UZNESENIE SÚDNEHO DVORA (deviata komora)
z 9. januára 2024 (*)
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Acte éclairé – Rozhodnutie 2006/928/ES – Mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii – Povaha a právne účinky – Záväzný charakter pre Rumunsko – Priamy účinok referenčných kritérií – Povinnosť bojovať proti korupcii vo všeobecnosti, a najmä proti korupcii na vysokej úrovni – Povinnosť stanoviť odrádzajúce a účinné trestné sankcie – Premlčacia lehota trestnej zodpovednosti – Rozsudok ústavného súdu, ktorým sa zrušilo vnútroštátne ustanovenie upravujúce dôvody prerušenia tejto lehoty – Systémové riziko beztrestnosti – Zásada zákonnosti trestných činov a trestov – Požiadavky predvídateľnosti a presnosti trestného zákona – Zásada retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior) – Zásada právnej istoty – Vnútroštátny štandard ochrany základných práv – Povinnosť súdov členského štátu neuplatniť rozsudky ústavného súdu a/alebo najvyššieho súdu tohto členského štátu v prípade nesúladu s právom Únie “
Vo veci C‑131/23,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Curtea de Apel Braşov (Odvolací súd Brašov, Rumunsko) z 2. marca 2023 a doručený Súdnemu dvoru 3. marca 2023, ktorý súvisí s trestným konaním proti:
C. A. A.,
C. V.,
za účasti:
Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Direcţia Naţională Anticorupţie – Serviciul Teritorial Braşov,
Unitatea Administrativ Teritorială Judeţul Braşov,
SÚDNY DVOR (deviata komora),
v zložení: predsedníčka deviatej komory O. Spineanu‑Matei, predseda štvrtej komory C. Lycourgos (spravodajca), vykonávajúci funkciu sudcu deviatej komory, a sudkyňa L. S. Rossi,
generálny advokát: M. Campos Sánchez‑Bordona,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vo veci sa rozhodne formou odôvodneného uznesenia v súlade s článkom 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora,
vydal toto
Uznesenie
1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ, článku 325 ods. 1 ZFEÚ, článku 2 ods. 1 Dohovoru vypracovaného na základe článku K.3 Zmluvy o Európskej únii o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev, ktorý bol podpísaný v Bruseli 26. júla 1995 (Ú. v. ES C 316, 1995, s. 49; Mim. vyd. 19/008, s. 48, ďalej len „dohovor o ochrane finančných záujmov“), rozhodnutia Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii (Ú. v. EÚ L 354, 2006, s. 56), článku 49 ods. 1 poslednej vety a článku 53 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“), ako aj zásady prednosti práva Únie.
2        Tento návrh bol podaný v rámci mimoriadnych opravných prostriedkov, ktoré podali C. A. A. a C. V. a ktorými sa domáhajú zrušenia právoplatných rozhodnutí o svojom odsúdení za trestné činy nepriamej korupcie, pasívnej korupcie a zneužitia právomocí, pokiaľ ide o C. A. A., a zneužitia právomocí, pokiaľ ide o C. V.
Právny rámec
Právo Únie
3        Rozhodnutie 2006/928 bolo prijaté v súvislosti s pristúpením Rumunska k Európskej únii stanoveným na 1. januára 2007 najmä na základe článkov 37 a 38 Aktu o podmienkach pristúpenia Bulharskej republiky a Rumunska a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 157, 2005, s. 203), ktorý nadobudol účinnosť 1. januára 2007.
4        Odôvodnenia 1 až 6 a 9 tohto rozhodnutia znejú:
„(1)      Európska únia je založená na právnom štáte, zásade spoločnej pre všetky členské štáty.
(2)      Oblasť slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a oblasť vnútorného trhu, ktoré boli vytvorené Zmluvou o Európskej únii a Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva, sú založené na vzájomnej dôvere, že správne a súdne rozhodnutia a postupy všetkých členských štátov sú plne v súlade so zásadou právneho štátu.
(3)      To pre všetky členské štáty vytvára predpoklad existencie nestranného, nezávislého a efektívneho súdneho a správneho systému, ktorý je adekvátne vybavený na boj proti korupcii.
(4)      Rumunsko sa 1. januára 2007 stane členom Európskej únie. Komisia, berúc do úvahy značné úsilie ukončiť prípravy Rumunska na členstvo, identifikovala vo svojej správe z 26. septembra 2006 nedoriešené záležitosti, najmä mieru zodpovednosti a účinnosť súdneho systému a orgánov činných v trestnom konaní, kde je stále potrebný ďalší pokrok s cieľom zabezpečiť ich schopnosť implementovať a uplatňovať opatrenia prijaté na účely zriadenia vnútorného trhu a oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti.
(5)      Článkom 37 Aktu o pristúpení sa Komisia splnomocňuje na prijatie príslušných opatrení v prípade bezprostredného rizika, že Rumunsko spôsobí narušenie fungovania vnútorného trhu tým, že nesplní záväzky, ku ktorým sa zaviazalo. Článkom 38 Aktu o pristúpení sa Komisia splnomocňuje na prijatie príslušných opatrení v prípade bezprostredného rizika vážnych nedostatkov Rumunska v oblasti transpozície, stavu implementácie alebo uplatňovania aktov prijatých v súlade s hlavou VI Zmluvy o EÚ a hlavou IV Zmluvy o založení ES.
(6)      Nedoriešené záležitosti v oblasti miery zodpovednosti a účinnosť súdneho systému a orgánov činných v trestnom konaní si vyžadujú zriadenie mechanizmu na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii.
…
(9)      Toto rozhodnutie by malo byť zmenené a doplnené v prípade, že Komisia vo svojom zhodnotení uvedie potrebu upraviť referenčné kritériá. Toto rozhodnutie by malo byť zrušené, ak sa dostatočne splnia všetky referenčné kritériá.“
5        Článok 1 rozhodnutia 2006/928 stanovuje:
„Rumunsko bude každoročne k 31. marcu a po prvýkrát k 31. marcu 2007 podávať Komisii správu o pokroku v plnení jednotlivých referenčných kritérií uvedených v prílohe.
Komisia môže kedykoľvek poskytnúť technickú pomoc prostredníctvom rôznych činností alebo zabezpečovať zber a výmenu informácií týkajúcich sa referenčných kritérií. Navyše môže Komisia na tento účel kedykoľvek zorganizovať odborné misie do Rumunska. V tejto súvislosti poskytnú rumunské orgány potrebnú podporu.“
6        Príloha k tomuto rozhodnutiu znie:
„Referenčné kritériá pre Rumunsko uvedené v článku 1:
1.      Zabezpečiť transparentnejšie a účinnejšie súdne konanie, najmä rozšírením kapacít a kompetencií Vyššej sudcovskej rady. Podať správu o vplyve nového občianskeho súdneho poriadku a trestného poriadku a monitorovať ho.
