62002CC0411_LT
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Įžanga, teisiniai pagrindai, ikiteisminė stadija ir procesas
1. Šiuo ieškiniu Komisija prašo pripažinti, kad Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1998 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/10/EB dėl atvirojo tinklo nuostatos (ATN) taikymo balso telefonijai ir visuotinės telekomunikacijų paslaugos konkurencingoje aplinkoje (toliau – Direktyva 98/10)(2) 14 straipsnį.
2. Komisija teigia, kad Austrijos Respublika nepriėmė priemonių, būtinų siekiant tinkamai perkelti Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalį, kurioje numatyta, kad kiekvienoje valstybėje narėje detalios sąskaitos turi rodyti pakankamą detalumo lygį, kad būtų galima patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu.
3. Kaip tiesiogiai nustatyta Direktyvos 98/10 (dėl jos jau buvo pateikti du ieškiniai dėl valstybių narių įsipareigojimų neįvykdymo – vienas jų prieš Italiją, o kitas prieš Prancūziją(3) ir, be to, šios valstybės jų neginčijo) 1 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, šia direktyva siekiama užtikrinti galimybę visoje Bendrijoje gauti geros kokybės fiksuoto telefono ryšio paslaugas ir apibrėžti kompleksą paslaugų, kurios visiems naudotojams, įskaitant vartotojus, turėtų būti prieinamos prieinama kaina.
4. Šiuo tikslu Direktyvos 98/10 14 straipsnyje, susijusiame su detalių sąskaitų pateikimu, toniniu rinkimu ir atrankiniu kvietimo blokavimu, nustatyta:
„1. Siekdamos užtikrinti, kad naudotojai bendrojo fiksuoto telefono ryšio tinklais turėtų galimybę kuo greičiau naudotis:
< ... >
– detalios sąskaitos pateikimu ir atrankiniu kvietimo blokavimu, kaip pageidautinomis priemonėmis,
valstybės narės gali paskirti vieną ar daugiau operatorių teikti šias priemones daugumai telefono naudotojų iki 1998 m. gruodžio 31 d. ir užtikrinti, kad jos visiems būtų prieinamos nuo 2001 m. gruodžio 31 d.
< ... >
2. Atsižvelgiant į atitinkamų asmens duomenų ir asmens privatumo apsaugos teisės aktų, šiuo atveju Direktyvų 95/46/EB ir 97/66/EB, reikalavimus, detalios sąskaitos rodo pakankamą detalumo lygį, kad būtų galima patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu ir (arba) bendrojo fiksuoto telefono ryšio paslaugomis.
Bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis turi būti prieinamas be papildomo mokesčio naudotojui. Atitinkamais atvejais papildomi detalumo lygiai gali būti siūlomi abonentams pagal prieinamus tarifus arba nemokamai. Nacionalinės reguliavimo institucijos gali nustatyti detalių sąskaitų bazinį lygį.
Kviečiančiajam abonentui nemokami kvietimai, įskaitant paguodos telefonų numerių kvietimą, kviečiančiojo abonento detalioje sąskaitoje nenurodomi.“
5. Šiuo atžvilgiu svarbu paminėti, kad 2003 m. liepos 25 d. Direktyva 98/10, kurios perkėlimas ginčijamas šioje byloje, buvo panaikinta pagal 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų direktyva)(4) 26 straipsnį. Taigi Direktyvos 98/10 nuostatas pakeitė naujos pagrindų taisyklės, išdėstytos jau minėtoje Direktyvoje 2002/21/EB, 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų direktyva)(5), 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/19/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir susijusių priemonių sujungimo ir prieigos prie jų (Prieigos direktyva)(6) ir 2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (Universaliųjų paslaugų direktyva)(7) .
6. Išlaidų kontrolės pateikiant detalias sąskaitas klausimu pastarojoje Direktyvoje 2002/22/EB laikomasi tos pačios pozicijos kaip ir Direktyvoje 98/10, kurią ji pakeičia(8) .
7. Neabejotina, kad šioje byloje nagrinėjamas klausimas yra ne naujosios Direktyvos 2002/22/EB, o Direktyvos 98/10, kuri per tą laiką buvo panaikinta, perkėlimas ir aiškinimas. Bet kuriuo atveju verta pabrėžti, kad detalių sąskaitų pateikimo klausimu abiejose direktyvose laikomasi iš esmės identiškos pozicijos. Direktyvoje 2002/22/EB taip pat išdėstomas reikalavimas pateikti detalias sąskaitas, kad būtų galima patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu. Šioje direktyvoje nurodoma detalių sąskaitų pateikimo prasmė ir apimtis visiškai sutampa su Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalimi(9) .
8. Pagal Direktyvos 98/10 32 straipsnio 1 dalį valstybės narės turėjo imtis priemonių, būtinų, kad ši direktyva būtų perkelta iki 1998 m. birželio 30 d.
9. 1998 m. rugsėjo 23 d. laišku Austrijos vyriausybė informavo Komisiją, kad Direktyva 98/10 perkelta į Austrijos teisę Telekommunikationsgesetz
(Federaliniu įstatymu, reglamentuojančiu telekomunikacijas, toliau – TKG) ir keturiais dekretais ( Rahmenrichtlinienverordnung
(dekretas dėl Pagrindų direktyvos), Telekomtarifgestaltungsverordnung
(dekretas dėl tarifų nustatymo telekomunikacijų srityje), Numerierungsverordnung (dekretas dėl numerių priskyrimo) ir Zusammenschaltungsverordnung
(dekretas dėl tinklų sujungimo)).
10. Tarp įvairių TKG nuostatų verta paminėti 94 straipsnio 1 dalį, kadangi jos tikslas – perkelti minėtą Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalį. Ši nuostata skamba taip:
„1. Abonento mokesčiai turi būti pateikti sąskaitos forma, kurioje sumos nurodytos pagal mokesčių rūšis. Abonento prašymu sąskaitoje turi būti nurodytos visos sumos ar ji kitaip detalizuota, kaip nustatyta sutarties sąlygose. Už detalesnes nei standartinės sąskaitas sutarties sąlygose gali būti numatytas mokestis. Šio mokesčio dydis turi būti nustatytas detalesnės sąskaitos išlaidų pagrindu.
< ... > “
11. 2001 m. balandžio 20 d. laišku Komisija išreiškė abejones dėl to, ar Austrijos vyriausybė tinkamai perkėlė Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalį, ir pagal EB 226 straipsnį paragino Austrijos vyriausybę per du mėnesius pateikti savo pastabas.
12. 2001 m. birželio 20 d. laišku Austrijos valdžios institucijos informavo Komisiją, kad, jų nuomone, TKG 94 straipsnis atitinka Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalies reikalavimus, kadangi šio įstatymo 94 straipsnyje numatytas bazinis sąskaitų pateikimo lygis užtikrina pakankamą detalumo lygį, kad būtų galima efektyviai patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi telefono ryšio paslaugomis, kaip nustatyta Direktyvoje 98/10.
13. 2001 m. gruodžio 20 d. Komisija pateikė argumentuotąją nuomonę, kuria, pakartodama prieštaravimą, išdėstytą oficialiame įspėjime, pareiškė, kad Austrijos Respublikos nustatytas bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis jokiu būdu neleidžia vartotojams efektyviai, kaip nustatyta Direktyvoje 98/10, patikrinti savo mokesčių už telefono ryšį, ir paragino Austrijos Respubliką per du mėnesius priimti priemones, būtinas reikalaujamam rezultatui pasiekti. Austrijos vyriausybė atsakė 2002 m. vasario 27 d. laišku ir dar kartą patvirtino savo nuomonę, kad Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalis perkelta tinkamai.
14. Komisija, nusprendusi, kad šiuo klausimu jos ir Austrijos Respublikos nuomonės yra nesuderinamos ir kad Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų, pareiškė ieškinį Teisingumo Teismui pagal EB 226 straipsnį, kurį Teisingumo Teismas gavo 2002 m. lapkričio 18 d.
15. Komisija prašo, kad Teisingumo Teismas:
1. Pripažintų, jog pasirinkdama detalių sąskaitų pateikimo būdą, pagal kurį sumos nurodomos tik pagal mokesčių rūšis ir pagal kurį neužtikrinamas pakankamas detalumas, kad vartotojas galėtų efektyviai kontroliuoti mokesčius, Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalį.
2. Priteistų iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
16. 2004 m. vasario 12 d. buvo surengtas Teisingumo Teismo posėdis, kuriame Austrijos Respublikos ir Komisijos atstovai žodžiu pateikė savo argumentus.
II – Šalių argumentai
A – Komisijos teiginiai
17. Komisijos teigimu, Austrijos vyriausybė minėtoje TKG 94 straipsnio 1 dalyje nustatydama, kad fiksuoto telefono ryšio paslaugas teikiančios bendrovės turi pateikti bazines detalias sąskaitas, kuriose sumos nurodomos tik pagal mokesčių rūšis, skatina šias bendroves laikytis praktikos, pagal kurią sąskaitose nurodomos tik kvietimų rūšys, nenurodant kiekvieno kvietimo atskirai.
18. Taigi, kaip akivaizdu iš pavyzdinės sąskaitos už telekomunikacijų paslaugas, kurią Komisijai pateikė Austrijos vyriausybė, bazinėje detalioje nemokamai pagal TKG 94 straipsnio 1 dalį teikiamoje sąskaitoje už dviejų mėnesių laikotarpį nurodytas tik visos mokesčio sumos paskirstymas pagal įvairias kvietimų rūšis: regioniniai kvietimai, tarpregioniniai kvietimai, tarptautiniai kvietimai ir kvietimai į kiekvieną iš mobiliojo ryšio telefono paslaugų bendrovių. Taip pat atskirai parodytas bendras tiesioginio ryšio paslaugų kvietimų skaičius ir papildomų paslaugų kvietimų skaičius. Kiekvienos iš šių rūšių atžvilgiu sąskaitoje paminėtas tik kvietimų skaičius, bendras naudotų tarifų vienetų skaičius ir bendra kiekvienos iš šių kvietimų rūšių kaina.
19. Komisijos nuomone, viena iš tiesioginių Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalies išdavų, kurios neginčija Austrijos vyriausybė, – jog bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis turi būti pakankamas, kad naudotojai galėtų patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už telefono ryšį. Ginčijamas klausimas – ar Austrijos vyriausybės nustatytas bazinis detalios sąskaitos detalumo lygis yra pakankamas, kad naudotojai galėtų efektyviai patikrinti ir kontroliuoti šiuos mokesčius.
20. Komisijos nuomone, aplinkybė, jog Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalyje atskiriamas bazinis detalių sąskaitų, kurios teikiamos nemokamai, pateikimo lygis ir papildomo detalumo lygio sąskaitų, kurios gali būti pateikiamos abonentams už papildomą mokestį, pateikimas, neprieštarauja būtinybei užtikrinti bazinį sąskaitų detalumo lygį, kuris leistų efektyviai patikrinti naudotojų patirtus mokesčius. Komisija tvirtina, kad būtent šios patikrinimo galimybės Austrijos Respublika ir neužtikrina.
21. Komisija toliau tvirtina, kad Austrijos teisėje numatytas bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis nesuteikia naudotojams pakankamai informacijos, kad jie galėtų patikrinti kiekvieno kvietimo kainą ir tokiu būdu efektyviai kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi telefono ryšio paslaugomis. Tokia informacija turi apimti detales, kurios suteiktų naudotojams galimybę identifikuoti kvietimo pobūdį, pavyzdžiui, numerio, į kurį skambinta, šalies ir (arba) srities kodą, ir, panašiai, informaciją, susijusią su trukme, data ir kaina.
B – Austrijos Respublikos kontrargumentai
22. Savo atsakyme Austrijos vyriausybė tvirtina, jog nei Direktyvos 98/10 formuluotės, nei jos bendri tikslai nereikalauja, kad siekiant užtikrinti efektyvų naudotojų patirtų mokesčių patikrinimą kiekvienas kvietimas sąskaitoje turi būti nurodomas atskirai.
23. Austrijos vyriausybė teigia, jog bazinio lygio detalioje sąskaitoje Austrijoje nurodoma informacija yra pakankamai detali, kad naudotojai, lygindami sąskaitoje parodytas sumas (už įvairias kvietimų kategorijas) su atitinkamomis ankstesnėse sąskaitose parodytomis sumomis, iš karto galėtų nustatyti anomalijas, nenormalumus ar klaidas. Austrijos vyriausybė mano, kad toks palyginimas leidžia naudotojams patikrinti ir kontroliuoti sąskaitose nurodytas mokėtinas sumas, pavyzdžiui, patikrinant ypatingai brangių kvietimų rūšis arba nustatant padidėjusį kvietimų skaičių ar ilgesnę kvietimų trukmę nei vidutiniškai būdavo užfiksuojama anksčiau.
24. Austrijos vyriausybė taip pat teigia, kad jeigu abonentai turi kokių nors abejonių dėl sąskaitos, jie gali pateikti skundą administraciniam taikinimo komitetui ir skundo nagrinėjimo metu jiems bus prieinama visa detali su kvietimais susijusi informacija. 2001 metais taikinimo komitetams buvo pateikta 1418 skundų dėl telefono ryšio sąskaitų. Austrijos vyriausybė toliau tvirtina, kad šie skundai nebūtų pateikti, jeigu šiuo metu reikalaujamos formos sąskaitos neleistų patikrinti sumų ir netikslumų.
25. Austrijos vyriausybė toliau teigia, kad neįmanoma nustatyti aukštesnio sąskaitų detalumo lygio nei TKG 94 straipsniu nustatytas bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis, kadangi taip padarius neišvengiamai atsirastų viena iš dviejų nepriimtinų pasekmių: arba nereikalinga ir bereikšmė taptų Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalyje tiesiogiai įtvirtinta galimybė dėl papildomo detalumo lygio sąskaitos pateikimo, arba į šias papildomo detalumo lygio sąskaitas reikėtų įtraukti tokią išsamią informaciją apie kvietimus (pavyzdžiui, viso numerio, į kurį skambinta, nurodymas), kad tokios informacijos pateikimas neišvengiamai prieštarautų galiojantiems teisės aktams dėl privatumo ir asmens duomenų apsaugos, ypač 1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 97/66/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos telekomunikacijų sektoriuje (toliau – Direktyva 97/66)(10) .
III – Įvertinimas
26. Šalių nuomonės akivaizdžiai skiriasi dėl trijų esminių aspektų. Pirma, dėl to, kaip reikėtų suprasti, kas yra bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis, pakankamas, kad būtų galima efektyviai patikrinti mokesčius už naudojimąsi telefono ryšio paslaugomis. Antra, dėl to, ar aukštesnis detalumo lygis nei bazinėje detalioje sąskaitoje Austrijoje padarytų Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalyje nustatytą papildomą detalumo lygį nereikalingą. Galiausiai dėl to, ar iš tiesų Austrijos vyriausybė negali pateikti aukštesnio standartinės sąskaitos detalumo lygio, nes tokiu būdu pažeistų naudotojo privatumą.
A – Bazinio detalių sąskaitų pateikimo lygio, kuris būtų pakankamas, kad naudotojai galėtų patikrinti mokesčius, nustatymo problema
27. Duomenys, kurie turi būti įtraukti į nemokamai naudotojui pateikiamą bazinio lygio detalią sąskaitą, nėra tiksliai apibrėžti Direktyvoje 98/10. Tai yra suprantama, atsižvelgiant į 14 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, kurioje nustatyta, kad nacionalinės reguliavimo institucijos gali nustatyti detalių sąskaitų bazinį lygį. Neabejotina, kad nustatyti specialų detalumo lygį, kurį privalomai turi atitikti nemokamai teikiamos sąskaitos už telefono ryšį, taip pat papildomus detalumo lygius, kurie gali būti rodomi (šiuo atveju, kaip tiesiogiai nustatyta 14 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, galimi papildomi mokesčiai), turi kiekvienos valstybės narės nacionalinė teisė.
28. Tačiau bet kuriuo atveju Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalyje nurodyti tikslai, kurių įgyvendinimą turėtų užtikrinti bazinis detalių sąskaitų pateikimo lygis. Šiuo tikslu joje nustatyta: „ < ... > detalios sąskaitos rodo pakankamą detalumo lygį, kad būtų galima patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi bendruoju fiksuoto telefono ryšio tinklu ir (arba) bendrojo fiksuoto telefono ryšio paslaugomis“. Viena iš šios tiesioginės Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalies nuostatos pasekmių – kad detalios sąskaitos turi užtikrinti minimalų detalumo lygį. Būtent šią minimalią ribą ir reikia nustatyti, sprendžiant nesutarimą tarp Komisijos ir Austrijos vyriausybės.
29. Reikia turėti omenyje, kad Direktyva 98/10 buvo priimta remiantis EB 100a straipsniu (po pakeitimo – EB 95 straipsnis), kurio 3 dalyje nustatyta: „Komisija savo pasiūlymuose, numatytuose 1 dalyje, dėl < ... > vartotojų apsaugos dėmesį kreipia į aukšto lygio apsaugą < ... > . Pagal atitinkamą kompetenciją šio tikslo taip pat siekia Europos Parlamentas ir Taryba.“
30. Todėl vertinant minimalų detalios sąskaitos detalumo lygį, kuris būtų pakankamas, kad telefono ryšio paslaugų naudotojai kaip vartotojai
galėtų patikrinti sumas, kurias išleis už telefono ryšio kvietimus, nereikia pamiršti aplinkybės, kad privalomai nustatant galimybę nemokamai naudotis sąskaita mokesčiams stebėti ir patikrinti telefono ryšio paslaugų naudotojams ketinta suteikti aukšto lygio apsaugą.
31. Todėl reikalinga apibrėžti, kokie minimalūs duomenys turi būti parodyti sąskaitoje, kad būtų galima efektyviai stebėti mokesčius už telefono ryšio paslaugas.
32. Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad išlaidos už kvietimus susideda iš kiekvieno atskiro kvietimo kainų sumos per sąskaitoje nurodytą laikotarpį. Be to, atskiri kvietimai ne visuomet kainuoja vienodai, nes suma priklauso nuo įvairių veiksnių, įskaitant trukmę, šalį, sritį, asmens, kuriam skambinta, telefono ryšio paslaugų operatorių (ypač mobiliojo ryšio telefonų atveju), savaitės dieną (gali būti specialūs tarifai tam tikromis dienomis, dažniausiai savaitgaliais) ir laiką, kuriuo buvo skambinta (tarifai gali skirtis, nelygu paros laikas).
33. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, neabejotina, kad bazinio lygio detaliose sąskaitose Austrijoje trūksta nemažos dalies duomenų, susijusių su šiais veiksniais, tačiau būtent šie veiksniai galiausia lemia kiekvieno kvietimo kainą, ir todėl sumą, mokėtiną už bendrą kvietimų per sąskaitoje nurodytą laikotarpį skaičių.
34. Nors sąskaitos Austrijoje atskirai rodo įvairias kvietimų rūšis, kiekvieno iš kvietimų kiekvienoje iš šių sąskaitoje nurodytų rūšių kaina faktiškai gali skirtis dėl veiksnių, kurie sąskaitoje paprasčiausiai neparodomi. Vadinasi, kadangi informacija sąskaitoje apie šiuos kiekvieno kvietimo kainą lemiančius veiksnius nepateikiama, abonentai negali atpažinti kiekvieno kvietimo, už kurį jiems pateikiama sąskaita, arba atkurti skaičiavimą, atliktą siekiant nustatyti sumą, kuria apmokestintas kiekvienas iš šių kvietimų.
35. Taigi nustatant kriterijų minimaliam duomenų, kurie turi būti parodomi bazinio lygio detalioje sąskaitoje, rinkiniui įvertinti, galima manyti, kad siekiant efektyviai patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už telefono ryšio kvietimus, kaip apibrėžta Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalyje, keliama viena esminė minimali sąlyga –
abonentas, lygindamas sąskaitoje parodytą informaciją su sutartyje su operatoriumi aptartais tarifais, turi turėti galimybę patikrinti kiekvieno kvietimo kainą ir patvirtinti, kad kvietimas iš tiesų buvo.
36. Priežasčių, kodėl Austrijoje negali būti specialiai apibrėžti duomenys, įtrauktini į standartinę detalią sąskaitą pagal Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalį, nėra. Reikia turėti omenyje, kad bet kuriuo atveju pasirinkimas turi atitikti vieną iš galimybių, kuri pagal išdėstytą kriterijų suteiktų vartotojams galimybę patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už telefono ryšio kvietimus.
37. Jeigu taikytume šį kriterijų, bazinis detalios sąskaitos detalumo lygis Austrijoje yra nepakankamas, kadangi gali skirtis kiekvieno atskiro kvietimo kiekvienoje iš šiose sąskaitose nurodytų tarifų grupių kaina dėl veiksnių, kurių pagal sąskaitą paprasčiausiai negalima patikrinti. Kad bazinio lygio detali sąskaita Austrijoje suteiktų galimybę efektyviai stebėti mokesčius už kvietimus, standartinio lygio detali sąskaita turi apimti informaciją apie šiuos veiksnius, kurie Austrijoje lemia kiekvieno atskiro kvietimo kainą.
38. Bazinis detalių sąskaitų detalumo lygis Austrijoje taip pat yra nepakankamas ne tik tarptautinių kvietimų bei kvietimų į mobiliojo ryšio telefonus atveju, tačiau ir regioninių bei nacionalinių kvietimų atveju. Bet kurio vieno iš šių rūšių kvietimų kaina skiriasi dėl veiksnių, kurie nėra parodyti sąskaitoje, tokių kaip, pavyzdžiui, kvietimo data ir laikas. Tarptautinių skambučių atveju kiekvieno kvietimo kaina be datos ir laiko gali taip pat skirtis pagal tai, ar šioje šalyje skambinta į fiksuoto ryšio, ar į mobiliojo ryšio telefoną. Bazinio lygio detalių sąskaitų pateikimas Austrijoje netgi nesuteikia galimybės abonentams sužinoti, į kurią konkrečiai šalį iš kiekvienos sąskaitoje nurodytos tarptautinio tarifo zonos šalių buvo skambinta.
39. Be to, kadangi naudotojai neturi galimybės efektyviai patikrinti ir kontroliuoti kiekvieno kvietimo kainos, analizuodami standartinę sąskaitą už telefono ryšį Austrijoje jie paprasčiausiai negali palyginti kiekvieno kvietimo kainos su tokios pat trukmės kvietimo kaina, kai skambinama per kitą telefono ryšio paslaugų operatorių.
40. Ši galimybė palyginti įvairių operatorių taikomus tarifus ir taip pat kitų ryšio paslaugas teikiančių įmonių paslaugų kainas yra reikalinga efektyviam konkurencingos rinkos vystymuisi šioje srityje(11) . Tai taip pat yra vienas iš Direktyvos 98/10 tikslų(12) .
