CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)
2008. gada 4. novembrī
Lieta F‑41/06
Luigi Marcuccio
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Civildienests – Ierēdņi – Sociālais nodrošinājums – Nelaimes gadījumu un arodslimību apdrošināšana – Invaliditāte – Pensionēšanās invaliditātes dēļ – Pamatojums – Atcelšana
Priekšmets: Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru L. Markučo [L. Marcuccio] lūdz, pirmkārt, atcelt Komisijas lēmumu, ar ko prasītāju pensionē invaliditātes dēļ, kā arī visus aktus, kas ir saistīti
ar minēto lēmumu, un, otrkārt, piespriest Komisijai viņam atlīdzināt zaudējumus.
Nolēmums: Atcelt Komisijas 2005. gada 30. maija lēmumu par prasītāja pensionēšanu invaliditātes dēļ. Komisija samaksā prasītājam summu
EUR 3000 apmērā. Prasību pārējā daļā noraidīt. Komisija papildus saviem tiesāšanās izdevumiem atlīdzina arī divas trešdaļas
no tiem, kas radušies prasītājam. Prasītājs sedz trešdaļu no saviem tiesāšanās izdevumiem.
Kopsavilkums
Ierēdņi – Invaliditāte – Invaliditātes komiteja – Atzinums – Pienākums norādīt pamatojumu – Priekšmets
(Civildienesta noteikumu 25. un 53. pants un 78. panta pirmā daļa)
Noteikumu par Ārstniecības un Invaliditātes komiteju mērķis ir uzticēt medicīnas ekspertiem galīgo vērtējumu visos medicīnas
jautājumos. Tiesas kontrole nevar attiekties uz pašu medicīnisko vērtējumu; tas jāuzskata par galīgu, ja vien tas ir veikts
saskaņā ar noteikumiem. Savukārt tiesas kontroli var veikt attiecībā uz šo komiteju izveides un darbības likumību, kā arī
tās sniegto atzinumu likumību. Šajā aspektā Kopienu tiesas kompetencē ir pārbaudīt, vai atzinumā ir ietverts pamatojums, kas
ļauj izvērtēt apsvērumus, uz kuriem ir balstīti tajā ietvertie secinājumi, un vai ir pierādīts, ka starp tajā esošajiem medicīniskajiem
konstatējumiem un komitejas izdarītajiem secinājumiem pastāv loģiska saikne.
Acīmredzami nepamatots ir tāds Invaliditātes komitejas atzinums, kurā ir tikai un vienīgi konstatēts un vienlaikus secināts,
ka ierēdnis ir ieguvis pilnīgu invaliditāti, kuras dēļ viņš nav spējīgs pildīt savus pienākumus. Vienkārša norāde Invaliditātes
komitejas protokolā par to, ka ierēdnis ciešot no trauksmainās depresijas sindroma, neļauj Kopienu tiesai noskaidrot un pārbaudīt
apsvērumus, ar kuriem ir pamatoti šajā protokolā ietvertie secinājumi, un vai tajā ir pierādīta loģiska saikne starp tajā
ietvertajiem medicīniskajiem konstatējumiem un komitejas izdarītajiem secinājumiem. Trauksmainās depresijas sindroms var izpausties
ļoti dažādos veidos un pakāpēs un nenozīmē, ka persona, kas no tā cieš, obligāti ir uzskatāma par tādu, kura ir ieguvusi pastāvīgu
un pilnīgu invaliditāti, kuras dēļ tā nav spējīga pildīt viņas funkciju grupā ietilpstoša amata pienākumus.
(skat. 64., 65. un 67. punktu)
Atsauces:
Tiesa: 1987. gada 10. decembris, 277/84 Jänsch/Komisija, Recueil, 4923. lpp., 15. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1992. gada 27. februāris, T‑165/89 Plug/Komisija, Recueil, II‑367. lpp., 75. punkts; 1999. gada 15. decembris, T‑27/98 Nardone/Komisija, Recueil FP, I‑A‑267. un II‑1293. lpp., 87. punkts.