Laikina versija
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO PAVADUOTOJO NUTARTIS
2025 m. liepos 23 d.(*)
„ Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Apeliacinis skundas – SESV 278 ir 279 straipsniai – Prašymas sustabdyti vykdymą – Prašymas sustabdyti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo panaikintų reglamento nuostatų galiojimą – Reglamentas (EB) Nr. 1925/2006 – Tam tikrų medžiagų ir preparatų, kurių sudėtyje yra hidroksiantraceno darinių, uždraudimas ir jų kontrolė – Reglamentas (ES) 2021/468 – 1 straipsnio 1 punkto pirmas ir antras įrašai ir 2 punkto pirmas ir antras įrašai – Skuba “
Byloje C‑54/25 P-R
dėl 2025 m. vasario 26 d. pagal SESV 278 ir 279 straipsnius pateikto prašymo sustabdyti vykdymą
Europos Komisija, atstovaujama S. Delaude, I. Galindo Martín, B. Rous Demiri ir F. van Schaik,
apeliantė,
dalyvaujant kitai proceso šaliai
Ortis SA, įsteigtai Biutgenbache (Belgija), atstovaujamai avocat A. de Brosses,
ieškovei pirmojoje instancijoje ir prašymo pateikėjai šiame procese,
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO PAVADUOTOJAS,
išklausęs generalinį advokatą M. Szpunar,
priima šią
Nutartį
1        Prašymu taikyti laikinąsias apsaugos priemones Ortis SA prašo Teisingumo Teismo sustabdyti 2021 m. kovo 18 d. Komisijos reglamento (ES) 2021/468, kuriuo dėl augalų, kuriuose yra hidroksiantraceno darinių, rūšių iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1925/2006 III priedas (OL L 96, 2021, p. 6) (toliau – ginčijamos Reglamento 2021/468 nuostatos), 1 straipsnio 1 punkto pirmo ir antro įrašų ir 2 punkto pirmo ir antro įrašų galiojimą.
2        Šis prašymas pateiktas kartu su 2025 m. sausio 27 d. Europos Komisijos pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį pateiktu apeliaciniu skundu dėl 2024 m. lapkričio 13 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimo Ortis / Komisija (T‑271/21, EU:T:2024:804) (toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo buvo panaikintos ginčijamos Reglamento 2021/468 nuostatos.
Teisinis pagrindas
Reglamentas Nr. 1925/2006
3        2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1925/2006 dėl maisto produktų papildymo vitaminais ir mineralais bei tam tikromis kitomis medžiagomis (OL L 404, 2006, p. 26), iš dalies pakeisto 2017 m. liepos 5 d. Komisijos reglamentu (ES) 2017/1203 (OL L 173, 2017, p. 9) (toliau – Reglamentas Nr. 1907/2006), 8 straipsnio „Medžiagos, kurių naudojimą draudžia, riboja arba prižiūri Bendrija“ 2 dalyje nustatyta:
„Jei būtina, Komisija savo iniciatyva arba remdamasi valstybių narių pateikta informacija, kiekvieną kartą, atsižvelgdama į [Europos maisto saugos tarnybos (EFSA)] turimos informacijos vertinimą, pagal 14 straipsnio 3 dalyje nurodytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu gali priimti sprendimą dėl medžiagos ar ingrediento įtraukimo į III priedą. Visų pirma:
a)      jei buvo nustatytas žalingas poveikis sveikatai, medžiaga ir (arba) ingredientas, kurio sudėtyje yra tos medžiagos:
i)      įtraukiami į III priedo A dalį ir yra draudžiama jais papildyti maisto produktus ar juos naudoti gaminant maisto produktus; arba
ii)      įtraukiami į III priedo B dalį ir yra leidžiama jais papildyti maisto produktus ar juos naudoti gaminant maisto produktus tik ten nurodytomis sąlygomis;
b)      jei nustatoma žalingo poveikio sveikatai galimybė, tačiau yra abejonių moksliniu požiūriu, medžiaga įtraukiama į III priedo C dalį.
