62006CC0446
NÁVRHY GENERÁLNEHO ADVOKÁTA
YVES BOT
prednesené 6. decembra 2007 (
1
)
Vec C-446/06
A. G. Winkel
proti
Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
„Hovädzie a teľacie mäso — Spoločná organizácia trhov — Nariadenie (ES) č. 1254/1999 — Článok 3 písm. f) — Poskytnutie prémie na dojčiace kravy — Podmienky zodpovedajúce praxi obvyklej pri chove dobytka“
1.
Týmto návrhom na začatie prejudiciálneho konania sa Súdny dvor vyzýva, aby rozhodol, či členský štát má v rámci schémy pomoci Spoločenstva, ktorá bola zavedená nariadením (ES) č. 1254/1999 (
2
), možnosť uplatniť podmienky týkajúce sa počtu otelení a dĺžky dojčenia na účely poskytnutia tejto pomoci.
2.
V týchto návrhoch vysvetlím, prečo si myslím, že článok 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 nebráni tomu, aby členský štát podmienil poskytnutie prémie na dojčiace kravy podmienkou týkajúcou sa počtu otelení a podmienkou, aby teľa ostalo pri svojej matke aspoň štyri mesiace.
I — Právny rámec
A — Právo Spoločenstva
1. Nariadenie č. 1254/1999
3.
V rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky bola zavedená spoločná organizácia trhu s hovädzím a teľacím mäsom na účely stabilizácie trhov a na zabezpečenie primeranej životnej úrovne poľnohospodárov.
4.
Na tento účel bol nariadením č. 1254/1999 zavedený systém podpory producentov hovädzieho a teľacieho mäsa. Tento systém pozostáva najmä z vyplácania prémie vo forme priamej platby za zachovanie dojčiacich kráv producentom hovädzieho a teľacieho mäsa, ktorá sa označuje ako „prémia na dojčiace kravy“.
5.
Dojčiaca krava je definovaná v článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 takto:
„… dojčiaca krava je krava z mäsového plemena alebo krava, ktorá pochádza z kríženia s mäsovým plemenom a zo stáda určeného na chov teliat na produkciu mäsa“.
6.
V článku 6 nariadenia č. 1254/1999 sa stanovuje, že producent, ktorý na svojom hospodárstve chová dojčiace kravy, môže za určitých okolností získať nárok na prémiu na dojčiace kravy.
7.
Na základe tohto článku 6 sa prémia na dojčiace kravy poskytuje producentom, ktorí nedodávali zo svojho hospodárstva mlieko alebo mliečne produkty po dobu 12 mesiacov odo dňa, v ktorom podali žiadosť. V každom prípade však niektorí producenti, ktorí dodávajú mlieko alebo mliečne produkty, môžu získať nárok na prémiu na dojčiace kravy, ak ich individuálne referenčné množstvo v zmysle článku 4 nariadenia (EHS) č. 3950/92 (
3
) neprevyšuje 120000 kilogramov. (
4
)
8.
Na účely získania nároku na prémiu na dojčiace kravy musia producenti chovať vo svojom stáde aspoň 60 % dojčiacich kráv a najviac 40 % jalovíc po dobu aspoň šiestich po sebe nasledujúcich mesiacov odo dňa podania žiadosti.
9.
Podľa článku 3 písm. g) nariadenia č. 1254/1999 sa pod pojmom „jalovica“ rozumie samica hovädzieho dobytka od veku ôsmich mesiacov, ktorá sa ešte neotelila. V článku 6 ods. 6 tohto nariadenia sa upresňuje, že na účely uplatnenia tohto ustanovenia sa zohľadňujú iba jalovice mäsového plemena zo stáda určeného na chov teliat na produkciu mäsa.
10.
Okrem toho stanovenie pravidiel na uplatňovanie uvedeného nariadenia, predovšetkým pravidiel týkajúcich sa definície pojmu dojčiaca krava, prináleží Komisii Európskych spoločenstiev. (
5
)
2. Nariadenie (ES) č. 2342/1999
11.
