Byla C‑180/20
Europos Komisija
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
2021 m. rugsėjo 2 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas
„Ieškinys dėl panaikinimo – Sprendimai (ES) 2020/245 ir 2020/246 – Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimu įsteigtoje Partnerystės taryboje – Susitarimas, kurio tam tikros nuostatos gali būti priskirtos prie bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) – Partnerystės tarybos, Partnerystės komiteto, pakomitečių ir kitų organų darbo tvarkos taisyklių priėmimas – Dviejų atskirų sprendimų priėmimas – Teisinio pagrindo pasirinkimas – ESS 37 straipsnis – SESV 218 straipsnio 9 dalis – Balsavimo taisyklė“
1.        Tarptautiniai susitarimai – Sąjungos susitarimai – Derybos ir sudarymas – SESV 218 straipsnis – Įgaliojimų atskyrimas – Vienoda visuotinai galiojanti procedūra
(SESV 218 straipsnis)
(žr. 27 punktą)
2.        Tarptautiniai susitarimai – Sąjungos susitarimai – Tarybos sprendimas, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi tarptautiniu susitarimu įsteigtame organe – SESV 218 straipsnio 9 dalyje numatyta procedūra – Taikytinos balsavimo taisyklės nustatymas
(SESV 218 straipsnio 6, 8, 9 ir 10 dalys)
(žr. 28–30 punktus)
3.        Institucijų aktai – Teisinio pagrindo pasirinkimas – Kriterijai – Sąjungos teisės aktas, kuriuo siekiama dviejų tikslų arba kuris turi dvi sudedamąsias dalis – Nuoroda į pagrindinį ar svarbiausią tikslą arba į pagrindinę ar svarbiausią sudedamąją dalį – Neatskiriami tikslai ir sudedamosios dalys – Teisinių pagrindų kumuliacija – Ribos – Procedūrų nesuderinamumas
(žr. 31–34 ir 40 punktus)
4.        Institucijų aktai – Teisinio pagrindo pasirinkimas – Kriterijai – Sprendimas 2020/246 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjunga turi laikytis ES ir Armėnijos partnerystės susitarimu įsteigtoje Partnerystės taryboje – Akto priėmimo aplinkybės
(Tarybos sprendimas 2020/246)
(žr. 38, 39, 54 ir 55 punktus)
5.        Institucijų aktai – Teisinio pagrindo pasirinkimas – Kriterijai – Sąjungos teisės aktas, kuriuo siekiama dviejų tikslų arba kuris turi dvi sudedamąsias dalis – Nuoroda į pagrindinį ar svarbiausią tikslą arba į pagrindinę ar svarbiausią sudedamąją dalį – Sprendimai 2020/245 ir 2020/246 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjunga turi laikytis ES ir Armėnijos partnerystės susitarimu įsteigtoje Partnerystės taryboje – Sprendimo 2020/246 priėmimas remiantis ESS 37 straipsniu, siejamu su SESV 218 straipsnio 8 dalies antra pastraipa – Neleistinumas
(SESV 218 straipsnio 9 dalis; Tarybos sprendimas 2020/246)
(žr. 41–47 ir 56–58 punktus)
6.        Bendradarbiavimas vystymosi labui – Sąjungos sudaromi tarptautiniai susitarimai – Sprendimai 2020/245 ir 2020/246 dėl pozicijos, kurios ES vardu turi būti laikomasi pagal ES ir Armėnijos partnerystės susitarimą įsteigtoje Partnerystės taryboje – Susitarimas, neturintis tokios apimties elementų, kuriais būtų įgyvendinama kita politika – Teisinis pagrindas – ESS 21 straipsnis ir SESV 208 straipsnis – Leistinumas
(ESS 21 straipsnio 2 dalies c punktas; SESV 208 straipsnis; Tarybos sprendimai 2020/245 ir 2020/246)
(žr. 49–53 punktus)
7.        Ieškinys dėl panaikinimo – Sprendimas dėl panaikinimo – Padariniai – Teisingumo Teismo nustatytas apribojimas – Ginčijamo akto padarinių palikimas galioti, kol per protingą terminą šis aktas bus pakeistas – Teisinio saugumo motyvais grindžiamas pateisinimas
(SESV 264 straipsnio antra pastraipa)
(žr. 61–64 punktus)
Santrauka
Teisingumo Teismas panaikina Tarybos sprendimus dėl Partnerystės susitarimo su Armėnija taikymo
Jis mano, kad, nors Partnerystės susitarimas turi tam tikrų sąsajų su BUSP, jame esančių ir su ja susijusių informacijos ar pareiškimų apie ketinimą nepakanka, kad jie būtų laikomi savarankiška šio susitarimo sudedamąja dalimi, galinčia pateisinti Tarybos akto skaidymą į du atskirus sprendimus
Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimas (toliau – Partnerystės susitarimas su Armėnija) buvo pasirašytas 2017 m. lapkričio 24 d.(1). Šiame susitarime numatyta įsteigti Partnerystės tarybą ir Partnerystės komitetą, taip pat galimybė sudaryti pakomitečius ir kitus organus. Jame taip pat numatyta, kad Partnerystės taryba priima savo darbo tvarkos taisykles ir jose apibrėžia Partnerystės komiteto funkcijas ir darbo tvarką.
2018 m. lapkričio 29 d. Europos Komisija ir Europos Sąjungos vyriausioji įgaliotinė užsienio reikalams ir saugumo politikai, remdamosi SESV 218 straipsnio 9 dalimi, kartu priėmė pasiūlymą dėl Europos Sąjungos Tarybos sprendimo dėl pozicijos, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Partnerystės taryboje priimant sprendimus dėl šios Partnerystės tarybos ir Partnerystės komiteto, pakomitečių ir bet kurio kito specializuoto organo darbo tvarkos taisyklių. Iš dalies pakeistame 2019 m. liepos 19 d. pasiūlyme Komisija panaikino nuorodą į ESS 37 straipsnį, kuriame reglamentuojamas susitarimų bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) srityje sudarymas, kaip į materialinį teisinį pagrindą. Taryba šį sprendimo pasiūlymą išskaidė į du atskirus sprendimus. Pirma, ji priėmė Sprendimą 2020/245, skirtą Partnerystės susitarimo, išskyrus jo II antraštinę dalį, taikymui užtikrinti transporto, prekybos ir vystymosi srityse, o kaip materialiniais teisiniais pagrindais rėmėsi SESV 91, 207 ir 209 straipsniais. Antra, ji priėmė Sprendimą 2020/246, skirtą šio susitarimo II antraštinės dalies, susijusios su bendradarbiavimu BUSP srityje, taikymui užtikrinti ir pagrįstą materialiniu teisiniu pagrindu, kurį sudaro tik ESS 37 straipsnis. Sprendimas 2020/245 buvo priimtas kvalifikuota balsų dauguma, o Sprendimas 2020/246 buvo priimtas vieningai. Komisija Teisingumo Teisme ginčijo Tarybos akto išskaidymą į du sprendimus, ESS 37 straipsnio, kaip Sprendimo 2020/246 teisinio pagrindo, pasirinkimą ir iš jo kylančią balsavimo taisyklę, todėl paprašė panaikinti abu Tarybos sprendimus.
Teisingumo Teismo didžioji kolegija panaikina Tarybos sprendimus 2020/245 ir 2020/246. Ji mano, kad, nors Partnerystės susitarimas turi tam tikrų sąsajų su BUSP, jame esančių ir su ja susijusių informacijos ar pareiškimų apie ketinimą nepakanka, kad jie būtų laikomi savarankiška šio susitarimo sudedamąja dalimi, galinčia pateisinti tai, jog Sprendimo 2020/246 materialinis teisinis pagrindas yra ESS 37 straipsnis, o procesinis teisinis pagrindas – SESV 218 straipsnio 8 dalies antra pastraipa. Ji taip pat mano, kad šiomis aplinkybėmis nėra jokio pagrindo aktą dėl pozicijos, kurios Sąjunga turi laikytis Partnerystės susitarimu su Armėnija įsteigtoje Partnerystės taryboje, išskaidyti į du atskirus sprendimus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas primena, kad pagal SESV 218 straipsnio 8 dalį Taryba paprastai priima sprendimus kvalifikuota balsų dauguma ir tik šios nuostatos antroje pastraipoje nurodytais atvejais ji sprendžia vieningai. Šiomis aplinkybėmis taikytina balsavimo taisyklė kiekvienu konkrečiu atveju turi būti nustatoma pagal tai, ar ji priskiriama prie vieno iš SESV 218 straipsnio 8 dalies antroje pastraipoje numatytų atvejų, o atitinkamo sprendimo materialinio teisinio pagrindo pasirinkimas turi būti grindžiamas objektyviais kriterijais, kuriems gali būti taikoma teisminė kontrolė ir prie kurių priskirtini šio akto tikslas ir turinys.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas primena, kad, jei nagrinėjant Sąjungos aktą matyti, kad juo siekiama dviejų tikslų arba kad jis turi dvi sudedamąsias dalis, ir jei vieną iš šių tikslų arba vieną iš šių dalių galima išskirti kaip pagrindinį(-ę) arba svarbiausią, o kitą tik kaip papildomą, teisės aktas turi būti grindžiamas tik vienu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbiausias tikslas arba pagrindinė ar svarbiausia sudedamoji dalis. Šiuo atveju, nors ginčijami sprendimai oficialiai yra susiję su skirtingomis Partnerystės susitarimo antraštinėmis dalimis, Teisingumo Teismas pažymi, kad sritis, kuriai jie priklauso, taigi, ir nagrinėjamų Sąjungos išorės veiksmų teisinis pagrindas turi būti vertinami atsižvelgiant į visą susitarimą, nes šie sprendimai yra susiję apskritai su tarptautinių institucijų, įsteigtų remiantis Partnerystės susitarimu su Armėnija, darbo tvarka. Be to, dviejų atskirų skirtingais teisiniais pagrindais grindžiamų Tarybos sprendimų priėmimą siekiant nustatyti bendrą poziciją, kurios reikia laikytis Sąjungos vardu dėl šiuo susitarimu įsteigtų organų darbo tvarkos, galima pateisinti tik tuo atveju, jei susitarimą, vertinamą kaip visumą, sudaro atskiros sudedamosios dalys, atitinkančios skirtingus teisinius pagrindus, kuriais remiamasi priimant minėtus sprendimus.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pažymi, kad susitarimas turi būti kvalifikuotas kaip susitarimas dėl bendradarbiavimo vystymosi labui atsižvelgiant į jo esminį dalyką, o ne į jo konkrečias sąlygas. Nors kai kurios Partnerystės susitarimo su Armėnija II antraštinės dalies nuostatos susijusios su klausimais, kurie gali būti priskirti prie BUSP, ir dar kartą patvirtina šalių valią bendradarbiauti šioje srityje, susitarime šių nuostatų nėra daug ir jose iš esmės apsiribojama susitariančiųjų šalių programinio pobūdžio pareiškimais apie esamus tarpusavio santykius ir bendrus ketinimus ateityje.
Dėl susitarimo tikslų Teisingumo Teismas konstatuoja, kad juo iš esmės siekiama nustatyti bendradarbiavimo su Armėnija transporto, prekybos ir vystymosi srityse ribas. Šiuo klausimu Teismas pažymi, kad, jei kaskart, kai susitarimas dėl bendradarbiavimo vystymosi labui darytų poveikį konkrečiai sričiai, būtų reikalaujama, kad jis taip pat būtų grindžiamas kita nuostata nei ta, kuri susijusi su šia politika, SESV 208 straipsnyje numatyta kompetencija ir procedūra praktiškai netektų prasmės. Šiuo atveju, nors tam tikri konkretūs tikslai, kuriais siekiama sustiprinti politinį dialogą, žinoma, gali būti priskirti prie BUSP, Teisingumo Teismas pažymi, kad išvardijant šiuos konkrečius tikslus nenumatyta jokios veiksmų programos ar konkrečių bendradarbiavimo sąlygų, kuriomis remiantis būtų galima teigti, kad BUSP yra viena iš atskirų šio susitarimo sudedamųjų dalių, apimanti ne tik prekybos ir bendradarbiavimo vystymuisi labui aspektus.
Galiausiai, nors nustatant minėto akto teisinį pagrindą taip pat galima atsižvelgti į akto priėmimo aplinkybes, kaip antai šiuo atveju į Kalnų Karabacho konfliktą, Teisingumo Teismas konstatuoja, kad nenumatyta jokios konkrečios ar specialios priemonės, skirtos šiai situacijai, keliančiai grėsmę tarptautiniam saugumui, išspręsti.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Teisingumo Teismas panaikina Sprendimą 2020/246, nes kaip jo materialinis teisinis pagrindas buvo klaidingai pasirinktas ESS 37 straipsnis. Teisingumo Teismas taip pat panaikina Sprendimą 2020/245. Iš tiesų iš jo 10 konstatuojamosios dalies ir 1 straipsnio matyti, kad šis sprendimas neturi įtakos pozicijai, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Partnerystės susitarime su Armėnija įsteigtoje Partnerystės taryboje, kiek ši pozicija yra susijusi su šio susitarimo II antraštinės dalies taikymu. Šioje antraštinėje dalyje esančios nuostatos nėra atskira nuo minėto susitarimo sudedamoji dalis, pagal kurią Taryba, siekdama nustatyti tokią poziciją, privalo remtis, be kita ko, ESS 37 straipsniu ir SESV 218 straipsnio 8 dalies antra pastraipa. Vadinasi, Taryba neturėjo jokio pagrindo į Sprendimo 2020/245 dalyką neįtraukti aptariamos pozicijos dėl to paties susitarimo II antraštinės dalies taikymo ir pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį priimti atskiro sprendimo, kuriuo buvo siekiama nustatyti minėtą poziciją dėl šios antraštinės dalies taikymo.
Vis dėlto Teisingumo Teismas, siekdamas teisinio saugumo, nusprendžia palikti galioti panaikintų sprendimų padarinius, kol Taryba priims naują sprendimą, atitinkantį šį Teisingumo Teismo sprendimą.
1      Sprendimas (ES) 2018/104 dėl Europos Sąjungos, Europos atominės energijos bendrijos bei jų valstybių narių ir Armėnijos Respublikos visapusiškos ir tvirtesnės partnerystės susitarimo pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo (OL L 23, 2018, p. 1).