62020TJ0384(01)_RES
Byla T‑384/20 RENV
OC
prieš
Europos Komisiją
2025 m. spalio 1 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas
„Deliktinė atsakomybė – OLAF tyrimas – Pranešimas spaudai – Asmens duomenų tvarkymas – Nekaltumo prezumpcija – Gero administravimo principas – Rūpestingumo pareiga – OLAF tyrimų konfidencialumas – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas – Priežastinis ryšys – Žala“
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Neteisėtumas – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas – Institucija, turinti ribotą diskreciją arba jos visai neturinti – Paprasto Sąjungos teisės pažeidimo pakankamumas
(SESV 340 straipsnio antra pastraipa)
(žr. 26–29 punktus)
Europos Sąjungos institucijos – Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis – Reglamentas 2018/1725 – Taikymo sritis – Asmens duomenų tvarkymo sąvoka – Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliktas pranešimo spaudai paskelbimas – Įtraukimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2018/1725 3 straipsnio 3 punktas)
(žr. 48 punktą)
Europos Sąjungos institucijos – Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis – Reglamentas 2018/1725 – Asmens duomenų tvarkymo teisėtumo sąlygos – Tvarkymas, būtinas siekiant atlikti užduotį, vykdomą viešojo intereso labui arba įgyvendinant viešosios valdžios įgaliojimus – Sąvoka – Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) paskelbtas pranešimas spaudai – Visuomenės informavimas apie OLAF veiklą – Įtraukimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2018/1725 4 straipsnio 1 dalies a punktas ir 5 straipsnio 1 dalies a punktas)
(žr. 52, 56, 57 punktus)
Europos Sąjungos institucijos – Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis – Reglamentas 2018/1725 – Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) pranešimo spaudai, kuriame pateikiama informacija apie duomenų subjekto lytį, pilietybę ir giminystės ryšį, pagal kurią galima nustatyti jo tapatybę, paskelbimas – Neteisėtas asmens duomenų tvarkymas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2018/1725 4 straipsnio 1 dalies a punktas ir 5 straipsnio 1 dalies a punktas)
(žr. 59–61, 79, 80 punktus)
Europos Sąjungos institucijos – Fizinių asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis – Reglamentas 2018/1725 – Tolesnis asmens duomenų tvarkymas – Sąlygos – Tolesnio duomenų tvarkymo suderinamumas su pirminio duomenų rinkimo tikslais – Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) paskelbtas pranešimas spaudai – Duomenys, iš pradžių surinkti per OLAF tyrimą – Duomenys toliau tvarkomi, siekiant informuoti visuomenę apie OLAF veiklą – Pažeidimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2018/1725 4 straipsnio 1 dalies b punktas ir 6 straipsnis)
(žr. 67, 68, 70–76 punktus)
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Neteisėtumas – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas – Teisės norma, suteikianti teisių privatiems asmenims – Sąvoka – Nekaltumo prezumpcijos principas – Įtraukimas – Visuomenės informavimas apie Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) veiksmus pranešime spaudai – Priimtinumas – Asmuo, kurio tapatybė yra nustatyta arba gali būti nustatyta pranešime spaudai, nurodančiame jį kaip nusikalstamos veikos vykdytoją prieš teismui nustatant jo kaltę – Pakankamai aiškus nekaltumo prezumpcijos principo pažeidimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnio 1 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 883/2013 9 straipsnio 1 dalis ir 10 straipsnio 5 dalis)
(žr. 86–93, 110, 111, 114–117, 119–122 punktus)
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Neteisėtumas – Pakankamai aiškus teisės normos, suteikiančios teisių privatiems asmenims, pažeidimas – Teisės norma, suteikianti teisių privatiems asmenims – Sąvoka – Teisė į gerą administravimą ir rūpestingumo pareiga – Neutralumo ir nešališkumo pareiga – Įtraukimas – Netikslios informacijos atskleidimas Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) pranešime spaudai – Asmens, susijusio su sąvokos „sukčiavimas“ vartojimu, kaltės įrodinėjimas – Pakankamai aiškus šių pareigų pažeidimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 883/2013 10 straipsnio 5 dalis)
(žr. 126, 127, 142, 156–159, 164–167, 172 punktus)
Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Žala – Priežastinis ryšys – Žala, padaryta paskelbus Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) pranešimą spaudai – Neturtinė žala, susijusi su pakenkimu garbei ir reputacijai – Neturtinė žala, susijusi su pakenkimu profesinei karjerai – Žala, susijusi su sveikatos būkle – Įtraukimas
(SESV 340 straipsnio antra pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2018/1725 65 straipsnis)
(žr. 181–187, 200–202, 216, 222, 225–229 punktus)
Santrauka
Gavęs ieškinį dėl Europos Sąjungos deliktinės atsakomybės Bendrasis Teismas, pateikęs jurisprudenciją dėl asmens duomenų apsaugos, įpareigojo Europos Komisiją atlyginti žalą, patirtą dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) paskelbto pranešimo spaudai (toliau – ginčijamas pranešimas spaudai).
2008 m. rugsėjo mėn. Komisija ir Graikijos universitetas pasirašė susitarimą dėl dotacijos ieškovės, universiteto mokslo darbuotojos, mokslinių tyrimų projektui.
Užbaigęs projektą pagal dotacijos susitarimą šis universitetas paprašė Europos mokslinių tyrimų tarybos vykdomosios įstaigos (ERCEA), kuri pakeitė Komisiją kaip kontrahentą, sumokėti sumą, atitinkančią patirtas išlaidas, įskaitant personalo išlaidas. Atlikusi ex post finansinį auditą ERCEA padarė išvadą, kad tam tikra išlaidų suma netinkama finansuoti, todėl pareikalavo, kad Graikijos universitetas ją grąžintų, šiuo tikslu išduodama debeto avizą.
Tuo pat metu OLAF generalinis direktorius, kurį ERCEA informavo apie savo audito rezultatus, 2015 m. gegužės mėn. nusprendė pradėti tyrimą dėl galimų pažeidimų ar sukčiavimo vykdant mokslinių tyrimų projektą (
1
).
Galutinėje šio tyrimo ataskaitoje OLAF rekomendavo, pirma, ERCEA imtis tinkamų priemonių, kad susigrąžintų Graikijos universiteto nepagrįstai gautas sumas, ir, antra, nacionalinėms teisminėms institucijoms, kurioms buvo apie tai pranešta, pradėti procedūras prieš ieškovę, be kita ko, dėl sukčiavimo, klastojimo ir suklastotų dokumentų panaudojimo. Vėliau, 2020 m. gegužės mėnesį, OLAF savo interneto svetainėje paskelbė ginčijamą pranešimą spaudai.
Kitą mėnesį ieškovė Bendrajame Teisme pareiškė SESV 268 straipsniu grindžiamą ieškinį, kuriuo prašė priteisti iš Komisijos neturtinės žalos, kurią ji patyrė dėl šio pranešimo spaudai, atlyginimą. 2022 m. gegužės 4 d. Sprendimu OC / Komisija (
2
) Bendrasis Teismas atmetė visą ieškovės ieškinį ir konstatavo, kad ji neįrodė neteisėtų OLAF veiksmų.
Ieškovė pateikė apeliacinį skundą Teisingumo Teismui dėl Bendrojo Teismo sprendimo panaikinimo. 2024 m. kovo 7 d. Sprendime OC / Komisija (
3
) Teisingumo Teismas, be kita ko, nustatė, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų, nes nusprendė, kad ieškovės tapatybė nebuvo nustatyta arba jos negalima nustatyti iš ginčijamo pranešimo spaudai ir kad jame esanti informacija nepatenka į sąvoką „asmens duomenys“. Taigi Teisingumo Teismas panaikino Bendrojo Teismo sprendimą ir grąžino jam bylą nagrinėti iš naujo.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirma, priminęs tris kumuliacines Sąjungos deliktinės atsakomybės atsiradimo sąlygas, Bendrasis Teismas išnagrinėjo asmens duomenų tvarkymo, atlikto paskelbus ginčijamą pranešimą spaudai, teisėtumą.
Pirma, jis nurodė, kad visuomenės informavimas apie OLAF veiklą, be kita ko, skelbiant pranešimus spaudai, yra būtinas siekiant atlikti užduotį, vykdomą viešojo intereso labui arba vykdant šiai Sąjungos įstaigai pavestus viešosios valdžios įgaliojimus (
4
). Taigi, Bendrojo Teismo teigimu, nepažeisdama jai tenkančių pareigų OLAF neviršijo savo įgaliojimų, kai paskelbė ginčijamą pranešimą spaudai.
Vis dėlto Bendrasis Teismas konstatavo, kad šiame pranešime spaudai pateikta informacija apie ieškovę, t. y. jos amžius, pilietybė, lytis, taip pat aplinkybė, kad jos tėvas dirba Graikijos universitete, ir dotacijos suma, ne tik leidžia nustatyti jos tapatybę, bet ir nėra būtina, išskyrus skirtos dotacijos sumą, informuoti visuomenę apie OLAF veiklą kovojant su sukčiavimu. Taigi Bendrasis Teismas nusprendė, kad šių duomenų paskelbimas yra neteisėtas ieškovės asmens duomenų tvarkymas.
Antra, Bendrasis Teismas patikrino, ar atliktas tolesnis duomenų tvarkymas atitinka tikslus, dėl kurių jie iš pradžių buvo surinkti. Nagrinėjamu atveju ieškovės asmens duomenys iš pradžių buvo surinkti OLAF atliekant tyrimą, siekiant konkretaus tikslo, kuris atitinka OLAF užduotį kovoti su sukčiavimu. Jie nebuvo renkami siekiant paskelbti ginčijamą pranešimą spaudai, kurio tikslas yra kitoks, nors ir susijęs, t. y. informuoti visuomenę apie OLAF veiklą.
Beje, be to, kad reikalingas ryšys tarp pirminio duomenų rinkimo ir tolesnio jų tvarkymo tikslų, Bendrasis Teismas nurodė, kad negalima manyti, jog OLAF atsižvelgė į tvarkomų duomenų pobūdį, visų pirma dėl to, kad jie leidžia nustatyti ieškovės tapatybę dėl tariamų nusikalstamų veikų. Iš tiesų, atsižvelgdamas į ieškovei pareikštus kaltinimus ir į straipsnių spaudoje, paskelbtų po ginčijamo pranešimo spaudai paskelbimo, turinį Bendrasis Teismas nusprendė, kad OLAF nepakankamai atsižvelgė į galimas tolesnio duomenų tvarkymo (
5
) pasekmes ieškovei. Tuo remdamasis jis padarė išvadą, kad paskelbdama ginčijamą pranešimą spaudai OLAF toliau tvarkė ieškovės asmens duomenis pažeisdama Reglamentą 2018/1725 (
6
).
Trečia, siekiant nustatyti, ar nurodytas pažeidimas yra pakankamai aiškus pažeidimas, dėl kurio gali kilti Sąjungos deliktinė atsakomybė, reikia nustatyti institucijų turimą diskreciją. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad net darant prielaidą, jog taikydama Reglamento 2018/1725 nuostatas (
7
) OLAF turi tam tikrą diskreciją, reikia konstatuoti, kad ji šiurkščiai ir akivaizdžiai pažeidė šias nuostatas, kai ginčijamame pranešime spaudai paskelbė ieškovės pilietybę, amžių ir giminystės ryšį. Be to, Komisijos teiginys, kad be pranešime spaudai nurodytos informacijos tikimybė, jog ginčijamo pranešimo spaudai turinys bus pakartotas žiniasklaidoje, būtų sumažėjusi, leidžia ne tik paneigti bet kokį padarytos klaidos pateisinamą pobūdį, bet ir patvirtina tyčios elementą.
Taigi Bendrasis Teismas nusprendė, kad paskelbdama pranešimą spaudai OLAF neteisėtai tvarkė ieškovės asmens duomenis pažeisdama Reglamentą 2018/1725 (
8
), o tai yra pakankamai aiškus pažeidimas, dėl kurio gali kilti Sąjungos atsakomybė.
Antra, Bendrasis Teismas patikrino, ar iš tikrųjų buvo padaryti ieškovės nurodyti nekaltumo prezumpcijos principo ir pareigos užtikrinti tyrimų konfidencialumą pažeidimai. Šiuo klausimu jis priminė, kad iš sprendimo dėl apeliacinio skundo matyti, jog ieškovę galima bent jau netiesiogiai identifikuoti dėl ginčijamame pranešime spaudai pateiktos informacijos, o tai yra būtina išankstinė sąlyga siekiant išnagrinėti galimą nekaltumo prezumpcijos principo pažeidimą.
Dėl tariamo pažeidimo Bendrasis Teismas pažymėjo, kad jau buvo nuspręsta, jog nekaltumo prezumpcijos principo laikymasis nedraudžia Sąjungos institucijai, siekiant kuo tiksliau informuoti visuomenę apie veiksmus, kurių imtasi dėl galimų pažeidimų ar sukčiavimo, remtis pagrindinėmis OLAF galutinės ataskaitos dėl institucijos nario išvadomis. Vis dėlto ši tarnyba turi tai daryti pasitelkdama subalansuotas, apdairias ir iš esmės faktais pagrįstas formuluotes (
9
).
Taigi Bendrasis Teismas nurodė, kad OLAF negali būti kaltinama pažeidusi nekaltumo prezumpcijos principą ir tyrimo konfidencialumą vien dėl to, kad informavo visuomenę apie savo galutinėje ataskaitoje pateiktas išvadas.
Vis dėlto jis patikslino, kad reikia atsižvelgti į vartojamus terminus, į tikrąją atitinkamų teiginių prasmę, o ne pažodinę jų formą. Nagrinėjamu atveju jis konstatavo, kad sąvokos „sukčiavimas“ vartojimas grindžiamas faktinių aplinkybių teisiniu kvalifikavimu ir daro nuorodą į ieškovės kaltę.
Be to, jis patikslino, jog nepakanka, kad prie ginčijamo pranešimo spaudai buvo pridėtas OLAF tyrimo misijos aprašymas, kuriame buvo nurodyta, jog sprendimą dėl ieškovės kaltės turi priimti kompetentingos nacionalinės institucijos, kad būtų panaikintas kaltės įspūdis, susidaręs vartojant sąvoką „sukčiavimas“. Be to, aplinkybė, kad kalbama apie „visus mokslininkus“ ar „dešimt mokslininkų“, neturi lemiamos reikšmės nustatant ieškovės kaltę. Vis dėlto tokia aplinkybė, kiek ji pabrėžia susijusių asmenų skaičių, sustiprina ieškovės kaltės jausmą, kurį lemia sąvokos „sukčiavimas“ vartojimas pranešime spaudai.
Taigi sąvokos „sukčiavimas“ vartojimas šiomis aplinkybėmis nėra vertinamas pagal minėtus kriterijus. Be to, ieškovės veiksmų kvalifikavimas kaip „sukčiavimo“ viršija iš esmės faktinio OLAF galutinės ataskaitos išvadų pateikimo ribas.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Bendrasis Teismas nusprendė, kad OLAF pranešime spaudai vartodama sąvoką „sukčiavimas“ pažeidė nekaltumo prezumpcijos principą.
Dėl pakankamai aiškaus pažeidimo Bendrasis Teismas nurodė, kad nors OLAF turi tam tikrą diskreciją dėl pranešimų spaudai rengimo ir turinio, vis dėlto ji ribojama atitinkamų asmenų pagrindinių teisių paisymu. Bendrasis Teismas priminė, kad jau yra nusprendęs, jog Komisija neturi jokios diskrecijos dėl jai nustatytos pareigos paisyti nekaltumo prezumpcijos (
10
).
Be to, sąvokos „sukčiavimas“ vartojimas ginčijamame pranešime spaudai negali būti laikomas pateisinama klaida. Iš tiesų tai yra faktinių aplinkybių, kuriomis kaltinama ieškovė, kvalifikavimas, viršijantis paprastą OLAF galutinėje ataskaitoje suformuluotų išvadų faktinį aprašymą (tai yra OLAF komunikacijos strategijos dalis), ir gali būti laikomas neatspindinčiu pareigos susilaikyti nuo kaltinimų, o to tikimasi iš Sąjungos įstaigos. Sąvokos „sukčiavimas“ vartojimas ginčijamame pranešime spaudai yra pakankamai aiškus nekaltumo prezumpcijos principo pažeidimas, dėl kurio gali kilti Sąjungos atsakomybė.
Taigi, išnagrinėjęs kitus ieškovės nurodytus pažeidimus, žalos buvimą bei žalos ir OLAF padarytų pažeidimų priežastinio ryšio buvimą, Bendrasis Teismas nurodė Komisijai sumokėti ieškovei 50000 EUR sumą žalai, patirtai paskelbus ginčijamą pranešimą spaudai, atlyginti.
(
1
)	Pagal 2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 1074/1999 (OL L 248, 2013, p. 1) 5 straipsnį.
(
2
)	2022 m. gegužės 4 d. Sprendimas OC / Komisija (T‑384/20, nepaskelbtas Rink., EU:T:2022:273).
(
3
)	2024 m. kovo 7 d. Sprendimas OC / Komisija (C‑479/22 P, EU:C:2024:215).
(
4
)	Kaip tai suprantama pagal Reglamento 2018/1725 5 straipsnio 1 dalies a punktą.
(
5
)	Kaip tai suprantama pagal Reglamento 2018/1725 6 straipsnio d punktą.
(
6
)	Konkrečiau kalbant, pažeidžiant Reglamento 2018/1725 4 straipsnio 1 dalies b punktą ir 6 straipsnio c–e punktus.
(
7
)	Konkrečiai, Reglamento 2018/1725 4 straipsnio 1 dalies a ir b punktai, 5 straipsnio 1 dalies a punktas ir 6 straipsnio c–e punktai.
(
8
)	Konkrečiau kalbant, pažeisdama Reglamento 2018/1725 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktus.
(
9
)	2022 m. lapkričio 30 d. Sprendimas KN / Parlamentas (T‑401/21, EU:T:2022:736, 67 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
10
)	2008 m. liepos 8 d. Sprendimas Franchet ir Byk / Komisija (T‑48/05, EU:T:2008:257, 219 ir 314 punktai).