2.      Zriadiť, ako bolo stanovené, bezpečnostný úrad, ktorý bude zodpovedať za overovanie majetku, nezrovnalostí a potenciálnych konfliktov záujmu, ako aj za vydávanie záväzných rozhodnutí, na základe ktorých bude možné prijať odrádzajúce sankcie.
3.      Stavať na dosiahnutom pokroku, pokračovať v profesionálnom, nezaujatom vyšetrovaní v prípadoch podozrenia z korupcie na najvyšších miestach.
4.      Prijať ďalšie opatrenia na prevenciu a boj proti korupcii, najmä v miestnej samospráve.“
Rumunské právo
Rumunská ústava
7        Zásada retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior) je stanovená v článku 15 ods. 2 Constituția României (Ústava Rumunska), podľa ktorého „zákon sa uplatňuje len do budúcnosti s výnimkou priaznivejších trestnoprávnych alebo správnych predpisov“.
8        Článok 147 ods. 1 a 4 rumunskej Ústavy stanovuje:
„1.      Ustanovenia platných zákonov a vyhlášok, ako aj ustanovenia nariadení, o ktorých sa rozhodne, že sú protiústavné, strácajú platnosť po 45 dňoch od zverejnenia rozsudku Curtea Constituțională (Ústavný súd, Rumunsko), ak v tomto období parlament alebo vláda neuvedie protiústavné ustanovenia do súladu s ustanoveniami Ústavy. Ustanovenia, o ktorých sa rozhodlo, že sú protiústavné, sú počas tohto obdobia automaticky neúčinné.
…
4.      Rozhodnutia Curtea Constituțională (Ústavný súd) sa uverejňujú v Monitorul Oficial al României. Sú všeobecne záväzné odo dňa svojho uverejnenia a majú účinky len do budúcnosti.“
Trestná právna úprava
9        Dňa 1. februára 2014 nadobudol účinnosť Legea nr. 286/2009, privind Codul penal (zákon č. 286/2009, Trestný zákon) zo 17. júla 2009 (Monitorul Oficial al României, časť I, č. 510 z 24. júla 2009, ďalej len „Trestný zákon“).
10      Pôsobnosť zásady retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), ktorá je stanovená v článku 15 ods. 2 Ústavy Rumunska, je spresnená v článku 5 ods. 1 Trestného zákona, podľa ktorého:
„Ak medzi spáchaním trestného činu a vydaním právoplatného rozsudku platil jeden alebo viaceré trestné zákony, použije sa najpriaznivejší zákon.“
11      Článok 154 ods. 1 Trestného zákona stanovuje:
„Premlčanie trestnej zodpovednosti nastáva po:
a)      pätnástich rokoch, ak ide o trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody na doživotie alebo trest odňatia slobody najmenej dvadsať rokov;
b)      desiatich rokoch, ak ide o trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody najmenej desať rokov a najviac dvadsať rokov;
c)      ôsmich rokoch, ak ide o trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody najmenej päť rokov a najviac desať rokov;
d)      piatich rokoch, ak ide o trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody najmenej jeden rok a najviac päť rokov;
e)      troch rokoch, ak ide o trestný čin, za ktorý možno uložiť trest odňatia slobody najviac jeden rok alebo peňažný trest.“
12      Pred nadobudnutím účinnosti Trestného zákona sa v ustanovení, ktoré upravovalo prerušenie premlčacích lehôt v trestných veciach, uvádzalo:
„Plynutie premlčacej lehoty uvedenej v článku 122 sa prerušuje vykonaním akéhokoľvek úkonu, ktorý sa musí podľa zákona oznámiť podozrivému alebo obvinenému počas trestného konania.“
13      Článok 155 ods. 1 Trestného zákona v znení zákona č. 286/2009 stanovoval:
„Premlčacia lehota týkajúca sa trestnej zodpovednosti sa prerušuje vykonaním akéhokoľvek procesného úkonu v konaní.“
14      Tento článok 155 ods. 1 bol zmenený Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 71/2022, pentru modificarea articolului 155 alineatul (1) din Legea nr. 286/2009 privind Codul penal (mimoriadne nariadenie vlády č. 71/2022, ktorým sa mení a dopĺňa článok 155 ods. 1 zákona č. 286/2009, Trestného zákona) z 30. mája 2022 (Monitorul Oficial al României, časť I, č. 531 z 30. mája 2022, ďalej len „OUG č. 71/2022“) takto:
„Plynutie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti sa preruší vykonaním akéhokoľvek procesného úkonu, ktorý sa musí podľa zákona oznámiť podozrivému alebo obvinenému.“
15      Článok 426 Legea nr. 135/2010, privind Codul de procedură penală (zákon č. 135/2010 o Trestnom poriadku) z 1. júla 2010 (Monitorul Oficial al României, časť I, č. 486 z 15. júla 2010), v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej, nazvaný „Prípady, v ktorých možno podať mimoriadny opravný prostriedok týkajúci sa neplatnosti“, v písmene b) stanovuje:
„Mimoriadny opravný prostriedok týkajúci sa neplatnosti sa môže podať proti právoplatným trestným rozsudkom v nasledujúcich prípadoch:
…
b)      ak bol obvinený odsúdený napriek tomu, že existujú dôkazy o niektorom z dôvodov na zastavenie trestného konania.“
Konanie vo veci samej a prejudiciálne otázky
16      Trestným rozsudkom Tribunalul Brașov (Vyšší súd Brašov, Rumunsko) z 30. apríla 2020, ktorý nadobudol právoplatnosť v nadväznosti na trestný rozsudok Curtea de Apel Brașov (Odvolací súd Brašov, Rumunsko) z 1. februára 2022, bol C. A. A. uznaný vinným z nepriamej korupcie, pasívnej korupcie a zneužitia právomocí a C. V. zo zneužitia právomocí v súvislosti s postupmi verejného obstarávania v Rumunsku. C. A. A. bol odsúdený na sedem rokov a desať mesiacov odňatia slobody s dodatočným päťročným zákazom výkonu niektorých práv. C. V. bol odsúdený na dva roky odňatia slobody s podmienečným odkladom na tri roky.
17      Tribunalul Brașov (Vyšší súd Brašov) vydal 1. februára 2022 na základe rozhodnutia o odsúdení príkaz na výkon trestu odňatia slobody uloženého C. A. A.
18      Vnútroštátny súd vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania cituje vnútroštátnu judikatúru týkajúcu sa článku 155 ods. 1 Trestného zákona v znení zákona č. 286/2009, ktorá môže mať rozhodujúci vplyv na postavenie navrhovateľov vo veci samej.
19      Tento súd konkrétne po prvé uvádza, že Curtea Constituțională (Ústavný súd) svojím rozsudkom č. 297 z 26. apríla 2018, uverejneným 25. júna 2018 [ďalej len „rozsudok Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018“], vyhovel námietke protiústavnosti týkajúcej sa tohto ustanovenia v rozsahu, v akom stanovovalo prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti prostredníctvom vykonania „akéhokoľvek procesného úkonu“.
20      Curtea Constituțională (Ústavný súd) poukázal najmä na to, že uvedené ustanovenie je nepredvídateľné a porušuje zásadu zákonnosti trestných činov a trestov vzhľadom na to, že slovné spojenie „akýkoľvek procesný úkon“ sa týka aj úkonov, ktoré sa neoznamujú podozrivému alebo obvinenému, ktorý sa teda nemohol dozvedieť o tom, že začala plynúť nová premlčacia lehota týkajúca sa jeho trestnej zodpovednosti.
21      Vnútroštátny súd uvádza, že článok 155 ods. 1 Trestného zákona v znení pred nadobudnutím účinnosti zákona č. 286/2009 spĺňal podmienky predvídateľnosti stanovené relevantnými ustanoveniami Ústavy, keďže stanovoval, že k prerušeniu premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti môže viesť len vykonanie úkonu, ktorý sa musí podľa zákona oznámiť podozrivému alebo obvinenému.
22      Po druhé z vysvetlení, ktoré poskytol vnútroštátny súd, vyplýva, že vnútroštátny zákonodarca po vydaní rozsudku Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 niekoľko rokov nezasiahol s cieľom nahradiť článok 155 ods. 1 Trestného zákona, ktorý bol vyhlásený za protiústavný.
23      Po tretie vnútroštátny súd spresňuje, že Curtea Constituțională (Ústavný súd) svojím rozsudkom č. 358 z 26. mája 2022, uverejneným 9. júna 2022 [ďalej len „rozsudok Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 358/2022“], vyhovel ďalšej námietke protiústavnosti týkajúcej sa článku 155 ods. 1 Trestného zákona. Curtea Constituțională (Ústavný súd) podľa vnútroštátneho súdu v tomto rozsudku objasnil, že jeho rozsudok č. 297/2018 má právnu povahu „jednoduchého“ rozsudku o určení protiústavnosti. Curtea Constituțională (Ústavný súd) zdôraznil nečinnosť zákonodarcu od vydania tohto rozsudku č. 297/2018, ako aj skutočnosť, že tento rozsudok a táto nečinnosť vo vzájomnej súvislosti vyvolali nový nejednoznačný a nepredvídateľný stav týkajúci sa noriem uplatniteľných na prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti, pričom tento stav sa prejavil nejednotnou súdnou praxou, a uviedol, že odo dňa uverejnenia uvedeného rozsudku č. 297/2018 do nadobudnutia účinnosti normatívneho aktu, ktorým bola určená uplatniteľná norma, „[rumunské] pozitívne právo ne[stanovovalo] žiadny dôvod prerušenia premlčanej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti“.
24      Po štvrté z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že 30. mája 2022, teda po vydaní rozsudku Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 358/2022, ale pred jeho uverejnením, rumunská vláda v postavení splnomocneného zákonodarcu prijala OUG č. 71/2022, ktoré nadobudlo účinnosť v ten istý deň a ktorým bol článok 155 ods. 1 Trestného zákona zmenený v tom zmysle, že premlčacia lehota týkajúca sa trestnej zodpovednosti sa preruší akýmkoľvek procesným úkonom, ktorý sa musí oznámiť podozrivému alebo obvinenému.
25      Po piate vnútroštátny súd uvádza, že Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd, Rumunsko) vo svojom rozsudku č. 67/2022 z 25. októbra 2022, uverejnenom 28. novembra 2022, spresnil, že v rumunskom práve sú právne normy upravujúce prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti súčasťou trestného práva hmotného, a preto sa na ne vzťahuje zásada zákazu retroaktivity trestného zákona, a to bez toho, aby bola dotknutá zásada retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), ako je zaručená najmä v článku 15 ods. 2 Ústavy Rumunska.
26      V dôsledku toho Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd) podľa vnútroštátneho súdu rozhodol, že proti právoplatnému odsudzujúcemu rozhodnutiu možno v zásade podať mimoriadny opravný prostriedok týkajúci sa neplatnosti založený na účinkoch rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022 ako priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior). Taká možnosť je však vylúčená, ak odvolací súd už skúmal otázku premlčania trestnej zodpovednosti počas konania, ktoré viedlo k tomuto právoplatnému odsudzujúcemu rozhodnutiu.
27      C. A. A. aj C. V. podali na Curtea de Apel Brașov (Odvolací súd Brašov), ktorý je vnútroštátnym súdom, mimoriadnu žalobu na základe článku 426 písm. b) zákona č. 135/2010 na zrušenie trestného rozsudku z 30. apríla 2020, uvedeného v bode 16 tohto uznesenia, s vysvetlením, že boli odsúdení, hoci existovali dôkazy o existencii dôvodu na zastavenie trestného konania, konkrétne uplynutia premlčacej lehoty týkajúcej sa ich trestnej zodpovednosti. Ku dňu podania svojho mimoriadneho opravného prostriedku týkajúceho sa neplatnosti, teda k 21. júnu 2022, bol C. A. A. vo väzení.
28      Na podporu svojho opravného prostriedku sa títo navrhovatelia na základe zásady retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior) dovolávajú premlčania svojej trestnej zodpovednosti v nadväznosti na rozsudky Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022.
29      Uvedení navrhovatelia v podstate tvrdia, že odo dňa uverejnenia rozsudku Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018, teda 25. júna 2018, do dňa uverejnenia rozsudku tohto súdu č. 358/2022, teda 9. júna 2022, rumunské právo nestanovovalo žiadny dôvod prerušenia premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti.
30      Skutočnosť, že počas obdobia medzi týmito dátumami pozitívne právo nestanovovalo žiadny dôvod prerušenia premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti, pritom sama osebe predstavuje priaznivejšie ustanovenie trestného zákona, ktoré sa má na nich uplatniť v súlade so zásadou retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), ktorá je zakotvená najmä v Ústave Rumunska.
31      Ak by sa mal uznať taký výklad, vnútroštátny súd konštatuje, že vzhľadom na dátum spáchania trestných činov, ktoré viedli k odsúdeniu navrhovateľov v konaní vo veci samej, by premlčacia lehota stanovená pre tieto trestné činy uplynula pred nadobudnutím právoplatnosti rozhodnutia o odsúdení navrhovateľov, čo by spôsobilo zastavenie trestného konania a nemožnosť odsúdiť týchto navrhovateľov.
32      V tejto súvislosti sa vnútroštátny súd pýta, či je výklad, ktorý predložili navrhovatelia vo veci samej, zlučiteľný s právom Únie. Tento súd predovšetkým zdôrazňuje, že daný výklad by mal za následok ich zbavenie trestnej zodpovednosti za trestné činy korupcie, zatiaľ čo rozhodnutie 2006/928 zaväzuje Rumunsko účinne a odradzujúco bojovať proti takýmto trestným činom.
33      Komisia pripomína, že vo veci samej ide jednak o trestné činy korupcie v užšom zmysle, konkrétne o trestné činy pasívnej korupcie a nepriamej korupcie v súvislosti s postupmi zadávania verejných zákaziek, a jednak o trestné činy, ktoré sú s trestnými činmi korupcie porovnateľné, konkrétne o trestné činy zneužívania právomocí, ktorých sa v rámci verejných zákaziek dopustili aj úradníci, z ktorých jeden zastával mimoriadne významné postavenie v rámci územnej správnej jednotky.
34      Ďalej vnútroštátny súd uvádza, že výklad predložený navrhovateľmi vo veci samej, ktorý by mal za následok ich zbavenie trestnej zodpovednosti, treba preskúmať aj z hľadiska článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ, článku 325 ods. 1 ZFEÚ a článku 2 ods. 1 dohovoru o ochrane finančných záujmov. Tieto ustanovenia, ktoré sa týkajú ochrany finančných záujmov Únie, sú v prejednávanej veci uplatniteľné z dôvodu, že trestné činy dotknuté vo veci samej boli spáchané v rámci postupov zadávania verejných zákaziek, ktoré boli financované z verejných prostriedkov a viedli k uplatneniu dane z pridanej hodnoty (DPH).
35      Tento súd v tejto súvislosti dodal, že rozpočet Únie je financovaný okrem iného zo súm platených členskými štátmi, ktoré zodpovedajú percentuálnemu podielu hrubého národného dôchodku. Akty, ktoré majú nepriaznivý vplyv na vnútroštátny rozpočet, majú teda vplyv na výšku príspevku členského štátu do rozpočtu EÚ, čím nepriamo ovplyvňujú finančné záujmy EÚ.
36      Nakoniec vnútroštátny súd tvrdí, že jeho návrh na začatie prejudiciálneho konania treba preskúmať aj z hľadiska článku 49 ods. 1 poslednej vety a článku 53 Charty, keďže v závislosti od odpovede Súdneho dvora by vnútroštátny súd mohol byť povinný uplatniť zásadu priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona a overiť, či vnútroštátne normy ochrany vyplývajúce z účinkov prisúdených rozsudkami Curtea Constituțională (Ústavný súd) rešpektujú prednosť práva Únie.
37      Vnútroštátny súd uvádza, že účinky rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022 o premlčacej lehote trestnej zodpovednosti viedli k ukončeniu trestných konaní v mimoriadne veľkom počte prípadov, čo viedlo k značným škodám, ako aj k opätovnému otvoreniu prípadov, o ktorých bolo právoplatne rozhodnuté v období od 25. júna 2018, kedy bol uverejnený rozsudok Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018, do 30. mája 2022, kedy nadobudlo účinnosť OUG č. 71/2022, čo narušuje účinnosť celého súdneho systému, ktorý je zbavený podstatného prvku v boji proti korupcii.
38      Okrem toho Európska komisia vo svojej správe Európskemu parlamentu a Rade z 22. novembra 2022 o pokroku Rumunska v rámci mechanizmu spolupráce a overovania [COM(2022) 664 final] vyjadrila svoje obavy z významného vplyvu tejto judikatúry na prebiehajúce trestné veci, najmä na veci týkajúce sa korupcie.
39      Za týchto okolností Curtea de Apel Brașov (Odvolací súd Brašov) rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.      Majú sa článok 19 ods. 1 druhý pododsek [ZEÚ]; článok 325 [ods. 1] ZFEÚ; článok 2 ods. 1 dohovoru o ochrane finančných záujmov a rozhodnutie [2006/928] vykladať v tom zmysle, že bránia uplatneniu rozhodnutia vydaného Curtea Constituțională (Ústavný súd, Rumunsko), ktorý so spätnou účinnosťou rozhodol o tom, že k prerušeniu plynutia premlčacej lehoty nedochádza v prípadoch, na ktoré sa vzťahuje rozsiahla a jednoznačná judikatúra vnútroštátnych súdov vrátane Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd), a uplatnenie tohto rozhodnutia by viedlo k systémovému riziku beztrestnosti v dôsledku obnovy konania vo vzťahu k značnému počtu právoplatne skončených trestných vecí a k vydaniu rozhodnutí na základe mimoriadneho opravného prostriedku o zastavení trestného stíhania v dôsledku konštatovania uplynutia premlčacej lehoty?
2.      Bráni zásada prednosti práva [Únie] s odkazom na rozhodnutie [2006/928] a tretiu vetu článku 49 ods. 1 (zásada retroaktivity pri použití miernejšieho ustanovenia trestného práva) [Charty] tomu, aby sa počas výkonu trestu opätovne skúmalo premlčanie trestnej zodpovednosti na základe podaného mimoriadneho opravného prostriedku, pričom podanie takéhoto opravného prostriedku nadväzuje na rozhodnutie Curtea Constituțională (Ústavný súd) vydaného po tom, ako odsudzujúce rozsudky nadobudli právoplatnosť, čím sa narúša dlhodobá ustálená judikatúra vnútroštátnych súdov, a ohrozuje sa odrádzajúca a účinná povaha trestu, ako aj istota a stabilita právnych vzťahov?
3.      Umožňuje zásada prednosti práva [Únie] s odkazom na článok 53 [Charty] uplatnenie vnútroštátnych štandardov ochrany, akými sú právne predpisy v predmetnej veci, zaručené vnútroštátnym právom členského štátu, ktoré vyplývajú z účinkov priznaných rozhodnutiam Curtea Constituțională (Ústavný súd), ak je ohrozené účinné uplatňovanie práva Únie na území členského štátu?“
Konanie na Súdnom dvore
40      Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora z 30. marca 2023 bolo konanie v tejto veci prerušené do vyhlásenia rozsudku vo veci Lin (C‑107/23 PPU).
41      Keďže Súdny dvor vydal 24. júla 2023 rozsudok vo veci Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), predseda Súdneho dvora v ten istý deň nariadil pokračovanie v konaní.
42      Vnútroštátny súd, ktorému kancelária oznámila tento rozsudok, informoval Súdny dvor, že má v úmysle zotrvať na svojej prejudiciálnej otázke.
43      Vnútroštátny súd vo svojom návrhu na začatie prejudiciálneho konania požiadal Súdny dvor, aby prejednal túto vec v zrýchlenom konaní podľa článku 105 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora.
44      Vzhľadom na úmysel rozhodnúť odôvodneným uznesením v súlade s článkom 99 rokovacieho poriadku sa konanie o tomto návrhu zastavuje.
O prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania
45      Treba pripomenúť, že v súlade s ustálenou judikatúrou, v rámci spolupráce medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi zakotvenej v článku 267 ZFEÚ, prináleží iba vnútroštátnemu súdu, ktorý prejednáva spor a ktorý nesie zodpovednosť za súdne rozhodnutie, aby so zreteľom na osobitosti prípadu posúdil tak nevyhnutnosť podania návrhu na začatie prejudiciálneho konania na účely prijatia svojho rozsudku, ako aj dôležitosť otázok, ktoré kladie Súdnemu dvoru. Preto pokiaľ sa predložené otázky týkajú výkladu práva Únie, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť [rozsudok z 21. marca 2023, Mercedes‑Benz Group (Zodpovednosť výrobcov vozidiel so zabudovanými rušiacimi zariadeniami), C‑100/21, EU:C:2023:229, bod 52 a citovaná judikatúra].
46      Z toho vyplýva, že k otázkam týkajúcim sa práva Únie sa viaže prezumpcia relevantnosti. Súdny dvor môže odmietnuť rozhodnúť o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Únie nemá nijakú súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, pokiaľ ide o hypotetický problém, alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými ani právnymi podkladmi potrebnými na užitočnú odpoveď na otázky, ktoré mu boli položené [rozsudok z 21. marca 2023, Mercedes‑Benz Group (Zodpovednosť výrobcov vozidiel so zabudovanými rušiacimi zariadeniami), C‑100/21, EU:C:2023:229, bod 53 a citovaná judikatúra].
47      V prejednávanej veci sa prvá otázka položená vnútroštátnym súdom týka najmä výkladu článku 325 ods. 1 ZFEÚ a článku 2 ods. 1 dohovoru o ochrane finančných záujmov, ktorých predmetom je ochrana finančných záujmov Únie.
48      Treba uviesť, že – ako vyplýva z bodu 16 tohto uznesenia – konanie vo veci samej sa týka trestných činov nepriamej korupcie, pasívnej korupcie a zneužitia právomocí spáchaných v súvislosti s postupmi zadávania verejných zákaziek v Rumunsku.
49      Na rozdiel od korupčných trestných činov, ktoré sú predmetom niektorých sporov vedúcich k rozsudku z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034), ktoré boli spáchané v súvislosti s postupmi zadávania verejných zákaziek čiastočne financovaných z európskych fondov, zo spisu, ktorý má Súdny dvor k dispozícii, však nevyplýva, že by trestnými činmi, ktoré sú predmetom sporu vo veci samej, boli dotknuté finančné záujmy Únie.
50      Skutočnosť, že v rámci dotknutých postupov verejného obstarávania bola uplatnená DPH, nepostačuje na to, aby bolo možné konštatovať, že boli dotknuté finančné záujmy Únie. Rovnako nepostačuje ani skutočnosť, na ktorú sa odvoláva vnútroštátny súd, že spáchané trestné činy mohli spôsobiť škodu vnútroštátnemu rozpočtu, čo mohlo mať vplyv na výšku príspevku Rumunska do rozpočtu Únie.
51      Z uvedeného vyplýva, že prvá otázka v rozsahu, v akom sa týka výkladu článku 325 ods. 1 ZFEÚ a článku 2 ods. 1 dohovoru o ochrane finančných záujmov, nemá žiadny vplyv na skutkové okolnosti a predmet sporu vo veci samej. Je preto v tomto rozsahu zjavne neprípustná.
O prejudiciálnych otázkach
52      V súlade s článkom 99 svojho rokovacieho poriadku môže Súdny dvor kedykoľvek na návrh sudcu spravodajcu a po vypočutí generálneho advokáta rozhodnúť vo veci formou odôvodneného uznesenia, a to v tom prípade, ak odpoveď na prejudiciálnu otázku možno jednoznačne vyvodiť z judikatúry.
53      Treba tiež pripomenúť, že justičná spolupráca stanovená článkom 267 ZFEÚ je založená na jasnom oddelení funkcií medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi. Jednak Súdny dvor nemôže uplatniť právne normy Únie na konkrétny prípad, ale môže sa iba vyjadriť sa k výkladu Zmlúv a aktov prijatých inštitúciami, orgánmi, úradmi alebo agentúrami Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. mája 2021, Asociaţia „Forumul Judecătorilor din România“ a i., C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 a C‑397/19, EU:C:2021:393, bod 201, ako aj citovanú judikatúru). Jednak v súlade s bodom 11 odporúčaní Súdneho dvora pre vnútroštátne súdy pri podávaní návrhov na začatie prejudiciálneho konania (Ú. v. EÚ C 380, 2019, s. 1) prináleží vnútroštátnym súdom, aby vyvodili konkrétne závery z výkladových prvkov poskytnutých Súdnym dvorom vo veciach, ktoré prejednávajú (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. októbra 2018, Roche Lietuva, C‑413/17, EU:C:2018:865, bod 43).
54      V prejednávanej veci sa Súdny dvor napriek pochybnostiam vyjadreným vnútroštátnym súdom domnieva, že výklad práva Únie, ktorý požaduje vnútroštátny súd, možno jasne vyvodiť z rozsudkov z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034), a z 24. júla 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606). V prejednávanej veci je preto potrebné uplatniť článok 99 rokovacieho poriadku.
55      Ako vyplýva z bodu 53 tohto uznesenia, bude úlohou vnútroštátneho súdu, aby v konaní vo veci samej vyvodil konkrétne závery z výkladových prvkov vyplývajúcich z tejto judikatúry Súdneho dvora.
56      Otázky položené vnútroštátnym súdom, ktoré treba preskúmať spoločne, sa v rozsahu, v akom sú prípustné, týkajú výkladu článku 19 ods. 1 druhého pododseku ZEÚ, článku 49 ods. 1 poslednej vety a článku 53 Charty, ako aj rozhodnutia 2006/928.
57      Z odôvodnenia uznesenia o návrhu na začatie prejudiciálneho konania však vyplýva, že pochybnosti vnútroštátneho súdu, ktoré viedli k týmto otázkam, sa v podstate týkajú výkladu jednak ustanovení práva Únie, ktoré členským štátom ukladajú povinnosť účinne bojovať proti korupcii, a jednak záruk vyplývajúcich zo zásady zákonnosti trestných činov a trestov.
58      Za týchto okolností je potrebné preskúmať tieto otázky len z hľadiska rozhodnutia 2006/928 a článku 49 ods. 1 a článku 53 Charty.
59      Z toho vyplýva, že vnútroštátny súd sa svojimi otázkami v podstate pýta, či sa ustanovenia práva Únie uvedené v predchádzajúcom bode tohto rozsudku majú vykladať v tom zmysle, že súdy členského štátu sú povinné neuplatniť na jednej strane rozsudky ústavného súdu tohto členského štátu, ktoré zrušujú vnútroštátnu právnu úpravu upravujúcu dôvody prerušenia plynutia premlčacej lehoty v trestných veciach z dôvodu, že táto právna úprava porušuje zásadu zákonnosti trestných činov a trestov, pokiaľ ide o jej požiadavky týkajúce sa predvídateľnosti a presnosti trestného práva, a na druhej strane neuplatniť rozsudok najvyššieho súdu tohto členského štátu, z ktorého vyplýva, že pravidlá upravujúce tieto dôvody prerušenia, ako vyplývajú z tejto ústavnej judikatúry, môžu byť retroaktívne uplatnené ako priaznivejšie ustanovenia trestného zákona (lex mitior) s cieľom spochybniť právoplatné odsúdenia, pričom sa rozumie, že dôsledkom týchto rozsudkov je to, že značný počet trestných vecí, vrátane vecí týkajúcich sa trestných činov korupcie, bude ukončených z dôvodu premlčania trestnej zodpovednosti.
O porušení povinnosti Rumunska účinne bojovať proti korupcii
60      Súdny dvor už mal príležitosť rozhodnúť, že rozhodnutie 2006/928 je pre Rumunsko záväzné v celom rozsahu dovtedy, kým sa nezruší, a že referenčné kritériá uvedené v jeho prílohe, ktoré majú zaručiť, že tento členský štát bude rešpektovať hodnotu právneho štátu zakotvenú v článku 2 ZEÚ, sú preň záväzné v tom zmysle, že je povinný prijať primerané opatrenia na splnenie týchto kritérií, pričom musí v súlade so zásadou lojálnej spolupráce uvedenou v článku 4 ods. 3 ZEÚ náležite zohľadniť správy vypracované Komisiou na základe uvedeného rozhodnutia, najmä odporúčania formulované v týchto správach (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 175).
61      Medzi referenčné ciele uvedené v prílohe k rozhodnutiu 2006/928 patrí cieľ „stavať na dosiahnutom pokroku, pokračovať v profesionálnom, nezaujatom vyšetrovaní v prípadoch podozrenia z korupcie na najvyšších miestach“ (tretí referenčný cieľ), ako aj „prijať ďalšie opatrenia na prevenciu a boj proti korupcii, najmä v miestnej samospráve“ (štvrtý referenčný cieľ).
62      Z týchto referenčných cieľov, ktoré sú pre Rumunsko záväzné, vyplýva, že rozhodnutie 2006/928 stanovuje Rumunsku povinnosť účinne bojovať proti korupcii vo všeobecnosti, a najmä proti korupcii na vysokej úrovni, predovšetkým v rámci miestnej správy. V tejto súvislosti z vnútroštátneho rozhodnutia vyplýva, že C. A. A. zastával významnú riadiacu funkciu v miestnej verejnej správe v Rumunsku.
63      Na účely splnenia požiadaviek uvedených v tomto rozhodnutí, ktoré vyžadujú predchádzanie korupcii a boj proti nej, ako je uvedené v predchádzajúcom bode, je Rumunsko povinné stanoviť účinné a odrádzajúce trestné sankcie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, body 190 a 191).
64      Rumunsko je okrem iného povinné zabezpečiť, aby jeho normy trestného práva hmotného a procesného umožňovali účinný postih trestných činov korupcie. Aj keď sankcie a trestné konania vytvorené na boj proti týmto trestným činom patria do právomoci tohto členského štátu, táto právomoc je obmedzená nielen zásadou proporcionality a zásadou ekvivalencie, ale aj zásadou efektivity, podľa ktorej majú mať uvedené sankcie účinnú a odrádzajúcu povahu. Uvedená požiadavka efektivity sa nevyhnutne vzťahuje tak na stíhanie a sankcionovanie trestných činov korupcie, ako aj na uplatnenie uložených trestov, pretože ak sankcie nie sú účinne vykonané, nemôžu mať účinnú a odrádzajúcu povahu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 192).
65      V prejednávanej veci z vysvetlení poskytnutých vnútroštátnym súdom, ktoré sú zhrnuté v bodoch 18 až 26 tohto uznesenia, vyplýva, že na jednej strane na základe rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022 v období od 25. júna 2018, teda odo dňa uverejnenia rozsudku č. 297/2018, do 30. mája 2022, teda do dňa nadobudnutia účinnosti OUG č. 71/2022, rumunské právo nestanovovalo žiadny prípad, v ktorom by mohlo dôjsť k prerušeniu plynutia premlčacej lehoty trestnej zodpovednosti, a že na druhej strane podľa rozsudku č. 67/2022 Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd) sa možno dovolávať pravidla vyplývajúceho z tejto ústavnej judikatúry ako priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), a to aj na účely napadnutia právoplatných odsudzujúcich rozsudkov.
66      Pokiaľ ide o konkrétne účinky, ktoré by mohli byť spojené s uvedenou judikatúrou, vnútroštátny súd uvádza, že v rámci sporu vo veci samej by uplatnenie pravidla vyplývajúceho z rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022, podľa ktorého rumunské právo počas obdobia uvedeného v predchádzajúcom bode nestanovovalo žiadny dôvod prerušenia premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti, ako priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior) malo za následok, že premlčacia lehota stanovená pre trestné činy, o ktoré ide vo veci samej, by uplynula pred nadobudnutím právoplatnosti rozhodnutí o odsúdení navrhovateľov vo veci samej, čo by spôsobilo zastavenie trestného konania a nemožnosť odsúdiť týchto navrhovateľov.
67      Vnútroštátny súd tiež zdôraznil, že rozsudky Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022 môžu ovplyvniť „obzvlášť vysoký počet vecí“, vrátane vecí ukončených vyhlásením právoplatných odsudzujúcich rozhodnutí, ktoré by bolo možné napadnúť prostredníctvom mimoriadnych opravných prostriedkov, akými sú tie, o ktoré ide vo veci samej.
68      Okrem toho údaje uvedené Komisiou v jej správe uvedenej v bode 38 tohto uznesenia, vypracovanej na základe článku 2 rozhodnutia 2006/928, potvrdzujú existenciu rizika, že mnohé prípady korupcie už nebude možné sankcionovať z dôvodu uplynutia príslušnej premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti. Z tejto správy, uvedenej vnútroštátnym súdom, totiž vyplýva, že rozsudky Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022 by mohli viesť „k ukončeniu trestného konania a k zrušeniu trestnej zodpovednosti v značnom počte vecí“ a že „zastavenie trestného konania v tak vysokom počte prípadov korupcie môže mať významný vplyv na úsilie v oblasti boja proti korupcii na vysokej úrovni“.
69      Z vyššie uvedených skutočností možno vyvodiť, že právny stav, ktorý vyplýva z uplatnenia rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022, ako aj rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd) č. 67/2022, spôsobuje systematické riziko beztrestnosti trestných činov korupcie, a to najmä vo veciach, ktorých zložitosť si vyžaduje dlhšie vyšetrovanie vedené orgánmi činnými v trestnom konaní (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 91).
70      Existencia takéhoto systémového rizika beztrestnosti je nezlučiteľná s požiadavkami rozhodnutia 2006/928, ako sú uvedené v bodoch 59 až 61 tohto uznesenia.
71      V tejto súvislosti musí predovšetkým vnútroštátny zákonodarca prijať opatrenia potrebné na splnenie týchto požiadaviek, a to tým, že prijme potrebné ustanovenia a prípadne zmení jestvujúce ustanovenia s cieľom zabezpečiť, aby režim uplatniteľný na stíhanie a sankcionovanie trestných činov korupcie, vrátane pravidiel upravujúcich premlčaciu lehotu trestnej zodpovednosti, bol v súlade s rozhodnutím 2006/928. Tento režim musí byť sformulovaný tak, aby z dôvodov, ktoré sú preň charakteristické, nespôsoboval systematické riziko, že skutky zakladajúce takéto trestné činy nebudú potrestané, pričom musí zaručiť ochranu základných práv obvinených osôb (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 93).
72      Právny stav, v ktorom bola právna úprava členského štátu, ktorá upravuje prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti, vyhlásená za neplatnú, a teda zbavená účinnosti ústavným súdom tohto členského štátu bez toho, aby vnútroštátny zákonodarca napravil tento stav počas obdobia takmer štyroch rokov, je však nezlučiteľný s povinnosťou zabezpečiť, aby sa v prípadoch korupcie spáchaných v tuzemsku uložili trestnoprávne sankcie, ktoré sú účinné a odradzujúce, uvedenou v bodoch 59 až 61 tohto uznesenia. Taký stav, ktorý sa týka ustanovenia so všeobecnou pôsobnosťou, ktoré sa uplatňovalo na každé trestné konanie a ktorého nenahradenie po jeho vyhlásení za protiústavné nemohli predvídať orgány činné v trestnom konaní ani trestné súdy, totiž zahŕňa neoddeliteľné riziko, že mnohé prípady korupcie nebude možné sankcionovať z dôvodu uplynutia tejto lehoty, a to najmä vo veciach, ktorých zložitosť si vyžaduje dlhšie vyšetrovanie vedené orgánmi činnými v trestnom konaní (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 94).
O povinnostiach, ktoré majú vnútroštátne súdy
73      Z ustálenej judikatúry vyplýva, že zásada prednosti práva Únie vyžaduje, aby vnútroštátny súd, ktorý je v rámci svojej právomoci poverený uplatňovať ustanovenia práva Únie, v prípade nemožnosti vyložiť vnútroštátnu právnu úpravu v súlade s požiadavkami práva Únie zabezpečil plný účinok požiadaviek tohto práva v spore, o ktorom rozhoduje, pričom v prípade potreby z vlastnej iniciatívy neuplatní akúkoľvek vnútroštátnu právnu úpravu alebo prax, hoci aj časovo následnú, ktorá je v rozpore s ustanovením práva Únie, ktoré má priamy účinok, a to bez toho, aby musel požiadať alebo vyčkať na predchádzajúce zrušenie tejto vnútroštátnej právnej úpravy alebo praxe zákonodarnou cestou alebo akýmkoľvek iným ústavným postupom (rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 95).
74      V prejednávanej veci sú referenčné kritériá uvedené v prílohe k rozhodnutiu 2006/928 formulované jasne a presne a nie sú spojené s nijakou podmienkou, takže majú priamy účinok (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 253).
75      Vnútroštátnym súdom teda v zásade prináleží zabezpečiť plný účinok povinností vyplývajúcich z tohto rozhodnutia, ako aj upustiť od uplatnenia vnútroštátnych ustanovení, ktoré v rámci konania týkajúceho sa závažných trestných činov korupcie tvoria prekážku uplatnenia účinných a odrádzajúcich sankcií na zamedzenie takýchto trestných činov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 194).
76      Zdá sa teda, že vnútroštátne súdy sú v zásade podľa rozhodnutia 2006/928 povinné upustiť od uplatnenia rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022, z ktorých vyplýva, že počas obdobia od 25. júna 2018, keď bol uverejnený tento rozsudok č. 297/2018, do 30. mája 2022, keď nadobudlo účinnosť OUG č. 71/2022, rumunské právo nestanovovalo žiadny dôvod prerušenia premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti, keďže tieto rozsudky spôsobujú premlčanie trestnej zodpovednosti vo veľkom počte prípadov korupcie, a preto – ako bolo konštatované v bode 66 tohto uznesenia – spôsobujú systematické riziko beztrestnosti takých trestných činov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 98).
77      Vnútroštátne súdy sú podľa týchto ustanovení v zásade rovnako povinné upustiť od uplatnenia rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd) č. 67/2022 v rozsahu, v akom tento rozsudok umožňuje dovolávať sa premlčania trestnej zodpovednosti na základe účinkov rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022 ako priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior) v prípadoch korupcie, a preto zvyšuje systematické riziko beztrestnosti takých trestných činov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 99).
78      Je však ešte potrebné overiť, či povinnosť upustiť od uplatnenia takých rozsudkov v situácii, o akú ide vo veci samej, odporuje ochrane základných práv (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 100).
79      V tejto súvislosti treba predovšetkým uviesť, že trestné konanie týkajúce sa trestných činov korupcie predstavuje vykonávanie povinností Rumunska vyplývajúcich z rozhodnutia 2006/928, a teda práva Únie v zmysle článku 51 ods. 1 Charty. Základné práva zaručené Chartou dotknutým osobám vo veci samej sa preto musia dodržiavať (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. decembra 2021, Euro Box Promotion a i., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 a C‑840/19, EU:C:2021:1034, bod 204).
80      Treba pripomenúť, že – ako Súdny dvor rozhodol v bode 109 rozsudku z 24. júla 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606) – povinnosť vnútroštátnych súdov upustiť od uplatnenia rozsudkov Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022, ako aj rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd) č. 67/2022 teda nemôže ohroziť zásadu predvídateľnosti, určitosti a zákazu retroaktivity trestných činov a trestov ani zásadu retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), ako sú zaručené v článku 49 ods. 1 Charty.
81      V druhom rade je potrebné pripomenúť, že ak má – tak ako v prejednávanej veci – súd členského štátu preskúmať súlad vnútroštátneho ustanovenia alebo opatrenia, ktorým sa v situácii, keď postup členských štátov nie je úplne určený právom Únie, vykonáva toto právo v zmysle článku 51 ods. 1 Charty, so základnými právami, vnútroštátne orgány a súdy môžu naďalej uplatňovať vnútroštátne štandardy ochrany základných práv, ak toto uplatnenie neohrozí úroveň ochrany stanovenú Chartou, ako ju vykladá Súdny dvor, ani prednosť, jednotnosť a účinnosť práva Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 110).
82      V bode 111 rozsudku z 24. júla 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), Súdny dvor konštatoval, že riešenia prijaté v rozsudkoch Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 a 358/2022 a v rozsudku Înalta Curte de Casație și Justiție (Najvyšší a kasačný súd) č. 67/2022 vychádzajú zo zásady zákonnosti trestných činov a trestov, ako aj zásady retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), ako sú zaručené v Ústave Rumunska, pričom tieto zásady teda treba považovať za vnútroštátne štandardy ochrany základných práv.
83      Z bodu 118 rozsudku z 24. júla 2023, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606), v podstate vyplýva že rumunské súdy nie sú povinné podľa rozhodnutia 2006/928 upustiť od uplatnenia vnútroštátnej judikatúry uvedenej v predchádzajúcom bode, a to napriek existencii systematického rizika beztrestnosti trestných činov korupcie, keďže táto vnútroštátna judikatúra je založená na zásade zákonnosti trestných činov a trestov, ako je chránená vo vnútroštátnom práve, pokiaľ ide o jej požiadavky týkajúce sa predvídateľnosti a určitosti trestného zákona, vrátane pravidiel premlčania týkajúcich sa trestných činov.
84      Naproti tomu vzhľadom na nevyhnutné vyváženie vnútroštátneho štandardu ochrany týkajúceho sa zásady retroaktívneho uplatňovania priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior) s ustanoveniami rozhodnutia 2006/928 treba konštatovať, že uplatnenie uvedeného štandardu vnútroštátnym súdom s cieľom spochybniť prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti prostredníctvom procesných úkonov, ku ktorým došlo pred 25. júnom 2018, keď bol uverejnený rozsudok Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018, môže spochybniť prednosť, jednotnosť a účinnosť práva Únie v zmysle judikatúry uvedenej v bode 76 tohto uznesenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 123).
85      Je teda potrebné konštatovať, že vnútroštátne súdy nemôžu v rámci súdnych konaní, ktorých cieľom je uložiť trestnoprávne sankcie za trestné činy korupcie, uplatniť vnútroštátny štandard ochrany týkajúci sa zásady retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), aký je uvedený v bode 62 tohto uznesenia, s cieľom spochybniť prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti prostredníctvom procesných úkonov, ku ktorým došlo pred 25. júnom 2018, keď bol uverejnený rozsudok Curtea Constituțională (Ústavný súd) č. 297/2018 (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júla 2023, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, bod 124).
86      Za týchto okolností treba na položené otázky odpovedať tak, že rozhodnutie 2006/928 sa má vykladať v tom zmysle, že súdy členského štátu nie sú povinné upustiť od uplatnenia rozsudkov ústavného súdu tohto členského štátu, ktorými sa vyhlasuje za neplatné vnútroštátne ustanovenie právneho predpisu, ktoré upravuje dôvody prerušenia premlčacej lehoty v trestných veciach, z dôvodu porušenia zásady zákonnosti trestných činov a trestov, ako je chránená vo vnútroštátnom práve, pokiaľ ide o jej požiadavky týkajúce sa predvídateľnosti a určitosti trestného zákona, aj keď tieto rozsudky majú za následok, že značný počet trestných vecí, vrátane vecí týkajúcich sa trestných činov korupcie, sa ukončí z dôvodu premlčania trestnej zodpovednosti. Toto rozhodnutie sa naopak má vykladať v tom zmysle, že súdy tohto členského štátu sú povinné upustiť od uplatnenia vnútroštátneho štandardu ochrany týkajúceho sa zásady retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), ktorý umožňuje spochybniť – a to aj v rámci opravných prostriedkov podaných proti právoplatným rozsudkom – prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti v takých veciach prostredníctvom procesných úkonov, ku ktorým došlo pred takým určením neplatnosti.
O trovách
87      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (deviata komora) rozhodol takto:
Rozhodnutie Komisie 2006/928/ES z 13. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje mechanizmus na zaistenie spolupráce a overovania pokroku v Rumunsku na účely osobitných referenčných kritérií v oblastiach reformy súdnictva a boja proti korupcii,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
súdy členského štátu nie sú povinné upustiť od uplatnenia rozsudkov ústavného súdu tohto členského štátu, ktorými sa vyhlasuje za neplatné vnútroštátne ustanovenie právneho predpisu, ktoré upravuje dôvody prerušenia premlčacej lehoty v trestných veciach, z dôvodu porušenia zásady zákonnosti trestných činov a trestov, ako je chránená vo vnútroštátnom práve, pokiaľ ide o jej požiadavky týkajúce sa predvídateľnosti a určitosti trestného zákona, aj keď tieto rozsudky majú za následok, že značný počet trestných vecí, vrátane vecí týkajúcich sa trestných činov korupcie, sa ukončí z dôvodu premlčania trestnej zodpovednosti.
Toto rozhodnutie sa naopak má vykladať v tom zmysle, že:
súdy tohto členského štátu sú povinné upustiť od uplatnenia vnútroštátneho štandardu ochrany týkajúceho sa zásady retroaktívneho uplatnenia priaznivejšieho ustanovenia trestného zákona (lex mitior), ktorý umožňuje spochybniť – a to aj v rámci opravných prostriedkov podaných proti právoplatným rozsudkom – prerušenie premlčacej lehoty týkajúcej sa trestnej zodpovednosti v takých veciach prostredníctvom procesných úkonov, ku ktorým došlo pred takým určením neplatnosti.
Podpisy
*      Jazyk konania: rumunčina.