62022TJ0483
PRESUDA OPĆEG SUDA (peto prošireno vijeće)
24. rujna 2025. (
*1
)
„Javno zdravlje – Lijekovi za humanu primjenu – Odobrenje za stavljanje u promet lijeka Nexviadyme (avalglukozidaza alfa) – Nepriznavanje avalglukozidaze alfa kao nove djelatne tvari – Direktiva 2001/83/EZ – Uredba (EZ) br. 726/2004 – Dokument Komisije ‚Obavijest podnositeljima zahtjeva, svezak 2.A, Postupci izdavanja odobrenja za stavljanje u promet, poglavlje 1., Odobrenje za stavljanje u promet’ – Standard dokazivanja – Obveza obrazlaganja – Načelo dobre uprave – Pravo na saslušanje – Odluka o brisanju lijeka iz Registra lijekova za rijetke bolesti Unije – Uredba (EZ) br. 141/2000 – Uredba (EZ) br. 847/2000 – Značajna dobrobit – Standard dokazivanja – Obveza obrazlaganja”
U predmetu T‑483/22,
Sanofi BV, prije Genzyme Europe BV, sa sjedištem u Amsterdamu (Nizozemska), koji zastupaju P. Bogaert, B. Van Vooren i V. Sturla, odvjetnici,
tužitelj,
kojeg podupiru:
European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope), sa sjedištem u Bruxellesu (Belgija), koji zastupa C. Schoonderbeek, odvjetnica,
intervenijent,
protiv
Europske komisije, koju zastupaju E. Mathieu, M. Owsiany‑Hornung i A. Spina, u svojstvu agenata,
tuženika,
koju podupire
Europska agencija za lijekove (EMA), koju zastupaju S. Drosos, H. Kerr, S.-M. Kamo i G. Gavriilidou, u svojstvu agenata,
intervenijent,
OPĆI SUD (peto prošireno vijeće),
u sastavu, tijekom vijećanja: J. Svenningsen, predsjednik, C. Mac Eochaidh (izvjestitelj), J. Laitenberger, J. Martín y Pérez de Nanclares i M. Stancu, suci,
tajnik: P. Cullen, administrator,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
nakon rasprave održane 10. rujna 2024.,
donosi sljedeću
Presudu
1
Svojom tužbom na temelju članka 263. UFEU‑a tužitelj Sanofi BV (prije Genzyme Europe BV) zahtijeva djelomično poništenje Provedbene odluke Komisije C(2022) 4531 final od 24. lipnja 2022. o odobrenju za stavljanje u promet lijeka za humanu uporabu Nexviadyme – avalglukozidaza alfa (u daljnjem tekstu: pobijana odluka), s jedne strane, u dijelu u kojem se tom odlukom prešutno utvrđuje da avalglukozidaza alfa nije nova djelatna tvar (u daljnjem tekstu: NDT) i, s druge strane, u dijelu u kojem se člankom 5. te odluke određuje da se navedeni lijek neće klasificirati kao lijek za rijetke bolesti.
Pravni okvir
Pojmovi biološkog lijeka i djelatne tvari
2
U dijelu I. točki 3.2.1.1. podtočki (b) trećem stavku Priloga I. Direktivi 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o lijekovima za humanu primjenu (SL 2001., L 311, str. 67.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 56., str. 27.), kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2022/642 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. travnja 2022. (SL 2022., L 118, str. 4.) (u daljnjem tekstu: Direktiva 2001/83), pojašnjava se da „biološki lijek jest lijek čija je djelatna tvar biološkog porijekla”.
3
U članku 1. točki 3.a Direktive 2001/83 „djelatna tvar” definirana je kao „bilo koja tvar ili smjesa tvari namijenjena za proizvodnju lijeka koja, kada se koristi u njegovoj proizvodnji, postaje djelatni sastojak tog lijeka s nakanom da iskaže farmakološko, imunološko ili metaboličko djelovanje u svrhu obnavljanja, ispravljanja ili prilagodbe fizioloških funkcija ili postavljanja dijagnoze”.
4
U skladu s dijelom I. točkom 3.2.1.1. podtočkom (b) trećim stavkom Priloga I. Direktivi 2001/83, tvar biološkog porijekla jest tvar proizvedena ili ekstrahirana iz biološkog izvora, koja za svoju karakterizaciju i provjeru kakvoće zahtijeva kombinaciju fizikalno‑kemijsko‑bioloških ispitivanja, zajedno s proizvodnim postupkom i njegovom provjerom.
5
U skladu s Prilogom I. Direktivi 2001/83, polaznim materijalima smatraju se sve tvari biološkog porijekla, poput mikroorganizama, organa i tkiva biljnog ili životinjskog porijekla, stanice ili tekućine (uključujući krv ili plazmu) ljudskog ili životinjskog porijekla, te biotehnološke stanične tvorevine (stanični supstrati, rekombinantni ili ne, uključujući matične stanice).
Postupak ispitivanja zahtjevâ za odobrenje za stavljanje u promet
6
Postupak odobrenja za stavljanje u promet (u daljnjem tekstu: OSP) lijeka u Europskoj uniji uređen je Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj medicini te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL 2004., L 136, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku poglavlje 13., svezak 31., str. 18. i ispravak SL 2023., L 105, str. 70.), kako je izmijenjena Uredbom (EU) 2019/5 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. (SL 2019., L 4, str. 24.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 726/2004) i Direktivom 2001/83.
7
U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe br. 726/2004 i člankom 6. stavkom 1. Direktive 2001/83, nijedan lijek ne može se staviti na tržište Unije ili države članice ako Unija ili nadležno tijelo države članice nisu izdali OSP.
8
Uredbom br. 726/2004 predviđa se centralizirani postupak izdavanja OSP‑a za određene lijekove među kojima i one koji su određeni kao „lijekovi za rijetke bolesti” u skladu s Uredbom (EZ) br. 141/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1999. o lijekovima za rijetke bolesti (SL 2000., L 18, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku poglavlje 13., svezak 31., str. 18. i ispravak SL 2023., L 105, str. 70.), kako je izmijenjena Uredbom (EU) 2019/1243 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. (SL 2019., L 198, str. 241.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 141/2000).
9
Na temelju članka 5. stavka 2., članka 6. stavka 3. i članka 56. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 726/2004, Odbor za lijekove za humanu uporabu EMA‑e (u daljnjem tekstu: CHMP) nadležan je za sastavljanje mišljenja EMA‑e o izdavanju OSP‑a za lijek za humanu uporabu i za bilo koje pitanje koje se odnosi na ocjenu lijekova za humanu primjenu.
10
U skladu s člankom 9. stavkom 3. Uredbe br. 726/2004, EMA dostavlja CHMP‑ovo mišljenje Komisiji, državama članicama i podnositelju zahtjeva. U skladu s člankom 9. stavkom 2. te uredbe, podnositelj zahtjeva za OSP može podnijeti zahtjev za preispitivanje CHMP‑ova mišljenja.
11
Člankom 10. stavkom 1. prvim podstavkom Uredbe br. 726/2004 predviđa se da Komisija priprema nacrt odluke o zahtjevu za OSP nakon primitka CHMP‑ova mišljenja. Člankom 10. stavkom 1. četvrtim podstavkom iste uredbe određuje se da u slučajevima kad se nacrt odluke razlikuje od EMA‑ina mišljenja, Komisija prilaže prilog u kojem se detaljno obrazlažu razlozi za te razlike. Taj se nacrt odluke dostavlja državama članicama i podnositelju zahtjeva. Prema članku 10. stavku 2. navedene uredbe, u vezi s njezinim člankom 87., Komisija zatim donosi konačnu odluku nakon primitka mišljenja Stalnog odbora za lijekove za humanu uporabu.
Pojmovi „razdoblje zakonske zaštite podataka” i „razdoblje zakonske zaštite stavljanja u promet”
12
U skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2001/83 generički lijek u biti je lijek koji ima isti kvalitativni i kvantitativni sastav djelatnih tvari i isti farmaceutski oblik kao i referentni lijek te čija je bioekvivalentnost s referentnim lijekom dokazana odgovarajućim ispitivanjima biološke raspoloživosti.
13
Člankom 10. stavkom 1. prvim i drugim podstavkom Direktive 2001/83 dopušta se odobravanje generičkih lijekova na sljedeći način:
„Iznimno od članka 8. stav[ka] 3. točk[e] (i), i ne dovodeći u pitanje propise o pravu industrijskog i intelektualnog vlasništva, podnositelj zahtjeva nije obvezan priložiti rezultate pretkliničkih i kliničkih ispitivanja ako može dokazati da je lijek generički lijek referentnog lijeka koji jest ili je bio odobren u skladu s člankom 6. u državi članici ili u [Uniji].
Generički lijek odobren u skladu s ovom odredbom ne smije biti stavljen u promet prije isteka roka od deset godina od prvog odobrenja za stavljanje referentnog lijeka u promet.”
14
U skladu s uvodnom izjavom 11. Uredbe br. 726/2004, za lijekove za humanu uporabu razdoblje zaštite podataka koji se odnose na pretklinička i klinička ispitivanja mora biti jednako razdoblju propisanom u Direktivi 2001/83/EZ. Članak 14. stavak 11. Uredbe br. 726/2004 glasi kako slijedi:
„Ne dovodeći u pitanje pravo o zaštiti industrijskog i trgovačkog vlasništva, razdoblje zaštite podataka u trajanju od osam godina i razdoblje zaštite stavljanja u promet u trajanju od deset godina primjenjuje se za lijekove za humanu uporabu koji su odobreni u skladu s odredbama ove Uredbe […]”
Pojmovi „globalno odobrenje” i „proširenje OSP‑a”
15
Člankom 6. stavkom 1. drugim podstavkom Direktive 2001/83 uvodi se pojam „globalno odobrenje” kako slijedi:
„Kad lijek dobije prvo odobrenje za stavljanje u promet […], sve dodatne jačine, farmaceutski oblici, putevi primjene, vrste i veličine pakiranja lijeka, kao i sve izmjene i proširenja odobrenja, također moraju biti odobren[i] u skladu s prv[im] [stavkom] ili moraju biti uključen[i] u prvo odobrenje za stavljanje lijeka u promet. Sva ta odobrenja za stavljanje lijeka u promet smatraju se dijelom istog globalnog odobrenja za stavljanje lijeka u promet, posebno radi primjene članka 10. stavka 1.”
16
Člankom 2. stavkom 4. Uredbe Komisije (EZ) br. 1234/2008 od 24. studenoga 2008. o razmatranju izmjena uvjeta odobrenja za stavljanje u promet lijekova za humanu primjenu i veterinarsko‑medicinskih proizvoda (SL 2008., L 334, str. 7.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 29., str. 158.), kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2021/756 od 24. ožujka 2021. (SL 2021., L 162, str. 1.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 1234/2008), određuje se da za potrebe navedene uredbe „proširenje odobrenja za stavljanje u promet” ili „proširenje” znači izmjena navedena u Prilogu I. koja ispunjava u njemu navedene uvjete.
17
Prilog I. Uredbi br. 1234/2008, naslovljen „Proširenje odobrenja za stavljanje u promet”, glasi kako slijedi:
„1. Promjene djelatne tvari (djelatnih tvari):
(a)
zamjena kemijske djelatne tvari drugom soli/kompleksom estera/derivatom, s istim terapijskim djelatnim komponentama, u slučaju kada svojstva učinkovitosti/neškodljivosti nisu znatno različita;
(b)
zamjena različitim izomerom, različitom mješavinom izomera, odnosno mješavinom nekog izoliranog izomera (npr. zamjena jednog racemata jednim enantiomerom), u slučaju kada svojstva učinkovitosti/neškodljivosti nisu znatno različita;
(c)
zamjena biološke djelatne tvari drugom, neznatno različite molekularne strukture, u slučaju kad svojstva učinkovitosti ili neškodljivosti nisu znatno različita, uz iznimku […]
[…]”
Dokument Komisije naslovljen „Obavijest podnositeljima zahtjeva, svezak 2.A, Postupci izdavanja odobrenja za stavljanje u promet, poglavlje 1., Odobrenje za stavljanje u promet”
18
Komisija je sastavila dokument naslovljen „Obavijest podnositeljima zahtjeva, svezak 2.A, Postupci izdavanja odobrenja za stavljanje u promet, poglavlje 1., Odobrenje za stavljanje u promet – srpanj 2019. (revizija 11)” (u daljnjem tekstu: Obavijest podnositeljima zahtjeva) na temelju članka 6. stavka 4. Uredbe br. 726/2004 i Priloga I. Direktivi 2001/83, uz savjetovanje s EMA‑om, državama članicama i zainteresiranim osobama, te odražava usklađena stajališta država članica, EMA‑e i Komisije.
19
Točka 2.3. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, naslovljena „Pojam ‚globalno odobrenje’”, sadržava sljedeća pojašnjenja koja se odnose na pojam NDT‑a:
„Ako lijek koji se ocjenjuje sadržava izmjenu postojeće djelatne tvari, tijekom postupka izdavanja odobrenja za stavljanje u promet treba navesti sadržava li lijek novu djelatnu tvar. O tom pojašnjenju ovisi postoji li globalno odobrenje u slučaju da lijekovi pripadaju istom nositelju odobrenja za stavljanje lijeka u promet. Zahtjev za status nove djelatne tvari mora se podnijeti u okviru prvotnog zahtjeva za odobrenje za stavljanje u promet lijeka koji sadržava izmijenjenu tvar i neće se razmatrati retroaktivno. Ta se ocjena provodi u skladu s definicijom nove djelatne tvari iz Priloga I. [Obavijesti podnositeljima zahtjeva], a zaključak se mora navesti barem u izvješću o ocjeni. Ako u izvješću o ocjeni nije navedeno da lijek sadržava novu djelatnu tvar, smatrat će se da predmetni lijek sadržava istu djelatnu tvar i da je obuhvaćen globalnim odobrenjem za prethodno odobreni lijek.”
20
U skladu s Prilogom I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, naslovljenim „Definicija nove djelatne tvari”, kemijska, biološka ili radiofarmaceutska NDT obuhvaća, među ostalim:
–
kemijsku, biološku ili radiofarmaceutsku tvar koja još nije odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji (u daljnjem tekstu: prva alineja Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva);
–
izomer, mješavinu izomera, kompleks ili derivat ili sol kemijske tvari koja je prethodno odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji, ali čija se svojstva znatno razlikuju u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti prethodno odobrene kemijske tvari (u daljnjem tekstu: druga alineja Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva);
–
biološku tvar koja je prethodno odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji, ali čija se svojstva znatno razlikuju u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti zbog razlika u jednom ili više sljedećih elemenata: molekularna struktura, priroda izvornog materijala ili postupak proizvodnje (u daljnjem tekstu: treća alineja Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva).
Uvrštenje lijekova u „lijekove za rijetke bolesti” i postupak ispitivanja zahtjeva za OSP za te lijekove
21
Iz uvodnih izjava 1. i 2. Uredbe br. 141/2000 proizlazi da Unija želi potaknuti farmaceutsku industriju na istraživanje, razvoj i stavljanje u promet odgovarajućih liječenja za toliko rijetka stanja da se trošak razvoja i stavljanja u promet dijagnostičkih proizvoda i gotova lijeka za njihovu prevenciju ili liječenje ne može nadoknaditi očekivanom prodajom lijeka (u daljnjem tekstu: lijekovi za rijetke bolesti).
22
U tu je svrhu zakonodavac Unije predvidio, među ostalim, u članku 8. stavku 1. Uredbe br. 141/2000 da, kad se OSP izda za lijek za rijetke bolesti, Unija i države članice ne smiju u razdoblju od 10 godina za sličan lijek prihvatiti ni jedan drugi zahtjev za odobrenje za stavljanje u promet niti odobriti zahtjev za stavljanje u promet, odnosno, prihvatiti zahtjev za produljenje postojećeg odobrenja za stavljanje lijeka u promet za istu terapijsku indikaciju.
23
Na temelju članka 3. stavka 1. Uredbe br. 141/2000, lijek se uvrštava u skupinu lijekova za rijetke bolesti ako njegov sponzor može dokazati sljedeće:
„(a)
da je namijenjen za dijagnozu, prevenciju ili liječenje po život opasne bolesti, odnosno, iscrpljujuće kronične bolesti koja zahvaća najviše pet od 10 tisuća osoba u [Uniji], u trenutku podnošenja zahtjeva za uvrštenje; ili
da je namijenjen za dijagnozu, prevenciju ili liječenje po život opasne bolesti, ozbiljne iscrpljujuće ili ozbiljne kronične bolesti u [Uniji] te da bez poticaja nije vjerojatno da bi stavljanje u promet ovog lijeka u [Uniji] donijelo dovoljan povrat da se opravda potrebno ulaganje;
i
(b)
da ne postoji zadovoljavajuća metoda za dijagnozu, prevenciju ili liječenje navedene bolesti koju je odobrila [Unija] ili, ako takva metoda postoji, da će lijek biti od značajne dobrobiti za one koji su pogođeni takvim stanjem.”
24
Člankom 3. stavkom 2. Uredbe Komisije (EZ) br. 847/2000 od 27. travnja 2000. o utvrđivanju odredbi za provedbu kriterija za uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti te definicije pojmova „sličan lijek” i „klinička superiornost” (SL 2000., L 103, str. 5.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 6., str. 74.) predviđa se da za potrebe primjene članka 3. Uredbe br. 141/2000 pod pojmom „značajna dobrobit” treba podrazumijevati klinički relevantan napredak ili velik doprinos njezi bolesnika.
25
Na temelju članka 56. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 726/2004 i članka 4. stavka 2. točke (a) te članka 5. stavka 5. i stavka 12. točke (b) Uredbe br. 141/2000, zadatak je Odbora za lijekove za rijetke bolesti EMA‑e (u daljnjem tekstu: Odbor) razmotriti sve zahtjeve za uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti koje su mu podnijeli sponzori kandidiranih lijekova za rijetke bolesti te ponovno ocjenjivati ispunjavanje kriterija za uvrštenje u fazi podnošenja zahtjeva za OSP za predmetni lijek.
26
Člankom 5. stavkom 1. Uredbe br. 141/2000 određuje se da, kako bi određen lijek bio uvršten u skupinu lijekova za rijetke bolesti, njegov sponzor mora, bez obzira na stupanj razvoja lijeka, dostaviti zahtjev EMA‑i prije nego što preda zahtjev za OSP.
27
U skladu s člankom 5. stavcima 4. do 9. Uredbe br. 141/2000, Odbor zatim ispituje zahtjev, koji šalje mišljenje Komisiji, koja, prema potrebi, donosi odluku o unosu uvrštenog lijeka u Registar lijekova za rijetke bolesti Unije.
28
Člankom 5. stavkom 12. točkom (b) Uredbe br. 141/2000 određuje se da se uvršten lijek za rijetke bolesti briše iz Registra lijekova za rijetke bolesti Unije ako se prije dobivanja OSP‑a utvrdi da lijek više ne zadovoljava kriterije utvrđene u članku 3.
29
Ako iz Odborova mišljenja proizlazi da zahtjev za uvrštenje ne ispunjava kriterije utvrđene u članku 3. stavku 1. Uredbe br. 141/2000, člankom 5. stavkom 7. te uredbe predviđa se da sponzor može dati detaljno obrazloženje Odboru, koji odlučuje o potrebi preispitivanja svojeg mišljenja.
30
U skladu s člankom 5. stavkom 8. Uredbe br. 141/2000, Odborovo konačno mišljenje dostavlja se Komisiji, koja donosi odluku.
Okolnosti spora
Razvoj lijeka Nexviadyme – avalglukozidaza alfa
31
Tužitelj je od ožujka 2006. nositelj OSP‑a za lijek Myozyme, biološki lijek čija je djelatna tvar alglukozidaza alfa. Myozyme je indiciran za enzimsko nadomjesno liječenje bolesnika oboljelih od Pompeove bolesti, rijetke nasljedne bolesti. Myozymeom se pacijentima daje rekombinantna verzija enzima kisele alfa‑glukozidaze koji im nedostaje.
32
Kako bi se poboljšalo liječenje pacijenata oboljelih od Pompeove bolesti, tužitelj je remodelirao molekularnu strukturu djelatne tvari Myozymea, odnosno alglukozidazu alfa, time što ju je konjugirao, odnosno kemijski povezao s brojnim kopijama sintetičkog glikana nazivanog „E13 (bis‑manoza-6 – fosfat‑tetra‑manoza‑glikan)”.
33
Komisija je 26. ožujka 2014. donijela odluku kojom je remodelirano nadomjesno enzimsko liječenje – koje se tada nazivalo „rekombinantna ljudska alfa‑glukozidaza konjugirana s višestrukim kopijama sintetičkog bis‑manoza-6 – fosfat‑tetra‑manoza‑glikana” – čiji je sponzor tužitelj, uvršteno u skupinu lijekova za rijetke bolesti Unije za liječenje Pompeove bolesti i upisano u Registar lijekova za rijetke bolesti Unije na temelju članka 5. stavka 9. Uredbe br. 141/2000.
34
U studenome 2015., EMA je savjetovala tužitelja – nakon njegova zahtjeva za znanstveno mišljenje na temelju članka 57. stavka 1. točke (n) Uredbe br. 726/2004, u verziji koja se tada primjenjivala – u izradi protokola o razvoju remodeliranog nadomjesnog enzimskog liječenja, tada označenog kao kandidirani lijek pod referentnim brojem „neoGAA” ili „GZ402666” (u daljnjem tekstu: pomoć u izradi protokola).
Zahtjev za OSP
35
Tužitelj je 11. rujna 2020. EMA‑i podnio zahtjev za OSP za lijek pod nazivom „Nexviadyme – avalglukozidaza alfa” u skladu s centraliziranim postupkom na razini Unije. Tom je zahtjevu priložen prilog u kojem su navedeni razlozi zbog kojih, prema tužiteljevu mišljenju, djelatnu tvar Nexviadyme, odnosno avalglukozidazu alfa, treba smatrati NDT‑om. Tužitelj je također EMA‑i podnio dva izvješća u prilog zadržavanju uvrštenja lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti u trenutku izdavanja OSP‑a.
36
Postupak EMA‑ine ocjene zahtjeva za OSP započeo je 1. listopada 2020.
37
Sastanak na kojem je tužitelj dao usmena objašnjenja održan je 20. srpnja 2021.
38
CHMP je 23. srpnja 2021., u skladu s člankom 7. Uredbe br. 726/2004, konsenzusom donio mišljenje u kojem je preporučio da Komisija izda OSP za Nexviadyme, smatrajući da avalglukozidaza alfa nije NDT (u daljnjem tekstu: CHMP‑ovo mišljenje od 23. srpnja 2021.).
