62013CO0521
RJEŠENJE SUDA (osmo vijeće)
11. rujna 2014. (
*1
)
„Žalba — Žig Zajednice — Uredba (EZ) br. 207/2009 — Članak 7. stavak 1. točka (b) — Nepostojanje razlikovnoga karaktera — Crveni završeci vezica za obuću — Članak 122. Poslovnika Općeg suda — Žalba koja je djelomično očito nedopuštena, a djelomično očito neosnovana“
U predmetu C‑521/13 P,
povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 27. rujna 2013.,
Think Schuhwerk GmbH, sa sjedištem u Kopfingu (Austrija), koji zastupa M. Gail, Rechtsanwalt,
tužitelj,
a druga stranka postupka je:
Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM), koji zastupa G. Schneider, u svojstvu agenta,
tuženik u prvom stupnju,
SUD (osmo vijeće),
u sastavu: C. G. Fernlund, predsjednik vijeća, A. Ó Caoimh i E. Jarašiūnas (izvjestitelj), suci,
nezavisni odvjetnik: M. Szpunar,
tajnik: A. Calot Escobar,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči obrazloženim rješenjem u skladu s člankom 181. Poslovnika Suda,
donosi sljedeće
Rješenje
1
U svojoj žalbi Think Schuhwerk GmbH (u daljnjem tekstu: Think Schuhwerk) zahtijeva poništenje presude Suda Europske unije Think Schuhwerk/OHIM (crveni završeci vezica za obuću) (T‑208/12, EU:T:2013:376, u daljnjem tekstu: pobijana presuda) kojom je on odbio njegovu tužbu za poništenje odluke prvog žalbenog vijeća Ureda za usklađivanje na unutarnjem tržištu (žigovi i dizajni) (OHIM) od 23. veljače 2012. (predmet R 1552/2011‑1) o prijavi za registraciju znaka u obliku crvenih završetaka vezica za obuću kao žiga Zajednice (u daljnjem tekstu: sporna odluka).
Pravni okvir
2
Članak 7. Uredbe Vijeća br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (SL 78, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.), naslovljen „Apsolutni razlozi za odbijanje“, u svom stavku 1. točki (b) određuje:
„Neće se registrirati sljedeće:
[...]
b)
žigovi koji nemaju nikakav razlikovni karakter“.
Činjenice iz kojih proizlazi spor
3
Think Schuhwerk je 10. svibnja 2010. OHIM‑u podnio prijavu za registraciju žiga Zajednice.
4
Žig za koji je zatražena registracija je sljedeći znak:
5
U prijavi za registraciju predmetni žig opisan je na sljedeći način: „Zaštita se traži za obuću s vezicama čiji su završeci crvene boje.“
6
Proizvodi i usluge za koje je zatražena registracija pripadaju razredu 25 Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen, i odgovaraju sljedećem opisu: „Obuća, osobito vezice za obuću“.
7
Ispitivač je odlukom od 22. lipnja 2011. odbio registraciju za sve proizvode zato što predmetni žig nema razlikovni karakter u smislu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.
8
Think Schuhwerk podnio je 26. srpnja 2011. OHIM‑u tužbu protiv odluke ispitivača.
9
Prvo žalbeno vijeće OHIM‑a (u daljnjem tekstu: žalbeno vijeće) spornom je odlukom odbilo tužbu. Ono je smatralo da upotreba crvenih završetaka vezica za obuću neće stvoriti dojam koji se bitno razlikuje od dojma koji ostavlja uobičajen oblik obuće s vezicama, da će potrošač u njoj vidjeti tek još jednu varijantu dizajna obuće te da stoga neće poimati žig za koji je zatražena registracija kao pokazatelj podrijetla proizvoda. Ono je zaključilo da taj žig nema minimalni potrebni razlikovni karakter u smislu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/20
Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda
10
Think Schuhwerk je 18. svibnja 2012. u tajništvo Općeg suda podnio tužbu za poništenje sporne odluke. U prilog svojoj tužbi istaknuo je četiri tužbena razloga koji su se temeljili redom, kao prvo, na nedostatku obrazloženja u smislu članka 75. Uredbe br. 207/2009, kao drugo, na povredi članka 76. te uredbe, kao treće, na pogrešnoj primjeni članka 7. stavka 1. točke (b) navedene uredbe i, kao četvrto, na povredi načela jednakog postupanja.
