Vispārējās tiesas 2019. gada 14. februāra rīkojums – Brunke/Komisija
(Lieta T-258/18) 1
(Prasība sakarā ar bezdarbību – Termiņš prasības celšanai – Termiņa sākums – Uzaicinājuma rīkoties neesamība – Otrais uzaicinājums rīkoties – Acīmredzama nepieņemamība – Deklaratīva rakstura prasība – Pieteikums par rīkojumu izdošanu – Acīmredzama kompetences neesamība)
Tiesvedības valoda – vācu
Lietas dalībnieki
Prasītājs: Lothar Brunke (Berlīne, Vācija) (pārstāvis: A. Schniebel, advokāts)
Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: G. Braun un H. Støvlbæk)
Priekšmets
Primāri prasība, ar ko ir lūgts “konstatēt” Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV 2005, L 255, 22. lpp.) “diskriminējošo iedarbību”, un, pakārtoti, pirmkārt, prasība, ar ko būtībā ir lūgta rīkojumu izdošana attiecībā uz Komisiju, un, otrkārt, prasība, kas ir pamatota ar LESD 265. pantu un ar ko ir lūgts konstatēt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies reaģēt uz prasītāja 2017. gada 6. jūnija un 27. decembra vēstulēm.
Rezolutīvā daļa
Prasību lietā noraidīt daļēji tāpēc, ka tās izskatīšana acīmredzami nav Vispārējās tiesas kompetencē, un daļēji tāpēc, ka tā ir acīmredzami nepieņemama.
Vairs nav jālemj par Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Parlamenta pieteikumiem par iestāšanos lietā.
Lothar Brunke sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.
Padome savus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā radušos tiesāšanās izdevumus sedz pati.
Parlaments savus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā radušos tiesāšanās izdevumus sedz pats.
____________
1     OV C 276, 6.8.2018.