Predmet C-530/16
Europska komisija
protiv
Republike Poljske
„Povreda obveze države članice – Sigurnost željeznica – Direktiva 2004/49/EZ – Nedonošenje odredbi koje su nužne kako bi se osigurala nezavisnost istražnog tijela”
Sažetak – Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. lipnja 2018.
1.        Tužba zbog povrede obveze – Akt kojim se pokreće postupak – Navođenje prigovora i tužbenih razloga – Formalni zahtjevi – Obveza podnošenja dosljednog i detaljnog prikaza prigovora
(čl. 258. UFEU-a; Statut Suda, čl. 21. st. 1.; Poslovnik Suda, čl. 120. (c))
2.        Tužba zbog povrede obveze – Predmet spora – Određivanje tijekom predsudskog postupka – Drukčije sročeni prigovori bez izmjene ili proširenja predmeta spora – Dopuštenost
(čl. 258. UFEU-a)
3.        Promet – Željeznički prijevoz – Sigurnost željeznica Zajednice – Direktiva 2004/49 – Istraživanje nesreća i poremećaja – Istražno tijelo – Obveza neovisnosti – Nepostojanje ili nedovoljnost pravnog okvira – Povreda obveze
(Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/49, čl. 21. st. 1.)
4.        Promet – Željeznički prijevoz – Sigurnost željeznica Zajednice – Direktiva 2004/49 – Istraživanje nesreća i poremećaja – Istražno tijelo – Obveza neovisnosti – Nacionalni propis na temelju kojeg je tijelu koje nadzire upravitelje infrastrukture i željezničke prijevoznike dopušteno da imenuje i razrješuje dužnosti članove tijela – Nedopuštenost
(Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/49, čl. 21. st. 1.)
5.        Promet – Željeznički prijevoz – Sigurnost željeznica Zajednice – Direktiva 2004/49 – Istraživanje nesreća i poremećaja – Istražno tijelo – Obveza neovisnosti – Priključenje tijela ministarstvu prometa – Dopuštenost
(Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/49, čl. 21. st. 1.)
6.        Promet – Željeznički prijevoz – Sigurnost željeznica Zajednice – Direktiva 2004/49 – Istraživanje nesreća i poremećaja – Istražno tijelo – Obveza neovisnosti – Granice – Osoblje i proračun tijela
(Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/49, čl. 21. st. 1.)
7.        Promet – Željeznički prijevoz – Sigurnost željeznica Zajednice – Direktiva 2004/49 – Istraživanje nesreća i poremećaja – Istražno tijelo – Obveza neovisnosti – Nacionalni propis na temelju kojeg je tijelu koje nadzire upravitelje infrastrukture i željezničke prijevoznike dopušteno spriječiti objavu odluka istražnog tijela – Nedopuštenost
(Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2004/49, čl. 21. st. 1.)
1.      Vidjeti tekst odluke.
(t. 28.)
2.      Vidjeti tekst odluke.
(t. 30.)
3.      Komisija ima pravo pred Sudom pokrenuti postupak zbog povrede obveze osporavajući nezavisnost istražnog tijela iz članka 21. Direktive 2004/49 a da se pritom ne mora pozvati na konkretnu situaciju u kojoj bi doista moglo doći do narušavanja te nezavisnosti. Naime, države članice dužne su zajamčiti nezavisnost istražnog tijela donošenjem niza pravila kojima se tom tijelu osigurava sposobnost da svoje zadaće obavlja ne izlažući se pritom opasnosti da će biti podvrgnuto nalozima ili utjecaju, među ostalim, upravitelja infrastrukture ili željezničkog prijevoznika. Nepostojanjem ili nedovoljnošću takvog pravnog okvira samom po sebi može se dokazati povreda članka 21. stavka 1. Direktive 2004/49.
(t. 32.)
4.      Kad je riječ o javnim tijelima, izrazom nezavisnost obično se označava status kojim se predmetnom tijelu jamči da potpuno slobodno djeluje u odnosu na tijela prema kojima njegova nezavisnost mora biti zajamčena, bez ikakvih uputa i pritiska.
S tim u vezi, kad je riječ o nezavisnosti istražnog tijela iz članka 21. Direktive 2004/49 o sigurnosti željeznica Zajednice, iako nijednom odredbom navedene direktive ministru prometa nije zabranjeno imenovanje i razrješenje svih članova istražnog tijela, članku 21. stavku 1. te direktive – time što zahtijeva da to tijelo bude organizacijski nezavisno u odnosu na bilo kojeg upravitelja infrastrukture i bilo kojeg željezničkog prijevoznika – protivi se to da tijelo koje nadzire upravitelja infrastrukture i željezničkog prijevoznika može imenovati i razriješiti dužnosti sve članove istražnog tijela ako ta ovlast nije strogo uređena zakonom, tako da je to tijelo dužno donositi odluke na temelju objektivnih, jasno i iscrpno navedenih i provjerljivih kriterija.
Konkretnije, s obzirom na to da ministar prometa nadzire željezničke prijevoznike i upravitelje infrastrukture, činjenica da raspolaže širokom diskrecijskom ovlašću prilikom imenovanja osoba koje kao ad hoc članovi mogu sudjelovati u istraživanjima željezničkih nesreća i poremećaja kao i prilikom sprečavanja drugih osoba da u tome sudjeluju, nije spojiva sa zahtjevom organizacijske nezavisnosti tog tijela.
(t. 67., 86., 93.)
5.      Kad je riječ o nezavisnosti istražnog tijela iz članka 21. Direktive 2004/49 o sigurnosti željeznica Zajednice, tom direktivom samom po sebi nije zabranjeno priključenje tog tijela ministarstvu prometa.
(t. 76.)
6.      Zahtjev organizacijske nezavisnosti propisan za istražno tijelo iz članka 21. Direktive 2004/49 o sigurnosti željeznica Zajednice ne ide tako daleko da isključuje mogućnost da službe i osoblje ministarstva prometa budu na raspolaganju tom tijelu. Međutim, potrebno je da pristup tog tijela takvim resursima bude zajamčen jasnim pravilima koja ne može izmijeniti samo ministar prometa. Jednako tako, navedeni zahtjev ne nalaže da to tijelo ima vlastitu proračunsku stavku. Države članice tako mogu predvidjeti da s gledišta proračunskog prava to tijelo djeluje u sklopu konkretnog odjela ministarstva, pod uvjetom da je zajamčen nezavisan pristup tog tijela financijskim sredstvima koja mu trebaju biti osigurana za obavljanje njegovih zadaća.
(t. 99., 100.)
7.      Budući da je objavljivanje odluka istražnog tijela iz članka 21. Direktive 2004/49 o sigurnosti željeznica Zajednice jedan od ključnih ciljeva postupka istraživanja koji se provodi o nesrećama i željezničkim poremećajima, nespojivo je s nezavisnošću u donošenju odluka, koja se zahtijeva od istražnog tijela u odnosu na upravitelja željezničke infrastrukture i željezničkog prijevoznika, da tijelo koje nadzire ta dva tijela može spriječiti službenu objavu izvješća kojima bi se moglo postaviti pitanje odgovornosti tih tijela za predmetnu željezničku nesreću ili poremećaj.
(t. 109.)