62005TJ0050_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta T‑50/05
Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija), ko pārstāv N. Korojanakis [ N. Korogiannakis ], advokāts,
prasītāja,
pret
Eiropas Komisiju,
ko sākotnēji pārstāvēja L. Parpala [ L. Parpala ] un K. Kaņska [ K. Kańska ], pēc tam L. Parpala un E. Manhīvs [ E. Manhaeve ] un noslēgumā – L. Parpala, E. Manhīvs un M. Vailderspins [ M. Wilderspin ], pārstāvji,
atbildētāja,
par Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 18. novembra lēmuma nepieņemt prasītājas un citas sabiedrības izveidotā konsorcija piedāvājumu uzaicinājuma iesniegt piedāvājumu procedūrā, kura attiecās uz informātikas pakalpojumiem saistībā ar akcīzes preču aprites Eiropas Kopienā telemātikas sistēmu specifikāciju izstrādi, uzturēšanu un apkopi saskaņā ar akcīzes nodokļa apturēšanas kārtību un piešķirt tiesības noslēgt publiskā iepirkuma līgumu citam pretendentam.
VISPĀRĒJĀ TIESA (trešā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi [ J. Azizi ], tiesneši E. Kremona [ E. Cremona ] (referente) un S. Frimods Nilsens [ S. Frimodt Nielsen ],
sekretāre K. Kanca [ C. Kantza ], administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2009. gada 17. marta tiesas sēdi,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
Atbilstošās tiesību normas
1. Eiropas Kopienu Komisijas pakalpojumu publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanai ir piemērojamas Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (OV L 248, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Finanšu regula”), V sadaļas pirmās daļas, kā arī Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Finanšu regulai (OV L 357. 1. lpp.; turpmāk tekstā – “īstenošanas kārtība”), normas redakcijā, kas piemērojama šīs lietas faktiem.
Pamata prāvas fakti
I – Datorizēta sistēma akcīzes preču apritei un kontrolei ( EMCS )
2. 2003. gada 16. jūnijā Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome pieņēma Lēmumu Nr. 1152/2003/EK par datorizētas sistēmas ieviešanu akcīzes preču apritei un kontrolei (OV L 162, 5. lpp.) ( EMCS ), kura ļautu dalībvalstīm reālā laikā iegūt informāciju par šādu apriti un ļautu veikt nepieciešamās pārbaudes (Lēmuma Nr. 1152/2003 preambulas 3. apsvērums).
3. Tādējādi Lēmuma Nr. 1152/2003 1. pantā ir paredzēts izveidot EMCS .
4. Tostarp Lēmuma Nr. 1152/2003 3. panta 2. punktā ir noteikts:
“Komisija nodrošina, ka, strādājot ar datorizētās sistēmas Kopienas komponentiem, cik iespējams vairāk ir jācenšas izmantot jau esoš[o] datorizētā tranzīta kontroles sistēm[u] (JDTS) un jānodrošina, ka datorizētā sistēma ir saderīga ar JDTS sistēmu un, ja tas ir tehniski iespējams, integrēta tajā, lai radītu integrētu datorsistēmu gan akcīzes preču aprites kontrolei Kopienas teritorijā, gan to akcīzes preču un preču, kas apliekamas ar citiem nodokļiem un maksājumiem aprites kontrolei, kuras ieved no trešām valstīm vai izved uz tām.”
5. No lietas materiāliem izriet, ka EMCS
ir jāievieš četros posmos no 2002. līdz 2009. gadam (0. posms, kam seko 1., 2. un 3. posms).
6. 0. posmam ir jābūt EMCS galīgās ieviešanas starpposmam. Šī posma laikā tās datorizētās sistēmas, kas pastāv akcīzes jomā, ir jāsaglabā un jāatbalsta līdz brīdim, kad tās tiks iekļautas EMCS, kad tā sāks darboties. Šim 0. posmam ir jānotiek vienlaikus ar pārējiem EMCS posmiem un tam ir jābeidzas, kad šī sistēma sāks darboties. Uzdevumi, kas saistīti ar 0. posmu, ir jāveic publiskā iepirkuma līguma partnerim Fiscalis Information Technology Systems, Spécification, développement, maintenance et support
( FITS ‑ DEV ).
7. 1. posmā tiek ieviesta EMCS un definētas tās specifikācijas. Šīs specifikācijas ir jāiesniedz EMCS System Spécifications (ESS)
publiskā iepirkuma (turpmāk tekstā – “ ESS
publiskais iepirkums”) līguma partnerim. Minētā partnera darbs ir jāpabeidz līdz 2005. gada vidum.
8. Visbeidzot 2. un 3. posmam ir jābūt izstrādes un ieviešanas posmiem un tiem jābūt cieši saistītiem ar darbībām, ko vada līgumpartneris publiskajā iepirkumā ar nosaukumu “Akcīzes preču aprites Eiropas Kopienā kontroles telemātikas sistēmu specifikācija, izstrāde, uzturēšana un apkope saskaņā ar akcīzes nodokļa apturēšanas kārtību ( EMCS ‑ DEV )-(TAXUD/2004/AO‑004)” (turpmāk tekstā – “aplūkojamais publiskais iepirkums”).
II – Aplūkojamā publiskā iepirkuma piešķiršana
9. Ar 2004. gada 20. jūlija paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu, kas publicēts Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša
(OV 2004, S 139) pielikumā, Komisijas Nodokļu un muitas ģenerāldirektorāts (turpmāk tekstā – “attiecīgais ĢD” vai “līgumslēdzēja iestāde”) izsludināja publisku konkursu par attiecīgo publisko iepirkumu. Šis publiskais iepirkums bija jāpiešķir saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam, tas ir, tam, kura kvalitātes un cenas attiecība ir vislabākā. Tika noteikts, ka piedāvājumus var iesniegt līdz 2004. gada 31. augustam.
10. Specifikāciju, kas pievienotas uzaicinājumam iesniegt piedāvājumus, 10. punktā aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriji bija definēti šādi:
“10. Piešķiršanas kritēriji
Tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumu tiks piešķirtas saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam. Novērtējot piedāvājumus, tiks ņemti vērā šādi kritēriji:
1. Piedāvājuma kvalitāte:
1) – prasīto uzdevumu īstenošanai piedāvātās stratēģijas piemērotība (40/100);
2) – prasīto uzdevumu īstenošanai piedāvāto metožu un instrumentu, kvalitātes vides un kvalitātes procedūru piemērotība (30/100);
3) – piedāvātās komandas organizācijas piemērotība prasīto uzdevumu īstenošanai (20/100);
4) – piedāvājuma struktūra, skaidrība un vispusība (10/100).
Piedāvājumi, kas ir saņēmuši vismaz 50 % par katru kvalitātes kritēriju un kopējo rezultātu 60 % par šiem pašiem kritērijiem kopā, tiek papildus vērtēti, pamatojoties uz cenu.
2. Cena
Piedāvājums, kas ietver labāko kvalitātes un cenas attiecību, tiks noteikts šādi:
– piedāvājums, kas ir saņēmis vislielāko tehnisko rezultātu, saņems kvalitātes indikatoru 100 punktus. Pārējie piedāvājumi saņems zemākus kvalitātes indikatorus atkarībā no to tehniskā rezultāta;
– piedāvājums par mazāko cenu saņems cenas indikatoru 100 punktus. Pārējie piedāvājumi saņems lielākus cenu indikatorus atkarībā no to cenas.
Kvalitātes un cenas attiecība tiks aprēķināta katram piedāvājumam, dalot kvalitātes indikatoru ar cenas indikatoru. Labāko rezultātu saņems piedāvājums, kas piedāvā vislabāko kvalitātes un cenas attiecību.”
11. Ar 2004. gada 27. augusta telefaksu prasītāja Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, saskaņā ar Grieķijas tiesībām dibināta sabiedrība, kas darbojas informācijas tehnoloģiju un komunikāciju jomā, izteica iebildes par aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, pamatojoties uz to, ka uzaicinājums iesniegt piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrā, iespējams, nebija objektīvs par labu pretendentiem, kas jau bija attiecīgā ĢD piegādātāji, ka šim pašam uzaicinājumam iesniegt piedāvājumus nebija skaidru specifikāciju un ka nebija precīzu un objektīvu pretendentu vērtēšanas kritēriju. Šajā pašā telefaksā tā arī lūdza līgumslēdzējai iestādei pagarināt piedāvājumu iesniegšanas termiņu līdz brīdim, kad tā būs novērsusi iepriekš minētās problēmas.
12. 2004. gada 31. augustā prasītāja kopā ar Steria SA, Francijas sabiedrību, iesniedza savu piedāvājumu (turpmāk tekstā – “konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājums”).
13. 2004. gada 3. septembra vēstulē līgumslēdzēja iestāde ir izteikusi viedokli, ka prasītājas iebildes, kas izteiktas 2004. gada 27. augusta telefaksā, nebija pamatotas, un atteicās apmierināt tās lūgumu pagarināt piedāvājumu iesniegšanas termiņu.
14. Atbildot uz iepriekš minēto 2004. gada 3. septembra vēstuli, prasītāja ar 2004. gada 6. septembra telefaksu ir izteikusi iebildumus par uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrā atbilstību Finanšu regulas 92. pantam un īstenošanas kārtības 131. panta 1. un 2. punktam.
15. Ar 2004. gada 5. oktobra vēstuli līgumslēdzēja iestāde atbildēja, ka Finanšu regulas 92. panta un īstenošanas kārtības 131. panta 1. un 2. punkta nosacījumi ir ievēroti.
16. Piedāvājumus varēja iesniegt no 2004. gada 8. septembra. Tika saņemti pieci piedāvājumi, un visi tie tika atzīti par derīgiem. Viens no piedāvājumiem tika noraidīts izslēgšanas kritēriju stadijā. Vēl viens tika noraidīts pēc kvalitātes novērtēšanas. Tikai trim piedāvājumiem, tostarp konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājumam, tika atļauts piedalīties galīgajā kvalitātes un cenas attiecības pārbaudījumā.
17. Novērtēšanas komiteja piedāvāja piešķirt tiesības noslēgt publiskā iepirkuma līgumu Intrasoft International SA
(turpmāk tekstā – “ Intrasoft ”), kuras piedāvājuma kvalitātes un cenas attiecība bija vislabākā. Tā uzskatīja, ka konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājumam ir jāpiešķir trešā vieta.
18. Līgumslēdzēja iestāde apstiprināja novērtēšanas komitejas priekšlikumu un ar 2004. gada 18. novembra lēmumu piešķīra tiesības slēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu.
19. Uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrā rezultāts tika paziņots prasītājai 2004. gada 18. novembra vēstulē. Šajā vēstulē ir norādīts, ka “[tās] piedāvājums nav izvēlēts konkursā, jo pēc iesniegto piedāvājumu novērtēšanas un ņemot vērā piešķiršanas kritērijus, kas ir noteikti specifikācijās, tā nav iesniegusi labāko piedāvājumu no kvalitātes un cenas viedokļa”.
20. Ar 2004. gada 22. novembra ierakstītu vēstuli un telefaksu prasītāja lūdza līgumslēdzējai iestādei šādu informāciju un dokumentus: izvēlētā pretendenta vārdu (nosaukumu) un gadījumā, ja tam ir partneris (vai partneri) vai apakšuzņēmējs (vai apakšuzņēmēji), tā (to) vārdu (nosaukumu) un tam (tiem) piešķirtā līguma procentuālo daļu; prasītāja tehniskajam piedāvājumam un izvēlētajam piedāvājumam piešķirtā atzīme attiecībā uz katru piešķiršanas kritēriju, novērtēšanas komitejas ziņojuma kopija un prasītājas finanšu piedāvājuma salīdzinājuma noteikumi, ievērojot izvēlēto finanšu piedāvājumu, un it sevišķi katram no iepriekš minētajiem diviem piedāvājumiem piešķirtās atzīmes. 2004. gada 8. decembra telefaksā prasītāja atkārtoja savu lūgumu.
21. Atbildot uz to, līgumslēdzēja iestāde 2004. gada 10. decembra vēstulē nosūtīja prasītājai izvilkumu no novērtēšanas komitejas ziņojuma. Šis izvilkums ietver it īpaši šīs komitejas komentārus par Intrasoft un konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājumiem attiecībā uz tiesību slēgt attiecīgo publiskā iepirkuma līgumu katru piešķiršanas kritēriju. Šie komentāri ir šādi.
“A. Intrasoft
[..]
>lt>1
B. [ Evropaïki Dynamiki‑Steria ]
>lt>2
22. Prasītājai nosūtītais izvilkums no novērtēšanas komitejas ziņojuma ietver arī konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria un Intrasoft piedāvājumu kvalitātes salīdzinoša novērtējuma tabulu, kā arī šo abu piedāvājumu salīdzinoša novērtējuma atbilstoši kvalitātes un cenas attiecībai tabulu. Šīs abas tabulas ir šādas.
