62023CJ0330
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda)
26. september 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Tarbijakaitse – Toodete hindade avaldamine – Direktiiv 98/6/EÜ – Artikkel 6a – Hinnaalandustest teatamine – Tingimused – Mõiste „varasem hind“ – Kohustus määrata teatatud hinnaalandus kindlaks varasema hinna alusel
Kohtuasjas C‑330/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Landgericht Düsseldorfi (Düsseldorfi esimese astme kohus, Saksamaa) 19. mai 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 25. mail 2023, menetluses
Verbraucherzentrale Baden-Württemberg eV
versus
Aldi Süd Dienstleistungs SE & Co. OHG,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: koja president N. Piçarra (ettekandja), kohtunikud N. Jääskinen ja M. Gavalec,
kohtujurist: L. Medina,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Aldi Süd Dienstleistungs SE & Co. OHG, esindajad: Rechtsanwälte C. Fürsen ja A. Starcke,
–
Tšehhi valitsus, esindajad: S. Šindelková, M. Smolek ja J. Vláčil,
–
Ungari valitsus, esindajad: M. Z. Fehér ja K. Szíjjártó,
–
Madalmaade valitsus, esindajad: M. K. Bulterman ja M. H. S. Gijzen,
–
Poola valitsus, esindaja: B. Majczyna,
–
Soome valitsus, esindaja: H. Leppo,
–
Norra valitsus, esindajad: F. Bergsjø ja P. A. Tønnessen,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: B.‑R. Killmann, P. Ondrůšek ja N. Ruiz García,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/6/EÜ tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel (EÜT 1998, L 80, lk 27; ELT eriväljaanne 15/04, lk 32), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2019. aasta direktiiviga (EL) 2019/2161 (ELT 2019, L 328, lk 7) (edaspidi „direktiiv 98/6“), artikli 6a lõikeid 1 ja 2.
2
Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on Verbraucherzentrale Baden‑Württemberg eV (Baden‑Württembergi liidumaa tarbijakaitseühing, Saksamaa) (edaspidi „tarbijakaitseühing“) ja Aldi Süd Dienstleistungs SE & Co. OHG (edaspidi „Aldi“), ning mis käsitleb toiduainete müügiga seotud reklaamis hinnaalanduste kohta esitatud andmeid.
Õiguslik raamistik
Direktiiv 98/6
3
Direktiivi 98/6 põhjendustes 1, 2, 6 ja 12 on märgitud:
„(1)
turu läbipaistev toimimine ja täpne teave edendab tarbijakaitset ja ettevõtete ning toodete vahelist ausat konkurentsi;
(2)
tuleb tagada tarbijate kaitstuse kõrge tase; […] ühendus peaks sellele kaasa aitama erimeetmetega, mis toetavad ja täiendavad liikmesriikide poliitikat anda tarbijatele pakutavate toodete hindade kohta täpne, läbipaistev ja üheti mõistetav teave;
[…]
(6)
müügihinna ja ühikuhinna avaldamise kohustus aitab oluliselt parandada tarbijate informeeritust ning on lihtsaim viis, mis võimaldab tarbijatel kõige paremini arvestada ja võrrelda toodete hindu ning lihtsate võrdluste põhjal teha teadlikke valikuid;
[…]
(12)
ühenduse tasandil kehtivad eeskirjad võimaldavad kindlustada ühtse ja läbipaistva teabe, mis on kasulik kõigile tarbijatele siseturul […]“.
4
Selle direktiivi artikkel 1 on sõnastatud nii:
„Käesoleva direktiivi eesmärk on sätestada ettevõtjate poolt tarbijatele pakutavate toodete müügihinna ja mõõtühiku hinna avaldamine, et parandada tarbija informeeritust ja võimaldada hindade võrdlemist.“
5
Direktiivi 98/6 artikli 4 lõike 1 kohaselt peab müügihind olema üheti mõistetav, kergesti identifitseeritav ja selgesti loetav.
6
Sama direktiivi artikli 6a lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„1.   Igas hinna alandamise teates tuleb ära näidata varasem hind, mida ettevõtja kohaldas kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul enne hinna alandamist.
