62005CJ0196_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas C-196/05,
mille esemeks on EÜ asutamislepingu artikli 234 alusel Finanzgericht Müncheni (Saksamaa) 17. veebruari 2005. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 4. mail 2005, menetluses
Sachsenmilch AG
versus
Oberfinanzdirektion Nürnberg,
EUROOPA KOHUS (kuues koda),
koosseisus: koja esimees J. Malenovský, kohtunikud S. von Bahr ja A. Ó Caoimh (ettekandja),
kohtujurist: F. G. Jacobs,
kohtusekretär: ametnik K. Sztranc,
arvestades kirjalikus menetluses ja 23. veebruari 2006. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
– Sachsenmilch AG, esindajad: Rechtsanwalt
O. Dörfler ja Rechtsanwalt
W. Haarmann ning M. Hundebeck,
– Oberfinanzdirektion Nürnberg, esindaja: S. Junker,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: J. Hottiaux, keda abistas advokaat B. Wägenbaur,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
otsuse
Kohtuotsuse põhistus
1. Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1), muudetud komisjoni 1. augusti 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1832/2002 (EÜT L 290, lk 1), I lisas sisalduva kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN”) alamrubriigi 0406 10 tõlgendamist.
2. Nimetatud eelotsusetaotlus esitati Sachsenmilch AG (edaspidi „Sachsenmilch”) ja Oberfinanzdirektion Nürnbergi (Nürnbergi regionaalne finantsdirektoraat, edaspidi „Oberfinanzdirektion”) vahelises kohtuvaidluses seoses niisuguse vormitud mozzarella
pitsajuustu KN-i klassifitseerimisega, mida säilitatakse pärast valmistamist üks kuni kaks nädalat madalal temperatuuril.
Õiguslik raamistik
3. Määrusega nr 2658/87 kehtestatud KN tugineb kaupade kirjeldamise ja kodeerimise ülemaailmsele harmoneeritud süsteemile (edaspidi „HS”), mille töötas välja Tollikoostöö Nõukogu, nüüd Maailma Tolliorganisatsioon, ning mis jõustati 14. juunil 1983 Brüsselis sõlmitud rahvusvahelise konventsiooniga ja kiideti ühenduse nimel heaks nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ (EÜT L 198, lk 1). KN-iga on üle võetud HS-i rubriigid ja kuuekohalised alamrubriigid, ainult seitsmes ja kaheksas number tähistavad KN-i enda alamrubriike. KN ning ühepoolsed ja kokkuleppelised tollimaksumäärad ja täiendavad statistilised üksused on esitatud selle määruse I lisas.
4. Nimetatud määruse I lisa teise osa I jaotise 4. grupis on KN-i rubriik 0406 „juust ja kohupiim”. Selles rubriigis sisaldub muuhulgas:
– alamrubriik 0406 10 „värske juust (valmimata või laagerdamata), sh vadakujuust ja kohupiim”, mille alla kuulub alamrubriik 0406 10 20 – juust, mille „rasvasisaldus [on] kuni 40% massist”;
– alamrubriik 0406 90 „muud juustud”, mille alla kuulub alamrubriik 0406 90 87 – muud juustud, mille mitterasvaine veesisaldus on „üle 52%, kuid mitte üle 62% massist”.
5. KN-i lisa 7 pealkirjaga „WTO [Maailma Kaubandusorganisatsioon] tariifikvoodid, mis avatakse ühenduse pädevate ametiasutuste poolt” klassifitseerib järjekorranumbri 36 all KN-i alamrubriiki 0406 10 „[k]ülmutatud pitsajuust[u], lõigatud alla 1 g massiga tükkideks, pakendis netomassiga vähemalt 5 kg, veesisaldusega vähemalt 52% massist ja rasvasisaldusega vähemalt 38% kuivaine massist”. Sama lisa järjekorranumbri 44 all on KN-i samasse alamrubriiki klassifitseeritud „[v]ärske juust (valmimata või laagerdamata), sh vadakujuust ja kohupiim, v.a pitsajuust järjekorranumbri 36 all”.