Pri prijímaní nariadenia (ES) č. 2342/1999 (
6
), v ktorom sa stanovujú pravidlá na uplatňovanie nariadenia č. 1254/1999, Komisia upresnila pojem dojčiaca krava. V článku 14 vykonávacieho nariadenia v spojení s prílohou I tohto nariadenia sa totiž uvádza, ktoré plemená kráv nemôžu byť považované za kravy plemena na mäso, a teda nemôžu byť považované ani za dojčiace kravy v zmysle článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999.
12.
Okrem toho v zmysle článku 45 vykonávacieho nariadenia musia členské štáty prijať všetky vhodné opatrenia potrebné na zabezpečenie riadneho uplatňovania tohto nariadenia.
3. Nariadenie (ES) č. 2419/2001
13.
Cieľom nariadenia (ES) č. 2419/2001 (
7
) je účinne zaviesť programy priamych platieb v oblasti spoločnej poľnohospodárskej politiky stanovením pravidiel na uplatňovanie integrovaného správneho a kontrolného systému, zriadeného nariadením (EHS) č. 3508/92 (
8
). V zmysle článku 1 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia sa integrovaný správny a kontrolný systém uplatní na prémiový systém na dojčiace kravy. Tento systém umožňuje členským štátom presvedčiť sa, že operácie financované prostredníctvom pomoci Spoločenstva sa naozaj a predpísaným spôsobom uskutočnia.
14.
V článku 36 nariadenia č. 2419/2001 sa najmä stanovuje, že pomoc nemôže byť udelená na väčší počet zvierat, než je počet uvedený v žiadosti o pomoc. Ak je tomu tak, výška pomoci sa vypočíta na základe počtu zvierat, ktoré naozaj spĺňajú podmienky na poskytnutie pomoci.
15.
V zmysle článku 38 tohto nariadenia zistený rozdiel medzi počtom zvierat, ktoré naozaj spĺňajú podmienky a počtom zvierat, pre ktoré sa žiadala prémia, vedie k zníženiu alebo vylúčeniu prémie.
B — Vnútroštátne právo
16.
Nariadenie č. 1254/1999 bolo do holandského vnútroštátneho právneho poriadku prebraté prostredníctvom nariadenia o prémiách Spoločenstva za zvieratá (Regeling dierlijke EG-premies, ďalej len „Regeling“). V článku 1 Regeling v znení, ktoré bolo účinné od 1. augusta 2002 do 1. júna 2003, je pojem dojčiaca krava definovaný takým istým spôsobom ako v článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999.
17.
Pokiaľ ide o postupy poskytnutia prémie na dojčiace kravy, v Regeling sa stanovuje, že táto prémia sa poskytuje producentom iba vtedy, ak sa dojčiaca krava v priebehu predmetného roka aspoň raz otelila a ak jej teľatá zostali v stáde aspoň štyri mesiace po svojom narodení.
18.
Od 2. júna 2003 sa v nadväznosti na zmenu podmienky týkajúcej sa otelenia prémia poskytuje vtedy, ak sa krava otelila aspoň raz v priebehu obdobia, ktoré začína plynúť dvadsať mesiacov pred začatím obdobia na podanie predmetnej žiadosti a končiace sa celé štyri mesiace po tomto dátume.
II — Skutkové okolnosti vo veci samej a prejudiciálna otázka
19.
Dňa 19. augusta 2002 podal pán Winkel na Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Ministerstvo poľnohospodárstva, prírody a kvality potravín, ďalej len „ministerstvo“) žiadosť o prémiu na sedem dojčiacich kráv za rok 2002.
20.
Ministerstvo najprv poskytlo pánovi Winkelovi prémiu vo výške 1532,65 eur za rok 2002, neskôr výšku tejto prémie znížilo, a napokon rozhodnutím zo 4. júna 2004 zamietlo žiadosť o prémiu za rok 2002 a pána Winkela vyzvalo, aby vyplatenú sumu vrátil z dôvodu, že v období od 1. januára 2001 do 31. decembra 2002 štyri kravy, na ktoré sa žiadala prémia, svoje teľa nedojčili aspoň štyri mesiace.
21.
Okrem toho ministerstvo rozhodnutím z 18. júna 2004 rozhodlo o vylúčení žalobcu z poskytnutia pomoci vzťahujúcej sa na príjem vo výške 875,80 eur v zmysle článku 38 ods. 2 tretieho pododseku nariadenia č. 2419/2001.
22.
Dňa 28. júna 2003 podal pán Winkel žiadosť o prémiu na dojčiace kravy za rok 2003, ktorá sa vzťahovala na sedem dojčiacich kráv.
23.
Dňa 21. júna 2004 priznalo ministerstvo pánovi Winkelovi prémiu vo výške 1104,46 eur na šesť dojčiacich kráv za rok 2003. Prémia na siedmu kravu bola zamietnutá z dôvodu, že táto krava svoje teľa nedojčila štyri mesiace.
24.
Pán Winkel podal sťažnosť týkajúcu sa rozhodnutí, ktoré ministerstvo vydalo 4., 18. a 21. júna 2004. Ministerstvo túto sťažnosť zamietlo rozhodnutím z 26. októbra 2004.
25.
Práve toto rozhodnutie je predmetom žaloby na vnútroštátnom súde. Pán Winkel sa totiž domnieva, že podmienky vymedzené v Regeling sú v rozpore s nariadením č. 1254/1999. Pán Winkel sa konkrétne domnieva, že všetky kravy, na ktoré žiadal prémiu na dojčiace kravy za roky 2002 a 2003, zodpovedajú definícii pojmu dojčiaca krava, ktorý je uvedený v článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999.
26.
College van Beroep voor het bedrijfsleven sa vzhľadom na svoje pochybnosti týkajúce sa výkladu článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto otázku:
„1.
Je právna úprava, ktorá na základe praxe obvyklej pri chove hovädzieho dobytka podmieňuje vznik nároku na poskytnutie prémie na dojčiace kravy tým, že sa krava musí oteliť aspoň raz v období dvadsať mesiacov pred a štyri mesiace po tom, ako začne plynúť lehota na podanie žiadosti, a že teľa smie byť oddelené od predmetného stáda najskôr štyri mesiace po svojom narodení, zlučiteľná s článkom 3 písm. f) nariadenia (ES) č. 1254/1999?
2.
V prípade, že odpoveď na prvú otázku bude záporná, ktoré kritériá sa majú použiť na určenie toho, či sú v stáde teľatá určené na produkciu mäsa a ktoré kravy patria do tohto stáda?“
III — Analýza
27.
Na úvod je potrebné pripomenúť, že pán Winkel požiadal o prémiu na dojčiace kravy za rok 2002 19. augusta 2002. K zmene Regeling týkajúcej sa podmienky otelenia pritom došlo 2. júna 2003. Na žiadosť za rok 2002 sa teda uplatní Regeling v znení, ktoré bolo účinné od 1. augusta 2002 do 1. júna 2003.
28.
Nemyslím si, že táto zmena týkajúca sa počtu otelení má vplyv na odpoveď, ktorú je potrebné podať na položenú otázku. Jediný rozdiel spočíva v tom, že podľa neznemeného Regeling sa mala krava oteliť aspoň raz za predmetný rok, pričom podľa Regeling v znení zmien a doplnení sa mala krava oteliť aspoň raz za obdobie začínajúce dvadsať mesiacov pred začatím plynutia lehoty na podanie žiadosti a končiace sa štyri mesiace po tomto dátume.
29.
V obidvoch prípadoch vzniká otázka, či článok 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 bráni tomu, aby bola na účely získania prémie na dojčiace kravy uložená podmienka týkajúca sa počtu otelení.
30.
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či je článok 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 potrebné vykladať v tom zmysle, že bráni tomu, aby členský štát podmienil poskytnutie prémie na dojčiace kravy podmienkou týkajúcou sa počtu otelení a podmienkou, aby krava svoje teľa dojčila aspoň štyri mesiace.
31.
Komisia sa domnieva, že na to, aby sa krava považovala za dojčiacu kravu, a teda aby vznikol nárok na prémiu na dojčiace kravy, musia byť splnené len dve kritériá uvedené v článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999. Aby sa teda zviera považovalo za dojčiacu kravu, musí patriť k mäsovému plemenu a byť zo stáda určeného na chov teliat na produkciu mäsa.
