62012CJ0180
EUROOPA KOHTU OTSUS (kolmas koda)
24. oktoober 2013 (
*1
)
„Eelotsusetaotlus — Põhikohtuasjas käsitletava otsuse õigusliku aluse äralangemine — Esitatud küsimuste asjassepuutumatus — Otsuse tegemise vajaduse äralangemine”
Kohtuasjas C-180/12,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Administrativen sad Sofia-grad’i (Bulgaaria) 4. aprilli 2012. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 16. aprillil 2012, menetluses
Stoilov i Ko EOOD
versus
Nachalnik na Mitnitsa Stolichna,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda),
koosseisus: koja president M. Ilešič, kohtunikud C. G. Fernlund, A. Ó Caoimh (ettekandja), C. Toader ja E. Jarašiūnas,
kohtujurist: P. Mengozzi,
kohtusekretär: ametnik M. Aleksejev,
arvestades kirjalikus menetluses ja 11. aprilli 2013. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
—
Stoilov i Ko EOOD, esindaja: advokat B. Aleksiev,
—
Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, esindajad: N. Yotsova, D. Yordanova, Y. Yordanova, S. Dimitrova ja S. Zlatkov,
—
Euroopa Komisjon, esindajad: B.-R. Killmann, D. Roussanov ja L. Bouyon,
olles 18. juuli 2013. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
otsuse
1
Eelotsusetaotlus puudutab küsimust, kuidas tõlgendada 2009. aasta kombineeritud nomenklatuuri, mis sisaldub nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382), mida on muudetud komisjoni 19. septembri 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 1031/2008 (ELT L 291, lk 1), lisas I (edaspidi „KN”), eelkõige selle alamrubriike 5407 61 30 ja 6303 92 10, samuti küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (EÜT L 302, lk 1; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307), mida on muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1791/2006 (ELT L 363, lk 1) (edaspidi „tolliseadustik”)), õiguspärase ootuse põhimõtet, kohtuotsuse seadusjõu põhimõtet ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta”) artikleid 41 ja 47.
2
Taotlus on esitatud Stoilov i Ko ЕООDi (edaspidi „Stoilov”) ja Nachalnik na Mitnitsa Stolichna (pealinna tollibüroo direktor) vahelises vaidluses Hiina päritoluga kauba „ruloode valmistamise materjal” tariifse klassifitseerimise üle.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Tolliseadustik
3
Tolliseadustiku artikli 68 kohaselt võib toll selleks, et tema poolt nn tavalise protseduuri käigus aktsepteeritud tollideklaratsioone kontrollida:
„a)
vaadata läbi tollideklaratsiooni [...];
b)
vaadata läbi kauba ja võtta sellest analüüsiks või üksikasjalikuks läbivaatamiseks proove ja näidiseid.”
4
Tolliseadustiku artikkel 71 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Tollideklaratsiooni kontrollimise tulemusi kasutatakse, kohaldades sätteid, millega reguleeritakse tolliprotseduuri, millele kaup on suunatud.
2.   Kui tollideklaratsiooni ei kontrollita, kohaldatakse lõikes 1 nimetatud sätteid kõnealuse tollideklaratsiooni andmete alusel.”
5
Tolliseadustiku artikli 221 lõikes 1 on sätestatud, et „niipea kui arvestuskanne on tehtud, teatatakse võlgnikule tollimaksu summa vastava korra kohaselt”.
6
Artiklis 232, mis asub tolliseadustiku 3. peatüki VII jaotise 2. jaos „Tollimaksu summa tasumise tähtaeg ja kord”, on sätestatud:
„1.   Kui tollimaksu summa ei ole ettenähtud tähtaja jooksul tasutud:
a)
kasutab toll summa tasumise tagamiseks kõiki kehtivate õigusaktide alusel tema käsutuses olevaid võimalusi, sealhulgas sundsissenõudmist.
Käendajate kohta võib kooskõlas komiteemenetlusega võtta transiidiprotseduuri raames vastu erisätted;
b)
tuleb lisaks tollimaksule tasuda ka viivist. Viivise määr võib olla kõrgem kui krediidiintressi määr. Viivise määr ei või olla madalam kui krediidiintressi määr.
2.   Toll võib loobuda viivise nõudest, kui: [...]”
7
Tolliseadustiku VIII jaotises „Kaebused tolli otsuste peale” paiknev artikkel 243 on sõnastatud järgmiselt:
„1.   Igal isikul on õigus esitada kaebusi tolli otsuste peale, mis on seotud tollieeskirjade rakendamisega ja puudutavad kõnealust isikut otseselt ja isiklikult.
[...]
2.   Kaebuse võib esitada:
a)
esmalt tolliasutusele [...]
b)
järgnevalt sõltumatule asutusele, milleks vastavalt liikmesriikides kehtivatele õigusaktidele võib olla kohus või samaväärne eriorgan.”
KN
8
KN-i esimene osa käsitleb eelsätteid. Selle osa I jao – milles on esitatud üldreeglid – A osas „Kaupade [KN-i] klassifitseerimise üldreeglid” on sätestatud:
„Kaupade [KN-i] klassifitseerimine toimub järgmiste põhimõtete kohaselt.
1.
Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
2.
a)
Iga viidet rubriigis mingile kaubale tuleb vaadelda kehtivana selle kauba kohta ka mittekomplektsel või lõpetamata kujul, tingimusel et sellisel kujul on kaubal komplektse või valmistoote põhiomadused. Samuti kehtib see lahtivõetud või kokkupanemata komplektsete või valmiskujul (või käesoleva reegli põhjal sellisena käsitatavate) toodete kohta.
b)
Iga viidet rubriigis mingile materjalile või ainele tuleb vaadelda kehtivana ka selle materjali või aine segu või ühendi kohta teiste materjalide või ainetega. Mis tahes viidet mingist materjalist või ainest kaubale tuleb vaadelda viitena kaupadele, mis täielikult või osaliselt koosnevad sellest materjalist või ainest. Rohkem kui ühest materjalist või ainest koosnevaid kaupu klassifitseeritakse 3. reegli kohaselt.
[…]”
9
KN põhineb Maailma Tolliorganisatsiooni poolt välja töötatud kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemil, millega esimesed kuus KN-i rubriikide ja alamrubriikide numbrit on identsed, ainult seitsmes ja kaheksas number tähistavad KN-i enda alamrubriike. KN-i teine osa „Tollimaksude loend” sisaldab kaupade klassifikatsiooni jaotistesse, gruppidesse, rubriikidesse ja alamrubriikidesse.
10
KN-i XI jaotis kannab pealkirja „Tekstiil ja tekstiilitooted”. Selle jaotise märkus 7 on sõnastatud järgmiselt:
„Selles jaotises tähistatakse terminiga „valmistooted”:
a)
tooteid, mis lõigatud teisiti kui ruutudeks või ristkülikuteks;
b)
lõpetatud tooteid, mis on kasutusvalmis (või vajavad ainult eraldamist ühendavate niitide läbilõikamise teel) ilma edasise õmblemise või muu töötluseta (näiteks teatavad tolmulapid, käterätikud, laudlinad, ruudukujulised pea- ja kaelarätikud, tekid);
c)
tooteid, mis on palistatud või rullitud servadega või mille servades on sõlmitud narmad, v.a hargnemist takistavalt lõigatud või ääristatud või mõnel muul lihtsal viisil töödeldud servadega riiet;
[…]”
11
KN-i XI jaotises paiknev grupp 54 „Keemilised filamentkiud; keemiliste tekstiilmaterjalide ribad jms vormid” sisaldab muu hulgas rubriiki 5407, mis tähistab „[r]iie[t] sünteesfilamentlõngast, k.a riie[t] rubriigi 5404 materjalidest”. See rubriik hõlmab muu hulgas kategooriat „muu riie, mis sisaldab massist vähemalt 85% polüesterfilamentkiudu”, mis sisaldab muu hulgas alamrubriiki 5407 61 „muu riie, mis sisaldab massist vähemalt 85% tekstureerimata polüesterfilamentkiudu”. See alamrubriik ise sisaldab muu hulgas alamrubriiki 5407 61 30 „värvitud”.
12
KN-i XI jaotise grupis 63 asuv I alamgrupp „Muud tekstiilist valmistooted” sisaldab muu hulgas rubriiki 6303 „[k]ardinad (sh eesriided) ja akna sisekatted (rulood); kardina- või voodidrapeeringud (volangid)”. See rubriik jaguneb kaheks kategooriaks, „[s]ilmkoelised või heegeldatud” ja „muud”. Viimane kategooria sisaldab muu hulgas alamrubriiki 6303 92 pealkirjaga „sünteeskiududest”. Kõnealune alamrubriik ise on omakorda jaotatud kaheks alamrubriigiks, 6303 92 10 ja 6303 92 90, mille pealkirjad on vastavalt „lausriidest” ja „muud”.
Bulgaaria õigus
13
Haldusmenetluse seadustiku (Administrativnoprotsesualen kodeks) artikli 34 lõige 3 näeb ette, et „ametiasutus annab pooltele võimaluse esitada kogutud tõendite ja esitatud väidete kohta oma märkused mitte pikema kui 7-päevase tähtaja jooksul. Pooled võivad esitada oma taotlused ja vastuväited kirjalikult”.
14
Selle seadustiku artikli 35 kohaselt antakse halduse üksikakt pärast käsitletud asjakohaste faktide ja asjaolude selgitamist ning pärast asjaomaste eraõiguslike isikute või ametiasutuste poolt vajaduse korral esitatud selgituste ja vastuväidete läbivaatamist.
15
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Grazhdanski protsesualen kodeks, edaspidi „GPK”) artikli 179 lõike 1 kohaselt kujutab ametlik dokument, mille on ametnik koostanud oma töökohustuste täitmisel ning nõutava vormi ja korra kohaselt, endast tõendit tema juuresolekul tehtud avalduste ja tema poolt või tema juuresolekul teostatud toimingute kohta.
16
Vastavalt GPK artiklile 297 on jõustunud kohtuotsus siduv selle teinud kohtule ning kõigile teistele kohtutele ja ametiasutustele.
17
GPK artikli 302 kohaselt on halduskohtu jõustunud otsus tsiviilkohtule siduv nii haldusakti kehtivuse kui ka seaduslikkuse osas.
18
Vastavalt tolliseaduse (Zakon na mitnitsite, edaspidi „ZM”) artikli 211 lõikele 1, kui tollimaksu summa ei ole ettenähtud tähtaja jooksul tasutud, kasutab toll summa tasumise tagamiseks kõiki selle seaduse või muude õigusnormide alusel tema käsutuses olevaid võimalusi, sealhulgas sundtäitmise haldusaktide vastuvõtmist.
19
ZM artikli 211a kohaselt on „[r]iigi avalik-õiguslike nõuete sissenõudmiseks antud korraldused halduse üksikaktid, mida annab selle tolliasutuse direktor, kelle piirkonnas on tähtaegselt tasumata võlg tekkinud; nende aktidega tuvastatakse tollivõlg ja muud avalik-õiguslikud nõuded”.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
20
8. jaanuaril 2009. aastal esitatud tollideklaratsiooniga deklareeris Stoilov „ruloode valmistamise materjali” KN-i alamrubriigi 6303 92 10 alla. Välja arvutati ja tasuti 7598,56 Bulgaaria leevi (BGN) suurune tollimaks ja 23 544,53 BGN suurune käibemaks.
21
Selle deklaratsiooni kontrollimiseks viis toll 9. jaanuaril 2009 laboris läbi proovide analüüsi, mille kohta koostati protokoll.
22
Võttes arvesse tollilabori analüüsi, leidis toll, et kõnealuses deklaratsioonis nimetatud kaupa ei saa klassifitseerida KN-i gruppi 63. Kontrollist tuleneb, et kaup vastab KN-i gruppi 54, täpsemalt alamrubriiki 5407 61 30, klassifitseerimise tingimustele.
23
Neil asjaoludel tegi Nachalnik na Mitnitsa Stolichna 27. aprillil 2009 Stoilovile teatavaks otsuse, mis klassifitseeris 8. jaanuari 2009. aasta tollideklaratsioonis nimetatud kauba sellesse alamrubriiki (edaspidi „teatavakstegemise otsus”) ja mis tõi ühtlasi kaasa tollimaksumäära tõusu 6,5%-lt 8%-le ja 74,8%-lise lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kohaldamise vastavalt nõukogu 12. septembri 2005. aasta määrusele (EÜ) nr 1487/2005, millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks teatavate Hiina Rahvavabariigist pärit viimistletud polüesterfilamentkangaste impordi suhtes ja nõutakse lõplikult sisse nende suhtes kehtestatud ajutine tollimaks (ELT L 240, lk 1), mida on muudetud nõukogu 18. septembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1087/2007 (ELT L 246, lk 1).
24
Sama otsusega määrati Stoilovile seitsmepäevane tähtaeg riigi nõuete –1211,37 BGN suuruse tollimaksu, 82372,82 BGN suuruse dumpinguvastase tollimaksu ja 16 716,84 BGN suuruse käibemaksu vabatahtlikuks tasumiseks
25
Stoilov esitas nimetatud otsuse peale ametiasutusele vaide ning seejärel Administrativen sad Sofia-gradile (Sofia halduskohus) kaebuse.
26
Et Stoilov ei olnud määratud tähtaja jooksul tasunud teatavakstegemise otsuses ära näidatud summasid, tegi Nachalnik na Mitnitsa Stolichna vahepeal 7. augustil 2009 riigi nõuete sundkorras sissenõudmise otsuse nr 13 (edaspidi „sissenõudmise otsus”).
27
Stoilov esitas viimati nimetatud otsuse peale 11. septembril 2009 vaide, nõudes maksustatud kauba klassifitseerimise suhtes sõltumatu ekspertiisi määramist. Kuna Stoilov ei saanud sellele tähtaja jooksul vastust, esitas ta põhikohtuasjas kõne all oleva kaebuse 7. oktoobril 2009 otse Administrativen sad Sofia-gradile.
28
14. oktoobril 2009 jättis kõrgem ametiasutus, tolli regionaaldirektor, 11. septembril 2009 esitatud vaide rahuldamata ning keeldus nõutud ekspertiisi läbiviimisest.
29
Administrativen sad Sofia-grad jättis 30. detsembri 2010. aasta otsusega teatavakstegemise otsuse muutmata.
30
Stoilov esitas viimase kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse Varhoven administrativen sadile (kõrgeim halduskohus), kus menetlus oli eelotsusetaotluse esitamise hetkel veel pooleli.
31
Administrativen sad Sofia-gradi hinnangul on põhikohtuasjas kõne all oleva kauba klassifitseerimisel kaks võimalust, kas KN-i grupp 54 või grupp 63. Nende võimaluste eristamiseks tuleb tõlgendada mõistet „valmistoode” grupi 63 märkuse 7 tähenduses ning KN-i alamrubriigis 5407 61 30 nimetatud mõistet „riie”.
32
Peale selle tuleb teha kindlaks, kas võttes arvesse põhikohtuasja kaubaga identset kaupa käsitleva viie tollideklaratsiooni – mille Stoilov esitas nii enne kui ka pärast vaidlusaluse deklaratsiooni esitamist – tulemust, võib see äriühing tugineda õiguspärase ootuse põhimõttele, et põhikohtuasjas kõne all olev kaup klassifitseeritaks KN-i koodi 6303 92 10 alla.
33
Tuletades lisaks meelde, et viimati nimetatud deklaratsiooni alusel on algatatud kaks eraldiseisvat siseriiklikku menetlust, mis käsitlevad samu asjaolusid ja õigusnorme, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus vajalikuks esitada Euroopa Kohtule küsimuse selle kohta, mis on tolliseadustiku artikli 243 lõike 1 kohaselt akt, mille peale saab esitada kaebuse.
34
Lõpetuseks pidas eelotsusetaotluse esitanud kohus vajalikuks paluda harta artiklite 41 ja 47 tõlgendust.