39
Prijedlog za odbijanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa temeljio se na CHMP‑ovu izvješću o ocjeni također od 23. srpnja 2021., prema kojem se navedena tvar ne može kvalificirati kao NDT ni na temelju definicije tog pojma predviđene u prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva ni na temelju definicije tog pojma predviđene u trećoj alineji navedenog priloga.
40
U CHMP‑ovu mišljenju od 23. srpnja 2021. usto se navodi da će, u skladu s člankom 5. stavkom 12. Uredbe br. 141/2000, Odbor dostaviti mišljenje o zadržavanju uvrštenja Nexviadyme u skupinu lijekova za rijetke bolesti.
Preispitivanje zahtjeva za status NDT‑a
41
Na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe br. 726/2004, tužitelj je 27. srpnja 2021. EMA‑i podnio zahtjev za djelomično preispitivanje CHMP‑ova mišljenja od 23. srpnja 2021., koji se jedino odnosio na odbijanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa. Tužitelj je 9. rujna 2021. podnio detaljno obrazloženje u prilog zahtjevu za preispitivanje.
42
Tužitelj je 8. studenoga 2021. iznio usmeno objašnjenje pred CHMP‑om.
43
CHMP je 11. studenoga 2021. konsenzusom donio konačno mišljenje u kojem je smatrao da avalglukozidaza alfa nije NDT (u daljnjem tekstu: konačno mišljenje CHMP‑a).
44
CHMP‑ovo konačno mišljenje temelji se na konačnom izvješću o ocjeni također od 11. studenoga 2021. (u daljnjem tekstu: CHMP‑ovo konačno izvješće o ocjeni), koje je priloženo navedenom konačnom mišljenju.
45
Prema CHMP‑ovu konačnom izvješću o ocjeni, avalglukozidaza alfa nije se kao takva mogla kvalificirati kao NDT na temelju definicije tog pojma predviđene u prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, s obzirom na to da je strukturno povezana s alglukozidazom alfa, prethodno odobrenom djelatnom tvari Myozymea, i da njezina primjena izlaže pacijente istoj terapijskoj djelatnoj komponenti kao i alglukozidaza alfa, pri čemu je slijed aminokiselina navedenih dviju tvari isti. Avalglukozidaza alfa nije se mogla kvalificirati kao NDT ni na temelju definicije tog pojma predviđene u trećoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva zbog nedostatnosti dokaza podnesenih kako bi se dokazalo da se svojstva avalglukozidaze alfa znatno razlikuju od svojstava alglukozidaze alfa u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti.
46
CHMP‑ovo konačno mišljenje dostavljeno je Komisiji.
Uvrštenje u skupinu lijekova za rijetke bolesti
47
Kad je riječ o pitanju zadržavanja uvrštenja Nexviadymea u skupinu lijekova za rijetke bolesti, Odbor je 9. studenoga 2021. sastavio preliminarno izvješće u kojem iznosi svoje stajalište o preispitivanju poštovanja kriterija za uvrštenje u skupinu lijekova za rijetke bolesti, u kojem je taj odbor pozvao tužitelja da dodatno opravda značajnu dobrobit avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa. Tužitelj je 22. studenoga 2021. odgovorio na taj zahtjev.
48
Odbor je 20. prosinca 2021. konsenzusom donio mišljenje u kojem je preporučio da se Nexviadyme povuče iz Registra lijekova za rijetke bolesti Unije (u daljnjem tekstu: mišljenje Odbora od 20. prosinca 2021.).
49
Prema Odborovu mišljenju, značajna dobrobit Nexviadymea, u smislu članka 3. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 141/2000, u odnosu na Myozyme, s obzirom na to da potonji predstavlja zadovoljavajuću metodu liječenja Pompeove bolesti, nije propisno dokazana. To je mišljenje bilo popraćeno stajalištem Odbora, također od 20. prosinca 2021., o preispitivanju usklađenosti s kriterijima za uvrštenje u skupinu lijekova za rijetke bolesti.
Preispitivanje mišljenja Odbora od 20. prosinca 2021.
50
Tužitelj je 21. ožujka 2022., na temelju članka 5. stavka 7. Uredbe br. 141/2000, EMA‑i izjavio detaljno obrazloženje na kojem se temeljila žalba protiv Odborova mišljenja od 20. prosinca 2021.
51
Tužitelj je 12. travnja 2022. iznio usmena očitovanja pred Odborom.
52
Odbor je 26. travnja 2022. konsenzusom donio konačno mišljenje i konačno stajalište (u daljnjem tekstu: konačno mišljenje i konačno stajalište Odbora) kojim se potvrđuje početna preporuka za brisanje Nexviadyma iz Registra lijekova za rijetke bolesti Unije jer kriterij za uvrštenje predviđen člankom 3. stavkom 1. točkom (b) Uredbe br. 141/2000, odnosno značajna dobrobit Nexviadymea u odnosu na Myozyme, nije bila utvrđena.
53
Konačno mišljenje Odbora proslijeđeno je Komisiji.
54
Sastanak tužitelja i Komisijinih službi održan je 3. svibnja 2022.
55
Komisija je 23. svibnja 2022. izradila nacrt odluke o izdavanju OSP‑a za Nexviadyme koji je, u skladu s člankom 10. Uredbe br. 726/2004, dostavila Stalnom odboru za lijekove za humanu uporabu.
56
Novi sastanak tužitelja i Komisijinih službi održan je 8. lipnja 2022.
Pobijana odluka
57
Komisija je 24. lipnja 2022. donijela pobijanu odluku „uzimajući u obzir [EMA‑ino] mišljenje koje je 11. studenoga 2021. sastavio [CHMP] i mišljenje koje je 26. travnja 2022. sastavio [Odbor]” (točka 5. preambule te odluke).
58
U članku 1. pobijane odluke navodi se da se OSP iz članka 3. Uredbe br. 726/2004 izdaje za lijek Nexviadyme – avalglukozidaza alfa.
59
Suprotno tomu, člankom 5. pobijane odluke propisuje se da „lijek „Nexviadyme – avalglukozidaza alfa” ne treba klasificirati kao lijek za rijetke bolesti” i da „[u] skladu s tim treba ažurirati registar lijekova za rijetke bolesti [Unije]”.
60
Osim toga, pobijana odluka ne sadržava izričitu naznaku u pogledu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa.
Događaji koji su uslijedili nakon donošenja pobijane odluke
61
Tužitelj je 1. srpnja 2022. zatražio od EMA‑e da mu dostavi preslike svojih dokumenata i interne dopise koji se odnose na dosje „Nexviadyme” te dopise između EMA‑e i Komisije o tom dosjeu od travnja do lipnja 2022. (u daljnjem tekstu: zahtjev za pristup dosjeu). Slijedom toga, doseg navedenog zahtjeva za pristup dosjeu bio je ograničen na dokumente koji se odnose na ocjenu statusa NDT‑a i navodne značajne dobrobiti avalglukozidaze alfa. EMA je 2. i 8. rujna 2022. tužitelju dostavila 42 dokumenta u dvjema skupinama.
62
EMA je 18. studenoga 2022. objavila nacrt dokumenta za raspravu o kriterijima koje treba uzeti u obzir za ocjenu statusa NDT‑a bioloških tvari radi javnog savjetovanja.
Zahtjevi stranaka
63
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
–
djelomično poništi pobijanu odluku, s jedne strane, u dijelu u kojem se tom odlukom prešutno određuje da avalglukozidaza alfa nije NDT i, s druge strane, u dijelu u kojem se člankom 5. te odluke određuje da se lijek Nexviadyme – avalglukozidaza alfa neće klasificirati kao lijek za rijetke bolesti;
–
naloži Komisiji snošenje troškova.
64
Komisija od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbije tužbu;
–
tužitelju naloži snošenje troškova.
65
European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) od Općeg suda zahtijeva da prihvati tužbu za poništenje.
66
EMA od Općeg suda zahtijeva da:
–
odbije tužbu;
–
tužitelju naloži snošenje troškova.
O pravu
67
Na temelju dviju zasebnih znanstvenih ocjena koje su iznijela dva različita znanstvena odbora EMA‑e, Komisija je pobijanom odlukom izdala OSP za biološki lijek za humanu uporabu Nexviadyme – avalglukozidaza alfa, a da mu pritom nije dodijelila određene regulatorne prednosti.
68
S jedne strane, iz pobijane odluke prešutno proizlazi da djelatnoj tvari Nexviadyme, to jest avalglukozidazi alfa, nije dodijeljen status NDT‑a, čime je isključena mogućnost da se na lijek primjenjuje razdoblje zakonske zaštite podataka u trajanju od osam godina i razdoblje zakonske zaštite od deset godina za stavljanje u promet na temelju članka 14. stavka 11. Uredbe br. 726/2004.
69
U tom je pogledu CHMP smatrao da se avalglukozidaza alfa kao takva ne može smatrati NDT‑om i da su dokazi koje je tužitelj podnio u prilog svojem zahtjevu za status NDT‑a avalglukozidaze alfa, djelatne tvari lijeka Nexviadyme, u odnosu na alglukozidazu alfa, djelatnu tvar koju posjeduje tužitelj, bili nedovoljni, a što je Komisija prihvatila.
70
S druge strane, Nexviadymeu nije odobren status lijeka za rijetke bolesti, čime je isključena mogućnost da se na lijek primjenjuje razdoblje isključivog prava stavljanja u promet od deset godina na temelju članka 8. stavka 1. Uredbe br. 141/2000. U tom pogledu Odbor je smatrao da su dokazi podneseni kako bi se u trenutku izdavanja OSP‑a zadržalo uvrštenje lijeka Nexviadyme u skupinu lijekova za rijetke bolesti bili nedostatni, što je Komisija također prihvatila.
71
U prilog osnovanosti svoje tužbe tužitelj ističe tri tužbena razloga. Prva dva tužbena razloga odnose se na prešutno odbijanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa. Prvi tužbeni razlog temelji se na povredi članka 10. stavka 1. Direktive 2001/83, članka 14. stavka 11. Uredbe br. 726/2004, očitoj pogrešci u ocjeni i nedostatnom obrazloženju. Drugi tužbeni razlog temelji se na povredi načela dobre uprave, kako je utvrđeno u članku 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja). Treći tužbeni razlog odnosi se na povlačenje uvrštenja Nexviadymea kao lijeka za rijetke bolesti. Taj se tužbeni razlog temelji na povredi članka 5. stavka 12. točke (b) Uredbe br. 141/2000, očitoj pogrešci u ocjeni i nedostatnom obrazloženju.
72
Uvodno, Opći sud smatra svrsishodnim iznijeti određena razmatranja o prirodi i dosegu sudskog nadzora, s obzirom na to da su ona relevantna kako u pogledu prešutnog odbijanja statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa tako i u pogledu povlačenja uvrštenja Nexviadymea kao lijeka za rijetke bolesti.
Uvodna razmatranja o prirodi i dosegu sudskog nadzora
73
Odluke kojima Komisija odlučuje hoće li izdati OSP za neki lijek, uključujući to sadržava li NDT, te je li to lijek za rijetke bolesti, donose se nakon znanstvenih mišljenja dvaju EMA‑inih odbora, odnosno CHMP‑a i Odbora.
74
U tom kontekstu, u načelu valja razlikovati nadzor koji se od suda Unije može tražiti da izvršava nad vanjskom zakonitošću znanstvenih mišljenja EMA‑inih odbora i nad Komisijinim izvršavanjem njezine diskrecijske ovlasti (vidjeti u tom smislu presudu od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 50. i navedenu sudsku praksu).
75
Kada je riječ o sudskom nadzoru nad mišljenjima EMA‑inih odbora, a samim time i izvješćima o ocjeni navedenih odbora, Opći sud ne može ocjenu tih odbora zamijeniti vlastitom ocjenom. Naime, sudski nadzor izvršava se samo nad pravilnosti funkcioniranja odbora, kao i nad unutarnjom dosljednosti i obrazloženjem njegova mišljenja. U potonjem pogledu valja provjeriti sadržavaju li ti akti obrazloženje koje omogućuje da se ocijene razmatranja na kojima se oni temelje te je li u njima utvrđeno da između medicinskih ili znanstvenih utvrđenja i zaključaka postoji razumljiva veza (vidjeti u tom smislu presude od 5. prosinca 2018., Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija i EMA, T‑329/16, neobjavljenu, EU:T:2018:878, t. 99. i od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 53. i navedenu sudsku praksu).
76
Kad je riječ o Komisijinu izvršavanju njezine diskrecijske ovlasti, iz ustaljene sudske prakse proizlazi da se, kada tijela Unije imaju široku diskrecijsku ovlast, osobito u pogledu ocjene vrlo složenih znanstvenih i tehničkih činjenica, kako bi utvrdila prirodu i opseg mjera koje usvajaju, nadzor sudova Unije treba ograničiti na ispitivanje postoji li u izvršavanju takve ovlasti očita pogreška u ocjeni ili zloporaba prava ili su možda ta tijela očito prekoračila svoje diskrecijske ovlasti. U takvom kontekstu sud Unije doista ne može zamijeniti svojom ocjenom znanstvenih i tehničkih činjenica ocjenu tijelâ Unije, kojima UFEU isključivo povjerava tu zadaću (vidjeti u tom smislu presudu od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 51. i navedenu sudsku praksu).
77
Diskrecijska ovlast tijela Unije, koja podrazumijeva ograničeni sudski nadzor njezina izvršavanja, ne odnosi se isključivo na prirodu i doseg mjera koje treba donijeti, već se u određenoj mjeri također primjenjuje na utvrđivanje osnovnih podataka. Međutim, takav sudski nadzor, iako ograničenog dosega, zahtijeva da tijela Unije budu u stanju pred sudom Unije dokazati da su pri donošenju akta stvarno izvršavala svoje diskrecijske ovlasti, što podrazumijeva uzimanje u obzir svih relevantnih elemenata i okolnosti slučaja koji taj akt namjerava regulirati (vidjeti u tom smislu presudu od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 52. i navedenu sudsku praksu).
78
Osim toga, iz sudske prakse proizlazi da valja smatrati da je, u dijelu u kojem određena odluka samo potvrđuje mišljenje EMA‑e, sadržaj tog mišljenja, kao uostalom i izvješća o ocjeni na kojem se temelji, sastavni dio obrazloženja te odluke, osobito u pogledu znanstvene ocjene predmetnog lijeka (vidjeti presude od 5. prosinca 2018., Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija i EMA, T‑329/16, neobjavljenu, EU:T:2018:878, t. 54. i navedenu sudsku praksu i od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 32. i navedenu sudsku praksu).
79
U ovom se slučaju pobijanom odlukom samo potvrđuje, s jedne strane, CHMP‑ovo konačno mišljenje kojim se preporučuje da se izda OSP za Nexviadyme i da se status NDT‑a ne prizna njegovoj djelatnoj tvari i, s druge strane, Odborovo konačno mišljenje kojim se preporučuje da se Nexviadyme briše iz Registra lijekova za rijetke bolesti Unije.
80
Usto, u skladu sa sudskom praksom navedenom u točki 78. ove presude, CHMP‑ovo konačno izvješće o ocjeni i Odborovo konačno stajalište, na kojima se temelje CHMP‑ovo konačno mišljenje i Odborovo konačno mišljenje, sastavni su dio obrazloženja pobijane odluke.
81
Stoga se sudski nadzor koji je na Općem sudu, osobito ispitivanje nepostojanja očite pogreške u ocjeni, treba izvršavati nad svim razmatranjima iz konačnih mišljenja CHMP‑a i Odbora, CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni i Odborova konačnog stajališta (vidjeti u tom smislu presude od 5. prosinca 2018., Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija i EMA, T‑329/16, neobjavljenu, EU:T:2018:878, t. 98. i od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 54.).
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. stavka 1. Direktive 2001/83, članka 14. stavka 11. Uredbe br. 726/2004, očitoj pogrešci u ocjeni i nedostatnom obrazloženju
82
Prvim tužbenim razlogom tužitelj prigovara Komisiji i EMA‑i da nisu smatrale da njegove izmjene molekularne strukture alglukozidaze alfa, odnosno dodavanje sintetičkih glikana, opravdavaju priznavanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa. Taj tužbeni razlog dijeli se na tri dijela. Prva dva dijela odnose se na prešutno odbijanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju definicije NDT‑a predviđene u prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Treći dio odnosi se na prešutno odbijanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju definicije NDT‑a predviđene u trećoj alineji istog priloga.
Drugi dio i drugi prigovor trećeg dijela prvog tužbenog razloga, koji se temelje na nedostatnosti obrazloženja u pogledu neispunjenja uvjeta utvrđenih u prvoj i trećoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
83
Drugim dijelom i drugim prigovorom trećeg dijela prvog tužbenog razloga, koje najprije valja ispitati zajedno, tužitelj tvrdi da obrazloženje iz CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni u pogledu ispitivanja statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve i treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva nije dostatno kako bi se potkrijepilo prešutno odbijanje navedenog statusa u pobijanoj odluci.
84
Kada je riječ o ocjeni statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, tužitelj tvrdi da je CHMP‑ovo obrazloženje proturječno jer, iako je navedeni odbor navodno „doslovno” primijenio definiciju NDT‑a predviđenu u navedenoj alineji, zapravo je primijenio pojmove „terapijska djelatna komponenta”, „glavna molekularna jedinica”, „osnovni strukturni element” i „slijed aminokiselina” koji se ne nalaze u toj alineji.
85
Usto, tužitelj prigovara CHMP‑u i Komisiji da nisu odgovorili na sve argumente iznesene u njegovu detaljnom obrazloženju za preispitivanje. Navodi nedostatke u obrazloženju koji se odnose na ekstrapolaciju u kojoj se biološki djelatne tvari podvrgavaju kriteriju kemijskih djelatnih tvari, osobito „terapijske djelatne komponente”, na prethodne ocjene zahtjeva za status NDT‑a u pogledu drugih lijekova, na pravnu i regulatornu prirodu kriterija za određivanje statusa NDT‑a te na savjete koje je CHMP dao 2015. u okviru savjetovanja u izradi protokola. Također prigovara nedostatnosti obrazloženja u pogledu relevantnosti Uredbe br. 1234/2008 u području izmjena uvjeta OSP‑a, načela primjenjivih na „bio slične” tvari i uredbi u području lijekova za rijetke bolesti, odnosno Uredbe br. 141/2000 i Uredbe br. 847/2000, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) 2018/781 od 29. svibnja 2018. (SL 2018., L 132, str. 1.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 847/2000).
86
Kada je riječ o ocjeni statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, tužitelj osobito prigovara CHMP‑u da nije detaljno objasnio strogi pristup koji je navedeni odbor primijenio u pogledu, među ostalim, podataka koji se odnose na rezultate sekundarnih i tercijarnih kriterija ocjene istraživanje pod nazivom „COMET” u kojoj se uspoređuju avalglukozidaza alfa i alglukozidaza alfa (u daljnjem tekstu: istraživanje COMET).
87
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
88
U tom pogledu, obveza obrazlaganja predstavlja bitnu postupovnu pretpostavku koju treba razlikovati od pitanja osnovanosti obrazloženja koja čini dio materijalne zakonitosti spornog akta (presude od 22. ožujka 2001., Francuska/Komisija, C‑17/99, EU:C:2001:178, t. 35. i od 20. rujna 2019., ICL‑IP Terneuzen i ICL Europe Coöperatief/Komisija, T‑610/17, EU:T:2019:637, t. 47.).
89
Prema ustaljenoj sudskoj praksi, obrazloženje koje se zahtijeva člankom 296. drugim stavkom UFEU‑a treba prilagoditi prirodi predmetnog akta i ono mora na jasan i nedvosmislen način odražavati zaključke institucije koja je donijela akt, kako bi se zainteresiranim osobama omogućilo upoznavanje s razlozima poduzimanja mjere kao i nadležnom sudu izvršavanje njegova nadzora. Zahtjev za obrazlaganje treba ocjenjivati ovisno o okolnostima slučaja, osobito o sadržaju akta, prirodi navedenih razloga i interesu koji bi adresati akta ili druge osobe na koje se akt izravno i osobno odnosi mogli imati za dobivanje objašnjenja. Obrazloženje ne mora sadržavati napomenu o svim pravnim ili činjeničnim elementima koji su relevantni, s obzirom na to da se pitanje ispunjava li obrazloženje akta zahtjeve iz članka 296. UFEU‑a mora ocjenjivati ne samo s obzirom na tekst akta nego i na njegov kontekst te na sva pravna pravila kojima se uređuje predmetno područje (vidjeti presudu od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 60. i navedenu sudsku praksu).
90
Osim toga, sudjelovanjem zainteresiranih osoba u postupku izrade akta mogu se smanjiti zahtjevi obrazloženosti jer se time pridonosi njihovoj obaviještenosti (presude od 21. srpnja 2011., Etimine, C‑15/10, EU:C:2011:504, t. 116. i od 1. veljače 2013., Polyelectrolyte Producers Group i dr./Komisija, T‑368/11, neobjavljena, EU:T:2013:53, t. 101.).
91
U ovom slučaju, prešutno odbijanje statusa NDT‑a avalglukosidazi alfa u pobijanoj odluci, koje proizlazi iz nepriznavanja tog statusa u odluci, temelji se na CHMP‑ovu završnom izvješću o ocjeni i CHMP‑ovu konačnom mišljenju, koji su sastavni dio te odluke.
92
Doista, iz tog izvješća i mišljenja proizlazi da su njihovi autori iznijeli znanstvena razmatranja i razloge zbog kojih se smatralo da avalglukozidaza alfa nije NDT na temelju definicije NDT‑a, predviđene u prvoj alineji ili trećoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
93
Naime, CHMP u točki 5.3. svojeg završnog izvješća o ocjeni, pod naslovom „Stajalište CHMP‑a o razlogu br. 1”, iznosi svoje opće zaključke o detaljnim razlozima preispitivanja zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
94
Najprije, CHMP je opisao opseg ocjene koju je proveo, istaknuo da avalglukozidaza alfa predstavlja razvoj alglukozidaze alfa, već odobrene djelatne tvari, te je naveo određene tekstove koje je tužitelj istaknuo u okviru zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa. Također je objasnio „doslovni” pristup koji primjenjuje u pogledu prve alineje Priloga I. Obavijesti na podnositelje zahtjeva. CHMP stoga smatra da djelatna tvar, koja još nije odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji, predstavlja NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva ako, sa strukturnog stajališta, nije povezana ni s jednom drugom već odobrenom tvari. Tvar se kao takva smatra novom ako njezina primjena ne izloži pacijenta istoj terapijskoj djelatnoj komponenti kao i već odobrena tvar. Suprotno tomu, CHMP smatra da, ako je djelatna tvar koja se ocjenjuje povezana s već odobrenom djelatnom tvari i ako je pacijent izložen istoj terapijski djelatnoj komponenti, zahtjev za status NDT‑a treba ocijeniti na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
95
Nadalje, CHMP je objasnio pristup koji primjenjuje u slučaju bioloških djelatnih tvari na bazi proteina i dodavanja struktura onomu što navedeni odbor smatra osnovnim strukturnim elementom proteina, odnosno slijedu aminokiselina. Naveo je okolnost prema kojoj je navedeni pristup u skladu s onim primijenjenim u slučaju kemijskih djelatnih tvari i ranijih zahtjeva za status NDT‑a bioloških djelatnih tvari, osobito onih u pogledu lijekova Rekovelle i Zinbryta. U ovom slučaju, CHMP je smatrao da avalglukozidaza alfa izlaže pacijenta istoj terapijskoj djelatnoj komponenti kao i alglukozidaza alfa, s obzirom na to da im je osnovni strukturni element, odnosno slijed aminokiselina, isti i da se sintetički glikani konjugirani sa strukturom aminokiselina avalglukozidaze alfa nisu smatrali dijelom osnovnog strukturnog elementa. Klinički učinak dodanih sintetičkih glikana u smislu neškodljivosti ili učinkovitosti trebalo je stoga ocijeniti u skladu s trećom alinejom Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Konkretnije, učinak in vitro povećanja avalglukozidaze alfa u pogledu vezivanja na receptore i stanične apsorpcije u odnosu na alglukozidazu alfa, čiji klinički učinak nije bio poznat, ispitan je u okviru treće alineje navedenog priloga.
96
Naposljetku, CHMP je objasnio razloge zbog kojih je odbio relevantnost tekstova koje je istaknuo tužitelj, a koji nisu Prilog I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, odnosno uredbe br. 1234/2008 i 847/2000 te Smjernice o sličnim biološkim lijekovima, s obzirom na to da ti tekstovi imaju drukčiji doseg i ne pružaju naznake o načinu na koji se treba potkrijepiti status NDT‑a.
97
U točki 5.3. svojeg konačnog izvješća o ocjeni, pod naslovom „Stajalište CHMP‑a o razlogu br. 2”, CHMP iznosi svoje opće zaključke o detaljnim razlozima preispitivanja statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
98
U tom pogledu, CHMP je najprije smatrao da se, ni u pogledu učinkovitosti ni u pogledu neškodljivosti, ne može potkrijepiti zahtjev za status NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju nekliničkih i pretkliničkih podataka. U tom je kontekstu, među ostalim, naveo da je teško ocijeniti aktivnost avalglukozidaze alfa zbog nedostatka podataka o učinkovitosti ovisno o dozi i da nisu jasni razlozi zbog kojih povećana aktivnost avalglukozidaze alfa nije dovela do sustavnog povećanja učinkovitosti.
99
Nadalje, kada je riječ o istraživanju COMET, iz CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni (osobito iz točaka 2.6.5. i 2.6.6.) proizlazi da je primarni cilj navedenog istraživanja bio utvrditi učinak avalglukozidaze alfa na mišićnu respiratornu snagu, kako je izmjerena postotkom forsiranog vitalnog kapaciteta (u daljnjem tekstu: FVK) predviđenim u 49. tjednu, u odnosu na alglukozidazu alfa. Osim toga, istraživanje COMET bio je glavni dokaz neškodljivosti i učinkovitosti avalglukozidaze alfa te se smatralo da pruža odgovarajuću osnovu za donošenje čvrstih zaključaka o komparativnoj učinkovitosti avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa. Budući da se očekivalo da će avalglukozidaza alfa biti barem jednako učinkovita kao alglukozidaza alfa – pretpostavka prvog stupnja – to je istraživanje, kao primarni statistički cilj, trebala ispitati neinferiornost avalglukosidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa, s obzirom na isti kriterij primarne procjene, sa stopom statističkog značaja od 5 %.
100
Kao drugo, jednom kada je dokazana neinferiornost, u istraživanju COMET trebalo je, kao pretpostavku drugog stupnja, ispitati superiornost avalglukozidaze alfa s obzirom na isti kriterij primarne procjene i istu stopu statističkog značenja.
101
Kao treće, ako je superiornost avalglukozidaze alfa dokazana s obzirom na kriterij primarne procjene, trebalo je ispitati pretpostavke superiornosti s obzirom na različite sekundarne kriterije procjene (šest minuta hodanja, respiratorna funkcija, motorička funkcija i kvaliteta života).
102
Međutim, u ovom slučaju iz CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni proizlazi da, iako je u istraživanju COMET dokazano da avalglukozidaza alfa nije neinferiorna u odnosu na alglukozidazu alfa s obzirom na kriterij primarne ocjene, odnosno mišićnu respiratornu snagu, kako je izmjerena postotkom FVK‑a predviđenim u 49. tjednu i zahtijevanom stopom statističkog značenja, navedeno istraživanje nije pružilo statistički značajan rezultat u pogledu pretpostavke drugog stupnja, odnosno superiornosti avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa s obzirom na taj isti kriterij primarne procjene.
103
U tom je kontekstu CHMP u svojim općim zaključcima o trećoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, a osobito u svojim razmatranjima o kliničkoj učinkovitosti avalglukozidaze alfa, naglasio da se na klinička ispitivanja za rijetke bolesti primjenjuju uobičajena metodološka pravila o hijerarhiji pretpostavki i da odstupanja od navedenih pravila trebaju biti unaprijed planirana, propisno opravdana i navedena u protokolu istraživanja. Međutim, u ovom slučaju tužitelj prethodno nije ni precizirao ni opravdao „primjenu manje konvencionalnih metoda”. CHMP je objasnio da, slijedom toga, zahtjevi u pogledu superiornosti avalglukozidaze alfa koji se temelje na sekundarnim kriterijima ocjene istraživanja COMET ili na analizi osjetljivosti ili post hoc analizama nisu bili dogovoreni s metodološkog stajališta.
104
Osim toga, uz činjenicu da post hoc analize koje je tužitelj proveo kako bi potkrijepio podatke o kliničkoj učinkovitosti nisu bile unaprijed planirane, CHMP je utvrdio druga ograničenja koja utječu na navedene analize, pri čemu su neka od njih potencijalno pristrana, ne pružaju dodatne informacije ili su istraživačke ili opisne prirode. Kada je riječ o dugoročnoj učinkovitosti avalglukozidaze alfa, CHMP je istaknuo da se ne čini da podaci pokazuju trajno poboljšanje, nego stabilizaciju, te da je teško zaključiti da se ta tvar razlikuje od alglukozidaze alfa. Iako je napomenuo da je većina stručnjaka iz ad hoc skupine stručnjaka, s kojom se CHMP na tužiteljev zahtjev savjetovao, smatrala da su postignuta klinički poboljšanja značajna u pogledu kriterija kliničke ocjene koji se odnose, među ostalim, na disanje, mobilnost, motoričku funkciju i kvalitetu života, CHMP je i dalje smatrao da se „sva naknadna statistička ispitivanja za sekundarne kriterije ocjene u unaprijed utvrđenoj hijerarhiji nisu mogla formalno provesti u okviru odgovarajućeg nadzora postojanja eksperimentalnih pogrešaka vrste 1”.
105
CHMP je time iznio razlog zbog kojeg su rezultati sekundarnih i tercijarnih kriterija za ocjenu istraživanja COMET imali ograničenu dokaznu vrijednost za utvrđivanje postojanja znatnih razlika između avalglukozidaze alfa i alglukozidaze alfa.
106
Naposljetku, kad je riječ o kliničkoj neškodljivosti, CHMP je smatrao da se, zbog ograničenja u pogledu konzistentnosti podataka, ne može utvrditi utjecaj izmjena molekularne strukture avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa. Također je napomenuo da ad hoc skupina stručnjaka nije donijela konačne zaključke o poboljšanju sigurnosnog profila Nexviadymea u odnosu na Myozyme. CHMP je zaključio da nije bilo moguće dokazati nikakvu klinički značajnu razliku u pogledu učinkovitosti i neškodljivosti tih dviju tvari. Slijedom toga, CHMP je i dalje smatrao da se avalglukozidaza alfa, razmatrana u odnosu na alglukozidazu alfa koja je prethodno odobrena kao lijek unutar Unije, ne može kvalificirati kao NDT.
107
Nakon preispitivanja, u točki 7. CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni preporučuje se, među ostalim, da se avalglukozidaza alfa ne kvalificira kao NDT, neovisno o tome je li riječ o „in itself” (kao takvoj) ili u odnosu na već odobrenu alglukozidazu alfa, zbog nedostatnosti dokaza koji su podneseni kako bi se dokazalo da se svojstva avalglukozidaze alfa znatno razlikuju u odnosu na neškodljivost i/ili učinkovitost u odnosu na svojstva alglukozidaze alfa.
108
Usto, u točki 1. CHMP‑ova konačnog mišljenja navodi se da navedeni odbor, nakon što je ispitao zahtjev za OSP i detaljne razloge preispitivanja, kako su navedeni u njegovu završnom izvješću o ocjeni, smatra da avalglukozidaza alfa nije NDT.
109
S obzirom na elemente navedene u točkama 93. do 108. ove presude, CHMP‑ovo završno izvješće o ocjeni i CHMP‑ovo konačno mišljenje, na kojima se temelji prešutno odbijanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa u pobijanoj odluci, dostatno su obrazloženi. Naime, oni sadržavaju obrazloženje koje odgovara zahtjevima sudske prakse navedene u točki 89. ove presude.
110
Osim toga, obrazloženje u općim zaključcima CHMP‑a nakon njegova preispitivanja zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa dodaje se elementima koji se, među ostalim, nalaze u savjetovanju u izradi protokola i postupku koji je doveo do CHMP‑ova mišljenja i izvješća o ocjeni od 23. srpnja 2021. te je uslijedio nakon razmjene između tužitelja i CHMP‑a tijekom usmenih objašnjenja od 20. srpnja i 8. studenoga 2021. Ono je stoga potkrijepljeno kontekstom u kojem se nalazi, koji je tužitelju dobro poznat u smislu sudske prakse navedene u točki 90. ove presude.
111
Naposljetku, obrazloženje pobijane odluke u pogledu prešutnog odbijanja statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa u skladu je s člankom 296. UFEU‑a jer se u njemu upućuje na CHMP‑ovo konačno mišljenje koje je pak, kao i izvješće o ocjeni na kojem se temelji, sastavni dio navedene odluke.
112
Zaključci do kojih je Opći sud došao u točkama 109. i 111. ove presude nisu dovedeni u pitanje činjenicom da CHMP ili Komisija nisu izričito zauzeli stajalište o svakom od argumenata koje je tužitelj iznio u svojim detaljnim razlozima za preispitivanje. Naime, kao što se na to podsjeća u točki 89. ove presude, sudskom se praksom ne zahtijeva da se u obrazloženju navedu svi relevantni činjenični i pravni elementi te se stoga ne može zahtijevati da CHMP i Komisija zauzmu stajalište o svakom od argumenata navedenih u detaljnim razlozima za preispitivanje.
113
S obzirom na prethodna razmatranja, drugi dio i drugi prigovor trećeg dijela prvog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovane.
114
U skladu sa sudskom praksom navedenom u točki 89. ove presude, zaključci do kojih je Opći sud došao u točkama 109., 111. i 113. ove presude ne dovode u pitanje eventualne pogreške koje se tiču prava ili očite pogreške u ocjeni koje su počinili CHMP ili Komisija. Osnovanost prihvaćenog znanstvenog pristupa i zaključaka ispitat će se u točkama 115. do 228. ove presude.
Prvi dio prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogreškama u utvrđenju neispunjenja uvjeta utvrđenih u prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
115
Tužitelj, kojeg podupire Eucope, u biti tvrdi da se prešutno odbijanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva u pobijanoj odluci temelji na primjeni pogrešnih kriterija. Odbijanje navedenog statusa na pogrešnoj osnovi krši načela razdoblja zakonske zaštite podataka i razdoblja zakonske zaštite stavljanja u promet iz članka 10. stavka 1. Direktive 2001/83 i članka 14. stavka 11. Uredbe br. 726/2004 u vezi s, prema potrebi, člankom 6. stavkom 1. drugim podstavkom Direktive 2001/83. Taj se dio tužbenog razloga u biti sastoji od dvaju prigovora.
116
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
– Prvi prigovor prvog dijela prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogrešci u pravnoj referentnoj točki relevantnoj za ocjenu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa
117
Prvim prigovorom tužitelj, kojeg podupire Eucope, tvrdi da su CHMP i Komisija počinili pogrešku koja se tiče prava prilikom ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva time što nisu za potrebe navedene ocjene primijenili kriterije navedene u točki 1. podtočki (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008.
118
U tom pogledu, oslanjajući se na točke 66. i 69. presude od 28. lipnja 2017., Novartis Europharm/Komisija (C‑629/15 P i C‑630/15 P, EU:C:2017:498) i točke 85. do 88. presude od 16. ožujka 2023., Komisija i dr./Pharmaceutical Works Polpharma (C‑438/21 P do C‑440/21 P, EU:C:2023:213), tužitelj, kojeg podupire Eucope, tvrdi da, s obzirom na to da je cilj ocjene statusa NDT‑a utvrditi može li novi lijek biti obuhvaćen globalnim odobrenjem za prethodni lijek, kriterije za određivanje NDT‑a na temelju Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva treba tumačiti u vezi s kriterijima navedenima u točki 1. Priloga I. Uredbi br. 1234/2008. Stoga, čim se molekularna struktura biološke djelatne tvari razlikuje više nego „neznatno” od one već odobrene tvari, ne može se smatrati njezinom izmjenom u smislu točke 1. podtočke (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008 i treba je kvalificirati kao NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Iz toga slijedi da se razlike između bioloških djelatnih tvari ne određuju na temelju njihove terapijske djelatne komponente, svedene na slijed aminokiselina, s obzirom na to da terapijska djelatna komponenta nije navedena u točki 1. podtočki (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008, nego na temelju razlika u njihovoj molekularnoj strukturi.
119
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
120
U tom pogledu Opći sud ističe da se pogreška koja se tiče prava na koju se poziva tužitelj u biti odnosi na nepoštovanje relevantne pravne referentne točke za analizu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa.
121
Kad je riječ o pravnim pitanjima, Opći sud nužno provodi puni sudski nadzor (vidjeti u tom smislu presudu od 23. rujna 2020., Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija, T‑549/19, EU:T:2020:444, t. 47.). To je slučaj kad je riječ o pojmu „NDT”.
122
U ovom slučaju zahtjev za priznavanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa podnesen je u okviru zahtjeva za cjelovit i neovisan OSP u smislu članka 8. stavka 3. Direktive 2001/83 za Nexviadyme, na temelju članka 3. stavka 1. Uredbe br. 726/2004, točke 4. Priloga I. istoj uredbi i na temelju Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. On nije podnesen u okviru zahtjeva za proširenje postojećeg OSP‑a, među kojima je i Myozyme, na temelju točke 1. podtočke (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008.
123
U tim okolnostima tužitelj ne može argumentom a contrario tvrditi da je točka 1. podtočka (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008 relevantna pravna referentna točka za analizu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa i da su, slijedom toga, CHMP i Komisija počinili pogrešku koja se tiče prava time što nisu primijenili kriterije koji su u njoj utvrđeni.
124
To vrijedi tim više što je tužitelj u odgovoru na pisano pitanje Općeg suda i na raspravi, s jedne strane, pojasnio da ne smatra da svaka izmjena djelatne tvari koja ne predstavlja proširenje u smislu Priloga I. Uredbi br. 1234/2008 dovodi do priznavanja NDT‑a i, s druge strane, priznao da postoje situacije u kojima bi se lijek mogao naći „negdje u sredini”.
125
Opći sud ističe, osim što Uredba br. 1234/2008 ne definira pojam „NDT” i ne sadržava naznake koje mogu potkrijepiti argumentaciju tužitelja i Eucopea, da se, kao što to pravilno ističu Komisija i EMA, regulatorni postupci zahtjeva za proširenje OSP‑a na temelju Uredbe br. 1234/2008 i zahtjeva za OSP na temelju Uredbe br. 726/2004, zajedno sa zahtjevom za priznavanje statusa NDT‑a na temelju Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, ne mogu miješati jer se temelje na različitim pravnim osnovama i dosjeima.
126
U okviru zahtjeva za proširenje OSP‑a na temelju točke 1. podtočke (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008, podnositelj zahtjeva nastoji dokazati da, neovisno o zamjeni biološke djelatne tvari drugom, neznatno različite molekularne strukture, svojstva učinkovitosti ili neškodljivosti tih dviju djelatnih tvari nisu znatno različita. Stoga, na temelju dokumentacije i posebnih dokaza koje je podnositelj zahtjeva podnio u tu svrhu, CHMP je pozvan, s jedne strane, ocijeniti opseg razlika u molekularnoj strukturi dviju bioloških djelatnih tvari kako bi se uvjerio da se molekularna struktura djelatne tvari koja zamjenjuje prvu tvar zapravo samo „neznatno razlikuje” od strukture zamijenjene tvari i, s druge strane, provjeriti navedeno nepostojanje znatnih razlika u pogledu svojstava učinkovitosti ili neškodljivosti tih dviju tvari.
127
Suprotno tomu, tužitelj je u ovom slučaju želio razlikovati avalglukozidazu alfa od alglukozidaze alfa.
128
Svrha zahtjeva za OSP na temelju Uredbe br. 726/2004, zajedno sa zahtjevom za priznavanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, bila je stoga različita od svrhe zahtjeva za proširenje postojećeg OSP‑a.
129
U tom pogledu nije relevantna okolnost da je izvjestiteljica u okviru preispitivanja koje je proveo CHMP prvotno prihvatila pristup koji se temelji na Uredbi br. 1234/2008 u okviru ocjene na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva ili da je suizvjestitelj u fazi preispitivanja primijetio da „glukooptimizacija” nije u skladu s biosličnim pristupom i da se avalglukozidaza alfa i alglukozidaza alfa ne mogu smatrati „biosličnim”.
130
Naime, s jedne strane, ni Uredba br. 1234/2008 ni članak 10. stavak 4. Direktive 2001/83 ni Smjernice o sličnim biološkim lijekovima nisu relevantni za analizu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa.
131
S druge strane, u skladu s uvodnom izjavom 23. i člankom 5. stavkom 2., člankom 56. stavkom 1. točkom (a) i člankom 61. stavkom 7. Uredbe br. 726/2004, „isključiva odgovornost” za pripremu EMA‑inih mišljenja o bilo kojem pitanju koje se odnosi na lijekove za humanu primjenu povjerava se CHMP‑u, koji se očituje u znanstvenim mišljenjima ili preporukama koje donosi konsenzusom ili apsolutnom većinom svojih članova. Slijedom toga, prijelazne dokumente koje su eventualno izradili suizvjestitelji treba razlikovati od CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni na kojem se temelji pobijana odluka jer samo navedeno završno izvješće o ocjeni odražava CHMP‑ovo konačno mišljenje (vidjeti u tom smislu presudu od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 37., 38., 47. i 48.).
132
Kada je riječ o pojmu „NDT”, dio II. točka 3. prvi podstavak Priloga I. Direktivi 2001/83 sadržava negativnu definiciju NDT‑a, s obzirom na to da se navedenim podstavkom određuje da, ako djelatna tvar istovrsnog lijeka sadržava istu terapijsku djelatnu komponentu kao i izvorni odobreni lijek u obliku druge soli/estera kompleksa/derivata, potrebno je dokazati da nema promjene u farmakokinetici, farmakodinamici i/ili toksičnosti molekule koje bi mogle izmijeniti profil neškodljivosti/učinkovitosti. Ako to nije slučaj, taj spoj smatra se NDT‑om.
133
Stoga različiti spojevi iste terapijske djelatne komponente koji proizlaze iz istog profila neškodljivosti/učinkovitosti u odnosu na odobren izvorni proizvod isključuju mogućnost da se navedeni spojevi smatraju NDT‑om.
134
Osim tih navoda, definicija pojma „NDT” nalazi se u Prilogu I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Kada je riječ o biološkoj djelatnoj tvari, u skladu s prvom alinejom navedenog priloga, biološka NDT sadržava biološku tvar koja još nije odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji. U skladu s trećom alinejom tog priloga, biološka NDT obuhvaća biološku tvar koja je prethodno odobrena, ali čija se svojstva znatno razlikuju u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti zbog razlika u jednom ili više elemenata koji su u njemu navedeni, uključujući molekularnu strukturu, vrstu izvornog materijala ili postupak proizvodnje.
135
U tom pogledu, iako Obavijest podnositeljima zahtjeva nije pravno obvezujuća, valja joj pridati određenu važnost prilikom tumačenja zakonodavstva Unije o lijekovima, osobito u slučaju kada se zakonodavstvo Unije pokaže nepreciznim i kada su u pitanju tehnički složena pitanja (vidjeti u tom smislu mišljenje nezavisnog odvjetnika Jacobsa u predmetu SmithKline Beecham, C‑74/03, EU:C:2004:541, t. 92.).
136
U ovom slučaju, s obzirom na pravnu osnovu zahtjeva za OSP i zahtjeva za priznavanje statusa NDT‑a te na to da zakonodavac Unije nije predvidio precizniju definiciju pojma „NDT” za biološke djelatne tvari, CHMP i Komisija mogli su, a da pritom ne počine pogrešku koja se tiče prava, analizirati status NDT‑a avalglukozidaze alfa s obzirom na definiciju tog pojma iz Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
137
S obzirom na prethodna razmatranja, CHMP i Komisija nisu počinili pogrešku koja se tiče prava time što nisu, u svrhu ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, primijenili kriterije navedene u točki 1. podtočki (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008.
138
Iz toga slijedi da prvi prigovor prvog dijela prvog tužbenog razloga valja odbiti kao neosnovan.
– Drugi prigovor prvog dijela prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogreškama u primjeni prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
139
Drugim prigovorom tužitelj, kojeg podupire Eucope, tvrdi da je CHMP‑ova primjena prve alineje Priloga I. Obavijesti na podnositelje zahtjeva, koju je Komisija prihvatila, zahvaćena očitim pogreškama.
140
U tom okviru tužitelj tvrdi da je doslovna primjena prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva trebala dovesti do zaključka da je na temelju navedene alineje djelatna tvar Nexviadyme, avalglukozidaza alfa, NDT s obzirom na to da je alglukozidaza alfa djelatna tvar Myozymea. Dodaje da veza između ocjene statusa NDT‑a i razdoblja zakonske zaštite podataka te stavljanja u promet isključuje pretpostavku prema kojoj tvar nije nova, osim ako se ne dokaže suprotno. Osim toga, prvom alinejom Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva ne zahtijeva se da nova tvar donese poboljšanje u odnosu na već odobrenu postojeću djelatnu tvar. Naposljetku, prava na razdoblje zakonske zaštite podataka i razdoblje zakonske zaštite za stavljanje u promet izravna su pravna posljedica izdavanja OSP‑a na temelju članka 14. stavka 11. Uredbe br. 726/2004.
