62024CJ0238
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (első tanács)
2025. április 10. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Közös kül‑ és biztonságpolitika (KKBP) – 2010/279/KKBP határozat – Az Európai Unió afganisztáni rendfenntartó missziója – A 7. cikk (3) bekezdése – A kiküldött személyi állománnyal kapcsolatos költségek – Az Európai Unió és a személyi állomány tagjának saját tagállama által egyaránt fizetett juttatások – Halmozódás – Az EUSZ 24. cikk (1) bekezdése második albekezdésének utolsó mondata – Az EUMSZ 275. cikk első bekezdése – A Bíróság hatásköre a KKBP‑re vonatkozó uniós jogi rendelkezés értelmezésére”
A C‑238/24. sz. [Tartisai] (
i
) ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Consiglio di Stato (államtanács, Olaszország) a Bírósághoz 2024. április 2‑án érkezett, 2024. április 2‑i határozatával terjesztett elő az
NR
és
a Ministero della Difesa,
a Comando Generale dell’Arma dei Carabinieri,
a Comando Generale Carabinieri – Centro Nazionale Amministrativo – Chieti,
a Centro Amministrativo d’Intendenza interforze del contingente delle forze Armate Italiane in Afghanistan,
a Centro Nazionale Amministrativo dell’Arma dei Carabinieri
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (első tanács),
tagjai: F. Biltgen tanácselnök (előadó), T. von Danwitz, a Bíróság elnökhelyettese, az első tanács bírájaként eljárva, A. Kumin, I. Ziemele és S. Gervasoni bírák,
főtanácsnok: J. Richard de la Tour,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
NR képviseletében A. Pucci avvocato,
–
az olasz kormány képviseletében G. Palmieri, meghatalmazotti minőségben, segítője: E. Feola avvocato dello Stato,
–
a román kormány képviseletében R. Antonie, E. Gane és L. Ghiţă, meghatalmazotti minőségben,
–
az Európai Bizottság képviseletében M. Bruti Liberati, M. Carpus‑Carcea, L. Hohenecker és I. Melo Sampaio, meghatalmazotti minőségben,
–
az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője képviseletében M. Almeida Veiga, F. Hoffmeister, Orgován E. és I. Orsini, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az Európai Unió afganisztáni rendfenntartó missziójáról (EUPOL AFGHANISTAN) szóló, 2010. május 18‑i 2010/279/KKBP tanácsi határozat (HL 2010. L 123., 4. o.) 7. cikke (3) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
2
Ezt a kérelmet az egyrészről NR, másrészről a Ministero della Difesa (honvédelmi minisztérium, Olaszország), a Comando Generale dell’Arma dei Carabinieri (a csendőrségi hadtest főparancsnoksága, Olaszország), a Comando Generale Carabinieri – Centro Nazionale Amministrativo – Chieti (a csendőrség főparancsnoksága – nemzeti igazgatási központ – Chieti, Olaszország), a Centro Amministrativo d’Intendenza Interforze del Contingente delle Forze Armate Italiane in Afghanistan (az olasz fegyveres erők afganisztáni kontingensének közös igazgatási központja, Olaszország) és a Centro Nazionale Amministrativo dell’Arma dei Carabinieri (a csendőrség országos igazgatási központja, Olaszország) (a továbbiakban együtt: védelmi igazgatás) között, az NR által az olasz szabályozás alapján kapott külföldi kiküldetési díj védelmi igazgatás általi behajtása tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
3
A 2010/279 határozat „Célkitűzések” című 2. cikke kimondta:
„A[z Európai Unió afganisztáni rendfenntartó missziója (a továbbiakban: EUPOL Afganisztán misszió)] jelentős mértékben hozzájárul a fenntartható és hatékony, afganisztáni irányítással működő polgári rendőrségi struktúrák kialakításához, ez biztosítja a szélesebb büntető igazságszolgáltatási rendszerrel való megfelelő együttműködést, az [Európai] Unió, a tagállamok és egyéb nemzetközi szereplők politikai tanácsadói és intézményépítő munkájának megfelelően. A[z EUPOL Afganisztán misszió] továbbá olyan hiteles és hatékony rendfenntartó szolgálat kialakítása irányában mozdítja előre a reformfolyamatot, amely a nemzetközi szabványoknak megfelelően, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartása keretében működik.”
4
E határozat „Személyi állomány” című 7. cikke kimondta:
„(1)   A[z EUPOL Afganisztán misszió] személyi állománya létszámának és szakértelmének összhangban kell lennie a 2. cikkben meghatározott célkitűzésekkel, a 3. cikkben meghatározott feladatokkal és a 4. cikkben meghatározott szervezeti felépítéssel.
(2)   A[z EUPOL Afganisztán misszió] személyi állományát elsősorban a tagállamok vagy az uniós intézmények küldik ki.
(3)   Minden tagállam vagy uniós intézmény maga viseli az általa kiküldött személyi állománnyal kapcsolatos költségeket, beleértve a kiküldetési helyre történő utazás és az onnan történő elutazás költségeit, a fizetést, az orvosi ellátást és – a napidíjak, valamint a nehézségi és a kockázati pótlékok kivételével – a juttatásokat.
[…]
(5)   A teljes személyi állomány a[z EUPOL Afganisztán misszió] érdekében jár el és végzi feladatát. A teljes személyi állomány tiszteletben tartja a [Tanács biztonsági szabályzatának elfogadásáról szóló, 2001. március 19‑i 2001/264/EK tanácsi határozatban (HL 2001. L 101., 1. o.)] megállapított biztonsági alapelveket és minimumszabályokat.”
5
Az említett határozatnak „Az [EUPOL Afganisztán misszió] személyi állományának jogállása” című 8. cikke értelmében:
„(1)   Az [EUPOL Afganisztán misszió] Afganisztánban állomásozó személyi állományának jogállását – beleértve adott esetben az [EUPOL Afganisztán misszió] lebonyolításához és zavartalan működéséhez szükséges kiváltságokat, mentességeket és további garanciákat – a[z EU‑Szerződés] 37. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően megkötött megállapodásban kell meghatározni.
(2)   A személyi állomány tagjait kirendelő állam vagy uniós intézmény felelős a kirendeléshez kapcsolódó, a személyzet tagja részéről vagy vele összefüggésben felmerülő bármely követelésért. A szóban forgó állam vagy uniós intézmény felelős a kirendelt személlyel szembeni bármely eljárás megindításáért.
(3)   A nemzetközi és helyi polgári személyzet alkalmazási feltételeit, valamint jogait és kötelezettségeit a[z EUPOL Afganisztán misszió] misszióvezető[je] és a személyzet tagja közötti szerződésben kell meghatározni.”
Az olasz jog
6
Az 1926. június 3‑i regio decreto n. 941 – Indennità al personale dell’Amministrazione dello Stato incaricato di Missione all’estero (a közigazgatás külföldi kiküldetésben lévő személyi állományának díjazásáról szóló 941. sz. királyi rendelet, a GURI 1926. június 11‑i 134. száma, a továbbiakban: 941/26. sz. királyi rendelet) 2. cikke a nemzetközi missziókban részt vevő személyek tekintetében úgy rendelkezik, hogy az ott említett külföldi kiküldetési díj „a határátlépés napjától vagy a külföldön történő kiszállás napjától a visszaúton történő határátlépés napjáig vagy a visszaútra történő beszállás napjáig” jár.
7
A 2006. február 23‑i legge n. 51 (51. sz. törvény, a GURI 2006. február 28‑i 49. száma) általi módosításokat követően törvénnyé alakított 2005. december 30‑i decreto‑legge n. 273 – Definizione e proroga di termini, nonchè conseguenti disposizioni urgenti (a határidők meghatározásáról és meghosszabbításáról, valamint az ebből eredő sürgősségi rendelkezésekről szóló 273. sz. törvényerejű rendelet, a GURI 2005. december 30‑i 303. száma) 39 unvicies cikkének 39. bekezdése szerint:
„A [941/26 királyi rendelet] 1. cikkét, az 1961. július 8-i 642. sz. törvény 1. cikke (1) bekezdésének b) pontját és 3. cikkét, valamint az 1973. december 27-i 838. sz. törvény 4. cikke (1) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy az azokban foglalt járandóságok járulékos jellegűek, és a munkakörrel járó hátrányok és kockázatok, a készenléti és a megterhelő munkaidőben való rendelkezésre állási kötelezettség ellentételezéseként, valamint a túlóradíj pótlásaként kerülnek kifizetésre.”
