62023CC0560
JEAN RICHARD DE LA TOUR
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2025. május 8. (
1
)
C‑560/23. sz. [Tang] (
i
) ügy
H (ved DRC Dansk Flygtningehjælp)
kontra
Udlændingestyrelsen
(a Flygtningenævnet [menekültügyi bizottság, Dánia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – (EU) 604/2013 rendelet – A nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok – A 29. cikk (1) bekezdése – Átadási határidő – A fellebbezéssel kapcsolatos jogerős határozatot követő hat hónapos határidő kezdő időpontjának meghatározása – Új körülményről való tudomásszerzés azon igazságügyi hatóság részéről, amely előtt az átadásra vonatkozó határozattal szembeni fellebbezés folyamatban van – Olyan nemzeti szabályozás, amely lehetővé teszi az igazságügyi hatóság számára, hogy újbóli vizsgálat céljából visszautalja az átadásra vonatkozó határozatot az illetékes közigazgatási hatósághoz”
I. Bevezetés
1.
A jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem ismét lehetőséget nyújt a Bíróságnak arra, hogy értelmezze a 604/2013/EU rendelet (
2
) 29. cikkének (1) bekezdése szerinti átadási határidők számítására vonatkozó rendelkezéseket, amelyek előírják, hogy a nemzetközi védelmet kérelmezőnek a megkereső tagállamból a felelős tagállamnak történő átadására halasztó hatály esetén legkésőbb az átadásra vonatkozó határozat elleni fellebbezéssel vagy annak felülvizsgálatával kapcsolatos jogerős határozattól számított hat hónapon belül sor kerül. (
3
)
2.
E kérelmet az Afganisztánból származó, nemzetközi védelmet kérelmező H és az Udlændingestyrelsen (idegenrendészeti hatóság, Dánia) között folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amelynek tárgya az e hatóság által hozott, H Romániának történő átadásáról szóló határozat, mivel e tagállam vállalta, hogy a „Dublin III” rendelet alapján visszaveszi őt. Miután a Flygtningenævnethez (menekültügyi bizottság, Dánia) az ezen átadásra vonatkozó határozattal szemben benyújtott megsemmisítés iránti keresettel fordultak, a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) tudomást szerzett arról, hogy Románia a menekültek országba való megnövekedett beáramlása miatt felfüggeszti a beérkező átadásokat. Következésképpen az ügyet újbóli vizsgálat céljából visszautalta az idegenrendészeti hatósághoz, amely az átadásra vonatkozó új határozatot hozott, amelynek jogszerűségét a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) új fellebbezés keretében megerősítette.
3.
A jelen ügyben arra kérik a Bíróságot, hogy pontosítsa azt az időpontot, amikor a fellebbezéssel kapcsolatos határozat a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdése értelmében véve „jogerőssé” válik egy olyan nemzeti eljárási rendszerben, amely az átadásra vonatkozó határozat elfogadását követően a körülményekben bekövetkezett jelentős változás esetén lehetővé teszi az e határozattal szemben benyújtott fellebbezés tárgyában eljáró igazságügyi hatóság számára, hogy a határozat megalapozottságáról való döntés nélkül megsemmisítse e határozatot, és újbóli vizsgálat céljából visszautalja az illetékes közigazgatási hatósághoz, amelynek az átadásra vonatkozó új határozatot kell hoznia, amellyel szemben új, halasztó hatályú fellebbezéssel éltek.
4.
A jelen indítványban kifejtem azokat az okokat, amelyek miatt úgy vélem, hogy egy ilyen eljárási rendszerben a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdésében a megkereső tagállam számára a kérelmező átadásának foganatosítására előírt hat hónapos határidőnek azon határozattal kell kezdődnie, amellyel az újbóli vizsgálat végén elfogadott, átadásra vonatkozó határozat megsemmisítése iránti keresetet elbíráló igazságügyi hatóság jogerősen határoz e határozat jogszerűségéről, és lezárja az átadásra vonatkozó e határozattal kapcsolatos eljárást akár e határozat megsemmisítésével, akár e határozat végrehajtásának lehetővé tételével.
5.
Pontosítom azonban, hogy e tagállam feladata, hogy oly módon alakítsa ki nemzeti jogszabályait, hogy az ügynek az illetékes közigazgatási hatósághoz újbóli vizsgálat céljából történő visszautalását követően az átadásra vonatkozó új határozatot és az azzal szemben benyújtott fellebbezéssel kapcsolatos jogerős határozatot a nemzetközi védelem iránti kérelem gyors feldolgozásának biztosítása érdekében a lehető legrövidebb időn belül meghozzák.
II. Jogi háttér
A.
Az uniós jog
6.
A „Dublin III” rendelet az 1. cikke szerint megállapítja egy harmadik országbeli állampolgár, vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételeket és eljárási szabályokat. E rendelet (4), (5) és (19) preambulumbekezdése e tekintetben a következőképpen rendelkezik:
„(4)
[Az Európai Tanács által az 1999. október 15–16‑i tamperei rendkívüli ülésén elfogadott következtetések] […] megállapították, hogy [a közös európai menekültügyi rendszernek (KEMR)] rövid időn belül ki kell terjednie egy világos és alkalmazható módszer kialakítására is a menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározása céljából.
(5)
E módszernek mind a tagállamok, mind az érintett személyek vonatkozásában tárgyilagos és méltányos szempontokon kell alapulnia. Lehetővé kell tennie különösen a felelős tagállam gyors meghatározását, hogy a nemzetközi védelem megadására vonatkozó eljáráshoz való hatékony hozzáférés biztosított legyen, és a nemzetközi védelem iránti kérelmekkel kapcsolatos gyors döntéshozatal ne kerüljön veszélybe.
[…]
(19)
Az érintett személyek jogainak hatékony védelme érdekében jogi biztosítékokat és hatékony jogorvoslati eszközöket kell biztosítani a felelős tagállamnak való átadásra vonatkozó határozatokkal kapcsolatban, különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája[ (
4
)] 47. cikkével összhangban. A nemzetközi jog tiszteletben tartása érdekében az ilyen határozatok elleni hatékony jogorvoslatnak egyaránt ki kell terjednie e rendelet alkalmazásának, valamint az azon tagállamban fennálló jogi és ténybeli helyzetnek a megvizsgálására, amelynek a kérelmezőt átadják.”
7.
A „Dublin III” rendelet 27. cikkének (3) és (4) bekezdése szerint:
„(3)   Az átadásra vonatkozó határozatok elleni fellebbezésre vagy felülvizsgálatra vonatkozóan a tagállamok jogszabályaikban előírják az alábbiakat:
a)
a fellebbezés vagy felülvizsgálat feljogosítja az érintettet, hogy annak elbírálásáig az adott tagállamban maradhasson; vagy
b)
az átadás automatikusan felfüggesztésre kerül, és e felfüggesztés megszűnik azon ésszerű időtartam elteltével, amely alatt valamely bíróságnak vagy törvényszéknek a felfüggesztés iránti kérelem alapos és szigorú vizsgálatát követően határozatot kellett hoznia arról, hogy a fellebbezésnek vagy felülvizsgálatnak halasztó hatályt biztosít‑e; vagy
c)
az érintett személy ésszerű időtartamon belül kérelmezheti a bíróságtól vagy törvényszéktől az átadásra vonatkozó határozat végrehajtásának felfüggesztését a fellebbezés vagy felülvizsgálat elbírálásáig. A tagállamok azáltal biztosítják a hatékony jogorvoslatot, hogy felfüggesztik az átadást mindaddig, amíg a felfüggesztés iránti első kérelemről határozatot nem hoznak. Az átadásra vonatkozó határozat végrehajtásának felfüggesztéséről ésszerű időtartamon belül határozni kell, ugyanakkor ezen időtartamnak lehetővé kell tennie a felfüggesztés iránti kérelem alapos és szigorú vizsgálatát. Az átadásra vonatkozó határozat végrehajtásának felfüggesztését elutasító határozat ismerteti az alapjául szolgáló indokokat.
(4)   A tagállamok előírhatják, hogy az illetékes hatóságok hivatalból dönthetnek az átadásra vonatkozó határozat végrehajtásának felfüggesztéséről a fellebbezés vagy felülvizsgálat elbírálásáig.”
8.
E rendelet 29. cikke (1) bekezdésének első albekezdése és (2) bekezdése a következőképpen szól:
„(1)   A kérelmezőnek […] a megkereső tagállam részéről a felelős tagállamnak történő átadása a megkereső tagállam nemzeti joga szerint történik az érintett tagállamok egymás közötti konzultációját követően, a lehető leghamarabb kivitelezhető időpontban, de legkésőbb hat hónappal az érintett személy átvétele vagy visszavétele iránti megkeresés másik tagállam általi elfogadását, vagy a 27. cikk (3) bekezdésének megfelelő halasztó hatály esetén hat hónappal a fellebbezéssel vagy felülvizsgálattal kapcsolatos jogerős határozatot követően.
[…]
(2)   Amennyiben az átadásra nem kerül sor a hat hónapos határidőn belül, a felelős tagállam mentesül az érintett személy átvételére vagy visszavételére vonatkozó kötelezettség alól, és a felelősség a megkereső tagállamra hárul. E határidő legfeljebb egyéves időtartamra meghosszabbítható, ha az átadásra az érintett személy szabadságvesztése miatt nem kerülhetett sor, illetve legfeljebb tizennyolc hónapra, ha az érintett személy megszökik.”
B.
A dán jog
1. A Dán Királyságnak a KEMR végrehajtása tekintetében fennálló különleges jogállása
9.
A Dán Királyság az EUM‑Szerződés harmadik részének V. címét illetően, amelybe többek között a határok ellenőrzésével, a menekültüggyel és a bevándorlással kapcsolatos politikák tartoznak, az EU‑Szerződéshez és az EUM‑szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22. sz.) jegyzőkönyv értelmében különleges jogállással rendelkezik, amely megkülönbözteti őt a többi tagállamtól. Ily módon e tagállam nem vesz részt a KEMR‑ben, mivel a 2011/95/EU irányelv (
5
) és a 2013/32/EU irányelv (
6
) rá nézve nem kötelező. Ezzel szemben egy az Európai Unióval 2005. március 13‑án aláírt nemzetközi megállapodás (
7
) értelmében alkalmazza a „Dublin III” rendeletet.
2. A külföldiekről szóló törvény
10.
Az Udlændingeloven (
8
) (a külföldiekről szóló törvény) 53–56. §‑a a Flygtningenævnetre (menekültügyi bizottság) vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz.
11.
E törvény 53a. §‑a értelmében a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) állandó jelleggel közigazgatási jogorvoslati szervként jár el az idegenrendészeti hatóság által első fokon hozott menekültügyi közigazgatási határozatokkal szemben.
12.
Az említett törvény 56. §‑ának (8) bekezdése értelmében a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) határozatai jogerősek, tehát nem támadhatók meg más közigazgatási hatóság előtt.
13.
A jogi háttérnek az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban szereplő ismertetéséből kitűnik, hogy a dán közigazgatási jog szerint a jogorvoslati szerv három esetben utalhatja vissza az ügyet újbóli vizsgálat céljából az illetékes közigazgatási hatósághoz: 1. ha az elsőfokú határozat meghozatala előtt az ügy nem elegendően felderített, 2. ha az ügy elsőfokú elbírálása során jelentős hibák történtek, vagy 3. ha az eredeti határozat szempontjából jelentős új információk merülnek fel.
14.
A dán közigazgatási jog szerint ebből következően az újbóli vizsgálat céljából történő visszautalás tehát azt jelenti, hogy az ügyet a hatóságok még vizsgálják, és az első fokon meghozatalra kerülő új határozat megtámadható a jogorvoslati szerv előtt.
III. Az alapeljárás tényállása és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
15.
H afgán állampolgár 2021. április 25‑én utazott be Dániába, ahol ugyanazon a napon nemzetközi védelem iránti kérelmet nyújtott be. Az Eurodac rendszerben szereplő információk szerint H‑t már 2021. március 5‑én nyilvántartásba vették nemzetközi védelmet kérelmezőként Romániában.
16.
Az idegenrendészeti hatóság tehát 2021. június 24‑én arra kérte a román hatóságokat, hogy a „Dublin III” rendelet 18. cikke (1) bekezdésének c) pontja alapján vegyék vissza őt, amit e hatóságok a határidőn belül, 2021. július 7‑én elfogadtak.
17.
2021. július 19‑én az idegenrendészeti hatóság úgy határozott, hogy e rendelkezés alapján átadja H‑t Romániának (a továbbiakban: átadásra vonatkozó első határozat). Az ugyanezen a napon kelt nyilatkozatával H fellebbezést nyújtott be e határozattal szemben a Flygtningenævnethez (menekültügyi bizottság). A „Dublin III” rendelet 27. cikke (3) bekezdése a) pontjának megfelelően e fellebbezésnek halasztó hatálya volt.
18.
A fellebbezés elbírálása alatt Románia 2022. február 28‑án az összes tagállamot tájékoztatta arról, hogy 2022. március 1‑jétől az ukrajnai konfliktus és a Romániába beáramló menekültek megnövekedett száma miatt a „Dublin III” rendelet szerinti Romániába irányuló valamennyi átadást felfüggeszti.
19.
Következésképpen 2022. március 15‑én a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) úgy határozott, hogy az ügyet újbóli vizsgálat céljából visszautalja az idegenrendészeti hatóság elé, hogy az határozzon arról, hogy az ilyen értesítés milyen hatással van a H Romániának történő átadására vonatkozó konkrét határozatra. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy újbóli vizsgálatra irányuló e visszautalás a 2021. július 19‑i határozat megsemmisítését vonta maga után.
20.
2022. április 8‑án az idegenrendészeti hatóság ismét úgy határozott, hogy a „Dublin III” rendelet 18. cikke (1) bekezdésének c) pontja alapján átadja H‑t Romániának (a továbbiakban: átadásra vonatkozó második határozat). Az ugyanezen a napon kelt nyilatkozatával H fellebbezést nyújtott be e határozattal szemben a Flygtningenævnethez (menekültügyi bizottság). E rendelet 27. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében e fellebbezésnek halasztó hatálya volt.
21.
Románia 2022. május 24‑én az összes tagállamot tájékoztatta arról, hogy megszüntette a „Dublin III” rendelet szerinti átadások felfüggesztését.
22.
2022. december 2‑i jogerős határozatával a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) megerősítette az átadásra vonatkozó második határozatot.
23.
2023. február 2‑án H az eljárás újbóli megnyitását kérte azzal az indokkal, hogy a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdésében előírt, a visszavétel iránti megkeresés elfogadásától számított hat hónapos határidő a második átadásra vonatkozó határozat elfogadásának időpontjában lejárt, aminek következtében e rendelet 29. cikkének (2) bekezdése értelmében immár a Dán Királyság volt a felelős a nemzetközi védelem iránti kérelmének megvizsgálásáért.
24.
Az eljárás újbóli megnyitását követően a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) 2023. április 19‑i határozatával megerősítette az átadásra vonatkozó második határozatot. E határozatból, amelynek tartalmának egy része az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban szerepel, kitűnik, hogy e határozat értelmében a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdésében előírt átadási határidő két okból is csak a 2022. december 2‑i jogerős határozattal kezdődött meg. Egyrészt az újbóli vizsgálatra visszautaló határozat azzal a következménnyel járt, hogy az ügy még mindig folyamatban volt az idegenrendészeti hatóság előtt, következésképpen lehetetlenné tette H Romániának való átadását. Másrészt az átadásra vonatkozó második határozat végrehajtását az előtte indított fellebbezési eljárás alatt felfüggesztették, mégpedig a jogerős határozat 2022. december 2‑i meghozataláig.
25.
2023. május 4‑én a DRC Dansk Flygtningehjælp (menekültügyi segítőszervezet, Dánia), a H‑t képviselő nem kormányzati szervezet kérelmére a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) úgy határozott, hogy újból megnyitja az eljárást a „Dublin III” rendelet 29. cikkének az e rendelet 27. cikkével összefüggésben értelmezett (1) és (2) bekezdésében foglalt, az átadási határidőkre vonatkozó szabályok értelmezésének újbóli vizsgálata céljából. Újbóli megnyitás iránti kérelmében a menekültügyi segítőszervezet különösen a Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítéletre hivatkozott, és előadta, hogy a „Dublin III” rendeletre tekintettel a H nemzetközi védelem iránti kérelmének megvizsgálásáért való felelősséget az átadásra vonatkozó második határozat meghozatalának időpontjában Dániára ruházták át.
26.
E körülmények között a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjesztette a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [„Dublin III”] rendelet határidőkre vonatkozó, a 29. cikkének (1) és (2) bekezdésében foglalt szabályait, hogy [az e] rendelet 29. cikke (1) bekezdésének második esete szerinti hat hónapos határidő a jogerős érdemi határozat meghozatalától kezdődik egy olyan helyzetben, amikor a megkereső tagállamnak [az említett] rendelet 27. cikke szerinti jogorvoslati szerve az átadásra vonatkozó ügyet visszautalta az elsőfokú illetékes hatóság elé, amely ezt követően, hat hónappal azután, hogy a felelős tagállam elfogadta a visszavételt, új átadásra vonatkozó határozatot hozott – többek között olyan esetben, ha a visszautalás indoka az, hogy a felelős tagállam, amely eredetileg elfogadta az átadást, úgy határozott, hogy [az ugyanezen] rendelet alapján végrehajtott átadásokat általánosan felfüggeszti –, és ha az érintett külföldi személy kiutasításának halasztó hatálya van?”
27.
A Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) kérte a jelen ügynek a Bíróság eljárási szabályzatának 105. cikke szerinti sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárásban történő elbírálását. Ezt a kérelmet a Bíróság elnöke a 2023. december 15‑i határozatában elutasította. (
9
)
28.
2023. november 27‑én a Bíróság tájékoztatást kért a kérdést előterjesztő bíróságtól annak az EUMSZ 267. cikk értelmében vett „bírósági” jellegéről, amelyre e bíróság válaszolt.
29.
H, a dán, a francia, az osztrák és a svájci kormány, valamint az Európai Bizottság terjesztett elő írásbeli észrevételeket. A 2025. február 6‑án tartott tárgyaláson H‑t, a dán és a francia kormányt, valamint a Bizottságot meghallgatták, és felhívták őket, hogy válaszoljanak a Bíróság által feltett, szóbeli választ igénylő kérdésekre.
