PERSONALDOMSTOLENS BESLUT
(tredje avdelningen)
den 29 mars 2007
Mål F-39/06
Olivier Chassagne
mot
Europeiska gemenskapernas kommission m.fl.
”Tjänstemän – Lön – Årliga resekostnader – Bestämmelser tillämpliga på tjänstemän med ursprung i ett franskt utomeuropeiskt departement – Artikel 8 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna i ändrad lydelse – Uppenbart att ansökan saknar all rättslig grund”
Saken: Talan väckt med stöd av artikel 236 EG och artikel 152 EA, med yrkande om dels ogiltigförklaring av kommissionens avslag på
sökandens klagomål av den 23 september 2005 mot hans lönebesked för juli 2005 jämte ogiltigförklaring av nämnda lönebesked,
dels skadestånd för den ideella och ekonomiska skada han påstår sig ha lidit.
Avgörande: Talan ogillas. Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.
Sammanfattning
1.      Tjänstemän – Tjänsteföreskrifterna – Ändring
(Tjänsteföreskrifterna; rådets förordning nr 723/2004)
2.      Tjänstemän – Talan – Talan rörande frågan om ersättning för en tjänstemans årliga resekostnader
(Artikel 241 EG och artikel 299.2 EG och 299.3 EG; tjänsteföreskrifterna, artikel 91; bilaga VII, artikel 8)
1.      Antagandet av en gemenskapsförordning om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän gäller opåverkat av att det inte
har publicerats en konsoliderad version av de bestämmelser där situationen för tjänstemännen vid Europeiska unionens institutioner
regleras. Bestämmelsers giltighet är avhängig att de publiceras i Europeiska unionens officiella tidning, ett formkrav som iakttagits såväl för den ursprungliga förordningen om fastställande av tjänsteföreskrifterna som för senare
ändringsförordningar, inklusive senast förordning nr 723/2004. I alla händelser finns den konsoliderade versionen av tjänsteföreskrifterna
tillgänglig på kommissionens intranät. Varje tjänsteman får normalt också en tryckt version när denne tillträder. Det kan
tilläggas att ingen rättslig bestämmelse medför en skyldighet att publicera konsoliderade dokument angående tjänsteföreskrifterna
eller redogörelser för effekterna av en framtida ändring av tjänsteföreskrifterna, ej heller några formföreskrifter för hur
information avsedd för personalen skall publiceras. Inte heller anges det i någon bestämmelse att giltigheten av tjänsteföreskrifterna
är beroende av någon sådan publicering. Samma slutsats måste göras när det gäller ett påstående om bristfällig information
till medborgarna i Europeiska unionen om den konsoliderade versionen av de ändrade tjänsteföreskrifterna. De ändrade tjänsteföreskrifterna,
i deras helhet, kan således inte anses vara rättsstridiga på grund av åsidosättande av principerna om insyn, demokrati och
rättssäkerhet.
(se punkterna 22–25)
Hänvisning till
förstainstansrätten: den 15 mars 1994 i mål T‑100/92, La Pietra mot kommissionen, REGP 1994, s. I‑A‑83 och II‑275, punkt 45
personaldomstolen: den 23 januari 2007 i mål F-43/05, Chassagne mot kommissionen (REG 2007, s. 0000) punkterna 109 och 110
2.      Inom ramen för en tvist rörande frågan om ersättning till en tjänsteman vid Europeiska gemenskaperna för dennes årliga resekostnader,
kan sökanden inte med framgång göra gällande att en förordning rörande gemenskapernas tjänstemannakår är rättsstridig på den
grunden att förordningen inte innehåller några särskilda bestämmelser vad avser de territorier som avses i artikel 299.2 EG
och 299.3 EG, eftersom frågan om denna ersättning inte omfattas av den normativa räckvidden för ovannämnda bestämmelser i
fördraget.
(se punkt 27)