62023CO0084
DOMSTOLENS BESLUT (åttonde avdelningen)
den 5 oktober 2023 (
*1
)
”Begäran om förhandsavgörande – Artikel 99 i domstolens rättegångsregler – Jordbruk – Gemensam organisation av marknaden – Unionsskalor för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur, gris och får – Delegerad förordning (EU) 2017/1182 – Undantag från den allmänna skyldigheten att klassificera slaktkroppar – Slakterier – Artikel 2.1 – Undantag som beviljas småskaliga anläggningar– Nationell lagstiftning som inte ger möjlighet att bevilja sådana undantag – Dessa undantags obligatoriska eller fakultativa karaktär”
I mål C‑84/23,
angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 267 FEUF, framställd av Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (Högsta domstolen – avdelningen för förvaltnings- och skatterättsliga mål, Rumänien) genom beslut av den 5 oktober 2022, som inkom till domstolen den 14 februari 2023, i målet
SC Dinamel Trade SRL
mot
Ministerul Agriculturii şi Dezvoltării Rurale,
meddelar
DOMSTOLEN (åttonde avdelningen),
sammansatt av avdelningsordföranden M. Safjan samt domarna N. Jääskinen och M. Gavalec (referent),
generaladvokat: L. Medina,
justitiesekreterare: A. Calot Escobar,
med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet enligt artikel 99 i domstolens rättegångsregler genom ett särskilt uppsatt beslut som är motiverat,
följande
Beslut
1
Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 2.1 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/1182 av den 20 april 2017 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller unionsskalor för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur, gris och får och vad gäller rapportering av marknadspriser för vissa kategorier av slaktkroppar och levande djur (EUT L 171, 2017, s. 74).
2
Begäran har framställts i ett mål mellan SC Dinamel Trade SRL och Ministerul Agriculturii și Dezvoltării Rurale (ministeriet för jordbruk och landsbygdsutveckling, Rumänien) angående beviljande av ett sådant undantag från den allmänna skyldighet att klassificera slaktkroppar av nötkreatur och svin som föreskrivs i den nationella lagstiftningen.
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
Förordning (EU) nr 1308/2013
3
Artikel 19 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (EUT L 347, 2013, s. 671) har rubriken ”Delegerade befogenheter”. I dess punkt 6 föreskrivs följande:
”För att beakta den tekniska utvecklingen och behoven i de sektorer som avses i artikel 10 och behovet av att standardisera presentationen av de olika produkterna i syfte att förbättra insynen på marknaden, prisnoteringarna och tillämpningen av marknadsinterventionsåtgärder, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 227 för att
a)
anpassa och uppdatera bestämmelserna i bilaga IV om unionsskalor för klassificering, identifiering och presentation av slaktkroppar,
b)
ange kompletterande bestämmelser om klassindelning, inklusive av utbildade klassificerare, klassificering, inklusive genom automatisk klassificeringsteknik, identifiering, vägning och märkning av slaktkroppar, och om beräkning av genomsnittliga unionspriser och viktningskoefficienter som används vid beräkningen av dessa priser,
c)
fastställa, i nöt- och kalvsektorn, undantag från bestämmelserna, och specifika undantag som medlemsstaterna får bevilja för slakterier där få nötkreatur slaktas, och ytterligare bestämmelser för produkterna i fråga, även rörande konformationsklasser och fettansättning och, i fårköttsektorn, ytterligare bestämmelser om vikt, köttets färg och fettansättning samt kriterier för klassificering av lätta lamm,
d)
ge medlemsstater tillstånd att inte tillämpa klassificeringsskalan för slaktkroppar av gris och tillstånd att använda ytterligare utvärderingskriterier utöver vikt och uppskattad andel kött eller fastställa avvikelser från den skalan.”
4
I förordningens artikel 227, som har rubriken ”Utövande av delegeringen”, föreskrivs följande:
”1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2.   Den befogenhet att anta de delegerade akter som avses i denna förordning ska ges till kommissionen för en period av sju år från den 20 december 2013. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av sjuårsperioden. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3.   Den delegering av befogenhet som avses i denna förordning får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5.   En delegerad akt som antas enligt denna förordning ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”
5
Förordningens bilaga IV, med rubriken ”Unionsskalor för klassificering av slaktkroppar enligt artikel 10”, har följande lydelse:
”A. Unionsskala för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur som är åtta månader gamla eller äldre
…
V. Klassificering och identitetsmärkning
Slakterier som har godkänts … ska vidta åtgärder för att säkerställa att alla slaktkroppar eller halva slaktkroppar av nötkreatur som är åtta månader gamla eller äldre och har slaktats … klassificeras och identitetsmärks i [enlighet] med unionsskalan.
Medlemsstaterna får bevilja att yttre fett avlägsnas från slaktkropparna eller de halva slaktkropparna före identitetsmärkningen, om detta motiveras av fettansättningen.
B. Unionsskala för klassificering av slaktkroppar av gris
…
II. Klassificering
Slaktkroppar ska indelas i klasser enligt sitt uppskattade innehåll av magert kött och klassificeras enligt följande:
Klass
Magert kött som andel av slaktkroppsvikten
S
60 % eller mer
E
55 % eller mer, men mindre än 60 %
U
50 % eller mer, men mindre än 55 %
R
45 % eller mer, men mindre än 50 %
O
40 % eller mer, men mindre än 45 %
P
Mindre än 40 %”
Delegerad förordning 2017/1182
6
I skäl 3 i delegerad förordning 2017/1182 anges följande:
”För att minska den administrativa bördan bör det vara möjligt för medlemsstaterna att bevilja småskaliga anläggningar undantag från den allmänna skyldigheten att klassificera slaktkroppar. På grundval av erfarenheterna av tillämpningen av unionsskalan för klassificering, är det lämpligt att föreskriva att ett sådant undantag införs för slakterier som i årligt genomsnitt per vecka slaktar färre än 150 nötkreatur som är åtta månader eller äldre eller färre än 500 grisar. Medlemsstaterna får emellertid fastställa lägre gränsvärden utifrån de nationella förhållandena särskilt för att säkerställa att prisrapporteringen är representativ.”
7
I artikel 1 i förordningen, med rubriken ”Fastställande av ålder och kategorier av nötkreatur”, föreskrivs följande:
”Nötkreaturens ålder ska, med avseende på bestämningen av kategori enligt del A.II i bilaga IV till [förordning nr 1308/2013], kontrolleras på grundval av uppgifterna i det system för identifiering och registrering av nötkreatur som inrättats i varje medlemsstat i enlighet med avdelning I i [Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (EGT L 204, 2000, s. 1)].”
8
I artikel 2 i förordningen, med rubriken ”Undantag från den obligatoriska klassificeringen av slaktkroppar”, föreskrivs följande:
”1.   Medlemsstaterna får besluta att de krav på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och svin som anges i delarna A.V och B.II i bilaga IV till förordning (EU) nr 1308/2013 inte är obligatoriska för slakterier som slaktar
a)
färre än 150 nötkreatur på åtta månader eller äldre per vecka som årligt genomsnitt,
b)
färre än 500 grisar per vecka som årligt genomsnitt.
Medlemsstaterna får fastställa ett lägre tröskelvärde, i synnerhet för att säkerställa att de prisnoteringar som avses i artikel 8.2 i [kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/1184 av den 20 april 2017 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (EUT L 171, 2017, s. 103)] är representativa.
2.   Medlemsstaterna får besluta att klassificeringskraven avseende slaktkroppar av nötkreatur och svin inte är obligatoriska i följande fall:
a)
När det är fråga om slaktkroppar av nötkreatur och svin som ägs av slakteriet och ingen kommersiell transaktion äger rum vid förvärvet av dessa djur.
b)
När det är fråga om slaktkroppar av svin av tydligt definierade lokala raser eller som saluförs enligt särskilda former om det på grund av den anatomiska kroppssammansättningen inte är möjligt att göra en enhetlig och standardiserad klassificering av slaktkropparna.
3.   Medlemsstater som klassificerar slaktkroppar av får i enlighet med artikel 10 andra stycket i förordning (EU) nr 1308/2013 får, på grundval av objektiva och icke diskriminerande kriterier, besluta att klassificeringskraven för slaktkroppar av får inte är obligatoriska för vissa slakterier.
4.   Medlemsstaterna ska meddela kommissionen om de beslutar sig för att tillämpa något av de undantag som anges i punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel.”
Rumänsk rätt
9
I artikel 2.1 i Ordonanța Guvernului nr. 4/2019 privind reorganizarea sistemului național de clasificare a carcaselor de bovine, porcine și ovine, precum și monitorizarea, controlul și raportarea prețurilor de piață ale carcaselor și ale animalelor vii (regeringsbeslut nr 4/2019 om omorganisering av det nationella systemet för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur, gris och får samt om övervakning, kontroll och rapportering av marknadspriser för slaktkroppar och levande djur) av den 30 januari 2019(Monitorul Oficial al României, del I, nr 81 av den 31 januari 2019) (nedan kallat regeringsbeslut nr 4/2019) föreskrivs att det nationella systemet för klassificering ska säkerställa en obligatorisk tillämpning av unionsskalorna för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur, gris och får, i enlighet med unionsförordningarna om klassificering av slaktkroppar och gällande nationell lagstiftning, i syfte att öka insynen på marknaden och fastställa jämförbara marknadspriser för slaktkroppar såväl på nationell nivå som på unionsnivå, eftersom dessa utgör grunden för förvaltningen av de relaterade åtgärderna och för tillämpningen av kommissionens interventionsmekanismer inom denna sektor.
10
Enligt artikel 3.1 i Hotărârea Guvernului nr. 842/2021 privind modul de organizare și funcționare a sistemului național de clasificare a carcaselor de bovine, porcine și ovine (regeringsbeslut nr 842/2021 om organisationen av och funktionssättet för det nationella systemet för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur, gris och får) av den 11 augusti 2021 (Monitorul Oficial al României, del I, nr 810 av den 24 augusti 2021) (nedan kallat regeringsbeslut nr 842/2021) är tillämpningen av unionsskalorna för klassificering av slaktkroppar och kommunikation av marknadspriser för vissa kategorier av slaktkroppar och levande djur, i enlighet med vad som föreskrivs i unionsförordningarna, obligatoriskt och utgörs av:
”a)
ett behov av att på jämförbar grund övervaka marknadspriserna på kött i alla medlemsstater och av att beräkna dessa genomsnittliga marknadspriser på unionsnivå, eftersom en sådan övervakning är nödvändig inom nötkötts- och grisköttssektorerna för genomförandet av relaterade åtgärder, såsom offentlig intervention, privat lagring och exportbidrag,
b)
ett villkor för berättigande till offentlig intervention inom nötköttssektorn,
c)
ett viktigt instrument för att fastställa värdet på en slaktkropp, vilket bidrar till insynen på marknaden …”
11
Enligt artikel 5 i regeringsbeslut nr 842/2021 har slakterier i huvudsak följande skyldigheter:
”…
b)
att för varje djurart som de slaktar ingå ett avtal om tillhandahållande av tjänster för klassificering av slaktkroppar endast med godkända oberoende agenter för klassificering av slaktkroppar eller klassificerare av slaktkroppar …,
…
d)
att i anläggningen permanent säkerställa de förutsättningar som krävs för att tjänsteleverantören ska kunna bedriva och utföra verksamheten med klassificering av alla slaktkroppar, i enlighet med de tekniska reglerna för klassificering av slaktkroppar, för registrering och rapportering av klassificeringsresultat samt för köttpriser,
…
g)
att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att verksamheten för klassificering av slaktkroppar utförs utan avbrott, när [den person] med vilken avtalet om tillhandahållande av klassificeringstjänster har ingåtts har ålagts sanktioner av Inspektionen för klassificering av slaktkroppar i form av en indragning/ett upphävande av klassificeringstillståndet eller vid andra fall av modifiering/ändring/uppsägning av avtalet om tillhandahållande av klassificeringstjänster,
h)
att meddela [den person] med vilken avtalet om tillhandahållande av klassificeringstjänster har ingåtts slaktprogrammet för djuren, så att denna person är närvarande i slakteriet när slakten av djuren inleds, för att klassificera slaktkropparna vid fastställandet av deras varma vikt eller senast inom det intervall som fastställs i de tekniska klassificeringsstandarderna, vilka är uppdelade efter art,
i)
att innan klassificeringen inleds ge klassificeraren tillgång till de handlingar som innehåller korrekta uppgifter, så att dessa uppgifter kan registreras i it-applikationen och klassificeringsrapporten upprättas …
…
m)
att i arkiven bevara de fullständiga handlingarna, kronologiskt ordnade efter den vecka då de ingavs, under en period av två kalenderår efter utgången av det år då de upprättades, i enlighet med de tekniska föreskrifterna för arkivering, uppdelade efter art,
n)
att inom 48 timmar efter det att djuren har slaktats ge alla leverantörer/djuruppfödare som har levererat slaktdjur till slakteriet tillgång till den klassificeringsrapport som har upprättats av slaktkroppsklassificeraren och som har bestyrkts genom underskrift,
…
p)
att vända sig till den regionala inspektionen för klassificering av slaktkroppar angående varje brist i efterlevnaden som har konstaterats av klassificeraren med tillämpning av de tekniska föreskrifterna för klassificering av slaktkroppar och/eller när klassificeraren inte uppfyller villkoren i tjänsteavtalet och/eller när vederbörande säger upp detta avtal,
…
r)
att möjliggöra inspektioner … för att kontrollera att den primära registreringen av uppgifter i klassificeringsrapporterna är korrekt och för att samla dem i den nationella klassificeringsdatabasen.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
12
Dinamel Trade, som driver ett småskaligt slakteri, var skyldigt att ingå avtal om tillhandahållande av slaktkroppsklassificeringstjänster i enlighet med regeringsbeslut nr 4/2019 och regeringsbeslut nr 842/2021, för att uppfylla det allmänna kravet på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris.
