62024CJ0563
PRESUDA SUDA (sedmo vijeće)
13. studenoga 2025. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Definicija, opisivanje, prezentiranje, označivanje i zaštita jakih alkoholnih pića – Uredba (EU) 2019/787 – Članak 10. stavak 7. – Zabrana upotrebe pravnih naziva za svako piće koje ne ispunjava zahtjeve odgovarajućih kategorija – Džin – Naziv pića ‚bezalkoholni gin’ – Članak 12. stavak 1. – Aluzije – Valjanost članka 10. stavka 7. – Članak 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Sloboda poduzetništva – Načelo proporcionalnosti”
U predmetu C‑563/24,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Landgericht Potsdam (Zemaljski sud u Potsdamu, Njemačka), odlukom od 6. kolovoza 2024., koju je Sud zaprimio 20. kolovoza 2024., u postupku
Verband Sozialer Wettbewerb eV
protiv
PB Vi Goods GmbH,
SUD (sedmo vijeće),
u sastavu: F. Schalin (izvjestitelj), predsjednik vijeća, M. Gavalec i Z. Csehi, suci,
nezavisni odvjetnik: M. Szpunar,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–
za Verband Sozialer Wettbewerb, D. Marquardt, Rechtsanwalt,
–
za njemačku vladu, J. Möller i P.-L. Krüger, u svojstvu agenata, uz asistenciju C. Eggersa, Rechtsanwalt,
–
za vladu Helenske Republike, Z. Chatzipavlou i M. Tassopoulou, u svojstvu agenata,
–
za francusku vladu, P. Chansou i B. Travard, u svojstvu agenata,
–
za talijansku vladu, S. Fiorentino, M. Maugeri i P. Passolunghi, u svojstvu agenata,
–
za Europski parlament, G. C. Bartram i W. D. Kuzmienko, u svojstvu agenata,
–
za Vijeće Europske unije, M. Alver, N. Brzezinski i L. Hamtcheva, u svojstvu agenata,
–
za Europsku komisiju, B. Rechena i M. Zerwes, u svojstvu agenata,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez mišljenja,
donosi sljedeću
Presudu
1
Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 10. stavka 7. i članka 12. stavka 1. Uredbe (EU) 2019/787 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. o definiranju, opisivanju, prezentiranju i označivanju jakih alkoholnih pića, upotrebi naziva jakih alkoholnih pića u prezentiranju i označivanju drugih prehrambenih proizvoda, zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla za jaka alkoholna pića, upotrebi etilnog alkohola i destilata poljoprivrednog podrijetla u alkoholnim pićima te stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 110/2008 (SL 2019., L 130, str. 1. te ispravci SL 2019., L 316I, str. 3. i SL 2021., L 178, str. 4.), kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2021/1096 od 21. travnja 2021. (SL 2021., L 238, str. 1.) (u daljnjem tekstu: Uredba 2019/787), kao i valjanost članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787 s obzirom na članak 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja).
2
Zahtjev je upućen u okviru spora između udruge Verband Sozialer Wettbewerb eV (u daljnjem tekstu: VSW) i društva PB Vi Goods GmbH (u daljnjem tekstu: PB) u vezi s PB‑ovim stavljanjem na tržište i promidžbom pića pod nazivom „Virgin Gin Alkoholfrei”.
Pravni okvir
3
U skladu s uvodnim izjavama 2., 3. i 10. Uredbe 2019/787:
„(2)
Pravila koja se primjenjuju na sektor jakih alkoholnih pića trebala bi pridonijeti postizanju visoke razine zaštite potrošača, uklanjanju asimetrije informacija, sprečavanju zavaravajućih praksi te ostvarivanju transparentnosti tržišta i poštenog tržišnog natjecanja. Njima treba štititi ugled koji jaka alkoholna pića Unije postižu na tržištu Unije i na svjetskom tržištu, vodeći i dalje računa o tradicionalnim praksama koje se upotrebljavaju u proizvodnji jakih alkoholnih pića te povećanoj potrebi zaštite i informiranja potrošača. […]
(3)
Jaka alkoholna pića važno su područje plasmana za poljoprivredni sektor Unije i proizvodnja jakih alkoholnih pića čvrsto je povezana s tim sektorom. Ta povezanost određuje kvalitetu, sigurnost i ugled jakih alkoholnih pića proizvedenih u Uniji. […]
(10)
Trebalo bi utvrditi pravila o pravnim nazivima koji će se koristiti za jaka alkoholna pića koja se stavljaju na tržište Unije, kako bi se osiguralo da se takvi pravni nazivi koriste na ujednačen način u čitavoj Uniji i kako bi [se osigurala] transparentnost informacija [koje se pružaju potrošačima].”
4
Člankom 10. stavkom 7. prvim podstavkom te uredbe određuje se:
„Ne dovodeći u pitanje članke 11. i 12. te članak 13. stavke 2., 3. i 4. zabranjena je upotreba pravnih naziva iz stavka 2. ovog članka ili oznaka zemljopisnog podrijetla pri opisivanju, prezentiranju ili označivanju bilo kojeg pića koje ne ispunjava zahtjeve utvrđene za odgovarajuću kategoriju iz Priloga I. ili za odgovarajuću oznaku zemljopisnog podrijetla. Ta se zabrana primjenjuje i kada se ti pravni nazivi ili oznake zemljopisnog podrijetla upotrebljavaju zajedno s riječima ili izrazima kao što su ‚poput’, ‚vrsta’, ‚u stilu’, ‚proizveden’, ‚aroma’ ili ostalim sličnim izrazima.”
5
Člankom 12. stavkom 1. navedene uredbe predviđa se:
„U prezentiranju i označivanju prehrambenog proizvoda koji nije alkoholno piće, aluzija na pravne nazive navedene u jednoj ili više kategorija jakih alkoholnih pića iz Priloga I. ili jednoj ili više oznaka zemljopisnog podrijetla za jaka alkoholna pića dopušta se pod uvjetom da alkohol koji se upotrebljava u proizvodnji tog prehrambenog proizvoda potječe isključivo od jakog alkoholnog pića ili jakih alkoholnih pića koja se navode u aluziji, osim s obzirom na alkohol koji smije biti prisutan u aromama, bojilima ili drugim odobrenim sastojcima koji se upotrebljavaju za proizvodnju tog prehrambenog proizvoda.”
6
Prilog I. toj uredbi naslovljen je „Kategorije jakih alkoholnih pića”. Njegova točka 20., naslovljena „Gin”, glasi kako slijedi:
„(a)
Gin je jako alkoholno piće aromatizirano borovicom, proizvedeno aromatiziranjem etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla bobicama borovice (Juniperus communis L.).
(b)
Alkoholna jakost proizvoda gin iznosi najmanje 37,5 %.
(c)
Za proizvodnju proizvoda gin upotrebljavaju se samo aromatične tvari ili aromatični pripravci tako da prevladavajući okus bude okus borovice.
(d)
Izraz ‚gin’ može se dopuniti izrazom ‚dry’ ako ne sadržava dodana sladila iznad 0,1 grama sladila po litri konačnog proizvoda, izraženog kao invertni šećer.”
Glavni postupak i prethodna pitanja
7
VSW je njemačka udruga čija je zadaća, među ostalim, borba protiv nepoštenog tržišnog natjecanja. PB je društvo koje, među ostalim, nudi na prodaju i promiče bezalkoholno piće pod nazivom „Virgin Gin Alkoholfrei” (bezalkoholni Virgin Gin).
8
VSW je, smatrajući da PB oglašavanjem toga pića povređuje odredbe Uredbe 2019/787, podnio 31. listopada 2023. protiv toga društva tužbu za prestanak prodaje navedenog pića pred Landgerichtom Potsdam (Zemaljski sud u Potsdamu, Njemačka), koji je sud koji je uputio zahtjev. U tom smislu navodi da, u skladu s točkom 20. Priloga I. Uredbi 2019/787, džin treba biti proizveden aromatiziranjem etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla bobicama borovice i njegova volumna alkoholna jakost treba iznositi najmanje 37,5 %. S obzirom na to da navedeni zahtjevi nisu ispunjeni, VSW smatra da PB treba prestati nuditi na prodaju predmetno piće pod nazivom „gin”.
9
PB, naprotiv, tvrdi da se oglašavanjem tog pića ne povređuju odredbe Uredbe 2019/787 jer je svakom potrošaču očito da ono ne sadržava alkohol.
10
U tom kontekstu, sud koji je uputio zahtjev navodi da ima dvojbe u pogledu valjanosti članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787 zbog moguće povrede slobode poduzetništva zajamčene člankom 16. Povelje. Naime, zabrana prezentiranja i označivanja bezalkoholnog pića kao „bezalkoholni gin” je neproporcionalna jer se čini da ne slijedi legitiman cilj. Taj sud smatra da naznaka „bezalkoholni” otklanja opasnost dovođenja potrošača u zabludu. Zabrana je također neproporcionalna jer, u skladu s Uredbom 2019/787, piće ne bi bilo moguće označiti primjerice kao „okus gina”, što znači da se proizvod ne bi mogao opisati na potrošaču razumljiv način. Osim toga, takva situacija daje konkurentsku prednost proizvođačima koji istodobno distribuiraju bezalkoholna pića i džin, u odnosu na proizvođače koji nude samo bezalkoholna pića, čiji se proizvodi stoga ne bi dovodili u vezu s džinom.
11
Ako Sud ne utvrdi nevaljanost članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787, sud koji je uputio zahtjev želi znati mogu li se odredbe te uredbe tumačiti tako da ne zabranjuju prezentiranje ili označivanje bezalkoholnih pića kao „bezalkoholni gin”. Međutim, smatra da te odredbe nedvosmisleno odražavaju volju zakonodavca Unije da uvede zabranu.
12
U tim je okolnostima Landgericht Potsdam (Zemaljski sud u Potsdamu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Je li članak 10. stavak 7. [Uredbe 2019/787] nevaljan zbog povrede članka 16. [Povelje] u dijelu u kojem se njime zabranjuje prezentiranje ili označivanje bezalkoholnih pića kao ‚bezalkoholni gin’?
2.
Podredno: treba li članak 10. stavak 7. ili članak 12. stavak 1. [Uredbe 2019/787] tumačiti na način da, u skladu s tim odredbama, prezentiranje ili označivanje bezalkoholnog pića kao ‚bezalkoholni gin’ nije zabranjeno samo zato što to piće ne doseže najmanju volumnu alkoholnu jakost potrebnu za naziv ‚gin’ i nije proizvedeno aromatiziranjem etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla (nego vode) bobicama borovice?”
O prethodnim pitanjima
Dopuštenost
13
Talijanska vlada ističe nedopuštenost postavljenih pitanja. Što se tiče prvog pitanja, sud koji je uputio zahtjev nije pružio dovoljno elemenata na temelju kojih bi Sud mogao ocijeniti valjanost članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787. U pogledu drugog pitanja, sud koji je uputio zahtjev nije iznio razloge koji su ga naveli na to da se zapita o tumačenju predmetnih odredaba prava Unije. Naprotiv, smatrao je da te odredbe jasno predviđaju zabranu prezentiranja i označivanja bezalkoholnih pića kao „bezalkoholni gin”.
14
U tom pogledu valja utvrditi da je sud koji je uputio zahtjev dovoljno jasno izložio okvir glavnog postupka i razloge zbog kojih smatra da je, radi donošenja presude, potrebno tumačenje predmetnih odredaba prava Unije.
15
Osim toga, valja podsjetiti na to da je Sud već utvrdio da navodna jasnoća odgovora na postavljena pitanja ni na koji način ne priječi nacionalnom sudu da postavi Sudu prethodna pitanja, niti ima za učinak to da se Sud proglasi nenadležnim za odlučivanje o takvim pitanjima (presuda od 21. prosinca 2011., Evroetil, C‑503/10, EU:C:2011:872, t. 36.).
16
Iz toga slijedi da su dva postavljena pitanja dopuštena.
Meritum
17
S obzirom na to da se prvo pitanje, koje se odnosi na valjanost članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787, postavlja samo ako se ta odredba tumači na način da se njome zabranjuje prezentiranje i označivanje bezalkoholnih pića kao „bezalkoholni gin”, valja najprije ispitati drugo prethodno pitanje.
Drugo pitanje
18
Tim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 10. stavak 7. i članak 12. stavak 1. Uredbe 2019/787 tumačiti na način da se njima zabranjuje upotreba naziva „bezalkoholni gin” u prezentiranju i označivanju bezalkoholnog pića zato što to piće ne ispunjava zahtjeve predviđene u točki 20. podtočkama (a) i (b) Priloga I. toj uredbi za kategoriju jakih alkoholnih pića koja odgovaraju nazivu „gin”.
19
Iz članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787 proizlazi da je zabranjeno upotrebljavati pravne nazive, među ostalim naziv „gin”, prilikom prezentiranja i označivanja bilo kojeg pića koje ne ispunjava zahtjeve odgovarajuće kategorije pića iz Priloga I. toj uredbi. Osim toga, ta se zabrana primjenjuje u slučaju kada su pravni nazivi povezani s riječima ili izrazima, kao što su „poput”, „vrsta”, „u stilu”, „proizveden”, „aroma” ili ostalim sličnim izrazima.
20
U skladu s točkom 20. podtočkama (a) i (b) Priloga I. Uredbi 2019/787, džin se proizvodi aromatiziranjem etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla bobicama borovice, a njegova volumna alkoholna jakost treba iznositi najmanje 37,5 %.
21
Članak 10. stavak 7. Uredbe 2019/787 primjenjuje se, u skladu s njegovim tekstom, ne dovodeći u pitanje određene odredbe Uredbe 2019/787, kojima se uređuje upotreba pravnog naziva u složenom pojmu, aluzije na takav naziv, njegovo navođenje na popisu sastojaka kao i jaka alkoholna pića koja se smatraju mješavinama ili kupažama. Te odredbe nisu relevantne u okviru glavnog predmeta jer se primjenjuju samo na proizvode koji sadržavaju alkohol.
22
Kad je riječ o članku 12. stavku 1. Uredbe 2019/787 na koji se u svojem drugom pitanju poziva sud koji je uputio zahtjev, valja utvrditi da ta odredba nije relevantna za odgovor na to pitanje. Naime, navedena odredba primjenjuje se samo na prehrambene proizvode proizvedene upotrebom alkohola. Stoga se ne može primijeniti u okviru glavnog postupka.
23
Valja utvrditi da iz samog teksta članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787 jasno proizlazi da je, već zbog same činjenice da to piće ne sadržava alkohol, zabranjeno prezentirati i označivati piće poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku kao „bezalkoholni gin”. Ono se dakle ne proizvodi aromatizacijom etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla, što je u suprotnosti s jednim od zahtjeva za upotrebu pravnog naziva „gin” na koji upućuje članak 10. stavak 7. i koji su predviđeni u točki 20. Priloga I. toj uredbi.
24
Osim toga, iz navedenog članka 10. stavka 7. proizlazi da činjenica da je uz pravni naziv „gin” priložena oznaka „bezalkoholni” nije važna s obzirom na to da zabrana vrijedi i u slučaju upotrebe izraza kojima se naznačuje da se određeno piće ne smije zamijeniti s jakim alkoholnim pićem koje nosi taj naziv.
25
U tim okolnostima, na drugo pitanje valja odgovoriti tako da članak 10. stavak 7. Uredbe 2019/787 treba tumačiti na način da se njime zabranjuje upotreba naziva „bezalkoholni gin” u prezentiranju i označivanju bezalkoholnog pića jer to piće ne ispunjava zahtjeve predviđene u točki 20. podtočkama (a) i (b) Priloga I. toj uredbi za kategoriju jakih alkoholnih pića koja odgovaraju pravnom nazivu „gin”.
Prvo pitanje
26
Svojim prvim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita je li članak 10. stavak 7. Uredbe 2019/787 valjan s obzirom na slobodu poduzetništva zajamčenu člankom 16. Povelje u dijelu u kojem zabranjuje predstavljanje i označivanje bezalkoholnog pića kao „bezalkoholni gin”.
27
Pravo na slobodu poduzetništva obuhvaća, među ostalim, pravo svakog poduzetnika da se u granicama odgovornosti koju snosi za vlastite radnje slobodno koristi gospodarskim, tehničkim i financijskim resursima kojima raspolaže. Osim toga, to pravo obuhvaća slobodu provođenja gospodarske ili komercijalne aktivnosti, slobodu ugovaranja i slobodno tržišno natjecanje (vidjeti u tom smislu presudu od 30. lipnja 2016., Lidl, C‑134/15, EU:C:2016:498, t. 27. i 28. i navedenu sudsku praksu).
28
Valja podsjetiti na to da u skladu s člankom 52. stavkom 1. Povelje svako ograničenje pri ostvarivanju njome priznatih prava i sloboda mora biti predviđeno zakonom i mora poštovati bit tih prava i sloboda. Podložno načelu proporcionalnosti, ograničenja su moguća samo ako su nužna i ako zaista odgovaraju ciljevima od općeg interesa koje priznaje Unija ili potrebi zaštite prava i sloboda drugih osoba.
29
Prema sudskoj praksi Suda, slobodno obavljanje profesionalne djelatnosti nije apsolutno pravo, nego se mora sagledavati u odnosu na njegovu ulogu u društvu. Stoga se ostvarivanje slobode poduzetništva može ograničiti, pod uvjetom da ta ograničenja stvarno odgovaraju ciljevima od općeg interesa koje Unija slijedi i da, s obzirom na cilj koji se nastoji postići, ne predstavljaju neproporcionalno i neprihvatljivo uplitanje koje bi povrijedilo samu bit tog prava (vidjeti u tom smislu presudu od 6. rujna 2012., Deutsches Weintor, C‑544/10, EU:C:2012:526, t. 54. i navedenu sudsku praksu).
30
Osim toga, s obzirom na široku diskrecijsku ovlast zakonodavca Unije u području zajedničke poljoprivredne politike koja podrazumijeva složene ocjene, samo očita neprikladnost mjere donesene u tom području, u odnosu na cilj koji nadležna institucija namjerava ostvariti, može dovesti u pitanje njezinu zakonitost (vidjeti u tom smislu presude od 14. lipnja 2017., TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, t. 46. i od 2. rujna 2021., Irish Ferries, C‑570/19, EU:C:2021:664, t. 151.).
31
Najprije valja utvrditi da je zabrana upotrebe pravnih naziva za svako piće koje ne ispunjava zahtjeve odgovarajućih kategorija predviđena zakonom u smislu članka 52. stavka 1. Povelje, s obzirom na to da je navedena u članku 10. stavku 7. Uredbe 2019/787.
32
Nadalje, valja istaknuti da se ta zabrana odnosi isključivo na upotrebu pravnih naziva jakih alkoholnih pića bez ometanja proizvodnje ili, općenito, distribucije pića koja ne ispunjavaju zahtjeve predviđene tom uredbom. Stoga ona ne ugrožava samu bit slobode poduzetništva (vidjeti u tom smislu presude od 13. prosinca 1994., SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, t. 24. i od 6. rujna 2012., Deutsches Weintor, C‑544/10, EU:C:2012:526, t. 56. do 58.). Stoga valja zaključiti da predmetna zabrana poštuje bit slobode poduzetništva.
33
Naposljetku, u pogledu poštovanja načela proporcionalnosti, iako se sud koji je uputio zahtjev poziva na članak 16. Povelje, valja uzeti u obzir i njezin članak 38., kojim se nastoji osigurati visoka razina zaštite potrošača. Ta je zaštita, nadalje, u uvodnoj izjavi 2. Uredbe 2019/787 navedena kao cilj koji se tom uredbom nastoji postići. Isto tako, prema toj uvodnoj izjavi i uvodnoj izjavi 10. te uredbe, cilj joj je spriječiti zavaravajuće prakse te osigurati transparentnost informacija koje se pružaju potrošačima. Osim toga, iz uvodnih izjava 2. i 3. navedene uredbe proizlazi da su jaka alkoholna pića važno područje plasmana za poljoprivredni sektor Unije i da se tom uredbom nastoji osigurati pošteno tržišno natjecanje i zaštititi ugled tih pića. Ti ciljevi predstavljaju ciljeve od općeg interesa (vidjeti po analogiji presude od 13. prosinca 1994., SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, t. 25.; od 8. svibnja 2014., Assica i Kraft Foods Italia, C‑35/13, EU:C:2014:306, t. 37. i od 30. lipnja 2016., Lidl, C‑134/15, EU:C:2016:498, t. 37.).
34
Što se tiče prikladnosti predmetne zabrane za osiguranje ostvarenja tako postavljenih ciljeva, valja utvrditi da poštovanje definicija pića označenih pravnim nazivima, koja se stavljaju na tržište Unije, jamči potrošačima da ti proizvodi ispunjavaju iste standarde kvalitete te ih štiti od svake vjerojatnosti dovođenja u zabludu u pogledu sastava proizvoda koje namjeravaju kupiti. Osim toga, tom se zabranom jamči da se pod odgovarajućim pravnim nazivom na tržište mogu stavljati samo pića proizvedena na određeni način i koja imaju ista svojstva. Takva mjera onemogućuje proizvođaču pića koje ne ispunjava zahtjeve predviđene Uredbom 2019/787 da se, za vlastiti proizvod, okoristi ugledom koji su stekli proizvođači jakih alkoholnih pića koja nose pravni naziv. Stoga je predmetna zabrana prikladna za postizanje ciljeva koji se nastoje postići Uredbom 2019/787.
35
Kad je riječ o nužnosti predmetne zabrane s obzirom na ciljeve Uredbe 2019/787, valja istaknuti da bi, kada bi se pravnim nazivima mogli priložiti opisni dodaci poput „bezalkoholni”, za označivanje proizvoda koji ne ispunjavaju zahtjeve potrebne za dobivanje takvih naziva, potrošači mogli biti dovedeni u zabludu glede sastava proizvoda koje namjeravaju kupiti (vidjeti u tom smislu presude od 16. prosinca 1999., UDL, C‑101/98, EU:C:1999:615, t. 33. i 34. i od 14. lipnja 2017., TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, t. 47. i 48.). Naime, iako je potrošaču jasno da proizvod označen kao „bezalkoholni gin” ne sadržava alkohol, on bi mogao pogrešno razumjeti druga svojstva tog proizvoda, s obzirom na to da zahtjevi koji se odnose na pravni naziv „gin” sadržavaju i druge elemente osim puke prisutnosti alkohola, odnosno, među ostalim, nužnu proizvodnju aromatizacijom etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla. Osim toga, ugled koji su stekli proizvođači koji ispunjavaju zahtjeve predviđene Uredbom 2019/787 za određeno piće ne bi bio zaštićen, što bi dovelo do rizika od nepoštenog tržišnog natjecanja (vidjeti u tom smislu presude od 13. prosinca 1994., SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, t. 25. i od 14. lipnja 2017., TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, t. 43. do 48.). Stoga zabranu iz članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787 treba smatrati nužnom.
36
Također valja uzeti u obzir činjenicu, navedenu u točki 32. ove presude, da su proizvođači, osim onih koji imaju pravo upotrebljavati pravne nazive jakih alkoholnih pića, samo spriječeni u upotrebi navedenih naziva, ali da im nije uskraćeno pravo stavljanja na tržište svojih proizvoda sve dok poštuju relevantne propise.
37
U tim okolnostima, zabrana upotrebe pravnih naziva za svako piće koje ne ispunjava zahtjeve odgovarajućih kategorija pića, kako su predviđeni Uredbom 2019/787, nije protivna načelu proporcionalnosti.
38
Iz prethodnih razmatranja proizlazi da ispitivanje prvog pitanja nije otkrilo nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787 s obzirom na slobodu poduzetništva zajamčenu člankom 16. Povelje.
Troškovi
39
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (sedmo vijeće) odlučuje:
1.
Članak 10. stavak 7. Uredbe (EU) 2019/787 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. o definiranju, opisivanju, prezentiranju i označivanju jakih alkoholnih pića, upotrebi naziva jakih alkoholnih pića u prezentiranju i označivanju drugih prehrambenih proizvoda, zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla za jaka alkoholna pića, upotrebi etilnog alkohola i destilata poljoprivrednog podrijetla u alkoholnim pićima te stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 110/2008, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2021/1096 od 21. travnja 2021.,
treba tumačiti na način da se:
njime zabranjuje upotreba naziva „bezalkoholni gin” u prezentiranju i označivanju bezalkoholnog pića jer to piće ne ispunjava zahtjeve predviđene u točki 20. podtočkama (a) i (b) Priloga I. toj uredbi za kategoriju jakih alkoholnih pića koja odgovaraju pravnom nazivu „gin”.
2.
Ispitivanje prvog pitanja nije otkrilo nijedan element koji bi mogao utjecati na valjanost članka 10. stavka 7. Uredbe 2019/787, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom 2021/1096, s obzirom na slobodu poduzetništva zajamčenu člankom 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački