62021CJ0626
TIESAS SPRIEDUMS (piektā palāta)
2023. gada 17. maijā (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesību aktu tuvināšana – Direktīva 2001/95/EK – 12. pants un II pielikums – Tehniskie standarti un noteikumi – Eiropas Savienības ātrās ziņošanas sistēma (RAPEX) – Pamatnostādnes – Bīstamas nepārtikas preces – Īstenošanas lēmums (ES) 2019/417 – Regula (EK) Nr. 765/2008 – 20. un 22. pants – Paziņojumi Eiropas Komisijai – Administratīvs lēmums – Noteiktu pirotehnisko izstrādājumu pārdošanas aizliegums un izņemšanas pienākums – Attiecīgo produktu izplatītāja pieprasījums papildināt paziņojumus – Iestāde, kuras kompetencē ir pieņemt lēmumu par pieteikumu – Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants – Efektīva tiesību aizsardzība tiesā
Lietā C‑626/21
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Verwaltungsgerichtshof (Augstākā administratīvā tiesa, Austrija) iesniegusi ar 2021. gada 29. septembra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2021. gada 11. oktobrī, tiesvedībā
Funke sp. z o.o.
pret
Landespolizeidirektion Wien,
TIESA (piektā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Regans [E. Regan], tiesneši D. Gracijs [D. Gratsias], M. Ilešičs [M. Ilešič], I. Jarukaitis [I. Jarukaitis] un Z. Čehi [Z. Csehi] (referents),
ģenerāladvokāte: T. Čapeta [T. Ćapeta],
sekretāre: S. Bēre [S. Beer], administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2022. gada 21. septembra tiesas sēdi,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Funke sp. z o.o. vārdā – K. Pateter un C. M. Schwaiger, Rechtsanwälte,
–
Austrijas valdības vārdā – A. Posch, J. Schmoll, H. Perz, V. Reichmann un F. Werni, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – G. Goddin, B.‑R. Killmann un F. Thiran, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokātes secinājumus 2022. gada 1. decembra tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/95/EK (2001. gada 3. decembris) par produktu vispārēju drošību (OV 2002, L 11, 4. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Regulu (EK) Nr. 765/2008 (OV 2008, L 218, 30. lpp.) (turpmāk tekstā – “Direktīva 2001/95”), 12. pantu un II pielikumu, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 339/93 (OV 2008, L 218, 30. lpp.), 20. un 22. pantu, kā arī Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/417 (2018. gada 8. novembris), ar ko nosaka pamatnostādnes par to, kā vadīt Eiropas Savienības ātrās ziņošanas sistēmu RAPEX, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību 12. pantu, un tās ziņošanas sistēmu (OV 2019, L 73, 121. lpp.).
2
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp Funke sp. z o.o. un Landespolizeidirektion Wien (Vīnes federālās zemes Policijas pārvalde, Austrija; turpmāk tekstā – “Policijas pārvalde”) par paziņojumiem, ko pēdējā minētā iesniegusi ar Eiropas Savienības ātrās ziņošanas sistēmas (turpmāk tekstā – “RAPEX”) starpniecību, attiecībā uz noteiktiem šīs sabiedrības importētiem pirotehniskajiem izstrādājumiem.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Direktīva 2013/29/ES
3
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/29/ES (2013. gada 12. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz pirotehnisko izstrādājumu pieejamību tirgū (OV 2013, L 178, 27. lpp.) 1. pants “Priekšmets” ir formulēts šādi:
“1.   Šajā direktīvā paredzēti noteikumi, kuru mērķis ir panākt pirotehnisko izstrādājumu brīvu apriti iekšējā tirgū, nodrošinot augsta līmeņa cilvēku veselības un sabiedrības drošības aizsardzību, kā arī patērētāju aizsardzību un drošumu, ņemot vērā arī atbilstīgos aspektus attiecībā uz vides aizsardzību.
2.   Šajā direktīvā ir noteiktas drošuma pamatprasības, kurām pirotehniskajiem izstrādājumiem jāatbilst, lai tos darītu pieejamus tirgū. Minētās prasības ir izklāstītas I pielikumā.”
4
Šīs direktīvas 3. panta “Definīcijas” 12. punktā ir noteikts:
“Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:
[..]
12)   “uzņēmēji” ir ražotājs, importētājs un izplatītājs.”
5
Minētās direktīvas 38. panta “Savienības tirgus uzraudzība un to pirotehnisko izstrādājumu kontrole, kurus ieved Savienības tirgū” 1. un 2. punktā ir paredzēts:
“1.   Dalībvalstis veic visus atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka pirotehniskos izstrādājumus var laist tirgū tikai tad, ja tie, pareizi uzglabāti un izmantoti paredzētajam nolūkam, neapdraud cilvēku veselību un drošumu.
2.   Pirotehniskajiem izstrādājumiem piemēro Regulas [Nr. 765/2008] 15. panta 3. punktu un 16. līdz 29. pantu.”
6
Šīs pašas direktīvas 39. pants “Procedūra darbībām ar pirotehniskajiem izstrādājumiem, kuri rada apdraudējumu valsts līmenī” ir izteikts šādi:
“1.   Ja kādas dalībvalsts tirgus uzraudzības iestādēm ir pietiekams iemesls uzskatīt, ka pirotehniskais izstrādājums ir saistīts ar nopietnu apdraudējumu cilvēku veselībai vai drošumam vai tas apdraud citus šajā direktīvā paredzētos sabiedrības interešu aizsardzības aspektus, [..] tās veic novērtējumu saistībā ar attiecīgo pirotehnisko izstrādājumu, aptverot visas šajā direktīvā noteiktās attiecīgās prasības. Attiecīgie uzņēmēji minētajā nolūkā pēc vajadzības sadarbojas ar tirgus uzraudzības iestādēm.
Ja pirmajā daļā minētajā novērtēšanā tirgus uzraudzības iestādes konstatē, ka pirotehniskais izstrādājums neatbilst šīs direktīvas prasībām, tās nekavējoties lūdz attiecīgo uzņēmēju veikt visas atbilstīgās koriģējošās darbības, kas nepieciešamas, lai panāktu pirotehniskā izstrādājuma atbilstību minētajām prasībām vai lai proporcionāli apdraudējumam to izņemtu no tirgus vai atsauktu šo iestāžu noteiktajā pienācīgajā termiņā.
Tirgus uzraudzības iestādes attiecīgi informē attiecīgo paziņoto struktūru.
Uz šā punkta otrajā daļā minētajiem pasākumiem attiecas Regulas [Nr. 765/2008] 21. pants.
2.   Ja tirgus uzraudzības iestādes uzskata, ka neatbilstība neaprobežojas tikai ar valsts teritoriju, tās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par novērtējuma rezultātiem un par pasākumiem, ko tās lūgušas veikt uzņēmējam.
3.   Uzņēmējs nodrošina, lai tiktu veikti visi piemērotie koriģējošie pasākumi saistībā ar visiem attiecīgajiem pirotehniskajiem izstrādājumiem, kurus tas darījis pieejamus Savienības tirgū.
4.   Ja attiecīgais uzņēmējs 1. punkta otrajā daļā noteiktajā laikposmā neveic pienācīgus koriģējošos pasākumus, tirgus uzraudzības iestādes veic visus vajadzīgos pagaidu pasākumus, lai aizliegtu vai ierobežotu to, ka pirotehniskie izstrādājumi tiek darīti pieejami valsts tirgū, izņemti no tirgus vai atsaukti.
Par šiem pasākumiem tirgus uzraudzības iestādes nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.
5.   Šā panta 4. punkta otrajā daļā minētajā informācijā ietver visas pieejamās ziņas, jo īpaši datus neatbilstīgā pirotehniskā izstrādājuma identificēšanai, datus par pirotehniskā izstrādājuma izcelsmi, paziņotās neatbilstības veidu un ar to saistīto apdraudējumu, veikto valsts pasākumu veidu un ilgumu, kā arī attiecīgā uzņēmēja viedokli. [..]
6.   Citas dalībvalstis, izņemot to dalībvalsti, kura uzsākusi šajā pantā minēto procedūru, nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par pieņemtajiem pasākumiem un sniedz to rīcībā esošu papildu informāciju saistībā ar attiecīgā pirotehniskā izstrādājuma neatbilstību, un, ja tās nepiekrīt pieņemtajam valsts pasākumam, informē par saviem iebildumiem.
7.   Ja trīs mēnešu laikā pēc 4. punkta otrajā daļā minētās informācijas saņemšanas neviena dalībvalsts vai Komisija nav izteikusi iebildumus pret kādas dalībvalsts veikto pagaidu pasākumu, šo pasākumu uzskata par pamatotu.
8.   Dalībvalstis nodrošina, lai saistībā ar attiecīgo pirotehnisko izstrādājumu nekavējoties tiktu veikti piemēroti ierobežojoši pasākumi, piemēram, pirotehniskā izstrādājuma izņemšana no tirgus.”
Regula Nr. 765/2008
7
Regulas Nr. 765/2008 30. apsvērums ir formulēts šādi:
“Ja produkts rada nopietna riska situācijas, jāiejaucas ātri, kas var nozīmēt produkta izņemšanu no tirgus, tā atsaukšanu vai aizliegumu tā pieejamībai tirgū. Šādos gadījumos jābūt pieejamai informācijas ātras apmaiņas sistēmai starp dalībvalstīm un Komisiju. Sistēma, ko paredz Direktīvas 2001/95/EK 12. pants, ir pierādījusi savu efektivitāti un iedarbību patēriņa preču jomā. Lai novērstu nevajadzīgu dubultošanos, minētā sistēma jāizmanto šajā regulā minētajam mērķim. Turklāt saistītas tirgus uzraudzības sistēma visā Kopienā prasa plašu informācijas apmaiņu par valstu darbību šajā jautājumā, kas ir plašāks nekā šī sistēma.”
8
Regulas Nr. 765/2008 2. panta “Definīcijas” 7. punktā ir noteikts:
“Šajā regulā izmanto šādas definīcijas:
[..]
7)   “uzņēmēji” ir ražotājs, pilnvarotais pārstāvis, importētājs un izplatītājs.”
9
Šīs regulas 20. panta “Produkti, kas rada nopietnu risku” 1. punktā ir paredzēts:
“Dalībvalstis gādā par to, lai produkti, kas rada nopietnu risku, kurš prasa steidzamu iejaukšanos, tostarp risku, kura sekas nav tūlītējas, tiek atsaukti vai izņemti no tirgus vai tiek aizliegts tos darīt pieejamus šo dalībvalstu tirgū, un Komisiju nekavējoties informē saskaņā ar 22. pantu.”
10
Minētās regulas 21. panta “Ierobežojoši pasākumi” 1. un 2. punkts ir izteikts šādi:
“1.   Dalībvalstis gādā, lai katrs pasākums, kas veikts, lai atbilstīgi attiecīgajiem Kopienas saskaņošanas tiesību aktiem aizliegtu vai ierobežotu to, ka produktu dara pieejamu tirgū, izņemtu to no tirgus vai atsauktu, būtu samērīgs un tiktu paziņoti precīzi iemesli, kas ir tā pamatā.
2.   Par tādiem pasākumiem nekavējoties informē attiecīgo uzņēmēju, kuru vienlaikus informē arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas tam pieejami saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem, un par termiņiem, kādos šie tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir spēkā.”
11
Šīs pašas regulas 22. pants “Informācijas apmaiņa – Kopienas ātrās ziņošanas sistēma” 1., 3. un 4. punktā ir noteikts:
“1.   Ja kāda no dalībvalstīm veic pasākumu saskaņā ar 20. pantu vai ir paredzējusi to veikt un uzskata, ka iemesli, kas izraisīja pasākumu, vai pasākuma sekas iziet ārpus tās teritorijas, tā saskaņā ar šā panta 4. punktu nekavējoties ziņo Komisijai par šo pasākumu. Tā arī tūlīt informē Komisiju par katra tāda pasākuma izmaiņām vai atsaukšanu.
[..]
3.   Saskaņā ar 1. un 2. punktu sniegtajā informācijā iekļauj visus zināmos faktus, jo īpaši datus, kas nepieciešami produkta, tā izcelsmes un piegādes ķēdes identifikācijai, ar to saistīto risku, valsts noteiktā pasākuma veidu un ilgumu un uzņēmēja veiktajiem brīvprātīgajiem pasākumiem.
4.   Šā panta 1., 2. un 3. punkta vajadzībām izmanto Direktīvas 2001/95/EK 12. pantā paredzēto tirgus uzraudzības un informācijas apmaiņas sistēmu. Pēc analoģijas piemēro minētās direktīvas 12. panta 2., 3. un 4. punktu.”
Direktīva 2001/95
12
Direktīvas 2001/95 27. apsvērums ir formulēts šādi:
“Produktu drošības efektīvai uzraudzībai gan valsts, gan Kopienas mērogā jāizveido sistēma ātrai apmaiņai ar informāciju nopietna riska gadījumos, kad nepieciešana ātra iejaukšanās produkta drošības sakarā. [..]”
13
Saskaņā ar Direktīvas 2001/95 12. panta 2. un 3. punktu:
“2.   Pēc šādu paziņojumu saņemšanas Komisija pārbauda, vai tie atbilst šim pantam un prasībām, ko piemēro RAPEX sistēmas darbībai, un pārsūta tos pārējām dalībvalstīm, kuras savukārt tūlīt informē Komisiju par visiem to pieņemtajiem pasākumiem.
3.   Sīki izstrādātas procedūras attiecībā uz RAPEX ir izklāstītas II pielikumā. Tās pielāgo Komisija. Pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, to papildinot, pieņem saskaņā ar 15. panta 5. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”
14
Šīs direktīvas II pielikums “RAPEX piemērošanas procedūra un pamatnostādnes attiecībā uz paziņojumiem” ir formulēts šādi:
“1. RAPEX sistēma aptver produktus, kā noteikts 2. panta a) punktā un kuri nopietni apdraud patērētāju veselību un drošību.
[..]
2. RAPEX izveides mērķis ir nodrošināt ātru apmaiņu ar informāciju nopietna riska gadījumā. Pamatnostādnēs, kas minētas 8. punktā, noteikti konkrēti kritēriji nopietnu risku identifikācijai.
3. Dalībvalstis, kas iesniedz paziņojumu saskaņā ar 12. pantu, sniedz visas pieejamās ziņas. Konkrēti paziņojumā ietver informāciju, ko paredz 8. punktā minētās pamatnostādnes, un vismaz:
a) informāciju, kas ļauj produktu identificēt;
b) produkta radītā riska aprakstu, ieskaitot kopsavilkumu par visiem tiem testiem/analīzēm un to rezultātiem, kas attiecas uz riska pakāpes novērtēšanu;
c) attiecīgā gadījumā – ziņas par veikto vai pieņemto pasākumu vai rīcības veidu un ilgumu;
d) informāciju par piegādes ķēdēm un produkta izplatīšanu, jo īpaši galamērķa valstīs.
Šāda informācija jāiesniedz, izmantojot īpašu standartizētu paziņojuma veidlapu un tādā veidā, kā paredzēts 8. punktā minētajās pamatnostādnēs.
[..]
5. Komisija visdrīzākajā iespējamā laikā pārbauda RAPEX sistēmā saņemtās informācijas atbilstību direktīvas noteikumiem, un tā var veikt pētījumu pēc savas iniciatīvas, ja uzskata to par vajadzīgu un arī lai novērtētu produkta drošību. Šāda pētījuma gadījumā dalībvalstis dara visu iespējamo, lai sniegtu Komisijai tās pieprasīto informāciju.
[..]
7. Dalībvalstis tūlīt informē Komisiju par visām izmaiņām attiecīgajos pasākumos vai rīcībā vai par to atcelšanu.
8. Komisija saskaņā ar 15. panta 3. punktā paredzēto procedūru izstrādā un regulāri aktualizē pamatnostādnes par RAPEX sistēmas vadību, ko veic Komisija un dalībvalstis.
[..]
10. Paziņojumu sniegusī dalībvalsts ir atbildīga par paziņojumā ietverto informāciju.
[..]”
Īstenošanas lēmums 2019/417
15
Īstenošanas lēmuma 2019/417 11.–13. apsvērumā ir noteikts:
“(11)
Direktīva [2001/95] un Regula [Nr. 765/2008] ir savstarpēji papildinošas un nodrošina sistēmu nepārtikas preču drošības uzlabošanai.
(12)
RAPEX palīdz novērst un ierobežot tādu produktu piegādi, kuri rada nopietnu risku veselībai un drošībai, vai tādu produktu gadījumā, uz kuriem attiecas Regula [Nr. 765/2008], arī citām būtiskām sabiedrības interesēm. Tas ļauj Komisijai uzraudzīt tirgus uzraudzības un izpildes darbību efektivitāti un konsekvenci dalībvalstīs.
(13)
RAPEX nodrošina pamatu, lai noteiktu, vai ir vajadzīga rīcība ES līmenī, un nodrošina ES produktu drošības prasību konsekventu izpildi un tādējādi vienotā tirgus netraucētu darbību.”
16
Šī īstenošanas lēmuma 1. pantā ir paredzēts:
“Pamatnostādnes par to, kā vadīt [RAPEX], kas izveidota saskaņā ar Direktīvas [2001/95] 12. pantu, un tās ziņošanas sistēmu, ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.”
17
Minētā īstenošanas lēmuma pielikuma “Pamatnostādnes par to, kā vadīt [RAPEX], kas izveidota saskaņā ar Direktīvas [2001/95] 12. pantu, un tās ziņošanas sistēmu” (turpmāk tekstā – “RAPEX pamatnostādnes”) I daļā ir reglamentēta šo pamatnostādņu piemērošanas joma un adresāti.
18
Šo pamatnostādņu I daļas 2. nodaļa “Pamatnostādņu adresāti” ir izteikta šādi:
“Pamatnostādnes ir adresētas visām dalībvalstu iestādēm, kas darbojas produktu drošības jomā un ir iesaistītas RAPEX tīklā, tostarp tirgus uzraudzības iestādēm, kuras ir atbildīgas par to, lai produkti atbilstu drošības prasībām, un iestādēm, kas atbild par ārējo robežu kontroli.”
19
Saskaņā ar RAPEX pamatnostādņu I daļas 4. nodaļu “Pasākumi”:
“4.1. Pasākumu veidi
Preventīvus un ierobežojošus pasākumus attiecībā uz produktiem, kas rada risku, var veikt vai nu pēc tā uzņēmēja iniciatīvas, kurš produktu ir laidis un/vai izplatījis tirgū (“brīvprātīgie pasākumi”), vai arī pēc tās iestādes rīkojuma, kas dalībvalstī pārrauga produktu atbilstību drošības prasībām (“obligātie pasākumi”).
[..]”
20
RAPEX pamatnostādņu II daļas 1. nodaļa “Ievads” ir formulēta šādi:
“1.1. RAPEX mērķi
[..]
RAPEX sistēmai ir liela nozīme produktu drošības jomā. Tā papildina citas darbības, kas tiek veiktas gan valstu, gan [Savienības] līmenī, lai nodrošinātu augstu produktu drošības līmeni ES.
RAPEX dati palīdz:
a)
novērst un ierobežot bīstamu produktu piegādi;
b)
pārraudzīt dalībvalstu iestāžu veiktās tirgus uzraudzības un izpildes darbību efektivitāti un konsekvenci;
c)
apzināt vajadzības un nodrošināt pamatu rīcībai ES līmenī; un
d)
nodrošināt ES produktu drošības prasību konsekventu izpildi un tādējādi sekmēt vienotā tirgus netraucētu darbību.
[..]”
21
RAPEX pamatnostādņu II daļas 3. nodaļā “Paziņojumi” ir noteikts:
“[..]
3.2. Paziņojumu saturs
3.2.1. Datu tvērums
Paziņojumos, kurus ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību nosūta Komisijai, ir šāda veida dati:
a)
informācija, kas ļauj identificēt paziņoto produktu, t.i., produkta kategorija, produkta nosaukums, zīmols, modelis un/vai tipa numurs, svītrkods, partijas vai sērijas numurs, muitas kods, produkta un iepakojuma apraksts, kuram pievienoti produkta, iepakojuma un marķējuma attēli. Produkta sīka un precīza identifikācija ir viens no galvenajiem elementiem, lai varētu veikt tirgus uzraudzību un izpildes darbības, jo tā ļauj valstu iestādēm identificēt paziņoto produktu, atšķirt to no citiem tāda paša vai līdzīga veida vai kategorijas produktiem, kas ir pieejami tirgū, un atklāt to tirgū, un veikt atbilstošos pasākumus vai vienoties par šādu pasākumu veikšanu;
[..].
3.2.2. Datu pilnīgums
Paziņojumiem vajadzētu būt pēc iespējas pilnīgiem. Paziņojumā iekļaujamie elementi ir uzskaitīti šo pamatnostādņu 1. papildinājumā un ir iekļauti RAPEX lietojumprogrammā. Visas paziņojuma veidnes ailes jāaizpilda, norādot vajadzīgos datus. Ja vajadzīgā informācija paziņojuma iesniegšanas brīdī nav pieejama, paziņotāja dalībvalsts veidnē to skaidri norāda un paskaidro. Tiklīdz trūkstošā informācija ir pieejama, paziņotāja dalībvalsts paziņojumu atjaunina. Komisija izskata atjaunināto paziņojumu, pirms tas tiek validēts un izplatīts ar sistēmas starpniecību.
RAPEX kontaktpunkti visām valstu iestādēm, kas piedalās RAPEX tīkla darbībā, sniedz norādījumus par paziņojuma aizpildīšanai vajadzīgo datu tvērumu. Tas palīdz nodrošināt, lai šo iestāžu sniegtā informācija RAPEX kontaktpunktiem būtu pareiza un pilnīga (skatīt II daļas 5.1. nodaļu).
Ja daļa no šajās pamatnostādnēs prasītās informācijas vēl nav pieejama, dalībvalstīm tomēr būtu jāievēro noteiktie termiņi un tām nevajadzētu kavēties ar RAPEX paziņojuma nosūtīšanu par tādu produktu, kas rada dzīvību apdraudošu risku patērētāju vai citu tiešo lietotāju veselībai un drošībai, un/vai gadījumos, kad RAPEX paziņojums liek dalībvalstīm veikt steidzamu rīcību.
[..]
3.3.2. Datu atjaunināšana
Paziņotāja dalībvalsts informē Komisiju (cik drīz vien iespējams un ne vēlāk kā līdz šo pamatnostādņu 4. papildinājumā norādītajiem termiņiem) par jebkādām pārmaiņām, kuru dēļ jāveic izmaiņas ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību nosūtītajā paziņojumā. Jo īpaši dalībvalstis informē Komisiju par jebkādām izmaiņām (piemēram, pēc pārsūdzības kārtībā pieņemta tiesas nolēmuma) attiecībā uz paziņoto pasākumu statusu, riska novērtējumu un jauniem lēmumiem par konfidencialitāti.
Komisija izskata paziņotājas dalībvalsts sniegto informāciju un atjaunina attiecīgo informāciju RAPEX lietojumprogrammā un vajadzības gadījumā RAPEX tīmekļa vietnē.
3.2.4. Atbildība par nosūtīto informāciju
Paziņojumu sniegusī dalībvalsts ir atbildīga par paziņojumā ietverto informāciju.
Paziņotāja dalībvalsts un valsts atbildīgā iestāde nodrošina, ka visas ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību sniegtās ziņas ir precīzas, lai tādējādi šie produkti netiktu sajaukti ar līdzīgiem [Savienības] tirgū pieejamiem tās pašas kategorijas vai veida produktiem.
Paziņošanas procedūrā iesaistītā(‑ās) iestāde(‑es) (piemēram, veicot paziņotā produkta riska novērtējumu vai sniedzot informāciju par izplatīšanas kanāliem) uzņemas atbildību par informāciju, kas sniegta ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību. RAPEX kontaktpunkts pārbauda un validē visus no atbildīgajām iestādēm saņemtos paziņojumus, pirms tos nosūta Komisijai (skatīt arī II daļas 5.1. nodaļu).
Jebkāda Komisijas veikta rīcība, piemēram, paziņojumu izskatīšana, validēšana un izplatīšana ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību un to publicēšana RAPEX vietnē, nenozīmē, ka tā uzņemas atbildību par nosūtīto informāciju, par kuru arī turpmāk ir atbildīga paziņotāja dalībvalsts.
3.3. Paziņošanas procesā iesaistītās personas un uzdevumi
Paziņošanas procesā iesaistītās personas un to pienākumi.
3.3.1. Uzņēmēji
Uzņēmēji nav tieši iesaistīti paziņojumu iesniegšanā ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību.
Tomēr, ja produkts rada risku, uzņēmēji nekavējoties par to informē kompetentās iestādes visās dalībvalstīs, kurās produkts ir darīts pieejams. Nosacījumi un detalizēts apraksts par to, kāda informācija ir sniedzama, ir ietverti [Direktīvas 2001/95] I pielikumā.
[..]
3.3.2. Dalībvalstu iestādes
Dalībvalstu iestādes ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību informē Komisiju par obligātajiem un brīvprātīgajiem to teritorijā veiktajiem pasākumiem attiecībā uz produktiem, kas rada risku.
[..]
3.4. Darbplūsma
3.4.1. Paziņojuma izveide
3.4.1.1. Paziņojumu izveido valsts iestāde
Saskaņā ar valsts noteikumiem paziņojumu var izveidot dažādas valsts iestādes, kas iesaistītas RAPEX procesā (vietējās/reģionālās tirgus uzraudzības iestādes, ārējo robežu kontroles iestādes u.c.).
3.4.1.2. Paziņojumu izveido Komisija
Dažos gadījumos Komisija var sagatavot paziņojumu, kā izskaidrots 3.3.4. punktā.
3.4.2. Paziņojumu iesniegšana Komisijai
RAPEX kontaktpunkts atbild par visu paziņojumu iesniegšanu validēšanai Komisijā (skatīt II daļas 5.1. nodaļu)
3.4.3. Paziņojumu izskatīšana Komisijā
Komisija pārbauda visus ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību saņemtos paziņojumus, lai pārliecinātos, ka tie ir pareizi un pilnīgi, pirms tā nosūta šos paziņojumus dalībvalstīm.
[..]
3.4.3.5. Izpēte
Vajadzības gadījumā Komisija var veikt izpēti, lai novērtētu produkta drošību Šādu izpēti var veikt jo īpaši tad, ja ir nopietnas aizdomas par riskiem, ko rada produkts, par kuru ziņots ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību. Šīs aizdomas var rasties, Komisijai vai nu izskatot paziņojumu, vai arī uz tām Komisijai var norādīt dalībvalsts (piemēram, ar papildu paziņojuma starpniecību) vai arī trešā persona (piemēram, ražotājs).
[..]
3.4.4. Paziņojumu validācija un izplatīšana
Komisija līdz šo pamatnostādņu 5. papildinājumā noteiktajiem termiņiem validē un ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību izplata visus paziņojumus, kas izskatīšanas gaitā ir novērtēti kā pareizi un pilnīgi.
[..]
3.4.5. Paziņojumu publicēšana
3.4.5.1. Informācijas izpaušana kā vispārējs noteikums
Sabiedrībai ir tiesības saņemt informāciju par produktiem, kas rada risku. Lai izpildītu šo pienākumu, Komisija RAPEX tīmekļa vietnē publicē pārskatus par jauniem paziņojumiem.
Ārējo sakaru apsvērumu dēļ RAPEX tīmekļa vietne turpmāk tiks dēvēta par Safety Gate.
Tāpat arī dalībvalstis attiecīgajās valsts valodās sniedz sabiedrībai informāciju par produktiem, kas patērētājiem rada nopietnu risku, un par pasākumiem, kuri tiek veikti šā riska novēršanai. Šādu informāciju var izplatīt internetā, papīra formātā, ar elektronisko plašsaziņas līdzekļu starpniecību utt.
Sabiedrībai pieejamā informācija ir paziņojuma kopsavilkums, un tajā ir iekļauti jo īpaši elementi, kas ļauj identificēt produktu, kā arī informācija par riskiem un veiktajiem pasākumiem šo risku novēršanai vai ierobežošanai. Komisija un dalībvalstis var lemt publiskot citus paziņojumu elementus tikai tad, ja šī informācija sava rakstura dēļ nav konfidenciāla (profesionālais noslēpums) un nav jāaizsargā.
[..]
3.4.6. Turpmākie pasākumi, kurus veic saistībā ar paziņojumiem
[..]
3.4.6.2. Turpmāko pasākumu mērķi
Saņemot paziņojumu, dalībvalsts izskata paziņojumā sniegto informāciju un veic atbilstošus pasākumus, lai:
a)
noteiktu, vai produkts ticis tirgots tās teritorijā;
b)
novērtētu, kādi preventīvi vai ierobežojoši pasākumi jāveic attiecībā uz tirgū atklāto paziņoto produktu, ņemot vērā paziņotājas dalībvalsts veiktos pasākumus un jebkādus īpašus apstākļus, kuri varētu pamatot dažādus pasākumu veidus vai atteikšanos no rīcības;
c)
vajadzības gadījumā veiktu riska papildu novērtēšanu un paziņotā produkta testēšanu;
d)
apkopotu jebkādu papildu informāciju, kas var būt svarīga citām dalībvalstīm (piemēram, informācija par paziņotā produkta izplatīšanas kanāliem citās dalībvalstīs).
3.4.6.3. Kontroles metodes
Lai nodrošinātu produktīvu un efektīvu kontroli, valstu iestādēm vajadzētu izmantot labākajai praksei atbilstošas kontroles metodes, tostarp šādas.
a)
Pārbaužu veikšana tirgū
Valstu iestādes organizē regulāras (plānotas un izlases veida) pārbaudes tirgū, lai noskaidrotu, vai patēriņa produkti, par kuriem ziņots ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību, ir pieejami patērētājiem. Ja dalībvalsts ir minēta kā galamērķa valsts, tirgū veic pastiprinātas pārbaudes, jo īpaši, sazinoties ar paziņojumā norādīto(‑ajiem) uzņēmēju(‑iem).
b)
Sadarbība ar uzņēmēju asociācijām
Valstu iestādes vajadzības gadījumā sniedz uzņēmēju asociācijām pārskatus par jaunākajiem paziņojumiem un interesējas par to, vai to dalībnieki ir ražojuši vai izplatījuši kādus no paziņotajiem produktiem. Valstu iestādes uzņēmumiem sniedz tikai paziņojumu kopsavilkumus, tādus kā RAPEX tīmekļa vietnē publicētos nedēļas pārskatus. Trešām personām nedrīkst sūtīt visu paziņojumu, jo konkrēta informācija (piemēram, precīzs riska apraksts vai informācija par izplatīšanas kanāliem) bieži vien ir konfidenciāla un aizsargājama.
c)
RAPEX datu publikācija internetā vai citos elektroniskajos un papīra formāta plašsaziņas līdzekļos
Valstu iestādes regulāri savās tīmekļa vietnēs un/vai izmantojot citus plašsaziņas līdzekļus, piemēram, patērētājiem un uzņēmumiem norādot uz RAPEX tīmekļa vietni, pievērš patērētāju un uzņēmēju uzmanību patēriņa produktiem, par kuriem ziņots ar RAPEX starpniecību. Šādā veidā publicēta informācija ļauj patērētājiem pārbaudīt, vai viņiem pieder un viņi izmanto produktus, kuri rada risku, un bieži sniedz iestādei noderīgu atgriezenisko saiti.
[..]
3.4.7. Paziņojumu izņemšana/atsaukšana
3.4.7.1. Paziņojuma galīga izņemšana no RAPEX
Ar RAPEX lietojumprogrammas starpniecību izplatītie paziņojumi tiek glabāti sistēmā neierobežotu laiku. Šajā nodaļā norādīti gadījumi, kuros Komisija tomēr var pavisam izņemt paziņojumu no RAPEX.
3.4.7.1.1. Gadījumi, kad ir iespējama iesniegtā vai validētā paziņojuma izņemšana
a)
Ir pierādījumi par to, ka nav nodrošināta atbilstība vienam vai vairākiem ziņošanas kritērijiem [..], un tāpēc paziņojums nav pamatots. Tas jo īpaši attiecas uz gadījumiem, kad ir noskaidrots, ka sākotnējais riska novērtējums ticis veikts nepareizi un paziņotais produkts nerada risku. Tas arī attiecas uz gadījumiem, kad paziņotie pasākumi ir veiksmīgi apstrīdēti tiesā vai cita veida procedūrā un vairs nav spēkā.
[..]
3.4.7.1.2. Prasība dalībvalstīm par pastāvīgu vai pagaidu izņemšanu
Komisija var izņemt paziņojumus no RAPEX tikai pēc paziņotājas dalībvalsts pieprasījuma, jo šī valsts uzņemas pilnu atbildību par informāciju, kas tiek nosūtīta ar sistēmas starpniecību. Tomēr citas dalībvalstis tiek mudinātas ziņot Komisijai par jebkādiem faktiem, kas var pamatot paziņojuma izņemšanu.
[..]
3.4.7.2. Paziņojuma pagaidu izņemšana no RAPEX tīmekļa vietnes
3.4.7.2.1. Gadījumi, kuros paziņojumu var uz laiku atsaukt no sistēmas
Pamatotos gadījumos Komisija var uz laiku atsaukt paziņojumu no RAPEX tīmekļa vietnes, īpaši, ja paziņotājai dalībvalstij ir aizdomas, ka paziņojumā sniegtais riska novērtējums ir veikts nepareizi un tādējādi paziņotais produkts var arī neradīt risku. Paziņojumu var uz laiku atsaukt no RAPEX tīmekļa vietnes līdz brīdim, kad ir precizēts paziņotā produkta riska novērtējums.
3.4.7.2.2. Prasība dalībvalstīm par pagaidu atsaukšanu
Komisija var uz pagaidu laiku atsaukt paziņojumus no RAPEX lietojumprogrammas tikai pēc paziņotājas dalībvalsts izteikta pieprasījuma, jo šī valsts uzņemas pilnu atbildību par informāciju, kas tiek nosūtīta ar sistēmas starpniecību. Tomēr citas dalībvalstis tiek mudinātas ziņot Komisijai par jebkādiem faktiem, kas šādu atsaukšanu var pamatot.
[..]”
Austrijas tiesības
22
Bundesgesetz, mit dem polizeiliche Bestimmungen betreffend pyrotechnische Gegenstände und Sätze sowie das Böllerschießen erlassen werden (Pyrotechnikgesetz 2010 – PyroTG 2010) (Federālais likums, ar ko pieņem policijas noteikumus par pirotehniskajiem izstrādājumiem un to komplektiem, kā arī petardēm (2010. gada Pirotehnikas likums – PyroTG 2010); BGBl. I, 131/2009) redakcijā, kas bija spēkā pamatlietas faktu norises laikā (BGBl. I, 32/2018) (turpmāk tekstā – “PyroTG”), 27. pantā “Tirgus uzraudzība” ir noteikts:
“1.   Iestāde ir atbildīga par tirgus uzraudzību, lai pārbaudītu, vai tirgū tiek laisti un darīti pieejami tikai tādi pirotehniskie izstrādājumi un to komplekti, kas atbilst šī federālā likuma prasībām. Tai ir atļauts veikt šajā nolūkā vajadzīgo izmeklēšanu un darbības pie uzņēmējiem, piemēram, it īpaši ražotnēs, noliktavās un citās uzņēmuma telpās, ņemt bezmaksas paraugus, kā arī iepazīties ar attiecīgajiem uzņēmuma dokumentiem.
[..]”
23
PyroTG 27.a pants “Uzraudzības pasākumi” ir izteikts šādi:
“1.   Iestādes veiktie uzraudzības pasākumi saskaņā ar 27. pantu ir rīkojumi par
[..]
3) atsaukšanu.
2.   Uzraudzības pasākumus saskaņā ar 1. punkta 2. un 3. apakšpunktu ar iedarbību attiecībā uz uzņēmēja darbību visā federālajā teritorijā var veikt ikviena iestāde, kuras teritoriālās piekritības jomā tiek laisti tirgū vai darīti pieejami pirotehniskie izstrādājumi vai to komplekti, kam paredzēts piemērot šādu pasākumu.”
24
Bundesgesetz zum Schutz vor gefährlichen Produkten (Produktsicherheitsgesetz 2004 – PSG 2004) (Federālais likums par aizsardzību pret bīstamiem produktiem (2004. gada Produktu drošuma likums – PSG 2004); BGBl. I, 16/2005) redakcijā, kas bija spēkā pamatlietas faktu norises laikā (BGBl. I, 32/2018), 10. pantā “Pilnvarojums starptautiskai datu apmaiņai” ir noteikts:
“1.   Federālais sociālā nodrošinājuma, paaudžu lietu un patērētāju tiesību aizsardzības ministrs noteiktajos termiņos paziņo starptautiskos līgumos paredzētajām iestādēm informāciju par bīstamiem produktiem, kā arī saskaņā ar 11., 15. un 16. punktu veiktajiem pasākumiem. Tas attiecas it īpaši uz paziņošanas procedūrām saskaņā ar Direktīvas [2001/95] 11. un 12. pantu un Regulas [Nr. 765/2008] 22. un 23. pantu.
[..]”
25
Allgemeines Verwaltungsverfahrensgesetz 1991 (1991. gada Vispārējais administratīvā procesa likums; BGBl. 51/1991) redakcijā, kas bija spēkā pamatlietas faktu norises laikā (BGBl. I, 58/2018) (turpmāk tekstā – “AVG”), 8. pantā “Ieinteresētās personas, procesa dalībnieki” ir paredzēts:
“Personas, kuras izmanto iestādes pakalpojumus vai uz kurām attiecas iestādes rīcība, ir ieinteresētās personas, un, ja to iesaistīšanos lietā pamato tiesības vai tiesiska interese, tām ir procesa dalībnieku statuss.”
26
AVG 17. panta “Piekļuve lietas materiāliem” 1. punktā ir noteikts:
“Ja administratīvajos noteikumos nav noteikts citādi, lietas dalībnieki iestādē var piekļūt lietas materiāliem, kas attiecas uz to lietu, un var uz vietas paši izgatavot norakstus vai uz sava rēķina lūgt sagatavot lietu vai to daļu kopijas vai izdrukas. Ja iestāde lietas materiālus sagatavo elektroniski, piekļuve lietas materiāliem procesa dalībniekam uz pieprasījuma pamata var tikt piešķirta jebkādā tehniski iespējamā veidā.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
27
Tirgus uzraudzības laikā, ko atbilstoši PyroTG 27. panta 1. punktam Policijas pārvalde veica pie kāda pirotehnisko izstrādājumu izplatītāja, tika konstatēts, ka rīkošanās ar noteiktiem pirotehniskajiem izstrādājumiem, kuri glabājās pie šī izplatītāja, nav droša. Pēc tam Policijas pārvalde attiecībā uz minēto izplatītāju pieņēma lēmumu, ar kuru aizliedza attiecīgo pirotehnisko izstrādājumu pārdošanu, un atbilstoši PyroTG 27.a panta 1. punkta 3. apakšpunktam uzdeva tos atsaukt. Turklāt Policijas pārvalde ar valsts RAPEX kontaktpunkta starpniecību nosūtīja Eiropas Komisijai trīs paziņojumus par minētajiem izstrādājumiem (turpmāk tekstā – “attiecīgie paziņojumi”).
28
Prasītāja pamatlietā Funke, Polijā reģistrēta sabiedrība, ir attiecīgajos paziņojumos minēto izstrādājumu importētāja.
29
Atbildot uz Funke informācijas pieprasījumu, Policijas pārvalde to informēja par darbībām, kas bija veiktas attiecībā uz kādu no izplatītājiem saistībā ar minētajiem pirotehniskajiem izstrādājumiem.
30
2020. gada 30. aprīļa vēstulē Funke Policijas pārvaldei nosūtīja pieteikumu, kurā lūdza attiecīgos paziņojumu papildināt, pievienojot aplūkoto produktu partiju numurus, kā arī saskaņā ar AVG 17. pantu – pieteikumu par piekļuvi paziņošanas Komisijai ar RAPEX starpniecību procedūras dokumentiem, it īpaši šajos paziņojumos ietvertajam minēto izstrādājumu riska novērtējumam.
31
Ar 2020. gada 29. jūnija lēmumu Policijas pārvalde piekļuves pieteikumu noraidīja kā nepieņemamu un pieteikumu, kurā bija lūgts papildināt attiecīgos paziņojumus, – kā nepamatotu.
32
Funke celto prasību par šo lēmumu Verwaltungsgericht Wien (Vīnes Administratīvā tiesa, Austrija) noraidīja. Šī tiesa konstatēja, ka paziņošana Komisijai ar RAPEX starpniecību ietilpst faktiskās rīcības kategorijā un tādējādi atšķiras no administratīva akta (lēmums). Tā arī pauda viedokli, ka Direktīvas 2001/95 37. apsvērumā prasīto tiesību aizsardzību tiesā principā garantē iespēja administratīvajās tiesās pārsūdzēt administratīvos aktus, kas ir paziņošanas ar RAPEX starpniecību procedūras pamatā.
33
Turklāt minētā tiesa būtībā uzskatīja, ka ne Austrijas tiesības, ne RAPEX pamatnostādnes neļauj secināt, ka tādam uzņēmējam kā Funke būtu tiesības iesniegt pieteikumu, kurā lūgts papildināt ar RAPEX starpniecību iesniegtu paziņojumu, un tiesības piekļūt ar šo procedūru saistītajiem dokumentiem, un tādējādi pieteikumiem, kurus Funke iesniedzis Policijas pārvaldei, nav juridiska pamata un līdz ar to tie nav pieņemami.
34
Funke apelācijas sūdzību par šo spriedumu Verfassungsgerichtshof (Konstitucionālā tiesa, Austrija) noraidīja un nosūtīja atpakaļ Verwaltungsgerichtshof (Augstākā administratīvā tiesa, Austrija).
35
Pēc tam Funke vērsās iesniedzējtiesā ar revīzijas sūdzību (Revision) par Verwaltungsgericht Wien (Vīnes Administratīvā tiesa) spriedumu. Funke uzskata, ka šīs sūdzības izvērtēšanā izšķiroša nozīme ir tam, vai, nepastāvot Austrijas tiesību normai, ar Savienības tiesību normām Funke ir tieši piešķirtas tiesības pieprasīt papildināt attiecīgos paziņojumus. Šādas tiesības esot atkarīgas arī no Funke tiesībām piekļūt tās pieprasītajiem dokumentiem.
36
Šādos apstākļos Verwaltungsgerichtshof (Augstākā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“Vai
–
Direktīva [2001/95], it īpaši tās 12. pants un II pielikums,
–
Regula [Nr. 765/2008], it īpaši tās 20. un 22. pants, kā arī
–
Īstenošanas lēmums [2019/417] ir jāinterpretē tādējādi, ka:
1)
no šīm normām tieši izriet uzņēmēja tiesības papildināt RAPEX paziņojumu;
2)
par šādu pieteikumu lemj [..] Komisija;
vai arī ka:
3)
par šādu pieteikumu lemj attiecīgās dalībvalsts iestāde;
(ja atbilde uz trešo jautājumu ir apstiprinoša)
4)
vai tiesību aizsardzība (valsts) tiesā pret šādu lēmumu ir pietiekama, ja tā tiek garantēta nevis katram, bet tikai tam uzņēmējam, kuru ietekmē (obligātais) pasākums, lai tas varētu vērsties pret šo iestādes noteikto (obligāto) pasākumu?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo līdz trešo jautājumu
37
Ar pirmo līdz trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Regulas Nr. 765/2008 20. un 22. pants, Direktīvas 2001/95 12. pants un II pielikums, kā arī RAPEX pamatnostādnes (turpmāk tekstā – “RAPEX piemērojamie noteikumi”) ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem uzņēmējam, kura intereses varētu aizskart paziņojums, ko dalībvalsts saskaņā ar šīs regulas 22. pantu ir sniegusi Komisijai, piemēram, šajā paziņojumā minēto produktu importētājam, ir piešķirtas tiesības pieprasīt, lai minētais paziņojums tiktu papildināts, un apstiprinošas atbildes gadījumā – vai šī pieteikuma izskatīšana ir šo paziņojumu iesniegušās dalībvalsts vai Komisijas kompetencē.
38
Iesākumā jānorāda, ka pirotehnisko izstrādājumu pieejamības tirgū nodrošināšana, piemērojot Direktīvu 2013/29, ir īpaši saskaņota Savienības mērogā. Konkrētāk, šīs direktīvas 39. pantā ir precizēta procedūra, kas piemērojama izstrādājumiem, kuri rada risku valsts līmenī. Turklāt atbilstoši minētās direktīvas 38. panta 2. punktam Regulas Nr. 765/2008 15. panta 3. punktu un 16.–29. pantu piemēro arī pirotehniskajiem izstrādājumiem.
39
Atbilstoši Regulas Nr. 765/2008 20. pantam dalībvalstīm ir jāgādā par to, lai produkti, kas rada nopietnu risku, kurš prasa steidzamu iejaukšanos, tiek atsaukti vai izņemti no tirgus vai tiek aizliegts tos darīt pieejamus šo dalībvalstu tirgū. No šīs regulas 21. panta 2. punkta izriet, ka šādus pasākumus var pārsūdzēt saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem.
40
Saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu, ja kāda dalībvalsts veic šīs regulas 20. pantā minētos pasākumus vai ir paredzējusi tos veikt un uzskata, ka iemesli, kas izraisījuši pasākumu, vai pasākuma sekas iziet ārpus tās teritorijas, tā nekavējoties informē Komisiju par šo pasākumu ar RAPEX starpniecību.
41
Atbilstoši Regulas Nr. 765/2008 22. panta 4. punktam paziņojumiem, kas ar RAPEX starpniecību iesniegti Komisijai saskaņā ar šīs regulas 22. pantu, pēc analoģijas piemēro Direktīvas 2001/95 12. panta 2.–4. punktu.
42
Attiecībā uz RAPEX jāprecizē, ka tās darbības pamatprincipi, kā izriet no Direktīvas 2001/95 12. panta 3. punkta, ir noteikti tās II pielikumā. Turklāt saskaņā ar šīs direktīvas II pielikuma 8. punktu Komisija izstrādā un regulāri aktualizē pamatnostādnes par RAPEX sistēmas vadību, ko veic Komisija un dalībvalstis. Šīs RAPEX pamatnostādnes ir ietvertas Īstenošanas lēmuma 2019/417 pielikumā.
43
Kā norādīts Direktīvas 2001/95 II pielikumā, un it īpaši šī pielikuma 2. punktā, RAPEX ir sistēma, kuras izveides mērķis ir nodrošināt dalībvalstu un Komisijas ātru apmaiņu ar informāciju nopietna riska gadījumā.
44
No Direktīvas 2001/95 27. apsvēruma, Regulas Nr. 765/2008 30. apsvēruma un RAPEX pamatnostādņu II daļas 1.1. nodaļas izriet, ka RAPEX ir liela nozīme produktu drošības jomā un ka tā papildina citas darbības, kas tiek veiktas gan valstu, gan Savienības mērogā, lai nodrošinātu augstu produktu drošības līmeni Savienībā.
45
Turklāt no Īstenošanas lēmuma 2019/417 11.–13. apsvēruma un RAPEX pamatnostādņu II daļas 1.1. nodaļas izriet, ka RAPEX dati palīdz citastarp, pirmām kārtām, novērst un ierobežot tādu nepārtikas produktu piegādi, kas rada nopietnu risku veselībai un drošībai, kā arī attiecīgā gadījumā citām būtiskām sabiedrības interesēm, un, otrām kārtām, nodrošināt Savienības produktu drošības prasību konsekventu izpildi, kā arī līdz ar to vienotā tirgus netraucētu darbību.
46
Attiecībā uz paziņošanu saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu, kā būtībā ir norādīts ģenerāladvokātes secinājumu 29. punktā, RAPEX noris trijos posmos. Pirmkārt, ja ir izpildīti Regulas Nr. 765/2008 22. pantā paredzētie nosacījumi, proti, ja dalībvalsts kompetentās iestādes ir noteikušas šīs regulas 20. pantā paredzētos ierobežojošos pasākumus, minētās iestādes par šiem pasākumiem paziņo Komisijai ar valsts RAPEX kontaktpunkta starpniecību (paziņošanas posms). Otrkārt, Komisija pārbauda šo paziņojumu un pēc tam to nosūta dalībvalstīm, tā kopsavilkumu piedevām izplatot RAPEX tīmekļvietnē (validācijas un izplatīšanas posms). Treškārt, dalībvalstis, kad tās saņem ar RAPEX starpniecību iesniegtu paziņojumu, pārbauda sniegto informāciju un veic atbilstošus pasākumus, par kuriem tās paziņo arī Komisijai (turpmāko pasākumu posms).
47
No RAPEX piemērojamajiem noteikumiem, un it īpaši no RAPEX pamatnostādnēm, kuras saskaņā ar to I daļas 2. nodaļu ir adresētas dalībvalstu kompetentajām iestādēm, izriet, ka paziņotājai dalībvalstij šajā procedūrā ir viena no centrālajām lomām gan procesuālā, gan materiālā ziņā.
48
Pirmām kārtām, papildus paziņojuma izveidei saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu un tā nosūtīšanai Komisijai (skat. it īpaši RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.3.1., 3.4.1.1. un 3.4.2. punktu) šai dalībvalstij ir jāinformē Komisija par jebkādām pārmaiņām, kuru dēļ jāveic izmaiņas ar RAPEX starpniecību izplatītajā paziņojumā (RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.3. punkts). Piedevām Komisija var izņemt tai ar RAPEX starpniecību nosūtītus paziņojumus tikai pēc paziņotājas dalībvalsts pieprasījuma (RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.4.7.1.2. nodaļa). Tas pats attiecas uz RAPEX tīmekļvietnē izplatītās informācijas pagaidu izņemšanu (RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.4.7.2.2. nodaļa).
49
Otrām kārtām, kad Komisijai ar RAPEX starpniecību tiek iesniegts paziņojums, paziņotājai dalībvalstij ir jāsniedz visa pieejamā informācija, tostarp it īpaši informācija, kas ļauj identificēt produktu, uz kuru attiecas šis paziņojums, kā izriet no Regulas Nr. 765/2008 22. panta 3. punkta, Direktīvas 2001/95 II pielikuma 3. punkta un RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.1. punkta.
50
Trešām kārtām, atbilstoši RAPEX pamatnostādņu II daļas 5.1. nodaļai katra dalībvalsts RAPEX darbības nodrošināšanai valsts līmenī izveido vienotu RAPEX kontaktpunktu. No RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.4. punkta un 5.1.2. punkta e) apakšpunkta izriet, ka valsts kontaktpunkts pārbauda un validē no kompetentajām iestādēm saņemtās informācijas pilnīgumu pirms paziņojuma nosūtīšanas Komisijai ar RAPEX starpniecību.
51
Ceturtām kārtām, no RAPEX piemērojamajiem noteikumiem, it īpaši no Direktīvas 2001/95 II pielikuma 10. punkta un RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.4. punkta, izriet, ka par Komisijai iesniegto informāciju ir atbildīga paziņotāja dalībvalsts. Tāpēc RAPEX pamatnostādnēs ir prasīts, lai paziņotāja dalībvalsts un valsts kompetentā iestāde nodrošinātu, ka visas ar RAPEX starpniecību izplatītās ziņas ir precīzas, lai tādējādi šie produkti netiktu sajaukti ar līdzīgiem Savienības tirgū pieejamiem tās pašas kategorijas vai veida produktiem (skat. RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.4. punktu).
52
Savukārt Komisijai ir pienākums pēc iespējas ātrāk pārbaudīt katru paziņojumu, lai pārliecinātos, ka tas ir pareizs un pilnīgs, tā validē paziņojumus, kas novērtēti kā pareizi un pilnīgi, un izplata tos dalībvalstīm ar RAPEX starpniecību, kā izriet no Direktīvas 2001/95 II pielikuma 5. punkta, kā arī RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.4.3. un 3.4.4. punkta. Turklāt saskaņā ar RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.4.5.1. punktu Komisija RAPEX tīmekļvietnē publicē jaunu paziņojumu kopsavilkumus.
53
Saskaņā ar RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.4. punktu jebkāda Komisijas veikta rīcība, piemēram, paziņojumu validēšana un izplatīšana ar RAPEX starpniecību un to publicēšana RAPEX tīmekļvietnē, nenozīmē, ka šī iestāde uzņemas atbildību par nosūtīto informāciju. Kā jau minēts šī sprieduma 48. punktā, no šo pamatnostādņu II daļas 3.4.7.1.2. un 3.4.7.2.2. nodaļas turklāt izriet – ņemot vērā, ka paziņotājai dalībvalstij ir pilna atbildība, Komisija var paziņojumus galīgi vai uz laiku izņemt tikai pēc paziņotājas dalībvalsts pieprasījuma.
54
Šādos apstākļos jākonstatē, kā būtībā norādīts ģenerāladvokātes secinājumu 39.–42. punktā, – lai gan RAPEX piemērojamajos noteikumos Komisijai ir noteikts pienākums pārbaudīt paziņotājas dalībvalsts nosūtītos paziņojumus, lai pārliecinātos, ka tie ir pareizi un pilnīgi, šī pārbaude neaizstāj šai dalībvalstij noteikto pienākumu nodrošināt ar RAPEX starpniecību sniegto paziņojumu pareizību un pilnīgumu.
55
Līdz ar to no Regulas Nr. 765/2008 22. panta interpretācijas kopsakarā ar Direktīvas 2001/95 II pielikumu un RAPEX pamatnostādnēm izriet, ka minētā dalībvalsts saglabā atbildību par paziņotajiem datiem tik ilgi, kamēr paziņojums par noteiktiem produktiem atrodas RAPEX, un ka tai ir jāinformē Komisija par jebkādām pārmaiņām, kuru dēļ šajā paziņojumā jāveic izmaiņas.
56
Tieši šajā kontekstā iekļaujas pirmais līdz trešais iesniedzējtiesas uzdotais jautājums.
57
Šajā ziņā jānorāda – no RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.3.1. punkta skaidri izriet, ka uzņēmēji nav tieši iesaistīti paziņojumu nosūtīšanā ar RAPEX starpniecību. Šajā ziņā jāprecizē, ka gan atbilstoši Direktīvas 2013/29 3. panta 12. punktam, gan Regulas Nr. 765/2008 2. panta 7. punktam attiecīgo produktu importētāji ietilpst jēdzienā “uzņēmējs”.
58
Piedevām uzņēmējiem atbilstoši RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.3.1. punktam noteiktais pienākums nekavējoties informēt visu to dalībvalstu kompetentās iestādes, kurās produkts, kas rada risku, ir darīts pieejams, vai arī iespēja norādīt Komisijai kā trešai personai uz pierādījumiem, kuri ļauj secināt, ka pastāv nopietnas aizdomas par riskiem, ko rada paziņotais produkts, atbilstoši RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.4.3.5. punktam, arī tiem nepiešķir paziņošanas ar RAPEX starpniecību procedūras dalībnieka statusu.
59
Tomēr jāņem vērā, kā norādīts šī sprieduma 47.–55. punktā, ka RAPEX piemērojamajos noteikumos paziņotājai dalībvalstij ir noteikti vairāki pienākumi attiecībā uz paziņojuma – ko šī dalībvalsts sniedz saskaņā ar minēto 22. pantu ar RAPEX starpniecību – saturu, tostarp pienākums norādīt datus, kas ļauj identificēt paziņoto produktu.
60
Saskaņā ar RAPEX pamatnostādnēs paredzēto paziņojuma veidni noteikta informācija par produktu, tostarp modeļa veids/numurs, sērijas numurs/svītrkods un produkta un iepakojuma apraksts, ir apzīmēta kā obligāti aizpildāmas ailes, un tas principā nozīmē, ka minētajām ailēm jābūt aizpildītām (skat. RAPEX pamatnostādņu III daļas 1. papildinājumu).
61
Kā izriet no RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.1. punkta a) apakšpunkta, produkta sīka un precīza identifikācija ir viens no galvenajiem elementiem, lai varētu veikt tirgus uzraudzību un izpildes darbības, jo tā ļauj valstu iestādēm identificēt paziņoto produktu, atšķirt to no citiem tāda paša vai līdzīga veida vai kategorijas produktiem, kas ir pieejami tirgū, un atklāt to tirgū, un veikt atbilstošos pasākumus vai vienoties par šādu pasākumu veikšanu.
62
Šajā nolūkā, kā uzsvērts RAPEX pamatnostādnēs, paziņojumiem, kas nosūtīti Komisijai ar RAPEX starpniecību, vajadzētu būt pēc iespējas pilnīgiem un visas paziņojuma veidnes iedaļas jāaizpilda, norādot vajadzīgos datus. Ja šie dati paziņojuma iesniegšanas brīdī nav pieejami, tas ir skaidri jānorāda un jāpaskaidro, un, tiklīdz informācija kļūst pieejama, paziņotājai dalībvalstij paziņojums ir jāatjaunina (skat. RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.2. punktu).
63
Turklāt jāatgādina, ka atbilstoši RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.2.3. punktam paziņotājai dalībvalstij ir jāinformē Komisija par jebkādām pārmaiņām, kuru dēļ ar RAPEX starpniecību izplatītajā paziņojumā jāveic izmaiņas.
64
Līdz ar to, kā būtībā uzsvērts Komisijas rakstveida apsvērumos, RAPEX piemērojamajos noteikumos paziņotājai dalībvalstij ir noteikts pienākums pārliecināties, ka tiek nodrošināta pareizu un pēc iespējas pilnīgu datu nosūtīšana, tādējādi ļaujot identificēt produktus, uz kuriem attiecas ar RAPEX starpniecību sniegts paziņojums, un, ja tas tā nav, labot šos datus vai tos papildināt, lai varētu sasniegt izvirzītos mērķus, tostarp produktu drošības efektīvu uzraudzību.
65
Runājot par pirotehniskajiem izstrādājumiem, jāprecizē, ka šo izstrādājumu sīka un precīza identifikācija, kad par tiem tiek paziņots Komisijai ar RAPEX starpniecību, ir būtiska arī, lai tos varētu nošķirt no izstrādājumiem, kuri atbilst Direktīvā 2013/29 paredzētajām prasībām un kuriem tāpēc ir jābūt iespējai piedalīties brīvā apritē iekšējā tirgū.
66
Turklāt jānorāda, ka ar RAPEX starpniecību izplatītā paziņojumā minēto pirotehnisko izstrādājumu apraksts, kura saturs neatbilstu šai sistēmai piemērojamajiem noteikumiem, varētu apgrūtināt vai padarīt mazāk pievilcīgas ar šiem izstrādājumiem saistītās saimnieciskās darbības uzņēmējam, piemēram, minēto izstrādājumu importētājam, turklāt attiecīgā gadījumā pārsniedzot to, kas būtu nepieciešams, lai sasniegtu Direktīvā 2013/29 paredzētās sabiedrības intereses, piemēram, cilvēku veselības un sabiedrības drošības aizsardzību vai patērētāju aizsardzību un drošumu.
67
Lai gan tas, ka Komisija citām dalībvalstīm izplata paziņojumu, ko dalībvalsts ir iesniegusi ar RAPEX starpniecību saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu, tieši neskar minēto produktu pieejamības nodrošināšanu tirgū un tam tātad nav tiešas saistošas iedarbības uz tādu tirgus dalībnieku kā attiecīgo produktu importētājs, bet šāda iedarbība izriet vai nu no pasākumiem, kurus veic vai plāno veikt paziņotāja dalībvalsts atbilstoši Regulas Nr. 765/2008 20. pantam, vai arī preventīviem vai ierobežojošiem pasākumiem vai pasākumiem, ko nolemj veikt citas dalībvalstis, reaģējot uz paziņojumu, kurš sniegts ar RAPEX starpniecību, jāatgādina, ka atbilstoši RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.4.5.1. punktam katra jauna paziņojuma kopsavilkums tiek izplatīts RAPEX tīmekļvietnē. Šī sabiedrībai paredzētā pamatinformācijas publicēšana par attiecīgajiem produktiem, norādot tostarp modeļa veidu/numuru, sērijas numurus/svītrkodu un produkta un iepakojuma aprakstu, var atturēt izplatītājus pārdot šos produktus, kā arī galapatērētājus – tos iegādāties.
68
Piedevām atbilstoši Direktīvas 2001/95 II pielikuma 6. punktam un RAPEX pamatnostādņu II daļas 3.4.6. punktam dalībvalstīm, kurām ir adresēti ar RAPEX starpniecību izplatīti paziņojumi, ir pienākums nodrošināt atbilstošus turpmākos pasākumus, izmantojot noteiktas metodes, piemēram, pārbaužu veikšanu tirgū, sadarbību ar uzņēmēju asociācijām un RAPEX datu izplatīšanu patērētājiem un uzņēmumiem. Šie pasākumi tādējādi pastiprina preventīvo iedarbību, kas izriet no jauno paziņojumu kopsavilkumu publicēšanas RAPEX tīmekļvietnē.
69
No tā izriet, ka uzņēmējiem, kuri, kā apstiprinājies, veic darbības saistībā ar produktiem, kas minēti ar RAPEX starpniecību izplatītā paziņojumā, piemēram, šo produktu importētājam, varētu tikt nodarīts kaitējums ar paziņojumu, kas saskaņā ar RAPEX piemērojamajiem noteikumiem, kuros regulēta paziņoto produktu identifikācija, būtu nepareizs vai nepilnīgs.
70
Jākonstatē, ka RAPEX piemērojamie noteikumi, ar kuriem paziņotājai dalībvalstij ir noteikts pienākums nodrošināt, lai paziņojums, kas sniegts saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu, būtu precīzs un pēc iespējas pilnīgs, it īpaši attiecībā uz datiem, kuri vajadzīgi minēto produktu identificēšanai, un attiecīgā gadījumā to labot vai papildināt, ir pietiekami skaidri un precīzi, lai uzņēmējiem, kam varētu tikt nodarīts kaitējums ar RAPEX starpniecību izplatīta paziņojuma nepilnīguma dēļ, kurš izriet no nepietiekamas tajā minēto produktu identificēšanas, piemēram, šo produktu importētājam, būtu tiesības prasīt tā ievērošanu.
71
Kā izriet no šī sprieduma 47.–55. punkta, pienākums izskatīt ikvienu pieteikumu, ko šajā nolūkā iesniedz minētie uzņēmēji, ir paziņošanas dalībvalsts – kurai ir viena no centrālajām lomām RAPEX procedūrā un kura saglabā atbildību par paziņotajiem datiem tik ilgi, kamēr paziņojums par noteiktiem produktiem atrodas RAPEX, – iestādēm.
72
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz pirmo līdz trešo jautājumu ir jāatbild, ka RAPEX piemērojamie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem uzņēmējam, kura intereses varētu aizskart paziņojums, ko dalībvalsts saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu ir sniegusi Komisijai, piemēram, šajā paziņojumā minēto produktu importētājam, ir piešķirtas tiesības pieprasīt paziņotājas dalībvalsts iestādēm, lai minētais paziņojums tiktu papildināts.
Par ceturto jautājumu
73
Ar ceturto jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai RAPEX piemērojamie noteikumi kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 47. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos ir noteikts, ka paziņotājai dalībvalstij ir jāsniedz efektīva tiesību aizsardzība tiesā uzņēmējam, piemēram, saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu iesniegtajā paziņojumā minēto produktu importētājam, kurš nav šī paziņojuma pamatā esošā pasākuma adresāts un kurš uzskata, ka tā intereses varētu tikt aizskartas minētā paziņojuma nepilnīguma dēļ.
74
Uzreiz jāatgādina, kā izriet no atbildes, kas sniegta uz pirmo līdz trešo jautājumu, ka saskaņā ar RAPEX piemērojamajiem noteikumiem uzņēmējiem, kuriem varētu tikt nodarīts kaitējums paziņojuma – ko dalībvalsts sniegusi saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu un kas izplatīts ar RAPEX starpniecību – nepilnīguma dēļ, kurš izriet no nepietiekamas tajā minēto produktu identificēšanas, piemēram, šo produktu importētājam, ir tiesības prasīt no paziņotājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, lai tiktu ievēroti šai dalībvalstij šajā ziņā noteiktie pienākumi, un šiem uzņēmējiem tātad šajā nolūkā ir tiesības, kas izriet no Savienības tiesībām.
75
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, īstenojot Savienības tiesības, dalībvalstīm ir jānodrošina Hartas 47. panta pirmajā daļā nostiprināto tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību ievērošana, kas ir efektīvas tiesību aizsardzības tiesā principa atkārtots apstiprinājums (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 10. februāris, Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Noilguma termiņš), C‑219/20, EU:C:2022:89, 42. punkts un tajā minētā judikatūra).
76
Tā kā paziņošanas ar RAPEX starpniecību procedūra ir regulēta Savienības tiesībās, dalībvalsts veikta paziņošana saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu ir uzskatāma par Savienības tiesību īstenošanu Hartas 51. panta 1. punkta izpratnē, un tāpēc ir piemērojams Hartas 47. pants (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2021. gada 11. novembris, Gavanozov II, C‑852/19, EU:C:2021:902, 29. punkts un tajā minētā judikatūra).
77
No tā izriet, ka uzņēmējiem, kuriem varētu tikt nodarīts kaitējums paziņojuma – ko dalībvalsts sniegusi saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu un kas izplatīts ar RAPEX starpniecību – nepilnīguma dēļ, kurš izriet no nepietiekamas tajā minēto produktu identificēšanas, piemēram, šo produktu importētājam, ir jābūt iespējai ne tikai apstrīdēt šādu paziņojumu minētās dalībvalsts kompetentajās valsts iestādēs, bet arī attiecīgā gadījumā vērsties kompetentajās valsts tiesās, ja tie uzskata, ka nav ievērotas atbilstošās Savienības tiesību normas.
78
Atbilstoši Tiesas pastāvīgajai judikatūrai, ja nav Savienības tiesiskā regulējuma, katras dalībvalsts iekšējā tiesību sistēmā saskaņā ar tās procesuālās autonomijas principu ir jānosaka pārsūdzības procesuālā kārtība, kuras mērķis ir aizsargāt tiesības, kas tiesību subjektiem izriet no Savienības tiesībām (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2017. gada 14. jūnijs, Online Games u.c., C‑685/15, EU:C:2017:452, 59. punkts un tajā minētā judikatūra, kā arī 2021. gada 15. jūlijs, FBF, C‑911/19, EU:C:2021:599, 62. un 63. punkts).
79
Šajā gadījumā no Tiesai iesniegtajiem lietas materiāliem izriet, ka Funke pārsūdzēja Verwaltungsgericht Wien (Vīnes Administratīvā tiesa) Policijas pārvaldes lēmumu noraidīt kā nepamatotu Funke pieteikumu, kurā bija lūgts papildināt attiecīgos paziņojumus, un ka šī tiesa prasību noraidīja kā nepieņemamu, jo šādai prasībai nebija juridiska pamata.
80
Šādos apstākļos iesniedzējtiesai Austrijas tiesības ir jāinterpretē tādējādi, lai tiktu nodrošinātas šī sprieduma 77. punktā minētās tiesības.
81
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz ceturto jautājumu ir jāatbild, ka RAPEX piemērojamie noteikumi kopsakarā ar Hartas 47. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka tajos ir noteikts, ka uzņēmējam, piemēram, saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu iesniegtajā paziņojumā minēto produktu importētājam, kurš nav šī paziņojuma pamatā esošā pasākuma adresāts un kura intereses varētu tikt aizskartas minētā paziņojuma nepilnīguma dēļ, paziņotājā dalībvalstī ir jābūt pieejamam tiesību aizsardzības līdzeklim, lai panāktu, ka tiek ievēroti šai dalībvalstij šajā ziņā noteiktie pienākumi.
Par tiesāšanās izdevumiem
82
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (piektā palāta) nospriež:
1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 339/93, 20. un 22. pants, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/95/EK (2001. gada 3. decembris) par produktu vispārēju drošību, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 765/2008, 12. pants un II pielikums, kā arī Komisijas Īstenošanas lēmuma (ES) 2019/417 (2018. gada 8. novembris), ar ko nosaka pamatnostādnes par to, kā vadīt Eiropas Savienības ātrās ziņošanas sistēmu RAPEX, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību 12. pantu, un tās ziņošanas sistēmu, pielikums
ir jāinterpretē tādējādi, ka
ar tiem uzņēmējam, kura intereses varētu aizskart paziņojums, ko dalībvalsts saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu ir sniegusi Komisijai, piemēram, šajā paziņojumā minēto produktu importētājam, ir piešķirtas tiesības pieprasīt paziņotājas dalībvalsts iestādēm, lai minētais paziņojums tiktu papildināts.
2)
Regulas Nr. 765/2008 20. un 22. pants, Direktīvas 2001/95, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu Nr. 765/2008, 12. pants un II pielikums, kā arī Īstenošanas lēmuma 2019/417 pielikums kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu
ir jāinterpretē tādējādi, ka
uzņēmējam, piemēram, saskaņā ar Regulas Nr. 765/2008 22. pantu iesniegtajā paziņojumā minēto produktu importētājam, kurš nav šī paziņojuma pamatā esošā pasākuma adresāts un kura intereses varētu tikt aizskartas minētā paziņojuma nepilnīguma dēļ, paziņotājā dalībvalstī ir jābūt pieejamam tiesību aizsardzības līdzeklim, lai panāktu, ka tiek ievēroti šai dalībvalstij šajā ziņā noteiktie pienākumi.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.