62017CC0121
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL
MELCHIOR WATHELET
prezentate la 25 aprilie 2018 (
1
)
Cauza C‑121/17
Teva UK Ltd,
Accord Healthcare Ltd,
Lupin Ltd,
Lupin (Europe) Ltd,
Generics (UK), care acționează sub denumirea comercială
„Mylan
”,
împotriva
Gilead Sciences Inc.
[cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) [Înalta Curte de Justiție (Anglia și Țara Galilor), Secția Chancery (Camera de brevete), Regatul Unit]]
„Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Dreptul brevetelor – Certificat suplimentar de protecție pentru medicamente – Regulamentul (CE) nr. 469/2009 – Articolul 3 litera (a) – Condiții de obținere – Produs protejat de un brevet de bază în vigoare – Criterii de apreciere”
I. Introducere
1.
Prezenta cerere de decizie preliminară, depusă la grefa Curții la 8 martie 2017 de High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) [Înalta Curte de Justiție (Anglia și Țara Galilor), Secția Chancery (Camera de brevete), Regatul Unit], privește interpretarea articolului 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (
2
).
2.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd și Generics (UK), care acționează sub denumirea comercială „Mylan”, și Gilead Sciences Inc. (denumită în continuare „Gilead”). Prin intermediul litigiului principal, reclamantele din litigiul principal contestă validitatea certificatului suplimentar de protecție (denumit în continuare „CSP”) SPC/GB05/041 al Gilead privind un produs descris în CSP ca fiind o „compoziție care conține atât tenofovir disoproxil, opțional sub formă de sare, hidrat, tautomer sau solvat de calitate farmaceutică, precum și emtricitabină”. Produsul acoperit de CSP este un medicament antiretroviral utilizat pentru tratarea virusului imunodeficienței umane (HIV) și este comercializat de către Gilead sub marca TRUVADA.
3.
Gilead susține că produsul acoperit de CSP este „protejat” în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 de un brevet european, însă reclamantele din litigiul principal contestă acest aspect. Prin urmare, acestea susțin că CSP nu este conform cu articolul 3 litera (a) din regulamentul menționat.
4.
Cererea de decizie preliminară oferă Curții o nouă ocazie de a se exprima cu privire la problema delicată a criteriilor care permit să se stabilească dacă un principiu activ (
3
) sau o compoziție constând în principii active ale unui medicament sunt „protejat[e] de un brevet de bază în vigoare” în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 (
4
).
II. Cadrul juridic
A.
Dreptul Uniunii
5.
Considerentele (4), (5), (9) și (10) ale Regulamentului nr. 469/2009 au următorul cuprins:
„(4)
În prezent, perioada care se scurge între depunerea unei cereri de brevet pentru un nou medicament și autorizarea introducerii pe piață a produsului respectiv reduce protecția efectivă conferită de brevet la o perioadă insuficientă pentru amortizarea investițiilor efectuate în cercetare.
(5)
Aceste împrejurări conduc la o protecție insuficientă care penalizează cercetarea farmaceutică.
[…]
(9)
Durata protecției conferite de certificat ar trebui să fie stabilită astfel încât acesta să permită o protecție efectivă suficientă. În acest scop, titularul atât al unui brevet, cât și al unui certificat ar trebui să poată beneficia în total de maximum cincisprezece ani de exclusivitate, începând cu prima autorizație de introducere pe piață, în [Uniune], a medicamentului în cauză.
(10)
Cu toate acestea, toate interesele în joc, inclusiv cele ale sănătății publice, într‑un sector atât de complex și important ca cel farmaceutic ar trebui luate în considerare. În acest scop, certificatul nu se poate elibera pe o durată mai mare de cinci ani. Protecția pe care acesta o conferă ar trebui de altfel limitată strict la produsul la care se referă autorizația de introducere a sa pe piață în calitate de medicament.”
6.
Articolul 1 din Regulamentul 469/2009, intitulat „Definiții”, prevede:
„În sensul prezentului regulament, se înțelege prin:
(a)
«medicament»: orice substanță sau compoziție prezentată ca posedând proprietăți curative sau preventive în ceea ce privește bolile umane […];
(b)
«produs»: principiul activ sau compoziția de principii active dintr‑un medicament;
(c)
«brevet de bază»: un brevet care protejează un produs, ca atare, un procedeu de obținere a unui produs sau o punere în aplicare a unui produs și care este desemnat de titularul său în scopurile procedurii de obținere a unui certificat;
(d)
«certificat»: [CSP];
[…]”
7.
Articolul 3 din Regulamentul 469/2009, intitulat „Condițiile de obținere a certificatului”, prevede:
„Certificatul se eliberează în cazul în care, în statul membru în care se prezintă cererea menționată la articolul 7 și la data cererii respective:
(a)
produsul este protejat de un brevet de bază în vigoare;
(b)
produsul, în calitate de medicament, a obținut o autorizație validă de introducere pe piață în conformitate cu Directiva 2001/83/CE [a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO 2001, L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3)] […];
(c)
produsul nu a făcut deja obiectul unui certificat;
(d)
autorizația menționată la litera (b) este prima autorizație de introducere pe piață a produsului, în calitate de medicament.”
B.
Convenția privind brevetul european
8.
Sub titlul „Întinderea protecției”, articolul 69 din Convenția privind eliberarea brevetelor europene, semnată la München la 5 octombrie 1973, în versiunea aplicabilă faptelor din litigiul principal (denumită în continuare „CBE”), are următorul cuprins:
„(1)   Întinderea protecției conferite de brevetul european sau de cererea de brevet european este determinată de conținutul revendicărilor. Totuși, descrierea și desenele se vor folosi pentru interpretarea revendicărilor.
(2)   În perioada până la eliberarea brevetului european, întinderea protecției conferite de cererea de brevet european este determinată de revendicările conținute în cerere, așa cum a fost ea publicată. Totuși, brevetul european, așa cum a fost eliberat sau amendat în procedurile de opunere, limitare sau revocare, va determina retroactiv protecția conferită de cererea de brevet european, în măsura în care protecția respectivă nu este astfel extinsă.”
9.
În ceea ce privește acest articol 69, Protocolul privind interpretarea articolului 69 din CBE, care face parte integrantă din aceasta în temeiul articolului 164 alineatul (1) din convenția respectivă, indică la articolul 1:
„Articolul 69 nu se interpretează în sensul că întinderea protecției conferite de un brevet european trebuie înțeleasă ca fiind definită de înțelesul strict, literal al formulării folosite în revendicări, descrierea și desenele fiind utilizate doar în scopul rezolvării vreunei ambiguități regăsite în revendicări. Acesta nu trebuie nici interpretat în sensul că revendicările servesc doar ca linii directoare și că protecția efectivă se poate extinde la ceea ce deținătorul brevetului a avut în vedere, din considerațiile asupra descrierii și desenelor făcute de către o persoană specializată în domeniu. Dimpotrivă, articolul 69 trebuie interpretat în sensul că definește o situație aflată între aceste extreme, care combină protecția echitabilă a titularului brevetului cu un grad rezonabil de securitate juridică pentru terți.”
10.
Articolul 83 din CBE, intitulat „Dezvăluirea invenției”, prevede:
„Invenția trebuie să fie dezvăluită în cererea de brevet european într‑o manieră clară și completă, astfel încât să poată fi realizată de către un specialist în domeniul respectiv.”
11.
Articolul 84 din CBE, intitulat „Revendicări”, prevede că „[r]evendicările trebuie să definească obiectul pentru care se cere protecția. Ele trebuie să fie clare, concise și să fie susținute de descriere”.
C.
Dreptul Regatului Unit
12.
Articolul 69 din CBE și Protocolul privind interpretarea acestuia au fost puse în aplicare în Regatul Unit prin articolul 125 alineatele (1) și (3) din Patents Act 1977 (Legea din 1977 privind brevetele).
13.
Sub titlul „Întinderea invenției”, articolul 125 din Legea din 1977 privind brevetele prevede:
„(1)   În sensul legii, invenția pentru care a fost solicitat sau a fost eliberat un brevet este, cu excepția situației în care contextul impune altfel, cea specificată într‑o revendicare a specificației cererii sau brevetului, după caz, astfel cum este interpretată prin intermediul descrierii și al eventualelor desene cuprinse în această specificație, iar întinderea protecției conferite de brevet sau de cererea de brevet este stabilită corespunzător.
[…]
(3)   Protocolul privind interpretarea articolului 69 din [CBE] [acest articol cuprinzând o dispoziție corespunzătoare alineatului (1) de mai sus] se aplică, atât timp cât este în vigoare, în ceea ce privește alineatul (1) de mai sus la fel cum se aplică în ceea ce privește respectivul articol.
[…]”
III. Litigiul principal și întrebarea preliminară
14.
