BENDROJO TEISMO (septintoji išplėstinė kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. kovo 19 d.(*)
„ Dempingas – Korėjos Respublikos kilmės superabsorbcinių polimerų importas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2022/547 – Galutinis antidempingo muitas – Reglamento (ES) 2016/1036 3 straipsnio 2, 3, 5, 6 ir 7 dalys – Reglamento 2016/1036 9 straipsnio 4 dalis – Žalos nustatymas – Importo dempingo kaina poveikio Sąjungos rinkoje parduodamų panašių produktų kainoms tyrimas – Priverstinio kainų mažinimo analizė – Produkto kontrolės numerių metodo taikymas – Priežastinis ryšys – Priskyrimo ir nepriskyrimo analizė – Kiti žinomi veiksniai – Antidempingo muito suma – Teisė į gynybą – Gero administravimo principas “
Byloje T‑356/22
LG Chem, Ltd., įsteigta Seule (Pietų Korėja), atstovaujama avocats P. Vander Schueren, E. Gergondet ir A. Nosowicz,
ieškovė,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą G. Luengo ir J. Zieliński,
atsakovę,
palaikomą
BASF Antwerpen NV, įsteigtos Antverpene (Belgija),
ir
Nippon Shokubai Europe NV, įsteigtos Antverpene,
atstovaujamų avocats ir J. Pauwelyn M.‑S. Dibling,
ir
Evonik Superabsorber GmbH, įsteigtos Esene (Vokietija), atstovaujamos avocats T. Wessely ir T. Oeyen bei solicitor A. Çelebi,
įstojusių į bylą šalių,
BENDRASIS TEISMAS (septintoji išplėstinė kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkė K. Kowalik-Bańczyk, teisėjai E. Buttigieg, G. Hesse, I. Dimitrakopoulos (pranešėjas) ir B. Ricziová,
posėdžio sekretorė M. Zwozdziak-Carbonne, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2024 m. balandžio 11 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą(1)
1        SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė LG Chem, Ltd. prašo panaikinti 2022 m. balandžio 5 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2022/547, kuriuo importuojamiems Korėjos Respublikos kilmės superabsorbciniams polimerams nustatomas galutinis antidempingo muitas (OL L 107, 2022, p. 27; toliau – ginčijamas reglamentas), tiek, kiek jis taikomas ieškovei.
[Praleista]
II.    Šalių reikalavimai
23      Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–        panaikinti ginčijamą reglamentą, kiek jis su ja susijęs,
–        priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
24      Komisija, palaikoma BASF, NSE ir Evonik, Bendrojo Teismo prašo:
–        atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
–        priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
III. Dėl teisės
25      Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais. Ieškinio pirmasis pagrindas iš esmės susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalį ir ieškovės teisę į gynybą, kai analizavo importo iš Korėjos Respublikos poveikį kainoms. Ieškinio antrasis pagrindas iš esmės susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2, 5, 6 ir 7 dalis ir neįvykdė pareigos motyvuoti, nes šališkai išnagrinėjo Sąjungos gamintojams padarytą žalą ir nurodė, kad tariama žala kilo dėl importo iš Korėjos, o ne dėl kitų žinomų veiksnių. Ieškinio trečiasis pagrindas iš esmės susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalį ir 9 straipsnio 4 dalį bei ieškovės teisę į gynybą, nes žalos skirtumą nustatė remdamasi supaprastintu NCP, nepateikė tinkamų nekonfidencialių žalos skirtumų skaičiavimo santraukų ir, nustatydama žalos skirtumą, neatsižvelgė į kitus žinomus žalos veiksnius. Ieškinio ketvirtasis pagrindas iš esmės susijęs su tuo, kad Komisija atliko tyrimą, pažeisdama ieškovės teisę į gynybą ir teisę į gerą administravimą.
[Praleista]
C.      Dėl ieškinio trečiojo pagrindo, susijusio su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis ir pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalies ir 9 straipsnio 4 dalies ir ieškovės teisės į gynybą pažeidimu, nes žalos skirtumas nustatytas remiantis supaprastintu NCP, nepateiktos tinkamos nekonfidencialios žalos skirtumų skaičiavimo santraukos ir, nustatant žalos skirtumą, neatsižvelgta į kitus žinomus žalos veiksnius
266    Pateikdama ieškinio trečiąjį pagrindą ieškovė iš esmės teigia, kad ginčijamame reglamente Komisijos nustatytas žalos skirtumas nesuderinamas su pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalimi ir 9 straipsnio 4 dalimi ir kad Komisija pažeidė jos teisę į gynybą. Šį pagrindą ieškovė grindžia dviem priekaištais.
[Praleista]
268    Pateikdama antrąjį priekaištą ieškovė tvirtina, kad pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį Komisija turėjo nustatyti antidempingo muitą, neviršijantį to, kas būtina siekiant neutralizuoti žalingą aptariamo importo poveikį, ir kad ši suma neturi būti tokia didelė, kad neutralizuotų žalingą poveikį, kurį sukėlė kiti veiksniai, o ne šis importas. Ieškovė mano, kad antrojo pagrindo trečioje dalyje ji įrodė, jog buvo kitų žinomų žalos veiksnių, kuriuos Komisija turėjo išnagrinėti. Ieškovės teigimu, kadangi apskaičiuodama žalos skirtumą Komisija neatsižvelgė į tuos kitus veiksnius, neįmanoma užtikrinti, kad nustatyto antidempingo muito suma taip pat nebūtų skirta neutralizuoti žalingą poveikį, kurį sukėlė ne importas iš Korėjos Respublikos, o kiti veiksniai. Ji pridūrė, kad administracinės procedūros metu ji apdairiai įvertino žalos dydį, kurį reikėjo priskirti kitiems žinomiems veiksniams. Dėl Komisijos argumento, kad apskaičiuojant pardavimą mažesnėmis kainomis iš esmės neatsižvelgiama į kitų žalos priežasčių sukeltą poveikį, ieškovė teigia, kad tas argumentas prieštarauja įpareigojimui nepriskirti tiksliniam importui kitų veiksnių sukelto žalingo poveikio ir yra klaidingas, nes Korėjos kainas mažina tiek pigaus Japonijos ir Turkijos importo poveikis, tiek NSE grobuoniškos kainų strategijos ir SAP kainos apskaičiavimo formulės poveikis, o Sąjungos pramonės sąnaudos yra išpūstos dėl didelių investicinių sąnaudų.
269    Komisija, palaikoma įstojusių į bylą šalių, ginčija ieškovės argumentus. Komisija iš esmės teigia, kad ginčijamame reglamente žalos skirtumas apskaičiuotas atsižvelgiant tik į skirtumą tarp ieškovės pardavimo kainų ir Sąjungos pramonės hipotetinės tikslinės kainos. Taigi, ji mano, kad žalos skirtumas yra muito, būtino vien tik pareiškėjo importo daromai žalai pašalinti, išraiška.
270    Pirmiausia reikėtų priminti, kad pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje nustatyta, kad „antidempingo muito suma turi neviršyti nustatyto dempingo skirtumo, tačiau ji turėtų būti mažesnė už šį skirtumą, jei šis mažesnis muitas būtų tinkamas Sąjungos pramonei padarytai žalai pašalinti“, ir kad „atitinkamai taikomos 7 straipsnio 2a, 2b, 2c ir 2d dalys“.
271    Pagrindinio reglamento, iš dalies pakeisto 2018 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2018/825 (OL L 143, 2018, p. 1), 7 straipsnio 2c dalyje nustatyta:
„Kai žalos skirtumas apskaičiuojamas remiantis tiksline kaina, taikomas tikslinis pelnas nustatomas atsižvelgiant į tokius veiksnius kaip pelningumo lygis prieš padidėjant importui iš tiriamosios valstybės, pelningumo lygis, reikalingas visoms išlaidoms ir investicijoms padengti, moksliniai tyrimai bei technologinė plėtra ir inovacijos ir pelningumo lygis, kurio galima tikėtis įprastomis konkurencijos sąlygomis. Toks pelno skirtumas negali būti mažesnis nei 6 %“
272    Be to, pagrindinio reglamento, iš dalies pakeisto Reglamentu 2018/825, 7 straipsnio 2d dalyje nurodyta:
„Nustatant tikslinę kainą tinkamai atsižvelgiama į faktines gamybos sąnaudas Sąjungos pramonėje, kurios susidaro dėl daugiašalių aplinkos apsaugos susitarimų ir susijusių protokolų, prie kurių Sąjunga yra prisijungusi, arba dėl Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) konvencijų, išvardytų šio reglamento Ia priede. Be to, atsižvelgiama į šio straipsnio 2c dalyje nenurodytas dėl tų susitarimų ir konvencijų susidarančias būsimas sąnaudas, kurias Sąjungos pramonė patirs per priemonės taikymo laikotarpį pagal 11 straipsnio 2 dalį.“
273    Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalyje nustatyta „mažesnio muito taisyklė“, t. y. kad antidempingo muito suma turi būti mažesnė už nustatytą dempingo skirtumą, jei tokio mažesnio muito pakanka Sąjungos pramonei padarytai žalai pašalinti. Šia taisykle siekiama išvengti, kad nustatytu antidempingo muitu būtų viršyta tai, kas būtina žalai, kuri šiai pramonei padaryta dėl importo dempingo kaina, pašalinti. Tokia taisyklė pateisinama atsižvelgiant į antidempingo muitų pobūdį ir tikslą: šie muitai yra ne sankcijos ar kompensacinės priemonės, skirtos patirtai žalai atlyginti, o veikiau gynybos nuo nesąžiningos konkurencijos, atsirandančios dėl importo dempingo kaina, priemonė. Šiais muitais siekiama tik sutrukdyti importui dempingo kaina arba paversti jį ekonomiškai nenaudingu ir taip atkurti dėl šio dempingo sutrikdytą nacionalinės rinkos pusiausvyrą (žr. 2023 m. birželio 8 d. Sprendimo Severstal ir NLMK / Komisija, C‑747/21 P ir C‑748/21 P, EU:C:2023:459, 72 ir 73 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
274    Be to, nors pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalyje nėra jokių nuorodų dėl konkretaus antidempingo muito apskaičiavimo ir institucijoms nenustatoma jokia konkreti metodika siekiant užtikrinti, kad antidempingo muitas neviršytų to, kas būtina žalingam nagrinėjamojo produkto importo dempingo kaina poveikiui neutralizuoti, reikėtų priminti, kad šiuo atveju institucijos turi atsižvelgti į išvadas, padarytas atlikus pagal to reglamento 3 straipsnio 6 ir 7 dalis atliktą priskyrimo analizę (šiuo klausimu žr. 2019 m. kovo 27 d. Sprendimo Canadian Solar Emea ir kt. / Taryba, C‑236/17 P, EU:C:2019:258, 161 ir 163 punktus).
275    Tam, kad antidempingo muitas, nustatytas pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį, neviršytų to, kas būtina siekiant kovoti su žalingu importo dempingo kaina poveikiu, būtina, kad jį nustatant nebūtų atsižvelgta į žalingą poveikį, kurį sukėlė ne tas importas, o kiti veiksniai. Kitaip tariant, reikia, kad nustatydamos šią sumą institucijos atsižvelgtų į savo išvadas po patikrinimo, susijusio su žalos buvimo nustatymu, kaip apibrėžta šio reglamento 3 straipsnio 6 ir 7 dalyse. Be to, šią išvadą patvirtina pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalis, kurioje nurodytas „dempingas ir jo padaryta žala“. Taigi toje pačioje pastraipoje vartojama sąvoka „žala“ turi būti suprantama taip pat, kaip reiškianti dėl dempingo atsiradusią žalą, t. y. žalą, kurią sukėlė tik importas dempingo kaina (2019 m. kovo 27 d. Sprendimo Canadian Solar Emea ir kt. / Taryba, C‑236/17 P, EU:C:2019:258, 169 ir 170 punktus; šiuo klausimu žr. 2020 m. gruodžio 3 d. Sprendimo Changmao Biochemical Engineering / Distillerie Bonollo ir kt., C‑461/18 P, EU:C:2020:979, 65 punktą).
276    Dėl pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalies reikia pažymėti, kad joje iš esmės apibendrinamas požiūris, kurio laikomasi taikant vadinamąjį „priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis“ metodą, siekiant nustatyti vadinamąjį „žalos“ skirtumą (šiuo klausimu žr. generalinio advokato N. Emiliou išvados, pateiktos sujungtose bylose Severstal ir Novolipetsk Steel / Komisija, C‑747/21 P ir C‑748/21 P, EU:C:2023:20, 33–35 ir 57 punktus).
277    Pagal šį metodą žalos skirtumas apskaičiuojamas lyginant importo dempingo kaina kainas su Sąjungos pramonės tiksline pardavimo kaina. Pastaroji kaina yra kaina, kurią ši pramonė galėjo pagrįstai tikėtis taikyti Sąjungos rinkoje, jeigu tokio importo nebūtų. Siekiant nustatyti tokią hipotetinę kainą, prie Sąjungos pramonės gamybos sąnaudų pridedamas tikslinis pelnas. Šis tikslinis pelnas atitinka pelno maržą, kurios Sąjungos pramonė galėtų pagrįstai tikėtis įprastomis rinkos sąlygomis (2023 m. birželio 8 d. Sprendimo Severstal ir NLMK / Komisija, C‑747/21 P ir C‑748/21 P, EU:C:2023:459, 74 punktas).
278    Teisingumo Teismas iš esmės nusprendė, kad šio metodo taikymas priklauso Komisijos diskrecijai. Žalos skirtumui nustatyti naudojant Sąjungos pramonės pardavimo tikslinę, o ne faktinę kainą galima atsižvelgti į importo dempingo kaina daromą spaudimą mažinti Sąjungos pramonės pardavimo kainas. Atsižvelgimas į šį spaudimą prisideda prie šiuo metodu gautų rezultatų patikimumo (2023 m. birželio 8 d. Sprendimo Severstal ir NLMK / Komisija, C‑747/21 P ir C‑748/21 P, EU:C:2023:459, 77 punktas).
279    Galiausiai, pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalis taikoma 2018 m. birželio 8 d. ar vėliau pradėtoms procedūroms, taigi ji taikytina ir šioje byloje.
280    Šiuo atveju Komisija taikė pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalį ir žalos skirtumą apskaičiavo pagal tikslinę kainą.
281    Ginčijamo reglamento 5 skirsnyje Komisija visų pirma nurodė, kad dėl importo iš Korėjos Respublikos apimties ir kainų Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalyje. Vertindama pagrindinio reglamento 3 straipsnio 7 dalį ir pripažindama, kad importas iš Turkijos ir Japonijos buvo veiksniai, kurie prisidėjo prie Sąjungos pramonės patirtos žalos, Komisija iš esmės padarė išvadą, kad tie veiksniai nebuvo pakankamai svarbūs, kad sušvelnintų šį priežastinį ryšį.
282    Ginčijamo reglamento 7 skirsnyje Komisija išnagrinėjo, ar už dempingo skirtumą mažesnio muito pakaktų importo dempingo kaina Sąjungos pramonei padarytai žalai pašalinti pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį. Ginčijamo reglamento 378 konstatuojamojoje dalyje Komisija nurodė, kad taip būtų, jei Sąjungos pramonė galėtų padengti savo gamybos sąnaudas ir gauti pagrįstą pelną (kitaip tariant, „tikslinį pelną“) parduodama už tikslinę kainą, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c ir 2d dalyse.
283    Ginčijamo reglamento 378–380, 383 ir 384 konstatuojamosiose dalyse Komisija taip paaiškino savo metodiką:
„(378) Komisija pirmiausia nustatė muito dydį, kurio reikia Sąjungos pramonės patirtai žalai pašalinti. Šiuo atveju žala būtų pašalinta, jeigu Sąjungos pramonė galėtų padengti savo gamybos sąnaudas, įskaitant sąnaudas, susijusias su daugiašaliais aplinkos susitarimais ir jų protokolais, kurių šalis yra Sąjunga, bei pagrindinio reglamento Ia priede išvardytomis TDO konvencijomis, ir gauti pagrįstą pelną (toliau – tikslinis pelnas), vykdydama pardavimą už tikslinę kainą, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c ir 2d dalyse.
(379) Siekdama nustatyti tikslinį pelną pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalį, Komisija atsižvelgė į pelningumo lygį prieš padidėjant importui iš nagrinėjamosios šalies ir pelningumo lygį, kurio galima tikėtis įprastomis konkurencijos sąlygomis. Toks pelno dydis neturėtų būti mažesnis nei 6 %.
(380) Komisija nustatė bazinį pelną, padengiantį visas sąnaudas įprastomis konkurencijos sąlygomis. Sąjungos pramonė patyrė nuostolių visu nagrinėjamuoju laikotarpiu. Kadangi šis pelnas buvo mažesnis už pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalyje nustatytą mažiausią 6 % dydį, jo dydžio reikšmė buvo pakeista 6 %.
<…>
(383) Tuo remdamasi Komisija apskaičiavo Sąjungos pramonei nežalingą panašaus produkto kainą, atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos sąnaudoms tiriamuoju laikotarpiu taikydama tikslinį 6 % pelno dydį ir tada pagal kiekvieną rūšį pridėdama koregavimus pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2d dalį.
(384) Tuomet Komisija, remdamasi nagrinėjamosios šalies atrinktų eksportuojančių gamintojų kiekvienos rūšies produkto vidutinės svertinės importo kainos, nustatytos skaičiuojant priverstinį kainų mažinimą, palyginimu su atrinktų Sąjungos gamintojų tiriamuoju laikotarpiu Sąjungos atvirojoje rinkoje parduoto panašaus produkto nežalinga vidutine svertine kaina, nustatė žalos pašalinimo lygį. Kiekvienas lyginant gautas skirtumas išreikštas vidutinės svertinės importo CIF vertės procentine dalimi.“
284    Taigi ieškovei nustatytas žalos pašalinimo lygis (galutinis žalos skirtumas) yra 34,4 %. (žr. ginčijamo reglamento 385 konstatuojamąją dalį)
285    Galiausiai Komisija patikslino:
„(386) Po galutinio faktų atskleidimo „LG Chem“ tvirtino, kad nustatant žalos skirtumą padaryta ta pati klaida, kaip ir apskaičiuojant priverstinį kainų mažinimą, ir jų argumentai dėl priverstinio kainų mažinimo taikomi mutatis mutandis. Be to, žalos skirtumas turėtų būti pakoreguotas atsižvelgiant į kitų [ieškovės] nurodytų veiksnių poveikį.
(387) Komisija nurodė savo argumentus 184–188 konstatuojamosiose dalyse ir bendrovės „LG Chem“ argumentus dėl importo iš kitų šalių poveikio, SAP kainos formulę ir Sąjungos pramonės investicijas, kaip nurodyta atitinkamuose priežastinio ryšio analizės skirsniuose. Todėl šie tvirtinimai buvo atmesti ir dėl žalos skirtumo nustatymo.“
[Praleista]
288    Antra, ieškovė teigia, kad ginčijamame reglamente Komisijos taikyta metodika neužtikrino, kad apskaičiuojant nustatyto antidempingo muito dydį nebus atsižvelgta į žalingą poveikį, kurį sukėlė ne importas iš Korėjos, o kiti veiksniai, t. y. SAP apskaičiavimo formulė ir Sąjungos pramonės atliktų investicijų poveikis, taip pat importas iš Turkijos ir Japonijos.
289    Pirma, kalbant apie SAP apskaičiavimo formulę ir Sąjungos pramonės atliktų investicijų poveikį, iš ieškinio pirmojo pagrindo trečioje dalyje pateikto pirmo priekaišto nagrinėjimo (žr. šio sprendimo 227–232 punktus) matyti, kad ieškovė neįrodė, jog šie veiksniai prisidėjo prie Sąjungos pramonei padarytos žalos. Taigi ieškovė negali priekaištauti Komisijai, kad ši nepaneigė tų veiksnių tariamo žalingo poveikio.
290    Antra, dėl importo iš Turkijos ir Japonijos reikia pažymėti, kad ieškovė neįrodė, jog Komisijos taikyta metodika buvo netinkama nustatant tokį muito lygį, kad būtų pašalinta importo dempingo kaina Sąjungos pramonei padaryta žala pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį. Šiuo klausimu reikia pabrėžti: užtikrindama, kad žalos skirtumas išreikš tik vidutinės svertinės importo kainos ir Sąjungos pramonės tikslinės kainos, apskaičiuotos pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalį, skirtumą, Komisija užtikrino, kad kitų veiksnių sukelta žala nebūtų priskirta importui dempingo kaina.
291    Iš tiesų, kaip nurodyta šio sprendimo 276–278 punktuose, vadinamasis „priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis“ metodas, kurį Komisija taikė pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalį, grindžiamas hipotetine Sąjungos pramonės tiksline kaina, kuriai, kitaip nei faktinėms Sąjungos pramonės pardavimo kainoms, neturi įtakos kitų Komisijos pripažintų žalos veiksnių poveikis.
292    Šiuo klausimu Bendrajam Teismui pateiktuose raštuose, remdamasi 2019 m. kovo 27 d. Sprendimu Canadian Solar Emea ir kt. / Taryba (C‑236/17 P, EU:C:2019:258), ieškovė teigia, kad šis metodas prieštarauja šio sprendimo 169 punkte nurodytai pareigai nepriskirti tiksliniam importui kitų veiksnių sukelto žalingo poveikio. Vis dėlto ieškovė remiasi 2019 m. kovo 27 d. Sprendimu Canadian Solar Emea ir kt. / Taryba (C‑236/17 P, EU:C:2019:258) vien tam, kad įrodytų tokios pareigos egzistavimą, tačiau nepateikia konkrečių ir tikslių argumentų, kad tame sprendime buvo suabejota minėto metodo taikymu esant kitiems žalos veiksniams. Be to, tame sprendime nėra nieko, kas leistų manyti, kad Teisingumo Teismas atmetė pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2c dalyje apibendrinto vadinamojo „priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis“ metodo taikymą dėl to, kad šis metodas gali pažeisti taisyklę, pagal kurią nustatant antidempingo muito dydį neturi būti atsižvelgta į žalingą poveikį, kurį sukėlė ne importas dempingo kaina, o kiti veiksniai.
293    Be to, reikia pažymėti, kad ieškinyje ieškovė konkrečiai ir tiksliai neginčijo vidutinės svertinės importo kainos, kuria Komisija rėmėsi nustatydama priverstinį pardavimą mažesnėmis kainomis. Vis dėlto, dublike ji pirmą kartą teigė, kad Korėjos kainas mažina ir kiti veiksniai, pavyzdžiui, pigus Japonijos ir Turkijos importas. Reikia pažymėti, kad šis teiginys yra nepriimtinas, nes pirmą kartą pateikiamas dublike. Bet kuriuo atveju su šiuo teiginiu, kuris niekada nebuvo pateiktas siekiant užginčyti priežastinį ryšį tarp importo iš Korėjos ir Sąjungos pramonei padarytos žalos, dublike nepateikta jokio konkretaus ir išsamaus paaiškinimo, be to, jis nepagrįstas jokiais konkrečiais įrodymais dėl tų kitų veiksnių poveikio Korėjos kainoms.
294    Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, jog ieškovė neįrodė, kad Komisija padarė akivaizdžių vertinimo klaidų ir pažeidė pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalį arba 9 straipsnio 4 dalį, taikydama žalos skirtumo ir antidempingo muito normos apskaičiavimo metodiką, arba kad Komisija pažeidė jos teisę į gynybą.
295    Taigi reikia atmesti visą ieškinio trečiąjį pagrindą.
[Praleista]
E.      Išvada
341    Atsižvelgiant į pirmiau nurodytus argumentus, reikia atmesti visą ieškinį.
[Praleista]
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (septintoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:
1.      Atmesti ieškinį.
2.      LG Chem, Ltd. padengia savo ir Europos Komisijos, BASF Antwerpen NV, Nippon Shokubai Europe NV ir Evonik Superabsorber GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas.
Kowalik-Bańczyk
Buttigieg
Hesse
Dimitrakopoulos
Ricziová
Paskelbtas 2025 m. kovo 19 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge
Parašai.
*      Proceso kalba: anglų.
1       Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano esant tikslinga paskelbti.