61996CJ0159_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-159/96,
Republiken Portugal, företrädd av Luís Fernandes, chef för rättstjänsten vid utrikesministeriets avdelning för EG-frågor, och professorn Maria Luísa Duarte, juridisk rådgivare vid samma avdelning, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: Portugals ambassad, 33, allée Scheffer, Luxemburg
sökande,
mot
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av Marc de Pauw och Francisco de Sousa Fialho, rättstjänsten, båda i egenskap av ombud, delgivningsadress: rättstjänsten, Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg, Luxemburg,
svarande,
angående en talan om ogiltigförklaring av Europeiska gemenskapernas kommissions praxis avseende "tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall" vid administrationen av de kvantitativa begränsningarna av importen till gemenskapen av textilprodukter och kläder från tredje land och, närmare bestämt, av det beslut som kommissionen antog efter "textilkommitténs" sammanträde den 6 mars 1996 om textilprodukter från Folkrepubliken Kina,
meddelar
DOMSTOLEN
(sjätte avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden P.J.G. Kapteyn (referent) samt domarna G. Hirsch, G.F. Mancini, H. Ragnemalm och K.M. Ioannou,
generaladvokat: A. Saggio,
justitiesekreterare: avdelningsdirektören H.A. Rühl,
med hänsyn till förhandlingsrapporten,
efter att parterna har avgivit muntliga yttranden vid sammanträdet den 7 maj 1998,
och efter att den 16 juli 1998 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Republiken Portugal har genom ansökan, som inkom till domstolens kansli den 10 maj 1996, med stöd av artikel 173 i EG-fördraget väckt talan om ogiltigförklaring av Europeiska gemenskapernas kommissions praxis avseende "tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall" vid administrationen av de kvantitativa begränsningarna av importen till gemenskapen av textilprodukter och kläder från tredje land och, närmare bestämt, av det beslut som kommissionen antog efter "textilkommitténs" sammanträde den 6 mars 1996 om textilprodukter från Folkrepubliken Kina (nedan kallat det ifrågasatta beslutet).
Tillämpliga bestämmelser
2 På grundval av artikel 4 i det multilaterala avtalet av den 20 december 1973 om internationell handel med textilprodukter, vanligtvis kallat "multifiberavtalet", som gemenskapen anslöt sig till genom rådets beslut 74/214/EEG av den 21 mars 1974 (EGT L 118, s. 1), undertecknade gemenskapen och Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina) den 9 december 1988 ett avtal om handel med textilprodukter som skall tillämpas provisoriskt enligt rådets beslut 88/656/EEG av den 19 december 1988 (EGT L 380, s. 1, nedan kallat avtalet mellan EEG och Kina).
3 Genom artikel 3.1 i detta avtal inrättas kvantitativa begränsningar för export till gemenskapen av textilprodukter från Kina, vilka uttryckligen anges i bilaga 3 till avtalet. Importen till gemenskapen av textilprodukter är föremål för ett system för dubbelkontroll. Närmare bestämt utfärdar de kinesiska myndigheterna exportlicenser och de behöriga myndigheterna i gemenskapen utfärdar de motsvarande importtillstånden mot att importören företer originalet av exportlicensen.
4 I den ändrade lydelsen av artikel 5 i avtalet mellan EEG och Kina föreskrivs även en möjlighet att tillämpa de kvantitativa begränsningarna "flexibelt". På villkor att de kinesiska myndigheterna iakttar vissa bestämda maximigränser, kan de under det innevarande året förhandsutnyttja en andel av den kvantitativa begränsning som fastställts för följande år, transportera kvantiteter som inte utnyttjats under ett visst avtalsår till motsvarande kvantitativa begränsning för följande år samt överföra disponibla kvantiteter från vissa produktkategorier till andra kategorier.
5 I rådets förordning (EEG) nr 3030/93 av den 12 oktober 1993 om gemensamma regler för import av vissa textilprodukter från tredje land (EGT L 275, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 23, s. 62) i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 3289/94 av den 22 december 1994 (EGT L 349, s. 85, svensk specialutgåva, område 11, volym 37, s. 241, nedan kallad förordningen) anges reglerna för import till gemenskapen av textilprodukter från tredje land med vilka gemenskapen har slutit avtal, protokoll eller arrangemang, eller vilka är medlemmar i Världshandelsorganisationen (nedan kallad WTO).