2.   Varasem hind on ettevõtja kohaldatud madalaim hind teatava ajavahemiku jooksul, mis ei ole lühem kui 30 päeva enne hinna alandamist.“
7
Artikkel 6a lisati direktiivile 98/6 direktiiviga 2019/2161, mille põhjenduses 1 on märgitud:
„[ELTL] artikli 169 lõikes 1 ja lõike 2 punktis a on sätestatud, et liit aitab tagada kõrgetasemelist tarbijakaitset meetmetega, mis on võetud ELi toimimise lepingu artikli 114 põhjal. Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artiklis 38 on sätestatud, et liidu poliitikaga tuleb tagada tarbijakaitse kõrge tase“.
Direktiiv 2005/29/EÜ
8
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 97/7/EÜ, 98/27/EÜ ja 2002/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ebaausate kaubandustavade direktiiv) (ELT 2005, L 149, lk 22), artikli 3 lõigetes 1 ja 4 on sätestatud:
„1.   Käesolevat direktiivi kohaldatakse artiklis 5 sätestatud ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausate kaubandustavade suhtes enne ja pärast tootega seonduva äritehingu sõlmimist ja selle ajal.
[…]
4.   Kui käesoleva direktiivi sätted on vastuolus ebaausate kaubandustavade konkreetseid aspekte reguleerivate muude ühenduse eeskirjadega, siis on viimati nimetatud eeskirjad ülimuslikud ning neid kohaldatakse kõnealuste konkreetsete aspektide suhtes.“
2021. aasta suunised
9
Komisjoni 29. detsembri 2021. aasta teatise „Suunised [direktiivi 98/6] artikli 6a tõlgendamiseks ja kohaldamiseks“ (ELT 2021, C 526, lk 130) (edaspidi „2021. aasta suunised“) 2. jagu käsitleb „varasema hinna avaldamist“. Selle jao punkt 2.1 „Üldreeglid“ on sõnastatud järgmiselt:
„[…]
Kauba puhul, mis ei ole hõlmatud [direktiivi 98/6] artikli 6a lõigetes 3–5 osutatud õiguslike võimalustega, ei tohi liikmesriigid kehtestada varasema hinna kindlaksmääramiseks lühemat ajavahemikku kui 30 päeva. Selle vähemalt 30 päeva pikkuse võrdlusperioodi eesmärk on mitte lasta ettevõtjatel hindadega mängida ja esitada näilisi hinnaalandusi, näiteks hinda lühikeseks ajaks tõsta, et seda seejärel langetada, teatades sellest kui (märkimisväärsest) hinnaalandusest, millega eksitatakse tarbijaid. Seega kantakse varasema ehk võrdlushinna kindlaksmääramiseks ette nähtud 30‑päevase ajavahemikuga hoolt selle eest, et võrdlushind on tõeline, mitte üksnes turundusvahend, mille abil muuta hinna alandamine näiliselt atraktiivseks.
[…]
Seega tuleb hinna alandamisest teavitamisel kasutada võrdlusalusena avaldatud varasemat hinda, st esitatav allahindlusprotsent peab põhinema artikli 6a kohaselt kindlaks määratud varasemal hinnal […]“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
10
Aldi koostab iganädalasi reklaambrošüüre, mis sisaldavad kontserni Aldi Süd (edaspidi „kontsern Aldi“) erinevate tütarettevõtjate pakkumisi. Need brošüürid on kättesaadavad ka veebis.
11
Nädalal 17.–22. oktoober 2022 kehtinud brošüüris oli esitatud „superallahindlus“„soodushinnaga värsketelt toodetelt“, sealhulgas „õiglasest kaubandusest pärit pakendamata mahebanaanid“ ja „ananassid Rainforest Alliance“. Mõlema toote hind oli mainitud nende fotokujutise kõrval, valges ristkülikus, milles olid näidatud kaks hinda, nimelt keskel suurelt kirjutatud hind (1,29 eurot banaanide eest ja 1,49 eurot ananasside eest) ning paremal allnurgas teine hinnamärge väiksemas kirjas ja läbikriipsutatud (1,69 eurot nii ühe kui ka teise toote eest). Banaanide puhul näitas hinnasildiga osaliselt ülestikku paigutatud, Saksa lipu värvides silt hinnaalandust protsentides. Ananasside puhul oli sama moodi osaliselt ülestikku paigutatud sildil märge „hinnašokk“ (sks k Preis-highlight). Hinda kajastava valge ristkülikukujulise sildi alla oli mõlemal juhul märgitud järgmine tekst: „Viimane müügihind. Madalaim hind viimase 30 päeva jooksul“, millele järgnes kolmas märge väiksema hinna kohta (1,29 eurot banaanide ja 1,39 eurot ananassi eest).
12
Täpsemalt oli teave nende banaanide ja ananasside hindade kohta esitatud järgmiselt:
(banaanid)
(ananassid)
13
Eelotsusetaotlusest nähtub, et Aldi kontserni kauplustes oli nende banaanide hinnaks katkematult märgitud 1,69 eurot kilogrammi kohta alates 2022. aasta septembri keskpaigast, välja arvatud nädalal 19.–24. september, mille jooksul neile kohaldati alandatud hinda 1,29 eurot/kg. Ananasside tükihind jäi põhikohtuasjas käsitletavas brošüüris esitatud pakkumusele eelnenud viie nädala jooksul vahemikku 1,39–1,79 eurot. Pakkumusele vahetult eelnev hind oli 1,69 eurot.
14
Leides, et selline reklaam kahjustab tarbijate huve ja on ebaaus, esitas tarbijakaitseühendus Landgericht Düsseldorfile (Düsseldorfi esimese astme kohus, Saksamaa), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, hagi nõudes kohustada Aldit lõpetama ise või kolmanda isiku vahendusel toiduainete müügi eesmärgil reklaami tegemise tarbijatele nii, et ta avaldab hinnaalandused protsendimäärana, kui hinnaalandust ei määrata kindlaks kõige madalama hinna alusel, mida Aldi kontserni poodides kasutati 30 päeva jooksul enne sellise hinnaalanduse tegemist. Tarbijakaitseühendus palub samuti kohustada Aldit mitte tegema ise või kolmanda isiku vahendusel reklaami toiduaine hinnaalanduse kohta nii, nagu oleks tegemist „hinnašokiga“, avaldades sealjuures hinna, mis on kõrgem kui hind, mida Aldi kontserni poodides on viimase 30 päeva jooksul küsitud.
15
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et tema menetluses oleva vaidluse lahendus sõltub direktiivi 98/6 artikli 6a lõigete 1 ja 2 tõlgendamisest, ning märgib, et ta ei nõustu tarbijakaitseühenduse seisukohaga, mille kohaselt peab tarbijale pakutava hinnaalanduse kindlaksmääramise alus olema „varasem hind“ artikli 6a lõike 2 tähenduses. See kohus leiab, et sellist tõlgendust, ehkki see tuleneb komisjoni 2021. aasta suunistest, ei saa tuletada sellest direktiivist, mis piirdub sisuliselt selle teabe kindlaksmääramisega, mis tuleb tarbijatele esitada, täpsustamata samas viisi, kuidas see teave tuleb esitada.
16
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et kuna direktiiv 98/6 ei reguleeri teabe edastamise konkreetseid aspekte, välja arvatud nimetatud artikli 6a alla kuuluv valdkond, siis tuleb pigem hinnata, kas kõnealune teave esitati tarbijatele vastavalt direktiivi 2005/29 asjakohastele sätetele. Ta möönab siiski, et teatavail juhtudel võib hinnaalanduse protsendina esitamine, mis ei viita „varasemale hinnale“ direktiivi 98/6 artikli 6a lõike 2 tähenduses, olla ebaaus ja seega vastuolus direktiiviga 2005/29. Sama võib mutatis mutandis kehtida ka selliste reklaamteadete kohta, milles esitatakse hinnaalandust eriti soodsana.
17
Neil asjaoludel otsustas Landgericht Düsseldorf (Düsseldorfi esimese astme kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas direktiivi 98/6 artikli 6a lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et hinna alandamise teates nimetatud protsendimäär võib viidata ainult varasemale hinnale direktiivi 98/6 artikli 6a lõike 2 tähenduses?
2.
Kas direktiivi 98/6 artikli 6a lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et kui reklaami eesmärgil esiletoomist, millega soovitakse rõhutada pakkumise soodsat hinda (näiteks hinna nimetamine „hinnašokiks“), kasutatakse hinna alandamise teates, peab see viitama varasemale hinnale direktiivi 98/6 artikli 6a lõike 2 tähenduses?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
18
Nende kahe küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 98/6 artikli 6a lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et need nõuavad, et toote hinnaalandus, mille ettevõtja on avaldanud kas protsendina või sellise reklaamsõnaga, mis on mõeldud esile tooma avaldatud hinna eriti soodsat laadi, määrataks kindlaks „varasema hinna“ alusel selle artikli lõike 2 tähenduses.
19
Direktiivi 98/6 artikli 6a lõikes 1 on sätestatud, et „[i]gas hinna alandamise teates tuleb ära näidata varasem hind, mida ettevõtja kohaldas kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul enne hinna alandamist“. Mõiste „varasem hind“ on selle artikli lõikes 2 määratletud kui „ettevõtja kohaldatud madalaim hind teatava ajavahemiku jooksul, mis ei ole lühem kui 30 päeva enne hinna alandamist“.
20
Esiteks ei võimalda direktiivi 98/6 artikli 6a lõike 1 sõnastus tõepoolest üksi kindlaks teha, kas kuulutuses sisalduv hinnaalandus tuleb arvutada „varasema hinna“ alusel, nagu see on määratletud kõnesoleva artikli lõikes 2. Tavakeeles viitab väljend „[hinna] alandamine“ siiski varem kohaldatud hinna vähendamisele.
21
Teiseks ei tule liidu õiguse sätte tähenduse ja ulatuse kindlakstegemiseks arvesse võtta mitte üksnes selle sätte sõnastust, vaid ka sellega taotletavaid konkreetseid eesmärke ja selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa see säte on (vt selle kohta 22. juuni 2021. aasta kohtuotsus Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (väljasaatmisotsuse mõju), C‑719/19, EU:C:2021:506, punkt 70).
22
Mis puudutab direktiivi 98/6 eesmärke, siis vastavalt selle direktiivi artiklile 1 koostoimes sama direktiivi põhjendusega 6 on selle direktiivi eesmärk parandada tarbijate informeeritust ja võimaldada võrrelda nende toodete hindu, mida ettevõtjad tarbijatele müügiks pakuvad, ning võimaldada seega tarbijatel teha teadlikke valikuid. Nimetatud direktiivi põhjenduses 1 on rõhutatud turu läbipaistva toimimise ja täpse teabe tähtsust tarbijakaitse seisukohast. Direktiivi põhjenduses 12 on täpsustatud, et selle eesmärk on kindlustada ühtne ja läbipaistev teave, mis on kasulik kõigile tarbijatele siseturul. Lisaks peab tarbijatele pakutavate toodete müügihind vastavalt sama direktiivi artikli 4 lõikele 1, tõlgendatuna lähtuvalt selle põhjendusest 2, olema üheti mõistetav, kergesti identifitseeritav ja selgesti loetav, et nimetatud teave oleks täpne, läbipaistev ja üheti mõistetav (vt selle kohta 29. juuni 2023. aasta kohtuotsus Verband Sozialer Wettbewerb (pandipakendid), C‑543/21, EU:C:2023:527, punkt 25).
23
Lisaks on direktiivi 2019/2161, millega lisati direktiivi 98/6 artikkel 6a, põhjenduses 1 sõnaselgelt viidatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklile 38. Viimati nimetatud sätte, nagu ka ELTL artikli 169 eesmärk on tagada liidu poliitikas tarbijate kaitstuse kõrge tase (vt selle kohta 23. märtsi 2021. aasta kohtuotsus Airhelp, C‑28/20, EU:C:2021:226, punkt 49). Sama eesmärk on sätestatud direktiivi 98/6 põhjenduses 2.
24
Ent direktiivi 98/6 artikli 6a lõike 1 selline tõlgendus, mille kohaselt piisab allahindlusest teatamisel „varasema hinna“ mainimisest selle artikli lõike 2 tähenduses, ilma et see hind oleks tegelikult sellise hinnaalanduse arvutamise alus, toob kaasa riski – nagu märkisid eelkõige Ungari, Madalmaade ja Norra valitsus oma kirjalikes seisukohtades – kahjustada neid eesmärke ja eelkõige eesmärki parandada tarbijate informeeritust, mis nõuab, et teabes hindade ja teatatud allahindluse arvutamise meetodite kohta puuduks mis tahes mitmetimõistetavus.
25
Mis lisaks puudutab direktiivi 98/6 artikliga 6a taotletavaid konkreetseid eesmärke, siis on sellega soovitud – nagu on kirjas 2021. aasta suunistes ja nagu märkisid Tšehhi ja Poola valitsus ning komisjon oma kirjalikes seisukohtades – takistada ettevõtjatel tarbijat eksitamast, tõstes kohaldatavat hinda enne hinnaalandusest teatamist ja tehes seeläbi näilisi hinnaalandusi.
26
Ent direktiivi 98/6 artikli 6a lõike 1 tõlgendamine nii, et allahindlusest teatamisel piisab selle artikli lõike 2 tähenduses „varasema hinna“ mainimisest pelga teabena, ilma et selline hinnaalandus oleks tegelikult kindlaks määratud selle hinna alusel, võimaldaks ettevõtjatel käsitletud konkreetset eesmärki eirates – vastuolus artikli 6a eesmärgi endaga – eksitada tarbijaid teadetega hinnaalanduste kohta, mis ei ole tegelikud.
27
Sellest järeldub, et selleks, et järgida nii direktiivi 98/6 artikli 6a konkreetset eesmärki kui ka üldiselt selle direktiiviga taotletavaid eesmärke, tuleb nimetatud direktiivi artikli 6a lõikeid 1 ja 2 tõlgendada nii, et toote hinnaalanduse kohta avaldatud teates tuleb see hinnaalandus kindlaks määrata lähtuvalt selle toote „varasemast hinnast“ selle artikli lõike 2 tähenduses. Sellest järeldub, et toote müügihind, mida esitletakse soodsama hinnana, ei või tegelikkuses langeda kokku nimetatud „varasema hinnaga“ või olla sellest kõrgem.
28
Kolmandaks, kuna direktiivi 98/6 artikkel 6a reguleerib konkreetselt neid aspekte, mis on seotud hinnaalanduse teates varasema hinna avaldamisega ja selle määratlusega, siis tuleb ettevõtja ja tarbija vahelistes suhetes tõlgendada kauplemisvõtet, mis seisneb asjaomase toote sellise hinnaalanduse avaldamises, mis ei ole kindlaks määratud „varasema hinna“ alusel artikli 6a lõike 2 tähenduses, just sellest sättest lähtudes – nagu seda on tõlgendatud käesoleva kohtuotsuse punktides 24 ja 27 – ja mitte vastavalt direktiivi 2005/29 sätetele, nagu tuleneb selle direktiivi artikli 3 lõigetest 1 ja 4 (vt selle kohta 7. juuli 2016. aasta kohtuotsus Citroën Commerce, C‑476/14, EU:C:2016:527, punktid 42–45).
29
Eelnevalt esitatut arvestades tuleb esitatud küsimustele vastata, et direktiivi 98/6 artikli 6a lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et need nõuavad, et toote hinnaalandus, mille ettevõtja on avaldanud kas protsendina või sellise reklaamsõnaga, mis on mõeldud esile tooma avaldatud hinna eriti soodsat laadi, määrataks kindlaks „varasema hinna“ alusel selle artikli lõike 2 tähenduses.
Kohtukulud
30
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/6/EÜ tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. novembri 2019. aasta direktiiviga (EL) 2019/2161, artikli 6a lõikeid 1 ja 2
tuleb tõlgendada nii, et
need nõuavad, et toote hinnaalandus, mille ettevõtja on avaldanud kas protsendina või sellise reklaamsõnaga, mis on mõeldud esile tooma avaldatud hinna eriti soodsat laadi, määrataks kindlaks „varasema hinna“ alusel selle artikli lõike 2 tähenduses.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.