62015TO0746(01)
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (втори състав)
9 ноември 2016 година (
*1
)
„Жалба за отмяна — Продукти за растителна защита — Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2069 — Одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат — Липса на пряко засягане — Недопустимост“
По дело T‑746/15
Biofa AG, установено в Мюнзинген (Германия), представлявано първоначално от C. Stallberg и S. Knoblich, впоследствие от Stallberg, адвокати,
жалбоподател,
срещу
Европейска комисия, за която се явяват P. Ondrůšek, G. von Rintelen и F. Moro, в качеството на представители,
ответник,
с предмет искане на основание член 263 ДФЕС за отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2069 на Комисията от 17 ноември 2015 година за одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 301, 2015 г., стр. 42),
ОБЩИЯТ СЪД (втори състав),
състоящ се по време на разискванията от: S. Gervasoni, изпълняващ функциите на председател на състава, L. Madise и Z. Csehi (докладчик), съдии,
секретар: E. Coulon,
постанови настоящото
Определение
Обстоятелства, предхождащи спора
1
Жалбоподателят, Biofa AG, е дружество, което произвежда и предлага на пазара продукти за растителна защита и притежава разрешение за търговия с фунгицид на основата на калиев хидрогенкарбонат — VitiSan.
2
Калиевият хидрогенкарбонат е „активно вещество“, включено в списъка в приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията от 25 май 2011 година за прилагане на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на списъка на одобрените активни вещества (ОВ L 153, 2011 г., стр. 1).
3
По искане на датска агенция за защита на околната среда на 17 ноември 2015 г. Комисията приема Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2069 за одобряване на основното вещество натриев хидрогенкарбонат в съответствие с Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за изменение на приложението към Регламент за изпълнение (ЕС) № 540/2011 на Комисията (ОВ L 301, 2015 г., стр. 42, наричан по-нататък „обжалваният регламент“).
4
След получаване на технически доклад за разглежданото вещество от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), с обжалвания регламент Комисията одобрява натриевия хидрогенкарбонат като „основно вещество“ по смисъла на Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно пускането на пазара на продукти за растителна защита и за отмяна на директиви 79/117/ЕИО и 91/414/ЕИО на Съвета (ОВ L 309, 2009 г., стр. 1).
5
Натриевият хидрогенкарбонат присъства на пазара като добавка в храните по смисъла на Регламент (ЕС) № 1130/2011 на Комисията от 11 ноември 2011 година за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета относно добавките в храните посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в добавки в храните, ензими в храните, ароматизанти в храните и хранителни вещества (ОВ L 295, 2011 г., стр. 178). Одобрението на това вещество като „основно вещество“ позволява този продукт, който се използва широко за най-различни цели, да може да се използва и като средство за растителна защита.
Производство и искания на страните
6
На 22 декември 2015 г. жалбоподателят подава настоящата жалба в секретариата на Общия съд.
7
С отделна молба, подадена в секретариата на Общия съд на същата дата, жалбоподателят иска допускане на обезпечителни мерки. Искането е отхвърлено с определение на председателя на Общия съд от 18 януари 2016 г., като той не се произнася по съдебните разноски.
8
С отделна молба, подадена в секретариата на Общия съд на 5 февруари 2016 г., Комисията прави възражение за недопустимост по член 130 от Процедурния правилник на Общия съд. Жалбоподателят представя своето становище по възражението на 31 март 2016 г.
9
С молба, постъпила в секретариата на Общия съд на 7 април 2016 г. Кралство Дания иска да встъпи в настоящото производство в подкрепа на исканията на Комисията.
10
Жалбоподателят моли Общия съд:
—
да отмени обжалвания регламент,
—
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
11
Комисията моли Общия съд:
—
да обяви жалбата за недопустима,
—
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
12
В писменото си становище по възражението за недопустимост жалбоподателят иска от Общия съд:
—
да обяви жалбата за допустима,
—
при условията на евентуалност да се произнесе по него с решение по същество.
От правна страна
По допустимостта на жалбата
13
Съгласно член 130, параграф 1 от Процедурния правилник по искане на ответника Общият съд може да се произнесе по недопустимостта, без да разглежда спора по същество. В настоящия случай Общият съд приема, че разполага с достатъчно данни от материалите по преписката, за да се произнесе, без да дава ход на делото по същество и без да е необходимо да се произнесе по възражението за недопустимост с решение по същество.
14
Комисията изтъква две основания за недопустимост — първо, липса на пряко засягане на жалбоподателя и второ, липса на правен интерес у жалбоподателя.
15
Най-напред следва да се разгледа първото изтъкнато от Комисията основание за недопустимост.
16
Съгласно член 263, четвърта алинея ДФЕС всяко физическо или юридическо лице може да подаде жалба, съгласно условията, предвидени в първа и втора алинея от този член, срещу решенията, които са адресирани до него или го засягат пряко и лично, както и срещу подзаконови актове, които го засягат пряко и не включват мерки за изпълнение.
17
В настоящия случай е безспорно, че обжалваният регламент не е адресиран до жалбоподателя, който следователно не е негов адресат. Поради това жалбоподателят може да подаде жалба за отмяна на посочения регламент само ако, от една страна, той е пряко засегнат от него и от друга страна, ако е засегнат лично по смисъла на втората хипотеза на член 263, четвърта алинея ДФЕС или ако обжалваният акт е подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение по смисъла на третата хипотеза на тази разпоредба.
18
Жалбоподателят твърди, че е пряко засегнат от обжалвания акт, въз основа на два довода, изведени, първо, от член 59, параграф 1 от Регламент № 1107/2009 и второ, от икономическото отражение на обжалвания регламент върху положението му на пазара.
19
С първия довод жалбоподателят твърди, че в техническия доклад на ЕОБХ, предоставен на Комисията в процедурата за одобрение на натриевия хидрогенкарбонат като основно вещество, този орган е използвал, без негово съгласие, резултатите от проучване, което той е представил за одобряването на калиевия хидрогенкарбонат като активно вещество. По-конкретно в този технически доклад, ЕОБХ е изключил възможността натриевият хидрогенкарбонат да има отрицателно въздействие върху медоносните пчели с оглед на факта, че това въздействие е било изключено за калевия хидрогенкарбонат при издаването на разрешението за VitiSan и за друг продукт.
20
В това отношение жалбоподателят твърди, че член 59, параграф 1 от Регламент № 1107/2009 предвижда по-специално, че докладите за изпитвания и изследвания за активно вещество, регистрирано в съответствие с посочения регламент, се ползват със защита на данните при определени условия, които в настоящия случай били изпълнени. По-конкретно той припомня, че тази разпоредба уточнява, че когато даден доклад е защитен, получилата го държава членка не може да го използва в интерес на други заявители за издаване на разрешения за продукти за растителна защита, освен в някои посочени в регламента хипотези, които не са релевантни в настоящия случай.
21
На първо място, според жалбоподателя тази разпоредба му дава субективно право, което е нарушено от Комисията, доколкото в процедурата за одобряване на натриевия хидрогенкарбонат като основно вещество Комисията е използвала данни на жалбоподателя, относими към одобряването на калиевия хидрогенкарбонат като активно вещество, без негово съгласие и преди изтичане на срока на защита на тези данни от десет години.
22
На второ място, според жалбоподателя обстоятелството, че текстът на член 59, параграф 1 от Регламент № 1107/2009 не предвижда защита на данните в опростената процедура за одобрение на основни вещества, допуска този извод, тъй като подобно на решение за разрешаване на активно вещество, решението за одобрение на вещество като основно вещество позволява на трети лица да предлагат на пазара продукт за растителна защита, конкурентен на този на жалбоподателя. Това било още по-очевидно предвид факта, че одобрението на основно вещество има важни последици за конкуренцията, тъй като позволява на неограничен кръг лица да продават това основно вещество като продукт за растителна защита на пазара на територията на Европейския съюз без ограничение във времето.
23
На трето място, изводът на жалбоподателя се потвърждавал от факта, че член 23, параграф 1 от Регламент № 1107/2009, който предвижда дерогация на някои от разпоредбите на посочения регламент, не споменава член 59, параграф 1 от него.
24
На четвърто място, жалбоподателят изтъква нарушение на принципа на субсидиарност. Съгласно член 23 от Регламент № 1107/2009 специалният режим, прилаган за основни вещества, можело да бъде използван само когато необходимостта за употреба на съответните вещества не се покрива от вече съществуващите средства за растителна защита, за да се избегне други пазарни оператори да имат конкурентно предимство по отношение на притежателите на разрешения, като пускат на пазара продукти за растителна защита, които не се нуждаят от разрешение.
25
В това отношение Комисията приема натриевият хидрогенкарбонат за активно вещество на продуктите за растителна защита и липсва търговски интерес за получаване на разрешение за това активно вещество, тъй като в някои държави членки въз основа на национални разпоредби то вече е разрешено за ползване за целите на растителната защита.
26
Освен това одобрението на натриевия хидрогенкарбонат като основно вещество не би било от полза за целите на растителната защита с оглед наличието на сравнимо или идентично химически активно вещество, по-специално що се отнася до правилата за класификация и етикетиране, методите им за производство, употребата им и начина им на действие като фунгицид, както се потвърждава от техническия доклад на ЕОБХ и от международните документи и публикации.
27
На пето място, според жалбоподателя с оглед на „принципа на приоритет“ одобрението на активно вещество блокира всяка висяща молба за одобрение на същото вещество като основно вещество. Следователно, тъй като той е поискал одобрението на натриевия хидрогенкарбонат като активно вещество, одобрението му като основно вещество следва да бъде оттеглено.
28
С втория довод жалбоподателят твърди, че приемането на обжалвания регламент има пряко икономическо отражение върху положението му на пазара, тъй като натриевият хидрогенкарбонат, одобрен от Комисията като основно вещество, е заместител на продуктите за растителна защитата на основата на калиев хидрогенкарбонат и следователно се конкурира с неговия продукт VitiSan.
29
Най-напред трябва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика прякото засягане на частноправен субект се основава на две кумулативни условия. На първо място, е необходимо обжалваният акт на Съюза да поражда пряко последици за правното положение на този частноправен субект и на второ място, да не оставя никакво право на преценка на своите адресати, на които е възложено изпълнението му, тъй като това изпълнение е напълно автоматично и произтича единствено от правната уредба на Съюза, без да се прилагат други правила с опосредяващ характер (определение от 6 септември 2011 г., Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет, T‑18/10, EU:T:2011:419, т. 71 и решение от 25 октомври 2011 г., Microban International и Microban (Europe)/Комисия, T‑262/10, EU:T:2011:623, т. 27).
30
В настоящия случай следва да се отбележи, че първият довод на жалбоподателя, изведен от член 59, параграф 1 от Регламент № 1107/2009, не може да установи, че жалбоподателят е пряко засегнат от обжалвания регламент.
31
Всъщност в предоставения на Комисията в процедурата за одобрение на натриевия хидрогенкарбонат като основно вещество технически доклад ЕОБХ посочва най-общо резултатите от представените от жалбоподателя изследвания за одобряването на калиевия хидрогенкарбонат като активно вещество. В посочения технически доклад ЕОБХ изключва възможността, че натриевият хидрогенкарбонат може да има отрицателно въздействие върху медоносните пчели с оглед на факта, че това въздействие е било изключено за калиевия хидрогенкарбонат при издаването на разрешението за VitiSan и друг продукт.
32
Член 59, параграф 1 от Регламент № 1107/2009 обаче предвижда, че защитата на данните, с която се ползва заявител за разрешение за пускане на пазара или употреба на продукт за растителна защита, съдържащ активно вещество, който е представил доклад за изпитвания или изследвания за това вещество, забранява на държава членка, получила този доклад, да го използва в полза на други заявители за издаване на разрешение освен в случаите, предвидени в този регламент.
33
Както е видно от съображение 39 от Регламент № 1107/2009, тази разпоредба цели да защити значителните инвестиции, които е могъл да направи заявителят за издаване на разрешение, предоставил съответния доклад, срещу използването им от друг конкурентен заявител.
34
Поради това тази разпоредба не може да се тълкува в смисъл, че защитава този заявител за издаване на разрешение по отношение на позоваването в разглеждания доклад, изготвен от ЕОБХ в процедурата за одобрение от Комисията на основно вещество. Действително, видно от съображение 18 от Регламент № 1107/2009, „вещества, които не се употребяват преимуществено като продукти за растителна защита, могат да бъдат полезни за растителната защита, [въпреки че] икономическият интерес за подаване на заявление за одобрение може да е ограничен“. Следователно одобрението на вещество като основно вещество не се извършва в интерес на конкретни заявители, а в интерес на всички ползватели и следователно не попада в обхвата на защитата, предвидена в член 59, параграф 1 от Регламент № 1107/2009. Освен това, както следва от член 28, параграф 2, буква a) от посочения регламент, следва да се отбележи, че одобрението на дадено вещество като основно вещество позволява само „употребата“ му за целите на растителната защита, но не и пускането на пазара на това вещество като продукт за растителна защита, което потвърждава липсата на икономически интерес от такова одобрение за конкретен заявител.
35
Във всички случаи жалбоподателят не установява по какъв начин обжалваният регламент — въпреки че има за предмет единствено разрешаването на употребата, а не пускането на пазара на натриевия хидрогенкарбонат за целите на растителната защита — би могъл пряко да засегне положението му, като накърни евентуалното му право на търговска защита на данните, съдържащи се в доклади за изпитвания или изследвания, представени от жалбоподателя, което той извежда от разпоредбата на член 59, параграф 1 от Регламент № 1107/2009.
36
Що се отнася до втория довод на жалбоподателя, изведен от икономическото отражение на обжалвания регламент върху положението му на пазара, следва да се отбележи, че в становището си жалбоподателят се ограничава с най-общо посочване на възможността от загуби в резултат от употребата на натриевия хидрогенкарбонат вместо неговия продукт — VitiSan, без да представя доказателства, които могат да докажат, че правното му положение е пряко засегнато от обжалвания регламент.
37
Всъщност, макар да не може да се изключи обжалваният регламент да се отрази върху възможностите за пазарна реализация на продукта на жалбоподателя, както Комисията сама признава в писменото си становище, такива произтичащи от този регламент икономически последици не се отнасят до правното положение на жалбоподателя, а единствено до фактическото му положение (вж. в този смисъл решение от 28 април 2015 г., T & L Sugars и Sidul Açúcares/Комисия, C‑456/13 P, EU:C:2015:284, т. 37 и определение от 6 септември 2011 г., Inuit Tapiriit Kanatami и др./Парламент и Съвет, T‑18/10, EU:T:2011:419, т. 75).
38
В това отношение само фактът, че даден акт може да повлияе върху материалното положение на жалбоподател, не е достатъчен, за да може да се счита, че този акт го засяга пряко (определения от 18 февруари 1998 г., Comité d’entreprise de la Société française de production и др./Комисия, T‑189/97, EU:T:1998:38, т. 48 и от 21 септември 2011 г., Etimine и Etiproducts/ECHA, T‑343/10, EU:T:2011:509, т. 41; вж. в този смисъл решение от 10 декември 1969 г., Eridania и др./Комисия, 10/68 и 18/68, EU:C:1969:66, т. 7).
39
Предвид изложеното по-горе следва да се констатира, че обжалваният регламент не поражда преки последици за правното положение на жалбоподателя, доколкото посоченият регламент се ограничава до разрешаването на употребата за целите на растителната защита на продукт, различен от този, който се продава от жалбоподателя. Тъй като не е изпълнено първото условие за пряко засягане, се налага заключението, че жалбоподателят не е пряко засегнат от обжалвания регламент и следователно не е процесуално легитимиран да го обжалва, без да е необходимо произнасяне по евентуално лично засягане по смисъла на втората хипотеза по член 263, четвърта алинея ДФЕС и без да е необходимо произнасяне по въпроса дали обжалваният регламент е подзаконов акт, който не включва мерки за изпълнение по смисъла на третата хипотеза на посочената разпоредба.
40
Следователно първото изтъкнато от Комисията основание за недопустимост следва да бъде уважено, а жалбата да се отхвърли като недопустима, без да е необходимо да се разглежда второто основание за недопустимост.
По молбата за встъпване
41
Съгласно член 144, параграф 3 от Процедурния правилник, когато ответникът подаде възражение за недопустимост или за липса на компетентност по член 130, параграф 1 от посочения правилник, произнасянето по молбата за встъпване е възможно само след отхвърляне на възражението или след отлагане на произнасянето по него за решението по същество.
42
В настоящия случай, тъй като жалбата се отхвърля в нейната цялост, липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване.
По съдебните разноски
43
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като жалбоподателят е загубил делото, той трябва да бъде осъден да заплати съдебните разноски, включително и тези в обезпечителното производство, в съответствие с искането на Комисията.
44
Освен това на основание член 144, параграф 10 от Процедурния правилник Кралство Дания понася собствените си разноски във връзка с молбата за встъпване.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (втори състав)
определи:
1)
Отхвърля жалбата като недопустима.
2)
Липсва основание за произнасяне по молбата за встъпване, подадена от Кралство Дания.
3)
Осъжда Biofa AG да заплати съдебните разноски, включително и тези в обезпечителното производство.
4)
Кралство Дания понася собствените си разноски във връзка с молбата за встъпване.
Съставено в Люксембург на 9 ноември 2016 година.
Секретар
E. Coulon
Изпълняващ функцията на председател
S. Gervasoni
(
*1
)	Език на производството: немски: