62013CO0521_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C‑521/13 P,
jossa on kyse Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 56 artiklaan perustuvasta valituksesta, joka on pantu vireille 27.9.2013,
Think Schuhwerk GmbH, kotipaikka Kopfing (Itävalta), edustajanaan Rechtsanwalt M. Gail,
valittajana,
ja jossa vastapuolena on
sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehenään G. Schneider,
vastaajana ensimmäisessä oikeusasteessa,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja C. G. Fernlund sekä tuomarit A. Ó Caoimh ja E. Jarašiūnas (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: M. Szpunar,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian perustellulla määräyksellä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 181 artiklan mukaisesti,
on antanut seuraavan
Tuomion perustelut
määräyksen
1. Think Schuhwerk GmbH (jäljempänä Think Schuhwerk) vaatii valituksellaan unionin tuomioistuinta kumoamaan unionin yleisen tuomioistuimen tuomion Think Schuhwerk v. SMHV (Kengännauhojen punaiset päät) (T‑208/12, EU:T:2013:376, jäljempänä valituksenalainen tuomio), jolla unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valittajan kanteen, jolla vaadittiin kumottavaksi sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) ensimmäisen valituslautakunnan 23.2.2012 tekemä päätös (asia R 1552/2011-1) hakemuksesta kengännauhojen punaisista päistä muodostuvan merkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi (jäljempänä riidanalainen päätös).
Asiaa koskevat oikeussäännöt
2. Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1) 7 artiklan, jonka otsikko on ˮEhdottomat hylkäysperusteetˮ, 1 kohdan b alakohdassa säädetään seuraavaa:
ˮSeuraavia merkkejä ei rekisteröidä:
– –
b) tavaramerkit, joilta puuttuu erottamiskyky.ˮ
Tosiseikat
3. Think Schuhwerk teki 10.5.2010 SMHV:lle rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevan hakemuksen.
4. Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haettiin, on seuraava merkki:
>image>15
5. Kyseistä tavaramerkkiä kuvailtiin rekisteröintihakemuksessa seuraavalla tavalla: ˮSuojaa haetaan kengille ja kengännauhoille, joiden päät ovat punaiset.ˮ
6. Tavarat, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä haettiin, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkaan 25, ja ne vastaavat seuraavaa kuvausta: ”Jalkineet, etenkin kengännauhat.”
7. Tutkija epäsi 22.6.2011 tekemällään päätöksellä rekisteröinnin kaikkien tavaroiden osalta sillä perusteella, että kyseessä olevalta tavaramerkiltä puuttui asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti erottamiskyky.
8. Think Schuhwerk teki 26.7.2011 tutkijan päätöksestä valituksen SMHV:lle.
9. SMHV:n ensimmäinen valituslautakunta (jäljempänä valituslautakunta) hylkäsi valituksen riidanalaisella päätöksellä. Valituslautakunta katsoi, ettei kengännauhojen punaisten päiden käyttö tuota vaikutelmaa, joka eroaisi huomattavasti nauhakenkien tavanomaisesta ulkoasusta, ja että kuluttaja näkee siinä vain toisenlaisen kenkämallin eikä hän siten miellä rekisteröitäväksi haettua tavaramerkkiä osoitukseksi tavaroiden alkuperästä. Valituslautakunta totesi, ettei kyseisellä tavaramerkillä ollut edes vähäistä asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa edellytettyä erottamiskykyä.
Oikeudenkäyntimenettely unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituksenalainen tuomio
10. Think Schuhwerk nosti unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 18.5.2012 toimittamallaan kannekirjelmällä kanteen riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi. Se vetosi kanteensa tueksi neljään kanneperusteeseen, joista ensimmäinen koski asetuksen N:o 207/2009 75 artiklassa tarkoitettua perustelujen puutteellisuutta, toinen kyseisen asetuksen 76 artiklan rikkomista, kolmas mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellistä soveltamista ja neljäs yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista.
11. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi valituksenalaisella tuomiolla kyseisen kanteen.
Asianosaisten vaatimukset unionin tuomioistuimessa
12. Think Schuhwerk vaatii unionin tuomioistuinta
– kumoamaan valituksenalaisen tuomion
– hyväksymään sen ensimmäisessä oikeusasteessa nostaman kanteen ja
– velvoittamaan SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
13. SMHV vaatii valituksen hylkäämistä ja Think Schuhwerkin velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Valitus
14. Jos valituksen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat kokonaan tai osaksi taikka valitus on kokonaan tai osaksi selvästi perusteeton, unionin tuomioistuin voi työjärjestyksensä 181 artiklan nojalla esittelevän tuomarin ehdotuksesta julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa perustellulla määräyksellä jättää sen tutkimatta tai hylätä sen kokonaan tai osaksi.
15. Kyseistä määräystä on sovellettava käsiteltävään asiaan.
16. Think Schuhwerk vetoaa valituksensa tueksi neljään valitusperusteeseen. Ensimmäinen valitusperuste perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen. Toisessa valitusperusteessaan valittaja katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättäessään toteamatta riidanalaisen päätöksen perustelut puutteellisiksi. Kolmannessa valitusperusteessa valittaja vetoaa tosiseikkojen viran puolesta tutkimista koskevan periaatteen loukkaamiseen ja neljännessä asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen.
Ensimmäinen valitusperuste, joka perustuu kuulluksi tulemista koskevan oikeuden loukkaamiseen
Asianosaisten lausumat
17. Think Schuhwerk väittää, että unionin yleinen tuomioistuin loukkasi sen oikeutta tulla kuulluksi. Se huomauttaa tässä yhteydessä, että koska SMHV ei ollut esittänyt unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäynnissä huomautuksia kanteesta säädetyssä määräajassa, unionin yleinen tuomioistuin ilmoitti Think Schuhwerkille määräajan, jossa sen olisi esitettävä huomautuksensa oikeudenkäynnin jatkamisesta unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artiklan soveltamiseksi. Think Schuhwerk vaati unionin yleiseltä tuomioistuimelta yksipuolista tuomiota. Unionin yleinen tuomioistuin ei kuitenkaan lausunut valituksenalaisessa tuomiossa siitä, ettei SMHV esittänyt huomautuksiaan, eikä Think Schuhwerkin vaatimuksesta antaa asiassa yksipuolinen tuomio. Think Schuhwerk väittää lisäksi, ettei sillä ollut mahdollisuutta pyytää suullisen käsittelyn pitämistä voidakseen esittää näkemyksensä rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin erottamiskyvystä.
18. SMHV väittää, että tämä valitusperuste on selvästi perusteeton, koska unionin yleisen tuomioistuimen velvollisuutena ei muun muassa ole selittää asianosaisille, miten oikeudenkäynti etenee.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
19. Aluksi on todettava, että unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 9 kohdassa, että Think Schuhwerk oli vaatinut unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 2.10.2012 toimittamallaan kirjeellä yksipuolista tuomiota unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Think Schuhwerk moittii esillä olevassa valitusperusteessa unionin yleistä tuomioistuinta siltikin pääasiallisesti siitä, ettei tämä antanut yksipuolista tuomiosta eikä pitänyt suullista käsittelyä ennen ratkaisun julistamista.
20. Tässä yhteydessä on muistutettava, että kyseisen työjärjestyksen 122 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määrätään, että jos oikeassa järjestyksessä haastettu vastaaja ei anna vastinetta kanteeseen määrättyjen menettelytapojen mukaisesti tai määrätyssä ajassa, kantaja voi vaatia unionin yleiseltä tuomioistuimelta yksipuolista tuomiota. Kyseisen määräyksen toisen alakohdan mukaan tämä hakemus annetaan tiedoksi vastaajalle ja unionin yleinen tuomioistuin voi pyynnöstä päättää aloittaa suullisen käsittelyn.
21. Mainitun työjärjestyksen 122 artiklan 2 kohdassa täsmennetään, että ennen yksipuolisen tuomion antamista unionin yleinen tuomioistuin yhtäältä tutkii kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ja toisaalta tarkastaa, onko muotovaatimukset täytetty asianmukaisesti ja ovatko kantajan vaatimukset ilmeisesti perusteltuja.
22. Näistä määräyksistä ilmenee, että jos unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että sillä on käytettävissään riittävät tiedot yksipuolisen tuomion antamiseksi eikä kanteen tutkittavaksi ottamisesta ole epäilystä ja muotovaatimukset on täytetty asianmukaisesti, se tarkastaa kantajan vaatimusten perusteltavuuden ja antaa tuomionsa, ilman että sillä on kuitenkaan velvollisuus hyväksyä kyseiset vaatimukset. Lisäksi on todettava, ettei unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 122 artiklassa määrätä yksipuolista tuomiota vaatineella asianosaisella olevasta mahdollisuudesta vaatia suullisen käsittelyn pitämistä eikä myöskään unionin yleisellä tuomioistuimella olevasta velvollisuudesta pitää tällainen käsittely.
23. Lisäksi on kiistatonta, että Think Schuhwerk esitti väitteensä riidanalaisesta päätöksestä ja muun muassa rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin erottamiskyvystä unionin yleisessä tuomioistuimessa nostamassaan kanteessa ja että unionin yleinen tuomioistuin antoi valituksenalaisen tuomion näiden väitteiden perusteella.
24. Esillä oleva valitusperuste on näin ollen hylättävä selvästi perusteettomana.
Toinen valitusperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin
Asianosaisten lausumat
25. Think Schuhwerk katsoo, että unionin yleinen tuomioistuin jätti määräämättä seuraamuksia siitä, että valituslautakunta oli loukannut perusteluvelvollisuutta. Valituslautakunta tukeutui riidanalaisessa päätöksessä yleisesti tunnettuihin tosiseikkoihin, jotka perustuivat käytännön kokemuksiin yleiseen kulutukseen tarkoitettujen, jalkineiden kaltaisten tavaroiden myynnistä, mutta se ei maininnut, miltä osin rekisteröitäväksi haettu tavaramerkki ei ollut erottamiskykyinen. Se ei täten maininnut mainittuun käytännön kokemukseen perustuvia tosiseikkoja eikä sitä, mitä niistä seuraisi kyseisen tavaramerkin erottamiskyvyn kannalta.
26. SMHV väittää, että kyseinen valitusperuste on ilmeisen perusteeton.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
27. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 256 artiklasta, Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisestä kohdasta ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 169 artiklan 2 kohdasta seuraa, että valituksessa on ilmoitettava täsmällisesti sekä se, miltä kaikilta osin tuomion kumoamista vaaditaan, että ne oikeudelliset perusteet ja perustelut, joihin erityisesti halutaan vedota tämän vaatimuksen tueksi (ks. mm. tuomio Knauf Gips v. komissio, C‑407/08 P, EU:C:2010:389, 43 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
28. Tätä edellytystä ei täytä valitus, jossa vain toistetaan unionin yleisessä tuomioistuimessa jo esitetyt perusteet ja perustelut, ilman että valitukseen edes sisältyy perusteluja, joiden tarkoituksena olisi erityisesti osoittaa valituksenalaiseen tuomioon sisältyvä oikeudellinen virhe. Tällaisella valituksella tosiasiassa pyritään nimittäin ainoastaan siihen, että unionin yleisessä tuomioistuimessa esitetty kanne tutkitaan uudelleen, mikä ei kuulu unionin tuomioistuimen toimivaltaan (ks. mm. määräys Abbott Laboratories v. SMHV, C‑21/12 P, EU:C:2013:23, 85 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
29. Valituksen väitteitä, joilla ei arvostella unionin yleisen tuomioistuimen antamaa tuomiota päätöksen kumoamista koskevasta vaatimuksesta vaan päätöstä, jonka kumoamista unionin yleisessä tuomioistuimessa vaadittiin, ei myöskään oteta tutkittaviksi (ks. määräys Getty Images v. SMHV, C‑70/13 P, EU:C:2013:875, 38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
30. Käsiteltävässä asiassa esillä oleva valitusperuste on jätettävä tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat siitä syystä, että Think Schuhwerkin väitteet perusteluvelvollisuuden laiminlyönnistä kohdistuvat riidanalaiseen päätökseen ja niillä vaaditaan siten unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetun kanteen tutkimista uudelleen.
Kolmas valitusperuste, joka perustuu tosiseikkojen viran puolesta tutkimista koskevan periaatteen loukkaamiseen
Asianosaisten lausumat
31. Think Schuhwerk väittää, ettei unionin yleinen tuomioistuin ottanut huomioon sitä, että valituslautakunta loukkasi periaatetta, jonka mukaan tosiseikat on tutkittava viran puolesta. Se väittää, että SMHV:n täytyi asetuksen N:o 207/2009 76 artiklan nojalla tutkia ehdottomien hylkäysperusteiden osalta tosiseikat viran puolesta. SMHV katsoi kuitenkin, ettei Think Schuhwerk ollut esittänyt todisteita, joilla osoitetaan kohdeyleisön mieltäneen rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin osoitukseksi tavaran alkuperästä. Think Schuhwerk täsmentää tältä osin, että se oli toimittanut SMHV:ssä käydyssä menettelyssä useita asiakirjoja, joiden perusteella SMHV:n olisi pitänyt osoittaa, minkä vuoksi kyseinen tavaramerkki ei ollut erottamiskykyinen.
32. SMHV väittää, että unionin yleinen tuomioistuin lausui kanneperusteesta, joka koski tosiseikkojen viran puolesta tutkimista koskevan periaatteen loukkaamista. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on kuitenkin niin, että siltä osin kuin Think Schuhwerk vetoaa merkin, jonka rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi se vaatii, erottamiskykyyn, sen tehtävänä on osoittaa, että kyseisellä merkillä on vaadittu erottamiskyky.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
33. On todettava, että esillä oleva valitusperuste kohdistuu tosiasiassa päätelmiin, joita valituslautakunta tai yleisemmin SMHV teki tai jotka se jätti tekemättä riidanalaisessa päätöksessä ja joita ei mainita valituksenalaisessa tuomiossa. Think Schuhwerk ei myöskään mainitse selkeästi, millä tavoin unionin yleinen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen hylätessään sen esittämän kanneperusteen, joka koski tosiseikkojen viran puolesta tutkimista koskevan periaatteen loukkaamista.
34. Esillä oleva valitusperuste on täten jätettävä tämän määräyksen 27–29 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaisesti tutkimatta, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
Neljäs valitusperuste, joka perustuu asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen
Asianosaisten lausumat
35. Think Schuhwerk väittää, että unionin yleinen tuomioistuin itse sovelsi väärin asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, kun se ei todennut SMHV:n rikkoneen kyseistä säännöstä.
36. Think Schuhwerk väittää ensimmäiseksi, että valituksenalaisen tuomion 31–33, 37 ja 38 kohdassa viitattu oikeuskäytäntö, joka koskee merkkejä, jotka sekoittuvat rekisteröintihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden ulkoasuun, ja jota sovelletaan muun muassa itse tavaran ulkoasusta tai sen pakkauksesta muodostuviin kolmiulotteisiin tavaramerkkeihin, ei ole merkityksellinen käsiteltävässä asiassa. Sukan kärjen värjäykseen nähden päinvastaisesti kengännauhojen päät eivät ole erottamaton osa kenkiä. Unionin yleinen tuomioistuin jätti täten mainittuun oikeuskäytäntöön tukeutuessaan ottamatta huomioon sen, että kengännauhojen punaiset päät saattoivat toimia osoituksena tavaran alkuperästä. Think Schuhwerk korostaa tässä yhteydessä, että kyseisen merkin rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi oli myös haettu kengille ja ettei se ymmärrä, mistä syystä unionin yleinen tuomioistuin lausui valituksenalaisen tuomion 36 kohdassa ainoastaan kengännauhoista.
37. Sijaintimerkkeihin liittyvää oikeuskäytäntöä ei myöskään voida soveltaa, koska käsiteltävässä asiassa on myös otettava huomioon haetun tavaramerkin ˮvärin ominaisuusˮ, joka vahvistaa kyseisen tavaramerkin ja kuvaillun tavaran välisen riippumattomuuden ja siten tavaramerkin erottamiskyvyn.
38. Unionin yleinen tuomioistuin sovelsi täten valituslautakunnan tavoin virheellisesti sellaisia erottamiskyvyn arviointiperusteita, jotka ovat tiukempia kuin sana- tai kuviomerkkeihin sovellettavat arviointiperusteet, mikä on vastoin unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.
39. Valituslautakunta ja unionin yleinen tuomioistuin katsoivat toiseksi virheellisesti, ettei kohdeyleisön tarkkaavaisuuden taso jalkineiden kaltaisten muotituotteiden osalta ole korkea.
40. Think Schuhwerk väittää kolmanneksi, ettei unionin yleinen tuomioistuin ottanut huomioon sitä, että merkin, jonka rekisteröimistä yhteisön tavaramerkiksi on haettu, erottamiskyvyn arvioimiseksi sillä ei ole merkitystä, että merkki poikkeaa merkittävästi yleisestä käytännöstä tai kyseessä olevalla toimialalla vallitsevista tavoista. Unionin yleinen tuomioistuin katsoi tältä osin virheellisesti Think Schuhwerkin jalkinemarkkinoita koskevien väitteiden olevan tehottomia, vaikka se katsoi, että valituslautakunta oli asianmukaisesti ottanut kyseiset markkinat huomioon arvioinnissaan. Lisäksi on niin, että unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 49 kohdassa toteamaan nähden päinvastaisesti Think Schuhwerk oli hyvinkin esittänyt perusteet, joilla voitiin osoittaa, että kohdeyleisö mieltää kengännauhojen tiettyjen osien värjäyksen tavallisesti tavaran kaupallisen alkuperän osoitukseksi.
41. Think Schuhwerk väittää neljänneksi, ettei unionin yleinen tuomioistuin ottanut huomioon sitä, että SMHV loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, kun se ei ottanut riidanalaisessa päätöksessä huomioon haettuun tavaramerkkiin rinnastettavien tavaramerkkien rekisteröintejä. Tässä yhteydessä unionin yleisen tuomioistuimen valituksenalaisen tuomion 57 kohdassa tekemä toteamus, jonka mukaan valituslautakunta oli asianmukaisesti todennut rekisteröinnin olevan asetuksen N:o 207/2009 vastainen, ei ole perusteltu.
42. SMHV väittää, että väitteet, jotka liittyvät markkinoilla olevien jalkineiden ja kengännauhojen ulkoasun moninaisuuteen ja kohdeyleisön tarkkaavaisuuden tasoon, kuuluvat tosiseikkoja koskevan arvioinnin piiriin ja ne on näin ollen jätettävä tutkimatta, koska niiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat. Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamista koskevat väitteet on myös jätettävä tutkimatta siltä osin kuin niiden tarkoituksena on saada tosiseikat arvioiduksi uudelleen.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
43. Ensimmäiseksi on muistutettava, että SEUT 256 artiklan 1 kohdan ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 58 artiklan ensimmäisen kohdan mukaan muutosta voidaan hakea vain oikeuskysymysten osalta. Unionin yleinen tuomioistuin on yksin toimivaltainen määrittämään merkityksellisen tosiseikaston ja arvioimaan sitä sekä todistusaineistoa. Tosiseikkojen ja todisteiden arviointi ei näin ollen – lukuun ottamatta sitä tapausta, että ne on otettu huomioon vääristyneellä tavalla – ole sellainen oikeuskysymys, että se sinänsä kuuluisi unionin tuomioistuimen muutoksenhakuasteena harjoittaman valvonnan piiriin (ks. mm. tuomio Mag Instrument v. SMHV, C‑136/02 P, EU:C:2004:592, 39 kohta ja tuomio Éditions Albert René v. SMHV, C‑16/06 P, EU:C:2008:739, 68 kohta).
44. On todettava, että Think Schuhwerkin väitteet siitä, ovatko kengännauhojen päät erottamaton osa kenkiä ja onko kohdeyleisön tarkkaavaisuuden taso korkea, ovat osa tosiseikkojen arviointia, joka kuuluu unionin yleisen tuomioistuimen toimivaltaan. Väitteet on näin ollen jätettävä tutkimatta, koska niiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat.
45. Toiseksi on todettava, ettei Think Schuhwerk kiistä ensimmäisillä ja kolmansilla väitteillään ainoastaan unionin yleisen tuomioistuimen tekemää päätelmää, jonka mukaan rekisteröitäväksi haetulta tavaramerkiltä puuttuu asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky, vaan myös sen oikeuskäytännön merkityksellisyyden, jota soveltaen unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi sen esittämän kyseisen säännöksen rikkomiseen perustuvan kanneperusteen.
46. Tässä yhteydessä on ensimmäiseksi muistutettava, että unionin yleisen tuomioistuimen arviointi perustui valituksenalaisen tuomion 35 ja 36 kohdassa mainittuihin sen aiempiin toteamuksiin, joiden mukaan kengännauhojen päät ovat erottamaton osa kenkiä ja joiden mukaan kyseessä oleva tavaramerkki sekoittuu sen tavaran ulkoasuun, jolle tavaramerkin rekisteröintiä on haettu; nämä tosiseikkoja koskevat toteamukset eivät kuulu unionin tuomioistuimen muutoksenhakuasteena harjoittaman valvonnan piiriin.
47. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua tavaramerkin erottamiskykyä on lisäksi arvioitava yhtäältä suhteessa niihin tavaroihin tai palveluihin, joille tavaramerkin rekisteröintiä on haettu, ja toisaalta suhteessa siihen, miten kohdeyleisö mieltää tavaramerkin (tuomio Audi v. SMHV, C‑398/08 P, EU:C:2010:29, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
48. Niin ikään vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on kuitenkin niin, että keskivertokuluttaja ei välttämättä miellä itse tavaran ulkoasusta muodostuvaa tavaramerkkiä samalla tavoin kuin sana- tai kuviomerkkiä, joka muodostuu merkistä, joka ei liity sillä varustettujen tavaroiden ulkonäköön, koska keskivertokuluttajat eivät ole tottuneet olettamaan tavaroiden tai niiden pakkauksen muodon perusteella graafisen tai sanallisen osatekijän puuttuessa, että tavaroilla on tietty alkuperä, joten tällaisen kolmiulotteisen tavaramerkin erottamiskykyä voi olla vaikeampi osoittaa kuin sana- tai kuviomerkin erottamiskykyä (ks. tuomio Henkel v. SMHV, C‑144/06 P, EU:C:2007:577, 36 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
49. Oikeuskäytännössä on samoin vakiintuneesti todettu, että yhtäältä näin ollen vain sellaisella tavaramerkillä, joka poikkeaa merkittävästi yleisestä käytännöstä tai toimialalla vallitsevista tavoista ja joka tästä syystä täyttää keskeisen tehtävänsä alkuperän osoittajana, on asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu erottamiskyky. Toisaalta tätä oikeuskäytäntöä, joka on kehitetty itse tavaran ulkoasusta muodostuville kolmiulotteisille tavaramerkeille, on sovellettava myös silloin, kun haettu tavaramerkki on kuviomerkki, joka esittää kyseessä olevan tuotteen kaksiulotteista kuvaa, sillä tällaisessa tapauksessa tavaramerkki muodostuu myös merkistä, joka liittyy sillä varustettujen tavaroiden ulkonäköön (ks. tuomio Henkel v. SMHV, EU:C:2007:577, 37 ja 38 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
50. Kuten valituksenalaisen tuomion 32–34 ja 37–39 kohdasta ilmenee, unionin yleinen tuomioistuin mainitsi kuitenkin juurikin tämän oikeuskäytännön ja sovelsi sitä käsiteltävään asiaan, minkä perusteella se siten pysytti riidanalaisen päätöksen oikeudellista virhettä tekemättä, koska se oli todennut riippumattomassa arvioinnissaan – kuten tämän määräyksen 46 kohdassa on muistutettu –, että kengännauhojen päät olivat erottamaton osa kenkiä ja että kyseessä oleva tavaramerkki sekoittuu rekisteröintihakemuksessa tarkoitetun tavaran ulkoasuun.
51. Tästä seuraa, että väitteet, joiden mukaan unionin yleinen tuomioistuin sovelsi virheellisiä oikeudellisia perusteita arvioidessaan rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin erottamiskykyä, ovat selvästi perusteettomia.
52. Siltä osin kuin Think Schuhwerk riitauttaa näillä väitteillä toiseksi unionin yleisen tuomioistuimen päätelmän, jonka mukaan kyseinen tavaramerkki ei ole erottamiskykyinen, on riittävää todeta, että tämä päätelmä perustuu luonteeltaan tosiseikkoja koskevaan arviointiin ja ettei Think Schuhwerk vetoa lainkaan siihen, että tosiseikat tai todisteet olisi otettu huomioon vääristyneellä tavalla. Tämän määräyksen 43 kohdassa mainitun oikeuskäytännön perusteella kyseisten väitteiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat siten selvästi.
53. Kolmanneksi väitteistä, joiden mukaan unionin yleinen tuomioistuin ei arvioinut mainitun tavaramerkin erottamiskykyä kyseisen tavaramerkin rekisteröintihakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden kannalta ja joiden mukaan se totesi virheellisesti, ettei Think Schuhwerk ollut esittänyt perusteita, joiden perusteella voitiin osoittaa, että kohdeyleisö mieltää värilliset kengännauhojen päät tavallisesti tavaran kaupallisen alkuperän osoitukseksi, on todettava, että ne perustuvat valituksenalaisen tuomion virheelliseen tulkintaan.
54. Yhtäältä valituksenalaisen tuomion 36 kohdasta käy ilmi, että unionin yleinen tuomioistuin muistutti, että jalkineet olivat ne tavarat, joille tavaramerkin rekisteröintiä oli haettu ja että unionin yleisen tuomioistuimen kyseisessä kohdassa käyttämä ilmaisu ˮtavaraˮ viittaa nauhallisiin jalkineisiin.
55. Toisaalta on totta, että unionin yleinen tuomioistuin totesi valituksenalaisen tuomion 49 kohdassa, että Think Schuhwerk ˮei [ollut toimittanut] tietoja, jotka viittaisivat siihen, että kohdeyleisö mieltää jalkineen kengännauhojen tiettyjen osien värjäyksen tavallisesti tavaroiden kaupallisen alkuperän osoitukseksiˮ. Kun valituksenalaisen tuomion 46–49 kohtaa, joista 49 kohta muodostaa päätelmän, luetaan yhtenä kokonaisuutena, niistä käy ilmi, että näin tehdessään unionin yleinen tuomioistuin vain katsoi mainituissa kohdissa Think Schuhwerkin väitteistä tekemänsä tarkastelun päätteeksi, ettei tämän esittämien perusteiden ja tietojen perusteella voitu osoittaa rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin erottamiskykyä. Unionin yleinen tuomioistuin ei siten todennut lainkaan, ettei Think Schuhwerk ollut esittänyt mitään perusteita mainitun erottamiskyvyn osoittamiseksi.
56. Näin ollen Think Schuhwerkin ensimmäiset ja kolmannet väitteet on hylättävä, koska niiden tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja koska ne ovat osaksi selvästi perusteettomia.
57. Yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja perusteluvelvollisuuden väitetystä loukkaamisesta on kolmanneksi todettava, että unionin yleinen tuomioistuin muistutti valituksenalaisen tuomion 55 ja 56 kohdassa unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, jonka mukaan on niin, että vaikka SMHV:n on yhdenvertaisen kohtelun ja hyvän hallinnon periaatteiden nojalla rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi koskevaa hakemusta tutkiessaan otettava huomioon jo tehdyt samanlaisia hakemuksia koskevat päätökset, mainitut periaatteet on kuitenkin sovitettava yhteen laillisuusperiaatteen noudattamisen kanssa ja että muun muassa oikeusvarmuuden ja nimenomaan hyvän hallinnon vuoksi jokaisen rekisteröintihakemuksen tutkimisen on näin ollen oltava tiukkaa ja kattavaa ja se on suoritettava jokaisessa yksittäistapauksessa, jotta vältettäisiin tavaramerkkien perusteeton rekisteröinti (ks. vastaavasti tuomio Agencja Wydawnicza Technopol v. SMHV, C‑51/10 P, EU:C:2011:139, 74–77 kohta).
58. Koska unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että valituslautakunta oli asianmukaisesti todennut, että kyseessä olevaa rekisteröintihakemusta koskee, kun otetaan huomioon tavarat, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä on haettu, ja kohdeyleisön käsitys, asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittu hylkäysperuste, se saattoi siten oikeudellista virhettä tekemättä hylätä kyseisen periaatteen loukkaamiseen perustuvan kanneperusteen.
59. Think Schuhwerkin yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen perustuva väite on täten selvästi perusteeton.
60. Kun otetaan huomioon, että unionin yleinen tuomioistuin tutki lisäksi valituksenalaisen tuomion 29–53 kohdassa kanneperusteen, joka koski mainitun asetuksen 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellistä soveltamista, ja hylkäsi tämän siten perusteluin, perusteluvelvollisuuden väitettyä loukkaamista ei myöskään ole selvästi näytetty toteen.
61. Esillä oleva valitusperuste on näin ollen hylättävä, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja koska se on osaksi selvästi perusteeton.
62. Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että valitus on hylättävä kokonaisuudessaan, koska sen tutkittavaksi ottamisen edellytykset osaksi selvästi puuttuvat ja koska se on osaksi selvästi perusteeton.
Oikeudenkäyntikulut
63. Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan, jota sovelletaan työjärjestyksen 184 artiklan 1 kohdan nojalla valituksen käsittelyyn, asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska SMHV on vaatinut Think Schuhwerkin velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska Think Schuhwerk on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on määrännyt seuraavaa:
1) Valitus hylätään.
2) Think Schuhwerk GmbH velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.