Ideiglenes változat
JEAN RICHARD DE LA TOUR
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2025. szeptember 4.(1)
C‑81/24. sz. [Jenec](i) ügy
LH
kontra
OTP banka d.d., korábban NOVA KREDITNA BANKA MARIBOR
(az Okrajno sodišče v Mariboru [maribori körzeti bíróság, Szlovénia] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„ Előzetes döntéshozatal – Jogszabályok közelítése – Pénzügyi szolgáltatások – Pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás – 2014/92/EU irányelv – (EU) 2015/849 irányelv – A külföldi vagyon ellenőrzésével foglalkozó hivatal (OFAC) listáján szereplő fogyasztó – Fizetés teljesítésének a bank általi megtagadása és alapszintű fizetési számla nyitása iránti kérelem elutasítása ”
I.      Bevezetés
1.        Hogyan egyeztethető össze a bankszámlához való jog a pénzmosás elleni küzdelemre vonatkozó szabályokkal?
2.        A 2014/92/EU irányelv(2) a kirekesztés felszámolása érdekében biztosítja a fizetési számlához való jogot, a pénzmosás megelőzésére és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó rendelkezések megsértésének esetét kivéve. Márpedig az (EU) 2015/849 irányelv(3) a pénzügyi rendszer pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának elkerülése érdekében meghatározza a kockázatértékelésre, az ügyfelek és tényleges tulajdonosaik azonosítására és kilétének ellenőrzésére, valamint az üzleti kapcsolat létesítésekor és annak során alkalmazandó átvilágítási intézkedések végrehajtására vonatkozó elveket.
3.        Attól kezdve, hogy a pénzmosás elleni küzdelemre vonatkozó szabályozás teljes körű kockázatalapú megközelítés köré épül, felmerül a kérdés, hogy hogyan kell értékelni azt a sajátos esetet, amikor a fogyasztótól, aki alapszintű fizetési számla megnyitását kéri, ezt megtagadják amiatt, hogy szerepel egy harmadik ország által vezetett szankciós listán, noha sehol a világon nem hoztak jogerős büntetőítéletet vele szemben azon bűncselekmények miatt, amelyek az e listára való felvételét indokolták, és tagállama, az Európai Unió vagy más olyan nemzetközi szervezet, amelynek az érintett tagállam vagy az Unió tagja, semmilyen korlátozó intézkedést nem hozott vele szemben.
4.        A Bíróság kérésére indítványomat az Okrajno sodišče v Mariboru (maribori körzeti bíróság, Szlovénia) által előterjesztett első kérdésre összpontosítom, amely bíróság arra keresi a választ, hogy a 2014/92 irányelv 16. cikkének a 2015/849 irányelvvel összefüggésben értelmezett (4) bekezdését lehet‑e úgy értelmezni, hogy az lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy előírják a bankok számára, hogy utasítsák el egy fogyasztó alapszintű fizetési számla nyitása iránti kérelmét azon az alapon, hogy e fogyasztó szerepel a United States Department of the Treasury (az Amerikai Egyesült Államok pénzügyminisztériuma) alá tartozó Office of Foreign Assets Control (a külföldi vagyon ellenőrzésével foglalkozó hivatal, Egyesült Államok, a továbbiakban: OFAC) által vezetett listán.
II.    Jogi háttér
A.      Az uniós jog
1.      A 2014/92 irányelv
5.        A 2014/92 irányelv (34), (37) és (47) preambulumbekezdése a következőket mondja ki:
„(34)      […] Bár fontos, hogy a hitelintézetek biztosítsák, hogy ügyfeleik ne használják fel a pénzügyi rendszert jogellenes célokra, például csalásra, pénzmosásra vagy a terrorizmus finanszírozására, nem korlátozhatják azon ügyfeleiket, akik fizetési számla más országban történő nyitásával és használatával kívánják kihasználni a belső piac előnyeit. A [2005/60/EK irányelv(4)] rendelkezései ezért nem szolgálhatnak indokául a kereskedelmi szempontból kevésbé vonzó ügyfelek elutasításának.
[…]
(37)      A tagállamok számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy a Szerződésekben garantált alapvető szabadságok maradéktalan tiszteletben tartása mellett előírják, hogy azok a fogyasztók, akik a területükön alapszintű fizetési számlát kívánnak nyitni, a számlanyitáshoz kapcsolódó valós érdeküket tanúsítsák. A [2005/60] irányelvvel összhangban a pénzmosás megelőzése érdekében elfogadott követelmények sérelme nélkül, a valós érdek tanúsításához feltételként nem írható elő a hitelintézetek helyiségeiben való személyes megjelenés.
[…]
(47)      A hitelintézetek csak rendkívüli körülmények között utasíthatják vissza az alapszintű fizetési számla nyitását vagy mondhatják fel a fizetésiszámla‑szerződést, például a pénzmosásra és a terrorizmus finanszírozására, vagy a bűncselekmények megelőzésére és kivizsgálására vonatkozó jogszabályok be nem tartása esetén. Az elutasítást még ezekben az esetekben is csak az teheti indokolttá, ha a fogyasztó nem felel meg az említett jogszabályoknak, de az nem, hogy a jogszabályoknak való megfelelés ellenőrzése túlságosan nagy terhet jelent vagy költséges. Adódhatnak mindazonáltal olyan esetek, amikor a fogyasztó esetleg visszaél az alapszintű fizetési számlanyitási és ‑használati jogával. Lehetővé kell tenni például, hogy egy adott tagállam az olyan fogyasztóval szemben, aki bűncselekményt – például hitelintézettel szembeni súlyos csalást – követett el, a hasonló esetek előfordulásának megakadályozása céljából engedélyezi a hitelintézetek számára, hogy az bizonyos intézkedéseket foganatosítsanak. Ilyen intézkedés lehet például az adott fogyasztó valamely alapszintű fizetési számlanyitási, illetve ‑használati jogának egy bizonyos ideig való korlátozása. Előfordulhatnak továbbá olyan esetek, amikor szükség lehet a fizetési számla nyitása iránti kérelem előzetes elutasítására az olyan fogyasztók azonosítása céljából, akiknek a számára biztosítani lehetne a fizetési számla kedvezőbb feltételek melletti igénybevételének a lehetőségét. Ilyen esetben a hitelintézetnek tájékoztatnia kell a fogyasztót, hogy a díj ellenében biztosított fizetési számla iránti kérelmük elutasítása esetén az ingyenes alapszintű fizetési számla nyitása céljából igénybe veheti az ezen irányelvben meghatározott egyedi mechanizmust. Azonban mindkét fenti külön esetnek korlátozottnak és specifikusnak kell lennie, és a nemzeti jog pontosan meghatározott rendelkezésein kell alapulnia. A tagállamoknak lehetővé kell tenni, hogy annak meghatározásánál, hogy a hitelintézetek milyen további esetekben tagadhatják meg a fizetési számlát a fogyasztóktól, a lehetséges okok közé sorolhassák a közrendi és közbiztonsági okokat is.”
