62019CJ0948_RES
Kohtuasi C‑948/19
UAB „Manpower Lit“
versus
E. S. jtjaEuroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut (EIGE)
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Lietuvos Aukščiausiasis Teismas)
Euroopa Kohtu (teine koda) 11. novembri 2021. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Sotsiaalpoliitika – Renditöö – Direktiiv 2008/104/EÜ – Artikkel 1 – Kohaldamisala – Mõisted „avalik-õiguslik ettevõtja“ ja „osalemine majandustegevuses“ – Euroopa Liidu asutused – Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut (EIGE) kui „kasutajaettevõtja“ selle direktiivi artikli 1 lõike 2 tähenduses – Artikli 5 lõige 1 – Võrdse kohtlemise põhimõte – Peamised töö- ja töölevõtmistingimused – Mõiste „sama töökoht“ – Määrus (EÜ) nr 1922/2006 – ELTL artikkel 335 – Liidu institutsioonide haldusautonoomia põhimõte – ELTL artikkel 336 – Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjad ning muude liidu teenistujate teenistustingimused
Sotsiaalpoliitika – Renditöö – Direktiiv 2008/104 – Kohaldamisala – Kasutajaettevõtja, avalik-õigusliku ja eraõigusliku ettevõtja ning majandustegevuse mõiste – Ulatus – Liidu asutused – Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut – Rendiagentuuriga töölepingu sõlminud isikute lähetamine rendiagentuuri poolt sellesse asutusse – Hõlmamine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1922/2006, artikli 3 lõige 1, artikkel 5 ja artikli 14 lõige 3; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/104, artikkel 1)
(vt punktid 32, 34, 38, 39, 42–46, 50 ja resolutsiooni punkt 1)
Sotsiaalpoliitika – Renditöö – Direktiiv 2008/104 – Võrdne kohtlemine – Sama töökoha mõiste – Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut – Töö, mida teeb sellesse liidu asutusse lähetatud renditöötaja – Hõlmamine – Liidu õigusvõime – Liidu ametnike personalieeskirjad – Mõju puudumine
(ELTL artiklid 335 ja 336; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/104, artikli 5 lõige 1)
(vt punktid 55–60, 62 ja resolutsiooni punkt 2)
Kokkuvõte
Renditööjõudu vahendav Leedu ettevõtja Manpower Lit lähetas Vilniuses (Leedu) asuvasse liidu asutusse Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituuti (EIGE) viis töötajat, kes töötasid seal vastavalt assistentide ja infotehnoloogidena. Pärast seda, kui nende töösuhted Manpower Litiga olid ajavahemikul 2018. aasta aprillist detsembrini lõppenud, leidsid need töötajad, et neile võlgnetakse saamata jäänud töötasu, ning pöördusid töötasunõudega Valstybinės darbo inspekcijos Vilniaus teritorinio skyriaus Darbo ginčų komisijasse (tööinspektsiooni Vilniuse piirkonna töövaidluskomisjon, Leedu).
Võttes arvesse tööseadustiku sätet, millega võeti Leedu õigusesse üle direktiivis 2008/104 (
1
) sätestatud renditöötajate võrdse kohtlemise põhimõte, andis see komisjon 20. juuni 2018. aasta otsusega korralduse need summad välja maksta, leides, et kõnealused töötajad täitsid tegelikult EIGE alaliste töötajate ülesandeid ja et nende tasustamise tingimused peavad vastama tingimustele, mida viimane kohaldab oma lepingulistele töötajatele.
Kuna selle otsuse peale esitatud kaebus jäeti rahuldamata nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsiooniastmes, esitas Manpower Lit Lietuvos Aukščiausiasis Teismasele (Leedu kõrgeim kohus) kassatsioonkaebuse.
See kohus otsustas esitada Euroopa Kohtule küsimuse, kas direktiivis 2008/104 ette nähtud renditöötajate võrdse kohtlemise põhimõte on põhikohtuasjas kohaldatav, võttes arvesse asjaolu, et renditöötajate vahendamise teenuseid kasutab liidu asutus.
Euroopa Kohus kinnitas oma otsuses, et põhikohtuasjas on kohaldatav direktiiv 2008/104, sealhulgas võrdse kohtlemise põhimõtte järgimist tagavad sätted.
Euroopa Kohtu hinnang
Euroopa Kohus analüüsis esiteks direktiivi 2008/104 kohaldamisala. Sellega seoses märkis Euroopa Kohus, et selleks, et direktiiv oleks kohaldatav, peab EIGE täitma kolm tingimust (
2
): nimelt peab ta kuuluma mõiste „avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud ettevõtjad“ alla, olema „kasutajaettevõtja“ ja osalema „majandustegevuses“.
Küsimuse osas, kas EIGEt võib pidada „kasutajaettevõtjaks“ (
3
), märkis Euroopa Kohus, et kõnealused töötajad töötasid renditöötajatena ajutiselt EIGE heaks ning tema järelevalve all ja juhtimisel. Pealegi on see liidu asutus „juriidiline isik“ selle direktiivi tähenduses. Euroopa Kohus järeldas sellest, et antud kontekstis on EIGE „kasutajaettevõtja“.
Mõisteid „avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud ettevõtjad“ ning „majandustegevus“ ei ole direktiivis määratletud, mistõttu Euroopa Kohus käsitles küsimust, kas EIGE tegeleb majandustegevusega, mis seisneb kaupade või teenuste pakkumises teataval turul.
Sellega seoses tõdes ta kõigepealt, et selle liidu asutuse tegevus ei ole seotud avaliku võimu teostamisega ning seega ei ole välistatud selle kvalifitseerimine majandustegevuseks. Seejärel märkis Euroopa Kohus, et võttes arvesse määruses nr 1922/2006 loetletud EIGE teatud ülesandeid (
4
), on olemas turud, kus tegutsevad ettevõtjad, kes konkureerivad EIGEga. Asjaolu, et EIGE ei tegutse tulu saamise eesmärgil, ei oma tähtsust. Lõpuks nentis Euroopa Kohus, et EIGE tulu hõlmab (
5
) muu hulgas osutatud teenuste eest saadud tasu, mis kinnitab, et liidu seadusandja nägi ette, et EIGE tegutseb vähemalt osaliselt turuosalisena.
Seega asus Euroopa Kohus seisukohale, et EIGE tegeleb vähemalt osaliselt teenuste pakkumisega teataval turul, ning järelikult kuulub direktiivi 2008/104 kohaldamisalasse olukord, kus rendiagentuur lähetab temaga töölepingu sõlminud isikud EIGEsse töökohustusi täitma.
Teiseks analüüsis Euroopa Kohus küsimust, kas tööd, mida teeb EIGEsse lähetatud renditöötaja, võib pidada „samaks töökohaks“ direktiivi 2008/104 tähenduses, arvestades asjaolu, et selle direktiivi kohaselt (
6
) peavad renditöötajate peamised töö- ja töölevõtmistingimused kasutajaettevõtjas toimuva lähetuse jooksul olema vähemalt sellised, mida oleks kohaldatud siis, kui nimetatud ettevõte oleks need töötajad otse samale töökohale tööle võtnud.
Analüüsides küsimust, kas renditöötajate töötingimusi on võimalik võrrelda ametnike personalieeskirjade alusel töötava EIGE personali töötingimustega, lükkas Euroopa Kohus tagasi Euroopa Komisjoni argumendi, mille kohaselt võib selline võrdlus rikkuda ELTL artiklit 335, mis annab liidule kõige laialdasema õigus- ja teovõime, mis vastavalt selle riigi seadustele antakse juriidilistele isikutele, ja ELTL artiklit 336, mis puudutab liidu seadusandja poolt ametnike personalieeskirjade vastuvõtmist. Sellise võrdluse tagajärjeks ei ole nimelt mingil juhul renditöötajatele ametniku staatuse omistamine. Euroopa Kohus täpsustas, et erinormide puudumisel on seega juhul, kui liidu asutused kasutavad renditöötajaid rendiagentuuridega sõlmitud lepingute alusel, võrdse kohtlemise põhimõte nende töötajate suhtes sellises asutuses täidetavate ülesannete ajal täielikult kohaldatav.
Euroopa Kohus asus seisukohale, et tööd, mida teeb EIGEsse lähetatud renditöötaja, võib pidada „samaks töökohaks“ direktiivi tähenduses, isegi kui lähtuda eeldusest, et kõik töökohad, mille puhul EIGE võtab töötajaid tööle otse, hõlmavad ülesandeid, mida saavad täita ainult isikud, kellele kehtivad liidu ametnike personalieeskirjad.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/104/EÜ renditöö kohta (ELT 2008, L 327, lk 9) artikkel 5.
(
2
)	Ette nähtud selle direktiivi artikli 1 lõikes 2. Selle sätte kohaselt kohaldatakse kõnealust direktiivi majandustegevuses osalevate avalik-õiguslike ja eraõiguslike ettevõtjate suhtes, kes on rendiagentuurid või kasutajaettevõtjad, sõltumata sellest, kas nad tegutsevad kasusaamise eesmärgil või mitte.
(
3
)	Direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti d tähenduses, s.t „füüsiline või juriidiline isik, kelle heaks ja kelle järelevalve all ning juhtimisel renditöötaja ajutiselt töötab“.
(
4
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1922/2006, millega luuakse Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut (ELT 2006, L 403, lk 9), artikli 3 lõige 1, mille punktis g on muu hulgas nimetatud üleeuroopaliste konverentside, kampaaniate ja kohtumiste korraldamist.
(
5
)	Vastavalt määruse nr 1922/2006 artikli 14 lõike 3 punktile b.
(
6
)	Direktiivi artikli 5 lõige 1.