Gilead este o societate farmaceutică care comercializează, sub denumirea de TRUVADA, un medicament antiretroviral indicat pentru tratarea persoanelor infectate cu HIV. Acest medicament conține două principii active, tenofovir disoproxil (denumit în continuare „TD”) și emtricitabină (
5
). Acesta beneficiază de o autorizație de introducere pe piață (denumită în continuare „AIP”) eliberată în 2005 de Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA).
15.
Gilead este titularul brevetului european EP 0 915894 (denumit în continuare „brevetul de bază”). Acest brevet, solicitat la 25 iulie 1997, data de prioritate revendicată fiind 26 iulie 1996, a fost acordat la 14 mai 2003 și a expirat la 24 iulie 2017. Acesta acoperă, în termeni generali, un ansamblu de molecule utile pentru tratarea terapeutică a mai multor infecții virale la om sau animal, în special HIV.
16.
În „Rezumatul invenției”, specificațiile precizează că aceasta are ca obiect compuși obținuți în conformitate cu două formule Markush, formula (1a) și formula (1), precum și metode de preparare a unor astfel de compuși.
17.
Revendicarea 1 are ca obiect compușii formulei (1a), iar revendicarea 2 vizează compușii formulei (1) Revendicările 3-24 sunt revendicări de compuși dependente de primele două revendicări al căror obiect devine tot mai restrâns.
18.
Revendicarea 25 este o revendicare de compuși independentă pentru TD.
19.
Revendicarea 27 are următorul cuprins:
„Un preparat farmaceutic ce conține un compus conform oricăreia dintre revendicările 1-25 împreună cu un excipient acceptabil din punct de vedere farmaceutic și, opțional, cu alte principii terapeutice” (
6
).
20.
Revendicările 28-33 se referă la metode.
21.
În anul 2008, Gilead a obținut CSP SPC/GB05/041 în temeiul revendicării 27 din brevetul de bază și al AIP obținute pentru TRUVADA. Acest CSP privește o „compoziție care conține atât [TD], opțional sub formă de sare, hidrat, tautomer sau solvat de calitate farmaceutică, cât și emtricitabină” (
7
).
22.
Reclamantele din litigiul principal, care urmăresc să comercializeze versiuni generice pentru TRUVADA pe piața britanică îndată după expirarea brevetului de bază, au introdus la instanța de trimitere o acțiune prin care contestă validitatea CSP respectiv.
23.
În susținerea acțiunii lor, reclamantele din litigiul principal susțin în esență că, pentru a fi conform cu articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, produsul în discuție trebuie „[să fie] stabilit prin conținutul revendicărilor” (
8
) și, atunci când revendicarea conține o definiție funcțională, aceasta trebuie „să vizeze, implicit, dar necesar, produsul în cauză în mod specific” (
9
). Acestea arată că emtricitabina nu figurează în mod absolut în conținutul revendicării 27 și că expresia „alte principii terapeutice” nu este ilustrată prin niciun alt principiu activ, structural, funcțional sau de alt tip. „Dimpotrivă, ea acoperă o gamă aproape nelimitată de principii active pentru tratarea multor boli. Astfel, emtricitabina nu a fost aprobată pentru utilizare clinică decât la șapte ani după data de prioritate a brevetului și nu există probe în sensul că se cunoștea la data respectivă faptul că este eficace.”
24.
Reclamantele din litigiul principal susțin de asemenea că revendicarea 27 nu impune prezența „altor principii terapeutice” întrucât ele sunt doar „opționale”. În opinia acestora, „reiese cu claritate din jurisprudența Curții […] că nu este suficient ca prezența compusului A într‑o compoziție care conține A și B să aducă atingere «unei compoziții care include compusul A». Nu există nicio diferență între o asemenea revendicare și o revendicare având ca obiect «[o] compoziție formată din compusul A și alte principii active opționale»”.
25.
Gilead susține că, pentru a fi respectat articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, este necesar și suficient ca produsul în cauză să intre în sfera de protecție a cel puțin uneia dintre revendicările brevetului de bază în temeiul normelor referitoare la sfera de protecție (
10
). Acestea consideră că compoziția care include TD și emtricitabină intră în sfera de protecție a revendicării 27 din brevet în temeiul articolului 69 din CBE și al protocolului interpretativ.
26.
Instanța de trimitere consideră că, în pofida a numeroase hotărâri pronunțate de Curte cu privire la interpretarea articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 (
11
), sensul care trebuie dat acestei dispoziții „rămâne neclar”. Aceasta arată că necesitatea de a sesiza Curtea de Justiție poate fi identificată în deciziile divergente care au fost pronunțate pe teritoriul Europei cu privire la posibilitatea de a obține un CSP în contextul prezentei cauze și în diferitele interpretări ale articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, care au fost adoptate în jurisprudența instanțelor naționale (
12
).
27.
Instanța de trimitere consideră că nu este suficient ca produsul să implice cel puțin o revendicare a brevetului de bază și „că mai trebuie”. Hotărârile din 12 decembrie 2013, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑443/12, EU:C:2013:833) și Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), și Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), ar lăsa astfel să se înțeleagă că, pentru a se stabili dacă un „produs este protejat de un brevet de bază”, trebuie de asemenea să se țină seama de „obiectul invenției protejate de brevet” sau de „esența activității inventive”. Totuși, aceste hotărâri nu ar preciza sensul și întinderea acestor criterii noi, nici chiar dacă se aplică interpretării articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 (
13
).
28.
Potrivit instanței de trimitere, produsul conține un principiu activ sau o compoziție de principii active care încorporează activitatea inventivă (sau contribuția tehnică) protejată de brevetul de bază (
14
).
29.
În speță, instanța de trimitere arată că emtricitabina nu este menționată în brevetul de bază în discuție. În plus, nu ar exista dovezi care să demonstreze că, la data de prioritate revendicată prin acest brevet, eficacitatea emtricitabinei era cunoscută pentru tratarea HIV. Ținând seama de aceste elemente, instanța de trimitere ezită să considere că compoziția TD/emtricitabină este protejată de brevetul de bază în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, cu atât mai mult cu cât criteriile jurisprudenței aduc doar puține clarificări pentru soluționarea problemei.
30.
În aceste condiții, High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) [Înalta Curte de Justiție (Anglia și Țara Galilor), Secția Chancery (Camera de brevete), Regatul Unit] a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
„Care sunt criteriile în funcție de care se stabilește dacă «produsul este protejat de un brevet de bază în vigoare» în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009?”
IV. Procedura în fața Curții
31.
Instanța de trimitere a anexat la cererea sa de decizie preliminară o cerere de judecare a cauzei potrivit procedurii accelerate, în temeiul articolului 105 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Curții (
15
). Prin Ordonanța din 4 aprilie 2017, Curtea a respins această cerere (
16
).
32.
Reclamantele din litigiul principal, Gilead, guvernul Regatului Unit, guvernele elen și neerlandez, precum și Comisia Europeană au depus observații scrise.
33.
Reclamantele din litigiul principal, Gilead, guvernul Regatului Unit__ guvernele elen și leton, precum și Comisia au formulat observații orale la ședința care a avut loc la 20 februarie 2018.
V. Analiză
A.
Observațiile părților
34.
Reclamantele din litigiul principal susțin că, în Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773), Curtea a răspuns în esență la aceeași întrebare privind articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009. Acestea consideră că dispoziția menționată trebuie interpretată în sensul că se opune acordării unui CSP privind principiile active care nu sunt menționate în conținutul revendicărilor brevetului de bază invocat în susținerea unei asemenea cereri.
35.
Potrivit reclamantelor din litigiul principal, jurisprudența Curții ulterioară acestei hotărâri a reiterat același criteriu, oferind aceleași motive de a‑l adopta. Acestea consideră că este evident că, în prezenta cauză, CSP nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, întrucât emtricitabina nu este evocată deloc în brevet, nici în mod expres, nici prin structura sa chimică, nici în alt mod.
36.
Reclamantele din litigiul principal arată de asemenea că „este clar că sfera de protecție a revendicării 27 nu se limitează la o compoziție farmaceutică în care sunt incluse două (sau mai multe) principii terapeutice, ci se extinde asupra unei compoziții farmaceutice care conține un singur principiu terapeutic care constă într‑un compus vizat de revendicările 1-25. Astfel cum a indicat instanța de trimitere, prezența sau lipsa unui alt principiu terapeutic este irelevantă pentru a aprecia dacă o compoziție farmaceutică face obiectul revendicării 27 și, așadar, dacă comercializarea unui asemenea preparat farmaceutic încalcă revendicarea menționată a brevetului”.
37.
Gilead arată că un produs este protejat de un brevet de bază în vigoare, în conformitate cu articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, în cazul în care produsul intră în sfera de protecție a unei revendicări conținute în brevetul de bază în vigoare, ceea ce se va stabili în conformitate cu articolul 69 din CBE sau cu legislația națională rezultată din acest articol. Aceasta consideră că dreptul Uniunii nu impune nicio altă condiție. Potrivit Gilead, abordarea evocată de instanța de trimitere ar trebui respinsă întrucât nu are niciun temei în Regulamentul nr. 469/2009, nu este conformă cu jurisprudența Curții și a fost evocată în trecut de instanța de trimitere și respinsă de către Curte.
