62017TO0242
A TÖRVÉNYSZÉK VÉGZÉSE (kilencedik tanács)
2018. szeptember 19. (
*1
)
„Megsemmisítés iránti és kártérítési kereset – Választottbírósági kikötés – Közös kül‑ és biztonságpolitika – Az Unió nemzetközi misszióinak személyi állománya – Egymást követő, határozott idejű munkaszerződések – Belső versenyvizsga – A kiválasztási bizottság pártatlansága – A határozott idejű szerződés meghosszabbításának elmaradása – A kereset részleges átminősítése – Szerződéses felelősség – Szerződésen kívüli felelősség – Vagyoni és nem vagyoni kár – Részben nyilvánvalóan elfogadhatatlan és részben jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”
A T‑242/17. sz. ügyben,
SC (képviselik: L. Moro és A. Kunst ügyvédek)
felperesnek
az Eulex Kosovo (székhelye: Pristina [Koszovó], képviseli: E. Raoult ügyvéd)
alperes ellen
az elsődlegesen a felperes által az Eulex Kosovo által ügyészi álláshely betöltése érdekében 2016‑ban szervezett belső versenyvizsgára (EK30077. sz. versenyvizsga) benyújtott jelentkezés elutasításáról, valamint az e misszió által hozott, a felperes határozott idejű munkaszerződése meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján, másodlagosan az Eulex Kosovo szerződésen kívüli kötelezettségeinek megsértése miatt a felperest állítólagosan ért vagyoni és nem vagyoni kár megtérítése érdekében az EUMSZ 268. cikk alapján, harmadlagosan pedig az Eulex Kosovo szerződéses kötelezettségeinek megsértése miatt az Eulex Kosovo kártérítésre való kötelezése iránt az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kérelme tárgyában,
A TÖRVÉNYSZÉK (kilencedik tanács),
tagjai: S. Gervasoni elnök, L. Madise és R. da Silva Passos (előadó) bírák,
hivatalvezető: E. Coulon,
meghozta a következő
Végzést
A jogvita előzményei
1
Az Eulex Kosovo missziót (a továbbiakban: Eulex Kosovo) az Európai Unió koszovói jogállamiság‑missziójáról (Eulex Kosovo) szóló, 2008. február 4‑i 2008/124/KKBP tanácsi együttes fellépés (HL 2008. L 42., 92. o.) hozta létre. A 2008/124 együttes fellépés hatályát több alkalommal meghosszabbították. Az együttes fellépés hatályát az alapügy tényállására alkalmazandó, a 2008/124 együttes fellépés módosításáról szóló, 2014. június 12‑i 2014/349/KKBP tanácsi határozat (HL 2014. L 174., 42. o.) 2016. június 14‑ig hosszabbította meg.
2
SC felperest az Eulex Kosovo a 2014. január 4. és 2016. november 14. közötti időszak során ügyészként alkalmazta öt egymást követő, határozott idejű szerződéssel. Az első két határozott idejű szerződésben foglalt választottbírósági kikötés a brüsszeli (Belgium) bíróságokat jelölte meg a szerződésből eredő jogviták elbírálására hatáskörrel rendelkező bíróságokként. Az utolsó három határozott idejű szerződés 21. cikke a szerződéssel összefüggő valamennyi jogvita esetén „az [EUMSZ] 272. cikk alapján az Európai Unió Bíróságának” hatásköréről rendelkezett.
3
2014. április 14‑én a felperes az értékelő jelentésének kiállítása céljából három személlyel folytatott elbeszélgetést: a felettesével, aki az Eulex Kosovo főügyésze volt, a közvetlen felügyeletet gyakorló személlyel, aki az ügyészi egység vezetője volt, valamint a humánerőforrás‑osztály egy tagjával. E találkozó során átadták a felperesnek az értékelő jelentése egy példányát. A felperes felhívta a fent említett személyek figyelmét arra, hogy vitatni kívánja az értékelő jelentést, mivel nem ért egyet annak tartalmával.
4
2014. április 28‑án a felperes panaszt nyújtott be az értékelő jelentéssel szemben a humánerőforrás‑osztály igazgatójához. E panasszal a felperes az e jelentésben foglalt megállapításokat, valamint általában az értékelési eljárás során elkövetetett szabálytalanságokat vitatta. A 2014. augusztus 12‑i határozatával az Eulex Kosovo vezetője (a továbbiakban: misszióvezető) arról tájékoztatta a felperest, hogy az említett panasznak helyt adtak, és megsemmisítik a 2014. április 14‑i értékelő jelentését.
5
2014. július 1‑jén a felperes ügyészi álláshelyre kiírt belső versenyvizsgáról kapott értesítést a felettesétől, mivel a műveleti terv (a továbbiakban: OPLAN) értelmében csökkenteni kellett az ügyészek számát, és az átszervezésre vonatkozó standard működési eljárások 4.3 cikke ilyen körülmények között versenyvizsga szervezését írta elő. A belső versenyvizsgára 2014 nyarán került sor, majd azt később megsemmisítették.
6
2014 folyamán az Eulex Kosovo felhívta a felperest a járművezetői vizsga letételére. Ezen időszak során a felperes három alkalommal – utoljára 2014. október 22‑én – is sikertelenül vett részt a vizsgán. 2014 októberében a felperes a rokkantságát igazoló dokumentumokat nyújtott be az Eulex Kosovo humánerőforrás‑osztályához. 2015 novemberében és 2016 februárjában ismét felhívták a felperest az említett vizsga letételére.
