62024CJ0321_RES
Kohtuasi C‑321/24
BC
versus
S. C. P. Attal et Associés
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Judiciaire de Paris (Prantsusmaa))
Euroopa Kohtu (esimene koda) 30. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus
Eelotsusetaotlus – Kapitali vaba liikumine – ELTL artikli 63 lõige 1 – Pärimine – Kohustus pöörduda notari poole pärandideklaratsiooni esitamiseks muus liikmesriigis kui see, kus pärand avanes – Selle liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette, et notari tasu arvutatakse kogu brutopärandi alusel – Maksustamispädevuse paralleelne teostamine liikmesriikide poolt – Kapitali vaba liikumise piirangu puudumine
Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus – Aluslepingu sätted – Kohaldamisala – Notari tasu pärandideklaratsiooni koostamise eest – Pärimine, mis hõlmab kahes liikmesriigis asuvat vara ja maksustatakse pärandimaksuga mõlemas liikmesriigis – Kohustus pöörduda notari poole pärandideklaratsiooni esitamiseks ühes neist riikidest – Teise riigiga seotud asjaolusid hõlmav olukord – Selliste notari tasude maksmine, mis ei too kaasa kapitali piiriülest liikumist, kuid on siiski seotud pärandi piiriülese olemusega – Hõlmamine
(ELTL artikli 63 lõige 1)
(vt punktid 29–33)
Kapitali vaba liikumine ja maksete vabadus – Piirangud – Notari tasu pärandideklaratsiooni koostamise eest – Pärimine, mis hõlmab kahes liikmesriigis asuvat vara ja mis maksustatakse pärandimaksuga mõlemas liikmesriigis – Kohustus pöörduda notari poole pärandideklaratsiooni esitamiseks ühes neist riikidest – Notari tasu, mis arvutatakse kogu brutopärandi alusel, olenemata vara asukohast – Õigusnormid, mida kohaldatakse vahet tegemata nii riigisisestele kui ka piiriülestele olukordadele – Diskrimineerimise puudumine – Pärandideklaratsioon, mis puudutab topeltmaksustamise vältimise lepingu ja riigisisese õiguse kohaselt kogu pärandvara – Teises liikmesriigis asuvale notarile makstava tasu, mis on samuti arvutatud kogu brutopärandi alusel, arvesse võtmata jätmine – Ebasoodne olukord, mis tuleneb liikmesriikide maksustamispädevuse paralleelsest teostamisest – Piirangu puudumine
(ELTL artikli 63 lõige 1)
(vt punktid 39–47 ja resolutsioon)
Kokkuvõte
Vaidluse raames, mis puudutas Prantsuse notari selliste tasude vaidlustamist, mida tuli maksta Prantsusmaal ja Belgias asuvat vara hõlmava piiriülese pärimise korral, võttis Euroopa Kohus seisukoha küsimuses, kas ELTL artikliga 63 on kooskõlas riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et pärandideklaratsiooni koostanud notari tasu arvutatakse kogu brutopärandilt, ilma et võetaks arvesse teises liikmesriigis asuvale notarile makstud tasu, mis on samuti arvutatud kogu brutopärandi alusel.
BC, kes elab Prantsusmaal, on pärast Belgias elanud õe surma ainus nii Prantsusmaal kui ka Belgias asuva vallas‑ ja kinnisvara pärija.
Pärimismenetluse algatas Belgias selles liikmesriigis asuv notar. BC maksis pärandideklaratsiooni koostamise eest notarile tasu, mis arvutati Prantsusmaal ja Belgias asuvast varast koosneva kogu brutopärandi väärtuselt vastavalt Belgia õigusnormidele.
Lisaks oli BC Prantsuse õiguse kohaselt kohustatud kasutama Prantsusmaal asuva notari teenuseid, et esitada selles liikmesriigis pärandideklaratsioon Prantsuse pärandimaksu arvutamiseks.
BC esitas tribunal judiciaire de Paris’le (Pariisi esimese astme kohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, hagi, milles ta vaidlustas Prantsuse notari tasu arvutamise korra. Ta palub arvutada tasu brutovara alusel, mis vastab üksnes Prantsusmaal asuvale varale, mitte kogu brutopärandi alusel.
Euroopa Kohtu hinnang
Euroopa Kohus tõdes kõigepealt, et sellise olukorra puhul on tegemist kapitali liikumisega ELTL artikli 63 lõike 1 tähenduses.
Väljakujunenud kohtupraktikast nähtub nimelt, et pärimise maksustamine kuulub kapitali liikumist käsitlevate EL toimimise lepingu sätete kohaldamisalasse, välja arvatud juhul, kui pärandi olulised osad jäävad ühe liikmesriigi piiresse (
1
).
Käesoleval juhul on vaidlusalune pärand – mis avanes Belgias ja läheb üle Prantsusmaal elavale isikule ning koosneb Prantsusmaal ja Belgias asuvast varast, mis on mõlemas liikmesriigis maksustatud pärandimaksuga – piiriülest laadi.
Seda piiriülest laadi ei sea Euroopa Kohtu hinnangul kahtluse alla asjaolu, et Prantsusmaal asuva notari tasu ei kuulu pärandaja pärandvara hulka ega too kaasa kapitali piiriülest liikumist, kuna notari tasu makstakse sõltumatult ja eraldi Belgias asuvast notarist.
Nimelt on Prantsusmaal asuva notari koostatud pärandideklaratsioonis märgitud nii Prantsusmaal kui ka välismaal asuv vallas‑ ja kinnisvara, et Prantsuse maksuhaldur saaks arvutada pärandimaksu vastavalt Prantsuse-Belgia lepingu asjakohastele sätetele, mille eesmärk on vältida pärandi topeltmaksustamist (
2
).
Seega on notari kaasamine Prantsusmaal maksu arvutamiseks vajalik etapp, mistõttu kogu brutopärandi alusel kindlaks määratava notari tasu arvutamise kord on lahutamatult seotud vaidlusaluse pärimise piiriülese olemusega.
Kuna kõnealune olukord kuulub kapitali vaba liikumise kohaldamisalasse, analüüsis Euroopa Kohus teiseks, kas Prantsuse õigusnormid, mis reguleerivad notari tasu arvutamise korda sellises olukorras pärandideklaratsiooni koostamisel, kujutavad endast kapitali liikumise piirangut, mis on ELTL artikliga 63 keelatud.
Euroopa Kohus tõi kõigepealt esile, et kuna vaidlusaluste õigusnormidega ei ole kehtestatud mingit erinevat kohtlemist puhtalt riigisiseste ja piiriüleste olukordade vahel, ei ole need diskrimineerivad. Notari tasu, mis põhimõtteliselt on talle makstav õige ja õiglane tasu, arvutatakse nimelt igal juhul kogu brutopärandi alusel, sõltumata vara asukohast.
On tõsi, et sellised õigusnormid võivad seada piiriülesed olukorrad ebasoodsamasse olukorda, kuna need toovad kaasa selle, et pärija peab piiriülese pärimise korral maksma notari tasu igas liikmesriigis, kus asub pärandvara, ja kandma seega suuremat koormust kui see, mida ta oleks kandnud puhtalt riigisisese pärimise korral.
Samas, kui notari tasu Prantsusmaal arvutatakse kogu brutopärandi alusel, on see nii seetõttu, et notari koostatud pärandideklaratsioonis tuleb see vara loetleda, et Prantsuse maksuhaldur saaks arvutada pärandimaksu, kohaldades muu hulgas Prantsuse-Belgia lepingut. Seda tasu tuleb seega vastavalt Euroopa Kohtu praktikale (
3
) pidada ebasoodsaks lisakulude näol, mis tekivad Prantsuse Vabariigi ja Belgia Kuningriigi maksustamispädevuse paralleelse teostamise tõttu. Kuna aga Euroopa Liidu tasandil ei ole ühtlustamist toimunud, ei kujuta selline ebasoodne olukord endast liikumisvabaduste piirangut, kui selline maksustamispädevuse paralleelne teostamine ei ole diskrimineeriv.
Kuna kõnealused õigusnormid ei ole diskrimineerivad ja nendega kaasnevad lisakulud mõjutavad samamoodi kapitali piiriülest liikumist Prantsusmaa ja Belgia vahel ning Prantsusmaa sees, ei ole nende õigusnormidega kehtestatud kapitali vaba liikumise piirangut, mis on ELTL artikli 63 lõikega 1 keelatud.
(
1
)	Vt selle kohta 23. veebruari 2006. aasta kohtuotsus van Hilten‑van der Heijden (C‑513/03, EU:C:2006:131, punkt 41), 21. detsembri 2021. aasta kohtuotsus Finanzamt V (pärand – osaline maksuvähendus ja sundosade mahaarvamine) (C‑394/20, EU:C:2021:1044, punkt 29) ning 12. oktoobri 2023. aasta kohtuotsus BA (pärimine – eluaset puudutav sotsiaalpoliitika liidus) (C‑670/21, EU:C:2023:763, punkt 38).
(
2
)	Prantsusmaa ja Belgia vahel sõlmitud leping, mille eesmärk on vältida topeltmaksustamist ja reguleerida muid pärandi‑ ja registreerimismaksu käsitlevaid küsimusi, allkirjastatud Brüsselis 20. jaanuaril 1959.
(
3
)	Vt analoogia alusel 8. septembri 2005. aasta kohtuotsus Mobistar ja Belgacom Mobile (C‑544/03 ja C‑545/03, EU:C:2005:518, punkt 31) ning 22. septembri 2022. aasta kohtuotsus Admiral Gaming Network jt (C‑475/20–C‑482/20, EU:C:2022:714, punkt 43 ja seal viidatud kohtupraktika).