62022CO0004
BESLUT AV DOMSTOLENS VICE ORDFÖRANDE
den 17 augusti 2022 (
*1
)
”Överklagande – Intervention – Statligt stöd – Stödordning som genomförts av Konungariket Belgien – Interventionsansökan som getts in efter att den frist på sex veckor som föreskrivs i artikel 143.1 i tribunalens rättegångsregler har löpt ut – Upptagande till prövning – Artiklarna 40 och 45 i stadgan för Europeiska unionens domstol – Artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna”
I mål C‑4/22 P(I),
angående ett överklagande enligt artikel 57 första stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol, som ingavs den 3 januari 2022,
St. Jude Medical Coordination Center BV, Zaventem (Belgien), företrätt av É. Bruc och F. Louis, avocats,
sökande,
i vilket de andra parterna är:
Magnetrol International NV, Zele (Belgien),
sökande i första instans,
Europeiska kommissionen, företrädd av J.-P. Loewenthal och F. Tomat, båda i egenskap av ombud,
svarande i första instans,
meddelar
DOMSTOLENS VICE ORDFÖRANDE,
efter att ha hört generaladvokaten M. Szpunar,
följande
Beslut
1
St. Jude Medical Coordination Center BV har yrkat att domstolen ska upphäva det beslut som meddelades av ordföranden på andra avdelningen vid Europeiska unionens tribunal den 21 december 2021, Magnetrol International/kommissionen (T‑263/16 RENV, ej publicerat, EU:T:2021:947) (nedan kallat det överklagade beslutet), genom vilket bolagets ansökan om att få intervenera till stöd för de yrkanden som framställts av Magnetrol International NV, sökande i första instans i mål T‑263/16 RENV, avslogs.
Bakgrund till tvisten
2
Genom kommissionens beslut (EU) 2016/1699 av den 11 januari 2016 om den statliga stödordning för skattelättnader vid överskjutande vinst SA.37667 (2015/C) (f.d. 2015/NN) som Belgien har genomfört (EUT L 260, 2016, s. 61) (nedan kallat det angripna beslutet) har Europeiska kommissionen konstaterat att vissa av de skattelättnader som beviljats av Konungariket Belgien utgjorde en stödordning, i den mening som avses i artikel 107.1 FEUF, som var oförenlig med den inre marknaden och hade genomförts i strid med artikel 108.3 FEUF. Kommissionen beslutade att beviljat stöd skulle återkrävas från de mottagare över vilka en slutlig förteckning skulle upprättas senare av Konungariket Belgien.
Förfarandet vid tribunalen och domstolen samt det överklagade beslutet
3
Konungariket Belgien och Magnetrol International väckte, genom ansökningar som inkom till tribunalens kansli den 22 mars och den 25 maj 2016, talan om ogiltigförklaring av det angripna beslutet, vilka registrerades under målnummer T‑131/16 respektive T‑263/16.
4
Genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 29 juli 2016 väckte St. Jude Medical Coordination Center talan om ogiltigförklaring av detta beslut. Målet registrerades under målnummer T‑420/16.
5
Genom skrivelse av den 20 februari 2018 underrättade tribunalens justitiesekreterare bolaget om att ordföranden på den behöriga avdelningen vid tribunalen hade beslutat att vilandeförklara mål T‑420/16 till dess att tvisten i målen T‑131/16 och T‑263/16 hade avgjorts.
6
Genom beslut av den 17 maj 2018 beslutade ordföranden på tribunalens sjunde avdelning i utökad sammansättning att förena målen T‑684/16 och T‑704/16 vad gäller det muntliga förfarandet och det slutliga avgörandet.
7
I dom av den 14 februari 2019, Belgien och Magnetrol International/kommissionen (T‑131/16 och T‑263/16, EU:T:2019:91), ogiltigförklarade tribunalen det angripna beslutet.
8
Kommissionen överklagade denna dom den 24 april 2019. Överklagandet registrerades under målnummer C‑337/19 P.
