62023CJ0623
SODBA SODIŠČA (deseti senat)
z dne 15. maja 2025 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Socialna politika – Direktiva 79/7/EGS – Enako obravnavanje moških in žensk v zadevah socialne varnosti – Člen 4(1) in (2) – Člen 7(1) – Nacionalna zakonodaja, ki določa pokojninski dodatek, ki se dodeli ženskam, ki prejemajo starostno pokojnino, ki temelji na prispevkih, in imajo enega ali več bioloških ali posvojenih otrok – Možnost dodelitve tega dodatka moškim, za katere veljajo dodatni pogoji – Neposredna diskriminacija na podlagi spola – Člen 23 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pozitivni ukrepi“
V združenih zadevah C‑623/23, [Melbán]i, in C‑626/23, [Sergamo] (
i
),
katerih predmet sta predloga za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, pri čemer je prvega vložilo Juzgado de lo Social no 3 de Pamplona (socialno sodišče št. 3 v Pamploni, Španija), drugega pa Tribunal Superior de Justicia de Madrid (vrhovno sodišče avtonomne skupnosti Madrid, Španija) z odločbama z dne 21. septembra 2023 oziroma 13. septembra 2023, ki sta na Sodišče prispeli 6. oktobra 2023 oziroma 12. oktobra 2023, v postopkih
UV (C‑623/23),
XXX (C‑626/23)
proti
Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS),
ob udeležbi
OP (C‑623/23),
Ministerio Fiscal (C‑623/23),
SODIŠČE (deseti senat),
v sestavi D. Gratsias, predsednik senata, E. Regan in B. Smulders (poročevalec), sodnika,
generalni pravobranilec: R. Norkus,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) A. Álvarez Moreno in A. R. Trillo García, letrados,
–
za špansko vlado M. Morales Puerta, agentka,
–
za Evropsko komisijo I. Galindo Martín in E. Schmidt, agentki,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata na razlago Direktive Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 1, str. 215) ter členov 20, 21 in 23 ter člena 34(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2
Ta predloga sta bila vložena v okviru dveh sporov, in sicer med UV (C‑623/23), očetom dveh otrok, na eni strani in XXX (C‑626/23), očetom treh otrok, na drugi strani ter Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) (nacionalni inštitut za socialno varnost, Španija), ker je zadnjenavedeni tema osebama zavrnil dodelitev pokojninskega dodatka (v nadaljevanju: zadevni pokojninski dodatek), ki je v nacionalnem pravu določen v korist žensk in moških, ki imajo enega ali več otrok, vendar za njegovo dodelitev moškim veljajo dodatni pogoji.
Pravni okvir
Pravo Unije
3
Člen 1 Direktive 79/7 določa:
„Namen te direktive je postopno izvrševanje načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti (v nadaljevanju: ‚načelo enakega obravnavanja‘) na področju socialne varnosti ter drugih elementov socialnega varstva, ki jih predvideva člen 3.“
4
Člen 2 te direktive določa:
„Ta direktiva velja za zaposleno prebivalstvo – vključno za samozaposlene osebe, delavce in samozaposlene osebe, katerih dejavnost je prekinjena zaradi bolezni, nesreče ali neprostovoljne brezposelnosti, ter za iskalce zaposlitve – in za upokojene ali invalidne delavce in samozaposlene osebe.“
5
Člen 3(1) navedene direktive določa:
„Ta direktiva se uporablja za:
(a)
zakonske sisteme, ki zagotavljajo varstvo pred naslednjimi vrstami tveganja:
–
boleznijo,
–
invalidnostjo,
–
starostjo,
–
nesrečami pri delu in poklicnimi boleznimi,
–
brezposelnostjo;
[…]“
6
Člen 4 te direktive določa:
„1.   Načelo enakega obravnavanja pomeni, da ni nobene diskriminacije na podlagi spola, bodisi posredne ali neposredne, še posebno ne glede zakonskega ali družinskega statusa in zlasti glede:
–
namena sistemov in pogojev za dostop do njih,
–
obveznosti glede prispevkov in izračunavanja prispevkov,
–
izračunavanja dajatev, vključno z zvišanjem zaradi zakonskega partnerja in vzdrževancev, in pogojev, ki urejajo trajanje in obdržanje upravičenosti do dajatev.
2.   Načelo enakega obravnavanja ne vpliva na določbe, ki se nanašajo na varstvo žensk na podlagi materinstva.“
7
Člen 7 Direktive 79/7 določa:
„1.   Ta direktiva ne vpliva na pravice držav članic, da s področja njene uporabe izvzamejo:
[…]
(b)
ugodnosti v sistemih starostne upokojitve, ki so jih deležne osebe, vzgojiteljice otrok; pridobivanje upravičenosti do dajatev po obdobjih prekinitve zaposlitve zaradi vzgajanja otrok;
[…]
2.   Države članice redno preučujejo zadeve, ki jih odstavek 1 izključuje, in se s tem glede na družbeni razvoj na zadevnem področju prepričajo, ali so opredeljene izjeme še upravičene.“
Špansko pravo
8
Člen 60 Ley General de la Seguridad Social (splošni zakon o socialni varnosti), kakor je bil potrjen z Real Decreto Legislativo 8/2015 (kraljeva zakonska uredba 8/2015) z dne 30. oktobra 2015 (BOE št. 261 z dne 31. oktobra 2015, str. 103291) (v nadaljevanju: nekdanji LGSS) in ki je naslovljen „Dodatek za materinstvo pri pokojninah iz sistema socialnega zavarovanja, ki temeljijo na prispevkih“, je v odstavku 1 določal:
„Ženskam, ki imajo biološke ali posvojene otroke in so iz naslova katerega koli sistema socialne varnosti upravičene do starostne ali vdovske pokojnine oziroma pokojnine zaradi trajne invalidnosti, ki temeljijo na prispevkih, se zaradi njihovega demografskega prispevka k sistemu socialne varnosti prizna pravica do pokojninskega dodatka.
Znesek tega dodatka, ki je po svoji pravni naravi državna pokojnina, ki temelji na prispevkih, se dobi z obračunom določenega odstotka, ki je odvisen od števila otrok, od navedene osnovne pokojnine, in sicer v skladu z naslednjo lestvico:
(a)
v primeru dveh otrok: 5 %;
(b)
v primeru treh otrok: 10 %;
(c)
v primeru štirih ali več otrok: 15 %.
[…]“
9
Po sprejetju Real Decreto-Ley 3/2021, por el que se adoptan medidas para la reducción de la brecha de género y otras materias en los ámbitos de la Seguridad Social y économico (kraljeva uredba-zakon 3/2021 o sprejetju ukrepov za zmanjšanje razlik med spoloma ter v zvezi z drugimi zadevami s področja socialne varnosti in gospodarstva) z dne 2. februarja 2021 (BOE št. 29 z dne 3. februarja 2021, str. 12268) (v nadaljevanju: kraljeva uredba-zakon 3/2021) je bil nekdanji LGSS spremenjen (v nadaljevanju: spremenjeni LGSS). Člen 60 spremenjenega LGSS, naslovljen „Dodatek k pokojninam, ki temeljijo na prispevkih, za zmanjšanje razlike med spoloma“, določa:
„1.   Ženske, ki imajo enega ali več otrok in prejemajo starostno pokojnino, pokojnino za trajno nezmožnost za delo ali vdovsko pokojnino, ki temeljijo na prispevkih, so upravičene do dodatka za vsakega otroka zaradi vpliva, ki ga ima razlika med spoloma na splošno na višino pokojnin iz sistema socialne varnosti, ki temeljijo na prispevkih in ki se izplačujejo ženskam. Pravica do dodatka za vsakega otroka se ženski dodeli ali jo ta ohrani pod pogojem, da drugi od staršev za ta dodatek ne zaprosi in mu ni dodeljen, če pa je zadnjenavedeni starš prav tako ženska, se dodatek dodeli tisti ženski, ki prejema nižjo javno pokojnino.
