62021TJ0618_RES
Дело T‑618/21
WV
срещу
Център за преводи за органите на Европейския съюз
Решение на Общия съд (седми състав) от 5 октомври 2022 година
„Публична служба — Срочно наети служители — Отпуск по болест — Отсъствия без основателна причина — Прекратяване на договора без предизвестие — Член 16 от УРДС — Член 48, буква б) от УРДС — Отговорност“
Длъжностни лица — Срочно наети служители — Прекратяване на безсрочен трудов договор след изтичането на отпуска по болест — Условия — Кумулативен характер
(член 16, втора алинея и член 48, буква б) от Условията за работа на другите служители)
(вж. т. 29)
Длъжностни лица — Срочно наети служители — Прекратяване на договор за неопределено време след изтичането на отпуска по болест — Условия — Надвишаване на продължителността, определена за платения отпуск по болест — Задължение за проверка на администрацията — Неспазване поради отсъствията без основателна причина на служителя — Недопустимост
(член 16, втора алинея и член 48, буква б) от Условията за работа на другите служители)
(вж. т. 35, 36 и 41)
Длъжностни лица — Срочно наети служители — Прекратяване на договор за неопределено време след изтичането на отпуска по болест — Условия — Невъзможност служителят да възобнови изпълнението на задълженията си — Дата, която трябва да се вземе предвид — Дата след изтичането на срока, определен за платения отпуск по болест
(член 16, втора алинея и член 48, буква б) от Условията за работа на другите служители)
(вж. т. 40)
Резюме
WV е нает от Центъра за преводи за органите на Европейския съюз (CdT) през 1997 г. и през 2004 г. сключва договор за неопределено време. От 23 юли до 15 ноември 2019 г. WV ползва платен отпуск по болест. CdT счита, че отсъствието на WV от 18 ноември 2019 г. до 7 февруари 2020 г. е без основателна причина. От друга страна, CdT приема, че отсъствията му от 8 февруари до 10 април 2020 г. и от 29 април до 4 май 2020 г. са основателни. Приема се, че за отсъствията му след 5 май 2020 г. не е налице основателна причина.
Адвокатът на WV иска последният да бъде инвалидизиран. Той посочва, че предвид здравословното състояние на WV не може да се очаква връщане към нормално положение в близко бъдеще. С писмо от 14 септември 2020 г. CdT отхвърля това искане и уведомява WV, че смята да приложи член 48, буква б) от Условията за работа на другите служители на Европейския съюз (наричан по-нататък „УРДС“) за прекратяването на служебното му правоотношение.
На 26 ноември 2020 г. е прието решение за прекратяване без предизвестие на служебното правоотношение на WV на основание посочената по-горе разпоредба, която предвижда възможността за прекратяване на служебно правоотношение без предизвестие, ако служителят не е в състояние да се върне на работа след изтичането на платения му отпуск по болест. След това WV сезира Общия съд с жалба за отмяна на това решение (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
Общият съд уважава жалбата и отменя обжалваното решение. В своето решение Общият съд се произнася по все още неразрешения в съдебната практика въпрос дали администрацията може да прекрати служебното правоотношение на служител на основание член 48, буква б) от УРДС въз основа само на неговите отсъствия без основателна причина и на интереса на службата, без да разгледа дали са изпълнени условията, предвидени в член 16, втора алинея от УРДС, към който препраща член 48, буква б) от УРДС.
Съображения на Общия съд
Общият съд пояснява, че от член 16, втора алинея и член 48, буква б) от УРДС следва, че договорното правоотношение на служител може да бъде прекратено, когато са изпълнени две условия, а именно надвишаване на определената продължителност на за платения отпуск по болест, и невъзможност за служителя да възобнови изпълнението на задълженията си след изтичането на посочения срок.
Що се отнася до първото условие за надвишаване определената за платения отпуск по болест продължителност, Общият съд припомня, че посоченият в член 48, буква б) от УРДС платен отпуск по болест, след изтичането на който трябва да се прецени възможността служителят да възобнови изпълнението на задълженията си, е предвиденият в член 16, втора алинея от УРДС.
От прочита на член 48, буква б) във връзка с член 16, втора алинея от УРДС следва, че служебното правоотношение на служител може да бъде прекратено без предизвестие след изтичането на неговия платен отпуск по болест, когато този отпуск надвишава или три месеца, или прослуженото от съответния служител време, ако последното е по-дълго.
Следователно, за да прекрати служебното правоотношение на жалбоподателя на основание член 48, буква б) от УРДС, CdT е трябвало да провери дали е изпълнено това условие.
Общият съд констатира в това отношение, че според CdT прекратяването на правото на жалбоподателя на платен отпуск по болест поради необоснованите отсъствия на WV освобождават администрацията от задължението да провери дали е изпълнено условието за надвишаването на определената продължителност на отпуснатия на жалбоподателя платен отпуск по болест. Въпреки това нито член 48, буква б) от УРДС, на който се основава обжалваното решение, нито член 16, втора алинея от УРДС, в който се определя последното условие, предвиждат възможността решение за прекратяване без предизвестие да бъде прието, без предварително да се провери дали е превишена определената продължителност на платения отпуск по болест, отпуснат на съответния служител съгласно условията по член 16, втора алинея от УРДС. Освен това нито от тези разпоредби, нито от член 59 от Правилника, който урежда по-специално режима, прилаган към отпуска по болест и отсъствията без основателна причина, следва, че в случай на отсъствие без основателна причина към датата на спорното прекратяване, както и преди нея проверката на условието за превишаване на продължителността, определена за предвидения в член 16, втора алинея от УРДС платен отпуск по болест, може да бъде заменена с констатация за тези отсъствия. Следователно с обжалваното решение CdT е приложил условие за отсъствие без основателна причина, което не е предвидено в член 48, буква б) и член 16, втора алинея от УРДС, и е прекратил безсрочното служебно правоотношение на WV, без да е проверил дали е изпълнено първото условие, предвидено в тези разпоредби.
Що се отнася до второто условие, свързано с невъзможността служителят да възобнови изпълнението на задълженията си след изтичането на срока, определен за платения отпуск по болест, Общият съд констатира, че от писмата на адвоката на WV следва, че последният е признал, че не е в състояние да възобнови изпълнението на задълженията си, което CdT е взел предвид в обжалваното решение, възпроизвеждайки съдържанието на посочените писма.
Въпреки това, тъй като съгласно член 48, буква б) от УРДС тази невъзможност трябва да се установи след изтичането на определената продължителност на платения отпуск по болест, който, както беше отбелязано по-горе, CdT не е преценил, второто условие не може да се счита за изпълнено. Поради това Общият съд стига до заключението, че с приемането на обжалваното решение CdT е нарушил член 48, буква б) и член 16, втора алинея от УРДС.