Laikina versija
GENERALINIO ADVOKATO
MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ-BORDONA IŠVADA,
pateikta 2025 m. liepos 10 d.(1)
Byla C-483/23
D,
A,
B,
C,
T
prieš
Ministero dell’Economia e delle Finanze,
Comitato di Sicurezza Finanziaria,
Agenzia del Demanio
(Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas, Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„ Procesas dėl prejudicinio sprendimo priėmimo – Užsienio politika – Ribojamosios priemonės, taikomos Rusijos Federacijai dėl jos veiksmų, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi – Reglamentas (ES) Nr. 269/2014 – Patikos fondui perduotų lėšų ar ekonominių išteklių įšaldymas – Lengvatinio apmokestinimo jurisdikcijoje įsteigto patikos fondo pripažinimas – Reglamento Nr. 269/2014 I priede nurodytas patikos fondo patikėtojas – Patikos fondo ekonominių išteklių ir lėšų nuosavybė, turėjimas ir valdymas – Patikos fondo ekonominių išteklių ir lėšų kontrolė – Patikos fondas, susijęs su asmeniu, kuriam taikomos sankcijos “
1.        Šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas atsižvelgiant į Europos Sąjungos priimtas ribojamąsias ekonominių išteklių ir lėšų įšaldymo priemones, Rusijos Federacijai taikomas siekiant sustabdyti veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi.
2.        Iš esmės prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori išsiaiškinti, ar įšaldymo priemonės gali būti taikomos turtui arba ekonominiams ištekliams, kuriuos patikos fondui(2) perdavė asmuo (patikos fondo patikėtojas), nurodytas Reglamento (ES) Nr. 269/2014(3) I priedo sąraše.
3.        Teisingumo Teismas turi nuspręsti, kokiu mastu patikos fondas gali būti naudojamas kaip priemonė ribojamųjų priemonių taikymui išvengti. Atsakant į šį klausimą reikės atsižvelgti į patikos fondų – teisinio instituto, kurį savo nacionalinėje teisėje įtvirtino kai kurios (bet ne visos) valstybės narės, – sudėtingumą ir lankstumą.
I.      Teisinis pagrindas
A.      Tarptautinė teisė. 1985 m. liepos 1 d. Hagos konvencija dėl patikos fondams ir jų pripažinimui taikytinos teisės(4)
4.        2 straipsnyje nustatyta:
„Šioje konvencijoje patikos fondas – tai teisiniai santykiai, kuriuos teisės aktu inter vivos arba mortis causa nustatė tam tikras asmuo – patikėtojas, kai turtas buvo perduotas kontroliuojant patikėtiniui naudos gavėjo interesais arba siekiant konkretaus tikslo.
Patikos fondui būdingos šios savybės:
a)      patikos fondo turtas sudaro atskirą fondą ir nėra patikėtinio turto dalis;
b)      patikos fondo turtas registruojamas patikėtinio vardu arba patikėtinio vardu veikiančio kito asmens vardu;
c)      patikėtinis turi teisę ir pareigą, už kurias yra atskaitingas, administruoti, valdyti turtą arba juo disponuoti pagal patikos fondo sąlygas, laikydamasis konkrečių teisėje jam nustatytų įpareigojimų.
Tai, kad patikėtojas išsaugo tam tikras prerogatyvas arba kad patikėtinis, kaip naudos gavėjas, turi tam tikrų teisių, nebūtinai yra nesuderinama su patikos fondo egzistavimu.“
5.        6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodyta:
„Patikos fondui taikoma patikėtojo pasirinkta teisė. Pasirinkimas turi būti aiškus arba kilti iš patikos fondo steigimo arba jo egzistavimą patvirtinančio dokumento nuostatų, prireikus aiškinamų atsižvelgiant į bylos aplinkybes.“
6.        11 straipsnyje numatyta:
„Patikos fondu pripažįstamas bet kuris pagal pirmesniame skyriuje nurodytą teisę įsteigtas patikos fondas.
Toks pripažinimas reiškia bent jau tai, kad patikos fondo turtas yra atskirtas nuo asmeninio patikėtinio turto ir kad patikėtinis gali veikti kaip ieškovas arba atsakovas ir prisistatyti notarui arba bet kuriam viešąsias funkcijas atliekančiam asmeniui kaip patikėtinis.
Tiek, kiek reikalaujama arba numatyta patikos fondui taikomoje teisėje, šis pripažinimas visų pirma reiškia, kad:
a)      asmeniniai patikėtinio kreditoriai negali taikyti patikos fondo turto užtikrinimo priemonių;
b)      patikos fondo turtas patikėtinio nemokumo ar bankroto atveju nėra patikėtinio turto dalis;
c)      patikos fondo turtas nėra sutuoktinių turto teisinio režimo ar patikėtinio paveldėto turto dalis;
d)      į patikos fondo turtą galima pretenduoti tuo atveju, jei patikėtinis, pažeisdamas patikos fondo nustatytas pareigas, supainiojo patikos fondo turtą su savo asmeniniu turtu arba jį perleido. Vis dėlto patikos fondo turtą valdančio trečiojo asmens teisėms ir pareigoms ir toliau taikoma teisė, nustatyta pagal kolizines teisės normas dėl teismo vietos.“
B.      Sąjungos teisė
1.      Reglamentas Nr. 269/2014
7.        1 straipsnyje nustatyta:
„Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
<…>
d)      ekonominiai ištekliai – bet kokios rūšies materialusis arba nematerialusis, kilnojamasis arba nekilnojamasis turtas, kuris nėra lėšos, tačiau gali būti panaudotas lėšoms, prekėms įsigyti ar paslaugoms gauti;
e)      ekonominių išteklių įšaldymas – draudimas naudoti ekonominius išteklius lėšoms, prekėms įsigyti ar paslaugoms gauti bet kokiu būdu, įskaitant (tačiau ne tik) jų pardavimą, nuomą arba įkeitimą;
f)      lėšų įšaldymas – bet kokio lėšų judėjimo, pervedimo, keitimo, naudojimo, galimybės jomis naudotis arba jų tvarkymo pakeičiant jų dydį, sumą, vietą, nuosavybę, valdymą, savybes, paskirtį arba atliekant bet kokius kitus pakeitimus, kurie leistų lėšas naudoti, įskaitant investicijų portfelio valdymą, draudimas;
g)      lėšos – finansinis turtas ir visų rūšių išmokos, įskaitant (tačiau ne tik):
<...>“
8.        2 straipsnyje(5) nurodyta:
„1.      Įšaldomos visos I priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms ar su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms priklausančios, jų nuosavybe esančios, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
2.      Nesuteikiama galimybė I priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms ar su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms tiesiogiai arba netiesiogiai naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais arba galimybė jais naudotis tų fizinių ar juridinių asmenų, subjektų arba organizacijų naudai.“
9.        9 straipsnyje numatyta:
„Draudžiama sąmoningai ir apgalvotai dalyvauti veikloje, kurios tikslas arba poveikis yra išvengti 2 straipsnyje nurodytų priemonių.“
2.      Įgyvendinimo reglamentas 2022/336
10.      Jo 1 straipsnyje nustatyta, kad „[į] Reglamento (ES) Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtraukiami šio reglamento priede išvardyti asmenys ir vienas subjektas“.
3.      Direktyva (ES) 2015/849(6)
11.      3 straipsnyje nurodyta:
„Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
<…>
6.      tikrasis savininkas – fizinis (-iai) asmuo (-enys), kuris (-ie) faktiškai yra kliento savininkas (-ai) arba jį kontroliuoja, ir (arba) fizinis (-iai) asmuo (-enys), kurio (-ių) vardu yra vykdomas sandoris ar veikla; tikruoju savininku laikomas bent:
<…>
b)      patikos fondų
atveju – visi šie asmenys:
i)      patikėtojas (-ai);
ii)      patikėtinis (-iai);
iii)      saugotojas (-ai), jei esama;
iv)      naudos gavėjai arba (jei dar nenustatyti asmenys, gaunantys naudos iš juridinės struktūros ar juridinio asmens) asmenys, kurių interesams atstovauti ta juridinė struktūra ar juridinis asmuo yra pirmiausia įsteigti arba veikia;
v)      bet koks kitas fizinis asmuo, faktiškai kontroliuojantis patikos fondą
per tiesioginę arba netiesioginę nuosavybę arba kitomis priemonėmis;
c)      tokių juridinių asmenų, kaip fondai, ir į patikos struktūras panašių juridinių vienetų atveju – fizinis (-iai) asmuo (-enys), einantis (-ys) b punkte nurodytoms pareigoms lygiavertes arba į jas panašias pareigas;
<...>“
C.      Italijos teisė
1.      Įstatyminis dekretas Nr. 109/2007(7)
12.      3 straipsniu įsteigtas Comitato di Sicurezza Finanziaria (Finansinio saugumo komitetas, Italija), kuris yra Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ekonomikos ir finansų ministerija, Italija) įstaiga, priimanti Jungtinių Tautų, Sąjungos ir ekonomikos ir finansų ministro nustatytas įšaldymo priemones.
13.      5 straipsnyje numatytas draudimas pervesti įšaldytus išteklius, jais disponuoti ar juos naudoti ir draudimas tiesiogiai ar netiesiogiai leisti naudotis lėšomis ar ekonominiais ištekliais nurodytiems subjektams arba tų subjektų naudai.
2.      Įstatyminis dekretas Nr. 90/2017(8)
14.      Nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateiktos redakcijos įstatyminio dekreto 2 straipsnio 1 dalyje, kuria iš dalies pakeista Įstatyminio dekreto Nr. 231/2007 22 straipsnio 5 dalis, nustatyta:
„1989 m. spalio 16 d. Įstatymu Nr. 364 reglamentuojami tiesioginės patikos fondų patikėtiniai, taip pat asmenys, įgyvendinantys lygiavertes teises ir įgaliojimus panašiose teisinėse institucijose, jeigu jie įsisteigę arba gyvena Italijos Respublikos teritorijoje, gauna ir saugo tinkamą, tikslią ir naujausią informaciją apie tikruosius patikos fondo ar panašios teisinės institucijos savininkus, t. y. informaciją apie tai, kas yra patikėtojas (-i), patikėtinis (-iai), saugotojas (-ai) ar kitas patikėtinio vardu veikiantis asmuo, jei toks yra, naudos gavėjas ar naudos gavėjų grupės ir kiti fiziniai asmenys, kontroliuojantys patikos fondą ar panašią teisinę instituciją, taip pat kiti fiziniai asmenys, kurie faktiškai kontroliuoja patikos fondui ar panašiai teisinei institucijai perduotą turtą per tiesioginę arba netiesioginę nuosavybę arba kitomis priemonėmis.“
3.      Įstatymas Nr. 364/1989(9)
15.      Šiuo įstatymu Italija ratifikavo 1985 m. Hagos konvenciją.
II.    Faktinės aplinkybės, byla ir prejudiciniai klausimai
16.      Patikos fondai, kaip antai nagrinėjamasis šioje byloje, nėra vieši ir neegzistuoja viešojo registro, kuriame būtų nustatyta jų struktūra ir pakeitimai. Dėl to faktinėmis šios bylos aplinkybėmis reikia laikyti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodytas aplinkybes, prireikus papildytas aplinkybėmis, nustatytomis remiantis bylos medžiagos dokumentais ir Italijos institucijų analizėmis.
17.      Tokiomis faktinėmis aplinkybėmis Teisingumo Teismas turi remtis siekdamas pateikti naudingą atsakymą į gautus klausimus, atsižvelgdamas į tai, kad galutinį patikrinimą turi atlikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
18.      Bendrovės pareiškėjos B, A, C ir D vykdo komercinę veiklą Italijoje, kurioje yra jų buveinė(10). Jų kapitalas priklauso Bermudų salose įsteigtai bendrovei(11), kurios turtą fizinis asmuo (patikėtojas)(12) perdavė patikos fondui.
19.      Patikos fondas buvo įsteigtas 2007 m. liepos 18 d. patikos dokumentu. Jam taikoma Bermudų salų – Jungtinės Karalystės užjūrio teritorijos – teisė. Patikos fonde yra numatytas patikėtinis(13) (iš pradžių bendrovė H, paskui bendrovė T)(14) ir saugotojas – trečiasis asmuo (fizinis asmuo)(15). Šių organų vadovai laikui bėgant keitėsi. Bendrovės H (atlikusios patikėtinės funkcijas iki 2021 m. balandžio 1 d.) generalinis direktorius nuo 2014 m. taip pat buvo patikos fondo saugotoju. Anksčiau saugotoju buvo asmuo, kuriuo patikėtojas(16) visiškai pasitikėjo.
20.      Patikos fondo naudos gavėjais iš pradžių buvo patikėtojas ir jo šeimos nariai. Nuo patikos fondo įsteigimo iki 2014 m. naudos gavėjais taip pat buvo patikėtinis ir saugotojas. Sąjungai priėmus sankcijas Rusijai dėl Krymo aneksijos, 2014 m. gruodžio 28 d. patikos fondo steigiamasis aktas buvo iš dalies pakeistas. Naudos gavėjais liko patikėtojas ir dar du jo šeimos nariai. Buvo numatyta, kad saugotojas gali savo nuožiūra atšaukti ir pakeisti patikėtinį, kad patikėtojas fondą gali papildyti kitais saugotojais ir kad patikėtinis, gavęs saugotojo sutikimą, šį fondą gali papildyti naudos gavėjais, bet tik tuo atveju, jeigu jie yra asmenys, kuriems Sąjunga
netaiko sankcijų.
21.      Kaip matyti iš 2017 m. gruodžio 19 d. patikos dokumento, patikėtinis ir saugotojas(17) nustatė, kurie asmenys, kuriems Sąjunga taiko sankcijas, turėjo būti laikomi
išbrauktais iš patikos fondo. Taigi patikėtojo sesuo ir sūnėnas buvo pašalinti iš patikos fondo naudos gavėjų sąrašo.
22.      2019 m. birželio 19 d. Šveicarijoje buveinę turinčios patikos bendrovės (toliau – bendrovė T) generalinis direktorius buvo paskirtas patikos fondo saugotoju, o 2021 m. balandžio 1 d. – patikėtiniu.
23.      Patikėtojas iš naudos gavėjų sąrašo buvo išbrauktas 2022 m. vasario 7 d. patikos dokumentu, t. y. likus 21 dienai iki jo įtraukimo į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą pagal Sprendimą (BUSP) 2022/337 ir Įgyvendinimo reglamentą 2022/336.
24.      2022 m. vasario 7 d. padarius patikos fondo pakeitimą, kuriuo patikėtojas buvo pašalintas iš naudos gavėjų rato, pradinis saugotojas liko vieninteliu naudos gavėju. Šiuo metu Italijos vyriausybė negali tiksliai nustatyti, kas yra patikos fondo naudos gavėjai. Teismo posėdyje bendrovių pareiškėjų advokatai nurodė, kad naudos gavėjos yra tam tikros labdaros organizacijos.
25.      Bendrovės B, A, C ir D turėjo sąskaitas vieno banko filiale Milane. 2013 m. balandžio 17 d. – 2017 m. birželio 7 d. šios bendrovės bankui nurodė, kad jų tikrasis savininkas yra patikos fondo patikėtojas.
26.      2022 m. kovo 14 d. Ekonomikos ir finansų ministerijos Finansinio saugumo komitetas pranešė bendrovėms B, A, C ir D, kad pagal Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnį ir Įstatyminį dekretą Nr. 109/2007 nurodė įšaldyti šioms bendrovėms priklausančias akcijas ir turtą, nes jie yra „netiesiogiai susiję su [patikėtoju]“.
27.      2022 m. gegužės 11 d. bendrovės B, A, C ir D, taip pat bendrovė T (patikėtinė) patvirtintą įšaldymo priemonę užginčijo Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas, Italija).
28.      Tame teisme nagrinėjamoje byloje:
–        bendrovės pareiškėjos iš esmės teigia, kad įšaldytas turtas nepatenka į Reglamento Nr. 269/2014 I priede nurodyto asmens, t. y. patikos fondo patikėtojo, įtakos sferą. Jas kontroliuojančios bendrovės turtą perdavus patikos fondui, jos turtas buvo atskirtas nuo patikėtojo turto. Pagal patikos dokumentą ir taikytiną teisę patikėtojas neturi jokios (tiesioginės ar netiesioginės) valdymo ir kontrolės teisės ir nebegali daryti įtakos;
–        Italijos institucijos, priešingai, teigia, kad perdavimas patikos fondui, kai neperduodama nuosavybės teisė, nereiškia, jog visiškai nutrūksta patikėtojo ir perduoto turto ryšys. Jos taip pat remiasi Direktyva 2015/849, kurios 3 straipsnio 6 dalies b punkto i papunktyje patikos fondo patikėtojai priskirti prie „tikrųjų savininkų“ kategorijos. Be to, šios institucijos pažymi, kad, nors patikėtojas nebėra patikos fondo naudos gavėjas, nuosavybės teisė į turtą arba teisė juo disponuoti galėtų „sugrįžti“, jei turtas galiausiai nebūtų perduotas naudos gavėjams (pavyzdžiui, jiems atsisakius arba dėl patikos fondo veiklos nutraukimo pirma laiko).
29.      Šiomis aplinkybėmis Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas) pateikė Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.      Ar [Reglamento Nr. 269/2014] 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad įšaldymo priemonė gali būti priimta ir tuo atveju, kai turtą ar išteklius patikos fondui perduoda reglamento I priede nurodytas patikėtojas (nurodytas arba į sąrašą įtrauktas asmuo), laikytinas subjektu, kuriam priklauso turtas ar ištekliai?
2.      Jei atsakymas būtų neigiamas, ar [Reglamento Nr. 269/2014] 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad įšaldymo priemonė gali būti priimta ir tuo atveju, kai turtą ar išteklius patikos fondui perduoda reglamento I priede nurodytas patikėtojas (nurodytas arba į sąrašą įtrauktas asmuo), laikytinas subjektu, susijusiu su asmeniu, kuriam priklauso turtas ar ištekliai?
3.      Jei atsakymas būtų neigiamas, ar [Reglamento Nr. 269/2014] 2 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad įšaldymo priemonė gali būti priimta ir tuo atveju, kai turtą ar išteklius patikos fondui perduoda reglamento I priede nurodytas patikėtojas (nurodytas arba į sąrašą įtrauktas asmuo), kuris turi būti laikomas turtą ar išteklius kontroliuojančiu subjektu?“
III. Procesas Teisingumo Teisme
30.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas gavo 2023 m. liepos 26 d.
31.      Rašytines pastabas pateikė bendrovės pareiškėjos, Belgijos, Prancūzijos, Italijos, Nyderlandų ir Suomijos vyriausybės, taip pat Europos Komisija.
32.      2025 m. gegužės 8 d. teismo posėdyje dalyvavo bendrovės pareiškėjos, Belgijos, Vokietijos ir Italijos vyriausybės, taip pat Komisija.
IV.    Vertinimas
33.      Manau, kad prieš pateikiant atsakymą į prejudicinius klausimus(18) reikia trumpai apžvelgti patikos fondo institutą ir pagal Bermudų salų teisę įsteigtus patikos fondus reglamentuojančias taisykles, kad būtų galima geriau suprasti ginčą.
A.      Bendrosios pastabos dėl patikos fondų
34.      Patikos fondas yra bendrosios teisės (angl. common law) šalyse sukurtas teisinis institutas, kurį apibrėžti ne visada lengva ir dėl kurio pripažinimo kitose valstybėse kilo ginčų(19).
35.      Sąjungos teisėje nėra konkretaus patikos fondų reglamentavimo. Vis dėlto Teisingumo Teismas šiais fondais rėmėsi nagrinėdamas bylas, susijusias su mokesčiais ir vidaus rinka. Sprendime Trustees of the P Panayi Accumulation & Maintenance Settlements(20) Teisingumo Teismas pabrėžė tokius tris patikos fondų bruožus:
–        bendrosios teisės šalyse sąvoka „patikos fondas“ iš esmės reiškia trikampį sandorį, kuriuo patikėtojas perduoda valdyti turtą asmeniui – patikėtiniui, kad šis jį valdytų remdamasis patikos fondo steigimo aktu trečiojo asmens (naudos gavėjo) naudai,
–        patikos fondą sudarančio turto nuosavybė padalyta į teisinę nuosavybę ir ekonominę nuosavybę („legal ownership and economic ownership“), kurios atitinkamai priklauso patikėtiniui ir naudos gavėjui,
–        nors patikos fondas pripažįstamas įstatymo ir turi teisinių padarinių, jis nėra teisės subjektas ir turi veikti tarpininkaujant patikėtiniui. Patikos fondą sudarantis turtas netampa patikėtinio nuosavybe; patikėtinis turi jį valdyti „kaip atskirą turtą, atskirtą nuo savo nuosavybės“. Pagrindinė patikėtinio pareiga yra laikytis patikos fondo steigimo akte nustatytų sąlygų ir įpareigojimų ir apskritai teisės.
36.      Šis patikos fondo apibūdinimas(21) iš esmės atitinka pateiktąjį 1985 m. Hagos konvencijoje, kurios 2 straipsnį pateikiau pirma.
37.      Iš 1985 m. Hagos konvencijos 2 straipsnio kylanti patikos fondo sąvoka yra plati(22); tokia ji buvo sukurta tam, kad apimtų anglosaksų teisėje įtvirtintus patikos fondus ir šalyse, kuriose galioja civilinės teisės sistemos, nustatytus susijusius institutus(23), pavyzdžiui, patikos, patikėjimo arba, Vokietijos atveju, treuhand institutus. Taip bendrosios teisės šalys užtikrino, kad patikos fondai būtų pripažinti valstybėse, kuriose taikomos civilinės teisės sistemos (jose patikos fondų nebuvo), o šios valstybės užtikrino, kad bendrosios teisės šalyse būtų pripažinti su patikos fondais susiję institutai(24).
38.      1985 m. Hagos konvencija įsigaliojo 1992 m. sausio mėn. ir jos šalys yra tik trylika užjūrio valstybių ir teritorijų(25).
39.      Patikos fondas reiškia, kad įsteigiami nuo turto savininkų „atskiri fondai“(26), įgyvendinant jų steigėjo (patikėtojo) valios autonomiją. Šie atskiri fondai, kuriuos valdo patikėtiniai, iš esmės yra apsaugoti nuo patikėtojų, patikėtinių ir naudos gavėjų kreditorių, išskyrus kelias išimtis(27).
40.      Patikos fondo atveju atskiriama turto nuosavybė, valdymas ir ekonominė nauda. Taigi patikos fondas suteikia galimybę atsieti nuosavybę, naudojimąsi ja ir turtinę atsakomybę(28).
41.      Dėl šių ypatumų (pragmatiškos koncepcijos, aplinkybės, kad patikos fondas yra atskiras, apsaugos nuo kreditorių, galimybės lanksčiai ir konfidencialiai įsteigti fondą) patikos fondai buvo naudojami tiek siekiant teisėtų tikslų(29), tiek norint išvengti mokesčių, plauti pinigus ar apeiti tarptautines sankcijas(30).
42.      Iš tiesų tam tikri patikos fondai gali būti laikomi vien fiktyviais („sham trust“), kai juos steigiant dalyvaujantys asmenys siekia sudaryti klaidingą įspūdį tretiesiems asmenims ir nuslepia faktą, kad patikos fondo patikėtojas iš tikrųjų lieka šiam fondui perduoto turto savininku.
43.      Neteisėto naudojimosi šiuo institutu rizika yra didesnė tuo atveju, kai patikos fondai įsteigti tam tikrose jurisdikcijose pagal trečiosios šalies teisę(31) ir turi būti pripažinti pagal 1985 m. Hagos konvenciją(32). Šios rūšies patikos fondo bruožai „atitinka“ patikėtojo poreikius ir pageidavimus(33).
44.      Netinkamas naudojimasis patikos fondais paaiškina, kodėl Direktyvoje 2015/849 šie fondai buvo numatyti reglamentuojant priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią finansų sistemos naudojimui pinigams plauti ar teroristams finansuoti. Direktyvos 3 straipsnio 6 punkte prie turto „tikrųjų savininkų“ priskirti visi asmenys, susiję su patikos fondu (patikėtojas, patikėtinis, saugotojas, naudos gavėjas), taip pat kiti fiziniai asmenys, faktiškai kontroliuojantys patikos struktūrą per tiesioginę arba netiesioginę nuosavybę arba kitomis priemonėmis.
45.      Dėl taikant Reglamentą Nr. 269/2014 nustatytų ribojamųjų priemonių pažymėtina, kad atlikus įvairias analizes buvo įrodyta, jog reglamento I priede išvardyti asmenys naudojasi patikos fondu siekdami išvengti tų priemonių taikymo(34). Dėl bent vieno iš tokių atvejų buvo priimtas 2024 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo sprendimas(35).
B.      Patikos fondas pagal Bermudų salų teisę
46.      Pagrindinės bylos negalima atsieti nuo aplinkybės, kad pagal Bermudų salų teisę įsteigtas patikos fondas buvo pripažintas Italijoje taikant 1985 m. Hagos konvenciją. Taigi šiam patikos fondui taikomos Bermudų salų materialinės teisės normos.
47.      Patikos fondus reglamentuojančios Bermudų salų teisės normos pagrįstos Jungtinės Karalystės teise ir įtvirtintos specialiuose teisės aktuose: Trust (Special Provisions) Act 1989 (1989 m. Patikos fondų (specialiųjų nuostatų) įstatymas) ir Trustee Act 1975 (1975 m. Patikėtinių įstatymas), kurie kelis kartus buvo iš dalies pakeisti, taip pat Trust (Regulation of Trust Business) Act 2011 (2011 m. Patikos fondų (patikos fondų verslo reguliavimo) įstatymas) ir Exemption Order 2002 (2002 m. netaikymo įsakymas)(36).
48.      Pagal 1989 m. Trust (Special Provision) Act 2 skirsnio 2 poskirsnį Bermudų salų patikos fondams būdingos šios savybės:
–        patikos fondo turtas sudaro atskirą fondą ir nėra patikėtinio turto dalis,
–        nuosavybės teisė į patikos fondo turtą
nustatoma patikėtinio arba jo nurodyto
kito
asmens vardu,
–        patikėtinis turi teisę ir pareigą valdyti patikos fondo turtą ir juo disponuoti naudos gavėjų naudai, laikydamasis patikos fondo steigimo akto nuostatų pagal teisėje jam nustatytus įpareigojimus.
49.      Taikant 2 skirsnio 3 poskirsnį, kuriuo teisės aktas papildytas atlikus 2014 m. pakeitimą, patikėtojas gali būti vienu iš patikos fondo naudos gavėjų ir vienu iš patikėtinių(37). Nė viena iš šių dviejų aplinkybių nereiškia, kad patikos fondas tampa neteisėtas, taip pat netrukdo patikos fondui veikti pagal jo nuostatas ir nelemia patikos fondo turto įtraukimo į patikėtojo turtą (2A skirsnio 1 poskirsnis).
50.      Taigi pagal Bermudų salų teisę patikos fondai yra labai lankstūs, o patikėtojams sudaromos itin palankios sąlygos ir užtikrinama labai gera jų apsauga.
C.      Pirmasis prejudicinis klausimas
1.      Pirminis paaiškinimas
51.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori išsiaiškinti, ar gali būti priimta įšaldymo priemonė, taikoma turtui ir ekonominiams ištekliams, kuriuos patikos fondui perdavė patikėtojas (nurodytas Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktame sąraše), „laikytinas subjektu, kuriam priklauso turtas ar ištekliai“.
52.      Italijos institucijos tvirtina, kad patikėtojas yra tikrasis patronuojančiosios bendrovės savininkas ir toliau kontroliuoja šią bendrovę. Bendrovių pareiškėjų advokatai nesutinka su šiuo vertinimu(38).
53.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar patikėtojas patikos fondui perdavė patronuojančiosios bendrovės (turinčios buveinę Bermudų salose), t. y. bendrovių, kurių turtas ir ištekliai buvo įšaldyti, savininkės, turtą, nes tai yra bylai svarbi aplinkybė.
54.      Siekdamas atsakyti į prejudicinį klausimą Teisingumo Teismas gali remtis tik šia aplinkybe (patronuojančiosios bendrovės turto perdavimu patikos fondui). Taip yra bent dėl dviejų veiksnių:
–        pirma, 2013 m. balandžio 17 d. – 2017 m. birželio 7 d. Italijoje veikiančios bendrovės pripažino, kad jų tikrasis savininkas yra patikos fondo patikėtojas,
–        antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas tvirtina, kad į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą įtrauktas fizinis asmuo (patikėtojas) įsteigė patikos fondą, kuriam perdavė bendroves pareiškėjas kontroliuojančią patronuojančiąją bendrovę. Taigi jis teigia, kad patikėtojas patikos fondui perdavė nagrinėjamą turtą ir ekonominius išteklius. Nustatęs tai, šis teismas nori išsiaiškinti, ar patikėtoją su tuo turtu ir ištekliais sieja turtiniai santykiai (pirmasis prejudicinis klausimas)(39).
2.      Atsakymas į klausimą
55.      Atsižvelgdamas į tokią ginčo esmę, turiu aptarti Vokietijos vyriausybės per teismo posėdį pateiktą argumentą, dėl kurio savo nuomonę išreiškė ir kitos šalys bei įstojusios į bylą šalys.
56.      Vokietijos vyriausybės teigimu, ribojamosios priemonės patikos fondo patikėtojo kontroliuojamoms bendrovėms gali būti nustatytos tik tuo atveju, jeigu šios bendrovės yra aiškiai nurodytos Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktame asmenų, subjektų ir įstaigų sąraše. Šį teiginį ji grindžia argumentais, panašiais į pateiktuosius Bendrojo Teismo sprendime Melli Bank / Taryba(40); mano nuomone, Teisingumo Teismas šių argumentų vėliau nepatvirtino(41).
57.      Vokietijos vyriausybės argumentui galbūt būtų galima pritarti kalbant apie bendroves, kurių akcijų dauguma nepriklauso asmenims, turintiems paisyti ribojamųjų priemonių (jie vykdo dalinę kontrolę). Priešingai, argumentui negalima pritarti tuo atveju, kai ribojamosios priemonės taikomos bendrovėms, kurios visiškai priklauso Reglamento Nr. 269/2014 I priede nurodytam asmeniui arba yra jo kontroliuojamos.
58.      Manau, kad jeigu bendrovės visiškai priklauso į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtrauktam fiziniam asmeniui (arba yra jo kontroliuojamos), taikant Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnį tame sąraše neturi būti nurodytas kiekvienos tokios bendrovės pavadinimas. Įtraukus šiuos pavadinimus būtų labai apsunkintas Sąjungos teisės aktų leidėjo darbas ir pakenkta ribojamųjų priemonių įgyvendinimo greičiui bei netikėtumo efektui, su kuriais jos turi būti taikomos(42).
59.      Mano nuomone, pakanka, kad visas bendrovės kapitalas priklausytų fiziniam asmeniui, nurodytam Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktame sąraše (arba būtų jo kontroliuojamas), siekiant šį turtą paprasčiausiai priskirti prie visų to fizinio asmens lėšų ir ekonominių išteklių, kurie gali būti įšaldyti, kategorijos(43).
60.      Siekiant atsakyti į pirmąjį prejudicinį klausimą, lemiamą reikšmę turi ši Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies nuostata: „[į]šaldomos visos I priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, su jais susijusiems subjektams ar įstaigoms priklausančios, jų nuosavybe esančios, jų valdomos ar kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai“.
61.      Nuostatos taikymo sritis yra labai plati vertinant tiek objektyviu požiūriu (turtas ir ištekliai, kurie gali būti įšaldyti), tiek subjektyviu požiūriu (fiziniai ar juridiniai asmenys, kurių santykis su tuo turtu lemia tai, kad jie yra jo savininkai, jį turi, valdo ar kontroliuoja). Reglamento Nr. 269/2014 1 straipsnio e ir f punktuose pateiktos sąvokų „ekonominių išteklių įšaldymas“ ir „lėšų įšaldymas“ apibrėžtys taip pat yra labai plačios.
62.      Sąjungos teisės aktų leidėjas, plačiai apibrėždamas asmens (kuriam taikoma ribojamoji priemonė) ir turto santykį, siekia, kad būtų įšaldytos visos jo lėšos ir ekonominiai ištekliai. Taikant šią priemonę asmuo negali gauti ekonominės naudos (iš tų lėšų ir išteklių), taip pat naudotis priemonėmis, leidžiančiomis išvengti ribojamosios priemonės poveikio(44).
63.      Reikia nustatyti, ar tokiu atveju, koks nagrinėjamas šioje byloje, patikos fondo patikėtojas, perdavęs patikos fondui tam tikrą jam iki tol priklausiusį turtą ar ekonominius išteklius, ir toliau yra saistomas su tuo turtu ir ištekliais vienu iš teisinių santykių, dėl kurių jie pagal Reglamentą Nr. 269/2014 yra privalomai įšaldomi.
64.      Žinoma, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, kokia yra tiksli patikos fondo patikėtojo padėtis nagrinėjamoje byloje. Kadangi patikos fondų struktūra labai nevienalytė, lanksti ir kintanti, kiekvieną atvejį būtina įvertinti atskirai. Dėl patikos fondų neskaidrumo ir nepakankamo viešumo toks vertinimas neabejotinai yra sudėtingas. Nors pareiga atlikti vertinimą tenka prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, Teisingumo Teismas gali jam pateikti keletą naudingų gairių.
65.      Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalyje tam tikros teisinės sąvokos yra ne apibrėžtos, o išvardytos, be to, nepateikta nuorodų į kitas Sąjungos taisykles ar nacionalinę teisę. Taigi tos sąvokos yra savarankiškos Sąjungos teisės sąvokos, kurios turi būti vienodai aiškinamos visose valstybėse narėse.
66.      Tam, kad aiškinimas būtų vienodas, reikia atsižvelgti į nuostatos tekstą
ir kontekstą bei teisės akto, kuriame ši nuostata įtvirtinta, tikslą(45).
3.      Pažodinio aiškinimo kriterijus
67.      Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies gramatinis aiškinimas nėra patikimas, nes kalbinės versijos skiriasi(46). Vienose versijose nurodyti keturių rūšių santykiai (versijoje italų kalba vartojami terminai „appartenenti a, posseduti, detenuti o controllati“, versijoje prancūzų kalba –
terminai
„appartenant aux, possèdent, détiennent, contrôlent“), o kitomis kalbomis šių santykių rūšys yra tik trys (versijoje ispanų kalba nurodyta tik „propiedad, tenencia o control“).
68.      Mano nuomone, šios kalbinės versijos ne prieštarauja viena kitai, o viena kitą papildo. Visose jose nurodyti bent trys būdai, kuriais asmenys saistomi su įšaldytinu turtu ar ekonominiais ištekliais: nuosavybė („appartenant à“; „belonging to“; „appartenenti à“); turėjimas arba vien valdymas („possèdent“, „détiennent“; „owned“, „held“; „posseduti“, „detenuti“) ir kontrolė („contrôlent“; ‚controlled‘; „controllati“).
69.      Nuosavybės ir turėjimo sąvokos yra artimos ir glaudžiai susijusios viena su kita, nes reiškia tiesioginį teisinį asmenų santykį su jų turtu, o kontrolė gali būti veikiau netiesioginė. Vis dėlto visoms šioms kategorijoms būdinga tai, kad išplečiamas ryšys, kuriuo asmuo gali būti saistomas su turtu, neapsiribojant vien nuosavybės teise, kad būtų galima nuspręsti įšaldyti turtą(47).
4.      Konteksto ir tikslo kriterijai
70.      Nustatant, ar Reglamento Nr. 269/2014 taikymo tikslais patikos fondui perduotas turtas arba ekonominiai ištekliai lieka patikėtojo nuosavybe arba yra jo valdomi (turimi), reikia atsižvelgti į šio reglamento tikslą ir jo ryšį su kitais Sąjungos teisės aktais.
71.      Vertinant tikslo požiūriu, aiškinimas, kurį pasiūlysiu, atitinka Sąjungos priimtų taisyklių tikslą nustatyti ribojamąsias priemones asmenims, susijusiems su Rusijos vadovybe agresijos prieš Ukrainą srityje(48). Šis tikslas nebūtų pasiektas, jeigu būtų leista vartoti teisines sąvokas, dėl kurių tokie asmenys, pasitelkę daugiau ar mažiau sudėtingus metodus, galėtų išvengti veiksmingo tų priemonių taikymo.
72.      Taigi pagal teleologinį aiškinimo kriterijų Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalyje nurodytas kategorijas, leidžiančias įšaldyti šio reglamento I priede išvardytiems asmenims priklausantį turtą, reikia aiškinti plačiai.
73.      Sisteminė analizė turi būti grindžiama tuo, kad patikos fondų atveju apskritai galima atskirti arba atsieti teisinius ir tikruosius(49) turto savininkus. Dėl sudėtingos šių fondų struktūros ir neskaidrumo sunku nustatyti, kas yra tikrieji patikos fondui perduoto turto savininkai, ir reikia papildomų pastangų norint apibrėžti tikrą santykių, kuriuos apima šis teisinis institutas, pobūdį. Be to, netinkamo naudojimosi patikos fondais rizika padidėja tada, kai patikos fondas įsteigtas užsienio jurisdikcijoje(50).
74.      Taigi būtina atsižvelgti į konkrečias Sąjungos teisės taisykles dėl galimo ribojamųjų priemonių apėjimo naudojantis patikos fondais ar panašiomis teisinėmis struktūromis. Sisteminiu požiūriu taip pat gali būti naudingos Sąjungos priimtos taisyklės dėl kovos su pinigų plovimu. Ir vienas, ir kitas taisykles analizuosiu toliau.
a)      Patikos fondas kaip priemonė ribojamosioms priemonėms apeiti
75.      Pagal Reglamento Nr. 269/2014 9 straipsnį draudžiama sąmoningai ir apgalvotai dalyvauti veikloje, kurios tikslas arba poveikis yra išvengti ribojamųjų priemonių dėl finansinių išteklių ir lėšų įšaldymo, taikomų šio reglamento I priede išvardytiems fiziniams ir juridiniams asmenims.
76.      Kaip minėjau, patikos fondais gana lengvai galima naudotis siekiant išvengti ekonominių išteklių ir lėšų įšaldymo. Tai Komisija pažymėjo Ūkio subjektams skirtose gairėse dėl sankcijų Rusijai
apėjimo(51).
77.      Ši aplinkybė paaiškina, kodėl buvo priimtos konkrečios Sąjungos teisės normos, kuriomis siekiama užtikrinti, kad patikos fondais nebūtų naudojamasi kaip priemone ribojamųjų priemonių taikymui išvengti:
–        Sprendimo 2014/512/BUSP(52) 1j straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta, kad draudžiama įregistruoti ir suteikti registruotą buveinę, veiklos ar administracinį adresą, taip pat teikti valdymo paslaugas patikos fondui ar panašiai teisinei struktūrai, kai patikėtojas ar naudos gavėjas priklauso kelioms asmenų kategorijoms (įskaitant Rusijos piliečius ar Rusijoje gyvenančius asmenis, Rusijoje įsteigtus arba Rusijos piliečių tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamus juridinius asmenis ar subjektus). Be to, draudžiama tokiems asmenims eiti patikėtinių ar panašias pareigas;
–        Direktyvos (ES) 2024/1226(53) 3 straipsnio 1 dalyje nustatytos būtiniausios taisyklės dėl nusikalstamų veikų apibrėžties ir sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimą. Pagal šią dalį nusikalstama veika laikomas Sąjungos ribojamųjų priemonių apėjimas(54) naudojant ir trečiajai šaliai perduodant į sąrašą įtrauktam asmeniui, subjektui ar įstaigai tiesiogiai ar netiesiogiai nuosavybės teise priklausančias, jų valdomas ar kontroliuojamas lėšas ar ekonominius išteklius, kurie turi būti įšaldyti pagal Sąjungos ribojamąją priemonę, arba kitaip disponuojant tomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais, siekiant juos nuslėpti. Mano nuomone, ši nusikalstama veika buvo apibrėžta, be kita ko, norint kovoti su patikos fondų ir susijusių teisinių struktūrų naudojimu kaip priemone ribojamosioms priemonėms apeiti.
b)      Taisyklės dėl pinigų plovimo
78.      Sisteminį ir teleologinį Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies aiškinimą, susijusį su patikos fondais, palengvina Sąjungos teisės normos, kurios, nors ir priimtos ne ribojamųjų priemonių individualaus taikymo srityje, skirtos tam, kad būtų užkirstas kelias finansų sistemos naudojimui pinigams plauti.
79.      Taip yra todėl, kad apeiti ribojamąsias priemones galima naudojantis tomis pačiomis teisinėmis priemonėmis, schemomis ir metodais, kurie nurodyti Direktyvoje 2015/849. Šios direktyvos tikslas – užtikrinti, kad neteisėti pinigų srautai nepakenktų Sąjungos finansų sektoriaus vientisumui, stabilumui ir reputacijai ir nekeltų grėsmės jos vidaus rinkai ir tarptautiniam vystymuisi(55).
80.      Viena iš pagrindinių Direktyvos 2015/849(56) sąvokų yra turto „tikrojo savininko“ sąvoka. Pagal jos 3 straipsnio 6 punkto b papunktį(57) patikos fondų atveju „tikraisiais savininkais“ privaloma laikyti penkių kategorijų asmenis, įskaitant visų pirma patikėtoją arba patikėtojus. Remiantis šios direktyvos, iš dalies pakeistos Direktyva 2019/2177, 31 straipsnio 1 dalimi, tokia pati pareiga taikoma ir teisinėms struktūroms, kurių sudėtis ar funkcijos yra analogiškos patikos fondų sudėčiai ir funkcijoms.
81.      Direktyvos 2015/849 3 straipsnyje sąvokų apibrėžtys pateiktos siekiant įgyvendinti šią direktyvą, o jos tikslas apsiriboja kova su pinigų plovimu. Vis dėlto, vertinant sisteminiu Sąjungos teisės požiūriu, patikos fondo patikėtojo, kaip turto „tikrojo savininko“(58), nustatymas gali padėti išaiškinti panašias sąvokas, įtvirtintas teisės aktuose, kurie skirti kovai su kitais veiksmais, tokiais pat neteisėtais kaip pinigų plovimas, t. y. aktyviu materialinės ar finansinės paramos teikimu Rusijos politikams, atsakingiems už Krymo aneksiją ar agresiją prieš Ukrainą(59).
c)      Tarpinė išvada
82.      Taigi pagal sisteminį ir teleologinį Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies aiškinimą, atsižvelgiant į kitas nuostatas dėl šios rūšies ribojamųjų priemonių ir bendresnes pinigų plovimo taisykles, galima teigti, kad patikos fondo patikėtojas iš esmės gali patekti į toje nuostatoje nurodytas teisines situacijas.
83.      Remiantis šia prielaida turės būti įvertintos faktinės aplinkybės, susijusios su kiekvienu patikos fondu ir jame dalyvaujančiais asmenimis, kad būtų nustatyta, ar tuo fondu buvo pasinaudota kaip būdu apeiti ribojamąsias priemones. Kartoju, šį vertinimą turi atlikti nacionalinis teismas, o Teisingumo Teismas gali jam pateikti gaires, kurias pasiūlysiu toliau.
5.      Patikėtojo santykis su patikos fondui perduotais ekonominiais ištekliais
84.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi įvertinti patikėtojo ir patikos fondui perduoto turto santykį ir nustatyti, ar šia priemone galėjo būti pasinaudota siekiant išvengti pagal Reglamentą Nr. 269/2014 numatytų ribojamųjų priemonių.
85.      Pagrindinė byla susijusi su įprastu tarptautinės privatinės teisės atveju, t. y. taikant 1985 m. Hagos konvencijos nuostatas Italijoje pripažintu patikos fondu, įsteigtu pagal Bermudų salų teisę.
86.      Patikos fondui taikoma Bermudų salų teisė, ir šalys šios aplinkybės neginčija. 1985 m. Hagos konvencijos 6 straipsnyje nustatyta, kad „patikos fondui taikoma patikėtojo pasirinkta teisė“, o 8 straipsnyje nurodyta, kad ši teisė „taikoma patikos fondo galiojimui, aiškinimui ir pasekmėms, taip pat administravimui“.
87.      Taigi reikia atsižvelgti į 1985 m. Hagos konvencijoje nustatytas patikos fondų pripažinimo sąlygas, visų pirma įtvirtintas jos 2 ir 11 straipsniuose. Pagal 11 straipsnį Italija privalo pripažinti tam tikras patikos fondų pasekmes tiek, kiek jos numatytos Bermudų salų teisės aktuose.
88.      Manau, kad remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nutartyje nurodyta Italijos teise ir šios šalies jurisprudencija, susijusia su patikos fondais, negalima neatsižvelgti į tai, kad nagrinėjamoje byloje patikos fondui taikomos Bermudų salų materialinės teisės normos. Pagal šias normas patikėtoją su patikos fondo turtu siejantis santykis turi būti vertinamas kaip fakto klausimas.
89.      Kaip nurodyta 1989 m. Trust (Special Provision) Act 2 skirsnio 2 poskirsnyje, Bermudų salose veikiantiems patikos fondams būdingos įprastos tokios institucijos savybės. Vis dėlto Bermudų salų teisė yra labai lanksti ir pagal ją užtikrinama patikėtojo apsauga suteikiant jam nemažai prerogatyvų, dėl kurių, mano nuomone, jis gali išlikti patikos fondui perduoto turto „tikruoju savininku“.
90.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali atsižvelgti į toliau nurodytas prerogatyvas, kurios netrukdo sukurti patikos fondo(60) ir yra pripažintos Bermudų salų teisėje(61) (taip pat patikrinti, ar patikėtojas jomis pasinaudojo):
–        patikėtojas turi teisę atšaukti visą patikos fondą ar jo dalį. Tokiu atveju turtas vėl taptų patikėtojo turto dalimi(62). Kaip teigia Italijos vyriausybė, iš šios įstatymo nuostatos matyti, kad patikėtojas yra patikos fondo turto „tikrasis savininkas“;
–        patikėtojas išlaiko teisę duoti privalomus nurodymus dėl patikos fondo turto pirkimo, valdymo, pardavimo arba kitų verslo ar investavimo sandorių, susijusių su patikos fondo turtu, arba tokio turto bet kokio investavimo ar reinvestavimo, ir naudotis bet kokiais įgaliojimais ar teisėmis, kylančiomis iš tokio turto;
–        patikėtojas turi galimybę paskirti bet kurį patikos fondo patikėtinį ar saugotoją, padidinti jų skaičių, atšaukti ar pakeisti juos;
–        patikėtojas turi teisę padidinti naudos gavėjų ar naudos gavėjų kategorijų skaičių arba pašalinti juos, taip pat galimybę pats būti vienu iš patikos fondo naudos gavėjų.
91.      Atsižvelgiant į visas šias savybes akivaizdu, kad patikos fondo, kuriam taikoma Bermudų salų teisė, patikėtoją su fondui perduotu turtu ir ekonominiais ištekliais gali sieti santykis, dėl kurio šis asmuo gali tapti perduoto turto „tikruoju savininku“. Panašus santykis patenka į Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, siekiant tokiam turtui ir ištekliams taikyti įšaldymo priemonę.
92.      Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, į pirmąjį prejudicinį klausimą siūlau atsakyti taip: pagal specialias steigiamojo akto ar jo pakeitimų sąlygas ir konkrečiam patikos fondui taikomą teisę nėra jokių kliūčių patikos fondui perduotus ekonominius išteklius ir lėšas ir toliau laikyti priklausančiais patikėtojui arba jo valdomais, taikant Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį.
D.      Antrasis prejudicinis klausimas
93.      Kadangi į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pirmąjį klausimą siūlau atsakyti teigiamai, antrojo prejudicinio klausimo nagrinėti nereikia, nes jis suformuluotas tam atvejui, jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai. Bet kuriuo atveju šį klausimą išnagrinėsiu papildomai.
94.      Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori išsiaiškinti, ar tuo atveju, jeigu patikėtojas nėra asmuo, kuriam priklauso turtas (perduotas patikos fondui), taikoma Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalis, nes tas turtas priklauso su patikėtoju „susijusiam“ kitam asmeniui.
95.      Tas teismas teigia, kad frazė „susiję fiziniai asmenys“ gali būti suprantama kaip reiškianti „tokias situacijas, kokia nagrinėjama šioje byloje, kai turtas, nors ir nepriskirtinas [Reglamento Nr. 269/2014] I priede nurodytam asmeniui, vis dar yra reikšmingai susijęs su šiuo asmeniu, bent jau tol, kol neperduotas naudos gavėjams“.
96.      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas priduria, kad „patikos fondo atveju susijęs asmuo akivaizdžiai yra patikėtinis, kuris valdo perduotą turtą patikėtojo interesais. Aplinkybė, jog steigiamajame akte įtvirtintas planas lieka galioti, nekeičia fakto, kad patikėtojas tokio plano norėjo siekdamas įgyvendinti savo interesus ir kad patikos fondo valdytojus <...> pasirenka patikėtojas arba bet kuriuo atveju asmenys, kuriuos steigiamuoju aktu paskyrė patikėtojas“.
97.      Iš šių argumentų matyti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, jog gali egzistuoti reikšmingas teisinis patikėtojo ir patikėtinio ryšys, leidžiantis juos abu laikyti susijusiais asmenimis, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį.
98.      Tarybos teisės aktuose dėl ribojamųjų priemonių dažnai remiamasi „ryšio“ kriterijumi, tačiau jis nėra apibrėžtas, o jo reikšmė priklauso nuo įvairių kontekstų ir aplinkybių. Toks kriterijus gali būti suprantamas kaip nuoroda į fizinius ar juridinius asmenis, kuriuos apskritai vienija bendri interesai, tačiau nebūtina, kad jie vykdytų bendrą ekonominę veiklą. Paprastai ši sąvoka reiškia, kad egzistuoja ryšys, apimantis ne tik paprastus šeimos santykius(63).
99.      Vis dėlto, kaip pabrėžia Komisija ir kelios į bylą įstojusios vyriausybės, Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalyje nurodant „susijus[ius] fizin[ius] ar juridin[ius] asmen[is], subjekt[us] ar organizacij[as]“ reikalaujama, kad jie būtų „[išvardyti] I priede“.
100. Taigi norint priimti priemonę, pagal kurią įšaldomos su fiziniu ar juridiniu asmeniu „susijusio“ subjekto lėšos ir ekonominiai ištekliai, būtina, kad tas subjektas būtų įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą(64).
101. Vis dėlto abejotina, ar reikalavimas, kad susiję asmenys taip pat turi būti įtraukti į I priede pateiktus sąrašus, atitinka tikslus, kuriais pagrįstas subjektyvios ribojamųjų priemonių taikymo srities išplėtimas pagal Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį.
102. Šiuo požiūriu galima suprasti Italijos vyriausybės siūlomą
aiškinimą: tai, kad asmuo įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą, neabejotinai leidžia automatiškai taikyti ribojamąsias priemones, tačiau šios priemonės taip pat gali būti taikomos įrodžius ryšio egzistavimą, net jeigu asmuo nėra įtrauktas į tą priedą.
103. Kad ir koks patrauklus būtų toks aiškinimas, de lege lata teisės normos turinio taip aiškinti negalima: tam, kad būtų ryšys, susijęs asmuo ar subjektas turi būti aiškiai įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą.
104. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad nagrinėjamo patikos fondo atveju patikėtoją ir patikėtinį sieja ryšys, tačiau patikėtinis nėra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą.
105. Nesant tokio aiškaus įtraukimo, glaudus patikėtojo ir patikėtinio ar saugotojo ryšys turėtų būti nustatytas remiantis nuosavybės ar valdymo sąvokomis, išnagrinėtomis atsakant į pirmąjį prejudicinį klausimą, arba kontrolės sąvoka, kurią analizuosiu atsakydamas į trečiąjį klausimą.
106. Taigi manau, kad patikos fondui perduotų ekonominių išteklių arba lėšų įšaldymo priemonė gali būti priimta, jeigu pats „susijęs“ asmuo yra įtrauktas į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą.
E.      Trečiasis prejudicinis klausimas
107. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas vėlgi alternatyviai nori išsiaiškinti, ar tuo atveju, jeigu į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų atsakyta neigiamai, taikoma Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalis, jeigu patikėtojas kontroliuoja patikos fondui paties perduotą turtą ar išteklius.
108. Kadangi į pirmąjį klausimą pasiūliau atsakyti teigiamai, nagrinėti trečiojo klausimo nereikia. Vis dėlto tai padarysiu tam atvejui, jeigu Teisingumo Teismas laikytųsi kitokios pozicijos dėl pirmojo klausimo.
109. Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalyje pateikta lėšų ir ekonominių išteklių „kontrolės“ sąvoka papildo to paties turto ar išteklių nuosavybės ir turėjimo kriterijus. Ši sąvoka įtraukta dėl to, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas norėjo išsamiai
apibrėžti galimas situacijas ir taip užkirsti kelią ribojamųjų priemonių apėjimui.
110. Taikant turto kontrolės kriterijų galima išspręsti teisinių priemonių ir schemų, pagal kurias turto ar išteklių savininkas perduoda savo nuosavybę tretiesiems asmenims, tačiau ir toliau priima sprendimus dėl jos naudojimo ir paskirties, taikymo klausimą. Be to, šis kriterijus itin tinkamas siekiant užtikrinti, kad užsienio jurisdikcijose įsteigti patikos fondai nebūtų naudojami kaip priemonė Sąjungos ribojamosioms priemonėms apeiti.
111. Komisija ir Taryba valstybių narių kompetentingoms institucijoms pateikė aiškinamąsias gaires dėl ribojamųjų įšaldymo priemonių taikymo. Konkrečiai kalbant, Komisija nurodė keletą veiksnių arba kriterijų(65), į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant, ar subjektas yra kontroliuojamas kito asmens arba subjekto, t. y. ar pastarasis gali daryti ir faktiškai daro lemiamą įtaką pirmojo elgesiui(66).
112. Visų pirma išnagrinėsiu kai kuriuos iš šių kriterijų (juos laikau svarbiais). Ne visada įmanoma tuos kriterijus taikyti patikos fondams, tačiau kai kurie iš jų yra naudingi siekiant nustatyti, ar patikėtojas kontroliuoja patikos fondui paties perduotas lėšas ir ekonominius išteklius. Išsiaiškinti, ar taip yra nagrinėjamu atveju, galiausiai vėlgi turės prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
113. Pirmasis iš šių kriterijų yra „įgaliojimai skirti arba pašalinti daugumą [kontroliuojamo] juridinio asmens ar subjekto administracinio, valdymo ar priežiūros organo narių“. Patikos fonduose, atsižvelgiant į jų struktūrą, patikėtojas kontroliuoja fondo veikloje dalyvaujančius subjektus: jis skiria ir gali keisti patikėtinį, taip pat gali skirti ir pakeisti saugotoją. Kitaip tariant, turėdamas didelę galią arba longa manus patikėtojas, nelygu atvejis, gali daryti įtaką patikos fondo valdytojams, priklausantiems nuo patikėtojo valios išlaikyti juos pareigose.
114. Tą patį galima pasakyti ir apie kriterijų „įtaka įmonės strategijai, veiklos politikai, verslo planams, investicijoms, pajėgumams, finansavimo skyrimui, žmogiškiesiems ištekliams ir teisiniams klausimams“. Patikėtojas šiuos veiksnius gali iš anksto nustatyti steigiamajame akte, kurio privalo laikytis patikėtinis, valdydamas ir administruodamas patikos fondo turtą. Be to, patikėtojas paprastai paskiria patikėtinį, kuriuo visiškai pasitiki, todėl niekas netrukdo jam duoti nurodymų dėl patikos fondo administravimo, kurių viešai skelbti nereikia. Patikėtojas steigiamajame akte taip pat gali nustatyti pareigą periodiškai teikti jam informaciją apie patikos fondo administravimą.
115. Kaip minėjau, Bermudų salų teisėje patikos fondo patikėtojui suteikti platūs įgaliojimai – jis gali kartu su patikėtiniu valdyti patikos fondą ir keisti šiai funkcijai atlikti paties paskirtą asmenį ar bendrovę. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi išsiaiškinti, ar nagrinėjamu atveju yra tokių aplinkybių, iš kurių matyti, kad patikėtojas kontroliuoja patikos fondo turto valdymą.
116. Papildomas (ir netiesioginis) patikėtojo vykdomos kontrolės požymis
yra tai, kad patikos fondo finansiniai ištekliai ir turtas skiriami veiklai, kurios pagrindinis arba vienintelis adresatas ar naudos gavėjas de facto yra pats patikėtojas(67).
117. Kontrolė taip pat akivaizdi tuo atveju, kai patikėtojas gali nustatyti papildomus priežiūros mechanizmus. Konkrečiai kalbant, ji akivaizdi, kai patikėtojas gali paskirti patikos fondo saugotoją, užtikrinantį teisingą išteklių ir lėšų administravimą. Pagal nuostatą dėl patikos fondo atšaukimo tuo atveju, kai nepasiekti steigiamajame akte nustatyti tikslai, patikėtojas galiausiai turi teisę vykdyti galutinę kontrolę.
118. Taigi Bermudų salų teisėje, visų pirma 2014 m. iš dalies pakeitus 1989 m. Trusts (Special Provisions) Act, patikėtojui suteiktos reikšmingos prerogatyvos: jis gali pasilikti didelius įgaliojimus kontroliuoti patikos fondą.
119. Norėčiau pridurti, kad, kaip teigia prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas(68), atrodo, jog nuo byloje nagrinėjamo patikos fondo įsteigimo padaryti pakeitimai, net jeigu jais siekiama sumažinti patikėtojo įgaliojimus, priklauso nuo patikėtojo valios ir dar kartą parodo, kad jis turi kontrolės įgaliojimus. Šiais pakeitimais patikėtojo galimybė tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoti patikos fondui paties perduotą turtą, pakeičiant patikėtinius ar saugotojus kitais asmenimis, kuriais jis pasitiki, yra ne iš dalies pakeista, o patvirtinta.
120. Vadinasi, patikėtojui nėra jokių kliūčių kontroliuoti, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį, patikos fondui paties perduotas lėšas ir ekonominius išteklius ir daryti jiems lemiamą įtaką(69). Kartoju, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės patikrinti, ar taip yra nagrinėjamu atveju.
V.      Išvada
121. Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau taip atsakyti Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Lacijaus regiono administracinis teismas, Italija):
2014 m. kovo 17 d. Tarybos reglamento Nr. 269/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi, iš dalies pakeisto 2014 m. gegužės 12 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 476/2014 ir įgyvendinto 2022 m. vasario 28 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2022/336, 2 straipsnio 1 dalis
turi būti aiškinama taip:
pagal specialias steigiamojo akto ar jo pakeitimų sąlygas ir konkrečiam patikos fondui taikomą teisę nėra jokių kliūčių patikos fondui perduotus ekonominius išteklius ir lėšas ir toliau laikyti priklausančiais patikėtojui arba vien jo valdomais, taikant Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio 1 dalį.
1      Originalo kalba: ispanų.
2      Pirmenybę teiksiu terminui „patikos fondas“ (angl. „trust“), o ne kitiems į jį panašiems, bet nebūtinai su juo sutampantiems terminams (pavyzdžiui, „patikos struktūros“).
3      2014 m. kovo 17 d. Tarybos reglamentas dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (OL L 78, 2014, p. 6), su pakeitimais, padarytais 2014 m. gegužės 12 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 476/2014 (OL L 137, 2014, p. 1), įgyvendintas 2022 m. vasario 28 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2022/336 (OL L 58, 2022, p. 1). Patikos fondo patikėtojas į I priede pateiktą sąrašą įtrauktas pagal 2022 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2022/337, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/145/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (OL L 59, 2022, p. 1), ir pagal Įgyvendinimo reglamentą 2022/336.
4      Toliau – 1985 m. Hagos konvencija. Tekstą ispanų kalba galima rasti adresu https://assets.hcch.net/docs/07ea0975-a3d8-43a6-be2f-4b55f8c3a996.pdf.
5      Reglamentu Nr. 476/2014 iš dalies pakeistos redakcijos.
6      2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 ir panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB bei Komisijos direktyva 2006/70/EB (OL L 141, 2015, p. 73), iš dalies pakeista 2019 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2019/2177 (OL L 334, 2019, p. 155).
7      Decreto legislativo 22 giugno 2007, n. 109 – Misure per prevenire, contrastare e reprimere il finanziamento del terrorismo e l’attività dei Paesi che minacciano la pace e la sicurezza internazionale, in attuazione della direttiva 2005/60/CE (2007 m. birželio 22 d. Įstatyminis dekretas Nr. 109 dėl priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią teroristų finansavimui ir šalių, keliančių grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui, veiklai, kovoti su tuo ir tai slopinti ir įgyvendinama Direktyva 2005/60/EB) (GURI, Nr. 172, 2007 m. liepos 26 d.).
8      Decreto legislativo 25 maggio 2017, n. 90 – Attuazione della direttiva (UE) 2015/849 relativa alla prevenzione dell’uso del sistema finanziario a scopo di riciclaggio dei proventi di attività criminose e di finanziamento del terrorismo e recante modifica delle direttive 2005/60/CE e 2006/70/CE e attuazione del regolamento (UE) n. 2015/847 riguardante i dati informativi che accompagnano i trasferimenti di fondi e che abroga il regolamento (CE) n. 1781/2006 (2017 m. gegužės 25 d. Įstatyminis dekretas Nr. 90 dėl Direktyvos (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2005/60/EB ir 2006/70/EB bei Reglamentas (ES) 2015/847 dėl informacijos, teikiamos pervedant lėšas, ir kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1781/2006, įgyvendinimo) (GURI, Nr. 140, 2017 m. birželio 19 d., Paprastasis priedas Nr. 28).
9      Legge 16 ottobre 1989, n. 364 – Ratifica ed esecuzione della convenzione sulla legge applicabile ai trusts e sul loro riconoscimento, adottata a L’Aja il 1º luglio 1985 (1989 m. spalio 16 d. Įstatymas Nr. 364 dėl 1985 m. liepos 1 d. Hagos konvencijos dėl patikos fondams ir jų pripažinimui taikytinos teisės ratifikavimo ir vykdymo) (GURI, Nr. 261, 1989 m. lapkričio 8 d., Paprastasis priedas Nr. 84).
10      Bendrovės B ir A kartu su Kipro bendrove N valdo prabangias vilas Arcakenoje, Kosta Smeraldoje, Sardinijoje. Bendrovė C užsiima automobilių nuomos verslu, o bendrovė D teikia turizmo paslaugas. Iki įšaldymo priemonės priėmimo minėtos vilos sistemingai buvo nuomojamos tik patikos fondo patikėtojui.
11      Bendrovės pareiškėjos tai pripažino savo rašytinėse pastabose (1 punktas): Bermudų salose buveinę turinčiai patronuojančiajai bendrovei priklauso visos keturių bendrovių akcijos.
12      Taip pat vadinamas „settlor“. Dėl patikėtojo santykio su patronuojančiajai bendrovei perduotu turtu žr. šios išvados 51–54 punktus.
13      [Išvados versijoje ispanų kalba] vartoju [anglišką] terminą
[„trustee“], o ne patikėtinį reiškiantį [ispanišką] terminą „fideicomisario“. Kaip paaiškinsiu toliau, patikėtinis pagal patikos dokumento nuostatas valdo ir administruoja patikos fondui perduotą turtą, taip pat perduoda šį turtą naudos gavėjams, baigus patikos fondo veiklą arba pagal patikos dokumentą.
14      Kaip Italijos vyriausybė informavo rašytinių pastabų 4 ir 10 punktuose, bendrovė T veikė kaip patikėtinė nuo 2021 m. balandžio 1 d., o anksčiau patikėtine buvo bendrovė H.
15      Saugotojo funkcija – užtikrinti tinkamą patikos fonde numatytos programos įgyvendinimą.
16      Šis asmuo 2006–2013 m. ėjo vykdomojo direktoriaus pareigas patikos fondo patikėtojui priklausančioje Rusijos bendrovėje, kuri veikia plieno ir gavybos sektoriuose. Nuo 2013 m. jis yra kitos Rusijos bendrovės (ji kontroliuoja bendroves, kurių pagrindiniai akcininkai – patikos fondo patikėtojas ir jo šeimos nariai) vykdomasis direktorius.
17      2014–2021 m. saugotojo funkcijas vykdė kitas asmuo, kuriuo patikėtojas pasitikėjo.
18      Savo rašytinėse pastabose Italijos vyriausybė pažymėjo, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtinas pagal SESV 275 straipsnį. Vis dėlto teismo posėdyje ji aiškiai nurodė, kad atsisako nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo, atsižvelgdama į 2024 m. rugsėjo 10 d. Teisingumo Teismo sprendimo Neves 77 Solutions (C-351/22, EU:C:2024:723) 39 punkte įtvirtintą jurisprudenciją.
19      Hayton, David, „Trust in Private International Law“, Recueils de cours, Académie de droit international, 2013, p. 9–98; Hayton, D. ir kt. (red.), Principles of European Trust Law, Kluwer, 1999; Noseda, F., „Unpacking the trust concept: closing the common law-civil law gap“, Trust & Trustees, 2024, p. 1–9.
20      2017 m. rugsėjo 14 d. sprendimo (C-646/15, EU:C:2017:682) 3–5 punktai.
21      Principios, Definiciones y Normas Modelo de Derecho Privado Europeo. Borrador del Marco Común de Referencia (Europos privatinės teisės principai, apibrėžtys ir pavyzdinės taisyklės. Bendrosios principų sistemos projektas; angl. Draft Common Frame of Reference, DCFR) X.–1:201 straipsnyje pateikta tokia apibrėžtis: „Patikos fondas reiškia teisinius santykius, kai asmuo – patikėtinis – yra įpareigotas valdyti vieną ar daugiau turto vienetų (patikos fondą) arba jais disponuoti pagal tuos teisinius santykius reglamentuojančias nuostatas (patikos fondo nuostatas) kito asmens, naudos gavėjo, naudai arba siekiant viešojo intereso“.
22      Vis dėlto pagal 1985 m. Hagos konvencijos 3 straipsnį ji taikoma tik savanoriškai įsteigtiems ir rašytiniais patvirtinamaisiais dokumentais pagrįstiems patikos fondams.
23      Von Overbeck, A. E., „Rapport explicatif sur la Convention de La Haye de 1985 relative au trust“ (aiškinamasis pranešimas), Actes et documents de la Quinzième session (1984), II tomas, Trusts – loi applicable et reconnaissance, Haga, Imprimerie Nationale, 1985, p. 370–415.
24      1985 m. Hagos konvencija buvo siekiama ne nustatyti patikos fondo institutą šalyse, kurioms jis buvo nežinomas, o tik paskatinti jį pripažinti.
25      Konvenciją įgyvendinančios valstybės, kurios yra jos šalys, apima penkias Sąjungos valstybes nares (Kiprą, Italiją, Liuksemburgą, Maltą ir Nyderlandus). Prancūzija konvenciją pasirašė, tačiau jos neratifikavo, o Sąjunga nėra konvencijos šalis. Jungtinė Karalystė ir Bermudų salos, kaip Jungtinės Karalystės užjūrio teritorija, taip pat nėra jos šalis. Be kitų valstybių, taikančių bendrosios teisės sistemas (Australijos, Kanados ir Jungtinių Amerikos Valstijų, kurios konvenciją pasirašė, bet dar neratifikavo), konvencijos šalys taip pat yra valstybės arba labai mažos valstybės, veikiančios kaip finansų centrai (Lichtenšteinas, Monakas, Panama, San Marinas ir Šveicarija). Valstybių – konvencijos šalių, kuriose taikoma konvencija, – sąrašas pateiktas šiuo adresu: https://www.hcch.net/es/instruments/conventions/status-table/?cid=59.
26      Tai 1985 m. Hagos konvencijos 2 straipsnyje vartojama sąvoka.
27      Ieškinio dėl turto negali pareikšti nei patikėtojo, nei patikėtinio, nei naudos gavėjo asmeniniai kreditoriai. Naudos gavėjo kreditoriai gali tik sustabdyti teisių patikos fondo atžvilgiu įgyvendinimą ir tik tuo atveju, jei patikos fondas nėra discretionary, protective arba spendthrift. Kalbant apie atskiro turto valdymą, t. y. patikėtojo, patikėtinio ir naudos gavėjo santykius, pažymėtina, kad patikos fondui taikomos taisyklės yra daugiau ar mažiau panašios į tas, kurios taikomos įgaliojimo, pavedimo ir atstovavimo sutartims.
28      Žr. Hansmann, H., ir Mattei, U., „The Functions of Trust Law: A Comparative Legal and Economic Analysis“, New York University Law Review, t. 73, 1998, p. 434.
29      Perduoti turto valdymą trečiajam asmeniui siekiant organizuoti paveldėjimą; apsaugoti nepilnamečių ar tam tikrų kategorijų šeimos narių, ar pažeidžiamų suaugusiųjų turtą; bendrai valdyti kapitalo bendrovių grupės turtą; finansuoti labdaros projektą naudojantis tarpininko, kuriam pavesta rinkti lėšas, paslaugomis; investuoti siekiant ateityje finansuoti išlaidas (pavyzdžiui, studijų išlaidas arba senatvės pensiją). Žr. FATF ir Egmont Group, Ocultación de la identidad de los beneficiarios finales, 2018 m. liepos mėn.; galima rasti šiuo adresu: https://www.fatf-gafi.org/content/dam/fatf-gafi/translations/reports/SPANISH-FATF-Egmont-Concealment-Beneficial-Ownership.pdf.
30      Žr. Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF) darbus, visų pirma FATF, Guía sobre beneficiario final y transparencia de otras estructuras jurídicas, Paryžius, 2024; galima rasti šiuo adresu: https://www.fatf-gafi.org/content/dam/fatf-gafi/translations/reports/Spanish-Guidance%20on%20Beneficial%20Ownership%20and%20Transparency%20of%20Legal%20Arrangements.pdf.coredownload.inline.pdf.
31      FATF ir Egmont Group, Ocultación de la identidad de los beneficiarios finales, 2018 m. liepos mėn., 50 punktas.
32      Doktrinoje minimi „offshore-inspired trusts“ ir pabrėžiama, kad patikos fondai neteisėtai naudojami siekiant išvengti mokesčių ir plauti pinigus. Žr. be kita ko, Samet, I., „On trust, hypocrisy and conscience“, The Cambridge Law Journal, t. 83, 1-asis leidimas, 2024, p. 158–183; Dagan, H., ir Samet, I., „What’s Wrong with Massively Discretionary Trusts“, Law Quarterly Review, t. 138, 2022, p. 624; Smith, L., „Massively Discretionary Trusts“, Trusts & Trustees, t. 25, 2019, p. 397.
33      Tam tikrose lengvatinio apmokestinimo jurisdikcijose veikiantys teisininkai tokius privalumus net reklamuoja, kaip nurodyta, pavyzdžiui, straipsnyje „Best Offshore Trust Jurisdiction – a Comparison“ (galima rasti adresu https://www.offshorecorporation.com/trust/).
34      Kaip nurodyta Multilateral Repo Task Forcea, „Global Advisory on Russian Sanctions Evasion“, 2023 m. kovo 9 d., p. 3, „specifically, REPO members have discovered trust arrangements that may have been designed to thwart sanctions enforcement. These arrangements may indicate that everyone involved in the trust —including law firms, grantors (also defined as protectors), trustees, settlors, and beneficiaries— may be involved in sanctions evasion. In some instances, sanctioned Russians individuals and entities and their proxies may involve relatives and close associates in these legal structures and arrangements to further obfuscate their ownership or relation to the assets. It is not uncommon for these legal entities and arrangements to be located in jurisdictions that are tax or corporate formation havens, which may afford a degree of secrecy to Russian elites and their proxies“ (galima rasti šiuo adresu: https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023-03/230309-repo-global-advisory_en.pdf).
35      Sprendimo Ismailova / Taryba (T-234/22, EU:T:2024:287) 136–153 punktai. Dėl šio sprendimo buvo pateiktas apeliacinis skundas byloje C-506/24 P, kuri dar nebaigta nagrinėti.
36      Atnaujintus šių teisės aktų tekstus galima rasti adresu https://www.bermudalaws.bm/search/*/SPContentType:%C7%82%C7%82436f6e736f6c696461746564204c6177.
37      2 skirsnio 3 poskirsnis su pakeitimais, padarytais 2014 m: 22 s. 2, galioja nuo 2014 m. liepos 16 d.: „The reservation or grant by the settlor of certain rights and powers, and the fact that the trustee may himself have rights as a beneficiary, are not necessarily inconsistent with the existence of a trust.“
38      Bendrovių pareiškėjų advokatai teigia, kad patronuojančioji bendrovė priklauso bendrovei T, kuri yra pagal Šveicarijos teisę įsteigta ir Šveicarijoje buveinę turinti patikos bendrovė, dabartinė patikos fondo patikėtinė.
39      Žr. visų pirma nutartį dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą (nuasmeninto originalo italų kalba 8 puslapis): „šiame prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateiktas klausimas susijęs su tuo, ar [patikos fondui] perduotas turtas, ištekliai ir santykiai gali būti laikomi „priklausančiais“ patikėtojui, net jei jis nėra perduoto turto naudotojas, valdytojas arba galutinis naudos gavėjas, ar subjektui, „susijusiam“ su patikėtoju arba faktiškai „kontroliuojamam“ paties patikėtojo, ir dėl to [Reglamento Nr. 269/2014] 2 straipsnio 1 dalyje numatytos įšaldymo priemonės gali būti taikomos turtui, kurį patikos fondui perdavė nurodytas (arba į sąrašą įtrauktas) patikėtojas“.
40      2009 m. liepos 9 d. Sprendimo Melli Bank / Taryba (T-246/08 ir T-332/08, EU:C:2009:266) 146 punktas.
41      2012 m. kovo 13 d. Sprendimo Melli Bank / Taryba (C-380/09 P, EU:C:2012:137) 76 ir paskesni punktai.
42      Jeigu reikėtų į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą įtraukti bendroves, kurios visiškai priklauso fiziniam asmeniui (arba yra jo kontroliuojamos), ta pati taisyklė būtų taikoma ir kitų rūšių turtui, todėl kiekvienas turtas, kurį tas asmuo valdo nuosavybės teise arba kontroliuoja, taip pat turėtų būti nustatytas ir įtrauktas į sąrašus. Logiškai mąstant, tokį Reglamento Nr. 269/2014 2 straipsnio aiškinimą reikia atmesti.
43      Teismo posėdyje Vokietijos vyriausybė pripažino, kad įšaldyti į Reglamento Nr. 269/2014 I priede pateiktą sąrašą neįtrauktos bendrovės turtą yra įmanoma, kai šiame sąraše nurodytas asmuo nuosavybės teise turi, valdo ar kontroliuoja šį turtą.
44      2021 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Bank Sepah (C-340/20, EU:C:2021:903) 56 punkte nurodyta, kad siekiant įgyvendinti ribojamųjų priemonių tikslus ne tik teisėta, bet ir būtina, kad sąvokų „lėšų įšaldymas“ ir „ekonominių išteklių įšaldymas“ apibrėžtys būtų aiškinamos plačiai, nes „reikia užkirsti kelią bet kokiam įšaldyto turto naudojimui, kuris leistų apeiti nagrinėjamus reglamentus ir išnaudoti sistemos spragas“.
45      2025 m. sausio 16 d. Sprendimo VB II (Informavimas apie teisę į bylos nagrinėjimą iš naujo) (C-400/23, EU:C:2025:14) 40 punktas ir 2021 m. lapkričio 30 d. Sprendimo LR Ģenerālprokuratūra (C-3/20, EU:C:2021:969) 79 punktas.
46      Keturi skirtingi terminai vartojami versijose anglų kalba („belonging to, owned, held, controlled“), vokiečių kalba („Eigentum“, „Besitz“, „gehalten“, „kontrolliert“), prancūzų kalba („appartenant aux, possèdent, détiennent, contrôlent“), italų kalba („appartenenti a, posseduti, detenuti, controllati“), portugalų kalba („pertencentes, na posse ou que se encontram à disposição ou sob controlo“), rumunų kalba („aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate“) ir nyderlandų kalba („toebehoren aan, eigendom, bezit, zeggenschap“). Versijoje ispanų kalba nurodyti tik trys terminai: „propiedad“, „tenencia“ ir „control“. Be to, versijose vokiečių ir ispanų kalbomis nėra termino, aiškiai atitinkančio sąvoką „appartenenti a“, kuri pateikta versijose anglų, portugalų ir prancūzų kalbomis.
47      Pagal analogiją žr. 2019 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo HTTS / Taryba (C-123/18 P, EU:C:2019:694) 69 punktą: „Reglamente Nr. 961/2010 sąvokos „priklausantis“ ir „j[os] kontroliuojamas“ vartojamos tam, kad Taryba galėtų imtis veiksmingų priemonių prieš visus asmenis, subjektus ar organizacijas, susijusius su bendrovėmis, dalyvaujančiomis platinant branduolinius ginklus. Tai reiškia, kad priklausymas ar kontrolė gali būti tiesioginė arba netiesioginė. Jei šis ryšys turėtų būti nustatytas remiantis tik tuo, kad tie asmenys tiesiogiai priklauso ar yra kontroliuojami, šių priemonių galėtų būti išvengta pasinaudojus įvairiomis sutartyje numatytomis ar faktiškai turimomis kontrolės galimybėmis, kurios leistų bendrovei daryti lygiai tokią pačią įtaką kitiems subjektams kaip ir tiesioginis priklausymas ar kontrolė.“ Toliau Teisingumo Teismas nurodė (70 punktas), kad ribojamųjų priemonių srityje sąvokos „priklausanti [kitam subjektui] arba [jo] kontroliuojama bendrovė“ apimtis yra ne ta pati kaip paprastai bendrovių teisėje vartojamos sąvokos, kai siekiama nustatyti bendrovės, teisiškai kontroliuojamos kito sprendimus priimančio komercinio subjekto, komercinę atsakomybę.
48      Teisingumo Teismas konstatavo, kad „ginčijamais aktais siekiamų tikslų svarba, t. y. Ukrainos teritorijos vientisumo, suvereniteto ir nepriklausomybės apsauga, taip pat taikaus krizės šioje šalyje sprendimo skatinimas, kuriuos apima <...> platesnis tikslas išsaugoti taiką ir tarptautinį saugumą, remiantis ESS 21 straipsnyje nustatytais Sąjungos išorės veiksmų tikslais, gali pateisinti neigiamas, netgi sunkias, pasekmes tam tikriems ūkio subjektams“. 2017 m. kovo 28 d. Sprendimo Rosneft (C-72/15, EU:C:2017:236) 150 punktas ir 2020 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Rosneft ir kt. / Taryba (C-732/18 P, EU:C:2020:727) 85 punktas.
49      Direktyvos 2015/849 3 straipsnio 6 punkto b papunktyje vartojama būtent patikos fondui perduoto turto „tikrojo savininko“ sąvoka.
50      2020 m. rugsėjo 16 d. dokumentas COM(2020) 560 final „Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai, kurioje įvertinta, ar valstybės narės tinkamai identifikavo visus pagal jų teisę valdomus patikos fondus ir panašias juridines struktūras ir ar jiems taiko Direktyvoje (ES) 2015/849 nustatytus įpareigojimus“, p. 4.
51      2023 m. rugsėjo 7 d. Europos Komisijos gairės Guidance for EU operators: Implementing enhanced due diligence to shield against Russia sanctions circumvention, p. 9. Aiškiu sankcijų apėjimo požymiu („red flag“) ji laiko tai, kad naudojamasi „complex corporate or trust structures linked to countries friendly to Russia or whose complexity is not justified by the business profile of the customer. Use of trust arrangements or complex corporate structures involving offshore companies“. Dokumentą galima rasti adresu https://finance.ec.europa.eu/system/files/2023-12/guidance-eu-operators-russia-sanctions-circumvention_en.pdf.
52      2014 m. liepos 31 d. Tarybos sprendimas dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į Rusijos veiksmus, kuriais destabilizuojama padėtis Ukrainoje (OL L 229, 2014, p. 13), iš dalies pakeistas 2022 m. birželio 3 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2022/884 (OL L 153, 2022, p. 128).
53      2024 m. balandžio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl nusikalstamų veikų apibrėžties ir sankcijų už Sąjungos ribojamųjų priemonių pažeidimą, kuria iš dalies keičiama Direktyva (ES) 2018/1673 (OL L, 2024/1226). Jos perkėlimo į nacionalinę teisę terminas baigėsi 2025 m. gegužės 20 d.
54      Direktyvos 15 konstatuojamojoje dalyje nurodyta: „[V]is plačiau paplitęs elgesio, kuriuo apeinamos Sąjungos ribojamosios priemonės, pavyzdys – į sąrašą įtrauktų asmenų, subjektų ir įstaigų praktika naudoti, perduoti trečiajai šaliai lėšas ar ekonominius išteklius, tiesiogiai ar netiesiogiai nuosavybės teise priklausančius į sąrašą įtrauktiems asmenims, subjektams ar įstaigoms, jų valdomus ar kontroliuojamus, arba kitaip tomis lėšomis ar tais ekonominiais ištekliais disponuoti, siekiant juos nuslėpti. <…> Todėl elgesys, kuriuo apeinamos Sąjungos ribojamosios priemonės, turėtų būti laikomas nusikalstama veika pagal šią direktyvą[.]“
55      2024 m. balandžio 18 d. Sprendimo Citadeles nekustamie īpašumi (C-22/23, EU:C:2024:327) 32 punktas ir 2022 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Rodl & Partner (C-562/20, EU:C:2022:883) 34 punktas.
56      Direktyva 2015/849 bus taikoma iki 2027 m. liepos 10 d.; po šios dienos ji bus pakeista 2024 m. gegužės 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2024/1624 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos (OL L, 2024/1624) ir 2024 m. gegužės 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2024/1640 dėl mechanizmų, kuriuos valstybės narės turi įdiegti finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos tikslais, kuria iš dalies keičiama Direktyva (ES) 2019/1937 ir iš dalies keičiama bei panaikinama Direktyva (ES) 2015/849 (OL L, 2024/1640). Šiuose teisės aktuose išlaikyta tokia pati plati samprata, taikoma siekiant nustatyti tikrąjį patikos fondų savininką. Konkrečiai kalbant, Reglamento 2024/1624 58 straipsnio 1 dalies turinys yra beveik identiškas Direktyvos 2015/849 3 straipsnio 6 punkto b papunkčio turiniui.
57      Žr. šios išvados 11 punktą, kuriame tas punktas pateiktas.
58      Primenu, kad bendrovės pareiškėjos informavo banką, su kuriuo jos palaikė darbinius santykius, kad jų tikrasis savininkas yra patikos fondo patikėtojas.
59      Šiuo klausimu žr. Sprendime (BUSP) 2022/337 išdėstytus įtraukimo į Reglamento Nr. 269/2014 I priedą motyvus.
60      Trust (Special Provision) Act 1989 2 skirsnio 3 poskirsnis su pakeitimais, padarytais 2014 m.; 22 s. 2, galioja nuo 2014 m. liepos 16 d: „The reservation or grant by the settlor of certain rights and powers, and the fact that the trustee may himself have rights as a beneficiary, are not necessarily inconsistent with the existence of a trust.“
61      Trust (Special Provision) Act 1989 2A skirsnio 2 poskirsnyje patikos fondo patikėtojo prerogatyvos vadinamos „reserved powers“.
62      Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės nuspręsti, ar tuo atveju, jei patikos fondas buvo sukurtas kaip neatšaukiamas, išlieka kokia nors galimybė remtis šia įstatymo nuostata, pavyzdžiui, kai steigiamojo akto tikslai nėra pasiekti.
63      Teisingumo Teismas dėl Birmai taikomo ribojamųjų priemonių režimo nusprendė, kad fiziniam asmeniui ribojamosios priemonės negali būti taikomos vien dėl to, kad jį šeimos santykiai sieja su asmenimis, kuriems patiems taikomos tokios priemonės, neatsižvelgiant į jų asmeninį elgesį (2012 m. kovo 13 d. Sprendimo Tay Za / Taryba, C-376/10 P, EU:C:2012:138, 66 punktas). Generalinė advokatė L. Medina savo išvados byloje Timchenko / Taryba (C-703/23 P, EU:C:2025:273) 48 punkte nurodė, jog tam, kad fiziniai asmenys, kuriems taikoma Sprendimo 2014/145 (su pakeitimais) 1 straipsnio 1 dalies pabaiga, galėtų būti laikomi „susijusiais“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, juos turi „sieti ne tik paprasti šeimos santykiai“, todėl, kai du asmenis sieja tokie santykiai, turi būti nustatyta „objektyvi bendrų interesų samplaika“. Tose bylose susiję asmenys buvo įtraukti į atitinkamuose reglamentuose pateiktus sąrašus.
64      Kaip teigia Europos Komisija, „strictly speaking, only the persons and entities who/which appear under the column “Name” in Annex I to Council Regulation (EU) 269/2014 are directly subject to an asset freeze and a prohibition to make funds and economic resources available to them or for their benefit. However, these restrictions can affect transactions with natural or legal persons, entities or bodies associated with them, some of which happen to be mentioned in the “Identifying information” and/or “Reasons” columns of Annex I to Council Regulation (EU) 269/2014“ (Consolidated FAQs on the implementation of Council Regulation No 833/2014 and Council Regulation No 269/2014, 2024 m. gegužės 14 d., p. 22).
65      2021 m. birželio 8 d. Europos Komisijos nuomonė dėl Tarybos reglamento (ES) Nr. 269/2014 2 straipsnio 2 dalies, dokumentas C(2021) 4223 final. Šie veiksniai iš esmės atitinka tuos, kuriuos Europos Sąjungos Taryba nurodė 2022 m. birželio 27 d. pranešimo „Ribojamosios priemonės (sankcijos) – ES ribojamųjų priemonių veiksmingo įgyvendinimo geriausios praktikos atnaujinta redakcija“ 62 punkte; pranešimą galima rasti adresu https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-10572-2022-INIT/lt/pdf.
66      Dėl ribojamųjų priemonių taikymo Iranui 2019 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo HTTS / Taryba (C-123/18 P, EU:C:2019:694) 75 punkte nurodyta, kad bendrovė gali būti kvalifikuojama kaip „priklausanti kitam subjektui arba jo kontroliuojama bendrovė“, nes šio subjekto padėtis yra tokia, kad jis gali daryti įtaką atitinkamos bendrovės sprendimams net ir tuo atveju, kai šių dviejų ūkio subjektų nesieja teisiniai, nuosavybės ar dalyvavimo valdant kapitalą ryšiai.
67      Jeigu patikos fondui perduodama bendrovė, nuosavybės teise valdanti prabangią vilą, o ši vila nuomojama tik patikėtojui, tai rodo, kad bendrovę ir vilą kontroliuoja pats patikėtojas.
68      Jo nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą paskutinis punktas.
69      Pagal analogiją žr. 2018 m. gegužės 31 d. Sprendimo Ernst & Young (C‑633/16, EU:C:2018:371) 45 punktą ir 2020 m. kovo 4 d. Sprendimo Marine Harvest / Komisija (C‑10/18 P, EU:C:2020:149) 49 punktą; juose sąvoka „kontrolė“ apibrėžta kaip „galimybė daryti lemiamą įtaką įmonės veiklai, kurią suteikia teisės, sutartys arba kitos priemonės“. Šiuo klausimu atsižvelgiama į 2004 m. sausio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (EB Susijungimų reglamentas) (OL L 24, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 3 t., p. 40) 3 straipsnio 2 dalį.