62023CJ0326
TEISINGUMO TEISMO (penktoji kolegija) SPRENDIMAS
2024 m. lapkričio 7 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – SESV 267 straipsnis – Sąvoka „teismas“ – Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas, Lenkija) civilinių bylų kolegijos teisėjas – Teisėjas, kurį į pareigas skyrė Lenkijos Respublikos prezidentas, remdamasis naujos sudėties Krajowa Rada Sądownictwa (Nacionalinė teismų taryba, Lenkija) nutarimu – Iš anksto pagal įstatymą įsteigto nepriklausomo ir nešališko teismo statuso neturinčio teismo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Nepriimtinumas“
Byloje C‑326/23
dėl Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas, Lenkija) 2023 m. kovo 15 d. vieno teisėjo nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2023 m. gegužės 25 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
C.W. S.A.,
C.O. S.A.,
D. sp. z o.o.,
G. S.A.,
C. sp. z o.o.,
C.1 S.A.
prieš
Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów,
dalyvaujant
L. S.A.,
TEISINGUMO TEISMAS (penktoji kolegija),
kurį sudaro penktosios kolegijos pirmininko pareigas einantis ketvirtosios kolegijos pirmininkas I. Jarukaitis (pranešėjas), teisėjai D. Gratsias ir E. Regan
generalinis advokatas N. Emiliou,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
C. sp. z o.o., atstovaujamos radcowie prawni P. K. Rosiak, M. Sendrowicz ir K. Szczepanowska-Kozłowska,
–
Lenkijos vyriausybės, atstovaujamos B. Majczyna ir S. Żyrek,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos K. Herrmann ir P. J. O. Van Nuffel,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl ESS 19 straipsnio 1 dalies antros pastraipos, siejamos su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsnio pirma pastraipa, išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant C.W. S.A., C.O. S.A., D. sp. z o.o., G. S.A., C. sp. z o.o. (toliau – bendrovė C) ir C.1 S.A. ginčą su Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Konkurencijos ir vartotojų apsaugos tarnybos pirmininkas, Lenkija) dėl sprendimo skirti šioms įmonėms baudas už konkurencijos teisės pažeidimą.
Lenkijos teisė
Lenkijos Respublikos Konstitucija
3
Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej (Lenkijos Respublikos Konstitucija) 179 straipsnyje numatyta:
„Teisėjus Krajowa Rada Sądownictwa (Nacionalinė teismų taryba, Lenkija) [(toliau – NTT)] siūlymu neterminuotam laikotarpiui skiria Respublikos Prezidentas.“
4
Lenkijos Respublikos Konstitucijos 180 straipsnyje nurodyta:
„1.   Teisėjai yra neatšaukiami.
2.   Teisėjas negali būti atleistas, nušalintas nuo pareigų, perkeltas į kitą teismą ar kitas pareigas prieš jo valią, išskyrus teismo sprendimu ir tik įstatymo numatytais atvejais.
<…>“
Aukščiausiojo Teismo įstatymas
5
2017 m. gruodžio 8 d.ustawa o Sądzie Najwyższym (Aukščiausiojo Teismo įstatymas) (Dz. U. 2018, 5 pozicija), iš dalies pakeisto 2022 m. birželio 9 d.ustawa o zmianie ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw (Įstatymas, kuriuo iš dalies keičiamas Aukščiausiojo Teismo įstatymas ir kai kurie kiti įstatymai) (Dz. U., 2022, 1259 pozicija) (toliau – Aukščiausiojo Teismo įstatymas), 29 straipsnyje numatyta:
„<…>
2.   [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] ar jo organams vykdant veiklą, draudžiama ginčyti [teismų], valstybės konstitucinių organų ar teisės kontrolės ir apsaugos organų teisėtumą.
3.   [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] ar kita valdžios institucija negali nei konstatuoti, nei vertinti teisėjo paskyrimo ar iš jo kylančių įgaliojimų vykdyti teismines funkcijas teisėtumo.
4.   [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] teisėjo skyrimo aplinkybės negali būti išimtinis pagrindas ginčyti jam dalyvaujant priimtą sprendimą arba abejoti šio teisėjo nepriklausomumu ir nešališkumu.
