATIONALE MYNDIGHEDER, DER SKULLE GENNEMFOERE DEN, FOELGELIG VAR FORPLIGTET TIL AT UNDERKASTE ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN DEN I FORORDNINGEN FASTSATTE BEGRAENSNING, KAN GRUNDLAGET FOR DEN BERETTIGEDE FORVENTNING KUN SOEGES I, AT DET VAR UMULIGT AT FORUDSE, AT DE FORANSTALTNINGER, DER INDEHOLDES I DEN AF DOMSTOLEN ANNULLEREDE FORORDNING NR . 1293/79, VILLE BLIVE GENNEMFOERT MED TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED .
12 I DENNE SAG KAN SAGSOEGEREN IKKE PAABERAABE SIG EN BESKYTTELSESVAERDIG BERETTIGET FORVENTNING .
13 FOR DET FOERSTE ER DET NEMLIG KUN ET MEGET BEGRAENSET ANTAL VIRKSOMHEDER, DER BEROERES AF DEN PAAGAELDENDE ORDNING, OG DE MAA RIMELIGVIS VAERE BEKENDT MED AFHAENGIGHEDEN MELLEM MARKEDERNE FOR FLYDENDE SUKKER OG ISOGLUCOSE, FORHOLDENE PAA FAELLESSKABETS MARKED FOR SOEDEMIDLER OG DE FOELGER, DET EFTER
ANNULLATIONEN AF FORORDNING NR . 1293/79 OG FOR PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980 VILLE FAA, AT SUKKERPRODUKTIONEN BLEV UNDERKASTET STABILISERENDE FORANSTALTNINGER, SOM ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN SLET IKKE BLEV OMFATTET AF .
14 FOR DET ANDET HAVDE RAADET VED AT UDSTEDE FORORDNINGERNE NR . 1111/77, 1293/79 OG 1592/80 EFTER HINANDEN, IDET SIDSTNAEVNTE FORORDNING FORLAENGEDE VIRKNINGERNE AF DEN FOREGAAENDE FOR TIDSRUMMET FRA 1 . JULI 1980 TIL 30 . JUNI 1981, TYDELIGT GIVET UDTRYK FOR SIN VILJE TIL AT REGULERE HELE PRODUKTIONEN AF SOEDEMIDLER INDEN FOR FAELLESSKABET, OG I DEN FORBINDELSE BEGRAENSE ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN VED HJAELP AF ET SYSTEM MED KVOTER OG PRODUKTIONSAFGIFTER .
15 FOR DET TREDJE KAN DET IKKE HAVE UNDGAAET SAGSOEGERENS OPMAERKSOMHED, AT DOMSTOLEN I HVER ENKELT AF DE DOMME AF 29 . OKTOBER 1980, SOM ANNULLEREDE FORORDNING NR . 1293/79, DER LIGELEDES FASTSATTE SAGSOEGERENS EGEN PRODUKTIONSKVOTA, IKKE TOG DE ANBRINGENDER TIL FOELGE, SOM DE SAGSOEGENDE SELSKABER, ROQUETTE OG MAIZENA, FREMFOERTE TIL STOETTE FOR DERES ANFAEGTELSE AF FORORDNINGEN, OG AT DOMSTOLEN, IDET DEN ANNULLEREDE FORORDNINGEN PAA GRUND AF DEN MANGLENDE UDTALELSE FRA PARLAMENTET, OMHYGGELIGT UNDERSTREGEDE, AT ANNULLATIONEN IKKE BEGRAENSER "RAADETS BEFOEJELSE TIL I OVERENSSTEMMELSE MED TRAKTATENS ARTIKEL 176, 1 . AFSNIT, AT TRAEFFE ENHVER HENSIGTSMAESSIG FORANSTALTNING SOM FOELGE AF DEN FORELIGGENDE DOM" .