Da bi bili moški upravičeni do dodatka, mora biti izpolnjen eden od naslednjih pogojev:
(a)
zadevna oseba je upravičena do vdovske pokojnine zaradi smrti drugega od staršev za skupne otroke, pod pogojem, da je eden od teh otrok upravičen do pokojnine po starših;
(b)
zadevna oseba ima pravico do starostne pokojnine ali pokojnine zaradi trajne nezmožnosti za delo, ki temeljita na prispevkih, in je morala prekiniti svojo poklicno pot oziroma je bila ta prekinjena ali je nanjo vplivalo rojstvo ali posvojitev, in sicer pod temi pogoji:
(1)
v primeru otrok, rojenih ali posvojenih pred 31. decembrom 1994, se prispevki v obdobju od devetih mesecev pred rojstvom do treh let po rojstvu oziroma, če gre za posvojitev, v obdobju od datuma sodne odločbe o posvojitvi do treh let, ki sledijo, niso plačevali več kot 120 dni, pod pogojem, da je vsota priznanih pokojnin nižja od vsote pokojnin, do katerih je upravičena ženska;
(2)
v primeru otrok, rojenih ali posvojenih po 1. januarju 1995, mora biti vsota osnov za plačilo prispevkov za obdobje 24 mesecev, ki sledijo mesecu rojstva ali mesecu sodne odločbe o posvojitvi, za več kot 15 % nižja od vsote za 24 mesecev neposredno pred tem, pod pogojem, da je vsota priznanih pokojnin nižja od vsote pokojnin, do katerih je upravičena ženska;
[…]
(3)
če sta oba starša moška in oba izpolnjujeta zgoraj navedene pogoje, se dodatek dodeli tistemu, ki prejema nižjo javno pokojnino.
[…]
2.   Dodelitev dodatka drugemu od staršev povzroči ukinitev dodatka, ki je bil že dodeljen prvemu od staršev, in ima finančne učinke prvi dan meseca, ki sledi mesecu, v katerem je bila izdana odločba […].
Pred izdajo odločbe o podelitvi pravice drugemu od staršev se zasliši tisti od staršev, ki prejema dodatek.
3.   Ta dodatek ima v vseh pogledih pravno naravo javne pokojnine, ki temelji na prispevkih.
Znesek dodatka na otroka je določen v ustreznem zakonu o splošnem državnem proračunu. Znesek, ki se prejme, je omejen na štirikratnik mesečnega zneska, določenega na otroka, in se na začetku vsakega leta poveča za enak odstotek, kot je določen v ustreznem zakonu o splošnem državnem proračunu za pokojnine, ki temeljijo na prispevkih.“
10
Dodatna določba 37 spremenjenega LGSS, naslovljena „Časovni obseg dodatka k pokojninam, ki temeljijo na prispevkih, za zmanjšanje razlike med spoloma“, določa:
„1. Pravica do dodatka k pokojninam, ki temeljijo na prispevkih, za zmanjšanje razlike med spoloma iz člena 60 se ohrani, dokler je razlika med starostnimi pokojninami moških in žensk, pridobljenih v predhodnem letu, večja od 5 %.
2. Za namene tega zakona razlika med starostnimi pokojninami moških in žensk pomeni odstotek, ki predstavlja razliko med povprečnim zneskom starostnih pokojnin, ki temeljijo na prispevkih ter ki jih moški in ženske pridobijo v enem letu.
3. Za zagotovitev ustreznosti popravnega ukrepa, uvedenega za zmanjšanje razlik med pokojninami moških in žensk, mora španska vlada v okviru socialnega dialoga vsakih pet let redno ocenjevati učinke tega ukrepa.
4. Kadar bo razlika med spoloma v obdobju enega leta manjša od 5 %, bo vlada [Cortes Generales (španski parlament)] po posvetovanju s socialnimi partnerji posredovala predlog zakona za razveljavitev člena 60.“
11
Prehodna določba 33 spremenjenega LGSS, naslovljena „Začasna ohranitev dodatka za materinstvo pri pokojninah iz sistema socialne varnosti, ki temeljijo na prispevkih“, določa:
„Osebe, ki so na datum začetka veljavnosti spremembe iz člena 60 prejemale dodatek za materinstvo iz naslova demografskega prispevka, ga še naprej prejemajo.
Prejemanje tega materinskega dodatka ni združljivo z dodatkom k pokojninam, ki temeljijo na prispevkih, za zmanjšanje razlike med moškimi in ženskami, ki bi lahko nastala zaradi dodelitve nove javne pokojnine, saj lahko zadevne osebe izberejo le enega od obeh dodatkov.
Če drugi od staršev enega od otrok, zaradi katerega je nastala pravica do dodatka za materinstvo iz naslova demografskega prispevka, zaprosi za dodatek k pokojninam, ki temeljijo na prispevkih, za zmanjšanje razlike med spoloma in ima na podlagi člena 60 tega zakona […] pravico, da ta dodatek prejme, se mu dodeljeni mesečni znesek odšteje od prejetega dodatka za materinstvo […].“
12
Člen 3 Ley Orgánica 3/2007 para la igualdad efectiva de mujeres y hombres (sistemski zakon št. 3/2007 za dejansko enakost med ženskami in moškimi) z dne 22. marca 2007 (BOE št. 71 z dne 23. marca 2007, str. 12611) določa:
„Načelo enakega obravnavanja žensk in moških pomeni, da ne sme biti nobene neposredne ali posredne diskriminacije na podlagi spola, zlasti diskriminacije na podlagi materinstva, opravljanja družinskih obveznosti ali zakonskega stanu.“
13
Člen 11(1) tega zakona določa:
„Da bi bila ustavna pravica do enakosti učinkovita, javni organi sprejemajo posebne ukrepe v korist žensk za odpravo očitnih dejanskih neenakosti v primerjavi z moškimi. Ti ukrepi, ki se uporabljajo, dokler te neenakosti trajajo, morajo biti v vsakem primeru razumni in sorazmerni glede na zastavljeni cilj.“
Spora v glavni stvari, vprašanja za predhodno odločanje in postopek pred Sodiščem
Zadeva C‑623/23
14
INSS je UV, očetu dveh otrok, dodelil starostno pokojnino v bruto mesečnem znesku 1637,08 EUR z učinkom od 1. julija 2021.
15
UV je 16. junija 2022 INSS zaprosil, da bi od 1. julija 2021 prejemal pokojninski dodatek, katerega cilj bi bil zmanjšati razliko med spoloma in ki je predviden v členu 60 spremenjenega LGSS.
16
INSS je z odločbo z dne 14. novembra 2022 to prošnjo zavrnil, ker je menil, da UV ne izpolnjuje pogojev iz tega člena 60.
17
Poleg tega je INSS z odločbo z dne 22. decembra 2022, ki je začela učinkovati 10. decembra 2022, materi zadevnih dveh otrok dodelil predčasno starostno pokojnino v bruto mesečnem znesku 2790,99 EUR, povečanem za zadevni pokojninski dodatek v višini 56 EUR na mesec.
18
UV je zoper odločbo z dne 14. novembra 2022 vložil tožbo pri Juzgado de lo Social no 3 de Pamplona (socialno sodišče št. 3 v Pamploni, Španija), ki je predložitveno sodišče v zadevi C‑623/23, v kateri je trdil, da je člen 60 spremenjenega LGSS v nasprotju z Direktivo 79/7, ker se z njim uvaja diskriminacija na podlagi spola.
19
INSS opozarja, da je Sodišče s sodbo z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere) (C‑450/18, EU:C:2019:1075), razsodilo, da je člen 60 nekdanjega LGSS diskriminatoren, in meni, da je ta člen 60, ki je bil spremenjen zaradi upoštevanja te sodbe, zdaj v skladu z zahtevami iz Direktive 79/7.
20
Predložitveno sodišče uvodoma navaja, da se zadevni pokojninski dodatek doda k znesku starostne pokojnine, izračunanem na podlagi prispevkov, izplačanih med delovno dobo, in spada na področje uporabe Direktive 79/7, ker je del zakonskega sistema varstva pred enim od tveganj, naštetih v členu 3(1) te direktive.
21
Poleg tega opozarja, da je INSS, čeprav se je UV dejansko posvetil vzgoji svojih dveh otrok, zavrnil prošnjo za dodelitev zadevnega pokojninskega dodatka z obrazložitvijo, da obdobje, v katerem UV ni plačeval prispevkov v sistem socialne varnosti, ni bilo minimalno obdobje, ki je za moške določeno v členu 60 spremenjenega LGSS, saj UV v obdobju od devetih mesecev pred rojstvom otrok do treh let po njihovem rojstvu dejansko ni prenehal plačevati prispevkov več kot 120 dni.
22
Ker predložitveno sodišče torej meni, da mora odločiti o tem, ali se z navedenim členom 60 uvaja diskriminacija na podlagi spola, ki je v nasprotju z Direktivo 79/7, navaja, da ni nobenega dvoma, da navedeni člen 60 glede na člen 4(1) te direktive moške obravnava manj ugodno kot ženske, ker se ženskam, ki prejemajo starostno pokojnino in imajo enega ali več otrok, samodejno prizna pravica do zadevnega pokojninskega dodatka, medtem ko morajo moški, ki so v primerljivem položaju, izpolnjevati dodatne pogoje, ki se med drugim nanašajo na dejansko prekinitev njihove poklicne poti in plačevanja prispevkov v sistem socialne varnosti.
23
Vendar se predložitveno sodišče sprašuje, na prvem mestu, ali je tako različno obravnavanje na podlagi spola mogoče upravičiti s splošno znanim dejstvom, da v Španiji otroke večinoma vzgajajo ženske, kar naj bi izhajalo iz zgodovinske in strukturne diskriminacije žensk ter naj bi škodljivo vplivalo na njihovo poklicno pot in s tem na njihovo plačevanje prispevkov v sistem socialne varnosti. Z zadevnim pokojninskim dodatkom, predvidenim v členu 60 spremenjenega LGSS, naj bi se tako želela popraviti škoda, ki so jo ženske utrpele med svojo poklicno potjo, kot naj bi to izhajalo iz obrazložitve kraljeve uredbe-zakona 3/2021.
24
Ob tem naj bi se ta dodatek brez razlikovanja priznal vsem ženskam, ki imajo otroke, neodvisno od tega, ali so se dejansko ukvarjale z vzgojo svojih otrok, in ne glede na znesek njihove pokojnine, ki naj bi lahko bil višji od povprečne pokojnine ali celo enak najvišjemu znesku pokojnin, priznanem v Španiji. Po mnenju predložitvenega sodišča torej ni razvidno, da bi bil ta ukrep dejansko tak, da bi se z njim dosegel cilj zmanjšanja razlike med spoloma na področju starostnih pokojnin.
25
V teh okoliščinah se predložitveno sodišče zlasti sprašuje, ali je ob upoštevanju obstoja take razlike dodelitev zadevnega pokojninskega dodatka mogoče šteti za pozitivni ukrep v korist žensk.
26
V zvezi s tem se sklicuje na možnost, da ukrep iz člena 60 spremenjenega LGSS spada med ukrepe, dovoljene s členom 157(4) PDEU, zlasti glede na sodbo z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere) (C‑450/18, EU:C:2019:1075), za katero se zdi, da to možnost izključuje.
27
Vendar predložitveno sodišče ne izključuje, da je mogoče šteti, da – glede na cilj člena 60 spremenjenega LGSS, ki je izravnati finančne posledice, nastale zaradi položaja žensk na trgu dela, ki izhaja iz dejstva, da so te v preteklosti prevzele glavno vlogo pri vzgoji otrok – moški v resnici niso v enakem položaju kot ženske, kar torej izključuje obstoj diskriminacije med njimi.
28
Poleg tega meni, da zadevni pokojninski dodatek iz navedenega člena 60 ni povezan s posebnim varstvom ženske zaradi nosečnosti, poroda ali materinstva, tako da se zdi, da ne spada pod izjemo iz člena 4(2) Direktive 79/7. Enako naj bi veljalo za izjemo iz člena 7(1)(b) te direktive, saj naj dodelitev tega dodatka ženskam ne bi bila ravno pogojena z vzgojo njihovih otrok.
29
Na drugem mestu, če člen 60 spremenjenega LGSS ne bi bil v skladu z načelom enakega obravnavanja, se predložitveno sodišče sprašuje, kakšne bi bile posledice ugotovitve take neskladnosti glede na ta člen 60, ki določa, da je zadevni pokojninski dodatek mogoče dodeliti le enemu od staršev, in sicer tistemu, čigar znesek starostne pokojnine, ki temelji na prispevkih, je nižji.
30
V obravnavani zadevi naj bi bil materi zadevnih dveh otrok zadevni dodatek že dodeljen. INSS naj bi zato trdil, da če bi bila na podlagi Direktive 79/7 ugotovljena diskriminacija na podlagi spola, bi morala dodelitev zadevnega pokojninskega dodatka v korist očeta povzročiti prenehanje izplačevanja tega dodatka, ki se je do takrat izplačeval materi, ker je znesek njene starostne pokojnine, ki temelji na prispevkih, višji od zneska očetove pokojnine.
31
Vendar predložitveno sodišče, ki pojasnjuje, da je bila mati povabljena na sodišče kot intervenientka, čeprav ni bila navzoča na sojenju, meni, da bi priznanje tega dodatka samo upokojencu, ki prejema nižjo pokojnino, lahko odvzelo polni učinek ugotovitvi obstoja diskriminacije v primeru, ko je višja starostna pokojnina tista, ki jo prejema oče. Poleg tega predložitveno sodišče meni, da člen 60 spremenjenega LGSS izrecno določa, da se navedeni dodatek v primeru, ko oba starša izpolnjujeta zakonske pogoje za njegovo pridobitev, lahko izplača le enemu od staršev, tako da se ta določba tega člena 60 ne bi smela uporabljati, kadar se zadevni pokojninski dodatek dodeli očetu, ki ne izpolnjuje pogojev iz nacionalnega pravila, ki uvaja diskriminacijo na podlagi spola.