11
Opći sud je pobijanom presudom u cijelosti odbio tu tužbu.
Zahtjevi stranaka pred Sudom
12
Think Schuhwerk od Suda zahtijeva da:
—
poništi pobijanu presudu;
—
prihvati njegovu tužbu u prvostupanjskom postupku, i
—
naloži OHIM‑u snošenje troškova.
13
OHIM smatra da žalbu treba odbiti i Think Schuhwerku naložiti snošenje troškova.
O žalbi
14
Na temelju članka 181. svojeg Poslovnika, kad je žalba u potpunosti ili djelomično očito nedopuštena ili očito neosnovana, Sud može u svakom trenutku na prijedlog suca izvjestitelja, nakon što sasluša nezavisnog odvjetnika, obrazloženim rješenjem odlučiti, u potpunosti ili djelomično, odbaciti odnosno odbiti tu žalbu.
15
Tu odredbu valja primijeniti u predmetnom slučaju.
16
U prilog svojoj žalbi Think Schuhwerk ističe četiri žalbena razloga. Prvi žalbeni razlog temelji se na povredi prava na saslušanje. U svome drugom žalbenom razlogu žalitelj smatra da je Opći sud povrijedio pravo kada nije prihvatio nedostatak obrazloženja sporne odluke. U trećem i četvrtom žalbenom razlogu on ističe povredu načela ispitivanja činjenica po službenoj dužnosti kao i povredu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009.
Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi prava na saslušanje
Argumentacija stranaka
17
Think Schuhwerk tvrdi da je Opći sud povrijedio njegovo pravo na saslušanje. U tom smislu on navodi da je tijekom postupka pred Općim sudom, s obzirom na to da OHIM nije podnio očitovanja na tužbu u propisanom roku, Opći sud odredio Think Schuhwerku rok da podnese očitovanja o tijeku postupka u svrhu primjene članka 122. Poslovnika Općeg suda. Think Schuhwerk je od Općeg suda tražio da donese presudu kojom prihvaća njegov tužbeni zahtjev. Međutim, potonji u pobijanoj presudi nije odlučio ni o tome da OHIM nije podnio svoja očitovanja ni o zahtjevu Think Schuhwerka da donese presudu zbog ogluhe. Osim toga, Think Schuhwerk ističe da on nije imao mogućnost zahtijevati održavanje rasprave na kojoj bi mogao iznijeti svoje stajalište o razlikovnom karakteru žiga za koji je zatražena registracija.
18
OHIM ističe da je ovaj žalbeni razlog očito neosnovan s obzirom na to da Opći sud nije uopće dužan objašnjavati strankama način odvijanja postupka.
Ocjena Suda
19
Najprije valja utvrditi da je Opći sud u točki 9. pobijane presude naveo da je Think Schuhwerk dopisom od 2. listopada 2012. podnesenim Tajništvu Općeg suda od njega tražio da donese presudu kojom prihvaća njegov tužbeni zahtjev u skladu s člankom 122. stavkom 1. Poslovnika Općeg suda. Međutim, ovim žalbenim razlogom Think Schuhwerk u biti prigovara Općem sudu da u tom smislu nije donio odluku i da nije održao raspravu prije donošenja odluke.
20
U tom smislu valja podsjetiti da prva alineja stavka 1. članka 122. tog Poslovnika određuje da ako tuženik, kojemu je tužba uredno dostavljena, ne odgovori na tužbu u propisanom obliku i roku, tužitelj može tražiti da Opći sud donese presudu kojom prihvaća tužbeni zahtjev. U skladu s drugom alinejom te odredbe taj zahtjev se dostavlja tuženiku i Opći sud može odlučiti otvoriti o tom zahtjevu usmeni dio postupka.