13
Dinamel Trade väckte talan vid Tribunalul Brăila (Förstainstansdomstolen i Brăila, Rumänien) och yrkade att ministeriet för jordbruk och landsbygdsutveckling skulle förpliktas att utfärda ett förvaltningsbeslut i syfte att bland att befria Dinamel Trade från skyldigheten att utföra dessa klassificeringsåtgärder.
14
Talan ogillades genom dom av den 9 april 2014. Dinamel Trade överklagade denna dom till Curtea de Apel Galați (Appellationsdomstolen i Galați, Rumänien), som upphävde den och återförvisade målet till Tribunalul Brăila (Förstainstansdomstolen i Brăila).
15
Denna domstol förklarade sig emellertid obehörig att döma i målet till förmån för Curtea de Apel Galați (Appellationsdomstolen i Galați), som genom dom av den 30 juni 2016 ogillade Dinamel Trades talan.
16
Dinamel Trade överklagade denna dom till Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (Högsta domstolen – avdelningen för förvaltnings- och skatterättsliga mål, Rumänien), som är hänskjutande domstol i målet. Genom dom av den 4 februari 2020 ogillade denna domstol överklagandet med motiveringen att det var ogrundat.
17
Dinamel Trade ansökte om resning vid den hänskjutande domstolen med motiveringen att domstolen i sin dom av den 4 februari 2020 inte hade beaktat delegerad förordning 2017/1182, eftersom den inte var i kraft när Curtea de Apel Galați (Appellationsdomstolen i Galați) meddelade sin dom av den 30 juni 2016.
18
Den hänskjutande domstolen biföll ansökan om resning, upphävde sin dom av den 4 februari 2020 och vilandeförklarade målet för avgörande av överklagandet vid en ny förhandling.
19
Den 24 maj 2022 inkom Dinamel Trade med en begäran om att ett förhandsavgörande skulle begäras från EU-domstolen. Dinalem Trade hävdar att det i regeringsbeslut nr 4/2019 och regeringsbeslut nr 842/2021 inte föreskrivs något undantag för småskaliga anläggningar, eftersom klassificeringen av slaktkroppar av nötkreatur och gris är obligatorisk oavsett antalet slaktade djur per vecka, trots att det framgår av ingressen till delegerad förordning 2017/1182 att även om medlemsstaterna inte är skyldiga att bevilja undantag för småskaliga anläggningar från den allmänna skyldigheten att klassificera slaktkroppar i syfte att minska deras administrativa börda, så bör de ha möjlighet att göra det.
20
Den hänskjutande domstolen har visserligen angett att dess avgöranden inte kan överklagas, vilket medför att artikel 267 tredje stycket FEUF är tillämplig och att det är obligatoriskt att hänskjuta målet till EU-domstolen. Nämnda domstol anser dock att det står klart att unionslagstiftaren har överlåtit åt varje medlemsstat att besluta huruvida den i sin nationella lagstiftning vill föreskriva undantag från skyldigheten att klassificera slaktkroppar av nötkreatur och gris och att Rumänien har valt en allmän skyldighet att klassificera, utan undantag.
