62024CJ0558
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda)
30. oktoober 2025 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Lennutransport – Määrus (EÜ) nr 261/2004 – Artikkel 6 – Mõiste „lennu hilinemine“ – Lennu edasilükkamine, millest lennuettevõtja on ette teavitanud koos uute väljumis- ja saabumisaegade kinnitusega – Artikli 5 lõike 1 punkt c ja artikli 7 lõige 1 – Reisijate õigus hüvitisele, kui lend saabumisel kolm või enam tundi hilineb – Mõiste „lennu kavandatud saabumisaeg“ – Hilinemise kestuse kindlaksmääramine
Kohtuasjas C‑558/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Landgericht Landshuti (Landshuti apellatsioonikohus, Saksamaa) 31. juuli 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 16. augustil 2024, menetluses
Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik AS
versus
Myflyright GmbH,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: koja president O. Spineanu‑Matei, kohtunikud S. Rodin ja N. Piçarra (ettekandja),
kohtujurist: T. Ćapeta,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik AS, esindaja: Rechtsanwältin S. Hendrix,
–
Myflyright GmbH, esindaja: Rechtsanwalt J.‑P. von Hagen,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: B.‑R. Killmann ja N. Yerrell,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT 2004, L 46, lk 1; ELT eriväljaanne 07/08, lk 10; parandus ELT 2018, L 155, lk 35), artikli 5 lõike 1 punkti c ja artikli 7 lõiget 1.
2
Taotlus on esitatud lennuettevõtja Corendon Airlines Turistik Hava Tasimacilik AS-i (edaspidi „Corendon Airlines“) ja lennureisijatele õigusabiteenust pakkuva äriühingu Myflyright GmbH vahelises kohtuvaidluses kahju hüvitamise nõude üle, mis on esitatud määruse nr 261/2004 alusel pärast lennu pikaajalist hilinemist lõppsihtkohta saabumisel.
Õiguslik raamistik
3
Määruse nr 261/2004 põhjendustes 1, 2 ja 4 on märgitud:
„(1)
Õhutranspordi valdkonnas [Euroopa Ü]henduse võetava meetme eesmärk on muu hulgas tagada reisijate kaitstuse kõrge tase. Peale selle tuleks täielikult võtta arvesse kõiki tarbijakaitse üldisi nõudeid.
(2)
Lennureisist mahajätmine ning lendude tühistamine või pikaajaline hilinemine põhjustab reisijatele tõsiseid raskusi ja ebamugavust.
[…]
(4)
Seetõttu peaks ühendus [nõukogu 4. veebruari 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 295/91 kompenseerimissüsteemi ühiseeskirjade kohta, mida rakendatakse regulaarlennuliikluses reisija lennureisist mahajätmise korral (EÜT 1991, L 36, lk 5; ELT eriväljaanne 07/01, lk 306),] sätestatud kaitstuse standardeid karmistama, suurendama reisijate õigusi ning tagama lennuettevõtjate tegutsemise ühtlustatud tingimustel liberaliseeritud turul.“
4
Määruse nr 261/2004 artiklis 2 „Mõisted“ on sätestatud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
l)
tühistamine – asjaolu, kui varem kavandatud lend, millele oli broneeritud vähemalt üks koht, jääb ära.“
5
Määruse artikli 5 „Tühistamine“ lõikes 1 on sätestatud:
„Lennu tühistamise korral:
[…]
c)
on asjaomastel reisijatel õigus saada tegutsevalt lennuettevõtjalt hüvitist vastavalt artiklile 7, välja arvatud juhul, kui
[…]
iii)
neid on teavitatud tühistamisest vähem kui seitse päeva enne kavandatud väljumisaega ning neile on pakutud võimalust teekonda muuta, mis võimaldab neil välja lennata mitte rohkem kui üks tund enne kavandatud väljumisaega ja jõuda lõppsihtkohta hiljemalt kaks tundi pärast kavandatud saabumisaega.“
6
Määruse artikli 6 „Hilinemine“ lõikes 1 on sätestatud:
„Kui lennuettevõtja näeb mõistlikkuse piires ette, et lennu kavandatud väljumisaeg hilineb:
a)
kaks tundi või rohkem kuni 1500 kilomeetri pikkuste lendude puhul; või
b)
kolm tundi või rohkem kõikide üle 1500 kilomeetri pikkuste ühendusesiseste lendude ning kõikide muude 1500–3500 kilomeetri pikkuste lendude puhul; või
[…],
pakub tegutsev lennuettevõtja reisijatele:
i)
artikli 9 lõike 1 punktis a ja lõikes 2 määratletud abi; ning
ii)
artikli 9 lõike 1 punktides b ja c määratletud abi, kui mõistlikkuse piires eeldatav väljumisaeg on vähemalt varem väljakuulutatud väljumisajale järgneval päeval; ning
iii)
artikli 8 lõike 1 punktis a osutatud abi, kui lend hilineb vähemalt viis tundi.“
7
Määruse artikli 7 „Õigus hüvitisele“ lõikes 1 on ette nähtud:
„Kui osutatakse käesolevale artiklile, saavad reisijad hüvitist kuni:
[…]
b)
400 euro ulatuses kõikide üle 1500 kilomeetri pikkuste ühendusesiseste lendude ning kõikide muude 1500–3500 kilomeetri pikkuste lendude puhul;
[…]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
8
Neli lennureisijat, kellel oli kinnitatud broneering Corendon Airlinesi 2. augustil 2022 kell 10.20 (kohalik aeg) Münchenist (Saksamaa) väljuvale ja kell 14.20 (kohalik aeg) Antalyasse (Türgi) saabuvale lennule, said väljumisele eelnenud õhtul selle lennu uue kinnitatud broneeringu, mille väljastas asjaomane reisikorraldaja, kes teatas neile, et nimetatud lennu kavandatud väljumisaeg on lükatud edasi kella 11.20‑le (kohalik aeg), mis lükkas kavandatud saabumisaja edasi kella 15.20‑le (kohalik aeg).