16 ENDELIG VIDSTE SAGSOEGEREN I KRAFT AF OFFENTLIGGOERELSEN AF DET PAAGAELDENDE FORSLAG I TIDENDE DEN 20 . DECEMBER 1980 ( EFT C 334, S . 2 ), AT KOMMISSIONEN ALLEREDE DEN 3 . DECEMBER 1980 HAVDE FORELAGT RAADET ET FORSLAG TIL FORORDNINGER OM AENDRING, NAVNLIG AF FORORDNING NR . 1111/77 MED HENBLIK PAA, FOR PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980, AT GENINDFOERE SYSTEMET MED KVOTER OG AFGIFTER, SAALEDES SOM DET HAVDE VAERET FASTSAT I FORORDNING NR . 1293/79, OG SAALEDES SOM DET SKULLE GENINDFOERES VED DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER I FORORDNING NR . 387/81 .
17 TIL STOETTE FOR, AT BESTEMMELSERNE IKKE KAN GIVES TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, HAR SAGSOEGEREN VIDERE GJORT GAELDENDE, AT DE KRAENKER "LIGEVAEGTEN MELLEM FAELLESSKABETS INSTITUTIONER" . DETTE ANBRINGENDE KAN IKKE TAGES TIL FOELGE . DELS ER INGEN AF TRAKTATENS BESTEMMELSER TIL HINDER FOR, AT PARLAMENTET BLEV
ANMODET OM AT UDTALE SIG VEDROERENDE EN GENINDFOERELSE MED TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED AF FORORDNING NR . 1293/79, SELV OM PARLAMENTET IKKE HAVDE AFGIVET NOGEN UDTALELSE OM DEN PAAGAELDENDE FORORDNING . DELS BETYDER DEN OMSTAENDIGHED, AT DOMSTOLEN, SAMTIDIG MED, AT DEN ANNULLEREDE FORORDNINGEN, IKKE FANDT AT BURDE ANVENDE TRAKTATENS ARTIKEL 174, STK . 2, HVOREFTER DOMSTOLEN, DERSOM DEN SKOENNER DEL NOEDVENDIGT, KAN ANGIVE, HVILKE AF DEN ANNULLEREDE FORORDNINGS VIRKNINGER, DER SKAL BETRAGTES SOM BESTAAENDE, IKKE, AT DEN TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, SOM ER TILLAGT DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER I FORORDNING NR . 387/81, SOM RAADET HAR UDSTEDT INDEN FOR RAMMERNE AF TRAKTATENS ARTIKEL 176, STK . 1, KAN ANSES FOR EN KRAENKELSE AF DOMSTOLENS PRIVILEGIER .
II, ANDET ANBRINGENDE : KRAENKELSE AF BEGRUNDELSESPLIGTEN
18 SAGSOEGEREN HAR ANFOERT, AT RAADET I BETRAGTNINGERNE TIL FORORDNING NR . 387/81 IKKE HAR GIVET EN TILSTRAEKKELIG BEGRUNDELSE FOR FORORDNINGENS TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, OG AT RAADET DERFOR HAR KRAENKET TRAKTATENS ARTIKEL 190 .
19 IFOELGE DOMSTOLENS PRAKSIS SKAL DEN VED TRAKTATENS ARTIKEL 190 KRAEVEDE BEGRUNDELSE TILPASSES KARAKTEREN AF DEN PAAGAELDENDE RETSAKT . BEGRUNDELSEN SKAL KLART OG UTVETYDIGT ANGIVE DE OVERVEJELSER, DEN FAELLESSKABSMYNDIGHED, DER HAR UDSTEDT RETSAKTEN, HAR GJORT SIG, SAALEDES AT DE BEROERTE KAN GOERE SIG BEKENDT MED BEGRUNDELSEN FOR DEN TRUFNE FORANSTALTNING, OG DOMSTOLEN KAN UDOEVE SIN PROEVELSESRET .
20 I BETRAGTNINGERNE TIL RAADETS FORORDNING NR . 387/81 HEDDER DET DELS, AT "VED RAADETS FORORDNING . . . NR . 1111/77 AF 17 . MAJ 1977 OM INDFOERELSE AF FAELLES BESTEMMELSER FOR ISOGLUCOSE, I DEN VERSION SOM FOREFINDES I FORORDNING NR . 1293/79, FASTSAETTES EN PRODUKTIONSKVOTAORDNING FOR PERIODEN FRA DEN 1 . JULI 1979 TIL DEN 30 . JUNI 1980", DELS, AT "DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS DOMSTOL . . . DEN 29 . OKTOBER 1980 I SAGERNE NR . 138/79 OG NR . 139/79 [AFSAGDE] DOM OM ANNULLERING AF FORORDNING . . . NR . 1293/79 OM AENDRING AF FORORDNING . . . NR . 1111/77 UNDER HENVISNING TIL, AT DER FORELAA VAESENTLIGE FORMELLE MANGLER ; FOR SAA VIDT ANGAAR DET MATERIELLE INDHOLD BEKRAEFTEDE DOMSTOLEN I OEVRIGT, AT FORORDNING . . . NR . 1293/79 VAR I OVERENSSTEMMELSE MED FAELLESSKABSRETTEN, IDET DEN AFVISTE ALLE KLAGER OM OVERTRAEDELSE AF
KONKURRENCEREGLERNES PRINCIPPER, AF PROPORTIONALITETSPRINCIPPET OG AF PRINCIPPET OM IKKE-FORSKELSBEHANDLING, DER FREMFOERTES MOD DEN PRODUKTIONSKVOTAORDNING, SOM BLEV INDFOERT VED FORORDNING . . . NR . 1293/79 ; DERFOR BOER BL.A . DEN PAAGAELDENDE KVOTAORDNING GENINDFOERES MED TILBAGEVIRKENDE KRAFT."
21 HVOR LAKONISK DEN END ER, OPFYLDER BEGRUNDELSEN KRAVET I TRAKTATENS ARTIKEL 190 . I KRAFT AF HENVISNINGEN TIL PRODUKTIONSKVOTAORDNINGEN, SOM DE BEROERTE KLART HAVDE KENDSKAB TIL, FREMHAEVER BETRAGTNINGERNE TIL DEN ANFAEGTEDE FORORDNING DET HOVEDFORMAAL, SOM DEN INSTITUTION, DER HAR UDSTEDT DEN ANFAEGTEDE RETSAKT, OENSKER TILGODESET ; FORMAALET ER AT SIKRE, AT ORDNINGEN VEDROERENDE BEGRAENSNING AF ISOGLUCOSEPRODUKTIONEN IKKE MIDLERTIDIGT AFBRYDES, SAALEDES AT PRODUKTIONEN AF ISOGLUCOSE PAALAEGGES DE SAMME BYRDER SOM PRODUKTIONEN AF FLYDENDE SUKKER, IDET DE TO PRODUKTER DIREKTE KONKURRERER PAA MARKEDET FOR SOEDEMIDLER .
22 ANBRINGENDET OM KRAENKELSE AF BEGRUNDELSESPLIGTEN KAN SAALEDES IKKE TAGES TIL FOELGE .
III, TREDJE ANBRINGENDE : TILSIDESAETTELSE AF TRAKTATENS ARTIKEL 201 OG AF ARTIKEL 2 I RAADETS AFGOERELSE AF 21 . APRIL 1970 ANGAAENDE UDSKIFTNING AF MEDLEMSSTATERNES FINANSIELLE BIDRAG MED FAELLESSKABETS EGNE INDTAEGTER
23 I REPLIKKEN HAR SAGSOEGEREN FREMFOERT ET NYT ANBRINGENDE, NEMLIG AT RAADET IKKE HAVDE KOMPETENCE TIL AT INDFOERE EN PRODUKTIONSAFGIFT FOR ISOGLUCOSE VED FORORDNING NR . 387/81 . SAGSOEGEREN HAR ANFOERT, AT EN SAADAN AFGIFT ER EN INDTAEGT FOR FAELLESSKABERNES BUDGET, DER IKKE ER FORESKREVET I DE BESTEMMELSER, DER BLEV VEDTAGET I RAADETS AFGOERELSE 70/243 AF 21 . APRIL 1970 ANGAAENDE UDSKIFTNING AF MEDLEMSSTATERNES FINANSIELLE BIDRAG MED FAELLESSKABETS EGNE INDTAEGTER ( EFT 1970 I, S . 201 ). RAADET HAVDE DERFOR IKKE BEFOEJELSE TIL AT INDFOERE DEN ANFAEGTEDE AFGIFT, SOM DET I MEDFOER AF TRAKTATENS ARTIKEL 201 KUN KUNNE HENSTILLE TIL MEDLEMSSTATERNE AT VEDTAGE I OVERENSSTEMMELSE MED DERES FORFATNINGSMAESSIGE BESTEMMELSER .
24 SAGSOEGTE OG INTERVENIENTEN HAR PAASTAAET ANBRINGENDET AFVIST I HENHOLD TIL ARTIKEL 42, STK . 2, I DOMSTOLENS PROCESREGLEMENT, HVOREFTER NYE SOEGSMAALSGRUNDE IKKE MAA FREMFOERES UNDER SAGENS BEHANDLING, MEDMINDRE DISSE STOETTES PAA RETLIGE ELLER FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, SOM ER KOMMET FREM UNDER DEN SKRIFTLIGE FORHANDLING .
25 DET BEMAERKES, AT DET NYE ANBRINGENDE, SAGSOEGEREN HAR FREMFOERT, PAA DEN ENE SIDE IKKE KAN ANSES FOR "STOETTET PAA RETLIGE ELLER FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER, SOM ER KOMMET FREM UNDER DEN SKRIFTLIGE FORHANDLING", IDET DET STOETTES PAA EN PAASTAAET RETSSTRIDIGHED, SOM KUNNE VAERE KENDT OG VAERE GJORT GAELDENDE STRAKS EFTER UDSTEDELSEN AF FORORDNING NR . 387/81, OG PAA DEN ANDEN SIDE HELLER IKKE KAN ANSES FOR EN UDVIDELSE AF ET ANBRINGENDE, DER TIDLIGERE ER FREMFOERT, EFTERSOM SAGSOEGEREN FOERST I REPLIKKEN HAR PAABERAABT SIG DEN RETSREGEL, DER PAASTAAS AT VAERE KRAENKET, OG IDET AARSAGEN TIL DEN SAALEDES PAASTAAEDE ANNULLATION HVERKEN VAR ANGIVET DIREKTE ELLER INDIREKTE I STAEVNINGEN .
26 SAGSOEGERENS ANBRINGENDE ER SAALEDES ET HELT NYT ANBRINGENDE, SOM VIL VAERE AT AFVISE SOM FOR SENT FREMFOERT I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 42, STK . 2 .
27 GANSKE VIST HAR SAGSOEGEREN LIGELEDES PAABERAABT SIG PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 92, STK . 2, HVOREFTER DOMSTOLEN TIL ENHVER TID AF EGEN DRIFT KAN EFTERPROEVE, OM SAGEN SKAL AFVISES PAA GRUND AF UFRAVIGELIGE PROCESFORUDSAETNINGER . MEN DENNE ARTIKEL, SOM KUN VEDROERER SPOERGSMAALET OM AFVISNING, HJEMLER IKKE PARTERNE MULIGHED FOR AT FREMFOERE ET NYT ANBRINGENDE FOR SENT OG UNDER TILSIDESAETTELSE AF PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 42, STK . 2 .
28 DA ANBRINGENDET IMIDLERTID VEDROERER SPOERGSMAALET OM KOMPETENCEN HOS DEN INSTITUTION, DER HAR UDSTEDT DEN ANFAEGTEDE RETSAKT, HAR DOMSTOLEN FUNDET DET RIGTIGT AT ANGIVE GRUNDENE TIL, AT RAADET HAVDE KOMPETENCE TIL AT INDFOERE EN PRODUKTIONSAFGIFT FOR ISOGLUCOSE .
29 TRAKTATENS ARTIKEL 43 BEMYNDIGER, PAA DE I ARTIKLEN ANGIVNE PROCEDUREMAESSIGE BETINGELSER, RAADET TIL AT OPRETTE EN FAELLES MARKEDSORDNING FOR LAND
BRUGSPRODUKTER OG AT FASTSAETTE DE NAERMERE REGLER HERFOR . I MEDFOER AF ARTIKEL 40, STK . 3, KAN DEN FAELLES ORDNING UNDER EN AF DE I STK . 2 NAEVNTE FORMER, DER NAVNLIG INDEHOLDER EN MARKEDSORDNING, OMFATTE ALLE FORANSTALTNINGER, DER ER NOEDVENDIGE FOR AT NAA DE I ARTIKEL 39 FASTSATTE MAAL, ISAER PRISREGULERING, STOETTE TIL SAAVEL PRODUKTION SOM AFSAETNING AF DE FORSKELLIGE VARER, OPLAGRINGS- OG UDLIGNINGSORDNINGER SAMT FAELLES ORDNINGER TIL STABILISERING AF IND- ELLER UDFOERSEL .
30 I HENHOLD TIL ARTIKEL 9, STK . 8, FOERSTE AFSNIT, I RAADETS FORORDNING NR . 1111/77, SOM AENDRET VED DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER I FORORDNING NR . 387/81, OPKRAEVER MEDLEMSSTATERNE AF VEDKOMMENDE FABRIKANT EN PRODUKTIONSAFGIFT FOR DEN MAENGDE ISOGLUCOSE, DER PRODUCERES UD OVER BASISKVOTEN UDEN AT OVERSTIGE MAKSIMUMSKVOTEN . I HENHOLD TIL SAMME ARTIKELS STK . 8, ANDET AFSNIT, ER PRODUKTIONSAFGIFTEN FOR ISOGLUCOSE LIG MED DEN DEL, SOM PAAHVILER SUKKERFABRIKANTERNE, AF DEN SUKKERPRODUKTIONSAFGIFT, DER ER FASTSAT FOR SUKKERPRODUKTIONSAARET 1979/1980 I HENHOLD TIL ARTIKEL 28 I FORORDNING NR . 3330/74 . DEN PAAGAELDENDE DEL AF AFGIFTEN FREMKOMMER PAA GRUNDLAG AF DE KOMPLICEREDE BEREGNINGSREGLER I SIDSTNAEVNTE FORORDNINGS ARTIKEL 27, HVOREFTER AFGIFTSINDBETALINGERNE FRA SUKKERFABRIKANTERNE SKAL MEDVIRKE TIL AT DAEKKE DE TAB, FAELLESSKABET PAAFOERES, VED AFSAETNINGEN AF DEN SUKKERMAENGDE, DER OVERSTIGER DET MENNESKELIGE FORBRUG INDEN FOR FAELLESSKABET . PRODUKTIONSAFGIFTEN FOR ISOGLUCOSE BLEV SAALEDES INDFOERT FOR AT BIDRAGE TIL EN STABILISERING AF FAELLESSKABETS MARKED FOR SOEDEMIDLER, OG NAVNLIG, SAALEDES SOM DET FREMGAAR AF BETRAGTNING 7 TIL FORORDNING NR . 1111/77, FOR AT BIDRAGE TIL UDFOERSELSBELASTNINGERNE .
31 HERAF FOELGER, AT PRODUKTIONSAFGIFTEN FOR ISOGLUCOSE LIGGER INDEN FOR RAMMERNE AF TRAKTATENS ARTIKLER 39 OG 40, OG AT RAADET HAVDE KOMPETENCE TIL AT INDFOERE DEN OG TIL AT FASTSAETTE DE NAERMERE REGLER FOR DENS GENNEMFOERELSE I MEDFOER AF ARTIKEL 43, HVORTIL DEN ANFAEGTEDE FORORDNING NR . 387/81 I OEVRIGT HENVISER .
32 FOR SAA VIDT ANGAAR RAADETS AFGOERELSE AF 21 . APRIL 1970 ANGAAENDE UDSKIFTNING AF MEDLEMSSTATERNES FINANSIELLE BIDRAG MED FAELLESSKABETS EGNE INDTAEGTER, SOM BLEV TRUFFET UNDER HENVISNING TIL TRAKTATENS ARTIKEL 201 OG VEDTAGET AF MEDLEMSSTATERNE, SAALEDES SOM DET FASTSAETTES I ARTIKLEN, BOER DET FOERST UNDERSTREGES, AT AFGOERELSEN HAR TIL FORMAAL AT FASTLAEGGE DE EGNE INDTAEGTER FOR FAELLESSKABET, DER SKAL OPTAGES PAA FAELLESSKABERNES BUDGET, OG IKKE HVILKE FAELLESSKABSINSTITUTIONER, DER HAR KOMPETENCE TIL AT FASTSAETTE TOLD, AFGIFTER,
IMPORTAFGIFTER, PRODUKTIONSAFGIFTER OG ANDRE FORMER FOR INDTAEGTER . SOM EN FORANSTALTNING AF BUDGETMAESSIG KARAKTER ER NAEVNTE AFGOERELSE IKKE TIL HINDER FOR, AT RAADET INDFOERER EN AFGIFT SOM PRODUKTIONSAFGIFT FOR ISOGLUCOSE, NAAR RAADETS KOMPETENCE TIL AT INDFOERE DEN PAAGAELDENDE AFGIFT SOM NAEVNT ER HJEMLET I TRAKTATENS BESTEMMELSER OM DEN FAELLES LANDBRUGSPOLITIK .
