62023TJ0202_RES
Zadeva T‑202/23
Ville Kivikoski in drugi
proti
Svetu Evropske unije
Sodba Splošnega sodišča (deveti razširjeni senat) z dne 30. aprila 2025
„Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2022 – Odločba, da tožeča stranka ne napreduje v razred AST 8 – Ničnostna tožba – Pravni interes – Dokaz o obetanju napredovanja – Dopustnost – Člen 6(2) Kadrovskih predpisov – Referenčni multiplikatorji – Člen 45(1) Kadrovskih predpisov – Primerjava uspešnosti“
Pravna sredstva uradnikov – Pravni interes – Tožba zoper zavrnitev napredovanja – Nujnost dokazovanja, da obstaja obet napredovanja
(Kadrovski predpisi, členi 6(2), 35, 45(1), 90 in 91)
(Glej točke od 15 do 28.)
Uradniki – Napredovanje – Pogoji – Spoštovanje referenčnih multiplikatorjev enakovrednosti povprečne kariere – Namen stopenj – Možnost uporabe drugačne stopnje, kot je določena v Kadrovskih predpisih, v primeru neravnovesja med številom uradnikov, ki lahko napredujejo v nekaterih razredih, in povprečno čakalno dobo v teh razredih – Izključitev
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 6(2) in 45 ter Priloga I, oddelek B)
(Glej točke od 36 do 49.)
Povzetek
Splošno sodišče, pri katerem so V. Kivikoski in dva druga uradnika Sveta Evropske unije vložili tožbo, je v razširjenem senatu razglasilo ničnost odločbe zadnjenavedenega, da v napredovalnem obdobju 2022 ne napredujejo v razred AST 8 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba). S tem je podalo pojasnila glede dokazovanja interesa morebitne tožeče stranke, da se sklicuje na nezdružljivost referenčnih multiplikatorjev (v nadaljevanju: multiplikatorji), ki so določeni v Prilogi I, oddelek B, h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) in se uporabljajo v napredovalnem obdobju, s členom 6(2) teh kadrovskih predpisov. Poleg tega je v tem okviru podalo razlago člena 6(2) Kadrovskih predpisov v povezavi s Prilogo I, oddelek B (v nadaljevanju: pravila iz Kadrovskih predpisov), pri čemer se je izreklo o pomenu, ki ga je treba dati, prvič, izrazu „načelo napredovanja, ki temelji na odlikah [uspešnosti]“ iz člena 45 navedenih kadrovskih predpisov, in drugič, izrazu „aktivno zaposleni uradniki“ iz člena 35 istih kadrovskih predpisov.
Svet je junija 2022 objavil seznam uradnikov, ki bi lahko napredovali, kar je bilo utemeljeno zlasti s tem, da so dopolnili najmanj dve leti delovne dobe v svojem razredu na dan 1. januarja 2022, in število napredovanj, razpoložljivih za vsako funkcionalno skupino in vsak razred, v napredovalnem obdobju 2022. Na tem seznamu so bila med 81 uradniki, ki bi lahko napredovali v razred AST 8, navedena imena tožečih strank, prav tako pa je bilo napovedano odprtje 18 možnosti za napredovanje v ta razred.
Svet je julija 2022 sprejel izpodbijano odločbo tako, da je objavil in odobril seznam uslužbencev funkcionalne skupine AST, ki jih je posvetovalni odbor za napredovanje priporočil za napredovanje. Na tem seznamu imen tožečih strank ni bilo.
Tožeče stranke so v okviru pritožbe, ki jo je Svet zavrnil, trdile, da je izpodbijana odločba v nasprotju s pravili iz Kadrovskih predpisov, ker bi moralo biti v napredovalnem obdobju 2022 v razredu AST 8 odprtih 37 možnosti za napredovanje namesto 18.
Presoja Splošnega sodišča
Na prvem mestu, Splošno sodišče je v zvezi z dopustnostjo tožbe opozorilo, da mora uradnik, kadar se opira na tožbeni razlog, ki se nanaša na nezdružljivost multiplikatorjev, uporabljenih v napredovalnem obdobju, s členom 6(2) Kadrovskih predpisov, dokazati svoj interes, da se nanjo sklicuje, pri čemer mora dokazati, da bi ob upoštevanju njegovega osebnega položaja, če bi bilo upoštevano zahtevano število delovnih mest, imel možnost napredovanja.
V skladu s to določbo Kadrovskih predpisov je – brez poseganja v načelo napredovanja, ki temelji na uspešnosti iz člena 45 Kadrovskih predpisov – število prostih delovnih mest v vsakem razredu na dan 1. januarja vsakega leta enako številu aktivno zaposlenih uradnikov iz nižjega razreda na dan 1. januarja predhodnega leta, ki se pomnoži s stopnjami za ta razred, določenimi v oddelku B Priloge I h Kadrovskim predpisom, to je 25 % za razrede od AST 5 do AST 8.
V zvezi s tem izraz „aktivno zaposleni uradniki“ napotuje na enega od položajev iz člena 35 Kadrovskih predpisov. Iz te določbe v povezavi s členom 6(2) Kadrovskih predpisov izhaja, da je treba pri letni določitvi števila prostih delovnih mest za vsak razred upoštevati le upravni status aktivno zaposlenih uradnikov iz nižjega razreda na dan 1. januarja predhodnega leta, in to ne glede na njihovo upravičenost do morebitnega napredovanja.
Splošno sodišče je poudarilo, da so v obravnavani zadevi vsi uradniki, ki bi lahko napredovali v razred AST 8, med katerimi so tožeče stranke, dopolnili najmanj dve leti delovne dobe v razredu AST 7 na dan 1. januarja 2022. Poleg tega naj bi dejstvo, da se tožeče stranke niso razlikovale od drugih uradnikov, ki bi lahko napredovali v smislu ocenjevanja ali odgovornosti, ki jih imajo na podlagi svojih nalog, dokazovalo, da bi si tožeče stranke, če bi se uporabili multiplikatorji, enako kot drugi uradniki, ki bi lahko napredovali, in ob upoštevanju primerjalne ocene uspešnosti iz člena 45(1) Kadrovskih predpisov, obetale napredovanje v napredovalnem obdobju 2022.
Zato je Splošno sodišče sklenilo, da so tožeče stranke dokazale, da so si, če bi bilo v napredovalnem obdobju 2022 spoštovano število možnosti za napredovanje v razred AST 8, ki jih zahtevajo, torej 37 namesto 18, ki jih je napovedal Svet, lahko obetale napredovanje in da so zato izkazale interes, da se sklicujejo na nezdružljivost uporabljenih multiplikatorjev s členom 6(2) Kadrovskih predpisov, in s tem svoj pravni interes.
Na drugem mestu, v zvezi s spoštovanjem multiplikatorjev je Splošno sodišče ugotovilo, da iz besedila „brez poseganja v načelo napredovanja, ki temelji na odlikah [uspešnosti], kakor je določeno v členu 45 Kadrovskih predpisov“ iz člena 6(2) Kadrovskih predpisov, ki napotuje na poznejšo fazo v postopku napredovanja, ni mogoče sklepati, da bi bilo mogoče to načelo uporabiti, da bi se pri določitvi letnega števila prostih delovnih mest v vsakem razredu in s tem možnosti za napredovanje odstopilo od uporabe multiplikatorjev na število aktivno zaposlenih uradnikov iz nižjega razreda na dan 1. januarja predhodnega leta.
Poleg tega multiplikatorji sledijo dvema različnima ciljema. Po eni strani je njihov namen v skladu s členom 6(2) Kadrovskih predpisov izračunati letno število delovnih mest, odprtih za napredovanje, v vsakem razredu in za to se uporabljajo na podlagi petletnega povprečja. Po drugi strani te stopnje ne glede na člen 6(2) Kadrovskih predpisov omogočajo določitev povprečnega trajanja kariere v razredu. Pri tem vprašanju je treba upoštevati multiplikatorje, ki so se uporabljali v letih, ko je bil uradnik v zadevnem razredu, in omejitev petletne podlage iz člena 6(2) Kadrovskih predpisov se torej ne uporablja. Iz tega izhaja, da je treba vprašanje določitve povprečnega trajanja kariere v nekem razredu razlikovati od vprašanja določitve števila delovnih mest, ki morajo biti odprta za določen razred v nekem napredovalnem obdobju.
Svet zato ni mogel niti uporabiti drugačnega multiplikatorja od tistega, ki je določen v oddelku B Priloge I h Kadrovskim predpisom, niti neupoštevati števila aktivno zaposlenih uradnikov v razredu AST 7 na dan 1. januarja 2021 v smislu člena 35 Kadrovskih predpisov v povezavi s členom 6(2) teh predpisov.
Prvič, posebne okoliščine, ki so značilne za položaj uradnikov v razredu AST 7 in ki jih je Svet opisal v svojih vlogah, če bi bile dokazane, ne morejo upravičiti, da se s korektivnimi ukrepi odstopi od jasnega in natančnega besedila pravil iz Kadrovskih predpisov, ne da bi bilo ogroženo izvajanje hierarhično višjih določb, kot so določbe iz Kadrovskih predpisov in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije ali splošna pravna načela.
V zvezi s tem ni upoštevna trditev Sveta, da bi bilo treba dejansko karierno napredovanje uradnikov uskladiti s povprečno čakalno dobo v vsakem razredu, določeno v oddelku B Priloge I h Kadrovskim predpisom, v primeru neravnovesja med številom uradnikov, ki lahko napredujejo v nekaterih razredih, in povprečno čakalno dobo v teh razredih, ker vprašanja določitve števila možnosti za napredovanje v razred AST 8 v napredovalnem obdobju 2022 ni mogoče zamenjevati z vprašanjem glede določitve povprečnega trajanja kariere v razredu AST 7, za katero – v nasprotju s tem prvim vprašanjem – ne velja omejitev, ki izhaja iz petletnega povprečja iz člena 6(2) Kadrovskih predpisov.
Drugič, Svet ni dokazal, da bi uporaba pravil iz Kadrovskih predpisov v tej zadevi, natančneje glede na razliko med številom uradnikov, ki bi lahko napredovali, in številom možnosti za napredovanje, lahko ovirala primerjalno oceno uspešnosti uradnikov iz člena 45(1) Kadrovskih predpisov.