62018CJ0482_RES
Predmet C-482/18
Google Ireland Limited
protiv
Nemzeti Adó- és Vámhivatal Kiemelt Adó- és Vámigazgatósága
(zahtjev za prethodnu odlukukoji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság)
Presuda Suda (veliko vijeće) od 3. ožujka 2020.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Slobodno pružanje usluga – Članak 56. UFEU-a – Ograničenja – Porezne odredbe – Porez na djelatnosti oglašavanja koji se temelji na prometu – Obveze u vezi s registracijom pri poreznoj upravi – Načelo nediskriminacije – Novčane kazne – Načelo proporcionalnosti”
Slobodno pružanje usluga – Ograničenja – Nacionalna mjera koja pružanje usluga među državama članicama čini težim od unutarnjeg pružanja usluga ograničenog na jednu državu članicu – Nedopuštenost – Pojam ograničenja – Mjera koja izaziva dodatne troškove za predmetne usluge – Isključenost – Uvjet – Mjera koja na isti način pogađa pružatelje usluga među državama članicama i one unutar jedne države članice
(čl. 56. UFEU-a)
(t. 25. i 26.)
Slobodno pružanje usluga – Ograničenja – Porezno zakonodavstvo – Nacionalna odredba koja se odnosi na porez na djelatnosti oglašavanja i temelji se na prometu – Obveza prijave radi oporezivanja navedenim porezom – Iznimka za rezidentne pružatelje zbog njihove obveze registracije u svrhu drugih poreza – Dopuštenost
(čl. 56. UFEU-a)
(t. 36. i t. 1. izreke)
Slobodno pružanje usluga – Ograničenja – Porezno zakonodavstvo – Nacionalna odredba koja se odnosi na porez na djelatnosti oglašavanja i temelji se na prometu – Obveza prijave radi oporezivanja navedenim porezom – Mogućnost kažnjavanja nerezidentnih pružatelja usluga u slučaju nepoštovanja te obveze – Znatno povoljniji uvjeti kažnjavanja za rezidentne pružatelje – Nedopuštenost – Opravdanje zbog razloga od općeg interesa – Učinkovitost poreznog nadzora i naplate poreza – Uključenost – Izostanak predmetnog opravdanja – Povreda načela proporcionalnosti
(čl. 56. UFEU-a)
(t. 45., 47., 54. i t. 2. izreke)
Kratak prikaz
Sustav sankcija povezan s mađarskim porezom na oglašavanje nije usklađen s pravom Unije. S druge strane, tom se pravu ne protivi obveza prijave povezana s tim porezom kojoj su podvrgnuti strani pružatelji oglašivačkih usluga.
Svojom presudom od 3. ožujka 2020., Google Ireland (C‑482/18) veliko vijeće Suda odlučilo je da se načelu slobodnog pružanja usluga, utvrđenom u članku 56. UFEU-a, ne protivi mađarski propis koji pružatelje oglašivačkih usluga sa sjedištem u drugoj državi članici podvrgava obvezi prijave u svrhe njihova oporezivanja mađarskim porezom na oglašavanje. To je tako bez obzira na činjenicu da su pružatelji takvih usluga sa sjedištem u Mađarskoj od te obveze oslobođeni zbog toga što podliježu obvezi prijave ili registracije u svrhe njihova oporezivanja nekim drugim porezom koji je primjenjiv na mađarskom državnom području.
S druge strane, Sud je istaknuo da se navedenom načelu protivi mađarski propis kojim se tim pružateljima, kao ne ispune obvezu prijave, u nekoliko dana izriče niz novčanih kazni, čiji iznos može dosegnuti nekoliko milijuna eura, a da nadležno tijelo, prije donošenja konačne odluke o kumulativnom iznosu tih novčanih kazni, ne daje tim pružateljima usluga vrijeme potrebno za ispunjenje njihovih obveza i priliku da podnesu svoja očitovanja te sâmo ne ispituje težinu povrede. U tom pogledu Sud naglašava da je iznos novčane kazne koja može biti izrečena pružatelju oglašivačkih usluga sa sjedištem u Mađarskoj, a koji je propustio ispuniti sličnu obvezu prijave ili registracije povredom općih odredaba nacionalnog poreznog zakonodavstva, znatno niži i ne povećava se u slučaju ponovljenog nepoštovanja takve obveze, ni u istim razmjerima ni nužno u tako kratkim rokovima.
U ovom slučaju Google Ireland, društvo irskog prava koje je obavljalo djelatnost koja je predmet mađarskog poreza na oglašavanje, nije ispunio obvezu prijave u vezi s tim porezom. Primjenom sustava sankcija povezanim s porezom na oglašavanje, Googleu Ireland najprije je izrečena novčana kazna u iznosu od 10 milijuna mađarskih forinti (HUF) (oko 31000 eura), a nakon toga, u razdoblju od nekoliko dana, izrečene su mu dodatne novčane kazne, ukupan iznos kojih je dosegnuo 1 milijardu forinti (oko 3,1 milijun eura). Taj je iznos odgovarao najvišem iznosu koji je mađarskim zakonodavstvom predviđen za novčane kazne koje se izriču zbog nepravilnosti povezanih s navedenim porezom. Google Ireland osporava pred Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságom (Upravni i radni sud u Budimpešti, Mađarska) usklađenost s pravom Unije, s jedne strane, obveze prijave za strane pružatelje oglašivačkih usluga i, s druge strane, sustava sankcija povezanog s porezom na oglašavanje. Taj sud zahtijeva od Suda da odluči o tim pitanjima.
Sud je podsjetio na to da načelo slobodnog pružanja usluga zabranjuje svaku nacionalnu odredbu koja bi pružanje usluga među državama članicama mogla učiniti težim od unutarnjeg pružanja usluga ograničenog na jednu državu članicu. Usto, to načelo zahtijeva uklanjanje svih ograničenja slobodnog pružanja usluga uvedenih zato što pružatelj usluga ima poslovni nastan u državi članici različitoj od one u kojoj se usluga pruža. Međutim, Sud je pojasnio da mjere čiji je jedini učinak opterećenje predmetnih usluga dodatnim troškovima i koje na isti način utječu na pružanje usluga između država članica kao i unutar iste države članice nisu obuhvaćene tom zabranom.
Sud je utvrdio da se predmetnom obvezom prijave ne uvjetuje obavljanje djelatnosti oglašavanja na mađarskom državnom području i da je ta obveza nametnuta neovisno o sjedištu svih tih pružatelja. Ta administrativna formalnost kao takva nije prepreka slobodnom pružanju usluga.
Naime, u predmetnom slučaju ne može se utvrditi nikakva razlika u postupanju koja bi mogla ograničiti slobodno pružanje usluga jer je svaki pružatelj oslobođen obveze prijave ako se prijavio ili registrirao u svrhe nekog drugog izravnog ili neizravnog poreza koji se naplaćuje u Mađarskoj. To oslobođenje nema odvraćajući učinak, već samo omogućava već registriranim pružateljima da izbjegnu nepotrebnu formalnost.
Kad je riječ o sankcijama u području oporezivanja, Sud je podsjetio na to da, iako u slučaju nepostojanja harmonizacije na razini Unije sustavi poreznih sankcija ulaze u nadležnost država članica, oni ne mogu imati za učinak ugrožavanje sloboda propisanih UFEU-om.
U tom smislu, Sud je ispitao jesu li sankcije koje se vežu uz propuštanje prijave predviđene nacionalnim zakonom u pitanju protivne slobodnom pružanju usluga iz članka 56. UFEU-a. U tom pogledu Sud je zaključio da se, s formalnog gledišta, sustav sankcija u pitanju bez razlike primjenjuje na sve porezne obveznike koji ne ispune svoju obvezu prijave, neovisno o državi članici na čijem državnom području imaju sjedište. Međutim, samo poreznim nerezidentima u Mađarskoj doista prijeti opasnost od tih sankcija.
Točno je da se pružatelje usluga oglašavanja sa sjedištem u Mađarskoj može sankcionirati za neispunjenje sličnih obveza prijave i registracije koje su im naložene na temelju općih odredaba nacionalnog poreznog zakonodavstva.
Međutim, sustav sankcija povezan sa Zakonom o porezu na oglašavanje omogućuje izricanje novčanih kazni u iznosu znatno višem od onoga koji je previđen u slučaju da pružatelj oglašivačkih usluga sa sjedištem u Mađarskoj ne poštuje svoju obvezu registracije. Usto, ni iznosi ni rokovi tog potonjeg sustava nisu tako strogi kao što je to slučaj s onima primjenjivima u sklopu sustava sankcija predviđenog Zakonom o porezu na oglašavanje.
Sud zaključuje da ta razlika u postupanju, koju ocjenjuje neproporcionalnom i koja se ne može opravdati, jest ograničenje slobodnog pružanja usluga, zabranjeno člankom 56. UFEU-a.