9
Genom dom av den 16 september 2021, kommissionen/Belgien och Magnetrol International (C‑337/19P, EU:C:2021:741), beslutade domstolen att:
–
upphäva tribunalens dom av den 14 februari 2019, Belgien och Magnetrol International/kommissionen (T‑131/16 och T‑263/16, EU:T:2019:91),
–
ogilla talan såvitt avser den första och den andra grunden i mål T‑131/16 samt såvitt avser den första grunden och den tredje grundens första del i mål T‑263/16,
–
återförvisa målet till tribunalen för prövning av den tredje, den fjärde och den femte grunden i mål T‑131/16 samt den andra grunden, den tredje grundens andra och tredje del och den fjärde grunden i mål T‑263/16, och
–
meddela beslut om rättegångskostnader senare.
10
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 8 oktober 2021 ansökte St. Jude Medical Coordination Center om att få intervenera i mål T‑263/16 RENV till stöd för Magnetrol Internationals yrkanden.
11
Genom det överklagade beslutet avslog ordföranden på tribunalens andra avdelning interventionsansökan.
12
I punkt 2 i detta beslut erinrades om att enligt artikel 143.1 i tribunalens rättegångsregler ska interventionsansökan ges in inom sex veckor från det offentliggörande som avses i artikel 79 i rättegångsreglerna.
13
I punkt 3 i det överklagade beslutet påpekades att eftersom den ansökan genom vilken talan väcktes offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 1 augusti 2016, hade interventionsansökan getts in efter utgången av denna frist, förlängd med hänsyn till avstånd. Följaktligen avslogs, i punkt 4 i samma beslut, nämnda ansökan.
Parternas yrkanden
14
St. Jude Medical Coordination Center har yrkat att domstolen ska
–
upphäva det överklagade beslutet,
–
bifalla klagandens interventionsansökan i mål T‑263/16 RENV till stöd för Magnetrol Internationals yrkanden, och
–
förplikta tribunalen att översända en kopia av samtliga inlagor som delgivits parterna samt att återuppta det skriftliga förfarandet eller anmoda klaganden att inkomma med skriftliga yttranden genom en åtgärd för processledning.
15
Kommissionen har yrkat att domstolen ska
–
ogilla överklagandet,
–
i andra hand, för det fall domstolen upphäver det överklagade beslutet, ogilla St. Jude Medical Coordination Center interventionsansökan i mål T‑263/16 RENV, och
–
förplikta St. Jude Medical Coordination Center att ersätta rättegångskostnaderna.
Prövning av överklagandet
Argument
16
Klaganden har anfört två grunder till stöd för sitt överklagande. Den första grunden avser tribunalens underlåtenhet att pröva målet och bristfällig motivering av det överklagade beslutet. Den andra grunden avser att klagandens rätt att intervenera i förfarandet i första instans har åsidosatts.
17
Genom den första grundens andra del, som ska prövas först, har klaganden gjort gällande att det överklagade beslutet inte innehåller någon motivering som svar på de grunder och argument som anförts i interventionsansökan. Ordföranden på tribunalens andra avdelning prövade i synnerhet inte klagandens argument grundade på artiklarna 40 och 45 i stadgan för Europeiska unionens domstol, artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och principen om god rättskipning.
18
Kommissionen har hävdat att det överklagade beslutet är tillräckligt motiverat, eftersom ordföranden på tribunalens andra avdelning klart angav att klagandens interventionsansökan i mål T‑263/16 RENV hade getts in för sent.
Bedömning
19
Det ska erinras om att domstolens prövning i ett mål om överklagande bland annat syftar till att kontrollera huruvida tribunalen har tagit ställning till samtliga argument som sökanden har anfört, och att grunden avseende tribunalens bristande svar på argument som åberopats i första instans i huvudsak avser ett åsidosättande av den motiveringsskyldighet som följer av artikel 36 i stadgan för Europeiska unionens domstol, vilken enligt artikel 53 första stycket i nämnda stadga är tillämplig på tribunalen, och artikel 117 i tribunalens rättegångsregler (beslut av domstolens vice ordförande den 17 maj 2022, Shanghai Panati/EUIPO, C‑103/22 P (I), ej publicerat, EU:C:2022:399, punkt 27 och där angiven rättspraxis).
20
Motiveringsskyldigheten innebär inte att tribunalen är skyldig att utforma domskälen så, att samtliga resonemang som parterna i målet fört bemöts vart och ett för sig och på ett uttömmande sätt och motiveringen kan således vara underförstådd, förutsatt att de berörda får kännedom om skälen till att tribunalen inte ansåg att det fanns fog för deras argument och att domstolen får ett tillräckligt underlag för att kunna utföra sin kontroll (beslut av domstolens vice ordförande av den 17 maj 2022, Shanghai Panati/EUIPO, C‑103/22 P(I), ej publicerat, EU:C:2022:399, punkt 28 och där angiven rättspraxis).
21
I förevarande fall begränsade sig ordföranden på andra avdelningen vid tribunalen i det överklagade beslutet till att konstatera att interventionsansökan hade getts in efter utgången av den frist som föreskrivs i artikel 143.1 i tribunalens rättegångsregler.
22
Beslutet innehåller således inte några skäl som kan motivera att de argument som klaganden anförde i första instans underkändes, nämligen dels att denna frist inte borde ha tillämpats i förevarande mål med stöd av artikel 40 i stadgan för Europeiska unionens domstol och artikel 47 i stadgan, dels att interventionsansökan gavs in efter utgången av nämnda frist på grund av oförutsebara omständigheter eller force majeure eller ett ursäktligt misstag.
23
Det överklagade beslutet är således bristfälligt motiverat och ska följaktligen upphävas.
Interventionsansökan vid tribunalen
24
Enligt artikel 61 första stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol kan domstolen, när tribunalens avgörande upphävs, antingen återförvisa målet till tribunalen för avgörande eller själv slutligt avgöra ärendet, om det är färdigt för avgörande.
25
I förevarande fall ska domstolen slutligt avgöra klagandens interventionsansökan.
26
Det är ostridigt att denna ansökan gavs in efter utgången av den frist på sex veckor som föreskrivs i artikel 143.1 i tribunalens rättegångsregler.
27
Klaganden har emellertid gjort gällande att ansökan kunde tas upp till prövning med stöd av tre skäl, nämligen, för det första, artikel 40 i stadgan för Europeiska unionens domstol och artikel 47 i stadgan, för det andra, artikel 45 i stadgan och, för det tredje, rätten till ett effektivt rättsmedel, rätten till försvar, principen om parternas likställdhet i processen och principen om god rättskipning.
Det första skälet, avseende artikel 40 i stadgan för Europeiska unionens domstol och artikel 47 i stadgan
Argument
28
St. Jude Medical Coordination Center anser att det i tribunalens rättegångsregler inte föreskrivs någon regel som reglerar en eventuell intervention, i ett pilotmål, av sökanden i ett vilandeförklarat mål i avvaktan på utgången av detta pilotmål, när domstolen återförvisar nämnda pilotmål till tribunalen.
29
I detta sammanhang bör det medges att en sådan rättegångsdeltagare inger en interventionsansökan i samma pilotmål när målet har återförvisats till tribunalen av domstolen. I annat fall skulle denna rättegångsdeltagare berövas domstolsskydd, i strid med artikel 40 i stadgan för Europeiska unionens domstol, i vilken det inte föreskrivs något villkor om frist, och artikel 47 i stadgan.