7
Az Eulex Kosovo humánerőforrás‑osztálya a 2016. június 24‑i levelében arról tájékoztatta a felperest, hogy a rendelkezésre álló álláshelyek számának csökkentése miatt 2016 júliusában várhatóan ügyészi álláshelyre kiírt új belső versenyvizsgát szerveznek (EK30077. sz. versenyvizsga; a továbbiakban: 2016. évi belső versenyvizsga). A levélben jelezték, hogy amennyiben a felperes nem vesz részt ezen a versenyvizsgán vagy nem ér el megfelelő eredményt, nem hosszabbítják meg a 2016. november 14‑én lejáró munkaszerződését.
8
2016. július 5‑én a felperes írásban az Eulex Kosovo humánerőforrás‑osztályához fordult, hogy tájékoztatást kérjen a 2016. évi belső versenyvizsga kiválasztási bizottságának összetételéről.
9
2016. július 19‑én sor került a felperes és a kiválasztási bizottság közötti elbeszélgetésre. A felperes mind ezen elbeszélgetés előtt, mind annak során vitatta a bizottság összetételét azon jogviszony miatt, amely a felperest korábban a bizottság elnökéhez fűzte. A 2014. január 4. és 2014. augusztus vége közötti időszak során ugyanis az Eulex Kosovo főügyészeként a bizottság elnöke volt a felperes felettese.
10
Ezen időszak során a felperes panaszt nyújtott be a felettese által készített és aláírt értékelő jelentéssel szemben, amely panasz e jelentés megsemmisítését eredményezte (lásd: fenti 4. pont). Ezenfelül a felperes ugyanezen időszak során, 2014. augusztus 25‑én panaszt nyújtott be azon belső versenyvizsga eredményével szemben, amelyen 2014‑ben részt vett. Különösen a felettesének az említett bizottságban való részvételét kifogásolta, tekintettel a felperes értékelő jelentésével szemben benyújtott – akkor még el nem bírált – panasszal kapcsolatos eljárásban való érintettségére, valamint a felperessel szembeni elfogultságára. A misszióvezető egy másik – a kiválasztási bizottság két tagjának megegyező állampolgárságára alapított – indokkal helyt adott e panasznak. A misszióvezető megállapítása szerint ezért nem volt szükség a felperes felettesének kiválasztási bizottságban való részvételével kapcsolatos felperesi állítás megvizsgálására.
11
Így közvetlenül a 2016. évi belső versenyvizsga kiválasztási bizottságával való elbeszélgetés előtt a felperes arra hivatkozott, hogy az említett bizottság összetétele nem tett eleget a standard működési eljárások (a továbbiakban: PON), valamint az OPLAN rendelkezéseiben előírt pártatlansági követelménynek.
12
A humánerőforrás‑osztály vezetőjének 2016. szeptember 30‑i levele arról tájékoztatta a felperest, hogy nem volt sikeres a 2016. évi belső versenyvizsgán (a továbbiakban: a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozat). Ugyanebben a levélben az osztályvezető megerősítette a felperes számára, hogy a szerződése 2016. november 14‑én lejár, továbbá tájékoztatta azon határozatáról, amely szerint nem hosszabbítják meg a szerződését, valamint hogy a szerződés lejártára vonatkozó részletes szabályokról további felvilágosítást küldenek (a továbbiakban: a munkaszerződés meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat).
13
A felperes a 2016. október 10‑i levelével panaszt terjesztett elő a misszióvezetőhöz a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozattal és a munkaszerződése meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozattal szemben.
14
A misszióvezető a 2016. október 31‑i levelével elutasította az említett panaszt, mivel megállapítása szerint nem sértették meg a személyzeti kiválasztás elveit. A misszióvezető hangsúlyozta, hogy semmilyen összeférhetetlenség nem volt megállapítható, valamint hogy a felperes a 2016. évi belső versenyvizsgát megelőzően nem nyújtott be a felettese általi esetleges zaklatásra vagy esetleges megfélemlítésre vonatkozó panaszt. A misszióvezető megállapítása szerint a beosztottak újbóli értékelése nem minősül összeférhetetlenségnek. Mindehhez hozzátette, hogy az OPLAN 13. mellékletéből az következik, hogy a végrehajtási egység vezetőjének és az Eulex Kosovo főügyészének a kiválasztási bizottság tagjai között kell lenniük, továbbá valamennyi pályázó tekintetében ugyanannak a kiválasztási bizottságnak kell eljárnia.
15
2016. november 1‑jén a felperes elektronikus levelet intézett a misszióvezetőhöz, amelyben az Eulex Kosovóval kötött szerződése 20. cikkének (2) bekezdése szerinti választottbírósági eljárást kért. E kérelmet a munkaszerződése lejáratának napján, 2016. november 14‑én elutasították.
Az eljárás és a felek kérelmei
16
A Törvényszék Hivatalához 2017. április 25‑én benyújtott keresetlevelével a felperes előterjesztette a jelen keresetet. A felperes ezenfelül névtelenséget kért, amely kérelemnek a Törvényszék a 2017. szeptember 19‑i határozatával helyt adott.
17
Keresetlevelében a felperes a lényegében azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
állapítsa meg, hogy az Eulex Kosovo egyrészt megsértette a szerződéses kötelezettségeit a szerződés teljesítése, illetve az OPLAN, a műveleti koncepció (Conops), valamint az átszervezésre és a személyzet kiválasztására vonatkozó standard működési eljárások alkalmazása során, másrészt pedig megsértette „a méltányosság és a jóhiszeműség szerződéses elveit”, továbbá kötelezze az Eulex Kosovót a károk megtérítésére;
–
állapítsa meg, hogy az Eulex Kosovo megsértette a szerződésen kívüli kötelezettségeit, és kötelezze az Eulex Kosovót a károk megtérítésére;
–
semmisítse meg a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozatot és a felperes munkaszerződése meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozatot (a továbbiakban együttesen: megtámadott határozatok);
–
kötelezze az Eulex Kosovót egyrészt vagyoni kár címén a felperes által fel nem vett 19 havi bruttó illetmény napidíjakkal és illetményemeléssel növelt összegének, másrészt pedig az Eulex Kosovo „jogellenes határozataival és aktusaival” okozott nem vagyoni kár címén 50000 euró összeg felperes számára való megfizetésére;
–
az Eulex Kosovót kötelezze a költségek 8%‑os kamattal növelt összegének megfizetésére.
18
A Törvényszék Hivatalához 2017. augusztus 24‑én benyújtott külön beadványában az Eulex Kosovo a Törvényszék eljárási szabályzata 130. cikkének (1) és (7) bekezdése alapján elfogadhatatlansági kifogást emelt.
19
Elfogadhatatlansági kifogásában az Eulex Kosovo azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
a keresetet mint elfogadhatatlant utasítsa el;
–
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
20
A felperes 2017. október 20‑án benyújtotta az ezen elfogadhatatlansági kifogással kapcsolatos észrevételeit.
21
Az elfogadhatósági kifogásra tett észrevételeiben a felperes lényegében azt kéri, hogy a Törvényszék a keresetet nyilvánítsa elfogadhatónak.
A jogkérdésről
22
Az eljárási szabályzat 126. cikke szerint, ha a Törvényszéknek nyilvánvalóan nincs hatásköre a kereset elbírálására, illetve ha a kereset nyilvánvalóan elfogadhatatlan vagy jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan, a Törvényszék az előadó bíró javaslatára – az eljárás folytatása nélkül – az eljárás során bármikor indokolt végzéssel határozhat az ügyben.
23
A jelen esetben a Törvényszék – mivel úgy ítéli meg, hogy az ügy körülményei kellően fel vannak tárva – úgy határozott, hogy e kérelemről az eljárás folytatása nélkül határoz.
A jogvita tárgyáról
24
Emlékeztetni kell arra, hogy az Európai Unió Bírósága alapokmánya 21. cikkének első bekezdése értelmében, amely ugyanezen alapokmány 53. cikkének első bekezdése szerint a Törvényszék előtti eljárásra is irányadó, valamint az eljárási szabályzat 76. cikkének d) és e) pontja értelmében a keresetlevélnek tartalmaznia kell a jogvita tárgyát, a felhozott jogalapokat és érveket, valamint az említett jogalapok rövid ismertetését és a felperes kereseti kérelmeit. Ezeknek kellően egyértelműnek és pontosnak kell lenniük, hogy lehetővé tegyék az alperes számára védekezése előkészítését és a Törvényszék számára a keresetről való határozathozatalt, adott esetben további információ nélkül. A jogbiztonság és a megfelelő igazságszolgáltatás biztosítása érdekében a kereset elfogadhatóságához szükséges, hogy maga a keresetlevél tartalmazza az alapjául szolgáló alapvető jogi és ténybeli elemeket, legalább összefoglaló jelleggel, de összefüggő és érthető módon (lásd: 2017. március 27‑iFrank kontra Bizottság végzés, T‑603/15, nem tették közzé, EU:T:2017:228, 37. és 38. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
25
Ami konkrétabban a felek kérelmeit illeti, hangsúlyozni kell, hogy e kérelmek határozzák meg a jogvita tárgyát. Ezért e kérelmeknek kifejezetten és egyértelműen meg kell jelölniük, hogy a felek mit kérnek (lásd: 2017. március 27‑iFrank kontra Bizottság végzés, T‑603/15, nem tették közzé, EU:T:2017:228, 39. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
26
Egyebekben, ha a felperes valamely kereseti kérelem alátámasztására semmilyen jogalapot nem terjeszt elő, nem teljesül az eljárási szabályzat 76. cikkének d) pontjában előírt azon feltétel, miszerint a felhozott jogalapokat összefoglaló jelleggel ismertetni kell (2013. április 12‑iKoda kontra Bizottság ítélet, T‑425/08, nem tették közzé, EU:T:2013:183, 71. pont; 2013. szeptember 16‑iDornbracht kontra Bizottság ítélet, T‑386/10, EU:T:2013:450, 44. pont).
27
Végül a felperesre tartozik keresete jogi alapjának megválasztása, és nem az uniós bíróság feladata, hogy saját maga válassza meg a legmegfelelőbb jogi alapot (lásd: 2016. november 9‑iTrivisio Prototyping kontra Bizottság ítélet, T‑184/15, nem tették közé, EU:T:2016:652, 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
28
A jelen esetben a kereset alátámasztása érdekében megfogalmazott kérelmeket illetően meg kell jegyezni, hogy a keresetlevél két ízben – a keresetlevél elején és végén – tartalmazza azokat. E kereseti kérelmeket ugyanakkor nem azonos módon fogalmazták meg.
29
Ezt követően, ami a kereset alátámasztása érdekében felhozott jogalapokat és érveket illeti, meg kell jegyezni, hogy a keresetlevél alakilag két részből áll, nevezetesen az „EUMSZ 272. cikk szerinti”, illetve az „EUMSZ 340. cikk” szerinti kérelemre vonatkozó részből. Az „EUMSZ 272. cikken” alapuló kérelemre vonatkozó első rész öt jogalapot tartalmaz. Az „EUMSZ 340. cikken” alapuló kérelemre vonatkozó második rész három alrészt tartalmaz, amelyek lényegében az Európai Unió szerződéses, illetve szerződésen kívüli felelősségével kapcsolatos két jogalapot foglalnak magukban. A keresetlevél ugyanakkor nem jelöli meg, hogy melyik jogalap mely kereseti kérelem alátámasztására szolgál.
30
Ezért meg kell állapítani, hogy a keresetlevél zavaros szerkezete és megfogalmazása ellenére a felperes valójában a következő kérelmeket terjesztette elő: először is a megtámadott határozatok megsemmisítése iránti kérelem (harmadlagos kereseti kérelem), másodszor az annak Törvényszék általi megállapítása iránti kérelem, hogy az Eulex Kosovo megsértette a szerződéses és szerződésen kívüli kötelezettségeit (elsődleges kereseti kérelem), harmadszor az annak Törvényszék általi megállapítása iránti kérelem, hogy az Eulex Kosovo megsértette a szerződésen kívüli kötelezettségeit (másodlagos kereseti kérelem), és negyedszer az egyrészt a megtámadott határozatokból fakadó vagyoni és nem vagyoni kár, és másrészt az Eulex Kosovo „jogellenes határozataiból és aktusaiból” fakadó nem vagyoni kár megtérítése iránti kérelem (negyedleges kereseti kérelem).
A megtámadott határozatok megsemmisítése iránti harmadlagos kereseti kérelemről
31
A harmadlagos kereseti kérelemmel a felperes lényegében a megtámadott határozatok, azaz a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozat, valamint a munkaszerződése meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat megsemmisítését kéri.
32
Meg kell állapítani, hogy a felperes a megsemmisítés iránti harmadlagos kereseti kérelmet az „EUMSZ 272. cikkre” alapítja. E kérelem alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik, amelyek először is a 2016. évi belső versenyvizsga keretében elkövetett eljárási szabálytalanságokon, másodszor a kiválasztási bizottság elnökének összeférhetetlenségén, a kizárásának elmaradásán és a hatáskörrel való visszaélésén, harmadszor a pártatlanság elvének és a felperes megfelelő ügyintézéshez való jogának megsértésén, negyedszer a felperesnek az egészségét, biztonságát és méltóságát tiszteletben tartó munkafeltételekhez való jogának, valamint a 2014. évi pályázati felhívásokban foglalt követelményeknek és a megfelelő ügyintézéshez való jognak a megsértésén, ötödször pedig a tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jog megsértésén alapulnak.
33
E tekintetben, ami a negyedik és az ötödik jogalapot illeti, a felperes azt rója fel az Eulex Kosovónak, hogy az egyrészt jogellenesen járt el a járművezetéssel kapcsolatos értékelés és a felperes rokkantsága miatt vele szemben tanúsított bánásmód során, másrészt pedig megsértette a tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jogot. Mindazonáltal meg kell állapítani, hogy ezek az állítások nem mutatnak közvetlen kapcsolatot sem a megtámadott határozatokkal, sem az e határozatok jogszerűségének vitatására irányuló harmadlagos kereseti kérelemmel. Ezért e jogalapokat az elsődleges és a másodlagos kereseti kérelem keretében kell megvizsgálni.
34
Az első, a második és a harmadik jogalappal a felperes lényegében a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozatot és a munkaszerződése meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozatot kérdőjelezi meg.
35
Jóllehet az elfogadhatatlansági kifogásában az Eulex Kosovo e tekintetben nem hivatkozott elfogadhatatlanságra, előzetesen meg kell vizsgálni, hogy a harmadlagos kereseti kérelem tárgyát képező határozatok a szóban forgó szerződéses jogviszonyra vonatkozó szabályok közé tartoznak‑e, és így a kereset e tekintetben az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott keresetnek tekinthető‑e.
36
E tekintetben az ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy szerződéses jellegűek azok az aktusok, amelyek valamely szerződés keretébe illeszkednek és attól elválaszthatatlanok (lásd ebben az értelemben: 2011. augusztus 31‑iIEM kontra Bizottság végzés, T‑435/10, nem tették közzé, EU:T:2011:410, 30. pont). Ezzel szemben, ha az aktus olyan kötelező joghatások kiváltására irányul, amelyek kívül esnek a felek közötti szerződéses viszonyon, és amelyek a szerződő intézményre – mint közigazgatási hatóságra – ruházott közhatalmi jogkörök gyakorlásával járnak, az említett aktusnak az EUMSZ 263. cikken alapuló megsemmisítés iránti kereset tárgyát kell képeznie (lásd ebben az értelemben: 2015. szeptember 9‑iLito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro kontra Bizottság ítélet, C‑506/13 P, EU:C:2015:562, 20. pont).
37
A jelen esetben rá kell mutatni arra, hogy a 2014. október 15. és 2016. november 14. közötti második szerződéses időszakban kötött három utolsó munkaszerződés 21. cikke előírta, hogy „[a] jelen szerződésből eredő vagy azzal összefüggő jogvitákat [az EUMSZ] 272. cikk alapján az Európai Unió Bírósága bírálja el”. Következésképpen annak meghatározásakor, hogy a megtámadott határozatok szerződéses jellegűek‑e, vagy pedig a szerződéstől elválaszthatóak, meg kell vizsgálni, hogy e határozatok a második szerződéses időszak során hatályos szerződéses kikötéseken alapulnak‑e.
38
E tekintetben, elsősorban, ami a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozatot illeti, emlékeztetni kell arra, hogy a felperest a 2016. szeptember 30‑i levéllel tájékoztatták arról, hogy nem volt sikeres e versenyvizsgán.
39
Márpedig meg kell állapítani, hogy e határozat nem a felperes és az Eulex Kosovo közötti munkaszerződés kikötésein alapul, hanem a 2016. évi belső versenyvizsga kiválasztási bizottsága fogadta el azt.
40
Ugyanis, először is, az Eulex Kosovo e versenyvizsgát az e misszió személyzetének csökkentéséről szóló – az OPLAN 2016. június 17‑i jóváhagyását, illetve az Eulex Kosovo végrehajtási tervének 2016. június 20‑i jóváhagyását követően elfogadott – határozat nyomán szervezte. Márpedig az OPLAN‑t illetően a 2008/124 közös fellépés 4. cikkének (4) bekezdéséből az következik, hogy az uniós tervezőcsoport (EUPT‑Koszovó) felelős e terv kidolgozásáért, és azt az Európai Unió Tanácsa hagyja jóvá. Ami az Eulex Kosovónak a polgári műveleti parancsnok által jóváhagyott végrehajtási tervét illeti, a 2008/124 közös fellépés 7. cikkének (2) bekezdéséből az következik, hogy a polgári műveleti parancsnok – a Politikai és Biztonsági Bizottság (PBB) politikai ellenőrzése és stratégiai irányítása mellett, valamint az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének általános felügyelete alatt – stratégiai szinten parancsnokságot és ellenőrzést gyakorol az Eulex Kosovo fölött. Mindezekre tekintettel a 2016. évi versenyvizsga szervezéséről szóló határozat igazgatási aktusnak minősül, amelyet nem a felperes és az Eulex Kosovo közötti munkaszerződés alapján fogadtak el.
41
Másodszor, a kiválasztási bizottság az iménti 40. pontban ismertetett rendszer keretei között fogadta el a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozatot. Vagyis e határozatot nem a felperes és az Eulex Kosovo közötti munkaszerződésben szereplő kikötések alapján fogadták el.
42
Ebből következik, hogy a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozat egyrészt elválasztható az említett szerződéstől, és másrészt megsemmisítés iránti keresettel megtámadható aktust képez, mivel olyan kötelező joghatások kiváltására irányul, amelyek kívül esnek a felek közötti szerződéses viszonyon, és amelyek az Eulex Kosovóra – mint közigazgatási hatóságra – ruházott közhatalmi jogkörök gyakorlásával járnak (lásd ebben az értelemben: 2015. szeptember 9‑iLito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro kontra Bizottság ítélet, C‑506/13 P, EU:C:2015:562, 20. pont; 2016. szeptember 29‑iInvestigación y Desarrollo en Soluciones y Servicios IT kontra Bizottság végzés, C‑102/14 P, nem tették közzé, EU:C:2016:737, 55. és 58. pont).
43
Egyébiránt rá kell mutatni arra, hogy a megtámadott határozatok megsemmisítése iránti harmadlagos kereseti kérelem keretében előadott kérelme alátámasztása érdekében a felperes a közte és az Eulex Kosovo közötti szerződés kikötéseire alapított egyetlen jogalapot, kifogást vagy érvet sem ad elő. Ellenkezőleg, a felperes az uniós jog szabályainak megsértésére alapított megsemmisítési jogalapokat hoz fel annak Törvényszék általi megállapítása érdekében, hogy a megtámadott határozatok az igazgatási aktusokra jellemző olyan hibákban szenvednek, mint többek között a belső versenyvizsgával kapcsolatos eljárási szabálytalanságok, e versenyvizsga kiválasztási bizottságának összetételével kapcsolatos szabálytalanság, az említett bizottság pártatlanságának hiánya, valamint a megfelelő ügyintézés és az egyenlő bánásmód elvének megsértése (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 2011. augusztus 31‑iIEM kontra Bizottság végzés, T‑435/10, nem tették közzé, EU:T:2011:410, 39. pont).
44
Másodsorban, ami a munkaszerződés meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozatot illeti, a felperes vitatja az Eulex Kosovo azon határozatát, amely szerint az nem kínál új szerződést a felperes számára.
45
E tekintetben az ügy irataiból kitűnik, hogy azért nem kínáltak a felperes számára új szerződést, mert nem volt sikeres a 2016. évi belső versenyvizsgán. Az ekkor hatályos, határozott idejű szerződés 16.1 cikke e szerződés időtartamaként a 2016. június 15. és a 2016. november 14. közötti időszakot jelölte meg. Ugyanakkor e szerződés nem tartalmazott a meghosszabbítását előíró kikötést. Meg kell tehát állapítani, hogy az új szerződés felperes számára való felkínálásáról vagy annak elmaradásáról szóló határozat nem a felperes és az Eulex Kosovo közötti szerződéses kikötésekből fakadt, hanem az Eulex Kosovo humánerőforrás‑szolgálatának igazgatási határozatán alapult, amely levonta a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozatnak, valamint a felperes említett versenyvizsgán való sikertelen részvételének a következményeit. Az Eulex Kosovo e határozat elfogadásakor tehát nem a szerződésből eredő jogok és kötelezettségek keretében járt el. A munkaszerződés meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat így igazgatási jellegű határozatnak minősül, amely nem támadható meg az EUMSZ 272. cikk alapján.
46
E körülményekre tekintettel, jóllehet a felperes kifejezetten az „EUMSZ 272. cikkre” alapította a megsemmisítés iránti kereseti kérelmeit, meg kell állapítani, hogy a jelen kereset harmadlagos kereseti kérelmét, amellyel a felperes a megtámadott határozatok megsemmisítését kéri, az EUMSZ 263. cikk rendelkezései alapján benyújtott megsemmisítés iránti kérelemnek kell tekinteni.
47
E tekintetben az EUMSZ 263. cikk rendelkezései alapján indított megsemmisítés iránti keresetet elbíráló uniós bíróságnak az EUM‑Szerződésre, illetve az annak alkalmazására vonatkozó bármely jogszabályra, és következésképpen az uniós jogra figyelemmel kell értékelnie a megtámadott jogi aktus jogszerűségét. Ezzel szemben az EUMSZ 272. cikk alapján indított kereset esetében a felperes a szerződéses fél intézménnyel szemben csak a szerződéses kikötések megsértésére, illetve a szerződésre irányadó jog megsértésére hivatkozhat (2012. szeptember 27‑iApplied Microengineering kontra Bizottság ítélet, T‑387/09, EU:T:2012:501, 40. pont).
48
Még annak feltételezése esetén is, hogy az Eulex Kosovóval szemben megsemmisítés iránti kereset indítható az EUMSZ 263. cikk első bekezdése alapján, és a Törvényszék a harmadlagos kereseti kérelem jogalapját átminősítheti az EUMSZ 263. cikken alapuló megsemmisítés iránti keresetté, hangsúlyozni kell, hogy az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdésének rendelkezései értelmében a megsemmisítés iránti keresetet az esettől függően, a megtámadott intézkedés kihirdetésétől vagy a felperessel történő közlésétől, illetve ennek hiányában attól a naptól számított két hónapon belül kell megindítani, amikor arról a felperes tudomást szerzett. Az eljárási szabályzat 60. cikke értelmében e határidőt ezenfelül a távolságra tekintettel tíznapos átalányhatáridővel meg kell hosszabbítani.
49
Márpedig, először is, a 2016. évi belső versenyvizsgára vonatkozó határozatot 2016. szeptember 30‑án közölték a felperessel. A misszióvezető felperes által benyújtott panaszra vonatkozó határozatát 2016. október 31‑én közölték a felperessel. E körülmények között 2016. október 31. minősül a versenyvizsgára vonatkozó határozattal szembeni keresetindítási határidő kezdetének.
50
Másodszor, ami a munkaszerződés meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozatot illeti, e határozatot 2016. szeptember 30‑án közölték a felperessel. Mivel a felperes 2016. november 14‑én kapott értesítést a választottbírósági eljárás iránti kérelem elutasításáról, ez utóbbi időpont minősül a keresetindítási határidő kezdetének.
51
Következésképpen, mivel a felperes a jelen keresetet 2017. április 25‑én nyújtotta be, nyilvánvaló, hogy a felperes a megtámadott határozatok jogszerűségének vitatására irányuló jelen keresetet határidőn túl indította meg.
52
Következésképpen a harmadlagos kereseti kérelmet mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant el kell utasítani.
Az Eulex Kosovo szerződéses és szerződésen kívüli kötelezettségei megsértésének Törvényszék általi megállapítására irányuló elsődleges és másodlagos kereseti kérelemről
53
Elsődleges és másodlagos kereseti kérelmével a felperes azt kéri, hogy a Törvényszék állapítsa meg az Eulex Kosovo szerződéses és szerződésen kívüli kötelezettségeinek megsértését annak érdekében, hogy a felperes számára megtérítsék az őt ért károkat.
54
E tekintetben egyrészt a felperes azzal, hogy a 2016. évi versenyvizsgán való sikertelen részvételből és a szerződés 2016. november 14‑én túli meghosszabbításának elmaradásából eredően őt ért kár megtérítését kéri, valójában ahhoz hasonló eredményt kíván elérni, mint amelyet a megtámadott határozatok megsemmisítése iránti kereset eredményezett volna számára.
55
Márpedig emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint amennyiben a kártérítési kérelem szoros kapcsolatot mutat az elfogadhatatlannak nyilvánított megsemmisítés iránti kérelemmel, a kártérítési kérelem szintén elfogadhatatlan (lásd ebben az értelemben és analógia útján: 1993. március 24‑iBenzler kontra Bizottság végzés, T‑72/92, EU:T:1993:27, 21. pont; 2004. június 9‑iCamós Grau kontra Bizottság végzés, T‑96/03, EU:T:2004:172, 44. pont).
56
Másrészt akkor, amikor a felperes a „méltányosság és a jóhiszeműség szerződéses elveinek” megsértésére, illetve a tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jog megsértésére hivatkozik, úgy tűnik, hogy azokra az állításokra utal, amelyeket a harmadlagos kereseti kérelem alátámasztása érdekében felhozott, a fenti 32. pontban ismertetett negyedik és ötödik jogalap tartalmaz.
57
E tekintetben a felperes a negyedik jogalap keretében a járművezetéssel kapcsolatos értékelése és a rokkantsága miatti bánásmód során megvalósuló jogellenes magatartásokra hivatkozik, azt sugallva, hogy zaklatás áldozata volt. Úgy véli, hogy a járművezetői vizsga letételére való kötelezése ellentétes a 2014. évi pályázati felhívással és a misszióvezetőnek a „járművezetői képességek értékelésének bevezetésére irányuló javaslatról” szóló, 2011. január 26‑i határozati feljegyzésével, továbbá hogy az Eulex Kosovo nem vette figyelembe a rokkantságát, és e vizsga kapcsán a felperest zaklatás érte. Ebből fakadóan az Eulex Kosovo megsértette a felperes egészséget, biztonságot és méltóságot tiszteletben tartó munkafeltételekhez való jogát, valamint a megfelelő ügyintézéshez való jogot.
58
Mindazonáltal az állandó ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy az Uniónak az EUMSZ 340. cikk második bekezdése értelmében a szervei jogellenes magatartása esetén fennálló szerződésen kívüli felelősségéhez több feltétel együttes teljesülése szükséges, nevezetesen az intézményekkel szemben kifogásolt magatartás jogellenessége, a kár ténylegessége, valamint az állítólagos magatartás és a hivatkozott kár közötti okozati összefüggés fennállása. Mivel e három feltételnek együttesen kell teljesülnie, bármelyikük hiánya elegendő a kártérítési kereset elutasításához (lásd ebben az értelemben: 2015. január 15‑iZiegler és Ziegler Relocation kontra Bizottság ítélet, T‑539/12 és T‑150/13, nem tették közzé, EU:T:2015:15, 59. és 60. pont; 2018. február 1‑jeiCollins kontra Parlament végzés, T‑919/16, nem tették közzé, EU:T:2018:58, 43. pont).
59
A kár ténylegességére vonatkozó feltételt illetően emlékeztetni kell arra, hogy az Unió felelőssége csak akkor állapítható meg, ha a felperest ténylegesen „valós és határozott” kár érte. E tekintetben a felperes feladata az uniós bíróság számára döntő bizonyítékokat szolgáltatni mind az ilyen kár fennállásának, mind annak mértékének a bizonyítása céljából (lásd: 2009. július 16‑iSELEX Sistemi Integrati kontra Bizottság ítélet, C‑481/07 P, nem tették közzé, EU:C:2009:461, 36. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; 2011. november 8‑iIdromacchine és társai kontra Bizottság ítélet, T‑88/09, EU:T:2011:641, 25. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
60
A jelen esetben rá kell mutatni arra, hogy a keresetlevél nem tartalmaz egyetlen olyan elemet sem, amelynek alapján a Törvényszék azonosíthatná azon kár jellegét és mértékét, amely a felperest a járművezetői vizsgákon való részvétele miatt állítólagosan érte. A felperes ugyanis nem jelöli meg világosan, továbbá egyértelmű, következetes és érthető módon a hivatkozott kár alkotóelemeit.
61
Az okozati összefüggésre vonatkozó feltételt illetően az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EUMSZ 340. cikk második bekezdésében felállított e feltétel az intézmények magatartása és a kár közötti, kellően közvetlen okozati összefüggés fennállására vonatkozik (2010. március 18‑iTrubowest Handel és Makarov kontra Tanács és Bizottság ítélet, C‑419/08 P, EU:C:2010:147, 53. pont; 2005. december 14‑iBeamglow kontra Parlament és társai ítélet, T‑383/00, EU:T:2005:453, 193. pont; lásd továbbá ebben az értelemben: 1979. október 4‑iDumortier és társai kontra Tanács ítélet, 64/76, 113/76, 167/78, 239/78, 27/79, 28/79 és 45/79, EU:C:1979:223, 21. pont). A felrótt magatartás és a hivatkozott kár közötti okozati összefüggés fennállását a felperesnek kell bizonyítania (lásd: 1998. szeptember 30‑iColdiretti és társai kontra Tanács és Bizottság ítélet, T‑149/96, EU:T:1998:228, 101. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
62
Márpedig meg kell állapítani, hogy a keresetlevél, és különösen e keresetlevél VIII. pontjának negyedik jogalapot tartalmazó D. alpontja e tekintetben egyetlen elemet sem tartalmaz. A szerződésen kívüli felelősség feltételeire vonatkozó részben a felperes annak kijelentésére szorítkozik, hogy „[k]özvetlen és konkrét okozati összefüggés van e jogellenes határozatok és aktusok, valamint az elszenvedett kár között”, azonban nem fejti ki e kapcsolat mibenlétét, és azt semmilyen bizonyítékkal nem támasztja alá.
63
E körülmények között meg kell állapítani, hogy nyilvánvalóan nincs okozati összefüggés a felrótt magatartás és a hivatkozott kár között. Ezért a negyedik jogalapnak az Eulex Kosovo szerződésen kívüli felelősségére vonatkozó része nincs kellően alátámasztva.
64
Ami az Eulex Kosovo negyedik jogalap keretében felhívott szerződéses felelősségét illeti, amely jogalap a felperes járművezetői vizsga letételére való kötelezésével és az ebből eredő állítólagos zaklatásra vonatkozik, még annak elismerése esetén is, hogy a Törvényszék hatáskörrel rendelkezik az első szerződéses időszak során bekövetkezett tények elbírálására, meg kell állapítani, hogy az ügyészi álláshelyre kiírt pályázati felhívás, amelyre a felperes is jelentkezett, kifejtette, hogy a kiválasztott pályázóknak érvényes járművezetői engedéllyel kell rendelkezniük, és képesnek kell lenniük négykerekű gépjármű vezetésére. E feltételek tehát a felperes munkaszerződésének részét képezték, ezért a felperes a járművezetői vizsga letételének követelményét illetően nem hivatkozhat az Eulex Kosovo szerződésszegésére.
65
Az ötödik jogalappal a felperes az Európai Unió Alapjogi Chartájának 31. cikkében foglalt, tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jogának megsértésére hivatkozik. E tekintetben a felperes a következőket állítja:
„[Az Eulex Kosovón belüli alkalmazásának teljes időszaka alatt]
1)
a felettesei más ügyészekkel vitatták meg a [szakmai tapasztalatát], és azt több ízben megkérdőjelezték más, bizonyos esetekben arra nem hivatott ügyészek jelenlétében;
2)
a [számára] kiosztott ügyek […] nem voltak összhangban a szakmai tapasztalatával;
3)
a [felettese] lekicsinylően beszélt a másoktól kapott értékelési pontszámairól;
4)
nem ismerték el megfelelően az általa végzett munkát;
5)
a teljesítményét értékelő jelentések nem tükrözték objektíven a teljesítményét;
6)
sosem nevezték ki ideiglenes igazgatónak az igazgató missziótól való távolléte alatt;
7)
sosem nevezték ki kiválasztást végző bizottság tagjának, jóllehet a munkatársai az önkéntesekhez intézett felhívások alkalmával mindig javaslatot tettek a felperes személyére.”
66
A felperes szerint mindezen tények „megsértették” és „megalázták” őt, továbbá „a tisztességes és igazságos munkafeltételekhez való jogával kapcsolatos tisztességtelen bánásmódnak minősültek”.
67
Meg kell azonban állapítani, hogy a felperes semmilyen bizonyítékot nem hoz fel az állításai alátámasztására.
68
Ezért még annak elismerése esetén is, hogy a Törvényszék hatáskörrel rendelkezik az első szerződéses időszak során bekövetkezett tények elbírálására, a negyedik és az ötödik jogalap nem megalapozott.
69
Következésképpen az elsődleges és a másodlagos kereseti kérelmet részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, és részben mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant el kell utasítani.
Az Eulex Kosovónak a felperest állítólagosan ért kár megtérítésére való kötelezésére irányuló negyedleges kereseti kérelemről
70
Először is, a felperes szerint a 2016. évi belső versenyvizsga keretében az Eulex Kosovo részéről megvalósuló jogellenes magatartások kárt okoztak a felperesnek a munkaszerződése meghosszabbításának elmaradásáról szóló határozat miatt. Ezért azt kéri, hogy a Törvényszék az EUMSZ 340. cikkel összhangban kötelezze az Eulex Kosovót a vagyoni kár megtérítésére. A felperes ezenfelül úgy véli, hogy a 2016. évi versenyvizsgára vonatkozó határozat szintén nem vagyoni kárt képez az elbeszélgetés során felhozott, elégtelen teljesítménnyel kapcsolatos indokolás miatt.
71
E tekintetben a fenti 55. pontban felhívottaknak megfelelően, amennyiben a kártérítési kérelem szoros kapcsolatot mutat az elfogadhatatlannak nyilvánított megsemmisítés iránti kérelemmel, a kártérítési kérelem szintén elfogadhatatlan.
72
A jelen esetben a felperes azzal, hogy a 2016. évi versenyvizsgán való sikertelen részvételből és a szerződés 2016. november 14‑én túli meghosszabbításának elmaradásából eredően őt ért kár megtérítését kéri, valójában ahhoz hasonló eredményt kíván elérni, mint amelyet a megtámadott határozatok megsemmisítése iránti kereset eredményezett volna számára. Ezért a kártérítési kérelem szorosan kapcsolódik a megsemmisítés iránti kérelemhez. Márpedig, amint az a fenti 35–51. pontból kitűnik, a harmadlagos kereseti kérelem a megtámadott határozatok megsemmisítésére irányuló részében nyilvánvalóan elfogadhatatlan.
73
Következésképpen a 2016. évi versenyvizsgán való sikertelen részvételből és a szerződés 2016. november 14‑én túli meghosszabbításának elmaradásából eredő vagyoni és nem vagyoni kár megtérítésére irányuló kártérítési kérelem elfogadhatatlan.
74
Másodszor, a keresetlevélnek az EUMSZ 340. cikk második bekezdésére alapított, szerződésen kívüli felelősségre vonatkozó részében a felperes azt állítja, hogy az Eulex Kosovo „jogellenes határozatai és aktusai” nem vagyoni kárt okoztak számára. Konkrétabban azt állítja, hogy „[az Eulex Kosovo] jogellenes – és különösen a felperesre nézve objektíve bántó és megszégyenítő – határozatai és aktusai sértették a méltóságát, és emiatt kártérítésre jogosult”, valamint hogy e határozatok és aktusok „[j]elentős hatást gyakoroltak a felperes szakmai integritására és hírnevére, valamint a szakmai pályafutásával kapcsolatos kilátásaira is”, továbbá „[n]em vagyoni kárt okoztak emellett azon határozat joghatásai, amely szerint nem választják ki az ügyészi álláshelyre, amit az elbeszélgetés során mutatott állítólagos nem megfelelő teljesítményével indokoltak”.
75
Ugyanakkor a fenti 67. pontban foglaltakkal összhangban meg kell állapítani, hogy a felperes semmilyen bizonyítékot nem hoz fel az állításai alátámasztására. A felperes mindössze olyan kijelentésekre szorítkozik, amelyek sem az állítólagosan megsértett szabályokra való konkrét hivatkozást, sem az állításait alátámasztó tényekre való hivatkozást nem tartalmaznak.
76
Következésképpen a felperes negyedleges kereseti kérelmét mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant el kell utasítani.
77
A fenti megfontolások összességéből az következik, anélkül hogy szükség lenne az Eulex Kosovo által benyújtott elfogadhatatlansági kifogás megvizsgálására, hogy a keresetet mint részben nyilvánvalóan elfogadhatatlant, és részben mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant el kell utasítani.
A költségekről
78
Az eljárási szabályzat 134. cikkének (1) bekezdése alapján a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
79
A felperest, mivel pervesztes lett, az Eulex Kosovo kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (kilencedik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék a keresetet elutasítja.
2)
A Törvényszék SC‑t kötelezi a költségek viselésére.
Luxembourg, 2018. szeptember 19.
E. Coulon
hivatalvezető
S. Gervasoni
elnök
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.