38.
Guvernul Regatului Unit arată că, la punctul 41 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑443/12, EU:C:2013:833), că Curtea a precizat că „obiectivul fundamental al Regulamentului nr. 469/2009 este acela de a compensa întârzierea înregistrată în comercializarea a ceea ce constituie esența activității inventive care face obiectul brevetului de bază”. Potrivit Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, acest criteriu al „esenței activității inventive” constituie o abordare realistă conformă cu concilierea intereselor contrare care stau la baza Regulamentului nr. 469/2009 întrucât acesta nu impune oficiilor naționale pentru proprietate intelectuală să efectueze o examinare a activității inventive asemănătoare celei care trebuie efectuată atunci când se contestă validitatea brevetului. Acesta arată că instanța de trimitere a sugerat să se înlocuiască „contribuția tehnică” cu „activitatea inventivă”. Cu toate acestea, potrivit guvernului Regatului Unit, apropierea acestor noțiuni trebuie efectuată cu prudență întrucât expresia „contribuție tehnică” apare într‑o serie de contexte diferite în jurisprudența camerelor de recurs ale Oficiului European de Brevete (OEB) și este de natură să genereze confuzie și insecuritate juridică în cazul în care criteriul care trebuie aplicat, în temeiul Regulamentului nr. 469/2009, este prea strâns legat de această jurisprudență (
17
).
39.
Prin urmare, guvernul Regatului Unit consideră că criteriul corespunzător cuprinde următoarele trei etape:
„(i)
prima etapă urmărește să stabilească dacă produsul implică cel puțin o revendicare a brevetului. Revendicările trebuie să vizeze, în mod explicit sau implicit (dar necesar, în mod specific), principiul/principiile activ(e) în cauză;
(ii)
a doua etapă urmărește să stabilească esența activității inventive;
(iii)
în sfârșit, a) în cazul în care produsul conține doar un principiu activ, trebuie să se stabilească dacă acest principiu activ încorporează activitatea inventivă stabilită în etapa (ii); sau chiar, b) dacă produsul conține o combinație de principii active, trebuie să se stabilească dacă combinația însăși, și nu unul dintre principiile active din care este compusă încorporează activitatea inventivă stabilită în etapa (ii)” (a se vedea punctul 38 din observațiile sale).
40.
Guvernul neerlandez consideră că un „produs este protejat de un brevet de bază în vigoare” în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 în cazul în care produsul figurează în revendicările brevetului de bază. În opinia lui, aceasta este situația atunci când persoana specializată în domeniu ar fi înțeles, atât în raport cu descrierea, cât și cu cunoașterea generală la data de prioritate, că principiul activ pentru care un certificat suplimentar este solicitat face parte dintre substanțele menționate în revendicări. Potrivit guvernului neerlandez, pentru a stabili însă dacă un produs compus (în speță compoziția care constă în TD și emtricitabină) este protejat de un brevet de bază în vigoare, acest produs compus trebuie să poată fi de asemenea considerat ca fiind esența activității inventive (
18
).
41.
În prezenta cauză, guvernul neerlandez consideră că nu trebuie, așadar, doar ca persoana specializată în acest domeniu să înțeleagă că expresia „alte principii terapeutice”, care figurează în revendicarea 27 a brevetului de bază, se referă la emtricitabină. Potrivit acestui guvern, trebuie să se stabilească de asemenea dacă această substanță, împreună cu principiul activ TD constituie obiectul invenției protejate de brevet. Deși compoziția care constă în TD și emtricitabină nu face parte din esența activității inventive, guvernul neerlandez consideră în acest caz că condiția prevăzută la articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 nu este îndeplinită.
42.
Guvernul elen consideră că din jurisprudența Curții reiese în mod clar că, în cazul unui produs farmaceutic compus care constă în cel puțin două principii active, precum medicamentul în litigiu (
19
), pentru a obține un CSP, este necesar ca compoziția să încorporeze activitatea inventivă a brevetului, astfel cum figurează în conținutul revendicărilor brevetului. În consecință, într‑o situație precum cea în discuție, un CSP nu ar fi eliberat pentru un produs farmaceutic constituit dintr‑un principiu activ sau dintr‑o compoziție de principii active care nu încorporează activitatea inventivă a brevetului de bază.
43.
Guvernul leton a arătat în ședința din 20 februarie 2018 că era necesar să se adopte o interpretare strictă a expresiei „protejat de un brevet de bază în vigoare” în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 pentru a îndeplini obiectivele regulamentului menționat și a proteja nu numai interesele producătorilor de medicamente brevetate, ci și pe cele ale producătorilor de medicamente generice și ale consumatorilor. În această privință, guvernul respectiv consideră că principiul activ trebuie menționat în mod clar în revendicările brevetului de bază, interpretat în conformitate cu articolul 69 din CBE. Guvernul leton consideră totuși că acest criteriu nu este suficient. Acesta apreciază că este necesar să se aplice un criteriu suplimentar, și anume ca principiul activ în discuție să constituie esența activității inventive a brevetului de bază. Potrivit guvernului menționat, atunci când este vorba despre o combinație de principii active, respectiva combinație trebuie să constituie esența activității inventive.
44.
Comisia arată că, la punctul 28 din Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773), Curtea a statuat că „articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 trebui[a] interpretat în sensul că se opune acordării de către serviciile competente în domeniul proprietății industriale ale unui stat membru a unui CSP care privește principii active care nu sunt menționate în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază invocat în susținerea unei astfel de cereri”.
45.
Comisia consideră că revendicarea 27 este redactată într‑o manieră excesiv de largă, deschisă și generică. În opinia acesteia, modul de redactare amintit, indiferent dacă ar fi putut fi suficient în cadrul unui control corespunzător la data pronunțării Hotărârii din 16 septembrie 1999, Farmitalia (C‑392/97, EU:C:1999:416), în raport cu „normele referitoare la sfera de protecție”, nu ar îndeplini criteriul stabilit în jurisprudența mai recentă a Curții.
46.
În această privință, Comisia arată că expresiile „în care este inclus” și „opțional” sunt contrare acestui criteriu întrucât sunt în mod intenționat extinse și deschise.
47.
În ceea ce privește criteriul „activității inventive centrale” avut în vedere de instanța de trimitere și problema dacă acest criteriu poate fi aplicat în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, Comisia apreciază că s‑ar putea considera că Curtea a făcut deja aluzie la criteriul respectiv la punctul 41 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑443/12, EU:C:2013:833). Aceasta subliniază că era vorba însă despre articolul 3 litera (c) din Regulamentul nr. 469/2009 într‑un context în care un CSP fusese deja eliberat solicitantului pentru același produs și în care un al doilea CSP era solicitat pentru o compoziție care conținea produsul respectiv. Comisia adaugă că, în cauza amintită, Curtea a renunțat să răspundă la prima întrebare, care privea articolul 3 litera (a) din regulamentul menționat.
B.
Observații introductive
48.
Adoptarea Regulamentului nr. 469/2009 a fost motivată de durata insuficientă a protecției efective conferite de brevete pentru a amortiza investițiile efectuate în cercetarea farmaceutică și urmărea astfel că acopere această insuficiență prin crearea unui CSP pentru medicamente (
20
).
49.
Regulamentul nr. 469/2009 instituie o soluție uniformă la nivelul Uniunii prin crearea unui CSP care să poată fi obținut de titularul unui brevet național sau european în aceleași condiții în fiecare stat membru, prevenind astfel o evoluție eterogenă a legislațiilor naționale, care ar conduce la noi disparități de natură să constituie un obstacol în calea liberei circulații a medicamentelor în interiorul Uniunii (
21
).
50.
Astfel, articolul 2 din Regulamentul nr. 469/2009 prevede că orice produs protejat de un brevet pe teritoriul unui stat membru și supus, în calitate de medicament, înainte de introducerea sa pe piață, unei proceduri de autorizare administrativă (
22
) poate face obiectul unui CSP în condițiile și în conformitate cu modalitățile prevăzute de acest regulament.
51.
În această privință, articolul 3 din Regulamentul nr. 469/2009 prevede patru condiții cumulative pentru obținerea unui CSP. În prezenta cauză, se pune în discuție doar prima condiție prevăzută la articolul 3 litera (a) din regulamentul menționat, care impune ca produsul să fie „protejat de un brevet de bază în vigoare”.
52.
Conform articolului 5 din Regulamentul nr. 469/2009, orice CSP conferă aceleași drepturi ca acelea care sunt conferite de brevetul de bază și intră sub incidența acelorași limitări și obligații.
53.
În temeiul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul nr. 469/2009, CSP intră în vigoare la sfârșitul duratei legale a brevetului de bază, pentru o durată egală cu perioada scursă între data depunerii cererii de brevet de bază și data primei AIP în Uniune, redusă cu o perioadă de cinci ani. Conform articolului 13 alineatul (2) din Regulamentul nr. 469/2009, „[f]ără a aduce atingere alineatului (1), durata certificatului nu poate depăși cinci ani de la data intrării în vigoare a acestuia” (
23
).
C.
Articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009
1. Hotărârea Medeva și importanța revendicărilor
54.
Potrivit articolului 32 din Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773), și având în vedere că, în conformitate cu articolul 5 din Regulamentul nr. 469/2009, orice CSP conferă aceleași drepturi ca acelea care sunt conferite de brevetul de bază și intră sub incidența acelorași limitări și obligații, reiese că articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 se opune eliberării unui CSP care privește principii active care nu figurează (
24
)în conținutul revendicărilor acestui brevet de bază (
25
).
55.
La punctul 30 din Ordonanța din 25 noiembrie 2011, Daiichi Sankyo (C‑6/11, EU:C:2011:781), Curtea a mai statuat că „articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 trebuie interpretat în sensul că se opune acordării de către serviciile competente în domeniul proprietății industriale ale unui stat membru a unui CSP care privește principii active care nu sunt menționate în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază invocat în susținerea unei astfel de cereri” (
26
).
56.
În opinia noastră, termenii „a figura” și „a menționa” sunt sinonime utilizate în mod interschimbabil de către Curte.
57.
În consecință, Curtea a subliniat rolul esențial al revendicărilor pentru a stabili dacă un produs este protejat de un brevet de bază în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009.
2. Regulile de interpretare a revendicărilor – Normele privind întinderea invenției – Articolul 69 din CBE
58.
În ceea ce privește normele pentru determinarea obiectului protecției conferite prin brevetul de bază în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, Curtea a declarat în mod clar că aceste norme sunt cele privind întinderea invenției care face obiectul unui astfel de brevet, și nu cele privind acțiunile în contrafacere (
27
).
59.
Pentru a ilustra pur și simplu diferența dintre normele privind întinderea invenției și cele privind acțiunile în contrafacere, un medicament compus din principiile active A + B ar aduce atingere unui brevet și ar conduce la o acțiune în contrafacere, chiar dacă revendicările brevetului privesc doar principiul activ A.
60.
În schimb, este clar că principiul activ B, care nu figurează nicidecum în revendicări, nu vizează întinderea invenției și nu este „protejat” de brevetul în cauză în sensul articolului 69 din CBE și al protocolului său privind interpretarea acestuia, precum și al articolului 125 din Legea din 1977 privind brevetele.
61.
Astfel, deși obiectivul Regulamentului nr. 469/2009 este de a institui o soluție uniformă la nivelul Uniunii în sensul creării unui CSP care poate fi obținut de titularul unui brevet național sau european în aceleași condiții în toate statele membre, Curtea a statuat totuși că, în lipsa unei armonizări a dreptului brevetelor la nivelul Uniunii, întinderea protecției conferite de brevet nu poate fi stabilită decât din perspectiva normelor care reglementează brevetul, norme care nu intră sub incidența dreptului Uniunii (
28
).
62.
La punctul 40 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), Curtea a statuat că aceasta nu avea nicio competență de a interpreta dispozițiile acestei convenții, dat fiind că, spre deosebire de statele membre, Uniunea nu a aderat la aceasta și că Curtea nu poate furniza alte indicații instanței de trimitere cu privire la modul în care ar trebui să aprecieze întinderea revendicărilor dintr‑un brevet eliberat de OEB.
63.
În opinia noastră, această tensiune între două sisteme juridice distincte caracterizează sistemul CSP instituit prin Regulamentul nr. 469/2009 și conduce la dificultăți de interpretare și de aplicare a anumitor dispoziții ale acestui regulament, în special la articolul 3 litera (a) (
29
).
3. Jurisprudența Curții în urma pronunțării Hotărârii Medeva
64.
Problema care se ridică în prezenta cauză este aceea dacă este suficient ca un produs să vizeze cel puțin o revendicare a brevetului de bază în temeiul normelor privind întinderea protecției brevetului pentru a fi un produs protejat de un brevet de bază în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 sau dacă trebuie să se aplice alte criterii suplimentare.
65.
Instanța de trimitere propune ca soluție la această problemă să se verifice nu numai dacă produsul vizează cel puțin o revendicare a brevetului de bază în temeiul normelor privind sfera de protecție, ci și să se verifice dacă produsul încorporează activitatea inventivă a brevetului de bază.
66.
Această problemă s‑a ridicat ca urmare a anumitor concluzii oferite de jurisprudența Curții ulterioară pronunțării Hotărârii din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773).
67.
Astfel, la punctul 41 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑443/12, EU:C:2013:833), Curtea a declarat că „obiectivul fundamental al Regulamentului nr. 469/2009 [era] acela de a compensa întârzierea înregistrată în comercializarea a ceea ce constituie esența activității inventive care face obiectul brevetului de bază” (
30
).
68.
Cu toate acestea, trebuie să se sublinieze că hotărârea menționată nu este relevantă în speță întrucât privește doar articolul 3 litera (c) din Regulamentul nr. 469/2009, care nu se pune în discuție în prezenta cauză (
31
), Curtea indicând în mod clar că nu era necesar să se pronunțe asupra întrebării adresate în această cauză cu privire la articolul 3 litera (a) din regulamentul menționat.
69.
În cauza în care s‑a pronunțat Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), se solicita Curții să stabilească dacă articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 trebuia interpretat în sensul că, pentru a se putea considera că un principiu activ era „protejat de un brevet de bază în vigoare”, în sensul acestei dispoziții, era necesar ca principiul activ să fie menționat în revendicările acestui brevet printr‑o formulă structurală sau dacă acest principiu activ putea fi considerat protejat și atunci când era acoperit de o formulă funcțională (
32
) care figurează în aceste revendicări.
70.
Punctul 44 din aceeași Hotărâre din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), prevede că, „[a]tunci când acest principiu activ este acoperit de o formulă funcțională (
33
) care figurează în revendicările unui brevet eliberat de OEB, acest articol 3 litera (a) nu se opune în principiu eliberării unui CSP pentru acest principiu activ, cu condiția însă ca, pe baza unor astfel de revendicări, interpretate în special în lumina descrierii invenției, astfel cum prevăd articolul 69 din CBE și protocolul privind interpretarea acestuia, să fie posibil să se concluzioneze că aceste revendicări vizau, implicit, dar necesar, principiul activ în cauză în mod specific, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice” (
34
).
71.
În sfârșit, la punctul 38 din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), Curtea a declarat că, „pentru ca un brevet de bază să protejeze «ca atare» un principiu activ în sensul articolului 1 litera (c) și al articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, acest principiu activ trebui[a] să constituie obiectul invenției (
35
)acoperite de brevetul respectiv (
36
)”.
72.
În opinia noastră, reiese din jurisprudența Curții, în special din Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773), din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), și din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), că singurul mijloc de a se verifica dacă un brevet de bază protejează un principiu activ în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 constă în sens strict în conținutul sau interpretarea conținutului revendicărilor brevetului eliberat (
37
).
73.
Orice alt criteriu suplimentar, precum cerința propusă de instanța de trimitere potrivit căreia principiul activ încorporează „activitatea inventivă a brevetului”, riscă, în opinia noastră, să genereze o confuzie cu criteriile de brevetabilitate (
38
) ale unei invenții. Or, problema dacă un produs este protejat de un brevet în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 nu este aceeași cu aceea dacă produsul respectiv este brevetabil, această din urmă problemă ținând în mod exclusiv de dreptul național sau de dreptul convențional.
74.
Cu toate acestea, faptul că o substanță ar implica eventual protecția revendicărilor unui brevet în temeiul articolului 69 din CBE și al protocolului privind interpretarea acestuia, precum și al dispozițiilor de drept național corespunzătoare, precum articolul 125 din Legea din 1977 privind brevetele, nu implică în mod necesar că această substanță constituie un produs protejat de un brevet în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009.
75.
Astfel, faptul că o substanță sau o compoziție ține de întinderea protecției unui brevet în special în temeiul articolului 69 din CBE și al protocolului privind interpretarea acestuia, precum și al dispozițiilor de drept național corespunzătoare ar fi o condiție necesară, dar nu suficientă pentru a constitui un produs protejat de un brevet în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009.
4. Nivelul de particularitate sau de abstracție a revendicărilor
76.
Dat fiind că brevetele conțin adesea o serie de revendicări care variază în funcție de nivelul lor de particularitate sau de abstracție (
39
), adevărata problemă care se ridică în speță este aceea a nivelului de specificitate sau de abstracție la care un produs „figurează” în revendicările brevetului de bază potrivit articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009.
77.