32
V teh okoliščinah je Juzgado de lo Social no 3 de Pamplona (socialno sodišče št. 3 v Pamploni) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je treba Direktivo [79/7] razlagati tako, da se načelo enakega obravnavanja, ki nasprotuje vsakršni diskriminaciji na podlagi spola in je priznano v členih 1 in 4 te direktive, ne spoštuje v primeru nacionalne ureditve, kot je ureditev iz člena 60 [spremenjenega LGSS], ki pod naslovom ‚Dodatek k pokojninam, za katere se plačujejo prispevki, za zmanjšanje razlik med spoloma‘ priznava pravico do dodatka k starostnim in invalidskim pokojninam, za katere se plačujejo prispevki, ženskam, ki so imele biološke ali posvojene otroke in prejemajo take pokojnine, brez kakršnih koli drugih zahtev in ne glede na višino njihovih pokojnin, moškim v enakem položaju pa ni priznana pod enakimi pogoji, saj se za dostop do dodatka k starostni ali invalidski pokojnini zahtevajo določena obdobja brez prispevkov ali nižji prispevki po rojstvu otrok ali posvojitvi, v primeru otrok, rojenih ali posvojenih pred 31. decembrom 1994, pa morajo imeti več kot 120 dni brez prispevkov v obdobju od devetih mesecev pred rojstvom do treh let po tem datumu oziroma – v primeru posvojitve – v obdobju od datuma sodne odločbe o posvojitvi do treh let po tem datumu, če je vsota priznanih pokojnin manjša od vsote pokojnin, ki pripadajo ženski, v primeru otrok, rojenih ali posvojenih po 1. januarju 1995, pa mora biti vsota osnov za plačilo prispevkov za 24 mesecev, ki sledijo mesecu rojstva ali mesecu sodne odločbe o posvojitvi, za več kot 15 % nižja od vsote za 24 mesecev neposredno pred tem, če je vsota priznanih pokojnin nižja od vsote pokojnin, ki pripadajo ženski?
2.
Ali Direktiva 79/7 zaradi diskriminacije, ki izhaja iz izključitve moških upokojencev, zahteva, da se jim dodatek k starostni pokojnini prizna, čeprav člen 60 [spremenjenega LGSS] določa, da se dodatek lahko prizna le enemu od staršev, hkrati pa priznanje dodatka moškemu upokojencu zaradi sodbe Sodišča in neskladnosti nacionalne zakonodaje z Direktivo [79/7] ne sme povzročiti ukinitve dodatka, ki se prizna upokojenki, ker ta izpolnjuje zakonske pogoje, saj je mati enega ali več otrok?“
Zadeva C‑626/23
33
Z odločbo INSS, ki je bila XXX vročena 6. aprila 2022, je bila tej osebi, očetu treh otrok, dodeljena starostna pokojnina z učinkom od 11. januarja 2022.
34
Ker je XXX menil, da je bil znesek te pokojnine napačno izračunan in da bi moral ta znesek vključevati tudi zadevni pokojninski dodatek, je zoper to odločbo vložil pritožbo pri INSS.
35
Ker v zvezi s to pritožbo ni prejel odgovora, je XXX 16. septembra 2022 vložil tožbo pri Juzgado de lo Social no 4 de Madrid (socialno sodišče št. 4 v Madridu, Španija), ki je bila s sodbo z dne 15. februarja 2023 v celoti zavrnjena.
36
XXX je zoper to sodbo vložil pritožbo pri Tribunal Superior de Justicia de Madrid (višje sodišče avtonomne skupnosti Madrid, Španija), ki je predložitveno sodišče v zadevi C‑626/23, pri čemer je trdil, da različno obravnavanje moških in žensk, ki izhaja iz člena 60 nekdanjega LGSS, v okviru člena 60 spremenjenega LGSS še naprej obstaja v zvezi z dodelitvijo zadevnega pokojninskega dodatka, saj morajo zahtevo po „prekinitvi poklicne poti“ izpolniti samo moški, kar je v nasprotju z Direktivo 79/7.
37
Predložitveno sodišče tako meni, da je treba ugotoviti, ali je člen 60 spremenjenega LGSS združljiv s to direktivo ter s členi 20, 21 in 23 ter členom 34(1) Listine.
38
V zvezi s tem navedeno sodišče navaja, da je bil člen 60 nekdanjega LGSS spremenjen, da bi se upoštevala spoznanja iz sodbe z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere) (C‑450/18, EU:C:2019:1075). Dodelitev pokojninskega dodatka, ki naj bi bil določen v členu 60 spremenjenega LGSS in ki naj ne bi bil več opredeljen kot „dodatek za materinstvo pri pokojninah iz sistema socialne varnosti, ki temeljijo na prispevkih“, temveč kot „dodatek k pokojninam, ki temeljijo na prispevkih, za zmanjšanje razlike med spoloma“, naj bi bil pogojen z obstojem enega ali več otrok, znesek tega dodatka pa naj bi se spreminjal glede na število otrok.
39
Poleg tega naj bi bilo v spremenjenem LGSS določeno, da se navedeni dodatek več ne dodeli, kadar odstotek, ki pomeni razliko med povprečnim zneskom starostnih pokojnin, ki temeljijo na prispevkih ter ki so jih moški in ženske pridobili v enem letu, preneha biti višji od 5 %.
40
Vendar lahko za razliko od žensk, ki prejemajo starostno pokojnino in imajo enega ali več otrok ter ki imajo samodejno pravico do pokojninskega dodatka iz člena 60 spremenjenega LGSS, moški ta dodatek zahtevajo samo, če so izpolnjeni nekateri dodatni pogoji, ki se nanašajo bodisi na prejemanje vdovske pokojnine zaradi smrti drugega od staršev in na dodelitev pokojnine po starših enemu od otrok bodisi na škodovanje njihovi poklicni poti in s tem njihovemu obdobju plačevanja prispevkov v sistem socialne varnosti.
41
Po mnenju predložitvenega sodišča, kar zadeva take ukrepe, s katerimi se uvaja različno obravnavanje na podlagi spola, za njihovo utemeljitev ne more zadoščati ugotovitev, da je namen teh ukrepov ponovna vzpostavitev materialne enakosti med spoloma, ampak bi bilo treba poleg tega dokazati, da je njihov poseg v formalno pravico do enakega obravnavanja sorazmeren z zastavljenim ciljem.
42
V obravnavani zadevi naj bi iz obrazložitve kraljeve uredbe-zakona 3/2021 izhajalo, da je različno obravnavanje iz člena 60 spremenjenega LGSS utemeljeno s ciljem zmanjšanja razlik med spoloma na področju socialne varnosti, ki naj bi odražale položaj žensk na trgu dela, ki je posledica dejstva, da so ženske v preteklosti prevzele glavno vlogo pri vzgoji otrok. S tem členom 60 naj bi bil tako uveden pozitiven ukrep v korist žensk, do katerega naj bi kljub temu moški imeli dostop, pod pogojem, da so v primerljivem položaju.
43
Vendar predložitveno sodišče dvomi o zadostnosti te utemeljitve. Namreč, ne samo, da naj bi pogoji, ki urejajo dodelitev zadevnega pokojninskega dodatka, večini moških dejansko preprečevali dostop do tega dodatka, temveč naj ti pogoji tudi ne bi preprečevali, da se navedeni dodatek prav tako dodeli ženskam, katerih poklicna pot ni bila prizadeta zaradi vzgoje otrok. Poleg tega naj bi glede na to, da naj bi znesek zadevnega pokojninskega dodatka pomenil odstotek zneska starostne pokojnine, ta dodatek bolj koristil osebam z visokimi starostnimi pokojninami, medtem ko naj bi po mnenju predložitvenega sodišča za te osebe bilo najmanj verjetno, da so na svoji poklicni poti utrpele škodo zaradi vzgoje otrok, saj imajo te osebe med drugim finančna sredstva, da v ta namen zaposlijo tretje osebe.
44
Predložitveno sodišče nazadnje poudarja, da spremenjeni LGSS zdaj določa, da se, kadar imata oba starša pravico do zadevnega pokojninskega dodatka, s tem dodatkom dopolni starostna pokojnina tistega od staršev, ki ima nižjo pokojnino. V zvezi s tem naj bi se, čeprav gre v obravnavani zadevi le za pravico očeta do navedenega dodatka, kljub temu postavljalo vprašanje, ali za uresničitev cilja zmanjšanja razlik med spoloma na področju starostnih pokojnin, kot se uresničuje s spremenjenim LGSS, in za zagotovitev skladnosti člena 60 tega zakona s členom 23 Listine ali – glede na okoliščine primera – s členom 7(1)(b) Direktive 79/7 ne bi zadostovalo, da se pokojninski dodatek dodeli samo tistemu od staršev, ki prejema nižjo starostno pokojnino, ne glede na spol starša.
45
V teh okoliščinah je Tribunal Superior de Justicia de Madrid (vrhovno sodišče avtonomne skupnosti Madrid) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba Direktivo [79/7] ter člene 20, 21[ in 23 ter člen] 34(1) [Listine] razlagati tako, da nasprotujejo nacionalnemu pravilu, kot je pravilo iz postopka v glavni stvari, ki določa pravico do pokojninskega dodatka za prejemnike starostnih pokojnin, ki temeljijo na prispevkih, ki imajo biološke ali posvojene otroke, pri čemer se dodatek ženskam dodeli samodejno, od moških pa se zahteva, bodisi da so prejemniki vdovske pokojnine po smrti drugega roditelja in da je eden od otrok prejemnik pokojnine po starših bodisi da so ob rojstvu ali posvojitvi otroka (pod prej opisanimi zakonsko predvidenimi pogoji) prekinili svojo poklicno pot oziroma je bila ta oškodovana?“
46
S sklepom predsednika Sodišča z dne 13. decembra 2023 sta bili zadevi C‑623/23 in C‑626/23 združeni za pisni in ustni del postopka ter izdajo sodbe.
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje v zadevi C‑623/23 in edino vprašanje v zadevi C‑626/23
47
Najprej je treba ugotoviti, da predložitveno sodišče v zadevi C‑626/23 z vprašanjem prosi za razlago ne samo Direktive 79/7, ampak tudi členov 20, 21 in 23 ter člena 34(1) Listine.
48
Kar zadeva člena 20 in 21 Listine, prvi določa načelo enakosti vsakogar pred zakonom, drugi pa prepoved vsakršne diskriminacije, med drugim na podlagi spola. Poleg tega se člen 34(1) Listine nanaša zlasti na priznavanje in spoštovanje pravice do dostopa do dajatev socialne varnosti s strani Evropske unije.
49
V tem okviru je treba opozoriti, da Direktiva 79/7 konkretizira načelo enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti, tako da morajo države članice ob sprejemanju ukrepov, ki spadajo na področje uporabe direktive, to direktivo spoštovati. Iz tega sledi, da je treba vprašanje, ki ga je predložitveno sodišče postavilo v zadevi C‑626/23, preučiti glede na navedeno direktivo, ne pa glede na določbe Listine (glej v tem smislu sodbi z dne 24. septembra 2020, YS (Poklicne pokojnine vodstvenega osebja), C‑223/19, EU:C:2020:753, točki 83 in 84, in z dne 2. septembra 2021, INPS (Dodatek ob rojstvu otroka in materinski dodatek za imetnike enotnega dovoljenja), C‑350/20, EU:C:2021:659, točki 46 in 47).
50
V teh okoliščinah je treba šteti, da predložitveni sodišči s prvim vprašanjem v zadevi C‑623/23 in edinim vprašanjem v zadevi C‑626/23, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašujeta, ali je treba Direktivo 79/7, zlasti člen 4 in člen 7(1)(b) te direktive, v povezavi s členom 23 Listine razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere se za to, da bi se zmanjšala razlika med spoloma na področju dajatev socialne varnosti zaradi vzgoje otrok, pokojninski dodatek dodeli ženskam, ki prejemajo starostno pokojnino, ki temelji na prispevkih, in imajo enega ali več otrok, medtem ko za dodelitev tega dodatka moškim, ki so v enakem položaju, veljajo dodatni pogoji, in sicer da je bila njihova poklicna pot prekinjena oziroma je nanjo vplivalo rojstvo ali posvojitev njihovih otrok.
51
V skladu s členom 3(1)(a) Direktive 79/7 se ta direktiva uporablja za zakonske sisteme, ki zagotavljajo varstvo med drugim pred tveganjem starosti. Poleg tega v skladu s členom 4(1), tretja alinea, navedene direktive načelo enakega obravnavanja pomeni, da ni nobene diskriminacije na podlagi spola, bodisi posredne ali neposredne, še posebej glede zakonskega ali družinskega statusa in zlasti glede izračunavanja dajatev.
52
Kot navajata predložitveni sodišči, je Sodišče v točkah 39, 41, 66 in 67 sodbe z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere) (C‑450/18, EU:C:2019:1075), v bistvu že razsodilo, da je treba Direktivo 79/7 razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki določa pravico do pokojninskega dodatka za ženske, ki imajo vsaj dva biološka ali posvojena otroka in iz naslova nacionalnega sistema socialne varnosti prejemajo pokojnino – med drugim zaradi trajne invalidnosti – ki temelji na prispevkih, medtem ko moški, ki so v enakem položaju, nimajo pravice do takega pokojninskega dodatka, saj taka ureditev pomeni neposredno diskriminacijo na podlagi spola v smislu člena 4(1), tretja alinea, te direktive.
53
V obravnavani zadevi je iz pojasnil predložitvenih sodišč razvidno, da je bila nacionalna ureditev, na podlagi katere je bila izdana ta sodba, in sicer ureditev, ki izhaja iz člena 60(1) nekdanjega LGSS, spremenjena zlasti tako, da imajo zdaj pravico do takega pokojninskega dodatka ne več samo ženske, ampak tudi moški, pod pogojem, da ti izpolnjujejo dodatne pogoje, ki se nanašajo na to, da je bila njihova poklicna pot prekinjena oziroma je nanjo vplivalo rojstvo ali posvojitev njihovih otrok, v sporih o glavni stvari pa zlasti to, da v obdobju od devetih mesecev pred rojstvom svojih otrok do treh let po tem rojstvu več kot 120 dni niso plačevali prispevkov.
54
Kot sta pojasnila INSS in španska vlada, spremenjeni LGSS temelji – kot naj bi izhajalo iz obrazložitve tega zakona – na predpostavki, da za vzgojo otrok načeloma skrbijo ženske, v škodo svoje poklicne poti, pri čemer ta predpostavka temelji na empiričnem dokazu, da to, da matere vzgajajo otroke, odločilno vpliva na poklicno pot teh mater. Tako domnevo bi bilo mogoče ovreči le, če bi se ugotovilo, da so pogoji, ki veljajo za moške in so določeni v členu 60(1) spremenjenega LGSS, izpolnjeni in da je na podlagi te izpolnitve torej mogoče šteti, da se je vzgoji otrok v resnici posvetil moški.
55
V zvezi s tem je treba, na prvem mestu, ugotoviti, na eni strani – tako kot so ugotovili predložitveni sodišči in Evropska komisija – da spremembe nekdanjega LGSS niso odpravile obstoja manj ugodnega obravnavanja moških v primerjavi z ženskami.
56
Edino moški morajo namreč za to, da bi bili upravičeni do zadevnega pokojninskega dodatka, izpolnjevati dodatne pogoje, navedene v točki 53 te sodbe. Tako status starša ne zadostuje za to, da bi se moškim, ki prejemajo starostno pokojnino, dodelil tak dodatek, medtem ko se ženskam, ki imajo enak status, ta dodatek dodeli.
57
Na drugi strani je treba preveriti, ali se različno obravnavanje moških in žensk, uvedeno z nacionalno ureditvijo iz postopka v glavni stvari, nanaša na kategorije oseb, ki so v primerljivem položaju, v skladu s preudarki, navedenimi v točkah od 42 do 45 sodbe z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere), C‑450/18, EU:C:2019:1075).
58
Zlasti se primerljivost položajev ne sme presojati splošno in abstraktno, ampak specifično in konkretno glede na vse elemente, ki so zanju značilni, predvsem glede na namen in cilj nacionalne ureditve, ki vzpostavlja zadevno razlikovanje, ter – odvisno od primera – glede na načela in cilje področja, na katero spada ta nacionalna zakonodaja (sodba z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere), C‑450/18, EU:C:2019:1075, točka 45 in navedena sodna praksa).
59
V obravnavani zadevi je iz spisa, ki je na voljo Sodišču, in iz samega besedila te ureditve razvidno, da je njen cilj zmanjšati razliko med spoloma na področju socialne varnosti tako, da se izravna finančna škoda, ki jo matere utrpijo na svoji poklicni poti zaradi svoje vodilne vloge pri vzgoji otrok ter ki naj bi se kazala zlasti v plačevanju nižjih prispevkov v sistem socialne varnosti in torej v dodeljevanju nižjih dajatev socialne varnosti.
60
Sodišče pa je že razsodilo, da glede na tak cilj ni mogoče izključiti, da so delavke in delavci, ki so prevzeli vzgojo svojih otrok, v primerljivem položaju, saj so lahko oboji zaradi svoje vključenosti v vzgojo otrok utrpeli enake omejitve na svoji poklicni poti, pri čemer te presoje ne omaje okoliščina, ki jo poudarjata INSS in španska vlada, da naloge, povezane z vzgojo otrok, v praksi večinoma opravljajo ženske (glej v tem smislu sodbo z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere), C‑450/18, EU:C:2019:1075, točke od 50 do 52).
61
Iz tega sledi, da nacionalna ureditev, kot je člen 60(1) spremenjenega LGSS, uvaja manj ugodno obravnavanje moških v primerjavi z ženskami, čeprav so te osebe lahko v primerljivem položaju.
62
Taka ureditev tako pomeni neposredno diskriminacijo na podlagi spola v smislu člena 4(1) Direktive 79/7.
63
Opozoriti je treba, na drugem mestu, da je v skladu s sodno prakso Sodišča izjema od prepovedi neposredne diskriminacije na podlagi spola, ki je določena v členu 4(1) Direktive 79/7, mogoča le v primerih, ki so izčrpno našteti v določbah te direktive (glej v tem smislu sodbo z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere), C‑450/18, EU:C:2019:1075, točka 54 in navedena sodna praksa).
64
V zvezi s tem, kar zadeva, na eni strani, člen 4(2) Direktive 79/7, v skladu s katerim načelo enakega obravnavanja ne vpliva na določbe, ki se nanašajo na varstvo žensk na podlagi materinstva, je treba ugotoviti – kot prav tako navaja predložitveno sodišče v zadevi C‑623/23 – da člen 60(1) spremenjenega LGSS ne vsebuje nobenega elementa, s katerim bi se vzpostavljala povezava med priznanjem zadevnega pokojninskega dodatka in koriščenjem porodniškega dopusta ali neugodnostmi, ki bi jih utrpela ženska na svoji poklicni poti zaradi prekinitve dela v obdobju po porodu (glej v tem smislu sodbo z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere), C‑450/18, EU:C:2019:1075, točka 57).
65
Poleg tega – kot navaja Komisija – že samo dejstvo, da se lahko zadevni pokojninski dodatek ob upoštevanju dodatnih pogojev, navedenih v točki 53 te sodbe, zdaj dodeli tudi moškim, potrjuje tako ugotovitev.
66
Zato pokojninski dodatek, kot je ta iz postopkov v glavni stvari, ne spada na področje uporabe izjeme od prepovedi diskriminacije, ki je določena v členu 4(2) Direktive 79/7.
67
Na drugi strani, v skladu s členom 7(1)(b) te direktive se s to direktivo ne posega v pravico držav članic, da s področja uporabe te direktive izvzamejo ugodnosti v sistemih starostne upokojitve, ki so jih deležne osebe, ki so vzgojile otroke, in pridobivanje upravičenosti do dajatev po obdobjih prekinitve zaposlitve zaradi vzgajanja otrok.
68
Vendar v zvezi s tem zadostuje navesti, da čeprav je res, da člen 60(1)(b), točki 1 in 2, spremenjenega LGSS moškim nalaga pogoje, katerih namen je zlasti omejiti dodelitev zadevnega pokojninskega dodatka samo na moške delavce, katerih poklicna pot je bila prekinjena oziroma je nanjo vplivalo rojstvo ali posvojitev njihovih otrok, iz pojasnil predložitvenih sodišč izhaja, da ta določba, kar zadeva ženske, še naprej ne pogojuje take dodelitve z vzgojo otrok ali obstojem obdobij prekinitve njihove poklicne poti zaradi vzgoje otrok (glej v tem smislu sodbo z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere), C‑450/18, EU:C:2019:1075, točka 62).
69
Posledično člena 7(1)(b) Direktive 79/7 ni mogoče uporabiti za tak pokojninski dodatek.
70
Na tretjem mestu, preučiti je treba, ali je diskriminacijo, navedeno v točki 62 te sodbe, ki izhaja iz člena 60(1) spremenjenega LGSS, mogoče upravičiti na podlagi člena 23 Listine.
71
Ta člen 23 v drugem odstavku določa, da načelo enakosti ne preprečuje ohranitve ali sprejetja ukrepov o specifičnih ugodnostih v korist nezadostno zastopanega spola. V zvezi s tem je treba pojasniti, da ta določba „na kratko“ povzema člen 157(4) PDEU, vendar „[ga] ne spreminja“, kot je razvidno iz Pojasnil k Listini o temeljnih pravicah (UL 2007, C 303, str. 17).
72
Navedeni člen 157(4) določa, da zaradi zagotavljanja dejanske popolne enakosti moških in žensk v poklicnem življenju načelo enakega obravnavanja državi članici ne preprečuje ohranjanja ali sprejemanja ukrepov, ki omogočajo posebne prednosti, s katerimi bi se manj zastopanemu spolu olajšalo opravljanje poklicne dejavnosti oziroma bi se preprečila ali nadomestila prikrajšanost na poklicni poti.
73
V tem okviru INSS trdi, da člen 60(1) spremenjenega LGSS spada na področje uporabe navedene določbe, ker ga je treba šteti za pozitivni ukrep, ki spada v okvir uresničevanja cilja, katerega pomen naj bi bil priznan na ravni Unije, in sicer odpraviti razliko med spoloma na področju starostnih pokojnin, ki izhaja iz dejstva, da so ženske v preteklosti prevzele glavno vlogo pri vzgoji otrok. INSS dodaja, da je zadevni pokojninski dodatek del sklopa ukrepov, ki jih je sprejela Kraljevina Španija in ki se med drugim nanašajo na mehanizme, namenjene spodbujanju soodgovornosti staršev pri usklajevanju družinskega in poklicnega življenja ter s tem k doseganju ciljev iz člena 157(4) PDEU. Tako naj bi bilo na podlagi člena 60(1) spremenjenega LGSS mogoče dopolniti te druge ukrepe z izravnavo neugodnosti, ki so jih ženske utrpele na svoji poklicni poti zaradi vzgoje otrok in ki na koncu poklicne poti vplivajo na njihove starostne pokojnine.
74
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Sodišče v točki 65 sodbe z dne 12. decembra 2019, Instituto Nacional de la Seguridad Social (Pokojninski dodatek za matere) (C‑450/18, EU:C:2019:1075), v bistvu razsodilo, da se člen 157(4) PDEU ne more uporabljati za nacionalno ureditev, kot je člen 60(1) nekdanjega LGSS, ki se omejuje na to, da se ženskam ob dodelitvi pokojnine prizna dodatek k pokojnini, ne da bi se odpravile težave, s katerimi se lahko ženske soočajo med svojo poklicno potjo, saj se zdi, da ta pokojninski dodatek ni tak, da bi se z njim izravnal neugoden položaj, v katerem bi lahko bile ženske, tako da bi jim pomagal na tej poklicni poti, in torej ni tak, da bi se z njim zagotavljala dejanska popolna enakost med moškimi in ženskami v poklicnem življenju.
75
Preudarki iz prejšnje točke pa veljajo tudi za člen 60(1) spremenjenega LGSS. V zvezi s tem okoliščina, da ta določba dopolnjuje – pod pogojem, da je to dokazano – druge določbe, ki so namenjene doseganju ciljev iz člena 157(4) PDEU, sama po sebi ne more vplivati na tako ugotovitev.
76
Zato je treba ugotoviti, da nacionalne ureditve, kakršna je ta iz postopkov v glavni stvari, ni mogoče upravičiti na podlagi člena 23 Listine.
77
Glede na zgornje preudarke je treba na prvo vprašanje v zadevi C‑623/23 in na edino vprašanje v zadevi C‑626/23 odgovoriti, da je treba Direktivo 79/7, zlasti člen 4 in člen 7(1)(b) te direktive, v povezavi s členom 23 Listine razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere se za to, da bi se zmanjšala razlika med spoloma na področju dajatev socialne varnosti zaradi vzgoje otrok, pokojninski dodatek dodeli ženskam, ki prejemajo starostno pokojnino, ki temelji na prispevkih, in imajo enega ali več otrok, medtem ko za dodelitev tega dodatka moškim, ki so v enakem položaju, veljajo dodatni pogoji, in sicer da je bila njihova poklicna pot prekinjena oziroma je nanjo vplivalo rojstvo ali posvojitev njihovih otrok.
Drugo vprašanje v zadevi C‑623/23
Dopustnost
78
INSS in španska vlada trdita, da je drugo vprašanje v zadevi C‑623/23, ki se nanaša na vpliv, ki bi ga dodelitev zadevnega pokojninskega dodatka očetu lahko imela na ohranitev dodatka, ki je že dodeljen materi, nedopustno, ker morebitna ukinitev tega dodatka materi zadevnih otrok ni predmet spora v postopkih o glavni stvari.
79
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso v okviru sodelovanja med Sodiščem in nacionalnimi sodišči, ki ga določa člen 267 PDEU, le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za sodno odločitev, pristojno, da ob upoštevanju posebnosti zadeve presodi potrebo po izdaji predhodne odločbe, da bi lahko izdalo sodbo, in upoštevnost vprašanj, ki jih predloži Sodišču. Zato je Sodišče, če se predložena vprašanja nanašajo na razlago prava Unije, načeloma dolžno odločati (sodba z dne 24. februarja 2022, TGSS (Brezposelnost delavcev v gospodinjstvu), C‑389/20, EU:C:2022:120, točka 23 in navedena sodna praksa).
80
Iz tega sledi, da za vprašanja, ki se nanašajo na pravo Unije, velja domneva upoštevnosti. Sodišče lahko zavrne odločanje o vprašanju nacionalnega sodišča za predhodno odločanje le, če je očitno, da zahtevana razlaga prava Unije nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo dejanskih in pravnih elementov, ki so potrebni, da bi lahko na postavljena vprašanja dalo koristne odgovore (sodba z dne 24. februarja 2022, TGSS (Brezposelnost delavcev v gospodinjstvu), C‑389/20, EU:C:2022:120, točka 24 in navedena sodna praksa).
81
V obravnavani zadevi se res zdi, da vprašanje ukinitve pokojninskega dodatka, dodeljenega materi, samo po sebi ni predmet sporov o glavni stvari. Vendar v skladu s členom 60(2) spremenjenega LGSS „[d]odelitev dodatka drugemu od staršev povzroči ugasnitev dodatka, ki je bil že dodeljen prvemu od staršev“, pri čemer je treba prvega od staršev zaslišati, „[preden je izdana] odločb[a] o podelitvi pravice drugemu od staršev“. Poleg tega iz pojasnil predložitvenega sodišča izhaja, da je bila mati povabljena na obravnavo v sporu o glavni stvari kot intervenientka.
82
V teh okoliščinah ni mogoče izključiti, da mora predložitveno sodišče, da bi lahko rešilo spora o glavni stvari ob upoštevanju veljavnih postopkovnih pravil, upoštevati možnost take ukinitve. Posledično ni očitno, da združljivost take ukinitve s pravom Unije nima nobene zveze s predmetom spora o glavni stvari.
83
Poleg tega španska vlada meni, da Direktiva 79/7 nima nobene zveze s predmetom drugega vprašanja v zadevi C‑623/23, saj predložitveno sodišče ni pojasnilo, katera od določb te direktive bi bila kršena, če bi ugotovitev, da je nacionalna ureditev iz postopkov v glavni stvari diskriminatorna, povzročila ukinitev zadevnega pokojninskega dodatka, ki je bil dodeljen materi.
84
V zvezi s tem zadostuje ugotoviti, da se dvomi predložitvenega sodišča nanašajo na to, da meni, da bi taka ukinitev lahko odvzela polni učinek ugotovitvi diskriminatorne narave te nacionalne ureditve glede na Direktivo 79/7. Tako je mogoče razumeti povezavo, ki jo je navedeno sodišče vzpostavilo med ukinitvijo zadevnega pokojninskega dodatka, dodeljenega materi, in zahtevami, ki izhajajo iz te direktive.
85
Iz tega sledi, da je drugo vprašanje v zadevi C‑623/23 dopustno.
Vsebinska presoja
86
Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v zadevi C‑623/23 v bistvu sprašuje, ali je treba Direktivo 79/7 razlagati tako, da nasprotuje temu, da je v primeru, ko je prošnja za pokojninski dodatek, ki jo oče vloži na podlagi nacionalne ureditve, za katero je bilo razsojeno, da pomeni neposredno diskriminacijo na podlagi spola v smislu te direktive, zavrnjena in ko je zato treba očetu ta dodatek dodeliti na podlagi pogojev, ki veljajo za matere, zaradi take dodelitve ukinjen pokojninski dodatek, ki je že bil dodeljen materi, glede na to, da se v skladu s to ureditvijo navedeni dodatek lahko dodeli le tistemu od staršev, ki prejema nižjo starostno pokojnino, in da je ta starš oče.
87
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso, kadar je ugotovljena diskriminacija, ki je v nasprotju s pravom Unije, in dokler niso sprejeti ukrepi za ponovno vzpostavitev enakega obravnavanja, mogoče spoštovanje načela enakosti zagotoviti le tako, da se osebam iz manj ugodno obravnavane skupine priznajo enake ugodnosti kot tiste, do katerih so upravičene osebe iz privilegirane skupine. V takem položaju mora nacionalno sodišče zavrniti uporabo katere koli diskriminatorne nacionalne določbe, ne da bi moralo zahtevati ali počakati, da zakonodajalec to predhodno odpravi, in za člane manj ugodno obravnavane skupine uporabiti enako ureditev, kot je tista, do katere so upravičene osebe iz druge skupine (sodba z dne 14. septembra 2023, TGSS (Zavrnitev materinskega dodatka), C‑113/22, EU:C:2023:665, točka 41 in navedena sodna praksa).
88
V obravnavani zadevi, če ima uporaba – za očeta – enake ureditve, kot se uporablja za mater, kar zadeva zadevni pokojninski dodatek, za posledico dodelitev tega dodatka temu očetu in hkratno ukinitev dodatka, ki je že bil dodeljen tej materi, saj na eni strani nacionalna ureditev določa, da se navedeni dodatek lahko dodeli le enemu od staršev, in sicer tistemu, ki prejema nižjo pokojnino, in na drugi strani mati prejema višjo pokojnino, ni mogoče šteti, da ta ukinitev odvzema polni učinek ugotovitvi, da je nacionalna ureditev, na podlagi katere so bili očetje prikrajšani za ta dodatek, diskriminatorna.
89
Taka ukinitev je namreč le posledica uporabe – za očeta – enakih pogojev v zvezi z dodelitvijo zadevnega pokojninskega dodatka, kot so pogoji, ki veljajo za matere.
90
Enako naj bi veljalo za položaj, ki ga navaja predložitveno sodišče, v katerem bi oče prejemal višjo pokojnino in bi se ta dodatek iz tega razloga dodelil zgolj materi.
91
Navedeno sodišče mora razložiti svoje nacionalno pravo in presoditi, ali ta pravica omogoča ohranitev že dodeljenega pokojninskega dodatka materi, kadar lahko oče zahteva zadevni pokojninski dodatek pod enakimi pogoji, kot veljajo za matere, pri čemer se zdi, da navedeno sodišče meni, da se pogoj, da se ta dodatek dodeli samo tistemu od staršev, ki prejema nižjo pokojnino, ne uporablja, „kadar se [navedeni] dodatek dodeli očetu, ki ne izpolnjuje pogojev iz nacionalnega pravila, ki pomeni diskriminacijo na podlagi spola“.
92
Če predložitveno sodišče ugotovi, da njegovo nacionalno pravo dopušča tako ohranitev, pravo Unije z ničimer ne zahteva, da se skupini oseb, ki pokojninski dodatek, kot je ta iz postopka v glavni stvari, že prejemajo, ta dodatek odvzame, kot je pravilno navedla Komisija (glej v tem smislu sodbo z dne 22. junija 2011, Landtová, C‑399/09, EU:C:2011:415, točka 53).
93
Glede na zgoraj navedeno je treba na drugo vprašanje, postavljeno v zadevi C‑623/23, odgovoriti, da je treba Direktivo 79/7 razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da je v primeru, ko je prošnja za pokojninski dodatek, ki jo oče vloži na podlagi nacionalne ureditve, za katero je bilo razsojeno, da pomeni neposredno diskriminacijo na podlagi spola v smislu te direktive, zavrnjena in ko je zato treba očetu ta dodatek dodeliti na podlagi pogojev, ki veljajo za matere, zaradi take dodelitve ukinjen pokojninski dodatek, ki je že bil dodeljen materi, glede na to, da se v skladu s to ureditvijo navedeni dodatek lahko dodeli le tistemu od staršev, ki prejema nižjo starostno pokojnino, in da je ta starš oče.
Stroški
94
Ker je ta postopek za stranke iz postopkov v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo:
1.
Direktivo Sveta 79/7/EGS z dne 19. decembra 1978 o postopnem izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zadevah socialne varnosti, zlasti člen 4 in člen 7(1)(b) te direktive, v povezavi s členom 23 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
je treba razlagati tako, da
nasprotuje nacionalni ureditvi, na podlagi katere se za to, da bi se zmanjšala razlika med spoloma na področju dajatev socialne varnosti zaradi vzgoje otrok, pokojninski dodatek dodeli ženskam, ki prejemajo starostno pokojnino, ki temelji na prispevkih, in imajo enega ali več otrok, medtem ko za dodelitev tega dodatka moškim, ki so v enakem položaju, veljajo dodatni pogoji, in sicer da je bila njihova poklicna pot prekinjena oziroma je nanjo vplivalo rojstvo ali posvojitev njihovih otrok.
2.
Direktivo 79/7
je treba razlagati tako, da
ne nasprotuje temu, da je v primeru, ko je prošnja za pokojninski dodatek, ki jo oče vloži na podlagi nacionalne ureditve, za katero je bilo razsojeno, da pomeni neposredno diskriminacijo na podlagi spola v smislu te direktive, zavrnjena in ko je zato treba očetu ta dodatek dodeliti na podlagi pogojev, ki veljajo za matere, zaradi take dodelitve ukinjen pokojninski dodatek, ki je že bil dodeljen materi, glede na to, da se v skladu s to ureditvijo navedeni dodatek lahko dodeli le tistemu od staršev, ki prejema nižjo starostno pokojnino, in da je ta starš oče.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: španščina.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.