62021TO0449
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА ОБЩИЯ СЪД (осми състав)
20 юни 2022 година (
*1
)
„Жалба за отмяна — Искане в хода на производството — Липса на представителство от адвокат, който има право да практикува само пред съдилища на Обединеното кралство, в един от случаите, изчерпателно предвидени в член 91, параграф 2 от Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство от Съюза и от Евратом — Липса на представителство от адвокат, който има право да практикува пред съд на държава членка или на друга държава — страна по Споразумението за ЕИП — Член 19 от Статута на Съда на Европейския съюз“
По дело T‑449/21,
Natixis, установено в Париж (Франция), представлявано от J.‑J. Lemonnier, L. Ghebali, адвокати, J. Stratford, E. Neil, barristers, и M. García, solicitor,
жалбоподател,
срещу
Европейска комисия, представлявана от M. Farley, T. Franchoo и I. Söderlund, в качеството на представители,
ответник,
ОБЩИЯТ СЪД (осми състав),
състоящ се от: J. Svenningsen (докладчик), председател, R. Barents и C. Mac Eochaidh, съдии,
секретар: E. Coulon,
предвид искането на жалбоподателя, направено на 14 март 2022 г. на основание член 130, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд, Общият съд да признае R. Howell, barrister, и E. Davis, solicitor, като негови представители по настоящото дело, както и становищата на Комисията по това искане,
постанови настоящото
Определение
1
С жалбата си на основание член 263 ДФЕС жалбоподателят Natixis иска отмяна в частта, която се отнася до него, на Решение C(2021) 3489 окончателен на Комисията от 20 май 2021 година относно производство по член 101 ДФЕС и член 53 от Споразумението за ЕИП (дело AT.40324 — Европейски държавни облигации (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
Правна уредба
2
На 1 февруари 2020 г. Споразумението за оттегляне на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и от Европейската общност за атомна енергия (ОВ L 29, 2020 г., стр. 7, наричано по-нататък „Споразумението за оттегляне“) влезе в сила в съответствие с член 185 от него. В резултат на това след тази дата Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия вече не е държава — членка на Европейския съюз.
3
В член 126 от Споразумението за оттегляне е предвиден преходен период до 31 декември 2020 г., през който правото на Съюза е приложимо за Обединеното кралство, освен ако в споразумението не е предвидено друго.
4
Отношенията между Съюза и Обединеното кралство понастоящем се уреждат по-специално от Споразумението за търговия и сътрудничество между Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, от една страна, и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, от друга страна (ОВ L 149, 2021 г., стр. 10, наричано по-нататък „Споразумението за търговия и сътрудничество“).
От правна страна
5
В жалбата, подадена по настоящото дело на 30 юли 2021 г., жалбоподателят посочва, че е представляван от г‑жа J. Stratford, г‑н R. Howell, barristers, J.‑J. Lemonnier, avocat, г‑н E. Davis и M. García, solicitors.
6
За г‑н Howell, г‑н Davis и г‑жа Garcia пред Общия съд са представени следните удостоверения по член 51, параграф 2 от Процедурния правилник: удостоверение от General Council of the Bar of England and Wales (Генерален съвет на адвокатската колегия на Англия и Уелс, Обединено кралство), че г‑н Howell е barrister, удостоверение от Solicitors Regulation Authority (Регулаторен орган на solicitors, Обединеното кралство), че г‑н Davis е solicitor, и удостоверение от този орган, че г‑жа Garcia е solicitor, както и удостоверение от Barreau de Paris (Парижката адвокатска колегия), че е вписана в тази колегия като solicitor съгласно Директива 98/5/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 година относно улесняване на постоянното упражняване на адвокатската професия в държава членка, различна от държавата, в която е придобита квалификацията (ОВ L 77, стр. 36; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 3, стр. 24).
7
С писмо от 11 октомври 2021 г. жалбоподателят иска от Общия съд разяснения за мотивите на решението на председателя на Общия съд от 7 септември 2021 г., с което на г‑н Howell, г‑н Davis и г‑жа Garcia се отказва правото да представляват жалбоподателя в настоящото производство, тъй като съгласно представените удостоверения имат право да практикуват само пред съдилищата на Обединеното кралство.
8
С процесуално-организационни действия, приети на основание членове 89 и 90 от Процедурния правилник и член 24, параграф 2 от Статута на Съда на Европейския съюз, Общият съд най-напред отправя запитване до страните относно положението на г‑жа Garcia, която се позовава на удостоверение от Парижката адвокатска колегия в съответствие с Директива 98/5, и от друга страна, иска от френското правителство информация дали адвокат, който има право да практикува в Обединеното кралство, може да практикува пред френските съдилища.
9
В отговор жалбоподателят уведомява Общия съд, че г‑жа Garcia има също право да практикува пред ирландските съдилища, и представя удостоверение за това.
10
Предвид представеното ново доказателство г‑жа Garcia е упълномощена да представлява жалбоподателя в настоящото производство.
11
С писмо от 14 март 2022 г. жалбоподателят отново иска от Общия съд разяснения относно отказа да допусне г‑н Howell и г‑н Davis да го представляват в настоящото производство.
12
Член 130, параграфи 2, 5 и 7 от Процедурния правилник предвижда, че ако някоя от страните поиска с отделен акт от Общия съд да се произнесе по процесуален въпрос, Общият съд се произнася по това искане във възможно най-кратък срок, след като определи срок, в който останалите страни могат да представят писмено становищата си по него.
13
Комисията е представила становище и Общият съд следва в предвидения срок да се произнесе по искането на жалбоподателя да бъде представляван от г‑н Howell и г‑н Davis, за които в Общия съд са представени само документи, удостоверяващи, че имат право да практикуват пред съдилищата на Обединеното кралство.
14
Най-напред следва да се отбележи, че жалбоподателят е надлежно представляван в настоящото производство от няколко адвокати и barristers, както и от един solicitor.
15
Следователно настоящото искане в хода на производството няма отношение към допустимостта на жалбата.
16
По същество следва да се припомни, че за представителството пред съдилищата на Съюза на страна, която не е посочена в първите две алинеи на член 19 от Статута на Съда на Европейския съюз, член 19, трета и четвърта алинея от този статут, приложим към производството пред Общия съд съгласно член 56 от посочения статут, предвижда две отделни и кумулативни условия, а именно, първо, страните, които не са посочени в първа и втора алинея от този член 19, трябва да бъдат представлявани от адвокат, и второ, само адвокат, който има право да практикува пред съд на държава членка или на друга държава — страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство (EИП) (ОВ L 1, 1994 г., стр. 3; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 53, стр. 4) може да представлява или подпомага страна пред съдилищата на Съюза (вж. решение от24 март 2022 г., PJ/EUIPO, C‑529/18 P и C‑531/18 P, EU:C:2022:218, т. 58 и цитираната съдебна практика, и определение от 7 декември 2021 г., Daimler/EUIPO — Volkswagen (IQ), T‑422/21, EU:T:2021:888, т. 15 и цитираната съдебна практика).
17
В случай на жалба като настоящата обаче най-напред трябва да се вземат предвид всички съответни разпоредби на международните споразумения, които обвързват Обединеното кралство и Съюза, а именно Споразумението за оттегляне и Споразумението за търговия и сътрудничество.
18
На първо място, следва да се отбележи, че членове 87, 90—92 и 95 от Споразумението за оттегляне, разглеждани заедно, по същество предвиждат, че адвокат, който има право да практикува пред съдилищата на Обединеното кралство, може да представлява или подпомага страна пред Общия съд в изчерпателно изброени случаи.
19
Първо, в съответствие с член 91, параграф 1 от Споразумението за оттегляне и с оглед на разпределението на правомощията между Съда и Общия съд адвокат, който е представлявал страна към 31 декември 2020 г., може да продължи да представлява или да подпомага тази страна по дело пред Общия съд.
20
Второ, съгласно член 91, параграф 2, първо изречение във връзка с член 95, параграфи 1 и 3 от Споразумението за оттегляне и предвид разпределението на правомощията между Съда и Общия съд адвокат, който има право да практикува пред съдилищата на Обединеното кралство, може да представлява или да подпомага страна пред Общия съд в производства по жалби за отмяна, подадени срещу решения, приети от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза преди 31 декември 2020 г. и адресирани до Обединеното кралство или до физически и юридически лица, пребиваващи или установени в Обединеното кралство.
21
Същото се отнася и за решенията на институции, органи, служби и агенции на Съюза по отношение на Обединеното кралство или физически или юридически лица, пребиваващи или установени в Обединеното кралство, след 31 декември 2020 г. или в рамките на производства по прилагане на членове 107 ДФЕС и 108 ДФЕС за помощи, предоставени преди 31 декември 2020 г. и започнати преди 31 декември 2024 г., или, както в настоящия случай, в производства по прилагане на член 101 ДФЕС или 102 ДФЕС, образувани преди 31 декември 2020 г., или в производства по прилагане на Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета от 20 януари 2004 година относно контрола върху концентрациите между предприятия (ОВ L 24, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 201), образувани преди 31 декември 2020 г., или в рамките на разследвания от страна на Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) на някои изчерпателно изброени предполагаеми нарушения, започнати преди 31 декември 2020 г., или в рамките на разследвания на Европейската служба за борба с измамите (OLAF), започнати преди 31 декември 2024 г.
22
Трето, съгласно член 91, параграф 2, второ изречение във връзка с член 90 от Споразумението за оттегляне и предвид разпределението на правомощията между Съда и Общия съд адвокат, който има право да практикува пред съдилищата на Обединеното кралство, може да представлява или да подпомага тази държава пред Общия съд в производства, в които тази държава е решила да встъпи в съответствие с член 90, буква в), втора алинея от Споразумението за оттегляне.
23
Противно на твърденията на жалбоподателя, настоящата жалба не отговаря на нито една от хипотезите, изчерпателно предвидени в Споразумението за оттегляне и припомнени по-горе в точки 18—22.
24
Вярно е наистина, че жалбата е подадена след 31 декември 2020 г. и е срещу решение, което е прието по висящо към 31 декември 2020 г. производство по член 101 ДФЕС.
25
При все това обаче от обжалваното решение и от документите, представени от жалбоподателя в съответствие с член 78, параграф 4 от Процедурния правилник, се установява, че жалбоподателят е акционерно дружество, учредено във Франция съгласно френското право.
26
Следователно обжалваното решение не може да се счита по отношение на жалбоподателя за адресирано до юридическо лице, установено в Обединеното кралство, както се изисква от член 91, параграф 2, първо изречение във връзка с член 95, параграфи 1 и 3 от Споразумението за оттегляне.
27
Този извод не може да бъде поставен под въпрос от обстоятелството, че други адресати на същото решение, а именно NatWest Group plc и Nomura International plc, от своя страна са установени в Обединеното кралство, тъй като съгласно постоянната съдебна практика решение, прието от Комисията на основание член 101 ДФЕС, макар и изготвено и публикувано под формата на едно решение, трябва да се разглежда като съвкупност от индивидуални решения, с които за всяко едно от дружествата адресати се установява дали е извършило твърдяното нарушение или нарушения и дали евентуално следва да му се наложи глоба (вж. в този смисъл решение от 15 октомври 2002 г., Limburgse Vinyl Maatschappij и др./Комисия, C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, C‑250/99 P—C‑252/99 P и C‑254/99 P, EU:C:2002:582, т. 100 и цитираната съдебна практика).
28
Същото важи и за твърдението на жалбоподателя, че е „установен“ в Обединеното кралство като „overseas company“, тъй като от представените документи, и по-специално от удостоверението от Companies House (Търговски регистър, Обединеното кралство) се установява, че той е само регистриран, но не и установен в тази държава.
29
Освен това, противно на твърдението на жалбоподателя, от определение от 7 декември 2021 г., IQ (T‑422/21, EU:T:2021:888), не следва, че адвокати, които имат право да практикуват само пред съдилищата на Обединеното кралство, могат да представляват жалбоподателя по настоящото дело. Всъщност жалбата по делото, по което е постановено това определение, е отхвърлена като явно недопустима, тъй като жалбоподателят не е бил представляван от адвокат, който има право да практикува пред съд на държава членка или на друга държава — страна по Споразумението за ЕИП.
30
Накрая, дори да се предположи, че жалбоподателят се позовава на член 94, параграф 2 от Споразумението за оттегляне, достатъчно е да се отбележи, както става ясно от заглавието на този член, че правото на представителство или подпомагане, признато от тази разпоредба на адвокатите, които имат право да практикуват пред съдилищата на Обединеното кралство, се прилага само в рамките на административните производства по членове 92 и 93 от Споразумението за оттегляне, като се изключат евентуални последващи съдебни производства, уредени от член 91 от това споразумение (вж. по аналогия определение от 7 декември 2021 г., IQ, T‑422/21, EU:T:2021:888, т. 23).
31
Следователно, както изтъква Комисията, жалбоподателят няма основание да твърди, че съгласно Споразумението за оттегляне г‑н Howell и г‑н Davis, които имат право да практикуват само пред съдилищата на Обединеното кралство, имат право да го представляват пред Общия съд в настоящото производство.
32
Жалбоподателят не може да се основе и на разпоредби от Споразумението за търговия и сътрудничество.
33
Член 194, параграф 1 от Споразумението за търговия и сътрудничество действително предвижда, че всяка страна по това споразумение позволява на адвокат от другата страна по него да предоставя на нейна територия определени правни услуги под професионалното звание от юрисдикцията по произход на този адвокат в съответствие с членове 128, 129, 135, 137 и 143 от същото споразумение. В член 193, букви а) и ж) от това споразумение обаче се уточнява, че от използването на този режим са изключени правните услуги, свързани с правото на Съюза, които попадат в обхвата на разглеждания в обжалваното решение член 101 ДФЕС, както и процесуалното представителство, по-специално пред надлежно учредените съдилища и други официални юрисдикции на страна по това споразумение, включително пред Общия съд.
34
След като се изключи възможността жалбоподателят да се позовава на Споразумението за оттегляне или на Споразумението за търговия и сътрудничество, следва да се провери, от друга страна, дали съгласно член 19 от Статута на Съда на Европейския съюз, към който препраща член 51, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд, г‑н Howell и г‑н Davis, съответно barrister и solicitor, могат все пак да бъдат допуснати като представители на жалбоподателя.
35
За тази цел те трябва да бъдат признати за „адвокати“ по смисъла на член 19, трета алинея от Статута на Съда на Европейския съюз.
36
Що се отнася до правото им да практикуват пред съд на държава членка или на друга държава — страна по Споразумението за ЕИП, следва да се отбележи, че настоящата жалба е подадена на 30 юли 2021 г., тоест след 31 декември 2020 г., когато изтича преходният период по член 126 от Споразумението за оттегляне, през който, освен ако в това споразумение не е предвидено друго, правото на Съюза продължава да се прилага към Обединеното кралство и на неговата територия въпреки статута му на трета държава.
37
От това следва, че въпросът дали упълномощените от жалбоподателя адвокати, които имат право да практикуват само пред съдилищата на Обединеното кралство, следва да се считат за имащи право да практикуват пред съд на държава членка или на друга държава — страна по Споразумението за ЕИП, по смисъла на член 19, четвърта алинея от Статута на Съда на Европейския съюз, вече не може да бъде разглеждан с оглед на разпоредбите или актовете на правото на Съюза, включително тези, които са приложими към адвокатската професия, като Директива 98/5 или Директива 77/249/ЕИО на Съвета от 22 март 1977 година относно улесняване ефективното упражняване от адвокатите на свободата на предоставяне на услуги (ОВ L 78, стр. 17; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 1, стр. 46).
38
Ето защо такава проверка трябва да се извърши в светлината на евентуална конкретна правна уредба на държава членка, която едностранно оправомощава тези адвокати да практикуват пред нейните съдилища (вж. в този смисъл решение от 24 март 2022 г., PJ/EUIPO, C‑529/18 P и C‑531/18 P, EU:C:2022:218, т. 59).
39
Жалбоподателят обаче не се позовава на такава правна уредба.
40
В това отношение от отговора на френското правителство на процесуално-организационното действие се установява, че във Франция не съществува такава правна уредба.
41
Всъщност съгласно френското право такъв адвокат може да представлява страна пред френските съдилища, ако преди изтичането на преходния период е бил вписан в списъка на френска адвокатска колегия като френски avocat (адвокат) или ако преди изтичането на преходния период е представил заявление за признаване на професионалната му квалификация и това заявление е в процес на разглеждане, или ако след изтичането на преходния период е положил успешно изпита за проверка на знанията си по френско право, предвиден в приложимите разпоредби, и е бил надлежно вписан в списъка на френската адвокатска колегия като френски адвокат.
42
Следователно г‑н Howell и г‑н Davis не могат да бъдат признати за представители на жалбоподателя в производството по жалбата му срещу обжалваното решение нито по силата на Споразумението за оттегляне или на Споразумението за търговия и сътрудничество, нито по силата на член 51, параграф 1 от Процедурния правилник във връзка с член 19, четвърта алинея от Статута на Съда на Европейския съюз.
43
Следователно това искане трябва да се отхвърли.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (осми състав)
определи:
1)
Отхвърля искането Общият съд да признае на г‑н R. Howell и г‑н E. Davis качеството на представители на Natixis.
2)
Не се произнася по съдебните разноски.
Съставено в Люксембург на 20 юни 2022 година.
Секретар
E. Coulon
Председател
J. Svenningsen
(
*1
)	Език на производството: английски.