La punctul 39 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), Curtea a statuat că o trimitere literală la principiul activ prin denumirea sa sau prin structura sa chimică în revendicările unui brevet de bază nu este întotdeauna necesară în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 și că o definiție funcțională a unui principiu activ în revendicările unui brevet de bază putea fi, în anumite situații, suficientă (
40
).
78.
În schimb, din cuprinsul punctelor 36-39 și 41 din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), reiese că faptul că brevetul de bază conține o revendicare cu privire la un principiu activ denumit în mod specific ar putea, în anumite cazuri, să nu fie suficient.
79.
Totuși, această hotărâre trebuie interpretată cu prudență în raport cu faptele foarte speciale pe care le examinează. Astfel, principiul activ în discuție nu figura în brevet astfel cum a fost eliberat inițial. O nouă revendicare care privește acest principiu activ ar fi fost introdusă cu titlu retroactiv în brevetul de bază după eliberarea sa, în urma unei proceduri de modificare a brevetului de bază (
41
) în scopul, în opinia noastră, al obținerii unui CSP.
80.
Astfel cum am indicat la punctul 74 din prezentele concluzii, nu este suficient ca un produs să vizeze pur și simplu întinderea protecției unui brevet (
42
) pentru a fi considerat un produs protejat în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009. Este recunoscut că revendicările sunt adesea redactate (în mod deliberat și ingenios) în termeni ampli (
43
), vagi, generici și stereotipici (
44
) pentru a acoperi mai multe substanțe.
81.
În opinia noastră, un produs este protejat de un brevet în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 468/2006 în cazul în care, la data de prioritate a brevetului, ar fi fost evident pentru persoana specializată în domeniu că principiul activ în cauză era identificabil în mod specific și precis în cuprinsul revendicărilor brevetului. Atunci când este vorba despre o combinație de principii active, fiecare principiu activ trebuie să fie identificabil în mod specific și precis, precum și în mod individual (
45
) în cuprinsul revendicărilor brevetului.
82.
În această privință, o trimitere explicită la denumirea principiului activ sau la compoziția sa chimică în revendicări nu este necesară (
46
), cu condiția ca acest principiu activ să fie identificabil în mod specific și precis la data priorității brevetului.
83.
În cazul în care, de exemplu, o substanță revendicată de un brevet implică mai multe variante (
47
), produsul protejat de brevet în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 nu încorporează în mod necesar toate aceste variante. La data de prioritate a brevetului, o variantă trebuie să fie identificabilă în mod specific și precis în cuprinsul revendicărilor brevetului pentru a constitui „un produs protejat de brevet” în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 (
48
).
84.
Astfel, trebuie să se sublinieze că Curtea a declarat la punctul 35 din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), că „obiectivul urmărit de Regulamentul nr. 469/2009 nu e[ra] acela de a compensa integral întârzierile înregistrate în comercializarea unei invenții și nici de a compensa astfel de întârzieri în legătură cu toate formele de comercializare posibile ale respectivei invenții, inclusiv cea a unor compoziții realizate pe baza aceluiași principiu activ” (
49
).
5. Aplicare în privința faptelor în discuție în cauza principală
85.
În cauza principală, nu se contestă că principiul activ emtricitabină nu este menționat expres în revendicările brevetului de bază.
86.
Cu toate acestea, reiese din cererea de decizie preliminară că Gilead a obținut CSP în discuție în cauza principală pentru un medicament antiretroviral care conține două principii active, și anume TD și emtricitabină, în temeiul revendicării 27 din brevetul de bază. Astfel, această revendicare face trimitere la o compoziție farmaceutică care „cuprinde” un compus conform cu una dintre revendicările 1-25, și anume în speță TD în conformitate cu revendicarea 25, și„opțional, cu alte principii terapeutice”.
87.
În opinia noastră și sub rezerva verificării de către instanța de trimitere, dat fiind că principiul activ emtricitabină este revendicat doar prin intermediul unor termeni nedeterminați total, precum „în care este inclus” și „opțional, cu alte principii terapeutice” (
50
), termeni care pot acoperi mai multe substanțe care nu sunt identificabile în mod specific și precis la data de prioritate a brevetului (
51
), compoziția care conține principiile active TD și emtricitabină, și anume medicamentul comercializat sub denumirea TRUVADA, nu este protejată de brevetul de bază în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, chiar dacă această compoziție ar putea ține eventual de protecția prevăzută de revendicarea 27 a brevetului în discuție în cauza principală în temeiul articolului 69 din CBE și al protocolului privind interpretarea acestuia, precum și al articolului 125 din Legea din 1977 privind brevetele.
88.
Astfel, s‑ar părea, sub rezerva verificării de către instanța de trimitere, că, la 26 iulie 1996, data de revendicare a priorității brevetului în discuție în litigiul principal, nu ar fi fost evident pentru persoana specializată în domeniul respectiv că principiul activ emtricitabină era identificabil în mod specific și precis în cuprinsul revendicărilor acestui brevet.
VI. Concluzie
89.
Având în vedere toate considerațiile care precedă, propunem Curții să răspundă la întrebarea preliminară adresată de High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (patents court) [Înalta Curte de Justiție (Anglia și Țara Galilor), Secția Chancery (Camera de brevete, Regatul Unit], după cum urmează:
„Articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente se opune acordării unui certificat suplimentar de protecție care privește principiile active care nu sunt menționate în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază. Faptul că o substanță sau o compoziție ține de întinderea protecției brevetului de bază este o condiție necesară, dar nu suficientă pentru a constitui un produs protejat de un brevet în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009. Un produs este protejat de un brevet în sensul articolului 3 litera (a) din regulamentul menționat în cazul în care, la data priorității brevetului, ar fi fost evident pentru persoana specializată în domeniul respectiv că principiul activ în cauză era identificabil în mod specific și precis în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază. Atunci când este vorba despre o combinație de principii active, fiecare principiu activ al acestei combinații trebuie să fie identificabil în mod specific și precis, precum și în mod individual în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază.”
(
1
)	Limba originală: franceza.
(
2
)	JO 2009, L 152, p. 1.
(
3
)	La punctul 25 din Hotărârea din 15 ianuarie 2015, Forsgren (C‑631/13, EU:C:2015:13), Curtea a declarat că „noțiunea «principiu activ», în vederea aplicării Regulamentului nr. 469/2009, se raportează la substanțele care produc o acțiune farmacologică, imunologică sau metabolică proprie”.
(
4
)	Trebuie să se arate că alte două cereri de decizie preliminară privind interpretarea articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 sunt pendinte în prezent în fața Curții. A se vedea cererea de decizie preliminară formulată în cauza C‑650/17, QH, depusă la grefa Curții la 21 noiembrie 2017 de către Bundespatentgericht (Curtea Federală pentru Brevete, Germania) (JO 2018, C 52 p. 20), și cererea de decizie preliminară formulată în cauza C‑114/18, Sandoz și Hexal, depusă la grefa Curții la 14 februarie 2018 de către Court of Appeal (Curtea de Apel, Regatul Unit).
(
5
)	Potrivit instanței de trimitere, „[e]mtricitabina pare să fie primul medicament descris într‑un articol din luna noiembrie a anului 1992. Acest articol cuprindea printre altele date pentru emtricitabină bazate pe studii in vitro anti‑HIV. Nu există probe în sensul că, în luna iulie a anului 1996, se cunoștea faptul că emtricitabina este un agent eficient pentru tratarea infecțiilor cu HIV la om sau chiar că aceasta era cunoscută în mod notoriu în rândul persoanelor [specializate în domeniu] cărora le este destinat brevetul. Agenția Europeană pentru Medicamente a aprobat pentru prima dată emtricitabina în octombrie 2003, după mai mult de șapte ani”, (a se vedea punctele 6 și 7 din cererea de decizie preliminară).
(
6
)	Potrivit instanței de trimitere, „[r]evendicarea 27 impune prezența în compoziția farmaceutică a unui compus vizat de oricare dintre revendicările 1-25, împreună cu un excipient acceptabil din punct de vedere farmaceutic. Termenii «în care este inclus» și «opțional» indică faptul că revendicarea 27 permite, dar nu impune prezența altor principii, atât terapeutice, cât și fără caracter terapeutic. Astfel, obiectul protecției vizate de revendicarea 27 nu este limitat la o compoziție farmaceutică în care sunt incluse două (sau mai multe) principii terapeutice, ci se extinde asupra unei compoziții farmaceutice care conține un singur principiu terapeutic care constă într‑un compus vizat de revendicările 1-25. Rezultă că prezența sau lipsa unui alt principiu terapeutic este irelevantă pentru aprecierea chestiunii dacă o compoziție farmaceutică face obiectul revendicării 27 și, așadar, a aspectului dacă comercializarea unui asemenea preparat farmaceutic încalcă revendicarea menționată a brevetului”. Potrivit acestei instanțe, „revine titularului brevetului decizia referitoare la includerea unor revendicări cum [este revendicarea 27] într‑un brevet de acest tip și, în cazul includerii lor, stabilirea modului de formulare a acestora. În practică, decizia va fi luată de expertul în materie de brevete care întocmește cererea de brevet pe baza unor considerații juridice, mai curând decât științifice sau tehnice” (a se vedea punctele 22 și, respectiv, 20 din cererea sa de decizie preliminară).
