62020TJ0194_RES
T‑194/20. sz. ügy
JF
kontra
EUCAP Szomália
A Törvényszék ítélete (kibővített hetedik tanács), 2022. július 13.
„Választottbírósági kikötés – Az EUCAP Szomália nemzetközi szerződéses alkalmazottja – A közös kül‑ és biztonságpolitika hatálya alá tartozó misszió – A munkaszerződés meghosszabbításának az Egyesült Királyság Unióból történő kilépését követő mellőzése – A meghallgatáshoz való jog – Egyenlő bánásmód – Az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma – Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépéséről szóló megállapodásban előírt átmeneti időszak – Megsemmisítés iránti kereset – Kártérítési kereset – A szerződéstől elválaszthatatlan jogi aktusok – Elfogadhatatlanság”
Megsemmisítés iránti kereset – Keresettel megtámadható aktusok – Fogalom – Kötelező joghatásokat kiváltó aktusok – Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépését követően a közös kül‑ és biztonságpolitika hatálya alá tartozó misszió valamely szerződéses nemzetközi alkalmazottja munkaszerződése meghosszabbításának mellőzésére vonatkozó jogi aktusok – Kizártság – Jogi aktusok, amelyek a felek közötti szerződéses viszonyon kívül ilyen joghatásokat nem váltanak ki, és amelyek nem foglalják magukban a szerződő hatóságra ruházott közhatalmi jogkörök gyakorlását – Elfogadhatatlanság
(EUSZ 50. cikk, (3) bekezdés; EUMSZ 263. cikk; a [KKBP] 2018/1942 határozattal módosított 2012/389/KKBP tanácsi határozat, 7. cikk, (4) bekezdés)
(lásd: 27., 29., 40., 41. pont)
Kártérítési kereset – Az uniós bíróság hatásköre – Korlátok – A hivatkozott felelősség jellege – A bíróság általi vizsgálat – Az Uniónak a közös kül‑ és biztonságpolitika hatálya alá tartozó misszió munkaszerződés keretében fennálló cselekményeiért fennálló szerződésen kívüli felelősségének megállapítása iránti kérelem – Elfogadhatatlanság
(EUMSZ 268. cikk; a [KKBP] 2018/1942 határozattal módosított 2012/389/KKBP tanácsi határozat)
(lásd: 42–47. pont)
Bírósági eljárás – A Törvényszék előtt választottbírósági kikötés alapján történő keresetindítás – Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépését követően a közös kül‑ és biztonságpolitika hatálya alá tartozó misszió valamely szerződéses nemzetközi alkalmazottja munkaszerződése meghosszabbításának mellőzésére vonatkozó jogi aktusok – Szerződéses felelősség megállapítása iránti kereset – Az alkalmazandó jog meghatározása – Az említett jog megjelölését mellőző munkaszerződés – A keresetnek kizárólag az említett szerződés és az Alapjogi Charta alapján és az általános jogelvekre tekintettel történő vizsgálata – Megengedhetőség
(EUSZ 50. cikk; EUMSZ 272. cikk és EUMSZ 340. cikk első bekezdés; az Európai Unió Alapjogi Chartája; 593/2008 európai parlamenti és tanácsi rendelet; a [KKBP] 2018/1942 határozattal módosított 2012/389/KKBP tanácsi határozat)
(lásd: 51–59. pont)
Bírósági eljárás – A Törvényszék előtt választottbírósági kikötés alapján történő keresetindítás – Terjedelem – Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépését követően a közös kül‑ és biztonságpolitika hatálya alá tartozó misszió valamely szerződéses nemzetközi alkalmazottja munkaszerződése meghosszabbításának elmaradására vonatkozó jogi aktusok bírósági felülvizsgálata – Az Alapjogi Charta által biztosított elvek és az uniós jog általános elveinek megsértésére alapított jogalapok vizsgálatára vonatkozó hatáskör – Megengedhetőség – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog tiszteletben tartása
(EUMSZ 272. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 20. cikk, 21. cikk, 41. cikk, (2) bekezdés, a) pont, és 47. cikk; a [KKBP] 2018/1942 tanácsi határozattal módosított 2012/389/KKBP tanácsi határozat)
(lásd: 69–71. pont)
Közös kül‑ és biztonságpolitika – Az Európai Unió polgári missziói – Személyi állomány – Nemzetközi polgári személyzet – Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépését követően valamely szerződéses nemzetközi alkalmazott munkaszerződése meghosszabbításának mellőzésére vonatkozó jogi aktusok – Az említett jogi aktusoknak az érintett meghallgatása nélküli elfogadása – A meghallgatáshoz való jog megsértése – Hiány
(EUMSZ 50. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 41. cikk, (2) bekezdés; a [KKBP] 2018/1942 tanácsi határozattal módosított 2012/389/KKBP tanácsi határozat, 7. cikk, (4) bekezdés)
(lásd: 76–96. pont)
Intézmények jogi aktusai – Indokolás – Kötelezettség – Terjedelem – Szerződéses keretben elfogadott jogi aktusok – Az eredeti indokolásnak a peres eljárás szakaszában teljesen új indokolással való helyettesítése – Megengedhetetlenség
(EUMSZ 296. cikk; Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 41. cikk, (2) bekezdés, c) pont)
(lásd: 102, 103. pont)
Közös kül‑ és biztonságpolitika – Az Európai Unió polgári missziói – Személyi állomány – Nemzetközi polgári személyzet – Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépését követően valamely egyesült királysági állampolgár szerződéses alkalmazottja munkaszerződése meghosszabbításának mellőzése – Az Unióból való kilépésre irányuló eljárást indító tagállam és egy másik tagállam állampolgárságával rendelkező, össze nem hasonlítható helyzetben lévő alkalmazottak – Állampolgárság alapján történő hátrányos megkülönböztetés – Hiány
(EUMSZ 50. cikk; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 21. cikk; a [KKBP] 2018/1942 tanácsi határozattal módosított 2012/389/KKBP tanácsi határozat, 7. cikk, (3) bekezdés)
(lásd: 115–119. pont)
Közös kül‑ és biztonságpolitika – Az Európai Unió polgári missziói – Személyi állomány – Nemzetközi polgári személyzet – Az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépését követően valamely szerződéses nemzetközi alkalmazott munkaszerződése meghosszabbításának mellőzésére vonatkozó jogi aktusok – Az Egyesült Királyságnak az Európai Unióból és az Euratomból való kilépéséről szóló megállapodás lényeges rendelkezéseinek az említett jogi aktusok elfogadását követő hatálybalépése – Az említett rendelkezésekre való hivatkozás lehetősége – Hiány
(EUSZ 50. cikk; EUMSZ 272. cikk; az Egyesült Királyságnak az Európai Unióból és az Euratomból történő kilépéséről szóló megállapodás, 127. cikk, (2) és (6) bekezdés, valamint 129. cikk, (7) bekezdés; a [KKBP] 2018/1942 határozattal módosított 2012/389/KKBP tanácsi határozat)
(lásd: 131–137. pont)
Összefoglalás
JF, az Egyesült Királyság állampolgára, több egymást követő, határozott idejű munkaszerződést kötött az EUCAP Szomáliával, amelynek célja, hogy segítse Szomáliát a tengerhajózási biztonsággal kapcsolatos kapacitásának megerősítésében, (
1
) amely alapján őt szerződéses nemzetközi alkalmazottként vették fel.
Utolsó munkaszerződése, amely 2020. január 31‑én szűnt meg, előírta, hogy a szerződés a lejárat időpontja előtt felmondható, amennyiben megszűnik az Egyesült Királyság tagsága az Európai Unióban.
2020. január 18‑i feljegyzésében az EUCAP Szomália misszióvezetője arról tájékoztatta e missziónak az Egyesült Királyság állampolgárságával rendelkező szerződéses nemzetközi alkalmazottait, köztük a felperest, hogy az Egyesült Királyságnak az Unióból történő 2020. január 31‑i lehetséges kilépése miatt munkaszerződésük ebben az időpontban megszűnik. Ezt követően 2020. január 29‑i levelében megerősítette JF számára, hogy szerződése nem hosszabbítható meg a lejártát követően, és az az Egyesült Királyság Unióból történő kilépése miatt 2020. január 31‑én szűnik meg.
Keresetével JF az EUMSZ 263. és EUMSZ 268. cikk alapján elsődlegesen azt kérte, hogy a Törvényszék semmisítse meg a 2020. január 18‑i feljegyzést és a 2020. január 29‑i levelet (a továbbiakban együttesen: vitatott jogi aktusok), és rendelje el az EUCAP Szomália szerződésen kívüli felelőssége alapján e jogi aktusok következtében őt ért károk megtérítését, másodlagosan pedig azt kérte, hogy az EUMSZ 272. cikk alapján a vitatott jogi aktusokat is nyilvánítsák jogellenesnek, és hogy e missziót kötelezze ugyanezen károknak a szerződéses felelőssége alapján történő megtérítésére.
A kibővített tanácsban kihirdetett ítéletében a Törvényszék teljes egészében elutasítja a JF által benyújtott keresetet. Ennek során kiegészíti az ítélkezési gyakorlatot, többek között a kereset elfogadhatóságát és természetét, valamint annak lehetőségét illetően, hogy bizonyos feltételek mellett ne kelljen meghatározni a szerződéssel kapcsolatos jogviták eldöntésére alkalmazandó nemzeti jogot. Megvizsgálja továbbá az ilyen szerződésen alapuló jogvita keretében az uniós jog megsértésére alapított jogalapokat, és pontosítja az állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetés tilalma elvének a jelen ügyben való alkalmazását.
A Törvényszék álláspontja
A kereset elfogadhatóságát illetően a Törvényszék először is mint elfogadhatatlant elutasítja a vitatott jogi aktusok megsemmisítése iránt az EUMSZ 263. cikk alapján benyújtott kérelmet. E tekintetben többek között megjegyzi, hogy az EUCAP Szomália nemzetközi személyi állományának alkalmazási feltételeit, valamint jogait és kötelezettségeit szerződésekben kell meghatározni, tehát a felperes és az EUCAP Szomália közötti munkaviszony szerződéses jellegű volt. A Törvényszék megállapítja továbbá, hogy a vitatott jogi aktusokkal az EUCAP Szomália misszióvezetője megerősítette a felperesnek a szerződése megszűnésének az Egyesült Királyságnak az Unióból történő kilépését követő időpontját, amely a szerződés megszűnésének a szerződésben rögzített oka volt. Ebből azt a következtetést vonja le, hogy ezen aktusok nem irányulnak olyan kötelező joghatások kiváltására, amelyek kívül esnek a felperes és az EUCAP Szomália közötti szerződéses jogviszonyon, és azzal járnak, hogy ez utóbbi közhatalmi jogosítványokat gyakorol. Így az említett jogi aktusok szerződéses jellegűek, és azok megsemmisítését nem lehet kérni az EUMSZ 263. cikk alapján.
Másodszor a Törvényszék az EUMSZ 268. cikkre alapított és az Uniónak az EUCAP Szomália cselekményeiért fennálló szerződésen kívüli felelősségére vonatkozó kártérítési kérelmet mint elfogadhatatlant elutasítja. E kérelem valódi szerződéses jogviszony keretébe illeszkedik, így az Unió szerződéses felelősségének körébe tartozik.
Harmadszor a Törvényszék megállapítja, hogy a kereset elfogadható annyiban, amennyiben az az EUMSZ 272. cikken alapul. Kifejti, hogy az e rendelkezés szerinti kérelmei alátámasztására a felperes olyan szabályokra hivatkozik, amelyeket az uniós közigazgatásnak a szerződések keretében tiszteletben kell tartania, mivel a felperes többek között a meghallgatáshoz való jog, az egyenlő bánásmód és a hátrányos megkülönböztetés (
2
) tilalma elvének megsértésére, valamint a bizalomvédelem elvének megsértésére alapított jogalapra hivatkozik, amely az uniós jog általános elvének minősül. Következésképpen a felperes – a hatékony bírói jogvédelem elvének megsértését kivéve – azon az alapon, hogy érvényesen csak a szerződéses kikötések teljesítésének elmulasztására vagy az e szerződésre alkalmazandó jog megsértésére hivatkozhat, nem gátolható meg abban, hogy kérelmeinek alátámasztása érdekében ezen elvek megsértésére hivatkozzon. (
3
)
Az alkalmazandó jogot illetően a Törvényszék emlékeztet arra az elvre, amely szerint az Unió szerződéses felelősségét az adott szerződésre alkalmazandó jog szabályozza. (
4
) Ugyanakkor úgy ítéli meg, hogy nem szükséges meghatározni a jelen jogvitára alkalmazandó nemzeti jogot; e jogvita a szóban forgó szerződés, az EUCAP Szomália szabványos működési eljárásai, valamint a Charta és az uniós jog általános elvei alapján elbírálható. Ebben az összefüggésben a Törvényszék többek között megjegyzi, hogy az EUMSZ 272. cikken alapuló másodlagos kérelmeinek alátámasztása érdekében a felperes kizárólag az uniós jog, különösen az uniós jog és a Charta általános elveinek megsértésére alapított jogalapokra hivatkozik. Ezenkívül nem tűnik úgy, hogy a jelen jogvita eldöntéséhez a nemzeti jog kógens rendelkezéseit kellene alkalmazni.
Az ügy érdemét illetően a Törvényszék először is a meghallgatáshoz való jog megsértését illetően rámutat arra, hogy sem a szóban forgó szerződés kikötéseiből, sem az EUCAP Szomália szabványos működési eljárásaiból – amelyekre e szerződés utal – nem tűnik ki, hogy az EUCAP Szomália misszióvezetője JF‑et köteles lett volna meghallgatni a 2020. január 18‑i feljegyzés megszövegezése előtt. Ezenkívül a Törvényszék úgy véli, hogy az EUCAP Szomália azon döntése, hogy nem él a felperes szerződésének meghosszabbítására vonatkozó lehetőséggel, amint az a vitatott jogi aktusokból kitűnik, nem volt a Charta 41. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett, a felperessel szemben hozott, őt hátrányosan érintő intézkedés. Így az e rendelkezésben biztosított meghallgatáshoz való jog nem írta elő az EUCAP Szomália számára, hogy a 2020. január 18‑i feljegyzés megszövegezése előtt hallgassa meg a felperest. Ráadásul a Törvényszék egy szerződéses jellegű kereset keretében hangsúlyozza, hogy még ha feltételezzük is, hogy a felperes az említett feljegyzés megszövegezése előtt rendelkezett a meghallgatáshoz való joggal, az eljárás akkor sem vezethetett volna eltérő eredményre, ha a felperes e jogát gyakorolhatta volna.
Másodszor, az állampolgárságon alapuló állítólagos hátrányos megkülönböztetéssel kapcsolatban a Törvényszék hangsúlyozza, hogy a felperes, mint az Unióból történő kilépés iránti eljárást kezdeményező tagállam állampolgára, az EUCAP Szomálián belül objektíve nem volt összehasonlítható helyzetben a valamely másik tagállam állampolgárságával rendelkező szerződéses nemzetközi alkalmazottakkal, így e misszió vezetője anélkül dönthetett úgy, hogy 2020. január 31. után nem hosszabbítja meg a felperes munkaszerződését, hogy ezáltal állampolgárságon alapuló hátrányos megkülönböztetést valósított volna meg.
Végül harmadszor, ami az Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az EURATOM‑ból történő kilépéséről szóló megállapodásnak (
5
) a vitatott jogi aktusok általi állítólagos megsértését illeti, a Törvényszék egy szerződéses jellegű kereset keretében megjegyzi, hogy e megállapodásnak a jelen ügyben releváns rendelkezései azokat a feltételeket szabályozzák, amelyek mellett az uniós jog az átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyságra alkalmazandó, és ennélfogva e rendelkezések anyagi jogi szabályoknak minősülnek. Márpedig, mivel e szabályok nem alkalmazandók az e megállapodás hatálybalépése előtt keletkezett jogviszonyokra, és mivel a vitatott jogi aktusok ezen időpontot megelőzően keletkeztek, az ilyen jogsértés nem állapítható meg.
(
1
)	Az EUCAP Szomáliát a 2018. december 10‑i (KKBP) 2018/1942 tanácsi határozattal (HL 2018. L 314., 56. o.) módosított, a szomáliai kapacitásépítést célzó európai uniós misszióról (EUCAP Szomália) szóló 2012/389/KKBP határozat (HL 2012. L 187., 40. o.) hozta létre.
(
2
)	Az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 41. cikke (2) bekezdésének a) pontja, valamint 20. cikke, illetve 21. cikke biztosítja.
(
3
)	A 2020. július 16‑iADR Center kontra Bizottság ítélet (C‑584/17 P, EU:C:2020:576, 85–89. pont) értelmében.
(
4
)	Az EUMSZ 340. cikk első bekezdése.
(
5
)	A Nagy Britannia és Észak Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia‑közösségből történő kilépéséről szóló megállapodás (HL 2020. L 29., 7. o.), amely 2020. február 1‑jén lépett hatályba.