A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK VÉGZÉSE
(első tanács)
2009. július 20.
F‑86/07. sz. ügy
Luigi Marcuccio
kontra
az Európai Közösségek Bizottsága
„Közszolgálat – Tisztviselők – Lelki zaklatás – Vizsgálat iránti kérelem – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság – Jogilag nyilvánvalóan megalapozatlan kereset”
Tárgy: Az EK 236. cikk és az EA 152. cikk alapján benyújtott kereset, amelyben L. Marcuccio lényegében azt kéri, hogy a Közszolgálati
Törvényszék semmisítse meg a felperes arra irányuló kérelmét elutasító bizottsági határozatot, hogy vizsgálatot folytassanak
le az őt állítólag abban az időszakban ért lelki zaklatásról, amikor a Bizottság angolai küldöttségére volt beosztva, valamint
kötelezze a Bizottságot a felperes ezen állítólagos lelki zaklatásból eredő kárának megtérítésére.
Határozat: A Közszolgálati Törvényszék a keresete részben mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant, részben mint jogilag nyilvánvalóan megalapozatlant
elutasítja. A Közszolgálati Törvényszék felperest kötelezi a költségek viselésére.
Összefoglaló
1.      Tisztviselők – Kereset – Sérelmet okozó aktus – Előkészítő aktus – A Vizsgálati és fegyelmi hivatal jelentése – Elfogadhatatlanság
(Személyzeti szabályzat, 90. és 91. cikk)
2.      Tisztviselők – Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége – Terjedelem
(Személyzeti szabályzat, 24. cikk)
1.      Ami a tisztviselők által indított kereseteket illeti, a végleges határozat előkészítő aktusai nem okoznak sérelmet, és azokat
csak a megsemmisíthető aktusok ellen benyújtott kereset keretében, járulékos módon lehet megtámadni. Bár egyes, tisztán előkészítő
jellegű intézkedések okozhatnak sérelmet a tisztviselőnek annyiban, amennyiben azok a későbbi, megtámadható aktus tartalmát
befolyásolhatják, ezek az intézkedések nem képezhetik önálló kereset tárgyát, hanem e későbbi aktus ellen irányuló keresetben
kell őket megtámadni.
Mivel a vizsgálati és fegyelmi hivatal jelentése azon végleges határozat előkészítő intézkedésének minősül csupán, amelyet
a kinevezésre jogosult hatóság adott esetben elfogadott volna, az említett jelentés megsemmisítése iránti kérelmeket nyilvánvalóan
elfogadhatatlanként el kell utasítani.
(lásd a 39. és 40. pontot)
Hivatkozás:
a Bíróság 11/64. sz., Weighardt kontra Bizottság ügyben 1965. április 7‑én hozott ítélete (EBHT 1965., 365. o.); 35/67. sz.,
Van Eick kontra Bizottság ügyben 1968. július 11‑én hozott ítélete (EBHT 1968., 481. o.); 346/87. sz., Bossi kontra Bizottság
ügyben 1989. február 14‑én hozott ítéletének (EBHT 1989., 303. o.) 23. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑309/03. sz., Camós Grau kontra Bizottság ügyben 2006. április 6‑án hozott ítéletének (EBHT 2006., II‑1173. o.)
46–58. pontja.
2.      Az őt terhelő segítségnyújtási kötelezettség értelmében a szolgálat rendjével és nyugalmával összeegyeztethetetlen esemény
bekövetkeztekor a tényállás megállapítása és így az ok ismeretében a megfelelő következtetések levonása végett az adminisztráció
köteles a szükséges határozottsággal fellépni, és az ügy körülményei által indokolt gyorsasággal és gondossággal válaszolni.
Ehhez elegendő, hogy az intézményének védelmét igénylő tisztviselő bizonyítékkezdeményt hozzon annak a támadásnak a valódiságáról,
amely őt állítása szerint érte. Ilyen bizonyítékok megléte esetén az intézmény köteles megtenni a megfelelő intézkedéseket,
többek között vizsgálat lefolytatásával, a panasz alapjául szolgáló tényállásnak a panaszossal együttműködésben történő megállapítására.
(lásd a 47. pontot)
Hivatkozás:
a Bíróság 224/87. sz., Koutchoumoff kontra Bizottság ügyben 1989. január 26‑án hozott ítéletének (EBHT 1989., 99. o.) 15.
és 16. pontja;
a Közszolgálati Törvényszék F‑63/06. sz., Mascheroni kontra Bizottság ügyben 2007. október 17‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2007.,
I‑A‑1‑0000. o. és II‑A‑1‑0000. o.) 36. pontja.