62022TJ0104_RES
Mål T‑104/22
Ungern
mot
Europeiska kommissionen
(nionde avdelningen i utökad sammansättning) av den 10 juli 2024
”Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Handlingar rörande de ungerska myndigheternas skriftväxling med kommissionen angående ett utkast till inbjudan att lämna förslag som medfinansieras av unionen inom ramen för europeiska struktur – och investeringsfonder – Handlingar som härrör från en medlemsstat – Invändning från medlemsstaten – Undantag avseende skyddet för beslutsförfarandet – Begreppet handling som gäller en fråga där institutionen ännu inte fattat något beslut – Motiveringsskyldighet – Lojalt samarbete”
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens rätt till tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Nekad tillgång – Motiveringsskyldighet – Räckvidd – Beslut om bekräftande ansökan om tillgång som avviker från beskedet angående en ursprunglig ansökan om tillgång – Åsidosättande av motiveringsskyldigheten
Avsaknad (Artikel 296 andra stycket FEUF, artikel 41.2 c i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 4.3i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001)
(se punkterna 24, 27, 30 och 35–37)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens rätt till tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Handlingar som härrör från en medlemsstat – Medlemsstatens möjlighet att begära att institutionen inte lämnar ut handlingar – Skyldigheten till lojalt samarbete mellan institutionen och medlemsstaten
(Artikel 4.3 FEU, artikel 4.1–4.3 och 4.5 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001)
(se punkterna 41–43)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens rätt till tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Handlingar som härrör från en medlemsstat – Medlemsstatens möjlighet att begära att institutionen inte lämnar ut handlingar – Processuella konsekvenser – Medlemsstatens motiveringsskyldighet
(Artikel 4.5 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001)
(se punkterna 44–46 och 49)
Ekonomisk, social och territoriell sammanhållning – Strukturella interventioner – EU:s finansiering – Europeiska struktur- och investeringsfonderna – Delad förvaltning – Beslut om inbjudan att lämna förslag – Medlemsstaternas exklusiva ansvar
(Artiklarna 4.4, 34.3 d, 73–75, 110.2 a och 125.3 i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1303/2013, och artikel 63.1 i förordning nr 2018/1046)
(se punkterna 66, 75 och 76)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens rätt till tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Skydd för beslutsförfarandet – Räckvidd – Handlingar rörande de ungerska myndigheternas skriftväxling med kommissionen angående ett utkast till inbjudan att lämna förslag som medfinansieras av europeiska struktur- och investeringsfonder – Undantag
(Artikel 4.3 första stycket i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001)
(se punkterna 92, 93, 100 och 101)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens rätt till tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Skydd för beslutsförfarandet – Begrepp – Räckvidd – De nationella förvaltningsmyndigheternas beslutsförfarande – Undantag
(Artikel 4.3 första stycket i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001)
(se punkterna 110–113, 126 och 127)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens rätt till tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Skydd för beslutsförfarandet – Villkor – Skyddet för nämnda förfarande undergrävs på ett konkret, faktiskt och allvarligt sätt – Föreligger inte vid utlämnande av handlingar rörande de ungerska myndigheternas skriftväxling med kommissionen angående ett utkast till inbjudan att lämna förslag som medfinansieras av europeiska struktur- och investeringsfonder
(Artikel 4.3 första stycket i Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001)
(se punkterna 130–133, 136, 137 och 140)
Domstolsförfarande – Ansökan varigenom talan väckts – Formkrav – Uppgift om saken – Kortfattad framställning av de grunder som åberopas – Abstrakt omnämnande – Avvisning
(Artikel 21 i stadgan för Europeiska unionens domstol, artikel 76 d i tribunalens rättegångsregler)
(se punkt 145)
Resumé
Genom att ogilla Ungerns talan om ogiltigförklaring av Europeiska kommissionens beslut att bevilja en utomstående sökande tillgång till skriftväxlingen mellan ungerska myndigheter och kommissionen angående ett utkast till inbjudan att lämna in förslag som finansierats av EU-fonder (nedan kallat det angripna beslutet), preciserade tribunalen räckvidden av undantaget avseende skyddet för beslutsförfarandet i förordning nr 1049/2001, (
1
) bland annat med hänsyn till den precisa definitionen av begreppet ”institutionens beslutsförfarande”. Denna relativt sällsynta tvist, varigenom en medlemsstat motsätter sig att en unionsinstitution lämnar ut handlingar som härrör från dess egna myndigheter, ger dessutom tribunalen tillfälle att uttala sig i den nya frågan huruvida detta undantag kan åberopas av en medlemsstat för att motsätta sig att handlingar avseende en inbjudan att lämna in förslag som utarbetats av en nationell myndighet för förvaltning av de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI‑fonderna) inom ramen för den delade förvaltningen av unionens budget lämnas ut.
År 2021 framställdes en begäran om tillgång till kommissionen avseende officiell skriftväxling mellan kommissionen och de ungerska myndigheterna om en inbjudan att lämna förslag inom ramen för ett operativt program som finansieras av ESI‑fonderna (
2
) enligt förordning nr 1303/2013. (
3
) Under deras samråd med stöd av förordning nr 1049/2001 (
4
) motsatte sig de ungerska myndigheterna utlämnandet av handlingar som härrörde från nämnda myndigheter, på grundval av undantaget avseende skyddet för beslutsförfarandet. De påpekade att eftersom beslutsförfarandet avseende den aktuella inbjudan att lämna förslag fortfarande pågick, skulle ett utlämnande av nämnda handlingar allvarligt kunna undergräva principerna om likabehandling, icke-diskriminering och öppenhet.
Kommissionen beviljade först den utomstående sökanden tillgång till sex av de elva handlingar som identifierats som handlingar som omfattades av ansökan om utlämnande, men avslog att bevilja tillgång till de handlingar som härrörde från de ungerska myndigheterna. Efter en bekräftande ansökan och ett nytt samråd med de ungerska myndigheterna beviljade kommissionen emellertid, trots de ungerska myndigheternas invändningar, tillgång till de handlingar som härrörde från dessa myndigheter, inklusive de handlingar som nyligen identifierats.
Tribunalens bedömning
Vid prövningen av den grund genom vilken Ungern har kritiserat kommissionen för att i förevarande fall inte ha tillämpat undantaget avseende skydd för beslutsförfarandet, konstaterar tribunalen för det första att det vid tidpunkten för antagandet av angripna beslutet inte pågick något beslutsförfarande vid kommissionen.
Tribunalen har i detta avseende påpekat att även om ESI‑fonderna omfattas av delad förvaltning, framgår av bestämmelserna i förordning nr 1303/2013 (
5
) om de kriterier som ska iakttas vid urvalet av insatser som ska finansieras av dessa fonder att medlemsstaterna ensamma ansvarar för inbjudan att lämna förslag. Förordning nr 1303/2013 ger således inte kommissionen någon särskild behörighet i det förfarande för slutförande av en inbjudan att lämna förslag som regleras av denna förordning.
Enligt en bokstavlig, kontextuell och teleologisk tolkning av artikel 4.3 första stycket i förordning nr 1049/2001 noterar tribunalen dessutom att tillämpningen av det undantag som föreskrivs i denna bestämmelse förutsätter att ett förfarande efter vilket en unionsinstitution enligt unionsrätten är behörig att anta ett visst beslut identifieras. Enbart den omständigheten att kommissionen deltar i ett förfarande som regleras av budgetreglerna för delad förvaltning kan inte motivera att detta förfarande ingår i denna institutions beslutsförfarande. Kommissionens delegering till de nationella förvaltningsmyndigheterna, som är kännetecknande för delad förvaltning, påverkar nämligen inte kommissionens och medlemsstaternas respektive befogenheter, vilka tydligt definieras i bestämmelserna i förordning nr 1303/2013, vilket innebär att beslutsförfarandena vid kommissionen och medlemsstaterna inte kan förväxlas.
Tribunalen finner således att kommissionen i förevarande fall inte var tvungen att anta ett beslut. De handlingar som kommissionen har mottagit kan således inte anses avse ett pågående beslutsförfarande vid en unionsinstitution. Följaktligen kan de inte anses ”[gälla] en fråga där [unionsinstitutionen] ännu inte fattat något beslut”. (
6
)
För det andra underkänner tribunalen Ungerns argument att undantaget i artikel 4.3 första stycket i förordning nr 1049/2001 är tillämpligt på de nationella förvaltningsmyndigheternas beslutsförfarande.
Tribunalen har i detta erinrat om att denna bestämmelse inte syftar till att skydda medlemsstaternas beslutsförfaranden eller beslutsförfaranden hos andra juridiska personer än unionens institutioner, eftersom själva ordalydelsen i denna bestämmelse endast avser handlingar som gäller ”en fråga där institutionen ännu inte fattat något beslut”. Att tolka detta undantag på så sätt att det även skyddar de nationella förvaltningsmyndigheternas beslutsförfarande skulle innebära att upphovsmannaregeln på ett indirekt sätt återinförs av unionslagstiftaren för varje handling som påverkar en medlemsstats beslutsfattande. En sådan tolkning skulle emellertid varken vara förenlig med föremålet för eller syftet med artikel 15 FEUF och förordning nr 1049/2001, vilket är att ge allmänheten största möjliga rätt till tillgång till institutionernas handlingar, inom samtliga unionens verksamhetsområden. Dessutom skulle varje tolkning av denna bestämmelse som går utöver själva ordalydelsen leda till en extensiv tolkning av undantaget i denna bestämmelse som inte gör det möjligt att begränsa räckvidden av det aktuella skälet för att neka utlämnande.
(
1
)	Artikel 4.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 2001, s. 43).
(
2
)	Inbjudan att lämna förslag ”EFOP 2.2.5”, med rubriken ”Förbättring av övergången från institutionsvård till lokalt förankrade vårdtjänster – ersättande av inkvartering på vårdinrättningar till 2023”.
(
3
)	Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 2013, s. 320, och rättelse i EUT L 200, 2016, s. 140).
(
4
)	Artikel 4.4 och 4.5 i förordning nr 1049/2001.
(
5
)	Artikel 110.2 a och artikel 125.3 i förordning nr 1303/2013.
(
6
)	I den mening som avses i artikel 4.3 första stycket i förordning nr 1049/2001.