62019CJ0649_RES
Zadeva C‑649/19
Kazenski postopek
zoper
IR
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad)
Sodba Sodišča (peti senat) z dne 28. januarja 2021
„Predhodno odločanje – Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Direktiva 2012/13/EU – Členi od 4 do 7 – Obvestili o pravicah iz prilog I in II – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku – Obvestilo o pravicah ob prijetju – Pravica do obveščenosti o obdolžitvah – Pravica dostopa do gradiva zadeve – Oseba, ki je na podlagi evropskega naloga za prijetje prijeta v izvršitveni državi članici“
Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Pravica do obveščenosti v kazenskem postopku – Direktiva 2012/13 – Pravice osumljenih ali obdolženih oseb, ki so bile prijete ali pridržane – Pravica prejeti obvestilo o pravicah ob prijetju – Pravica do obveščenosti o obdolžitvah – Pravica dostopa do gradiva zadeve – Osebno področje uporabe teh pravic – Osebe, prijete zaradi izvršitve evropskega naloga za prijetje – Izključitev
(Direktiva 2012/13 Evropskega parlamenta in Sveta, uvodne izjave 14, 27 in 39, členi 1, 4(3), 5, 6(2) in 7(1), prilogi I in II; Okvirni sklep Sveta 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299)
(Glej točke 48, 49, od 53 do 58, 61 in 62 ter točko 1 izreka.)
Pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Okvirni sklep o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami – Vsebina in oblika evropskega naloga za prijetje – Obseg informacij, sporočenih osebam, ki so bile prijete zaradi izvršitve evropskega naloga za prijetje – Kršitev pravic do svobode in učinkovitega pravnega sredstva – Neobstoj
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 6 in 47; Okvirni sklep Sveta 2002/584, kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom 2009/299, člen 8(1) in Priloga; Direktiva 2012/13 Evropskega parlamenta in Sveta, členi 4, 6 in 7 ter Priloga II)
(Glej točke 73, 74 in od 76 do 81 ter točko 2 izreka.)
Povzetek
Spetsializirana prokuratura (specializirano državno tožilstvo, Bolgarija) je začelo kazenski pregon zoper osebo IR, obdolženo sodelovanja v kriminalni združbi zaradi storitve davčnih kaznivih dejanj. V predkazenskem postopku je bila oseba IR kot „obdolžena oseba“ obveščena le o nekaterih svojih pravicah. Vendar ob začetku sodne faze kazenskega postopka februarja 2017 ni bilo mogoče ugotoviti, kje je IR. Aprila 2017 je Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče, Bolgarija) za IR izdalo odredbo o priporu, ki pomeni nacionalni nalog za prijetje. Ker oseba IR maja 2017 še vedno ni bila najdena, je bil izdan evropski nalog za prijetje (ENP). Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče) pa je dvomilo o skladnosti tega ENP s pravom Unije, zato ga je razveljavilo.
Navedeno sodišče želi, ker se je odločilo izdati nov ENP za IR, dobiti pojasnila o informacijah, ki jih je treba priložiti navedenemu nalogu, da bi se zagotovilo spoštovanje pravic, določenih z Direktivo o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (v nadaljevanju: Direktiva 2012/13). (
1
) Natančneje, navedeno sodišče želi izvedeti, ali se osebe, ki so bile prijete zaradi izvršitve ENP, lahko sklicujejo na pravice, ki jih imajo „prijete ali pridržane […] obdolžene osebe“ v smislu Direktive 2012/13, poleg pravic, ki so jim izrecno podeljene s to direktivo. Če je odgovor na to vprašanje nikalen, se Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče) sprašuje o veljavnosti Okvirnega sklepa o ENP (
2
) glede na pravico do svobode in pravico do učinkovitega pravnega sredstva, določeni v členih 6 oziroma 47 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina). Informacije, sporočene osebam, ki so bile prijete zaradi izvršitve ENP na podlagi Okvirnega sklepa o ENP, so namreč bolj omejene kot tiste, sporočene osumljenim ali obdolženim osebam, ki so prijete ali pridržane na podlagi Direktive 2012/13, tako da se postavlja vprašanje, ali za prvonavedene osebe postane nemogoče ali čezmerno težko izpodbijati naloge, izdane zoper njih.
Presoja Sodišča
Na prvem mestu Sodišče trdi, da se pravice osumljenih ali obdolženih oseb, ki so prijete ali pridržane, določene v Direktivi 2012/13, ne uporabljajo za osebe, prijete zaradi izvršitve ENP. Med temi pravicami je med drugim pravica prejeti pisno obvestilo o pravicah ob prijetju, pri čemer mora to obvestilo vsebovati informacije o možnosti izpodbijati prijetje, pritožbe zoper pridržanje ter prošnje za začasni izpust. (
3
) Med temi pravicami sta tudi pravica do obveščenosti o obdolžitvah (
4
) in pravica dostopa do gradiva zadeve, ki je bistvena za izpodbijanje zakonitosti prijetja ali pridržanja. (
5
)
Sodišče je, potem ko je prišlo do tega sklepa in po tem, ko je ugotovilo, da analiza besedila določb Direktive 2012/13, ki določajo te različne pravice, sama po sebi ne omogoča ugotovitve, ali so osebe, ki so bile prijete zaradi izvršitve ENP, med osumljenci ali obdolženci, ki so prijeti ali pridržani v smislu te direktive in za katere se uporabljajo navedene pravice, analiziralo, prvič, okvir, v katerega so umeščene te določbe. Glede tega ugotavlja, da Direktiva 2012/13 zajema druge določbe, ki se izrecno nanašajo na pravice oseb, ki so prijete zaradi izvršitve ENP. (
6
) Poleg tega je treba sklicevanja na osumljene ali obdolžene osebe, ki so prijete ali pridržane, v Direktivi 2012/13 razumeti kot položaj, v katerem je tem osumljenim ali obdolženim osebam med kazenskim postopkom odvzeta prostost v smislu člena 5(1)(c) Konvencije o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah, podpisane v Rimu 4. novembra 1950 (v nadaljevanju: EKČP). (
7
) Ta položaj pa se razlikuje od zakonitega odvzema prostosti osebi, proti kateri teče postopek za izgon ali za izročitev, na katerega se prav tako nanaša EKČP (
8
) in ki ustreza primeru ENP. Po mnenju Sodišča iz tega izhaja, da se določbe glede osumljenih ali obdolženih oseb, ki so prijete ali pridržane, ne nanašajo na osebe, prijete zaradi izvršitve ENP.
Drugič, Sodišče meni, da je ta razlaga potrjena s tem, da ima Direktiva 2012/13 dva cilja. (
9
) Po eni strani namreč določa minimalne standarde na področju obveščanja osumljenih ali obdolženih oseb, da se jim omogoči priprava obrambe in da bi se zaščitila poštenost postopka. Po drugi strani je njen namen ohraniti posebnosti postopka v zvezi z ENP, za katerega je značilna želja po poenostavitvi in pospešitvi postopka predaje.
Na drugem mestu Sodišče potrjuje veljavnost Okvirnega sklepa o ENP glede na člena 6 in 47 Listine, ki določata pravico do svobode oziroma pravico do učinkovitega pravnega sredstva.
Glede tega Sodišče najprej opozarja, da izdaja ENP lahko posega v pravico zadevne osebe do svobode, zato varstvo pravic, ki jih mora ta oseba imeti na področju postopka in temeljnih pravic, pomeni, da mora biti odločba, s katero se spoštujejo zahteve učinkovitega sodnega varstva, sprejeta bodisi ob sprejetju nacionalnega naloga za prijetje bodisi ob izdaji ENP.
Dalje, Sodišče poudarja, da oseba, na katero se nanaša ENP, ki je bil izdan zaradi kazenskega pregona, od njene predaje pridobi status „obdolžene osebe“ v smislu Direktive 2012/13. Tako je od takrat upravičena do vseh pravic, ki izhajajo iz tega statusa, tako da lahko pripravi svojo obrambo in se zaščiti poštenost postopka.
Glede obdobja pred predajo Sodišče, prvič, ugotavlja, da Okvirni sklep o ENP določa, da mora ENP vsebovati informacije o zakonski označbi kaznivega dejanja ter opis okoliščin, v katerih je bilo kaznivo dejanje storjeno. (
10
) Te informacije pa v bistvu ustrezajo informacijam iz določb Direktive 2012/13 glede pravice osumljenih ali obdolženih oseb do obveščenosti o obdolžitvah. (
11
) Drugič, Sodišče opozarja, da pravica do učinkovitega sodnega varstva ne zahteva, da se pravica do pravnega sredstva zoper odločitev o izdaji ENP lahko uveljavlja pred predajo zadevne osebe. Nobena kršitev pravice do učinkovitega sodnega varstva zato ne more izhajati zgolj iz okoliščine, da je zadevna oseba o pravnih sredstvih, ki so na voljo v odreditveni državi članici, obveščena šele po predaji pristojnim organom te države članice, in da šele tedaj pridobi dostop do gradiva zadeve.
(
1
)	Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL 2012, L 142, str. 1).
(
2
)	Okvirni sklep Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 6, str. 34), kakor je bil spremenjen z Okvirnim sklepom Sveta 2009/299/PNZ z dne 26. februarja 2009 (UL 2009, L 81, str. 24) (v nadaljevanju: Okvirni sklep o ENP).
(
3
)	Glej člen 4 Direktive 2012/13, zlasti odstavek 3 tega člena.
(
4
)	Glej člen 6(2) Direktive 2012/13.
(
5
)	Glej člen 7(1) Direktive 2012/13.
(
6
)	Glej člen 5 Direktive 2012/13. Glej tudi Prilogo II k tej direktivi, ki določa okvirni vzorec obvestila o pravicah oseb, prijetih na podlagi ENP, ki se razlikuje od okvirnega vzorca obvestila o pravicah, ki se vroči osumljenim in obdolženim osebam, ki so prijete ali pridržane, določenega v Prilogi I k tej direktivi in je naveden v členu 4 Direktive 2012/13.
(
7
)	Glej uvodno izjavo 21 Direktive 2012/13.
(
8
)	Glej člen 5(1)(f) EKČP.
(
9
)	Glej člen 1 Direktive v povezavi z uvodnimi izjavami 14, 27 in 39 te direktive.
(
10
)	Glej člen 8(1)(d) in (e) Okvirnega sklepa o ENP.
(
11
)	Glej člen 6 Direktive 2012/13.