62023CJ0368
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (prvá komora)
z 26. septembra 2024 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 267 ZFEÚ – Pojem ‚súdny orgán‘ – Kritériá týkajúce sa zloženia a funkcie – Výkon súdnych alebo správnych funkcií – Nezávislý verejný orgán pre reguláciu a/alebo dohľad nad štatutárnymi audítormi – Podmienky vnútornej organizácie – Právomoc začať konanie z úradnej moci – Sankčná právomoc – Rozhodnutia, ktoré môžu byť predmetom súdneho preskúmania – Neexistencia postavenia ‚tretej strany‘ vo vzťahu k orgánu, ktorý prijal rozhodnutie, ktoré je predmetom súdneho preskúmania – Neprípustnosť“
Vo veci C‑368/23 [Fautromb] (
i
),
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania na základe článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím formation restreinte du Haut conseil du commissariat aux comptes (užší senát Vysokej rady Komory audítorov, Francúzsko) z 25. mája 2023 a doručený Súdnemu dvoru 12. júna 2023 v konaní:
Haut Conseil du commissariat aux comptes,
proti
MO,
SÚDNY DVOR (prvá komora),
v zložení: predseda prvej komory A. Arabadžiev, podpredseda Súdneho dvora L. Bay Larsen (spravodajca), sudcovia T. von Danwitz, A. Kumin a I. Ziemele,
generálny advokát: M. Campos Sánchez‑Bordona,
tajomník: S. Spyropoulos, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a na pojednávanie z 9. apríla 2024,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
MO, v zastúpení: H. Carrasco, F. Molinié a M. Nguyen Chanh, avocats,
–
francúzska vláda, v zastúpení: R. Bénard a M. Guiresse, splnomocnení zástupcovia,
–
belgická vláda, v zastúpení: A. De Brouwer a L. Van den Broeck, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: O. Gariazzo, G. Goddin, M. Mataija a G. von Rintelen, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 13. júna 2024,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 25 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/123/ES z 12. decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (Ú. v. EÚ L 376, 2006, s. 36) v spojení so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS (Ú. v. EÚ L 157, 2006, s. 87), zmenenou smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2014/56/EÚ zo 16. apríla 2014 (Ú. v. EÚ L 158, 2014, s. 196) (ďalej len „smernica 2006/43“), ako aj s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 537/2014 zo 16. apríla 2014 o osobitných požiadavkách týkajúcich sa štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu a zrušení rozhodnutia Komisie 2005/909/ES (Ú. v. EÚ L 158, 2014, s. 77).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Haut Conseil du commissariat aux comptes (Vysoká rada Komory audítorov, Francúzsko, ďalej len „H3C“) a audítorom MO, týkajúceho sa súčasného výkonu audítorskej činnosti a niektorých obchodných činností týmto audítorom.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica 2006/43
3
Článok 2 bod 10 smernice 2006/43 stanovuje:
„Na účely tejto smernice:
…
10)
‚príslušné orgány‘ sú orgány určené zákonom, ktoré sú zodpovedné za reguláciu a/alebo dohľad nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami alebo ich špecifickými aspektmi;…“
4
Článok 30 tejto smernice, nazvaný „Systémy prešetrovania a sankcií“, v odseku 1 stanovoval:
„Členské štáty zabezpečia účinné systémy prešetrovania a sankcií s cieľom zistiť, napraviť a zabrániť nesprávnemu vykonávaniu štatutárneho auditu.“
5
Podľa článku 30a ods. 1 tejto smernice s názvom „Sankčné právomoci“:
„Členské štáty ustanovia, aby príslušné orgány mali právomoc prijímať a/alebo ukladať aspoň tieto správne opatrenia a sankcie…:
…“
6
Článok 32 ods. 1 a 4 tejto smernice stanovoval:
„1.   Členské štáty vytvoria účinný systém verejného dohľadu nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami na základe zásad uvedených v odsekoch 2 až 7 a určia príslušný orgán zodpovedný za takýto dohľad.