6 Enligt artikel 1.1 i förordningen skall förordningen tillämpas på import av de textilprodukter som anges i bilaga 1 och som har sitt ursprung i de tredje länder med vilka gemenskapen har slutit bilaterala avtal, protokoll eller andra arrangemang och som är förtecknade i bilaga 2. Kina, som inte är medlem i WTO, anges i denna bilaga.
7 I artikel 2.1 i förordningen föreskrivs att importen till gemenskapen av de textilprodukter som anges i bilaga 5 och som har sitt ursprung i ett av de leverantörsländer som anges i den bilagan skall omfattas av de årliga kvantitativa begränsningar som fastställs i den bilagan. I enlighet med artikel 2.2 får importerade produkter som omfattas av de kvantitativa begränsningar som avses i bilaga 5 övergå till fri omsättning i gemenskapen först efter uppvisande av ett importtillstånd som utfärdats av medlemsstatens myndigheter i enlighet med artikel 12.
8 I artikel 2.7 i förordningen föreskrivs följande:
"För att säkerställa att kvantiteter för vilka importtillstånd utfärdats inte vid någon tidpunkt överstiger de totala kvantitativa gemenskapsbegränsningarna för varje textilkategori och varje tredje land, skall de behöriga myndigheterna utfärda importtillstånd först efter det att kommissionen har bekräftat att det fortfarande finns utrymme för import inom de totala kvantitativa gemenskapsbegränsningarna för de textilvarukategorier och de tredje länder, för vilka en eller flera importörer har lämnat in ansökan hos de nämnda myndigheterna."
9 Förfarandet för utfärdande av importtillstånd fastslås i artikel 12 i förordningen. I den bestämmelsen föreskrivs bland annat följande.
"1. Vid tillämpning av artikel 2.2 skall medlemsstaternas behöriga myndigheter, innan de utfärdar importtillstånd, i en anmälan till kommissionen uppge kvantiteterna i de ansökningar om importtillstånd, åtföljda av original av exportlicenser, som de har mottagit. Kommissionen skall genast bekräfta att det finns utrymme för import av de begärda kvantiteterna i den ordning medlemsstaternas anmälningar har mottagits ('först till kvarn'-principen). I undantagsfall där det finns anledning att tro att de förväntade ansökningarna om importtillstånd kan komma att överstiga de kvantitativa begränsningarna, får kommissionen emellertid, i enlighet med förfarandet i artikel 17, begränsa den kvantitet som tilldelas enligt 'först till kvarn'-principen till 90 % av de kvantitativa begränsningarna i fråga. I sådana fall skall, så snart denna nivå har uppnåtts, beslut fattas om tilldelningen av den resterande kvantiteten, i enlighet med förfarandet i artikel 17.
...
4. Kommissionen skall så långt det är möjligt för myndigheterna bekräfta hela den kvantitet som angetts i de anmälda ansökningarna för varje varukategori och varje tredje land som berörs. Anmälningar från medlemsstater som inte kan bekräftas på grund av att det inte finns utrymme för de begärda kvantiteterna inom den kvantitativa gemenskapsbegränsningen, förvaras hos kommissionen i den ordningsföljd i vilken de inkom och bekräftas i samma ordning så snart ytterligare utrymme blir tillgängligt, till exempel genom tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i artikel 7. Dessutom skall kommissionen genast kontakta det berörda leverantörslandets myndigheter i fall där anmälda ansökningar överstiger de kvantitativa begränsningarna, för att få klarhet i frågan och finna en snabb lösning.
...
8. Kommissionen får, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna artikel."
10 Artiklarna 7 och 8 i förordningen avser administrationen av flexibilitetsbestämmelserna på importkvantiteterna.
11 Således föreskrivs i artikel 7 att leverantörsländerna, förutsatt att de underrättar kommissionen i förväg, får göra överföringar mellan de kvantitativa begränsningar som anges i bilaga 5 i den omfattning och på de villkor som fastställs i bilaga 8. Dessa flexibilitetsbestämmelser kan, med iakttagande av vissa maximigränser som anges i sistnämnda bilaga, avse förhandsutnyttjande av den kvantitativa begränsning som fastställts för följande kvotår, transport av kvantiteter som inte utnyttjats under ett visst år till motsvarande kvantitativa begränsning för följande år samt överföring av kvantiteter mellan kategorierna.