5.   Vertinti, kaip [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] teisėjas arba į [šį] teismą deleguotas teisėjas laikėsi nepriklausomumo ir nešališkumo reikalavimų, atsižvelgiant į jo skyrimo aplinkybes ir elgesį po paskyrimo, galima 7 dalyje nurodyto suinteresuotojo asmens prašymu, jeigu konkrečios bylos aplinkybėmis tai gali lemti nepriklausomumo ar nešališkumo principo pažeidimą, galintį turėti įtakos bylos baigčiai, turint omenyje suinteresuotojo asmens padėtį ir bylos pobūdį.
6.   Prašymas ištirti, ar laikomasi 5 dalyje nurodytų reikalavimų, gali būti pateiktas dėl [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] teisėjo arba į šį teismą deleguoto teisėjo, dalyvaujančio nagrinėjant:
1)
skundą;
<…>
7.   6 dalyje nurodytais atvejais teisę pateikti tokį prašymą turi kiekviena [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] nagrinėjamos bylos šalis.
<…>
15.   Prašymą uždarame posėdyje nagrinėja [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] penkių teisėjų kolegija, kurios nariai atsitiktine tvarka parenkami iš visų [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] narių tarpo, prieš tai išklausius prašyme nurodytą teisėją, nebent jį išklausyti neįmanoma arba labai sudėtinga. Teisėjas savo pastabas gali pateikti raštu. Suinteresuotasis teisėjas atsitiktinėje atrankoje nedalyvauja.
<…>
21.   Nutartį, priimtą išnagrinėjus prašymą, galima apskųsti [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] septynių teisėjų kolegijai, kurios nariai atsitiktine tvarka parenkami iš visų [Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas)] narių tarpo. Suinteresuotasis teisėjas ir priimant skundžiamą nutartį dalyvavęs teisėjas atsitiktinėje atrankoje nedalyvauja.“
Civilinio proceso kodeksas
6
Pagrindinės bylos aplinkybėmis taikytinos redakcijos 1964 m. lapkričio 17 d.ustawa – Kodeks postępowania cywilnego (Civilinio proceso kodekso patvirtinimo įstatymas) (Dz. U. Nr. 43, 296 pozicija) 49 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„<…> teismas nušalina teisėją jo paties arba šalies prašymu, jeigu yra aplinkybių, dėl kurių gali kilti pagrįstų abejonių šio teisėjo nešališkumu atitinkamoje byloje.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
7
2009 m. gruodžio 8 d. Konkurencijos ir vartotojų apsaugos tarnybos pirmininko sprendimu suinteresuotųjų įmonių sudarytas susitarimas buvo pripažintas konkurenciją pilkojo cemento gamybos ir prekybos Lenkijos rinkoje ribojančiais veiksmais. Tuo pagrindu direktorius šioms įmonėms skyrė baudas už nacionalinės ir Europos Sąjungos konkurencijos teisės pažeidimą.
8
2013 m. gruodžio 13 d. sprendimu Sąd Okręgowy w Warszawie (Varšuvos apygardos teismas, Lenkija) iš dalies pakeitė ginčijamą sprendimą ir sumažino suinteresuotosioms įmonėms skirtas baudas.
9
Apskundus šį teismo sprendimą apeliacine tvarka, 2018 m. kovo 27 d. sprendimu Sąd Apelacyjny w Warszawie (Varšuvos apeliacinis teismas, Lenkija) sumažino 7 punkte nurodytas baudas.
10
Pastarasis sprendimas buvo apskųstas kasacine tvarka. 2020 m. liepos 29 d. sprendimu Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych
Sądu Najwyższego (Aukščiausiojo Teismo išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija, toliau – Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija) iš dalies panaikino 2018 m. kovo 27 d. sprendimą ir perdavė bylą Sąd Apelacyjny w Warszawie (Varšuvos apeliacinis teismas) nagrinėti iš naujo; 2021 m. gegužės 21 d. šis teismas priėmė naują sprendimą.
11
Dėl pastarojo sprendimo bendrovė C pateikė skundą Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas), jame, be kita ko, ginčijo šį sprendimą priėmusios Sąd Apelacyjny w Warszawie (Varšuvos apeliacinis teismas) kolegijos sudėties ir 2020 m. liepos 29 d. sprendimą priėmusios Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) kolegijos sudėties teisėtumą.
12
Sužinojusi apie apeliacinį skundą kompetentingos nagrinėti Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos sudėtį, bendrovė C, remdamasi Aukščiausiojo Teismo įstatymo 29 straipsnio 5 dalimi, pateikė prašymą konstatuoti, kad vienas šios kolegijos teisėjų neatitinka nepriklausomumo ir nešališkumo reikalavimų, atsižvelgiant į jo skyrimo į pareigas NTT siūlymu aplinkybes. Šiuo pagrindu ji pareikalavo nušalinti šį teisėją.
13
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kurį sudaro vienas teisėjas T. S. – Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) civilinių bylų kolegijos (toliau – Civilinių bylų kolegija) narys – nurodo, kad bylą 2023 m. kovo 15 d.„uždarame posėdyje išnagrinėjo Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija“. Tačiau iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos matyti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teisėjas posėdžiavo iš visų Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) narių tarpo atsitiktine tvarka atrinktų penkių teisėjų kolegijoje, kuriai, laikantis Aukščiausiojo Teismo įstatymo 29 straipsnio 15 dalies buvo pavesta vykdyti bendrovės C prašymu inicijuotą nepriklausomumo ir nešališkumo reikalavimų laikymosi ad hoc kontrolės procedūrą (toliau – nepriklausomumo ir nešališkumo testas).
14
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teisėjas abejoja, ar nepriklausomumo ir nešališkumo testas ir Lenkijos teisėje numatyta teisėjo nušalinimo procedūra atitinka Sąjungos teisę.
15
Įžvelgęs erdvę vadinamajam „jurisprudenciniam dialogui“, leidžiančiam išvengti nepašalinamo Sąjungos teisės ir Lenkijos konstitucinės teisės konflikto, šis teisėjas laikosi nuomonės, kad nei viena, nei kita iš šių teisės sistemų neleidžia kvestionuoti teisėjo paskyrimo į pareigas ir ginčyti jo tinkamumą nagrinėti bylas, jeigu nėra ryšio tarp šio teisėjo paskyrimo ir jo nagrinėjamos bylos aplinkybių, taip pat jokio kito pagrindo abejoti jo nepriklausomumu ir nešališkumu, išskyrus jo paskyrimo į pareigas procedūrą.
16
Šiomis aplinkybėmis Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [ESS] 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejama su [Chartijos] 47 straipsnio pirma pastraipa, turi būti aiškinama taip, kad bylą nagrinėjantis teismas privalo neatsižvelgti į šalies [prašymą], kuriuo, nesilaikant Sąjungos teisės ir valstybės narės Konstitucijos, siekiama užginčyti teisėjo skyrimą – kuriam pagal nacionalinę ir Sąjungos teisę netaikoma teisminė kontrolė – kvestionuojant jo tinkamumą priimti sprendimus, jeigu nėra ryšio tarp šio teisėjo paskyrimo procedūros ir jo nagrinėjamos bylos aplinkybių ir jokio realaus pagrindo ginčyti šio teisėjo nešališkumą ir nepriklausomumą remiantis kitomis aplinkybėmis nei šalies ginčijamas teisėjo paskyrimo procedūros teisėtumas, įskaitant šio teisėjo elgesį po paskyrimo ir jo imlumą įstatymų leidžiamosios ar vykdomosios valdžios įtakai, ir toks šalies veiksmas, atsižvelgiant į nacionalinę teisę, prilygsta nepriimtinam actio popularis ir yra grubus ir akivaizdus piktnaudžiavimas nacionaline proceso teise?
2.
