61977CJ0117_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa 117/77,
jonka Centrale Raad van Beroep on saattanut ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa
Het Bestuur van het Algemeen Ziekenfonds Drenthe-Platteland, Zwolle,
kantajana,
vastaan
G. Pierik, Wapenfeld,
vastaajana,
ennakkoratkaisun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 tiettyjen sellaisten säännösten tulkinnasta, jotka koskevat työntekijöitten oikeutta saada aiheellista hoitoa toisen jäsenvaltion alueella,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN,
toimien kokoonpanossa: presidentti H. Kutscher, jaostojen puheenjohtajat M. Sørensen ja G. Bosco sekä tuomarit A. M. Donner, J. Mertens de Wilmars, P. Pescatore, A. J. Mackenzie Stuart, A. O'Keeffe ja A. Touffait,
julkisasiamies: H. Mayras,
kirjaaja: A. Van Houtte,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1
Centrale Raad van Beroep on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle puheenjohtajansa 28.9.1977 päivätyllä kirjeellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 30.9.1977, ETY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksiä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL 1971, L 149) tiettyjen säännösten tulkinnasta.
2
Kysymykset on esitetty asiassa, joka koskee alankomaalaisen toimivaltaisen laitoksen päätöstä evätä Alankomaissa asuvalta, kyseisen maan lainsäädännön nojalla työkyvyttömyysetuutta saavalta työntekijältä korvaus Saksan liittotasavallassa saadusta kylpylähoidosta aiheutuneista kuluista.
3
Edellä mainittu sosiaalilaitos on perustellut epäämistä Wet op Arbeidsongeschiktheidsverzekeringilla (laki pitkäaikaisen työkyvyttömyyden vakuutuksesta), jonka mukaan etuus työkyvyn säilyttämiseksi, palauttamiseksi tai parantamiseksi toteutetuista toimenpiteistä myönnetään työkyvyttömyysetuuden saajalle ainoastaan, jos toimenpiteet eivät kuulu Alankomaiden sosiaalilainsäädännön tietyissä säännöksissä säädettyihin luontoisetuuksiin.
4
Huomautuksissaan komissio on esittänyt epäilynsä tässä tapauksessa esitettyjen kysymysten merkityksellisyydestä ja hyödyllisyydestä asian kannalta sillä perusteella, että asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklassa ei sen mielestä tarkoiteta kansallisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatettua tilannetta.
5
Se ehdottaa, että yhteisöjen tuomioistuin tarkentaisi asiaa tältä osin päätöksensä perusteluissa.
6
Perustamissopimuksen 177 artikla perustuu kansallisten tuomioistuinten ja yhteisöjen tuomioistuimen tehtävien selvään erottamiseen toisistaan, eikä siinä anneta yhteisöjen tuomioistuimelle toimivaltaa arvioida, onko esitetyillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta.
7
Näin ollen sen seikan ratkaiseminen, voidaanko yhteisön oikeuden säännöksiä, määräyksiä tai käsitteitä, joista tulkintaa pyydetään, tosiasiallisesti soveltaa käsiteltävänä olevaan tapaukseen, ei kuulu yhteisöjen tuomioistuimen vaan kansallisen tuomioistuimen toimivaltaan.
8
Ensimmäisellä kysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa selvittää, määritetäänkö asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä käytetyllä ilmaisulla "joka täyttää toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytykset oikeuden saamiseksi etuuksiin" henkilöt, joilla lähtökohtaisesti on oikeus etuuksiin, vai halutaanko sen ulottuvuus rajoittaa etuuksiin, jotka kuuluvat toimivaltaisen valtion lainsäädännössä säädettyihin kansallisiin luontoisetuuksiin.
9
Lisäksi kansallinen tuomioistuin pyytää yhteisöjen tuomioistuinta tarkentamaan edellä mainitussa säännöksessä käytetyn ilmaisun "kysymyksessä olevaa hoitoa" merkityksen ja ulottuvuuden. Erityisesti halutaan selvittää, viitataanko kyseisellä ilmaisulla erityishoitoon, jota on saatavilla vain oleskeluvaltiossa tai hoitoon, jota ei ainakaan anneta asuinvaltion alueella, vai tarkoitetaanko sillä yleisemmin sairauden tai taudin aiheellista hoitoa.
10
Yhteisöjen tuomioistuimelta kysytään toisaalta, ovatko "toimivaltaisen laitoksen puolesta oleskelu- tai asuinpaikan laitoksesta annettavat luontoisetuudet" sellaisia, joihin henkilöillä "on oikeus maassa, jossa asuu" vai sellaisia, joita toimivaltainen laitos voi antaa.
11
Seuraavaksi kysytään, koskeeko velvollisuus antaa edellä mainitun artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu lupa myös tapauksia, joissa kyseinen hoito ei kuulu kansallisiin luontoisetuuksiin.
12
Koska edellä esitetyt kysymykset liittyvät toisiinsa, niitä on tarkasteltava yhdessä.
13
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tehdystä viittauksesta 18 artiklaan, joka koskee vakuutuskausien yhteenlaskemista oikeuden saamiseksi etuuteen, käy ilmi, että virkkeen tarkoituksena on ainoastaan määrittää henkilöt, joihin 22 artiklaa sovelletaan, ja antaa yleisedellytys soveltamisesta, johon mainitun kohdan a, b ja c alakohdissa lisätään erityisedellytyksiä.
14
Perustamissopimuksen yleisissä tavoitteissa asetuksen (ETY) N:o 1408/71 22 artikla kuuluu toimenpiteisiin, joilla pyritään siihen, että työntekijä, joka on yhteisön jäsenvaltion kansalainen, voi riippumatta siitä, missä kansallisessa laitoksessa hänet on vakuutettu, tai riippumatta hänen asuinpaikastaan saada missä tahansa muussa jäsenvaltiossa annettavia luontoisetuuksia.
15
Ilmaisusta "hänen tilansa kannalta aiheellista hoitoa", joka on esitetty 22 artiklan 1 kohdan c alakohdassa, johtuu, että luontoisetuuksiin, joita varten työntekijälle annetaan lupa kyseisen säännöksen mukaisesti mennä toisen jäsenvaltion alueelle, kuuluu kyseisen henkilön sairauden tai taudin kannalta tehokkaaksi katsottu hoito.
16
Näin ollen ei ole tarpeen tietää, voidaanko työntekijän tarvitsemaa luontoisetuutta antaa sen jäsenvaltion alueella, jossa hän asuu. Edellä mainitun 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun luvan saamiseksi merkitsevää on ainoastaan se, että kyseinen etuus vastaa kyseisen henkilön terveydentilaan paremmin soveltuvaa hoitoa.
17
Vaikka työntekijän mahdollisuus saada luontoisetuuksia toisessa jäsenvaltiossa on mainitun kohdan nojalla luvanvaraista, toimivaltaisen laitoksen päätäntävaltaa luvan epäämisessä on kuitenkin rajoitettu asetuksessa esitetyllä vaatimuksella varmistaa työntekijälle mahdollisuus saada jäsenvaltiossa annettavaa terveydentilansa kannalta aiheellista hoitoa riippumatta siitä, missä hän asuu ja minkä jäsenvaltion sosiaalilaitoksessa hänet on vakuutettu.
18
Mainitun asetuksen 22 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että lupaa "ei voida evätä, jos sille, jota asia koskee, ei ole voitu antaa kysymyksessä olevaa hoitoa sen jäsenvaltion alueella, jossa hän asuu". Näin ollen 22 artiklassa kielletään luvan epääminen myös silloin, kun jäsenvaltiossa, jossa asianomainen asuu, annettu hoito ei ole yhtä tehokasta kuin hoito, jota hän voi saada toisessa jäsenvaltiossa.
19
Edellä esitetyistä syistä on kansallisen tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin vastattava, että 22 artiklan 1 kohdan alussa käytetyllä sanamuodolla "joka täyttää toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytykset oikeuden saamiseksi etuuksiin" määritetään henkilöt, joille lähtökohtaisesti annetaan oikeus etuuksiin asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön perusteella.
20
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa käytetyllä sanamuodolla "kysymyksessä olevaa hoitoa" tarkoitetaan kaikkea kyseisen henkilön sairauden tai taudin kannalta aiheellista hoitoa.
21
Sanamuodolla "toimivaltaisen laitoksen puolesta annettaviin luontoisetuuksiin oleskelu- tai asuinpaikan laitoksesta" tarkoitetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa asianomainen asuu, annettavaksi kuuluvien etuuksien lisäksi etuuksia, joita toimivaltaisella laitoksella on mahdollisuus antaa.
22
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetty velvoite antaa saman artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti edellytetty lupa koskee sekä tapauksia, joissa toisessa jäsenvaltiossa annettava hoito on tehokkaampaa kuin hoito, jota kyseinen henkilö voi saada jäsenvaltiossa, jossa hän asuu, että tapauksia, joissa kyseistä hoitoa ei voida antaa viimeksi mainitun jäsenvaltion alueella.
23
Yhteisöjen tuomioistuimelta kysytään vielä, onko 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa käytetty sanamuoto "toimivaltaisen laitoksen puolesta" tulkittava siten, että jos toimivaltainen toimielin on antanut c alakohdan alussa tarkoitetun luvan, sille on ehdottomasti korvattava asuinpaikan laitoksen antama etuus.
24
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
36 artiklassa, joka samoin kuin 22 artikla kuuluu III osaston 1 lukuun, säädetään, että jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen toisen jäsenvaltion laitoksen puolesta antamat luontoisetuudet "korvataan täysimääräisesti" sanotun kuitenkaan rajoittamatta entisiä rajatyöntekijöitä koskevien säännösten soveltamista.
25
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71 täytäntöönpanomenettelystä 21.3.1972 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72 (EYVL 1972, N:o L 74) 93 artiklan 1 kohdassa säädetään, että asetuksen 22 artiklan mukaan annettujen luontoisetuuksien todellinen määrä "korvataan toimivaltaisesta laitoksesta laitokselle, joka suoritti sanotut etuudet, siten kuin tämän laitoksen tileistä ilmenee".
26
Näin ollen esitettyyn kysymykseen on vastattava, että oleskelu- tai asuinpaikan laitoksen toimivaltaisen laitoksen puolesta antamiin luontoisetuuksiin liittyvät kulut korvataan täysimääräisesti.
27
Lopuksi kansallinen tuomioistuin tiedustelee, mikä asuin- tai oleskelupaikan toimivaltainen laitos antaa 22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdan mukaisesti luontoisetuudet toimivaltaisen laitoksen puolesta.
28
Täytäntöönpanoasetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna 26.3.1973 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 878/73 (EYVL 1973, N:o L 86), liitteessä 3 luetellaan kunkin jäsenvaltion asuin- ja oleskelupaikan laitokset sovellettaessa asetuksessa (ETY) N:o 1408/71, myös sen 22 artiklassa, annettuja säännöksiä.
29
Näin ollen on vastattava, että asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa käytetyllä sanamuodolla "oleskelu- tai asuinpaikan laitos" tarkoitetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (ETY) N:o 878/73, liitteessä 3 tarkoitettua laitosta, jolla on valtuudet antaa etuuksia siinä jäsenvaltiossa, jossa asianomainen asuu tai oleskelee.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
30
Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Alankomaiden hallitukselle, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi.
31
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikuluista.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on ratkaissut Centrale Raad van Beroepin puheenjohtajan 28.9.1977 päivätyllä kirjeellään esittämät kysymykset seuraavasti:
1.
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 1 kohdan alussa käytetyllä sanamuodolla "joka täyttää toimivaltaisen valtion lainsäädännössä asetetut edellytykset oikeuden saamiseksi etuuksiin" määritetään henkilöt, joille lähtökohtaisesti annetaan oikeus etuuksiin asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön perusteella.
2.
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa käytetyllä sanamuodolla "kysymyksessä olevaa hoitoa" tarkoitetaan kaikkea kyseessä olevan henkilön sairauden tai taudin aiheellista hoitoa.
3.
Sanamuodolla "toimivaltaisen laitoksen puolesta annettaviin luontoisetuuksiin oleskelu- tai asuinpaikan laitoksesta" tarkoitetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa asianomainen asuu, annettavaksi kuuluvien etuuksien lisäksi etuuksia, joita toimivaltaisella laitoksella on mahdollisuus antaa.
4.
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetty velvoite antaa saman artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisesti edellytetty lupa koskee sekä tapauksia, joissa toisessa jäsenvaltiossa annettava hoito on tehokkaampaa kuin hoito, jota kyseinen henkilö voi saada jäsenvaltiossa, jossa hän asuu, että tapauksia, joissa kyseistä hoitoa ei voida antaa viimeksi mainitun jäsenvaltion alueella.
5.
Oleskelu- tai asuinpaikan laitoksen toimivaltaisen laitoksen puolesta antamiin luontoisetuuksiin liittyvät kulut korvataan täysimääräisesti.
6.
Asetuksen (ETY) N:o 1408/71
22 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa käytetyllä sanamuodolla "oleskelu- tai asuinpaikan laitos" tarkoitetaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 574/72, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (ETY) N:o 878/73, liitteessä 3 tarkoitettua laitosta, jolla on valtuudet antaa etuuksia siinä jäsenvaltiossa, jossa asianomainen asuu tai oleskelee.