9
2. augustil 2022 tõusis vaidlusalune lend õhku siiski alles kell 14.37 (kohalik aeg) ja selle lennu reisijad jõudsid lõppsihtkohta alles kell 18.16 (kohalik aeg).
10
Myflyright, kellele nimetatud reisijad loovutasid oma õiguse hüvitisele, esitas Amtsgericht Erdingile (Erdingi esimese astme kohus, Saksamaa) hagi, et saada eelkõige määruse nr 261/2004 artiklite 5 ja 7 alusel hüvitist kokku 1600 eurot ehk 400 eurot reisija kohta.
11
Nimetatud kohus rahuldas oma 30. augusti 2023. aasta kohtuotsusega selle hagi ning otsustas, et lennu edasilükkamine ühe tunni võrra ei kujuta endast „tühistamist“ määruse nr 261/2004 artikli 2 punkti l tähenduses, vaid hilinemist, mille kestus tuleb kindlaks määrata algsete lennuaegade alusel.
12
Corendon Airlines esitas selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebuse Landgericht Landshutile (Landshuti apellatsioonikohus, Saksamaa) – kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus –, milles ta väidab, et käesoleval juhul tuleks hilinemise kestuse kindlaksmääramisel võtta arvesse uues kinnitatud broneeringus olevaid lennuaegu ja mitte algseid lennuaegu.
13
Eelotsusetaotluse esitanud kohus on aga seisukohal, et põhikohtuasjas käsitletava hilinemise kestuse kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta algselt kavandatud saabumisaega, kuna asjaomaste reisijate jaoks oli tähtis ainult see, kas lend saabub sellest ajast hiljem. Nimetatud kohus on seisukohal, et uues broneeringu kinnituses märgitud lennu saabumisaja arvessevõtmine, määramaks kindlaks hilinemise kestus, on lisaks sellele, et see on „puhtalt formaalne lähenemisviis”, vastuolus ka määruse nr 261/2004 eesmärgiga tagada eelkõige reisijate kõrgetasemeline kaitse lennu tühistamise või pikaajalise hilinemise korral. Lisaks võimaldaks niisugune lähenemisviis lennuettevõtjal lennu saabumisaega edasi lükata ilma selle eest vastutust kandmata, väljastades viimasel hetkel uued broneeringu kinnitused, milles on märgitud lennu edasilükkamine.
14
Neil asjaoludel otsustas Landgericht Landshut (Landshuti apellatsioonikohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kui lend lükatakse edasi ja selle kohta väljastatakse uus broneeringu kinnitus, siis kas kontrollides seda, kas lõppsihtkohta saabumisel oli tegemist „pikaajalise“ hilinemisega, tuleb lähtuda algselt kavandatud saabumisajast või uues broneeringu kinnituses märgitud saabumisajast?
2.
Kui lähtuda tuleb muutunud saabumisajast:
a)
Kas on oluline, kui palju enne esialgset väljumisaega reisijat lennu edasilükkamisest teavitatakse? Kas selleks, et tegutseval lennuettevõtjal oleks võimalik hüvitise maksmise kohustusest vabaneda, on eelkõige oluline, kas määruse [nr 261/2004] artikli 5 lõike 1 punktis c nimetatud ajavahemikest on uue saabumise puhul tegelikult kinni peetud?
b)
Kui vastus on jaatav, siis kas ja millistel tingimustel on reisijal õigus saada hüvitist määruse [nr 261/2004] artiklite 5 ja 7 alusel, kui lennu saabumine algselt kavandatud saabumisajaga võrreldes pikaajaliselt hilines?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
15
Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punkti c ja artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et lennu väljumis- ja saabumisaja edasilükkamise korral, millest lennuettevõtja on ette teavitanud ja koos sellega väljastanud asjaomastele reisijatele uue broneeringu kinnituse, tuleb reisijate saabumise hilinemise kestuse kindlaksmääramisel võtta arvesse algselt kavandatud saabumisaega või uues broneeringu kinnituses märgitud saabumisaega.
16
Esiteks tuleb märkida, et erinevalt mõistest „tühistamine“, mida käsitleb määruse nr 261/2004 artikkel 5 ja mis on määratletud määruse artikli 2 punktis l, ei ole mõistet „lennu hilinemine“ määruses määratletud kui „asjaolu, kui varem kavandatud lend, millele oli broneeritud vähemalt üks koht, jääb ära“.
17
Mis puudutab mõistet „lennu hilinemine“, siis on Euroopa Kohus esiteks täpsustanud, et „hilinemisega“ määruse nr 261/2004 artikli 6 tähenduses on tegemist siis, kui lend teostatakse vastavalt algselt kavandatud lennuplaanile, kuid lennu tegelik väljumisaeg hilineb võrreldes algselt kavandatud väljumisajaga (vt selle kohta 19. novembri 2009. aasta kohtuotsus Sturgeon jt, C‑402/07 ja C‑432/07, EU:C:2009:716, punkt 32). Teiseks otsustas Euroopa Kohus, et määruse sõnastuse tavatähendusega ja ülesehitusega oleks vastuolus, kui tühistamisena nimetatud määruse artikli 2 punkti l tähenduses käsitataks üksnes lennu tegeliku väljumisaja edasilükkamist ilma ühegi muu muudatuseta (vt selle kohta 21. detsembri 2021. aasta kohtuotsus Corendon Airlines, C‑395/20, EU:C:2021:1041, punkt 22).
18
Euroopa Kohus täpsustas veel, et määruse nr 261/2004 kohaselt ei sõltu lennu klassifitseerimine „tühistatud“ lennuks selle artikli 5 tähenduses või „hilinenud“ lennuks selle artikli 6 tähenduses pelgalt asjaomase lennu väljumisaja edasilükkamisest ette teavitamisest (vt selle kohta 21. detsembri 2021. aasta kohtuotsus Corendon Airlines, C‑395/20, EU:C:2021:1041, punkt 21).
19
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotlusest, et asjaomaseid reisijaid teavitati väljumisele eelnenud õhtul ette nende lennu väljumisaja edasilükkamisest ning neile edastati uus broneeringu kinnitus, milles olid märgitud uued lennuajad, ilma et oleks muudetud väljumis- või sihtlennujaamu või selle lennu numbrit, millega reisijad veeti. Need elemendid iseloomustavad seega „hilinemist“ määruse nr 261/2004 artikli 6 tähenduses, nagu seda on tõlgendatud käesoleva kohtuotsuse punktides 17 ja 18.
20
Teiseks tuleb määruse nr 261/2004 artikleid 5 ja 7 selle määruse põhjendust 2 ja võrdse kohtlemise põhimõtet arvestades tõlgendada nii, et artikli 7 lõikes 1 ette nähtud hüvitise saamise õiguse kohaldamise eesmärgil võib hilinenud lendude reisijaid ühelt poolt võrdsustada tühistatud lendude reisijatega. Teiselt poolt võivad hilinenud lendude reisijad tugineda õigusele saada hüvitist, kui nad hilinenud lennu tõttu kaotavad pöördumatult aega kolm tundi või rohkem, teisisõnu kui nad jõuavad oma lõppsihtkohta kolm tundi pärast lennuettevõtja poolt algselt kavandatud saabumisaega või hiljem (vt selle kohta 25. jaanuari 2024. aasta kohtuotsus Laudamotion ja Ryanair, C‑54/23, EU:C:2024:74, punktid 19 ja 21 ning seal viidatud kohtupraktika).
21
See kolmetunnine hilinemine kui hüvitise saamise tingimus määratleti, võttes arvesse, et määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punkti c alapunkt iii lubab lennuettevõtjatel konkreetselt pärast lennu in extremis tühistamist reisijate teekonna muutmisel teha reisijate väljumisaega maksimaalselt ühe tunni võrra varasemaks ja lükata nende saabumisaega vähem kui kahe tunni võrra edasi (vt selle kohta 23. oktoobri 2012. aasta kohtuotsus Nelson jt, C‑581/10 ja C‑629/10, EU:C:2012:657, punkt 31).
22
Käesoleva kohtuotsuse kahest eelmisest punktist ilmneb seega, et kui lend saabumisel hilineb kolm tundi või rohkem, on asjaomastel reisijatel – sarnaselt reisijatega, kelle esialgne lend on tühistatud ja kellele lennuettevõtja ei suuda pakkuda teekonna muutmist määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punkti c alapunktis iii sätestatud tingimustel – õigus saada hüvitist sama määruse artikli 7 alusel, tingimusel et nende ajakaotus on pöördumatu (4. septembri 2014. aasta kohtuotsus Germanwings, C‑452/13, EU:C:2014:2141, punkt 19 ja seal viidatud kohtupraktika).
23
Käesoleval juhul tuleb märkida, et kui asjaomaste reisijate hilinemine sihtkohta saabumisel määratakse kindlaks algselt kavandatud saabumisaega arvesse võttes, võivad need reisijad tugineda õigusele saada hüvitist, kuna – nagu nähtub eelotsusetaotlusest – nad hilinesid algselt kavandatud saabumisajast alates rohkem kui kolm tundi. Seevastu juhul, kui hilinemise kestus tuleks kindlaks määrata uues broneeringu kinnituses märgitud saabumisaja alusel, ei saaks need reisijad niisugust hüvitist nõuda, kuna sellisel juhul oleks saabumisel hilinemine olnud vähem kui kolm tundi.
24
Miski nende määruse nr 261/2004 sätete sõnastuses, mille tõlgendamist taotletakse, ei välista aga, et reisijatele lõppsihtkohta saabumise hilinemise kestus määratakse kindlaks lähtuvalt samade reisijate ja lennuettevõtja vahel asjaomase lennu broneerimise hetkel algselt kokku lepitud väljumisajast, ning seda sõltumata selle lennu väljumis- ja saabumisaja hilisematest ühepoolsetest edasilükkamisest ning selle lennuettevõtja poolt uute broneeringu kinnituste väljastamisest.
25
Seda kõnealuse hilinemise kestuse kindlaksmääramise viisi kinnitavad ühelt poolt määruse nr 261/2004 eesmärgid, milleks on tagada reisijate kõrgetasemeline kaitse, võttes täielikult arvesse tarbijakaitse nõudeid üldiselt, nagu need on välja toodud selle määruse põhjenduses 1. Teiselt poolt kinnitab seda ka nimetatud määruse põhjendus 4, kus on väljendatud liidu seadusandja soovi kaitstuse standardeid „karmistada“, suurendada reisijate õigusi ning tagada lennuettevõtjate tegutsemise ühtlustatud tingimustel liberaliseeritud turul.
26
Kui aga määrata kõnealuse hilinemise kestus kindlaks võrreldes uues broneeringu kinnituses märgitud saabumisajaga, tähendaks see, et asjaomasel lennuettevõtjal lubataks ühepoolselt – ainult niisugust kinnitust väljastades – muuta lennu väljumisaega, samas kui lennu väljumisajas olid reisijad ja lennuettevõtja broneeringu tegemise hetkel lepinguliselt kokku leppinud. See läheks aga vastuollu määruse nr 261/2004 peamise eesmärgiga, milleks on tagada lennureisijate kõrgetasemeline kaitse, mis nõuab lennureisijatele antud õiguste laia tõlgendamist (vt selle kohta 29. veebruari 2024. aasta kohtuotsus Eventmedia Soluciones, C‑11/23, EU:C:2024:194, punkt 33).
27
Vastupidi sellele, mida väidab Corendon Airlines, ei saa asjaolu, et asjaomaseid reisijaid on lennu väljumis- ja saabumisaegade edasilükkamisest ette teavitatud lennuettevõtja e-kirjaga, mis saadeti lennule eelneval päeval, seada kahtluse alla selle edasilükkamise kvalifitseerimist hilinemiseks, välistamata, et niisugune teade võib olenevalt olukorrast piirata reisijatele tekkinud ebamugavuste ulatust.
28
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esimesele küsimusele vastata, et määruse nr 261/2004 artikli 5 lõike 1 punkti c ja artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et lennu väljumis- ja saabumisaja edasilükkamise korral, millest lennuettevõtja on ette teavitanud ja millega kaasneb asjaomastele reisijatele uue broneeringu kinnituse väljastamine, tuleb reisijate saabumise hilinemise kestuse kindlaksmääramisel võtta arvesse algselt kavandatud saabumisaega.
Teine küsimus
29
Arvestades esimesele küsimusele antud vastust, ei ole teisele küsimusele vaja vastata.
Kohtukulud
30
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määruse (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91, artikli 5 lõike 1 punkti c ja artikli 7 lõiget 1
tuleb tõlgendada nii, et
lennu väljumis- ja saabumisaja edasilükkamise korral, millest lennuettevõtja on ette teavitanud ja millega kaasneb asjaomastele reisijatele uue broneeringu kinnituse väljastamine, tuleb reisijate saabumise hilinemise kestuse kindlaksmääramisel võtta arvesse algselt kavandatud saabumisaega.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.