62003TO0061_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi T-61/03,
Irwin Industrial Tool Co., s sedežem v Hoffman Estates, Illinois (Združene države Amerike), ki jo zastopa G. Farrington, solicitor,
tožeča stranka,
proti
Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT), ki ga zastopata G. Humphreys in S. Laitinen, zastopnika,
tožeča stranka,
zaradi tožbe proti odločbi tretjega odbora za pritožbe UUNT z dne 20. novembra 2002 (zadeva R 110/2002-3), s katero je zavrnil registracijo besedne znamke QUICK-GRIP kot znamko Skupnosti,
SODIŠČE PRVE STOPNJE EVROPSKIH SKUPNOSTI (četrti senat),
v sestavi H. Legal, predsednik, V. Tiili in M. Vilaras, sodnika,
sodni tajnik: H. Jung,
na podlagi tožbe, vložene v tajništvu Sodišča prve stopnje dne 18. februarja 2003,
na podlagi odgovora, ki ga je UUNT vložil v tajništvu Sodišča prve stopnje dne 30. maja 2003,
sprejema naslednji
Sklep
Razlogi za odločitev
Dejansko stanje
1. Dne 17. julija 2000 je družba American Tool Co., Inc., zdaj Irwin Industrial Tool Co., pri Uradu za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT) vložila prijavo za registracijo znamke Skupnosti na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1), z vsemi spremembami.
2. Znamka, za katero je bila zahtevana registracija, je bil besedni znak QUICK‑GRIP.
3. Proizvodi, za katere je bila zahtevana registracija, spadajo v razred 9 Nicejskega aranžmaja o mednarodni klasifikaciji blaga in storitev zaradi registracije znamk z dne 15. junija 1957, s spremembami in dopolnitvami, in so opisani tako: „Ročno orodje; spone, spone C, palične spone, pritrdilne spone, odmične spone, spajkalne spone, verižne spone, zapiralne palične spone, zapiralne pritrdilne spone, zapiralne cevaste spone, cevaste spone; deli in pribor za navedene proizvode“.
4. Z odločbo z dne 29. novembra 2001 je preizkuševalec zavrnil prijavo po členu 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94 za vse navedene proizvode, ker je prijavljena znamka opisna in nima razlikovalnega učinka. Poleg tega je preizkuševalec menil, da ni bil naveden noben dokaz, da bi bilo možno prijavljeno znamko prepoznati kot posledico njene uporabe v Evropski skupnosti.
5. Dne 29. januarja 2002 je American Tool Co., Inc., proti odločbi preizkuševalca vložila pritožbo pri UUNT na podlagi člena 59 Uredbe 40/94.
6. Z odločbo z dne 20. novembra 2002 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba), ki je bila vročena pritožniku dne 18. decembra 2002, je tretji odbor za pritožbe pritožbo zavrnil.
7. Tretji odbor za pritožbe je presodil, da je prijavljena znamka kot celota izražala idejo, da je učinek pričvrstitve („grip“) mogoče doseči lahko in hitro („quick“), in je bil tako opis vrste in uporabe zadevnih proizvodov samoumeven in nedvoumen. Dalje je, glede na to, da za namene člena 7(1) Uredbe št. 40/94 zadostuje le en absolutni razlog, da se šteje, da znak ne izpolnjuje pogojev za registracijo znamke Skupnosti, tretji odbor za pritožbe zavzel stališče, da ni treba odločiti o absolutnem razlogu za zavrnitev na podlagi člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94.
Predlogi strank
8. Tožeča stranka predlaga, naj Sodišče prve stopnje:
– izpodbijano odločbo razveljavi;
– naloži UUNT, naj zadevo vrne preizkuševalcu in/ali tretjemu odboru za pritožbe, in sicer naj ta zadevo preuči v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94.