6. HS-i selgitavates märkustes rubriigi 0406 kohta on öeldud, et „[v]ärsked juustud on valmimata või valmimisajata juustud, mis on tarbimiseks kõlblikud vahetult pärast tootmist (näiteks ricotta, broccio, kodujuust, koorejuust, mozzarella )”.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
7. 7. juunil 1999 edastati Sachsenmilchile siduv tariifiinformatsioon, mille kohaselt klassifitseeriti vormitud mozzarella
pitsajuust, mida säilitatakse pärast valmistamist üks kuni kaks nädalat 2–4°C juures, määruse nr 2658/87 sel ajal kehtinud redaktsiooni kohaselt KN-i alamrubriiki 0406 90 87. Eelotsusetaotluse esitamise otsusest selgub, et selle toote kirjeldus on järgmine: vee sisaldus kuni 47%, rasvasisaldus kuni 40% massist, vee sisaldus kuivaines üle 52%, kuid mitte üle 62% massist.
8. 30. oktoobri 2003. aasta otsusega tühistas Oberfinanzdirektion selle tariifiinformatsiooni põhjusel, et KN-i alamrubriiki 0406 90 87 klassifitseerimise tingimused ei olnud täidetud.
9. Sachsenmilch esitas selle peale vaide, kuid Oberfinanzdirektion jättis otsuse muutmata, kuna „„aukudeta valge vormitud juustu lõigu” omaduste analüüsi tulemused” ei õigustanud selle klassifitseerimist KN-i alamrubriiki 0406 90; mozzarella
näidise maitseomaduste kohta ei ole ühtegi uuringut tehtud, mis tähendab, et klassifitseerimine toimus puudulike andmete põhjal; [KN-i] alamrubriiki 0406 10 kuuluva valmimata või laagerdamata mozzarella
ja [KN-i] alamrubriiki 0406 90 kuuluva valminud või laagerdatud mozzarella
eristamise määrav kriteerium on organoleptilise analüüsi raames tuvastatud maitseomadused”.
10. Sachsenmilch esitas 7. juulil 2004 selle otsuse peale Finanzgericht Münchenile kaebuse. Ta väidab, et vormitud mozzarella
pitsajuustu kuivmass on 51,5 kuni 53,5% ning seda saab säilitada vähemalt 4 kuud, kuna see on mõeldud pitsatööstuse jaoks. Otse tarbimiseks mõeldud mozzarella
on aga tüüpiline värske toode, mille säilivusaeg on ainult 4 nädalat ning mille kuivmass jääb alla 10%. Sellest lähtuvalt on vormitud mozzarella
pitsajuustul teatud eripärased funktsionaalsed omadused, seda saab riivida ning sellel on pehme ja elastne koostis. Seda ei kasutata värske valmimata või laagerdamata juustuna. Madalmaades ja Ühendkuningriigis klassifitseeriti see valminud või laagerdatud juustude alla.
11. Oberfinanzdirektioni väitel on vormitud mozzarella
pitsajuustul ka pärast umbes kahenädalast 2–4°C juures säilitamist värske juustu omadused. Selle ajavahemiku jooksul toimuvate biokeemiliste protsessidega kaasnevad muutused on minimaalsed. Kuna standardiseeritud keemiline või füüsikalis-keemiline protseduur rasvade ja valkude lõhustumise määratlemiseks puudub, siis tuleb keemilistele meetoditele ja laagerdamise perioodi pikkusest lähtuvatele määratlustele eelistada sensoorse uurimise meetodeid, mis on tunnustatud objektiivsete analüüsimeetoditena ning mis on sätestatud siseriiklikes normides (L.00.90/36 Saksamaal) ja rahvusvahelistes normides (DIN 10964). Sensoorse uurimise kohaselt on alles pärast 12-nädalast säilitamisperioodi võimalik märgata mozzarella
omaduste muutumist, nimelt maitse muutumist pisut mõrkjamaks ja juustusemaks. Kuivaine sisaldus ei ole seevastu objektiivne klassifitseerimise kriteerium. Sellest lähtuvalt on vormitud mozzarella
pitsajuust laagerdatud juust ainult sel juhul, kui selle omaduste põhjal on seda võimalik värskest juustust selgelt eristada ja see nõuaks piisavalt pikka laagerdamisperioodi. Nii Saksa siseriiklikes õigusnormides kui ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni ning Ülemaailmse Tervishoiuorganisatsiooni poolt 2003. aastal koostatud Codex alimentariuse eelnõus käsitletakse mozzarellat
laagerdamata juustuna.
