Ordonanța Curții (Camera întâi) din 4 octombrie 2012 — Pelckmans Turnhout
(Cauza C-559/11)
„Articolul 92 alineatul (1), articolul 103 alineatul (1) și articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de
procedură – Directiva 2005/29/CE – Practici comerciale neloiale – Reglementare națională care interzice deschiderea unei unități comerciale șapte zile din șapte”
1.                     Apropierea legislațiilor – Practici comerciale neloiale ale întreprinderilor față de consumatori – Directiva 2005/29 – Domeniu
de aplicare – Reglementarea națională prin care se interzice deschiderea unei unități comerciale șapte zile din șapte – Reglementare
care nu urmărește obiective legate de protecția consumatorilor – Excludere (Directiva 2005/29 a Parlamentului European și
a Consiliului) (a se vedea punctele 20-24 și dispozitivul)
2.                     Întrebări preliminare – Admisibilitate – Cerere care nu expune motivele care justifică sesizarea cu titlu preliminar a Curții –
Inadmisibilitate vădită [art. 267 TFUE; Regulamentul de procedură al Curții, art. 92 și art. 103 alin. (1)] (a se vedea punctele 28-31)
Obiectul
Cerere de decizie preliminară – Rechtbank van koophandel te Antwerpen – Interpretarea articolelor 34, 35, 49 și 56 TFUE și
a Directivei 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale
întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor
97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului
European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14,
p. 260) – Noțiunea de practici comerciale ale întreprinderilor față de consumatori – Deschiderea unei unități comerciale șapte
zile din șapte și publicitatea făcută acestei practici
Dispozitivul
Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale
întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor
97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului
European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) trebuie interpretată în sensul că nu se aplică
în cazul unei legislații naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care nu urmărește obiective legate de protecția
consumatorilor.