Talan väckt den 2 maj 2019 – SGI Studio Galli Ingegneria mot kommissionen
(Mål T-285/19)
Rättegångsspråk: italienska
Parter
Sökande: SGI Studio Galli Ingegneria Srl (Rom, Italien) (ombud: advokaterna F. Marini, V. Catenacci och R. Viglietta)
Svarande: Euroepiska kommissionen
Yrkanden
Sökandebolaget yrkar att tribunalen ska
fastställa att sökandebolaget inte är skyldigt att till Europeiska kommissionen betala de belopp som denna krävt genom debetnota nr 3241902288 mottagen den 22 februari 2019 och i sista hand genom en skrivelse mottagen den 29 april 2019 (ref. Ares (2019) 2858540) och som avser återbetalning av bidrag samt skadestånd på grund av att Studio Galli Ingegneria påstås ha åsidosatt sina skyldigheter enligt bidragsavtal nr 619120 avseende projektet ”MARSOL”,
fastställa att de brott mot avtalsförpliktelserna som kommissionen gjort gällande inte föreligger,
fastställa att skrivelsen med förhandsinformation av den 19 december 2018, OLAF: s inspektionsrapport, debetnotan av den 22 februari 2019, den efterföljande påminnelsen av den 2 april 2019 och den senaste skrivelsen av den 29 april 2019, i vilken det återkrävda beloppet justerades och sökandebolagets senaste ansökningar avslogs (ref. Ares (2019) 2858540) är rättsstridiga, ogiltiga och i alla händelser ogrundade,
fastställa att den av kommissionen påstådda fordran inte föreligger,
fastställa att sökandebolaget har rätt till det bidrag som faktiskt betalats ut av kommissionen enligt bidragsavtal nr 619120 avseende projektet ”MARSOL”, och
i andra hand fastställa att det belopp som är föremål för kommissionens återbetalningskrav inte kan anses vara högre än 100 044,99 euro, samt
i tredje hand fastställa att kommissionen är skyldig att ersätta sökandebolaget för de kostnader som uppkommit för bolaget med anledning av genomförandet av MARSOL-projektet, i enlighet med principen om obehörig vinst.
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan åberopar sökandebolaget fyra grunder.
Första grunden: Åsidosättande av principen om tro och heder i avtalsförhållanden, åsidosättande av rätten till försvar i skedet efter avslutad inspektion, åsidosättande av rätten till ett effektivt rättsmedel i den mening som avses i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), åsidosättande av rätten till god förvaltning i den mening som avses i artikel 41 i stadgan, åsidosättande av rätten till tillgång till handlingar i den mening som avses i artikel 42 i stadgan samt åsidosättande av artikel II.22 i bidragsavtalet och artikel 1134 i den belgiska civillagen.
Sökandebolaget gör gällande att kommissionen inte tog hänsyn till bolagets ansökan om att handläggningen av ärendet tillfälligt skulle avbrytas eller till dess ansökan om tillgång till handlingarna i OLAF:s akt i inspektionsärendet, utan beslutade likväl att utfärda den aktuella debetnotan och efterföljande påminnelser, trots att bolaget inte hade getts en reell möjlighet att svara på OLAF:s slutrapport på grund av interna problem. Kommissionen har således åsidosatt principen om tro och heder i avtalsförhållanden och rätten till ett effektivt rättsmedel både under det administrativa förfarandet och under förfarandet vid tribunalen.
Andra grunden: De påstådda brott mot avtalsförpliktelserna föreligger inte och inte heller den fordran som Europeiska kommissionen gjort gällande. OLAF:s inspektionsrapport var rättsstridig och ogrundad, vilket således även gäller skrivelsen med förhandsinformation och debetnotan. Åsidosättande av principen om oskuldspresumtion, bevisbördeprincipen och skälighetsprincipen, vilka anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013. Ett fel har begåtts i samband med bedömningen av bevisningen. Åsidosättande av artikel 1315 i den belgiska civillagen.
Sökandebolaget gör gällande att det inte finns stöd för något av brott mot avtalsförpliktelserna som kommissionen lagt till grund för sitt återbetalningskrav, vilket framgår av den bevisning som bifogats. Arbetstid och personalkostnader angavs korrekt för alla resurser som användes för projektet och dessa uppgifter motsvarade vad kommissionen hade begärt. Det finns ingen överlappning mellan resurserna och andra projekt som beviljats ​​bidrag. Inget av de påstådda brotten mot avtalsförpliktelserna föreligger. OLAF:s invändningar, som ligger till grund för kommissionens återbetalningskrav, avser samtliga andra projekt. Det har inte varit fråga om omvänd bevisbörda.
Tredje grunden: Åsidosättande av proportionalitetsprincipen, skälighetsprincipen och principen om tro och heder i avtalsförhållanden samt åsidosättande av artikel II.22 i bidragsavtalet.
Sökandebolaget gör gällande att kommissionen har åsidosatt proportionalitetsprincipen genom att kräva återbetalning av hela det bidrag som betalats ut till bolaget, trots att endast två av deltagarna i projektet befanns ha gjort sig skyldiga till oegentligheter under inspektionsförfarandet. Förutom personalkostnader har även krav ställts på betalning av alla övriga direkta och indirekta kostnader.
Fjärde grunden (alternativ grund): Sökandebolaget har rätt till skadestånd på grund av att kommissionen har gjort en obehörig vinst.
Enligt sökandebolaget är villkoren för att kunna cväcka skadeståndstalan rent faktiskt uppfyllda, det vill säga att den ena avtalsparten har berikats på den andra partens bekostnad och att det finns ett orsakssamband mellan berikningen och förlusten.
____________