30
Den föreslagna lösningen är för övrigt förenlig med artikel 71.4 i tribunalens rättegångsregler, i vilken det föreskrivs att, från och med dagen för återupptagande av ett förfarande efter det att förfarandet har vilandeförklarats, de frister som har avbrutits ska ersättas av nya frister som börjar löpa på dagen för förfarandets återupptagande
31
En analogi bör dessutom göras med artikel 129.4 i domstolens rättegångsregler, enligt vilken en interventionsansökan som getts in efter utgången av den frist som anges i artikel 130 i rättegångsreglerna, men före beslutet att inleda den muntliga delen av förfarandet, får beaktas
32
Tribunalen borde följaktligen ha återupptagit det skriftliga förfarandet eller, med tillämpning av artikel 89.3 b i tribunalens rättegångsregler, uppmanat klaganden att yttra sig skriftligen genom en åtgärd för processledning.
Bedömning
33
Det ska inledningsvis erinras om att tribunalens rättegångsregler, i motsats till vad klaganden har hävdat, innehåller regler som är tillämpliga på intervention av sökanden i ett pilotmål i ett mål som vilandeförklarats i avvaktan på utgången av detta pilotmål, när domstolen återförvisar nämnda pilotmål till tribunalen.
34
För det första, även om artiklarna 142–145 i tribunalens rättegångsregler inte behandlar den ställning som ska tillerkännas personer som av domstolen har tillåtits intervenera i ett mål om överklagande, när domstolen har funnit överklagandet välgrundat, upphäver tribunalens avgörande och återförvisar målet till tribunalen för avgörande, innehåller de däremot bestämmelser om ingivande av interventionsansökningar vid tribunalen och prövning av dessa (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 1 augusti 2022, Atlas Copco Airpower och Atlas Copco/kommissionen, C‑31/22 P(I) (EU:C:2022:620, punkt 69).
35
Det ska i detta sammanhang påpekas att bestämmelsen i artikel 143.1 i rättegångsreglerna, enligt vilken interventionsansökan ska ges in inom sex veckor från dagen för offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av meddelandet om att talan väckts i det aktuella målet, är tillämplig när domstolen återförvisar ett mål till tribunalen (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 1 augusti 2022, Atlas Copco Airpower och Atlas Copco/kommissionen, C‑31/22 P(I) (EU:C:2022:620, punkt 40).
36
I artikel 71 i nämnda rättegångsregler definieras vidare varaktigheten och verkningarna av att förfarandet vilandeförklaras, utan att sökanden i ett mål som vilandeförklarats ges särskilda processuella rättigheter i andra mål.
37
Av detta följer att en sådan rättegångsdeltagare, när denne lämnar in en interventionsansökan i ett annat mål, omfattas av reglerna i artiklarna 142–145 i samma rättegångsregler, inbegripet bestämmelsen i artikel 143.1 i rättegångsreglerna.
38
Den omständigheten, som klaganden har gjort gällande, att det i artikel 40 i stadgan för Europeiska unionens domstol inte föreskrivs någon frist inom vilken en interventionsansökan ska ges in, kan inte medföra att artikel 143.1 i tribunalens rättegångsregler inte ska tillämpas, eftersom det framgår av artikel 53 andra stycket i stadgan att förfarandet vid tribunalen vid behov kompletteras genom tribunalens rättegångsregler.
39
En strikt tillämpning av den frist som föreskrivs i nämnda artikel 143.1 lever bland annat upp till kravet på rättssäkerhet och nödvändigheten av att undvika all diskriminering eller godtycke i rättskipningen (se, för ett liknande resonemang, beslut av domstolens vice ordförande den 5 juli 2018, Müller m.fl./QH, C‑187/18 P (I), ej publicerat, EU:C:2018:543, punkt 20 och där angiven rättspraxis).
40
Eftersom klaganden har hävdat att avslaget på interventionsansökan strider mot artikel 47 i stadgan, erinras om att enligt domstolens fasta praxis påverkas inte rätten att yttra sig och rätten till ett effektivt domstolsskydd på något sätt av en strikt tillämpning av unionsbestämmelserna om förfarandefrister (beslut av domstolens vice ordförande av den 17 maj 2022, Shanghai Panati/EUIPO, C‑103/22 P (I), ej publicerat, EU:C:2022:399, punkt 56 och där angiven rättspraxis).