33 DESUDEN OMFATTER ARTIKEL 2, LITRA A ), I AFGOERELSEN AF 21 . APRIL 1970 BLANDT FAELLESSKABERNES EGNE INDTAEGTER "AFGIFTER OG ANDRE GEBYRER, DER FASTSAETTES INDEN FOR RAMMERNE AF DEN FAELLES MARKEDSORDNING FOR SUKKER" . I BETRAGTNING AF DEN UDVIKLING, SOM PRODUKTIONEN AF OG MARKEDET FOR SUKKER INDEN FOR FAELLESSKABET IKKE KUNNE UNDGAA AT GENNEMGAA, OG DET DERAF FOELGENDE BEHOV FOR AT TILPASSE PRODUKTIONSAFGIFTERNE, IMPORTAFGIFTERNE, RESTITUTIONERNE OG PRISSTOETTEFORANSTALTNINGERNE TIL UDVIKLINGEN AF EFTERSPOERGSLEN PAA FAELLESSKABETS MARKED FOR SUKKER, MAATTE AFGOERELSEN AF 21 . APRIL 1970 IKKE ALENE ANSES AT OMFATTE DE AFGIFTER, SOM VAR FASTSAT, DA AFGOERELSEN BLEV TRUFFET, DVS . DE AFGIFTER, DER VAR FASTSAT I RAADETS FORORDNING NR . 1069/67 AF 18 . DECEMBER 1967 OM DEN FAELLES MARKEDSORDNING FOR SUKKER ( EFT 1967, S . 281 ). MED HENSYN TIL ISOGLUCOSE BLEV DETTE PRODUKT FOERST I RIMELIGT OMFANG PRODUCERET INDEN FOR FAELLESSKABET FLERE AAR EFTER, AT AFGOERELSEN AF 21 . APRIL 1970 VAR TRUFFET ; DEN OMSTAENDIGHED, AT ISOGLUCOSE DIREKTE KONKURRERER MED FLYDENDE SUKKER PAA MARKEDET FOR SOEDEMIDLER, MEDFOERER, AT ISOGLUCOSE ER ET AF DE PRODUKTER, SOM AFSAETTES PAA DET FAELLES "MARKED FOR SUKKER" I DEN I AFGOERELSEN AF 21 . APRIL 1970 FORUDSATTE BETYDNING .
34 HERAF FOELGER, AT RAADET HAVDE KOMPETENCE TIL AT UDSTEDE DE ANFAEGTEDE BESTEMMELSER I FORORDNING NR . 387/81, OG AT INGEN BESTEMMELSE AF BUDGETMAESSIG KARAKTER HAR BEGRAENSET DENNE KOMPETENCE .
Afgørelse om sagsomkostninger
IV, SAGENS OMKOSTNINGER
35 IFOELGE PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69 BLIVER DEN PART, DER TABER SAGEN, DOEMT TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER, SAAFREMT DER ER NEDLAGT PAASTAND HEROM . SAGSOEGEREN HAR I DET HELE TABT SAGEN OG TILPLIGTES DERFOR AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER, HERUNDER INTERVENIENTENS .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
UDTALER OG BESTEMMER
DOMSTOLEN ( ANDEN AFDELING )
1 . DE SAGSOEGTE FRIFINDES FOR ANNULLATIONSPAASTANDEN .
2 . SAGSOEGEREN TILPLIGTES AT BETALE SAGENS OMKOSTNINGER, HERUNDER INTERVENIENTENS .