Žalba koju je 8. travnja 2025. podnio Andrey Melnichenko protiv presude Općeg suda (prvo vijeće) od 22. siječnja 2025. u predmetu T-271/22, Melnichenko/Vijeće
(predmet C-270/25 P)
Jezik postupka: engleski
Stranke
Žalitelj: Andrey Melnichenko (zastupnici: A. Miron, D. Müller, H. Bajer Pellet, C. Zatschler SC, A. Beauchemin, avocats)
Druge stranke u postupku: Vijeće Europske unije i Europska komisija
Žalbeni zahtjevi
Žalitelj od Suda zahtijeva da:
u cijelosti ukine presudu Općeg suda od 22. siječnja 2025., Melnichenko/ Vijeće, T-271/22; i
odluči o osnovanosti tužbe i poništi pobijane akte, u dijelu u kojem se odnose na žalitelja; i
naloži Vijeću snošenje troškova postupaka u oba stupnja; ili
podredno, vrati predmet Općem sudu.
Žalbeni razlozi i glavni argumenti
1. Opći sud pogriješio je smatrajući da članak 215. UFEU-a dopušta uvođenje mjera ograničavanja strankama koje nisu povezane s primarnim ciljem ili situacijom protiv koje se u ovom slučaju bore.
Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava u pogledu utvrđivanja pravne osnove za mjere ograničavanja.
Zanemarujući zahtjeve utvrđene pravnom osnovom, Opći sud je pogrešno protumačio kriterij (g) na način da ne zahtijeva vezu s Vladom Ruske Federacije ili sa situacijom protiv koje se u ovom slučaju bori.
2. Opći sud pogriješio je u svojoj ocjeni primjerenosti i razmjernosti pobijanih akata.
Opći sud nije proveo „potpuni nadzorˮ pobijanih akata te je time prekršio pravo EU-a i sudsku praksu Suda. Opći sud nije uspio pravilno procijeniti jesu li mjere ograničavanja potrebne i odgovaraju li zaista ciljevima koje Vijeće nastoji postići.
Opći sud pogriješio je u svojoj ocjeni razmjernosti pobijanih akata u posebnoj situaciji žalitelja time što nije proveo nikakvo ispitivanje o tome odgovaraju li pobijani akti zaista navedenom cilju ili jesu li dovoljno povezani s njim, ili u kojoj bi mjeri žaliteljevo imenovanje doprinijelo ciljevima Vijeća.
3. Opći sud je pogrešno protumačio i primijenio kriterij (g) u odnosu na žalitelja.
Opći sud prekršio je pravo EU tumačeći kriterij (g) na način da zahtjeva samo utvrđivanje „ekonomskih interesa“ za kvalificiranje kao „vodeće poslovne osobe“. Tekst i kontekst kriterija (g) ne dopuštaju takvo tumačenje.
Opći sud je zanemario svojstvena ograničenja sudskog nadzora prema članku 263. UFEU-a zamijenivši vlastitu ocjenu ocjenom Vijeća, kako je sadržana u pobijanim aktima.
Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava zbog toga što je iz činjenice da je žalitelj bio diskrecijski korisnik Firstline Trusta izveo pravni zaključak da Vijeće nije pogriješilo u ocjeni utvrdivši da je on bio „vlasnik“ EuroChema i SUEK-a u svrhu kriterija (g).
Opći sud je iskrivio dokaze kada je zaključio da je žalitelj bio „osnivačˮ Firstline Trusta.
4. Opći sud je pogriješio smatrajući da povlačenje žalitelja iz Trusta nije predstavljalo promjenu u njegovoj situaciji te ne priznajući žaliteljevu suprugu kao zasebnu osobu.
5. Zahtjev Općeg suda za prijenos trećoj strani nameće nezakonit, nerazmjeran i neostvariv uvjet za brisanje s popisa, time što se krše temeljna prava i prekoračuju zakonske granice mjera ograničavanja.
Opći sud prekršio je pravo EU-a time što je od žalitelja zahtijevao da prenese EuroChem ili SUEK trećoj strani. Budući da nema pravo ni sredstvo za takav prijenos, Opći sud zamrzava njegov položaj i zanemaruje temeljnu preventivnu, privremenu i reverzibilnu prirodu mjera ograničavanja.
Opći sud je nadalje prekršio pravo EU-a s obzirom na to da konačni prijenos na treću stranu predstavlja nerazmjerno i nepodnošljivo miješanje u pravo vlasništva, narušavajući samu bit tog prava. Takvo ograničenje nije predviđeno zakonom niti je privremeno ni reverzibilno.
____________