Esant neišvengiamoms skubos priežastims Komisija gali pasinaudoti skubos procedūra, nurodyta 14 straipsnio 4 dalyje, ir įtraukti medžiagą arba ingredientą į III priedo A arba B dalis.“
4        Reglamento Nr. 1925/2006 III priede „Medžiagos, kurių naudojimas maisto produktuose draudžiamas, apribotas arba kurį prižiūri Bendrija“ numatyta:
„A dalis – Draudžiamos naudoti medžiagos
<...>
B dalis – Medžiagos, kurių naudojimas yra apribotas
C dalis – Medžiagos, kurių naudojimą prižiūri Bendrija
<...>“
Reglamentas 2021/468
5        Reglamento 2021/468 8 ir 11 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„8)      atsižvelgdama į tai, kad ekstraktuose gali būti aloemodino ir emodino, [EFSA] padarė išvadą, kad hidroksiantraceno dariniai [toliau – HAD] turėtų būti laikomi genotoksiškais ir kancerogeniškais, jeigu nėra konkrečių priešingų duomenų, ir kad esama susirūpinimo ekstraktų, kurių sudėtyje yra [HAD], sauga, nors netikrumas išlieka. [EFSA] negalėjo pateikti rekomendacijos dėl [HAD] paros dozės, kuri nekeltų pavojaus žmonių sveikatai;
9)      atsižvelgiant į didelį žalingą poveikį sveikatai, susijusį su aloemodino [ir] emodino <...> naudojimu maiste, ir į tai, kad negalima nustatyti [HAD] paros dozės, kuri nekeltų pavojaus žmonių sveikatai, tokios medžiagos turėtų būti uždraustos. Todėl aloemodino [ir] emodino <...> preparatai <...> turėtų būti įtraukti į Reglamento <...> Nr. 1925/2006 III priedo A dalį;
10)      gamybos metu [HAD] gali būti pašalinti iš augalų preparatų taikant kelis filtravimo procesus, po kurių gaunami produktai, kuriuose tėra tik tokių medžiagų priemaišų pėdsakų;
11)      kadangi yra galimybė, kad bus padarytas žalingas poveikis sveikatai, susijęs su Rheum, Cassia ir Rhamnus bei jų preparatų naudojimu maiste, tačiau tebesama mokslinio netikrumo, ar tokių preparatų sudėtyje yra Reglamento <...> Nr. 1925/2006 III priedo A dalyje išvardytų medžiagų, tokias medžiagas turėtų prižiūrėti [Europos] Sąjunga, todėl jos turėtų būti įtrauktos į Reglamento <...> Nr. 1925/2006 III priedo C dalį.“
6        Reglamento 2021/468 1 straipsnyje numatyta:
„Reglamento <...> Nr. 1925/2006 III priedas iš dalies keičiamas taip:
1)      A dalyje abėcėlės tvarka įrašomi šie įrašai:
„aloemodinas ir visi preparatai, kuriuose yra šios medžiagos“;
„emodinas ir visi preparatai, kuriuose yra šios medžiagos“;
<...>
2)      C dalyje abėcėlės tvarka įrašomi šie įrašai:
„preparatai iš Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon ir jų hibridų šaknų arba šakniastiebių, kurių sudėtyje yra [HAD]“;
„preparatai iš Cassia senna L. lapų arba vaisių, kurių sudėtyje yra [HAD]“;
<...>“
Ginčo aplinkybės
7        Ginčo aplinkybės išdėstytos skundžiamo sprendimo 2–17 punktuose ir šio proceso tikslais jas galima apibendrinti taip, kaip nurodyta toliau.
8        Ieškovė yra Belgijoje įsteigta bendrovė, gaminanti ir parduodanti maisto papildus, sudarytus iš velniapupės (Cassia angustifolia Vahl) ir rabarbarų (Rheum palmatum L. arba Rheum officinale Baillon).
9        2016 m. birželio 29 d. Komisija paprašė EFSA įvertinti turimą informaciją apie HAD iš visų šaltinių naudojimo maisto produktuose saugą. Ji taip pat paragino šią instituciją rekomenduoti HAD paros dozę, kuri nekeltų susirūpinimo dėl žalingo poveikio plačiosios visuomenės sveikatai ir, kai taikoma, pažeidžiamų visuomenės grupių sveikatai. HAD sudaro nevienodos ir skirtingos struktūros cheminių medžiagų kategoriją ir natūraliai aptinkami įvairiose augalų rūšyse, pavyzdžiui, tam tikrose Aloe rūšyse bei tam tikruose vaisiuose ir daržovėse. Dėl vidurius laisvinančio poveikio jie plačiai naudojami maisto papilduose ir augaliniuose vaistuose.
10      2017 m. lapkričio 22 d. EFSA priėmė mokslinę rekomendaciją Safety of hidroksianthracene derivates for use in food (Maiste naudojamų hidroksiantraceno darinių sauga), o jos išvados pakartotos skundžiamo sprendimo 6 punkte:
„[H]idroksiantraceno dariniai, emodinas, aloemodinas ir giminingos struktūros medžiaga dantronas yra genotoksiški in vitro. Taip pat įrodyta, kad alavijo ekstraktai yra genotoksiški in vitro dėl, labai tikėtina – bent iš dalies, kaip teigiama ekspertų grupės išvadose, ekstrakte esančių [HAD]. Tačiau ekspertų grupė taip pat pažymėjo, kad alavijo ekstraktuose, kuriuose yra mažas hidroksiantraceno kiekis, yra vienas ar keli papildomi genotoksiški komponentai.
Be to, buvo įrodyta, kad aloemodinas yra genotoksiškas pelėms, alavijo ekstraktas iš viso lapo – kancerogeniškas žiurkėms ir kad yra įrodymų dėl giminingos struktūros dantrono kancerogeniškumo šių dviejų rūšių graužikams. Atsižvelgdama į tai, kad ekstraktuose gali būti aloemodino ir emodino, ekspertų grupė padarė išvadą, kad [HAD] turėtų būti laikomi genotoksiškais ir kancerogeniškais, jeigu nėra konkrečių priešingų duomenų, kaip reino atveju, ir kad esama susirūpinimo ekstraktų, kurių sudėtyje yra [HAD], sauga, nors abejonių išlieka. Ekspertų grupė negalėjo pateikti nuomonės dėl su maistu suvartoto [HAD], kuris nekeltų susirūpinimo dėl žalingo poveikio plačiosios visuomenės sveikatai ir, kai taikoma, pažeidžiamų gyventojų grupių sveikatai.“
11      Remdamasi šiomis išvadomis, 2018 m. birželio 22 d. Komisija pateikė pradinį pasiūlymą dėl reglamento, skirtą diskusijoms su ekspertų grupe maisto papildų ir papildytų maisto produktų klausimais.
12      2020 m. kovo 4 d. reglamento projektas buvo pateiktas viešoms konsultacijoms, siekiant suteikti visoms suinteresuotosioms šalims galimybę pareikšti savo nuomonę. Jame buvo numatyta, pirma, uždrausti, be kita ko, dėti į maisto produktus arba naudoti maisto produktų gamyboje „aloemodiną ir visus ekstraktus, kuriuose yra šios medžiagos“, taip pat „emodiną ir visus ekstraktus, kuriuose yra šios medžiagos“, ir, antra, užtikrinti, be kita ko, „ekstraktų iš Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon ir jų hibridų šaknų arba šakniastiebių, kurių sudėtyje yra [HAD]“, Sąjungos kontrolę.
13      2021 m. kovo 18 d. Komisija priėmė Reglamentą 2021/468, o jo 1 straipsnio 1 punkto pirmu ir antru įrašais aloemodiną ir emodiną, taip pat visus preparatus, kuriuose yra šių medžiagų, įtraukė į Reglamento Nr. 1925/2006 III priedo A dalį. Be to, Reglamento 2021/468 1 straipsnio 2 punkto pirmu ir antru įrašais Komisija į Reglamento Nr. 1925/2006 III priedo C dalį įtraukė preparatus iš Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon ir jų hibridų šaknų arba šakniastiebių, kurių sudėtyje yra HAD, ir preparatus iš Cassia senna L. lapų arba vaisių, kurių sudėtyje yra HAD.
Šalių reikalavimai
14      Ortis Teisingumo Teismo prašo:
–        sustabdyti ginčijamų Reglamento 2021/468 nuostatų galiojimą, kol Teisingumo Teismas priims sprendimą dėl apeliacinio skundo, ir
–        priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
15      Komisija Teisingumo Teismo prašo:
–        atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones ir
–        atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Dėl prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones
16      Iš pradžių reikia priminti, kad pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnio pirmą pastraipą Bendrojo Teismo sprendimo vykdymas dėl apeliacinio skundo iš esmės nesustabdomas. Vis dėlto šio statuto 60 straipsnio antroje pastraipoje nustatyta, kad, nukrypstant nuo SESV 280 straipsnio, Bendrojo Teismo sprendimai, kuriais panaikinamas reglamentas, įsigalioja tik pasibaigus šio statuto 56 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytam apeliacinio skundo padavimo laikotarpiui arba, jeigu per tą laikotarpį paduodamas apeliacinis skundas, nuo apeliacinio skundo atmetimo dienos, nepažeidžiant šalies teisės, vadovaujantis SESV 278 ir 279 straipsniais, kreiptis į Teisingumo Teismą dėl panaikinto reglamento galiojimo sustabdymo arba dėl kitos laikinosios apsaugos priemonės nustatymo (2016 m. liepos 7 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Komisija / Bilbaína de Alquitranes ir kt., C‑691/15 P-R, EU:C:2016:597, 16 punktas).
17      Teisingumo Teismo procedūros reglamento 160 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad prašymuose dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo turi būti nurodomas bylos dalykas, aplinkybės, patvirtinančios skubą, ir faktiniai bei teisiniai pagrindai, prima facie pagrindžiantys tai, kad prašoma laikinosios apsaugos priemonė būtų paskirta. Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas gali taikyti laikinąją apsaugos priemonę tik jei įrodyta, kad jos taikymą prima facie pateisina faktinės ir teisinės aplinkybės (fumus boni juris) ir kad ji skubi dėl to, jog siekiant, kad būtų išvengta rimtos ir nepataisomos žalos jos prašančios šalies interesams, būtina, kad ji būtų priimta ir pradėtų veikti dar prieš priimant sprendimą dėl esmės. Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas prireikus taip pat palygina esamus interesus. Šios sąlygos yra kumuliacinės, todėl prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones turi būti atmestas, jei viena iš jų netenkinama (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Vivendi / Komisija, C‑90/24 P(R), EU:C:2024:318, 56 punktą).
18      Šiuo atveju pirmiausia reikia išnagrinėti skubos sąlygą.
Argumentai
19      Dėl skubos sąlygos Ortis teigia, kad jeigu ginčijamų Reglamento 2021/468 nuostatų galiojimas nebūtų sustabdytas, kol Teisingumo Teismas priims sprendimą dėl apeliacinio skundo, jai būtų padaryta didelė ir nepataisoma žala, kurią sudaro pakenkimas jos įvaizdžiui ir pajamų praradimas, galintys lemti jos išnykimą.
20      Šiuo aspektu Ortis tvirtina, kad šiose ginčijamose nuostatose įtvirtintas draudimas maisto produktuose naudoti aloemodiną ir emodiną reiškia prekybos jos maisto papildais „Fruits & Fibres“ nutraukimą. Neįmanoma įrodyti, kad šiuose maisto papilduose nėra aloemodino ir emodino, nes šių medžiagų natūraliai gali būti rabarbarų šaknyse, iš kurių jie gaminami. Be to, analizės metodai, taikomi tikrinant minėtų medžiagų buvimą, neduoda stabilių rezultatų.
21      Ortis pažymi, kad šių maisto papildų pardavimas, nelygu metai, sudaro 60–68 % jos apyvartos ir bendrosios pardavimo maržos. Be to, jų prekybos nutraukimas paveiktų beveik visus jos klientus, nes daugiau nei 96 % klientų perka šio asortimento produktus.
22      Ortis teigia, kad tokia padėtis ją greitai prives prie nemokumo. Ji, kaip šeimos įmonė, negauna grupės finansinės paramos, o jos finansinė būklė jau yra nestabili. Be to, jos biudžetas yra nedidelis, turimos kredito linijos leidžia padengti tik 28 dienas veiklos nuostolių ir nėra galimybės pasinaudoti naujais kreditais. Pajamų, kurių tikimasi iš jau pristatytų asortimento „Fruits & Fibres“ produktų ir kitų asortimentų produktų, taip pat nepakanka jos išlaidoms padengti.
23      Ortis priduria, kad ji negali įvykdyti savo finansinių įsipareigojimų ir kurdama pakaitinius produktus. Šiuo aspektu ji teigia, kad produktų „Fruits & Fibres“ draudimo nebuvo galima numatyti iki 2023 m. vasaros, kai nacionalinės maisto saugos institucijos nustatė HAD buvimą, ir kad naujo produktų asortimento kūrimas ir pateikimas rinkai yra lėtas, brangus procesas, kurio rezultatas neaiškus.
24      Komisija teigia, kad skubos sąlyga neįvykdyta.
25      Konkrečiai kalbant, iš Ortis interneto svetainės nėra aišku, ar jos daugiausiai parduodami produktai yra penki asortimento „Fruits & Fibres Regular“ produktai, nes jie nepaminėti šioje interneto svetainėje skelbiamame „geriausių pardavimų“ sąraše.
26      Be to, iš prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones matyti, kad Ortis buvo sunku gauti pelno dar iki 2023 ir 2024 m. nacionalinių priežiūros institucijų nurodymo atšaukti ir pašalinti produktus. Prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 38–41 punktuose nurodytos finansinės prognozės buvo parengtos atsižvelgiant į aiškią veiklos nuostolių situaciją, susidariusią dėl materialinių nuostolių arba atitinkamos įmonės turto išnykimo.
27      Komisija taip pat remiasi 2016 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutartimi ICA Laboratories ir kt. / Komisija (C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462) ir teigia, kad labai reguliuojamoje rinkoje, kurioje kompetentingos valdžios institucijos gali greitai įsikišti, jei kyla pavojus visuomenės sveikatai, atitinkamos įmonės turi apsisaugoti nuo šio įsikišimo padarinių vykdydamos tinkamą politiką.
Vertinimas
28      Pagal suformuotą jurisprudenciją laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūros tikslas – garantuoti būsimo galutinio sprendimo veiksmingumą, kad būtų išvengta Teisingumo Teismo užtikrinamos teisinės apsaugos spragų. Būtent siekiant šio tikslo, skubą reikia vertinti atsižvelgiant į būtinybę priimti laikiną sprendimą tam, kad šalis, kuri prašo taikyti laikinąsias apsaugos priemones, nepatirtų didelės ir nepataisomos žalos. Ši šalis ir turi įrodyti, kad ji, nenorėdama patirti tokios žalos, negali laukti, kol bus priimtas sprendimas dėl bylos esmės. Siekiant patvirtinti tokios didelės ir nepataisomos žalos egzistavimą nereikia reikalauti absoliučiai tiksliai įrodyti, kad bus padaryta žala. Pakanka, kad šią žalą būtų galima pakankamai tiksliai numatyti (2018 m. gruodžio 17 d. Nutarties Komisija / Lenkija, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, 60 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
29      Be to, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, vertindamas tik skubos sąlygą, turi daryti prielaidą, kad taikyti laikinąsias apsaugos priemones prašančio subjekto pateikti prieštaravimai gali būti pagrįsti, tačiau tai nereiškia, kad teisėjas laikosi kokios nors pozicijos dėl tokių prieštaravimų esmės. Didelė ir nepataisoma žala, kurios tikėtinumą reikia įrodyti, yra ta, kuri atitinkamu atveju būtų padaryta atsisakius taikyti prašomas laikinąsias apsaugos priemones, jei ieškinys dėl esmės vėliau būtų patenkintas (2018 m. gruodžio 17 d. Nutarties Komisija / Lenkija, C‑619/18 R, EU:C:2018:1021, 61 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
30      Nors tam, kad būtų nustatyta, jog ši žala patiriama, nebūtina reikalauti, kad žalos atsiradimas ir neišvengiamumas būtų nustatyti visiškai užtikrintai, ir užtenka, kad žala būtų pakankamai tikėtina, vis dėlto šalis, kuri prašo taikyti laikinąją apsaugos priemonę, privalo įrodyti faktines aplinkybes, kuriomis grindžiama galimybė patirti tokią žalą (šiuo klausimu žr. 2025 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Advanz Pharma / Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
31      Šiuo aspektu jau reikia konstatuoti, kad Ortis neįvykdė šio reikalavimo, kiek tai susiję su žala jos įvaizdžiui, nurodyta prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 34 punkte. Šiame prašyme ji nepateikia informacijos, galinčios įrodyti jos tikimybę.
