62023TJ0370_RES
Zadeva T‑370/23
(objava odlomkov)
Samer Kamal Al-Assad
proti
Svetu Evropske unije
Sodba Splošnega sodišča (deveti senat) z dne 4. septembra 2024
„Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi, sprejeti proti Siriji – Zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Seznam oseb, subjektov in organov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov – Uvrstitev imena tožeče stranke na seznam – Merilo družinske pripadnosti – Ugovor nezakonitosti – Zahteva, v skladu s katero mora biti kakršno koli omejevanje predpisano z zakonom – Napaka pri presoji – Lastninska pravica“
Evropska unija – Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Obseg nadzora – Omejen nadzor za splošna pravila – Merila za sprejetje omejevalnih ukrepov – Domneva, da člani družin Assad ali Makhlouf podpirajo sirski režim – Obseg – Spoštovanje načela pravne varnosti, na podlagi katerega se zahtevajo jasnost, natančnost in predvidljivost učinkov pravnih pravil
(Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2015/1836, člena 27(1) in (2)(a) in (b) ter 28(1) in (2); uredbi Sveta št. 36/2012 in 2015/1828, člen 15(1)(a) in (1a)(b))
(Glej točke od 54 do 65, 72 in 73.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Zamrznitev sredstev nekaterih oseb in subjektov zaradi razmer v Siriji – Narava teh ukrepov – Neobstoj kazenske narave
(Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2015/1836, člena 27, od (1) do (3), in 28, od (1) do (3); uredbi Sveta št. 36/2012 in 2015/1828, člen 15(1)(a), (1a)(b) in (1b))
(Glej točki 68 in 84.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Kršitev načela sorazmernosti – Kršitev načela prepovedi diskriminacije – Neobstoj
(člen 5(4) PEU; Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s sklepoma (SZVP) 2015/1836 in (SZVP) 2023/847, člena 27, od (1) do (3), in 28, od (1) do (3); uredbi Sveta št. 36/2012 in 2015/1828, člen 15(1)(a), (1a)(b) in (1b))
(Glej točke od 81 do 83 in od 85 do 94.)
Evropska unija – Sodni nadzor nad zakonitostjo aktov institucij – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Obseg nadzora – Uvrstitev tožeče stranke na seznam v prilogi k izpodbijanemu sklepu zaradi njene pripadnosti družini Assad ali Makhlouf – Dokumenti, ki so dostopni javnosti – Dokazna vrednost
(Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 47; Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2023/847, Priloga; uredbi Sveta št. 36/2012 in 2023/844)
(Glej točke 105, 108 in 109.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Posebni omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom glede na razmere v Siriji – Sklep 2013/255/SZVP in Uredba št. 36/2012 – Domneva, da v Siriji delujoči vodilni poslovneži ter člani družin Assad ali Makhlouf podpirajo sirski režim – Dopustnost – Pogoji
(Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2015/1836, člena 27(1) in (2)(a) in (b) ter 28(1) in (2); uredbi Sveta št. 36/2012 ter 2015/1828, člen 15(1)(a) in (1a)(b))
(Glej točke od 112 do 115 in 117.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Posebni omejevalni ukrepi proti nekaterim osebam in subjektom glede na razmere v Siriji – Sklep 2013/255/SZVP in Uredba št. 36/2012 – Domneva, da člani družin Assad ali Makhlouf podpirajo sirski režim – Dopustnost – Pogoji – Izpodbojna domneva – Nasprotni dokaz – Neobstoj
(Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s sklepoma (SZVP) 2015/1836 in (SZVP) 2023/847, člena 27, od (1) do (3), in 28, od (1) do (3); uredbe Sveta št. 36/2012, 2015/1828, člen 15(1)(a), (1a)(b) in (1b), ter 2023/844)
(Glej točke 116 in od 118 do 126.)
Skupna zunanja in varnostna politika – Omejevalni ukrepi proti Siriji – Zamrznitev sredstev in omejitve glede vstopa oseb, subjektov ali organizacij, povezanih s sirskim režimom – Omejitve lastninske pravice – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj
(člena 5(4) in 29 PEU; člen 215 PDEU; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člena 17 in 52(1); Sklep Sveta 2013/255/SZVP, kakor je bil spremenjen s Sklepom (SZVP) 2023/847, Priloga; uredbi Sveta št. 36/2012 in 2023/844)
(Glej točke od 133 do 145.)
Povzetek
Splošno sodišče je s sodbo zavrnilo ničnostno tožbo, ki jo je Samer Kamal Al-Assad vložil zoper akta, s katerima je Svet Evropske unije leta 2023 (
1
) uvrstil njegovo ime na seznama oseb, za katere veljajo omejevalni ukrepi glede na razmere v Siriji.
Ta zadeva Splošnemu sodišču omogoča, da se prvič izreče o zakonitosti merila, na podlagi katerega lahko Svet sprejme omejevalne ukrepe proti „člano[m] družin Assad ali Makhlouf“, iz člena 27(2)(b) in člena 28(2)(b) Sklepa 2013/255 (
2
), kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836 (v nadaljevanju: merilo družinske pripadnosti). Poleg tega je bil leta 2015 člen 15 Uredbe št. 36/2012 (
3
) dopolnjen z odstavkom 1a(b), ki določa zamrznitev sredstev članov teh družin.
Ime tožeče stranke, ki je poslovnež s sirskim državljanstvom, je bilo, ker gre za člana družine Assad, vpletenega v dejavnosti, povezane s proizvodnjo prepovedanih drog in trgovino z njimi, uvrščeno na sporna seznama.
Presoja Splošnega sodišča
Na prvem mestu, glede očitka v zvezi s tem, da se z merilom družinske pripadnosti krši načelo zakonitosti ter se posledično posega v lastninsko pravico ter pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, je Splošno sodišče najprej navedlo, da lastninska pravica in pravica do spoštovanja zasebnega življenja nista absolutni pravici. V skladu s členom 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina) je njuno uresničevanje lahko predmet omejitev, če so zadevne omejitve predpisane z zakonom, spoštujejo bistveno vsebino zadevne temeljne pravice ter so ob upoštevanju načela sorazmernosti potrebne in ustrezajo ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija.
Splošno sodišče je nato opozorilo, da načelo zakonitosti, ki ga uvajajo besede „predpisano z zakonom“, vsebovane v členu 52(1) Listine, pomeni, da mora kakršno koli omejevanje pravic in svoboščin, določenih v njej, imeti pravno podlago ter da mora biti že v tej jasno in natančno opredeljen obseg omejitve njihovega uresničevanja. Ta zahteva vseeno ne izključuje, da je na eni strani zadevna omejitev oblikovana dovolj ohlapno, da se lahko prilagodi različnim primerom in spremembam položajev, ter da lahko na drugi strani Sodišče Evropske unije po potrebi z razlago pojasni konkretni obseg omejitve tako glede na samo besedilo zadevne ureditve Unije kot glede na njeno splošno sistematiko in cilje, ki se z njo uresničujejo.
V obravnavanem primeru je Splošno sodišče presodilo, da merilo družinske pripadnosti Svetu ne omogoča, da omejevalne ukrepe naloži vsem osebam, katerih priimek je Assad, bodisi, da so povezane s to družino, ki je trenutno na oblasti v Siriji, ali ne.
Namreč, prvič, o vsaki uvrstitvi na sporna seznama se odloči posamično in od primera do primera ob upoštevanju sorazmernosti ukrepa. (
4
) Drugič, merilo družinske pripadnosti je del pravnega okvira, ki je jasno razmejen s cilji, ki se uresničujejo (
5
) zlasti s temeljno ureditvijo (
6
).
Poleg tega je obseg merila družinske pripadnosti, čeprav je to merilo ubesedeno ohlapno, omejen z uvodno izjavo 7 Sklepa 2015 in torej lahko zajema le krog zlahka opredeljivih oseb, in sicer tistih, ki so povezane z družino Assad, ki je trenutno na oblasti v Siriji. Iz tega sledi, da osebe, katerih priimek je Assad, spadajo na področje uporabe merila družinske pripadnosti le, če imajo sorodstvene vezi z družino Assad, ki trenutno vlada Siriji. Poleg tega so imena oseb, ki imajo sorodstvene vezi z družino Assad, ki je na oblasti v Siriji, lahko uvrščena na sporna seznama na podlagi merila družinske pripadnosti, tudi če te osebe nimajo priimka Assad.
Nazadnje, glede trditev tožeče stranke v zvezi z nespoštovanjem načela osebne odgovornosti je Splošno sodišče pojasnilo, da iz sodne prakse sicer res izhaja, da se sme fizično ali pravno osebo na podlagi načela individualizacije kazni in sankcij kaznovati samo zaradi dejstev, ki se ji očitajo individualno. Vendar se omejevalni ukrepi zaradi svoje varovalne narave in preventivnega namena razlikujejo od kazenskih ali upravnih sankcij. Natančneje, cilj, ki se uresničuje z omejevalnimi ukrepi, sprejetimi glede na razmere v Siriji, ni kaznovati osebe ali subjekte, v katere so usmerjeni, temveč prek njih ustvarjati pritisk na sirski režim, da bi odpravil politiko nasilnega zatiranja, ki jo izvaja nad sirskim civilnim prebivalstvom. Poleg tega se o vsaki uvrstitvi na sporna seznama odloči posamično, tako da ni mogoče vpeljati nobene sistematične uvrstitve na podlagi merila družinske pripadnosti. Tožeča stranka se torej ne more sklicevati na načelo osebne odgovornosti, da bi izpodbijala zakonitost tega merila.
Ker je menilo, da merilo družinske pripadnosti v povezavi s ciljem ustvariti pritisk na sirski režim, da bi se ga prisililo v odpravo njegove politike zatiranja, objektivno in dovolj natančno opredeljuje omejeno kategorijo oseb, ki so lahko predmet omejevalnih ukrepov, je Splošno sodišče ugotovilo, da to merilo uvaja jasno in natančno določbo, ki ustreza zahtevam, postavljenim z načelom zakonitosti.
Na drugem mestu, Splošno sodišče je zavrnilo očitek v zvezi s kršitvijo načela prepovedi diskriminacije. Splošno sodišče je najprej opozorilo, da načelo enakega obravnavanja, katerega poseben izraz je načelo prepovedi diskriminacije, prepoveduje, da bi se primerljivi položaji obravnavali različno ali da bi se različni položaji obravnavali enako, razen če je tako obravnavanje objektivno utemeljeno.
Različno obravnavanje je utemeljeno, če temelji na objektivnem in razumnem merilu ter če je ta različnost sorazmerna s ciljem, ki se želi doseči z zadevnim obravnavanjem.
Vendar je Splošno sodišče navedlo, da ima Svet na področju omejevalnih ukrepov široko polje proste presoje pri določitvi in sprejetju meril za uvrstitev na seznam. Zato zakonitost omejevalnih ukrepov ni odvisna od ugotovitve njihovih takojšnjih učinkov, ampak zahteva le, da niso očitno neprimerni glede na cilj, ki ga uresničuje pristojna institucija.
V obravnavanem primeru pa je Splošno sodišče najprej navedlo, da v nasprotju s tem, kar je trdila tožeča stranka, omejevalni ukrepi, sprejeti na podlagi merila družinske pripadnosti, niso kazenske sankcije. Poleg tega se z njimi uresničuje cilj splošnega interesa, ki ga priznava Unija. Zato zamrznitev sredstev in drugih gospodarskih virov ter prepoved vstopa na ozemlje Unije za osebe, ki so opredeljene kot vpletene v podporo sirskemu režimu, kot taki ne moreta biti neprimerni.
Dalje, Splošno sodišče je poudarilo, da tožeča stranka ni pojasnila, kako ali v zvezi s kom naj bi bilo izvajanje merila družinske pripadnosti diskriminatorno. Prav tako ni navedla konkretnih primerov drugih oseb, ki bi bile v položaju, primerljivem z njenim, in bi bile obravnavane različno. Zato Splošno sodišče ni moglo preveriti, ali so njene trditve podprte z dejstvi.
Nazadnje, Splošno sodišče je zavrnilo trditev tožeče stranke, da merilo družinske pripadnosti privede do rezultata, ki ni sorazmeren s ciljem, ki se uresničuje z omejevalnimi ukrepi, ker kot mrzli bratranec sirskega predsednika ne bo mogla ovreči domneve, da je povezana s sirskim režimom. Iz izpodbijanih aktov namreč izhaja, da lahko vsaka oseba, ne glede na položaj ali status, na podlagi katerega je bila uvrščena na sporna seznama, predloži dokaze, da bi izpodbila vključitev svojega imena na ta seznama ali njegovo ohranitev na njih.
Glede na vse te elemente je Splošno sodišče zavrnilo ugovor nezakonitosti v celoti.
(
1
)	Izvedbeni sklep Sveta (SZVP) 2023/847 z dne 24. aprila 2023 o izvajanju Sklepa 2013/255/SZVP o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2023, L 109 I, str. 26) in Izvedbena uredba Sveta (EU) 2023/844 z dne 24. aprila 2023 o izvajanju Uredbe (EU) št. 36/2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji (UL 2023, L 109 I, str. 1).
(
2
)	Sklep Sveta 2013/255/SZVP z dne 31. maja 2013 o omejevalnih ukrepih proti Siriji (UL 2013, L 147, str. 14), kakor je bil spremenjen s Sklepom Sveta (SZVP) 2015/1836 z dne 12. oktobra 2015 (UL 2015, L 266, str. 75).
(
3
)	Uredba Sveta (EU) št. 36/2012 z dne 18. januarja 2012 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Siriji in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 442/2011 (UL 2012, L 16, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (EU) 2015/1828 z dne 12. oktobra 2015 (UL 2015, L 266, str. 1).
(
4
)	Glej člen 27(4) in člen 28(4) Sklepa 2013/255, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2015/1836.
(
5
)	Iz uvodne izjave 7 Sklepa 2015/1836 je razvidno, da je moč sedanjega sirskega režima „skoncentrirana med vplivnimi člani družin Assad in Makhlouf“ ter da je Svet zato določil omejevalne ukrepe proti nekaterim članom teh družin, „da bi prek članov teh družin neposredno vplivali na režim, da bi spremenil politiko zatiranja, ter se izognili nevarnosti izognitve omejevalnim ukrepom prek družinskih članov“.
(
6
)	Uredba št. 36/2012 in Sklep 2013/255.