62014TO0383(02)_LT
Šalys
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje T‑383/14 R
Europower SpA, įsteigta Milane (Italija), atstovaujama advokatų G. Cocco ir L. Salomoni,
ieškovė,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą L. Cappelletti, L. Di Paolo ir F. Moro,
atsakovę,
palaikomą
CPL Concordia Soc. coop., įsteigtos Konkordija sula Sekijoje (Concordia Sulla Secchia) (Italija), atstovaujamos advokato A. Penta,
įstojusios į bylą šalies,
dėl prašymo sustabdyti 2014 m. balandžio 3 d. Komisijos sprendimo atmesti Europower pasiūlymą, pateiktą paskelbus konkursą JRC IPR 2013 C04 0031 OC dėl dujų turbininės trigeneracinės elektrinės statybos ir susijusios techninės priežiūros jos Jungtinio tyrimų centro (JTC) dalyje Isproje (Italija) (2013/S 137‑237146), kuriuo Komisija nusprendė sudaryti sutartį su CPL Concordia, todėl ir visų kitų vėlesnių sprendimų vykdymą,
BENDROJO TEISMO PIRMININKAS
priima šią
Nutartį (1)
Ginčo aplinkybės
1. 2013 m. liepos 17 d. Europos Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
paskelbė atvirą konkursą JRC IPR 2013 C04 0031 OC dėl dujų turbininės trigeneravimo elektrinės statybos ir susijusios techninės priežiūros jos Jungtinio tyrimų centro (JTC) dalyje Isproje (Italija). Oficialiajame leidinyje paskelbus klaidų ištaisymą, pasiūlymų priėmimo ir vokų su pasiūlymais atplėšimo terminai buvo nustatyti atitinkamai 2013 m. lapkričio 15 ir 21 d. Dokumente „Administracinis priedas“, pridėtame prie kvietimo teikti pasiūlymus, nurodyta, kad sutartis bus sudaryta su ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą pateikusiu asmeniu, atsižvelgiant į bendrą pasiūlymo kainą ir jo techninę kokybę, kad už bendrą pasiūlymo kainą gali būti skiriama daugiausia 80 balų, o už pasiūlymo techninę kokybę  – daugiausia 20 balų.
2. 2013 m. lapkričio 21 d. vokų su pasiūlymais atplėšimo komisija atplėšė vokus. Patikrinus, ar pasiūlymai atitinka reikalavimus, tuo tikslu paskirta komisija juos įvertino ir 2014 m. kovo 21 d. pateikė ataskaitą.
3. 2014 m. balandžio 3 d. raštu Komisija pranešė ieškovei Europower SpA, kad jos pasiūlymas nebuvo atrinktas, nes galutinis skirtas balų skaičius buvo mažesnis už skirtą į bylą įstojusios šalies CPL Concordia Soc. Coop
pateiktam pasiūlymui.
4. 2014 m. balandžio 7 d. laiške ieškovė pateikė paraišką susipažinti su šiais dokumentais: sprendimu sudaryti nagrinėjamą sutartį, vertinimo protokolais, konkurso laimėtojos pasiūlymu, konkurso laimėtojos pasiūlymo charakteristikomis ir privalumais ir su konkurso laimėtoja sudaryta arba sudaroma sutartimi.
5. 2014 m. balandžio 11 d. rašte Komisija pakartojo, kad sutartis buvo sudaryta su įstojusia į bylą šalimi, ir nurodė konkurso laimėtojos pasiūlymo charakteristikas ir už šį pasiūlymą skirtus balus.
6. 2014 m. balandžio 15 d. ieškovė pateikė prašymą, be kita ko, pateikti jai dokumentų, nurodytų 2014 m. balandžio 7 d. paraiškoje susipažinti su dokumentais, kopijas ir nurodė, kad pateikia pakartotinę paraišką susipažinti su dokumentais.
7. 2014 m. balandžio 17 d Komisija atsakė ieškovei ir nurodė, kad vykstant sutarties sudarymo procedūrai negali pateikti jai jokios kitos informacijos ir kad susipažinti su konkurso dokumentais galėtų būti leista tik procedūrai pasibaigus, t. y. pasirašius sutartį su pasirinktu ūkio subjektu.
Procesas ir šalių reikalavimai
8. 2014 m. gegužės 30 d. kanceliarija gavo ieškovės pareiškimą; juo ji pareiškė ieškinį, kuriame iš esmės prašė panaikinti 2014 m. balandžio 3 d. Komisijos sprendimą atmesti jos pateiktą pasiūlymą per konkursą < … >, Komisijos sprendimą sudaryti sutartį su įstojusia į bylą šalimi < … > ir pačią sutartį < … > .
9. 2014 m. liepos 22 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo atskirą ieškovės dokumentą; juo ji pateikė šį prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones, kuriame iš esmės Bendrojo Teismo pirmininko prašo:
– nurodyti sustabdyti sprendimo atmesti ieškovės pasiūlymą, sprendimo sudaryti sutartį su įstojusia į bylą šalimi, todėl ir vėlesnių sprendimų vykdymą,
– imtis visų priemonių, kurios užtikrintų apsaugą, prašomą reikalaujant taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
10. Pastabose dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones, kurias Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2014 m. rugpjūčio 7 d., Komisija Bendrojo Teismo pirmininko prašo:
– atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones kaip nepriimtiną,
– bet kuriuo atveju atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones kaip nepagrįstą,
– atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
11. 2014 m. rugsėjo 9 d. nutartimi Bendrojo Teismo pirmininkas leido įstoti į šią bylą palaikyti Komisijos reikalavimų. Įstojusios į bylą šalies pastabos buvo gautos 2014 m. rugsėjo 23 d., o kitų šalių – Komisijos ir ieškovės  – pastabos dėl šių pastabų buvo gautos atitinkamai 2014 m. spalio 1 d.  ir 2014 m. spalio 3 d.
Dėl teisės
Bendri svarstymai
12. Bendrai analizuojant SESV 278 ir 279 straipsnius bei 256 straipsnio 1 dalį matyti, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas gali, jei mano, kad to reikalauja aplinkybės, nurodyti sustabdyti Bendrajame Teisme ginčijamo sprendimo vykdymą arba priimti kitą reikalingą laikinąją priemonę.
13. Be to, Procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad prašymuose dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo nurodomas ginčo dalykas, aplinkybės, dėl kurių reikia skubaus sprendimo, ir faktiniai bei teisiniai pagrindai, prima facie
patvirtinantys prašomos laikinosios apsaugos priemonės reikalingumą. Taigi laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas gali sustabdyti vykdymą ir taikyti kitas laikinąsias apsaugos priemones, jei nustatoma, kad jų taikymą prima facie
pateisina faktinės ir teisinės aplinkybės ( fumus boni juris ) ir kad jos skubios dėl to, jog siekiant išvengti rimtos ir nepataisomos žalos tų priemonių prašančios šalies interesams, jas būtina priimti ir jos turi pradėti veikti prieš priimant sprendimą pagrindiniame procese. Šios sąlygos yra kumuliacinės, todėl prašymai dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo turi būti atmesti, jei netenkinama bent viena sąlyga (1996 m. spalio 14 d. Nutarties SCK ir FNK / Komisija, C‑268/96 P(R), Rink., EU:C:1996:381, 30 punktas).
(Praleista)
15. Nagrinėjamu atveju, atsižvelgiant į ypatingą laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrų viešųjų pirkimų bylose reikšmę ir į Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatytą teisinę sistemą, taikytiną valstybių narių perkančiųjų organizacijų vykdomoms viešųjų pirkimų sutarčių sudarymo procedūroms (žr. 2014 m. gruodžio 4 d. Nutarties Vanbreda Risk & Benefits / Komisija, T‑199/14 R, Rink. (Ištraukos), EU:T:2014:1024, 16–20 ir 157–162 punktus ir juose nurodytą teismo praktiką), pirmiausia reikia išnagrinėti, ar ieškovė pakankamai įrodo fumus boni juris egzistavimą.
(Praleista)
Dėl „fumus boni juris“
17. Dėl fumus boni juris egzistavimo sąlygos primintina, kad ji tenkinama, jei procedūros dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo etape egzistuoja didelis teisinis prieštaravimas, kurio sprendimas nėra akivaizdus, todėl ieškinys iš pirmo žvilgsnio neatrodo neturintis rimto pagrindo (šiuo klausimu žr. 1989 m. birželio 13 d. Nutarties Publishers Association / Komisija, 56/89 R, Rink., EU:C:1989:238, 31 punktą ir 2003 m. gegužės 8 d. Nutarties Komisija / Artegodan ir kt., C‑39/03 P‑R, Rink., EU:C:2003:269, 40 punktą). Kadangi procedūros dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo tikslas yra užtikrinti visišką galutinio sprendimo, kuris turi būti priimtas, veiksmingumą, kad būtų išvengta teisinės apsaugos, kurią užtikrina Sąjungos teismai, spragos, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi tik „iš pirmo žvilgsnio“ įvertinti pagrindų, kuriais remiamasi byloje dėl esmės, pagrįstumą siekdamas nustatyti, ar pakankamai tikėtina, kad ieškinys gali būti patenkintas (2013 m. gruodžio 19 d. Nutarties Komisija / Vokietija, C‑426/13 P(R), Rink., EU:C:2013:848, 41 punktas ir 2014 m. balandžio 8 d. Nutarties Komisija / ANKO, C‑78/14 P‑R, Rink., EU:C:2014:239, 15 punktas).
18. Nagrinėjamu atveju grįsdama prašymą atidėti vykdymą ieškovė nurodo penkis pagrindus. Pirmajame pagrinde ji iš esmės tvirtina, kad konkurso laimėtoja neatitinka konkurso dokumentuose nurodytų techninių reikalavimų, nes negali remtis kitų subjektų pajėgumais, siekdama atitikti šiuos reikalavimus. Antrajame pagrinde ji iš esmės tvirtina, kad balų skaičius, skirtas už laimėtojo pasiūlymą, kiek jis susijęs su deklaruotos užtikrintos elektros energijos gamybos naudingumu, yra neteisėtas. Trečiajame pagrinde ji iš esmės tvirtina, kad veiksmai siekiant sudaryti sutartį atlikti per vieną susitikimą, o tai pažeidžia viešųjų pirkimų sutarčių sudarymo procedūros principus. Ketvirtajame pagrinde ji iš esmės kaltina Komisiją atsisakius jai pateikti tam tikrus dokumentus ir suteikti tam tikros informacijos. Galiausiai penktajame pagrinde ji iš esmės ginčija vokų su pasiūlymais atplėšimo komisijos sudėties ir vertinimo komiteto skyrimo teisėtumą.
(Praleista)
Dėl ieškovės nurodytų antrojo, trečiojo, ketvirtojo ir penktojo pagrindų
(Praleista)
– Dėl ketvirtojo ir penktojo pagrindų, siejamų su galimybės susipažinti su konkurso dokumentais nesuteikimu
(Praleista)
46. Todėl išnagrinėjus ieškovės nurodytus antrąjį, trečiąjį, ketvirtąjį ir penktąjį pagrindus matyti, kad jais remiantis negalima įrodyti fumus boni juris
egzistavimo.
Dėl pirmojo pagrindo, siejamo su tuo, kad konkurso laimėtoja neatitinka konkurso dokumentuose nurodytų techninių reikalavimų
47. Ieškovė tvirtina, kad konkurso laimėtoja neatitiko minimalių techninių reikalavimų, nurodytų aptariamo konkurso dokumentuose. Konkrečiai kalbant, įstojusi į bylą šalis netenkino skelbimo apie pirkimą III.2.3 punkto c papunktyje nurodyto atrankos kriterijaus, nes, pirma, ši įmonė nevykdė darbų bent dviejose kogeneracinėse elektrinėse, kurių pajėgumas yra bent 8 MW, ir, antra, kad atitiktų šį kriterijų, minėta įmonė negalėjo remtis kitų subjektų pajėgumais. Anot ieškovės, remiantis techninėmis specifikacijomis, matyti, kad konkurse dalyvaujanti įmonė turėjo pateikti savo pačios tiesiogiai atliktų darbų, panašių į šio konkurso objektą sudarančius darbus, sąrašą.
48. Šiuo klausimu pirmiausia konstatuotina, kad skelbime apie pirkimą nurodytose dalyvavimo konkurse sąlygose aiškiai numatyta galimybė konkurso dalyviams pasitelkti kitus ūkio subjektus. Tokiu atveju, kad būtų įvykdyti atrankos kriterijai, skelbime apie pirkimą patikslinta, kad dokumentus ir informaciją, kurių reikalaujama skirsnyje, susijusiame su asmenine ūkio subjektų padėtimi, turi pateikti kiekvienas iš šių subjektų.
(Praleista)
52. Taigi iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad pagal skelbimą apie pirkimą įstojusi į bylą šalis galėjo pasitelkti kitą subjektą, kad atitiktų techninio pajėgumo reikalavimus, ir neprivalėjo įrodyti, kad pati atliko darbus.
53. Tačiau, kaip pažymi ieškovė, techninių specifikacijų 12 punkto penktoje pastraipoje nurodyta, kad „prie techninio pasiūlymo turi būti pridėta bendra ir techninė informacija, kurios reikalaujama kvietime teikti pasiūlymus, t. y. bent panašių darbų, tiesiogiai atliktų konkurse dalyvaujančios įmonės, sąrašas < ... >, ir nurodytos kiekvieno iš jų pagrindinės charakteristikos“.
54. Šiuo klausimu pažymėtina, kad įterpus techninių specifikacijų 12 punkto penktą pastraipą, kurioje, atrodo, yra ieškovės minėta nuoroda, greičiausiai nesiekta sugriežtinti dalyvavimo nagrinėjamame konkurse sąlygų pridedant atrankos kriterijų. Priešingai, atrodo, kad šia nuostata siekta pabrėžti, kaip svarbu kartu su techniniu pasiūlymu pateikti tam tikrą informaciją, kurios aiškiai reikalaujama skelbime apie pirkimą, siekiant įvertinti konkurso dalyvio techninį pajėgumą.
(Praleista)
57. Teiginio, kuriuo ieškovė grindžia pirmąjį pagrindą, svarbą reikia vertinti atsižvelgiant būtent į šiuos argumentus. Techninių specifikacijų 12 punkto penktoje pastraipoje nurodyta informacija, t. y. „panašūs darbai, tiesiogiai atlikti konkurse dalyvaujančios įmonės, įskaitant pagalbinius civilinės inžinerijos, mechaninius ir elektrinius įrenginius, ir nurodytos kiekvieno iš jų pagrindinės charakteristikos“, regis, nukreipia į skelbimo apie pirkimą III.2.3 punkto c papunktį, kuriame minimas „pagrindinių darbų, kurie panašūs į šio skelbimo apie pirkimą pagrindinį tikslą ir kurie buvo vykdomi pastaruosius 10 metų, sąrašą, kuriame nurodomos vertės, elektrinė talpa, datos ar laikotarpiai, kada jie buvo vykdomi, ir viešųjų bei privačiųjų gavėjų vardai ir pavardės“. Patikslinta, pirma, kad „dėl kiekvieno darbų projekto būtina pateikti galutinės patikros pažymėjimą arba kitą dokumentą, kuriuo įrodomas teisingas įrengimas (pvz., galutinė sąskaita faktūra)“, ir, antra, kad „bent 2 minėtų darbų projektai turi būti susiję su sujungtos elektrinės, kurios pajėgumas yra bent 8 MW, statyba“. Palyginus šias dvi formuluotes, atrodo, galima atmesti ieškovės siūlomą aiškinimą, pagal kur į teikiama pirmenybė lex generalis ir lex specialis santykiui, nes, nors techninėse specifikacijose vartojamas žodis „tiesiogiai“, kuris gali atrodyti kaip patikslinimas, kita vertus, ši formuluotė kur kas abstraktesnė, nei vartojama skelbime apie pirkimą. Iš tiesų pirmojoje formuluotėje nėra laiko nuorodos. Be to, remiantis pastarąja formuluote galimas ir kitoks aiškinimas nei tas, kurį siūlo ieškovė. Galima suprasti taip, kad sąrašas turi būti pateiktas tuomet ir tik tuomet, kai konkurso dalyvis tiesiogiai atliko tokius darbus. Priešingu atveju tokio sąrašo pateikti nereikia, nes jis negali egzistuoti, tačiau tai netrukdo konkurso dalyviui dalyvauti konkurse, nes jis gali atitikti skelbime apie pirkimą nurodytus reikalavimus pasitelkęs trečiuosius asmenis.
58. Iš šios analizės darytina išvada, kad techninių specifikacijų 12 punkto penktoje pastraipoje nurodytą informaciją galima aiškinti, pirma, kaip pakartojančią skelbimo apie pirkimą III.2.3 punkto c, d ir e papunkčiuose nurodytą atrankos kriterijų ir, antra, kaip patikslinimą dėl reikalaujamos informacijos pateikimo (nuoroda, kad darbai atlikti neseniai, patikslinimas, ar juos atliko tiesiogiai konkurso dalyvis).
59. Tačiau šiame etape negalima visiškai atmesti ieškovės siūlomo aiškinimo, juo labiau kad savo pastabose Komisija nepateikia paaiškinimų dėl žodžio „tiesiogiai“ reikšmės ir jo vartojimo priežasčių.
60. Taigi netikrumas dėl šio žodžio išaiškinimo ir jo įtakos nagrinėjamos procedūros teisėtumui lemia tai, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi konstatuoti kilusį didelį teisinį prieštaravimą, kurio išspręsti iš karto neįmanoma, todėl iš pirmo žvilgsnio ieškinys turi tvirtą pagrindą (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo Komisija / Pilkington Group, C‑278/13 P(R), Rink., EU:C:2013:558, 67 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
61. Šiuo klausimu vis dėlto primintina, jog nagrinėjant specifinius ginčus dėl viešųjų pirkimų sutarčių sudarymo reikia pripažinti, kad tuo atveju, kai konkurso dalyvis, kurio pasiūlymas atmestas, įrodo ypač rimto fumus boni juris egzistavimą, negalima iš jo reikalauti įrodyti, kad atmetus jo prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones jis patirtų nepataisomą žalą, nes tokiu atveju kiltų pernelyg didelė ir nepateisinama grėsmė veiksmingai teisminei apsaugai, garantuojamai pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį. Toks fumus boni juris egzistuoja, kai yra pakankamai akivaizdus ir rimtas pažeidimas, kurio padariniams ar jų tolesnei trukmei reikia kuo greičiau užkirsti kelią, nebent tai galiausiai neįmanoma palyginus nagrinėjamus interesus. Tokiomis išimtinėmis aplinkybėmis vien įrodymo, kad nesustabdžius ginčijamo sprendimo vykdymo bus padaryta didelė žala, pakanka, kad būtų įvykdyta skubos sąlyga, atsižvelgiant į būtinybę užkirsti kelią tokio pažeidimo pasekmėms (šios nutarties 15 punkte minėtos Nutarties Vanbreda Risk & Benefits / Komisija, EU:T:2014:1024, 162 punktas).
62. Tačiau šiuo atveju, išnagrinėjus antrąjį, trečiąjį, ketvirtąjį ir penktąjį pagrindus, negalima konstatuoti fumus boni juris
egzistavimo < … > . Išnagrinėjus pirmąjį pagrindą taip pat paaiškėjo tik netikrumas, dėl kurio laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas tik nusprendė, kad šis pagrindas nėra visiškai nereikšmingas.
63. Darytina išvada, kad Komisijos veiksmai ir priimti sprendimai per nagrinėjamą procedūrą šiuo atveju negali būti laikomi pakankamai akivaizdžiais ir rimtais Sąjungos teisės pažeidimais, kad būtų būtina užkirsti kelią jų būsimiems padariniams, o iš ieškovės nebūtų reikalaujama įrodyti, kad žala, kurią ji patirtų nesustabdžius ginčijamo sprendimo vykdymo, būtų nepataisoma.
64. Kadangi išnagrinėjus pagrindus, nurodytus grindžiant prašymą sustabdyti vykdymą, paaiškėjo, kad nėra ypač rimto fumus boni juris, reikia išnagrinėti skubos sąlygą siekiant nustatyti, ar ieškovė įrodė žalos, kurią ji teigia galinti patirti, rimtumą ir nepataisomumą.
Dėl skubos
65. Pagal nusistovėjusią teismo praktiką prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones skubą reikia vertinti atsižvelgiant į būtinybę priimti laikiną sprendimą tam, kad laikinosios apsaugos priemonės taikymo prašanti šalis išvengtų rimtos ir nepataisomos žalos. Ši šalis turi pateikti rimtų įrodymų, kad negali laukti pagrindinės bylos baigties asmeniškai nepatirdama tokio pobūdžio žalos (žr. 2012 m. rugsėjo 19 d. Nutarties Graikija / Komisija, T‑52/12 R, Rink., EU:T:2012:447, 36 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
66. Nagrinėjamu atveju ieškovė vos vieno puslapio apimties prašyme taikyti laikinąsias apsaugos priemones pateikia priežastis, dėl kurių ji mano patirsianti rimtą ir nepataisomą žalą dėl ginčijamų priemonių. Anot jos, nagrinėjamas viešasis pirkimas yra ypač svarbus jos veiklos tęstinumui, be to, vykdoma įmonės socialinio plano procedūra panašioje statybvietėje ir dėl šios situacijos ji turėjo atleisti iš darbo keturis asmenis (ir numatyti atleisti dar du asmenis), nes minėti asmenys negali būti įdarbinti kitose statybvietėse. Šiuo klausimu ji pažymi, kad tai, jog ji turi imtis su mobilumu susijusių priemonių, rodo sunkumus, su kuriais ji susiduria dėl to, kad su ja nesudaryta nagrinėjama sutartis.
67. Šiuo klausimu konstatuotina, kad ieškovės teiginys dėl nagrinėjamo viešojo pirkimo svarbos jos veiklos tęstinumui nepagrįstas konkrečiais argumentais ir nepridėta detalių ir patvirtintų su tuo susijusių dokumentų. < … > Todėl darytina išvada, kad ieškovė visiškai nepateikė konkrečių duomenų apie savo finansinę padėtį, kuriais remdamasis laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas galėtų vertinti jos esą patiriamos žalos rimtumą ir nepataisomumą, o tokie duomenys būtini skubai įvertinti ir juos reikia pateikti pačiame prašyme taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
68. Dėl susijusių su mobilumu priemonių taikymo konstatuotina, pirma, kad socialinio plano procedūrą panašioje statybvietėje ieškovė pradėjo vykdyti 2014 m. kovo 17 d., t. y. dar prieš tai, kai buvo atmestas jos pasiūlymas, pateiktas nagrinėjamame konkurse. Pagal nusistovėjusią teismo praktiką skuba dėl rizikos patirti rimtą ir nepataisomą žalą turi kilti iš ginčijamo akto padarinių, o nagrinėjamu atveju taip nėra, nes su mobilumu susijusios priemonės taikytos ne dėl ginčijamų aktų vykdymo. Šiuo klausimu pažymėtina, jog savo pastabose dėl įstojusios į bylą šalies pastabų ieškovė patikslina, kad remiantis priimtais sprendimais ši procedūra pradėta vykdyti tik po to, kai ji sužinojo, kad jos pasiūlymas nagrinėjamame konkurse atmestas. Tačiau iš bylos medžiagos matyti, kad 2014 m. birželio 18 d. atitinkamiems darbuotojams išsiųsti laiškai, kuriais ieškovė remiasi grįsdama savo argumentus, yra tik šios procedūros, pradėtos prieš priimant sprendimą dėl nagrinėjamos sutarties sudarymo, taigi su juo nesusijusios, pasekmės.
(Praleista)
70. Bet kuriuo atveju, net darant prielaidą, jog, išnagrinėjus pirmąjį pagrindą, ieškovės nurodytą grindžiant prašymą sustabdyti vykdymą, galima padaryti išvadą, kad egzistuoja ypač rimtas fumus boni juris, konstatuotina, kad ieškovė vykstant šiai procedūrai nepateikė įrodymų dėl galimos žalos rimtumo.
71. Remiantis tuo, kas išdėstyta, darytina išvada, kad ieškovės argumentai dėl skubos sąlygos įvykdymo akivaizdžiai nepagrįsti.
72. Dėl nurodytų motyvų reikia atmesti šį prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones ir nereikia palyginti interesų ir pareikšti nuomonės dėl Komisijos iškeltų klausimų dėl ieškovės reikalavimų sustabdyti visų vėlesnių sprendimų vykdymą priimtinumo.
(1) .
(1)  – Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano tikslinga paskelbti.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais,
BENDROJO TEISMO PIRMININKAS
nutaria:
1. Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
2. Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
Priimta 2015 m. kovo 24 d. Liuksemburge.