32.
Komisia okrem toho dodáva, že skutočnosť, či ide o dojčiacu kravu, je potrebné posúdiť na úrovni stáda ako celku a nie na úrovni každej kravy. Domnieva sa preto, že ak indície vedú k domnienke, že krava svoje teľa nedojčila, na priznanie prémie za takúto kravu stačí, ak bol zachovaný charakter celého stáda ako dojčiaceho stáda. Okrem toho podľa Komisie také vnútroštátne podmienky, aké stanovuje Regeling, nezohľadňujú výnimočne odôvodnené prípady, akým je aj smrť teľaťa skoro po narodení.
33.
Členské štáty teda nemajú možnosť stanoviť na účely poskytnutia prémie na dojčiace kravy podmienky týkajúce sa počtu otelení a dĺžky dojčenia.
34.
S týmto názorom nesúhlasím. Rovnako ako holandská a francúzska vláda si myslím, že článok 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 je potrebné vykladať v tom zmysle, že nebráni tomu, aby členský štát prijal právnu úpravu ukladajúcu podmienky týkajúce sa počtu otelení a dĺžky dojčenia chovateľom, ktorí chcú získať prémiu na dojčiace kravy.
35.
Na úvod pripomínam ustálenú judikatúru Súdneho dvora, podľa ktorej je na účely výkladu ustanovenia práva Spoločenstva potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele, ktoré sleduje právna úprava, ktorej je toto ustanovenie súčasťou. (
9
)
36.
Z preskúmania znenia článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 vyplýva, že sa v ňom nenachádza nijaké ustanovenie, ktoré by výslovne bránilo uplatňovaniu takých podmienok, akými sú podmienky vymedzené v Regeling. Naopak, podľa článku 45 vykonávacieho nariadenia prijmú členské štáty všetky vhodné opatrenia potrebné na zabezpečenie riadneho uplatňovania tohto nariadenia.
37.
V článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 sa dojčiaca krava definuje ako krava z mäsového plemena zo stáda určeného na chov teliat na produkciu mäsa. Tento pojem „dojčiaca krava“ upresnil článok 14 vykonávacieho nariadenia. V tomto ustanovení sa uvádza, ktoré kravy nemôžu byť považované za dojčiace kravy.
38.
V nijakom ustanovení nariadenia č. 1254/1999 a vykonávacieho nariadenia sa však nevysvetľuje, čo je potrebné chápať pod pojmom „dojčiaca krava zo stáda určeného na chov teliat na produkciu mäsa“.
39.
Pojem chov, ktorý je možné definovať ako súbor postupov, pomocou ktorých sú chované zvieratá, pričom sa narodia a vyvíjajú v dobrých podmienkach (
10
), však môžu členské štáty chápať veľmi odlišne.
40.
Francúzska vláda vo svojich pripomienkach napríklad vysvetľuje, že vo Francúzsku je minimálna doba dojčenia teliat určených na produkciu mäsa štyri týždne alebo prípadne ešte dlhšie, ak sa má mäso predávať pod označením „veau sous la mère“. Teľa môže byť aj rýchlo odstavené a kŕmené s cieľom jeho predaja ako býk, jalovica alebo junec. (
11
)
41.
Komisia napokon priznáva, že prax pri chove hovädzieho dobytka sa môže odlišovať podľa typu chovu a podľa chovaného plemena. (
12
) V každom prípade nepodala nijaké upresnenie o chovných postupoch, ktoré dávajú stádu charakter dojčiaceho stáda.
42.
Holandská vláda sa teda domnieva, že na účely vykonania nariadenia č. 1254/1999 je potrebné upresniť pojem dojčiaca krava, pokiaľ ide o podmienku príslušnosti k stádu určenému na chov teliat na produkciu mäsa.
43.
Podmienky vymedzené v Regeling, ktoré odrážajú prax obvyklú pri chove hovädzieho dobytka v Holandsku, umožňujú overiť príslušnosť k takémuto stádu a kvalifikovať kravu ako dojčiacu kravu. V dôsledku toho, ak nebol dodržaný počet otelení alebo ak teľa nezostalo s matkou aspoň štyri mesiace, nie je možné hovoriť o chove a krava sa nebude považovať za dojčiacu kravu. Prémia sa teda nebude môcť poskytnúť, ako tomu bolo v konaní vo veci samej v prípade pána Winkela.
44.
Komisia vo svojich pripomienkach tvrdí, že charakter kráv ako dojčiacich kráv, ktorý je nevyhnutný na účely poskytnutia prémie za zachovanie dojčiacich kráv, sa nemá skúmať na úrovni každej kravy, ale na úrovni stáda ako celku. Ak by teda niektoré indície viedli k domnienke, že prémia na dojčiace kravy sa požadovala za kravy, ktoré svoje teľa nedojčili, poskytnutie prémie bude závisieť na zachovaní resp. nezachovaní charakteru stáda ako dojčiaceho stáda.
45.
S týmto názorom nesúhlasím, a to z týchto dôvodov.
46.
Podľa článku 6 ods. 2 nariadenia č. 1254/1999 musí stádo chovateľa na účely získania nároku na prémiu na dojčiace kravy pozostávať aspoň zo 60 % dojčiacich kráv a najviac zo 40 % jalovíc. Zastávam názor, že cieľom dodržiavania týchto percentných podielov je zabezpečiť, aby bolo stádo naozaj dojčiacim stádom určeným na chov teliat na produkciu hovädzieho a teľacieho mäsa.
47.
V každom prípade, hoci charakter stáda ako dojčiaceho stáda má byť na úrovni stáda zachovaný prostredníctvom týchto percentných podielov, na zaúčtovanie 60 % dojčiacich kráv je potrebné presne vymedziť, čo sa považuje za dojčiacu kravu. Ide o možnosť odlíšiť dojčiace kravy od iných kráv, akými sú napríklad dojnice a jalovice. Ak by takáto možnosť neexistovala, vznikne nebezpečenstvo, že krava sa bude považovať za dojčiacu kravu, hoci nebola určená na chov teliat.
48.
Podmienky vymedzené v Regeling sú teda podľa môjho názoru nevyhnutné na určenie toho, čo sa považuje za dojčiacu kravu a na jej odlíšenie od kráv určených na iné chovy.
49.
V tejto súvislosti poznamenávam, že samotná Komisia listom z 11. apríla 2002 oznámila Holandskému kráľovstvu, že nesprávne uplatňuje prémiový systém v odvetví hovädzieho a teľacieho mäsa, a z toho dôvodu vykonala určitý počet finančných opráv výdavkov, ktoré Holandské kráľovstvo deklarovalo. Podľa Komisie kontrola celého holandského územia odhalila, že 24,6 % teliat, na ktoré bola vyplatená prémia na dojčiace kravy, opustilo hospodárstvo v priebehu štyroch mesiacov po narodení.
50.
Komisia v tomto liste upresnila, že vo všeobecnosti platí, že teľa zostane pri svojej matke aspoň štyri mesiace a že holandský systém kontroly má nedostatky, pretože túto priemernú dobu nezohľadňuje. Podľa Komisie tento nedostatok so sebou prináša nebezpečenstvo, pretože určitý počet producentov môže získať prémiu za zvieratá, ktoré vôbec nie sú dojčiacimi kravami.
51.
Práve z tohto dôvodu holandské orgány zmenili prémiový systém na dojčiace kravy a upresnili definíciu pojmu dojčiaca krava (
13
), pretože ani v nariadení č. 1254/1999 a ani vo vykonávacom nariadení sa neuvádza, čo je potrebné chápať pod pojmom dojčiaca krava zo stáda určeného na chov teliat na produkciu mäsa.
52.
Je pravda, že Komisia v liste, ktorý 7. novembra 2002 adresovala holandským orgánom, upresnila, že hoci kritérium štyroch mesiacov pri matke vyvoláva námietky, nič to nemení na tom, že je potrebné preskúmať, či výnimka z tohto kritéria nepredstavuje výnimočný odôvodnený prípad, ktorý stádo nezbavuje charakteru stáda ako dojčiaceho stáda. Komisia sa vo svojich pripomienkach domnieva, že podmienky týkajúce sa počtu otelení a dĺžky dojčenia sú príliš prísne a neumožňujú zohľadnenie takých výnimočne odôvodnených prípadov, akým je smrť teľaťa.
53.
Pokiaľ ide o konanie vo veci samej, nechápem, ako tieto podmienky bránia zohľadneniu výnimočne odôvodnených prípadov. Holandská vláda vo svojich pripomienkach uvádza, že chovateľ sa môže vždy odvolávať na výnimočné okolnosti a vyššiu moc, ako sú upravené v článku 48 nariadenia č. 2419/2001 a na prirodzené okolnosti, ako sú upravené v článku 41 tohto nariadenia.
54.
Pri uplatňovaní uvedených podmienok podľa mňa chovateľovi nič nebráni v tom, aby sa odvolával na tieto okolnosti, ak preukáže, že teľa bolo od svojej matky oddelené z dôvodu vyššej moci alebo že toto oddelenie bolo spôsobené výnimočnými okolnosťami.
55.
Domnievam sa, že postoj, ktorý zastáva Komisia v týchto listoch, zjavne preukazuje, že na konkrétne vykonanie podmienok vymedzených v článku 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 je potrebné, aby členské štáty definovali obsah takých pojmov, akým je pojem týkajúci sa príslušnosti k stádu určenému na chov teliat na produkciu mäsa, a to najmä na účely kontroly.
56.
Túto analýzu podľa môjho názoru potvrdzujú cieľ a štruktúra predmetných ustanovení Spoločenstva.
57.
Pripomínam, že všeobecný prémiový systém za zachovanie stáda dojčiacich kráv je nástrojom určeným na stabilizáciu trhov a zabezpečenie primeranej životnej úrovne poľnohospodárov. Z tohto dôvodu bola v roku 1999 zavedená komplexná schéma priamych platieb producentom. Podstatou tejto schémy je platenie priamo poľnohospodárovi vo forme prémií na dojčiace kravy, ktorých vyplatenie podlieha dodržaniu minimálneho počtu dojčiacich kráv v stáde, a síce aspoň 60 % dojčiacich kráv.
58.
Na účely zabezpečenia plnej účinnosti tejto schémy členským štátom prináleží, aby sa presvedčili, že operácie financované Európskym poľnohospodárskym zabezpečovacím a garančným fondom (EPZGF) sa naozaj a predpísaným spôsobom uskutočnia tým, že v tejto súvislosti prijmú všetky nevyhnutné opatrenia a aby predchádzali nezrovnalostiam a postihovali ich. (
14
)
59.
Inými slovami cieľom integrovaného správneho a kontrolného systému je najmä zabezpečiť, aby sa prémia na dojčiace kravy vyplatila naozaj za kravu, ktorá je určená na odchovanie teľaťa na produkciu mäsa.
60.
Už som napokon uviedol, že ak sa zistí, že počet dojčiacich kráv deklarovaných v žiadosti je vyšší ako počet kráv, ktorý sa zistí na hospodárstve chovateľa, pretože niektoré kravy nespĺňajú požadované podmienky, v zmysle článkov 36 a 38 nariadenia č. 2419/2001 je možné vykonať zníženie alebo vylúčenie prémií.
61.
Ciele nariadenia č. 1254/1999 by teda boli ohrozené, ak by sa prémia vyplatila napríklad za kravu, ktorá je určená výlučne na produkciu mlieka, k čomu, ako som už uviedol, môže dôjsť v prípade, ak je teľa oddelené od svojej matky len niekoľko týždňov po svojom narodení. Samotná Komisia to pripúšťa vo svojom pracovnom dokumente zo 16. decembra 1999. (
15
) Priznáva, že neprítomnosť teľaťa na hospodárstve môže vyvolať dojem, že neexistuje nijaký chov teliat určených na produkciu mäsa a že všetky kravy patria do stáda určeného na produkciu mlieka.
62.
Okrem toho je na základe podmienky týkajúcej sa počtu otelení možné zabezpečiť, že krava nie je jalovicou. Podľa článku 3 písm. g) a článku 6 ods. 6 nariadenia č. 1254/1999 je otelenie jedinou okolnosťou, ktorá rozlišuje jalovicu od dojčiacej kravy, pretože jalovica je samica hovädzieho dobytka z mäsového plemena, ktorá sa ešte neotelila.
63.
Vzhľadom na to zastávam názor, že podmienenie prémie na dojčiace kravy podmienkami, ktoré sa týkajú počtu otelení a dĺžky dojčenia, je nevyhnutné na to, aby sa členské štáty presvedčili, či sa prémia na dojčiace kravy naozaj vyplatila za kravu určenú na odchovanie svojho teľaťa na produkciu mäsa.
64.
Vzhľadom na to sa domnievam, že podmienky vymedzené v Regeling sú v súlade s cieľom a štruktúrou predmetnej právnej úpravy.
65.
Vzhľadom na všetky vyššie uvedené skutočnosti sa domnievam, že článok 3 písm. f) nariadenia č. 1254/1999 nebráni tomu, aby členský štát podmienil poskytnutie prémie na dojčiace kravy podmienkou týkajúcou sa počtu otelení a podmienkou, aby krava svoje teľa dojčila aspoň štyri mesiace.
66.
V dôsledku toho nie je potrebné odpovedať na druhú otázku.
IV — Návrh
67.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy navrhujem, aby Súdny dvor odpovedal na otázku, ktorú položil College van Beroep voor het bedrijfsleven, takto:
Článok 3 písm. f) nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1512/2001 z 23. júla 2001 nebráni tomu, aby členský štát podmienil poskytnutie prémie na dojčiace kravy podmienkou týkajúcou sa počtu otelení a podmienkou, aby krava svoje teľa dojčila aspoň štyri mesiace.
(
1
)	Jazyk prednesu: francúzština.
(
2
)	Nariadenie Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom (Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339), zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 1512/2001 z 23. júla 2001 (Ú. v. ES L 201, s. 1; Mim. vyd. 03/033, s. 194, ďalej len „nariadenie č. 1254/1999“).
(
3
)	Nariadenie Rady z 28. decembra 1992, ktorým sa stanovuje dodatočný poplatok v odvetví mlieka a mliečnych výrobkov [neoficiálny preklad] (Ú. v. ES L 405, s. 1).
(
4
)	Článok 6 ods. 2 prvý pododsek písm. b) nariadenia č. 1254/1999.
(
5
)	Článok 6 ods. 7 nariadenia č. 1254/1999.
(
6
)	Nariadenie Komisie z 28. októbra 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia č. 1254/1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, týkajúce sa prémiových systémov (Ú. v. ES L 281, s. 30; Mim. vyd. 03/026, s. 396, ďalej len „vykonávacie nariadenie“).
(
7
)	Nariadenie Komisie z 11. decembra 2001 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného správneho a kontrolného systému pre určité programy pomoci spoločenstva, zriadeného nariadením Rady (EHS) č. 3508/92 (Ú. v. ES L 327, s. 11; Mim. vyd. 03/034, s. 308).
(
8
)	Nariadenie Rady z 27. novembra 1992, ktorým sa stanovuje integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v spoločenstve (Ú. v. ES L 355, s. 1; Mim. vyd. 03/013, s. 223).
(
9
)	Pozri rozsudok z 1. marca 2007, Schouten, C-34/05, Zb. s. I-1687, bod 25 a citovanú judikatúru.
(
10
)	Pozri LE PETIT ROBERT, Dictionnaire de la langue française, Dictionnaires Le Robert, Paríž, 2008.
(
11
)	Pozri body 33 a 34 pripomienok francúzskej vlády.
(
12
)	Pozri bod 41 pripomienok Komisie.
(
13
)	Pozri bod 18 pripomienok holandskej vlády.
(
14
)	Pozri odôvodnenie č. 2 vykonávacieho nariadenia, v ktorom sa výslovne odkazuje na prvé odôvodnenie nariadenia č. 3508/92.
(
15
)	Pozri prílohu I pripomienok Komisie.