6.        A 2014/92 irányelv 16. cikkének (1)–(4) és (7) bekezdése a következőket írja elő:
„(1)      A tagállamok biztosítják, hogy az alapszintű fizetési számlát a fogyasztók részére minden hitelintézet vagy elegendő számú hitelintézet kínálja ahhoz, hogy a területükön minden fogyasztó számára biztosított legyen az alapszintű fizetési számlához való hozzáférés, valamint elkerülhető legyen a verseny torzulása. […]
(2)      A tagállamok az Unióban tartózkodásra jogosult fogyasztók számára – ideértve az állandó lakcímmel nem rendelkező fogyasztókat, a menedékkérőket és azokat a fogyasztókat is, akik nem rendelkeznek tartózkodási engedéllyel, de a kiutasításuk jogi vagy gyakorlati okokból nem lehetséges – biztosítják azt a jogot, hogy a területükön található hitelintézeteknél alapszintű fizetési számlát nyissanak, és azt használják. Ez a jog a fogyasztó tartózkodási helyétől függetlenül alkalmazandó.
A tagállamok a Szerződésekben garantált alapvető szabadságok maradéktalan tiszteletben tartása mellett előírhatják azon fogyasztók számára, akik a területükön alapszintű fizetési számlát kívánnak nyitni, hogy tanúsítsák az ezen számlanyitáshoz kapcsolódó valós érdeküket.
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a jog gyakorlása ne jelentsen túlzott nehézséget vagy terhet a fogyasztó számára.
(3)      A tagállamok biztosítják, hogy az alapszintű fizetési számlát kínáló hitelintézetek vagy megnyitják az alapszintű fizetési számlát vagy elutasítják a fogyasztó alapszintű fizetési számla nyitása iránti kérelmét, mindezt mindkét esetben indokolatlan késedelem nélkül, de legkésőbb a hiánytalan kérelem kézhezvételétől számított 10 munkanapon belül.
(4)      A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a hitelintézetek elutasítsák az alapszintű fizetési számla nyitása iránti kérelmet, amennyiben a számla megnyitása a pénzmosás, valamint a terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználás megelőzésére vonatkozó, a [2005/60] irányelvben foglalt rendelkezések megsértését eredményezné.
[…]
(7)      A tagállamok biztosítják, hogy a (4) […] bekezdésben említett esetekben a hitelintézetek a döntésüket követően haladéktalanul, díjmentesen, írásban tájékoztassák a fogyasztót a kérelem elutasításáról és az elutasítás konkrét okáról, kivéve, ha a tájékoztatás ellentétes lenne a nemzetbiztonság és a közrend céljaival vagy a [2005/60] irányelvvel. A kérelem elutasítása esetén a hitelintézetnek tájékoztatnia kell a fogyasztót az elutasítással szembeni panasztételi eljárásról, valamint arról a jogáról, hogy a megfelelő illetékes hatósághoz vagy a kijelölt alternatív vitarendezési testülethez forduljon, és közölni kell ezek releváns elérhetőségeit.”
2.      A 2015/849 irányelv
7.        A 2015/849 irányelv (22) preambulumbekezdése a következőket mondja ki:
„A pénzmosásnak és a terrorizmus finanszírozásának a kockázata nem minden esetben ugyanolyan mértékű. Ennek megfelelően teljes körű kockázatalapú megközelítést kell alkalmazni. A kockázatalapú megközelítés nem tekintendő a tagállamok és a kötelezett szolgáltatók részére biztosított túlzottan megengedő lehetőségnek. Sokkal inkább a tényeken alapuló döntéshozatal alkalmazását jelenti az Uniót és az Unióban tevékenykedő szereplőket fenyegető pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok célzottabb kezelése érdekében.”
8.        Ezen irányelv 1. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„Ezen irányelv célja, hogy megelőzze az uniós pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználását.”
9.        Az említett irányelv 8. cikkének szövege a következő:
„(1)      A tagállamok biztosítják, hogy a kötelezett szolgáltatók megtegyék a megfelelő intézkedéseket a pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás kockázatainak megállapítása és értékelése céljából, figyelembe véve többek között olyan kockázati tényezőket, amelyek az ügyfelekkel, országokkal vagy földrajzi területekkel, termékekkel, szolgáltatásokkal, ügyletekkel és szállítási csatornákkal kapcsolatosak. Ezeknek az intézkedéseknek arányosaknak kell lenniük a kötelezett szolgáltató jellegével és méretével.
(2)      Az (1) bekezdésben említett kockázatértékeléseket dokumentálni kell, naprakészen kell tartani és az érintett illetékes hatóságok, valamint az érintett önszabályozó testületek rendelkezésére kell bocsátani. Az illetékes hatóságok dönthetnek úgy, hogy eltekintenek az egyéni dokumentált kockázatértékelések előírásától, amennyiben az ágazatban rejlő konkrét kockázatok egyértelműek és ismertek.
(3)      A tagállamok biztosítják, hogy a kötelezett szolgáltatók rendelkezzenek az uniós és tagállami szinten, valamint a kötelezett szolgáltatók szintjén megállapított, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás kockázatainak enyhítésére és hatékony kezelésére irányuló politikákkal, kontrollmechanizmusokkal és eljárásokkal. Az említett politikáknak, kontrollmechanizmusoknak és eljárásoknak arányosaknak kell lenniük a kötelezett szolgáltatók jellegével és méretével.
(4)      A (3) bekezdésben említett politikák, kontrollmechanizmusok és eljárások közé tartoznak a következők:
a)      belső eljárásrend, kontrollmechanizmusok és eljárások kialakítása, ideértve a kockázatkezelési gyakorlatok modelljét, az ügyfél‑átvilágítást, bejelentést, nyilvántartást, belső kontrollt, a jogszabályoknak való megfelelést, többek között, amennyiben a vállalkozás mérete és jellege indokolja, a jogszabályoknak való megfelelésért felelős vezető kinevezését és a munkavállalók átvilágítását;
b)      amennyiben a vállalkozás mérete és jellege indokolja, független ellenőrzési funkció, amelynek célja az a) pontban említett belső eljárásrend, kontrollmechanizmusok és eljárások tesztelése.
(5)      A tagállamok előírják, hogy a kötelezett szolgáltatók kérjenek jóváhagyást a vezető tisztségviselőktől a bevezetett politikákra, kontrollmechanizmusokra és eljárásokra vonatkozóan, továbbá, hogy adott esetben nyomon kövessék és megerősítsék a megtett intézkedéseket.”
10.      A 2015/849 irányelv 13. cikke értelmében:
„(1)      Az ügyfél‑átvilágítási intézkedések a következőket foglalják magukban:
a)      az ügyfél azonosítása és kilétének ellenőrzése megbízható és független forrásból […] származó dokumentumok, adatok vagy információk alapján;
b)      a tényleges tulajdonos azonosítása és ésszerű intézkedések meghozatala a kilétének ellenőrzésére annak érdekében, hogy a kötelezett szolgáltató biztos legyen abban, hogy ki a tényleges tulajdonos, ideértve a jogi személyek, bizalmi vagyonkezelési konstrukciók, gazdasági társaságok, alapítványok és hasonló társulás jellegű jogi megállapodás vonatkozásában ésszerű intézkedések meghozatalát az ügyfél tulajdonosi és irányítási rendszerének megértése céljából. […];
c)      értékelés és – adott esetben – információszerzés az üzleti kapcsolat céljáról és tervezett jellegéről;
d)      az üzleti kapcsolat folyamatos monitoringja, ideértve a kapcsolat fennállása folyamán teljesített ügyletek elemzését annak ellenőrzése érdekében, hogy a végrehajtott ügyletek összhangban vannak‑e az kötelezett szolgáltatóknak az ügyfélről, az üzleti és kockázati profilról szerzett ismereteivel, ideértve, ahol szükséges, a pénzeszközök származását is, valamint annak biztosítása, hogy a dokumentumok, adatok és információk naprakészek legyenek.
[…]
(2)      A tagállamok biztosítják, hogy a kötelezett szolgáltatók az (1) bekezdésben megállapított ügyfél‑átvilágítási követelmények mindegyikét alkalmazzák. A kötelezett szolgáltatók azonban kockázatérzékenységi alapon meghatározhatják ezeknek az intézkedéseknek a terjedelmét.
(3)      A tagállamok előírják a kötelezett szolgáltatóknak, hogy a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok értékelésekor legalább az I. mellékletben szereplő változókat vegyék figyelembe.
(4)      A tagállamok biztosítják, hogy a kötelezett szolgáltatók bizonyítani tudják az illetékes hatóságok vagy az önszabályozó testületek számára, hogy az intézkedések az általuk feltárt pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok figyelembevételével megfelelők.
[…]”
11.      Ezen irányelv 14. cikke (4) bekezdésének első albekezdése a következőket írja elő:
„A tagállamok előírják, hogy olyan esetekben, amikor a kötelezett szolgáltató nem tud megfelelni valamely ügyfél esetében a 13. cikk (1) bekezdése első albekezdésének a), b) vagy c) pontjában meghatározott ügyfél‑átvilágítási előírásoknak, akkor nem hajthat végre az ügyfél megbízása alapján bankszámlán keresztül műveleteket, nem létesíthet vele üzleti kapcsolatot, nem hajthatja végre az ügyletet, és meg kell, hogy szüntesse az üzleti kapcsolatot, továbbá mérlegelnie kell, hogy az ügyféllel kapcsolatban a 33. cikknek megfelelően gyanús ügyletről bejelentést készít a[z uniós] pénzügyi információs egység részére.”
12.      Az említett irányelv 48. cikkének (8) bekezdése a következőket írja elő:
„A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok figyelembe vegyék a kötelezett szolgáltatók rendelkezésére álló mérlegelési jogkört és megfelelően ellenőrizzék az ebbe a mérlegelési jogkörbe tartozó kockázatértékeléseket, valamint belső eljárásrendjük, ellenőrzéseik és eljárásaik megfelelőségét és végrehajtását.”
3.      Az Európai Bankhatóság (EBH) pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázati tényezőkről szóló iránymutatásai
13.      Az EBH‑nak az „Iránymutatások a [2015/849] irányelv 17. cikke és 18. cikkének (4) bekezdése szerint az ügyfél‑átvilágításról, valamint a hitelintézetek és a pénzügyi intézmények által az egyedi üzleti kapcsolatokhoz és az ügyleti megbízásokhoz kapcsolódó pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázat értékelése során figyelembe veendő tényezőkről (a továbbiakban: a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázati tényezőkről szóló iránymutatások), amelyek hatályon kívül helyezik és felváltják a JC/2017/37 hivatkozási számú iránymutatásokat” című, 2021. március 1‑jei dokumentumában(5) szereplő, „Kockázatértékelések: kulcsfontosságú alapelvek minden vállalkozás számára” című 1. iránymutatása az 1.30. pontjának c) alpontjában a következőképpen rendelkezik:
„A vállalkozásoknak mindig figyelembe kell venniük a következő információforrásokat:
[…]
c)      kormányzati információk, például a kormányok nemzeti kockázatértékelései, szakpolitikai nyilatkozatai és riasztásai, valamint a vonatkozó jogszabályok indokolása”.
14.      Az EBH „A pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázati tényezők feltárása” című 2. iránymutatása a 2.3. és 2.5. pontjában a következőket írja elő:
„2.3.      A vállalkozásoknak az ügyfeleikhez – többek között az ügyfelek tényleges tulajdonosaihoz – kapcsolódó kockázat feltárásakor a következőkhöz kapcsolódó kockázatot kell mérlegelniük:
[…]
b)      az ügyfél és az ügyfél tényleges tulajdonosának megítélése;
[…]
2.5.      Az ügyfél vagy tényleges tulajdonosa megítéléséhez kapcsolódó kockázat feltárásakor a következő kockázati tényezők lehetnek relevánsak:
a)      Vannak‑e kedvezőtlen médiabeszámolók vagy más releváns információforrások az ügyfélről, például felmerültek‑e az ügyféllel vagy tényleges tulajdonosával szemben bűncselekményre vagy terrorizmusra vonatkozó állítások? Ha igen, akkor azok megbízhatóak és hitelesek‑e? A vállalkozásoknak az állítások hitelességét – egyéb megfontolások mellett – az adatforrás minősége és függetlensége, valamint ezen állítások tartós megjelenése alapján kell meghatározniuk. A vállalkozásoknak figyelembe kell venniük, hogy a büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletek hiánya önmagában nem feltétlenül elegendő a törvénysértésre vonatkozó állítások elvetéséhez.
b)      Az ügyfél, tényleges tulajdonosa vagy velük közismerten szoros kapcsolatban álló bármely személy vagyonát befagyasztották‑e közigazgatási vagy büntetőeljárás, illetve terrorizmusra vagy terrorizmusfinanszírozásra vonatkozó állítások miatt? A vállalkozásnak alapos oka van‑e azt feltételezni, hogy az ügyfél, tényleges tulajdonosa vagy velük közismerten szoros kapcsolatban álló bármely személy vagyonát múltbeli időpontban befagyasztották?
[…]”
15.      Az EBH‑nak „A pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázat értékelése” című 3. iránymutatása a 3.2. és 3.3. pontjában a következőket írja elő:
„3.2.      A vállalkozásoknak átfogó képet kell kialakítaniuk az általuk feltárt pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázati tényezőkről, amelyek együttesen határozzák meg az üzleti kapcsolathoz, az ügyleti megbízáshoz vagy az üzleti tevékenységükhöz kapcsolódó pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázat szintjét.
3.3.      A vállalkozásoknak figyelembe kell venniük, hogy amennyiben a [2015/849] irányelv vagy a nemzeti jogszabályok másként nem rendelkeznek, az elszigetelt kockázati tényezők fennállása miatt az üzleti kapcsolat nem feltétlenül kerül magasabb vagy alacsonyabb kockázati kategóriába.”
16.      Az EBH‑nak a „Valamennyi vállalkozás által alkalmazandó ügyfélátvilágítási intézkedések” című 4. iránymutatása a 4.9., 4.10. és 4.66. pontjában a következőket írja elő:
„4.9.      A »kockázatmentesítés« a vállalkozások arra vonatkozó döntését jelenti, hogy többé nem nyújtanak szolgáltatásokat bizonyos, magasabb pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatot jelentő ügyfélkategóriák számára. Mivel az egyedi üzleti kapcsolatokhoz társuló kockázat még egy‑egy kategórián belül is eltérhet, a kockázatalapú megközelítés alkalmazása nem teszi szükségessé, hogy a vállalkozások a magasabb pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatúnak tekintett ügyfelek teljes kategóriáival elutasítsák az üzleti kapcsolat létesítését vagy megszüntessék az üzleti kapcsolatot. A vállalkozásoknak körültekintően egyensúlyozniuk kell a pénzügyi integráció szükségessége és a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázat csökkentésének szükségessége között.
4.10.      Ennek részeként a vállalkozásoknak megfelelő és kockázatérzékeny politikákat és eljárásokat kell bevezetniük annak biztosítására, hogy az ügyfél‑átvilágítási intézkedések alkalmazásával kapcsolatos megközelítésük ne eredményezze a jogszerűen működő ügyfelek pénzügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférésének indokolatlan megtagadását. Amennyiben az ügyfél jogszerű és hihető okokból nem tudja hagyományos formában benyújtani a személyazonosító okmányokat, a vállalkozásoknak mérlegelniük kell a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázat más módon történő csökkentését, ideértve a következőket:
[…]
b)      csak olyan pénzügyi alaptermékek és ‑szolgáltatások kínálása, amelyek korlátozzák az igénybe vevő arra való képességét, hogy pénzügyi bűncselekmények elkövetése céljából visszaéljen ezekkel a termékekkel és szolgáltatásokkal. Az ilyen alaptermékek és ‑szolgáltatások megkönnyíthetik a vállalkozások számára a szokatlan ügyletek vagy ügylettípusok azonosítását is, ideértve a termék nem szándékos felhasználását; fontos azonban, hogy minden korlátozás arányos legyen, és ne korlátozza indokolatlanul vagy szükségtelenül az ügyfelek pénzügyi termékekhez és szolgáltatásokhoz való hozzáférését.
[…]
4.66.      A vállalkozásoknak nem szabad üzleti kapcsolatot létesíteniük, ha nem tudnak eleget tenni az ügyfél‑átvilágítási követelményeiknek, ha nincsenek meggyőződve arról, hogy az üzleti kapcsolat célja és jellege jogszerű, vagy ha nincsenek meggyőződve arról, hogy hatékonyan kezelni tudják azt a kockázatot, hogy esetlegesen pénzmosás és terrorizmusfinanszírozás céljára veszik őket igénybe. Amennyiben ilyen üzleti kapcsolat már fennáll, a vállalkozásoknak – adott esetben a bűnüldöző hatóságok utasításaira figyelemmel – meg kell szüntetniük az üzleti kapcsolatot, vagy amíg meg nem tudják megszüntetni azt, fel kell függeszteniük az ügyleteket.”
B.      A szlovén jog
1.      A pénzforgalmi szolgáltatásokról, az elektronikuspénz‑kibocsátási szolgáltatásokról és a fizetési rendszerekről szóló törvény
17.      A 2018. február 7‑i Zakon o plačilnih storitvah, storitvah izdajanja elektronskega denarja in plačilnih sistemih (a pénzforgalmi szolgáltatásokról, az elektronikuspénz‑kibocsátási szolgáltatásokról és a fizetési rendszerekről szóló törvény)(6) alapeljárásra alkalmazandó változata 180. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„Az […] Unióban tartózkodásra jogosult azon fogyasztóval szemben, aki alapszintű fizetési számlát kíván nyitni az Unión belül, vagy ilyen számlát kíván használni, a bank nem alkalmazhat megkülönböztetést, különösen állampolgárságon, lakóhelyen, nemen, fajon, bőrszínen, etnikai vagy társadalmi származáson, genetikai tulajdonságokon, nyelven, vallási vagy világnézeti meggyőződésen, politikai vagy más véleményen, nemzeti közösséghez tartozáson, más ország nemzeti kisebbségéhez tartozáson, vagyoni helyzeten, származáson, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló indokból. Az alapszintű fizetési számla nyitására és használatára vonatkozó feltételek semmilyen módon nem lehetnek hátrányosan megkülönböztető jellegűek.”
18.      E törvény 181. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)      Valamennyi, fogyasztói fizetési számlát kezelő bank köteles a fogyasztóknak alapszintű fizetési számlát kínálni.
[…]
(3)      Az […] Unióban tartózkodásra jogosult fogyasztó, ideértve az állandó lakcímmel nem rendelkező fogyasztókat és a menedékkérőt, valamint a tartózkodási engedéllyel nem rendelkező fogyasztót, akinek az elutasítása jogi vagy ténybeli okokból nem lehetséges, jogosult a banknál alapszintű fizetési számlát nyitni és használni. Ez a jog a fogyasztó szokásos tartózkodási helyétől függetlenül fennáll.
(4)      A bank az alapszintű fizetési számla megnyitására vonatkozó eljárást úgy alakítja ki, hogy e jog gyakorlása ne jelentsen túlzott nehézséget vagy terhet a fogyasztó számára. A bank az alapszintű fizetési számlát indokolatlan késedelem nélkül, de legkésőbb a fogyasztónak az e fizetési számla megnyitására irányuló, minden elemében hiánytalan kérelmének kézhezvételétől számított tíz munkanapon belül megnyitja.
(5)      Az előző bekezdésben meghatározott határidő az alapszintű fizetési számla megnyitására irányuló fogyasztói kérelem elutasítása esetén is alkalmazandó.
(6)      A bank elutasítja a fogyasztónak az alapszintű fizetési számla nyitására irányuló kérelmét, ha a számla megnyitása a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésére vonatkozó […] törvény rendelkezéseinek megsértését eredményezné. Ebben az esetben a bank köteles a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelem területére vonatkozó törvénnyel összhangban intézkedéseket hozni.
[…]
(8)      Az e cikk (6) és (7) bekezdésében meghatározott esetekben a bank, miután meghozta az alapszintű fizetési számla megnyitására irányuló kérelem elutasításáról szóló döntést, haladéktalanul, írásban és díjmentesen tájékoztatja a fogyasztót a kérelmének elutasításáról és az elutasítás konkrét okairól, kivéve, ha ezt más szabályok tiltják.
(9)      Az alapszintű fizetési számla megnyitására irányuló kérelem elutasítása esetén a bank tájékoztatja a fogyasztót a kérelmének elutasítása ellen igénybe vehető jogorvoslati lehetőségekről és arról, hogy az elutasításról tájékoztathatja a Banko Slovenijét [szlovén nemzeti bank], valamint arról, hogy kezdeményezheti az e törvény 286. cikkében meghatározott peren kívüli vitarendezési mechanizmust. Ebben a tájékoztatásban a bank a megfelelő elérhetőségeket is megemlíti.
[…]”
2.      A pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzéséről szóló törvény
19.      A 2022. április 4‑i Zakon o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma (a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzéséről szóló törvény)(7) 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontja a következőket írja elő:
„A tagállami bankok és azok fióktelepei, a harmadik államok bankjainak fióktelepei és azon tagállami bankok, amelyek fióktelepet létesítenek a Szlovén Köztársaságban, meghozzák az e törvényben meghatározott intézkedéseket a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás felderítésére és megelőzésére vonatkozóan, azt megelőzően vagy azzal egyidőben, hogy sor kerülne a pénzösszegekkel vagy egyéb vagyontárgyakkal kapcsolatos átvételre, átadásra, cserére, őrzésre, elidegenítésre vagy bármely egyéb magatartásra, valamint az üzleti kapcsolatok létesítésekor.”
III. Az alapeljárás tényállása és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
20.      2017. október 22‑én LH, a felperes, megkísérelt házastársának egy, a NOVA KREDITNA BANKA MARIBOR d.d.‑nél (a továbbiakban: NKBM) nyitott számlájáról történő átutalással fizetni egy benzinkút részére. Ezt az átutalást a személyes adatainak a rendszerbe való bevitelét követően letiltották. Az NKBM ezt a letiltást a felperes felesége felé azzal indokolta, hogy szigorúbb intézkedéseket hozott a terrorizmusfinanszírozás és a pénzmosás megelőzésére vonatkozó jogszabályok szerinti kötelezettségeinek – többek között a korlátozó intézkedések listáin (Európai Unió, OFAC, ENSZ, belső lista) szereplő ügyféllel való üzleti kapcsolat létesítésére vonatkozó tilalomnak – való megfelelés érdekében. Az NKBM egyéb belső dokumentumai(8) hasonló követelményeket tartalmaznak az OFAC listán szereplő személyeket illetően.
21.      A felperes által az NKBM‑mel szemben alapszintű fizetési számla nyitása és kártérítés iránt a kérdést előterjesztő bíróság előtt indított eljárás során a felperes 2022. március 23‑án személyesen megjelent az NKBM egy üzlethelyiségében, hogy ilyen számla nyitását kérje. Érvényes személyazonosító okmányának bemutatását követően az NKBM alkalmazottja közölte vele, hogy a rendszer a neve alapján nem teszi lehetővé folyószámla nyitását. A számlanyitás iránti kérelmére a kérelemtől számított 10 napon belül nem érkezett írásbeli válasz.
22.      Márpedig 2015. február 23‑án a Specializirano državno tožilstvo Republike Slovenije (a Szlovén Köztársaság különleges államügyésze) lezárta a felperes ellen indított, azon bűncselekményekkel kapcsolatos eljárást, amelyek miatt a nemzetközi felhívást is kikibocsátottak vele szemben. A felperest sehol a világon nem ítélték el olyan bűncselekmény miatt, amelynek okán az OFAC listán szerepel, és sem az ENSZ, sem az Unió, sem a Szlovén Köztársaság nem hozott ellene semmilyen korlátozó intézkedést.
23.      A kérdést előterjesztő bíróság jelzi, hogy a felek között vita áll fenn azzal kapcsolatban, hogy önmagában az, hogy a felperest az azon bűncselekmény miatti elítélés nélkül, amely miatt az OFAC listán szerepel, illetve az ENSZ, az Unió vagy valamely tagállam által hozott bármely korlátozó intézkedés nélkül felvették e listára, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésére vonatkozó rendelkezések olyan megsértésének minősül‑e, amely igazolhatja az alapszintű fizetési számla megnyitásának megtagadását. E bíróság hozzáteszi, hogy még ha az a tény, hogy egy személy szerepel egy ilyen listán, olyan különleges körülménynek minősülne is, amely fokozott éberséget indokolna, nem egyértelmű, hogy az adott személytől meg kell‑e tagadni a pénzforgalmi számla nyitását. Abban az esetben, ha az ilyen megtagadás igazolt, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy tiszteletben tartották‑e az Európai Unió Alapjogi Chartájának(9) 48. cikke által védett ártatlanság vélelméhez való jogot.
24.      E körülmények között az Okrajno sodišče v Mariboru (maribori körzeti bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      A [2014/92] irányelv 16. cikke (4) bekezdésének rendelkezése lehetővé teszi‑e a tagállamok számára, hogy megköveteljék a bankoktól, hogy utasítsák el a fogyasztónak az alapszintű fizetési számla nyitására irányuló kérelmét arra hivatkozva, hogy ez a fogyasztó szerepel az OFAC listán […], és hogy ilyen számlanyitás esetén a [2015/849] irányelvben foglalt, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésére vonatkozó szabályozás megsértése valósulna meg?
2)      Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: létezik‑e ez alól kivétel abban az esetben, ha a fogyasztót soha sehol a világon nem ítélték el olyan bűncselekmény miatt, amely miatt a fent említett listán szerepel, és/vagy abban az esetben, ha az érintett tagállam, az […] Unió vagy más olyan nemzetközi szervezet, amelynek az érintett tagállam vagy az […] Unió tagja, semmilyen korlátozó intézkedést nem hozott e fogyasztóval szemben?
3)      Az első kérdésre adott igenlő válasz a [Chartának] az ártatlanság vélelméhez való jogot kimondó 48. cikkének való meg nem felelést jelenti‑e?
4)      A második kérdésre adott nemleges válasz a [Chartának] az ártatlanság vélelméhez való jogot kimondó 48. cikkének való meg nem felelést jelenti‑e?”
25.      A felperes, az NKBM, a szlovén kormány, az Európai Unió Tanácsa, az Európai Parlament és az Európai Bizottság nyújtott be írásbeli észrevételeket.
IV.    Elemzés
26.      A Bíróság kérésének megfelelően indítványom az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre irányul.
27.      A kérdést előterjesztő bíróság ugyanis arra keresi a választ, hogy a 2014/92 irányelv 16. cikke (4) bekezdésének rendelkezése lehetővé teszi‑e a tagállamok számára, hogy megköveteljék a bankoktól, hogy utasítsák el a fogyasztónak az alapszintű fizetési számla nyitására irányuló kérelmét arra hivatkozva, hogy ez a fogyasztó szerepel az OFAC listán, és hogy ilyen számlanyitás esetén a 2015/849 irányelvben foglalt, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzésére vonatkozó szabályozás megsértése valósulna meg.
28.      A 2014/92 irányelv 15. cikke emlékeztet arra, hogy a fizetési számla nyitása iránti kérelem vizsgálata során nem kerülhet sor az Unióban jogszerűen tartózkodó fogyasztóval szembeni hátrányos megkülönböztetésre e fogyasztó állampolgársága vagy tartózkodási helye alapján. Ezen irányelv 16. cikke rögzíti az alapszintű(10) fizetési számlához való hozzáférés jogát, és e jog tényleges érvényesülésének biztosítása érdekében pontosít bizonyos elemeket.
29.      Így e 16. cikk (1) bekezdése többek között kifejti, hogy a tagállamok biztosítják, hogy az alapszintű fizetési számlát elegendő számú hitelintézet kínálja, valamint, hogy e fizetési számlát ne csak olyan hitelintézetek kínálják, amelyek az ilyen számlát kizárólag online eszközökkel történő használatra bocsátják rendelkezésre. Az említett 16. cikk (2) bekezdésének első albekezdése azt is pontosítja, hogy mi értendő az „Unióban tartózkodásra jogosult fogyasztó” alatt. Végül ugyanezen 16. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a számla megnyitására vagy a számlanyitás elutasítására indokolatlan késedelem nélkül, de legkésőbb a hiánytalan kérelem kézhezvételétől számított 10 munkanapon belül sor kell, hogy kerüljön.
30.      A 2014/92 irányelv 16. cikke az alapszintű fizetési számla nyitása megtagadásának eseteit is előírja, három esetet különböztetve meg. A megtagadás első esete az, amelyben a számla megnyitása a pénzmosás, valamint a terrorizmusfinanszírozása céljára való felhasználás megelőzésére vonatkozó, a 2015/849 irányelvben foglalt rendelkezések megsértését eredményezné.(11) A második esetben a tagállamok engedélyezhetik a hitelintézetek számára, hogy elutasítsák az alapszintű fizetési számla nyitása iránti kérelmet, amennyiben a fogyasztó ugyanabban tagállamban már rendelkezik ilyen számlával.(12) A harmadik eset úgy rendelkezik, hogy a tagállamok további olyan korlátozott számú konkrét esetet is meghatározhatnak, amikor a hitelintézetek kötelesek lehetnek elutasítani, vagy úgy határozhatnak, hogy elutasítják az alapszintű fizetési számla nyitása iránti kérelmet, feltéve, hogy ezek az esetek a nemzeti jog olyan rendelkezésein alapulnak, amelyek célja vagy annak elősegítése, hogy a fogyasztók díjmentesen gyakorolhassák a fizetési számlához való hozzáférés jogát, vagy pedig annak megelőzése, hogy a fogyasztók visszaéljenek az alapszintű fizetési számlához való hozzáférési jogukkal.(13) A megtagadás e három esetében a hitelintézeteknek haladéktalanul, díjmentesen, írásban tájékoztatniuk kell a fogyasztót a kérelem elutasításának konkrét okáról, kivéve, ha a tájékoztatás ellentétes lenne a nemzetbiztonság és a közrend céljaival vagy a pénzmosásra és terrorizmusfinanszírozásra vonatkozó uniós szabályozás céljaival.(14)
31.      Ily módon a 2014/92 irányelv minimális harmonizációt ír elő az alapszintű fizetési számla nyitása megtagadásának eseteire vonatkozóan, mérlegelési mozgásteret hagyva a tagállamoknak, kivéve, ha e számlanyitás a pénzmosás megelőzésére és a terrorizmus elleni küzdelemre vonatkozó, a 2015/849 irányelvben foglalt rendelkezések megsértését eredményezné. Ebben az esetben a tagállamok nem rendelkeznek mérlegelési mozgástérrel, amit „[a] tagállamok gondoskodnak arról, hogy” megfogalmazás tükröz.
32.      A 2014/92 irányelv (34) preambulumbekezdése azonban pontosítja, hogy a 2015/849 irányelv(15) rendelkezései nem szolgálhatnak indokául a kereskedelmi szempontból kevésbé vonzó ügyfelek elutasításának.
33.      Ami a 2014/92 irányelv (47) preambulumbekezdését illeti, az kimondja, hogy a pénzmosásra és a terrorizmusfinanszírozásra vonatkozó jogszabályok be nem tartásának kockázata esetén a számlanyitás megtagadását csak az teheti indokolttá, ha a fogyasztó nem felel meg az említett jogszabályoknak, de az nem, hogy a jogszabályoknak való megfelelés ellenőrzése túlságosan nagy terhet jelent vagy költséges.
34.      A Bíróság elé terjesztett kérdés nehézsége abból ered, hogy a 2015/849 irányelv szintén minimális harmonizációt előíró irányelv.
35.      Ezen irányelv bizonyos rendelkezései ugyanis kimondják, hogy a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás megelőzése érdekében a tagállamok szigorúbb intézkedéseket is hozhatnak az uniós jog keretein belül.(16) Az említett irányelv azt is rögzíti, hogy a tagállamoknak lehetőségük van például arra, hogy engedélyezzék a kötelezett szolgáltatók számára, hogy egyszerűsített ügyfél‑átvilágítási intézkedéseket alkalmazzanak, amennyiben valamely tagállam vagy kötelezett szolgáltató alacsony kockázatú területeket jelölt meg,(17) vagy akár, hogy kockázatérzékenységi alapon maguk a szolgáltatók határozhatják meg az ügyfél‑átvilágítási intézkedések terjedelmét.(18) Ez a rugalmasság a 2015/849 irányelv alapjául szolgáló kockázatalapú megközelítéshez kapcsolódik.(19)
36.      Ezen a ponton meg kell tehát vizsgálni, hogy a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó szabályozás mely megsértése igazolhatja a 2014/92 irányelv értelmében vett alapszintű fizetési számla megnyitásának megtagadását.
37.      A 2015/849 irányelv 14. cikkének (4) bekezdése kifejezetten csak egyetlen olyan esetet ír elő, amelyben nem létesíthető üzleti kapcsolat: amennyiben a kötelezett szolgáltató nem tud megfelelni az ezen irányelv 13. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a), b) vagy c) pontjában meghatározott ügyfél‑átvilágítási előírásoknak. Emlékeztetőül, ezek az átvilágítási kötelezettségek az ügyfél azonosítására és kilétének ellenőrzésére (az említett irányelv 13. cikke (1) bekezdésének a) pontja), a tényleges tulajdonos azonosítására és e személy kilétének ellenőrzésére érdekében észszerű intézkedések meghozatalára (ugyanezen irányelv 13. cikke (1) bekezdésének b) pontja), valamint az üzleti kapcsolat céljára és tervezett jellegére vonatkozó információk értékelésére és adott esetben megszerzésére vonatkoznak (a 2015/849 irányelv 13. cikke (1) bekezdésének c) pontja). A jelen ügyben – a kérdést előterjesztő bíróság általi vizsgálat fenntartásával – úgy tűnik, hogy ezen elemek egyike sem áll fenn, mivel az ügyfelet azonosították, nem állítják, hogy létezne az ügyféltől eltérő tényleges tulajdonos, és a kívánt üzleti kapcsolat alapszintű fizetési számla megnyitásában áll. Következésképpen a kért számla megnyitásának megtagadása első ránézésre ezen irányelv alapján nem igazolható.
38.      Ezenkívül a szlovén kormány pontosítja, hogy a 2015/849 irányelv 5. cikke alapján bevezethető szigorúbb intézkedések címén nem írt elő az üzleti kapcsolat létesítésének az OFAC listára való felvétel esetén történő megtagadására vonatkozó kötelezettséget. Ennélfogva úgy tűnik, hogy az alapszintű bankszámla megnyitásának az NKBM általi, kizárólag azon az alapon történő megtagadása, hogy a potenciális ügyfél szerepel az OFAC listán, túllépné a tagállamok mérlegelési mozgásterét behatároló uniós jog korlátait.(20)
39.      Ezenfelül, amint arra a Parlament helyesen rámutat, az uniós szabályozási keret még az uniós jog alapján hozott korlátozó intézkedések esetén is úgy rendelkezik, hogy külön engedély alapján pénzügyi szolgáltatások nyújthatók az ilyen korlátozó intézkedések hatálya alá tartozó személyek számára.(21) Így a terrorizmusfinanszírozás és a pénzmosás elleni küzdelem célja nem tiltja teljes mértékben a bankrendszer igénybevételét.
40.      Ennélfogva az uniós jogalkotó azáltal, hogy kizárólag a fent említett esetekre (az ügyfél vagy a tényleges tulajdonos azonosításának hiánya, az üzleti kapcsolat célja és jellege értékelésének hiánya) vonatkozóan írta elő az üzleti kapcsolat létesítésének tilalmát, mérlegelést végzett az egyrészt az alapszintű fizetési számla nyitásához való joghoz, másrészt pedig a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemhez fűződő érdekek között.
41.      Ezzel szemben az OFAC listára való egyszerű felvétel az üzleti kapcsolat létrejöttét követően az arra alkalmazandó átvilágítási szint értékelése során vehető figyelembe.
42.      A 2015/849 irányelv ugyanis az üzleti kapcsolat során alkalmazandó több átvilágítási szintről rendelkezik, mivel e kapcsolat folyamatos monitoringja a rendes átvilágítási kötelezettségek részét képezi.(22)
43.      Egyrészt ezen irányelv 15–17. cikke olyan eseteket ír elő, amelyekben a tagállamok a kötelezett szolgáltatót terhelő egyszerűsített átvilágítási kötelezettséget engedélyezhetnek.
44.      Másrészt az említett irányelv 18–24. cikke fokozott átvilágítási kötelezettségeket ír elő. Ugyanezen irányelv III. melléklete felsorolja azokat a potenciálisan magasabb kockázatra vonatkozó tényezőket, amelyeket a tagállamoknak és a kötelezett szolgáltatóknak legalább figyelembe kell venniük. Az átvilágítási kötelezettség ilyen megerősítése vagy földrajzi (magas kockázatot jelentő harmadik ország vagy harmadik országot érintő határokon átnyúló kapcsolatok), vagy termékhez, szolgáltatáshoz, ügylethez vagy szállítási csatornához (többek között új technológiák alkalmazásához) kapcsolódó kockázati tényezőkhöz, vagy ügyfélkockázati tényezőkhöz (például kiemelt közszereplők) kapcsolódik.
45.      Ami az ügyfélkockázati tényezőket illeti, sem a 2015/849 irányelv szövege, sem a III. mellékletének nem rendelkezik a valamely szankciós listára való felvétel esetéről. Az EBH‑iránymutatásokban e hatóság mindazonáltal jelzi, hogy e kockázati tényező tekintetében figyelembe kell venni az ügyfél megítéléséhez kapcsolódó kockázatot,(23) és hogy ennek címén figyelembe lehet venni többek között a kedvezőtlen médiabeszámolókat vagy más releváns információforrásokat, és e tekintetben a büntetőjogi felelősséget megállapító ítéletek hiánya önmagában nem feltétlenül elegendő a törvénysértésre vonatkozó állítások elvetéséhez,(24) illetve figyelembe lehet venni azt, hogy az ügyfél vagyonát – többek között a múltban – közigazgatási vagy büntetőeljárás miatt befagyasztották.(25) Ezenkívül az EBH ajánlja a kormányzati információk figyelembevételét.(26) Ennélfogva az OFAC listára való felvétel megfelelhet ezeknek az ügyfélkockázati tényezőknek.
46.      Egyébiránt az EBH pontosítja, hogy a pénzügyi intézményeknek átfogó képet kell kialakítaniuk a feltárt kockázati tényezőkről,(27) és hogy az intézményeknek figyelembe kell venniük, hogy amennyiben a 2015/849 irányelv vagy a nemzeti jogszabályok másként nem rendelkeznek, az elszigetelt kockázati tényezők fennállása miatt az üzleti kapcsolat nem feltétlenül kerül magasabb vagy alacsonyabb kockázati kategóriába.(28)
47.      Következésképpen, amennyiben a kötelezett szolgáltató bank, el kell végeznie a valamely új üzleti kapcsolattal járó kockázat mértékének átfogó és súlyozott elemzését érdekében, hogy felmérje az e kapcsolatra alkalmazandó átvilágítási szintet. Ezért – az adott eset körülményeitől függően és a kérdést előterjesztő bíróság általi értékelés fenntartásával – az OFAC listára való felvétel igazolhat fokozott átvilágítási intézkedéseket.
48.      A 2015/849 irányelv 8. cikkének (3) bekezdése mindazonáltal előírja, hogy a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a kötelezett szolgáltatók rendelkezzenek az uniós és tagállami szinten, valamint a kötelezett szolgáltatók szintjén megállapított, a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás kockázatainak enyhítésére és hatékony kezelésére irányuló politikákkal, kontrollmechanizmusokkal és eljárásokkal, valamint, hogy e politikáknak, kontrollmechanizmusoknak és eljárásoknak arányosaknak kell lenniük a kötelezett szolgáltatók jellegével és méretével.
49.      Ennélfogva felmerül a kérdés, hogy milyen mozgástérrel rendelkezik az a bank, amely úgy véli, hogy politikái, kontrollmechanizmusai és eljárásai nem elegendőek a jellegével és méretével arányos intézkedések révén általa azonosított kockázat enyhítéséhez és hatékony kezeléséhez. Megalapozza‑e ez az eset az alapszintű fizetési számla nyitása megtagadásának további jogszerű esetét?
50.      A Bizottsághoz hasonlóan úgy vélem, hogy a 2014/92 irányelv 16. cikkének (4) bekezdése – amely a fizetési számla megnyitásának abban az esetben történő megtagadásáról szól, ha az ilyen számla nyitása a pénzmosás és a terrorizmusfinanszírozás elleni küzdelemre vonatkozó rendelkezések megsértését eredményezné – az ilyen megtagadás alapjául szolgálhatna abban az esetben, ha a bank nem tudja kezelni a pénzmosás vagy a terrorizmusfinanszírozás kockázatát. Az EBH‑iránymutatások kifejezetten rendelkeznek ilyen esetről.(29)
51.      Az e döntés meghozatalához vezető elemzésében azonban az NKBM‑nek véleményem szerint több tényezőt is figyelembe kell vennie.
52.      Elsősorban, azon döntés mellett, hogy mindennek ellenére alapszintű fizetési számlát nyisson, szól az, hogy az EBH iránymutatásaiban egyértelműen kimondja, hogy a csupán pénzügyi alaptermékek és ‑szolgáltatások kínálása korlátozza az igénybe vevő arra való képességét, hogy pénzügyi bűncselekmények elkövetése céljából visszaéljen ezekkel a termékekkel és szolgáltatásokkal.(30) Ily módon a kizárólag alapszintű fizetési számla nyitása iránti kérelem alkalmas a kockázat korlátozására. Másrészt, amint arra a fentiekben emlékeztettem,(31) az ellenőrzés költségének kérdése önmagában nem igazolhatja az alapszintű fizetési számla megnyitásának megtagadását.
53.      Másodsorban, a 2015/849 irányelv egyértelműen előírja, hogy ha ezen elemek vizsgálata ellenére a bank szükségesnek tartja az ilyen számla megnyitásának megtagadását, mérlegelési jogköre nem korlátlan. Egyrészt ezen irányelv 48. cikkének (8) bekezdése kimondja, hogy „[a] tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóságok figyelembe vegyék a kötelezett szolgáltatók rendelkezésére álló mérlegelési jogkört és megfelelően ellenőrizzék az ebbe a mérlegelési jogkörbe tartozó kockázatértékeléseket, valamint belső eljárásrendjük, ellenőrzéseik és eljárásaik megfelelőségét és végrehajtását”. Másrészt a 2014/92 irányelv 16. cikkének (7) bekezdése rögzíti, hogy amennyiben a bank megtagadja az alapszintű fizetési számla megnyitását, tájékoztatnia kell a fogyasztót a megtagadással szembeni panasztételi eljárásról, valamint arról a jogáról, hogy a megfelelő illetékes hatósághoz vagy a kijelölt alternatív vitarendezési testülethez forduljon. Következésképpen a bank mérlegelési jogköre az egyes tagállamok illetékes hatóságainak ellenőrzése alatt áll.
54.      A jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy az OFAC listára való felvételen kívül más kockázati tényezők is igazolták‑e az alapszintű fizetési számla megnyitásának megtagadására vonatkozó döntést, és hogy az NKBM számlanyitás esetén tudta‑e biztosítani az üzleti kapcsolat folyamatos monitoringját.
55.      Következésképpen azt javaslom, hogy a Bíróság az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre azt a választ adja, hogy a 2014/92 irányelv 16. cikkének a 2015/849 irányelv rendelkezéseivel összefüggésben értelmezett (4) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy valamely bank nem tagadhatja meg alapszintű fizetési számla nyitását pusztán azon az alapon, hogy az ilyen számla nyitását kérő fogyasztó neve szerepel az OFAC listán. Mindazonáltal a nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy a nemzeti jog kifejezetten figyelembe vesz‑e az OFAC listára való felvételt az alapszintű fizetési számla nyitásának megtagadása érdekében.
V.      Végkövetkeztetés
56.      A fenti megfontolások összességére tekintettel azt javasolom a Bíróságnak, hogy az Okrajno sodišče v Mariboru (maribori körzeti bíróság, Szlovénia) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre a következő választ adja:
A fizetési számlákhoz kapcsolódó díjak összehasonlíthatóságáról, a fizetésiszámla‑váltásról és az alapszintű fizetési számla nyitásáról, illetve használatáról szóló, 2014. július 23‑i 2014/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 16. cikkének (4) bekezdését a 2019. december 18‑i (EU) 2019/2177 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20‑i (EU) 2015/849 európai parlamenti és tanács irányelv rendelkezéseivel összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
valamely bank nem tagadhatja meg alapszintű fizetési számla nyitását pusztán azon az alapon, hogy az ilyen számla nyitását kérő fogyasztó szerepel a United States Department of the Treasury (az Amerikai Egyesült Államok pénzügyminisztériuma) alá tartozó Office of Foreign Assets Control (a külföldi vagyon ellenőrzésével foglalkozó hivatal, Egyesült Államok) által vezetett listán.
Mindazonáltal a nemzeti bíróság feladata annak vizsgálata, hogy a nemzeti jog kifejezetten figyelembe vesz‑e az OFAC listára való felvételt az alapszintű fizetési számla nyitásának megtagadása érdekében.
1      Eredeti nyelv: francia.
i      A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.
2      A fizetési számlákhoz kapcsolódó díjak összehasonlíthatóságáról, a fizetésiszámla‑váltásról és az alapszintű fizetési számla nyitásáról, illetve használatáról szóló, 2014. július 23‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 257., 214. o.).
3      A 2019. december 18‑i (EU) 2019/2177 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2019. L 334., 155. o.; helyesbítés: HL 2023. L 183., 60. o.) módosított, a pénzügyi rendszerek pénzmosás vagy terrorizmusfinanszírozás céljára való felhasználásának megelőzéséről, a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2005/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv és a 2006/70/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2015. május 20‑i európai parlamenti és tanács irányelv (HL 2015. L 141., 73. o.; a továbbiakban: 2015/849 irányelv).
4      A pénzügyi rendszereknek a pénzmosás, valamint terrorizmus finanszírozása céljára való felhasználásának megelőzéséről szóló 2005. október 26‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2005. L 309., 15. o.). Ezt az irányelvet a 2015/849 irányelv hatályon kívül helyezte, és annak helyébe lépett.
5      EBA/GL/2021/02, a továbbiakban: EBH‑iránymutatások. Jelenleg az iránymutatások új változata van hatályban, tudniillik az EBH‑nak a pénzügyi szolgáltatásokhoz való hozzáférés biztosítása során a pénzmosási és terrorizmusfinanszírozási kockázatok eredményes kezelését biztosító politikákról és kontrollmechanizmusokról szóló, 2023. március 31‑i iránymutatásai (EBA/GL/2023/04).
6      Uradni list RS, 7/18. sz. és 9/18. sz.
7      Uradni list RS, 48/22. sz.
8      Például az üzleti kapcsolatok természetes személyekkel való létesítésére vonatkozó utasítások, az ügyfélfogadásra vonatkozó iránymutatások, a korlátozó intézkedésekre vonatkozó módszertan és a magatartási kódexe.
9      A továbbiakban: Charta.
10      Emlékeztetőül, az alapszintű szolgáltatásokat a 2014/92 irányelv 17. cikkének (1) bekezdése részletezi, és azok többek között magukban foglalják a fizetési számla megnyitásához, vezetéséhez és lezárásához szükséges minden műveletet lehetővé tevő szolgáltatásokat, a fizetési számlára történő pénzbefizetést lehetővé tevő szolgáltatásokat, a fizetési számláról történő, Unión belüli készpénzfelvételt lehetővé tevő szolgáltatásokat, valamint a beszedési műveletek, a fizetési kártyával végrehajtott fizetési műveletek vagy az átutalások Unión belüli végrehajtását lehető tevő szolgáltatásokat.
11      Lásd a jelen indítvány 4. lábjegyzetét. Lásd a 2014/92 irányelv 16. cikkének (4) bekezdését.
12      Lásd a 2014/92 irányelv 16. cikke (5) bekezdésének első albekezdését.
13      Lásd a 2014/92 irányelv 16. cikkének (6) bekezdését.
14      Lásd a 2014/92 irányelv 16. cikkének (7) bekezdését.
15      Lásd a jelen indítvány 4. lábjegyzetét.
16      Lásd különösen a 2015/849 irányelv 5. és 18. cikkét, valamint: 2022. november 17‑i Rodl & Partner ítélet (C‑562/20, EU:C:2022:883, 46–48. pont); 2023. március 2‑i PrivatBank és társai ítélet (C‑78/21, EU:C:2023:137, 63. és 64. pont).
17      Lásd a 2015/849 irányelv 15. cikkének (1) bekezdését.
18      Lásd a 2015/849 irányelv 13. cikkének (2) bekezdését.
19      Lásd a 2015/849 irányelv (22) preambulumbekezdését.
20      Lásd a jelen indítvány 35. pontját.
21      Lásd különösen a terrorizmus leküzdése érdekében egyes személyekkel és szervezetekkel szemben hozott különleges korlátozó intézkedésekről szóló, 2001. december 27‑i 2580/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 344., 70. o.; magyar nyelvű különkiadás 18. fejezet, 1. kötet, 207. o.; helyesbítés: HL 2014. L 200., 23. o.) 6. cikkének (1) bekezdését, amely a pénzügyi szolgáltatások nyújtására vonatkozó, az e rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében foglalt tilalom alóli kivételek lehetőségéről rendelkezik.
22      Lásd a 2015/849 irányelv 13. cikke (1) bekezdésének d) pontját.
23      Lásd az EBH‑iránymutatások 2.3. pontjának b) alpontját.
24      Lásd az EBH‑iránymutatások 2.5. pontjának a) alpontját.
25      Lásd az EBH‑iránymutatások 2.5. pontjának b) alpontját.
26      Lásd az EBH‑iránymutatások 1.30. pontjának c) alpontját.
27      Lásd az EBH‑iránymutatások 3.2. pontját.
28      Lásd az EBH‑iránymutatások 3.3. pontját.
29      Lásd az EBH‑iránymutatások 4.66. pontját.
30      Lásd az EBH‑iránymutatások 4.10. pontjának b) alpontját.
31      Lásd a jelen indítvány 33. pontját.