41. Galiausia, svarbu paminėti, jog, priešingai nei tvirtina Austrijos vyriausybė, aplinkybė, kad vartotojai gali užginčyti savo sąskaitas už telefono ryšį, bei aplinkybė, kad 2001 metais 1 418 šios rūšies skundų buvo pateikta taikinimo komitetams ir kad skundo nagrinėjimo metu naudotojams buvo prieinami visi tikslūs su kvietimais susiję duomenys, negali būti laikoma požymiu, kad bazinio lygio detalios sąskaitos detalumo lygis Austrijoje yra pakankamas, kad būtų galima efektyviai patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi telefono ryšio paslaugomis, kaip apibrėžta Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalyje.
42. Vien galimybės pateikti skundą taikinimo komitetui egzistavimas ir aplinkybė, kad faktiškai skundai buvo pateikti, jokiu būdu nepakanka paneigti to, jog Austrijoje yra būtinos detalesnės bazinio lygio detalios sąskaitos nei šiuo metu reikalaujama šioje valstybėje narėje. Priešingai – būtent šis papildomas detalumo lygis suteikia vartotojams duomenis, būtinus savo skundams pagrįsti, ir todėl užtikrina didesnį taikinimo procedūrų efektyvumą.
43. Austrijos vyriausybė posėdyje taip pat teigė, kad kai kurie telefono ryšio paslaugų operatoriai savo abonentams pateikia aukštesnio detalumo lygio sąskaitas už telefono ryšį ir kad dėl šių bendrovių sąskaitų pateikiama daug mažiau skundų, palyginus su bendrovėmis, pateikiančiomis detalumo lygį, kurį Komisija vertina kaip nepakankamą. Tuo pat metu, tačiau iliustruodama priešingą atvejį, Austrijos vyriausybė taip pat pateikė keletą pavyzdžių, kai dėl kitų bendrovių, kurios siūlo savo abonentams labai aukštą detalumo lygį, taikinimo institucijoms buvo pateikta daug daugiau skundų.
44. Šia informacija paprasčiausiai išryškinama aplinkybė, kad, priešingai nei nuo ikiteisminės stadijos tvirtina Austrijos Respublika, aplinkybė, jog naudotojai gali pateikti skundą taikinimo komitetams, ir pateiktų skundų skaičius nesuteikia pagrindo teigti, kad Austrijoje nustatytas bazinis detalių sąskaitų už telefono ryšį detalumo lygis yra tinkamas, atsižvelgiant į Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalį. Prieštaringi Austrijos Respublikos pateikti pavyzdžiai aiškiai rodo, kad tarp detalių sąskaitų detalumo lygio ir taikinimo komitetams pateiktų skundų skaičiaus nėra tiesioginio ryšio.
45. Pirma, priešingai Austrijos Respublikos palaikomam požiūriui, didesnis skundų dėl žemesnio detalumo lygio sąskaitų skaičius gali būti susijęs būtent su aplinkybe, kad abonentams sudėtinga efektyviai patikrinti tokias sąskaitas. Kitaip tariant, didesnis skundų skaičius nebūtinai gali būti susijęs su aplinkybe, kad naudotojai gali efektyviai patikrinti išlaidas, o, priešingai, gali būti abejonių ir netikrumo padarinys, kadangi detalumo lygis yra nepakankamas, kad vartotojai galėtų efektyviai patikrinti šias išlaidas.
46. Antra, kadangi klaidų sąskaitose už telefono ryšį skaičius paprastai priklauso nuo telefono ryšio paslaugų bendrovės ir kadangi tokias klaidas paprastai lengviau aptikti detalesnėje sąskaitoje, gali būti pateikiama daugiau skundų dėl tam tikrų bendrovių, pateikiančių aukštesnio detalumo lygio sąskaitas.
B – Prieštaravimas, kad aukštesnis standartinės sąskaitos detalumo lygis yra nepriimtinas, nes egzistuoja nuostata, numatanti papildomą detalumo lygį
47. Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nustatyta, kad papildomi detalumo lygiai gali būti siūlomi abonentams pagal prieinamus tarifus arba nemokamai.
48. Vis dėlto reikėtų pažymėti, kad, priešingai Austrijos vyriausybės tvirtinimams, papildomo detalumo lygio nei šiuo metu rodomas bazinio lygio detaliose sąskaitose Austrijoje priėmimas nepadarytų šios nuostatos bereikšmės. Vis dar įmanoma į sąskaitas, kurios gali būti siūlomos abonentams pagal prieinamus tarifus arba nemokamai, kaip apibrėžta Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje, įtraukti kitus duomenis.
49. Faktiškai įmanoma abonentams pateikti papildomo detalumo lygio sąskaitas, kad, atsižvelgiant į rinkos sąlygas, vartotojai dar lengviau galėtų patikrinti mokesčius, arba pateikti abonentams papildomą informaciją apie naudojimąsi telefono ryšio paslauga.