IV. Elemzés
30.
Előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ a Bíróságtól, hogy valamely tagállam eljárási rendszerében, amely a körülményeknek az átadásra vonatkozó határozat elfogadását követően bekövetkezett jelentős megváltozása esetén lehetővé teszi az e határozattal szemben benyújtott megsemmisítés iránti keresetet elbíráló igazságügyi hatóság számára, hogy e határozatot megsemmisítse anélkül, hogy annak megalapozottságáról határozna, és azt, hogy az ügyet újbóli vizsgálat céljából visszautalja az illetékes közigazgatási hatósághoz, amelynek egy átadásra vonatkozó új határozatot kell hoznia, amellyel szemben új, halasztó hatályú fellebbezést nyújtanak be, a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) és (2) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy a hat hónapos átadási határidő azon határozat időpontjától kezdődik, amellyel az igazságügyi hatóság ez utóbbi határozat jogszerűségéről jogerős határozatot hoz.
31.
E kérdés megválaszolása érdekében mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy a „Dublin III” rendelet 29. cikke határozza meg azokat a szabályokat és határidőket, amelyek betartásával a megkereső tagállamnak a nemzetközi védelmet kérelmező személy átvétele vagy visszavétele céljából át kell adnia e személyt a felelős tagállamnak.
32.
E rendelet 29. cikke (1) bekezdésének első albekezdése úgy rendelkezik, hogy az átadás a megkereső tagállam nemzeti joga szerint történik az érintett tagállamok egymás közötti konzultációját követően, a lehető leghamarabb kivitelezhető időpontban, de legkésőbb hat hónappal az érintett személy átvétele vagy visszavétele iránti megkeresés felelős tagállam általi elfogadását, vagy a 27. cikk (3) bekezdésének megfelelő halasztó hatály esetén hat hónappal a fellebbezéssel vagy felülvizsgálattal kapcsolatos jogerős határozatot követően.
33.
A Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítélet 29. pontjára hivatkozva H előadja, hogy a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) 2022. március 15‑i azon határozatát követően, amelyben az megsemmisítette az átadásra vonatkozó első határozatot, és az ügyet újbóli vizsgálat céljából visszautalta az idegenrendészeti hatóság elé, már nem létezett olyan átadásra vonatkozó határozat, amelynek végrehajtása elhalasztható, és hogy az átadási határidő visszamenőlegesen 2021. július 7‑től kezdődik, amely időpontban Románia elfogadta a visszavétel iránti megkeresést. (
10
)
34.
Mindazonáltal először is megjegyzem, hogy e megközelítés ellentétes lenne a „Dublin III” rendelet 29. cikke (1) bekezdésének szövegével és logikájával, amelyből kitűnik, hogy azt a két időpontot, amelytől kezdve az átadási határidő megkezdődhet, úgy kell érteni, hogy azok egymást kölcsönösen kizárják.
35.
Így az első esetben az átadásra vonatkozó határozattal szemben nem nyújtanak be fellebbezést, vagy ha fellebbezést nyújtanak be, az nem bír halasztó hatállyal. Az átadási határidő tehát akkor kezdődik, amikor a felelős tagállam elfogadja az érintett személy átvétele vagy visszavétele iránti megkeresést. A második esetben az átadásra vonatkozó határozattal szemben halasztó hatályú fellebbezést nyújtanak be. A határidő tehát az e fellebbezéssel kapcsolatos jogerős határozattól kezdődik, az érintett tagállam jogrendjében előírt jogorvoslati lehetőségek kimerítését követően. (
11
)
36.
Az ettől eltérő értelmezés ellentétes lenne a Charta 47. cikkében foglalt hatékony bírói jogvédelem céljával. A „Dublin III” rendelet 29. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében előírt két eset ugyanis lehetővé teszi az átadásra vonatkozó határozat végrehajtása felfüggesztésének az e rendelet 27. cikkének (3) bekezdésében előírt teljes érvényesülését. Ha egy átadásra vonatkozó határozattal szembeni jogorvoslati eljárás során e határozat végrehajtását felfüggesztik, de az átadási határidő tovább telne, akkor nem lehetne biztosítani a fegyveregyenlőséget és a jogorvoslati eljárások hatékonyságát, garantálva, hogy e határidő ne járjon le, holott az átadásra vonatkozó határozat végrehajtását lehetetlenné tette az e határozattal szembeni jogorvoslat benyújtása. (
12
)
37.
Másodszor megjegyzem, hogy a jelen ügy ténybeli körülményei eltérnek a Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítélet alapjául szolgáló ügy körülményeitől. Ebben az ügyben azt kérdezték a Bíróságtól, hogy az átadásra vonatkozó határozatot megsemmisítő ítélettel szemben benyújtott fellebbezés felfüggesztő hatálya hatással van‑e az átadási határidőre. A Bíróság megállapította egyrészt, hogy a „Dublin III” rendelet 27. cikke (3) bekezdésének nem célja azon ideiglenes intézkedések szabályozása, amelyeket az illetékes hatóságok által az átadásra vonatkozó határozatot megsemmisítő ítélettel szemben benyújtott jogorvoslattal összefüggésben esetlegesen el lehet fogadni, másrészt pedig, hogy az olyan ideiglenes intézkedés, amely az átadási határidőnek az e jogorvoslat elbírálásáig történő felfüggesztését eredményezi, csak akkor fogadható el, ha az átadásra vonatkozó határozat végrehajtását az első fokon benyújtott fellebbezés elbírálásáig felfüggesztették. (
13
)
38.
Márpedig a jelen ügyben az idegenrendészeti hatóság által H‑val szemben hozott átadásra vonatkozó első határozat végrehajtását a „Dublin III” rendelet 27. cikke (3) bekezdése a) pontjának megfelelően első fokon felfüggesztették. Ezenkívül, bár ezt az első határozatot a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) valóban megsemmisítette, ezt az ügyet visszautalták e hatósághoz az átadása kérdésének újbóli vizsgálata céljából, és e hatóság valóban meghozta az átadásra vonatkozó második határozatot, amely az érintett által benyújtott, halasztó hatályú fellebbezés tárgyát képezi.
39.
Ebből következik, hogy valóban létezik egy átadásra vonatkozó határozat (az átadásra vonatkozó második határozat), amelynek végrehajtását az utóbbival szemben benyújtott fellebbezés keretében felfüggesztették. Az átadási határidő tehát a „Dublin III” rendelet 29. cikke (1) bekezdésének megfelelően az e fellebbezés tárgyában hozott jogerős határozattal kezdődött.
40.
E 29. cikk nem ír elő különös szabályokat a határidők számítására vonatkozóan arra az esetre, ha az átadásra vonatkozó határozat elfogadását követően a körülményekben bekövetkezett jelentős változás esetén az igazságügyi hatóság a határozat megalapozottságának értékelése nélkül megsemmisíti e határozatot, és újbóli vizsgálat céljából visszautalja az ügyet az illetékes közigazgatási hatósághoz, amelynek az átadásra vonatkozó új határozatot kell hoznia, amellyel szemben újból fellebbezéssel éltek.
41.
Amint az a tárgyaláson elhangzottakból kiderült, különös nehézséget vet fel az az időpont, amikor a fellebbezéssel kapcsolatos határozat a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdése értelmében véve „jogerőssé” válik. Ugyanis vagy az a határozat jogerős, amellyel az átadásra vonatkozó első határozattal szembeni megsemmisítés iránti keresetet elbíráló igazságügyi hatóság e határozatot a megalapozottság értékelése nélkül megsemmisítette, vagy az a határozat, amellyel e hatóság, amelyhez az átadásra vonatkozó második határozattal szemben újabb megsemmisítés iránti keresetet nyújtottak be, e határozat jogszerűségéről határoz. (
14
)
42.
Úgy vélem, hogy a dán kormány által az észrevételeiben ismertetett eljárási rendszerben a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdésében előírt hat hónapos átadási határidőt az átadásra vonatkozó második határozattal szemben benyújtott fellebbezés tárgyában hozott jogerős határozattól kell számítani, amellyel szemben már nem lehet rendes jogorvoslattal élni.
43.
Először is, ez a megoldás arra irányul, hogy figyelembe vegye a dán eljárási rendszer sajátosságait, amely az ügyek „kétfokú” elbírálását írja elő azáltal, hogy a bírósági eljárás keretében bevezeti az illetékes közigazgatási hatósághoz újbóli vizsgálat céljából való visszautalás eljárását, amennyiben valamely határozat, például az átadásra vonatkozó határozat végrehajtása szempontjából „jelentős új információk” (
15
) merülnek fel.
44.
Kétségtelen, hogy két átadásra vonatkozó határozat van, amelyek két külön fellebbezés tárgyát képezik. E határozatoknak azonban ugyanaz a tárgya (a kérelmező átadása), azokat ugyanazon eseményt (a visszavételnek a felelős tagállam általi elfogadását) követően ugyanazon kérelmező tekintetében fogadta el ugyanaz a közigazgatási hatóság, így ezt az eljárást egyetlen eljárásnak kell tekinteni. Így az a határozat, amellyel az igazságügyi hatóság anélkül semmisítette meg az átadásra vonatkozó első határozatot, hogy annak megalapozottságáról határozott volna, és újbóli vizsgálat céljából visszautalta a közigazgatási hatósághoz az ügyet, közbenső határozatnak minősül, amely lehetővé teszi az illetékes közigazgatási hatóság számára, hogy értékelje az érintett átadására irányuló eljárásra vonatkozóan az új és lényeges tények fennállásából eredő következményeket, és adott esetben ezen eljárást illetően eltérő értékelést fogadjon el.
45.
Márpedig emlékeztetek arra, hogy a „Dublin III” rendelettel hatályon kívül helyezett 343/2003/EK rendelet (
16
) értelmezése kapcsán a Bíróság kimondta, hogy az átadási határidő kezdete nem az átadási eljárás végrehajtását felfüggesztő ideiglenes bírósági határozat meghozatala, hanem az ezen eljárás megalapozottságával kapcsolatos azon bírósági határozat meghozatala, amely a végrehajtást már nem akadályozhatja. (
17
) Ebből következően az a meghatározó, hogy a fellebbezéssel kapcsolatos jogerős határozat az átadás jogszerűségéről tartalmaz döntést. Annak előírásával, hogy az átadási határidő az átadásra vonatkozó határozattal szemben benyújtott fellebbezéssel kapcsolatos jogerős határozattól kezdődik, az uniós jogalkotó az átadásra vonatkozó határozattal kapcsolatos eljárást befejező jogerős érdemi határozatot célozza meg, amely vagy megsemmisíti e határozatot, vagy lehetővé teszi annak végrehajtását.
46.
Másodszor, az említett megoldás lehetővé teszi a „Dublin III” rendelet 27. cikke és a Charta 47. cikke értelmében vett hatékony bírósági felülvizsgálat biztosításának szükségességéből eredő elvek és követelmények figyelembevételét. A Bíróság ugyanis állandó jelleggel emlékeztet arra, hogy bár az uniós jogalkotó az átadásról szóló határozatok gyors végrehajtásának előmozdítását kívánta elősegíteni, ugyanakkor nem állt szándékában, hogy a kérelmek elbírálása során a gyors feldolgozás követelménye érdekében lemondjon a nemzetközi védelmet kérelmezők bírói jogvédelméről. (
18
)
47.
A „Dublin III” rendelet 27. cikkének (1) bekezdése ily módon úgy rendelkezik, hogy az átadásra vonatkozó határozattal érintett személynek joga van az e határozat elleni hatékony jogorvoslathoz, amelyet bírósághoz tény‑ vagy jogkérdésben benyújtott fellebbezés vagy felülvizsgálati kérelem formájában gyakorolhat. (
19
) Márpedig e jogorvoslat terjedelmét e rendelet (19) preambulumbekezdése pontosítja. E preambulumbekezdés jelzi, hogy a nemzetközi jog tiszteletben tartásának biztosítása érdekében az említett rendeletben előírt, az átadásra vonatkozó határozatok elleni hatékony jogorvoslatnak ki kell terjednie egyrészt ugyanezen rendelet alkalmazásának vizsgálatára, másrészt az azon tagállamban fennálló jogi és ténybeli helyzetnek a megvizsgálására, amelynek a kérelmezőt átadják. (
20
)
48.
Az État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítéletben a Bíróság azt a következtetést vonta le, hogy egy átadásra vonatkozó határozattal szemben indított megsemmisítés iránti kereset, amelynek keretében az eljáró bíróság nem vehet figyelembe olyan, a határozat meghozatalát követően felmerült körülményeket, amelyek meghatározóak a „Dublin III” rendelet helyes alkalmazása szempontjából, nem biztosít hatékony jogorvoslatot, és nem garantál kielégítő bírói jogvédelmet az e rendelet 27. cikkében és a Charta 47. cikkében rögzített jogok tekintetében. (
21
)
49.
A Bíróság ugyanakkor elismerte, hogy az uniós jogalkotó csak az átadásra vonatkozó határozat elleni, az érintett rendelkezésére álló jogorvoslat egyes eljárási részletszabályait harmonizálta, és hogy a tagállamoknak a „Dublin III” rendelet 27. cikkének alkalmazásában nem kell szükségképpen úgy megszervezniük jogorvoslati rendszerüket, hogy az átadásra vonatkozó határozat meghozatalát követően felmerült meghatározó körülmények figyelembevételére vonatkozó követelmény biztosítva legyen az átadásra vonatkozó határozat jogszerűségének vitatását lehetővé tévő jogorvoslati kérelem vizsgálatának keretében. (
22
) A Bíróság szerint ha az átadásra vonatkozó határozat meghozatalát követően felmerült körülmény megkérdőjelezheti az érintett átadását a felelős tagállamnak, e rendelkezés tehát a tagállamokra hagyja annak meghatározását, hogy az igazságügyi hatóság milyen mértékben veheti figyelembe e körülményt az átadásra vonatkozó határozat jogszerűségének teljes körű és ex nunc vizsgálattal történő értékelése során, vagy pedig hogy e bírói jogvédelmet más formában kell biztosítani, például különös jogorvoslat vagy más eljárási szabály megalkotásával. (
23
)
50.
Márpedig úgy értelmezem, hogy a dán eljárási rendszer ebbe az összefüggésbe illeszkedik, és ezért nem róható fel e tagállamnak, hogy az átadásra vonatkozó határozattal szemben benyújtott megsemmisítés iránti kereset eljárásába belefoglalja az arra irányuló, újbóli vizsgálat céljából való visszautalás eljárását, hogy figyelembe vegyék a körülményeknek a felelős tagállamban e határozat elfogadását követően bekövetkezett jelentős megváltozását. Ha úgy tekintenénk, hogy az újbóli vizsgálatra való e visszautalás miatt a nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért való felelősség e tagállamra száll át, az az ilyen rendszerben visszatartaná őt attól, hogy figyelembe vegye ezeket az egyébként meghatározó új körülményeket az átadási eljárás jogszerűségének és megvalósíthatóságának értékelése céljából.
51.
Mindamellett hozzáteszem, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az adott területre vonatkozó uniós szabályozás hiányában a jogalanyok számára biztosított jogok védelmének biztosítására irányuló bírósági jogorvoslatra vonatkozó eljárási szabályok meghozatala az eljárási autonómia elve alapján az egyes tagállamok belső jogrendjébe tartozik, azzal a feltétellel azonban, hogy e szabályok nem lehetnek kedvezőtlenebbek a hasonló jellegű belső jogi helyzetekre vonatkozóknál (az egyenértékűség elve), és nem tehetik gyakorlatilag lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé az uniós jog által biztosított jogok gyakorlását (a tényleges érvényesülés elve). (
24
)
52.
Ami először is az egyenértékűség elvét illeti, az megköveteli, hogy a jogorvoslatokra alkalmazandó szabályok összessége különbségtétel nélkül vonatkozzon az uniós jog megsértésén alapuló jogorvoslatokra és a belső jog megsértésén alapuló hasonló jogorvoslatokra. (
25
)
53.
Másodszor, ami a tényleges érvényesülés elvét illeti, az megköveteli, hogy a szóban forgóhoz hasonló eljárás keretében az illetékes igazságügyi hatóság indokolatlan késedelem nélkül hozzon jogerős határozatot az illetékes közigazgatási hatóság által újból megvizsgált, átadásra vonatkozó határozat jogszerűségéről annak érdekében, hogy a „Dublin III” rendelet (5) preambulumbekezdésének megfelelően biztosítsa a nemzetközi védelem megadására vonatkozó eljáráshoz való hatékony hozzáférést és a nemzetközi védelem iránti kérelmekkel kapcsolatos gyors döntéshozatalt. (
26
) Ez azt jelenti, hogy ezen eljárás teljes időtartama nem haladhatja meg az újbóli vizsgálat kezdeményezésének céljaira tekintettel feltétlenül szükséges időtartamot.
54.
A szóban forgóhoz hasonló helyzetben következésképpen minden tagállamnak úgy kell kialakítania nemzeti jogszabályait, hogy az eredeti határozat megsemmisítését követően és az ügynek az átadásra vonatkozó eljárás szempontjából meghatározó új körülmények miatt az illetékes közigazgatási hatóság elé történő visszautalása esetén e hatóság új határozatot hozzon, és adott esetben az igazságügyi hatóság rövid időn belül döntsön. (
27
)
55.
Az ilyen rendszer tehát nem vezethet olyan helyzethez, amelyben a megkereső tagállam megkerülhetné a felelősségét, elkerülve azt, hogy felelős tagállammá váljon azáltal, hogy az ügyet újbóli vizsgálat céljából korlátlanul visszautalja az illetékes közigazgatási hatóság elé, anélkül hogy a nemzetközi védelem megadására irányuló eljárásról valaha is határozni kellene. E rendszer ugyanis azzal a kockázattal járna, hogy olyan helyzetet eredményez, amely ellentétes a „Dublin III” rendeletnek az (5) preambulumbekezdésében kifejtett céljával, mivel azzal a következménnyel járna, hogy tovább halasztaná azt az időpontot, amelytől kezdve az átadási határidő megkezdődhet, és ennélfogva azt az időpontot, amelytől kezdve a nemzetközi védelem iránti kérelmet meg lehetne vizsgálni, megfosztva ezáltal a kérelmezőt az annak elismeréséhez kapcsolódó jogoktól. Amint arra a Bíróság a 2018. november 13‑i X és X ítéletben (
28
) emlékeztetett, fontos, hogy az ilyen kérelmet adott esetben az e rendelet III. fejezetében előírt feltételek szerint felelősként meghatározott tagállamtól eltérő, más tagállam vizsgálja meg. (
29
)
56.
A jelen ügyben egyetlen hatóság sem döntött még a H által 2021. április 25‑én benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelemről. 2021. július 7. óta, amikor Románia elfogadta, hogy a kérelme megvizsgálása céljából visszavegye H‑t, nem került sor sem átadásra, sem érdemi határozatra a kérelméről. Ami az alapeljárást illeti (amely nem foglalja magában H, majd a menekültügyi tanács által az eljárás újbóli megnyitása iránt előterjesztett két kérelmet), megjegyzem, hogy közel tizenhét hónap telt el azon időpont között, amikor Románia elfogadta H visszavételét, és a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) átadásra vonatkozó második határozatot jóváhagyó jogerős határozata között. Márpedig emlékeztetek arra, hogy a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (2) bekezdése csak két olyan esetet ír elő, amikor az átadási határidő legfeljebb egyéves időtartamra meghosszabbítható, ha az átadásra az érintett személy szabadságvesztése miatt nem kerülhetett sor, illetve legfeljebb tizennyolc hónapra, ha e személy megszökik. (
30
) A jelen ügyben, bár nyilvánvaló, hogy Románia azon döntése, hogy a „Dublin III” rendelet alapján valamennyi beérkező átadást felfüggeszti, szükségszerűen befolyásolta ezen eljárás időtartamát azáltal, hogy megindította az újbóli vizsgálat céljából való visszautalás eljárását, a Flygtningenævnetnek (menekültügyi bizottság) közel nyolc hónapra volt szüksége ahhoz, hogy az átadásra vonatkozó második határozat jogszerűségéről határozzon, noha – amint azt korábban jeleztem – e határozatnak ugyanaz volt a tárgya, mint az első határozatnak, és azt ugyanazon kérelmezővel szemben ugyanazon eseményt követően, ugyanazon közigazgatási hatóságnak kellett meghoznia. Az ilyen időtartam álláspontom szerint nehezen egyeztethető össze a nemzetközi védelem iránti kérelmek elbírálására irányuló eljárás gyorsasága biztosításának szükségességével.
57.
E körülmények összességére tekintettel úgy vélem, hogy valamely tagállam eljárási rendszerében, amely a körülményeknek az átadásra vonatkozó határozat elfogadását követően bekövetkezett jelentős megváltozása esetén lehetővé teszi az e határozattal szemben benyújtott megsemmisítés iránti keresetet elbíráló igazságügyi hatóság számára, hogy e határozatot megsemmisítse anélkül, hogy annak megalapozottságáról határozna, és azt, hogy az ügyet újbóli vizsgálat céljából visszautalja az illetékes közigazgatási hatósághoz, amelynek egy átadásra vonatkozó új határozatot kell hoznia, amellyel szemben új, halasztó hatályú fellebbezést nyújtanak be, a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdését e rendelet 27. cikkével összefüggésben úgy kell értelmezni, hogy a hat hónapos átadási határidő azon határozattól kezdődik, amellyel ezen igazságügyi hatóság jogerős érdemi határozatot hoz, és amellyel az átadásra vonatkozó határozattal kapcsolatos eljárást befejezi, akár e határozat megsemmisítésével, akár e határozat végrehajtásának lehetővé tételével.
58.
A jelen ügyben a 2022. december 2‑i határozatról van szó, amellyel a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) jogerősen határozott az átadásra vonatkozó második határozat megalapozottságáról. Mivel a H által benyújtott második fellebbezés a „Dublin III” rendelet 27. cikkének (3) bekezdése alapján valóban halasztó hatállyal bírt, az átadási határidő ettől az időponttól kezdődött.
V. Végkövetkeztetés
59.
A fenti megfontolások összességére tekintettel azt javaslom a Bíróságnak, hogy a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság, Dánia) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre a következő választ adja:
Az egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26‑i 604/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 29. cikkének (1) bekezdését e rendelet 27. cikkével összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
–
valamely tagállam eljárási rendszerében, amely a körülményeknek az átadásra vonatkozó határozat elfogadását követően bekövetkezett jelentős megváltozása esetén lehetővé teszi az e határozattal szemben benyújtott megsemmisítés iránti keresetet elbíráló igazságügyi hatóság számára, hogy e határozatot megsemmisítse anélkül, hogy annak megalapozottságáról határozna, és azt, hogy az ügyet újbóli vizsgálat céljából visszautalja az illetékes közigazgatási hatósághoz, amelynek egy átadásra vonatkozó új határozatot kell hoznia, amellyel szemben új, halasztó hatályú fellebbezést nyújtanak be, a hat hónapos átadási határidő azon határozattól kezdődik, amellyel ezen igazságügyi hatóság jogerős érdemi határozatot hoz, és amellyel az átadásra vonatkozó határozattal kapcsolatos eljárást befejezi, akár e határozat megsemmisítésével, akár e határozat végrehajtásának lehetővé tételével;
–
e tagállam feladata, hogy oly módon alakítsa ki nemzeti jogszabályait, hogy az ügynek az illetékes közigazgatási hatósághoz újbóli vizsgálat céljából történő visszautalását követően az átadásra vonatkozó új határozatot és az azzal szemben benyújtott megsemmisítés iránti keresettel kapcsolatos jogerős határozatot a nemzetközi védelem iránti kérelem gyors feldolgozásának biztosítása érdekében a lehető legrövidebb időn belül meghozzák.
(
1
)	Eredeti nyelv: francia.
(
i
)	A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.
(
2
)	Egy harmadik országbeli állampolgár vagy egy hontalan személy által a tagállamok egyikében benyújtott nemzetközi védelem iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2013. június 26‑i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 180., 31. o.; helyesbítés: HL 2018. L 33., 6. o.), a továbbiakban: „Dublin III” rendelet.
(
3
)	Lásd többek között: 2023. március 30‑iStaatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítélet (C‑556/21, a továbbiakban: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid [Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén] ítélet, EU:C:2023:272). Lásd még: 2023. január 12‑iStaatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Átadási határidő – Többszörös kérelmek) ítélet (C‑323/21–C‑325/21, EU:C:2023:4); 2023. március 30‑iStaatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Átadási határidő – Emberkereskedelem) ítélet (C‑338/21, EU:C:2023:269).
(
4
)	A továbbiakban: Charta.
(
5
)	A harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek nemzetközi védelemre jogosultként való elismerésére, az egységes menekült‑ vagy kiegészítő védelmet biztosító jogállásra, valamint a nyújtott védelem tartalmára vonatkozó szabályokról szóló, 2011. december 13‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2011. L 337., 9. o.; helyesbítések: HL 2017. L 167., 58. o.; HL 2019. L 19., 20. o.).
(
6
)	A nemzetközi védelem megadására és visszavonására vonatkozó közös eljárásokról szóló, 2013. június 26‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2013. L 180., 60. o.; helyesbítés: HL 2016. L 198., 50. o.).
(
7
)	Megállapodás az Európai [Unió] és a Dán Királyság között a Dániában vagy az Európai Unió egy másik tagállamában benyújtott menedékjog iránti kérelem elbírálásáért felelős állam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról, valamint a dublini egyezmény hatékony alkalmazása érdekében az ujjlenyomatok összehasonlítására irányuló „Eurodac” létrehozásáról (HL 2006. L 66., 38. o.).
(
8
)	A 2023. augusztus 10‑i Lovbekendtgørelse nr. 1079. (az egységes szerkezetbe foglalásról szóló 1079. sz. rendelet) által egységes szerkezetbe foglalt törvény.
(
9
)	Lásd: a Bíróság elnökének 2023. december 15‑iTang végzése (C‑560/23, EU:C:2023:1035).
(
10
)	A tárgyaláson úgy tűnt, hogy H képviselője ugyanakkor elállt ettől az érvtől, kifejtve, hogy az átadási határidőnek abban az időpontban kell kezdődnie, amikor a Flygtningenævnet (menekültügyi bizottság) úgy határozott, hogy megsemmisíti az átadásra vonatkozó első határozatot, és az ügyet újbóli vizsgálat céljából visszautalja az idegenrendészeti hatóság elé, azaz 2022. március 15‑én.
(
11
)	Lásd: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítélet (24. pont).
(
12
)	Lásd: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítélet (35. pont).
(
13
)	Lásd: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítélet (27. és 34. pont).
(
14
)	A dán rendszer nem hasonlítható a kétfokú bírósági eljáráshoz egy olyan fellebbezési eljárás keretében, amely a közigazgatási aktus jogszerűségéről határozó első fokon hozott ítélet ellen magasabb szintű bíróság előtt benyújtott fellebbezést ír elő, és amely az átadásra vonatkozó ugyanazon határozat megsemmisítésére vagy megerősítésére irányuló egyetlen eljárás keretébe illeszkedik.
(
15
)	Lásd a jelen indítvány 13. pontját.
(
16
)	Egy harmadik ország állampolgára által a tagállamok egyikében benyújtott menedékjog iránti kérelem megvizsgálásáért felelős tagállam meghatározására vonatkozó feltételek és eljárási szabályok megállapításáról szóló, 2003. február 18‑i tanácsi rendelet (HL 2003. L 50., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 6. kötet, 109. o.)
(
17
)	Lásd: 2009. január 29‑iPetrosian ítélet (C‑19/08, EU:C:2009:41, 46. pont).
(
18
)	Lásd: 2023. március 30‑iStaatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Átadási határidő – Emberkereskedelem) ítélet (C‑338/21, EU:C:2023:269, 52. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid (Az átadási határidő felfüggesztése fellebbezés esetén) ítélet (19. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
19
)	Lásd: 2021. április 15‑iÉtat belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (C‑194/19, a továbbiakban: État belge [Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények] ítélet, EU:C:2021:270, 32. pont).
(
20
)	Lásd: État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (33. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
21
)	Lásd: État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (49. pont).
(
22
)	Lásd: État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (37. és 38. pont).
(
23
)	Lásd: État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (46–48. pont).
(
24
)	Lásd: État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (42. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2023. november 30‑iMinistero dell’Interno és társai (Közös tájékoztató füzet – Közvetett visszaküldés) ítélet (C‑228/21, C‑254/21, C‑297/21, C‑315/21 és C‑328/21, EU:C:2023:934, 113. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
25
)	Lásd: État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (44. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2024. október 4‑iKomise pro rozhodování ve věcech pobytu cizinců végzés (C‑761/23, EU:C:2024:879, 30. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
26
)	Lásd e tekintetben: 2018. november 13‑iX és X ítélet (C‑47/17 és C‑48/17, EU:C:2018:900, 69. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); État belge (Az átadásra vonatkozó határozatnál későbbi körülmények) ítélet (35. és 36. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
(
27
)	Lásd analógia útján: 2018. július 25‑iAlheto ítélet (C‑585/16, EU:C:2018:584, 148. pont).
(
28
)	C‑47/17 és C‑48/17, EU:C:2018:900.
(
29
)	Lásd: 2018. november 13‑iX és X ítélet (C‑47/17 és C‑48/17, EU:C:2018:900, 70. pont).
(
30
)	A „szabadságvesztés” fogalmát a 2022. március 31‑iBundesamt für Fremdenwesen und Asyl és társai (Menedékkérő pszichiátriai kórházban való elhelyezése) ítélet (C‑231/21, EU:C:2022:237, 55. és 58. pont), a „szökés” fogalmát pedig a 2019. március 19‑iJawo ítélet (C‑163/17, EU:C:2019:218, 56. és 57. pont) határozta meg. A teljesség kedvéért emlékeztetek arra, hogy a Bíróság maga is megerősítette, hogy az átadásra vonatkozó határozat végrehajtását gyakorlatilag lehetetlenné tevő egyéb körülmények, mint például a Covid19‑világjárvány, nem teszik lehetővé a „Dublin III” rendelet 29. cikkének (1) bekezdésében előírt átadási határidő megszakítását (2022. szeptember 22‑iBundesrepublik Deutschland [Az átadásra vonatkozó határozat hatóság általi felfüggesztése] ítélet [C‑245/21 és C‑248/21, EU:C:2022:709]).