…
4.   Príslušný orgán má konečnú zodpovednosť za dohľad nad:
a)
schvaľovaním a registrovaním štatutárnych audítorov a audítorských spoločností;
b)
prijímaním štandardov profesionálnej etiky, vnútornej kontroly kvality audítorských spoločností, vykonávania auditu a uistenia v oblasti vykazovania informácií o udržateľnosti okrem prípadov, keď sú tieto štandardy prijaté alebo schválené inými orgánmi členského štátu;
c)
priebežným vzdelávaním;
d)
systémami zabezpečenia kvality;
e)
systémom prešetrovania a administratívnym disciplinárnym systémom.“
Smernica 2006/123
7
Článok 25 ods. 1 smernice 2006/123 znie:
„1. Členské štáty zabezpečia, aby sa na poskytovateľov nevzťahovali požiadavky, ktoré ich zaväzujú vykonávať výhradne danú konkrétnu činnosť alebo ktoré obmedzujú vykonávanie rôznych činností spoločne alebo v partnerstve.
Takéto požiadavky sa však môžu vzťahovať na týchto poskytovateľov:
a)
regulované povolania, pokiaľ je to opodstatnené požiadavkou záruky súladu s pravidlami upravujúcimi profesijnú etiku a správanie, ktoré sa menia v závislosti od osobitnej povahy každého povolania a je to potrebné na zabezpečenie ich nezávislosti a nestrannosti;
b)
poskytovatelia osvedčovacích a akreditačných služieb a služieb technického monitorovania, testovania alebo skúšobníctva, pokiaľ je to opodstatnené zabezpečením ich nezávislosti a nestrannosti.“
Francúzske právo
Obchodný zákonník
8
V článku L. 822‑10 code do commerce (Obchodný zákonník), v znení uplatniteľnom na konanie vo veci samej (ďalej len „Obchodný zákonník“), sa stanovuje:
„Funkcie audítora sú nezlučiteľné:
…
3° s každou obchodnou činnosťou, či už vykonávanou priamo alebo prostredníctvom sprostredkovateľa…“
9
Článok L. 824‑1 tohto zákonníka najmä stanovil, že akékoľvek porušenie právnych podmienok pre výkon povolania audítora zakladá disciplinárny delikt.
10
Užší senát H3C bol zriadený článkom L. 821‑2 II tohto zákonníka, podľa ktorého mal právomoc ukladať sankcie, ktoré bolo možné uložiť audítorom za disciplinárny delikt, ktorého sa dopustili.
11
Na členov užšieho senátu H3C ako členov kolégia H3C sa vzťahovali ustanovenia loi no 2017‑55, du 20 janvier 2017, portant statut général des autorités administratives indépendantes et des autorités publiques indépendantes (zákon č. 2017‑55 z 20. januára 2017 o všeobecnom postavení nezávislých správnych orgánov a nezávislých verejných orgánov) (JORF z 21. januára 2017, text č. 2). Z toho najmä vyplývalo, že ich mandát nie je odvolateľný a podliehajú etickým pravidlám, v rámci ktorých sa stanovujú rôzne nezlučiteľnosti a vyžaduje sa od nich, aby svoje povinnosti vykonávali dôstojne, čestne a bezúhonne, aby okamžite ukončili akýkoľvek konflikt záujmov a aby pri výkone svojich povinností neprijímali ani nevyhľadávali pokyny od žiadneho orgánu.
12
Článok L. 824‑13 Obchodného zákonníka stanovoval:
„Rozhodnutie [H3C] sa zverejní na jej internetovej stránke. Taktiež sa prípadne zverejní v publikáciách, novinách alebo nosičoch, ktoré [H3C] určí, a to vo formáte zverejnenia primeranom spáchanému deliktu alebo porušeniu a uloženej sankcii. Trovy znášajú sankcionované osoby.
…“
13
Článok L. 824‑14 tohto zákonníka stanovoval:
„Sankcionovaná osoba alebo predseda [H3C] so súhlasom kolégia [H3C] môže podať žalobu založenú na neobmedzenom súdnom preskúmaní na Conseil d’État [Štátna rada (Francúzsko)].“
Správny poriadok
14
Článok L. 311‑4 code de justice administrative (Správny poriadok), v znení článku 33 loi no 2021‑1382, du 25 octobre 2021 (zákon č. 2021‑1382 z 25. októbra 2021) (JORF z 26. októbra 2021, text č. 2), stanovuje:
„Conseil d’État [Štátna rada] pojednáva na prvom a poslednom stupni žaloby založené na neobmedzenom súdnom preskúmaní, ktoré sú jej pridelené na základe:
…
4° článku L. 824‑14 Obchodného zákonníka;
…“
Nariadenie č 2023‑1142
15
Ordonnance no 2023‑1142, du 6 décembre 2023, relative à la publication et à la certification d’informations en matière de durabilité et aux obligations environnementales, sociales et de gouvernement d’entreprise des sociétés commerciales (nariadenie č. 2023‑1142 zo 6. decembra 2023 o uverejňovaní a certifikácii informácií týkajúcich sa trvalej udržateľnosti a environmentálnych a sociálnych povinností a povinností podnikového riadenia obchodných spoločností) (JORF č. 0283 zo 7. decembra 2023, text č. 19), obsahuje ustanovenia týkajúce sa nahradenia H3C úradom Haute autorité de l’audit (Vysoký úrad pre audit).
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
16
MO je od roku 1967 zapísaný na zozname účtovníkov a na zozname audítorov.
17
MO vlastní, priamo alebo nepriamo prostredníctvom akciovej spoločnosti Fiducial International SA, 99,9 % základného imania spoločnosti Fiducial SC, ktorej je konateľom. Táto posledná uvedená spoločnosť je materskou spoločnosťou viacodborovej skupiny Fiducial, ktorú v roku 1970 MO založil a ktorá ponúka komplexnú ponuku služieb podnikom.
18
V rámci tejto skupiny spoločnosť Fidexpertise SA, société fiduciaire nationale d’expertise comptable, v ktorej MO vlastní priamo alebo nepriamo 98,69 % základného imania a ktorej je predsedom predstavenstva a generálnym riaditeľom, vykonáva spolu s jej dcérskymi spoločnosťami účtovnú znaleckú činnosť. Fidaudit SA, société fiduciaire nationale de révision comptable, v ktorej MO vlastní priamo alebo nepriamo 98 % základného imania a ktorej je predsedom predstavenstva a generálnym riaditeľom, vykonáva spolu s jej dcérskymi spoločnosťami audítorské činnosti.
19
Okrem toho uvedená skupina ponúka pre podniky v oblastiach akými sú oblasť bezpečnosti, predaja kancelárskeho nábytku a vybavenia, poskytovania IT služieb, pôsobenie na realitnom trhu a v oblasti správy realitných investičných trustov a pôsobenie v bankovníctve, rôzne ďalšie služby, a to prostredníctvom dcérskych spoločností spoločnosti Fiducial SC. Tá istá skupina takisto prevádzkuje celoštátnu rozhlasovú stanicu a regionálne médiá.
20
Dňa 3. januára 2022 predsedníčka H3C oznámila generálnemu spravodajcovi H3C skutočnosti vytýkané MO, z ktorých bolo možné vyvodiť, že MO vykonáva obchodné činnosti nezlučiteľné s funkciami audítora.
21
V nadväznosti na prešetrovanie generálneho spravodajcu H3C s ohľadom na porušenie povinností, ktoré mal MO v súvislosti s výkonom činnosti audítora, rozhodnutím z 13. októbra 2022 začal senát H3C, rozhodujúc v individuálnych prípadoch, formálne sankčné konanie proti MO.
22
Podľa výhrady formulovanej týmto senátom sa MO vytýkalo, že od 3. januára 2016 porušoval článok L. 822‑10 Obchodného zákonníka tým, že priamo alebo nepriamo prostredníctvom spoločností Fiducial SC a Fiducial International vykonával obchodné činnosti, ktoré nebolo možné považovať za „pridružené k povolaniu účtovného znalca“, a preto boli nezlučiteľné s funkciami audítora.
23
Dňa 3. januára 2023 odovzdal generálny spravodajca H3C predsedovi užšieho senátu H3C kópiu oznámenia o tejto výhrade spolu s kópiou správy o prešetrovaní a vyšetrovacieho spisu a následne mu 19. januára 2023 zaslal záverečnú správu.
24
Na zasadnutí konanom 13. apríla 2023, na ktoré bol MO predvolaný, generálny spravodajca H3C navrhol vyčiarknuť MO zo zoznamu audítorov, ako aj uložiť mu peňažnú sankciu a nariadiť mu povinnosť uverejniť rozhodnutie v hospodárskom alebo finančnom denníku na vlastné náklady.
25
V súvislosti s týmto sankčným konaním považuje užší senát H3C za nevyhnutné položiť Súdnemu dvoru otázku týkajúcu sa výkladu článku 25 smernice 2006/123, v spojení s ustanoveniami smernice 2006/43 a nariadenia č. 537/2014.
26
V návrhu na začatie prejudiciálneho konania užší senát H3C zdôrazňuje, že je „súdnym orgánom“ v zmysle článku 267 ZFEÚ.
27
V tomto ohľade uvádza, že bol zriadený článkom L. 821‑2, II Obchodného zákonníka, podľa ktorého je príslušný na ukladanie sankcií najmä audítorom za disciplinárne delikty a porušenia, ktorých sa dopustili.
28
Ako členovia kolégia H3C majú členovia užšieho senátu H3C neodvolateľný mandát. Okrem toho podliehajú profesijným etickým pravidlám, ktoré stanovujú rôzne nezlučiteľnosti činností a ukladajú im, aby vykonávali činnosť dôstojne, čestne a bezúhonne, aby okamžite ukončili akýkoľvek konflikt záujmov a aby pri výkone svojich povinností neprijímali ani nevyžadovali pokyny od žiadneho orgánu.
29
Čo sa týka sankčného konania proti audítorovi, navrhujúci orgán spresňuje, že nemôže začať konanie z úradnej moci, keďže konanie môže začať iba na základe podania návrhu generálnym spravodajcom H3C. Ten je zodpovedný za vykonanie prešetrenia, po ktorého ukončení a vypočutí dotknutej osoby zašle správu H3C. Kolégium H3C koná v neprítomnosti členov navrhujúceho orgánu a prípadne rozhodne o výhrade alebo výhradách, ktoré generálny spravodajca H3C oznámi dotknutej osobe a ktoré sú následne predložené užšiemu senátu H3C.
30
Po vypočutí dotknutej osoby na verejnom pojednávaní, ktorá môže prípadne požiadať o vylúčenie niektorého z členov tohto užšieho senátu, ktorému bola vec predložená, koná tento senát v neprítomnosti tejto osoby a generálneho spravodajcu H3C a následne prijme odôvodnené rozhodnutie.
31
V tejto súvislosti môže užší senát H3C najmä ukladať sankcie.
32
Rozhodnutia užšieho senátu H3C môže sankcionovaná osoba alebo predseda H3C so súhlasom kolégia H3C napadnúť žalobou založenou na neobmedzenom súdnom preskúmaní na Conseil d’État (Štátna rada).
33
Z týchto podmienok užší senát H3C rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 25 smernice [2006/123], najmä so zreteľom na ustanovenia smernice [2006/43] a nariadenia [č. 537/2014], vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnym právnym predpisom, ktoré zakazujú štatutárnym audítorom a audítorským spoločnostiam vykonávať akúkoľvek obchodnú činnosť, či už priamo, alebo prostredníctvom sprostredkovateľa?
2.
Ak áno, platí to isté, ak tieto právne predpisy vylučujú z pôsobnosti takého zákazu výnimočne na jednej strane obchodné činnosti, ktoré sú pridružené k povolaniu účtovného znalca, vykonávané v súlade s pravidlami profesijnej etiky a nezávislosti audítorov a za podmienok stanovených v článku 22 treťom odseku ordonnance no 45-2138[,] du 19 septembre 1945[, portant institution de l’ordre des experts-comptables et réglementant le titre et la profession d’expert-comptable (JORF du 21 septembre 1945, p. 5938)] [(nariadenie č. 45‑2138 z 19. septembra 1945, ktorým sa zriaďuje Komora účtovných znalcov a upravuje titul a povolanie účtovného znalca (JORF z 21. septembra 1945, s. 5938)] a na druhej strane pridružené obchodné činnosti vykonávané spoločnosťou s viacodborovou praxou za podmienok stanovených v článku 31‑5 [loi no 90-1258[,] du 31 décembre 1990[, relative à l’exercice sous forme de sociétés des professions libérales soumises à un statut législatif ou réglementaire ou dont le titre est protégé et aux sociétés de participations financières de professions libérales (JORF du 5 janvier 1991, p. 216)] [zákon č. 90‑1258 z 31. decembra 1990 o výkone slobodných povolaní vo forme spoločnosti, ktoré podliehajú štatútu vo forme zákona alebo nariadenia alebo ktorých titul je chránený, a o spoločnostiach s finančnou účasťou slobodných povolaní (JORF z 5. januára 1991, s. 216)]?“
O prípustnosti návrhu na začatie prejudiciálneho konania
34
Francúzska vláda vo svojich písomných pripomienkach tvrdí, že užší senát H3C nie je „súdnym orgánom“ v zmysle článku 267 ZFEÚ. Obzvlášť tvrdí, že rozhodnutie, ktoré má prijať, nebude rozhodnutím súdnej povahy. Okrem toho podľa tejto vlády H3C vykonáva kumulatívne regulačné, odvetvovo dohľadové a sankčné funkcie, ktoré môže vykonávať z úradnej moci, čo potvrdzuje správnu povahu jej funkcií. Takýto záver nie je spochybnený podmienkami vnútornej organizácie H3C, ktoré vyplývajú najmä z francúzskych ústavných požiadaviek.
35
Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora pri posudzovaní, či má orgán predkladajúci návrh na začatie prejudiciálneho konania povahu „súdneho orgánu“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, čo predstavuje otázku, ktorá spadá výlučne do práva Únie, berie Súdny dvor do úvahy všetky kritériá, akými sú zriadenie dotknutého orgánu zákonom, jeho trvalá povaha, záväzný charakter jeho právnych aktov, kontradiktórna povaha konania, uplatnenie právnych predpisov orgánom, ako aj jeho nezávislosť (rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 41 a citovaná judikatúra).
36
Z ustálenej judikatúry Súdneho dvora tiež vyplýva, že vnútroštátne súdy sa môžu obrátiť na Súdny dvor, iba ak ide o prebiehajúce konanie, ktoré prejednávajú, a ak majú rozhodnúť v rámci konania, ktoré sa má ukončiť rozhodnutím s povahou súdneho rozhodnutia (rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 42 a citovaná judikatúra).
37
Právomoc orgánu položiť Súdnemu dvoru prejudiciálnu otázku je teda potrebné posudzovať na základe kritérií týkajúcich sa jeho zloženia a jeho funkcie. V tejto súvislosti možno vnútroštátny orgán považovať za „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, ak vykonáva súdne funkcie, zatiaľ čo pri výkone iných funkcií, predovšetkým správnej povahy, mu túto povahu nemožno priznať (rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 43 a citovaná judikatúra).
38
Z toho vyplýva, že na preukázanie, či vnútroštátny orgán, ktorému zákon priznáva funkcie inej povahy, treba považovať za „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, je potrebné overiť, aká je konkrétna povaha jeho funkcií, ktoré vykonáva v osobitnom normatívnom kontexte, v ktorom žiada Súdny dvor o rozhodnutie (rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 44 a citovaná judikatúra).
39
Súdny dvor tiež spresnil, že toto overenie má osobitný význam v prípade správnych orgánov, ktorých nezávislosť je priamym dôsledkom požiadaviek vyplývajúcich z práva Únie, ktoré im zveruje právomoci sektorovej regulácie a dohľadu nad trhmi. Hoci tieto orgány môžu spĺňať kritériá uvedené v bode 35 tohto rozsudku, činnosť sektorovej regulácie a dohľadu nad trhmi má v podstate správnu povahu, pretože zahŕňa výkon právomocí, ktoré sa líšia od právomocí priznaných súdom (rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 45).
40
Vnútroštátny orgán, hoci jeho zriadenie zákonom, jeho trvalý charakter, kontradiktórna povaha jeho konania, uplatnenie právnych predpisov týmto orgánom a jeho nezávislosť nie sú spochybnené, môže predložiť Súdnemu dvoru návrh na začatie prejudiciálneho konania len vtedy, ak v rámci prejednávanej veci vykonáva funkcie súdnej povahy (pozri v tomto zmysle rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 46).
41
V tomto ohľade skutočnosť, že dotknutý orgán má právomoc začať konanie z úradnej moci, ako aj právomoc ukladať z úradnej moci sankcie v oblastiach spadajúcich do jeho právomoci, svedčí o tom, že nevykonáva súdne, ale správne funkcie (rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 48).
42
Úloha a postavenie orgánu vo vnútroštátnom právnom poriadku sú tiež relevantné na účely posúdenia povahy jeho funkcií. Musí byť teda považovanú za činnosť „správnej“ povahy činnosť orgánov, ktorých úlohou nie je preskúmať zákonnosť rozhodnutia, ale prvýkrát zaujať stanovisko k výhradám a ktorých rozhodnutia môžu byť predmetom súdneho preskúmania (pozri v tomto zmysle rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, body 50 a 51 ako aj citovanú judikatúru).
43
Súdny dvor okrem toho pripomenul, že pojem „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ môže už vo svojej podstate označovať len orgán, ktorý je treťou stranou vo vzťahu k orgánu, ktorý prijal rozhodnutie, ktoré je predmetom žaloby (rozsudok z 3. mája 2022, CityRail, C‑453/20, EU:C:2022:341, bod 52 a citovaná judikatúra).
44
Súdny dvor nakoniec rozhodol, že rozhodnutie je rozhodnutím správnej povahy, ak mu nemožno priznať znaky súdneho rozhodnutia, najmä právnej sily rozhodnutej veci (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. septembra 2020, Anesco a i., C‑462/19, EU:C:2020:715, bod 48, ako aj citovanú judikatúru).
45
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné v prejednávanej veci preskúmať povahu a funkciu H3C v systéme verejného dohľadu nad štatutárnymi audítormi podľa smernice 2006/43.
46
V tomto smere je potrebné uviesť, že článok 32 ods. 1 tejto smernice ukladá, aby členské štáty zabezpečili vytvorenie účinného systému verejného dohľadu nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami a určili príslušný orgán zodpovedný za tento dohľad.
47
V súlade s článkom 32 ods. 4 tejto smernice tento orgán nesie konečnú zodpovednosť za dohľad nad schvaľovaním a registrovaním štatutárnych audítorov a audítorských spoločností, prijímaním štandardov profesijnej etiky, vnútornej kontroly kvality audítorských spoločností a vykonávania audit, priebežným vzdelávaním, systémami zabezpečenia kvality a systémom prešetrovania a administratívnym disciplinárnym systémom.
48
Verejný dohľad vykonávajú príslušné orgány členských štátov, ktoré sú v článku 2 bode 10 smernice 2006/43 definované ako orgány určené zákonom, ktoré sú zodpovedné za reguláciu a/alebo dohľad nad štatutárnymi audítormi a audítorskými spoločnosťami.
49
Okrem toho je potrebné uviesť, že podľa článku 30 ods. 1 tejto smernice členské štáty zabezpečia, aby existovali účinné systémy prešetrovania a sankcií s cieľom zistiť, napraviť a zabrániť nesprávnemu vykonávaniu štatutárneho auditu a že podľa článku 30a ods. 1 uvedenej smernice členské štáty ustanovia, aby príslušné orgány mali právomoc prijímať a/alebo ukladať aspoň tie správne opatrenia a sankcie, ktoré sú v tomto článku stanovené.
50
Príslušný orgán určený členským štátom najmä podľa článku 32 ods. 1 smernice 2006/43 vykonáva vzhľadom na svoje právomoci v oblasti dohľadu a sankcií podľa práva Únie v zásade funkcie správnej povahy.
51
Bez ohľadu na v zásade správnu povahu funkcií takého orgánu je však potrebné určiť, ako vyplýva z judikatúry uvedenej v bode 38 tohto rozsudku, či ho treba považovať v konkrétnom kontexte funkcií, ktoré vykonáva v spore vo veci samej, za „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ.
52
V tomto ohľade je najprv potrebné konštatovať, ako uviedol generálny advokát v bode 42 svojich návrhov, že H3C má možnosť konať z úradnej moci. Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania nakoniec vyplýva, že vo veci samej bolo sankčné konanie začaté bez toho, aby bola predtým podaná sťažnosť na H3C.
53
Ďalej je potrebné uviesť, že ako vyplýva z článku L. 824‑14 Obchodného zákonníka, rozhodnutie o uloženej sankcii v rámci sankčného konania, akým je rozhodnutie vo veci samej, môže byť napadnuté žalobou na Conseil d’État (Štátna rada).
54
V tomto ohľade je potrebné poznamenať, že v prípade podania takejto žaloby H3C má postavenie žalovanej strany. Takáto účasť H3C v konaní o žalobe proti jej vlastnému rozhodnutiu pritom svedčí o tom, že pri prijímaní tohto rozhodnutia H3C nemá postavenie tretej strany v zmysle bodu 43 tohto rozsudku.
55
Nakoniec, tak ako to zdôraznila francúzska vláda vo svojich písomných pripomienkach, Conseil d’État (Štátna rada) v prvom a poslednom stupni rozhoduje o žalobách založených na neobmedzenom úplnom súdnom preskúmaní proti takýmto rozhodnutiam o uložení sankcie v súlade s článkom L. 311‑4 code de justice administrative (správny poriadok) a článkom L. 824‑14 Obchodného zákonníka. Z informácií, ktoré má Súdny dvor k dispozícii, vyplýva, že podľa francúzskeho práva táto okolnosť znamená, že toto rozhodnutie o uložení sankcie nie je považované za rozhodnutie, ktoré by malo právnu silu rozhodnutej veci.
56
Nepochybne, tak ako tvrdil MO, tento návrh na začatie prejudiciálneho konania podal na Súdny dvor špecifický útvar H3C – užší senát. V tomto ohľade MO v podstate tvrdí, že je potrebné oddeliť činnosť tohto užšieho senátu od činnosti H3C, čo sa týka začatia konania, ako aj postavenia tohto užšieho senátu pred Conseil d’État (Štátna rada) v rámci žalôb, ktoré sú naň podané.
57
Ako však v podstate uviedol generálny advokát v bode 43 svojich návrhov, H3C musí byť v rámci konania o prejednávanom návrhu na začatie prejudiciálneho konania považovaná za orgán dohľadu ako celok, aj keď pôsobí prostredníctvom rôznych útvarov svojej organickej štruktúry.
58
V tomto ohľade je totiž potrebné poznamenať, že smernica 2006/43 odkazuje iba na „príslušné orgány“ bez toho, aby rozlišovala medzi týmito orgánmi a ich jednotlivými útvarmi. Okolnosť, že sa členský štát pri definovaní podmienok organizácie takéhoto orgánu rozhodol zaviesť vnútorný postup, ktorý zahŕňa postupné zásahy niekoľkých zložiek tohto orgánu, s cieľom oddeliť funkcie stíhania a prešetrovania od funkcie ukladania sankcií, preto nemôže viesť k záveru, že rozhodnutie prijaté uvedeným orgánom v rámci tohto vnútorného postupu nemá správnu povahu.
59
Obzvlášť z toho nie je možné vyvodiť záver, že vnútorná organizácia H3C umožňuje určiť, že užší senát H3C má vo vzťahu k samotnej H3C postavenie „tretej strany“ v zmysle uvedenom v bode 43 tohto rozsudku.
60
Okrem toho, ako uviedla francúzska vláda vo svojich písomných pripomienkach, z uplatniteľného vnútroštátneho práva vyplýva, že článok L. 824‑13 Obchodného zákonníka výslovne odkazuje na rozhodnutie užšieho senátu H3C v sankčnej oblasti ako na „rozhodnutie [H3C]“ a nie ako na rozhodnutie tohto senátu.
61
Vzhľadom na vyššie uvedené dôvody je potrebné konštatovať, že užší senát H3C v osobitnom postavení, v ktorého rámci koná, keď žiada o rozhodnutie Súdny dvor, nevykonáva funkcie súdnej povahy, ale správnej povahy. Nie je ho teda možné považovať za „súdny orgán“ v zmysle článku 267 ZFEÚ, takže návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podala, je neprípustný.
O trovách
62
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:
Návrh na začatie prejudiciálneho konania podaný rozhodnutím formation restreinte du Haut conseil du commissariat aux comptes (užší senát Vysokej rady Komory audítorov, Francúzsko) z 25. mája 2023 je neprípustný.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.
(
i
)	Názov tejto veci je fiktívny. Nezodpovedá skutočnému menu ani názvu žiadneho z účastníkov konania.