FÖRSTAINSTANSRÄTTENS DOM (femte avdelningen)
den 3 maj 2007
Mål T-343/04
Vassilios Tsarnavas
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Tjänstemän – Betygsrapport – Ogiltighet – Talan om ogiltigförklaring – Berättigat intresse av att få saken prövad – Skadeståndstalan – Avvisning”
Saken: Talan dels om ogiltigförklaring av det beslut som fattats av den andre betygssättaren den 4 augusti 2003 om upprättande av
en slutlig betygsrapport avseende sökanden för perioden mellan den 1 juli 1997 och den 30 juni 1999, dels om skadestånd för
den ideella skada som sökanden påstår sig ha lidit till följd av att hans betygsrapport upprättats för sent och till följd
av den mobbning han utsatts för.
Avgörande: Det beslut som fattats av betygssättaren vid överklaganden den 4 augusti 2003 om upprättande av en slutlig betygsrapport avseende
sökanden för perioden mellan den 1 juli 1997 och den 30 juni 1999 ogiltigförklaras. Talan ogillas i övrigt. Kommissionen skall
bära sin rättegångskostnad och ersätta hälften av sökandens rättegångkostnad.
Sammanfattning
1.      Tjänstemän – Talan – Berättigat intresse av att få saken prövad
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 43, 90 och 91)
2.      Tjänstemän – Betygsättning – Betygsrapport – Upprättande
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
3.      Tjänstemän – Betygsättning – Betygsrapport – Upprättande
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 43)
1.      För att en tjänsteman eller före detta tjänsteman skall kunna väcka talan med stöd av artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna
krävs att vederbörande har ett personligt intresse av att den angripna rättsakten ogiltigförklaras. Huruvida vederbörande
har ett personligt intresse bedöms då talan väcks.
Betygsrapporten, som är en intern handling vilken har stor betydelse för tjänstemannens karriärutveckling, påverkar enbart
den betygsatta personens intresse till dess att vederbörande lämnar sin tjänst. Efter det att tjänstemannen har lämnat sin
tjänst, saknar denne intresse av att väcka talan mot betygsrapporten, om denne inte visar att det föreligger en särskild omständighet
som rättfärdigar ett personligt och aktuellt intresse av att rapporten i fråga ogiltigförklaras.
Att administrationen i syfte att följa en dom om ogiltigförklaring av ett beslut att inte befordra tjänstemannen på nytt skall
bedöma dennes kvalifikationer under den aktuella perioden kan utgöra en särskild omständighet, eftersom den omtvistade betygsrapporten
kan vara relevant vid denna bedömning.
(se punkterna 54, 56, 58 och 59)
Hänvisning till domstolen den 29 oktober 1975, Marenco m.fl. mot kommissionen, 81/74–88/74, REG 1975, s. 1247, punkt 6; domstolen
den 30 maj 1984, Picciolo mot parlamentet, 111/83, REG 1984, s. 2323, punkt 29; domstolen den 10 mars 1989, Del Plato mot
kommissionen, 126/87, REG 1989, s. 643, punkt 18; domstolen den 17 december 1992, Moritz mot kommissionen, C‑68/91 P, REG
1992, s. I‑6849, punkt 16; förstainstansrätten den 13 december 1990, Moritz mot kommissionen, T‑20/89, REG 1990, s. II‑769,
punkt 15; förstainstansrätten den 18 juni 1992, Turner mot kommissionen, T‑49/91, REG 1992 s. II‑1855, punkt 24, och där angiven
rättspraxis; förstainstansrätten den 16 december 1993, Moat mot kommissionen, T‑58/92, REG 1993, s. II‑1443, punkt 31; förstainstansrätten
den 13 juli 1995, T‑557/93, Rasmussen mot kommissionen, REGP 1995, s. I‑A‑195 och II‑603, punkt 30; förstainstansrätten den
12 december 1996, T‑130/95, X mot kommissionen, REGP 1996, s. I‑A‑603 och II‑1609, punkt 45; förstainstansrätten den 31 maj
2005, Dionyssopoulou mot rådet, T‑105/03, REGP 2005, s. I-A-137 och II-621, punkt 20; förstainstansrätten den 28 juni 2005,
T‑147/04, Ross mot kommissionen, REGP 2005, s. I‑A‑171 och II‑771, punkterna 24 och 25; förstainstansrätten den 15 september
2005, T‑132/03, Casini mot kommissionen, REGP 2005, s. I‑A‑253 och II‑1169, punkt 54; förstainstansrätten den 8 december 2005,
T‑274/04, Rounis mot kommissionen, REGP 2005, s. I‑A‑407 och II‑1849, punkterna 19 och 24
2.      När det gäller det bedömningssystem som kommissionen inrättat är en underlåtenhet att följa de allmänna genomförandebestämmelser
för artikel 43 i tjänsteföreskrifterna som institutionen antagit, enligt vilka en tjänstemans närmast överordnade, eller när
det gäller en tjänsteman som är personalrepresentant eller facklig representant, ad hoc gruppen för betygsättning, skall konsulteras
innan ett första utkast till betygsrapport upprättas, inte i sig tillräcklig för att betygsrapporten skall ogiltigförklaras
om det visas att betygsättaren vid sin avslutande bedömning har genomfört denna konsultation innan den slutliga betygsrapporten
upprättades.
(se punkterna 66 och 68)
Hänvisning till förstainstansrätten den 5 november 2003, T‑326/01, Lebedef mot kommissionen, REGP 2003, s. I‑A‑273 och II‑1317,
punkterna 54 och 58; förstainstansrätten den 17 maj 2006, Lavagnoli mot kommissionen, T‑95/04, REGP 2006, s. I-A-0000 och
II-0000, punkt 83
3.      Betygsrapportens främste syfte är att säkerställa att institutionen regelbundet erhåller så fullständig information som möjligt
om tjänstemännens utförande av sina arbetsuppgifter. Betygsrapporten kan inte till fullo fylla denna funktion om de personer
under vars ledning den berörda tjänstemannen har utövat sina uppgifter under den period som betygsrapporten avser, inte först
har konsulterats och getts möjlighet att tillföra eventuella synpunkter. Underlåtenheten att konsultera en tjänstemans överordnade
vid upprättandet av hans betygsrapport utgör följaktligen ett väsentligt formfel som kan påverka betygsrapportens giltighet.
Begreppet närmast överordnad skall, i avsaknad av andra upplysningar i de genomförandebestämmelser som en institution har
antagit, avse den person under vars omedelbara överinseende den betygsatta tjänstemannen har utfört sina arbetsuppgifter under
den period som omfattas av betygsrapporten även om denna person inte officiellt är utsedd utan det rör sig om den person som
tjänstemannen de facto är underställd.
(se punkterna 69–72 samt 82 och 83)
Hänvisning till domstolen den 3 juli 1980, 6/79 och 97/79, Grassi mot rådet, REG 1980, s. 2141, punkt 20; förstainstansrätten
den 24 januari 1991, T‑63/89, Latham mot kommissionen, REG 1991, s. II‑19, punkt 27; förstainstansrätten den 10 september
2003, T‑165/01, McAuley mot rådet, REGP 2003, s. I‑A‑193 och II‑963, punkterna 51 och 52