32      Dėl žalos jos finansiniam gyvybingumui, kurią taip pat nurodo Ortis ir kuri atsirado netekus pajamų dėl to, kad buvo nutraukta prekyba jos asortimento „Fruits & Fibres“ produktais, pirma, reikia konstatuoti, kad pagal Reglamento 2021/468, kuriuo iš dalies pakeista Reglamento Nr. 1925/2006 III priedo C dalis, susijusi su tikrinamomis medžiagomis, 1 straipsnio 2 punkto pirmą ir antrą įrašus nedraudžiama prekiauti produktais, kurių sudėtyje yra tokių medžiagų. Taigi Reglamento 2021/468 1 straipsnio 2 dalies pirmas ir antras įrašai negali būti šios žalos priežastis.
33      Vadinasi, skubos sąlyga netenkinama, kiek tai susiję su prašymu sustabdyti šios nuostatos taikymą.
34      Dėl Reglamento 2021/468 1 straipsnio 1 punkto pirmo ir antro įrašų, kuriais į Reglamento Nr. 1925/2006 III priedo A dalį įtrauktas aloemodinas ir emodinas, taip pat visi preparatai, kuriuose yra šių medžiagų, pažymėtina, kad jų neatidėliotino įgyvendinimo pasekmė – draudimas naudoti šias medžiagas ir preparatus maisto produktuose.
35      Prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 15 ir 16 punktuose Ortis, be kita ko, teigia, o Komisija to neginčija, kad jos asortimento „Fruits & Fibres“ maisto papildų sudėtyje yra tokių medžiagų, nes jų natūraliai yra rabarbarų Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon šaknyse, iš kurių gaminami šie produktai ir kurių fiziologinė funkcija yra pagerinti žarnyno praeinamumą. 16 punkte Ortis patikslina, kad šią išvadą patvirtina „įvairios analizės“, ir, be kita ko, daro nuorodą į 2021 m. gegužės 18 d. tyrimų ataskaitą, kurią ji pavedė atlikti dėl produkto „Frutta & Fibre Classico“ ir kuri nurodyta jos rašytinių pastabų A.5.9 priede vykstant procesui Bendrajame Teisme, per kurį buvo priimtas skundžiamas sprendimas.
36      Iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos, visų pirma iš prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 6–9 punktų, taip pat iš Komisijos pastabų 16–22 punktų matyti, kad Belgijos, Prancūzijos ir Liuksemburgo valdžios institucijos, kompetentingos vykdyti oficialią maisto produktų kontrolę pagal 2017 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2017/625 dėl oficialios kontrolės ir kitos oficialios veiklos, kuri vykdoma siekiant užtikrinti maisto ir pašarų srities teisės aktų bei gyvūnų sveikatos ir gerovės, augalų sveikatos ir augalų apsaugos produktų taisyklių taikymą, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 999/2001, (EB) Nr. 396/2005, (EB) Nr. 1069/2009, (EB) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 652/2014, (ES) 2016/429 ir (ES) 2016/2031, Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1/2005 ir (EB) Nr. 1099/2009 bei Tarybos direktyvos 98/58/EB, 1999/74/EB, 2007/43/EB, 2008/119/EB ir 2008/120/EB, ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 854/2004 ir (EB) Nr. 882/2004, Tarybos direktyvos 89/608/EEB, 89/662/EEB, 90/425/EEB, 91/496/EEB, 96/23/EB, 96/93/EB ir 97/78/EB bei Tarybos sprendimas 92/438/EEB (OL L 95, 2017, p. 1), 137 ir 138 straipsnius, rėmėsi Reglamente 2021/468 nustatytu draudimu naudoti aloemodiną ir emodiną maisto produktuose, kai 2023 ir 2024 m. priėmė sprendimus atšaukti ir pašalinti Ortis asortimento „Fruits & Fibres“ produktus. Savo pastabų 20 punkte Komisija taip pat remiasi 2024 m. gegužės 16 d. Belgijos maisto saugos priežiūros tarnybos sprendimu, kuriuo ši institucija taip pat paprašė Ortis parengti „veiksmų planą“, kad būtų įrodyta visų jos partijų ir maisto papildų, kurių sudėtyje yra rabarbarų Rheum palmatum L. ir (arba) Rheum officinale Baillon ir jų hibridų ekstrakto, atitiktis Reglamentui Nr. 1925/2006.
37      Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, atrodo tikėtina, kad, kaip teigia Ortis, pagal Reglamento Nr. 2021/468 1 straipsnio 1 punkto pirmą ir antrą įrašus jai draudžiama prekiauti savo produktų asortimentu „Fruits & Fibres“.
38      Antra, reikia pažymėti, kad šios nutarties 32 punkte nurodyta žala yra vien finansinė žala.
39      Šiuo aspektu reikia priminti, kad laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi turėti konkrečią ir tikslią informaciją, pagrįstą išsamiais dokumentais, parodančiais šalies, prašančios taikyti laikinąsias apsaugos priemones, padėtį ir leidžiančias išnagrinėti tikslias pasekmes, kurių, tikėtina, kiltų netaikant prašomų priemonių. Taigi ši šalis pagrįsdama dokumentais turi pateikti įrodymus ir informaciją, leidžiančius nustatyti tikrą ir bendrą savo finansinės padėties vaizdą (šiuo klausimu žr. 2025 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Advanz Pharma / Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 45 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
40      Šie reikalavimai, be kita ko, taikomi finansinio pobūdžio žalai, kuri, išskyrus išimtines aplinkybes, negali būti laikoma nepataisoma, nes paprastai taikant piniginę kompensaciją gali būti atkurta žalą patyrusio asmens padėtis, buvusi prieš atsirandant žalai. Tokia žala gali būti, be kita ko, atlyginta pareiškiant ieškinį dėl žalos atlyginimo pagal SESV 268 ir 340 straipsnius (šiuo klausimu žr. 2025 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Advanz Pharma / Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 46 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
41      Taigi, tuo atveju, kai nurodyta žala yra finansinio pobūdžio, prašomos laikinosios apsaugos priemonės yra pateisinamos, jeigu paaiškėja, kad, nesant šių priemonių, ieškovė atsidurtų tokioje padėtyje, kad kiltų pavojus jos finansiniam gyvybingumui prieš priimant sprendimą, kuriuo užbaigiamas procesas dėl esmės, arba jeigu jos rinkos dalys labai pasikeistų, be kita ko, atsižvelgiant į jos įmonės dydį ir apyvartą, taip pat į grupės, kuriai ji priklauso, ypatumus (2025 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Advanz Pharma / Komisija, C‑859/24 P(R), EU:C:2025:315, 47 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
42      Svarbu pridurti, kad atlikdamas šį vertinimą laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi galėti atsižvelgti į įmonės akcininkų finansinę padėtį, remdamasis ją įvertinti leidžiančiais patvirtinamaisiais dokumentais, kad patikrintų, ar tikėtina, jog bankroto bylos iškėlimo negalima išvengti jiems įsikišus (šiuo klausimu žr. 2021 m. lapkričio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Land Rheinland-Pfalz / Deutsche Lufthansa, C‑466/21 P‑R, EU:C:2021:972, 55 punktą).
43      Objektyvūs atitinkamos įmonės interesai nėra nepriklausomi nuo ją kontroliuojančių arba tai pačiai grupei priklausančių fizinių ar juridinių asmenų interesų. Toks interesų susipynimas visų pirma reiškia, kad atitinkamos įmonės interesas išlikti neturėtų būti vertinamas nepriklausomai nuo ją kontroliuojančių asmenų suinteresuotumo, kad ji ilgai gyvuotų (šiuo klausimu žr. 2012 m. balandžio 20 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Fapricela / Komisija, C‑507/11 P(R), EU:C:2012:231, 34 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
44      Todėl šalis, kuri remiasi rizika, kad gali kilti pavojus jos finansiniam gyvybingumui, turi pateikti įrodymų, leidžiančių laikinąsias apsaugos priemones taikančiam teisėjui nustatyti tikrą ir bendrą jos ir ją kontroliuojančių akcininkų finansinės padėties vaizdą (šiuo klausimu žr. 2023 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties LE / Komisija, C‑781/22 P-R, EU:C:2023:226, 27 ir 28 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją). Ši informacija turi būti konkreti ir tiksli, taip pat pagrįsta detaliais ir patvirtintais dokumentiniais įrodymais (šiuo klausimu žr. 2012 m. balandžio 20 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Fapricela / Komisija, C‑507/11 P(R), EU:C:2012:231, 35 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
45      Nagrinėjamu atveju Ortis nurodo, kad atitinkamų asortimento „Fruits & Fibres“ produktų pardavimas sudaro beveik du trečdalius jos apyvartos ir kad dėl tokio pajamų praradimo ji negalėtų padengti savo išlaidų, o tai greitai sukeltų jos nemokumą.
46      Dėl šios žalos visų pirma reikia pažymėti, kad prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 38–41 punktuose nurodytos finansinės prognozės, skirtos apskaičiuoti pastoviųjų išlaidų, kurias Ortis ir toliau turėtų padengti nutraukus prekybą šiais produktais, sumą, atrodo, buvo parengtos remiantis draudimo sutartimi, kurią ši bendrovė pasirašė siekdama reaguoti į veiklos nuostolius, susijusius su materialine žala jos turtui arba jo praradimu, pavyzdžiui, dėl gaisro. Šioje draudimo sutartyje numatyta situacija skiriasi nuo šioje byloje nagrinėjamos situacijos, nes šiuo atveju, tikėtina, yra draudžiama prekiauti tam tikrais atitinkamos įmonės produktais.
47      Be to, vien aplinkybės, kad Ortis nebūtų pajėgi padengti savo išlaidų tuo atveju, jei prekyba jos asortimento „Fruits & Fibres“ produktais būtų nutraukta, net jei ji būtų nustatyta, nepakanka įrodyti, kad tokia situacija būtinai lemtų bankroto bylos iškėlimą. Svarbu, kad ši bendrovė taip pat įrodytų, jog naudodamasi savo finansiniais rezervais, bankų suteiktomis paskolomis ar akcininkų finansine parama ji negalėtų turėti lėšų, būtinų šiai procedūrai išvengti (šiuo klausimu žr. 2021 m. lapkričio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties Land Rheinland-Pfalz / Deutsche Lufthansa, C‑466/21 P-R, EU:C:2021:972, 54 punktą).
48      Šiuo aspektu Ortis, žinoma, nurodė, kad jos biudžeto, turimų kredito linijų ir pajamų iš jau pristatytų asortimento „Fruits & Fibres“ produktų, taip pat pajamų, kurių tikimasi iš kitų asortimentų produktų, nepakanka jos išlaidoms padengti.
49      Vis dėlto Ortis nepateikė jokios tikslios patvirtinamaisiais dokumentais pagrįstos informacijos, kuri patvirtintų prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 50 punkte pateiktą jos teiginį, kad tokiomis aplinkybėmis nebūtų galimybės gauti naujų kreditų.
50      Galiausiai, nors iš prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 14 priedo matyti, kad abu pagrindiniai Ortis akcininkai turi po 43,8880 % jos kapitalo, Ortis nepateikė informacijos apie jų finansinį pajėgumą, kuri leistų įvertinti, ar jie galės imtis finansinių priemonių, būtinų išvengti nemokumo bylos iškėlimo, kol Teisingumo Teismas priims sprendimą dėl apeliacinio skundo. Kaip matyti iš šios nutarties 42–44 punktuose nurodytos jurisprudencijos, tokia informacija laikinąsias apsaugos priemones taikančiam teisėjui yra būtina siekiant įvertinti šios įmonės nemokumo riziką. Nagrinėjamu atveju ji atrodo dar svarbesnė dėl to, kad, kaip visų pirma matyti iš prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 35 punkto, Ortis jau dvi kartas priklauso tai pačiai šeimai, o tai leidžia manyti, kad ši šeima yra ypač suinteresuota šios įmonės ilgalaikiu išlikimu.
51      Todėl iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Ortis nepakankamai įrodė, jog tikėtina, kad bankroto bylos iškėlimo nebus galima išvengti iki Teisingumo Teismui priimant sprendimą dėl apeliacinio skundo, taigi neįrodė, kad negali laukti bylos iš esmės baigties nepatirdama didelės ir nepataisomos finansinės žalos.
52      Trečia, net darant prielaidą, kad negalima atmesti tokios žalos atsiradimo galimybės, taip pat reikia atsižvelgti į aplinkybę, kad ši įmonė veikia maisto produktų rinkoje, kuri, kaip pažymi Komisija, yra labai reguliuojama (pagal analogiją žr. 2001 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Komisija / Bruno Farmaceutici ir kt., C‑474/00 P(R), EU:C:2001:219, 108 punktą).
53      Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad labai reguliuojamoje rinkoje, kurioje kompetentingos valdžios institucijos gali greitai įsikišti, jei dėl priežasčių, kurias ne visada galima numatyti, kyla pavojus visuomenės sveikatai, atitinkamos įmonės turi apsisaugoti nuo tokio įsikišimo pasekmių vykdydamos tinkamą politiką, nes kitaip jos pačios turės prisiimti žalą, kylančią dėl tokio įsikišimo (šiuo klausimu žr. 2001 m. balandžio 11 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Komisija / Bruno Farmaceutici ir kt., C‑474/00 P(R), EU:C:2001:219, 109 punktą ir 2016 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties ICA Laboratories ir kt. / Komisija, C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462, 29 punktą).
54      Nagrinėjamu atveju savo 2013 m. spalio 9 d. mokslinėje rekomendacijoje dėl sveikumo teiginio, susijusio su HAD, mokslinio pagrindimo ir žarnyno funkcijos pagerinimo EFSA laikėsi nuomonės, kad šios medžiagos maisto produktuose gali pagerinti žarnyno funkciją, tačiau rekomendavo nevartoti jų ilgą laiką dideliais kiekiais, nes gali kilti saugos problemų, pavyzdžiui, – susidaryti elektrolitų disbalansas, suprastėti žarnyno funkcija ir atsirasti priklausomybė nuo laksantų. Be to, visų pirma 2017 m. lapkričio 22 d. mokslinėje rekomendacijoje, susijusioje su minėtų medžiagų naudojimo maisto produktuose saugumo vertinimu, ši institucija konstatavo, kad HAD, kuriems, be kita ko, priklauso aloemodinas ir emodinas, yra genotoksiški ir kancerogeniniai, ir negalėjo rekomenduoti paros dozės, kuri nekeltų susirūpinimo dėl žmonių sveikatos.
55      Šiomis aplinkybėmis Ortis galėjo pagrįstai numatyti, bent jau nuo šios rekomendacijos paskelbimo 2018 m. sausio 23 d., kad Komisija, tikėtina, priims sprendimą uždrausti naudoti tas medžiagas maisto produktuose, įtraukdama jas į Reglamento Nr. 1925/2006 III priedo A dalį.
56      Dėl galimo tokių medžiagų buvimo maisto papilduose, kurių sudėtyje yra rabarbarų (Rheum palmatum L. ir Rheum officinale Baillon), pažymėtina, kad Reglamento 2021/468 11 konstatuojamojoje dalyje kalbama apie šiuo aspektu išlikusį „mokslinį netikrumą“, todėl preparatai iš Rheum palmatum L. ir Rheum officinale Baillon nebuvo uždrausti, tačiau buvo nustatyta Sąjungos kontrolė įtraukiant juos į Reglamento Nr. 1907/2006 III priedo C dalį. Vis dėlto, atsižvelgdama į šias nuorodas, Ortis taip pat galėjo pagrįstai numatyti riziką, kad iš šių preparatų pagamintuose produktuose gali būti aloemodino ir emodino.
57      Bet kuriuo atveju nuo 2021 m. gegužės 18 d. tyrimų ataskaitos, Ortis prašytos dėl produkto „Frutta & Fibre Classico“, kuri paminėta šios nutarties 35 punkte ir kuri atskleidė aloemodino ir emodino buvimą, įmonė žinojo, kad kyla abejonių dėl šio asortimento produktų atitikties Reglamentui Nr. 1925/2006. Iš prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones taip pat matyti, kad tai, jog problema šiai bendrovei buvo žinoma, ji Ortis direktoriaus 2023 finansinių metų valdymo ataskaitoje, pateiktoje prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 35 priede, aiškiai pripažįsta, kad susiduria su „neaiškiu reglamentavimu“, nes viena iš pagrindinių sudedamųjų dalių, įeinanti į vieno asortimento produktų sudėtį, buvo „stebima taikant Sąjungos teisės aktus, paskelbtus 2021 m. kovo mėn., ir galiausiai jos naudojimas gali būti apribotas ar net uždraustas“.
58      Dėl priemonių, kurių Ortis ėmėsi siekdama numatyti šią riziką, prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 67 punkte ji teigia, kad nuo 2020 m. ji vykdo pakaitinio produkto paieškos ir kūrimo procesą. Vis dėlto šiuo aspektu ji daro nuorodą į prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 48 priede pateikto Valonijos regiono, universitetų ir įmonių susitarimo dėl technologinių inovacijų partnerystės priedėlį, kuriame nėra jokios aiškios informacijos apie tai, kad ši įmonė aktyviai ieško tokio produkto.
59      Be to, Ortis tvirtina, kad ekstrahavimo proceso, kuris leidžia pašalinti aloemodiną ir emodiną iš produkto, pagaminto iš rabarbarų ekstrakto, atradimas gali būti beprasmis, atsižvelgiant į Komisijos parengtą projektą iš dalies keisti Reglamentą Nr. 1925/2006, pateiktą prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 51 priede, įtraukiant rabarbarus Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon ir jų hibridus, kurių sudėtyje yra HAD, į Reglamento Nr. 1925/2006 III priedo A dalį. Vis dėlto reikia konstatuoti, kad toks sprendimas, jeigu jis būtų priimtas, būtų vienas iš reglamentavimo pokyčių, kuriuos pagal šios nutarties 53 punkte primintą jurisprudenciją įmonė taip pat turi numatyti vykdydama tinkamą politiką. Be to, jis laikomas pagrįstai numatomu nuo tada, kai preparatai, pagaminti iš Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon ir jų hibridų šaknų ar šakniastiebių, kurių sudėtyje yra HAD, Reglamentu 2021/468 buvo įtraukti į Reglamento Nr. 1925/2006 III priedo C dalį.
60      Galiausiai prašymo taikyti laikinąsias apsaugos priemones 71 ir 72 punktuose Ortis nurodo leidimo žmonėms skirtam vaistui išdavimo procedūros trukmę ir aplinkybę, kad toks vaistas gali būti parduodamas tik vaistinėse, tačiau nepaaiškina priežasčių, dėl kurių pakaitinis maisto papildas, kuriuo ji prekiavo vietoje asortimento „Fruits & Fibres“ produktų, turėtų būti taip kvalifikuojamas.
61      Todėl reikia konstatuoti, kad Ortis neįrodė, jog ėmėsi tinkamų priemonių, kad apsisaugotų nuo draudimo prekiauti šiais produktais dėl juose esančio aloemodino ir emodino rizikos, pavyzdžiui, taikydama savo pasiūlos diversifikaciją, kuri leistų sumažinti nurodytą jos ekonominę priklausomybę nuo šių produktų, arba aktyviai ieškodama sprendimų, leidžiančių išvengti jų neatitikties Sąjungos teisės aktams rizikos.
62      Taigi Ortis pati turi padengti žalą, tariamai patirtą dėl Reglamento 2021/468 1 straipsnio 1 punkto pirmo ir antro įrašų, nepaisant to, kad ši žala gali būti didelė ir nepataisoma (šiuo klausimu žr. 2016 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutarties ICA Laboratories ir kt. / Komisija, C‑170/16 P(R), EU:C:2016:462, 44 punktą).
63      Kadangi skubos sąlyga taip pat neįvykdyta, kiek tai susiję su Reglamento 2021/468 1 straipsnio 1 punkto pirmu ir antru įrašais, taigi ir su visomis ginčijamomis šio reglamento nuostatomis, prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones reikia atmesti, nesant reikalo nagrinėti, ar egzistuoja fumus boni juris, ir atitinkamai lyginti esamų interesų.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
64      Pagal Procedūros reglamento 137 straipsnį, taikomą apeliaciniam procesui pagal šio reglamento 184 straipsnio 1 dalį, bylinėjimosi išlaidų klausimas sprendžiamas sprendime arba nutartyje, kuriais užbaigiamas procesas.
Remdamasi šiais motyvais, Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojas nutaria:
1.      Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
2.      Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
Parašai.
*      Proceso kalba: prancūzų.