ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (pátého senátu)
1. března 2012 (*)
„Ochrana spotřebitele – Smlouvy uzavřené mimo obchodní prostory – Směrnice 85/577/EHS – Působnost – Vynětí – Smlouvy o pojištění vázané na investiční podíly“
Ve věci C‑166/11,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Audiencia Provincial de Oviedo (Španělsko) ze dne 24. března 2011, došlým Soudnímu dvoru dne 5. dubna 2011, v řízení
Ángel Lorenzo González Alonso
proti
Nationale Nederlanden Vida Cia De Seguros y Reaseguros SAE,
SOUDNÍ DVŮR (pátý senát),
ve složení M. Safjan, předseda senátu, E. Levits a M. Berger (zpravodajka), soudci,
generální advokátka: V. Trstenjak,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření předložená:
–        za Irsko D. O’Haganem, jako zmocněncem,
–        za polskou vládu B. Majczynem, jako zmocněncem,
–        za Evropskou komisi J. Baquero Cruzem, jako zmocněncem,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1        Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 3 odst. 2 písm. d) směrnice Rady 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených mimo obchodní prostory (Úř. věst. L 372, s. 31; Zvl. vyd. 15/01, s. 262).
2        Tato žádost byla předložena v rámci sporu vedeného mezi Á. L. González Alonsem a společností Nationale Nederlanden Vida Cia de Seguros y Reaseguros SAE (dále jen „Nationale Nederlanden“) ve věci žaloby směřující k vypovězení pojistné smlouvy nazývané „unit linked“ (vázané na investiční podíly), jakož i vrácení pojistného zaplaceného Á. L. González Alonsem na základě uvedené smlouvy.
Právní rámec
Unijní právo
3        Článek 3 odst. 2 písm. d) směrnice 85/577 stanoví:
„Tato směrnice se nevztahuje na:
[…]
d)      smlouvy o pojištění.“
4        Článek 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (Úř. věst. L 345, s. 1; Zvl. vyd. 06/06 s. 3, dále jen „směrnice o životním pojištění“), nadepsaný „Oblast působnosti“, stanoví:
„Tato směrnice se týká přístupu k samostatné výdělečné činnosti v přímém pojištění a jejímu [jejího] výkonu […], pokud jde o:
1)      poskytování těchto druhů pojištění, pokud vyplývají ze smlouvy:
a)      životní pojištění, což je pojistné odvětví, které zahrnuje zejména pojištění pouze pro případ dožití se stanoveného věku, pojištění pouze pro případ smrti […];
b)      pojištění důchodu;
[…]
[…]“
5        Podle článku 35 této směrnice, nadepsaného „Lhůta pro zrušení“:
„1.      Každý členský stát stanoví, že pojistník, který uzavře individuální smlouvu životního pojištění, má lhůtu mezi 14 a 30 dny ode dne, kdy byl o uzavření smlouvy informován, během které může smlouvu zrušit.
Oznámení o zrušení smlouvy pojistníkem jej zprošťuje do budoucna veškerých závazků vyplývajících ze smlouvy.
Další právní účinky a podmínky zrušení smlouvy upravuje rozhodné právo smlouvy podle článku 32, zejména pokud se týká způsobu informování pojistníka o tom, že smlouva byla uzavřena.
[…]“
6        Článek 36 uvedené směrnice, nadepsaný „Informace pro pojistníky“, stanoví:
„1.      Před uzavřením pojistné smlouvy musí být pojistníkovi sděleny alespoň informace uvedené v příloze III bodě A.
[…]
4.      Prováděcí pravidla k tomuto článku a příloze III přijme členský stát závazku.“
7        Příloha I bod III směrnice o životním pojištění uvádí jakožto „odvětví“ přímého pojištění, na které se vztahuje tato směrnice, „[p]ojištění uvedená v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b), která jsou spojena s investičními fondy“.
8        Podle bodu A písm. a) části 13) přílohy III této směrnice musejí být „[p]odmínky uplatnění práva na odstoupení od smlouvy“ sděleny pojistníkovi před uzavřením smlouvy.
9        Podle článku 1 první směrnice Rady 79/267/EHS ze dne 5. března 1979 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém životním pojištění a jejího výkonu (Úř. věst. L 63, s. 1):
„Tato směrnice se týká přístupu k samostatné výdělečné činnosti v přímém pojištění a jejího výkonu […], pokud jde o:
1.      poskytování těchto druhů pojištění, pokud vyplývají ze smlouvy:
a)      životní pojištění […];“ (neoficiální překlad)
10      Bod III přílohy této směrnice označuje jako odvětví životního pojištění „[p]ojištění uvedená v čl. 1 bodu 1 písm. a) […], která jsou spojena s investičními fondy“.
Vnitrostátní právo
11      Směrnice 85/577 byla do španělského právního řádu provedena zákonem 26/1991 ze dne 21. listopadu 1991 o smlouvách uzavřených mimo obchodní prostory (Ley 26/1991, sobre contratos celebrados fuera de los establecimientos mercantiles) (BOE č. 283, ze dne 26. listopadu 1991). Zákon 26/1991, který byl v platnosti do 1. prosince 2007, je použitelný na skutkový stav v původním řízení.
12      Zákon 26/1991 se podle svého čl. 2 odst. 1 bodu 3 nepoužije na „smlouvy o pojištění“.
13      Podle čl. 3 odst. 1 a 2 zákona 26/1991:
„1.      Smlouva nebo smluvní nabídka […] musí mít písemnou formu a být ve dvojím vyhotovení, musí k ní být připojeno oznámení o odstoupení a musí být datována a vlastnoručně podepsána spotřebitelem.
2.      Smluvní dokument musí obsahovat […] jasné a přesné poučení o právu spotřebitele odstoupit od smlouvy a o podmínkách a důsledcích výkonu tohoto práva.“
14      Podle čl. 4 prvního pododstavce zákona 26/1991 „uzavřená smlouva nebo předložená nabídka, která porušuje požadavky stanovené v předchozím článku, může být na návrh spotřebitele zrušena.“
Skutkový základ sporu v původním řízení a předběžná otázka
15      Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že v červenci roku 2007 navštívil zaměstnanec společnosti Nationale Nederlanden Á. L. González Alonsa na jeho pracovišti, aby mu nabídl finanční produkt. Tento zaměstnanec Á. L. González Alonsovi oznámil, že dotčený produkt spočívá v účtu přinášejícím vysoké výnosy, který poskytuje zakladateli účtu možnost kdykoliv investovaný kapitál vybrat.
16      Předkládající soud uvedl, že Á. L. González Alonso nabídku přijal a podepsal řadu dokumentů, jež zahrnovaly pojištění nazývané „Segur Fondo Dinámico“, dotazník k pojištění týkající se jeho osobních údajů a zdravotního stavu a rovněž svolení udělené jeho bance k inkasu pojistného z jeho účtu. Po podpisu těchto dokumentů začala společnost „Nationale-Nederlande“ odepisovat přímo z bankovního účtu Á. L. González Alonsa postupně částky pojistného, a to od 3. září 2007 do 30. května 2008, v celkové výši 3 083,30 eur.
17      Pan Á. L. González Alonso informoval společnost Nationale Nederlanden v červenci roku 2008 o svém záměru vybrat celkovou výši částek, které uhradil. Společnost Nationale Nederlanden odmítla Á. L. González Alonsovi uvedené částky vrátit. Vzhledem k tomuto odmítnutí ze strany společnosti Nationale Nederlanden podal Á. L. González Alonso na základě článku 4 zákona 26/1991 u soudů v Oviedo žalobu, kterou se domáhal zrušení smlouvy a vrácení zaplaceného pojistného.
18      Podle Audiencia Provincial de Oviedo, k němuž bylo podáno odvolání, obsahuje dokument nazvaný „Segur Fondo Dinámico“, podepsaný Á. L. González Alonsem, životní pojištění, ve vztahu k němuž jsou jako oprávněné osoby označené pojistníkem pojištěná osoba, jakož i její děti, s minimální výší pojištěného kapitálu 3 000 eur pro případ smrti. K pojištění byly přidány další druhy plnění, která mění charakteristické znaky smlouvy životního pojištění a přetváří ji na smíšenou smlouvu. Plnění z této smlouvy o pojištění jsou totiž kombinována s plněními, která odpovídají skutečnému investičnímu produktu.
19      Předkládající soud poukazuje na to, že částky pojistného, které jsou měsíčně hrazeny pojistníkem, jsou podle všeho určeny k finanční investici, v rámci níž si klient může zvolit poměr své investice podle portfolia, jež mu je nabídnuto. Na základě volby provedené Á. L. González Alonsem je tak 30 % uhrazeného pojistného určeno pro investici do vnitřního fondu spravovaného společností Nationale Nederlanden, 60 % tohoto pojistného je určeno pro investice s proměnlivým výnosem a 10 % pojistného je určeno pro investice s pevně stanoveným výnosem.
20      Pan Á. L. González Alonso tak podle předkládajícího soudu uzavřel smlouvu vázanou na investiční podíly, jejímž charakteristickým znakem je to, že pojišťovna nese pouze riziko vyplývající z pojištění, zatímco investiční riziko je přeneseno na pojistníka. Pojistník přebírá uvedené riziko výměnou za určité daňové výhody.
21      Za těchto okolností má předkládající soud navzdory vynětí smluv o pojištění z působnosti směrnice 85/577, stanovenému v čl. 3 odst. 2 písm. d) této směrnice, jakož i odpovídajícímu vynětí v čl. 2 odst. 1 bodu 3 zákona 26/1991, pochybnosti o případném zahrnutí smlouvy, které se týká původní řízení, do působnosti uvedené směrnice. Podle tohoto soudu by totiž takový výklad mohl být s přihlédnutím k judikatuře Soudního dvora, ve které bylo několikrát zdůrazněno, že výjimky stanovené v článku 3 směrnice 85/577 musejí být vykládány restriktivně, odůvodněný.
22      Předkládající soud poukazuje na to, že pokud finanční produkt, o němž se má za to, že je součástí smluv vázaných na investiční podíly, spadá do působnosti směrnice 85/577, použijí se na něj formální požadavky stanovené v článcích 3 a 4 zákona 26/1991, a smlouvu podepsanou žalobcem v původním řízení lze tudíž prohlásit za neplatnou.
23      Za těchto podmínek se Audiencia Provincial de Oviedo rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být čl. 3 odst. 2 písm. d) směrnice 85/577 […] vykládán restriktivně, a proto v tom smyslu, že se nevztahuje na smlouvu uzavřenou mimo obchodní prostory, která nabízí životní pojištění výměnou za měsíční platbu pojistného určeného k tomu, aby bylo v různém poměru použito na investice s pevně stanoveným výnosem, investice s variabilním výnosem a na investiční produkty dotčené společnosti?“
K předběžné otázce
24      Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda smlouva uzavřená mimo obchodní prostory, která nabízí životní pojištění výměnou za měsíční platbu pojistného určeného k tomu, aby bylo v různém poměru použito na investice s pevně stanoveným výnosem, investice s proměnlivým výnosem a na investiční produkty společnosti, která je smluvním partnerem, nespadá podle čl. 3 odst. 2 písm. d) směrnice 85/577 do její působnosti.
25      V tomto ohledu je třeba zaprvé připomenout, že směrnice 85/577 neobsahuje žádnou definici pojmu „smlouva o pojištění“. Navíc tato směrnice ani v tomto ohledu výslovně neodkazuje na právo členských států. Kromě toho z požadavků jak jednotného použití unijního práva, tak zásady rovnosti vyplývá, že význam výrazu „smlouva o pojištění“ musí být hledán při zohlednění kontextu, do kterého je tato směrnice zasazena, a musí být v celé Evropské unii vykládán autonomním a jednotným způsobem (viz v tomto smyslu rozsudky ze dne 14. ledna 1982, Corman, 64/81, Recueil, s. 13, bod 8, jakož i ze dne 6. března 2008, Nordania Finans a BG Factoring, C‑98/07, Sb. rozh. s. I‑1281, bod 17).
26      Zadruhé, jak vyplývá z ustálené judikatury, výjimky z pravidel unijního práva, které mají za cíl ochranu spotřebitelů, musí být vykládány restriktivně (viz rozsudky ze dne 13. prosince 2001, Heininger, C‑481/99, Recueil, s. I‑9945, bod 31, a ze dne 15. dubna 2010, E. Friz, C‑215/08, Sb. rozh. s. I‑2947, bod 32).
27      Soudní dvůr však již upřesnil, že ochrana spotřebitelů, kterou má za cíl směrnice 85/577, není absolutní a podléhá určitým omezením (viz rozsudek ze dne 10. dubna 2008, Hamilton, C‑412/06, Sb. rozh. s. I‑2383, body 39 a 40, jakož i výše uvedený rozsudek E. Friz, bod 44). Vynětí obsažená v čl. 3 odst. 2 směrnice 85/577 jsou součástí těchto omezení. Příliš úzký výklad těchto vynětí by měl za následek zbavení těchto vynětí jejich užitečného účinku, a nelze jej tedy přijmout.
28      Pokud jde o druh smlouvy, jíž se týká původní řízení, tato smlouva stanoví zejména životní pojištění ve striktním smyslu tohoto slova. Kvalifikace takovéto smlouvy jako „smlouvy o pojištění“ ve smyslu směrnice 85/577 se tudíž nejeví jako zjevně nesprávná. Ačkoli smlouva, jíž se týká původní řízení, nabízí životní pojištění výměnou za měsíční platby pojistného určeného k tomu, aby bylo v různém poměru použito na investice s pevně stanoveným výnosem a proměnlivým výnosem, jakož i na investice do finančních produktů, přičemž s nimi spjaté investiční riziko nese pojistník, nejsou takováto smluvní ujednání neobvyklá.
29      Naopak takové smlouvy nazývané „united linked“, „vázané na investiční podíly“ nebo „spojené s investičními fondy“, jako je smlouva uzavřená Á. L. González Alonsem, jsou v pojišťovacím právu běžné. Proto měl unijní zákonodárce za to, že tento druh smlouvy spadá do odvětví životního pojištění, jak výslovně vyplývá z přílohy I bodu III směrnice o životním pojištění, ve spojení s čl. 2 bodem 1 písm. a) této směrnice.
30      Kromě toho již před vstupem směrnice 85/577 v platnost byla pojištění spojená s investičními fondy považována, v souladu s čl. 1 bodem 1 písm. a) směrnice 79/267, jakož i bodem III její přílohy, za pojištění spadající do odvětví životního pojištění. Unijní zákonodárce tím, že přijal směrnici 85/577, však neomezil pojem „smlouva o pojištění“ v tom smyslu, že se nevztahuje na pojištění spojená s investičními fondy.
31      Za těchto podmínek a vzhledem k neexistenci ustanovení v opačném smyslu je třeba mít za to, že když unijní zákonodárce přijal směrnici 85/577 a vyňal z její působnosti všechny smlouvy o pojištění, považoval smlouvy o pojištění spojené s investičními fondy za smlouvy o pojištění.
32      Proto je třeba dospět k závěru, že tyto smlouvy nespadají do působnosti této směrnice.
33      Tento výklad čl. 3 odst. 2 písm. d) směrnice 85/577 navíc předem nevylučuje možnost spotřebitelů smlouvu o pojištění za určitých okolností zrušit. Směrnice o životním pojištění totiž ve svém čl. 35 odst. 1 ve spojení s článkem 36, jakož i bodem A písm. a) částí 13) přílohy III této směrnice, stanoví právo pojistníka smlouvu o pojištění zrušit. Výlučně předkládajícímu soudu však přísluší ověřit, zda jsou podmínky vyžadované pro výkon tohoto práva ve sporu, který mu byl předložen k rozhodnutí, splněny.
34      Vzhledem k výše uvedenému je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že smlouva uzavřená mimo obchodní prostory, která nabízí životní pojištění výměnou za měsíční platbu pojistného určeného k tomu, aby bylo v různém poměru použito na investice s pevně stanoveným výnosem, investice s proměnlivým výnosem a na investiční produkty společnosti, která je smluvním partnerem, nespadá podle čl. 3 odst. 2 písm. d) směrnice 85/577 do její působnosti.
K nákladům řízení
35      Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:
Smlouva uzavřená mimo obchodní prostory, která nabízí životní pojištění výměnou za měsíční platbu pojistného určeného k tomu, aby bylo v různém poměru použito na investice s pevně stanoveným výnosem, investice s proměnlivým výnosem a na investiční produkty společnosti, která je smluvním partnerem, nespadá podle čl. 3 odst. 2 písm. d) směrnice Rady 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 o ochraně spotřebitele v případě smluv uzavřených mimo obchodní prostory do její působnosti.
Podpisy.
* Jednací jazyk: španělština.