21
Enligt den hänskjutande domstolen preciserar kommissionen, även om den i skäl 3 i delegerad förordning 2017/1182 anger att det bör ”vara möjligt för medlemsstaterna att bevilja småskaliga anläggningar undantag från den allmänna skyldigheten att klassificera slaktkroppar”, vilket skulle tyda på att det står medlemsstaterna fritt att bevilja sådana undantag, också att ”det [är] lämpligt att föreskriva att ett sådant undantag införs för slakterier som i årligt genomsnitt per vecka slaktar färre än 150 nötkreatur som är åtta månader eller äldre eller färre än 500 grisar”, vilket snarare skulle tolkas som en skyldighet för dem.
22
Den hänskjutande domstolen menar att regeringsbeslut nr 4/2019 och regeringsbeslut 842/2021, genom att man vid utövandet av utrymmet för skönsmässig bedömning avseende beviljande av undantag från skyldigheten att klassificera slaktkroppar valt att inte bevilja något undantag och därmed rent konkret att ignorera de analyskriterier som anges i delegerad förordning 2017/1182, avviker från principerna i unionslagstiftningen.
23
Det ska således fastställas huruvida den nationella lagstiftning som inte föreskriver något undantag från denna skyldighet är förenlig med delegerad förordning 2017/1182 och även huruvida det sätt på vilket de nationella myndigheterna utövar sitt utrymme för skönsmässig bedömning är förenligt med denna förordning.
24
Mot denna bakgrund beslutade Înalta Curte de Casație și Justiție – Secția de contencios administrativ și fiscal (Högsta domstolen – avdelningen för förvaltnings- och skatterättsliga mål) att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till EU-domstolen:
”Strider artikel 2.1 i [regeringsbeslut nr 4/2019] samt artiklarna 3.1 och 5 i [regeringsbeslut nr 842/2021] om det nationella systemet för klassificering av slaktkroppar och om obligatorisk klassificering av slaktkroppar [av nötkreatur och gris] oberoende av antalet slaktade djur … mot artikel 2.1 a och b i [delegerad förordning (EU) 2017/1182], enligt vilken det är lämpligt och nödvändigt att inte kräva klassificering av slaktkroppar för små slakterier som slaktar färre än 150 nötkreatur per vecka som årligt genomsnitt och färre än 500 grisar per vecka som årligt genomsnitt, genom att det anges att ’medlemsstaterna får besluta att kraven på klassificering [av slaktkroppar av nötkreatur och gris] inte är obligatoriska för slakterier som slaktar ett begränsat antal nötkreatur och grisar’?”
Prövning av tolkningsfrågan
25
Av artikel 99 i domstolens rättegångsregler följer att domstolen, om svaret på en fråga i en begäran om förhandsavgörande klart kan utläsas av rättspraxis eller inte lämnar något utrymme för rimligt tvivel, på förslag av referenten och efter att ha hört generaladvokaten när som helst får avgöra målet genom ett särskilt uppsatt beslut som är motiverat.
26
Domstolen finner att denna bestämmelse ska tillämpas i förevarande mål.
27
Det följer av fast rättspraxis att det enligt det förfarande för samarbete mellan nationella domstolar och EU-domstolen som införts genom artikel 267 FEUF ankommer på EU-domstolen att ge den nationella domstolen ett användbart svar som gör det möjligt för den domstolen att avgöra det mål som den ska pröva. I detta syfte kan EU-domstolen behöva omformulera de frågor som hänskjutits (dom av den 26 oktober 2021, PL Holdings, C‑109/20, EU:C:2021:875, punkt 34 och där angiven rättspraxis).
28
Domstolen erinrar även om att det inte ankommer på den att, inom ramen för förfarandet för förhandsavgörande, uttala sig om huruvida bestämmelser i nationell rätt är förenliga med unionsrätten (beslut av den 16 maj 2022, Staatsanwaltschaft Köln (Barn förflyttat till Rumänien), C‑724/21, EU:C:2022:393, punkt 18 och där angiven rättspraxis).
29
Mot denna bakgrund får den hänskjutande domstolen anses ha ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida artikel 2.1 första stycket a och b i delegerad förordning 2017/1182 ska tolkas på så sätt att den utgör hinder mot en nationell lagstiftning som innebär att de krav på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris som föreskrivs i punkterna A.V och B.II i bilaga IV till förordning nr 1308/2013 gäller för samtliga slakterier som är etablerade i medlemsstaten, oavsett antalet slaktade djur per vecka.
30
Enligt artikel 2.1 första stycket i delegerad förordning 2017/1182 får medlemsstaterna besluta att de krav på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och svin som anges i delarna A.V och B.II i bilaga IV till förordning (EU) nr 1308/2013 inte är obligatoriska för slakterier som slaktar färre än 150 nötkreatur på åtta månader eller äldre per vecka som årligt genomsnitt, eller färre än 500 grisar per vecka som årligt genomsnitt.
