Predbežné znenie
ROZSUDOK
SÚDNEHO
DVORA
(tretia
komora)
z 13. mája 2026(*)
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Verejné
zdravie – Potravinové
právo – Nariadenie
(ES)
č. 178/2002 – Všeobecné
zásady a požiadavky – Nariadenie
(ES)
č. 852/2004 – Hygiena
potravín – Článok 4
ods. 2 – Všeobecné a osobitné
povinnosti
všetkých
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov – Rozsah – Príloha II – Všeobecné
hygienické
požiadavky
pre
týchto
prevádzkovateľov – Článok 5 – Zásady
analýzy
nebezpečenstva a kritických
kontrolných
bodov
(zásady
HACCP) – Rozsah – Opakované
zistenie
stôp a trusu
škodcov
zo
strany
príslušného
orgánu v obchodoch a skladoch
potravinárskeho
podniku – Trestný
čin
podľa
vnútroštátneho
práva v súlade s článkom 17
ods. 2
tretím pododsekom nariadenia č. 178/2002 “
Vo
veci C‑483/24,
ktorej
predmetom
je
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
podľa
článku 267 ZFEÚ,
podaný
rozhodnutím
Cour
de
cassation (Kasačný súd,
Belgicko) z 26. júna
2024 a doručený
Súdnemu
dvoru
10. júla
2024,
ktorý
súvisí s konaním:
Aldi SA,
za
účasti:
Procureur général près la
cour d’appel de
Liège,
SÚDNY
DVOR
(tretia
komora),
v zložení:
predseda
tretej
komory
C. Lycourgos,
sudcovia O. Spineanu‑Matei,
S. Rodin,
N. Piçarra (spravodajca) a N. Fenger,
generálna
advokátka:
J. Kokott,
tajomník:
G. Chiapponi,
referent,
so
zreteľom
na
písomnú
časť
konania a po
pojednávaní z 25. júna
2025,
so
zreteľom
na
pripomienky,
ktoré
predložili:
–        Aldi SA, v zastúpení:
N. Cariat a D. Verwaerde,
avocats, a H. Van Bavel,
advocaat,
–        belgická
vláda, v zastúpení:
P. Cottin, M. Jacobs a C. Pochet,
splnomocnení
zástupcovia,
–        Írsko, v zastúpení: M. Browne,
Chief State
Solicitor,
S. Finnegan a A. Joyce,
splnomocnení
zástupcovia,
za
právnej
pomoci
B. Quigley,
SC, a S. Brittain,
BL,
–        grécka
vláda, v zastúpení:
E. Leftheriotou a A. Vasilopoulo,
splnomocnené
zástupkyne,
–        francúzska
vláda, v zastúpení:
P. Chansou a B. Travard,
splnomocnené
zástupkyne,
–        luxemburská
vláda, v zastúpení:
A. Germeaux a T. Schell,
splnomocnení
zástupcovia,
–        holandská
vláda, v zastúpení: M. K. Bulterman a J. Langer,
splnomocnení
zástupcovia,
–        poľská
vláda, v zastúpení:
B. Majczyna a D. Lutostańska,
splnomocnení
zástupcovia,
–        Európska
komisia, v zastúpení:
F. Le Bot a M. Zerwes,
splnomocnení
zástupcovia,
po
vypočutí
návrhov
generálnej
advokátky
na
pojednávaní
9. októbra 2025,
vyhlásil
tento
Rozsudok
1        Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
sa
týka
výkladu
článku 4
ods. 2,
ako
aj
kapitoly I
bodu 2 písm. c),
kapitoly V bodu 1 písm. a) a kapitoly IX
bodov 2
až
4
prílohy II k nariadeniu
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 852/2004 z 29. apríla
2004 o hygiene
potravín
(Ú. v. EÚ L 139,
2004,
s. 1;
Mim. vyd.
13/034,
s. 319).
2        Tento
návrh
bol
podaný v rámci
trestného
konania
vedeného
proti
prevádzkovateľovi
potravinárskeho
podniku
Aldi SA,
ktorý
je
stíhaný
za
viaceré
trestné
činy
pre
porušenie
nariadenia
č. 852/2004.
Právny rámec
Nariadenie (ES) č. 178/2002
3        Odôvodnenie
30
nariadenia
(ES)
č. 178/2002
Európskeho
parlamentu a Rady z 28. januára
2002,
ktorým
sa
ustanovujú
všeobecné
zásady a požiadavky
potravinového
práva,
zriaďuje
Európsky
úrad
pre
bezpečnosť
potravín a stanovujú
postupy v záležitostiach
bezpečnosti
potravín
(Ú. v. ES L 31,
2002,
s. 1;
Mim.
vyd.
15/006,
s. 463),
znie:
„Prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
vie
najlepšie
vypracovať
bezpečný
systém
dodávky
potravín a zabezpečiť,
že
potraviny,
ktoré
dodáva,
sú
bezpečné; a tak
by
mal
niesť
primárnu
zákonnú
zodpovednosť
za
zabezpečenie
potravinovej
bezpečnosti.
…“
4        Článok 1
ods. 1
smernice
2009/28 s názvom
„Cieľ a rozsah“
stanovuje:
„Toto
nariadenie
poskytuje
základ
na
zabezpečenie
vysokej
úrovne
ochrany
zdravia
ľudí a záujmov
spotrebiteľov
vo
vzťahu k potravinám,
pričom
berie
do
úvahy
najmä
rozmanitosť v zásobovaní
potravinami
vrátane
tradičných
výrobkov a zároveň
zabezpečuje
účinné
fungovanie
vnútorného
trhu.
Stanovuje
spoločné
zásady a zodpovednosti,
prostriedky
na
zabezpečenie
silnej
vedeckej
základne,
účinných
organizačných
programov a postupov
na
podporu
rozhodovania v záležitostiach
bezpečnosti
potravín a krmív.“
5        Článok 3
uvedeného
nariadenia,
nazvaný
„Iné
definície“,
stanovuje:
„Na
účely
tohto
nariadenia:
…
2.      ‚potravinársky
podnik‘
znamená
akýkoľvek
podnik,
či
už
pre
zisk
alebo
nie,
štátny
alebo
súkromný,
vykonávajúci
ktorúkoľvek z činností
súvisiacich s ktorýmkoľvek
stupňom
výroby,
spracúvania a distribúcie
potravín;
3.      ‚prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku‘
znamená
fyzické
alebo
právnické
osoby
zodpovedné
za
zabezpečenie
toho,
aby
sa v potravinárskom
podniku
pod
ich
kontrolou
plnili
požiadavky
potravinového
práva;
…
9.      ‚riziko‘
znamená
funkciu
pravdepodobnosti
nepriaznivého
účinku
na
zdravotný
stav a závažnosť
tohto
účinku
vyplývajúceho z ohrozenia;
…
14.      ‚ohrozenie‘
znamená
biologický,
chemický
alebo
fyzikálny
faktor v potravinách
alebo
krmivách
alebo
podmienky,
za
ktorých
potraviny
alebo
krmivá
môžu
vyvolať
nepriaznivý
účinok
na
zdravotný
stav;
…“
6        Článok 14
tohto
istého
nariadenia,
nazvaný
„Požiadavky
na
bezpečnosť
potravín“,
stanovuje:
„1.      Potraviny
sa
nesmú
umiestňovať
na
trhu,
ak
nie
sú
bezpečné.
2.      Za
nebezpečné
sa
budú
považovať
potraviny,
ak
sú:
a)      zdraviu
škodlivé;
b)      nevhodné
na
ľudskú
spotrebu.
…
5.      Pri
určovaní
toho,
či
je
nejaká
potravina
nevhodná
pre
[na – neoficiálny
preklad]
ľudskú
spotrebu,
sa
musí
brať
ohľad
na
to,
či
je
potravina
neprijateľná
pre
[na – neoficiálny
preklad]
ľudskú
spotrebu
podľa
jej
určeného
použitia, a to z dôvodov
kontaminácie
vonkajším
vplyvom
alebo
iným
hnilobným
procesom,
pokazením
alebo
rozkladom.
…“
7        Článok 17
nariadenia
č. 178/2002,
nazvaný
„Zodpovednosti“,
stanovuje:
„1.      Prevádzkovatelia
potravinárskych a krmivárskych podnikov
vo
všetkých
stupňoch
výroby,
spracúvania a distribúcie v podnikoch,
ktoré
riadia,
zabezpečia,
aby
potraviny
alebo
krmivá
spĺňali
požiadavky
potravinového
práva,
ktoré
sa
týkajú
ich
činností a budú
overovať,
či
sa
také
požiadavky
plnia.
2.      Členské
štáty
uvedú
do
účinnosti
potravinové
právo a budú
monitorovať a overovať,
či
prevádzkovatelia
potravinárskych a krmivárskych podnikov
plnia
príslušné
požiadavky
potravinového
práva
vo
všetkých
stupňoch
výroby,
spracúvania a distribúcie.
…
Členské
štáty
tiež
ustanovia
pravidlá o opatreniach a pokutách
uplatniteľných
na
porušenia
potravinového
práva a práva
týkajúceho
sa
krmív.
Opatrenia a pokuty
musia
byť
účinné,
primerané a odrádzajúce.“
Nariadenie č. 852/2004
8        Odôvodnenia
1,
7,
8,
12 a 16
nariadenia
č. 852/2004
znejú:
„(1)      Jedným
zo
základných
cieľov
potravinového
práva,
ako
je
ustanovené v [nariadení
č. 178/2002]
je
snaha o vysokú
úroveň
ochrany
ľudského
života a zdravia
[a toto
nariadenie]
ustanovuje
tiež
ďalšie
spoločné
zásady a pojmy
pre
vnútroštátne
potravinové
právo a potravinové
právo
spoločenstva,
vrátane
cieľa
dosiahnuť
voľný
pohyb
potravín v rámci
spoločenstva.
…
(7)      Základným
cieľom
nových
všeobecných a osobitných
hygienických
predpisov
je
zabezpečiť
vysokú
úroveň
ochrany
spotrebiteľa,
pokiaľ
ide o bezpečnosť
potravín.
(8)      Na
zabezpečenie
bezpečnosti
potravín
od
miesta
prvovýroby
až
po
uvedenie
na
trh
alebo
vývoz a vrátane
nich
je
potrebný
integrovaný
prístup.
Každý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku v rámci
potravinového
reťazca
by
mal
zabezpečiť,
aby
nebola
ohrozená
bezpečnosť
potravín.
…
(12)      Bezpečnosť
potravín
je
výsledkom
niekoľkých
činiteľov:
právne
predpisy
by
mali
ustanoviť
minimálne
hygienické
požiadavky;
na
kontrolu
dodržiavania
požiadaviek
prevádzkovateľmi
potravinárskych
podnikov
by
mali
fungovať
úradné
kontroly a prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
by
mali
určiť a prevádzkovať
programy
bezpečnosti
potravín a postupy
založené
na
[zásadách
analýzy
nebezpečenstva a kritických
kontrolných
bodov, ďalej
len
‚zásady
HACCP‘].
…
(16)      Aby
sa
umožnilo
pokračovanie
používania
tradičných
metód
na
každom
stupni
výroby,
spracovania
alebo
distribúcie
potravín a v súvislosti
so
stavebno‑technickými
požiadavkami
na
prevádzkarne,
je
tiež
vhodná
pružnosť.
…
Pružnosť
by
však
nemala
ohrozovať
ciele
hygieny
potravín.
…“
9        Článok 1
tohto
nariadenia s názvom
„Rozsah
pôsobnosti“ v odseku
1
stanovuje:
„Toto
nariadenie
ustanovuje
všeobecné
predpisy o hygiene
potravín
pre
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov s prihliadnutím
najmä
na
tieto
zásady:
a)      prvotná
zodpovednosť
za
bezpečnosť
potravín
spočíva
na
prevádzkovateľovi
potravinárskeho
podniku;
b)      je
potrebné
zabezpečiť
bezpečnosť
potravín v celom
potravinovom
reťazci,
počínajúc
prvovýrobou;
…
d)      zodpovednosť
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov
by
sa
mala
posilniť
všeobecným
zavedením
postupov
založených
na
zásadách
HACCP
spolu s uplatňovaním
správnej
hygienickej
praxe;
…“
10      Článok 2
uvedeného
nariadenia,
nazvaný
„Definície“,
stanovuje:
„1.      Na
účely
tohto
nariadenia
a)      ‚hygiena
potravín‘,
ďalej
len
‚hygiena‘
znamená
opatrenia a podmienky
potrebné
na
kontrolu
nebezpečenstiev a na
zabezpečenie
vhodnosti
potraviny
na
ľudskú
spotrebu,
berúc
do
úvahy
jej
určené
použitie;
…
d)      ‚príslušný
orgán‘:
znamená
ústredný
orgán
členského
štátu,
ktorý
je
príslušný
zabezpečovať
dodržiavanie
požiadaviek
tohto
nariadenia
alebo
akýkoľvek
iný
orgán,
na
ktorý
tento
ústredný
orgán
túto
pôsobnosť
delegoval;
tam,
kde
je
to
vhodné,
zahŕňa
to
aj
zodpovedajúci
orgán
tretej
krajiny;
…
f)      ‚kontaminácia‘
znamená
prítomnosť
alebo
zavedenie
nebezpečenstva;
…
2.      Použijú
sa
tiež
pojmy
ustanovené v nariadení
(ES)
č. 178/2002.
…“
11      Podľa
článku 3
tohto
istého
nariadenia s názvom
„Všeobecné
povinnosti“:
„Prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
zabezpečujú,
aby
všetky
stupne
výroby,
spracovania a distribúcie
potravín
pod
ich
kontrolou
spĺňali
príslušné
hygienické
požiadavky
ustanovené v tomto
nariadení.“
12      Článok 4
nariadenia
č. 852/2004 s názvom
„Všeobecné a osobitné
hygienické
požiadavky“ v odseku
2
stanovuje:
„Prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov,
ktorí
vykonávajú
akýkoľvek
stupeň
výroby,
spracovania
alebo
distribúcie
potravín…,
dodržiavajú
všeobecné
hygienické
požiadavky
ustanovené v prílohe II…“
13      Článok 5
tohto
nariadenia,
nazvaný
„Analýza
nebezpečenstva a kritické
kontrolné
body“,
stanovuje:
„1.      Prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
musia
určiť,
zaviesť a zachovávať
trvalý
postup
alebo
postupy
založené
na
zásadách
HACCP.
2.      Zásady
HACCP
uvedené v odseku
1
pozostávajú
z:
a)      identifikovania
všetkých
nebezpečenstiev,
ktorým
sa
musí
zabrániť,
vylúčiť
ich
alebo
znížiť
na
prijateľnú
úroveň;
b)      identifikovania
kritických
kontrolných
bodov v kroku
alebo v krokoch, v ktorých
je
nutná
kontrola
na
zabránenie
alebo
vylúčenie
nebezpečenstva
alebo
na
jeho
zníženie
na
prijateľnú
úroveň;
c)      určenia
kritických
limitov v kritických
kontrolných
bodoch,
ktoré
pre
zabránenie,
vylúčenie
alebo
zníženie
identifikovaných
nebezpečenstiev
oddeľujú
prijateľnosť
od
neprijateľnosti;
d)      určenia a zavedenia
účinných
postupov
monitorovania v kritických
kontrolných
bodoch;
e)      určenia
nápravných
opatrení,
ak
monitorovanie
ukazuje,
že
kritický
kontrolný
bod
nie
je
pod
kontrolou;
f)      určenia
postupov,
ktoré
sa
musia
pravidelne
vykonávať
na
overovanie
účinného
fungovania
opatrení
podľa
pododsekov a)
až
e),
a
g)      určenia
dokumentov a záznamov
zodpovedajúcich
druhu a veľkosti
potravinárskeho
podniku
na
preukázanie
účinného
uplatňovania
opatrení
podľa
pododsekov a)
až
f).
…“
14      Príloha
II k uvedenému
nariadeniu
je
nazvaná
„Všeobecné
hygienické
požiadavky
pre
všetkých
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov
(okrem
prípadov,
na
ktoré
sa
uplatňuje
príloha I)“.
Jej
kapitola I s názvom
„Všeobecné
požiadavky
na
potravinárske
priestory
(iné,
ako
sú
uvedené v kapitole III)“ v bode 2
stanovuje:
„Usporiadanie,
riešenie,
konštrukcia,
umiestnenie a veľkosť
potravinárskych
priestorov
musia
…
c)      umožňovať
správne
hygienické
praktiky
vrátane
ochrany
proti
kontaminácii, a najmä
kontrolu
škodcov;
…“
15      Kapitola V k tejto
prílohe II,
nazvaná
„Požiadavky
na
zariadenia“, v bode 1
stanovuje:
„Všetky
predmety,
príslušenstvo a zariadenia, s ktorým
potraviny
prichádzajú
do
styku,
musia
byť
a)      účinne
čistené a tam,
kde
je
to
potrebné,
dezinfikované.
Čistenie a dezinfekcia
sa
musí
vykonávať s dostatočnou
frekvenciou,
aby
sa
zabránilo
akémukoľvek
riziku
kontaminácie;
…“
16      Kapitola
IX
uvedenej
prílohy II,
nazvaná
„Ustanovenia
uplatniteľné
na
potraviny“, v bodoch 2
až
4
stanovuje:
„2.      Suroviny a všetky
zložky
skladované v potravinárskom
podniku
sa
musia
uchovávať
vo
vhodných
podmienkach
navrhnutých a určených
na
to,
aby
zabraňovali
ich
škodlivému
kazeniu
sa a chránili
ich
pred
kontamináciou.
3.      Potraviny
sa
musia
na
všetkých
stupňoch
výroby,
spracovania a distribúcie
chrániť
pred
akoukoľvek
kontamináciou,
ktorá
by
mohla
spôsobiť,
že
potraviny
budú
nevhodné
na
ľudskú
spotrebu,
škodlivé
pre
zdravie
alebo
kontaminované
takým
spôsobom,
že
by
bolo
bezdôvodné
očakávať,
že
by
sa
mohli v takom
stave
konzumovať.
4.      Musia
sa
zaviesť
primerané
postupy
na
kontrolu
škodcov.
…“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
17      V nadväznosti
na
kontroly,
ktoré
boli
vykonané
20. septembra
2020,
25. novembra 2021,
12. januára
2022,
4.,
7. a 8. februára
2022,
29. júna 2022,
ako
aj
6. a 13. júla
2022 v šiestich
obchodoch a v jednom
sklade
prevádzkovaných
spoločnosťou
Aldi,
príslušný
orgán v zmysle
článku 2
ods. 1 písm. d)
nariadenia
č. 852/2004
vyhotovil
niekoľko
zápisníc, v ktorých v jedenástich
prípadoch
konštatoval
prítomnosť
trusu
hlodavcov a v troch
prípadoch
prítomnosť
ohlodaných a znečistených
výrobkov
ponúkaných
na
predaj v predajni,
špinu a riziko
kontaminácie,
ako
aj
chýbajúci
kontrolný
systém
pri
prijímaní
dodaných
výrobkov.
18      V dôsledku
toho
prokuratúra
stíhala
Aldi za
trestný
čin,
stanovený
vnútroštátnym
právom,
pokiaľ
ide o porušenie
povinností,
ktoré
má
každý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku v zmysle
článku 3
bodu 3
nariadenia
č. 178/2002,
ktoré
mu
vyplývajú z článku 4
nariadenia č. 852/2004 v spojení s niektorými
ustanoveniami
prílohy II k tomuto
nariadeniu.
19      Rozsudkom z 15. marca 2023
Tribunal
correctionnel du Luxembourg,
division Neufchâteau (Trestný
súd
pre
provinciu
Luxembourg,
oddelenie
Neufchâteau,
Belgicko),
oslobodil
Aldi od
všetkých
obvinení,
ktoré
jej
boli
uložené.
20      Rozsudkom z 12. februára
2024
Cour
d’appel de
Liège (Odvolací
súd
Liège,
Belgicko)
potvrdil
tento
rozsudok,
pričom
konštatoval,
že
nariadenie
č. 852/2004
neukladá
prevádzkovateľom
potravinárskych
podnikov,
ktorí
pôsobia
na
akomkoľvek
stupni
výroby,
spracovania
alebo
distribúcie
potravín,
povinnosť
dosiahnuť
výsledok v oblasti
kontroly
škodcov,
ale
súbor
povinností
vynaloženia
maximálneho
úsilia.
Prítomnosť
stôp a trusu
škodcov v príslušných
obchodoch a sklade
by
teda
sama
osebe
nepredstavovala
porušenie
tohto
nariadenia.
Tento
súd v tejto
súvislosti
vychádzal
zo
zásad
HACCP
obsiahnutých v článku 5
uvedeného
nariadenia a z oznámenia
Komisie o realizácii
systémov
riadenia
bezpečnosti
potravín
so
zohľadnením
správnej
hygienickej
praxe a postupov
založených
na
zásadách
HACCP
vrátane
zjednodušovania/flexibility
pri
realizácii v prípade
určitých
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov
(Ú. v. EÚ C 355,
2022,
s. 1).
21      Procureur général près la
cour d’appel de
Liège (generálny
prokurátor
pri
Odvolacom
súde
Liège,
Belgicko)
podal
odvolanie
na
Cour
de
cassation (Kasačný
súd,
Belgicko),
ktorý
je
vnútroštátnym
súdom
predkladajúcim
návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
pričom
tvrdil,
že
tento
výklad
zbavuje
požiadavku
hygieny a bezpečnosti
potravín
stanovenú v nariadení
č. 852/2004
jej
podstaty.
Podľa
neho
sa
miera
voľnej
úvahy,
ktorú
toto
nariadenie
ponecháva
prevádzkovateľom
potravinárskych
podnikov,
týka
len
výberu
postupov,
ktoré
sa
majú
prijať, a nie
výsledku,
ktorý
sa
má
dosiahnuť.
Preto
zistenie
prítomnosti
stôp a trusu
škodcov
príslušným
orgánom
postačuje
na
preukázanie
toho,
že
táto
požiadavka
nebola
dodržaná,
pričom
tento
orgán
nie
je
povinný
preukázať,
že
dotknutý
prevádzkovateľ
nevyužil
všetky
možné
prostriedky
na
kontrolu
tohto
nebezpečenstva.
22      Za
týchto
okolností
Cour
de
cassation (Kasačný
súd)
rozhodol
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
túto
prejudiciálnu
otázku:
„Ukladajú
povinnosti
stanovené v článku 4
ods. 2
[nariadenia č. 852/2004] a v prílohe II k uvedenému
nariadeniu,
konkrétne v jej
kapitole I
bode 2 písm. c),
kapitole V bode 1 písm. a) a kapitole IX
bodoch 2,
3 a 4,
prevádzkovateľom
veľkoobchodných a maloobchodných
potravinárskych
podnikov
povinnosť
dosiahnuť
výsledok, v dôsledku
čoho
zistenie
stôp
alebo
trusu
škodcov v predajniach a skladoch
postačuje, s výnimkou
prípadov
vyššej
moci,
vonkajšej
príčiny
alebo
neodvrátiteľnej
vady,
na
konštatovanie
porušenia
uvedeného
nariadenia,
alebo
sa
na
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov
vzťahuje
len
povinnosť
vynaloženia
maximálneho
úsilia,
t. j. urobiť
všetko
pre
to,
aby
sa
zabránilo
výskytu
škodcov, v dôsledku
čoho
samotné
zistenie
stôp
alebo
trusu
škodcov v predajniach a skladoch
príslušným
orgánom
nepostačuje
na
konštatovanie
porušenia
uvedeného
nariadenia?“
O prejudiciálnej otázke
O prípustnosti
23      Aldi vo
svojich
písomných
pripomienkach
tvrdila,
že
vzhľadom
na
to,
že
nebola
stíhaná
za
porušenie
ustanovení
kapitoly V bodu 1 písm. a) a kapitoly IX
bodu 2
prílohy II k nariadeniu
č. 852/2004,
pre
rozhodnutie v trestnom
konaní
vo
veci
samej
je
relevantný
len
výklad
kapitoly I
bodu 2 písm. c) a kapitoly IX
bodov 3 a 4
tejto
prílohy.
24      V súlade s ustálenou
judikatúrou v rámci
konania
zakotveného v článku 267 ZFEÚ
prináleží
iba
vnútroštátnemu
súdu,
ktorý
prejednáva spor a ktorý
nesie
zodpovednosť
za
súdne
rozhodnutie,
aby
so
zreteľom
na
osobitosti
veci
posúdil
tak
nevyhnutnosť
podania
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
na
účely
prijatia
svojho
rozsudku,
ako
aj
relevantnosť
otázok,
ktoré
kladie
Súdnemu
dvoru. V dôsledku
uvedeného,
ak
sa
predložené
otázky
týkajú
výkladu
práva
Únie,
Súdny
dvor
je v zásade
povinný
rozhodnúť
(rozsudky z 2. decembra
2025,
Stichting Right to
Consumer Justice a Stichting App Stores
Claims, C‑34/24,
EU:C:2025:936,
bod 39,
ako
aj z 18. decembra
2025,
Lukoil Bulgaria, C‑260/24,
EU:C:2025:988,
bod 18 a citovaná
judikatúra).
25      Súdny
dvor
môže
odmietnuť
rozhodnúť o návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
predloženom
vnútroštátnym
súdom
len
vtedy,
ak
je
zjavné,
že
požadovaný
výklad
práva
Únie
nijako
nesúvisí s existenciou
alebo
predmetom
sporu
vo
veci
samej,
ak
ide o hypotetický
problém,
alebo
ak
Súdny
dvor
nedisponuje
skutkovými a právnymi
podkladmi
nevyhnutnými
na
poskytnutie
užitočnej
odpovede
na
otázky,
ktoré
mu
boli
položené
(rozsudok z 29. januára 2026,
Fondazione Teatro alla Scala di
Milano, C‑668/24,
EU:C:2026:60,
bod 35 a citovaná
judikatúra).
26      V prejednávanej veci,
bez
ohľadu
na
to,
či
ustanovenia
kapitoly V bodu 1 písm. a) a kapitoly IX
bodu 2
nariadenia
č. 852/2004
boli
osobitne
uplatnené v rámci
trestných
konaní
vedených
proti
spoločnosti
Aldi,
stačí
konštatovať,
že
tieto
ustanovenia
prispievajú k zabezpečeniu
bezpečnosti
potravín a sú
súčasťou
kontextu, s prihliadnutím
na
ktorý
sa
má
vykladať
celá
táto
príloha.
Preto
sa
nemožno
domnievať,
že
požadovaný
výklad
uvedených
ustanovení
nesúvisí s existenciou
alebo
predmetom
sporu
vo
veci
samej
alebo
že
problém
nastolený
predkladajúcim
vnútroštátnym
súdom v súvislosti s tými
istými
ustanoveniami
má
hypotetickú
povahu.
27      Okrem
toho
Aldi na
pojednávaní
pred
Súdnym
dvorom
tvrdila,
že
položená
otázka
sa
netýka
výkladu
práva
Únie,
ale
uplatnenia
trestných
sankcií
stanovených
belgickou
právnou
úpravou,
keďže
nariadenie č. 852/2004
neobsahuje
žiadne
ustanovenie v oblasti
trestných
sankcií.
28      Ako
uviedla
generálna
advokátka v bode 29
svojich
návrhov,
predkladajúci
vnútroštátny
súd
sa
pýta
na
rozsah
povinností
uložených
prevádzkovateľom
potravinárskych
podnikov
nariadením
č. 852/2004,
ktoré
výslovne
odkazuje
na
nariadenie
č. 178/2002.
Tento
článok
pritom
vo
svojom
článku 17
ods. 2
treťom pododseku ukladá
členským
štátom
povinnosť
stanoviť
účinné,
primerané a odrádzajúce
opatrenia a pokuty
uplatniteľné v prípade
porušenia
potravinového
práva
Únie.
29      Prejednávaná vec
preto
patrí
do
pôsobnosti
práva
Únie,
keďže
konanie
vo
veci
samej
sa
týka
porušení
nariadenia
č. 852/2004,
ktoré
boli
pripísané
spoločnosti
Aldi a ktoré
belgický
zákonodarca
kvalifikoval
ako
trestné
činy, a položená
otázka
sa
skutočne
týka
výkladu
tohto
nariadenia.
30      Z vyššie uvedeného vyplýva, že prejudiciálna otázka je prípustná.
O veci samej
31      Na
úvod
treba
pripomenúť,
že
podľa
ustálenej
judikatúry v rámci
postupu
spolupráce
medzi
vnútroštátnymi
súdmi a Súdnym
dvorom
zavedeného
článkom 267 ZFEÚ
prináleží
Súdnemu
dvoru
poskytnúť
vnútroštátnemu
súdu
užitočnú
odpoveď,
ktorá
mu
umožní
rozhodnúť
spor,
ktorý
prejednáva. Z tohto
hľadiska
Súdnemu
dvoru
prináleží v prípade
potreby
preformulovať
otázky,
ktoré
sú
mu
položené.
Navyše
Súdny
dvor
môže
pri
tom
vziať
do
úvahy
aj
ustanovenia
práva
Únie,
na
ktoré
sa
vnútroštátny
súd v znení
svojej
otázky
neodvolával
(pozri
rozsudky z 20. marca 1986,
Tissier,
35/85,
EU:C:1986:143,
bod 9,
ako
aj z 1. augusta
2025,
Alace a Canpelli, C‑758/24 a C‑759/24,
EU:C:2025:591,
bod 44).
32      Svojou
jedinou
otázkou
sa
predkladajúci
vnútroštátny
súd v podstate
pýta,
či
sa
ustanovenia
uvedené v kapitole I
bode 2 písm. c),
kapitole V bode 1 písm. a) a kapitole IX
bodoch 2
až
4
prílohy II k nariadeniu
č. 852/2004 v spojení s článkom 4
ods. 2 a článkom 5
ods. 1 a 2
tohto
nariadenia
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
zistenie
stôp a trusu
škodcov
zo
strany
príslušného
orgánu v predajniach a skladoch
potravinárskeho
podniku
postačuje
na
preukázanie
existencie
porušenia
povinností
prevádzkovateľa
potravinárskeho
podniku,
ktorý
kontroluje
tento
podnik,
podľa
týchto
ustanovení, a to
bez
toho,
aby
bolo
potrebné
ďalej
preukazovať,
že
prevádzkovateľ
nevyužil
všetky
možné
prostriedky
na
zabránenie
prítomnosti
takýchto
škodcov.
33      Na
úvod
treba
pripomenúť,
že
hlavným
cieľom
nariadenia
č. 852/2004
je
zabezpečiť
vysokú
úroveň
ochrany
spotrebiteľa,
pokiaľ
ide o bezpečnosť
potravín,
ako
to
vyplýva
najmä z odôvodnenia
7
tohto
nariadenia.
Tento
cieľ
sám
osebe
prispieva k dosiahnutiu
základného
cieľa
potravinového
práva
Únie, a to
vysokej
úrovne
ochrany
ľudského
života a zdravia,
ktorý
je
tiež
uvedený v nariadení
č. 178/2002,
ako
to
vyplýva
najmä z jeho
článku 1
ods. 1.
34      Toto
posledné
uvedené
nariadenie,
ako
pripomína
odôvodnenie 1
nariadenia
č. 852/2004,
stanovuje
tiež
ďalšie
spoločné
zásady a pojmy
potravinového
práva
Únie a vnútroštátneho
potravinového
práva.
Nariadenie
č. 178/2002
je
teda
úzko
spojené s nariadením
č. 852/2004,
ktorého
článok 2
ods. 2
stanovuje,
že
definície
stanovené v prvom
nariadení
sa
uplatňujú
aj v rámci
druhého
nariadenia.
35      V prvom
rade
článok 14
ods. 1 a 2
nariadenia
č. 178/2002
stanovuje,
že
potraviny
sa
nesmú
umiestňovať
na
trhu,
ak
„nie
sú
bezpečné“,
t. j. ak
sa
považujú
za
zdraviu
škodlivé
alebo
nevhodné
na
ľudskú
spotrebu.
36      Článok 17
ods. 1
tohto
nariadenia v spojení s odôvodnením
30
ďalej
ukladá
prevádzkovateľovi
potravinárskeho
podniku,
ako
je
definovaný v článku 3
bode 3
uvedeného
nariadenia,
primárnu
právnu
zodpovednosť
zabezpečiť
vo
všetkých
stupňoch
výroby,
spracúvania a distribúcie v podnikoch,
ktoré
riadia,
aby
potraviny
spĺňali
požiadavky
potravinového
práva,
ktoré
sa
týkajú
ich
činností, a overovať,
či
sa
také
požiadavky
plnia. V tomto
kontexte
článok 1
ods. 1 písm. a)
nariadenia č. 852/2004
stanovuje
zásadu,
podľa
ktorej
prvotná
zodpovednosť
za
bezpečnosť
potravín
zostáva
na
prevádzkovateľovi
potravinárskeho
podniku.
37      Pojem
„kontaminácia“
je
napokon
definovaný v článku 2
ods. 1 písm. f)
nariadenia
č. 852/2004
ako
prítomnosť
alebo
zavedenie
„nebezpečenstva“,
pričom
samotný
pojem
[ohrozenie]
je
definovaný v článku 3
bode 14
nariadenia
č. 178/2002
ako
biologický,
chemický
alebo
fyzikálny
faktor v potravinách
alebo
podmienky,
za
ktorých
potraviny
môžu
vyvolať
nepriaznivý
účinok
na
zdravotný
stav.
38      Táto
široká
definícia
pojmu
„kontaminácia“
svedčí o zjavnej
vôli
normotvorcu
Únie
podporovať
vysokú
úroveň
potravinovej
bezpečnosti
(pozri v tomto
zmysle
rozsudky z 12. septembra
2019,
A
a i., C‑347/17,
EU:C:2019:720,
bod 40,
ako
aj z 22. februára
2024,
Micreos Food Safety, C‑745/22,
EU:C:2024:160,
bod 42).
39      Súdny
dvor
už
spresnil,
že
význam,
ktorý
má
cieľ
zabezpečiť
bezpečnosť
potravín, a teda
zabezpečiť
spotrebiteľom
vysokú
úroveň
ochrany,
môže
odôvodniť
negatívne
hospodárske
dôsledky,
dokonca
aj
značné,
vzniknuté
určitým
prevádzkovateľom
potravinárskych
podnikov
(pozri v tomto
zmysle
rozsudok z 2. septembra
2021,
Association
of
Independent Meat
Suppliers a Cleveland
Meat
Company, C‑579/19,
EU:C:2021:665,
bod 97).
40      Práve s prihliadnutím
na
ciele a zásady
pripomenuté v bodoch 33
až
39
tohto
rozsudku
treba
vykladať
každé z ustanovení
nariadenia č. 852/2004,
ktoré
sú
relevantné
pre
odpoveď
na
položenú
otázku,
na
účely
účinného
vykonania
týchto
ustanovení.
41      V prvom
rade
článok 4
ods. 2
nariadenia
č. 852/2004
ukladá
prevádzkovateľom
potravinárskych,
ktorí
vykonávajú
akýkoľvek
stupeň
výroby,
spracovania
alebo
distribúcie
potravín,
povinnosť
dodržiavať
najmä
všeobecné
hygienické
predpisy
uvedené v prílohe II k tomuto
nariadeniu.
42      Táto
povinnosť
patrí
do
rámca
„všeobecnej
povinnosti“
stanovenej v článku 3
nariadenia
č. 852/2004 v spojení s odôvodnením
8
tohto
nariadenia,
ktoré
ukladá
prevádzkovateľom
potravinárskych
podnikov
povinnosť
zabezpečiť,
aby
všetky
stupne
výroby,
spracovania a distribúcie
potravín
pod
ich
kontrolou
spĺňali
príslušné
hygienické
požiadavky
ustanovené v tomto
nariadení, a to s cieľom
zabezpečiť,
aby
nebola
ohrozená
bezpečnosť
potravín.
43      Pojem
„hygiena
potravín“
je
definovaný v článku 2
ods. 1 písm. a)
toho
istého
nariadenia
tak,
že
zahŕňa
opatrenia a podmienky
potrebné
na
kontrolu
nebezpečenstiev a na
zabezpečenie
vhodnosti
potraviny
na
ľudskú
spotrebu,
berúc
do
úvahy
jej
určené
použitie.
44      V druhom
rade
ustanovenia
prílohy II k nariadeniu
č. 852/2004,
na
ktorú
odkazuje
článok 4
ods. 2
tohto
nariadenia,
stanovujú
všeobecné
hygienické
pravidlá
uplatniteľné v zásade
na
všetkých
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov.
Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
sa
výslovne
týka
piatich z týchto
pravidiel.
45      Po
prvé
podľa
ustanovení
kapitoly I
bodu 2 písm. c)
tejto
prílohy II
usporiadanie,
riešenie,
konštrukcia,
umiestnenie a veľkosť
potravinárskych
priestorov
musia
umožňovať
správne
hygienické
praktiky
vrátane
ochrany
proti
kontaminácii, a najmä
kontrolu
škodcov.
46      Toto
ustanovenie
tak
ukladá
povinnosť
týkajúcu
sa
vlastností
potravinárskych
priestorov,
ktoré
musia
umožniť
zavedenie
správnych
hygienických
praktík,
aby
sa
zabránilo
„kontaminácii“
týchto
potravín v zmysle
nariadenia
č. 852/2004. Z uvedeného
vyplýva,
že
prítomnosť
stôp
alebo
trusu
škodcov v potravinárskych
priestoroch,
ktorých
kontrolu
musia
prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
vykonávať,
sama
osebe
nepredstavuje
porušenie
povinnosti,
ktorá
týmto
prevádzkovateľom
vyplýva z kapitoly I
bodu 2 písm. c)
prílohy II k tomuto
nariadeniu,
pokiaľ
vlastnosti
uvedených
priestorov
môžu
umožniť
zavedenie
takýchto
osvedčených
praktík.
47      Po
druhé
ustanovenia
kapitoly V bodu 1 písm. a)
uvedenej
prílohy II
stanovujú,
že
predmety,
príslušenstvo a zariadenia, s ktorými
potraviny
prichádzajú
do
styku,
musia
byť
účinne
čistené, a tam,
kde
je
to
potrebné,
dezinfikované, a to s dostatočnou
frekvenciou,
aby
sa
zabránilo
akémukoľvek
riziku
kontaminácie.
Pojem
„riziko“
je
definovaný v článku 3
bode 9
nariadenia
č. 178/2002
ako
funkcia
pravdepodobnosti
nepriaznivého
účinku
na
zdravotný
stav a závažnosť
tohto
účinku
vyplývajúceho z ohrozenia.
48      Túto
povinnosť
čistenia a dezinfikovania s dostatočnou
frekvenciou,
aby
sa
zabránilo
akémukoľvek
riziku
kontaminácie,
nemožno
považovať
za
splnenú,
ak
príslušné
orgány
zistia
prítomnosť
stôp a trusu
škodcov
na
príslušenstve a zariadeniach,
ktoré
prichádzajú
do
styku s potravinami.
49      Po
tretie
podľa
ustanovení
kapitoly IX
bodu 2
tej
istej
prílohy II,
ktorá
sa
týka
pravidiel
uplatniteľných
na
potraviny,
sa
suroviny a všetky
zložky
skladované v potravinárskom
podniku
musia
uchovávať
vo
vhodných
podmienkach
navrhnutých a určených
na
to,
aby
zabraňovali
ich
škodlivému
kazeniu
sa a chránili
ich
pred
kontamináciou.
50      Zo
znenia
týchto
ustanovení,
najmä z výrazov
„všetky
zložky
skladované“ a „kontaminácia“ v spojení s cieľom
sledovaným
nariadením
č. 852/2004,
ktorý
spočíva v zabezpečení
vysokej
úrovne
ochrany
spotrebiteľa v oblasti
bezpečnosti
potravín,
vyplýva,
že
povinnosť
vhodného
uskladnenia
surovín a zložiek v zmysle
uvedených
ustanovení
nie
je
dodržaná,
ak v skladovacích
priestoroch
potravinárskeho
podniku
príslušný
orgán
zistí
nielen
prítomnosť
stôp
alebo
trusu
škodcov,
ale
aj
ohlodaných a znečistených
výrobkov.
51      Po
štvrté
ustanovenia
kapitoly IX
bodu 3
prílohy II k nariadeniu č. 852/2004
vyžadujú,
že
potraviny
sa
musia
na
všetkých
stupňoch
výroby,
spracovania a distribúcie
chrániť
pred
akoukoľvek
kontamináciou,
ktorá
by
mohla
spôsobiť,
že
potraviny
budú
nevhodné
na
ľudskú
spotrebu,
škodlivé
pre
zdravie
alebo
kontaminované
takým
spôsobom,
že
by
bolo
bezdôvodné
očakávať,
že
by
sa
mohli v takom
stave
konzumovať.
52      Požiadavka
chrániť
potraviny
pred
„akoukoľvek
kontamináciou“
na
„všetkých
stupňoch
výroby,
spracovania a distribúcie“
týchto
potravín
spôsobenou
biologickými,
chemickými
alebo
fyzikálnymi
faktormi,
ktoré
by
mohli
spôsobiť,
že
tieto
potraviny
nie
sú
vhodné
na
ľudskú
spotrebu,
ako
aj
cieľ
zabezpečiť
vysokú
úroveň
ochrany
zdravia
spotrebiteľov
znamená,
že
tieto
ustanovenia
nie
sú
dodržané,
ak
príslušný
orgán
odhalí
potraviny,
ktoré
sú
znečistené a ohlodané
škodcami v obchodoch
alebo
skladoch
potravinárskeho
podniku.
53      Po
piate
podľa
ustanovení
kapitoly IX
bodu 4
tejto
prílohy II
musí
každý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
zaviesť
primerané
postupy
na
kontrolu
škodcov v potravinárskom
podniku,
ktorý
kontroluje.
54      Z týchto
ustanovení v spojení s cieľom
nariadenia
č. 852/2004,
ktorý
spočíva v zabezpečení
bezpečnosti
potravín a vysokej
úrovne
ochrany
zdravia
spotrebiteľov,
vyplýva,
že
zistenie
prítomnosti
škodcov v predajniach
alebo
skladoch
potravinárskeho
podniku
príslušným
orgánom
je
dôležitým
ukazovateľom
prispievajúcim k preukázaniu,
že
prevádzkovateľ
tohto
podniku
nezaviedol
primerané
postupy
na
kontrolu
týchto
škodcov. Z uvedených
ustanovení
navyše
vyplýva,
že
opakované
konštatovanie
prítomnosti
takýchto
stôp
stačí
na
preukázanie
existencie
nesplnenia
povinnosti
prijať
takéto
primerané
metódy.
55      V treťom
rade,
ako
vyplýva z judikatúry
Súdneho
dvora,
na
účely
výkladu
ustanovení
prílohy II k nariadeniu
č. 852/2004
je
potrebné
zohľadniť
najmä
článok 5
tohto
nariadenia
(pozri v tomto
zmysle
rozsudky
zo
6. októbra
2011,
Astrid Preissl, C‑381/10,
EU:C:2011:638,
bod 26,
ako
aj
Albrecht a i., C‑382/10,
EU:C:2011:639,
bod 18).
56      Podľa
článku 5
ods. 1
uvedeného
nariadenia v spojení s jeho
odôvodnením 12
musia
prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
určiť,
zaviesť a zachovávať
trvalý
postup
alebo
postupy
založené
na
zásadách
HACCP,
najmä
na
postupe
uvedenom v článku 5
ods. 2 písm. a)
toho
istého
nariadenia,
podľa
ktorého
títo
prevádzkovatelia
musia
identifikovať
všetky
nebezpečenstvá,
ktorým
sa
musí
zabrániť,
vylúčiť
ich
alebo
znížiť
na
prijateľnú
úroveň.
Článok 1
ods. 1 písm. d)
nariadenia
č. 852/2004 v tejto
súvislosti
spresňuje,
že
zodpovednosť
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov
by
sa
mala
posilniť
všeobecným
zavedením
postupov
založených
na
zásadách
HACCP
spolu s uplatňovaním
správnej
hygienickej
praxe.
57      Z uvedeného
vyplýva,
že
uplatňovanie
zásad
HACCP v súlade s článkom 5
nariadenia
č. 852/2004
nemôže
zbaviť
prevádzkovateľa
potravinárskeho
podniku
jeho
zodpovednosti
vyplývajúcej z porušenia
ustanovení
prílohy II k tomuto
nariadeniu v spojení s článkom 4
ods. 2
uvedeného
nariadenia.
58      V tejto
súvislosti
sa
nemožno
domnievať,
že
„zjednodušovanie/flexibilita
pri
realizácii v prípade
určitých
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov“,
na
ktorú
odkazuje
oznámenie
Komisie
citované v bode 20
tohto
rozsudku,
umožňuje
oslobodiť
prevádzkovateľa
potravinárskeho
podniku
od
jeho
povinností
podľa
ustanovení
článku 4
ods. 2 v spojení s prílohou II k nariadeniu č. 852/2004.
Ako
totiž
spresňuje
odôvodnenie
16
tohto
nariadenia,
toto
„zjednodušovanie/flexibilita“,
ktorej
cieľom
je
umožniť
pokračovanie
používania
tradičných
metód,
nemôže
mať
za
následok
ohrozenie
cieľov v oblasti
hygieny
potravín.
59      Ako v podstate
tvrdili
francúzska
vláda a Európska
komisia
vo
svojich
písomných
pripomienkach,
povinnosti
stanovené v článku 4
ods. 2 a článku 5
nariadenia
č. 852/2004
sa
dopĺňajú s cieľom
posilniť
zodpovednosť
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov.
60      V prejednávanej veci
podľa
informácií
poskytnutých
predkladajúcim
vnútroštátnym
súdom
opakované
kontroly
vykonávané
počas
niekoľkých
mesiacov
vo
viacerých
pobočkách
dotknutého
potravinárskeho
podniku
odhalili
kontamináciu
na
základe
stôp
po
škodcoch v potravinách,
na
potravinách a v ich
bezprostrednej
blízkosti, z ktorých
väčšina
už
bola v štádiu
umiestnenia
na
trh,
teda
dostupná
pre
spotrebiteľov.
61      Napokon,
keďže z návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
nevyplýva,
že v spore
vo
veci
samej
dotknutý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
namietal
existenciu
vyššej
moci,
vonkajšej
príčiny
alebo
neodvrátiteľnej
vady,
nie
je
potrebné
preskúmať
túto
časť
položenej
otázky.
62      S ohľadom
na
všetky
vyššie
uvedené
úvahy
treba
na
položenú
otázku
odpovedať
tak,
že:
–        ustanovenia
uvedené v kapitole V bode 1 písm. a) a kapitole IX
bodoch 2 a 3
prílohy II k nariadeniu
č. 852/2004 v spojení s článkom 4
ods. 2 a článkom 5
ods. 1 a 2
tohto
nariadenia
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
zistenie
stôp a trusu
škodcov
zo
strany
príslušného
orgánu v predajniach a skladoch
potravinárskeho
podniku
postačuje
na
preukázanie
existencie
porušenia
povinností
prevádzkovateľa
potravinárskeho
podniku,
ktorý
kontroluje
tento
podnik,
podľa
týchto
ustanovení, a to
bez
toho,
aby
bolo
potrebné
ďalej
preukazovať,
že
prevádzkovateľ
nevyužil
všetky
možné
prostriedky
na
zabránenie
prítomnosti
takýchto
škodcov,
–        ustanovenia
uvedené v kapitole IX
bode 4
prílohy II k nariadeniu č. 852/2004 v spojení s článkom 4
ods. 2 a článkom 5
ods. 1 a 2
tohto
nariadenia
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
opakované
zistenie
takýchto
stôp a trusu
škodcov
príslušným
orgánom
postačuje
na
konštatovanie,
že
uvedený
prevádzkovateľ
neprijal
primerané
metódy
na
kontrolu
takýchto
škodcov,
–        ustanovenia
uvedené v kapitole I
bode 2 písm. c)
prílohy II k nariadeniu
č. 852/2004 v spojení s článkom 4
ods. 2 a článkom 5
ods. 1 a 2
tohto
nariadenia
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že
na
konštatovanie
existencie
porušenia
týchto
ustanovení
sa
vyžaduje,
aby
sa
preukázalo,
že
vlastnosti
priestorov
podniku
používaných
na
potraviny
neumožňujú
zavedenie
správnych
hygienických
praktík.
O trovách
63      Vzhľadom
na
to,
že
konanie
pred
Súdnym
dvorom
má
vo
vzťahu k účastníkom
konania
vo
veci
samej
incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou
postupu v konaní
pred
predkladajúcim
vnútroštátnym
súdom, o trovách
konania
rozhodne
tento
vnútroštátny
súd.
Iné
trovy
konania,
ktoré
vznikli v súvislosti s predložením
pripomienok
Súdnemu
dvoru a nie
sú
trovami
uvedených
účastníkov
konania,
nemôžu
byť
nahradené.
Z týchto
dôvodov
Súdny
dvor
(tretia
komora)
rozhodol
takto:
–        Ustanovenia uvedené v kapitole V bode 1 písm. a) a kapitole IX bodoch 2 a 3 prílohy II k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 z 29. apríla 2004 o hygiene potravín v spojení s článkom 4 ods. 2 a článkom 5 ods. 1 a 2 tohto nariadenia
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
zistenie stôp a trusu škodcov zo strany príslušného orgánu v predajniach a skladoch potravinárskeho podniku postačuje na preukázanie existencie porušenia povinností prevádzkovateľa potravinárskeho podniku, ktorý kontroluje tento podnik, podľa týchto ustanovení, a to bez toho, aby bolo potrebné ďalej preukazovať, že prevádzkovateľ nevyužil všetky možné prostriedky na zabránenie prítomnosti takýchto škodcov.
–        Ustanovenia uvedené v kapitole IX bode 4 prílohy II k nariadeniu č. 852/2004 v spojení s článkom 4 ods. 2 a článkom 5 ods. 1 a 2 tohto nariadenia
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
opakované zistenie takýchto stôp a trusu škodcov príslušným orgánom postačuje na konštatovanie, že uvedený prevádzkovateľ neprijal primerané metódy na kontrolu takýchto škodcov.
–        Ustanovenia uvedené v kapitole I bode 2 písm. c) prílohy II k nariadeniu č. 852/2004 v spojení s článkom 4 ods. 2 a článkom 5 ods. 1 a 2 tohto nariadenia
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
na konštatovanie existencie porušenia týchto ustanovení sa vyžaduje, aby sa preukázalo, že vlastnosti priestorov podniku používaných na potraviny neumožňujú zavedenie správnych hygienických praktík.
Podpisy
*      Jazyk konania: francúzština.