12. Oma otsuses sedastab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et organoleptilistest uurimistest ning tingimustest, mille kohaselt põhikohtuasjas kõnealust mozzarellat
toodetakse ja säilitatakse, ilmneb, et pärast ühe- kuni kahenädalast säilitamist ei ole selles toimunud veel sellist muutust, et see oleks kaotanud värske juustu omadused. Vastupidi, need säilitamistingimused takistavad ja aeglustavad laagerdamisprotsessi. Kõnealune mozzarella
on tarbimiseks kõlblik vahetult peale tootmist. Selle omadused muutuvad alles pärast kahenädalast säilitamist, kuna alles siis saavutavad selle sulavus, elastsus ja pruunistuvus õige taseme. HS-i selgitavad märkused nimetavad värske juustu näitena mozzarellat
ning KN-i lisa 7 klassifitseerib „pitsajuustu” samasse kategooriasse. Kuna Euroopa ühenduste komisjon on sellele vaatamata lubanud nimetatud mozzarella erinevat klassifitseerimist erinevates liikmesriikides, mistõttu on nende liikmesriikide tootjad, kus mozzarella
on klassifitseeritud värske juustuna, seoses eksporditoetustega ebasoodsamas olukorras, siis oleks vajalik, et Euroopa Kohus teeks eelotsuseküsimusele vastates otsuse, millega pandaks alus ühetaolisele klassifitseerimispraktikale siseturul.
13. Neil asjaoludel otsustas Finanzgericht München kohtuliku arutamise peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1) Kas [KN-i] 11. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1789/2003, millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse EMÜ nr 2658/87 […] I lisa (EÜT L 281, lk 1), I lisa sõnastuses tuleb tõlgendada selliselt, et pitsajuust ( mozzarella ), mida säilitatakse pärast valmistamist üks kuni kaks nädalat 2–4°C juures, klassifitseeritakse alamrubriiki 0406 10?
2) Kas vastavate ühenduse õigusnormide puudumisel võib hinnata seda, kas tegemist on värske juustuga [KN-i] alamrubriigi 0406 10 mõttes, organoleptiliste omaduste alusel?
Eelotsuse küsimused
Esialgsed tähelepanekud
14. Kohtuistungil vaidlustas Sachsenmilch esmakordselt esimese küsimuse vajalikkuse põhikohtuasja lahendamisel. Ta väidab, et EÜ artikli 234 alusel pöörduti Euroopa Kohtusse otsuse tõttu, millega Oberfinanzdirektion 2003. aastal tühistas tariifiinformatsiooni, mis väljastati 1999. aastal sellise vormitud mozzarella
pitsajuustu kohta, mida on pärast tootmist kaks nädalat 2–4°C juures säilitatud. Kuna see otsus tehti sel alusel, et nimetatud tariifiinformatsioon oli kehtestatud organoleptilist uurimist läbi viimata, peaks Euroopa Kohus vastama käesolevas menetluses ainult teisele küsimusele.
15. Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et väljakujunenud kohtupraktikast tulenevalt on EÜ artiklis 234 sätestatud menetlus Euroopa Kohtu ja siseriiklike kohtute koostöö vahend, mille abil esimene varustab teisi ühenduse õiguse tõlgendustega, mida nad vajavad nende pädevuses olevate vaidluste lahendamisel. Sellest tuleneb, et vaid liikmesriigi kohtud, kellele hagi esitatakse ja kes peavad kohtuasjas otsuse tegema, on pädevad iga kohtuasja konkreetseid asjaolusid arvestades otsustama, kas otsuse tegemiseks on vaja eelotsust küsida ja kas nende poolt Euroopa Kohtule esitatud eelotsuse küsimustel on asja otsustamisel tähtsust (vt eelkõige 11. jaanuari 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑403/98: Monte Arcosu, EKL 2001, lk I‑103, punkt 21, ja 16. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑500/04: Proxxon, EKL 2006, lk I‑1545, punkt 17).
