HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI (Camera a cincea)
3 mai 2007
Cauza T‑261/04
Alain Crespinet
împotriva
Comisiei Comunităților Europene
„Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2003 — Atribuirea punctelor de prioritate”
Obiectul: Acțiune având ca obiect o cerere de anulare a deciziei Comisiei prin care au fost atribuite puncte de prioritate reclamantului
în cadrul exercițiului de promovare 2003, precum și a deciziei de a nu înscrie numele reclamantului pe lista funcționarilor
promovați la gradul A 5 în cadrul aceluiași exercițiu de promovare
Decizia: Respinge acțiunea. Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.
Sumarul hotărârii
1.      Funcționari — Acțiune — Act care lezează
(Statutul funcționarilor, art. 90 și 91)
2.      Funcționari — Promovare — Analiză comparativă a meritelor
[Statutul funcționarilor, art. 45 alin. (1)]
3.      Funcționari — Promovare — Analiză comparativă a meritelor
[Statutul funcționarilor, art. 5, art. 7 și art. 45 alin. (1)]
4.      Funcționari — Decizie care afectează situația administrativă a unui funcționar
(Statutul funcționarilor, art. 26 și 45)
5.      Funcționari — Promovare — Analiză comparativă a meritelor
[Statutul funcționarilor, art. 45 alin. (1)]
1.      În ceea ce privește o acțiune având ca obiect anularea atât a deciziei prin care sunt atribuite puncte de prioritate reclamantului,
cât și a deciziei de a nu înscrie numele acestuia pe lista funcționarilor promovați, primele concluzii sunt inadmisibile,
întrucât, în cadrul sistemului de promovare instituit de Comisie, decizia privind atribuirea punctelor de prioritate constituie
un act pregătitor, prealabil și necesar deciziei finale de a nu înscrie numele reclamantului pe lista funcționarilor promovați
și actului separabil autonom pe care aceasta îl presupune, care constă în stabilirea numărului total de puncte. Cu toate acestea,
dat fiind că legalitatea unui act pregătitor poate fi contestată în cadrul unei acțiuni îndreptate împotriva deciziei definitive,
examinarea temeiniciei concluziilor având ca obiect anularea deciziei de a nu înscrie numele reclamantului pe lista funcționarilor
promovați trebuie să aibă în vedere și orice argument al cererii prin care se urmărește să se demonstreze nelegalitatea deciziei
privind atribuirea punctelor de prioritate.
(a se vedea punctele 39 și 41-44)
Trimitere la: Tribunal, 9 aprilie 2003, Tejada Fernández/Comisia, T‑134/02, RecFP, p. I‑A‑125 și II‑609, punctul 18, Tribunal,
19 octombrie 2006, Buendía Sierra/Comisia, T‑311/04, Rec., p. II‑4137, RecFP, p. I‑A‑2‑221 și II‑A‑2‑1135, punctele 97 și
98
2.      Pentru a evalua meritele care trebuie luate în considerare, potrivit articolului 45 din Statutul funcționarilor, în cadrul
unei decizii de promovare și, în consecință, și în cadrul unei decizii privind atribuirea de puncte de prioritate într‑un
sistem de promovare în care o astfel de evaluare este exprimată cantitativ, administrația dispune de o largă putere de apreciere,
iar controlul instanței comunitare trebuie să se limiteze la a verifica dacă, ținând seama de diferitele considerații care
au stat la baza aprecierii administrației, aceasta s‑a menținut în limite rezonabile și nu și‑a exercitat competența într‑un
mod vădit incorect.
(a se vedea punctele 58 și 93)
Trimitere la: Curte, 21 aprilie 1983, Ragusa/Comisia, 282/81, Rec., p. 1245, punctul 9, Curte, 4 februarie 1987, Bouteiller/Comisia,
324/85, Rec., p. 529, punctul 6, Tribunal, 11 decembrie 2003, Breton/Curtea de Justiție, T‑323/02, RecFP, p. I‑A‑325 și II‑1587,
punctul 98, Buendía Sierra/Comisia, citată anterior, punctele 291 și 320
3.      În cadrul sistemului de promovare instituit printr‑o reglementare internă a Comisiei, care se bazează pe evaluarea cantitativă
a meritelor și care este caracterizat prin atribuirea anuală a mai multor tipuri de puncte funcționarilor, faptul că, în conformitate
cu articolele 5 și 7 din statut, se presupune că funcționarii care au același grad exercită funcții cu un nivel de responsabilitate
echivalent nu înseamnă nicidecum că meritele acestora trebuie considerate ca fiind egale în vederea atribuirii punctelor de
prioritate puse la dispoziția fiecărei direcții generale, întrucât acestea sunt rezervate funcționarilor care au făcut dovada
unor merite excepționale.
(a se vedea punctul 65)
Trimitere la: Tribunal, 12 iulie 2001, Schochaert/Consiliul, T‑131/00, RecFP, p. I‑A‑141 și II‑743, punctul 38, Buendía Sierra/Comisia,
citată anterior, punctul 290
4.      Scopul articolelor 26 și 45 din statut este acela de a asigura respectarea dreptului la apărare al funcționarului prin evitarea
posibilității ca decizii adoptate de autoritatea împuternicită să facă numiri care afectează situația administrativă și cariera
acestuia să se bazeze pe fapte care privesc comportamentul acestuia și care nu ar fi menționate în dosarul său personal. Rezultă
din aceasta că o decizie care se bazează pe astfel de elemente este contrară garanțiilor statutului și trebuie anulată, întrucât
este rezultatul unei proceduri nelegale.
Situația este diferită în cazul unei decizii privind atribuirea de puncte de prioritate bazate pe importanța strategică a
funcțiilor exercitate de funcționar, acest fapt putând fi, în principiu, dedus din elementele cuprinse în dosarul personal
al acestuia și în special din raportul asupra evoluției carierei întocmit în privința sa.
(a se vedea punctele 77 și 78)
Trimitere la: Tribunal, 9 februarie 1994, Lacruz Bassols/Curtea de Justiție, T‑109/92, RecFP, p. I‑A‑31 și II‑105, punctul
68, Tribunal, 27 septembrie 2006, Lantzoni/Curtea de Justiție, T‑156/05, RecFP, p. I‑A‑2‑189 și II‑A‑2‑969, punctul 67
5.      În cadrul sistemului de promovare instituit de Comisie, faptul că fiecare funcționar care ar putea fi promovat este îndreptățit
să aștepte ca autoritatea împuternicită să facă numiri să compare meritele sale cu cele ale tuturor celorlalți funcționari
care au vocație să fie promovați în gradul respectiv, inclusiv ale celor din alte servicii, nu înseamnă că o astfel de analiză
extinsă a meritelor trebuie să preceadă atribuirii punctelor de promovare la nivelul direcțiilor generale. Dimpotrivă, analiza
prealabilă a meritelor candidaților în cadrul fiecărei direcții generale, care determină atribuirea acestor puncte, reprezintă
o manifestare a principiului bunei administrări, permițând autorității împuternicite să facă numiri să efectueze, pe baza
unor elemente obiective, o analiză comparativă a meritelor tuturor funcționarilor promovabili către un anumit grad.
(a se vedea punctele 82 și 85)
Trimitere la: Tribunal, 13 iulie 1995, Rasmussen/Comisia, T‑557/93, RecFP, p. I‑A‑195 și II‑603, punctul 21, Tribunal, 16
septembrie 1998, Rasmussen/Comisia, T‑234/97, RecFP, p. I‑A‑507 și II‑1533, punctul 24, Tribunal, 3 octombrie 2000, Cubero
Vermurie/Comisia, T‑187/98, RecFP, p. I‑A‑195 și II‑885, punctul 61, Tribunal, 19 martie 2003, Tsarnavas/Comisia, T‑188/01-T‑190/01,
RecFP, p. I‑A‑95 și II‑495, punctul 121, Tribunal, 21 ianuarie 2004, Mavridis/Comisia, T‑97/02, RecFP, p. I‑A‑9 și II‑45,
punctul 77