9. UUNT predlaga, naj Sodišče prve stopnje:
– zavrne tožbo;
– tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Dopustnost
10. Z drugim delom tožbe tožeča stranka Sodišče prve stopnje naproša, naj odredi UUNT, naj ta vrne zadevo preizkuševalcu in/ali tretjemu odboru za pritožbe, tako da lahko odloči o prijavi znamke v smislu člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94.
11. Ustaljena sodna praksa je, da je na podlagi člena 63(6) Uredbe št. 40/94 UUNT tisti, ki sprejema potrebne ukrepe za izvršitev sodbe Sodišča. V skladu s tem Sodišče prve stopnje nima pravice dajati usmeritve UUNT (sodbe Sodišča prve stopnje z dne 31. januarja 2001 v zadevi Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld proti UUNT (Giroform), T-331/99, Recueil, str. II‑433, točka 33, z dne 27. februarja 2002 v zadevi Eurocool Logistik proti UUNT (EUROCOOL), T-34/00, Recueil, str. II‑683, točka 12, in z dne 23. oktobra 2002 v zadevi Institut für Lernsysteme proti UUNT − Educational Services (ELS), T-388/00, Recueil, str. II‑4301, točka 19). Iz tega sledi, da je treba drugi del tožbe zavreči kot nedopustnega.
Vsebina
12. Tožeča stranka kot podlago za tožbo navaja kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe št. 40/94. Smiselno je najprej preučiti očitek kršitve člena 7(1)(c) te uredbe.
Trditve strank
13. Tožeča stranka najprej navaja, da znamka, za katero je zahtevala registracijo, ni sestavljena izključno iz znaka, ki bi se v gospodarskem prometu lahko uporabljal za označevanje vrste zadevnih proizvodov. Po mnenju tožeče stranke uporaba angleške besede „quick“, ki označuje določeno stopnjo naglosti ali hitrosti, v kombinaciji z besedo „grip“ ni običajna. Kombinacija teh izrazov torej nima samoumevnega in nedvoumnega pomena, še zlasti ne za potrošnika zadevnih proizvodov.
14. Dalje tožeča stranka trdi, da odbor za pritožbe ni upošteval dejstva, da se spon navadno ne opisuje z „lahkostjo“ ali „hitrostjo“. Uporaba izraza „quick“ v zvezi s spornimi proizvodi ni običajna, saj hitrost ni niti zaželena značilnost niti kakovost, iskana pri takih proizvodih. Zato, v nasprotju z mnenjem odbora za pritožbe, izraz „quick“ ni poveličevalen.
15. Končno je po mnenju tožeče stranke odbor za pritožbe zavzel napačno stališče, da sta besedi „lahko“ in „hitro“ sopomenki in da je njun pomen zajet z besedo „quick“.
16. UUNT odgovarja, da je natančen pomen besede „izključno“ v smislu člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 povezan s preizkusom opisne narave znamke. V tem okviru se sporna beseda nanaša na glagol „biti sestavljen“. To pomeni, da če se vsaj eden izmed možnih pomenov znaka identificira z značilnostjo zadevnih proizvodov ali storitev, je treba registracijo znaka zavrniti po členu 7(1)(c) Uredbe št. 40/94.
17. V obravnavanem primeru UUNT navaja, da čeprav je res, da ima lahko vsak element prijavljene znamke QUICK‑GRIP različne pomene v angleščini, v kateri je beseda „quick“ uporabljena kot del posebne razporeditve ali fraze (na primer „quick-fire“, „quick-freeze“, „quick-knit“, „quick-look“, „quick-release“ itd.), vendar na splošno izraža idejo naglosti ali hitrosti. Dalje, velika večina pomenov besede „grip“ se nanaša na idejo prijema ali trdnega oziroma čvrstega držanja. V skladu s tem sta lahko ti besedi, kjer sta povezani z vezajem, dejansko uporabljeni za identifikacijo značilnosti proizvodov, glede na to, da so spone naprave oziroma orodje za držanje, hitro delovanje ali trdno pričvrščevanje. Opisna narava besede „quick grip“ je dokazana s pogosto uporabo v oglaševanju na spletu za številne proizvode, vključno spone. V teh oglasih kombinacija „quick grip“ izraža idejo lahkosti, hitrosti in trdnega držanja.
18. UUNT dodaja, da znak QUICK‑GRIP ne izpolnjuje pogojev, določenih s sodno prakso, ki veljajo za besedne znamke. Ne gre za besedno iznajdbo, eliptično, nenavadno v zgradbi ali sintaktični postavitvi in ne zdrži spoznavne slovnične analize. Najprej, dodani vezaj med „quick“ in „grip“ ni odločilen dejavnik v angleški slovnici in gre za neopazno razliko ali, v vsakem primeru, razliko, ki ne vpliva na pomen znaka. Drugič, sporni znak ni eliptičen. Tretjič, zgradba in medsebojna postavitev besed „quick“ in „grip“ nista neobičajni. Sporne besede uporabljajo angleško govoreči v kombinaciji, in sicer z vezajem ali brez njega (na primer „quick‑fire“, „quick‑freeze“, „quick buck“, „quick bread“, „quick march“, „quick time“, „quick water“ itd.), in niso inverzija.
19. Dalje, UUNT zatrjuje, da tudi če bi lahko šteli besedo „quick“ za nenavaden izraz poveličevanja, opisuje splošno značilnost spon, in sicer, da trdno držijo ali stisnejo. Torej bi potrošnik lahko razumel, da spona stisne hitro, če je treba, ali da jo je lahko hitro sestaviti za uporabo. V vsakem primeru sta to zaželeni kakovosti.
20. Končno, UUNT nasprotuje trditvi tožeče stranke, da beseda „quick“ ni sopomenka besede „easy“. Kot lahko vidimo na podlagi spletnih oglasov, se v številnih primerih beseda „easy“ pojavlja blizu besed „quick“ in „grip“ in glavno sporočilo oglasov za spone ali spojke je, da jih je tudi lahko uporabljati. Dalje, čeprav se slovarska definicija besede „quick“ ne nanaša izrecno na besedo „easy“, zadostuje le pomisliti na primere, kot so „hitra prehrana“ ali „hitra montaža“, za ugotovitev, da dobavitelji takih proizvodov napeljujejo na privlačno misel, da bosta prehrana ali montaža tudi lahki.
Presoja Sodišča prve stopnje
21. V skladu s členom 111 Poslovnika Sodišča prve stopnje lahko v primeru, ko je tožba očitno brez vsake pravne podlage, Sodišče prve stopnje odloči z obrazloženim sklepom brez nadaljnjega obravnavanja.
22. V tej zadevi, ob upoštevanju zadevne sodne prakse Sodišča in Sodišča prve stopnje ter dejstva, da so navedbe, na katere se sklicujejo stranke pred Sodiščem, enake tistim, predloženim tretjemu odboru za pritožbe UUNT, Sodišče ugotavlja, da listine v sodnem spisu zagotavljajo dovolj informacij, in sprejme na podlagi člena 111 sklep, ne da bi nadaljevalo postopek.
23. Člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 določa, da se „znamke, ki jih sestavljajo izključno znaki ali podatki, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo vrsto, kakovost, količino, namen, vrednost, geografski izvor ali čas proizvodnje blaga ali opravljanja storitve ali druge lastnosti blaga ali storitve“, ne smejo registrirati. Dalje, člen 7(2) Uredbe št. 40/94 določa, da se „odstavek 1 uporablja ne glede na to, da razlogi proti registraciji obstajajo le v delu Skupnosti.“
24. V skladu s tem se znaki ali podatki, ki lahko v gospodarskem prometu označujejo lastnosti blaga ali storitve, v zvezi s katerimi se zahteva registracija, na podlagi Uredbe št. 40/94 po svoji naravi štejejo za nezmožne izpolniti funkcijo označbe izvora znamke, ne glede na možnost njihovega z uporabo pridobljenega razlikovalnega učinka iz člena 7(3) Uredbe št. 40/94 (glej sodbo Sodišča z dne 23. oktobra 2003 v zadevi UUNT proti Wrigleyju, C-191/01 P, še neobjavljeno v Recueil, točka 30, in tam navedeno sodno prakso). Taki znaki ne omogočajo prepoznave gospodarskega izvora blaga ali storitev in s tem potrošniku, ki je pridobil proizvod ali storitev, da bi ponovil izkušnjo, če se ta izkaže za pozitivno, ali da bi se ji izognil, če se izkaže za negativno, ob poznejši pridobitvi (sodbe Sodišča prve stopnje z dne 27. februarja 2002 v zadevi Ellos proti UUNT (ELLOS), T 219/00, Recueil, str. II-753, točka 28, in z dne 27. novembra 2003 v zadevi Quick proti UUNT (Quick), T-348/02, še neobjavljena v Recueil, točka 28).
