SKLEP SODIŠČA (deveti senat)
z dne 20. junija 2019(*)
„Predhodno odločanje – Javno naročilo blaga, gradenj ali storitev – Direktiva 2014/24/EU – Člen 10(h) – Posebne izključitve pri javnih naročilih storitev – Storitve prevoza bolnikov z reševalnimi vozili – Pojem“
V zadevi C‑424/18,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Tribunale amministrativo regionale per il Veneto (deželno upravno sodišče za Benečijo, Italija) z odločbo z dne 13. junija 2018, ki je na Sodišče prispela 27. junija 2018, v postopku
Italy Emergenza Cooperativa Sociale,
Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“
proti
Ulss 5 Polesana Rovigo,
Regione del Veneto,
ob udeležbi
Regione del Veneto,
Croce Verde Adria,
Italy Emergenza Cooperativa Sociale,
Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze (Organizzazione nazionale di volontariato) – ANPAS ODV,
Associazione Nazionale Pubblica Assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria,
Confederazione Nazionale delle Misericordie d’Italia,
SODIŠČE (deveti senat),
v sestavi K. Jürimäe, predsednica senata, D. Šváby (poročevalec) in S. Rodin, sodnika,
generalni pravobranilec: M. Campos Sánchez-Bordona,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–        za Italy Emergenza Cooperativa Sociale R. Speranzoni in S. Betti, avvocati,
–        za Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“ V. Migliorini in C. Tamburini, avvocati,
–        za Regione del Veneto E. Zanon, C. Zampieri in C. Drago, avvocati,
–        za Croce Verde Adria C. Tamburini, avvocato,
–        za Associazione Nazionale Pubbliche Assistenze (Organizzazione nazionale di volontariato) – ANPAS ODV V. Migliorini in C. Tamburini, avvocati,
–        za Associazione Nazionale Pubblica Assistenza (ANPAS) – Comitato regionale Liguria R. Damonte, avvocato,
–        za Confederazione Nazionale delle Misericordie d’Italia P. Sanchini, F. Sanchini in C. Sanchini, avvocati,
–        za italijansko vlado G. Palmieri, agentka, skupaj s F. Sclafanijem, avvocato dello Stato,
–        za nemško vlado sprva T. Henze in J. Möller, nato J. Möller, agenta,
–        za Irsko M. Browne, G. Hodge in A. Joyce, agenti, skupaj s C. Donnelly, BL,
–        za Evropsko komisijo G. Gattinara, P. Ondrůšek in L. Haasbeek, agenti,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi odločeno z obrazloženim sklepom v skladu s členom 99 Poslovnika Sodišča,
sprejema naslednji
Sklep
1        Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 10(h) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL 2014, L 94, str. 65).
2        Ta predlog je bil vložen v okviru dveh sporov med zadrugo Italy Emergenza Cooperativa Sociale (v nadaljevanju: Italy Emergenza) in združenjem Associazione Volontaria di Pubblica Assistenza „Croce Verde“ (v nadaljevanju: Croce Verde) na eni strani ter družbo Ulss 5 Polesana Rovigo (lokalna socialno‑zdravstvena enota št. 5 Polesana iz Roviga, Italija, v nadaljevanju: Ulss 5 Polesana) in Regione del Veneto (dežela Benečija, Italija) na drugi strani glede neposredne oddaje javnega naročila družbe Ulss 5 Polesana za storitve prevoza z reševalnim vozilom.