35
Neil asjaoludel otsustas Administrativen sad Sofia-grad menetluse peatada ning esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas kaup – [täpsemalt] kokku rullitud lausriidest ribad ruloode valmistamiseks – tuleb tariifseks klassifitseerimiseks [KN-i] alusel, olenevalt selle omadustest liigitada kui „riie” KN-i koodi 5407 61 30 alla või vastavalt selle ainsale kasutusotstarbele – ruloode valmistamiseks – KN-i koodi 6303 92 10 alla, kusjuures arvesse tuleb võtta järgmist:
a)
mõistet „valmistoode” [KN-i] XI jaotise „Tekstiil ja tekstiilitooted” grupi 63 „Muud tekstiilist valmistooted; komplektid; kantud rõivad ja kasutatud tekstiiltooted; kaltsud” märkuse 7 tähenduses, mida tõlgendatakse koosmõjus KN-i üldreeglite punkti 2 alapunktiga a, mis käsitleb mõisteid „kaup mittekomplekssel või lõpetamata kujul”, võttes samuti arvesse märkuse 7 punktis c nimetatud juhtu, menetluse esemeks oleva kauba omadusi ja võimalust, et sellest toodetakse ainsat lõpptoodet;
b)
küsimust, kas mõiste „riie” hõlmab [KN-i] grupi 54 alamrubriigi 5407 61 30 kohaselt materjaliribasid, millel on sarnaselt sellest valmistatava lõpptootega, mis on kõnealuse materjali ainus kasutuseesmärk – rulood, ka pikisuunas tugevdatud ääred, täpsemalt võttes arvesse selle toote sõnaselget nimetamist KN-i alamrubriigis 6303 92 10?
2.
Kas on mõistlikku alust eeldada, et deklarandil ning kauba importimisest tuleneval kohustuslasel on tekkinud õiguspärane ootus kauba tariifse klassifitseerimise osas ning et [tolliseadustiku] artikli 71 lõike 2 kohaselt ja võttes arvesse õiguspärase ootuse põhimõtet tuleb kasutada kaubale tollideklaratsioonis antud tariifinumbrit, kui põhikohtuasjas eksisteerisid tollideklaratsiooni esitamise ajal järgmised asjaolud:
a)
sama tariifinumbriga sama kauba osas varasemalt esitatud tollideklaratsiooni puhul ei võtnud toll protokollis fikseeritud kaubakontrolli kohaselt, mis hõlmas ka tariifse klassifitseerimise kontrolli, analüüsiks mingeid proove, ning järeldati, et kaup vastab deklaratsioonis märgitud andmetele;
b)
pärast kauba vabastamist ei kontrollitud sama tariifinumbriga sama kauba osas esitatud viit ülejäänud tollideklaratsiooni, mis olid samuti varem esitatud, täpsemalt enne ja pärast tollikontrolli protokolli, milles tuvastati, et tariifinumber on õige?
3.
Kas [tolliseadustiku] artikli 243 lõiget 1 tuleb seadusjõu põhimõtet silmas pidades tõlgendada nii, et kaebuse saab esitada ainult selle seadustiku artikli 232 lõike 1 punkti a kohase akti peale, kui nimetatud akt anti tollimaksu tähtajaks tasumata jätmise tõttu, sellega määratakse ühtlasi kindlaks imporditollimaksu summa ning liikmesriigi õiguse kohaselt kujutab kõnealune akt endast tollimaksu sissenõudmise täitedokumenti?
4.
Kas [harta] artikli 41 lõike 2 punkti a ja artiklit 47 tuleb tõlgendada nii, et kui toll ei teinud sõnaselget otsust taotluse suhtes, mille kohustatud isik esitas pärast [tolliseadustiku] artikli 221 lõike 1 kohast teavitamist ning milles ta palus eksperdiarvamuse vormis tõendite kogumist, ning kui toll ei käsitlenud seda taotlust samuti hilisemate otsuste põhjendustes, siis on tegemist hea halduse õiguse ja kaitseõiguse pöördumatu rikkumisega haldusmenetluses, mida ei saa kohtumenetluses enam parandada, sest puudutatud isikul on põhikohtuasja asjaoludel ainult esimese astme kohtus võimalus tõendada oma vastuväiteid kauba tariifse klassifitseerimise suhtes, esitades küsimusi sõltumatule eksperdile?”
Eelotsusetaotlus
36
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on ELTL artiklis 267 sätestatud menetlus Euroopa Kohtu ja siseriiklike kohtute koostöö vahend, mille kaudu Euroopa Kohus annab siseriiklikele kohtutele liidu õiguse tõlgendusi, mida siseriiklikud kohtud vajavad nende menetluses olevate vaidluste lahendamiseks (vt eelkõige 16. juuli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-83/91: Meilicke, EKL 1992, lk I-4871, punkt 22, ja 27. novembri 2012. aasta otsus kohtuasjas C-370/12: Pringle, punkt 83).
37
Selle koostöö raames on asja menetleval siseriiklikul kohtul kõige parem võimalus hinnata kohtuasja eripära arvesse võttes eelotsuse vajalikkust asjas otsuse langetamiseks ning Euroopa Kohtule esitatavate küsimuste asjakohasust (vt selle kohta eelkõige 16. juuli 1992. aasta otsus kohtuasjas C-343/90: Lourenço Dias, EKL 1992, lk I-4673, punkt 15, ja 21. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-152/03: Ritter-Coulais, EKL 2006, lk I-1711, punkt 14).
38
Siiski on Euroopa Kohtul kohustus oma pädevuse hindamiseks vajadusel kontrollida asjaolusid, mille alusel siseriiklik kohus eelotsusetaotluse esitas, ja eelkõige teha kindlaks, kas taotletud ühenduse õiguse tõlgendamisel on seos põhikohtuasja asjaolude ja esemega, nii et Euroopa Kohus ei peaks koostama nõuandvaid arvamusi üldistes või hüpoteetilistes küsimustes (vt selle kohta eelkõige 16. detsembri 1981. aasta otsus kohtuasjas 244/80: Foglia, EKL 1981, lk 3045, punktid 18 ja 21, ja 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-167/01: Inspire Art, EKL 2003, lk I-10155, punkt 45). Kui selgub, et esitatud küsimus on vaidluse lahendamiseks ilmselgelt asjakohatu, siis peab Euroopa Kohus lõpetama kohtuasja otsust tegemata (vt eespool viidatud kohtuotsus Lourenço Dias, punkt 20, ja eespool viidatud kohtuotsus Ritter-Coulais, punkt 15 ja seal viidatud kohtupraktika).
39
Samas ilmneb käesolevas asjas Euroopa Kohtule esitatud kirjalikest seisukohtadest ja eelotsusetaotluse esitanud kohtu vastusest Euroopa Kohtu esitatud nõudele olukorda selgitada, et 5. juuli 2012. aasta otsusega tühistas Varhoven administrativen sad käesoleva kohtuotsuse punktis 29 nimetatud kohtuotsuse ja teatavakstegemise otsuse.
40
Eelotsetaotluse esitanud kohtu selgituste kohaselt, mis esitati vastuses nõudele selgitada teatavakstegemise otsuse tühistamise mõju põhikohtuasjale, ning nagu nähtub sellele vastusele lisatud kõnealuse kohtuotsuse tekstist, otsustas Varhoven administrativen sad eelkõige, et Nachalnik na Mitnitsa Stolichna määratud tariifne klassifikatsioon, mille jättis muutmata Administrativen sad Sofia-grad, oli kohtuasja toimikusse lisatud tõendeid ja eksperdiarvamusi arvesse võttes väär. Selles osas leidis Varhoven administrativen sad, et esitatud tõendid ega kohtueksperdi arvamuse järeldused ei kinnitanud asjaolusid, millele Administrativen sad Sofia-grad tugines.
41
Selles vastuses osundas eelotsusetaotluse esitanud kohus samuti, et tema ülesanne on tagada kinnipidamine sissenõudmise otsuse õiguspärasust käsitlevatest menetluseeskirjadest, eelkõige sättest, mis puudutab nõuet, et teatavakstegemise otsuses teavitatakse „tasumata võlast” ZM artikli 211a tähenduses.
42
Euroopa Kohtu istungil möönis Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, et kuna Varhoven administrativen sad tühistas teatavakstegemise otsuse, siis ei ole seda Bulgaaria õiguskorras enam olemas.
43
Lisaks viitas Stoilov samal kohtuistungil riikliku täitmisega tegeleva asutuse 24. septembri 2012. aasta otsusele lõpetada avalik-õiguslike nõuete sissenõudmine. See otsus lõpetas vastavalt sissenõudmise otsusele algatatud sundtäitmise. Nachalnik na Mitnitsa Stolichna ei eitanud sellise otsuse olemasolu, kuid vaidlustas selle kehtivuse.
44
Neil asjaoludel – olenemata sellest, kas sissenõudmise otsuse alusel algatatud sundtäitmine lõpetati või mitte – tuleneb eespool toodud kaalutlustest igal juhul, nagu märkis ka kohtujurist oma ettepaneku punktis 16, et eelotsusetaotluse esitanud kohus ei pea põhikohtuasjas käsitletava vaidluse lahendamisel enam tegema otsust, mis võtaks arvesse Euroopa Kohtu antud vastust esitatud küsimustele, kui Euroopa Kohus peaks neile vastama.
45
Nagu märkis nimelt eelotsusetaotluse esitanud kohus oma vastuses Euroopa Kohtu esitatud nõudele olukorda selgitada, tühistas Varhoven administrativen sad teatavakstegemise otsuse tervikuna ja et selle otsuse olemasolu kujutab endast, nagu on juba näidatud käesoleva kohtuotsuse punktis 41, sissenõudmise otsuse tegemise menetluslikku tingimust.
46
Neil asjaoludel tuleb sedastada, et käesolev eelotsusetaotlus ei puuduta enam liidu õiguse tõlgendamist, mida on eelotsusetaotluse esitanud kohtul oma otsuse tegemiseks objektiivselt vaja (vt analoogia alusel 9. oktoobri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-291/96: Grado ja Bashir, EKL 1997, lk I-5531, punkt 16). Eseme puudumise tõttu ei ilmne selles eelotsusetaotluses enam liidu õiguse tõlgendamise aspekte, mida eelotsusetaotluse esitanud kohus võiks kooskõlas selle õigusega asjakohaselt kasutada tema menetluses oleva vaidluse lahendamiseks (vt selle kohta eelkõige 16. septembri 1982. aasta otsus kohtuasjas 132/81: Vlaeminck, EKL 1982, lk 2953, punkt 13).
47
Vastab küll tõele, et oma vastuses Euroopa Kohtu esitatud nõudele selgitada teatavakstegemise otsuse tühistamise mõju põhikohtuasjale, leidis eelotsusetaotluse esitanud kohus, et toll võib teha uusi otsuseid, mille sisu on sama nagu teatavakstegemise otsusel ja sissenõudmise otsusel. Kuid isegi siis, kui oletada, et see on hoolimata Varhoven administrativen sadi 5. juuli 2012. aasta otsusest praegu nii, tuleb märkida, et esitatud küsimustele vastamine neil asjaoludel tähendaks nõuandva arvamuse esitamist hüpoteetilistes küsimustes, millega eirataks ELTL artikliga 267 loodud kohtute koostöö raames Euroopa Kohtule antud ülesannet (vt selle kohta 3. veebruari 1983. aasta otsus kohtuasjas 149/82: Robards, EKL 1983, lk 171, punkt 19; eespool viidatud kohtuotsus Meilicke, punkt 25, ja 21. märtsi 2002. aasta otsus kohtuasjas C-451/99: Cura Anlagen, EKL 2002, lk I-3193, punkt 26).
48
Võttes arvesse eespool toodut, tuleb sedastada, et eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele ei ole vaja vastata.
Kohtukulud
49
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Administrativen sad Sofia-gradi (Bulgaaria) esitatud küsimustele ei ole vaja vastata.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: bulgaaria.