141
Usto, tužitelj, kojeg podupire Eucope, tvrdi da su CHMP i Komisija, u svrhu ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, pogrešno utvrdili metodologiju koja se temelji na pojmovima „terapijska djelatna komponenta”, „glavna molekularna jedinica”, „osnovni strukturni element” i „slijed aminokiselina”. Navedeni pojmovi nemaju pravnu osnovu jer se ne nalaze ni u zakonodavstvu Unije o lijekovima ni u Prilogu I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Primijenjeni pristup koji se sastoji od ispitivanja izlaže li avalglukozidaza alfa pacijente istoj terapijskoj djelatnoj komponenti kao i već odobrena tvar temelji se na nepravilnoj ekstrapolaciji u kojoj se biološki djelatne tvari podvrgavaju kriteriju kemijskih djelatnih tvari. Osim toga, pojam „terapijski djelatna komponenta” nije prikladan za ocjenu statusa NDT‑a bioloških djelatnih tvari te ga je teže primijeniti na navedene tvari zbog njihove prirode i strukturne složenosti.
142
U svakom slučaju, ako se pojam „terapijska djelatna komponenta” primjenjuje na biološke djelatne tvari, treba ga tumačiti na način da obuhvaća sve sastojke djelatne tvari koji doprinose terapijskom djelovanju lijeka ili nisu inertni, u skladu s točkama 30., 43. i 44. presude od 20. siječnja 2005., SmithKline Beecham (C‑74/03, EU:C:2005:39), točkom 14. mišljenja nezavisnog odvjetnika Jacobsa u predmetu SmithKline Beecham (C‑74/03, EU:C:2004:541) te točkom 58. mišljenja nezavisne odvjetnice Medine u spojenim predmetima Komisija i dr./Pharmaceutical Works Polpharma (C‑438/21 P do C‑440/21 P, EU:C:2022:758), što je ovdje slučaj s dodanim strukturama sintetičkih glikana.
143
U tom okviru tužitelj, kojeg podupire Eucope, tvrdi da posebna priroda lijeka kao biološkog lijeka i enzimskog nadomjesnog liječenja te cilj određivanja statusa NDT‑a i cilj koji se odnosi na promicanje inovacija koji se nastoji postići zakonodavstvom Unije o lijekovima, a osobito razdoblje zakonske zaštite podataka i razdoblje zakonske zaštite stavljanja u promet, zahtijevaju da se izmjene djelatne tvari koje utječu na terapijsku funkcionalnost lijeka kvalificiraju kao NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Naime, kad je riječ o nadomjesnoj enzimskoj terapiji u okviru koje primijenjeni enzim mora funkcionirati na isti način kao endogeni enzim, inovacija mora potjecati iz elemenata različitih od enzima. U ovom slučaju dodani sintetički glikani pridonose terapijskom djelovanju Nexviadymea u pogledu apsorpcije djelatne tvari potrebne za preuzimanje primijenjenog enzima i aktivnosti lijeka, što je ad hoc skupina stručnjaka priznala u CHMP‑ovu završnom izvješću o ocjeni i sažetku opisa svojstava lijeka.
144
Naposljetku, tužitelj tvrdi da druga razmatranja potvrđuju njegovu tezu prema kojoj izmjene djelatne tvari koje utječu na terapijsku djelatnost lijeka treba kvalificirati kao NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, odnosno ocjene statusa NDT‑a provedene za lijekove Rekovelle i Zinbryta, savjete koje mu je dao CHMP u okviru pomoći u izradi protokola i smjernica EMA‑e o sličnim biološkim lijekovima.
145
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
146
U tom pogledu Opći sud ističe da se pogreške na koje se poziva tužitelj u biti odnose na metodologiju koju su CHMP i Komisija primijenili u svrhu ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva te na relevantnost i doseg znanstvenih pojmova prihvaćenih u tom kontekstu.
147
Uvodno valja istaknuti da Obavijest podnositeljima zahtjeva ne sadržava detaljne naznake o načinu na koji su CHMP i Komisija dužni tumačiti ili primijeniti definiciju NDT‑a na temelju prve ili treće alineje Priloga I. navedene obavijesti na biološke djelatne tvari. Isto vrijedi i za presude i mišljenja na koje se poziva tužitelj (vidjeti točke 118. i 142. ove presude). U svakom slučaju, predmeti u kojima su donesene te presude i mišljenja nisu se odnosili na postupke priznavanja statusa NDT‑a, nego na druge regulatorne postupke.
148
Iz toga slijedi da CHMP i Komisija raspolažu širokom marginom prosudbe prilikom tumačenja i primjene definicije NDT‑a predviđene u Prilogu I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, pri čemu potrebne ocjene podrazumijevaju ocjenu vrlo složenih činjeničnih elemenata znanstvene i tehničke prirode.
149
Međutim, kada je riječ o općem okviru ocjene, iz strukture definicije NDT‑a, predviđene u Prilogu I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, proizlazi da je podnositelj zahtjeva za OSP, koji tvrdi da postoji biološka NDT, dužan dokazati da djelatna tvar koja se ocjenjuje još nije odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji (prva alineja Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva) ili, ako je potrebno ili čak ako to nije slučaj, da se svojstva navedene tvari znatno razlikuju u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti već odobrene tvari, i to zbog razlika na razini jednog ili više elemenata, uključujući molekularnu strukturu, vrstu izvornog materijala ili postupak proizvodnje (treća alineja Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva).
150
Kako bi utvrdio treba li smatrati da djelatna tvar još nije odobrena, na CHMP‑u je da ispita je li podnositelj zahtjeva za izdavanje statusa NDT‑a podnio dokaz da tvar, na koju se odnosi njegov zahtjev, treba razlikovati od već odobrene tvari zbog učinjenih izmjena. Ako takav dokaz nije podnesen, na temelju dokumentacije i posebnih dokaza koje je u tu svrhu podnio podnositelj zahtjeva za OSP‑a, CHMP će ispitati utjecaj razlika na svojstva u pogledu neškodljivosti/ili učinkovitosti, među ostalim, molekularne strukture.
151
U ovom slučaju, kao što je to izneseno u točkama 94. do 96. ove presude, CHMP je naveo da djelatna tvar, koja još nije odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji, jest NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva ako, sa strukturnog stajališta, nije povezana ni s jednom drugom već odobrenom tvari, s obzirom na to da se ta djelatna tvar kao takva smatra novom ako njezina primjena ne izlaže pacijenta istoj terapijskoj djelatnoj komponenti već odobrene tvari. Suprotno tomu, ako je djelatna tvar, za koju se tvrdi da je nova, povezana s već odobrenom djelatnom tvari i ako je pacijent izložen istoj terapijskoj djelatnoj komponenti, CHMP smatra da zahtjev za status NDT‑a treba ocijeniti na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. CHMP je zaključio da avalglukozidaza alfa nije NDT u odnosu na alglukozidazu alfa na temelju prve alineje navedenog priloga jer su navedene tvari strukturno povezane i imaju istu terapijsku djelatnu komponentu. Taj je odbor naveo okolnost da se navedeni pristup nalazi u CHMP‑ovu dokumentu od 17. prosinca 2015., naslovljenom „Dokument za raspravu o kriterijima koji se odnose na strukturu i kemijska svojstva koje treba uzeti u obzir pri ocjeni statusa nove djelatne tvari (NDT) kemijskih tvari” (u daljnjem tekstu: dokument za raspravu iz 2015. o statusu NDT‑a kemijskih tvari) te u prethodnim ocjenama NDT‑a bioloških lijekova, među kojima su Rekovelle i Zinbryta. Također je naveo da, u svrhu kvalifikacije kao NDT, valja dokazati da se glavna molekularna jedinica „[n]eznatno razlikovala od jednog ili više osnovnih strukturnih elemenata sadržanih u lijeku odobrenom u Uniji ili u državi članici”. Glavnom molekularnom jedinicom smatrali bi se jedan ili više osnovnih strukturnih elemenata bez dodatka funkcionalnih struktura.
152
Slijed aminokiselina smatra se osnovnim strukturnim elementom proteina, a proteini čiji se sljedovi aminokiselina razlikuju obično se smatraju NDT‑om. CHMP je naglasio da se za beznačajne izmjene unesene u osnovni strukturni element ne može prihvatiti status NDT‑a. Pojasnio je da, kada se proizvodi molekularna struktura s istim osnovnim strukturnim elementom, ali s dodatnim posttranslacijskim izmjenama, takva bi se struktura obično smatrala poznatom djelatnom tvari, osim ako se može dokazati da navedene izmjene imaju klinički utjecaj na neškodljivost ili učinkovitost, pri čemu se taj utjecaj ocjenjuje na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
153
Isto tako, CHMP je smatrao da se, kada su dodatne molekularne strukture kemijski povezane s osnovnim strukturnim elementom i kada navedene dodatne strukture nisu prisutne u odobrenom proizvodu, cijela molekula obično smatra poznatom djelatnom tvari, osim ako se može dokazati da navedene izmjene imaju klinički utjecaj na neškodljivost ili učinkovitost, pri čemu se taj utjecaj ocjenjuje na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
154
S obzirom na razmatranja iz točaka 147. i 148. ove presude, valja provjeriti može li se argumentacijom tužitelja i Eucopea dokazati očita pogreška CHMP‑a i Komisije u pogledu primijenjene metodologije i znanstvenih pojmova prihvaćenih u svrhu ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, odnosno da navedena tijela nisu uzela u obzir sve relevantne elemente i okolnosti zahtjeva za priznavanje tog statusa.
155
Opći sud najprije utvrđuje da je tužitelj u prilogu svojeg zahtjeva za OSP potvrdio razloge zbog kojih avalglukozidazu alfa treba smatrati NDT‑om, odnosno da ta tvar predstavlja izmjenu već odobrene tvari alglukozidaze alfa i da se te dvije tvari razlikuju po glikanima koji su kemijski dodani molekuli alglukozidaze alfa.
156
Doista, CHMP je u pogledu tih informacija ispitao je li avalglukozidaza alfa nova djelatna tvar kao takva na temelju doslovne primjene prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Tužitelj u tom pogledu tvrdi da je takva doslovna primjena trebala dovesti do dodjele statusa NDT‑a avalglukozidazi alfa. Međutim, tu tvrdnju treba odbiti u dijelu u kojem se temelji na pogrešnom tumačenju CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni. Naime, u tom je izvješću pojašnjeno da doslovna primjena podrazumijeva uzimanje u obzir strukturnih veza između ispitanih tvari i njihovih terapijskih djelatnih komponenti.
157
Osim toga, metodološki odabir koji je CHMP izabrao i koji je Komisija preuzela u pogledu prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, prema kojem, u biti, okolnost da djelatna tvar još nije odobrena nije kao takva dovoljna da joj se prizna status NDT‑a na temelju te alineje, iako se tom alinejom ne zahtijeva da kandidirana djelatna tvar ostvari poboljšanje u odnosu na prethodno odobrenu djelatnu tvar, ne može se smatrati odabirom kojim se očito prekoračilo granice diskrecijske ovlasti tih tijela u pogledu strukture navedenog priloga. Naime, prva alineja tog priloga ne može se tumačiti ne uzimajući u obzir treću alineju jer bi joj se u protivnom oduzeo koristan učinak. Usto, taj metodološki odabir potvrđuju struktura zakonodavstva Unije o lijekovima i sudska praksa.
158
U tom pogledu, zakonodavstvo Unije o lijekovima izričito predviđa, barem u kontekstu odobrenja generičkih lijekova i, prema tome, u kontekstu koji uključuje razdoblja zakonske zaštite podataka i stavljanja u promet, pravilo prema kojem je djelatna tvar koja ima određene varijacije ista kao i djelatna tvar bez tih varijacija. Naime, člankom 10. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2001/83 predviđa se, u okviru definicije generičkog lijeka, da se „[r]azličite soli, esteri, eteri, izomeri, mješavine izomera, kompleksi ili derivati djelatnih tvari smatraju […] istom djelatnom tvari, osim ako ne postoje značajne razlike u njihovim svojstvima u smislu neškodljivosti primjene i/ili učinkovitosti” i da „[u] takvim slučajevima podnositelj zahtjeva treba dostaviti dodatne informacije koje dokazuju sigurnost primjene i/ili učinkovitosti različitih soli, estera ili derivata odobrene djelatne tvari”. Razlike u jednoj djelatnoj tvari u odnosu na drugu stoga nisu prepreka tomu da se te tvari smatraju jednom djelatnom tvari.
159
Osim toga, Opći sud ističe da je slično pravilo sadržano u CHMP‑ovu dokumentu od 18. listopada 2012. naslovljenom „Dokument za raspravu o razmatranjima koja se odnose na određivanje jedinstvenog stereo‑izomera (enantiomera), kompleksa, derivata ili soli ili različitog estera kao nove djelatne tvari u odnosu na relevantnu referentnu djelatnu tvar”. Naime, u tom se dokumentu navodi da se, samo u svrhu dodjele statusa NDT‑a, enantiomer, kompleks, derivat, druga sol ili ester ne razlikuje od referentne djelatne tvari, osim ako se ne dokaže suprotno.
160
Iz toga slijedi da se ne može prihvatiti tužiteljeva argumentacija prema kojoj veza između ocjene statusa NDT‑a i razdoblja zakonske zaštite podataka te stavljanja na tržište isključuje pravilo prema kojoj biološka djelatna tvar nije nova, osim ako se ne dokaže suprotno.
161
Isto tako, sudska praksa ne podupire tužiteljevu argumentaciju u pogledu tumačenja prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, prema kojoj su prava na razdoblje zakonske zaštite podataka i razdoblje zakonske zaštite za stavljanje u promet izravna pravna posljedica izdavanja OSP‑a na temelju članka 14. stavka 11. Uredbe br. 726/2004.
162
Naime, iz zajedničkog tumačenja uvodne izjave 11. i članka 13. stavka 1. Uredbe br. 726/2004 proizlazi da se OSP‑om izdanim na temelju te uredbe dodjeljuju ista prava i obveze kao i OSP‑u izdanom u skladu s člankom 6. Direktive 2001/83.
163
Prema sudskoj praksi, postojanje globalnog odobrenja u smislu članka 6. stavka 1. drugog podstavka Direktive 2001/83 u bitnome podrazumijeva da se samo jedno trajanje razdoblja zakonske zaštite podataka, kako se predviđa u članku 10. stavku 1. te direktive, primjenjuje na izmjene već odobrenog lijeka predviđene tim člankom 6., i to od trenutka izdavanja odobrenja za taj lijek. Prema tome, onemogućavajući produljenje razdoblja zakonske zaštite podataka za postojeći proizvod na temelju običnih varijanti koje na njega ne bi trebale imati pravo, članak 6. stavak 1. drugi podstavak Direktive 2001/83 ima za cilj osigurati odgovarajuću ravnotežu između zaštite inovativnih poduzetnika i općih interesa distribucije generičkih lijekova (presuda od 16. ožujka 2023., Komisija i dr./Pharmaceutical Works Polpharma, C‑438/21 P do C‑440/21 P, EU:C:2023:213, t. 92.).
164
Iz toga slijedi da postoje situacije u kojima, unatoč ulaganjima predmetnog farmaceutskog društva u istraživanje i razvoj potencijalno boljih lijekova, dodjela OSP‑a ne dovodi do priznavanja dodatnog razdoblja zakonske zaštite podataka.
165
Međutim, pod pretpostavkom da su CHMP i Komisija zaključili da je omjer koristi i rizika kandidiranog biološkog lijeka koji bi mogao predstavljati poboljšanje postojećeg odobrenog biološkog lijeka pozitivan, tako da po službenoj dužnosti valja izdati OSP za taj kandidirani lijek na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, dodijeliti status NDT‑a i pogodnosti koje iz toga proizlaze za djelatnu tvar tog lijeka, iako predstavlja izmjenu djelatne tvari postojećeg lijeka koja je već odobrena, odnosno neovisno o ocjeni utjecaja izmjene na svojstva neškodljivosti i/ili učinkovitosti već odobrene tvari u svrhu priznavanja navedenog statusa, bilo bi protivno ciljevima navedenima u točki 92. presude od 16. ožujka 2023., Komisija i dr./Pharmaceutical Works Polpharma (C‑438/21 P do C‑440/21 P, EU:C:2023:213) i strukturi Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
166
Naime, u ovom slučaju Nexviadyme je dobio OSP s obzirom na to da je njegov omjer koristi i rizika bio pozitivan. Međutim, dodjela statusa NDT‑a avalglukozidazi alfa po službenoj dužnosti na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva samo na temelju prisutnosti dodanih glikanskih struktura podrazumijevala bi razdoblje zakonske zaštite podataka i stavljanja na tržište u korist Nexviadymea bez procjene utjecaja tih dodanih glikanskih struktura na svojstva neškodljivosti i/ili učinkovitosti primjene avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa u svrhu priznavanja statusa, iako je Myozyme već imao koristi od tih regulatornih pogodnosti.
167
Nadalje, tužitelj i Eucope tvrde da su CHMP i Komisija pogrešno primijenili metodologiju koja se temelji na pojmovima „terapijska djelatna komponenta”, „glavna molekularna jedinica”, „osnovni strukturni element” i „slijed aminokiselina” u svrhu ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
168
U tom pogledu, s obzirom na veliku znanstvenu i složenu prirodu ocjene pitanja treba li biološku djelatnu tvar razlikovati od druge, koja podrazumijeva ocjenu razlika između navedenih tvari, CHMP i Komisija raspolažu širokom marginom prosudbe u pogledu utvrđivanja preciznih znanstvenih pojmova koje treba uzeti u obzir. Stoga okolnost da pojmovi „terapijska djelatna komponenta”, „glavna molekularna jedinica”, „osnovni strukturni element” i „slijed aminokiselina” nisu definirani u zakonodavstvu Unije o lijekovima ne može isključiti njihovo uzimanje u obzir u okviru složene znanstvene ocjene. Isto tako, CHMP i Komisija mogli su valjano uzeti u obzir terapijsku djelatnu komponentu svedenu na slijed aminokiselina kako bi usporedili dvije biološke djelatne tvari da bi odredili razlikuje li se ona na koju se odnosi zahtjev za status NDT‑a od druge.
169
Što se konkretno tiče pojma „terapijska djelatna komponenta”, koji su koristili CHMP i Komisija te koji je, prema mišljenju tužitelja i Eucopea, obuhvaćen nepravilnom ekstrapolacijom u kojoj se na biološki djelatne tvari primjenjuje pojam koji se primjenjuje na kemijske djelatne tvari, točno je da se u dokumentu za raspravu iz 2015. o statusu NDT‑a kemijskih tvari navodi da biološke djelatne tvari nisu obuhvaćene njegovim područjem primjene.
170
Međutim, Opći sud smatra da se znanstveni pristup za kemijske djelatne tvari u okviru prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, koji se sastoji od provjere strukturnih veza između već odobrene djelatne tvari i djelatne tvari sadržane u kandidiranom lijeku te njihovih odgovarajućih terapijskih djelatnih komponenti, ne može isključiti za biološke djelatne tvari samo zato što one nisu obuhvaćene dokumentom za raspravu iz 2015. statusu NDT‑a kemijskih tvari. Ta okolnost nije dovoljna da liši vjerodostojnosti CHMP‑ovu ocjenu prema kojoj je navedeni pristup bio relevantan. Naime, iako je na njima teret dokazivanja, tužitelj i Eucope nisu podnijeli nijedan znanstveni podatak ili dokaz koji potkrepljuje očiti pogrešan ili neprimjeren karakter ekstrapolacije prvotno uspostavljenog pristupa za kemijske djelatne tvari na biološke djelatne tvari. Tužitelj nije objasnio ni zašto nepostojanje smjernica koje se odnose na status NDT‑a bioloških djelatnih tvari isključuje takvu ekstrapolaciju.
171
U svakom slučaju, zakonodavac Unije izričito je upotrijebio pojam „terapijska djelatna komponenta” u kontekstu bitno sličnih lijekova iz dijela II. točke 3. prvog stavka Priloga I. Direktivi 2001/83 i u vezi s negativnom definicijom pojma „NDT” (vidjeti točke 132. i 133. ove presude). Doista, u dijelu II. točki 4. Priloga I. Direktivi 2001/83 o sličnim biološkim lijekovima ne navodi se pojam „NDT”. Stoga se iz nenavođenja pojma „terapijska djelatna komponenta” u navedenoj odredbi ne može izvesti nikakav zaključak.
172
Isto tako, nije relevantna okolnost da je pojam „terapijska djelatna komponenta” izričito upotrijebljen u kontekstu određenih izmjena kemijskih djelatnih tvari koje su obuhvaćene pojmom „proširenje OSP‑a” iz točke 1. podtočke (a) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008, ali ne i u odgovarajućoj odredbi koja se izričito odnosi na biološke lijekove ili djelatne tvari. Naime, točka 1. podtočka (c) Priloga I. toj uredbi, koja definira izmjene bioloških djelatnih tvari koje su obuhvaćene pojmom proširenja OSP‑a, ne navodi precizne znanstvene pojmove koje treba uzeti u obzir u okviru ocjena koje se tom odredbom podrazumijevaju u pogledu molekularne strukture biološke djelatne tvari. Slijedom toga, navedena odredba ni na koji način ne dovodi u pitanje relevantnost pojma „terapijska djelatna komponenta” kad je riječ o biološkim lijekovima ili djelatnim tvarima. Isto vrijedi i za relevantnost pojmova „glavna molekularna jedinica”, „osnovni strukturni element” ili „slijed aminokiselina” navedenih u CHMP‑ovu završnom izvješću o ocjeni, koji se očito odnose na karakterizaciju molekularne strukture djelatne tvari.
173
Nadalje, kada je riječ o, s jedne strane, konkretnoj primjeni pojma „terapijska djelatna komponenta” u ovom slučaju, s obzirom na široku diskrecijsku ovlast kojom raspolažu CHMP i Komisija, okolnost da je taj pojam, prema mišljenju tužitelja i Eucopea, lakše primjenjiv u okviru kemijskih lijekova, odnosno da ga je trebalo šire tumačiti, ne dokazuje postojanje bilo kakve očite pogreške što se tiče ocjene avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. U svakom slučaju, tužitelj je u svojem odgovoru na pisano pitanje Općeg suda priznao da se pojam „terapijska djelatna komponenta” može upotrijebiti za biološke djelatne tvari, iako osporava primjenu navedenog pojma u svrhu ocjene statusa NDT‑a biološke djelatne tvari.
174
S druge strane, kada je riječ o primjeni pojmova „glavna molekularna jedinica”, „osnovni strukturni element” i „slijed aminokiselina”, kao što je to navedeno u točki 155. ove presude, tužitelj je potvrdio da je avalglukozidaza alfa izmijenjena alglukozidaza alfa, koja je već odobrena tvar, i da se te dvije tvari razlikuju po glikanima koji su kemijski dodani molekuli alglukozidaze alfa, što znači da je ona osnovna struktura obiju tvari. Usto, sam tužitelj priznaje da su sljedovi aminokiselina primarna struktura ili stup proteina. Stoga se ne čini očito pogrešnim smatrati da je slijed aminokiselina osnovni strukturni element avalglukozidaze alfa. Osim toga, nesporno je da su sljedovi aminokiselina avalglukozidaze alfa i alglukozidaze alfa istovjetni. Iz toga slijedi da dijele isti osnovni strukturni element.
175
Naposljetku, Opći sud utvrđuje da je posebna priroda Nexviadymea kao biološkog lijeka i enzimskog nadomjesnog liječenja uzeta u obzir. Naime, u CHMP‑ovu završnom izvješću o ocjeni navodi se da je Nexviadyme biološki proizvod i da je avalglukozidaza alfa, poput alglukozidaze alfa, enzimsko nadomjesno liječenje.
176
U tom pogledu, pod pretpostavkom da u slučaju enzimskog nadomjesnog liječenja primijenjeni enzim mora funkcionirati na isti način kao endogeni enzim, tako da se poboljšanja u svrhu neškodljivosti ili učinkovitosti lijeka moraju učiniti na elementima koji nisu enzimi, s obzirom na tekst Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, strukturu zakonodavstva Unije o lijekovima i sudsku praksu kako su izloženi u točkama 149., 157., 158. i 163. ove presude, tužitelj nije dokazao da su CHMP i Komisija očito prekoračili granice svoje diskrecijske ovlasti time što su primijenili metodologiju prema kojoj se takva razmatranja trebaju ispitati na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Takav pristup omogućuje da se ocijeni njihov stvarni doprinos u smislu znatnih razlika u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti primjene.
177
Naime, kao što je to istaknuto u točki 166. ove presude dodjela statusa NDT‑a avalglukozidazi alfa po službenoj dužnosti na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva samo na temelju prisutnosti dodanih glikanskih struktura podrazumijevala bi razdoblje zakonske zaštite podataka i stavljanja na tržište u korist Nexviadymea bez procjene utjecaja tih dodanih glikanskih struktura na svojstva neškodljivosti i/ili učinkovitosti primjene avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa u svrhu priznavanja statusa, iako je Myozyme već imao koristi od tih regulatornih pogodnosti. Međutim, kao što to proizlazi iz stajališta koja je tužitelj zastupao pred CHMP‑om te je to priznao u odgovoru na pitanja koja je postavio Opći sud, Nexviadyme je, poput Myozymea, enzimsko nadomjesno liječenje koja je indicirano za istu rijetku bolest, kojim se pacijentima daje rekombinantna verzija enzima koja im nedostaje, a njihove djelatne tvari sadržavaju glikane potrebne za apsorpciju primijenjenog enzima. Osim toga, u CHMP‑ovu završnom izvješću o ocjeni navodi se da Nexviadyme ne djeluje putem novog mehanizma djelovanja u odnosu na Myozyme što tužitelj ne osporava.
178
S obzirom na prethodna razmatranja, CHMP i Komisija nisu očito prekoračili granice svoje diskrecijske ovlasti niti su propustili uzeti u obzir sve relevantne elemente i okolnosti zahtjeva za priznavanje statusa NDT‑a na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva time što su odbili pristup koji zagovaraju tužitelj i Eucope, a prema kojem izmjene djelatne tvari koje utječu na terapijsku funkcionalnost lijeka automatski bi dovele do priznavanja statusa NDT‑a na temelju te alineje za tako izmijenjenu tvar.
179
Taj zaključak nije doveden u pitanje drugim tužiteljevim argumentima.
180
Očita pogreška u pogledu primijenjene metodologije i prihvaćenih znanstvenih pojmova ne može se dokazati činjenicom da se tekst definicije pojma „NDT” iz druge alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva o kemijskim djelatnim tvarima djelomično razlikuje od teksta iz treće alineje navedenog priloga o biološkim djelatnim tvarima (vidjeti točku 20. ove presude). Naime, tužitelj ne objašnjava koji bi zaključak trebalo izvesti u pogledu teksta koji je djelomično drukčiji od druge i treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
181
U dijelu u kojem se tužitelj poziva na prethodne ocjene statusa NDT‑a, pri čemu tvrdi da one provedene u okviru bioloških lijekova Rekovelle i Zinbryta potvrđuju činjenicu da slijed aminokiselina nije jedini relevantan kriterij koji treba uzeti u obzir kako bi se ocijenilo može li se biološka djelatna tvar kvalificirati kao NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva i da izmjene djelatne tvari koje utječu na terapijsku funkcionalnost lijeka treba kvalificirati kao NDT na temelju navedene prve alineje, Opći sud ističe da je u CHMP‑ovu izvješću o konačnoj ocjeni navedeno da je pristup koji je prihvaćen za avalglukozidazu alfa bio koherentan s onim koji je prihvaćen u slučaju prethodnih ocjena te da su predmetni sljedovi aminokiselina kandidirane biološke djelatne tvari bili identični onima bioloških djelatnih tvari lijekova koji su već odobreni u Uniji.
182
Doista, iz posebnih općih očitovanja i, kao u slučaju Rekovellea, očitovanja u kondicionalu, izvadaka iz europskih javnih izvješća o ocjeni lijekova koja je istaknuo tužitelj, ne proizlazi jasno da bi CHMP primijenio drukčiji pristup u slučaju Rekovelle i Zinbryte. Naime, tužiteljeva argumentacija koja se odnosi na ocjenu statusa NDT‑a djelatnih tvari navedenih lijekova odnosi se na CHMP‑ovo uzimanje u obzir „aktivnosti” povezanih s izmjenama već odobrene djelatne tvari. Međutim, iz izvadaka iz izvješća koje navodi tužitelj ne proizlazi je li CHMP uzeo u obzir taj aspekt na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, kao što to tvrdi tužitelj, ili na temelju treće alineje navedenog priloga, što stoga odgovara praksi koju je CHMP naveo i primijenio u ovom slučaju.
183
Iz toga slijedi da tužitelj nije dokazao da je CHMP primijenio očito drukčiji pristup prilikom ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa u odnosu na ocjene djelatnih tvari Rekovellea i Zinbryta.
184
Osim toga, zbog istih razloga kao što su oni izneseni u točki 131. ove presude, nije relevantna okolnost da je suizvjestitelj u fazi početnog postupka ispitivanja preporučio da se dostave podaci koji potkrepljuju znatan utjecaj povećanja razine bis‑M6P‑a pri vezivanju na stanice u prilog zahtjevu za status NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Usto, mišljenjima suizvjestitelja, iako se razlikuju od mišljenja i izvješća o ocjeni koje je naknadno donio CHMP, ne može se dokazati nepostojanje ustaljene prakse kad je riječ o ocjeni bioloških djelatnih tvari.
185
Tužitelj također tvrdi da savjeti koje mu je CHMP dao u odgovoru na pitanje br. 11 koje je postavio u okviru pomoći u izradi protokola potvrđuju tezu prema kojoj izmjene djelatne tvari koje utječu na terapijsku funkcionalnost lijeka treba kvalificirati kao NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
186
U tom pogledu Opći sud utvrđuje da se u uvodnom dijelu savjetovanja u izradi protokola, koja je tužitelju pružena 2015., navodi da se „odgovor koji je dao CHMP temelji na pitanjima i popratnoj dokumentaciji koje je dostavilo društvo podnositelj zahtjeva, razmatranih s obzirom na trenutačno stanje spoznaja u relevantnim znanstvenim područjima”.
187
Međutim, pitanje br. 11 koje je tužitelj postavio u okviru svojeg zahtjeva za pomoć u izradi protokola nije se odnosilo na eventualni status NDT‑a neoGAA‑a, koji predstavlja prvi razvoj avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa. Odnosila se na eventualnu sličnost ili nepostojanje sličnosti između neoGAA‑a i BMN-701, drugog enzimskog nadomjesnog liječenja za Pompeovu bolest koje je tada razvijalo treće društvo. Naime, tužitelj je pitao može li se smatrati da neoGAA i BMN-701 nisu „slični u smislu članka 3. Uredbe br. 847/2000 kad je riječ o mehanizmima djelovanja i značajnim obilježjima molekularne strukture dvaju proizvoda”.
188
Štoviše, Opći sud ističe da su očitovanja CHMP‑a podnesena u odgovoru na pitanje br. 11 sastavljena u kondicionalu, što svjedoči o njihovoj privremenosti u pogledu konkretnog postavljenog pitanja.
189
Iz toga slijedi da CHMP uopće nije potvrdio da su strukture glikana avalglukozidaze alfa relevantne za potrebe ocjene statusa NDT‑a na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. U svakom slučaju, savjetovanje u izradi protokola koja je pružena u ovom slučaju ne može imati obvezujući učinak na CHMP‑ovu ocjenu zasebnog naknadnog zahtjeva, podnesenog u okviru zahtjeva za OSP, koji se temelji na drugim znanstvenim podacima, s ciljem da se status NDT‑a dodijeli avalglukozidazi alfa.
190
Naposljetku, tužitelj tvrdi da EMA‑ine smjernice o sličnim biološkim lijekovima potvrđuju njegovu tezu prema kojoj izmjene djelatne tvari koje utječu na terapijsku funkcionalnost lijeka treba kvalificirati kao NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Djelatna tvar koja se za potrebe članka 10. stavka 4. Direktive 2001/83 ne bi smatrala „sličnom” onoj u biološkom referentnom lijeku ne može se smatrati „istom” kao tvar koja je već odobrena u svrhu primjene pojma „globalno odobrenje” i primjene razdoblja zakonske zaštite podataka i razdoblja zakonske zaštite stavljanja u promet, koji su izravno relevantni za prethodno navedeni članak Direktive 2001/83.
191
U tom pogledu Opći sud ističe da tužitelj nije podnio svoj zahtjev za OSP za Nexviadyme na temelju postupka izdavanja OSP‑a za bioslične lijekove, predviđenog člankom 10. stavkom 4. Direktive 2001/83, nego na temelju zasebnog regulatornog postupka, tako da nisu relevantne Smjernice o sličnim biološkim lijekovima, koje je EMA objavila na temelju dijela II. točke 4. zadnjeg stavka Priloga I. Direktivi 2001/83.
192
S obzirom na prethodna razmatranja, drugi prigovor prvog dijela prvog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
193
Slijedom toga, prvi dio prvog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
Treći dio prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogreškama u utvrđenju neispunjenja uvjeta utvrđenih u prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
194
Tužitelj tvrdi da je CHMP primijenio prestrogi standard dokazivanja u svrhu ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Osim toga, CHMP‑ovo završno izvješće o ocjeni sadržava očite pogreške u ocjeni jer je primjena pogrešnog standarda dokazivanja navela tužitelja na to da smatra da su dokazi koje je podnio – kako bi dokazao da se svojstva avalglukozidaze alfa u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti primjene znatno razlikuju od onih alglukozidaze alfa – bili nedostatni jer nije utvrđena niti jedna razlika koja ima kliničku važnost. Konkretno, CHMP nije uzeo u obzir kliničke podatke koji se odnose na sekundarne kriterije ocjene istraživanja COMET. Usto, CHMP nije u cijelosti uzeo u obzir dostupne podatke o kvaliteti avalglukozidaze alfa.
195
U fazi replike tužitelj tvrdi da se pobijanom odlukom povređuje i načelo jednakog postupanja.
196
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
197
U tom pogledu, kad je riječ o standardu dokazivanja, bitna je funkcija dokaza u dovoljnoj mjeri utvrditi relevantne činjenice. Posebni zahtjevi koji se odnose na kakvoću dokaza stoga u načelu ne utječu na zahtijevani standard dokazivanja (vidjeti u tom smislu presudu od 13. srpnja 2023., Komisija/CK Telecoms UK Investments, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, t. 77. i navedenu sudsku praksu).
198
U skladu s trećom alinejom Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, biološka NDT sadržava biološku tvar koja je prethodno odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji, ali čija se svojstva znatno razlikuju u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti zbog razlika u, među ostalim, molekularnoj strukturi.
199
Valja istaknuti da se ni u zakonodavstvu Unije o lijekovima ni u Prilogu I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva ne navodi standard dokazivanja potreban za dodjelu statusa NDT‑a biološkoj djelatnoj tvari.
200
Tužitelj ne osporava da je u svrhu primjene treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva bio dužan podnijeti dokaze potrebne za utvrđivanje postojanja NDT‑a. Suprotno tomu, tvrdi da je standard dokazivanja koji zahtijeva CHMP bio previsok. Prema njegovu mišljenju, u svrhu dodjele statusa NDT‑a na temelju te alineje, ne zahtijeva se da rezultati kliničkog ispitivanja jasno dokazuju da je djelatna tvar znatno bolja u pogledu učinkovitosti ili neškodljivosti, od već odobrene djelatne tvari. Standard dokazivanja koji je trebalo primijeniti jest onaj koji se sastoji od utvrđivanja postoje li dovoljne indicije o postojanju značajne razlike u odnosu na već odobrenu biološku djelatnu tvar s obzirom na neškodljivost ili učinkovitost, na temelju svih dostupnih podataka i vjerojatnosti. Navedeni standard dokazivanja u skladu je s točkom 1. podtočkom (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008, s obzirom na koju treba tumačiti treću alineju Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Osim toga, načelo proporcionalnosti zahtijeva takav pristup zbog moguće nedostupnosti određenih podataka u trenutku izdavanja OSP‑a i poteškoća svojstvenih prikupljanju podataka u slučaju lijekova namijenjenih liječenju vrlo rijetkih bolesti.
201
Međutim, svojom argumentacijom tužitelj zapravo želi izbjeći kriterij, koji je izričito utvrđen u trećoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, prema kojem se svojstva djelatne tvari koja se ocjenjuje u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti moraju „znatno” razlikovati od svojstava već odobrene tvari.
202
Doista, analiza znatnih razlika između svojstava dviju djelatnih tvari u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti temelji se na temeljitoj, objektivnoj i proturječnoj ocjeni vrlo složenih znanstvenih i tehničkih činjenica koje je iznio podnositelj zahtjeva, koje po svojoj prirodi nisu u svim slučajevima izuzete od znanstvene neneškodljivosti, nego zahtijevaju da CHMP, koji je vezan svojom dužnošću pružanja najboljeg mogućeg znanstvenog mišljenja, zauzme stajalište prema vlastitoj ocjeni navedenih elemenata i uvjerljivosti zaključaka koji su iz njih izvedeni.
203
Usto, očekivani utjecaj na svojstva djelatne tvari koja se ocjenjuje u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti razlika, osobito molekularne strukture te tvari, mora prijeći određeni kvantitativni ili kvalitativni prag prije nego što se može smatrati da se navedena svojstva „znatno” razlikuju od svojstava već odobrene tvari.
204
Iz toga slijedi da se dokazivanje postojanja znatnih razlika u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti u odnosu na relevantnu biološku tvar koja je prethodno odobrena, kao i svi zahtjevi koji se odnose na lijekove, mora temeljiti na prikladnim i pouzdanim dokazima. Usto, navedeni dokazi trebaju omogućiti CHMP‑u, a zatim i Komisiji da utvrde da postoje razlike u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti između tih dviju tvari i da su navedene razlike znatne, odnosno da podrazumijevaju pozitivan klinički učinak koji nadilazi puku neopovrgljivost, u protivnom treba odbiti priznavanje statusa NDT‑a na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
205
Slijedom toga, suprotno onomu što tvrdi tužitelj, „dostatne indicije” ne mogu biti dovoljne. Osim toga, ako postoje sumnje u pouzdanost podataka dostavljenih u prilog postojanju znatnih razlika i zaključcima koje je iz njih izveo podnositelj zahtjeva, nadležna tijela moraju moći odlučiti u korist odbijanja dodjele statusa NDT‑a.
206
U tom kontekstu, ne može se prihvatiti tužiteljeva argumentacija prema kojoj je niži standard dokazivanja koji predlaže potkrijepljen točkom 1. podtočkom (c) Priloga I. Uredbi br. 1234/2008 i sličnošću teksta navedene odredbe s tekstom treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, u vezi sa sudskom praksom navedenom u točki 118. ove presude.
207
Naime, osim što Uredba br. 1234/2008 ne sadržava naznake u tom pogledu, zahtjev za status NDT‑a djelatne tvari na temelju Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva i zahtjev za proširenje OSP‑a podneseni su u okviru dvaju različitih regulatornih postupaka koji se ne mogu zamijeniti.
208
Isto tako, ne može se prihvatiti tužiteljeva argumentacija koja se temelji na načelu proporcionalnosti i poteškoćama svojstvenih prikupljanju podataka u slučaju lijekova namijenjenih liječenju vrlo rijetkih bolesti. Naime, iako takve poteškoće ne mogu ublažiti zahtjeve koji se odnose na dokazivanje kakvoće, neškodljivosti i učinkovitosti lijeka za izdavanje OSP‑a, tužitelj nije objasnio razloge zbog kojih te poteškoće podrazumijevaju da su „indicije” znatnih razlika u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti dovoljne za utvrđivanje stvarnog postojanja takvih razlika i, prema tome, za priznavanje statusa NDT‑a na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
209
Usto, točno je da je inherentna složenost procjene kliničkih učinaka djelatne tvari element koji valja uzeti u obzir prilikom ocjene vjerodostojnosti zaključaka koji su izvedeni u pogledu zahtijevanih učinaka djelatne tvari. Međutim, navedena složenost kao takva ne utječe na zahtijevani standard dokazivanja (vidjeti po analogiji presudu od 13. srpnja 2023., Komisija/CK Telecoms UK Investments, C‑376/20 P, EU:C:2023:561, t. 78. i navedenu sudsku praksu).
210
Osim toga, kriterij prema kojem se svojstva djelatne tvari koja se ocjenjuje u pogledu neškodljivosti i/ili učinkovitosti moraju „znatno” razlikovati od svojstava već odobrene tvari opravdava se potrebom da se ne produže ili, kao u ovom slučaju, neopravdano započnu nova razdoblja zakonske zaštite podataka i stavljanja na tržište (vidjeti u tom smislu presudu od 16. ožujka 2023., Komisija i dr./Pharmaceutical Works Polpharma, C‑438/21 P do C‑440/21 P, EU:C:2023:213, t. 92.).
211
S obzirom na prethodna razmatranja, Opći sud smatra da tužitelj nije dokazao da CHMP nije poštovao standard dokazivanja primjenjiv na ocjenu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
212
Nadalje, kada je riječ o navodnim očitim pogreškama u ocjeni kojima je zahvaćeno CHMP‑ovo završno izvješće o ocjeni, Opći sud smatra da je CHMP, time što je smatrao da se ispitivanja koja se odnose na sekundarne kriterije za ocjenu prethodno utvrđene u planu statističke analize istraživanja COMET „ne mogu formalno provesti u okviru odgovarajuće kontrole postojanja eksperimentalnih pogrešaka tipa 1”, nastojao provjeriti te osigurati znanstvenu i metodološku pouzdanost zaključaka koji se mogu izvesti iz rezultata navedenog istraživanja. Osim toga, iz dosjea proizlazi da su u početnom postupku i postupku preispitivanja bila istaknuta slična upozorenja i rezerve.
213
Naime, u CHMP‑ovu završnom izvješću o ocjeni, kao i u CHMP‑ovu izvješću o ocjeni od 23. srpnja 2021., navode se posljedice hijerarhije testova iz istraživanja COMET na „tumačenje” podataka koji se odnose na sekundarne i tercijarne kriterije za ocjenu navedenog istraživanja. Također navode činjenicu da s metodološkog stajališta na temelju navedenog istraživanja nije dopušteno navesti da avalglukozidaza alfa ima prednost u odnosu na alglukozidazu alfa.
214
Međutim, tužitelj nije objasnio po čemu zaključak o nepostojanju neinferiornosti dokazuje postojanje znatnih razlika u pogledu učinkovitosti i/ili neškodljivosti. Također ne objašnjava zašto je CHMP pogrešno slijedio dogovorenu hijerarhiju testova.
215
Usto, kao što je to navedeno u točki 76. ove presude, tijela Unije raspolažu širokom diskrecijskom ovlašću za utvrđivanje prirode i opsega mjera koje donose, osobito kada one uključuju vrlo složene znanstvene i tehničke ocjene, kao što je to ovdje slučaj. Opći sud stoga ne može svojom ocjenom zamijeniti ocjenu tih tijela. Međutim, takvim ocjenama zasigurno su obuhvaćeni kako znanstveni elementi relevantni za procjenu statusa NDT‑a bioloških djelatnih tvari tako i metodološka strogost koju treba primijeniti u okviru tumačenja znanstvenih podataka.
216
Osim toga, ne može se prihvatiti tužiteljeva argumentacija prema kojoj CHMP nije uzeo u obzir sve dostupne podatke. Naime, tužitelj nije utvrdio dokaz koji CHMP nije ispitao. Štoviše, iz razmatranja iznesenih u točkama 98., 103. i 106. ove presude proizlazi da je CHMP objasnio različite razloge zbog kojih podneseni elementi, promatrani zasebno ili zajedno, nisu dovoljni da bi se utvrdilo postojanje znatnih razlika u pogledu učinkovitosti i/ili neškodljivosti avalglukozidaze alfa u odnosu na alglukozidazu alfa.
217
S obzirom na prethodna razmatranja, CHMP i Komisija nisu počinili očitu pogrešku u ocjeni time što su smatrali da podneseni dokazi nisu bili dovoljni da se dodijeli status NDT‑a avalglukozidazi alfa na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti.
218
Naposljetku, u dijelu u kojem tužitelj tvrdi da se pobijanom odlukom povređuje načelo jednakog postupanja jer je EMA primijenila fleksibilniji standard dokazivanja u dosjeima različitima od onog za Nexviadyme te predvidjela drukčiji i fleksibilniji standard dokazivanja za lijekove za naprednu terapiju, valja podsjetiti na to da je iz odredbi članka 76. točke (d) u vezi s člankom 84. stavak 1. Poslovnika Općeg suda, među ostalim, zabranjeno iznositi nove razloge ili argumente tijekom postupka, osim ako se ne temelje na pravnim ili činjeničnim pitanjima za koja se saznalo tijekom postupka (vidjeti u tom smislu presudu od 15. srpnja 2015., Dennekamp/Parlament, T‑115/13, EU:T:2015:497, t. 80.) ili predstavljaju, izravno ili neizravno, dopunu tužbenog razloga ranije navedenog u tužbi kojom se pokreće postupak i da su s njim usko povezani (vidjeti u tom smislu presudu od 11. srpnja 2013., Ziegler/Komisija, C‑439/11 P, EU:C:2013:513, t. 46.).
219
U ovom slučaju, na temelju jednog od dokumenata koje je primio u rujnu 2022. u odgovoru na svoj zahtjev za pristup dosjeu i nacrtu dokumenta za raspravu objavljenog 18. studenoga 2022., tužitelj tek u fazi replike tvrdi da je CHMP u prošlosti primijenio fleksibilniji standard dokazivanja i predvidio fleksibilniji standard dokazivanja za lijekove za naprednu terapiju i da je, slijedom toga, u ovom predmetu povrijedio načelo jednakog postupanja.
220
Stoga, iako se ta tvrdnja ne može smatrati dopunom trećeg dijela prvog tužbenog razloga, kako je naveden u tužbi, za pravne i činjenične elemente koje sadržava saznalo se nakon podnošenja tužbe, tako da je treba smatrati dopuštenom.
221
U tom pogledu, načelo jednakog postupanja zahtijeva da se u usporedivim situacijama ne postupa na različit način i da se u različitim situacijama ne postupa na jednak način, osim ako je takvo razlikovanje objektivno opravdano (vidjeti presudu od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 159. i navedenu sudsku praksu).
222
U ovom slučaju tužitelj u svojim pismenima nije naveo nikakvu drugu ocjenu biološke djelatne tvari na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva u kojoj je primijenjen fleksibilniji standard dokazivanja.
223
To utvrđenje nije dovedeno u pitanje potpuno špekulativnom argumentacijom tužitelja koja se temelji na napomeni sadržanoj u dokumentu naslovljenom „MLT dashboard” (tablica MLT‑a) koji je izdao EMA‑in vodeći tim za lijekove (Medicines Leadership Team (MLT)). Naime, ništa ne upućuje na to da se navedena napomena odnosila na ocjene statusa NDT‑a bioloških djelatnih tvari na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, a još manje u okviru u kojem bi „ključno” istraživanje (pivotal study) formalno bilo neuspješno.
224
U svakom slučaju, s obzirom na to da znanstveni podaci o navodnim razlikama u svojstvima jedne djelatne tvari u odnosu na drugu u pogledu učinkovitosti i/ili neškodljivosti ovise o posebnom dosjeu podnesenom EMA‑i i da ih treba pojedinačno ocijeniti, ne može biti riječ o usporedivim situacijama (vidjeti u tom smislu i po analogiji presudu od 19. prosinca 2019., Vanda Pharmaceuticals/Komisija, T‑211/18, EU:T:2019:892, t. 160.).
225
Naposljetku, ni točka 4.3.2. nacrta dokumenta za raspravu od 18. studenoga 2022. ne potkrepljuje povredu načela jednakog postupanja.
226
Točno je da se u točki 4.3.2. nacrta dokumenta za raspravu od 18. studenoga 2022. navodi mogućnost opravdanja zahtjeva za status NDT‑a u skladu s trećom alinejom Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva za lijekove za naprednu terapiju na temelju „uvjerljivih znanstvenih razloga” i opravdanja razlika u molekularnoj strukturi, prirode sirovine ili proizvodnom procesu koji „mogu imati znatni utjecaj” na sigurnosni profil i/ili profil učinkovitosti djelatne tvari.
227
Međutim, tužitelj priznaje da Nexviadyme nije lijek za naprednu terapiju i ne objašnjava zašto je usporediv s takvim lijekom. U tom pogledu, iz točke 3.2. dokumenta za raspravu od 18. studenoga 2022. proizlazi da se u slučaju bioloških tvari preporuča da se, u slučaju pozivanja na status NDT‑a u vezi sa strukturnim razlikama koje nisu dovoljne za zahtijevanje navedenog statusa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, pruži „dokaz” da se svojstva kandidirane djelatne tvari znatno razlikuju u pogledu učinkovitosti i/ili neškodljivosti. Stoga, čak i da je tužitelj dokazao da je EMA predvidjela drukčiji i fleksibilniji standard dokazivanja za lijekove za naprednu terapiju ipak ne bi dokazao različito postupanje na štetu Nexviadymea.
228
S obzirom na prethodna razmatranja, prigovor koji se temelji na povredi načela jednakog postupanja treba odbiti kao neosnovan i stoga treći dio prvog tužbenog razloga u cijelosti.
229
Budući da su svi dijelovi prvog tužbenog razloga odbijeni kao neosnovani, prvi tužbeni razlog treba odbiti u cijelosti.
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave, kako je utvrđeno u članku 41. Povelje
230
Drugim tužbenim razlogom tužitelj tvrdi da se postupcima početnog ispitivanja i preispitivanja njegova zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa povređuje načelo dobre uprave, kako je utvrđeno u članku 41. Povelje. Taj tužbeni razlog sastoji se od četiri dijela.
Prvi dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na povredi zahtjeva objektivne nepristranosti
231
Tužitelj tvrdi da je tijekom postupaka početnog ispitivanja i preispitivanja njegova zahtjeva za status NDT‑a avalglukosidaze alfa EMA nametnula CHMP‑u svoje stajalište prema kojem se navedeni status treba odbiti i da se rasprava o statusu NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva odvijala „iza kulisa”. Na raspravi je pojasnio da se u tom pogledu poziva na povredu zahtjeva objektivne nepristranosti.
232
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
233
U tom pogledu, zahtjev objektivne nepristranosti nalaže instituciji da pruži dovoljno jamstava da isključi svaku osnovanu sumnju o mogućoj predrasudi (vidjeti u tom smislu presudu od 27. ožujka 2019., August Wolff i Remedia/Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, t. 27. i navedenu sudsku praksu).
234
Za dokazivanje da organizacija upravnog postupka ne jamči dovoljnu isključenost svake osnovane sumnje o postojanju moguće predrasude ne zahtijeva utvrđivanje postojanja nedostatka nepristranosti. Dovoljno je da u tom pogledu postoji osnovana sumnja koja se ne može otkloniti (vidjeti u tom smislu presudu od 27. ožujka 2019., August Wolff i Remedia/Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, t. 37.).
235
U ovom slučaju, u prilog navodnoj povredi zahtjeva objektivne nepristranosti koji se odnosi na ocjenu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa, tužitelj ističe zapisnike sa sastanaka CHMP‑a i određene dokumente koje je primio u odgovoru na svoj zahtjev za pristup dosjeu.
236
Najprije, kada je riječ o početnom ispitivanju zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa, tužitelj ističe da iz stranice 11. dokumenta naslovljenog „Preliminarni sažetak zahtjeva za izdavanje odobrenja za stavljanje lijeka u promet” od 13. listopada 2020. proizlazi da je EMA od početka postupka zauzela stajalište prema kojem struktura glikana nije relevantna za ocjenu statusa NDT‑a na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
237
Navedeni dokument sadržava sljedeći odlomak:
„[k]ad je riječ o zahtjevu za status NDT‑a avalglukozidaze alfa, svaka promjena u poboljšanju vezivanja ili apsorpcije trebala bi dovesti do znatnih razlika u neškodljivosti i/ili učinkovitosti. Primjeri znatnih razlika uključuju promjene u učestalosti doziranja, povećanu učinkovitost, promjene kontraindikacija itd. Primjeri neznatnih razlika uključuju samo farmakokinetičke promjene, proširenje populacije pacijenata na podskupine koje nisu bile predmet prethodnih istraživanja itd.”
238
U tom pogledu Opći sud ističe da, u skladu s člankom 56. stavkom 1. točkom (f) Uredbe br. 726/2004, tajništvo EMA‑e pruža tehničku, znanstvenu i upravnu podršku odborima te agencije i osiguravanje koordinacije njihova rada. U skladu s člankom 22. Odborova Poslovnika, podrška uključuje tehničku i znanstvenu podršku izvjestiteljima te pravnu i regulatornu podršku CHMP‑u.
239
Tajništvo EMA‑e sastavilo je „Preliminarni sažetak zahtjeva za izdavanje odobrenja za stavljanje lijeka u promet” tijekom početnog postupka ispitivanja u okviru potpore koju pruža CHMP‑u. On nije bio obvezujući za CHMP.
240
Osim toga, u odlomku koji navodi tužitelj ne navodi se da struktura glikana nije relevantna za ispitivanje statusa NDT‑a na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Usto, taj odlomak treba tumačiti u njegovu kontekstu. Međutim, u tom se dokumentu, u njegovu uvodnom dijelu koji se odnosi na postupovne i regulatorne aspekte, navodi da je tužitelj tražio status NDT‑a za avalglukozidazu alfa te je podnio usporedive podatke u odnosu na alglukozidazu alfa kako bi potkrijepio zahtjev za navedeni status na temelju navedene prve alineje. U tom se uvodnom dijelu navodi da se takvi podaci zahtijevaju samo u slučaju kada je tvar prethodno bila odobrena u lijeku za humanu uporabu u Uniji, odnosno u okviru treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Naime, u navedenom dijelu pojašnjava se da „samo u slučaju kad se avalglukozidaza alfa smatra istom biološkom tvari kao i alglukozidaza alfa, moraju se procijeniti klinički i neklinički podaci koji podupiru značajnu sigurnost i/ili učinkovitost kako bi se potkrijepio zahtjev za NDT‑om”. Iz toga slijedi da se u „Preliminarnom sažetku zahtjeva za izdavanje odobrenja za stavljanje lijeka u promet” navodi, kao što to tvrdi EMA, da se zahtjev za status NDT‑a u ovom slučaju mogao ocijeniti prema prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva i trećoj alineji navedenog priloga.
241
U svakom slučaju, budući da je isključiva odgovornost za pripremu EMA‑inih mišljenja o svim pitanjima koja se odnose na lijekove za humanu uporabu povjerena CHMP‑u, koji se izražava u obliku znanstvenih mišljenja ili preporuka donesenih konsenzusom ili apsolutnom većinom svojih članova, argument koji se temelji na izdvojenom odlomku, koji je naveden izvan njegova konteksta, iz „Preliminarnog sažetka zahtjeva za izdavanje odobrenja za stavljanje lijeka u promet” koji je sastavilo tajništvo EMA‑e treba odbiti kao neosnovan.
242
Nadalje, tužitelj tvrdi da iz stranice 4. dokumenta naslovljenog „Recenzija stručnog tima EMA‑e odgovornog za proizvod o izvješćima o ocjenjivanju na 80. dan avalglukozidaze alfa” od 8. siječnja 2021. proizlazi da je konačno utvrđivanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje „delegirano” radnoj skupini za biološke lijekove.
243
Navedeni dokument sadržava sljedeći odlomak:
„[radna skupina za biološke lijekove] trebala bi ispitati je li se poduzeće i dalje moglo pozivati na status NDT‑a na temelju prve alineje (što zahtijeva dodatna opravdanja) ili taj zahtjev nije prihvatljiv. Ako [radna skupina za biološke lijekove] odbije zahtjev iz prve alineje, podnositelj zahtjeva može, kako bi dobio status NDT‑a, razmotriti podnošenje zahtjeva na temelju treće alineje Obavijesti podnositeljima zahtjeva, kojom se zahtijevaju znatne razlike u smislu neškodljivosti i/ili učinkovitosti. Primjećujemo da je podnositelj zahtjeva već dostavio određene nekliničke i kliničke informacije koje su izvjestitelji ispitali i koje trenutačno smatraju nedostatnima. Ocjena statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju treće alineje (neškodljivost i učinkovitost) nije u nadležnosti [radne skupine za biološke lijekove], nego je multidisciplinarno pitanje koje bi stoga CHMP trebao ispitati.”
244
U tom pogledu Opći sud ističe da je i taj dokument sastavilo tajništvo EMA‑e tijekom početnog postupka ispitivanja, u okviru potpore koju pruža CHMP‑u., i koji nije bio obvezujući za CHMP.
245
Usto, u skladu s člankom 56. stavkom 2. Uredbe br. 726/2004 i člankom 15. stavkom 1. Poslovnika CHMP‑a, CHMP može osnivati stalne i privremene radne skupine. Člankom 6. stavkom 8. Poslovnika CHMP‑a ovlašćuje se CHMP da se savjetuje s radnom skupinom u okviru svoje ocjene proizvoda. Osim toga, člankom 15. stavcima 4. i 5. tog poslovnika određuje se da CHMP najmanje svake tri godine preispituje mandat i ciljeve svake radne skupine i da se, ako to smatra prikladnim, savjetuje sa svojim radnim skupinama o svim pitanjima koja se odnose na njihova područja stručnosti. Kada je riječ o delegiranju zadaća, člankom 15. stavkom 5. Poslovnika CHMP‑a predviđa se da taj odbor također može prenijeti određene zadaće povezane sa znanstvenim ocjenama zahtjeva ili izradom smjernica relevantnim radnim skupinama. Zadaće koje je utvrdio CHMP trebale bi biti uključene u plan rada radne skupine koji treba donijeti CHMP.
246
U ovom slučaju iz točke 2. Poslovnika radne skupine za biološke lijekove, naslovljene „Mandat i ciljevi”, proizlazi da je navedena radna skupina osnovana kako bi CHMP‑u davala preporuke o bilo kojem pitanju koje se izravno ili neizravno odnosi na kvalitativne aspekte bioloških lijekova. Zadužena je za pružanje potpore CHMP‑u u ocjeni dosjea, među ostalim, tako da mu daje izvješća o svim zahtjevima za OSP prije njegova mišljenja kako bi se osigurala dosljednost ocjena. CHMP od nje također može tražiti da mu da znanstvena mišljenja o općim i posebnim pitanjima koja se odnose na proizvod, u vezi s kvalitetom bioloških lijekova.
247
Iz toga slijedi da je radna skupina za biološke lijekove imala mandat da CHMP‑u da preporuke u pogledu zahtjeva za status NDT‑a za avalglukozaidazu alfa podnesenog u okviru zahtjeva za OSP za Nexviadyme, pri čemu se taj mandat nalazi u poslovniku te radne skupine.
248
Usto, na temelju odlomka koji navodi tužitelj ne može se zaključiti da je konačno određivanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva bilo „delegirano” radnoj skupini za biološke lijekove ili da je EMA nametnula CHMP‑u svoje stajalište. U njemu se samo navodi pitanje koje je navedena radna skupina trebala razmotriti, pri čemu se navodi da će, u slučaju odbijanja zahtjeva za status NDT‑a na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, i dalje biti dostupna mogućnost iz treće alineje navedenog priloga. Naime, odlomak koji navodi tužitelj treba tumačiti u njegovu kontekstu. Iz odlomaka koji neposredno prethode onomu koji navodi tužitelj proizlazi da, zbog podnošenja određenih podataka o učinkovitosti i neškodljivosti, nije bilo jasno je li se tužitelj namjeravao pozvati na status NDT‑a na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, da je tužitelj prije podnošenja zahtjeva za OSP bio obaviješten o izazovima zahtijevanja statusa NDT‑a na temelju prve alineje navedenog priloga i da su, u biti, određeni aspekti izvješća o ocjeni suizvjestitelja u fazi „80. dana” postupka bili nedosljedni ili nejasni.
249
Iz toga slijedi da argument koji se temelji na zasebnom odlomku, koji je naveden izvan njegova konteksta, dokumenta naslovljenog „Recenzija stručnog tima EMA‑e odgovornog za proizvod o izvješćima o ocjenjivanju na 80. dan avalglukozidaze alfa”, koje je sastavilo tajništvo EMA‑e, treba odbiti kao neosnovan.
250
Nadalje, kada je riječ o zapisniku s višednevnog sastanka CHMP‑a održanog u srpnju 2021. valja pojasniti da je navedeni sastanak održan u okviru postupka početne ocjene zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa i, stoga, prije donošenja CHMP‑ova početnog mišljenja 23. srpnja 2021. Okolnost da se u zapisniku s tog sastanka avalglukozidaza alfa kvalificira kao „poznata” tvar, i to čak i u odlomku u kojem se navode tužiteljeva usmena objašnjenja od 20. srpnja 2021., ne može biti dokaz o pristranom početnom ispitivanju CHMP‑a. Naime, zapisnik se općenito odobrava tek na kraju sastanka ili nakon njega te je upravo CHMP‑ovo početno mišljenje, koje sadržava početno odbijanje tužiteljevih zahtjeva u pogledu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa, doneseno nakon prethodno navedenih usmenih objašnjenja. U svakom slučaju, iz dosjea proizlazi da je navedeni zapisnik sa sastanka CHMP‑a održanog u srpnju 2021. objavljen tek u listopadu 2021., odnosno nakon donošenja početnog mišljenja. Iz toga slijedi da se na temelju navedenog zapisnika, čiji uvjeti za sastavljanje nisu poznati, ne mogu donijeti zaključci o eventualnom nepostojanju objektivne nepristranosti CHMP‑a u trenutku navedenog sastanka.
251
Isto tako, sama činjenica da su dnevni redovi i zapisnici sa sastanaka CHMP‑a tijekom postupka preispitivanja zahtjeva za status NDT‑a kvalificirali avalglukozidazu alfa kao „poznatu” djelatnu tvar ne dovodi do zaključka da navedeni postupak nije pružio dovoljna jamstva da bi se isključila svaka legitimna sumnja u pogledu moguće predrasude EMA‑e ili njezina tajništva, ili pak CHMP‑a.
252
Naime, svrha je takvih dokumenata samo pružiti osnovne informacije o temama o kojima će se raspravljati i o radnjama koje treba poduzeti te, u slučaju zapisnika, sažeti prikaz radnji poduzetih u prošlosti, stadij u kojem se nalaze rasprave i, po potrebi, različite točke usvojenih mjera. Međutim, s obzirom na to da je CHMP već izdao prvotno mišljenje u kojem preporučuje da se avalglukozidaza alfa ne kvalificira kao NDT, kvalifikacija navedene tvari kao „poznate” tvari u dnevnom redu i zapisnicima sa sastanaka tijekom postupka preispitivanja samo je neposredan podsjetnik na predmet preispitivanja sastanka.
253
Naposljetku, ne može se prihvatiti argumentacija koju tužitelj temelji na stranici 3. dokumenta naslovljenog „Rolling Reader’s Guidance – Re‑examination” (Razvojna orijentacija čitatelja – Preispitivanje) iz studenoga 2021., odnosno da je EMA već zaključila da avalglukozidaza nije NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
254
Taj dokument sadržava sljedeći odlomak:
„Tvar se kao takva smatra novom tvari (tj. u smislu prve alineje) ako primjena djelatne tvari na koju se zahtjev odnosi ne izlaže pacijente istoj terapijskoj djelatnoj komponenti kao djelatna tvar ili djelatne tvari koje su već odobrene u Uniji. Slučajevi u kojima su djelatne tvari strukturno povezane i u kojima primjena djelatne tvari na koju se odnosi zahtjev izlaže pacijente istoj terapijskoj djelatnoj komponenti obuhvaćeni su trećom alinejom.
Uzimajući u obzir to načelo pri ocjeni molekularne strukture i različite aspekte koje je iznio podnositelj zahtjeva, zaključuje se da se avalglukozidaza alfa ne smatra novom djelatnom tvari u smislu prve alineje definicije NDT‑a. Mogući utjecaji na kliničku učinkovitost ili neškodljivost procjenjuju se u okviru zahtjeva iz treće alineje.”
255
EMA tvrdi, a da joj tužitelj u tom pogledu ne proturječi, da taj dokument nije pripremilo njezino tajništvo, nego izvjestiteljica u fazi preispitivanja, i da se njime samo nastoji sažeti trenutačno stanje rasprava unutar CHMP‑a iznošenjem stajališta izvjestiteljice i suizvjestitelja te povratnih informacija primljenih od drugih članova CHMP‑a.
256
Iz toga slijedi da odlomak „Rolling Reader’s Guidance – Re‑examination” koji navodi tužitelj ne omogućuje zaključak da je EMA nametnula CHMP‑u svoje stajalište. Usto, navedeni odlomak treba tumačiti u njegovu kontekstu, odnosno on odražava stanje rasprave koja je tada bila u tijeku unutar CHMP‑a. Naime, navodi se da su se izvjestiteljica i suizvjestitelj u fazi preispitivanja složili oko procjene kvalitete avalglukozidaze alfa u skladu s prvom alinejom Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Sažima se stajalište izvjestiteljice da bi ta tvar mogla biti NDT na temelju treće alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva. Navodi se da je jednoglasno stajalište članova CHMP‑a bilo da se podnositeljima zahtjeva ne može priznati status NDT‑a na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva.
257
S obzirom na prethodna razmatranja, prvi dio drugog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
Drugi dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na tome da je CHMP upotrijebio dokument kojemu tužitelju nije imao odobren pristup
258
Tužitelj prigovara CHMP‑u da je uzeo u obzir, kao referentni element tijekom postupaka početnog ispitivanja i preispitivanja njegova zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa, nacrt dokumenta za raspravu o kriterijima koje treba uzeti u obzir za ocjenu statusa NDT‑a bioloških tvari, koji je kasnije objavljen radi savjetovanja 18. studenoga 2022., kojem mu je odbijen pristup.
259
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
260
U tom pogledu, prema sudskoj praksi, povreda prava na pristup spisu tijekom postupka koji prethodi donošenju nepovoljne odluke može dovesti do poništenja sporne odluke samo ako je otkrivanje predmetnih dokumenata moglo, makar u maloj mjeri, dovesti do drukčijeg ishoda upravnog postupka u slučaju da ih je zainteresirana osoba mogla upotrijebiti tijekom tog postupka (vidjeti u tom smislu presudu od 16. veljače 2012., Vijeće i Komisija/Interpipe Niko Tube i Interpipe NTRP, C‑191/09 P i C‑200/09 P, EU:C:2012:78, t. 174.).
261
U ovom slučaju, u prilog svojoj argumentaciji tužitelj ističe okolnost prema kojoj je nacrt dokumenta za raspravu o kriterijima koje treba uzeti u obzir za ocjenu statusa NDT‑a bioloških tvari bio naveden u izvješću (su)izvjestiteljâ CHMP‑a od 7. srpnja 2021., njegovim usmenim objašnjenjima tijekom prvotnog ispitivanja, prezentaciji radnoj skupini za biološke lijekove tijekom sastanka te skupine u listopadu 2021. u okviru postupka preispitivanja te u izvješću te radne skupine od 28. listopada 2021.
262
U tom kontekstu valja podsjetiti na to da privremena izvješća i dokumente o ocjeni treba razlikovati od izvješćâ o ocjeni koja je donio CHMP, a koja odražavaju mišljenje tog odbora.
263
Međutim, upućivanje na nacrt dokumenta za raspravu nije preuzet ni u CHMP‑ovu izvješću o ocjeni od 23. srpnja 2021. ni u CHMP‑ovu završnom izvješću o ocjeni nakon preispitivanja.