12 Artikel 8 i förordningen har följande lydelse:
"Trots bilaga 5 kan kommissionen, om det under särskilda omständigheter uppstår behov av tilläggsimport, öppna ytterligare importmöjligheter under ett givet kvotår. Dessa ytterligare importmöjligheter skall inte tas i beaktande vid tillämpning av artikel 7.
I brådskande fall skall kommissionen inleda samråd i den kommitté som inrättas enligt artikel 17, inom fem arbetsdagar från mottagande av en begäran från en medlemsstat, och fatta beslut inom femton arbetsdagar från samma tidpunkt.
De åtgärder som föreskrivs i denna artikel skall vidtas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17."
13 Slutligen inrättas genom artikel 17 i förordningen en "textilkommitté" som består av företrädare för medlemsstaterna och har en företrädare för kommissionen som ordförande. Enligt artikel 17.4 skall ordföranden förelägga kommittén ett förslag till åtgärder som kommittén skall yttra sig över. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.
Bakgrund
14 Enligt Republiken Portugal har kommissionen vid flera tillfällen under år 1995 beviljat en "tillämpning av flexibilitetsbestämmelser i undantagsfall" vilket har medfört att de kvantitativa begränsningarna för import av textilprodukter och kläder har överskridits. Begränsningarna föreskrivs i bilaterala avtal med flera tredje länder, i synnerhet Vitryssland, Kina, Indien, före detta Jugoslavien, Pakistan, Sri Lanka och Vietnam.
15 Vad närmare bestämt beträffar Kina, framgår det av handlingarna i målet att kommissionen under de första månaderna år 1996 konstaterade att de behöriga kinesiska myndigheterna hade utfärdat exportlicenser som för vissa textilvarukategorier överskred de kvantitativa begränsningar som hade avtalats mellan gemenskapen och Kina för kvotåret 1995. Följaktligen kunde importtillstånd inte erhållas för de produkter som avsändes från Kina, vilka stoppades vid införseln till gemenskapens tullområde.
16 I ett muntligt meddelande av den 9 februari 1996 och i en skrivelse av den 4 mars 1996 kritiserade kommissionen att begränsningarna överskridits och begärde att de kinesiska myndigheterna skulle åtgärda den otillfredsställande administrationen av de kvantitativa begränsningar som hade fastställts i avtalet mellan EEG och Kina. Dessutom begärde kommissionen en förstärkning av det datanät som förband Kinas och gemenskapens system för överföring av uppgifter om beviljade exportlicenser respektive importtillstånd.
17 Genom skrivelse av den 5 mars 1996 gjorde de kinesiska myndigheterna gällande att även om det var riktigt att kvoterna hade överskridits på grund av ett fel i de kinesiska myndigheternas datorsystem, hade även andra faktorer bidragit till att försvåra kontrollen av att de kvantitativa begränsningarna iakttogs. Närmare bestämt hade exportlicenser förfalskats och felaktiga uppgifter matats in i gemenskapens system för datoriserad administration av importtillstånd. De kinesiska myndigheterna accepterade emellertid att förstärka kontakterna mellan datorsystemen. De kinesiska myndigheterna begärde för egen del att de ordinarie flexibilitetsbestämmelser som föreskrivs i avtalet mellan EEG och Kina skulle tillämpas på vissa produktkategorier och föreslog en "tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall" på vissa andra kategorier genom förhandsutnyttjande av de kvantiteter som föreskrevs som kvoter för år 1996.
18 Samma dag sammankallade kommissionen skyndsamt "textilkommittén" till sammanträde den 6 mars 1996. Under sammanträdet meddelade kommissionen att de kinesiska myndigheterna hade accepterat att förstärka kontakterna mellan Kinas och gemenskapens datorsystem. Följaktligen föreslog kommissionen att kommittén skulle reglera de överskjutande kvantiteterna genom att låta dessa kvantiteter belasta 1996 års kvoter, efter tillämpning av alla ordinarie flexibilitetsbestämmelser som fortfarande kunde tillämpas, och för vissa produktkategorier föreslog kommissionen att de överskjutande kvantiteterna skulle transporteras och överföras till andra kategorier. Till följd av vissa delegationers reservationer föreslog kommissionen att samtliga kategorier vars kvoter hade överskridits den 6 mars 1996 skulle belasta 1996 års kvoter.