(
7
)	Potrivit instanței de trimitere, „[e]ste cert că emtricitabina nu este menționată sau avută în vedere în cuprinsul brevetului” (a se vedea punctul 15 din cererea sa de decizie preliminară).
(
8
)	A se vedea Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773).
(
9
)	A se vedea Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835).
(
10
)	A se vedea Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835, punctele 32 și 39).
(
11
)	Instanța de trimitere se referă la Hotărârea din 16 septembrie 1999, Farmitalia (C‑392/97, EU:C:1999:416), la Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773), la Hotărârea din 12 decembrie 2013, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑443/12, EU:C:2013:833), la Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), și la Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), precum și la Ordonanțele din 25 noiembrie 2011, Yeda Research and Development Company și Aventis Holdings (C‑518/10, EU:C:2011:779), University of Queensland și CSL (C‑630/10, EU:C:2011:780) și Daiichi Sankyo (C‑6/11, EU:C:2011:781).
(
12
)	La punctul 93 din cererea de decizie preliminară, instanța de trimitere arată că „cererile de [CSP] pentru compoziția constând în TD și emtricitabină au fost respinse de oficiile de brevete și Curtea de Apel pentru Brevete în Suedia, este adevărat că anterior pronunțării Hotărârii Medeva, de oficiile de brevete din Țările de Jos și din Grecia, însă cererea a fost admisă în Spania în urma pronunțării unei decizii a Curții Administrative din Madrid. O cerere a fost de asemenea admisă în Germania în urma pronunțării unei decizii a tribunalului federal pentru brevete, de asemenea anterior pronunțării Hotărârii Medeva. Însă, mai recent, oficiul german de brevete a respins o cerere de eliberare a unui certificat suplimentar de protecție introdusă de Gilead pentru tripla compoziție conținând TD, emtricitabină și efavirenz”. Trebuie să se adauge că, în Hotărârea din 6 august 2014, nr. 10607, Varhoven administrativen sad (Curtea Administrativă Supremă, Bulgaria) a examinat problema dacă produsul Atripla era protejat de brevetul de bază BG 62612 în scopul eliberării unui CSP. CSP‑ul în cauză avea în vedere trei principii active: efavirenz, emtricitabină și tenofovir disoproxil, în timp ce brevetul de bază ar acoperi doar primele două principii active; tenofovir disoproxil nu este vizat de acesta. Varhoven administrativen sad (Curtea Administrativă Supremă) a subliniat că emtricitabina și tenofovirul disoproxil erau compuși individuali ai produsului în discuție care nu formau o nouă substanță activă care are calitatea unui analog nucleotidic activ din punct de vedere biologic împotriva unei reverstranscriptaze pentru tratarea HIV. S‑a concluzionat că compoziția constând în cele trei principii active în discuție care constituie produsul Atripla nu era protejată de brevetul de bază și, prin urmare, s‑a confirmat decizia oficiului de brevete de refuz al eliberării CSP‑ului în discuție. În plus, în Hotărârea din 22 martie 2017, 3.Pfv.IV.21.502/2016/3, Kúria (Curtea Supremă, Ungaria) a confirmat deciziile instanțelor inferioare pronunțate în urma acțiunii în justiție introduse împotriva unei decizii a Oficiului Național pentru Proprietate Intelectuală (denumit în continuare „ONPI”). Prin această decizie, ONPI respinsese cererea de CSP privind protecția medicamentului Atripa care conține o combinație a trei principii active, în special efavirenz, emtricitabină și fumarat de tenofovir disoproxil, și beneficiază de o autorizație de introducere pe piață. Potrivit ONPI, combinația respectivă nu era protejată de un brevet de bază, dat fiind că doar efavirenz era menționat în mod expres în revendicarea brevetului de bază în discuție. Prin urmare, condiția de obținere enunțată în articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 nu era îndeplinită având în vedere combinația. Instanțele inferioare au confirmat decizia de respingere a ONPI în această privință. În plus, există în prezent două cauze conexe pendinte în fața High Court (Înalta Curte, Irlanda) între, pe de o parte, societățile Gilead Sciences Inc și Gilead Biopharmaceutics Ireland UC și Mylan SAS Generices (UK) Ltd și McDermott Laboratories Ltd și, pe de altă parte, aceleași reclamante și Teva B. V. și Norton (Waterford) Ltd, cu privire la CSP irlandez nr. 2005/021 pentru medicamentul TRUVADA.
(
13
)	Hotărârea din 12 decembrie 2013, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑443/12, EU:C:2013:833), privește interpretarea articolului 3 litera (c) din Regulamentul nr. 469/2009, iar Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), privește interpretarea articolului 3 literele (a) și (c) din același regulament.
(
14
)	Instanța de trimitere arată că, „[î]n cazul în care produsul este o compoziție de principii active, compoziția menționată, ca produs distinct de fiecare dintre principiile active respective, trebuie să încorporeze activitatea inventivă a brevetului de bază. Într‑o situație precum cea din speță, în care activitatea inventivă a brevetului constă în general în compușii formulelor (1) și (1a), inclusiv și în particular TD, un medicament al cărui principiu activ este TD este protejat de brevet în sensul articolului 3 litera (a), deoarece încorporează activitatea inventivă a brevetului. Un medicament ale cărui principii active sunt TD și un alt principiu terapeutic precum emtricitabina nu este protejat de brevet în sensul articolului 3 litera (a), întrucât compoziția, ca produs distinct de TD, nu încorporează activitatea inventivă a brevetului. Aceasta nu este o chestiune care ține de formularea revendicărilor brevetului de bază, care […] poate fi manipulat de expertul în materie de brevete, ci de conținutul său. În schimb, dacă Gilead (sau un alt inventator) ar obține un brevet pentru o invenție constând într‑o compoziție care include TD și substanța X care ar avea un efect sinergic în tratarea HIV, atunci un medicament ale cărui principii active ar fi TD și substanța X ar fi protejat de brevetul menționat, deoarece ar încorpora activitatea inventivă a acestuia. [A]ceastă interpretare a articolului 3 litera (a) ar fi în concordanță cu scopul Regulamentului nr. 469/2009, care este încurajarea invențiilor în domeniul medicamentelor prin compensarea inventatorilor pentru întârzierea în exploatarea invențiilor lor din cauza necesității de a obține aprobarea legală, iar nu conferirea unor monopoluri nejustificate” (a se vedea punctul 97 din cererea sa de decizie preliminară).
(
15
)	Instanța de trimitere a arătat că, în cazul în care cauza nu ar trebui să beneficieze de o asemenea procedură, aceasta nu ar putea fi examinată înainte de expirarea brevetului în discuție în cauza principală. Potrivit acestei instanțe, în mod inevitabil produsele generice vor fi disponibile cu o anumită întârziere pentru National Health Service England (Serviciul Național de Sănătate, Anglia), fapt care ar conduce ca atare la costuri mai mari, precum și la o sarcină bugetară semnificativă pentru acesta din urmă.
(
16
)	Curtea a considerat că invocarea unor interese economice, inclusiv a celor care pot avea un impact asupra finanțelor publice, nu este de natură să justifice recurgerea la o procedură accelerată. În plus, în opinia acesteia, instanța de trimitere nu a menționat nicidecum un risc iminent pentru sănătatea publică care ar putea constitui o împrejurare excepțională de natură să justifice recurgerea la o procedură accelerată. Curtea a statuat că reiese din decizia de trimitere că, deși examinarea prezentei cauzei potrivit procedurii ordinare ar fi de natură, în opinia instanței de trimitere, să întârzie data de la care vor fi disponibile produsele generice, o asemenea examinare nu ar afecta totuși sănătatea pacienților în cauză, care ar continua să fie tratați cu ajutorul TRUVADA.
(
17
)	A se vedea printre altele numeroasele utilizări ale termenului „identificate” în culegerea de jurisprudență a camerelor de recurs ale OEB, a opta ediție, iulie 2016, disponibilă pe pagina de internet la următoarea adresă: https://www.epo.org/law-practice/case-law-appeals/case-law_fr.html.
(
18
)	Aceasta decurge, potrivit guvernului neerlandez, din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), și din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑443/12, EU:C:2013:833), care au privit produse compuse.
(
19
)	TRUVADA.
(
20
)	A se vedea Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Georgetown University și alții (C‑422/10, EU:C:2011:776, punctul 25). „Durata normală a protecției brevetului este de 20 de ani, calculată de la data depunerii cererii de înregistrare a invenției. În cazul în care autorizația de introducere pe piață a medicamentelor […] nu se acordă decât ulterior depunerii cererii de brevet, în perioada cuprinsă între data cererii de înregistrare a brevetului și data autorizației de introducere pe piață a medicamentului, producătorii de medicamente nu își pot utiliza în scop comercial poziția de exclusivitate asupra principiilor active brevetate ale acestui medicament. Întrucât prin aceasta, în opinia legiuitorului, protecția efectivă conferită de brevet pentru principiile active ar fi astfel redusă la o durată care ar fi insuficientă pentru a acoperi investiția în cercetare și pentru a genera resursele necesare menținerii unui nivel ridicat al cercetării, Regulamentul nr. 469/2009 oferă acestor producători posibilitatea ca, prin solicitarea unui [CSP], să prelungească drepturile de exclusivitate asupra principiilor active ale unui medicament pentru o perioadă de maximum 15 ani din momentul în care medicamentul în cauză obține prima dată autorizația de a fi introdus pe piața Uniunii.”„Prin această reglementare trebuie să se ajungă la un echilibru între diversele interese aflate în joc în sectorul farmaceutic. Printre aceste interese se numără, pe de o parte, interesele întreprinderilor și instituțiilor care realizează cercetarea, adesea foarte costisitoare, din domeniul farmaceutic și, prin urmare, susțin o prelungire a duratei protecției invențiilor lor pentru a putea să recupereze costurile aferente investiției. Pe de altă parte, există interesele producătorilor de medicamente generice, care, prin prelungirea perioadei de protecție pentru principiile active ce intră sub incidența protecției brevetului, sunt împiedicați să producă și să comercializeze medicamente generice. Este de asemenea relevant faptul că comercializarea medicamentelor generice determină în general scăderea prețurilor medicamentelor respective. În acest context, interesele pacienților se află undeva între interesele întreprinderilor și instituțiilor care fac cercetare și interesele producătorilor de medicamente generice. Astfel, pe de o parte, pacienții au interesul să se dezvolte noi principii active pentru medicamente, însă, pe de altă parte, au și interesul ca acestea să fie oferite ulterior la un preț cât mai redus posibil. Situația este aceeași pentru sistemele naționale de sănătate publică, în general, care au în plus un interes special pentru a împiedica faptul ca principii active existente să fie introduse pe piață într‑o formă ușor modificată sub acoperirea certificatului de protecție, însă fără o inovație reală, majorând astfel în mod artificial cheltuielile din domeniul sănătății.” (a se vedea Concluziile avocatului general Trstenjak prezentate în cauzele conexate Medeva (C‑322/10 și C‑422/10, EU:C:2011:476, punctele 76 și 77).
(
21
)	A se vedea Hotărârea din 6 octombrie 2015, Seattle Genetics (C‑471/14, EU:C:2015:659, punctul 26 și jurisprudența citată), precum și Ordonanța din 25 noiembrie 2011, Yeda Research and Development Company și Aventis Holdings (C‑518/10, EU:C:2011:779, punctul 36).
(
22
)	În temeiul Directivei 2001/83 sau al Directivei 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (JO 2001, L 311, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 31, p. 200).
(
23
)	Protecția unui CSP începe în ziua următoare expirării brevetului de bază. Din cuprinsul punctului 42 din Ordonanța președintelui Curții din 14 noiembrie 2013, Astrazeneca (C‑617/12, EU:C:2013:761), și din cuprinsul punctului 30 din Ordonanța din 13 februarie 2014, Merck Canada (C‑555/13, EU:C:2014:92), reiese că titularul atât al unui brevet, cât și al unui CSP nu trebuie să poată beneficia de mai mult de 15 ani de exclusivitate începând de la prima AIP, eliberată în Uniune, a medicamentului în cauză.
(
24
)	A se vedea de asemenea în acest sens Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835, punctul 34).
(
25
)	Astfel, Curtea a declarat în special că, dacă un brevet european revendică o compoziție de două principii active, dar nu implică nicio revendicare cu privire la unul dintre aceste principii active considerat în mod individual, nu se poate elibera un CSP pe baza unui asemenea brevet pentru unul dintre aceste principii active considerat în mod izolat. A se vedea în această privință Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773, punctul 26), și Ordonanța din 25 noiembrie 2011, Yeda Research and Development Company și Aventis Holdings (C‑518/10, EU:C:2011:779, punctul 38).
(
26
)	Sublinierea noastră. A se vedea de asemenea în acest sens Ordonanțele din 25 noiembrie 2011, University of Queensland și CSL (C‑630/10, EU:C:2011:780, punctul 31) și Yeda Research and Development Company și Aventis Holdings (C‑518/10, EU:C:2011:779, punctul 39). În Ordonanța din 25 noiembrie 2011, University of Queensland și CSL (C‑630/10, EU:C:2011:780, punctele 38-40), Curtea a declarat că un brevet care protejează un procedeu de obținere a unui „produs” în sensul Regulamentului nr. 469/2009 putea, în conformitate cu articolul 2 din acesta, să permită acordarea unui CSP. Dacă dreptul aplicabil acestui brevet o prevede, extinderea protecției procedeului de obținere asupra produsului obținut prin acest procedeu este de asemenea conferită de un CSP eliberat în temeiul unui asemenea brevet. Cu toate acestea, după cum articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 se opune eliberării unui CSP care privește principii active care nu figurează în cuprinsul revendicărilor brevetului de bază, această dispoziție se opune, atunci când brevetul de bază invocat în susținerea unei cereri de CSP privește un procedeu de obținere a unui produs, acordării unui CSP pentru un produs diferit de cel care figurează în cuprinsul revendicărilor acestui brevet ca fiind produsul la care se ajunge prin procedeul de obținere.
(
27
)	A se vedea Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835, punctele 33 și 37).
(
28
)	A se vedea Hotărârea din 16 septembrie 1999, Farmitalia (C‑392/97, EU:C:1999:416, punctul 27), și Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773, punctul 23), precum și Ordonanța din 25 noiembrie 2011, Yeda Research and Development Company și Aventis Holdings (C‑518/10, EU:C:2011:779, punctul 35). Din cererea de decizie preliminară reiese că, în cauza principală, normele naționale de interpretare a revendicărilor sunt cele prevăzute la articolul 125 din Legea din 1977 privind brevetele. A se vedea în acest sens Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835, punctul 32). Articolul 125 alineatul (3) din Legea din 1977 privind brevetele prevede că protocolul privind interpretarea articolului 69 CBE se aplică în sensul articolului 125 alineatul (1) din această lege.
(
29
)	„[D]eși sistemul CSP creează o nouă formă, distinctă, de drept de proprietate intelectuală în loc să se limiteze la extinderea perioadei de protecție asigurate de brevetele existente, acesta este însă strâns legat de sistemele naționale în temeiul cărora brevetele farmaceutice sunt acordate și protejate inițial. În termeni mai concreți, un certificat se poate acorda numai dacă un produs este protejat de un brevet de bază, iar protecția conferită de certificat nu trebuie să depășească limitele protecției conferite de brevetul de bază. Titularul certificatului beneficiază de aceleași drepturi și este supus acelorași limitări și obligații ca și cele care afectează brevetul de bază”, a se vedea Concluziile avocatului general Fennelly prezentate în cauza Farmitalia (C‑392/97, EU:C:1999:277, punctul 21).
(
30
)	Sublinierea noastră. Trebuie să recunoaștem că avem anumite dificultăți în a distinge între „esența activității inventive care face obiectul brevetului” și invenția astfel cum a fost divulgată prin revendicări.
(
31
)	Potrivit acestei dispoziții, un produs poate face obiectul unui singur CSP. La punctul 33 din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), Curtea a declarat „că un brevet care protejează mai multe «produse» distincte poate să permită în principiu obținerea mai multor CSP în legătură cu fiecare dintre aceste produse distincte, cu condiția, printre altele, ca fiecare dintre acestea să fie «protejat» ca atare de respectivul «brevet de bază» în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 coroborat cu articolul 1 literele (b) și (c) din acesta”. Subliniem în această privință că instanța de trimitere a indicat în cererea de decizie preliminară că, „[p]e lângă Truvada, Gilead comercializează sub marca Viread o monoterapie pentru tratarea HIV, care are [TD] ca unic principiu activ. Gilead a obținut prima [AIP] pentru Viread la 5 februarie 2002 […]. Gilead nu a obținut un [CSP] pentru Viread fără îndoială întrucât durata scursă între data depunerii cererii de brevet și data acestei [AIP] era mai mică de cinci ani (astfel încât durata [CSP] ar fi fost negativă)” (a se vedea punctul 24 din cererea sa de decizie preliminară).
(
32
)
(
33
)	În această cauză, brevetul în discuție privea descoperirea unei noi proteine. Brevetul menționat divulga și revendica printre altele această proteină. Din revendicările brevetului menționat rezultă că acesta se referea și la anticorpii care se leagă în mod specific de această proteină. Eli Lilly urmărea să comercializeze un preparat farmaceutic care ar conține ca principiu activ un anticorp care se leagă în mod specific de noua proteină. Aceasta a introdus o acțiune pentru a obține o declarație de nevaliditate a oricărui CSP care are ca temei legal brevetul în cauză. Eli Lilly a susținut, în această privință, că anticorpul respectiv nu era acoperit de un „brevet de bază” în sensul articolului 3 din Regulamentul nr. 469/2009, întrucât revendicarea brevetului în cauză ar fi redactată în mod prea general pentru ca anticorpul respectiv să poată fi considerat ca fiind menționat în conținutul revendicărilor respectivului brevet. Astfel, potrivit Eli Lilly, pentru a putea servi drept bază pentru eliberarea unui CSP, brevetul în cauză ar fi trebuit să conțină o definiție structurală a principiilor active, iar revendicările ar fi trebuit să fie formulate într‑un mod semnificativ mai detaliat.
(
34
)	Sublinierea noastră. Instanța de trimitere consideră că punctul 44 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), este ambiguu. Aceasta arată la punctul 81 din cererea de decizie preliminară că, „[d]eși Curtea […] a afirmat în mod clar că articolul 3 litera (a) nu se opune protejării unui produs printr‑un brevet de bază în temeiul unei definiții funcționale, Curtea […] declară apoi că acest lucru este permis doar atunci când revendicările «vizau, implicit, dar necesar […] în mod specific produsul în cauză». Ce trebuie spus? Care este modul în care autoritățile naționale ar trebui să aplice acest criteriu? Curtea […] nu explică acest aspect. Tot ce se poate spune cu certitudine este că, încă o dată, Curtea […] pare să lase să se înțeleagă că produsul nu trebuie să intre pur și simplu în sfera de protecție a brevetului de bază în temeiul normelor privind sfera de protecție, ci este necesar ceva mai mult, însă fără a preciza cu claritate ce înseamnă mai mult”.
(
35
)	La punctul 37 din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), Curtea a declarat că, „ținând seama de interesele menționate în considerentele (4), (5), (9) și (10) ale Regulamentului nr. 469/2009, nu se poate admite ca titularul unui brevet de bază în vigoare să poată obține un nou CSP, însoțit eventual de o durată de validitate mai întinsă, de fiecare dată când introduce pe piața unui stat membru un medicament care conține, pe de o parte, un principiu activ, protejat ca atare de brevetul său de bază, care constituie obiectul invenției acoperite de acest brevet și, pe de altă parte, o altă substanță, care nu constituie obiectul invenției acoperite de brevetul de bază”.
(
36
)	Sublinierea noastră. Instanța de trimitere consideră că această formulare este ambiguă. Aceasta arată că „nu se înțelege întotdeauna totuși în mod clar ce este necesar pentru a respecta articolul 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009”.
(
37
)	Astfel, în pofida faptului că Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), nu face nicio trimitere la conținutul revendicărilor brevetului eliberat, considerăm că o eventuală verificare a „obiectului invenției acoperite de un brevet de bază” ar impune interpretarea conținutului acestor revendicări.
(
38
)	Pentru a fi brevetabilă, o invenție trebuie să fie nouă, să implice o activitate inventivă și să poată face obiectul unei aplicări industriale.
(
39
)	Pe lângă formulele funcționale, este necesar să se observe de asemenea că, în domeniul medicamentelor, formulele Markush care acoperă clase de compuși chimici sunt utilizate adesea în revendicările unui brevet. Or, camera de recurs a OEB a indicat în cauza T 1020/98 ‑ 3.3.1 că „[l]ungimea excepțională a revendicărilor, faptul că formula [Markush] se compune exclusiv din variabile și numărul acestor variabile, majoritatea dintre acestea fiind definite cu ajutorul altor variabile, dau naștere la probleme speciale” (http://www.epo.org/law-practice/case-law-appeals/recent/t981020fp1.html#q).
(
40
)	În pofida faptului că o trimitere literală la principiul activ prin denumirea sa chimică sau prin structura sa chimică în revendicările unui brevet de bază nu este întotdeauna necesară în sensul articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009, considerăm că reiese în special din cuprinsul aceluiași punct 39 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), și utilizarea termenilor „implicit, dar necesar” și „în mod specific” că Curtea a urmărit efectiv să limiteze interpretarea conținutului revendicărilor la un anumit nivel de particularitate sau de abstracție.
(
41
)	Din situația de fapt aferentă acestei cauze reiese că United Kingdom Intellectual Property Office (Serviciul pentru Proprietate Intelectuală din Regatul Unit, denumit în continuare „UKIPO”) a semnalat solicitantului de CSP că, în ceea ce privește certificatele pentru produsele care conțin o compoziție de principii active, compoziția trebuie să fie revendicată în mod explicit pentru a fi considerată că trebuie să fie protejată ca atare. Întrucât brevetul de bază Boehringer Ingelheim Pharma (denumit în continuare „Boehringer”) conținea numai revendicări care privesc unul dintre principiile active ale produsului, și anume componenta telmisartan, UKIPO a sugerat Boehringer să solicite modificarea acestui brevet de bază pentru a introduce o revendicare cu privire la compoziția de telmisartan și de hidroclorotiazidă. Boehringer a solicitat în continuare o modificare a brevetului de bază în discuție astfel cum a fost eliberat, inserând ex post în acesta o revendicare care privește, în plus, o compoziție farmaceutică a telmisartanului cu hidroclorotiazidă doar pentru a obține un CSP. În opinia noastră, reiese în mod clar din Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), că Curtea nu a fost impresionată de un asemenea comportament strategic.
(
42
)	În special în sensul articolului 69 din CBE.
(
43
)	Astfel cum atestă formulele Markush și formulele funcționale.
(
44
)	Astfel cum atestă utilizarea revendicărilor precum revendicarea 27 din brevetul în discuție în cauza principală. Acest tip de revendicare este redactat într‑o manieră atât de extinsă încât poate acoperi eventual orice posibilă combinație de TD cu altă substanță chimică. Subliniem că, la punctul 97 din cererea de decizie preliminară, instanța de trimitere reamintește că „modul de formulare a revendicărilor din brevetul de bază […] poate fi stabilit de expertul în materie de brevete care întocmește cererea de brevet […]”. Trebuie să se sublinieze că, în ceea ce privește caracterul brevetabil al unei invenții, o problemă care nu este de competența Curții, nu pretindem nici să se repună în discuție această practică.
(
45
)	A se vedea în această privință Hotărârea din 24 noiembrie 2011, Medeva (C‑322/10, EU:C:2011:773, punctul 26), și Ordonanța din 25 noiembrie 2011, Yeda Research and Development Company și Aventis Holdings (C‑518/10, EU:C:2011:779, punctul 38).
(
46
)	Pe lângă faptul că Curtea a respins deja o asemenea cerință la punctul 39 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835), considerăm că aceasta ar fi prea strictă și restrictivă, întrucât nu ține seama suficient de interesele titularului brevetului și de necesitatea de a încuraja dezvoltarea și comercializarea medicamentelor. Având în vedere Hotărârea din 12 martie 2015, Actavis Group PTC și Actavis UK (C‑577/13, EU:C:2015:165), modificările ulterioare și strategice ale brevetului, în scopul obținerii unui CSP, nu sunt relevante.
(
47
)	Considerăm că o simplă trimitere în cuprinsul revendicărilor, de exemplu, la un „diuretic” sau la un „antiinflamator nesteroidian” nu este suficientă.
(
48
)	A se vedea în acest sens punctul 39 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835). Considerăm că mai multe variante ale unei substanțe chimice pot fi revendicate, cu condiția ca la data de prioritate a brevetului fiecare să fie identificabilă în mod specific și precis.
(
49
)	Sublinierea noastră.
(
50
)	Care sunt singurele care ar putea viza eventual principiul activ emtricitabină.
(
51
)	Chiar substanțe care nu au fost inventate încă la data de prioritate a brevetului. Astfel, principiul activ emtricitabină nu este identificabil în mod specific ca atare în revendicarea 27 a brevetului în discuție în cauza principală. A se vedea în acest sens Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835, punctul 36). În opinia noastră, o interpretare a articolului 3 litera (a) din Regulamentul nr. 469/2009 care ar include substanțe care nu ar fi identificabile în mod specific și precis ar implica încălcarea obiectivului acestui regulament care urmărește să atenueze durata insuficientă pentru amortizarea investițiilor efectuate în cercetarea pentru medicamente noi [astfel cum este menționat în considerentul (4) al regulamentului menționat], întrucât conferă un beneficiu titularului brevetului, deși nu a realizat investiții în cercetarea privind aceste substanțe. A se vedea în acest sens punctul 43 din Hotărârea din 12 decembrie 2013, Eli Lilly and Company (C‑493/12, EU:C:2013:835).