264
Osim toga, Opći sud naglašava da okolnost prema kojoj postoje sličnosti u tekstu u različitim izvješćima sastavljenima tijekom postupka početnog ispitivanja i postupka preispitivanja ne može predstavljati nepravilnost (vidjeti u tom smislu i po analogiji presude od 9. rujna 2010., Now Pharm/Komisija, T‑74/08, EU:T:2010:376, t. 95. i od 11. prosinca 2014., Faita/EGSO, T‑619/13 P, EU:T:2014:1057, t. 32.).
265
Isto tako, okolnost da se znanstvena razmatranja primjenjuju u ocjeni zahtjeva za status NDT‑a, iako se mogu navesti i u nacrtu dokumenta za raspravu koji još nije dostupan javnosti, ne može predstavljati nepravilnost u ocjeni zahtjeva za status NDT‑a.
266
Naime, iz članka 61. stavka 1. trećeg podstavka Uredbe br. 726/2004 i članka 6. stavka 1. Poslovnika CHMP‑a proizlazi da se članovi CHMP‑a imenuju na temelju njihova iskustva i u vezi s ciljem pružanja najboljih mogućih znanstvenih mišljenja te da su imenovani različiti izvjestitelji i suizvjestitelji CHMP‑a te članovi njihovih ocjenjivačkih timova. Prema tome, od tih se osoba ne može očekivati da odstupe od znanstvenih pristupa, spoznaja i praksi koji bi im se mogli činiti relevantnima te koje im je usto preporučila radna skupina zadužena za pružanje potpore samo zato što se navedeni pristupi, spoznaje i prakse nalaze u nacrtu nacrta dokumenta za raspravu.
267
U svakom slučaju, tužitelj nije dokazao da je objava nacrta dokumenta za raspravu imala posljedice na sadržaj pobijane odluke, s obzirom na to da tužitelj nije podnio nikakav dokaz u tom pogledu. Tek je na raspravi izjavio da je eventualno mogao istaknuti dodatne argumente kako bi opovrgnuo naglasak koji je CHMP stavio na slijed aminokiselina. Međutim, znanstveni pristup koji je konačno zauzeo navedeni odbor jasno je iznesen tijekom cijelog postupka i nije bio izmijenjen. Stoga, čak i ako se smatra da nepriopćavanje navedenog nacrta predstavlja postupovnu nepravilnost, to ne utječe na zakonitost pobijane odluke.
268
S obzirom na prethodna razmatranja, drugi dio drugog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
Treći dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na nedostavljanju tužitelju preporuka koje je EMA dostavila CHMP‑ovoj izvjestiteljici i suizvjestitelju
269
Tužitelj prigovara EMA‑i da mu nije dostavila preporuke koje je ta agencija dala izvjestiteljici i suizvjestitelju CHMP‑a tijekom postupka preispitivanja njegova zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa. Međutim, iz dvaju odlomaka izvješća suizvjestitelja u fazi preispitivanja od 1. listopada 2021. o razlozima za preispitivanje proizlazi da su takve preporuke usmjerene na CHMP‑ovu naknadnu ocjenu.
270
Stoga, kada je riječ o razlogu za preispitivanje koji se odnosi na pravnu i regulatornu prirodu kriterija za ocjenu statusa NDT‑a, tužitelj se poziva na točku 4.3. izvješća o ocjeni razloga za preispitivanje suizvjestitelja od 1. listopada 2021. Suizvjestitelj je istaknuo da je u EMA‑inim očitovanjima upućenima njemu, ta agencija izjavila da „nije potrebno obraditi ta pitanja” i da se „[o]cjena treba usredotočiti samo na znanstvene razloge”.
271
Kada je riječ o razlogu za preispitivanje prema kojem načelo sličnosti, u smislu Uredbe br. 847/2000 koja se primjenjuje na lijekove za rijetke bolesti, potvrđuje status NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, tužitelj upućuje na točku 4.11. izvješća navedenog u točki 270. ove presude. Suizvjestitelj je napomenuo da je „EMA tvrdi[la] da su upotrijebljene definicije iz Uredbe o lijekovima za rijetke bolesti” i da, međutim, „one nisu [bile] dio elemenata koje treba uzeti u obzir u svrhu ocjene statusa NDT‑a te ih [je] stoga treba[lo] zanemariti”. EMA je također navela da se „[u] izvješću o ocjeni [moglo] pojasniti da odredbe koje se odnose na [glavna svojstva molekularne strukture], koje [su] se nalaz[ile] u zakonodavstvu primjenjivom na lijekove za rijetke bolesti, koje se [nisu] odnosi[le] na isključivo pravo stavljanja u promet, nisu nužno primjenjive u svrhu ocjene statusa NDT‑a”.
272
Tužitelj navodi da se drugo očitovanje suizvjestitelja, navedeno u točki 271. ove presude, nalazi u točki 5.3. CHMP‑ova konačnog izvješća o ocjeni, s obzirom na to da se u tom dokumentu navodi da „[o]dredbe o glavnim svojstvima molekularne strukture (GSMS), kako su navedene u zakonodavstvu primjenjivom na lijekove za rijetke bolesti, nisu primjenjive u svrhu ocjene statusa NDT‑a jer se ne odnose na isključivo pravo stavljanja u promet”.
273
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
274
U tom pogledu, kao što je to navedeno u točki 238. ove presude i kao što to priznaje tužitelj, tajništvo EMA‑e zaduženo je za pružanje tehničke, znanstvene i upravne podrške odborima te agencije, koja uključuje tehničku i znanstvenu pomoć izvjestiteljima te pravnu i regulatornu pomoć CHMP‑u.
275
Opći sud ističe da je tajništvo EMA‑e CHMP‑ovim izvjestiteljima tijekom postupka preispitivanja pružilo pravnu pomoć koja nije predviđena Poslovnikom CHMP‑a u obliku „unutarnjih pojašnjenja pravne prirode” kao što to navodi Komisija u svojim pismenima. Međutim, s obzirom na to da tužitelj nije istaknuo nijedan argument u tom pogledu, ta okolnost ne može biti razlog za poništenje pobijane odluke. Osim toga, tužitelj je izjavio da se ne protivi takvim smjernicama.
276
Usto, iz spisa ne proizlazi da je tužitelj zatražio pristup predmetnim pravnim pojašnjenjima tijekom postupka preispitivanja i nije objasnio kako bi mu konkretno naštetilo to što mu nisu priopćena ta pojašnjenja po službenoj dužnosti.
277
Osim toga, elementi tužiteljeve argumentacije koji se razmatraju navedenim pojašnjenjima, odnosno pravna i regulatorna priroda kriterija za ocjenu statusa NDT‑a i relevantnost definicija iz Uredbe br. 847/2000, već su navedeni i odbijeni tijekom početnog ispitivanja i u CHMP‑ovu izvješću o ocjeni od 23. srpnja 2021. priloženog CHMP‑ovu mišljenju od 23. srpnja 2021. Ništa stoga ne upućuje na zaključak da je priopćenje tih pojašnjenja imalo posljedice na sadržaj pobijane, s obzirom na to da tužitelj nije podnio nikakav dokaz u tom pogledu. Slijedom toga, čak i ako se smatra da je nepriopćavanje navedenih pojašnjenja postupovna nepravilnost, ona ne može dovesti do poništenja pobijane odluke.
278
S obzirom na prethodna razmatranja proizlazi, treći dio drugog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
Četvrti dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na neobavještavanju tužitelja o ulozi i radu radne skupine za biološke lijekove
279
Tužitelj tvrdi da nije bio pravilno obaviješten o ulozi i mišljenju CHMP‑ove radne skupine za biološke lijekove u okviru postupaka početnog ispitivanja i preispitivanja njegova zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa. Navedena ga radna skupina također nije saslušala. Usto, EMA mu je trebala ranije dostaviti izvješće radne skupine za biološke lijekove od 28. listopada 2021., umjesto da mu ga dostavi tek u lipnju 2022. i nakon zahtjeva u tom smislu. Naime, radna skupina za biološke lijekove imala je odlučujuću ulogu u preispitivanju njegova zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva te bi njezina intervencija izmijenila pristup koji je izvjestiteljica prvotno predložila u fazi preispitivanja. Osim toga, radna skupina za biološke lijekove nije imala mandat za takvu ulogu jer CHMP nije produljio njezin plan rada.
280
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
281
U tom se pogledu ne može prihvatiti tužiteljeva argumentacija prema kojoj on nije bio pravilno obaviješten o ulozi radne skupine za biološke lijekove i prema kojoj navedena radna skupina nije imala mandat za davanje preporuka CHMP‑u u pogledu zahtjeva za status NDT‑a avalglukozidaze alfa podnesenog u okviru zahtjeva za OSP za Nexviadyme.
282
Naime, poslovnici CHMP‑a i radne skupine za biološke lijekove javni su dokumenti dostupni na EMA‑inoj internetskoj stranici, tako da se tužitelj mogao informirati o ulozi i mandatu navedene radne skupine. Osim toga, tužitelj je sam Općem sudu dostavio Poslovnik radne skupine za biološke lijekove.
283
Kao što je to istaknuto u točkama 246. i 247. ove presude, radna skupina za biološke lijekove osnovana je kako bi CHMP‑u davala preporuke o „bilo kojem pitanju” koje se izravno ili neizravno odnosi na kvalitativne aspekte bioloških lijekova te je zadužena za pružanje potpore CHMP‑u u ocjeni dokumentacije tako što mu dostavlja izvješća o „svim zahtjevima za OSP prije njegova mišljenja”. Mandat za davanje preporuka CHMP‑u u pogledu zahtjeva za status NDT‑a nalazi se u Poslovniku radne skupine za biološke lijekove, a ne u njezinu godišnjem planu rada.
284
Osim toga, ništa u spisu ne upućuje na to da je mandat radne skupine za biološke lijekove izmijenjen između 13. prosinca 2018. i 11. studenoga 2021., odnosno između datuma donošenja Poslovnika te radne skupine i datuma donošenja CHMP‑ova konačnog mišljenja i CHMP‑ova završnog izvješća o ocjeni. Konkretnije, ništa ne upućuje na to da je CHMP izmijenio mandat radne skupine za biološke lijekove u okviru trogodišnjeg preispitivanja tog mandata na temelju članka 15. stavka 4. Poslovnika CHMP‑a (vidjeti točku 245. ove presude).
285
Iz toga slijedi da se u pogledu CHMP‑ova savjetovanja s tom radnom skupinom ne može utvrditi nikakav nedostatak transparentnosti niti ikakav izostanak ili prekoračenje mandata radne skupine za biološke lijekove.
286
Nadalje, kad je riječ o mogućnosti podnositelja zahtjeva za OSP da se očituje pred radnom skupinom za biološke lijekove, prema sudskoj praksi, pravo na saslušanje zahtijeva da se adresatima odluka koje znatno utječu na njihove interese omogući da iznesu svoje stajalište o dokazima protiv sebe, na kojima se temelji sporni akt (vidjeti u tom smislu presudu od 19. prosinca 2019., Probelte/Komisija, T‑67/18, EU:T:2019:873, t. 86. i navedenu sudsku praksu).
287
U tom pogledu, člankom 13. stavkom 1. Poslovnika CHMP‑a određuje se da podnositelj zahtjeva za OSP može dati usmena objašnjenja radnim skupinama ili znanstveno‑savjetodavnim skupinama ako je CHMP delegirao zadaće povezane sa znanstvenom ocjenom radnoj skupini ili znanstveno‑savjetodavnoj skupini. Međutim, kao što je to istaknuto u točki 248. ove presude, tužitelj nije dokazao da je konačno određivanje statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva bilo „delegirano” radnoj skupini za biološke lijekove.
288
U točki 2. Poslovnika radne skupine za biološke lijekove navodi se, u okviru pomoći koju ta radna skupina pruža CHMP‑u u području ocjene spisa, „kad [radna skupina za biološke lijekove]/CHMP to smatra potrebnim, mogu se održati sastanci za usmena objašnjenja” s podnositeljima zahtjeva za OSP. U točki 6.3. Poslovnika radne skupine za biološke lijekove navodi se da „kad [radna skupina za biološke lijekove] to smatra primjerenim, uz suglasnost CHMP‑a, poduzeća mogu iznijeti usmene prezentacije na sastancima radne skupine o pitanjima koja su izravno povezana s aktivnostima te skupine”.
289
Budući da su te odredbe sastavljene na način koji nije imperativan i ostavljaju diskrecijsku ovlast radnoj skupini za biološke lijekove, odluka o pozivanju tužitelja da, po potrebi uz suglasnost CHMP‑a, pruži usmena objašnjenja pripadala je navedenoj skupini.
290
Taj zaključak nije doveden u pitanje okolnošću da je EMA u izvršavanju svojih nadležnosti dužna, na temelju članka 51. stavka 1. Povelje, poštovati u njoj navedena prava i načela (vidjeti u tom smislu presudu od 14. ožujka 2024., D & A Pharma/Komisija i EMA, C‑291/22 P, EU:C:2024:228, t. 87. i 112.).
291
Naime, mišljenje radne skupine za biološke lijekove nije pojedinačna mjera koja bi nepovoljno utjecala na tužitelja u smislu članka 41. stavka 2. točke (a) Povelje. Takvo je mišljenje samo pripremni međuakt CHMP‑ova mišljenja i pobijane odluke. Usto, tužitelj nije imao opće ili apsolutno pravo iznijeti usmena očitovanja povrh mogućnosti predviđene Direktivom 2001/83, Uredbom br. 726/2004 i Poslovnicima CHMP‑a i radne skupine za biološke lijekove.
292
S obzirom na prethodna razmatranja, valja zaključiti da tužiteljevo pravo na saslušanje nije povrijeđeno zbog toga što nije imao priliku usmeno se izjasniti pred radnom skupinom za biološke lijekove.
293
U svakom slučaju, iz spisa proizlazi da je tužitelj imao mogućnost izraziti svoje stajalište o statusu NDT‑a avalglukosidaze alfa u fazi početnog ispitivanja i preispitivanja, kako u pisanom obliku tako i tijekom usmenih objašnjenja pred CHMP‑om 20. srpnja i 8. studenoga 2021. te na sastancima s Komisijom. Osim toga, on ne tvrdi da se pobijana odluka temelji na znanstvenim razmatranjima o kojima nije mogao iznijeti svoje stajalište prije donošenja te odluke.
294
Kada je riječ o prigovoru koji se temelji na tome da je EMA tužitelju dostavila izvješće radne skupine za biološke lijekove od 28. listopada 2021. tek u lipnju 2022. i nakon zahtjeva u tom smislu, iako je ono imalo odlučujući utjecaj na ishod ocjene njegova zahtjeva statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, dovoljno je utvrditi da su razmatranja te radne skupine, koja su suizvjestitelji u fazi preispitivanja te zatim CHMP smatrali relevantnima, uključena u zajedničko izvješće o ocjeni izvjestitelja o razlozima preispitivanja od 2. studenoga 2021. i u CHMP‑ovu konačnom izvješću o ocjeni. Međutim, tužitelj ne osporava da je pravodobno primio navedene dokumente.
295
Osim toga, ne može se zaključiti da postoji ikakva nepravilnost iz okolnosti da je, u okviru preispitivanja statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva, izvjestiteljica – koja je prvotno smatrala da avalglukozidaza alfa može biti NDT na temelju te alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva jer se njezina molekularna struktura neznatno razlikuje od alglukozidaze alfa u smislu Uredbe br. 1234/2008 – uključila stajalište radne skupine za biološke lijekove iz listopada 2021. u svojem izvješću o razlozima preispitivanja od 8. listopada 2021.
296
Točno je da izvršavanje dužnosti izvjestitelja podrazumijeva preuzimanje važne uloge u pripremi mišljenja koje CHMP treba donijeti te da izvjestitelj kojeg imenuje navedeni odbor ima vlastitu odgovornost u okviru tog postupka donošenja mišljenja (vidjeti u tom smislu presudu od 27. ožujka 2019., August Wolff i Remedia/Komisija, C‑680/16 P, EU:C:2019:257, t. 33. i 34.).
297
Međutim, u ovom je slučaju izvjestiteljica u fazi preispitivanja navela da smatra pragmatičnim uključivanje stajališta radne skupine za biološke lijekove u svoje izvješće o razlozima za preispitivanje od 8. listopada 2021., s obzirom na zahtjeve u pogledu rokova. Doista, izvjestiteljici nije bilo zabranjeno da tako djeluje ako se slaže sa zaključcima radne skupine za biološke lijekove. U svakom slučaju, nije isključeno da stručnjak može promijeniti mišljenje o pitanju povezanom s ocjenom lijeka.
298
U tom pogledu, u zapisniku sa sastanka radne skupine za biološke lijekove održanog u listopadu 2021., u fazi preispitivanja zahtjeva za status NDT‑a, navodi se da je glasovanjem namijenjenom razjašnjavanju trendova mnijenja u toj radnoj skupini otkriveno da većina njezinih članova smatra da avalglukozidaza alfa nije NDT na temelju prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva i da su taj zaključak naknadno prihvatili svi članovi te skupine i izvjestiteljica u fazi preispitivanja.
299
S obzirom na prethodna razmatranja, četvrti dio drugog tužbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
300
Budući da su svi dijelovi drugog tužbenog razloga odbijeni kao neosnovani, drugi tužbeni razlog treba odbiti u cijelosti.
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 5. stavka 12. točke (b) Uredbe br. 141/2000, očitoj pogrešci u ocjeni i nedostatnom obrazloženju
301
Trećim tužbenim razlogom tužitelj osporava članak 5. pobijane odluke jer je Komisija odlučila da Nexviadyme ne treba razvrstati kao lijek za rijetke bolesti. Prema tužiteljevu mišljenju, Odbor mu je naložio prestrogi standard dokazivanja kada je ocjenjivao je li još uvijek ispunjen kriterij značajne dobrobiti za zadržavanje uvrštenja Nexviadymea u skupinu lijekova za rijetke bolesti u trenutku izdavanja OSP‑a. Ako je ispitivanje kriterija na temelju kojih se može zaključiti da postoji značajna dobrobit strogo, tada je potrebna „prevladavajuća vjerojatnost”. Međutim, struktura i obrazloženje Odborova konačnog stajališta sadržavaju nedostatke jer taj odbor nije proveo cjelovito ispitivanje svih dokaza tako što je odvagnuo vjerojatnosti na sveobuhvatan način. Odbor stoga nije ispitao sve aspekte koje je trebalo uzeti u obzir te je počinio očitu pogrešku u ocjeni. Naposljetku, tužitelj tvrdi da pogreške kojima je zahvaćena CHMP‑ova ocjena statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa također utječu na Odborovu ocjenu o značajnoj dobrobiti Nexviadymea u odnosu na Myozyme.
302
Komisija, koju podupire EMA, osporava tu argumentaciju.
303
Najprije valja podsjetiti na to da se postupak koji se odnosi na lijekove za rijetke bolesti odvija u dvama zasebnim stadijima. Prvi se stadij odnosi na uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti, a drugi na OSP lijeka uvrštenog u tu skupinu lijekova i na s tim odobrenjem povezano isključivo pravo stavljanja u promet. Naime, u skladu s člankom 5. stavkom 12. točkom (b) Uredbe br. 141/2000, uvršteni lijek za rijetke bolesti uklanja se iz Registra lijekova za rijetke bolesti Unije ako se prije izdavanja OSP‑a utvrdi da kriteriji za uvrštenje više nisu ispunjeni u pogledu tog lijeka. Stoga, kad sponzor podnese zahtjev za OSP uvrštenog lijeka za rijetke bolesti, on istodobno pokreće postupak čiji je cilj ponovna ocjena poštovanja kriterija za uvrštenje (vidjeti presudu od 23. rujna 2020., Medac Gesellschaft für klinische Spezialpräparate/Komisija, T‑549/19, EU:T:2020:444, t. 43. do 45. (neobjavljena) i navedenu sudsku praksu).
304
Članak 3. stavak 1. točka (b) Uredbe br. 141/2000 predviđa alternativne kriterije za uvrštenje lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti. Ne postoji zadovoljavajuća metoda za dijagnozu, prevenciju ili liječenje predmetne bolesti koja je odobrena u Uniji (prva pretpostavka) ili, ako takva metoda postoji, kao što je to ovdje slučaj, predmetni lijek bit će od značajne dobrobiti za one koji su pogođeni takvim stanjem (druga pretpostavka).
305
Valja podsjetiti na to da je za potrebe kvalifikacije lijeka kao lijeka za rijetke bolesti pojam „značajna dobrobit” definiran u članku 3. stavku 2. Uredbe br. 847/2000 kao „klinički relevantan napredak ili velik doprinos njezi bolesnika”.
306
Prema sudskoj praksi, u okviru drugog slučaja predviđenog u članku 3. stavku 1. točki (b) Uredbe br. 141/2000, koji se primjenjuje u ovom slučaju, dokazivanje značajne dobrobiti stoga je dio usporedne analize s metodom ili već postojećim i odobrenim lijekom. Naime, „klinički relevantan napredak” i „velik doprinos njezi bolesnika”, koji potencijalnom lijeku za rijetke bolesti daju svojstvo značajne dobrobiti, mogu se odrediti samo usporedbom s već odobrenim liječenjima (vidjeti presudu od 16. svibnja 2019., GMPO/Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, t. 32. i navedenu sudsku praksu).
307
Nadalje, iz teksta članka 3. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 141/2000 kao i duha na kojem se temelji sustav uspostavljen tom uredbom proizlazi da su kriteriji na temelju kojih se može zaključiti da značajna dobrobit postoji restriktivni. Razvoj lijeka koji je od značajne dobrobiti u odnosu na već odobreni lijek kojim se liječi isto stanje za poduzeće koje ga razvija podrazumijeva ulaganja u istraživanje i razvoj tog potencijalno poboljšanog lijeka. Poduzeće stoga ne može samo razviti sličan lijek kako bi ishodilo njegovo uvrštenje u skupinu lijekova za rijetke bolesti, odobrenje za njegovo stavljanje u promet i popratno isključivo pravo stavljanja u promet (vidjeti presudu od 22. siječnja 2015., Teva Pharma i Teva Pharmaceuticals Europe/EMA, T‑140/12, EU:T:2015:41, t. 65. i navedenu sudsku praksu).
308
Odgovornost za ocjenu ispunjava li zahtjev za uvrštenje u skupinu lijekova za rijetke bolesti kriterije za uvrštenje počiva samo na Odboru, koji je zadužen za davanje znanstvenog mišljenja o prvotnom uvrštenju. OSP će dovesti do izdavanja isključivog prava stavljanja u promet u smislu članka 8. Uredbe br. 141/2000 tek kada Odbor nakon svoje znanstvene ocjene potvrdi da su ispunjeni objektivni kriteriji za uvrštenje iz članka 3. stavka 1. te uredbe (vidjeti u tom smislu presudu od 5. prosinca 2018., Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija i EMA, T‑329/16, neobjavljenu, EU:T:2018:878, t. 82.).
