Kohtuasi T‑552/19
Malacalza Investimenti Srl
versus
Euroopa Keskpank
Üldkohtu (neljas koda) 25. juuni 2020. aasta otsus
Õigus tutvuda dokumentidega – EKP otsus määrata Banca Carige SpA-le ajutised haldurid – Dokumentidega tutvumise võimaldamisest keeldumine – Tagaseljamenetlus
1.      Kohtumenetlus – Hagi esitamise tähtaeg – Tähtaeg seoses vahemaadega – Kindlaksmääratud pikkus – Tähtaja arvutamine kostja vastuse esitamiseks – Kiirendatud menetluse taotluse rahuldamata jätmise korral tähtaja seoses vahemaadega üks kord pikendamine
(Üldkohtu kodukord, artiklid 60 ja 152 ning artikli 154 lõige 2)
(vt punkt 37)
2.      Kohtumenetlus – Üldkohtule esitatud hagi – Tagaseljamenetluse kohaldamine – Üldkohtu kohustus rahuldada hageja nõuded – Tingimused
(Üldkohtu kodukord, artikli 123 lõiked 1 ja 3)
(vt punktid 40, 45 ja 48–59)
Kokkuvõte
Üldkohus tühistas 25. juuni 2020. aasta kohtuotsusega Malacalza Investimenti vs. EKP (T‑552/19) Euroopa Keskpanga (EKP) otsuse(1), millega viimane ei võimaldanud otsust 2004/258(2) kohaldades hagejast äriühingul Malacalza Investimenti Srl tutvuda dokumentidega seoses EKP nõukogu 1. jaanuari 2019. aasta otsusega, millega Banca Carige SpA‑le määrati ajutised haldurid.
Hageja, kes on Itaalia õiguse alusel asutatud äriühing, on Banca Carige peamine aktsionär, kellele kuulub otse 27,555% suurune osalus viimase kapitalis ja kes nimetas ametisse enamiku Banca Carige juhatuse liikmetest. Pärast seda, kui 22. detsembril 2018 astusid mitu Banca Carige juhatuse liiget tagasi, määras EKP 1. jaanuari 2019. aasta otsusega sellele äriühingule ajutised haldurid. Hageja esitas 15. jaanuaril 2019 EKP‑le taotluse tutvuda(3) mitme dokumendiga, mis on seotud selle EKP otsusega. Nimelt ei avaldatud 1. jaanuari 2019. aasta otsust ja hageja ei olnud teadlik selle põhjustest. EKP jättis 13. märtsi 2019. aasta otsusega dokumentidega tutvumise taotluse täies ulatuses rahuldamata. Hageja esitas 8. aprillil 2019 kordustaotluse(4), milles ta palus EKP 13. märtsi 2019. aasta otsus ümber vaadata. Hageja märkis oma kordustaotluses, et 1. jaanuari 2019. aasta otsusena esitletava dokumendi väljavõtted olid fotode näol avaldatud ühe Itaalia päevalehe veebisaidil. Ta leidis seega, et fotodel nähaolevaid väljavõtteid ei saa enam käsitada konfidentsiaalsena, sest need on avaldamisest alates üldkasutatavad.
EKP otsustas 12. juunil 2019 jätta kordustaotluse täies ulatuses rahuldamata. Esiteks leidis EKP, et üks osa dokumentidest on hõlmatud otsuse 2004/258 artikli 4 lõike 1 punktis c ette nähtud erandiga, asudes seisukohale, et see erand sisaldab konfidentsiaalsuse üldist eeldust, mis hõlmab kõiki toimikuid, mis seonduvad talle usaldatud usaldatavusnõuete täitmise järelevalve ülesandega. Teiseks, mis puudutab ülejäänud taotletud dokumente, siis EKP tugines otsuse 2004/258 artikli 4 lõike 1 punktis c ette nähtud erandile koostoimes sama otsuse artikli 4 lõike 2 esimeses taandes ette nähtud erandiga, märkides, et Banca Carige pideva järelevalve raames saadud või koostatud dokumentide edastamine võib kahjustada kõnealuse äriühingu ärihuve, sest neis sisalduv teave ei ole avalikkusele teada ning sellest nähtub selle äriühingu praeguse turuseisundi üks oluline tegur. Kuivõrd EKP ei täheldanud ühtegi asjaomaste dokumentide avalikustamist õigustavat ülekaalukat üldist huvi, siis otsustas ta jätta rahuldamata nende dokumentidega tutvumise taotluse, ilma et ta oleks iga dokumenti konkreetselt ja individuaalselt hinnanud.
Üldkohus, kellele oli esitatud tühistamishagi selle otsuse peale ja kiirendatud menetluse taotlus, asus kõigepealt seisukohale, et kiirendatud menetluse taotluse rahuldamata jätmise korral pikendatakse kostja vastuse esitamise tähtaja arvutamisel tähtaega seoses vahemaadega vaid üks kord. Üldkohus jõudis järeldusele, et kostja vastuse esitamise tähtaeg – mis oleks juhul, kui Üldkohus oleks rahuldanud hageja kiirendatud menetluse taotluse, lõppenud 30. septembril 2019 – lõppes 30. oktoobril 2019, ning käesolevas asjas esitas EKP kostja vastuse 6. novembril 2019, see tähendab seitse päeva pärast ette nähtud tähtaja lõppemist. Üldkohtu kodukorra(5) kohaselt võib aga hageja juhul, kui Üldkohus sedastab, et nõuetekohaselt hagiavalduse saanud kostja ei ole esitanud oma vastust ette nähtud tähtaega järgides, taotleda Üldkohtult oma nõuete rahuldamist tagaseljaotsusega. Üldkohus rahuldab seega tagaseljaotsuses hageja nõuded, välja arvatud juhul, kui Üldkohus ei ole ilmselgelt pädev hagi läbi vaatama või kui hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu või ilmselgelt õiguslikult põhjendamatu.(6)
Sellega seoses asus Üldkohus kõigepealt seisukohale, et tal ei puudu ilmselgelt pädevus käesolevat hagi läbi vaadata ja et hagi ei saa pidada ilmselgelt vastuvõetamatuks, ning ta tunnistas seejärel, et mitut hageja esitatud etteheidet ei saa käsitada ilmselgelt õiguslikult põhjendamatuna.
Nimelt väitis hageja oma hagi põhjenduseks õigustatult esiteks, et sellise otsuse 2004/258 artikli 4 lõike 1 punktist c tuleneva konfidentsiaalsuse üldise eelduse olemasolu, mis võimaldaks EKP‑l käsitada konfidentsiaalsena otsuseid, millega ta määras krediidiasutusele ajutised haldurid, ei ole kohtupraktikas siiani tunnustatud ega tuvastatud. Lisaks väitis hageja, et vaidlustatud otsuses EKP mainitud sätteid(7)ei saa tõlgendada nii, et nendega pannakse EKP‑le absoluutne konfidentsiaalsuskohustus. Hageja hinnangul võib teatavates olukordades teabe edastamine olla nende sätete alusel, vastupidi, õigustatud. Teiseks väitis hageja, et 1. jaanuari 2019. aasta otsuse avaldatud väljavõtete analüüsist saab järeldada, et selle otsuse sisu ei ole konfidentsiaalne, kuivõrd see käsitleb teavet, mille Banca Carige oli kohustatud avaldama reguleeritud turgudel noteeritud äriühinguna. Hageja leidis, et see asjaolu mõjutab avalikustamisest tulenevate riskide analüüsi.
Eeltoodud kaalutlusi arvestades otsustas Üldkohus hageja nõuded rahuldada ning seetõttu vaidlustatud otsuse tühistada.
1      EKP 12. juuni 2019. aasta otsus LS/LdG/19/185.
2      EKP 4. märtsi 2004. aasta otsus 2004/258/EÜ üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Keskpanga dokumentidele (ELT 2004, L 80, lk 42; ELT eriväljaanne 01/05, lk 51).
3      Otsuse 2004/258 artikli 6 alusel.
4      Otsuse 2004/258 artikli 7 lõike 2 alusel.
5      Üldkohtu kodukorra artikli 123 lõige 1.
6      Üldkohtu kodukorra artikli 123 lõige 3.
7      St nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT 2013, L 287, lk 63), artikkel 27; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT 2013, L 176, lk 338), artikkel 53 ja järgnevad, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT 2014, L 173, lk 190), artikkel 84.