Ar [ESS] 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejama su [Chartijos] 47 straipsnio pirma pastraipa, turi būti aiškinama taip, kad veiksmingas ir pakankamas atitikties pagal įstatymą įsteigto teismo, kaip jis suprantamas pagal Sąjungos teisę, kriterijams mechanizmas egzistuoja tada, kai pagal nacionalinę teisę šalims suteikiama teisė reikalauti patikrinti visų su paskyrimo procedūra ir teisėjo elgesiu po paskyrimo susijusių aplinkybių poveikį jo nešališkumui ir nepriklausomumui jo nagrinėjamoje byloje, taikant vadinamąjį [nepriklausomumo ir nešališkumo] testą arba teikiant prašymą nušalinti teisėją?“
Dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumo
17
Bendrovė C abejoja, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs organas, kurį sudaro vienas teisėjas T. S., turi iš anksto pagal įstatymą įsteigto nepriklausomo ir nešališko teismo statusą, kaip tai suprantama pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Chartijos 47 straipsniu, turint omenyje aplinkybes, kuriomis tas teisėjas buvo paskirtas į Civilinių bylų kolegiją. Bendrovė C konkrečiai pabrėžia, kad nurodytas teisėjas yra vienas iš tų, dėl kurių Europos Žmogaus Teisių Teismas priėmė 2022 m. vasario 3 d. Sprendimą Advance Pharma sp. z o.o. prieš Lenkiją (CE:ECHR:2022:0203JUD00146920, toliau – Sprendimas Advance Pharma prieš Lenkiją).
18
Europos Komisija palaiko bendrovės C išreikštas abejones. Ji konstatuoja, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikė vienas teisėjas, paskirtas į Civilinių bylų kolegiją aplinkybėmis, tapačiomis toms, kuriomis buvo paskirti teisėjai, pateikę Teisingumo Teismui prašymus priimti prejudicinį sprendimą bylose, kuriose buvo priimti 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimas Krajowa Rada Sądownictwa (Leidimas teisėjui toliau eiti pareigas) (C‑718/21, toliau – Sprendimas Krajowa Rada Sądownictwa, EU:C:2023:1015), 2024 m. gegužės 15 d. Nutartis Rzecznik Finansowy (C‑390/23, EU:C:2024:419), 2024 m. gegužės 29 d. Nutartis Rzecznik Praw Obywatelskich (Pagal Lenkijos teisę pateiktas specialusis skundas) (C‑720/21, EU:C:2024:489) ir 2024 m. gegužės 29 d. Nutartis Prokurator Generalny (Pagal Lenkijos teisę pateiktas specialusis skundas II) (C‑43/22, EU:C:2024:459), ir mano, kad toks prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs subjektas negali būti laikomas pagal įstatymą įsteigtu teismu, kaip tai suprantama pagal kartu aiškinamas ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą ir Chartijos 47 straipsnio antrą pastraipą.
19
Reaguodama į pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 62 straipsnio 1 dalį nustatytą proceso organizavimo priemonę, Lenkijos vyriausybė patvirtino, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį organą sudarantį vieną teisėją į Civilinių bylų kolegiją 2018 m. spalio 10 d. paskyrė Lenkijos Respublikos Prezidentas, remdamasis naujos sudėties NTT siūlymu, išdėstytu šios institucijos 2018 m. rugpjūčio 28 d. Nutarime Nr. 330/2018. Ji taip pat patvirtino, kad šis paskyrimas įvyko tuo metu, kai 2018 m. rugsėjo 27 d. nutartimi Naczelny Sąd Administracyjny (Aukščiausiasis administracinis teismas, Lenkija) buvo sustabdęs Nutarimo Nr. 330/2018 vykdomąją galią; 2021 m. gegužės 6 d. sprendimu tas teismas galiausiai panaikino nurodytą nutarimą.
20
Šiuo klausimu iš suformuotos jurisprudencijos matyti, jog tam, kad įvertintų, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusi institucija yra „teismas“, kaip tai suprantama pagal SESV 267 straipsnį (o tai yra tik su Sąjungos teise susijęs klausimas), taigi ir tam, kad įvertintų, ar prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra priimtinas, Teisingumo Teismas atsižvelgia į aplinkybių visumą, be kita ko, į tai, ar ši institucija yra įsteigta pagal įstatymus, ar ji nuolatinė, ar jos jurisdikcija yra privaloma, ar procesas joje grindžiamas rungimosi principu, ar ji taiko teisės aktus ir ar ji nepriklausoma (šiuo klausimu žr. 1966 m. birželio 30 d. Sprendimą Vaassen-Göbbels, 61/65, EU:C:1966:39, p. 395, Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa, 40 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją, taip pat 2024 m. gegužės 7 d. Sprendimo NADA ir kt., C‑115/22, EU:C:2024:384, 35 punktą).
21
Teisingumo Teismas jau yra nurodęs, kad pats Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) atitinka nurodytus reikalavimus, ir pažymėjo: kadangi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikia nacionalinis teismas, reikia preziumuoti, kad jis atitinka šiuos reikalavimus, neatsižvelgiant į jo faktinę sudėtį (2022 m. kovo 29 d. Sprendimo Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, 68 ir 69 punktai, taip pat Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa, 41 punktas).
22
Jis taip pat priminė, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, per SESV 267 straipsnyje numatytą prejudicinio sprendimo priėmimo procedūrą, atsižvelgiant į Teisingumo Teismo ir nacionalinio teismo funkcijų pasidalijimą, Teisingumo Teismui nepriklauso tikrinti, ar sprendimas dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą buvo priimtas pagal nacionalines teismo veiklos organizavimo ir proceso taisykles. Taigi Teisingumo Teismas privalo laikytis valstybės narės teismo priimto sprendimo pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą, jeigu jis nepanaikintas pasinaudojant teisių gynimo priemonėmis, kurios gali būti numatytos nacionalinėje teisėje (Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa, 42 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
23
Vadinasi, nors nagrinėjamu atveju nei iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą, nei iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos nematyti, kad šį prašymą pateikusi institucija, kurią sudaro vienas teisėjas, yra kompetentinga pati nagrinėti bendrovės C pateiktus prašymus dėl nepriklausomumo ir nešališkumo testo taikymo bei teisėjo nušalinimo, prašymo priimti prejudicinį sprendimą negalima pripažinti nepriimtinu dėl šios institucijos kompetencijos neturėjimo.
24
Vis dėlto, Teisingumo Teismas taip pat pažymėjo, kad šio sprendimo 21 punkte nurodyta prezumpcija galėtų būti nuginčyta, jeigu valstybės narės arba tarptautinio teismo priimtas galutinis sprendimas lemtų išvadą, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teisėjas nėra iš anksto pagal įstatymą įsteigtas nepriklausomas ir nešališkas teismas, kaip jis suprantamas pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, siejamą su Chartijos 47 straipsnio antra pastraipa (2022 m. kovo 29 d. Sprendimo Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, 72 punktas ir Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 44 punktas).
25
Gavęs bylas nagrinėjančių kolegijų, sudarytų iš Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos teisėjų, kreipimąsi, Teisingumo Teismas nusprendė, kad, atsižvelgiant į jo paties jurisprudenciją dėl ESS 19 straipsnio 1 dalies antros pastraipos, siejamos su Chartijos 47 straipsnio antra pastraipa, išaiškinimo, Europos Žmogaus Teisių Teismo 2021 m. lapkričio 8 d. Sprendime Dolińska-Ficek ir Ozimek prieš Lenkiją (CE:ECHR:2021:1108JUD004986819, toliau – Sprendimas Dolińska-Ficek ir Ozimek prieš Lenkiją) ir Naczelny Sąd Administracyjny (Aukščiausiasis administracinis teismas) 2021 m. rugsėjo 21 d. sprendime padarytos įvairios išvados ir vertinimai lemia išvadą, kad dėl to, kaip buvo paskirti prašymą pateikusios kolegijos teisėjai, ši kolegija neturi iš anksto pagal įstatymą įsteigto nepriklausomo ir nešališko teismo statuso, kaip tai suprantama pagal minėtas Sąjungos teisės nuostatas (šiuo klausimu žr. Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 46–58 punktus, 2024 m. gegužės 29 d. Nutarties Rzecznik Praw Obywatelskich (Pagal Lenkijos teisę pateiktas specialusis skundas), C‑720/21, EU:C:2024:489, 24 punktą ir 2024 m. birželio 21 d. Nutarties Kancelaria B., C‑810/23, EU:C:2024:543, 23 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
26
Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 77 punkte Teisingumo Teismas nurodė, kad, vertinami kartu visi to sprendimo 47–57 ir 62–76 punktuose nurodyti sisteminiai ir individualūs požymiai, apibūdinantys trijų teisėjų, pateikusių prašymą priimti prejudicinį sprendimą toje byloje, paskyrimą į Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegiją, rodė, kad ši kolegija neturi tokio statuso. Iš tikrųjų visi šie požymiai galėjo teisės subjektams sukelti pagrįstų abejonių dėl to, ar šie teisėjai ir kolegija, kurioje jie posėdžiauja, yra atsparūs išorės veiksniams, visų pirma tiesioginei ar netiesioginei nacionalinės įstatymų leidžiamosios ir vykdomosios valdžios įtakai, ir dėl jų neutralumo, kai susikerta interesai. Taigi minėti veiksniai galėjo lemti tai, kad šie teisėjai ir ši kolegija nebūtų laikomi nepriklausomais ir nešališkais, o tai galėjo sukelti grėsmę pasitikėjimui, kurį demokratinėje visuomenėje ir teisinėje valstybėje teismai turi kelti teisės subjektams (Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 77 punktas, 2024 m. gegužės 29 d. Nutarties Rzecznik Praw Obywatelskich (Pagal Lenkijos teisę pateiktas specialusis skundas), C‑720/21, EU:C:2024:489, 25 punktas ir 2024 m. birželio 21 d. Nutarties Kancelaria B., C‑810/23, EU:C:2024:543, 24 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
27
Tuo remdamasis, Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 78 punkte Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad šio sprendimo 21 punkte priminta prezumpcija turi būti laikoma paneigta, ir dėl to reikia konstatuoti, jog atitinkamos sudėties Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija, kuri pateikė Teisingumo Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą, nėra „teismas“, kaip tai suprantama pagal SESV 267 straipsnį, todėl šis prašymas turi būti pripažintas nepriimtinu.
28
Belieka nustatyti, ar Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 47–57 ir 62–76 punktuose Teisingumo Teismo išdėstyti argumentai dėl požymių, apibūdinusių teisėjų, pateikusių prašymą priimti prejudicinį sprendimą byloje, kurioje priimtas tas sprendimas, paskyrimą į Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegiją, pritaikomi vieno teisėjo, sudarančio prašymą priimti prejudicinį sprendimą pagrindinėje byloje pateikusią instituciją, situacijai, nepaisant to, kad šis teisėjas buvo paskirtas ne į Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegiją, o į Civilinių bylų kolegiją.
29
Šiuo klausimu reikia konstatuoti, pirma, kad Sprendimo Dolińska-Ficek ir Ozimek prieš Lenkiją ir 2021 m. rugsėjo 21 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Aukščiausiasis administracinis teismas) sprendimo, susijusių su aplinkybėmis, kuriomis Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos teisėjai buvo paskirti į pareigas remiantis Nutarimu Nr. 331/2018, analogai, kiek tai susiję su Nutarimo Nr. 330/2018 pagrindu paskirtais septyniais Civilinių bylų kolegijos teisėjais, atitinkamai yra Sprendimas Advance Pharma prieš Lenkiją ir 2021 m. gegužės 6 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Aukščiausiasis administracinis teismas) sprendimas, kuriuo šis teismas panaikino pastarąjį nutarimą.
30
Iš tiesų, kadangi šie septyni Civilinių bylų kolegijos teisėjai, įskaitant teisėją T. S., buvo paskirti į pareigas per procedūrą, identišką tai, per kurią buvo paskirti Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos teisėjai, Sprendimo Advance Pharma prieš Lenkiją 321 ir 334 punktuose Europos Žmogaus Teisių Teismas priėjo prie išvadų, tapačių jo nurodytosioms Sprendimo Dolińska-Ficek ir Ozimek prieš Lenkiją 320 ir 338 punktuose. Taigi jis konstatavo, jog kadangi šie paskyrimai įvyko, pirma, remiantis naujos sudėties NTT, neturėjusios pakankamų nepriklausomumo nuo įstatymų leidžiamosios ir vykdomosios valdžios garantijų, siūlymais, ir, antra, nepaisant Naczelny Sąd Administracyjny (Aukščiausiasis administracinis teismas) nurodymo sustabdyti NTT nutarimų vykdomąją galią, jais buvo akivaizdžiai pažeistos pagrindines nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis reglamentuojama teisėjų skyrimo procedūra.
31
Antra, kiek tai susiję su 2021 m. gegužės 6 d.Naczelny Sąd Administracyjny (Aukščiausiasis administracinis teismas) sprendimu, pažymėtina, kad juo šis teismas panaikino Nutarimą Nr. 330/2018, įskaitant jo dalį dėl siūlymo skirti į pareigas teisėjus, remdamasis, be kita ko, išvadomis ir vertinimais, pažodžiui atkartotais Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 54 punkte nurodytame 2021 m. rugsėjo 21 d. sprendime.
32
Tai pasakytina, visų pirma, apie šių dviejų Naczelny Sąd Administracyjny (Aukščiausiasis administracinis teismas) sprendimų 7.1–7.6 punktuose nurodytas išvadas, kad nacionalinių teisės aktų dėl teisminių teisių gynimo priemonių, kuriomis galima skųsti NTT nutarimus, pakeitimais, vertinant jų faktinį ir teisinį kontekstą, akivaizdžiai siekta neleisti teismui išnagrinėti, kokiu mastu įvairių veiksnių visuma galėjo lemti tai, kad naujos sudėties NTT siūlymu į Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) neseniai paskirti teisėjai neatitinka reikalavimų, kylančių iš ESS 19 straipsnio 1 dalies antros pastraipos, taip pat neleisti Teisingumo Teismui priimti sprendimo šiuo klausimu.
33
Tiesa, bendrai vertindamas padarytų Lenkijos teisės aktų pakeitimų teisinį ir faktinį kontekstą, Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 52 ir 66 punktuose Teisingumo Teismas taip pat išskyrė tik su Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija susijusius aspektus. Pavyzdžiui, 52 punkte Teisingumo Teismas pateikė nuorodą į Sprendimo Dolińska-Ficek ir Ozimek prieš Lenkiją 331–333 punktus, kuriuose Europos Žmogaus Teisių Teismas pabrėžė, kad 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalies pažeidimo rimtumas yra dar akivaizdesnis atsižvelgiant į šiai kolegijai suteiktų įgaliojimų esminę svarbą ir jautrumą. Sprendimo Krajowa Rada Sądownictwa 66 punkte nurodyta, kad Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija buvo įsteigta ex nihilo, visi be išimties jos teisėjai buvo paskirti naujos sudėties NTT siūlymu ir jai buvo priskirta jurisdikcija nagrinėti ypač jautrias bylas.
34
Nors prašyme priimti prejudicinį sprendimą nurodyta, kad bylą posėdyje išnagrinėjo Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija, yra aišku, kad šį prašymą pateikęs teisėjas, atsitiktine tvarka atrinktas posėdžiauti specialiojoje kolegijoje, kuriai patikėta atlikti nepriklausomumą ir nešališkumo testą, buvo paskirtas į Civilinių bylų kolegiją.
35
Vis dėlto, šio sprendimo 30 ir 31 punktuose priminti teisėjo T. S. skyrimo procedūros trūkumai yra identiški tiems, kurie turėjo įtakos Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos teisėjų skyrimo procedūrai, ir jau vien dėl jų teisės subjektams gali kilti pagrįstų ir rimtų abejonių šio teisėjo nepriklausomumu ir nešališkumu, nepaisant jo paskyrimo į kolegiją, kuri savo bruožais skiriasi nuo Išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegijos.
36
Šiuo klausimu reikia pabrėžti, kad tokių sisteminių abejonių galinčios sukelti aplinkybės iš esmės susijusios su prašymą pagal SESV 267 straipsnį pateikusio vieno arba daugiau teisėjų asmenine padėtimi, ir ypač su pažeidimais, padarytais skiriant juos į pareigas atitinkamoje teismų sistemoje, o ne su šių teisėjų paskyrimu į konkrečios sudėties teismą (šiuo klausimu žr. 2022 m. kovo 29 d. Sprendimo Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, 72, 73 ir 75 punktus).
37
Šiomis aplinkybėmis šio sprendimo 21 punkte priminta prezumpcija turi būti laikoma paneigta, ir dėl to reikia konstatuoti, kad Civilinių bylų kolegijos teisėjas, kuris vienas pats sudaro nagrinėjamą prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismui pateikusio teismo sudėtį, nėra „teismas“, kaip tai suprantama pagal SESV 267 straipsnį, todėl šis prašymas turi būti pripažintas nepriimtinu.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
38
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:
2023 m. kovo 15 d.Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas, Lenkija) nutartimi pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra nepriimtinas.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: lenkų.