62021CJ0701_RES
Spojeni predmeti C-701/21 P i C-739/21 P
Mytilinaios AE – Omilos Epicheiriseon
protiv
Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)iEuropske komisije
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 22. veljače 2024.
„Žalba – Državne potpore – Članak 107. UFEU-a – Pojam ‚potpora’ – Prednost – Kriterij privatnog ulagača – Arbitražna odluka kojom se utvrđuju niže tarife električne energije – Pripisivost arbitražne odluke državi – Uredba (EU) 2015/1589 – Članak 4. stavak 2. – Odluka kojom se utvrđuje da mjera ne čini potporu”
Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Pravni interes – Komisijina odluka kojom se utvrđuje nepostojanje potpore bez pokretanja službenog istražnog postupka – Tužba radi očuvanja postupovnih prava zainteresiranih osoba – Tužba koju je podnijelo poduzeće koje kontrolira država članica – Dopuštenost
(čl. 108. st. 2. i 3. i čl. 263. st. 4. UFEU-a; Uredba Vijeća 2015/1589 čl. 1. t. (h))
(t. 56. -64.)
Potpore koje dodjeljuju države – Pojam – Dodjeljivanje prednosti koje se može pripisati državi – Sudjelovanje arbitražnog suda u određivanju tarife za električnu energiju – Odluka poduzeća pod nadzorom države da sklopi arbitražni sporazum – Odluka koja može predstavljati državnu potporu – Arbitražna odluka koju je donio ugovorni arbitražni sud – Arbitražna odluka koja nije mjera koja se može pripisati državi
(čl. 107. st. 1. UFEU-a)
(t. 96.-114.)
Kratak prikaz
Sud je prihvatio žalbe podnesene protiv presude Općeg suda (
1
) kojom je poništeno nekoliko akata Komisije u kojima je ona zaključila da arbitražna odluka kojom se određuje tarifa za opskrbu električnom energijom koja se primjenjuje na grčkog proizvođača aluminija Mytilinaios AE – Omilos Epicheiriseon (u daljnjem tekstu: „Mytilinaios”) nije sadržavala dodjelu državne potpore. Prema mišljenju Suda, Opći sud počinio je pogrešku koja se tiče prava time što je navedenu arbitražnu odluku kvalificirao kao državnu mjeru koja može predstavljati državnu potporu.
Društvo Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), proizvođač i opskrbljivač električnom energijom pod kontrolom grčke države, i Mytilinaios, koji je njegov glavni klijent, uključeni su u dugotrajan spor u vezi s tarifom za opskrbu električnom energijom koju DEI naplaćuje Mytilinaiosu jer se te stranke ne slažu o iznosu te tarife. U okviru arbitražnog sporazuma potpisanog 16. studenoga 2011. obje su se stranke sporazumjele da će rješavanje svojeg spora povjeriti Rythmistiki Archi Energeiasu (grčko regulatorno tijelo za energiju, Grčka, u daljnjem tekstu: RAE) pri kojem je na temelju grčkog zakona uspostavljena stalna arbitraža (u daljnjem tekstu: RAE arbitražni sud). Potonjem je povjeren zadatak da na temelju pregovora između DEI‑ja i društva Mytilinaios odredi tarifu opskrbe električnom energijom koja odgovara posebnim značajkama Mytilinaiosa i pokriva barem troškove koje je snosio DEI.
Odlukom od 31. listopada 2013. (u daljnjem tekstu: arbitražna odluka) arbitražni sud RAE-a odredio je tarifu za električnu energiju primjenjivu na Mytilinaios. Efeteio Athinon (Žalbeni sud u Ateni, Grčka) odbio je tužbu koju je DEI podnio protiv te arbitražne odluke.
DEI je 23. prosinca 2013. podnio pritužbu Europskoj komisiji tvrdeći da arbitražna odluka predstavlja nezakonitu državnu potporu jer ga je predmetna tarifa obvezivala da društvu Mytilinaios isporuči električnu energiju po cijeni nižoj od njegovih troškova. Dopisom od 12. lipnja 2014. (u daljnjem tekstu: sporni dopis) Komisija je obavijestila DEI o obustavi postupka po njegovoj pritužbi.
Nakon tog dopisa DEI je Općem sudu podnio tužbu za poništenje spornog dopisa, upisanu pod brojem T-639/14.
Tijekom tog postupka Komisija je odlukom od 25. ožujka 2015. (u daljnjem tekstu: prva sporna odluka) (
2
) povukla i zamijenila sporni dopis. U toj je odluci smatrala da arbitražna odluka ne predstavlja potporu u korist društva Mytilinaios jer je DEI-jevo dobrovoljno podnošenje spora arbitraži odgovaralo ponašanju razumnog ulagača u tržišnom gospodarstvu i stoga nije sadržavalo prednost dodijeljenu Mytilinaiosu.
DEI je potom Općem sudu podnio tužbu, upisanu pod brojem T-352/15, za poništenje prve sporne odluke.
Rješenjem od 9. veljače 2016. Opći sud utvrdio je da treba obustaviti postupak povodom tužbe u predmetu T-639/14. Međutim, odlučujući o žalbi, Sud (
3
) je ukinuo to rješenje i vratio predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje gdje je on upisan pod brojem T-639/14 RENV.
Komisija je 14. kolovoza 2017. donijela drugu odluku (u daljnjem tekstu: druga sporna odluka) (
4
), kojom se stavljaju izvan snage i zamjenjuju sporni dopis i prva sporna odluka. Oslanjajući se na razloge koji su istovjetni onima iznesenima u prvoj spornoj odluci, ta druga odluka potvrđuje da arbitražna odluka ne sadržava dodjelu državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
DEI je Općem sudu ponovno podnio tužbu za poništenje sporne druge odluke upisane pod brojem T-740/17.
Nakon što je spojilo tri predmeta u tijeku, treće prošireno vijeće Općeg suda prihvatilo je tri tužbe koje je podnio DEI i poništilo sporni dopis i prvu i drugu spornu odluku.
U svojoj je presudi Opći sud smatrao da je Komisija trebala pokrenuti službeni istražni postupak na temelju članka 108. stavka 2. UFEU-a kako bi provjerila sadržaj arbitražne odluke s gledišta eventualne dodjele državne potpore, s obzirom na to da se arbitražni sud RAE može izjednačiti s redovnim državnim sudom i da iz sudske prakse proizlazi da se prednost koju je takav sud dodijelio stranci u sporu može analizirati kao dodjela državne potpore.
Mytilinaios i Komisija podnijeli su Sudu žalbe protiv te presude.
Ocjena Suda
U potporu svojim žalbama Mytilinaios i Komisija ističu, među ostalim, da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je presudio da se arbitražni sud RAE može izjednačiti s redovnim državnim sudom, što bi imalo za posljedicu utvrđivanje arbitražne odluke kao državne mjere koja može predstavljati državnu potporu.
U tom pogledu Sud je istaknuo, kao prvo, da kriteriji koje je Opći sud utvrdio u prilog izjednačavanju arbitražnog suda RAE s redovnim državnim sudom ne omogućuju razlikovanje arbitražnog suda RAE od bilo kojeg drugog ugovornog arbitražnog suda. U tom pogledu Sud naglašava da je jedini kriterij, na koji se poziva Opći sud, koji može odrediti arbitražni sud RAE s obzirom na druge ugovorne arbitražne sudove okolnost da njegovi arbitri, odabrani s popisa utvrđenog odlukom predsjednika RAE-a, moraju opravdati svoju neovisnost i nepristranost prije nego li ih se imenuje. Međutim, na temelju same te okolnosti ne može se zaključiti da se taj arbitražni sud razlikuje od bilo kojeg drugog ugovornog arbitražnog suda jer je ona samo isključivo postupovni element koji ne utječe na funkciju ili prirodu tog suda.
Kao drugo, Sud je smatrao da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što nije provjerio ima li arbitražni sud RAE, kao što je to u načelu slučaj sa sudovima koji su dio državnog pravosudnog sustava, obveznu nadležnost koja stoga ne ovisi samo o volji stranaka.
S obzirom na prethodno navedeno, Sud je utvrdio da je Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava time što je presudio da se arbitražni sud RAE-a može izjednačiti s redovnim sudom i da je arbitražna odluka državna mjera koja može predstavljati državnu potporu.
Tu ocjenu ne može dovesti u pitanje činjenica da je Sud u presudi Komisija/European Food i dr. (
5
) potvrdio da je Komisija nadležna nadzirati predstavlja li naknada koju je Rumunjska isplatila švedskim ulagačima u okviru izvršenja arbitražne odluke državnu potporu.
U tom pogledu Sud je naglasio, s jedne strane, da je arbitražni sud koji je donio predmetnu arbitražnu odluku u predmetu Komisija/European Food i dr. osnovan na temelju bilateralnog ugovora o ulaganju sklopljenog između Kraljevine Švedske i Rumunjske. Međutim, kako proizlazi iz ustaljene sudske prakse, pristanak države članice da se spor protiv nje može podnijeti u okviru arbitražnog postupka uspostavljenog bilateralnim ugovorom o ulaganju, za razliku od pristanka danog u okviru ugovornog arbitražnog postupka, ne proizlazi iz posebnog sporazuma koji odražava autonomiju volje dotičnih stranaka, već iz ugovora sklopljenog između dviju država u okviru kojeg su one općenito i unaprijed pristale izuzeti iz nadležnosti vlastitih sudova sporove koji se mogu odnositi na tumačenje ili primjenu prava Unije u korist arbitražnog postupka. S druge strane, u presudi Komisija/European Food i dr. Sud se nije izjasnio o pitanju predstavlja li arbitražna odluka o kojoj je riječ u tom predmetu državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
Štoviše, okolnost da je u ovom slučaju Žalbeni sud u Ateni odbio DEI-jevu tužbu za poništenje arbitražne odluke ne znači da se ta odluka samo zbog toga može pripisati Grčkoj Državi. Naime, sudski nadzor koji provodi taj sud odnosi se samo na zakonitost arbitražne odluke, koja ostaje akt koji se može pripisati samo arbitražnom vijeću koje ju je donijelo. Osim toga, uvođenje državne potpore kao takvo ne može proizlaziti iz sudske odluke, s obzirom na to da takvo uvođenje ovisi o ocjeni svrhovitosti koja nema veze sa zadaćama suda.
S obzirom na prethodno navedeno, Sud je zaključio da je, uzimajući u obzir osobitosti spora između DEI‑ja i Mytilinaiosa i posebnost zadaće povjerene arbitražnom sudu RAE-a, Komisija mogla valjano smatrati, s jedne strane, da je jedina državna mjera koja može činiti državnu potporu bila DEI-jeva odluka da sklopi arbitražni sporazum s Mytilinaiosom i, s druge strane, da je, kako bi se saznalo je li tom odlukom dodijeljena prednost društvu Mytilinaios, trebalo provjeriti bi li privatni subjekt u normalnim tržišnim uvjetima donio navedenu odluku pod istim uvjetima.
U tim okolnostima Sud je ukinuo presudu Općeg suda i vratio mu tri predmeta kako bi odlučio o tužbenim razlozima o kojima nije odlučio.
(
1
)	Presuda od 22. rujna 2021., DEI/Komisija (T‑639/14 RENV, T‑352/15 i T‑740/17, EU:T:2021:604)
(
2
)	Odluka Komisije C(2015) 1942 final od 14. kolovoza 2017. (predmet SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Grčka – Navodna državna potpora u korist društva Alouminion SA u obliku tarifa električne energije nižih od troškova nakon arbitražne presude) (SL 2015., C 219, str. 2.)
(
3
)	Presuda od 31. svibnja 2017., DEI/Komisija (C-228/16 P, EU:C:2017:409)
(
4
)	Odluka C(2017) 5622 final od 14. kolovoza 2017. (predmet SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) Grčka - Navodna državna potpora u korist društva Alouminion SA u obliku tarifa električne energije nižih od troškova nakon arbitražne presude) (SL 2017., C 291, str. 2.)
(
5
)	Presuda od 25. siječnja 2022., Komisija/ European Food i dr. (C-137/19 P, EU:C:2022:50)