62016TJ0244_RES
Sujungtos bylos T‑244/16 ir T‑285/17
Viktor Fedorovych Yanukovych
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
2019 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas
„Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Lėšų įšaldymas – Asmenų, subjektų ir įstaigų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti, sąrašas – Ieškovo pavardės palikimas sąraše – Tarybos pareiga patikrinti, ar trečiosios valstybės institucijos sprendimas buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą“
Teismo procesas – Ieškinys – Formos reikalavimai – Pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka – Bendra nuoroda į kitus prie ieškinio pridėtus rašytinius dokumentus – Nepriimtinumas
(Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnis; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnio 1 dalies d punktas)
(žr. 56 ir 57 punktus)
Europos Sąjunga – Teismo vykdoma institucijų aktų teisėtumo kontrolė – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Asmenų, susijusių su valstybės lėšų pasisavinimu, ir su jais susijusių fizinių ar juridinių asmenų, subjektų ar organizacijų lėšų įšaldymas – Kontrolės apimtis
(SESV 275 straipsnio antra pastraipa; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Tarybos sprendimai (BUSP) 2016/318 ir (BUSP) 2017/381; Tarybos reglamentai 2016/311 ir 2017/374)
(žr. 73 ir 74 punktus)
Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje – Sprendimas įšaldyti lėšas – Priėmimas arba palikimas galioti remiantis trečiosios valstybės valdžios institucijų vykdomu teismo procesu dėl valstybės lėšų pasisavinimo – Leistinumas – Sąlyga – Nacionalinis sprendimas, priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą – Tarybai tenkanti pareiga patikrinti – Pareiga motyvuoti – Apimtis – Trečioji valstybė, prisijungusi prie Europos žmogaus teisių konvencijos – Poveikio nebuvimas
(Tarybos sprendimai (BUSP) 2016/318 ir 2017/381; Tarybos reglamentai 2016/311 ir 2017/374)
(žr. 75–80, 85–87 ir 91–95 punktus)
Santrauka
2019 m. liepos 11 d. sprendimais Yanukovych / Taryba (T‑244/16 ir T‑285/17) ir Klymenko / Taryba (T‑274/18) Bendrasis Teismas panaikino kelis Tarybos teisės aktus (
1
) dėl ribojamųjų priemonių, patvirtintų atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje, kuriais pratęstas asmenų, subjektų ir įstaigų, kuriems taikomos šios ribojamosios priemonės (
2
), sąrašo galiojimas, taigi ieškovų (buvusio Ukrainos prezidento ir buvusio pajamų ir mokesčių ministro) pavardės paliktos tame sąraše. Sprendimas įtraukti ieškovus į sąrašą priimtas motyvuojant tuo, kad dėl jų vykdomas baudžiamasis procesas Ukrainoje, siekiant ištirti nusikaltimus, susijusius su Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimu ir neteisėtu jų pervedimu už Ukrainos ribų, o jų pavardės vėliau paliktos sąraše motyvuojant tuo, kad dėl ieškovų šios šalies valdžios institucijos vykdo baudžiamąjį procesą dėl valstybės lėšų ar turto pasisavinimo.
Taikydamas 2018 m. gruodžio 19 d. Sprendime Azarov / Taryba (
3
) suformuluotus principus, Bendrasis Teismas šiose dviejose bylose pirmiausia primena, kad Sąjungos teismai turi užtikrinti visų Sąjungos teisės aktų teisėtumo kontrolę pagrindinių teisių aspektu. Nors Taryba gali pagrįsti ribojamųjų priemonių patvirtinimą ar jų palikimą galioti trečiosios valstybės sprendimu, ji privalo pati įsitikinti, jog šis sprendimas buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą. Šiuo klausimu patikslinta, kad nors aplinkybė, kad aptariama trečioji valstybė yra prisijungusi prie Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK), reiškia, kad Europos Žmogaus Teisių Teismas (toliau – EŽTT) atlieka pagal EŽTK garantuojamų teisių kontrolę, dėl to minėtas patikrinimas neturi tapti paviršutiniškas. Be to, kad įvykdytų pareigą nurodyti motyvus, Taryba aktuose, kuriuose nustatomos ribojamosios priemonės, turi parodyti, kad ji patikrino, ar trečiosios valstybės sprendimas, kuriuo ji pagrindžia šias priemones, buvo priimtas paisant šių teisių. Taip pat Taryba turi atlikti minėtą patikrinimą, nepriklausomai nuo ieškovų pateiktų įrodymų.
Bendrasis Teismas taip pat pažymi, kad, net jei Taryba daro prielaidą, kad Ukrainoje atlikta teisminė kontrolė vykstant baudžiamiesiems procesams ir kad šiomis aplinkybėmis priimti teismo sprendimai rodo, kad ji galėjo patikrinti, ar paisyta minėtų teisių, šie sprendimai patys savaime negali būti įrodymas, kad Ukrainos valdžios institucijų sprendimas vykdyti baudžiamuosius procesus, kuriais grindžiamas ribojamųjų priemonių palikimas galioti, buvo priimtas paisant teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą. Visi Tarybos nurodyti teismo sprendimai susiję su baudžiamaisiais procesais, kuriais remiantis ieškovų pavardės įtrauktos į sąrašą ir jame paliktos, ir yra tik šalutiniai, palyginti su šiais procesais, nes yra arba apsauginio, arba procesinio pobūdžio.
Sprendime Klymenko / Taryba (T‑274/18) Bendrasis Teismas visų pirma pabrėžia, kad Taryba nepaaiškina, kodėl šie sprendimai leidžia manyti, kad buvo užtikrinta aptariamų teisių apsauga, nors Ukrainoje vykstantis baudžiamasis procesas, kuriuo remiantis 2014 m. patvirtintos aptariamos ribojamosios priemonės, vis dar yra pirminio tyrimo stadijos. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas remiasi EŽTK (
4
) ir Pagrindinių teisių chartija (
5
), iš kurių matyti, kad teisės į veiksmingą teisminę gynybą principas apima teisę į tai, kad byla būtų išnagrinėta per protingą terminą. Bendrasis Teismas pažymi, kad EŽTT jau yra nusprendęs, jog šio principo pažeidimas gali būti nustatytas, be kita ko, tuomet, jeigu ikiteisminio tyrimo stadijoje yra tam tikrų neveiklumo etapų, dėl kurių yra kaltos atlikti šį tyrimą kompetentingos institucijos. Bendrasis Teismas taip pat primena, kad jeigu asmeniui kelerius metus taikomos ribojamosios priemonės dėl to paties atitinkamoje trečiojoje valstybėje vykdomo baudžiamojo proceso, Taryba turi išsamiau išnagrinėti klausimą dėl valdžios institucijų galbūt padaryto šio asmens pagrindinių teisių pažeidimo. Taigi Taryba turėjo bent jau nurodyti priežastis, kodėl ji galėjo manyti, kad, kiek tai susiję su tuo, ar ieškovo byla išnagrinėta per protingą terminą, buvo paisoma šių teisių.
Prieš nuspręsdamas dėl esmės, Bendrasis Teismas šioje byloje atmetė nepriimtinumo pagrindą, kurį Taryba grindė tuo, kad ieškovas, remdamasis Sprendimu Azarov, pateikė naują ieškinio pagrindą. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pirmiausia pažymi, kad Sprendimu Azarov Teisingumo Teismas panaikino 2017 m. liepos 7 d. Sprendimą Azarov / Taryba (
6
), nusprendė, kad šioje bylos stadijoje galima priimti sprendimą, ir panaikino ginčijamus aktus, konstatavęs, jog pažeista pareiga motyvuoti, o tai yra viešąja tvarka grindžiamas pagrindas, kuriuo galima remtis bet kuriuo momentu. Antra, Bendrasis Teismas nurodo, kad bet kuriuo atveju argumentai, kuriuos ieškovas kildina iš Sprendimo Azarov, glaudžiai susiję su tam tikrais ieškinyje nurodytais aspektais, todėl yra priimtini. Trečia, Bendrasis Teismas tvirtina, kad Teisingumo Teismas paneigė Bendrojo Teismo jurisprudenciją, buvusią tuo metu, kai ieškovas pareiškė ieškinį, todėl Sprendimas Azarov yra teisinė aplinkybė, galinti pagrįsti naujo pagrindo ar kaltinimo pateikimą.
(
1
)	Bylose T‑244/16 ir T‑285/17 prašyta panaikinti 2016 m. kovo 4 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2016/318 (OL L 60, 2016, p. 76), 2016 m. kovo 4 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/311 (OL L 60, 2016, p. 1), 2017 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2017/381 (OL L 58, 2017, p. 34) ir 2017 m. kovo 3 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2017/374 (OL L 58, 2017, p. 1), o byloje T‑274/18 – 2018 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2018/333 (OL L 63, 2018, p. 48) ir 2018 m. kovo 5 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/326 (OL L 63, 2018, p. 5).
(
2
)	Tai asmenys, subjektai ir įstaigos, kuriems taikomas 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimo 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (OL L 66, 2014, p. 26), iš dalies pakeisto 2015 m. sausio 29 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2015/143 (OL L 24, 2015, p. 16), 1 straipsnis ir 2014 m. kovo 5 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 208/2014 (OL L 66, 2014, p. 1), iš dalies pakeisto 2015 m. sausio 29 d. Tarybos reglamentu (ES) 2015/138 (OL L 24, 2015, p. 1), 2 straipsnis.
(
3
)	2018 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo sprendimas Azarov / Taryba (C‑530/17 P, EU:C:2018:1031).
(
4
)	6 straipsnio 1 dalis.
(
5
)	47 straipsnis.
(
6
)	2017 m. liepos 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas Azarov / Taryba (T‑215/15, EU:T:2017:479).