50. Nėra neįmanoma įsivaizduoti, kad kai kurie abonentai gali būti suinteresuoti gauti sąskaitas, kiekvieno kvietimo atveju rodančias skaičiavimų siekiant nustatyti kainą detales arba konkrečiai nurodančias įvairias kiekvieno kvietimo kainos sudedamąsias dalis, atskiriančias, pavyzdžiui, neto ir bruto kainą.
51. Taip pat įmanoma, kad abonentas pageidautų informacijos apie priimtų kvietimų skaičių ir bendrą trukmę per sąskaitoje nurodytą laikotarpį, kad galėtų palyginti atliktų kvietimų trukmę ir kainą su priimtų kvietimų trukme ir kaina.
52. Tokios rūšies informacija galėtų būti parodoma sąskaitoje, pateikiančioje aukštesnio detalumo lygį nei bazinis detalių sąskaitų lygis, su sąlyga, kad abonentai yra suinteresuoti gauti tokios rūšies papildomą informaciją už užmokestį ir, žinoma, kad Austrijos valdžios institucijos mano esant tinkama, kad tokia informacija būtų prieinama abonentams, atsižvelgiant į specifines kiekvienos nacionalinės rinkos sąlygas.
53. Iš to, kas paminėta anksčiau, akivaizdu, kad, priešingai nei siekia įrodyti Austrijos vyriausybė, papildomo detalumo lygio prie šiuo metu nurodyto TKG 94 straipsnio 1 dalyje įtraukimas į standartinę detalią sąskaitą už telefono ryšį Austrijoje, siekiant perkelti Direktyvos 98/10 14 straipsnio 2 dalį, nepadarytų papildomo detalumo lygio pateikimo, kaip tiesiogiai leidžiama pastarąja nuostata, bereikšmio.
C – Tariamas prieštaravimas teisės normoms dėl privatumo apsaugos
54. Dėl detalių sąskaitų pateikimo Direktyvos 97/66 7 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „abonentai turi teisę gauti nedetalizuotas sąskaitas“. Ši nuostata visiškai atitinka Direktyvos 98/10 14 straipsnio 1 dalies antrąją įtrauką, kurioje nustatyta, kad valstybės narės užtikrina naudotojų galimybę naudotis „detalios sąskaitos pateikimu ir atrankiniu kvietimo blokavimu kaip pageidautinomis priemonėmis“. Savo ruožtu Direktyvos 97/66 7 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad „siekdamos suderinti detalizuotas sąskaitas gaunančių abonentų teises ir skambinančių vartotojų bei abonentų, kuriems buvo skambinta, teisę į privatumą, valstybės narės taiko nacionalines nuostatas < … > “.
55. Valstybėms narėms suteikta laisvė imtis priemonių skambinančiųjų bei abonentų, kuriems buvo skambinta, teisėms į privatumą apsaugoti vis dėlto nėra nesuderinama su užtikrinimu naudotojams, kuriems skirtos sąskaitos, galimybės patikrinti ir stebėti išlaidas už telefono ryšio kvietimus, už kuriuos jie turės sumokėti.
56. Šiuo atžvilgiu, kaip pažymi Komisija savo dublike, nėra akivaizdu, kaip vien abonento, kuriam buvo skambinta, šalies ar srities kodo arba kiekvieno kvietimo datos ir laiko nurodymas gali sudaryti asmens duomenis, kaip apibrėžta Direktyvoje 97/66, ir leisti Austrijos vyriausybei užkirsti kelią įtraukti tokius duomenis į detalias sąskaitas už telefono ryšį. Pirma, toks sprendimas peržengtų būtinybės apsaugoti telefono ryšio paslaugų naudotojų teisės į privatumą ribas. Antra, jis negrįžtamai atimtų iš abonentų teisę pagal sąskaitas patikrinti ir stebėti kiekvieno kvietimo kainą, kadangi jiems būtų užkirsta galimybė naudotis duomenimis, lemiančiais kiekvieno kvietimo kainą.
57. Papildomų duomenų, kaip nurodyta šios išvados 49–52 punktuose, kurie gali būti įtraukti į papildomo detalumo lygio sąskaitas, įtraukimas taip pat nėra Austrijos vyriausybės nurodytų teisės nuostatų pažeidimas.
58. Austrijos vyriausybė turi pagrindą manyti, kad abonento, kuriam buvo skambinta, numerio su tam tikrais ištrintais skaitmenimis (taigi, pavyzdžiui, paskutinių keturių skaitmenų identifikuoti neįmanoma) nurodymas(13) yra būtina priemonė suderinti abonento teisę į detalizuotą sąskaitą su skambinusiojo teise į privatumą. Vis dėlto tai nėra priežastis teigti, kad bazinio lygio detali sąskaita negali rodyti kiekvieno kvietimo atskirai ir atitinkamų duomenų, skirtų patikrinti ir stebėti kvietimo kainą, įskaitant laiką ir trukmę, šalies ir srities kodus arba mobiliojo ryšio telefonų kodus.
IV – Išvada
59. Dėl pirmiau išdėstytų priežasčių Teisingumo Teismui siūlau:
1. Pripažinti, jog nustatydama bazinio lygio detalių sąskaitų pateikimą, pagal kurį sumos nurodomos tik pagal mokesčių rūšis ir pagal kurį neužtikrinamas pakankamas detalumas, kad vartotojas galėtų efektyviai patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi telefono ryšio paslaugomis, Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1998 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/10/EB dėl atvirojo tinklo nuostatos (ATN) taikymo balso telefonijai ir visuotinės telekomunikacijų paslaugos konkurencingoje aplinkoje 14 straipsnio 2 dalį.
2. Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
(1) .
(2)
–	OL L 101, p. 24.
(3)
–	2000 m. gruodžio 7 d. Sprendimas Komisija prieš Italiją, C‑423/99, Rink. p. I‑11167, ir 2002 m. birželio 13 d. Sprendimas Komisija prieš Prancūziją, C-‑286/01, Rink. p. I‑5463.
(4)
–	OL L 108, p. 33.
(5)
–	OL L 108, p. 21.
(6)
–	OL L 108, p. 7.
(7) –	OL L 108, p. 51.
(8)
–	Šis tęstinumas yra pakankamai akivaizdus, kadangi Direktyvos 2002/22/EB penkioliktojoje konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad „Telefono ryšio paslaugos prieinama kaina yra susijusi su paslaugų gavėjų gaunama informacija apie telefono naudojimo sąnaudas ir telefono naudojimo kainą palyginti su kitomis paslaugomis, taip pat susijusi ir su jų galimybe kontroliuoti savo išlaidas. Todėl prieinama kaina reiškia tam tikros galios suteikimą vartotojams, nustatant tam tikrus įpareigojimus įmonėms, paskirtoms vykdyti universaliųjų paslaugų įpareigojimus. Tokie įpareigojimai – iki tam tikro lygio detalizuotos sąskaitos < … > “.
(9)
–	Faktiškai Direktyvos 2002/22/EB I priede nustatyta, jog valstybės narės privalo užtikrinti, kad nacionalinės reguliavimo institucijos „galėtų nustatyti sąskaitų, kurias paskirtosios įmonės < ... > nemokamai teikia vartotojams, pagrindinį detalizavimo lygį, kad jie galėtų:
i) patikrinti ir kontroliuoti mokesčius už naudojimąsi viešuoju telefono ryšio tinklu fiksuotoje vietoje ir (arba) už susijusias viešai prieinamas telefono ryšio paslaugas ir
ii) tinkamai stebėti naudojimąsi jais ir išlaidas ir taip galėtų pakankamai gerai kontroliuoti savo sąskaitas.
Tam tikrais atvejais taikant pagrįstus tarifus arba nemokamai abonentams gali būti suteikiamos papildomos sąskaitos detalės.“
(10)
–	OL L 24, p. 1.
(11)
–	Šiuo tikslu Direktyvos 98/10 preambulėje (ketvirtoji konstatuojamoji dalis) nustatyta, kad „ < … > telefono paslaugos įperkamumas yra susijęs su informacija, kurią naudotojai gauna apie naudojimosi telefonu savikainą, taip pat apie naudojimosi telefonu savikainą, palyginti su kitomis paslaugomis“.
(12)
–	Kaip akivaizdu iš Direktyvos 98/10 trečiosios, penktosios, vienuoliktosios, keturioliktosios ir septynioliktosios konstatuojamųjų dalių.
(13)
–	Kaip tiesiogiai nustatyta Direktyvos 97/66 preambulėje (aštuonioliktoji konstatuojamoji dalis): „kadangi įdiegus detalizuotas sąskaitas pagerėjo abonento galimybės patikrinti paslaugų teikėjo apskaičiuotų mokesčių teisingumą; kadangi kartu tai gali kelti pavojų visuomenei prieinamų telekomunikacijų paslaugų vartotojo privatumui; kadangi dėl to, siekdamos apsaugoti vartotojo privatumą, valstybės narės turi skatinti plėtoti tokias pasirinktinas telekomunikacijų paslaugas kaip alternatyvios apmokėjimo priemonės, kurios garantuotų anoniminę ar visiškai privačią prieigą prie visuomenei prieinamų telekomunikacijų paslaugų, pavyzdžiui, įvesti taksofono korteles arba sudaryti sąlygas atsiskaityti kreditine kortele; kadangi, antra vertus, valstybės narės dėl tos pačios priežasties gali pareikalauti ištrinti tam tikrus skaitmenis iš detalizuotose sąskaitose nurodytų numerių, kuriems buvo skambinta“.