21
Članak 122. stavak 2. navedenog Poslovnika pobliže određuje da prije donošenja presude zbog ogluhe Opći sud, s jedne strane, ispituje dopuštenost tužbe i, s druge strane, provjerava jesu li formalnosti uredno ispunjene te čini li se zahtjev tužitelja osnovanim.
22
Iz tih odredbi proizlazi da, ako Opći sud smatra da raspolaže s dovoljno podataka da donese presudu zbog ogluhe, a dopuštenost tužbe nije sporna i formalnosti su uredno ispunjene, on provjerava osnovanost zahtjeva tužitelja i donosi presudu pri čemu nije dužan prihvatiti tužiteljev tužbeni zahtjev. Osim toga, valja ustvrditi da članak 122. Poslovnika Općeg suda ne predviđa mogućnost da stranka koja je zatražila donošenje presude kojom se prihvaća njezin tužbeni zahtjev traži održavanje rasprave niti predviđa obvezu Općeg suda da održi takvu raspravu.
23
Osim toga nesporno je da je Think Schuhwerk u svojoj tužbi koju je podnio Općem sudu iznio svoju argumentaciju o spornoj odluci i osobito o razlikovnom karakteru žiga za koji je podnesena prijava te da je u svijetlu te argumentacije Opći sud donio pobijanu presudu.
24
U tim okolnostima ovaj žalbeni razlog valja odbiti kao očito neosnovan.
Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazloženja
Argumentacija stranaka
25
Think Schuhwerk smatra da je Opći sud propustio sankcionirati povredu obveze obrazloženja od strane žalbenog vijeća. Žalbeno vijeće se u spornoj odluci temeljilo na općepoznatim činjenicama koje proizlaze iz praktičnog iskustva komercijalizacije proizvoda za široku potrošnju kao što je obuća, ali nije objasnilo zbog čega žig za koji je zatražena registracija nema razlikovni karakter. Ono dakle nije navelo činjenice koje proizlaze iz navedenog praktičnog iskustva ni učinke koje te činjenice imaju na razlikovni karakter tog žiga.
26
OHIM tvrdi da je taj prigovor očito neosnovan.
Ocjena Suda
27
U skladu s ustaljenom sudskom praksom Suda, iz članka 256. UFEU‑a, prve alineje članka 58. Statuta Suda Europske unije i članka 169. stavka 2. Poslovnika Suda proizlazi da se u žalbi mora jasno navesti osporavane dijelove presude čije se ukidanje traži kao i pravne argumente koji posebno podupiru taj zahtjev (vidjeti osobito presudu Knauf Gips/Komisija, C‑407/08 P, EU:C:2010:389, t. 43. i navedenu sudsku praksu).
28
Taj zahtjev ne ispunjava žalba koja, bez ikakve argumentacije koja bi posebno identificirala pogrešnu primjenu prava u pobijanoj presudi, samo od riječi do riječi iznosi tužbene razloge i argumente već prije iznesene pred Općim sudom. Naime, takva žalba u stvarnosti predstavlja zahtjev za preispitivanje tužbe podnesene Općem sudu, što nije u nadležnosti Suda (vidjeti osobito rješenje Abbott Laboratories/OHIM, C‑21/12 P, EU:C:2013:23, t. 85. i navedenu sudsku praksu).
29
Osim toga, žalbeni argumenti koji ne osporavaju presudu Općeg suda donesenu povodom tužbe za poništenje odluke, već odluku čije se poništenje zahtijevalo pred Općim sudom, nisu dopušteni (vidjeti rješenje Getty Images/OHIM, C‑70/13 P, EU:C:2013:875, t. 38. i navedenu sudsku praksu).
30
U predmetnom slučaju, s obzirom na to da je argumentacija Think Schuhwerka koja se temelji na povredi obveze obrazloženja usmjerena protiv sporne odluke te joj je cilj ishođenje preispitivanja tužbe podnesene Općem sudu, prvi žalbeni razlog valja odbiti kao očito nedopušten.
Treći žalbeni razlog, koji se temelji na povredi načela ispitivanja činjenica po službenoj dužnosti
Argumentacija stranaka
31
Think Schuhwerk ističe da Opći sud nije uzeo u obzir činjenicu da je žalbeno vijeće povrijedilo načelo ispitivanja činjenica po službenoj dužnosti. On tvrdi da je, kada je riječ o apsolutnim razlozima za odbijanje, OHIM na temelju članka 76. Uredbe 207/2009 bio dužan ispitati činjenice po službenoj dužnosti. Međutim, potonji je smatrao da Think Schuhwerk nije podnio dokaze o tome da relevantna javnost žig za koji je zatražena registracija poima kao pokazatelj podrijetla proizvoda. U tom smislu Think Schuhwerk pojašnjava da je on tijekom postupka pred OHIM‑om podnio različite dokumente u odnosu na koje je potonji trebao dokazati razloge zbog kojih taj žig nema razlikovni karakter.
32
OHIM tvrdi da je Opći sud odlučio o tužbenom razlogu koji se temelji na povredi načela ispitivanja činjenica po službenoj dužnosti. Međutim, u skladu s ustaljenom sudskom praksom, s obzirom da Think Schuhwerk ističe razlikovni karakter znaka za koji je zatražena registracija kao žiga, na njemu je da dokaže da taj znak ima traženi razlikovni karakter.
Ocjena Suda
33
Valja ustvrditi da je ovaj žalbeni razlog zapravo usmjeren protiv razmatranja koja je žalbeno vijeće, ili općenitije OHIM, trebalo izraziti ili ispustiti u spornoj odluci i koja sa ne nalaze u pobijanoj presudi. Osim toga Think Schuhwerk nije jasno naveo u čemu je Opći sud povrijedio pravo kada je odbio njegov tužbeni razlog koji se temeljio na povredi načela ispitivanja činjenica po službenoj dužnosti.
34
Slijedom toga, primjenom sudske prakse navedene točkama 27. do 29. ovog rješenja, ovaj žalbeni razlog valja odbiti kao očito nedopušten.
Četvrti žalbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009
Argumentacija stranaka
35
Think Schuhwerk tvrdi da je sam Opći sud, time što nije utvrdio da je OHIM povrijedio članak 7. stavak 1. točku (b) Uredbe br. 207/2009, povrijedio tu odredbu.
36
Kao prvo, on ističe da je sudska praksa navedena u točkama 31. do 33., 37. i 38. pobijane presude, koja se odnosi na znakove koji se ne razlikuju od izgleda samih proizvoda iz prijave za registraciju i koja se osobito primjenjuje na trodimenzionalne žigove koji se sastoje od izgleda samog proizvoda ili njegovog pakiranja, nije relevantna u predmetnom slučaju. Za razliku od boje vrhova čarapa završeci vezica za obuću nisu neodvojiv element te obuće. Stoga Opći sud na temelju navedene sudske prakse nije uzeo u obzir činjenicu da crveni završeci vezica za obuću mogu imati funkciju pokazatelja podrijetla proizvoda. U tom smislu Think Schuhwerk ističe da je registracija tog znaka kao žiga također bila zatražena za obuću te da ne razumije zbog čega u točki 36. pobijane presude Opći sud odlučuje samo o vezicama za obuću.
37
Također se ne može primijeniti niti sudska praksa o pozicijskim žigovima jer u predmetnom slučaju također valja uzeti u obzir „izgled boje“ žiga za koji je zatražena registracija, koji potvrđuje njegovu neovisnost u odnosu na označeni proizvod te stoga i razlikovni karakter tog žiga.
38
Slijedom toga su i Opći sud i žalbeno vijeće pogrešno primijenili stroža mjerila procjene razlikovnog karaktera od onih koja se primjenjuju na figurativne ili verbalne žigove te su pritom povrijedili sudsku praksu Suda.
39
Kao drugo, žalbeno vijeće i Opći sud pogrešno su ocijenili da stupanj pažnje relevantne javnosti nije visok kada je riječ o modnim proizvodima.
40
Kao treće, Think Schuhwerk tvrdi da Opći sud nije uzeo u obzir činjenicu da za ocjenu razlikovnog karaktera znaka za koji se traži registracija kao žiga nije važno što on znatno odstupa od norme ili običaja predmetnog sektora. U tom smislu Opći sud je pogrešno smatrao da su argumenti Think Schuhwerka koji se odnose na tržište obuće bespredmetni, iako je smatrao da je žalbeno vijeće to tržište ispravno uzelo u obzir u svom ispitivanju. Osim toga, suprotno tvrdnji Općeg suda iz točke 49. pobijane presude, Think Schuhwerk je naveo argumente koji utvrđuju da relevantna javnost uobičajeno poima boju određenih dijelova vezica za obuću kao pokazatelj komercijalnog podrijetla proizvoda.
41
Kao četvrto, Think Schuhwerk ističe da Opći sud nije uzeo u obzir činjenicu da je OHIM povrijedio načelo jednakog postupanja kada u spornoj odluci nije uzeo u obzir registracije žigova koji su usporedivi sa žigom za koji je podnesena prijava. U tom smislu nije obrazložen zaključak Općeg suda sadržan u točki 57. pobijane odluke sukladno kojem je žalbeno vijeće ispravno zaključilo da registracija nije u skladu s Uredbom br. 207/2009.
42
OHIM ističe da argumenti o različitosti oblika obuće i vezica prisutnih na tržištu i o stupnju pažnje relevantne javnosti spadaju u ocjenu činjenica te ih, slijedom toga, valja odbiti kao očito nedopuštene. Osim toga argumenti koji se odnose na neuzimanje u obzir povrede načela jednakog postupanja su nedopušteni jer im je cilj ishođenje nove ocjene činjenica.
Ocjena Suda
43
Kao prvo, valja podsjetiti da je na temelju članka 256. stavka 1. UFEU‑a i prve alineje članka 58. Statuta Suda žalba ograničena na pitanja prava. Opći sud je jedini nadležan utvrditi i ocijeniti relevantne činjenice kao i ocijeniti dokaze. Ocjenjivanje tih činjenica i dokaza ne predstavlja, osim u slučaju njihovog iskrivljavanja, pitanje prava koje je kao takvo podložno nadzoru Suda u okviru postupka povodom žalbe (vidjeti osobito presude Mag Instrument/OHIM, C‑136/02 P, EU:C:2004:592, t. 39. i Les Éditions Albert René/OHIM, C‑16/06 P, EU:C:2008:739, t. 68.).
44
Međutim, valja ustvrditi da argumenti Think Schuhwerka, koji se odnose na pitanja jesu li završeci vezica za obuću neodvojiv element te obuće i je li stupanj pažnje relevantne javnosti visok, spadaju u ocjenu činjenica za koju je nadležan Opći sud. Slijedom toga, njih valja odbiti kao očito nedopuštene.
45
Kao drugo, valja utvrditi da prvom i trećom skupinom svojih argumenata Think Schuhwerk u biti osporava ne samo zaključak do kojeg je došao Opći sud, sukladno kojem žig za koji je zatražena registracija nema razlikovni karakter u smislu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009, nego također i relevantnost sudske prakse čijom je primjenom Opći sud odbio njegov razlog koji se temelji na povredi te odredbe.
46
U tom smislu, kao prvo, valja podsjetiti da se ispitivanje Općeg suda temelji na prethodnim utvrđenjima, koja su sadržana u točkama 35. i 36. pobijane presude, sukladno kojima su završeci vezica za obuću neodvojivi od te obuće i predmetni žig se ne razlikuje od izgleda proizvoda za koji je zatražena registracija, a to su utvrđenja o činjenicama za koja Sud nije nadležan u okviru žalbe.
47
Osim toga, u skladu s ustaljenom sudskom praksom Suda razlikovni karakter žiga u smislu članka 7. stavka 1 točke (b) Uredbe br. 207/2009 treba procjenjivati, s jedne strane, u odnosu na proizvode ili usluge za koje je zatražena registracija i, s druge strane, u odnosu na percepciju koju relevantna javnost ima o njemu (presuda Audi/OHIM, C‑398/08 P, EU:C:2010:29, t. 34. i navedena sudska praksa).
48
Međutim, također u skladu s ustaljenom sudskom praksom, percepcija prosječnog potrošača nije nužno ista kod žiga koji se sastoji od izgleda samog proizvoda te kod verbalnog ili figurativnog žiga koji se sastoje od znaka koji je neovisan o izgledu proizvoda koje označava, s obzirom na to da prosječni potrošači nemaju običaj zaključivati o podrijetlu proizvoda na temelju njihovog oblika ili pakiranja, u nedostatku ikakvih grafičkih ili tekstualnih elemenata, te stoga može biti teže utvrditi razlikovni karakter takvog trodimenzionalnog žiga od onoga verbalnog ili figurativnog žiga (vidjeti presudu Henkel/OHIM, C‑144/06 P, EU:C:2007:577, t. 36. i navedenu sudsku praksu).
49
Sud je također dosljedno odlučivao da, s jedne strane, u tim okolnostima, samo žig koji znatno odstupa od norme ili običaja sektora i stoga ispunjava svoju bitnu funkciju pokazatelja porijekla ima razlikovni karakter u smislu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 207/2009. S druge strane, ta sudska praksa koja se oblikovala u odnosu na trodimenzionalne žigove koji se sastoje od izgleda samog proizvoda također vrijedi i kad je žig za koji je podnesena prijava figurativni žig koji se sastoji od dvodimenzionalnog prikaza navedenog proizvoda, uzimajući u obzir da se u takvom slučaju žig isto tako ne sastoji od znaka koji je neovisan o izgledu proizvoda koji označava (vidjeti presudu Henkel/OHIM, EU:C:2007:577, t. 37. i 38. kao i navedenu sudsku praksu).
50
Međutim, kao što proizlazi iz točaka 32. do 34. kao i 37. do 39. pobijane presude, Opći sud je naveo i primijenio upravo tu sudsku praksu u predmetnom slučaju te je na taj način potvrdio spornu odluku, a da pritom nije pogrešno primijenio pravo s obzirom na to da je u okviru svoje neovisne procjene – kao što je to napomenuto u točki 46. ovog rješenja – ustvrdio da su završeci vezica za obuću neodvojivi od obuće te da se predmetni žig ne razlikuje od izgleda proizvoda iz prijave za registraciju.
51
Iz toga slijedi da je argumentacija, sukladno kojoj je Opći sud pri ocjeni razlikovnog karaktera žiga za koji je zatražena registracija primijenio pogrešna pravna mjerila, očito neosnovana.
52
Kao drugo, s obzirom da Think Schuhwerk svojom argumentacijom osporava zaključak Općeg suda sukladno kojem taj žig nema razlikovni karakter, dovoljno je napomenuti da taj zaključak proizlazi iz činjenične procjene i da Think Schuhwerk ne navodi nikakvo iskrivljavanje činjenica ni dokaza. Stoga su primjenom sudske prakse navedene u točki 43. ovog rješenja ti argumenti očito nedopušteni.
53
Kao treće, kada je riječ o argumentima sukladno kojima Opći sud nije ispitao razlikovni karakter navedenog žiga u odnosu na proizvode iz prijave za njegovu registraciju i pogrešno je tvrdio da Think Schuhwerk nije naveo argumente koji utvrđuju da relevantna javnost uobičajeno poima završetke vezica u boji kao pokazatelj komercijalnog podrijetla proizvoda, valja ustvrditi da se oni temelje na pogrešnom tumačenju pobijane presude.
54
S jedne strane, iz točke 36. pobijane presude proizlazi da je Opći sud napomenuo da je obuća proizvod za koji je zatražena registracija i da se izraz „proizvod“ koji je Opći sud upotrijebio u navedenoj točki odnosi na obuću s vezicama.
55
S druge strane, točno je da je u točki 49. pobijane presude Opći sud tvrdio da Think Schuhwerk „nije [podnio] dokaze o tome da relevantna javnost uobičajeno poima boju određenih dijelova vezica za obuću kao pokazatelj komercijalnog podrijetla“. Međutim, iz zajedničkog tumačenja točaka 46. do 49. pobijane presude, pri čemu točka 49. čini zaključak, proizlazi da je Opći sud time, u skladu s analizom argumenata Think Schuhwerka koja je sadržana u navedenim točkama, samo smatrao da argumentacija i dokazi koje je potonji podnio ne dopuštaju zaključak o razlikovnom karakteru žiga za koji je zatražena registracija. Stoga Opći sud nije ni na koji način ustvrdio da Think Schuhwerk nije naveo nikakav argument koji utvrđuje navedeni razlikovni karakter.
56
Slijedom toga, prvu i treću skupinu argumenata Think Schuhwerka valja odbiti kao djelomično očito nedopuštene i djelomično očito neosnovane.
57
Kao treće, kada je riječ o navodnoj povredi načela jednakog postupanja i obveze obrazloženja, valja istaknuti da je Opći sud u točkama 55. i 56. pobijane presude podsjetio na ustaljenu sudsku praksu Suda u skladu s kojom, uzimajući u obzir načela jednakog postupanja i dobre uprave, ako je OHIM, prilikom ispitivanja prijave za registraciju žiga Zajednice, dužan uzeti u obzir već donesene odluke o sličnim prijavama, ta načela treba uskladiti s poštovanjem načela zakonitosti i da, slijedom toga, osobito zbog razloga pravne sigurnosti i dobre uprave, ispitivanje svih prijava za registraciju mora biti strogo i potpuno te se provoditi u svakom pojedinom slučaju radi izbjegavanja nepravilne registracije žigova (vidjeti u tom smislu presudu Agencja Wydawnicza Technopol/OHIM, C‑51/10 P, EU:C:2011:139, t. 74. do 77.).
58
Stoga, s obzirom na to da je Opći sud ustvrdio da je žalbeno vijeće ispravno odlučilo da je u odnosu na proizvode za koje je registracija zatražena i u odnosu na percepciju zainteresiranih osoba predmetna prijava za registraciju spriječena razlogom odbijanja sadržanim u članku 7. stavku 1. točki (b) Uredbe br. 207/2009, on je mogao odbiti tužbeni razlog koji se temelji na povredi navedenog načela i pritom ne povrijediti pravo.
59
Stoga je argumentacija Think Schuhwerka koja se temelji na povredi načela jednakog postupanja očito neosnovana.
60
Osim toga, imajući na umu da je Opći sud u točkama 29. do 53. pobijane presude ispitao tužbeni razlog koji se temelji na pogrešnoj primjeni članka 7. stavka 1. točke (b) navedene uredbe i tako ga obrazloženo odbio, navodna povreda obveze obrazloženja također očito nije utvrđena.
61
Stoga ovaj žalbeni razlog treba odbiti kao djelomično očito nedopušten i kao djelomično očito neosnovan.
62
Iz prethodnih razmatranja proizlazi da žalbu valja u cijelosti odbiti kao djelomično očito nedopuštenu i djelomično očito neosnovanu.
Troškovi
63
U skladu s člankom 138. stavkom 1. Poslovnika Suda koji se primjenjuje na postupak povodom žalbe na temelju članka 184. stavka 1. tog Poslovnika, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da je OHIM postavio zahtjev da se Think Schuhwerku naloži snošenje troškova i da ovaj nije uspio u svojim zahtjevima, Think Schuhwerku se nalaže snošenje troškova.
Slijedom navedenoga, Sud (osmo vijeće) rješava:
1.
Žalba se odbija.
2.
Think Schuhwerk GmbH nalaže se snošenje troškova.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački.