Överklagande ingett den 29 mars 2016 av Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 4 februari 2016 i mål T-247/14, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet
(Mål C-182/16 P)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Klagande: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (ombud: S. Labesius, Rechtsanwalt)
Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet, Salumificio Fratelli Beretta SpA
Klagandens yrkanden
Klaganden yrkar att domstolen ska
delvis upphäva den överklagade domen och ogiltigförklara det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet i den mån talan i övrigt ogillas av tribunalen, i andra hand, återförvisa målet till tribunalen, och
förplikta motparten och intervenienten att ersätta rättegångskostnaderna för förfarandet vid tribunalen samt förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna för förfarandet vid domstolen.
Grunder och huvudargument
Klaganden har till stöd för sitt överklagande gjort gällande att tribunalen har brutit mot unionsrätten i den mån den har åsidosatt artikel 8.1 b i rådets förordning nr 207/20091 om gemenskapsvarumärken och artikel 296.2 FEUF i sin dom av den 4 februari 2016.
Sammanfattningsvis gjorde tribunalen en felaktig bedömning av förväxlingsrisken grundad på graden av särskiljningsförmåga av det äldre märket ”MINI WINI” och av känneteckens- och varulikheten med ”Stick MiniMINI …” i ansökan om registrering av EU-varumärket, samt avseende den självständiga och särskiljande ställningen av beståndsdelen ”MiniMINI” i ansökan. Tribunalen ansåg inte att även icke-dominerande beståndsdelar av ett varumärke bidrar till en förväxlingsrisk. Detta gäller även för specifika omständigheter under vilka varorna saluförs och som kan påverka omsättningskretsens uppmärksamhet samt dennes benägenhet att förknippa ett varumärke med en icke-dominerande men visuellt framträdande beståndsdel.
Vidare gjorde tribunalen sig skyldig till en felaktig rättstillämpning, eftersom även om det antas att en ordbeståndsdel är att betrakta som rent beskrivande hindrar inte det att samma beståndsdel kan anses vara dominerande vid bedömningen av likheterna mellan kännetecknen. Tribunalens beslut grundar sig vidare på en missuppfattning av de faktiska omständigheterna vid bedömning av de dominerande beståndsdelarnas storlek och placering i kännetecknet i den angripna ansökan om registrering av EU-varumärke. Därutöver gjorde tribunalen en felaktig rättstillämpning när den slog fast att visuella likheter ska bedömas utifrån graden av särskiljningsförmåga av de visuella elementen som omfattas av angripna ansökan om registrering av EU-varumärke. Slutligen anser klaganden att den överklagade domen inte var tillräckligt motiverad i den mån tribunalen inte närmare förklarade skälen för omsättningskretsens uppmärksamhetsgrad rörande varorna i fråga.
____________
1 EUT L 78, s. 1.