USNESENÍ PŘEDSEDY SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU
21. listopadu 2007
Věc F-98/07 R
Nicole Petrilli
v.
Komise Evropských společenství
„Předběžné opatření – Návrh na odklad vykonatelnosti a na předběžné opatření – Naléhavost – Neexistence“
Předmět: Návrh, podaný na základě článků 242 ES, 243 ES, 157 AE a 158 AE, kterým N. Petrilli požaduje jednak odklad vykonatelnosti
rozhodnutí Komise ze dne 20. července 2007, kterým byla zamítnuta její žádost podaná na základě čl. 90 odst. 1 služebního
řádu, směřující k prodloužení její smlouvy smluvního zaměstnance, a jednak přijetí předběžných opatření.
Rozhodnutí: Návrh na předběžné opatření se zamítá. O nákladech řízení bude rozhodnuto později.
Shrnutí
1.      Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Předběžná opatření – Podmínky nařízení – „Fumus boni juris“ – Naléhavost
– Kumulativní charakter
(Články 242 ES a 243 ES; jednací řád Soudu prvního stupně, čl. 104 odst. 2)
2.      Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Předběžná opatření – Podmínky nařízení – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná
újma
(Články 242 ES a 243 ES; jednací řád Soudu prvního stupně, čl. 104 odst. 2)
3.      Řízení o předběžných opatřeních – Odklad vykonatelnosti – Předběžná opatření – Podmínky nařízení – Naléhavost – Vážná a nenapravitelná
újma
(Články 242 ES a 243 ES; jednací řád Soudu prvního stupně, čl. 104 odst. 2)
1.      Podmínky nařízení předběžných opatření týkající se naléhavosti a fumus boni juris jsou kumulativní, takže návrh na předběžná opatření musí být zamítnut, pokud jedna z těchto podmínek není splněna.
Kromě toho má soudce příslušný pro rozhodování o předběžných opatřeních v rámci tohoto celkového přezkumu širokou posuzovací
pravomoc, a protože neexistuje žádné pravidlo práva Společenství ukládající mu předem určený analytický postup pro posuzování
nutnosti nařídit předběžná opatření, je na něm, aby s ohledem na okolnosti projednávaného případu určil způsob, jakým musí
být tyto jednotlivé podmínky ověřeny, a stanovil pořadí tohoto přezkumu.
(viz body 19 a 20)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 9. srpna 2001, De Nicola v. EIB, T‑120/01 R, Recueil FP, s. I‑A‑171 a II‑783, body 12 a 13
2.      Účelem řízení o předběžných opatřeních není zajistit nápravu škody, ale zaručit plnou účinnost rozsudku ve věci samé. K dosažení
uvedeného cíle je třeba, aby požadovaná opatření byla naléhavá v tom smyslu, že k zamezení vzniku vážné a nenapravitelné újmy
na zájmech žalobce je nezbytné, aby byla nařízena a byla účinná ještě před rozhodnutím v hlavním řízení. Je na tom účastníku
řízení, který se dožaduje předběžných opatření, aby prokázal, že nemůže čekat na rozhodnutí v hlavním řízení, aniž by mu osobně
vznikla újma takové povahy.
(viz body 29 a 33)
Odkazy:
Soudní dvůr: 25. března 1999, Willeme v. Komise, C‑65/99 P(R), Recueil, s. I‑1857, bod 62
Soud prvního stupně: 10. září 1999, Elkaïm a Mazuel v. Komise, T‑173/99 R, Recueil FP, s. I‑A‑155 a II‑811, bod 25; 19. prosince
2002, Esch-Leonhardt a další v. BCE, T‑320/02 R, Recueil FP, s. I‑A‑325 a II‑1555, bod 27
3.      Ztráta příležitosti zastávat pracovní místo, které mělo být u orgánu Společenství obsazeno, představuje majetkovou újmu, a nikoli
morální újmu.
Přitom čistě finanční újmu nelze v zásadě považovat za nenapravitelnou, ani obtížně napravitelnou, pokud může být předmětem
pozdějšího finančního vyrovnání.
(viz body 35 a 36)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 30. listopadu 1993, D. v. Komise, T‑549/93 R, Recueil, s. II‑1347, bod 45; 6. června 2006, Girardot v.
Komise, T‑10/02, Sb. VS s. I-A-2-129 a II‑A‑2‑609, bod 56 a citovaná judikatura