>lt>3
>lt>4
23. 2004. gada 30. decembra ierakstītā vēstulē un telefaksā prasītāja izteica savus apsvērumus par izvilkumu no novērtēšanas komitejas ziņojuma, kas tai tika nosūtīts, un atkārtoja savu viedokli, ka tiesību slēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas attiecīgā procedūra bija pretēja Finanšu regulai un piemērojamiem likumdošanas aktiem.
24. 2005. gada 14. janvāra vēstulē līgumslēdzēja iestāde norādīja, ka tā uzmanīgi ir pārbaudījusi prasītājas 2004. gada 30. decembra vēstulē izteiktos iebildumus un ka pēdējā saņems detalizētu atbildi, cik drīz vien iespējams.
25. 2005. gada 17. februāra vēstulē līgumslēdzēja iestāde atbildēja uz prasītājas apsvērumiem, kas ietverti 2004. gada 30. decembra vēstulē.
26. Aplūkojamais uzaicinājums iesniegt piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrā tika publicēts 2005. gada 2. martā Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša
pielikumā (OV 2005, S 43).
Tiesvedība un lietas dalībnieku prasījumi
27. Ar prasības pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2005. gada 28. janvārī, prasītāja cēla šo prasību.
28. 2006. gada 30. oktobra vēstulē Pirmās instances tiesa lūdza prasītājai procesa organizatorisko pasākumu ietvaros rakstiski atbildēt uz jautājumiem par prasības pieteikuma pieņemamību. Prasītāja atbildēja uz šo lūgumu tam paredzētajā termiņā.
29. Pamatojoties uz tiesneša referenta ziņojumu, Pirmās instances tiesa (trešā palāta) nolēma uzsākt mutvārdu procesu.
30. 2009. gada 3. februāra vēstulē Pirmās instances tiesa lūdza lietas dalībniekus procesa organizatorisko pasākumu ietvaros rakstiski atbildēt uz jautājumiem. Šajā pašā vēstulē tā arī lūdza Komisiju iesniegt dokumentus. Lietas dalībnieki atbildēja uz šiem lūgumiem tam paredzētajā termiņā.
31. 2009. gada 2. marta vēstulē Pirmās instance tiesa lūdza katram lietas dalībniekam procesa organizatorisko pasākumu ietvaros iesniegt savus rakstveida apsvērumus par pārējo lietas dalībnieku iesniegtajām atbildēm uz Pirmās instances tiesas uzdotajiem jautājumiem 2009. gada 3. februāra vēstulē. Lietas dalībnieki atbildēja uz šiem lūgumiem tam paredzētajā termiņā.
32. 2009. gada 17. marta tiesas sēdē tika uzklausīti lietas dalībnieku mutvārdu paskaidrojumi un to atbildes uz Pirmās instances tiesas uzdotajiem jautājumiem.
33. Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai [iepriekš – Pirmās instances tiesa] ir šādi:
– atcelt Komisijas lēmumu nepieņemt tās piedāvājumu un piešķirt tiesības noslēgt publiskā iepirkuma līgumu izvēlētajam pretendentam;
– piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pat tad, ja prasība tiek noraidīta.
34. Komisijas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
– atzīt prasību par nepamatotu;
– piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
I – Par pieņemamību
A – Lietas dalībnieku argumenti
35. Formāli neizvirzot iebildumu par nepieņemamību, Komisija vērš Vispārējās tiesas uzmanību uz to, ka Steria, cita konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
dalībniece, neesot apstrīdējusi līgumslēdzējas iestādes lēmumu nepieņemt minētā konsorcija piedāvājumu un piešķirt tiesības noslēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu citam pretendentam un ka tostarp no prasības pieteikuma neizrietot, ka prasītāja būtu apstrīdējusi šo lēmumu Steria vārdā. No tā izrietot, ka prasītāja apstrīd minēto lēmumu tikai un vienīgi savā vārdā.
36. Prasītāja replikā iebilst, ka tai kā konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
ķēdes vadītājai un esot pilnībā atbildīgai par piedāvājuma sagatavošanu un izstrādi esot interese celt prasību un ka ne Kopienu likumdošanas akti, ne judikatūra neprasa, lai visi pretendenta konsorcija dalībnieki apstrīdētu attiecīgo lēmumu par tiesību slēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanu. Prasītāja tostarp šo argumentāciju ir izskaidrojusi savās rakstiskajās atbildēs uz Pirmās instances tiesas jautājumiem (skat. iepriekš 28. punktu).
37. Komisija nav apstrīdējusi iepriekš minēto prasītājas viedokli.
B – Vispārējās tiesas vērtējums
38. Vispārējā tiesa uzskata par iespējamu šajā lietā pārbaudīt prasītājas interesi celt prasību pret līgumslēdzējas iestādes lēmumu, kas tai ir paziņots ar 2004. gada 18. novembra vēstuli, nepieņemt konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājumu un tādējādi piešķirt tiesības slēgt attiecīgo publiskā iepirkuma līgumu citam pretendentam (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”).
39. Saskaņā ar EKL 230. panta ceturto daļu “jebkura fiziska vai juridiska persona var griezties Tiesā par lēmumu, kas adresēts šai personai, vai par lēmumu, kas, kaut arī regulas vai lēmuma formā adresēts citai personai, tomēr šo personu skar tieši un individuāli”.
40. Šajā gadījumā, lai gan apstrīdētais lēmums formāli ir adresēts pretendentam, tas ir, konsorcijam Evropaïki Dynamiki‑Steria, tomēr, kā tas izriet no prasītājas rakstiskajām atbildēm uz Pirmās instances tiesas jautājumiem (skat. iepriekš 28. punktu), ko Komisija nav apstrīdējusi un ko Vispārējai tiesai nav nekāda iemesla apšaubīt, konsorcijam Evropaïki Dynamiki‑Steria
nekad nav bijusi juridiska persona. Tātad EKL 230. panta aspektā, tā kā šīs ad hoc struktūras biedri ir zināmi, abas attiecīgās sabiedrības ir jāuzskata par apstrīdētā lēmuma adresātēm. Tādējādi prasītājai kā apstrīdētā lēmuma adresātei ir atļauts apstrīdēt pēdējo atbilstoši EKL 230. pantā noteiktajiem nosacījumiem.
41. Līdz ar to prasītājas prasība ir pieņemama.
II – Par lietas būtību
42. Prasības pamatojumam prasītāja izvirza piecus pamatus. Pirmais pamats attiecas uz nediskriminācijas principa un brīvas konkurences principa pārkāpumu. Otrais pamats attiecas uz Finanšu regulas, īstenošanas kārtības, Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134, 114. lpp.), pārkāpumu. Trešais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ko līgumslēdzēja iestāde ir pieļāvusi, vērtējot konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājumu. Ceturtais pamats attiecas uz atbilstošas informācijas un pamatojuma neesamību. Piektais pamats attiecas uz labas pārvaldības un rūpības pienākuma pārkāpumu.
43. Vispārējā tiesa uzskata par pareizu vispirms pārbaudīt pirmo pamatu, pēc tam otro pamatu, pēc tā – piekto pamatu, pēc tam ceturto pamatu un visbeidzot trešo pamatu. Šādu kārtību nosaka tas, ka pirmais, otrais un ceturtais pamats attiecas uz aplūkojamo publiskā iepirkuma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, bet ceturtais un trešais pamats attiecas uz pašu apstrīdēto lēmumu.
A – Par pirmo pamatu, kas attiecas uz nediskriminācijas un brīvas konkurences principu pārkāpumu
1. Lietas dalībnieku argumenti
44. Prasītāja uzskata, ka Komisija esot pārkāpusi pretendentu nediskriminācijas un brīvas konkurences principus, nenodot tās rīcībā – lai gan bija tās šajā sakarā izteiktais lūgums pirms datuma, kas noteikts piedāvājumu iesniegšanai, – divas tehniskas informācijas grupas, kas esot bijušas nepieciešamas, lai izteiktu piedāvājumu strīdīgajā publiskajā piedāvājumā, proti, pirmkārt, precīzas EMCS
specifikācijas un, otrkārt, tehnisko informāciju, kas attiecas uz pastāvošajām informātikas lietojumprogrammām saistībā ar EMCS
un it īpaši jaunās datorizētās tranzīta sistēmas (JDTS) pirmkodu. Šī apgalvotā Komisijas bezdarbība esot bijusi par labu pretendentiem, kas bija attiecīgā ĢD agrākie vai pašreizējie līgumpartneri vai bija saistīti ar šiem līgumpartneriem un kam līdz ar to bija ekskluzīva piekļuve iepriekš minētajai informācijai. Šie pretendenti, tostarp izvēlētais pretendents, esot varējuši iesniegt konkurētspējīgākus piedāvājumus nekā prasītāja gan no tehniskā, gan finanšu viedokļa.
45. Attiecībā, pirmkārt, uz EMCS
specifikācijām prasītāja uzsver, ka tās vēl neesot bijušas pieejamas attiecīgās publiska iepirkuma procedūras laikā, bet tās esot gatavojis cits līgumslēdzējs atsevišķa publiskā iepirkuma ietvaros. Tā apgalvo, ka Komisija neesot paskaidrojusi, kā pretendents varēja atbilstoši ievērot datorizētās sistēmas mērķus un prasības, kuras detalizētas specifikācijas tas nav saņēmis, un jautā, kā tās piedāvājums varēja būt labāks nekā pašreizējam līgumpartnerim, kuram vienīgajam rīcībā esot bijušas minētās specifikācijas.
46. Attiecībā, otrkārt, uz JDTS pirmkodu, prasītāja uzsver, ka Komisija tai esot atteikusi piekļuvi bez likumīga iemesla un neievērojot tās lūgumu šajā sakarā. Turpretim izvēlētais pretendents esot varējis piekļūt šim kodam, jo tas esot bijis Komisijas līgumpartneris attiecībā uz JDTS, un līdz ar to esot varējis iesniegt konkurētspējīgāku piedāvājumu nekā prasītāja.
47. Lai pierādītu piekļuves JDTS pirmkodam nozīmīgumu piedāvājuma sagatavošanai aplūkojamā publiskā iepirkumā, prasītāja min šādus pierādījumus.
48. Pirmkārt, tā nosauc Lēmuma Nr. 1152/2003 3. panta 2. punktu, kurā ir piedāvāts attiecīgā publiskā iepirkuma līgumpartnerim, cik iespējams vairāk izmantot jau esošo JDTS, lai radītu integrētu datorsistēmu akcīzes preču aprites kontrolei Kopienas teritorijā. Prasītāja no šī panta satura secina, ka iepriekš minētais lēmums prasa, lai strīdīgā publiskā iepirkuma līgumpartneris izmantotu JDTS pirmkodu un tā arhitektūru.
49. Otrkārt, tā norāda uz 7.1. daļas aprakstu specifikāciju tehniskajā pielikumā, kurā ir atsauce uz JDTS pirmkodu.
50. Treškārt, tā norāda uz novērtēšanas komitejas komentāru par izvēlētā pretendenta piedāvājumu, saskaņā ar kuru šis piedāvājums ietver labu JDTS sastāvdaļu (“komponentu”) izmantošanas analīzi. Prasītāja apgalvo, ka termins “komponenti” šajā gadījumā norāda “skaidri uz dažādām daļām, kas veido pirmkodu”.
51. Ceturtkārt, no finanšu viedokļa prasītāja, lai pierādītu vajadzību zināt JDTS pirmkodu tās piedāvājuma tarifikācijai, apgalvo, ka Komisija esot prasījusi pretendentiem norādīt to pieteikumos ne tikai vienību cenas, kā to apgalvo Komisija, bet arī un galvenokārt EMCS
un visu saistīto pa kalpojumu piegādes kopējo budžetu un cenu. Šī Komisijas prasība esot radījusi nepieciešamību pretendentiem precīzi novērtēt projekta apjomu un sarežģītību, kam esot bijis nepieciešams zināt pirmkodu. Tā kā prasītāja to neesot zinājusi, tai esot bijusi jāpalielina tās piedāvājuma cena, lai tajā ietvertu ar nezināšanu saistīto risku. Turpretim izvēlētais pretendents, zinot minēto kodu, varēja iesniegt konkurētspējīgāku piedāvājumu, kas esot sasniedzis tikai 50 % no aplūkojamajam publiskajam piedāvājumam noteiktā budžeta.
