61995J0042
DOMSTOLENS DOM
den 19 november 1996 (
*1
)
I mål C-42/95,
angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget, från Bundesgerichtshof, att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan
Siemens AG
och
Henry Nold,
angående tolkningen av rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976, i synnerhet dess artikel 29.1 och 29.4, om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra detta bolags kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (EGT nr L 26, 1977, s. 1),
meddelar
DOMSTOLEN
sammansatt av ordföranden G. C. Rodríguez Iglesias, avdelningsordförandena G. F. Mancini, J. C. Moitinho de Almeida och J. L. Murray samt domarna P. J. G. Kapteyn (referent), C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann och H. Ragnemalm,
generaladvokat: G. Tesauro,
justitiesekreterare: biträdande justitiesekreteraren H. von Holstein,
med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:
—
Siemens AG, genom advokaten Oliver C. Brändel, Karlsruhe-Durlach,
—
Henry Nold, genom advokaten Hans Norbert Götz, Karlsruhe,
—
Italiens regering, genom professor Umberto Leanza, chef för avdelningen för diplomatiska tvister vid utrikesministeriet, i egenskap av ombud, biträdd av Ivo M. Braguglia, avvocato dello Stato,
—
Finlands regering, genom ambassadören Holger Rotkirch, chef för utrikesministeriets rättsavdelning, i egenskap av ombud,
—
Europeiska gemenskapernas kommission, genom juridiska rådgivarna Antonio Caeiro och Jürgen Grunwald, båda i egenskap av ombud,
med hänsyn till förhandlingsrapporten,
efter att muntliga yttranden har avgivits vid sammanträdet den 2 juli 1996 av Siemens AG, Henry Nold och kommissionen,
och efter att den 19 september 1996 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
1
Bundesgerichtshof har genom beslut av den 30 januari 1995, som inkom till domstolen den 23 februari samma år, begärt att domstolen enligt artikel 177 i EG-fördraget skall meddela ett förhandsavgörande angående en fråga avseende tolkningen av rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976, i synnerhet dess artikel 29.1 och 29.4, om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra detta bolags kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (EGT nr L 26, 1977, s. 1, nedan kallat det andra direktivet).
2
Frågan har uppkommit i en tvist mellan Siemens AG (nedan kallat Siemens), bolag bildat enligt tysk rätt, och en av dess aktieägare, Henry Nold, som har yrkat ogiltigförklaring av ett beslut genom vilket Siemens bolagsstämma bemyndigade styrelsen att öka aktiekapitalet genom emission av ordinarie aktier, mot pengar eller apportegendom, upp till ett visst maximibelopp. Ökningen av kapitalet skulle närmare bestämt ha till syfte att erbjuda de anställda aktier och att förvärva andelar i andra bolag. Genom sitt beslut om bemyndigande upphävde bolagsstämman aktieägarnas företrädesrätt.
3
Enligt beslutet om hänskjutande följer det av den tyska bolagsrätten att, vid en ökning av det tecknade aktiekapitalet, som betalas med pengar eller apportegendom, varje aktieägare som begär det har rätt till en del av de nya aktierna i förhållande till sin andel av aktiekapitalet. Denna företrädesrätt till teckning kan inte upphävas av bolagsstämman annat än om styrelsen, som ett bland flera villkor, har lagt fram en skriftlig redogörelse som anger skälen för att upphäva företrädesrätten och grunderna för den föreslagna emissionskursen.
4
Bundesgerichtshof har dessutom utvecklat en omfattande rättspraxis i vilken ett antal tilläggsvillkor har formulerats, som innebär att bolagsstämmans beslut om upphävande av aktieägarnas företrädesrätt skall underställas en innehållsmässig kontroll.
5
Således fastslog Bundesgerichtshof i en dom av den 13 mars 1978 (BGHZ 71, 40) att aktieägarnas företrädesrätt inte kan upphävas annat än om en sådan åtgärd motiveras av objektiva skäl i bolagets intresse, med beaktande av följderna för de uteslutna aktieägarna. Kontrollen av detta krav på objektivt giltiga skäl innebär att bolagets och aktieägarnas respektive intressen skall undersökas, samt att den vidtagna åtgärden skall vara lämplig för det eftersträvade syftet.
6
Dessutom har samma domstol i en dom av den 19 april 1982 (BGHZ 83, 319), som rörde en ökning av aktiekapitalet inom ramen för dess tillåtna maximibelopp, fastslagit att om bolagsstämman i själva beslutet om bemyndigande beslutar att upphäva företrädesrätten skall ovannämnda villkor från och med det datumet offentliggöras och ha en tillräckligt tillförlitlig karaktär för att kunna bedömas av bolagsstämman.
7
I föreliggande fall har Bundesgerichtshof dragit slutsatsen att Siemens bolagsstämmas beslut, genom vilket aktieägarnas företrädesrätt vid en emission av ordinarie aktier som syftar till att förvärva andelar i andra bolag upphävs, inte uppfyller de villkor som har fastställts i denna rättspraxis och att beslutet således skall anses vara olagligt.
8
Den hänskjutande domstolen var emellertid osäker på om dess rättspraxis var förenlig med artikel 29 i det andra direktivet, eftersom det i artikel 29.1 föreskrivs att företrädesrätt skall erbjudas endast vid den ökning av aktiekapitalet som skall betalas med pengar, varför regeln i artikel 29.4 inte skulle avse de ökningar av kapitalet som betalas med apportegendom.
9
I artikel 29.1 och 29.4 föreskrivs följande:
”1.   Vid varje ökning av det tecknade kapitalet, som skall betalas med pengar, skall aktierna med företrädesrätt erbjudas aktieägarna i förhållande till den andel av kapitalet som deras aktier representerar.
...
4.   Företrädesrätten får inte begränsas eller upphävas i bolagsordningen eller stiftelseurkunden. Detta får däremot ske genom ett beslut av bolagsstämman. Direktionen eller styrelsen skall i så fall lämna bolagsstämman en skriftlig redogörelse som anger skälen för att begränsa eller upphäva företrädesrätten och grunderna för den föreslagna emissionskursen. Bolagsstämmans beslut skall fattas enligt bestämmelserna i artikel 40 om beslutförhet och majoritet. Beslutet skall offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG.”
10
Bundesgerichtshof anser att om denna bestämmelse skall tolkas så att en ökning av aktiekapitalet som betalas med apportegendom inte skall underordnas något villkor som syftar till att skydda aktieägarna mot en värdeminskning av deras andelar, utan endast underställas en kontroll som syftar till att upptäcka eventuellt missbruk, är bestämmelsen inte förenlig med den innehållsmässiga kontroll som den har utvecklat i rättspraxis. Bolagsstämmans beslut om att en ökning av aktiekapitalet skall betalas med apportegendom samtidigt som aktieägarnas företrädesrätt upphävs underställs nämligen i denna rättspraxis krav som är betydligt strängare än de krav som ställs på sådana beslut inom ramen för en enkel kontroll av att missbruk inte förekommer.
11
Den hänskjutande domstolen beslöt därför att vilandeförklara målet och i en begäran om förhandsavgörande ställa följande fråga till domstolen:
”Är det förenligt med rådets andra direktiv av den 13 december 1976 (77/91/EEG, EGT av den 31 januari 1977 nr L 26, s. 1), särskilt med artikel 29.1 och 29.4, att genom en innehållsmässig kontroll i enlighet med principerna i BGHZ 71, 40 och BGHZ 83, 319 pröva huruvida ett bolagsstämmebeslut, som innebär att aktiekapitalet skall ökas genom tillskjutande av apportegendom samtidigt som aktieägarnas företrädesrätt upphävs, är rättsenligt?”
12
Genom sin fråga önskar den hänskjutande domstolen i huvudsak få klarhet i huruvida det strider mot det andra direktivet, i synnerhet mot dess artikel 29.1 och 29.4, att aktieägare i en medlemsstats nationella rätt tillerkänns företrädesrätt vid den ökning av aktiekapitalet som skall betalas med apportegendom, och att lagenligheten i ett beslut genom vilket företrädesrätten upphävs underställs en sådan innehållsmässig kontroll som har utvecklats av Bundesgerichtshof.
13
Det bör erinras om att det andra direktivet syftar till att i enlighet med artikel 54.3 g i EG-fördraget samordna de skyddsåtgärder som, i bolagsmännens och tredje mans intressen, krävs i medlemsstaterna av de bolag som avses i artikel 58 andra stycket i samma fördrag i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga. Direktivet har således, i enlighet med det andra övervägandet i ingressen, till syfte att garantera aktiebolagens aktieägare och borgenärer ett minimum av likvärdigt skydd.
14
I artikel 29.1 i det andra direktivet föreskrivs att vid varje ökning av det tecknade kapitalet som skall betalas med pengar skall aktierna erbjudas aktieägarna med företrädesrätt, i förhållande till den andel av kapitalet som deras aktier representerar. I artikel 29.4 ges bolagsstämman rätt att på vissa villkor upphäva eller begränsa den rätten.
15
Det framgår av bestämmelsens ordalydelse att den endast avser en sådan ökning av aktiekapitalet som skall betalas med pengar.
16
Det faktum att bestämmelsen inte avser sådana ökningar av det tecknade kapitalet som skall betalas med apportegendom gör det inte möjligt att dra slutsatsen att gemenskapslagstiftaren har valt att begränsa möjligheten att tillerkänna aktieägarna en företrädesrätt till sådana fall då aktiekapitalet ökas genom tillskjutande av pengar, och därigenom att förbjuda medlemsstaterna att utsträcka denna rätt till de fall då aktiekapitalet ökas genom tillskjutande av apportegendom.
17
Till skillnad från vad Siemens har anfört, följer den slutsatsen inte heller av att det i bestämmelserna i artikel 27 i andra direktivet om sådan ökning av aktiekapitalet som betalas med annat än pengar inte inrättas en företrädesrätt för aktieägarna.
18
Det förhåller sig tvärtom så att, eftersom det i andra direktivet endast föreskrivs en företrädesrätt för de fall av ökning av det tecknade kapitalet som skall betalas med pengar, samtidigt som det komplicerade fallet med företrädesrätt vid ökning av det tecknade kapitalet som skall betalas med apportegendom — ett fall som är okänt i de flesta medlemsstater — inte regleras, medlemsstaterna i andra direktivet har lämnats friheten att eventuellt föreskriva en företrädesrätt i det senare fallet.
19
En nationell bestämmelse genom vilken principen om aktieägares företrädesrätt, med en möjlighet att på vissa villkor begränsa eller upphäva denna, utsträcks till att omfatta även sådan ökning av det tecknade kapitalet som skall betalas med apportegendom skulle dessutom uppfylla ett av andra direktivets syften, nämligen att garantera ett effektivare skydd för aktieägarna. En sådan bestämmelse skulle nämligen göra det möjligt för dessa aktieägare att även i sådana fall avvärja att den del av kapitalet som utgörs av deras andelar minskas.
20
Enligt Siemens skulle emellertid en sådan innehållsmässig kontroll av bolagsstämmebeslut som den som har utvecklats i Bundesgerichtshofs rättspraxis, om upphävande av företrädesrätten vid ökningar av aktiekapitalet som skall betalas med apportegendom, inte vara förenlig med andra direktivets syften. Denna rättspraxis skulle enligt bolaget skydda företrädesrätten på ett orimligt sätt, eftersom den skulle göra det möjligt för minoritetsaktieägare att, till nackdel för bolaget och dess borgenärer, blockera ökningar av aktiekapitalet genom att väcka talan mot bolagsstämmebeslut.
21
Det bör i det avseendet anges att en sådan innehållsmässig kontroll som är aktuell i det föreliggande fallet, som tillförsäkrar aktieägarna ett betydande skydd, inte är oförenlig med andra direktivets syften, även om det skulle medföra att ökningar av aktiekapitalet försenas. För övrigt är det upp till de nationella domstolarna att, samtidigt som de iakttar direktivets syften, vidta åtgärder enligt den nationella rätten för att beivra att talan väcks i förhalningssyfte eller uppenbart saknar grund.
22
Av vad som ovan anförts följer att den nationella domstolens fråga bör besvaras så, att det inte är oförenligt med andra direktivet, i synnerhet inte med dess artikel 29.1 och 29.4, att aktieägare i en medlemsstats nationella rätt tillerkänns företrädesrätt vid sådan ökning av aktiekapitalet som skall betalas med apportegendom, och att lagenligheten i ett beslut, genom vilket företrädesrätten upphävs, underställs en sådan innehållsmässig kontroll som den som har utvecklats av Bundesgerichtshof.
Rättegångskostnader
23
De kostnader som har förorsakats den italienska och den finländska regeringen samt Europeiska gemenskapernas kommission, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
angående den fråga som genom beslut av den 30 januari 1995 förts vidare av Bundesgerichtshof —följande dom:
Det är inte oförenligt med rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976, i synnerhet inte med dess artikel 29.1 och 29.4, om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra detta bolags kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga, att aktieägare i en medlemsstats nationella rätt tillerkänns företrädesrätt vid ökning av aktiekapitalet som skall betalas med apportegendom, och att lagenligheten i ett beslut, genom vilket företrädesrätten upphävs, underställs en sådan innehållsmässig kontroll som den som har utvecklats av Bundesgerichtshof.
Rodríguez Iglesias
Mancini
Moitinho de Almeida
Murray
Kapteyn
Gulmann
Edward
Puissochet
Hirsch
Jann
Ragnemalm
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 19 november 1996.
R. Grass
Justiticsckretcrare
G. C. Rodríguez Iglesias
Ordförande
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.