309
Iz zajedničkog tumačenja članka 5. stavka 12. točke (b) Uredbe br. 141/2000 i članka 7. stavka 3. te uredbe proizlazi da u trenutku OSP‑a Odbor provodi novu potpunu ocjenu kriterija za uvrštenje u činjeničnoj situaciji različitoj od one koja je dovela do dodjele prvotnog uvrštenja. Kako bi se utvrdila usklađenost s navedenim kriterijima u trenutku OSP‑a, ta nova ocjena mora uzeti u obzir elemente koji su nastali nakon dodjele prvotnog uvrštenja, osobito nove lijekove koji su u međuvremenu odobreni ili nove znanstvene i medicinske podatke koji se odnose na klinička ispitivanja i istraživanja nakon prvotnog uvrštenja (vidjeti u tom smislu presudu od 5. prosinca 2018., Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija i EMA, T‑329/16, neobjavljenu, EU:T:2018:878, t. 83.).
310
Iz toga slijedi da se kriterij značajne dobrobiti iz članka 3. stavka 1. Uredbe br. 141/2000 mora ponovno pozitivno utvrditi u trenutku OSP‑a. Naime, kako bi u svojem mišljenju potvrdio zadržavanje uvrštenja lijeka za rijetke bolesti dodijeljenog predmetnom lijeku, Odbor se mora znanstveno i objektivno uvjeriti da je ispunjen kriterij značajne dobrobiti. Stoga, u nedostatku uvjerljivih podataka koji dokazuju značajnu dobrobit u trenutku OSP‑a, Odbor je dužan zaključiti da kriteriji za uvrštenje iz članka 3. te uredbe više nisu ispunjeni i stoga Komisiji preporučiti brisanje predmetnog lijeka iz Registra lijekova za rijetke bolesti Unije. Kako bi se izbjeglo to brisanje, važno je stoga da sponzor podnese dovoljno podataka kako bi dokazao tu značajnu dobrobit, s obzirom na nove uvjete koji su postojali prilikom OSP‑a (presuda od 5. prosinca 2018., Bristol‑Myers Squibb Pharma/Komisija i EMA, T‑329/16, neobjavljena, EU:T:2018:878, t. 84.).
311
Usto, iz sudske prakse proizlazi da komparativna analiza između novog lijeka i postojećih metoda ili lijekova odobrenih u Uniji, odnosno u ovom slučaju Myozymea, ne samo da mora dokazati da prvi predstavlja dobrobit za bolesnike i da doprinosi njezi koja im se pruža, nego i da je ta dobrobit „značajna”, i da je taj doprinos „velik”. Očekivana prednost tog novog lijeka mora dakle nadilaziti određeni kvantitativni ili kvalitativni prag kako bi ga se moglo smatrati „značajnim” ili „velikim” (vidjeti u tom smislu presudu od 16. svibnja 2019., GMPO/Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, t. 39.).
312
Dakle, sponzor na temelju dokaza te konkretnih i potkrijepljenih informacija mora dokazati da je njegov lijek od značajne dobrobiti, odnosno da donosi značajnu kliničku korist ili osigurava velik doprinos njezi bolesnika u odnosu na referentni lijek, pri čemu se u tom pogledu ne može oslanjati na pretpostavke ili tvrdnje općenite prirode (vidjeti u tom smislu presudu od 16. svibnja 2019., GMPO/Komisija, T‑733/17, EU:T:2019:334, t. 40.).
313
U ovom slučaju, i u dijelu u kojem tužitelj tvrdi da je obrazloženje Odborova konačnog stajališta nedostatno, valja utvrditi da je taj odbor u točkama 6. i 7. tog dokumenta iznio razmatranja te znanstvene i metodološke razloge zbog kojih je smatrao da dodatni elementi koje je tužitelj podnio u svojoj detaljnoj argumentaciji čiji je cilj bio preispitati Odborovo mišljenje od 20. prosinca 2021., promatrano zasebno ili zajedno, nisu dovoljni da bi se utvrdilo da je Nexviadyme od značajne dobrobiti u odnosu na Myozyme.
314
Naime, Odbor je najprije ispitao dvije dodatne analize koje su se odnosile na podatke iz istraživanja COMET. Cilj prve od tih analiza bio je dokazati, u biti, da rezultati istraživanja COMET nisu bili slučajni i da je okolnost prema kojoj navedeno istraživanje nije dostavilo statistički značajan rezultat za pretpostavku superiornosti avalglukozidaze alfa zbog netipičnog pacijenta. Drugom se u biti nastojalo dokazati postojanje znatne razlike u korist Nexviadymea kada se zajedno uzmu u obzir kriteriji ocjene u pogledu mišićne respiratorne snage (koji odgovaraju predviđenom postotku FVK‑a) i testa od šest minuta hodanja.
315
Međutim, Odbor je naveo da ima dvojbe u pogledu zaključaka koje je tužitelj izveo u pogledu prve od dodatnih analiza navedenih u točki 314. ove presude jer je proizašao iz nedovoljno uvjerljivog pristupa s metodološkog i klinički neopravdanog gledišta, uzimajući u obzir nepostojanje opravdanja za isključenje predmetnog pacijenta i nepostojanje kontrole zbog pogrešaka vrste 1. Također, Odbor je zaključio da istraživanje COMET, u cjelini, nije formalno utvrdilo superiornost Nexviadymea i da dodatne analize, iako su statistički značajne, nisu bile dostatne za utvrđivanje postojanja značajne dobrobiti za Nexviadyme s obzirom na utvrđena ograničenja. U tom je okviru također istaknuo da je radna skupina za biološke lijekove, s kojom se savjetovao, zagovarala da se svako pozitivno mišljenje o značajnoj dobrobiti treba temeljiti na svim podacima, a ne na izmjeni statističke metodologije. Odbor je naveo da „[z]a potrebe razloga navedenih u [ovom izvješću], dodatne analize (cjeloviti podaci)” nisu bile dovoljne za utvrđivanje značajne dobrobiti.
316
Kada je riječ o drugoj dodatnoj analizi navedenoj u točki 314. ove presude, Odbor je smatrao da pristup koji slijedi metodologiju navedene analize, odnosno „win ratio”, nije klinički opravdan u kontekstu u kojem, kao u ovom slučaju, ne postoji „tržišno natjecanje” između kriterija za ocjenu koji se odnose na FVK i testa od šest minuta hodanja. Također je napomenuo da se, kad je CHMP uzeo u obzir analize „win ratio” za druge proizvode, radilo o situacijama u kojima su primarne analize bile uspješne. U skladu sa svojim zaključcima o prvoj dodatnoj analizi, zaključio je da tvrdnje za superiornost Nexviadymea na temelju sekundarnih analiza, analiza osjetljivosti ili post hoc analiza, kao što je analiza „win ratio”, nisu dovoljno uvjerljive s metodološkog gledišta i nisu bile klinički opravdane, tako da nisu mogle dokazati značajnu dobrobit.
317
Nadalje, kada je riječ o istraživanju simulacije čiji je cilj predvidjeti postotak pacijenata pod Nexviadymeom i Myozymeom koji će u budućnosti trebati respiraciju ili invalidska kolica i „rezultati[ma] koje su prijavili pacijenti” (patient‑reported outcomes) u pogledu aktivnosti osnovne mobilnosti, koje prema tužiteljevu mišljenju, navodi da Nexviadyme može odgoditi potrebe pacijenata u pogledu potpomognute respiracije ili invalidskih kolica te dovesti do značajnih poboljšanja simptoma i fizičke funkcionalnosti pacijenata, taj je odbor smatrao da su podaci špekulativni zbog ekstrapolacije dugoročnih i potencijalno pristranih podataka. Istraživanje simulacije „ni u kojem se slučaju nije moglo smatrati uvjerljivim dokazom” o značajnoj dobrobiti Nexviadymea, a „rezultati koje su prijavili pacijenti” nisu bili dovoljni za utvrđivanje značajne dobrobiti.
318
Odbor je također objasnio da se na temelju podataka koji se odnose na tvrdnju o klinički znatnoj koristi za malu djecu s pogoršanjima koja koriste Myozyme ne mogu izvesti zaključci o učinkovitosti Nexviadymea, osobito zbog ograničene veličine istraživanja i utjecaja razvoja djeteta ovisno o dobi. Navedeni podaci su „preliminarni ili opisni”. Osim toga, istraživanjem COMET nije dokazana jasna korist od prelaska na Nexviadyme za odrasle pacijente koji imaju tek umjereni odgovor na Myozyme. Stoga nije bilo čvrsto dokazano da bi se prelaskom na Nexviadyme poboljšali rezultati u tim dvjema skupinama pacijenata. Usto, tvrdnje koje se odnose na smanjenu učestalost doziranja Nexviadyme u odnosu na Myozyme nisu se mogle prihvatiti jer je doza tih dvaju lijekova bila slična, odnosno intravenozna infuzija svaka dva tjedna. Povećanu učinkovitost trebalo je dokazati na temelju uvjerljivih dokaza i ne može se pretpostaviti na temelju učestalosti smanjenih doza. Kada je riječ o kvalitativnom istraživanju pacijenata koji su prešli na Nexviadyme zbog pogoršanja pod Myozymeom, Odbor je smatrao da, iako preliminarni podaci upućuju na pozitivne učinke Nexviadymea, istraživanje je ograničene veličine i nema podataka dobivenih praćenjem ni sustavnim i objektivnim mjerenjem mišićne snage ili respiratorne funkcije, tako da se podaci ne mogu smatrati pouzdanima kako bi se potkrijepila superiornost Nexviadymea u odnosu na Myozyme.
319
Kada je riječ o navodnom poboljšanom sigurnosnom profilu Nexviadymea u odnosu na Myozyme, Odbor je smatrao da se iz dostavljenih podataka ne mogu izvući čvrsti zaključci zbog ograničene veličine istraživanja, čimbenika nejasnoća koji proizlaze iz izloženosti određenih pacijenata Myozymeu i nedostatka dugoročnih usporednih podataka s obzirom na to da su svi pacijenti koji su bili dio skupine pod placebom Myozymea prešli na Nexviadyme.
320
Naposljetku, Odbor je zaključio da se, „u cjelini”, zbog značajnih ograničenja utvrđenih u dostavljenim podacima, potonji ne mogu smatrati uvjerljivim za utvrđivanje postojanja značajne dobrobiti, „bez obzira na to razmatraju li se zasebno ili zajedno i u cijelosti”, ni kako bi se ispravila činjenica da se istraživanjem COMET nije formalno čvrsto dokazala superiornost Nexviadymea u odnosu na Myozyme.
321
S obzirom na razmatranja iznesena u točkama 313. do 320. ove presude, Odborovo završno izvješće o ocjeni i konačno mišljenje, na kojima se temelji članak 5. pobijane odluke sadržavaju obrazloženje koje odgovara zahtjevima sudske prakse navedene u točki 89. ove presude.
322
Taj zaključak nije doveden u pitanje time što u Odborovu konačnom stajalištu nisu izričito navedeni zaključci ad hoc skupine stručnjaka. Naime, pozitivna razmatranja o Nexviadymeu koja je navela ta stručna skupina u biti su preuzeta u detaljnoj argumentaciji koju je podnio tužitelj. Iz toga slijedi da, iako ih Odbor nije spomenuo u svojem konačnom stajalištu, to ne znači da su nepoznate tom odboru i da nisu imale nikakav utjecaj na rezultat njegove znanstvene ocjene (vidjeti u tom smislu i po analogiji presudu od 26. siječnja 2022., Mylan IRE Healthcare/Komisija, T‑303/16, neobjavljenu, EU:T:2022:25, t. 179.).
323
Valja dodati da, u dijelu u kojem tužitelj upućuje na tablicu MLT‑a, EMA‑ina vodećeg tima za lijekove, u kojoj se napominje da je CHMP prihvatio istraživanja koja su formalno bila neuspješna na temelju pozitivnih trendova koji su bili dosljedni za sve primarne i sekundarne kriterije za ocjenu, Odbor je pri ispitivanju druge od dodatnih analiza podataka iz istraživanja COMET navedene u točki 314. ove presude, odnosno analize „win ratio”, izričito odbio tužiteljevu argumentaciju kojom se opravdava relevantnost navedene analize uz obrazloženje da su, u slučaju istraživanja „win ratio” koje je CHMP uzeo u obzir u pogledu drugih lijekova, primarne analize bile uspješne (vidjeti točku 316. ove presude).
324
Nadalje, kada je riječ o tužiteljevoj argumentaciji prema kojoj je Odbor nametnuo prestrogi standard dokazivanja, valja istaknuti da se iz Uredbe br. 141/2000 ne može izvesti nikakva opća pretpostavka o postojanju ili nepostojanju značajne dobrobiti za lijek, s obzirom na to da Odbor u trenutku OSP‑a provodi cjelovitu novu ocjenu kriterija za uvrštenje u činjeničnoj situaciji različitoj od one koja je dovela do dodjele prvotnog uvrštenja, uzimajući u obzir elemente koji su nastali nakon izdavanja potonjeg uvrštenja, među kojima su i novi znanstveni i medicinski podaci koji se odnose na klinička ispitivanja i ispitivanja nakon prvotnog uvrštenja. Stoga se zahtjevi u području izvođenja dokaza, uključujući i standard dokazivanja, ne razlikuju s obzirom na vrstu preporuke koju je donio Odbor u području zadržavanja uvrštenja lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti.
325
Iako je Opći sud presudio da je kriterij na temelju kojeg se može zaključiti da postoji značajna dobrobit „strog” i da ga treba „pozitivno utvrditi”, i to na temelju „uvjerljivih podataka koji dokazuju značajnu dobrobit u trenutku odobrenja za stavljanje lijeka u promet” ili „dostatnih podataka za utvrđivanje značajne dobrobiti” ili pak „dokaza i konkretnih i potkrijepljenih dokaza da je lijek od značajne dobrobiti” i da korist koja se od njega očekuje „mora nadilaziti određeni kvantitativni ili kvalitativni prag” (vidjeti sudsku praksu navedenu u točkama 307. i 310. do 312. ove presude), ti izrazi odražavaju bitnu funkciju dokaza, a to je utvrđivanje relevantnih činjenica u dovoljnoj mjeri.
326
U tom okviru, analiza se temelji se na temeljitoj, objektivnoj i proturječnoj usporednoj ocjeni vrlo složenih znanstvenih i tehničkih činjenica koje je iznio sponzor i koji po samoj svojoj prirodi nisu izuzeti od znanstvene nesigurnosti, nego zahtijevaju da Odbor, koji je vezan svojom dužnošću pružanja najboljeg mogućeg znanstvenog mišljenja, zauzme stajalište na temelju svoje ocjene tih elemenata i uvjerljivost zaključaka koji se iz njih izvode u pogledu značajne dobrobiti lijeka, koji se ocjenjuje.
327
Međutim, u ovom slučaju, tužitelj svojom argumentacijom, iznesenom u točkama 192. do 201. tužbe, nije osporavao osnovanost nijedne Odborove ocjene koja se odnosi na dodatne elemente koje je iznio u svojoj detaljnoj argumentaciji s ciljem preispitivanja Odborova mišljenja od 20. prosinca 2021. On stoga ne može kritizirati Odborovo konačno stajalište zato što je taj odbor na njega primijenio prestrogi standard dokazivanja ili je zasebno ocijenio navedene elemente kao dokaze o postojanju značajne dobrobiti Nexviadymea, a da nije proveo sveobuhvatnije ispitivanje. U svakom slučaju, tužitelj ni na koji način ne objašnjava kako bi sveobuhvatnije ispitivanje tih elemenata moglo dokazati postojanje značajne dobrobiti, dok je Odbor, slijedeći strukturu tužiteljeve detaljne argumentacije, utvrdio da se ne može smatrati da nijedan od njih, pojedinačno ili zajedno i u cijelosti, pruža uvjerljive podatke za utvrđivanje postojanja značajne dobrobiti. Iz toga slijedi da prigovor koji se sastoji od osporavanja pobijane odluke zbog pretjerano stroge primjene kriterija na temelju kojih se može utvrditi postojanje značajne dobrobiti treba odbiti kao neosnovan. Zbog istih razloga tužitelj nije dokazao da su Odborove ocjene zahvaćene očitom pogreškom u ocjeni. Isto tako, treba odbiti prigovor koji se temelji na tome da Odbor nije ispitao sve aspekte koje je trebalo uzeti u obzir i da je počinio očitu pogrešku u ocjeni.
328
Naposljetku, u dijelu u kojem tužitelj tvrdi da navodne pogreške CHMP‑a u pogledu ocjene statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa zahvaćaju Odborovu ocjenu, dovoljno je utvrditi da iz ispitivanja prvog i trećeg dijela prvog tužbenog razloga ne proizlazi nikakva pogreška koja se tiče prava ili očita pogreška u ocjeni.
329
Isto tako, iz interakcije između tajništva EMA‑e i Odbora u pogledu usklađenosti njegova mišljenja sa CHMP‑ovim mišljenjem, odnosno odlomka u tablici MLT‑a koji navodi tužitelj, ne može se zaključiti da je „[t]ijekom svoje ocjene Odbor obaviješten (nakon regulatornog i pravnog mišljenja) da se ne preporuča odstupanje od znanstvene ocjene CHMP‑a” i prema kojem je „Odbor donio negativno mišljenje na temelju sličnom onomu zaključka CHMP‑a”.
330
Naime, kao što je to navedeno u točki 238. ove presude, u skladu s člankom 56. stavkom 1. točkom (f) Uredbe br. 726/2004, tajništvo EMA‑e odgovorno je za pružanje tehničke, znanstvene i upravne podrške odborima te agencije i osiguravanje koordinacije njihova rada.
331
Usto, članak 15. stavak 1. treća, osma i deseta alineja Poslovnika Odbora, u verzijama koje se primjenjuju od datuma podnošenja zahtjeva za OSP za Nexviadyme do dana donošenja Odborova konačnog mišljenja i njegova konačnog stajališta o zadržavanju uvrštenja navedenog lijeka u skupinu lijekova za rijetke bolesti, koje je Komisija podnijela u odgovoru na mjeru upravljanja postupkom, potvrđuje da podršku koju tajništvo EMA‑e pruža Odboru obuhvaća pravnu i regulatornu pomoć te da tajništvo EMA‑e također ima zadaću osigurati znanstvenu i regulatornu dosljednost njegovih mišljenja i preporuka te razmjenu svih relevantnih informacija između Odbora i CHMP‑a.
332
S obzirom na sva prethodna razmatranja, valja odbiti treći tužbeni razlog i stoga odbiti tužbu u cijelosti.
Troškovi
333
Sukladno članku 134. stavku 1. Poslovnika Suda, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove. Budući da tužitelj nije uspio u postupku, valja mu naložiti snošenje troškova, sukladno Komisijinu zahtjevu.
334
Sukladno odredbama članka 138. stavka 1. Poslovnika, države članice i institucije koje su intervenirale u postupak snose vlastite troškove. U skladu s člankom 1. stavkom 2. točkom (g) Poslovnika, izraz „institucije” znači institucije Unije iz članka 13. stavka 1. UEU‑a i tijela, uredi i agencije uspostavljeni Ugovorima ili aktom donesenim radi njihove provedbe, a koji mogu biti stranke pred Općim sudom. Iz toga slijedi da će EMA snositi vlastite troškove.
335
Eucope će snositi vlastite troškove na temelju članka 138. stavka 3. Poslovnika.
Slijedom navedenoga,
OPĆI SUD (peto prošireno vijeće)
proglašava i presuđuje:
1.
Tužba se odbija.
2.
Sanofi BV snosit će, osim vlastitih troškova, i troškove Europske komisije.
3.
Europska agencija za lijekove (EMA) i European Confederation of Pharmaceutical Entrepreneurs (Eucope) snosit će vlastite troškove.
Svenningsen
Mac Eochaidh
Laitenberger
Martín y Pérez de Nanclares
Stancu
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 24. rujna 2025.
Potpisi
Sadržaj
Pravni okvir
Pojmovi biološkog lijeka i djelatne tvari
Postupak ispitivanja zahtjevâ za odobrenje za stavljanje u promet
Pojmovi „razdoblje zakonske zaštite podataka” i „razdoblje zakonske zaštite stavljanja u promet”
Pojmovi „globalno odobrenje” i „proširenje OSP‑a”
Dokument Komisije naslovljen „Obavijest podnositeljima zahtjeva, svezak 2.A, Postupci izdavanja odobrenja za stavljanje u promet, poglavlje 1., Odobrenje za stavljanje u promet”
Uvrštenje lijekova u „lijekove za rijetke bolesti” i postupak ispitivanja zahtjeva za OSP za te lijekove
Okolnosti spora
Razvoj lijeka Nexviadyme – avalglukozidaza alfa
Zahtjev za OSP
Preispitivanje zahtjeva za status NDT‑a
Uvrštenje u skupinu lijekova za rijetke bolesti
Preispitivanje mišljenja Odbora od 20. prosinca 2021.
Pobijana odluka
Događaji koji su uslijedili nakon donošenja pobijane odluke
Zahtjevi stranaka
O pravu
Uvodna razmatranja o prirodi i dosegu sudskog nadzora
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 10. stavka 1. Direktive 2001/83, članka 14. stavka 11. Uredbe br. 726/2004, očitoj pogrešci u ocjeni i nedostatnom obrazloženju
Drugi dio i drugi prigovor trećeg dijela prvog tužbenog razloga, koji se temelje na nedostatnosti obrazloženja u pogledu neispunjenja uvjeta utvrđenih u prvoj i trećoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
Prvi dio prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogreškama u utvrđenju neispunjenja uvjeta utvrđenih u prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
– Prvi prigovor prvog dijela prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogrešci u pravnoj referentnoj točki relevantnoj za ocjenu statusa NDT‑a avalglukozidaze alfa
– Drugi prigovor prvog dijela prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogreškama u primjeni prve alineje Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
Treći dio prvog tužbenog razloga, koji se temelji na pogreškama u utvrđenju neispunjenja uvjeta utvrđenih u prvoj alineji Priloga I. Obavijesti podnositeljima zahtjeva
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi načela dobre uprave, kako je utvrđeno u članku 41. Povelje
Prvi dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na povredi zahtjeva objektivne nepristranosti
Drugi dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na tome da je CHMP upotrijebio dokument kojemu tužitelju nije imao odobren pristup
Treći dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na nedostavljanju tužitelju preporuka koje je EMA dostavila CHMP‑ovoj izvjestiteljici i suizvjestitelju
Četvrti dio drugog tužbenog razloga, koji se temelji na neobavještavanju tužitelja o ulozi i radu radne skupine za biološke lijekove
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 5. stavka 12. točke (b) Uredbe br. 141/2000, očitoj pogrešci u ocjeni i nedostatnom obrazloženju
Troškovi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski