62023CJ0395_RES
Byla C‑395/23 [Anikovi] (
i
)
E. M. A. ir kt.
(Sofiyski rayonen sad prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Reglamentas (ES) 2019/1111 – Taikymo sritis – 1 straipsnio 1 dalies b punktas ir 2 dalies e punktas – Su disponavimu vaikui priklausančiu turtu susijusi priemonė – 7 straipsnis – Jurisdikcija bylose dėl tėvų pareigų – 10 straipsnis – Teismo pasirinkimas – Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 – Taikymo sritis – 1 straipsnio 2 dalies a punktas – Netaikymas fizinių asmenų statusui ir teisnumui bei veiksnumui – Jurisdikcijos taisyklės, numatytos Bulgarijos Respublikos ir Rusijos Federacijos dvišaliame susitarime, sudarytame iki Bulgarijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą – Šių taisyklių ir Reglamente 2019/1111 nustatytų taisyklių skirtumai – SESV 351 straipsnis – „Nesuderinamumo“ sąvoka“
Teismų bendradarbiavimas civilinėse bylose – Jurisdikcija ir teismo sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis, pripažinimas bei vykdymas – Reglamentas 2019/1111 – Taikymo sritis – Su disponavimu vaikui priklausančiu turtu susijusi priemonė – Teismo leidimas parduoti vaikui priklausantį nekilnojamąjį turtą, esantį kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje yra vaiko įprastinė gyvenamoji vieta – Įtraukimas į reglamento taikymo sritį
(Tarybos reglamento 2019/1111 1 straipsnio 1 dalies b punktas, 2 dalies e punktas ir 7 straipsnio 1 dalis)
(žr. 25, 26, 28 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Tarptautiniai susitarimai – Valstybių narių susitarimai – Susitarimai, sudaryti iki valstybės narės įstojimo į Sąjungą – SESV 351 straipsnis. – Taikymo sritis – Reglamento 2019/1111 ir tokio susitarimo ryšys – Susitarimo nenurodymas reglamente – Įtraukimas į SESV 351 straipsnio taikymo sritį – Sąlyga – Susitarimas, trečiajai valstybei suteikiantis teisių, kurių laikytis turi valstybė narė – Susitarimo ir atitinkamo reglamento nesuderinamumas – Tokio nesuderinamumo nustatymas – Valstybės narės teismo pasirinkimas taikyti susitarimo taisykles, o ne reglamentą – Leistinumas – Ribos
(SESV 351 straipsnis)
(žr. 45–49, 57–61 punktus, rezoliucinės dalies 2 punktą)
Santrauka
Gavęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas, be kita ko, priėmė sprendimą dėl Reglamento 2019/1111 (reglamentas „Briuselis IIb“) (
1
) ir dvišalio susitarimo, sudaryto tarp valstybės narės iki jos įstojimo į Europos Sąjungą ir trečiosios valstybės, santykio.
2023 m. Sofiyski Rayonen sad (Sofijos apylinkės teismas, Bulgarija), prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, ypatingosios teisenos tvarka nagrinėjo bylą, kurioje reikėjo nuspręsti, ar, atsižvelgiant į vaiko interesus, pagal Bulgarijos teisę galima leisti parduoti nekilnojamojo turto dalį, priklausančią dviem nepilnamečiams Rusijos pilietybę turintiems vaikams, kurių įprastinė gyvenamoji vieta yra Vokietijoje.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kilo klausimas, ar Bulgarijos teismai turi tarptautinę jurisdikciją tokioje situacijoje. Šiuo tikslu jis siekė išsiaiškinti, ar teismo leidimas dėl aptariamo pardavimo patenka į Reglamento Nr. 1215/2012 (
2
) (reglamentas „Briuselis Ia“) taikymo sritį, ar į reglamento „Briuselis IIb“ taikymo sritį. Antruoju atveju jis siekė išsiaiškinti, ar, atsižvelgiant į tai, kad Bulgarija ir Sovietų Sąjunga (kurios teisių perėmėja yra Rusijos Federacija) buvo sudariusios dvišalį susitarimą prieš šiai valstybei narei įstojant į Europos Sąjungą (
3
) (toliau – Rusijos ir Bulgarijos susitarimas), SESV 351 straipsniu reglamentuojamas tokio susitarimo ryšys su reglamentu „Briuselis IIb“, kai tas susitarimas nepaminėtas šio reglamento VIII skyriuje, ir, jei taip, kokiomis aplinkybėmis šis susitarimas gali nukrypti nuo minėto reglamento.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas konstatavo, kad teismo leidimas, kurį prašoma išduoti pagrindinėje byloje, patenka į reglamento „Briuselis IIb“ taikymo sritį, nes toks leidimas yra vaiko apsaugos priemonė, susijusi su vaiko turto administravimu, išsaugojimu ar disponavimu, vykdant tėvų pareigas, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą. Taigi jurisdikciją išduoti tokį leidimą iš principo turi valstybės narės, kurioje tuo metu, kai kreipiamasi į teismą, yra vaiko įprastinė gyvenamoji vieta, teismai; šiuo atveju – Vokietijos teismai.
Tada Teisingumo Teismas nagrinėjo reglamento „Briuselis IIb“ santykio su Rusijos ir Bulgarijos susitarimu klausimą, atsižvelgdamas į tai, kad atrodo, jog pagal šį susitarimą jurisdikcija suteikiama Bulgarijos arba Rusijos teismams.
Jis nurodė, kad atsižvelgiant į tai, kad dvišalis susitarimas, kaip antai Rusijos ir Bulgarijos susitarimas, reglamente „Briuselis IIb“ nėra paminėtas, šio susitarimo ir šio reglamento santykį reglamentuoja SESV 351 straipsnis (
4
).
Teisingumo Teismas priminė, kad pagal SESV 351 straipsnio pirmą pastraipą tarp valstybės narės ir trečiosios valstybės sudaryto susitarimo nuostatos gali nukrypti nuo Sąjungos teisės – tiek pirminės, tiek antrinės – nuostatų su sąlyga, kad tas susitarimas buvo sudarytas iki valstybės narės įstojimo į Europos Sąjungą ir kad atitinkamai trečiajai valstybei iš jo kyla teisių, kurių laikytis ji gali reikalauti iš šios valstybės narės
Teisingumo Teismas pažymėjo, kad nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pirmiausia turės patikrinti, ar Rusijos ir Bulgarijos susitarime yra nuostatų, kurių Rusijos Federacija gali reikalauti, kad Bulgarija laikytųsi. Jei taip būtų, tada tas teismas dar turėtų patikrinti, ar šis susitarimas yra nesuderinamas su reglamentu „Briuselis IIb“, nes šiuose dviejuose teisės aktuose pagrindinės bylos aplinkybėmis nenumatytas tas pats jurisdikciją turintis teismas. Pažymėtina, kad, atliekant tokį patikrinimą, reikia atsižvelgti į šiame reglamente atsispindintį Sąjungos teisės aktų leidėjo pasirinkimą tam tikrais atvejais numatyti kitų nei vaiko įprastinės gyvenamosios vietos teismas teismų jurisdikciją, vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas neprivalo pasinaudoti galimybe pripažinti savo jurisdikciją pagal minėto reglamento taisykles, kad konstatuotų, kad Rusijos ir Bulgarijos susitarimas suderinamas su šiuo reglamentu. Jeigu būtų konstatuotas nesuderinamumas, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, trečia, turės išsiaiškinti, ar šio nesuderinamumo galima išvengti Rusijos ir Bulgarijos susitarimą aiškinant taip, kad jis atitiktų reglamentą „Briuselis IIb“. Jeigu to padaryti neišeina, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, ketvirta, galės taikyti šio susitarimo nuostatas, neatsižvelgdamas į reglamento „Briuselis IIb“ nuostatas, o Bulgarija privalės imtis būtinų priemonių tokiam nesuderinamumui pašalinti, kaip to reikalaujama pagal SESV 351 straipsnio antrą pastraipą.
(
i
)	Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.
(
1
)	2019 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (ES) 2019/1111 dėl jurisdikcijos ir sprendimų, susijusių su santuoka ir tėvų pareigomis bei tarptautiniu vaikų grobimu, pripažinimo ir vykdymo (OL L 178, 2019, p. 1; toliau – reglamentas „Briuselis IIb“).
(
2
)	2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012, p. 1; toliau – reglamentas „Briuselis Ia“).
(
3
)	1975 m. vasario 19 d. Maskvoje pasirašytas Tarybų Socialistinių Respublikų Sąjungos ir Bulgarijos Liaudies Respublikos susitarimas dėl savitarpio teisinės pagalbos civilinėse, šeimos ir baudžiamosiose bylose (Jungtinių Tautų sutarčių rinkinys, 1015 t., Nr. 14855, p. 41, toliau – Rusijos ir Bulgarijos susitarimas).
(
4
)	Pagal šią nuostatą Sutarčių nuostatos neturi paveikti teisių ir pareigų, kylančių iš susitarimų, sudarytų tarp vienos ar keleto valstybių narių ir vienos ar keleto trečiųjų šalių iki valstybės įstojimo į Europos Sąjungą dienos. Šiuo atžvilgiu, jeigu susitarimo negalima aiškinti taip, kad jis atitiktų Sąjungos teisę, valstybės narės privalo imtis visų tinkamų priemonių, kad pašalintų galimą tokio susitarimo ir Sutarčių nesuderinamumą, prireikus padėdamos viena kitai siekti šio tikslo ir, kai būtina, nustatydamos bendrą požiūrį.