16. Käesoleval juhul tuleneb eelotsusetaotluse esitanud kohtu otsusest, et vastupidiselt Sachsenmilchi väidetele leiab põhikohtuasja lahendav kohus, et otsuse tegemiseks ei piisa üksnes selle väljaselgitamisest, kas vormitud mozzarella
pitsajuustu tariifsel klassifitseerimisel on määravad selle organoleptilised omadused, vaid tuleb üldisemalt välja selgitada, kas nimetatud mozzarella
tuleb klassifitseerida värske juustuna KN-i alamrubriiki 0406 10. Seetõttu ei saa Euroopa Kohus piirduda üksnes teisele küsimusele vastamisega.
KN-i alamrubriigi 0406 10 tõlgendamine
17. Eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib oma küsimustega, mida on sobilik koos analüüsida, teada sisuliselt seda, kas vormitud mozzarella
pitsajuust, mida säilitatakse pärast valmistamist üks kuni kaks nädalat 2–4°C juures, tuleb klassifitseerida KN-i alamrubriiki 0406 10 ning kas organoleptilised omadused on sellega seoses asjakohased kriteeriumid.
18. Nagu ka Euroopa Ühenduste Komisjon on õigesti öelnud, tuleb kohe alguses märkida, et seda küsimust ei pea vaatlema määruse nr 1789/2003 sätete valguses, nagu võiks esimese küsimuse sõnastusest järeldada, vaid määruse nr 1832/2002 valguses, kuna tariifset klassifikatsiooni puudutav siseriiklik otsus on tehtud viimati nimetatud määrusest lähtuvalt. Nende kahe määruse asjakohased sätted on kõnesoleva KN-i osas siiski sisuliselt identsed.
19. Järgnevalt tuleb rõhutada, et kui Euroopa Kohus on saanud eelotsusetaotluse tariifse klassifitseerimise küsimuses, on tema ülesandeks kõnealuste toodete ise klassifitseerimise asemel pigem siseriiklikule kohtule nende kriteeriumide selgitamine, mille kohaldamine võimaldab viimasel vaidlusaluseid tooteid õigesti KN-i klassifitseerida, seda enam, et Euroopa Kohtul ei pruugi olla kogu vajalikku asjakohast teavet. Seega on eelotsusetaotluse esitanud kohus klassifitseerimisotsuse tegemiseks igal juhul paremas olukorras (7. novembri 2002. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑260/00–C‑263/00: Lohmann ja Medi Bayreuth, EKL 2002, lk I‑10045, punkt 26, ja eespool viidatud kohtuotsus Proxxon, punkt 23).
20. Seetõttu tuleb esitatud küsimusi mõista selliselt, et nende eesmärgiks on välja selgitada kriteeriumid, mille alusel saab määratleda, kas niisugune vormitud mozzarella
pitsajuustu taoline toode nagu põhikohtuasjas tuleb klassifitseerida värske juustuna KN-i alamrubriiki 0406 10.
21. Tuleb märkida, et rubriiki 0406 kuuluvad „juust ja kohupiim” ning põhikohtuasjas ei ole vormitud mozzarella
pitsajuustu kuulumist sellesse rubriiki vaidlustatud. Samal ajal kui Oberfinanzdirektion väidab sarnaselt eelotsusetaotluse esitanud kohtu ja komisjoniga, et nimetatud mozzarella
tuleb kvalifitseerida KN-i alamrubriiki 0406 10 „värske juust (valmimata või laagerdamata), sh vadakujuust ja kohupiim”, leiab Sachsenmilch, et see kuulub KN-i rubriiki 0406 90 „muud juustud”.
22. Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on õiguskindluse ning lihtsa järelkontrolli tagamiseks vajalik, et kaupade tariifse klassifitseerimise otsustavaks kriteeriumiks oleksid kauba objektiivsed tunnused ning omadused selliselt, nagu need on kindlaks määratud KN-i rubriigi sõnastuses ning jaotiste või gruppide kohta antud märkustes (16. septembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C‑396/02: DFDS, EKL 2004, lk I‑8439, punkt 27; ja 8. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑445/04: Possehl Erzkontor, EKL 2005, lk I‑10721, punkt 19).
23. KN-i ja HS-i selgitavad märkused aitavad omakorda oluliselt kaasa erinevate tariifirubriikide tõlgendamisele, ent nad pole õiguslikult siduvad (eespool viidatud kohtuotsus Possehl Erzkontor, punkt 20).
24. Käesoleval juhul ei ole jaotiste või gruppide kohta antud märkustes vormitud mozzarella
pitsajuustu kohta midagi öeldud.
25. Kuigi nimetatud mozzarellat
ei ole otseselt üheski asjakohases KN-i alamrubriigis nimetatud, ilmneb alamrubriigi 0406 10 „värske juust (valmimata või laagerdamata ) […]” sõnastusest, et „värske juustu” mõiste kattub „laagerdamata juustu mõistega”.
26. Kuna see alamrubriik on kirjelduse osas täpsem kui alamrubriik 0406 90 „muud juustud”, tuleb seda eelistada KN-i alamrubriigile 0406 90, nagu Euroopa Kohus on öelnud seoses alamrubriigiga 0406 20 „riivitud juust või juustupulber”, mis asub KN-i alamrubriigi 0406 10 kõrval (vt 17. juuni 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑164/95: Eru Portuguesa, EKL 1997, lk I‑3441, punkt 17).
27. Seetõttu tuleb välja selgitada, kas vormitud mozzarella
pitsajuust võib olla laagerdamata juust KN-i alamrubriigi 0406 10 tähenduses, mis tähendab, et tuleb täpsustada laagerdamise mõistet.
28. Kuigi KN-i selgitavates märkustes ei ole selle kohta midagi öeldud, ilmneb HS-i selgitavatest märkustest a contrario, et laagerdamine tähendab valmimist teatud säilitamisperioodi jooksul, kuna laagerdatud juust ei ole vahetult pärast tootmist tarbimiseks kõlblik.
29. Selles osas tuleb märkida, et Codex alimentariuse, mille eesmärk on anda suuniseid teatud toiduainete omaduste määramiseks, raames kehtestatud juustu üldnorm (Codex Stan A‑6‑1978, rev. 1‑1999, täiendatud 2003. aastal) (vt 22. septembri 1988. aasta otsus kohtuasjas 286/86: Deserbais, EKL 1988, lk 4907, punkt 15), näeb ette, et laagerdatud juust on juust, mida peab olema teatud aja jooksul hoitud teatud temperatuuril ja tingimustes, et toimuksid juustu omaduste biokeemilised ja füüsilised muutused.
30. Sellest tulenevalt eeldab laagerdamise mõiste, et asjaomase juustuga peab teatud aja jooksul ja teatud temperatuuri juures säilitamisel toimuma muutumisprotsess, mille käigus see omandab ühe või mitu uut objektiivset tunnust ja omadust eelkõige koostises, välimuses ja maitses.
31. Selles osas tuleb märkida, et määrus nr 1832/2002 klassifitseerib „pitsajuustu” otseselt KN-i alamrubriiki 0406 10 „värsked juustud” ning HS-i selgitavates märkustes on mozzarella
nimetatud värske juustu näitena, eristamata seejuures erinevaid mozzarella
tüüpe.
32. KN-iga seotud ühenduse õigusnormidest lähtuvalt ei tähenda asjaolu, et vormitud mozzarella
pitsajuustu säilitatakse pärast tootmist kaks nädalat 2–4°C juures, tingimata, et sellega omandab see laagerdatud juustu omandused, välja arvatud juhul, kui see säilitamine on piisav, et toimuks muutumisprotsess, mille käigus omandab see ühe või mitu uut objektiivset tunnust ja omadust eelkõige koostises, välimuses ja maitses.