8
A 2009. augusztus 3‑i legge n. 108 – Proroga della partecipazione italiana a missioni internazionali (a nemzetközi missziókban való olasz részvétel meghosszabbításáról szóló 108. sz. törvény, a GURI 2009. augusztus 6‑i 181. száma, a továbbiakban: 108/2009. sz. törvény) 3. cikkének (1) bekezdése szerint:
„A jelen törvény hatálya alá tartozó nemzetközi missziókban részt vevő személyi állomány az érintett országok területére, felségvizeire és légterébe való belépés napjától az ezen országokból a misszió befejezése miatt a nemzeti területre való visszatérés céljából történő kilépés napjáig, a teljes időtartamra, az illetményén vagy bérén, valamint egyéb határozott összegű és rendszeres juttatásokon felül, bármely levonás nélkül, a [941/26. sz. királyi rendeletben] meghatározott kiküldetési díjban részesül, az alábbiakban meghatározott összegek erejéig, amelyből le kell vonni a nemzetközi szervezetek által az ugyanazon jogcímen közvetlenül az érintett személyeknek kifizetett esetleges juttatásokat és járulékokat […].”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
9
Az alapügy felperese, aki a csendőri testület tagja, ebben a minőségében 2011 júniusában csatlakozott az EUPOL Afganisztán misszióhoz.
10
Nemzeti szinten a 108/2009. sz. törvény 3. cikke szerinti napidíjat („per diem”) kapott. Emellett az EUPOL Afganisztán missziótól is járandóságban részesült, amely háromféle – „per diem allowance” (napidíj), „hardship allowance” (nehézségi pótlék) és „risk allowance” (kockázati pótlék) elnevezésű – díjból állt.
11
2012 márciusában a 108/2009. sz. törvény alapján a védelmi igazgatás megkezdte az alapeljárás felperesétől a 941/26. sz. királyi rendelet alapján részére kifizetett kiküldetési díj címén kapott összegek behajtását. A 108/2009. sz. törvény 3. cikkének (1) bekezdése lényegében azt írja elő, hogy a nemzetközi missziókban részt vevő személyek részére a 941/26 királyi rendelet alapján járó díjazást a nemzetközi szervezetektől közvetlenül kapott juttatások levonásával kell kifizetni. A vizsgálatot követően a védelmi igazgatás 2020 decemberében úgy döntött, hogy ily módon 25131,80 euró összeget hajt be az alapeljárás felperesétől.
12
Ez utóbbi megtámadta e határozatot, többek között arra hivatkozva, hogy az EUPOL Afganisztán misszió vezetőjének jogi tanácsadója által az olasz fegyveres erők afganisztáni kontingensének közös igazgatási központja részére küldött 2011. augusztus 11‑i levélből kitűnik, hogy a 2010/279 határozat 7. cikke alapján a tagállamoknak kell viselniük a kiküldött személyi állomány költségeit, beleértve az utazási költségeket, az orvosi ellátást, valamint az alkalmazandó juttatásokat. Az alapeljárás felperese szerint az EUPOL Afganisztán misszió keretében fizetett juttatásokat hozzá kellett volna adni az olasz jog alapján fizetett juttatásokhoz. Álláspontja alátámasztására továbbá hivatkozott a 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének angol nyelvi változatára, és előadta, hogy az abban szereplő other than kifejezést úgy kell értelmezni, hogy annak jelentése „azon felül”.
13
Miután az elsőfokú bíróság elutasította az alapeljárás felperesének keresetét, ez utóbbi fellebbezést nyújtott be e határozattal szemben a Consiglio di Statóhoz (államtanács, Olaszország), amely a kérdést előterjesztő bíróság.
14
Az alapeljárás felperese e bíróság előtt megismételte az elsőfokú eljárásban előadott érveit, és arra hivatkozott, hogy az uniós jog nemzeti joggal szembeni elsőbbsége elvének megfelelően a védelmi igazgatásnak az olasz kiküldetési díjat kellett volna kifizetnie, míg az uniós juttatásokat, nevezetesen a napidíjat, a nehézségi és a kockázati pótlékot – az EUPOL Afganisztán misszió vezetőjének jogi tanácsadója által kifejtetteknek megfelelően – önállóan kell kifizetni, mivel ezekről együttes fellépés rendelkezik, és ennélfogva nem tartoznak a nemzeti hatóságok hatáskörébe. A 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdése értelmezésének alátámasztása érdekében az alapeljárás felperese ismét e rendelkezés angol nyelvi változatára hivatkozik, és azt állítja, hogy abból az következik, hogy a nemzeti juttatásokat az Európai Unió által ugyanezen jogcímen nyújtott juttatásokon felül kell kifizetni.
15
A kérdést előterjesztő bíróságnak kétségei vannak a 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének angol nyelvi változatában szereplő other than kifejezés pontos jelentését illetően. E bíróság szerint, noha e kifejezés olasz nyelvre fordítható akár az „azon felül”, akár a „kivételével” kifejezésekkel, annak más nyelvi változatai, különösen a francia nyelvi változat, nem hagynak teret eltérő értelmezésnek, mivel azok a „kivételével” kifejezést használják, hasonlóan az olasz változathoz, amely a diverse da („attól eltérő, más, mint”) kifejezést használja.
16
E körülmények között a Consiglio di Stato (államtanács) úgy döntött, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Hogyan kell helyesen értelmezni a [2010/279] határozat 7. cikkének (3) bekezdését, vagyis e rendelkezés a tagállam által folyósított és az [EUPOL Afganisztán misszió] által fizetett juttatások halmozásának lehetővé tételét célozta‑e?
2)
Abban az esetben, ha az értelmezés az említett juttatások halmozhatósága mellett szól, ellentétes-e a [2010/279] határozat 7. cikkének (3) bekezdésével az olyan nemzeti szabályozás, mint amely a 108/2009. sz. törvény 3. cikkének (1) bekezdéséből ered, amennyiben e szerint »a jelen törvény hatálya alá tartozó nemzetközi missziókban részt vevő személyi állomány […] a teljes időtartamra, az illetményén vagy bérén, valamint egyéb határozott összegű és rendszeres juttatásokon felül, bármely levonás nélkül, a [941/26. sz. királyi rendeletben] meghatározott kiküldetési díjban részesül […], amelyből le kell vonni a nemzetközi szervezetek által ugyanazon jogcímen közvetlenül az érintett személyeknek kifizetett esetleges juttatásokat és járulékokat«, valamint a [941/26. sz. királyi rendelet] 1. cikkében, az 1961. július 8-i 642. sz. törvény 1. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 3. cikkében és az 1973. december 27-i 838. sz. törvény 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezésekből eredőhöz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely a […] bírósági értelmezés szerint a juttatások halmozásának kizárására irányul?”
17
A Bíróság 2024. július 11‑én az Európai Unió Bírósága alapokmánya 24. cikkének második bekezdése alapján felkérte az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjét, hogy nyújtson tájékoztatást a 2010/279 határozat 7. cikkének (3) bekezdésével elérni kívánt célkitűzésekről.
A Bíróság hatásköréről
18
A román kormány álláspontja szerint az EUSZ 24. cikk (1) bekezdése második albekezdésének utolsó mondata és az EUMSZ 275. cikk első bekezdése értelmében a Bíróság nem rendelkezik hatáskörrel a közös kül‑ és biztonságpolitikára (KKBP) vonatkozó olyan rendelkezés értelmezésére, mint a 2010/279 határozat 7. cikkének (3) bekezdése. Az Európai Bizottság a maga részéről úgy véli, hogy a Bíróság hatáskörrel rendelkezik az ilyen rendelkezés értelmezésére.
19
Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az EUSZ 24. cikk (1) bekezdése második albekezdésének utolsó mondata, valamint az EUMSZ 275. cikk első bekezdése értelmében az Európai Unió Bírósága főszabály szerint nem rendelkezik hatáskörrel a KKBP‑re vonatkozó rendelkezéseket és az ezek alapján elfogadott aktusokat illetően. Ezek a rendelkezések eltérést vezetnek be a Bíróságra az EUSZ 19. cikk értelmében azért ruházott általános hatáskörre vonatkozó szabálytól, hogy biztosítani lehessen a Szerződések alkalmazása és értelmezése során a jog tiszteletben tartását, következésképpen e rendelkezéseket megszorítóan kell értelmezni (2016. július 19‑iH kontra Tanács és társai ítélet, C‑455/14 P, EU:C:2016:569, 39. és 40. pont; 2024. szeptember 10‑iNeves 77 Solutions ítélet, C‑351/22, EU:C:2024:723, 35. pont; KS és társai kontra Tanács és társai ítélet, C‑29/22 P és C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 62. pont).
20
Ezenfelül az EUSZ 24. cikk (1) bekezdése második albekezdésének utolsó mondata és az EUMSZ 275. cikk második bekezdése ezen elv alól két kivételt határoz meg kifejezetten, azt, hogy a Bíróság hatáskörrel rendelkezik egyrészt az EUSZ 40. cikk betartásának ellenőrzésére, másrészt arra, hogy határozzon az Európai Unió Tanácsa által a KKBP‑re vonatkozó rendelkezések alapján a természetes vagy jogi személyekre vonatkozóan elfogadott korlátozó intézkedéseket előíró határozatok jogszerűségének felülvizsgálatára irányuló, az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdésében előírt feltételek mellett benyújtott keresetek tárgyában (2024. szeptember 10‑iNeves 77 Solutions ítélet, C‑351/22, EU:C:2024:723, 36. pont; 2024. szeptember 10‑iKS és társai kontra Tanács és társai ítélet, C‑29/22 P és C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 63. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
21
A jelen ügyben meg kell állapítani, hogy a jelen előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések nem tartoznak e kivételek egyikébe sem.
22
Ennélfogva azt is értékelni kell, hogy a Bíróság hatásköre alapulhat‑e azon a körülményen, hogy az alapügyben szóban forgó jogi aktusok nem kapcsolódnak közvetlenül az uniós intézmények, szervek és hivatalok által a KKBP keretében hozott politikai vagy stratégiai döntésekhez, azzal, hogy az e politikai vagy stratégiai döntésekhez való ilyen közvetlen kapcsolódás hiányában a Bíróság hatáskörrel rendelkezik többek között e jogi aktusok értelmezésére (lásd ebben az értelemben: 2024. szeptember 10‑iKS és társai kontra Tanács és társai ítélet, C‑29/22 P és C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 116. és 117. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
23
E tekintetben a Bíróság már kimondta, hogy a Bíróság hatáskörének az EUSZ 24. cikk (1) bekezdése második albekezdésének utolsó mondatában és az EUMSZ 275. cikk első bekezdésében meghatározott, kivételes jellegű korlátozásának hatálya nem terjed ki annak kizárására, hogy az uniós bíróság hatáskörrel rendelkezzen a tagállamok által kiküldött személyi állományra vonatkozó, az EUPOL Afganisztánhoz hasonló misszió műveleti területen fennálló szükségleteinek kielégítését célzó személyzeti igazgatási aktusok felülvizsgálatára, jóllehet az uniós bíróság mindenképpen hatáskörrel rendelkezik az ilyen aktusok felülvizsgálatára, amennyiben azok az uniós intézmények által kiküldött személyi állományt érintik (lásd ebben az értelemben: 2016. július 19‑iH kontra Tanács és társai ítélet, C‑455/14 P, EU:C:2016:569, 55. pont).
24
Bármely más értelmezés többek között azt eredményezné, hogy amennyiben a „helyszíni” műveletekkel kapcsolatos ugyanazon személyzeti igazgatási aktus egyaránt vonatkozik a tagállamok által kiküldött személyi állományra és az uniós intézmények által kiküldött személyi állományra, az előbbiekkel kapcsolatban hozott határozat összeegyeztethetetlen lehet az uniós bíróság által az utóbbiakat illetően hozott határozattal (2016. július 19‑iH kontra Tanács és társai ítélet, C‑455/14 P, EU:C:2016:569, 57. pont).
25
A jelen ügyben egyrészt a 2010/279 határozat 7. cikkének (3) bekezdése – amelynek értelmezésére irányul a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem – az EUPOL Afganisztán misszió keretében kiküldött személyi állományhoz kapcsolódó költségekre vonatkozik, így e rendelkezés nem kapcsolódik közvetlenül az Unió intézményei, szervei és hivatalai által a KKBP keretében hozott politikai vagy stratégiai döntésekhez (lásd analógia útján: 2024. szeptember 10‑iKS és társai kontra Tanács és társai ítélet, C‑29/22 P és C‑44/22 P, EU:C:2024:725, 128. pont).
26
Másrészt, és annak ellenére, hogy e rendelkezés nem minősül a „helyszíni” műveletekkel kapcsolatos személyzeti igazgatási aktusnak, tény, hogy az ugyanúgy vonatkozik a tagállamok, illetve az Unió intézményei által kiküldött személyi állományra, ami a költségek viselését illeti. Márpedig az említett rendelkezés egységes értelmezésének biztosítása, valamint annak elkerülése érdekében, hogy a tagállamok által kiküldött személyi állományra vonatkozó határozatok a jelen ítélet 24. pontjában felidézett ítélkezési gyakorlat értelmében összeegyeztethetetlenek legyenek az uniós bíróság által az uniós intézmények által kiküldött személyi állományra vonatkozóan hozott határozatokkal, meg kell állapítani a Bíróság e rendelkezés értelmezésére vonatkozó hatáskörét.
27
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a Bíróság hatáskörrel rendelkezik a 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének értelmezésére.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
28
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2010/279 határozat 7. cikkének (3) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az lehetővé teszi az e határozattal meghosszabbított rendfenntartó misszió személyi állományának valamely tagja részére az Unió által fizetett napidíjak, nehézségi pótlékok és kockázati pótlékok halmozását azokkal az azonos jellegű juttatásokkal és pótlékokkal, amelyeket az érintett az említett rendfenntartó missziónál ugyanezen feladatok ellátásáért a saját tagállamától kap.
29
A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróságnak a 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének helyes értelmezésével kapcsolatos kétségei abból erednek, hogy az alapeljárás felperese szerint az e rendelkezés angol nyelvi változatában szereplő other than kifejezést úgy kell érteni, hogy annak jelentése „azon felül”, nem pedig „kivételével”.
30
E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós jogi rendelkezések egységes értelmezésének szükségessége kizárja, hogy valamely rendelkezés szövegét kétség esetén elszigetelten vizsgálják, és éppen azt követeli meg, hogy azt a más hivatalos nyelveken elfogadott változatok fényében értelmezzék és alkalmazzák. Ezen túlmenően valamely uniós jogi szöveg egyes nyelvi változatai közötti eltérés esetén a szóban forgó rendelkezést azon szabályozás általános rendszerére és céljára tekintettel kell értelmezni, amelynek az a részét képezi (2010. április 15‑iHeinrich Heine ítélet, C‑511/08, EU:C:2010:189, 51. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Másfelől, ha valamely rendelkezés szó szerinti értelmezéséből az tűnik ki, hogy e rendelkezés szövege teljesen világos és egyértelmű, nincs helye e rendelkezés más értelmezésének (lásd analógia útján: 2024. április 11‑iOSTP Italy ítélet, C‑770/22, EU:C:2024:299, 47. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
31
A jelen ügyben a 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének szövegét illetően meg kell állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság szerint – az e határozat angol nyelvi változatában szereplő other than kifejezés az angol nyelvben egyaránt tekinthető az except („kivételével”) és az in addition to („azon felül”) kifejezés szinonimájának.
32
Mindemellett meg kell állapítani, hogy e rendelkezés francia nyelvi változata úgy rendelkezik, hogy minden tagállam vagy uniós intézmény maga viseli az általa kiküldött személyi állománnyal kapcsolatos költségeket, beleértve a kiküldetési helyre történő utazás és az onnan történő elutazás költségeit, a fizetést, az orvosi ellátást és – a napidíjak, valamint a nehézségi és a kockázati pótlékok „kivételével” – a juttatásokat.
33
A 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének francia nyelvi változatában szereplő „kivételével” kifejezés lényegében megfelel e rendelkezés számos más nyelvi változatának, így különösen az olasz, cseh, dán, német, észt, horvát, lett, litván, magyar, holland, portugál, szlovén, finn és svéd nyelvi változatának. Ugyanis e nyelvi változatok – azzal, hogy a következő kifejezéseket használják: a diverse da, s výjimkou, bortset fra, anderer […] als, välja arvatud, osim, izņemot, išskyrus, kivételével, en andere vergoedingen dan, com excepção das, razen, muista […] kuin és andra […] än – lényegében ugyanazt a jelentést hordozzák.
34
Mivel a 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének angol nyelvi változatában szereplő other than kifejezés többek között jelentheti azt is, hogy „kivételével”, és mivel ez a jelentés teljes mértékben összhangban van e rendelkezés más nyelvi változataiban szereplő kifejezésekkel, meg kell állapítani, hogy kizárólag ez a jelentés fogadható el, és így nincs nyelvi eltérés e rendelkezés különböző nyelvi változatai között.
35
Amint az a jelen ítélet 32. és 33. pontjából következik, a különböző nyelvi változatok alátámasztják azt a következtetést, amely szerint a 2010/279 határozat 7. cikke (3) bekezdésének szövege nem teszi lehetővé az Unió által az EUPOL Afganisztán misszió személyi állományának valamely tagja részére fizetett napidíjaknak, nehézségi pótlékoknak és kockázati pótlékoknak a halmozását azokkal az azonos jellegű juttatásokkal és pótlékokkal, amelyeket az érintett az említett rendfenntartó missziónál ugyanezen feladatok ellátásáért a saját tagállamától kap. Mivel e rendelkezés szövege kellően világos és egyértelmű, e rendelkezést nem kell a 2010/279 határozat általános rendszerére és céljára tekintettel értelmezni.
36
A fenti megfontolásokra tekintettel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2010/279 határozat 7. cikkének (3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem teszi lehetővé az e határozattal meghosszabbított rendfenntartó misszió személyi állományának valamely tagja részére az Unió által fizetett napidíjak, nehézségi pótlékok és kockázati pótlékok halmozását azokkal az azonos jellegű juttatásokkal és pótlékokkal, amelyeket az érintett az említett rendfenntartó missziónál ugyanezen feladatok ellátásáért a saját tagállamától kap.
A második kérdésről
37
Mivel a kérdést előterjesztő bíróság a második kérdést csak arra az esetre tette fel, ha az első kérdésre adott válasz igenlő, e második kérdésre nem szükséges válaszolni.
A költségekről
38
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:
Az Európai Unió afganisztáni rendfenntartó missziójáról (EUPOL AFGHANISTAN) szóló, 2010. május 18‑i 2010/279/KKBP tanácsi határozat 7. cikke (3) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
az nem teszi lehetővé az e határozattal meghosszabbított rendfenntartó misszió személyi állományának valamely tagja részére az Unió által fizetett napidíjak, nehézségi pótlékok és kockázati pótlékok halmozását azokkal az azonos jellegű juttatásokkal és pótlékokkal, amelyeket az érintett az említett rendfenntartó missziónál ugyanezen feladatok ellátásáért a saját tagállamától kap.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.
(
i
)	A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.