Pravni okvir
Pravo Unije
3        V uvodni izjavi 28 Direktive 2014/24 je navedeno:
„Ta direktiva se ne bi smela uporabljati za nekatere storitve v sili, če jih izvajajo neprofitne organizacije ali združenja, saj bi težko ohranili posebno naravo teh organizacij, če bi bilo izvajalce storitev treba izbirati v skladu s postopki iz te direktive. Vendar pa izključitev ne bi smela preseči nujno potrebnega; zato bi bilo treba izrecno določiti, da ne bi smeli izključiti storitev prevoza bolnikov z reševalnimi vozili. V zvezi s tem je treba tudi pojasniti, da skupina 601 iz nomenklature CPV [Common Procurement Vocabulary (enotni besednjak javnih naročil)] ‚storitve kopenskega prevoza‘ ne zajema storitev reševalnih vozil, ki so v razredu CPV 8514. Pojasniti bi bilo torej treba, da bi morala za storitve, ki so zajete s kodo CPV 85143000-3, pri katerih gre izključno za prevoz bolnikov z reševalnimi vozili, veljati posebna ureditev, določena za socialne in druge posebne storitve (v nadaljnjem besedilu: enostavnejša ureditev). Posledično bi enostavnejša ureditev veljala tudi za mešana javna naročila za opravljanje storitev reševalnih vozil na splošno, če bi bila vrednost storitev prevoz[a] bolnikov z reševalnimi vozili višja od vrednosti drugih storitev reševalnih vozil.“
4        Člen 10 te direktive, naslovljen „Posebne izključitve pri javnih naročilih storitev“, v točki (h) določa:
„Ta direktiva se ne uporablja za javna naročila storitev za:
[…]
(h)      storitve civilne obrambe, civilne zaščite in preprečevanja nevarnosti, ki jih izvajajo neprofitne organizacije ali združenja in ki jih zajemajo kode CPV: 75250000-3 [storitve gasilskih in reševalnih služb], 75251000-0 [gasilske storitve], 75251100-1 [storitve gašenja požarov], 75251110-4 [storitve preprečevanja požarov], 75251120-7 [storitve za boj proti gozdnim požarom], 75252000-7 [storitve reševalnih služb/reševanje], 75222000-8 [storitve civilne zaščite]; 98113100-9 [storitve na področju jedrske varnosti] in 85143000-3 [storitve reševalnih vozil], razen storitev prevoza bolnikov z reševalnimi avtomobili;
[…]“
5        Naslov III navedene direktive, naslovljen „Posebne ureditve za javna naročila“, vsebuje poglavje I, ki ga sestavljajo členi od 74 do 77 navedene direktive. V teh določbah je določena enostavnejša ureditev, ki se uporablja za socialne in druge posebne storitve.
Italijansko pravo
6        Decreto legislativo n. 50 – Attuazione delle direttive 2014/23/UE, 2014/24/UE e 2014/25/UE sull’aggiudicazione dei contratti di concessione, sugli appalti pubblici e sulle procedure d’appalto degli enti erogatori nei settori dell’acqua, dell’energia, dei trasporti e dei servizi postali, nonché per il riordino della disciplina vigente in materia di contratti pubblici relativi a lavori, servizi e forniture (zakonska uredba št. 50 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Direktive 2014/23/EU [o podeljevanju koncesijskih pogodb, Direktive 2014/24/EU in Direktive 2014/25/EU] o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ter za reorganizacijo veljavnih pravil o javnih naročilih gradenj, storitev in blaga) z dne 18. aprila 2016 (GURI št. 91 z dne 19. aprila 2016) pomeni novi Codice dei contratti pubblici (zakonik o javnem naročanju, v nadaljevanju: zakonik o javnem naročanju).
7        Člen 17 tega zakonika, naslovljen „Posebne izključitve glede pogodb o javnih naročilih in koncesijah za storitve“, v odstavku 1 določa:
„Določbe tega zakonika se ne uporabljajo za javna naročila ali koncesije za storitve, ki se nanašajo na:
[…]
(h)      storitve civilne obrambe, civilne zaščite in preprečevanja nevarnosti, ki jih izvajajo neprofitne organizacije ali združenja in ki jih zajemajo kode CPV 75250000-3, 75251000-0, 75251100-1, 75251110-4, 75251120-7, 75252000-7, 75222000-8, 98113100-9 in 85143000-3, razen storitev prevoza bolnikov z reševalnimi avtomobili.“
8        Člen 57 decreto legislativo n. 117 – Codice del Terzo settore (zakonska uredba št. 117 o zakoniku o tretjem sektorju) z dne 3. julija 2017 (redni dodatek h GURI št. 179 z dne 2. avgusta 2017) določa:
„Storitve nujnega in izredno nujnega reševalnega prevoza se lahko prednostno oddajo v izvajanje s sklenitvijo pogodbe s prostovoljskimi organizacijami, ki so vsaj šest mesecev vpisane v enotni nacionalni register tretjega sektorja, so članice omrežnega združenja iz člena 41(2) in so akreditirane v skladu z zadevno deželno zakonodajo, če obstaja, v primerih, ko zaradi specifičnosti storitve neposredna sklenitev pogodbe zagotavlja izvajanje storitve v splošnem interesu, v sistemu učinkovitega prispevka k družbenemu cilju in doseganja ciljev solidarnosti, v skladu s pogoji ekonomske učinkovitosti in ustreznosti ter ob upoštevanju načel preglednosti in preprečevanja diskriminacije.“
9        Decreto del Presidente del Consiglio dei Ministri – Definizione e aggiornamento dei livelli essenziali di assistenza, di cui all’articolo 1, comma 7, del decreto legislativo 30 dicembre 1992 n. 502 (uredba predsednika sveta ministrov o opredelitvi in posodobitvi osnovne ravni pomoči iz člena 1(7) zakonske uredbe št. 502 z dne 30. decembra 1992) z dne 12. januarja 2017 (redni dodatek h GURI št. 65 z dne 18. marca 2017) v členu 7, naslovljenem „Teritorialna nujna medicinska pomoč“, določa:
„1.      Nacionalna zdravstvena služba zagotavlja v nujnih primerih na teritorialnem območju zunaj bolnišnic hitro zdravstveno posredovanje za stabilizacijo bolnika z zagotavljanjem varnega prevoza v najprimernejšo bolnišnico. Usklajevanje in upravljanje teritorialne dejavnosti v nujnih primerih izvajajo operativne centrale 118 24 ur na dan.
2.      Zagotavljajo se zlasti:
(a)      zdravstveno posredovanje s kopenskimi in zračnimi prevoznimi sredstvi za osnovno in napredno oskrbo z ustrezno usposobljenimi zdravstvenimi delavci,
(b)      sekundarni reševalni prevoz z zagotavljanjem pomoči ali brez;
(c)      dejavnosti pomoči in organizacije v primeru obsežnih izrednih razmer in dogodkov, ki pomenijo jedrsko, biološko, kemijsko in radiološko (JBKR) tveganje,
d)      dejavnosti pomoči na prireditvah in načrtovanih dogodkih v skladu s pravili, ki so jih določile dežele in avtonomne pokrajine.
3.      Dejavnosti teritorialne nujne medicinske pomoči se izvajajo skupaj z dejavnostmi nujne pomoči v bolnišnicah, ki jih zagotavljajo službe za prvo pomoč in službe za nujno medicinsko pomoč, ter dejavnostmi osnovne in stalne pomoči.“
10      Člen 2(1) legge regionale n. 26 – Disciplina del sistema regionale di trasporto sanitario di soccorso ed emergenza (deželni zakon Benečije št. 26 o ureditvi deželnega sistema reševalnega prevoza in nujnega reševalnega prevoza) z dne 27. julija 2012 (v nadaljevanju: deželni zakon št. 26/2012) določa:
„Za namen tega zakona je reševalni prevoz in nujni reševalni prevoz dejavnost, ki jo z reševalnimi vozili izvaja zdravstveno in drugo osebje, odgovorno za to storitev, pri izvajanju naslednjih nalog:
(a)      nujni reševalni prevoz, ki se izvaja z reševalnimi vozili, upravljajo pa ga operativne koordinacijske centrale za nujno medicinsko pomoč (SUEM);
(b)      storitve prevoza, določene v okviru Livelli Essenziali di Assistenza (osnovna raven pomoči), ki se izvajajo z reševalnimi vozili;
(c)      storitve prevoza v primeru, ko klinično stanje bolnika zahteva izključno uporabo reševalnega vozila in med vožnjo pomoč zdravstvenega osebja ali drugega ustrezno usposobljenega osebja, ter zagotavljanje neprekinjenosti zdravljenja.“
11      Deliberazione della Giunta Regionale del Veneto n. 1515 (sklep deželnega sveta Benečije, Italija, št. 1515) z dne 29. oktobra 2015 določa, da je „v reševalnem vozilu […] med prevozom voznik reševalec in vsaj en reševalec, ki ima ustrezne kvalifikacije in usposobljenost za to dejavnost“, za kar se zahteva udeležba na usposabljanju in opravljen izpit s področja anatomije, fiziologije in prve pomoči. Iz tega sledi, da sekundarna storitev, tudi samo prevoz, združuje običajni prevoz in zdravstveno pomoč.
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
12      Italy Emergenza, socialna zadruga, ki opravlja storitve prevoza z reševalnimi vozili, je vložila tožbo, s katero je predlagala predvsem razglasitev ničnosti sklepa generalnega direktorja družbe Ulss 5 Polesana št. 1754 z dne 28. decembra 2017 in vrste pripravljalnih aktov za sprejetje tega sklepa. Navedena lokalna enota je s tem sklepom združenju Croce Verde z neposredno sklenitvijo pogodbe dodelila izvajanje storitev nujnega in izredno nujnega reševalnega prevoza ter sekundarnega reševalnega prevoza na ozemlju, ki ga upravlja ta enota. Navedena pogodba, veljavna od 1. aprila 2018 do 31. marca 2020, se lahko podaljša za dodatni dve leti, pod pogojem, da združenje Croce Verde v tem času še naprej izpolnjuje pogoje za akreditacijo iz deželnega zakona št. 26/2012 in sklepa deželnega sveta Benečije št. 179/2014. Nazadnje, v navedeni pogodbi so vračljivi stroški ocenjeni na 2.291.260 EUR letno, kar pomeni, da skupni triletni znesek znaša 6.873.780,00 EUR.
13      Zadruga Italy Emergenza meni, da storitve sekundarnega reševalnega prevoza ne spadajo med storitve, ki so v skladu s členom 10(h) Direktive 2014/24 v povezavi z uvodno izjavo 28 te direktive izključene iz pravil o javnem naročanju.
14      Medtem ko je Tribunale amministrativo regionale per il Veneto (deželno upravno sodišče za Benečijo, Italija) obravnavalo navedeno tožbo, je družba Ulss 5 Polesana s sklepom št. 372 z dne 24. aprila 2018 razglasila sklep št. 1754 za ničen, da bi upoštevala sodbo Consiglio di Stato (državni svet, Italija) z dne 22. februarja 2018, v kateri je bilo ugotovljeno, da je samo storitev nujnega reševalnega prevoza izjemoma lahko izključena iz pravila o javnem naročanju, če jo izvajajo neprofitne organizacije. Za storitev samo prevoza z reševalnim vozilom, to je redni prevoz bolnikov, ki ni nujen, pa naj bi se uporabljala enostavnejša ureditev iz členov od 74 do 77 Direktive 2014/24.
15      Zadruga Italy Emergenza je po sprejetju sklepa št. 372 v bistvu izjavila, da je pripravljena umakniti tožbo, pod pogojem, da združenje Croce Verde ne bi zahtevalo razglasitve ničnosti tega sklepa.
16      Vendar je združenje Croce Verde izpodbijalo navedeni sklep, pri čemer je trdilo, da je razlikovanje med storitvami nujnega prevoza in samo prevoznimi storitvami še vedno sporno. Čeprav se namreč v skladu z uvodno izjavo 28 Direktive 2014/24 zdi, da se enostavnejša ureditev uporablja „izključno“ za prevoz bolnikov z reševalnimi vozili, pa člen 10(h) te direktive tega pojasnila ne vsebuje.
17      Predložitveno sodišče je v podobni zadevi, v kateri je izdalo sodbo z dne 9. marca 2018, presodilo, da so v skladu z zadnjenavedeno določbo in členom 17(1)(h) zakonika o javnih naročilih, s katerim je ta natančno prenesena, „storitve reševalnih vozil“, ki jih zajema koda CPV 85143000-3, z odstopanjem od tradicionalnih pravil o javnem naročanju, izključene iz določb zakonika o javnem naročanju, razen „storitev prevoza bolnikov z reševalnimi vozili“, za katere se še vedno uporablja enostavnejša ureditev. Da bi se izključitev, določena v členu 10(h) navedene direktive, lahko uporabljala, naj bi se morale storitve nujne medicinske pomoči izvajati z reševalnimi vozili, ustrezati bi morale prevozu in nudenju prve pomoči bolnikom, ki potrebujejo nujno zdravljenje, opravljati pa bi jih morale neprofitne organizacije. Za storitev samo prevoza z reševalnimi vozili, to je redni prevoz bolnikov, ki ni nujen, pa naj bi se po mnenju navedenega sodišča uporabljala enostavnejša ureditev.
18      Vendar predložitveno sodišče navaja, da je storitve nujne medicinske pomoči sicer enostavno razlikovati od storitev samo prevoza bolnikov, obstajajo pa vmesne vrste prevoza, ki jih ni preprosto opredeliti. To naj bi veljajo zlasti za nekatere zdravstvene storitve, navedene v členu 2 deželnega zakona št. 26/2012, kot so na eni strani prevozne storitve, določene v okviru osnovne ravni pomoči, ki vključujejo obveznost Servizio Sanitario Nazionale (nacionalna zdravstvena služba, Italija), da vsem državljanom brezplačno ali proti plačilu določenega deleža zagotavlja storitve, ki se izvajajo z reševalnimi vozili, in na drugi strani prevozne storitve v primeru, ko klinično stanje bolnika zahteva izključno uporabo reševalnega vozila in med vožnjo pomoč zdravstvenega osebja ali drugega ustrezno usposobljenega osebja za zagotavljanje neprekinjenosti zdravljenja.
19      Vendar naj bi bile v členu 2 deželnega zakona št. 26/2012 vse navedene storitve izenačene s storitvami nujnega prevoza z reševalnimi vozili in naj bi zato zanje veljala izključitev, določena s členom 10(h) Direktive 2014/24 in členom 17(1)(h) zakonika o javnem naročanju, če jih zagotavljajo neprofitne organizacije ali združenja.
20      V teh okoliščinah je Tribunale amministrativo regionale per il Veneto (deželno upravno sodišče za Benečijo) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.      Ali je treba člen 10(h) in uvodno izjavo 28 Direktive [2014/24] razlagati tako, da
(a)      storitve reševalnega prevoza, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, in
(b)      storitve prevoza, določene v okviru osnovne ravni pomoči […], ki se opravljajo z reševalnimi vozili, spadajo v okvir izjeme iz navedenega člena 10(h) ali spadajo med storitve iz členov od 74 do 77 [direktive 2014/24]?
2.      Ali je treba Direktivo [2014/24] razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se tudi ob neobstoju dejanske nujnosti
(a)      storitve reševalnega prevoza, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, in
(b)      storitve prevoza, določene v okviru osnovne ravni pomoči (LEA), ki se opravljajo z reševalnimi vozili, prednostno dodelijo prostovoljskim organizacijam z neposredno sklenitvijo pogodbe?“
Vprašanji za predhodno odločanje
21      Člen 99 Poslovnika Sodišča določa, da če je iz sodne prakse mogoče jasno sklepati, kakšen je odgovor na vprašanje, predloženo v predhodno odločanje, ali če odgovor na tako vprašanje ne dopušča nobenega razumnega dvoma, lahko Sodišče na predlog sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli odloči z obrazloženim sklepom.
22      To določbo je treba uporabiti v tej zadevi.
23      Predložitveno sodišče z vprašanjema, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 10(h) Direktive 2014/24 v povezavi z uvodno izjavo 28 te direktive razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero storitve reševalnih vozil, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, na eni strani in prevozne storitve, določene v okviru osnovne ravni pomoči, ki se opravljajo z reševalnimi vozili, na drugi strani ob neobstoju nujnosti spadajo na področje uporabe izključitve, določene v navedeni določbi.
24      Za odgovor na to vprašanje je treba opozoriti, da člen 10(h) Direktive 2014/24 izključuje javna naročila storitev civilne obrambe, civilne zaščite in preprečevanja nevarnosti s področja klasičnih pravil o javnem naročanju, če sta izpolnjena dva pogoja, in sicer da te storitve ustrezajo kodam CPV, navedenim v tej določbi, in da jih opravljajo neprofitne organizacije ali združenja. Vendar ta izjema od uporabe pravil o javnem naročanju vsebuje izključitev iz izjeme v smislu, da se ne uporablja za storitve prevoza bolnikov z reševalnimi vozili, za katere velja poenostavljena ureditev iz členov od 74 do 77 Direktive 2014/24 (glej v tem smislu sodbo z dne 21. marca 2019, Falck Retungsdienste in Falck, C‑465/17, EU:C:2019:234, točka 38).
25      Iz člena 10(h) Direktive 2014/24 v povezavi z uvodno izjavo 28 te direktive izhaja, da izključitev iz pravil o javnem naročanju, ki je v tej določbi določena v korist storitev preprečevanja nevarnosti, velja le za določene storitve v sili, ki jih zagotavljajo neprofitne organizacije ali združenja, in da ne sme preseči tega, kar je nujno potrebno (sodba z dne 21. marca 2019, Falck Retungsdienste in Falck, C‑465/17, EU:C:2019:234, točka 43).
26      Zato je, kar zadeva storitve preprečevanja nevarnosti, neuporaba pravil o javnem naročanju iz člena 10(h) te direktive neločljivo povezana z obstojem storitev v sili, tako da zgolj prisotnost usposobljenega osebja v reševalnem vozilu ne more zadostovati za ugotovitev, da gre za storitev reševalnih vozil, ki je zajeta s kodo CPV 85143000‑3 (glej v tem smislu sodbo z dne 21. marca 2019, Falck Retungsdienste in Falck, C‑465/17, EU:C:2019:234, točki 44 in 45).
27      Kljub vsemu je mogoče, da gre vsaj potencialno za nujen primer, kadar je treba prepeljati bolnika, pri katerem obstaja tveganje poslabšanja zdravstvenega stanja med tem prevozom, ki ga načeloma mora biti mogoče objektivno oceniti. Samo pod temi pogoji bi lahko kvalificirani prevoz bolnikov spadal na področje izjeme od uporabe pravil o javnem naročanju iz člena 10(h) Direktive 2014/24 (glej v tem smislu sodbo z dne 21. marca 2019, Falck Retungsdienste in Falck, C‑465/17, EU:C:2019:234, točki 46 in 49).
28      Iz navedenega je razvidno, da ne storitve reševalnih vozil, za katere je z zakonodajo, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo, ne prevozne storitve, določene v okviru osnovne ravni pomoči, ki se opravljajo z reševalnimi vozili, ne morejo samodejno spadati na področje uporabe izključitve, ki jo določa člen 10(h) Direktive 2014/24. Za uporabo navedene izključitve je namreč poleg prisotnosti osebja, ki je ustrezno usposobljeno na področju dajanja prve pomoči, potrebno, da storitev reševalnih vozil izvajajo neprofitne organizacije ali združenja v smislu navedene določbe in da gre za nujni primer.
29      Na postavljeni vprašanji je torej treba odgovoriti, da je treba člen 10(h) Direktive 2014/24 v povezavi z uvodno izjavo 28 te direktive razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero storitve reševalnih vozil, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, na eni strani in storitve prevoza, določene v okviru osnovne ravni pomoči, ki se opravljajo z reševalnimi vozili, na drugi strani ob neobstoju nujnosti spadajo na področje uporabe izključitve, določene v navedeni določbi.
Stroški
30      Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (deveti senat) razsodilo:
Člen 10(h) Direktive 2014/24 EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES v povezavi z uvodno izjavo 28 te direktive je treba razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, v skladu s katero storitve reševalnih vozil, za katere je v vozilu določena obvezna prisotnost voznika reševalca in še vsaj enega reševalca z ustrezno usposobljenostjo in kvalifikacijami, pridobljenimi z opravljenim tečajem in izpitom s področij prve pomoči, na eni strani in storitve prevoza, določene v okviru osnovne ravni pomoči, ki se opravljajo z reševalnimi vozili, na drugi strani ob neobstoju nujnosti spadajo na področje uporabe izključitve, določene v navedeni določbi.
Podpisi
*      Jezik postopka: italijanščina.