41
Regeln i artikel 71.4 i tribunalens rättegångsregler, enligt vilken frister i förfaranden som har avbrutits ska ersättas med nya frister som börjar löpa på dagen för återupptagandet av förfarandet, saknar relevans i förevarande fall, eftersom denna regel är tillämplig på frister för vilandeförklarade mål och inte på förfarandefristerna i pilotmål.
42
Klagandens argument att det är nödvändigt att tillämpa artikel 129.4 i domstolens rättegångsregler analogt, i vilken det föreskrivs en möjlighet att beakta en interventionsansökan som getts in efter utgången av den frist på sex veckor som föreskrivs i artikel 130.1 i rättegångsreglerna, men innan beslut fattas om att inleda det muntliga förfarandet enligt artikel 60.4 i rättegångsreglerna, kan inte heller godtas.
43
En sådan möjlighet föreskrevs nämligen i artikel 115.1, jämförd med artikel 116.6 i tribunalens rättegångsregler av den 2 maj 1991, i dess lydelse av den 19 juni 2013. Artikel 143 i tribunalens nya rättegångsregler, som har en klar och otvetydig lydelse, innehåller emellertid inte dock denna möjlighet vilket gör att den inte kan tillämpas analogt (se, för ett liknande resonemangs, beslut av domstolens vice ordförande av den 5 juli 2018, Müller m.fl./QH, C‑187/18 P(I), ej publicerat, EU:C:2018:543, punkt 27).
44
Mot bakgrund av dessa omständigheter saknas det anledning att återuppta det skriftliga förfarandet eller besluta om åtgärder för processledning enligt artikel 89.3 b i tribunalens rättegångsregler, eftersom denna bestämmelse under alla omständigheter gör det möjligt att uppmana rättegångsdeltagarna att yttra sig men inte tredje man.
45
Följaktligen visar inte det första skäl som klaganden har åberopat att interventionsansökan ska bifallas.
Det andra skälet, avseende artikel 45 i stadgan för Europeiska unionens domstol
Argument
46
St. Jude Medical Coordination Center har gjort gällande att för det fall domstolen skulle anse att artikel 143.1 i tribunalens rättegångsregler är tillämplig i förevarande fall, ska interventionsansökan ändå anses kunna tas upp till sakprövning enligt artikel 45 i stadgan för Europeiska unionens domstol.
47
Det skulle ha varit praktiskt omöjligt för bolaget att inge denna begäran inom den frist som föreskrivs i tribunalens rättegångsregler, eftersom klaganden inte kunde förutse att mål T‑420/16 skulle vilandeförklaras och att beslutet om vilandeförklaring av detta mål skulle delges klaganden efter utgången av denna frist.
48
Om St. Jude Medical Coordination Center vidare skulle anses ha begått ett misstag genom att inte ha ansökt om att få intervenera före utgången av nämnda frist, rör det sig om ett ursäktligt misstag med hänsyn till omständigheterna kring vilandeförklaringen av mål T‑420/16 och till att det saknas processuella regler för den särskilda situation som bolaget befann sig.
Bedömning
49
Det framgår av domstolens fasta praxis att en avvikelse från tillämpningen av unionsbestämmelser om förfarandefrister endast är möjlig i särskilda undantagsfall, vid oförutsebara omständigheter eller force majeure, enligt artikel 45 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 december 2016, SV Capital/ABE, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, punkt 56 och beslut av domstolens vice ordförande av den 5 juli 2018, Müller m. fl./QH, C‑187/18 P (I), ej publicerat, EU:C:2018:543, punkt 21).
50
Begreppet force majeure eller oförutsebar omständighet, som utgör särskilda undantagsfall, innehåller ett objektivt rekvisit som hänför sig till onormala omständigheter som ligger utanför den berörda personens kontroll och ett subjektivt rekvisit avseende dennes skyldighet att skydda sig mot onormala händelser genom att vidta lämpliga åtgärder utan överdrivna uppoffringar (beslut av domstolens vice ordförande av den 5 juli 2018, Müller m.fl./QH, C‑187/18 P (I), ej publicerat, EU:C:2018:543, punkt 39 och där angiven rättspraxis).
51
I förevarande fall ska det erinras om att det i artikel 69 d i tribunalens rättegångsregler föreskrivs att ett pågående förfarande kan vilandeförklaras i särskilda fall, för att tillgodose kravet på god rättskipning.
52
Eftersom utseendet av ett ”pilotmål” just syftar till att säkerställa en god rättskipning, ska beslutet att vilandeförklara förfarandet i mål T‑420/16 anses utgöra en tillämpning av nämnda artikel 69 d.
53
Detta beslut ska således, även om det ligger utanför klagandens kontroll, inte anses vara en onormal omständighet (se, analogt, beslut av domstolens vice ordförande av den 5 juli 2018, Müller m.fl./QH, C‑187/18 P(I), ej publicerat, EU:C:2018:543, punkt 41).
54
Utan att det är nödvändigt att fastställa huruvida klaganden kunde skydda sig mot följderna av nämnda beslut, förefaller det således som att klaganden inte har visat att det föreligger force majeure eller oförutsebara omständigheter.
55
Även om det kan göras undantag från tillämpningen av unionsrättsliga bestämmelser om förfarandefrister för det fall en rättegångsdeltagare har begått ett ursäktligt misstag, avser detta begrepp, som ska tolkas restriktivt, endast särskilda omständigheter, under vilka bland institutionen i fråga har uppträtt på ett sätt som, i sig självt eller i avgörande utsträckning, har varit ägnat att framkalla en ursäktlig villfarelse hos en enskild i god tro och som har visat prov på sådan omsorg som kan krävas av en normalt underrättad aktör (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 december 2016, SV Capital/ABE, C‑577/15 P, EU:C:2016:947, punkt 59 och beslut av domstolens vice ordförande av den 5 juli 2018, Müller m.fl./QH, C‑187/18 P (I), ej publicerat, EU:C:2018:543, punkt 42).
56
I förevarande fall har klaganden hävdat att tribunalens rättegångsregler inte innehåller några bestämmelser som är direkt tillämpliga på vederbörandes situation, men det framgår av prövningen av den första grunden att denna situation regleras i artikel 143.1 i rättegångsreglerna.
57
Denna bestämmelse är avfattad i klara och ovillkorliga ordalag, vilket inte lämnar utrymme för några tolkningssvårigheter.
58
Klaganden har inte heller på något annat sätt visat att tribunalen handlat på ett sådant sätt att bedömningen av den frist som föreskrivs i denna bestämmelse skulle kunna ge upphov till villfarelse.
59
Under dessa omständigheter har klaganden inte visat att bolaget har begått ett ursäktligt misstag.
60
Följaktligen visar inte det andra skäl som klaganden har åberopat att bolagets interventionsansökan ska bifallas.
Den tredje skälet, avseende rätten till ett effektivt rättsmedel, rätten till försvar, principen om parternas likställdhet i processen och principen om god rättskipning
Argument
61
St. Jude Medical Coordination Center har hävdat att det framgår av domstolens praxis att en dom som meddelats i ett pilotmål kan få orimliga konsekvenser för parallella mål som syftar till att samma rättsakt ska upphävas. Parterna i sådana parallella mål har således ett intresse av att intervenera i pilotmålet, i enlighet med artikel 40 i stadgan för Europeiska unionens domstol.
62
En sådan lösning är dessutom nödvändig enligt principen om parternas likställdhet i processen, vilken utgör en integrerad del av principen om ett effektivt domstolsskydd.
63
Denna lösning borde tillämpas på St. Jude Medical Coordination Center, särskilt som bolaget skulle kunna lägga fram viktiga faktiska omständigheter och rättsliga argument till stöd för Magnetrol Internationals yrkanden. En av de viktigaste grunderna i mål T‑420/16 har nämligen inte åberopats i målen T‑131/16 och T‑263/16. Klaganden har således berövats alla effektiva möjligheter att försvara sina grunder om klaganden inte blir part i förfarandet i mål T‑263/16 RENV.
Bedömning
64
Samtliga argument avseende det tredje skäl som St. Jude Medical Coordination Center har åberopat syftar till att visa att bolaget hade ett särskilt intresse av att intervenera i mål T‑263/16 RENV och att det inte är möjligt att förneka detta intresse utan att åsidosätta bolagets rätt till ett effektivt rättsmedel, rätten till försvar, principen om parternas likställdhet i processen och principen om god rättskipning.
65
Det framgår emellertid av punkterna 44, 49 och 55 i förevarande beslut att en ansökan om att få intervenera vid tribunalen ska ges in inom den frist som föreskrivs i artikel 143.1 i rättegångsreglerna, såvida inte den regel som föreskrivs i denna bestämmelse inte ska tillämpas på grund av oförutsebara omständigheter, force majeure eller ett ursäktligt misstag.
66
Eftersom det är ostridigt att interventionsansökan inte gavs in inom denna frist och eftersom det framgår av prövningen av de argument som St. Jude Medical Coordination Center har anfört avseende det andra skälet att bolaget inte har visat att oförutsebara omständigheter eller force majeure föreligger eller att det har begåtts ett ursäktligt misstag, kan den omständigheten att om klaganden gett in interventionsansökan i rätt tid skulle den, med hänsyn till klagandens intresse av att få intervenera, ha bifallits – under förutsättning att det detta intresse hade styrkts – inte anses vara av sådan art att den ansökan som klaganden gett in kan prövas i sak.
67
Följaktligen visar inte det tredje skäl som sökanden har åberopat att bolagets interventionsansökan ska bifallas.
68
Eftersom inget av de argument som St. Jude Medical Coordination Center har anfört motiverar att bolagets interventionsansökan ska bifallas efter utgången av den frist på sex veckor som anges i artikel 143.1 i tribunalens rättegångsregler, ska denna ansökan avvisas.
Rättegångskostnader
69
Enligt artikel 184.2 i domstolens rättegångsregler ska domstolen besluta om rättegångskostnaderna när överklagandet bifalls och domstolen själv slutligt avgör saken.
70
Enligt artikel 138.1 i dessa rättegångsregler, som enligt artikel 184.1 i samma regler ska tillämpas i mål om överklagande, ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna om detta har yrkats.
71
När det gäller rättegångskostnaderna i målet om överklagande har St. Jude Medical Coordination Center inte yrkat att kommissionen ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, även om kommissionen har tappat målet. Följaktligen ska vardera parten bära sina rättegångskostnader i förevarande mål om överklagande.
72
Vad gäller rättegångskostnaderna för förfarandet i första instans erinras om att det överklagade beslutet fattades utan att parterna i mål T‑263/16 RENV hade delgetts interventionsansökan. Parterna i detta mål har således inte haft några kostnader i samband med detta förfarande. Klaganden, vars interventionsansökan avslogs, ska bära sina rättegångskostnader i nämnda förfarande.
Mot denna bakgrund beslutar domstolens vice-ordförande följande:
1)
Beslut av ordföranden på andra avdelningen vid Europeiska unionens tribunal av den 21 december 2021, Magnetrol International/kommissionen (T‑263/16 RENV, ej publicerat, EU:T:2021:947) upphävs.
2)
Den interventionsansökan i mål T‑263/16 RENV som ingetts av St. Jude Medical Coordination Center BV avslås.
3)
St. Jude Medical Coordination Center BV och kommissionen ska bära sina respektive rättegångskostnader för överklagandet.
4)
St. Jude Medical Coordination Center BV ska bära sina rättegångskostnader för förfarandet i första instans.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: engelska.