25. S prepovedjo registracije takih znakov in podatkov kot znamk Skupnosti člen 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 zasleduje cilj, ki je v javnem interesu, in sicer, da lahko vsi neovirano uporabljajo opisne znake ali podatke o lastnostih blaga ali storitev, za katere se zahteva registracija. Ta določba tako preprečuje, da bi bili taki znaki in podatki rezervirani za eno samo podjetje zato, ker so bili registrirani kot znamke Skupnosti (glej sodbo v zadevi UUNT proti Wrigleyju, navedeno zgoraj, točka 31, in tam navedeno sodno prakso).
26. Opisna narava znamke se ocenjuje, prvič, glede na blago ali storitve, za katere se zahteva registracija znaka, in drugič, glede na dojemanje ciljnega dela javnosti, ki jo sestavljajo potrošniki tega blaga ali teh storitev (glej sodbo Quick, navedeno zgoraj, točka 29, in tam navedeno sodno prakso).
27. V tej zadevi je blago, zajeto pod prijavljeno znamko, kot je to navedeno v prvem odstavku izpodbijane odločbe, blago za vsakodnevno potrošnjo vseh potrošnikov. Posledično se šteje, da je upoštevna javnost povprečen potrošnik, ki je razmeroma dobro obveščen in v razumni meri pazljiv in previden. Dalje, ker je znak QUICK‑GRIP sestavljen iz angleških besed, je upoštevna javnost, glede na katero je treba opraviti preizkus absolutnih razlogov za zavrnitev, povprečen angleško govoreči potrošnik v Skupnosti (sodba Sodišča z dne 22. junija 1999 v zadevi Lloyd Schuhfabrik Meyer, C-342/97, Recueil, str. I-3819, točka 26; sodbi Sodišča prve stopnje, z dne 15. oktobra 2003 v zadevi Nordmilch proti UUNT (OLDENBURGER), še neobjavljena v Recueil, in Quick, navedena zgoraj, točka 30).
28. V skladu s tem je treba za namene uporabe absolutnega razloga za zavrnitev, določenega v členu 7(1)(c) Uredbe št. 40/94, dognati, ali bo upoštevna javnost videla dovolj neposredno in značilno povezavo med besednim znakom QUICK‑GRIP in blagom, za katero je bila zavrnjena prijava za registracijo.
29. Besedni znak QUICK‑GRIP je sestavljen iz pridevnika (quick) in samostalnika (grip), ki sta povezana z vezajem. Zgradba znaka se ne zdi nenavadna. Ne odstopa od angleških pravil sestave besed, temveč se z njimi sklada. Torej ga potrošnik ne bo zaznal kot nenavadnega (sodba Sodišča prve stopnje z dne 26. 11. 2003 v zadevi HERON Robotunits proti UUNT (ROBOTUNITS), T-222/02, še neobjavljena v Recueil, točka 39).
30. Glede na pomen besednega znaka QUICK‑GRIP in narave povezave med le-tem in zadevnim blagom je odbor za pritožbe ugotovil, najprej, v odstavku 11 izpodbijane odločbe, da je znak sestavljen iz dveh angleških besed, „quick“ in „grip“, ki sta združeni z vezajem, s tem da prva beseda pomeni „delovanje ali sposoben hitro delovati; sposoben lahke in hitre priprave“, druga pa „dejanje ali primer prijema in trdnega držanja; katera koli naprava, ki drži s torzijo“. Dalje je v točki 13 izpodbijane odločbe odbor za pritožbe presodil, da kombinacija teh dveh besed vsebuje očitno in neposredno informacijo o naravi in predvidenem namenu zadevnega blaga, da zaradi dodatka besede „quick“ ni element „grip“ nič manj opisen in da, nasprotno, element „quick“ skuša izražati poveličevalen pomen in vtis, da se da učinek pričvrstitve doseči lahko in hitro. Končno je odbor za pritožbe ugotovil, da „ni mogoče zanikati, da ima kombinacija teh dveh izrazov kot celota samoumeven in nedvoumen pomen, ki se očitno nanaša na vrsto in predviden namen prijavljenega blaga“.
31. Za blago, za katero je bila zahtevana registracija, je pomen, ki ga je ugotovil odbor za pritožbe, očitno pravilen. Zadevni znak omogoča ciljni javnosti, da se takoj in brez nadaljnjega razmišljanja prepriča, da lahko spone in drugo zadevno blago stisnejo lahko in hitro. Zato izbira besed „quick“ in „grip“ nikakor ne potrebuje domišljijskega skoka ali poljubne odločitve potrošnika.
32. V skladu s tem je argument tožeče stranke, da ima lahko znak QUICK‑GRIP več pomenov ali da hitrost ni iskana lastnost spornega blaga, nepomemben. Glede na sodno prakso je treba zavrniti registracijo znaka po členu 7(1)(c) Uredbe š t. 40/94, če, kot v tej zadevi, vsaj eden od njegovih možnih pomenov označuje lastnost zadevnega blaga ali storitev (sodba v zadevi UUNT proti Wrigleyju, navedena zgoraj, točka 32, in sodba Sodišča prve stopnje z dne 20. marca 2002 v zadevi DaimlerChrysler proti UUNT (TELE AID), T-355/00, Recueil, str. II-1939, točka 30).
33. Sledi, da je povezava med besednim znakom QUICK‑GRIP in blagom, za katero se zahteva registracija, dovolj tesna, da znak spada v sklop prepovedi, določene s členom 7(1)(c) Uredbe št. 40/94.
34. V skladu s tem je odbor za pritožbe pravilno potrdil, da po členu 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 besedni znak QUICK‑GRIP ne izpolnjuje pogojev za registracijo kot znamka Skupnosti, ker je opisne narave in označuje namen uporabe spornega blaga.
35. Kot je razvidno iz člena 7(1) Uredbe št. 40/94, je dovolj, da obstaja eden od absolutnih razlogov za zavrnitev, navedenih v tej določbi, da znaka ni mogoče registrirati kot znamko Skupnosti (sodba Sodišča z dne 19. septembra 2002 v zadevi DKV proti UUNT, C-104/00 P, Recueil, str. I‑7561, točka 29, in sodba Quick, navedena zgoraj, točka 37).
36. Zato ni treba odločati o drugem ugovoru glede domnevne kršitve člena 7(1)(c) Uredbe št. 40/94 (sodba Giroform, navedena zgoraj, točka 31).
37. Glede na vse zgoraj navedene ugotovitve je treba tožbo zavrniti, ker je očitno brez vsake pravne podlage.
Stroški
38. Na podlagi člena 87(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker tožeči stranki z njenim predlogom ni uspelo, se ji v skladu s predlogi UUNT naloži plačilo stroškov.
Izrek
Iz teh razlogov je
SODIŠČE PRVE STOPNJE (četrti senat)
sklenilo:
1) Tožba se zavrne.
2) Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasil UUNT.
V Luxembourgu, dne 27. maja 2004.