33. Arvestades käesoleva otsuse punktis 19 viidatud kohtupraktikat ei ole siiski Euroopa Kohtu ülesanne otsustada eelotsusetaotluse esitanud kohtule esitatud asjaolude põhjal käesoleva eelotsusemenetluse raames, kas need tingimused on täidetud. Põhikohtuasja lahendamiseks peab neid kriteeriume kohaldama eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes pealegi on eelotsusetaotluse esitamise otsuses sedastanud, et vormitud mozzarella
pitsajuust ei kaota oma värske juustu omadusi, kuna selle säilitamine aeglustab või isegi takistab laagerdumisprotsessi.
34. Vastupidi Sachsenmilchi väidetele ei välista seetõttu miski, et eelotsusetaotluse esitanud kohus võtab arvesse siseriiklikes või rahvusvahelistes normides ette nähtud objektiivseid sensoorseid analüüse, kui sellised on olemas, kuna need normid võimaldavad välja selgitada, kas juustus on toimunud selline muutumisprotsess, mis on mõjutanud värske juustu objektiivseid tunnuseid ja omadusi (vt selle kohta 8. veebruari 1990. aasta otsus kohtuasjas C‑233/88: Van de Kolk, EKL 1990, lk I‑265, punkt 13). Käesoleval juhul ilmneb eelotsusetaotluse esitamise otsusest, et vastavad normid vormitud mozzarella
pitsajuustu analüüsimiseks on olemas.
35. Seevastu temperatuur ja säilitamine, mida kasutatakse laagerdatud juustude puhul, ei ole vastupidi komisjoni väidetele, mille toetuseks ei ole ta ühtegi tõendit esitanud, asjakohased kriteeriumid määratlemaks, kas vormitud mozzarella
pitsajuust on laagerdatud juust. Nagu Sachsenmilch rõhutas, ilma et talle oleks vastuväiteid esitatud, võib näiteks säilitamise perioodi pikkus olenevalt juustu sordist märkimisväärselt erineda. Keegi ei vaidle vastu, et kuigi brie
ja camembert
kuuluvad KN-i alamrubriiki 0406 90, on nende säilitamisperioodi pikkus ainult kuni 10 päeva.
36. Sachsenmilchi nimetatud asjaolu, mille kohaselt on vormitud mozzarella
pitsajuustul pärast säilitamisperioodi lõppu sellised objektiivsed omadused ja tunnused, nagu sulavus ja riivitavus, mis erinevad koheselt tarvitamiseks kõlbliku mozzarella, mis on kahtlemata värske juust, omadustest ja tunnustest, ei ole iseenesest määrav. Isegi kui see asjaolu oleks tõendatud, ei tõenda see kuidagi, et nimetatud mozzarella
omandab tingimata piisaval määral selliseid objektiivseid omadusi ja tunnuseid, et seda saaks kvalifitseerida laagerdatud juustuna.
37. Sellest lähtuvalt tuleb esitatud eelotsuse küsimustele vastata, et määruse nr 2658/87 (muudetud määrusega nr 1832/2002) I lisas sisalduva KN-i alamrubriiki 0406 10 tuleb tõlgendada selliselt, et seda kohaldatakse vormitud mozzarella
pitsajuustu suhtes, mida säilitatakse pärast valmistamist üks kuni kaks nädalat 2–4°C juures, välja arvatud juhul, kui see säilitamine on piisav, et toimuks muutumisprotsess, mille käigus omandab nimetatud mozzarella
ühe või mitu uut objektiivset tunnust ja omadust eelkõige koostises, välimuses ja maitses. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tuvastama, kas need tingimused on täidetud.
Kohtukulud
38. Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotamise siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kulud, ei hüvitata.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kuues koda) otsustab:
Nõukogu 23. juuli 198 7 . aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (muudetud komisjoni 1. augusti 2002. aasta määrusega nr 1832/2002) I lisas sisalduva KN-i alamrubriiki 0406 10 tuleb tõlgendada selliselt, et seda kohaldatakse vormitud mozzarella pitsajuustu suhtes, mida säilitatakse pärast valmistamist üks kuni kaks nädalat 2‑4°C juures, välja arvatud juhul, kui see säilitamine on piisav, et toimuks muutumisprotsess, mille käigus omandab nimetatud mozzarella ühe või mitu uut objektiivset tunnust ja omadust, eelkõige koostises, välimuses ja maitses. Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tuvastama, kas need tingimused on täidetud.