31
Enligt artikel 2.1 andra stycket i denna delegerade förordning får medlemsstaterna fastställa ett lägre tröskelvärde, i synnerhet för att säkerställa att de prisnoteringar som avses i artikel 8.2 i genomförandeförordning 2017/1184 är representativa.
32
Enligt domstolens fasta praxis ska vid tolkningen av en unionsbestämmelse inte bara lydelsen beaktas, utan också sammanhanget och de mål som eftersträvas med de föreskrifter som bestämmelsen ingår i (dom av den 28 januari 2020, kommissionen/Italien (Bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner), C‑122/18, EU:C:2020:41, punkt 39 och där angiven rättspraxis).
33
Vad gäller ordalydelsen i artikel 2.1 i delegerad förordning 2017/1182 framgår det otvetydigt av formuleringen ”[m]edlemsstaterna får besluta att [kraven] inte är obligatoriska”, som förekommer i första stycket, att denna bestämmelse inte föreskriver någon skyldighet, utan en möjlighet, för medlemsstaterna att inte göra kraven avseende klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris obligatoriska i sin nationella lagstiftning.
34
I andra stycket i nämnda bestämmelse preciseras uttryckligen det utrymme för skönsmässig bedömning som en medlemsstat har om den beslutar att i sin nationella lagstiftning föreskriva undantag från nämnda krav på klassificering, vilket ytterligare bekräftar att dessa är fakultativa.
35
Det följer således av lydelsen i artikel 2.1 i delegerad förordning 2017/1182 att det står medlemsstaterna fritt att införa eller inte införa sådana undantag i sin nationella lagstiftning, inom de gränser som fastställs i denna bestämmelse.
36
Denna tolkning följer av den klara lydelsen av artikel 2.1 i delegerad förordning 2017/1182 och förstärks vidare av det sammanhang i vilket denna bestämmelse och den förordning som den utgör en del av ingår.
37
För det första framgår det av artikel 2.2 och 2.3 att det står medlemsstaterna fritt att, på de villkor som föreskrivs i artiklarna, undanta vissa typer av slakterier från skyldigheten att klassificera slaktkroppar av nötkreatur, gris och får.
38
För det andra ska hänsyn tas till lydelsen i artikel 2.4 i delegerad förordning 2017/1182, enligt vilken medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de beslutar att tillämpa något av de undantag som föreskrivs i punkterna 1–3 i samma artikel.
39
Det framgår nämligen tydligt av denna formulering att det är medlemsstaterna som beslutar huruvida något av undantagen i artikel 2 ska tillämpas.
40
Om medlemsstaterna däremot ansågs vara skyldiga att föreskriva sådana undantag, skulle det inte finnas någon anledning att underrätta kommissionen om dem.
41
För det tredje ska det erinras om att kommissionen antog delegerad förordning 2017/1182 med stöd av sin befogenhet enligt artikel 227 i förordning nr 1308/2013. I artikel 19.6 c i sistnämnda förordning föreskrivs bland annat att ”kommissionen [ska] ges befogenhet att anta delegerade akter … för att fastställa … specifika undantag som medlemsstaterna får bevilja för slakterier där få nötkreatur slaktas …”.
42
Denna befogenhet innebär emellertid inte att kommissionen kan anta en delegerad förordning genom vilken medlemsstaterna åläggs att bevilja sådana undantag.
43
Gränserna för denna befogenhet bekräftar således tolkningen av artikel 2.1 första stycket a och b i delegerad förordning 2017/1182, såsom den framgår av dess lydelse.
44
För det fjärde ska det tilläggas att denna tolkning även bekräftas av ordalydelsen i vissa bestämmelser i kommissionens förordning nr 1249/2008 av den 10 december 2008 om tillämpningsföreskrifter för gemenskapens skalor för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur, gris och får och rapporteringen av priser på dessa (EUT L 337, 2008, s. 3). I artiklarna 5 och 20 i denna förordning föreskrivs nämligen, vad gäller nötkreatur respektive gris, att medlemsstaterna får besluta, inom de gränser som fastställs i förordningen, att kraven på klassificering av slaktkroppar inte ska vara obligatoriska.
45
Förordning nr 1249/2008 har visserligen upphävts och ersatts av delegerad förordning 2017/1182 och är inte tillämplig i tiden (ratione temporis) i det nationella målet, vilket framgår av begäran om förhandsavgörande.
46
Den klara ordalydelsen i dessa bestämmelser i förordning nr 1249/2008, av vilken det på intet sätt framgår att medlemsstaterna skulle vara skyldiga att i sin nationella lagstiftning föreskriva undantag från kraven på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris, utgör emellertid en indikation på räckvidden av motsvarande bestämmelser i delegerad förordning 2017/1182.
47
Vad slutligen gäller de mål som eftersträvas med artikel 2.1 i delegerad förordning 2017/1182, så utgör den vilja som kommissionen gett uttryck för, såsom den framgår av skäl 3 i denna delegerade förordning, inte heller något hinder mot en tolkning enligt vilken det står medlemsstaterna fritt att införa eller inte införa undantag från kraven på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris, inom de gränser som fastställs i denna bestämmelse.
48
Kommissionen har nämligen i detta skäl redogjort för de situationer då den anser det lämpligt att medlemsstaterna använder sig av möjligheten att i sin nationella lagstiftning föreskriva undantag från kraven på klassificering av slaktkroppar.
49
I den första meningen i detta skäl anger kommissionen närmare bestämt att det bör ”vara möjligt för medlemsstaterna att bevilja småskaliga anläggningar undantag från den allmänna skyldigheten att klassificera slaktkroppar” för att minska deras administrativa börda. Denna formulering visar således otvetydigt kommissionens avsikt att överlåta åt medlemsstaterna att föreskriva sådana undantag. Det är däremot riktigt att kommissionen i den andra meningen i nämnda skäl preciserar att ”det [är] lämpligt att föreskriva” sådana undantag för slakterier som i årligt genomsnitt per vecka slaktar ”färre än 150 nötkreatur som är åtta månader eller äldre eller färre än 500 grisar” och att medlemsstaterna ”får … fastställa” lägre gränsvärden utifrån de nationella förhållandena, vilket skulle kunna tyda på motsatsen.
50
Härav kan emellertid inte slutsatsen dras att kommissionen, genom att anta artikel 2.1 i delegerad förordning 2017/1182, avsåg att införa inte en möjlighet, utan en skyldighet, för medlemsstaterna att föreskriva undantag från kraven på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris.
51
Utöver vad som framgår av den klara ordalydelsen i den första meningen i skäl 3 i förordningen, ska det erinras om att ingressen till en unionsrättsakt inte är juridiskt bindande och således vare sig kan åberopas till stöd för undantag från bestämmelserna i den aktuella rättsakten eller för att tolka dessa bestämmelser på ett sätt som uppenbart strider mot deras lydelse (dom av den 13 september 2018, Česká pojišťovna, C‑287/17, EU:C:2018:707, punkt 33 och där angiven rättspraxis).
52
Såsom framgår av de föregående punkterna föreskrivs det i artikel 2.1 första stycket i delegerad förordning 2017/1182 inte någon skyldighet för medlemsstaterna. Denna bestämmelse kan följaktligen inte tolkas på motsatt sätt av det skälet att den andra meningen i skäl 3 skulle kunna tolkas på ett sådant sätt.
53
Mot bakgrund av det ovan anförda ska artikel 2.1 första stycket a och b i delegerad förordning 2017/1182 tolkas på så sätt att den inte utgör hinder mot en nationell lagstiftning som innebär att de krav på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris som föreskrivs i punkterna A.V och B.II i bilaga IV till förordning nr 1308/2013 gäller för samtliga slakterier som är etablerade i medlemsstaten, oavsett antalet slaktade djur per vecka.
Rättegångskostnader
54
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Mot denna bakgrund beslutar domstolen (åttonde avdelningen) följande:
Artikel 2.1 första stycket a och b i kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/1182 av den 20 april 2017 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller unionsskalor för klassificering av slaktkroppar av nötkreatur, gris och får och vad gäller rapportering av marknadspriser för vissa kategorier av slaktkroppar och levande djur
ska tolkas så,
att den inte utgör hinder mot en nationell lagstiftning som innebär att de krav på klassificering av slaktkroppar av nötkreatur och gris som föreskrivs i punkterna A.V och B.II i bilaga IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 gäller för samtliga slakterier som är etablerade i medlemsstaten, oavsett antalet slaktade djur per vecka.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: rumänska.