52. Visbeidzot, prasītāja piebilst, ka citā publiskā iepirkuma procedūrā (publiskais iepirkums par muitas datorizēto sistēmu specifikāciju, izstrādi, uzturēšanu un atbalstu, kas attiecas uz attiecīgā ĢD informātikas projektiem ( CUST‑DEV ) (TAXUD/2005/AO‑001)), kas tika izsludināts neilgi pēc uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus aplūkojamajā publiskā iepirkuma procedūrā un kurā attiecīgais ĢD arī bija līgumslēdzēja iestāde, JDTS pirmkods esot ticis paziņots pretendentiem. Tādējādi tā prasa Komisijai paskaidrot šo atšķirīgo attieksmi. Turklāt tiesas sēdē prasītāja apgalvoja, ka izskatāmā lieta esot līdzīga lietai, kurā ir taisīts 2008. gada 12. marta spriedums lietā T‑345/03 Evropaïki Dynamiki/ Komisija (Krājums, II‑341. lpp.), kurā Pirmās instances tiesa esot pieņēmusi prasītājas pamatu, kas attiecās uz vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem principa pārkāpumu, un līdz ar to atcēlusi Komisijas pieņemto lēmumu piešķirt tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumu.
53. Komisija nepiekrīt prasītājas argumentiem.
2. Vispārējās tiesas vērtējums
54. Atbilstoši Finanšu regulas 89. panta 1. punktam visi publiskā iepirkuma līgumi, kurus pilnīgi vai daļēji finansē no budžeta, atbilst pārskatāmības, proporcionalitātes, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principiem.
55. Tādējādi saskaņā ar pastāvīgo judikatūru līgumslēdzējai iestādei katrā publiska iepirkuma procedūras stadijā ir jānodrošina vienlīdzīgas attieksmes principa ievērošana un līdz ar to visu pretendentu iespēju vienlīdzība (Tiesas 2004. gada 29. aprīļa spriedums lietā C‑496/99 P Komisija/ CAS Succhi di Frutta, Recueil, I‑3801. lpp., 108. punkts; Pirmās instances tiesas 1998. gada 17. decembra spriedums lietā T‑203/96 Embassy Limousines & Services /Parlaments, Recueil, II‑4239. lpp., 85. punkts, un 2005. gada 17. marta spriedums lietā T‑160/03 AFCon Management Consultants  u.c./Komisija, Krājums, II‑981. lpp., 75. punkts).
56. Vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem princips, kura mērķis ir sekmēt pienācīgas un efektīvas konkurences izveidošanos starp uzņēmumiem, kas piedalās publiskā iepirkuma procedūrā, paredz, ka visiem pretendentiem ir vienādas iespējas, izstrādājot sava piedāvājuma noteikumus, un tādējādi nozīmē, ka visu konkurentu piedāvājumiem ir jābūt pakļautiem vienādiem nosacījumiem (šajā ziņā skat. Tiesas 2001. gada 18. oktobra spriedumu lietā C‑19/00 SIAC Construction, Recueil, I‑7725. lpp., 34. punkts, un 2002. gada 12. decembra spriedumu lietā C‑470/99 Universale‑Bau  u.c., Recueil, I‑11617. lpp., 93. punkts).
57. No judikatūras izriet arī, ka vienlīdzīgas attieksmes princips ir saistīts ar pienākumu nodrošināt pārskatāmību, lai varētu pārbaudīt tā ievērošanu (Tiesas 2002. gada 18. jūnija spriedums lietā C‑92/00 HI, Recueil, I‑5553. lpp., 45. punkts, un iepriekš 56. punktā minētais spriedums lietā Universale‑Bau  u.c., 91. punkts).
58. Šī pārskatāmības principa galvenais mērķis ir garantēt, ka nav favorītisma un līgumslēdzējas iestādes patvaļības riska. Tas nozīmē, ka visi piešķiršanas procedūras nosacījumi un kārtība ir formulēti skaidri, precīzi un nepārprotami paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu vai specifikācijās (iepriekš 55. punktā minētais spriedums lietā Komisija/ CAS Succhi di Frutta, 111. punkts).
59. Pārskatāmības princips līdz ar to arī nozīmē, ka visa tehniskā informācija, kas nepieciešama, lai pareizi saprastu paziņojumu par paredzamo publisko iepirkumu vai specifikācijas, cik vien iespējams, tiktu nodota visu to uzņēmumu rīcībā, kas piedalās publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā, lai, pirmkārt, visi pietiekami informēti un uzmanīgi pretendenti varētu saprast tās precīzo piemērošanas jomu un to interpretēt vienādi un, otrkārt, lai līgumslēdzēja iestāde varētu faktiski pārbaudīt, vai pretendentu piedāvājumi atbilst kritērijiem, kas reglamentē attiecīgo iepirkumu (skat. iepriekš 52. punktā minēto spriedumu lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija, 145. punkts).
60. Šajā gadījumā prasītāja pārmet Komisijai, ka tā nav tai izsniegusi divu veidu tehnisko informāciju, kas, pēc tās apgalvojumiem, bija nepieciešama, lai sagatavotu piedāvājumu un kas tātad bija citu pretendentu rīcībā. Ievērojot iepriekš 55.–58. punktā minēto judikatūru, šī apgalvotā Komisijas bezdarbība, ja tā ir pierādāma, ietekmētu pretendentu iespēju vienlīdzību, kā arī pārskatāmības principu, kas izriet no vienlīdzīgas attieksmes principa.
61. Kā Pirmās instance tiesa ir nospriedusi iepriekš 52. punktā minētajā spriedumā lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija (147. punkts), šāds vienlīdzīgu iespēju un pārskatāmības principa apdraudējums rada pirmstiesas procedūras pārkāpumu, kas apdraud attiecīgo lietas dalībnieku tiesības uz informāciju. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru procesuāls pārkāpums var būt pamats attiecīgā lēmuma atcelšanai tikai tad, ja ir pierādīts, ka, nepastāvot šim pārkāpumam, administratīvā procesa rezultāts būtu varējis būt citādāks gadījumā, ja prasītājam būtu bijusi piekļuve attiecīgajai informācijai jau procesa sākumā un ja šajā sakarā pastāvētu kaut vai neliela iespēja, ka prasītājs būtu varējis administratīvajā procesā panākt citu rezultātu (skat. iepriekš 52. punktā minēto spriedumu lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija, 147. punkts un tajā minētā judikatūra).
62. Tādējādi, pirmkārt, ir jāpārbauda, vai šajā lietā bija atšķirīga informācija tādā nozīmē, ka atsevišķu pretendentu, tostarp izvēlētā pretendenta, rīcībā publiska iepirkuma ietvaros bija informācija, kas nebija, pēc tās apgalvojumiem, prasītājai. Ja šāda atšķirība tiktu konstatēta, ir, otrkārt, jāpārbauda, vai attiecīgā informācija bija noderīga, sagatavojot piedāvājumus. Tikai šādā gadījumā pretendentam, kam bija piekļuve šai informācijai, bija priekšrocības salīdzinājumā ar citiem pretendentiem. Ir jāpārbauda, treškārt, vai apgalvotā noderīgās informācijas dažādība izriet no Komisijas pieļautas procesuālas nelikumības. Ja pastāv šāda nelikumība, ir jāpārbauda, ceturtkārt, vai, nepastāvot šim pārkāpumam, procedūrai būtu citāds rezultāts. Šajā gadījumā šāds pārkāpums var izraisīt pretendentu vienlīdzīgu iespēju pārkāpumu tikai tiktāl, ciktāl no prasītājas sniegtajiem paskaidrojumiem ticami un pietiekami precīzi izriet, ka procedūras rezultāts tai varētu būt bijis citāds (šajā ziņā skat. iepriekš 52. punktā minēto spriedumu lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija, 148. un 149. punkts).
63. Šī argumentācija ir piemērojama attiecībā uz katru no abām tehniskās informācijas grupām, kas netika nodotas prasītājas rīcībā, proti, EMCS
specifikācijas (pamata pirmā daļa) un JDTS pirmkods (pamata otrā daļa).
a) Par pamata pirmo daļu, kas attiecas uz EMCS specifikāciju neesamību
64. Prasītāja būtībā apgalvo, ka precīzu EMCS
specifikāciju neesamība publiskā iepirkuma procedūras laikā sniedza priekšrocības pretendentiem, kas jau sniedza pakalpojumus attiecīgajam ĢD – tostarp izvēlētais pretendents – un kas tādējādi jau zināja minētās specifikācijas. Līdz ar to šie pretendenti varēja iesniegt precīzākus un tātad konkurētspējīgākus piedāvājumus nekā prasītāja.
65. Kā tas ir norādīts iepriekš 62. punktā, vispirms ir jāpārbauda, vai šajā gadījumā ir bijusi atšķirīga informācija tādā nozīmē, ka atsevišķu pretendentu, tostarp veiksmīgā pretendenta, rīcībā atšķirībā no prasītājas bija EMCS
specifikācijas.
66. No attiecīgā publikā iepirkuma specifikācijām (skat. iepriekš 7. punktu) izriet, ka īstenotais EMCS
projekts, kura ietvaros ir izsludināts minētais publiskais iepirkums, paredzēja 1. posmu, kura laikā ESS
publiskā iepirkuma līgumpartnerim bija jāveic EMCS
specifikāciju definēšana. Komisija precizēja, ka runa bija par “vispārīgām” EMCS
specifikācijām ( high level specifications ). Iepriekš minētajos līguma dokumentos ir arī precizēts, ka ESS
publiskā iepirkuma līgumslēdzējam bija jāiesniedz šīs specifikācijas, pirms aplūkojamā publiskā iepirkuma līgumslēdzējs radījis tā specifikācijas un daļēji vienlaikus ar to. Komisija precizēja, ka aplūkojamā publiskā iepirkuma ietvaros sagatavotās specifikācijas attiecas uz EMCS
lietojumprogrammām (“lietojumprogrammu” specifikācijas) ( application‑related specifications ) pretstatā “vispārīgajām” sistēmas specifikācijām, kas tiek sagatavotas ESS
publiskā iepirkuma ietvaros. Iepriekš minētajos līguma dokumentos visbeidzot ir precizēts, ka ESS
publiskā iepirkuma līgumslēdzējam bija jāpabeidz tā darbs līdz 2005. gada vidum.
67. No prasītājas argumentācijas izriet, ka tās iebildums attiecas uz iespējamo EMCS
“vispārīgo” specifikāciju nepaziņošanu pretendentiem.
68. Komisija turklāt uzskata, ko neapstrīd prasītāja, ka ESS
publiskā iepirkuma līgumslēdzējs, proti, Siemens, varēja sāk strādāt pie EMCS
specifikācijām 2004. gada jūnijā (un ka tā varēja beigt darbu 2005. gada aprīlī), bet uzaicinājums iesniegt piedāvājumus aplūkojamajā publiskā iepirkuma procedūrā tika publicēts 2004. gada jūlijā un termiņš piedāvājumu iesniegšanai bija noteikts 2004. gada 31. augusts. Līdz ar to, ievērojot Komisijas argumentāciju, ko prasītāja nav apstrīdējusi, ir jākonstatē, ka starp Siemens darba pie EMCS
specifikācijām sākumu un piedāvājumu iesniegšanai aplūkojamā publiskā iepirkuma ietvaros noteikto gala termiņu pagāja tikai trīs mēneši, kas norāda, ka uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrā norises laikā nepastāvēja EMCS
specifikācijas izmantojamā līmenī, kuru zināšana varēja radīt priekšrocības pretendentam, kam bija piekļuve šīm specifikācijām.
69. Visbeidzot gan prasītāja, gan Komisija ir precizējusi, ka Siemens, ESS
publiskā iepirkuma līgumslēdzējs, arī pretendēja aplūkojamajā publiskajā iepirkumā.
70. No iepriekš minētajiem faktiem ir jāsecina šis.
71. Pirmkārt, šķiet, ka neviena pretendenta – tostarp veiksmīgā pretendenta – rīcībā nevarēja būt vairāk informācijas nekā prasītājai attiecībā uz EMCS
specifikācijām, jo šīs specifikācijas nebija vai atradās sākumstadijā. Tādējādi informācijas atšķirības, kas radītu vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem principa pārkāpumu, nav pierādītas.
72. Otrkārt, tas, ka EMCS
specifikācijas nebija brīdī, kad tika uzsākta uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus aplūkojamajā publiskajā iepirkumā procedūra, nebija Komisijas pieļauts procesuāls pārkāpums, bet gan izrietēja no paša EMCS
ieviešanas plāna, kurā bija paredzēts izstrādāt šīs specifikācijas ESS
publiskā iepirkuma ietvaros atsevišķi no aplūkojamā publiskā iepirkuma un pirms tā.
73. Treškārt, pat pieņemot, ka Siemens
izdevās ESS
publiskā iepirkuma, kura līgumslēdzējs tā bija, ietvaros izstrādāt specifikācijas, ko varēja izmantot, sagatavojot piedāvājumu aplūkojamajā publiskajā iepirkumā, izrādās, ka šāds apstāklis nav noteicošs, jo Siemens piedāvājums, kas sniegts aplūkojamajā publiskā piedāvājumā, nav pieņemts. Turklāt tas, ka Siemens pretendēja aplūkojamajā publiskā iepirkumā un tādējādi bija tieša pretendenta, kas tika izvēlēts šī publiskā piedāvājuma piešķiršanai, konkurente, liek domāt, ka šī sabiedrība nav nodevusi minētajam pretendentam savas iespējamās zināšanas par EMCS
specifikācijām. Tātad nekas neļauj apgalvot, ka kādam pretendentam būtu kāda privileģēta piekļuve minētajām specifikācijām.
74. Tā kā prasītāja nav pierādījusi, ka atsevišķu pretendentu, tostarp veiksmīgā pretendenta, rīcībā būtu bijis vairāk informācijas par EMCS
specifikācijām, ir jāsecina, ka attiecībā uz šo tehniskās informācijas grupu nav bijusi nevienlīdzīga attieksme pret pretendentiem. No tā izriet, ka pamata pirmā daļa ir jānoraida.
b) Par pamata otro daļu, kas attiecas uz JDTS pirmkoda nepaziņošanu
75. Prasītāja būtībā apgalvo, ka līgumslēdzējas iestādes atteikums tai paziņot JDTS pirmkodu sniedza priekšrocības veiksmīgajam pretendentam, kas bija arī Komisijas līgumpartneris, ieviešot šo JDTS, un tādējādi tam noteikti bija pieejams pirmkods. Tā kā tā rīcībā bija šī informācija, veiksmīgais pretendents varēja iesniegt konkurētspējīgāku piedāvājumu nekā prasītāja gan no tehniskā, gan finanšu viedokļa.
Par informācijas atšķirībām par labu veiksmīgajam pretendentam
76. Komisija neapstrīd to, ka līgumslēdzējas iestādes rīcībā bija JDTS pirmkods pirms uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus aplūkojamā publiskā iepirkuma procedūrā sākuma un ka tā to nepaziņoja pretendentiem. Tā apgalvo, ka uzskatīja to par nevajadzīgu piedāvājumu sagatavošanai.
77. Nav apstrīdēts arī tas, ka veiksmīgais pretendents zināja JDTS pirmkodu sava piedāvājuma sagatavošanas gaitā, jo viņš bija attiecīgā ĢD līgumpartneris saistībā ar JDTS.
78. No tā izriet, ka uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus aplūkojamā publiskā iepirkuma procedūrā sākuma brīdī un līdz piedāvājumu iesniegšanai noteiktajam datumam veiksmīgā pretendenta rīcībā bija tehniskā informācija, kas nebija prasītājai, tāpēc ka tas bija attiecīgā ĢD līgumpartneris saistībā ar JDTS.
Par JDTS pirmkoda noderīgumu piedāvājumu sagatavošanai
79. Lai atšķirīgā informācija sniegtu priekšrocības veiksmīgajam pretendentam, tam, izstrādājot savu piedāvājumu, attiecīgajai informācijai bija jābūt arī noderīgai piedāvājumu aplūkojamajā publiskajā iepirkumā izstrādei tādā nozīmē, ka tās neesamība varētu ietekmēt gan piedāvājuma kvalitāti, gan finanses.
80. Šajā lietā un ņemot vērā lietas dalībnieku argumentāciju, ir jānovērtē JDTS pirmkoda noderīgums piedāvājumu sagatavošanā aplūkojamā publiskā piedāvājuma ietvaros. Ievadā ir jāaplūko divi apsvērumi.
81. Vispirms, kā tas izriet no lietas dalībnieku argumentācijas, pirmkods ir instrukciju kopums, kas sarakstīts informātikas programmēšanas valodā un ļauj iegūt datorprogrammu. No tā izriet arī, ka pirmkods ir pirmais informātikas materiālu posms, kas jārada visā programmas darbības ciklā.
82. Turpinājumā tiesas sēdē Komisija precizēja, ko prasītāja neesot apstrīdējusi, ka starp JDTS un EMCS
ir ievērojamas atšķirības, jo JDTS attiecas uz muitas jomu, bet EMCS attiecas uz akcīzes jomu. Galvenie JDTS subjekti, uz kuriem attiecas pasākumi, ir muitnieki, bet galvenie EMCS subjekti ir tirgus dalībnieki. No tā izriet, ka abu sistēmu “mērķi” ir atšķirīgi un tādējādi šīm abām sistēmām nav vienādas funkcijas.
83. Pirmkārt, prasītāja, pamatojot savu apgalvojumu par piekļuves JDTS pirmkodam noderīgumu, nosauc Lēmuma Nr. 1152/2003 3. panta 2. punktu, kas citēts iepriekš 4. punktā.
84. Šajā sakarā ir jāatgādina, ka iepriekš minētais lēmums ir EMCS
izveidošanas tiesiskais pamats un ka šī lēmuma 3. panta 2. punktā ir definētas EMCS
un JDTS attiecības. Komisijai bija uzticēts uzdevums nodrošināt EMCS
integrāciju JDTS, ja tā bija tehniski iespējama, ar mērķi radīt integrētu datorizētu sistēmu, kas attiecas uz akcīzes preču pārvietošanu Kopienā. Lai īstenotu šo Kopienu likumdevējam uzticēto uzdevumu, Komisija izsludināja uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus aplūkojamā publiskā iepirkuma procedūrā. Šī uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus ietvaros Komisija kā līgumslēdzēja iestāde uzskatīja, ka izteikums “cik iespējams vairāk izmantot [..] [JDTS]”, kas ietverts iepriekš minētajā 3. panta 2. punktā, neparedz, ka ir jāpaziņo pretendentiem JDTS pirmkods, lai tie varētu sagatavot savus piedāvājumus. Tā paziņoja šo “ziņu” pretendentiem dokumentācijā, kas attiecas uz aplūkojamo uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus.
85. Šajā sakarā Komisija atsaucas it īpaši uz EMCS īstenošanas vadības plāna 4.2.1. punktu ar nosaukumu “The EMCS development based on NCTS experience” ( EMCS
izstrāde, pamatojoties uz JDTS pieredzi), kas tika izplatīts pretendentiem un tātad – prasītājai; “JDTS pieredzes” apraksts, kas jāņem vērā, izstrādājot EMCS, neietver atsauces uz JDTS pirmkodu vai vēl jo vairāk uz piekļuves tam nepieciešamību, lai sagatavotu piedāvājumu. Tostarp paskaidrojumā Nr. 46, kas ir sniegts aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā, līgumslēdzēja iestāde ir precizējusi, ka pēc tam, kad tiesības slēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu tiks piešķirtas, [aplūkojamā publiskā iepirkuma] līgumpartnera uzdevums [būs] piedāvāt un [attiecīgajam] ĢD – izlemt, “kāda [..] JDTS arhitektūras un lietojumprogrammu pirmkoda daļa tiks izmantota”, un ka “šī informācija[, tas ir, JDTS pirmkods,] būs pieejama tikai izvēlētajam pretendentam”.
86. Tātad prasītāja šajā lietā nevarēja atsaukties uz Lēmuma Nr. 1152/2003 3. panta 2. punktu, lai pamatotu savu apgalvojumu par piekļuves JDTS pirmkodam noderīgumu, jo uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus līgumslēdzēja iestāde konkrēti un pārskatāmi ir īstenojusi nosacījumu attiecībā uz to, ka vajag “cik iespējams vairāk izmantot [..] [JDTS]”, kas ir ietverts šajā pantā, tādā veidā, ka pretendentiem nebija nepieciešams piekļūt minētajam pirmkodam, lai sagatavotu piedāvājumu.
87. Otrkārt, prasītāja, pamatojot savu apgalvojumu, norāda 7.1. daļas aprakstu, kas ietverts specifikāciju tehniskajā pielikumā. Šis apraksts ir šāds:
“7.1. daļa: Lietojumprogrammu izstrāde
Šī daļa aptver centralizēti izstrādāto lietojumprogrammu izstrādi un uzturēšanu ( CDA ), lietojumprogrammu, kas attiecas uz pārbaudēm un lietojumprogrammām centrālajiem dienestiem (piemēram, MCC, ETA, SETA, CS/RD
un CS/MIS ).
Arhitektūrā, skat. JDTS lietojumprogrammu pirmkodu, cik iespējams plaši ir jāizmanto izstrādātās lietojumprogrammas.
[..]”
88. Šīs daļās aprakstā tiešām ir minēts JDTS pirmkods. Tomēr šis apraksts nepierāda šī koda noderīgumu piedāvājumu sagatavošanai, kā to apgalvo prasītāja, bet pierāda tā noderīgumu darbā, kas būs jāveic stadijā, kura seko tiesību slēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanai, tas ir, šī publiskā iepirkuma izpildes stadijā, ko veic izvēlētais pretendents.
89. Tas tostarp skaidri izriet no iepriekš minētā paskaidrojuma Nr. 46 (skat. iepriekš 85. punktu).
90. No minētā izriet, ka gan 7.1. daļas apraksts, gan īpaši paskaidrojums Nr. 46 nekādā ziņā nepierāda JDTS pirmkoda noderīgumu piedāvājuma sagatavošanai aplūkojamā publiskā iepirkuma procedūrā, bet pierāda, ka “ziņa”, ko līgumslēdzēja iestāde gribēja nodot pretendentiem, bija, pirmkārt, ka šis kods nav piemērots, lai sagatavotu piedāvājumu, bet tāds būs tikai vēlākā aplūkojamā publiskā iepirkuma izpildes stadijā, ko veiks izvēlētais pretendents, un, otrkārt, ka līgumslēdzējai iestādei ir jāizlemj, kāda JDTS pirmkoda daļa tiks izmantota. Turklāt tiesas sēdē Komisija norādīja, ka noslēgumā līgumslēdzēja iestāde nolēma neizmantot nevienu JDTS pirmkoda virzienu projekta, ar kuru tiks ieviests EMCS, izstrādei.
91. Līdz ar to prasītājas arguments, kas izriet no tā, ka JDTS pirmkods ir minēts 7.1. daļas aprakstā, nevar tikt pieņemts.
92. Treškārt, tas pats attiecas uz prasītājas argumentu, kas izriet no novērtēšanas komitejas specifiskā veiksmīgā pretendenta piedāvājuma komentāra (skat. iepriekš 50. punktu). Prasītāja nav iesniegusi nevienu pierādījumu par to, ka apzīmējums “JDTS komponenti”, ko lieto novērtēšanas komiteja, attiecas uz JDTS pirmkoda sastāvdaļām. Šajā sakarā no dokumentiem, kas attiecas uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus aplūkojamā publiskā iepirkuma procedūrā, izriet, ka līgumslēdzēja iestāde ir izsniegusi pretendentiem noteiktu skaitu dokumentu ar norādēm attiecībā uz JDTS, kas, kā to pamatoti apgalvo Komisija, attiecas uz lielu skaitu tēmu, kvalitātes nodrošināšanas procedūru metodoloģiju, pārbaudes procedūru sistēmu specifikācijas un funkcionālo JDTS piemērošanas centrālo operāciju specifikācijām aprakstu. Tādējādi ir jāuzskata, ka novērtēšanas komiteja, atsaucoties uz iespēju izmantot “JDTS komponentus”, norāda uz iespēju izmantot JDTS elementus, kas minēti pretendentu rīcībā nodotajos dokumentos. Katrā ziņā prasītāja nav iesniegusi nekādus pierādījumus, kas pierādītu šīs analīzes nepareizību.
93. Ceturtkārt, prasītāja nepierāda arī piekļuves JDTS pirmkodam noderīgumu piedāvājumu tarifikācijai. Ir atgādināts, ka prasītāja būtībā uzskata, ka, lai veiktu šo tarifikāciju, pretendentiem esot vajadzīgs projekta apjoma un sarežģītības precīzs vērtējums, kas padara nepieciešamu zināt pirmkodu. Tā kā prasītājai nebija iespējams precīzi novērtēt projekta apjomu un sarežģītību piekļuves pirmkodam neesamības dēļ, tai būtībā bija jāpalielina piedāvājuma cena.
94. Šī argumentācija nav pieņemama.
95. Vispirms JDTS pirmkods nebija vajadzīgs, lai novērtētu EMCS
ieviešanas projekta apjomu un sarežģītību. Kā tas jau ir norādīts, JDTS un EMCS
ir atšķirīgi viens no otra (skat. iepriekš 82. punktu) un līgumslēdzēja iestāde ir skaidri paziņojusi pretendentiem – un tātad prasītājai –, ka JDTS pirmkods nebija vajadzīgs piedāvājumu sagatavošanai (skat. iepriekš 90. punktu).
96. Turpinājumā, kā Komisija to ir apgalvojusi un kā prasītāja to ir pieļāvusi tiesas sēdē, attiecībā uz darbībām, kuru tarifikācija ir atkarīga no projekta apjoma un sarežģītības novērtējuma, līgumslēdzēja iestāde, pašai nosakot dienu skaitu, kas bija jāvelta šo darbību īstenošanai, prasīja pretendentiem tikai norādīt vienotās cenas, izsakot tās dienas tarifā par katru vajadzīgo personāla profilu (tas ir, it īpaši izstrādātājs, programmētājs un analītiķis). Šīs vienotās cenas bija jāpareizina ar līgumslēdzējas iestādes noteikto dienu skaitu, lai aprēķinātu piedāvājuma cenu. Tādējādi līgumslēdzēja iestāde, nosakot dienu skaitu, kas nepieciešams, lai īstenotu iepriekš minētās darbības, pati ir novērtējusi veicamā darba apjomu, līdz ar to atbrīvojot pretendentus no šī uzdevuma un koncentrējot konkurenci pretendentu starpā uz katram vajadzīgajam personāla profilam piedāvāto dienas tarifu. Prasītāja nav pierādījusi, ka JDTS pirmkoda nezināšana ir jebkādā veidā ietekmējusi tās personālam piedāvāto dienas tarifu.
97. No tā izriet, ka nav pierādīts JDTS pirmkoda noderīgums prasītājas piedāvājuma tarifikācijai.
98. Visbeidzot prasītājas argumentācija par piekļuves JDTS pirmkodam noderīgumu nevar tikt pamatota ar iepriekš 52. punktā minēto spriedumu lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija. Atšķirībā no šīs lietas, kurā datorizētā sistēma ir aplūkojamā publiskā iepirkuma objekts – EMCS
–, atšķiras no sistēmas, kuras pirmkods nav izpausts – JDTS – (skat. iepriekš minēto 82. punktu), jo lieta, par kuru ir pasludināts prasītājas minētais spriedums, attiecas uz datorizēto sistēmu – Cordis
–, sistēmu, kas bija tikai tās pašas Cordis sistēmas, kuras pirmkods netika izpausts, jauna versija (iepriekš 52. punktā minētais spriedums lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija, 7. punkts). Šajā gadījumā attiecībā uz JDTS pirmkodu nevar konstatēt nekādu analoģiju starp šo lietu un lietu, kurā ir pasludināts iepriekš 52. punktā minētais spriedums lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija.
99. Tas pats attiecas arī uz prasītājas argumentu par publisko iepirkumu CUST‑DEV
(skat. iepriekš 52. punktu). Šajā sakarā Komisija tās apsvērumos, kas iesniegti pēc Pirmās instances tiesas 2009. gada 2. marta vēstules (skat. iepriekš 31. punktu), ir norādījusi, ka publiskais iepirkums CUST‑DEV
attiecās uz informātikas lietojumprogrammām muitas jomā, kurā ietilpst arī JDTS, un tādējādi minētās sistēmas pirmkoda paziņošana pretendentiem esot bijusi pamatota. Turpretim tas tā neesot aplūkojamā publiskā iepirkuma gadījumā, kas attiecas uz informātikas lietojumprogrammām akcīzes jomā, tas ir, jomā, kas nav muitas joma. Prasītāja nav apstrīdējusi šo Komisijas apgalvojumu tiesas sēdē un Vispārējai tiesai nav nekāda iemesla to apšaubīt.
100. Attiecībā uz sekojošo izstrādi, ir jāsecina, ka JDTS pirmkoda noderīgums piedāvājumu sagatavošanai tiesību slēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas ietvaros nav pierādīts. Līdz ar to prasītājas pamata otrā daļa ir jānoraida.
101. No tā izriet, ka šis pamats ir jānoraida pilnībā.
B – Par otro pamatu, kas attiecas uz Finanšu regulas, īstenošanas kārtības un Direktīvas 92/50 un Direktīvas 2004/18 pārkāpumu
1. Lietas dalībnieku argumenti
102. Prasītāja uzskata, ka tiesību slēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas kritēriji neesot pietiekami precizēti un aprēķināmi un tādējādi novērtēšanas komiteja tos nevarot objektīvi pārbaudīt. Šis trūkums līgumslēdzējas iestādes darbībā esot Finanšu regulas 97. panta 1. punkta, īstenošanas kārtības 138. panta, Direktīvas 92/50 17. panta 1. punkta un Direktīvas 2004/18 normu pārkāpums.
103. Komisija apstrīd prasītājas argumentus.
2. Vispārējās tiesas vērtējums
104. Vispirms ir jānorāda, ka atbilstoši Finanšu regulas 105. pantam kopš 2003. gada 1. janvāra – datuma, kurā sāka piemērot minēto regulu, – direktīvas par piegāžu, pakalpojumu un būvdarbu publisko iepirkumu koordināciju ir piemērojamas publiskajiem iepirkumiem, ko Kopienu iestādes izsludina uz sava rēķina, tikai attiecībā uz jautājumiem par ierobežojumiem, kas nosaka publikācijas, procedūras izvēles un atbilstošo termiņu noteikumus. No tā izriet, ka prasītājas iebildums pret aplūkojamā publiskā iepirkuma piešķiršanas kritērijiem ir jāpārbauda vienīgi ievērojot Finanšu regulas un īstenošanas kārtības normas.
105. Turklāt ir jāatgādina, ka saskaņā ar Finanšu regulas 97. panta 2. punktu un īstenošanas kārtības 138. panta 1. punkta b) apakšpunktu tiesības slēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu bija jāpiešķir saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam.
106. Turpinājumā ir jāatgādina, ka, lai nodrošinātu pārskatāmības, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa ievērošanu piedāvājumu atlases stadijā, lai piešķirtu tiesības noslēgt publiskā iepirkuma līgumu, Finanšu regulas 97. panta 1. punktā, tā kā tiesības slēgt publiskā iepirkuma līgumu tiek piešķirtas saimnieciski visizdevīgākajam piedāvājumam, līgumslēdzējai iestādei ir noteikts pienākums konkursa dokumentos definēt un precizēt piešķiršanas kritērijus, kas ļauj novērtēt piedāvājumu saturu. Šiem kritērijiem saskaņā ar īstenošanas kārtības 138. panta 2. punktu ir jābūt pamatotiem ar publiskā iepirkuma priekšmetu. Atbilstoši šīs normas 3. punktam līgumslēdzējai iestādei paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu vai specifikācijās ir arī jāprecizē, kāda nozīme tiks piešķirta katram no izvēlētajiem kritērijiem, lai noteiktu saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu.
107. Tomēr šīs tiesību normas ļauj līgumslēdzējai iestādei izvēlēties piešķiršanas kritērijus, kurus ievērojot tiks vērtēti piedāvājumi. Piešķiršanas kritērijiem, ko līgumslēdzēja iestāde plāno izmantot, katrā ziņā ir jābūt vērstiem uz saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma noteikšanu (šajā ziņā skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 25. februāra spriedumus lietā T‑4/01 Renco /Padome, Recueil, II‑171. lpp., 66. punkts, un lietā T‑183/00 Strabag Benelux /Padome, Recueil, II‑135. lpp., 74. punkts).
108. Turklāt līgumslēdzējas iestādes izvēlētajiem kritērijiem, lai noteiktu saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu, nav jābūt obligāti kvantitatīva rakstura vai orientētiem tikai uz cenu. Pat ja specifikācijās ir iekļauti piešķiršanas kritēriji, kas nav izteikti kvantitatīvos jēdzienos, tie var tikt piemēroti objektīvi un vienoti, lai salīdzinātu piedāvājumus, un ir skaidri piemēroti, lai noteiktu saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu (šajā ziņā skat. iepriekš 107. punktā minēto spriedumu lietā Renco /Padome, 67. un 68. punkts).
109. Šajā lietā vispirms ir jāatgādina, ka tiesību slēgt aplūkojamo publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas kritēriji ir nosaukti gan paziņojumā par paredzamo publisko iepirkumu (IV2) punkts), gan uzaicinājumam iesniegt piedāvājumus pievienotajās specifikācijās. Tādējādi ir izpildīts Finanšu regulas 97. panta 1. punktā prasītais publicēšanas nosacījums.
110. Pēc tam ir jāatgādina, ka piešķiršanas kritēriji, ko prasītāja uzskata par vājiem un subjektīviem, ir šādi:
“1. Piedāvātā risinājuma kvalitāte:
– piedāvātās stratēģijas piemērotība prasīto uzdevumu īstenošanai (40/100);
– prasīto uzdevumu īstenošanai piedāvāto metožu un instrumentu, kvalitātes vides un kvalitātes procedūru piemērotība (30/100);
– piedāvātās komandas organizācijas piemērotība prasīto uzdevumu īstenošanai (20/100);
– piedāvājuma struktūra, skaidrība un vispusība (10/100).”
111. Tātad ir jākonstatē, ka prasītāja, nekādi nepamatojot savu argumentāciju par minēto kritēriju vājo un subjektīvo raksturu, nonāk pretrunā ar to skaidri izteikto saturu. Tā it īpaši neizvirza nevienu pārliecinošu pierādījumu, kas pamatotu tās apgalvojumus, ļaujot konstatēt, ka, definējot šos kritērijus, līgumslēdzēja iestāde nav ievērojusi pienākumu ievērot pārskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes pret pretendentiem principu. Tieši otrādi, prasītāja zināmā veidā atkārto savu pirmajā pamatā izteikto argumentāciju, kas attiecas uz prasīto pakalpojumu precīza apraksta un veicamā darba precīzu prasību apgalvoto neesamību.
112. Minētie kritēriji parāda, ka tie ir koncentrēti uz šādiem elementiem: pretendentu piedāvātā stratēģija (pirmais kritērijs), pretendentu piedāvāto metožu un instrumentu, kvalitātes vides un kvalitātes procedūru piemērotība (otrais kritērijs), piedāvātās komandas organizācija (trešais kritērijs) un piedāvājuma struktūra, skaidrība un vispusība (ceturtais kritērijs). Prasītāja nepaskaidro un nepierāda, kādēļ šie kritēriji nebija pamatoti ar aplūkojamā publiskā iepirkuma priekšmetu. Tostarp nekas neļauj apšaubīt šo kritēriju piemērotību, lai noteiktu saimnieciski visizdevīgāko piedāvājumu, jo šo kritēriju izpildes nosacījums ir aplūkojamajā publiskajā iepirkumā norādīto pakalpojumu laba sniegšana un tādējādi paša piedāvājuma vērtība.
113. Lai gan šie kritēriji nav kvantitatīva rakstura, tas vien neļauj secināt, ka līgumslēdzēja iestāde tos nav piemērojusi objektīvi un vienoti (šajā ziņā skat. iepriekš 107. pantā minēto spriedumu lietā Renco /Padome, 67. un 68. punkts). Ir jānorāda, ka šajā lietā prasītāja par to nav iesniegusi nevienu pārliecinošu pierādījumu.
114. Noslēgumā un pakārtoti ir jāteic, ka līgumslēdzēja iestāde ir norādījusi saskaņā ar piemērojamām tiesību normām, kāda nozīme tiks piešķirta katram no piešķiršanas kritērijiem, tādējādi informējot pretendentus par to, kādu nozīmi tā piešķirs katram kritērijam piedāvājumu salīdzinošajā novērtējumā.
115. No iepriekš minētā izriet, ka prasītāja nav pierādījusi, ka līgumslēdzēja iestāde nav izpildījusi savu pienākumu konkursa dokumentos definēt piešķiršanas kritērijus, ievērojot iepriekš 104.–108. punktā norādīto tiesisko regulējumu un tiesas judikatūras principus.
116. No visa iepriekš minētā izriet, ka otrais pamats ir jānoraida.
C – Par piekto pamatu, kas attiecas uz labas pārvaldības un rūpības principu pārkāpumu
1. Lietas dalībnieku argumenti
117. Prasītāja būtībā apgalvo, ka Komisija nav ievērojusi labas pārvaldības un rūpības principu, nesniedzot ātru un atbilstošu atbildi uz tās 2004. gada 27. augusta telefaksu, kurā tā izteica iebildumus par uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus publiskā iepirkuma procedūrā it īpaši attiecībā uz nediskriminācijas principu.
118. Komisija apstrīd prasītājas argumentus.
2. Vispārējās tiesas vērtējums
119. Atbilstoši vispārīgajam labas pārvaldības principam, kas aptver arī rūpības pienākumu, visām Kopienu iestādēm ir pienākums ievērot saprātīgus termiņus administratīvajās procedūrās un tās attiecībās ar sabiedrību rīkoties, ievērojot rūpību (Tiesas 2008. gada 16. decembra spriedums lietā C‑47/07 P Masdar (UK) /Komisija, Krājums, I‑9761. lpp., 92. punkts, un Pirmās instances tiesas 2006. gada 11. aprīļa spriedums lietā T‑394/03 Angeletti /Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑95. un II‑A‑2‑441. lpp., 162. punkts).
120. Turklāt ir jāprecizē, ka, runājot par tiesību noslēgt Kopienu publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanu, kontaktus starp līgumslēdzēju iestādi, no vienas puses, un iespējamiem pretendentiem un pretendentiem, no otras puses, reglamentē īstenošanas kārtības 141. un 148. pants.
121. Īstenošanas kārtības 141. pantā ir noteikts:
“1. Specifikācijas un papildu dokumentus sešu kalendāro dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas nosūta visiem uzņēmējiem, kas pieprasījuši specifikācijas vai izteikuši ieinteresētību iesniegt piedāvājumu, ja pieprasījums iesniegts pietiekami ilgu laiku līdz piedāvājumu iesniegšanas pēdējam termiņam.
2. Ja tā pieprasīta pietiekami laicīgi, papildu informāciju, kas attiecas uz specifikācijām, ne vēlāk kā sešas dienas līdz piedāvājumu pieņemšanas pēdējam termiņam vienlaikus sniedz visiem uzņēmējiem, kas pieprasījuši specifikācijas vai izteikuši ieinteresētību iesniegt piedāvājumu, vai gadījumos, kad informācijas pieprasījumi saņemti mazāk nekā astoņas kalendārās dienas pirms piedāvājumu pieņemšanas pēdējā termiņa, cik ātri vien iespējams pēc pieprasījuma saņemšanas.
[..]”
122. Īstenošanas kārtības 148. pantā tostarp ir paredzēts:
“1. Līguma piešķiršanas [tiesību noslēgt publiskā iepirkuma līgumu piešķiršanas] procedūras laikā kontakti starp līgumslēdzēju iestādi un pretendentiem var notikt izņēmuma gadījumā saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti 2. un 3. punktā.
2. Līgumslēdzēja iestāde pirms piedāvājumu iesniegšanas beigu termiņa attiecībā uz papildu dokumentiem un informāciju, kas noteikta 141. pantā, var:
a) pretendentiem – sniegt papildu informāciju vienīgi ar nolūku izskaidrot līguma [publiskā iepirkuma] raksturu, nosūtot šādu informāciju tajā pašā dienā visiem pretendentiem, kas pieprasījuši specifikācijas;
[..].”
123. Tādējādi no iepriekš minētajām normām izriet, ka kontakti starp līgumslēdzēju iestādi, no vienas puses, un iespējamiem pretendentiem un pretendentiem, no otras puses, pirms piedāvājumu iesniegšanai noteiktā beigu termiņa ir atļauti, ciktāl tie ir vērsti uz “papildu informācijas” par specifikācijām (īstenošanas kārtības 141. panta 2. punkts) un “papildu informācijas” par papildu dokumentiem un informācijas, kas norādīta 141. pantā, un “vienīgi ar nolūku izskaidrot līguma [publiskā iepirkuma] raksturu” (īstenošanas kārtības 148. panta 2. punkta a) apakšpunkts) iegūšanu.
124. “Papildu informācija”, kas norādīta īstenošanas kārtības 141. panta 2. punktā, līgumslēdzējai iestādei iespējamiem pretendentiem ir jāsniedz minētajā pantā noteiktajos termiņos. “Papildu informāciju”, kas minēta īstenošanas kārtības 148. panta 2. punkta a) apakšpunktā, līgumslēdzējai iestādei ir tiesības, nevis pienākums izsniegt pretendentiem.
125. Šajā lietā ir jākonstatē, ka 2004. gada 27. augusta telefakss, uz kuru prasītāja atsaucas, neietver informācijas lūgumu, kas minēts īstenošanas kārtības iepriekš minētajās normās. Kā tas ir jau norādīts (skat. iepriekš 11. punktu), ar šī telefaksa starpniecību prasītāja ir izteikusi iebildumus par aplūkojamo publiskā iepirkuma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, pamatojoties uz iespējamu objektivitātes trūkumu uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus procedūrā par labu pretendentiem, kas jau bija attiecīgā ĢD piegādātāji, par šī paša uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus skaidru specifikāciju neesamību un par precīzu un objektīvu pretendentu vērtēšanas kritēriju neesamību. Šajā pašā telefaksā tā ir lūgusi attiecīgajam ĢD arī pagarināt piedāvājumu iesniegšanas termiņu līdz brīdim, kad tā būs atrisinājusi iepriekš minētās problēmas. No tā izriet, ka Komisijai nebija jāatbild uz šo vēstuli. Tomēr tā to ātri un atbilstoši izdarīja ar 2004. gada 3. septembra vēstuli, izsakot savu viedokli, ka prasītājas iebildumi nav pamatoti, un atsakoties apmierināt tās lūgumu pagarināt piedāvājumu iesniegšanas termiņu (skat. iepriekš 13. punktu). Atbildētāja tādējādi pierādīja savu neapstrīdamo rūpību, kas raksturīga labai pārvaldībai, vēl jo vairāk tādēļ, ka, kā tā ir konstatējusi iepriekš, šajā gadījumā likumdevējs tai nav noteicis pienākumu atbildēt. No tā izriet, ka atbilde, ko Komisija ir sniegusi uz prasītājas 2004. gada 27. augusta telefaksu, neparāda nekādu labas pārvaldības un rūpības principa pārkāpumu.
126. Pakārtoti ir jānorāda, ka prasītāja nav apstrīdējusi Komisijas apgalvojumu, ka līgumslēdzēja iestāde ir ātri atbildējusi uz visiem pretendentu uzdotajiem jautājumiem par specifikācijām, kuru lielāko daļu uzdeva prasītāja.
127. Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, šis pamats ir jānoraida kā nepamatots.
D – Par ceturto pamatu, kas attiecas uz atbilstošas informācijas neesamību un pamatojuma trūkumu
1. Lietas dalībnieku argumenti
128. Prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā lēmuma trūkums ir tas, ka attiecīgais ĢD nav pietiekami pamatojis tā darbības. Pamats ir balstīts uz diviem iebildumiem.
129. Pirmkārt, attiecīgais ĢD neesot paziņojis prasītājai visu prasīto informāciju par tās piedāvājuma noraidīšanas iemesliem, pārkāpjot EKL 253. pantu un Direktīvas 92/50 8. pantu. Attiecīgais ĢD neesot skaidri paskaidrojis iemeslus, kuru dēļ tas ir noraidījis prasītājas piedāvājumu, un nav neko paudis par izvēlētā piedāvājuma īpašībām un salīdzinošajām priekšrocībām, tādējādi liedzot prasītājai iespēju izteikt būtiskus komentārus par izdarīto izvēli, kā arī iespēju, iespējams, saņemt tiesas aizsardzību. Prasītāja arī norāda, ka attiecīgais ĢD neesot norādījis nevienu sabiedriskās kārtības iemeslu, izņemot komercnoslēpumu, lai pamatotu tā atteikumu paziņot novērtēšanas ziņojumu, ko šādos gadījumos Komisija parasti izsniedzot visiem pretendentiem saskaņā ar Direktīvas 92/50 12. panta 2. punktu. Prasītāja uzskata, ka nepietiekams pamatojums, kāds tas ir šajā gadījumā, padarot īpaši sarežģītu vai attiecīgi neiespējamu apstrīdētā lēmuma pārbaudi tiesā.
130. Otrkārt, replikā prasītāja uzsver, ka esot pārsniegts 15 dienu termiņš, paziņojot novērtēšanas komitejas ziņojuma izvilkumu pretendentiem, pārkāpjot Finanšu regulu un tiesisko regulējumu, kas attiecas uz publisko iepirkumu. Šī pārsniegšana un pilnīgs pamatojuma trūkums attiecībā uz noteiktiem apstrīdētā lēmuma aspektiem esot bijis prasītājas grūtību cēlonis, iesniedzot tās prasību Vispārējā tiesā.
131. Komisija lūdz šo pamatu noraidīt.
2. Vispārējās tiesas vērtējums
132. Vispirms ir jāprecizē, ka pienākuma norādīt pamatojumu saturs, kurš līgumslēdzējai iestādei ir attiecībā pret pretendentu, kurš nav izvēlēts attiecīgajā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūrā, ir noteikts Finanšu regulas 100. panta 2. punktā un īstenošanas kārtības 149. pantā, nevis Direktīvas 92/50 normās, kā to apgalvo prasītāja (skat. iepriekš 104. punktu).
133. No iepriekš minētajiem pantiem izriet, ka publiska iepirkuma jomā līgumslēdzēja iestāde ir izpildījusi pienākumu sniegt pamatojumu, ja tā vienīgi vispirms visiem noraidītajiem pretendentiem nekavējoties paziņo to piedāvājumu noraidīšanas iemeslus un pēc tam pretendentiem, kuri bija iesnieguši izskatīšanai pieņemtu piedāvājumu un kuri ir to tieši lūguši, sniedz informāciju par veiksmīgā piedāvājuma raksturlielumiem un salīdzinošo izdevīgumu, kā arī līguma slēgšanas tiesību saņēmēja nosaukumu noteiktajā termiņā, kas ir 15 kalendārās dienas no dienas, kad saņemts rakstisks lūgums (skat. Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. jūlija spriedumu lietā T‑250/05 Evropaïki Dynamiki /Komisija, Krājumā nav publicēts, 68. punkts, un 2008. gada 10. septembra spriedumu lietā T‑465/04 Evropaïki Dynamiki /Komisija, Krājumā nav publicēts, 47. punkts un tajā minētā judikatūra).
134. Šāda rīcība atbilst EKL 253. pantā paredzētajam pienākuma norādīt pamatojumu mērķim, saskaņā ar kuru akta autora pamatojumam ir jābūt skaidram un nepārprotamam, lai, pirmkārt, ieinteresētās personas varētu zināt pieņemtā lēmuma pamatojumu nolūkā aizstāvēt savas tiesības un, otrkārt, lai tiesa varētu veikt savu pārbaudi (šajā ziņā skat. Pirmās instances tiesas 1996. gada 8. maija spriedumu lietā T‑19/95 Adia interim /Komisija, Recueil, II‑321. lpp., 32. punkts; 2002. gada 26. februāra spriedumu lietā T‑169/00 Esedra /Komisija, Recueil, II‑609. lpp., 190. punkts; iepriekš 107. punktā minēto spriedumu lietā Strabag Benelux /Padome, 55. punkts, un iepriekš 133. punktā minēto 2007. gada 12. jūlija spriedumu lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija, 69. punkts).
135. Ir jāpiebilst, ka pienākuma norādīt pamatojumu ievērošana ir jāvērtē atkarībā no informācijas elementiem, kas ir prasītājas rīcībā prasības iesniegšanas brīdī (iepriekš 107. punktā minētie spriedumi lietā Strabag Benelux /Padome, 58. punkts, un lietā Renco /Padome, 96. punkts).
136. No tā izriet, ka, lai noteiktu, vai šajā lietā Komisija ir izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, ir jāpārbauda 2004. gada 18. novembra un 10. decembra vēstules, ko tā ir nosūtījusi prasītājai pirms šīs prasības iesniegšanas datuma.
137. 2004. gada 18. novembra vēstulē prasītāja ir informēta, ka tās piedāvājums (iesniegts konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria piedāvājuma ietvaros kopā ar Steria ) nav izvēlēts. Tā norāda, ka minētais piedāvājums nav izvēlēts tādēļ, ka, ņemot vērā piešķiršanas kritērijus, tā nav iesniegusi labāko piedāvājumu no kvalitātes un cenas viedokļa. Šajā vēstulē ir arī precizēts, ka prasītāja var saņemt papildu informāciju par tās piedāvājuma noraidījuma iemesliem un ka, ja tā to prasīs rakstiski, tā var tikt informēta par izvēlētā piedāvājuma īpašībām un priekšrocībām, kā arī par izvēlētā pretendenta vārdu. Noslēgumā vēstulē ir norādīts, ka atsevišķas iepriekš minētā piedāvājuma detaļas netiks paziņotas, ja šī paziņošana kavētu likuma piemērošanu, būtu pretēja sabiedrības interesēm, radītu kaitējumu likumīgajām publisku vai privātu uzņēmumu komercinteresēm vai varētu kaitēt lojālai konkurencei to starpā. No tā izriet, ka šī vēstule, lai gan zināmā mērā tā ir tipiska, ir sagatavota saskaņā ar Finanšu regulas 100. panta 2. punkta normām.
138. 2004. gada 10. decembra vēstulē, ko Komisija ir nosūtījusi prasītājai, tā pēdējai nosūtīja izvilkumu no novērtēšanas komitejas ziņojuma. Šī vēstule tika nosūtīta, atbildot uz prasītājas rakstisku lūgumu 2004. gada 22. novembrī, kas atkārtots 2004. gada 8. decembrī.
139. Izvilkumā no novērtēšanas komitejas ziņojuma ir minēts izvēlētā pretendenta vārds. Turklāt šis izvilkums ietver izsmeļošus novērtēšanas komitejas komentārus par izvēlētā pretendenta piedāvājuma un konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājuma vērtējumu attiecībā uz katru novērtēšanas kritēriju (skat. iepriekš 21. punktu). Tostarp šis izvilkums ietver tabulu ar katram no abiem piedāvājumiem piešķirtajām atzīmēm par katru piešķiršanas kritēriju, kā arī tabulu, kas parāda abu piedāvājumu atbilstošās cenas un kvalitātes un cenas attiecības salīdzinošo vērtējumu (skat. iepriekš 22. punktu).
140. Tādējādi ir jākonstatē, ka, vispirms paziņojot prasītājai būtiskos konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājuma noraidījuma iemeslus, pēc tam nosūtot iepriekš minēto izvilkumu no novērtēšanas komitejas ziņojuma, Komisija ir pietiekami pamatojusi prasītājas piedāvājuma noraidījuma pamatotību saskaņā ar Finanšu regulas 100. panta 2. punktu un īstenošanas kārtības 149. panta 2. punktu. Ir jānorāda, ka minētajā izvilkumā ir minēts personas, kam ir piešķirtas publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības, vārds, kā arī novērtēšanas komitejas komentāros un abās minētajās tabulās ir redzamas “izvēlētā piedāvājuma īpašības un priekšrocības”. 2004. gada 18. novembra vēstule un šis izvilkums, kas paziņots 2004. gada 10. decembra vēstulē, tādējādi ļāva prasītājai nekavējoties konstatēt iemeslus, kuru dēļ tās piedāvājums nav izvēlēts, proti, ka tas bija saimnieciski mazāk izdevīgs nekā izvēlētā pretendenta piedāvājums, jo pēdējā kvalitātes un cenas attiecība bija vislabākā.
141. Visbeidzot attiecībā uz prasītājas iebildumu par 15 dienu termiņa pārsniegšanu, tai paziņojot izvilkumus no novērtēšanas komitejas ziņojuma, tiešām ir jāteic, ka šis izvilkums tai tika paziņots 2004. gada 10. decembra vēstulē un tātad tā to saņēma vismaz 18 kalendārās dienas pēc tās rakstiskā pieprasījuma, kas Komisijai bija adresēts ar telefaksu un 2004. gada 22. novembra ierakstīto vēstuli. Šī nelielā nokavēšanās, lai gan par to ir jāizsaka nožēla, tomēr nekādi neietekmēja prasītājas iespēju aizstāvēt savas tiesības Vispārējā tiesā un tātad nevar būt apstrīdētā lēmuma vienīgais atcelšanas iemesls. No lietas materiāliem izriet, ka prasītāja ir izmantojusi visu informāciju, kas ietverta šajā izvilkumā, lai sagatavotu šo prasības pieteikumu (šajā ziņā skat. iepriekš 133. punktā minēto 2008. gada 10. septembra spriedumu lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija, 52. punkts).
142. Ņemot vērā izdarītos apsvērumus, ir jāsecina, ka apstrīdētā lēmuma pamatojums ļāva prasītājai aizstāvēt savas tiesības un Vispārējai tiesai īstenot savu pārbaudi. Līdz ar to šis pamats ir jānoraida.
E – Par trešo pamatu, kas attiecas uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā, ko pieļāvusi līgumslēdzēja iestāde, vērtējot prasītājas piedāvājumu
1. Lietas dalībnieku argumenti
143. Prasītāja apgalvo, ka attiecīgais ĢD ir pieļāvis acīmredzamu kļūdu tiesību piemērošanā, pareizi un objektīvi nenovērtējot tās piedāvājuma kvalitāti un uzskatot, ka tas ir sliktāks par izvēlētā pretendenta piedāvājumu.
144. Šī pamata ietvaros prasītāja, pirmkārt, apgalvo, ka, tā kā attiecīgais ĢD nav izmantojis objektīvu, iepriekš noteiktu un pretendentiem zināmu metodi, lai nonāktu pie galīgā iedalījuma, esot acīmredzami, ka novērtēšanas komitejas lēmums ir pamatots ar nepareiziem pieņēmumiem.
145. Otrkārt, prasītāja norāda, ka izmantoto kritēriju vispārīgais raksturs un tas, ka pretendentiem nebija precīzi zināms, kāds ir veicamais līguma uzdevums, izraisīja piedāvājumu vērtības subjektīvu novērtējumu.
146. Visbeidzot, prasītāja kritizē atsevišķus specifiskus novērtēšanas komitejas komentārus, kas norāda uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā, kuras pieļautas, novērtējot tās piedāvājumu.
147. Komisija apstrīd prasītājas argumentus.
2. Vispārējās tiesas vērtējums
148. Atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai līgumslēdzējai iestādei ir plaša rīcības brīvība jautājumā par elementiem, kas ņemami vērā, pēc konkursa pieņemot lēmumu piešķirt līguma slēgšanas tiesības, un Vispārējai tiesai ir jākontrolē vienīgi tas, kā tiek ievēroti procesuālie un ar pamatojumu saistītie noteikumi, kā arī jāpārbauda faktu saturiskā precizitāte un tas, vai nav pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā un pilnvaru nepareiza izmantošana (Pirmās instances tiesas 2002. gada 27. septembra spriedums lietā T‑211/02 Tideland Signal /Komisija, Recueil, II‑3781. lpp., 33. punkts, un 2005. gada 6. jūlija spriedums lietā T‑148/04 TQ3 Travel Solutions Belgium /Komisija, Krājums, II‑2627. lpp., 47. punkts; šajā ziņā skat. arī Tiesas 1978. gada 23. novembra spriedumu lietā 56/77 Agence européenne d’intérims /Komisija, Recueil, 2215. lpp., 20. punkts).
149. Šajā lietā ir jāatgādina, ka prasītāja būtībā pamatojas uz diviem elementiem, lai pierādītu acīmredzamu kļūdu vērtējumā, ko pieļāvusi līgumslēdzēja iestāde.
150. Pirmkārt, tā apgalvo, ka attiecīgais ĢD nav izmantojis objektīvu, iepriekš noteiktu un pretendentiem zināmu metodi, lai veiktu galīgo iedalījumu. Tā norāda arī, ka pretendenti neesot zinājuši, kāda veida līguma uzdevumi ir jāizpilda, un ka piešķiršanas kritēriji esot vispārīga rakstura, un secina, ka piedāvājumu vērtēšana esot varējusi būt tikai subjektīva un balstīta uz nepareiziem pieņēmumiem.
151. Ir jākonstatē, ka prasītāja izsaka tikai vispārīgus apgalvojumus, kas nav pamatoti un ko neapstiprina neviens pārliecinošs pierādījums. Tās argumentācija atkārto pirmajā un otrajā pamatā lietoto argumentāciju, ko Vispārējā tiesa ir noraidījusi. Tostarp prasītāja nekādi nepierāda, kā visi šie apgalvotie līgumslēdzējas iestādes pārkāpumi varēja likt tai izdarīt nepareizus pieņēmumus un novērtēt piedāvājumus subjektīvi. Tādējādi ir jāsecina, ka šī argumentācija nevar pamatot šo pamatu.
152. Otrkārt, prasītāja apstrīd atsevišķus specifiskus komentārus, ko novērtēšanas komiteja ir izteikusi par konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria piedāvājumu.
153. Pirmkārt, prasītāja apstrīd novērtēšanas komitejas komentāru, saskaņā ar kuru “piedāvājums parāda, ka nav saprastas specifikācijas, jo tas atsaucas uz darbībām, kas ir jau pabeigtas vai būs pabeigtas brīdī, kad līgums stāsies spēkā.” Prasītāja apstrīd šī komentāra pamatotību, ko tā uzskata par subjektīvu un netaisnīgu, un būtībā uzskata, ka, ja ir noticis pārpratums, iemesls tam ir tas, ka prasītāja netika aicināta iesniegt piedāvājumu projektam, kura specifikācijas būtu zināmas. Tā uzskata tostarp, ka katrā ziņā šāds komentārs esot vājš un ka to neesot iespējams atcelt.
154. Iepriekš minētais novērtēšanas komitejas komentārs attiecas uz pirmo aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju, tas ir, uz “prasīto uzdevumu īstenošanai piedāvātās stratēģijas piemērotību”. Attiecībā uz šo piešķiršanas kritēriju konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājums saņēma atzīmi 23_2/40, bet izvēlētais piedāvājums saņēma atzīmi 35_1/40.
155. Ir jākonstatē, ka arī tās iepriekš minētā komentāra kritikā prasītāja pārņem argumentus, kas ir izteikti pirmajā pamatā, ko Pirmās instances tiesa ir noraidījusi. Tostarp prasītāja, izdarot vienkāršus apgalvojumus, nekādā veidā nepierāda tās apgalvojumu par iepriekš minēto komentāru, iespējams, subjektīvo, netaisnīgo un vājo raksturu pamatotību. No tā izriet, ka prasītājas izteiktā kritika par minētajiem novērtēšanas komitejas komentāriem nepierāda šo komentāru kļūdainību un vēl jo mazāk to, ka pastāv acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz tās piedāvājumu.
156. Otrkārt, prasītāja apstrīd novērtēšanas komitejas komentāru, saskaņā ar kuru “piedāvājums ietver atsevišķas pretrunas, it īpaši attiecībā uz plānošanu: piemēram, atsevišķas izstrādes attīstības darbības sākas pat pirms specifikāciju sākuma”. Prasītāja atbildē uz Pirmās instances tiesas rakstisku jautājumu ir norādījusi, ka uzmanīga Gantt
diagrammu, kas ietvertas tās piedāvājumā, aplūkošana pierāda, pretēji novērtēšanas komitejas komentāram, ka tā bija paredzējusi izstrādes darbības, izņemot dažus pamatotus izņēmumus, sākt pēc darbībām, kas saistītas ar specifikācijām.
157. Iepriekš minētais novērtēšanas komitejas komentārs, ko prasītāja ir apstrīdējusi, attiecas arī uz pirmo aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju.
158. Vispārējā tiesa pēc prasītājas iesniegto Gantt diagrammu pārbaudīšanas un ņemot vērā lietas dalībnieku atbildes uz Pirmās instances tiesas jautājumiem tiesas sēdē, uzskata, ka šīs diagrammas tiešām rada iespaidu, ka, plānojot aplūkojamā publiskā iepirkuma projektu, prasītāja ir paredzējusi, ka vismaz atsevišķas izstrādes darbības sāksies pirms attiecīgajām specifikāciju darbībām, tādējādi pierādot, ka novērtēšanas komitejas komentārs bija pamatots. Ir taisnība, ka prasītāja tiesas sēdē būtībā apgalvoja, ka visu pārpratumu, kas varēja rasties, aplūkojot Gantt diagrammas, pamatā bija tas, ka šīs diagrammas, kas tika iesniegtas Vispārējā tiesā un arī iekļautas piedāvājumā, bija sagatavotas A4 formātā, kas atsevišķu informāciju – nepieciešamu, lai saprastu projekta plānu, kas minēts konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria piedāvājumā, – padarīja nesaredzamu. Prasītāja apgalvoja, ka tā savā piedāvājumā bija ietvērusi tās pašas Gantt diagrammas arī A3 formātā, kas padarīja saredzamu atbilstošo informāciju, kura saistīta ar projekta plānošanu un pierāda, ka novērtēšanas komitejas komentārs nebija pamatots. Tomēr ir jākonstatē, ka Vispārējās tiesas rīcībā nav iepriekš minētās diagrammas A3 formātā, lai gan ir apgalvots to nozīmīgums.
159. Katrā ziņā, pat pieņemot, ka šie prasītājas argumenti ir pamatoti, ir jāpiebilst, ka tie attiecas uz aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas pirmo kritēriju. Kā tas izriet no iepriekš 22. punktā attēlotās tabulas, pat ja prasītājas piedāvājums būtu saņēmis maksimālo punktu skaitu par šo piešķiršanas kritēriju, tas ir 40/40, prasītāja nevarētu saņemt šīs publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesības, ņemot vērā punktu skaitu, ko tās piedāvājums ir saņēmis par pārējiem trim piešķiršanas kritērijiem.
160. Šādos apstākļos ir jāsecina, ka prasītāja nav pierādījusi, ka novērtēšanas komitejas komentārs ir kļūdains, un ka katrā ziņā tā noteikti nav pierādījusi, ka šis apgalvoti kļūdainais komentārs ir uzskatāms par acīmredzamu kļūdu tiesību piemērošanā, kas pieļauta, vērtējot tās piedāvājumu.
161. Treškārt, prasītāja apstrīd šādu novērtēšanas komitejas komentāru:
“Piedāvājums ietver detalizētu Cosmic FFP
aprakstu, tomēr vērtēšanai piedāvātie instrumenti ( Calico
un Costar ) ir piemēroti tikai vērtēšanai, kas balstīta uz Cocomo  II metodi, kura nav atbilstoša (skat. [piedāvājuma] 4.1.3.5.1. sadaļu).”
162. Šis komentārs attiecas uz otro apstrīdētā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju, proti, “prasīto uzdevumu īstenošanai piedāvāto metožu un instrumentu, kvalitātes vides un kvalitātes procedūru piemērotība”. Par šo piešķiršanas kritēriju iepriekš minētais piedāvājums ir saņēmis atzīmi 16_7/30, bet izvēlētais piedāvājums ir saņēmis atzīmi 24_5/30.
163. Dokumentos un tiesas sēdē Komisija ir precizējusi, ka novērtēšanas komitejas norādītā pretruna ir tāda, ka, lai gan prasītāja tās piedāvājumā ir aprakstījusi instrumentus, ko tā plāno lietot, lai izmantotu Cocomo metodi, kas nav prasīts uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus, tā nav iesniegusi nekādu informāciju par Cosmic FFP metodes izmantošanas infrastruktūru, kas bija specifikācijās prasītā metode. Turklāt prasītāja nav norādījusi, kāda ir saikne starp abām metodēm Cocomo un Cosmic FFP, kas minētas tās piedāvājumā, un kāda ir saikne starp metodi Cocomo, kas tās piedāvājumā minēta bez atbilstoša iemesla, un sistēmu, kas ir aplūkojamā publiskā iepirkuma priekšmets.
164. Prasītāja atbildē uz Pirmās instances tiesas rakstisko jautājumu apgalvoja, ka tās piedāvājumā izdarītā atsauce uz Cocomo metodi nav jāuzskata par pretrunu un ka iemesls, kādēļ tā nav piedāvājusi specifiskus instrumentus Cosmic FFP metodei, ir tāds, ka šādi specifiski instrumenti nav nepieciešami. Izvēlētais pretendents arī nav piedāvājis šādus instrumentus savā piedāvājumā.
165. Vispirms ir jāatgādina, ka tiešām aplūkojamā publiskā iepirkuma specifikācijās ir prasīts lietot sistēmu Cosmic FFP, lai izdarītu vērtējumus attiecībā galvenokārt uz piepūli, kāda būs jāpieliek, lai paveiktu atsevišķas informātikas darbības, kas saistītas ar aplūkojamo publisko iepirkumu. Arī pārbaudot Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājuma 4.1.3.5.1. sadaļu, jāsecina, ka tā ļoti īsi un vispārīgos jēdzienos atsaucas uz Cocomo metodi un uz instrumentiem Calico un Costar . Noslēgumā ir jāteic, ka novērtēšanas komiteja pārmet ne tikai minētajam konsorcijam, bet arī izvēlētajam pretendentam, ka nav precizēti instrumenti, kas tiks izmantoti sistēmas Cosmic FFP ietvaros.
166. Ir jānorāda, ka prasītāja nav izvirzījusi nevienu argumentu, kas pamatotu, ka šie fakti, kas nav apstrīdēti, padara iepriekš 161. punktā minēto novērtēšanas komitejas komentāru kļūdainu un jo vairāk ļauj spriest, ka minētais komentārs ir licis šajā sakarā līgumslēdzējai iestādei izdarīt acīmredzami kļūdainu konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria piedāvājuma vērtējumu, lai gan it īpaši minētajam piedāvājumam piešķirtā atzīme par otro aplūkojamā publiskā iepirkuma piešķiršanas kritēriju nekādā ziņā nav balstīta tikai uz šo analīzi, bet ir pamatota arī ar citiem saskanīgiem novērtēšanas komitejas izdotiem komentāriem (šajā ziņā skat. iepriekš 133. punktā minēto 2007. gada 12. jūlija spriedumu lietā Evropaïki Dynamiki /Komisija, 106. punkts).
167. Ceturtkārt, prasītāja apstrīd novērtēšanas komitejas komentāru, saskaņā ar kuru “ RUP
visā [konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria ] piedāvājumā tiek uzskatīta par īsto projekta vadības metodi, [lai gan] tajā izstrādes videi piedāvātā programmatūra neietver nevienu IBM‑Rational
licenci”. Šis komentārs attiecas arī uz aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas otro kritēriju.
168. Dokumentos un tiesas sēdē Komisija ir precizējusi, ka ar šo komentāru novērtēšanas komiteja ir norādījusi uz pretrunu konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria piedāvājumā, jo, lai gan šis piedāvājums vairākas reizes nosauc RUP kā īsto metodi, tajā tomēr nav precizēts, vai minētā konsorcija rīcībā bija IBM‑Rational
programmatūras licence, kas būtu jāizmanto šīs metodes ietvaros, tādējādi atstājot neatrisinātu jautājumu, kurš, prasītāja vai līgumslēdzēja iestāde, uzņemsies šīs programmatūras lietošanas izmaksas.
169. Prasītāja uzskata, ka minētais komentārs varēja izraisīt līgumslēdzējas iestādes kļūdu un tātad tas nav atbilstošs. Nepieciešamo licenču izmaksas būtu jāsedz prasītājai, un tātad nebija iemesla piedāvājumā minēt paskaidrojumus šajā sakarā, jo uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus tas nav prasīts. Pēc prasītājas uzskata, bija skaidrs, ka tā sava darba veikšanai izmantos licencētus produktus.
170. Šajā sakarā pietiek norādīt, ka šie prasītājas argumenti ir vispārīgi un nav balstīti uz nevienu pārliecinošu pierādījumu. Tādējādi tā nav varējusi pierādīt minēto novērtēšanas komitejas komentāru kļūdainību un vēl jo mazāk, ka līgumslēdzēja iestāde ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.
171. Piektkārt, prasītāja apstrīd tā novērtēšanas komitejas komentāra atbilstību, saskaņā ar kuru, “lai gan pieredze muitas un akcīzes jomā [konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria ] piedāvājumā ir norādīta kā neatsverama kompetences aspektā, tomēr tās piedāvājums faktiski neparāda šāda veida kompetences esamību”. Šis komentārs attiecas uz aplūkojamā publiskā iepirkuma līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas trešo kritēriju, proti, “piedāvātās komandas organizācijas piemērotība prasīto uzdevumu īstenošanai”. Konsorcijam Evropaïki Dynamiki‑Steria par šo piešķiršanas kritēriju ir piešķirta atzīme 14_5/20, bet izvēlētais piedāvājums ir saņēmis atzīmi 17_6/20.
172. Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka iepriekš minētais komentārs nav pamatots, jo konsorcijam Evropaïki Dynamiki‑Steria
bija pieredze muitas un akcīzes jomā un šī pieredze bija aprakstīta piedāvājumā. Otrkārt, prasītāja norāda, ka nebija nekāda iemesla iekļaut piedāvājumā detalizētu informāciju šajā jomā, jo tas nebija prasīts uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus, un specifikācijās nav prasīta šādas “kompetences” esamība. Visbeidzot, prasītāja atsaucas uz to, ka tas, ka apgalvotā konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria pieredzes muitas un akcīzes jomā neesamība esot izmantota kā iemesls, lai pamatotu tās piedāvājuma viduvēju novērtējumu, ir uzaicinājuma iesniegt piedāvājumus pārkāpums, jo šāda pieredze nav nosaukta kā vērtēšanas kritērijs.
173. Prasītājas kritika attiecas gan uz novērtēšanas komitejas komentāra atbilstību, gan uz tā pamatotību.
174. Attiecībā uz komentāra atbilstību Vispārējā tiesa norāda, ka, lai gan specifikācijās nav prasīta pretendentu pieredze muitas un akcīzes jomā, novērtēšanas komiteja ar šo komentāru gribēja vienkārši uzsvērt, ka konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājums ietver pretrunas. Šīs pretrunas ir tajā, ka tā apgalvo, ka pretendentam, lai tas tiktu izvēlēts, ir vajadzīga pieredze muitas un akcīzes jomā, tomēr tās piedāvājums nepierāda, ka tai būtu šāda pieredze. Pretēji prasītājas apgalvotajam šāds novērtēšanas komitejas komentārs bija noderīgs, lai radītu skaidrību līgumslēdzējai iestādei.
175. Attiecībā uz komentāra pamatotību ir jānorāda, ka Komisija ir precizējusi, ka šis komentārs ir izteikts par konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājuma 6.3.1. sadaļu, kurā ir norādīts, ka piedāvātajiem darījumu analītiķiem ( business analysts ) esot “apliecināta pieredze akcīzes/nodokļu/muitas ES jomā”. Pēc Komisijas uzskata, novērtēšanas komiteja uzskatīja, ka prasītājas iesniegtie darījumu analītiķu curriculum vitae neapliecina šādu pieredzi. Prasītāja nespēja atspēkot šos Komisijas iesniegtos precizējumus. Šādos apstākļos ir jālemj, ka nav pierādīts attiecīgā novērtēšanas komitejas komentāra kļūdainums.
176. Visbeidzot ir jāpiebilst, ka prasītāja apstrīd novērtēšanas komitejas komentāru par otro piešķišanas kritēriju, kurā tiek pārmests, ka konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājums ietver standarta atsauces it īpaši attiecībā uz izmantoto arhitektūru un informātikas instrumentiem, kuras nav pamatotas un nav nekādi saistītas ar EMCS mērķiem. Prasītāja apstrīd arī novērtēšanas komitejas komentāru saistībā ar ceturto piešķišanas kritēriju un attiecībā uz konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājuma apgalvoto vispārīgo raksturu. Tomēr ir jākonstatē, ka prasītāja vēlreiz, izdarot vienkāršus apgalvojumus, izvirza vispārīgu argumentu un tiem nepievieno nekādus pārliecinošus pierādījumus. Līdz ar to šie iebildumi var tikt vienīgi noraidīti.
177. Pakārtoti Vispārējā tiesa uzskata, ka ir svarīgi uzsvērt, ka prasītājas mēģinājums kritizēt atsevišķus specifiskus novērtēšanas komitejas komentārus nav iedarbīgs, jo tā nekādi nav pierādījusi, kāda veidā šie apgalvoti kļūdainie komentāri varēja radīt acīmredzamu kļūdu konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājuma vērtējumā. Šajā sakarā prasītājai vispirms ir jāpaskaidro, kā apgalvoti kļūdainais komentārs ietekmēja atzīmi, kādu saņēma tās piedāvājums. Prasītāja nav sniegusi šādus paskaidrojumus.
178. Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, ir jāsecina, ka prasītāja nav pierādījusi, ka līgumslēdzēja iestāde būtu pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, vērtējot konsorcija Evropaïki Dynamiki‑Steria
piedāvājumu. Līdz ar to šis pamats ir jānoraida.
179. No tā izriet, ka prasība ir jānoraida.
Par tiesāšanās izdevumiem
180. Prasītāja lūdz Vispārējai tiesai piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, pat ja tās prasība tiek noraidīta. Tā apgalvo, ka tas, ka attiecīgais ĢD tai laikus nepaziņoja pietiekamu pamatojumu, tai nav ļāvis pilnībā novērtēt tās izredzes apstrīdēt apstrīdēto lēmumu un tātad tā bija spiesta iesniegt šo prasību, lai aizstāvētu savas tiesības.
181. Komisija uzskata, ka šim lūgumam Kopienu tiesībās nav pamatojuma.
182. Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
183. Citiem vārdiem sakot, minētā Reglamenta 87. panta 3. punktā ir noteikts:
“Ja lietas dalībniekiem spriedums ir daļēji labvēlīgs un daļēji nelabvēlīgs vai ja pastāv izņēmuma apstākļi, Pirmās instances tiesa var nolemt, ka tiesāšanās izdevumi ir jāsadala vai ka lietas dalībnieki sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.
Pirmās instances tiesa var piespriest kādam no lietas dalībniekiem – pat tad, ja tam spriedums ir labvēlīgs, – samaksāt tos izdevumus, par kuriem tā uzskata, ka tie pretējai pusei ir radīti nepamatoti vai apzināti.”
184. Šajā lietā ir konstatēts īpaši, ka ceturtais pamats, kas attiecas uz atbilstošas informācijas trūkumu un pamatojuma neesamību, nav pamatots. Tādējādi nav nekāda iemesla, lai Vispārējā tiesa atkāptos no noteikuma, kas ietverts minētajā 87. panta 2. punktā. Līdz ar to prasītājas lūgums ir jānoraida.
185. Tā kā prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tad tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Komisijas prasījumiem.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (trešā palāta)
nospriež:
1) prasību noraidīt;
2) Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE
sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.