(Asia C‑528/24, Boothnesse)(i)
LQ,
NT ja RM
(Ennakkoratkaisupyyntö – Supreme Court (Irlanti))
Unionin tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 23.4.2026
Ennakkoratkaisupyyntö – Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan välinen kauppa- ja yhteistyösopimus – Henkilön luovuttaminen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan syytetoimenpiteitä varten – 524 artiklan 2 kohta – 604 artiklan c alakohta – Todellinen riski perusoikeuksien suojelulle – Sääntö nro 625 – Erityissääntö – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artikla – Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin
Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa – Kauppa- ja yhteistyösopimus Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa – Tuomittujen tai epäiltyjen henkilöiden luovuttaminen pidätysmääräyksen antaneille oikeusviranomaisille – Pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa muusta kuin mainitussa pidätysmääräyksessä tarkoitetusta rikkomisesta vapaudenmenetykseen tuomitusta henkilöstä annettu pidätysmääräys – Erityissäännön rikkomisen vaara luovuttamisen yhteydessä – Olosuhde, joka ei riitä perusteeksi pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta kieltäytymiselle – Poikkeus – Erityissäännön rikkominen, josta voi aiheutua todellinen vaara kyseessä olevan henkilön perusoikeuksien suojelulle – Oikeussuojakeinojen puuttuminen tämän säännön rikkomisen riitauttamiseksi – Tehokkaita oikeussuojakeinoja koskevan oikeuden loukkaamisen vaara
(Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan 1 kohta; EU:n ja Euratomin sekä Yhdistyneen kuningaskunnan välisen kauppa- ja yhteistyösopimuksen 524 artiklan 2 kohta ja 596, 600, 601 artikla, 604 artiklan c kohta ja 625 artikla)
(ks. 25, 27–29, 54–56, 58–60 ja 63–65 kohta sekä tuomiolauselma)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuin, jolle Supreme Court (ylin tuomioistuin, Irlanti) on esittänyt ennakkoratkaisupyynnön, toteaa, että vaara siitä, että pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa rikotaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kanssa tehdyn kauppa- ja yhteistyösopimuksen (kauppa- ja yhteistyösopimus)(1) 625 artiklan 2 kohdassa määrättyä erityissääntöä, ei sellaisenaan ole peruste täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen kieltäytymiselle kyseisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta.
Vuonna 2021 LQ, NT ja RM, joita vastaan on Yhdistyneessä kuningaskunnassa nostettu syyte petoksesta, johon he ovat syyllistyneet yhtiön yhteisomistajina ja hallituksen jäseninä, tuomittiin kukin kuuden kuukauden vankeusrangaistukseen oikeuden halventamisesta sen jälkeen, kun he olivat jättäneet noudattamatta varojen jäädyttämistä koskevia toimenpiteitä, joista englantilainen tuomioistuin oli määrännyt mainittujen syytteiden yhteydessä. Tällainen rikkominen ei ole Yhdistyneen kuningaskunnan oikeudessa luonteeltaan rikosoikeudellinen.
Seuraavana vuonna Portsmouth Magistrates Courtin (Portsmouthin rikostuomioistuin, Yhdistynyt kuningaskunta), joka toimi asiassa oikeusviranomaisena, antoi kauppa- ja yhteistyösopimuksen perusteella kolme pidätysmääräystä, joissa vaadittiin näiden henkilöiden luovuttamista, jotta heitä vastaan voitaisiin nostaa syyte petosrikoksista.
Heidät pidätettiin sittemmin Irlannissa, ja asia saatettiin High Courtin käsiteltäväksi. Mainittu tuomioistuin määräsi heidät luovutettavaksi Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
LQ, NT ja RM valittivat tämän jälkeen ennakkoratkaisua pyytäneeseen tuomioistuimeen ja väittivät, että tällainen luovuttaminen altistaisi kunkin heistä suorittamaan kuuden kuukauden vankeusrangaistuksen rikkomisesta, josta ei ole annettu heitä koskevia pidätysmääräyksiä. Heidän luovuttamisensa rikkoisi täten kauppa- ja yhteistyösopimuksen 625 artiklassa olevaa erityissääntöä, jossa lähtökohtaisesti kielletään vapaudenmenetyksen käsittäviin syytetoimiin ryhtyminen rikkomisista, jotka ovat tapahtuneet ennen luovuttamista ja joihin etsityn henkilön luovuttaminen ei perustu.
Tässä yhteydessä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin päätti lykätä asian käsittelyä ja tiedustella unionin tuomioistuimelta, velvoitetaanko vai sallitaanko kauppa- ja yhteistyösopimuksen 625 artiklassa tällaisissa olosuhteissa täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen kieltäytyvän kyseisen sopimuksen perusteella annetun pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Kauppa- ja yhteistyösopimuksen 625 artiklan sanamuodon mukaisen, kontekstuaalisen ja teleologisen tulkinnan perusteella unionin tuomioistuin toteaa, että se seikka, että tämän sopimuksen perusteella annetun pidätysmääräyksen kohteena oleva henkilö on tuomittu pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa vapaudenmenetyksen käsittävään rangaistukseen toisesta rikkomisesta, joka ei ole mainitun pidätysmääräyksen kohteena, ei sellaisenaan anna toimivaltaiselle oikeusviranomaiselle mahdollisuutta kieltäytyä pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta.
Ensinnäkään kauppa- ja yhteistyösopimuksen 625 artiklan 1 kohdan sanamuodosta ei mitenkään ilmene, että täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen olisi ennen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoa koskevan päätöksen tekemistä tarkistettava, että pidätysmääräyksen antaneen valtion viranomaiset noudattavat kyseisessä määräyksessä vahvistettua erityissääntöä, tai että sillä olisi velvollisuus tai mahdollisuus kieltäytyä sen täytäntöönpanosta, jos sillä on tiedossaan seikkoja, jotka osoittavat, että tätä sääntöä ei noudateta, jos etsitty henkilö luovutetaan.
Samoin se, että täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen suostumusta siihen, että erityissäännöstä poiketaan kyseisessä sopimuksessa määrätyin edellytyksin, pyydetään lähtökohtaisesti etsityn henkilön luovuttamisen jälkeen, on myös osoitus siitä, että tämän säännön noudattamista ei ole tarkoitus tutkia ennen luovuttamista eikä sillä näin ollen voida perustella luovuttamisesta kieltäytymistä.
Kauppa- ja yhteistyösopimuksen määräyksissä ei myöskään määrätä pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta kieltäytymisen perusteista, jotka perustuisivat siihen, että pidätysmääräyksen antaneen valtion viranomaiset ovat rikkoneet erityissääntöä tai muita tämän sopimuksen sääntöjä.
Lopuksi kauppa- ja yhteistyösopimuksella käyttöön otetun luovuttamismekanismin tehokkuus vaarantuisi, jos täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen olisi ennen kuin se lausuu kyseisen sopimuksen perusteella annetun pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta tarkistettava, noudatetaanko pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa käytännössä täysimääräisesti tätä mekanismia koskevia sopimuksen määräyksiä.
Täytäntöönpanosta vastaava oikeusviranomainen ei kuitenkaan voi määrätä etsittyä henkilöä luovutettavaksi, jos se katsoo asianmukaisen tutkinnan perusteella, että on perusteltuja syitä olettaa, että hänen perusoikeuksiensa suojaan kohdistuisi todellinen vaara, jos hänet luovutettaisiin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Vaikka erityissäännön noudattamista koskeva vaatimus ei ole perusoikeus ja vaikka tämän säännön rikkomisen vaara ei sellaisenaan riitä oikeuttamaan kauppa- ja yhteistyösopimuksen perusteella annetun pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta kieltäytymistä, tällaisella vaaralla voi olla muiden seikkojen ohella merkitystä arvioitaessa sitä, onko perusoikeuksien suojalle olemassa todellinen vaara.
Täytäntöönpanosta vastaavan oikeusviranomaisen on siis kieltäydyttävä tällaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanosta tilanteessa, jossa tämän säännön ennakoitavissa oleva rikkominen aiheuttaisi todellisen vaaran siitä, että etsityn henkilön perusoikeuksia, joihin kuuluu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklassa vahvistettu oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin tuomioistuimessa, loukataan myöhemmin. Tätä 47 artiklaa rikottaisiin muun muassa, jos henkilöllä ei ole pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa käytettävissään mitään oikeussuojakeinoa, joiden avulla hän voisi vedota erityissäännön väitettyyn rikkomiseen.
i      Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.
1      Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan välinen kauppa- ja yhteistyösopimus (EUVL 2021, L 149, s. 10).