19 "Textilkommittén" tillstyrkte förslaget. Konungariket Belgien, Konungariket Spanien och Republiken Grekland reserverade sig med anledning av att begränsningarna överskridits vid upprepade tillfällen med stora kvantiteter. Republiken Portugal röstade mot kommissionens förslag "med anledning av ett principiellt motstånd mot tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall och av den skada som har åsamkats gemenskapsindustrin".
20 Till följd av sammanträdet den 6 mars 1996 antog kommissionen det ifrågasatta beslutet med stöd av "textilkommitténs" tillstyrkande. Genom detta beslut godkände kommissionen för kvotåret 1995 att textilprodukter från Kina importerades till en total kvantitet som översteg den som föreskrevs i avtalet mellan EEG och Kina och i förordningen, samtidigt som den minskade de motsvarande kvantiteter som kunde importeras under kvotåret 1996. Ökningen av kvoterna för kvotåret 1995 avsåg åtta produktkategorier och motsvarade mellan 1,1 procent och 11,7 procent av de tillgängliga kvoterna för dessa kategorier för år 1995.
21 Till stöd för sin talan har Republiken Portugal åberopat att kommissionen saknar befogenhet att införa en praxis i fråga om tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall och att anta det ifrågasatta beslutet, att avtalet mellan EEG och Kina har åsidosatts samt att principen om kompetensfördelning, principen om jämvikt mellan institutionerna och principen om skydd för berättigade förväntningar har åsidosatts.
Upptagande till sakprövning
22 Kommissionen hävdar att talan inte kan tas upp till sakprövning i den del den avser ogiltigförklaring av den "praxis" avseende tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall som skall ha följts vid administrationen av de kvantitativa begränsningarna av importen till gemenskapen av textilprodukter från flera tredje länder.
23 Invändningen skall bifallas.
24 Artikel 173 i fördraget gör det nämligen inte möjligt att ogiltigförklara en viss gemenskapsinstitutions praxis. Därav framgår att talan endast kan tas upp till prövning i den del som avser ogiltigförklaring av det beslut som kommissionen antog efter "textilkommitténs" sammanträde den 6 mars 1996 angående textilprodukter från Kina.
Prövning i sak
Huruvida kommissionen saknade befogenhet
25 Republiken Portugal har gjort gällande att förordningen inte tillerkände kommissionen befogenheten att anta det ifrågasatta beslutet, vilket för kvotåret 1995 öppnade ytterligare importmöjligheter för vissa produktkategorier från Kina, utöver de kvantiteter som fastslagits i bilaga 5 till förordningen. Institutionen åsidosatte därigenom förordningen.
26 Inledningsvis anser Republiken Portugal att det ifrågasatta beslutet inte kunde grundas på artikel 7 i förordningen, eftersom tillämpningen av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall som beviljats genom beslutet går utöver dels det område som definieras i bestämmelsen, dels bilaga 8 till förordningen.
27 Dessutom anser sökanden att artikel 8 i förordningen inte heller kan åberopas som rättslig grund för det ifrågasatta beslutet. Eftersom denna bestämmelse är en undantagsbestämmelse, kan den nämligen inte tolkas så extensivt att den kommer att utgöra ett sätt för att skönsmässigt administrera de kvantitativa begränsningar som fastslås i förordningen. För den tilläggsimport som avses i artikel 8 krävs att "särskilda omständigheter" konstateras föreligga, vilket inte kan anses omfatta omständigheten att kvoterna helt enkelt har överskridits, oavsett orsak (fel i datorsystemet, bedrägeri eller släpphänt administration).
28 Avslutningsvis anser sökanden att kommissionens befogenhet i fråga om administration av gemenskapens kvantitativa begränsningar är av uteslutande verkställande karaktär och således skall utövas inom de ramar och på de villkor som anges i de bilaterala avtal och i den gemenskapslagstiftning som institutionen skall tillämpa. Kommissionen kan således inte besluta att tillämpa flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall så att den därigenom ändrar de kvantitativa begränsningar som föreskrivs i avtalet mellan EEG och Kina och i förordningen utan att på så sätt tillskansa sig befogenheter som uteslutande förbehålls rådet. Bestämmelserna i artikel 12.4 och 12.8 i förordningen som motsvarar kommissionens genomförandebefogenheter är uteslutande avsedda att garantera att de kvantitativa begränsningar som fastställts iakttas och inte att tillåta tilläggsimport för att absorbera ett överskott av exportlicenser som har utfärdats på ett otillbörligt sätt.
29 Kommissionen har medgivit att det ifrågasatta beslutet inte har grundats på artikel 7 i förordningen. Genom att bevilja tilläggskvantiteter för import under kvotåret 1995 genom att låta dessa kvantiteter belasta de kvoter som fastställts för kvotåret 1996, anser sig kommissionen ha utövat de genomförandebefogenheter som rådet tillerkänt institutionen i enlighet med artiklarna 8 eller 12.4 och 12.8 i förordningen.
30 I förevarande fall anser kommissionen att alla villkor som uppställs för utövande av den befogenhet som ges genom artikel 8 är uppfyllda. Att varor som omfattas av kinesiska exportlicenser anlänt till gemenskapens tullområde, att de ekonomiska aktörerna var i god tro samt att vissa medlemsstater begärt att de varor som kvarhållits vid gränsen skulle släppas fria utgör sådana omständigheter som gör det nödvändigt att importera tilläggskvantiteter, för att undvika att de ekonomiska aktörerna åsamkas skada och att vissa medlemsstater vidtar åtgärder som kan påverka den övergripande enhetligheten av det på gemenskapsnivå inrättade systemet med kvantitativa begränsningar. Dessa omständigheter skulle utgöra undantagsfall i den mån som de kvantitativa begränsningarna har överskridits på grund av att ett fel inträffat i det kinesiska datorsystemet och att detta skett på ett så plötsligt sätt att kommissionen inte kunnat vidta några förebyggande åtgärder.
31 På samma sätt anser kommissionen att det med beaktande av kommissionens genomförandebefogenhet enligt artikel 12.4 och 12.8 i förordningen var motiverat att det ifrågasatta beslutet antogs. På grundval av sagda bestämmelse har kommissionen befogenhet att bevilja tilläggskvantiteter för ett visst kvotår, eftersom beviljandet av sådana utgör en "lösning" som reglerar en situation då kvoter överstigs. Genom den lösning som i förevarande fall har valts i det ifrågasatta beslutet beaktas gemenskapsindustrins intressen, samtidigt som den försvarar de rättmätiga intressen som ekonomiska aktörer i god tro har. Dessutom anser kommissionen att artikel 12.8 i förordningen skulle förlora all ändamålsenlig verkan om överskridande av kvoter inte skulle gå att åtgärda annat än genom tillämpning av de ordinarie flexibilitetsbestämmelser som föreskrivs i artikel 7.
32 Det skall inledningsvis konstateras, såsom parterna har medgivit, att det ifrågasatta beslutet inte antogs med stöd av artikel 7 i förordningen.
33 För att avgöra om kommissionen hade befogenhet att anta det ifrågasatta beslutet på grundval av artiklarna 8 eller 12.4 och 12.8 i förordningen, är det nödvändigt att undersöka kommissionens befogenheter vid administrationen av importkvoter för textilprodukter.
34 Även om rådet enligt artikel 113 i EG-fördraget har behörighet att på förslag från kommissionen genomföra den gemensamma handelspolitiken, medger artiklarna 145 och 155 i sagda fördrag att rådet i sina rättsakter ger kommissionen befogenhet att genomföra de regler som det fattar beslut om.
35 Genom förordningen har rådet fastslagit ett system med kvantitativa gemenskapsbegränsningar som är tillämpligt på import av textilprodukter från leverantörsländer som omfattas av kvantitativa exportbegränsningar. I syfte att undvika att gemenskapens kvantitativa begränsningar överskrids, anges i artikel 12 i förordningen ett särskilt förfarande för administrationen av begränsningarna, i vilket föreskrivs att medlemsstaternas behöriga myndigheter i en anmälan till kommissionen skall uppge kvantiteterna i de ansökningar om importtillstånd som de har mottagit.
36 Rådet har således delegerat skyldigheten att kontrollera att gemenskapens kvantitativa begränsningar efterlevs till kommissionen.
37 I enlighet med artikel 12.1 i förordningen åligger det kommissionen bland annat att bekräfta att det finns utrymme för import av de begärda kvantiteterna. I enlighet med artikel 2.7 syftar bekräftelseförfarandet till att säkerställa att kvantiteter för vilka importtillstånd utfärdats inte vid någon tidpunkt överstiger de totala kvantitativa gemenskapsbegränsningarna. Enligt artikel 12.1 i förordningen får kommissionen i undantagsfall, där det finns anledning att tro att de förväntade ansökningarna om importtillstånd kan komma att överstiga de kvantitativa begränsningarna, till och med begränsa den kvantitet som tilldelas till 90 procent av de kvantitativa begränsningarna i fråga.
38 I enlighet med artikel 12.4 i förordningen skall anmälningar från medlemsstater som inte kan bekräftas, på grund av att det inte finns utrymme för de begärda kvantiteterna inom den kvantitativa gemenskapsbegränsningen, förvaras hos kommissionen i den ordningsföljd i vilken de inkom och bekräftas i samma ordning så snart ytterligare utrymme blir tillgängligt, till exempel genom tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i artikel 7. Dessutom skall kommissionen genast kontakta det berörda leverantörslandets myndigheter i fall där anmälda ansökningar överstiger de kvantitativa begränsningarna, för att få klarhet i frågan och finna en snabb lösning. I enlighet med artikel 12.8 får kommissionen, enligt det förfarande som fastställs i artikel 17, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra sagda artikel.
39 Rådet har för övrigt enligt artikel 8 i förordningen givit kommissionen befogenheten att - utöver dess befogenhet att kontrollera att de kvantitativa gemenskapsbegränsningarna iakttas - tillåta import av kvantiteter som överstiger de begränsningar och ordinarie flexibilitetsbestämmelser som föreskrivs i artikel 7 i sagda förordning "om det under särskilda omständigheter uppstår behov av tilläggsimport".
40 När det i artikel 145 i fördraget föreskrivs att rådet, "i de rättsakter som rådet antar [skall] ge kommissionen befogenhet att genomföra de regler som rådet beslutar", följer det av fördragets systematik, som bestämmelsen skall ses som en del av, och av de praktiska kraven, att begreppet genomföra skall ges en extensiv tolkning (se i det avseendet dom av den 30 oktober 1975 i mål 23/75, Rey Soda m.fl., REG 1975, s. 1279, punkt 10; svensk specialutgåva, volym 2, s. 499).
41 Eftersom endast kommissionen har möjlighet att på ett konstant och uppmärksamt sätt följa utvecklingen av de internationella marknaderna och handla med den skyndsamhet som situationen kräver, kan rådet bli tvunget att ge kommissionen stora befogenheter på detta område. Följaktligen skall gränserna för dessa befogenheter i synnerhet bedömas utifrån de allmänna grundläggande syftena med föreskrifterna i fråga. Följaktligen har kommissionen befogenhet att vidta alla nödvändiga eller lämpliga tillämpningsåtgärder för verkställande av de grundläggande föreskrifterna, i den mån som åtgärderna inte strider mot dessa föreskrifter eller rådets tillämpningsföreskrifter (se i fråga om jordbrukspolitiken dom av den 17 oktober 1995 i mål C-478/93, Nederländerna mot kommissionen, REG 1995, s. I-3081, punkterna 30 och 31).
42 Såsom generaladvokaten för övrigt har understrukit, i punkt 59 i sitt förslag till avgörande, framgår det i förevarande fall av den allmänna uppbyggnaden av det system som anges i förordningen att artikel 12 i förordningen endast avser förfarandet för att kontrollera att de kvantitativa gemenskapsbegränsningarna iakttas. Artikeln i fråga kan således inte ge kommissionen befogenheten att ändra begränsningarnas omfattning.
43 Att kommissionen i enlighet med artikel 12.4 i förordningen skall kontakta leverantörslandets myndigheter när de anmälda ansökningarna överstiger de tillgängliga kvoterna, kan inte innebära att kommissionen kan ingå avtal med myndigheterna i detta tredje land och föreskriva om undantag från de kvantitativa gemenskapsbegränsningar som rådet har fastslagit. På samma sätt är de åtgärder som avses i artikel 12.8 uteslutande avsedda för att inleda förfarandet för administration av disponibla kvoter.
44 Det framgår däremot av ordalydelsen av artikel 8 i förordningen att kommissionen genom denna ges befogenhet att bevilja importmöjligheter som överstiger de kvantiteter som är disponibla enligt de totala kvantitativa gemenskapsbegränsningarna och enligt de ordinarie flexibilitetsbestämmelser som föreskrivs i artikel 7 i förordningen.
45 Det skall således undersökas om kommissionen hade givits befogenhet att anta det ifrågasatta beslutet i enlighet med artikel 8 i förordningen och i synnerhet om det förelåg sådana omständigheter som avses i den bestämmelsen, vilka kunde motivera att ytterligare importkvantiteter beviljades för kvotåret 1995.
46 Det skall i det avseendet erinras om att artikel 8 skall tillämpas restriktivt, eftersom den gör det möjligt för kommissionen att erbjuda ytterligare importmöjligheter genom undantag från det allmänna system som fastslås i förordningen.
47 Omständigheten att de kinesiska myndigheterna utfärdade exportlicenser utöver de kvantitativa begränsningarna, och som huvudsaklig motivering angivit ett fel i sagda myndigheters datorsystem, kan inte i förevarande fall motivera de ytterligare importmöjligheter som beviljades genom det ifrågasatta beslutet.
48 Det faktum att de kvantitativa begränsningarna överskreds beror under sådana omständigheter på hur det genom avtalet mellan EEG och Kina inrättade systemet för dubbelkontroll har administrerats och skall i princip inte anses utgöra en onormal eller oförutsebar händelse utan en risk som är inneboende i förfarandet för kontroll av de kvantitativa begränsningarna. Kommissionen har i det avseendet inte visat att överskottet på exportlicenser år 1995 uppstått på ett så plötsligt och omedelbart sätt att den inte kunde vidta några av de lämpliga åtgärder som föreskrivs, i bland annat artikel 12.1 i förordningen, för att förebygga att de kvantitativa begränsningarna överskreds.
49 Kommissionen kan inte stödja sig på omständigheten att importföretag i god tro skulle åsamkas skada, eftersom den inte har visat att det var omöjligt att vidta sådana åtgärder och därigenom undvika att de berörda produkterna stoppades vid införseln till gemenskapens tullområde.
50 Under dessa omständigheter, och utan att det finns skäl att fatta beslut avseende Republiken Portugals övriga grunder, skall det ifrågasatta beslutet ogiltigförklaras.
Begränsning av ogiltigförklaringens verkningar i tiden
51 Kommissionen har begärt att domstolen skall begränsa rättsverkningarna i tiden av en eventuell ogiltigförklaring av det ifrågasatta beslutet.
52 Det skall i det avseendet erinras om att utövandet av rättigheter som följer av det ifrågasatta beslutet skulle komma att påverkas negativt om detta helt enkelt ogiltigförklarades.
53 Under dessa omständigheter motiverar rättssäkerhetsskäl att domstolen utövar sin befogenhet enligt artikel 174.2 i EG-fördraget. Följaktligen skall verkningarna av det ogiltigförklarade beslutet bestå.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
54 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Kommissionen har tappat målet och skall därför ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(sjätte avdelningen)
följande dom:
55 Talan avvisas i den del som rör yrkandet avseende ogiltigförklaring av Europeiska gemenskapernas kommissions praxis i fråga om "tillämpning av flexibilitetsbestämmelserna i undantagsfall" vid administrationen av de kvantitativa begränsningarna av importen till gemenskapen av textilprodukter och kläder från tredje land.
56 Det beslut avseende import av textilprodukter och kläder från Folkrepubliken Kina, som Europeiska gemenskapernas kommission antog efter det tillstyrkande som "textilkommittén" avgav vid sitt sammanträde den 6 mars 1996, ogiltigförklaras.
57 Det ogiltigförklarade beslutets verkningar skall bestå.
58 Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta rättegångskostnaderna.