62020CO0288_INF
Unionin tuomioistuimen määräys (kahdeksas jaosto) 24.3.2022 – BNP Paribas Personal Finance
(asia C-288/20) (
1
)
(Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 99 artikla – Kuluttajansuoja – Direktiivi 93/13/ETY – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Ulkomaanvaluutan (Sveitsin frangi) määräinen lainasopimus – Sopimusehdot, joissa lainanottaja altistetaan valuuttakurssiriskille – 4 artiklan 2 kohta – Ymmärrettävyyden ja avoimuuden vaatimukset – Todistustaakka – 3 artiklan 1 kohta – Merkittävä epätasapaino – 5 artikla – Sopimusehdon laatiminen selkeästi ja ymmärrettävästi)
1.
Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Soveltamisala – Ehdot, joissa määritellään sopimuksen pääkohde tai jotka koskevat hintaa tai korvausta sekä vastineena toimitettavia palveluja ja tavaroita – Käsite – Sopimusehdot, joissa määrätään, että ulkomaanvaluutta on laskentavaluutta ja euro on maksuvaluutta, ja joissa kuluttaja altistetaan valuuttakurssiriskille – Kuuluminen käsitteen soveltamisalaan – Ehdot, joissa on vahvistettava sopimukselle ominainen olennainen osa – Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on suorittaa tarkistus
(Neuvoston direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohta)
(ks. 23–32 kohta ja tuomiolauselman 1 kohta)
2.
Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Soveltamisala – Ehdot, joissa määritellään sopimuksen pääkohde tai jotka koskevat hintaa tai korvausta sekä vastineena toimitettavia palveluja ja tavaroita – Käsite – Sopimusehdot, joissa määrätään, että ulkomaanvaluutta on laskentavaluutta ja euro on maksuvaluutta, ja joissa kuluttaja altistetaan valuuttakurssiriskille – Kuuluminen käsitteen. soveltamisalaan – Edellytykset – Velvollisuus täyttää ymmärrettävyyden ja avoimuuden vaatimukset – Soveltamisala
(Neuvoston direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohta ja 5 artikla)
(ks. 34–37, 43 ja 47–50 kohta sekä tuomiolauselman 2 kohta)
3.
Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Soveltamisala – Ehdot, joissa määritellään sopimuksen pääkohde tai jotka koskevat hintaa tai korvausta sekä vastineena toimitettavia palveluja ja tavaroita – Edellytykset – Ehdon laatiminen selkeästi ja ymmärrettävästi – Sitä ei voida hyväksyä, että kuluttajalla on todistustaakka)
(Neuvoston direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohta)
(ks. 54, 58 ja 61 kohta sekä tuomiolauselman 3 kohta)
4.
Kuluttajansuoja – Kuluttajasopimusten kohtuuttomat ehdot – Direktiivi 93/13 – Direktiivin 3 artiklassa tarkoitettu kohtuuton ehto – Käsite – Sopimusehdot, joissa määrätään, että ulkomaanvaluutta on laskentavaluutta ja euro on maksuvaluutta, ja joissa kuluttaja altistetaan valuuttakurssiriskille ilman ylärajaa – Kuuluminen käsitteen soveltamisalaan – Huomattava epätasapaino osapuolten sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välillä – Suhteeton valuuttariski kuluttajalle – Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on suorittaa tarkistus
(Neuvoston direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohta ja 5 artikla)
(ks. 70–75 kohta ja tuomiolauselman 4 kohta)
Ratkaisu
1)
Kuluttajasopimusten kohtuuttomista ehdoista 5.4.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/13/ETY 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että kyseisessä säännöksessä tarkoitetun sopimuksen pääkohteen käsitteen piiriin kuuluvat lainasopimuksen ehdot, joissa määrätään, että ulkomaanvaluutta on laskentavaluutta ja euro on maksuvaluutta, ja joiden seurauksena lainanottaja kantaa valuuttakurssiriskin, kun näissä ehdoissa vahvistetaan kyseiselle sopimukselle ominainen olennainen osa.
2)
Direktiivin 93/13 4 artiklan 2 kohtaa on tulkittava siten, että ulkomaanvaluutan määräisen lainasopimuksen yhteydessä vaatimus tämän sopimuksen sellaisten ehtojen avoimuudesta, joissa määrätään, että ulkomaanvaluutta on laskentavaluutta ja euro on maksuvaluutta, ja joiden seurauksena lainanottaja kantaa valuuttakurssiriskin, täyttyy, kun elinkeinonharjoittaja on toimittanut kuluttajalle riittävät ja tarkat tiedot, joiden avulla tavanomaisesti valistunut ja kohtuullisen tarkkaavainen ja huolellinen keskivertokuluttaja voi ymmärtää kyseisen rahoitusmekanismin konkreettisen toiminnan ja näin ollen arvioida riskiä tällaisten ehtojen mahdollisesti merkittävistä negatiivisista taloudellisista seurauksista hänen taloudellisille velvoitteilleen mainitun sopimuksen koko keston ajan.
3)
Direktiiviä 93/13 on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että kuluttajalla on todistustaakka siitä, että sopimusehto on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
4)
Direktiivin 93/13 3 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että lainasopimuksen ehdot, joissa määrätään, että ulkomaanvaluutta on laskentavaluutta ja euro on maksuvaluutta, ja joiden seurauksena lainanottaja kantaa valuuttakurssiriskin ilman ylärajaa, voivat aiheuttaa kuluttajan vahingoksi huomattavan epätasapainon osapuolten mainitusta sopimuksesta johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien välille, jos elinkeinonharjoittaja ei voinut kuluttajaa avoimesti kohdellen kohtuudella odottaa, että kuluttaja hyväksyy tällaisista ehdoista seuraavan suhteettoman valuuttariskin.
(
1
)	EUVL C 297, 7.9.2020.