62017CJ0708_RES
Съединени дела C‑708/17 и C‑725/17
„ЕВН България Топлофикация“ ЕАДсрещуНиколина Стефанова Димитрова
и
„Топлофикация София“ ЕАДсрещуМитко Симеонов Димитров
(Преюдициални запитвания_отправени от Районен съд Асеновград и Софийски районен съд)
Решение на Съда (четвърти състав) от 5 декември 2019 година
„Преюдициално запитване — Защита на потребителите — Директива 2011/83/ЕС — Потребителско право — Член 2, параграф 1 — Понятие за потребител — Член 3, параграф 1 — Договор, сключен между търговец и потребител — Договор за доставка на централно отопление — Член 27 — Непоръчана доставка — Директива 2005/29/ЕО — Нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар — Член 5 — Забрана на нелоялните практики — Приложение I — Изпращане на непоръчани стоки по домовете — Национална правна уредба, която изисква всеки собственик на имот в сграда в режим на етажна собственост, присъединена към система за централно отопление, да участва в разходите за топлинна енергия за общите части на сградата и за сградната инсталация — Енергийна ефективност — Директива 2006/32/ЕО — Член 13, параграф 2 — Директива 2012/27/ЕС — Член 10, параграф 1 — Информация за фактурирането — Национална правна уредба, която предвижда, че в сградите в режим на етажна собственост сметките за топлинна енергия за сградната инсталация се изготвят за всеки собственик на апартамент в сградата пропорционално на отопляемия обем на неговия апартамент“
Защита на потребителите — Потребителски договори — Директива 2011/83 — Договор за доставка на централно отопление — Сграда в режим на етажна собственост — Изпращане на непоръчани стоки по домовете — Понятие — Подаване на топлинна енергия за сградата въз основа на решение на етажната собственост за присъединяване на сградата към централното отопление — Изключване — Национална правна уредба, която задължава всеки собственик на имот в такава сграда да участва в разходите за топлинна енергия за общите части на сградата — Допустимост
(член 5, параграфи 1 и 5 от Директива 2005/29 на Европейския парламент и на Съвета и член 27 от Директива 2011/83 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 59, 64, 65 и 67—71; т. 1 от диспозитива)
Енергопотребление — Насърчаване на енергийната ефективност — Директиви 2006/32 и 2012/27 — Информация за фактурирането — Национална правна уредба, която предвижда фактурите за топлинна енергия да се изготвят пропорционално на отопляемия обем на всеки от апартаментите в сграда в режим на етажна собственост — Допустимост
(член 13, параграф 2 от Директива 2006/32 на Европейския парламент и на Съвета и член 10, параграф 1 от Директива 2012/27 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 75, 79—81, 83—88, 91 и 92; т. 2 от диспозитива)
Резюме
Правото на Съюза допуска национална правна уредба, която предвижда, че всеки собственик на апартамент в сграда в режим на етажна собственост е длъжен да участва в разходите за отопление на общите части
В решение ЕВН България Топлофикация (C‑708/17 и C‑725/17), постановено на 5 декември 2019 г., Съдът разглежда съвместимостта с правото на Съюза на национална правна уредба в областта на топлоснабдяването и приема, че Директива 2011/83 за правата на потребителите (
1
) и Директива 2005/29 за нелоялните търговски практики (
2
) допускат национална правна уредба, която задължава собствениците на апартамент в сграда — етажна собственост, присъединена към система за централно отопление, да участват в разходите за топлинна енергия за общите части на сградата и за сградната инсталация, въпреки че индивидуално не са поръчвали доставката на отопление и не го използват в своя апартамент. По отношение на същата правна уредба Съдът постановява и че Директиви 2006/32 (
3
) и 2012/27 (
4
) за енергийната ефективност допускат сметките за тази топлоенергия да се изготвят за всеки собственик на апартамент в сграда в режим на етажна собственост пропорционално на отопляемия обем на неговия апартамент.
Споровете в главните производства се водят във връзка с два иска срещу собственици на имоти в сгради в режим на етажна собственост да заплатят сметките си за топлинна енергия за сградната инсталация и общите части, което те отказват да направят. Всъщност те изтъкват, че макар сградата им да е топлоснабдена от система за централно отопление въз основа на договор за доставка, сключен между етажната собственост и доставчика на топлинна енергия, самите те не са давали индивидуално съгласие да получават централно отопление и не го използват в своя апартамент.
Най-напред Съдът се спира на тълкуването на понятието „потребител“ по смисъла на Директива 2011/83 (
5
) и постановява, че това понятие обхваща, в качеството им на клиенти на доставчик на енергия, собствениците и титулярите на вещно право на ползване в сграда — етажна собственост, присъединена към система за централно отопление, доколкото те са физически лица, които не са заети с осъществяването на стопанска или търговска дейност по занятие. Оттам Съдът стига до извода, че обсъжданите в главните производства договори за доставка на централно отопление попадат в категорията на договорите, сключени между търговци и потребители по смисъла на член 3, параграф 1 от Директива 2011/83.
По-нататък Съдът изяснява понятието „непоръчана доставка“ на стока по смисъла на член 27 от Директива 2011/83, като посочва, че подаването на топлинна енергия за сградната инсталация, а оттам и за общите части на сграда — етажна собственост, което се извършва вследствие на взето от етажната собственост решение за присъединяване на сградата към централното отопление в съответствие с националното право, не представлява непоръчана доставка на централно отопление.
Накрая Съдът се произнася относно метода за фактуриране на топлинната енергия в сградите — етажна собственост. Така той отбелязва, че съгласно Директива 2006/32 (
6
) държавите членки гарантират, че при крайните потребители в частност на електроенергия и централно топлоснабдяване ще се осигуряват индивидуални измервателни уреди, които точно отчитат реално консумираното количество енергия от крайния потребител, когато това е технически осъществимо. Според Съда обаче изглежда почти немислимо да може изцяло да се индивидуализират сметките за отопление в сгради — етажна собственост, особено що се отнася до сградната инсталация и общите части, като се има предвид, че апартаментите в такива сгради не са топлинно независими, тъй като топлината циркулира между отопляваните и по-малко отопляваните или съвсем неотопляваните помещения. При тези условия Съдът заключава, че предвид широката свобода на действие, с която разполагат държавите членки при определянето на метода за изчисляване на потребената топлинна енергия в сградите — етажна собственост, Директиви 2006/32 и 2012/27 допускат топлоенергията, отдадена от сградната инсталация, да се изчислява пропорционално на отопляемия обем на всеки апартамент.
(
1
)	Директива 2011/83/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 година относно правата на потребителите, за изменение на Директива 93/13/ЕИО на Съвета и Директива 1999/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 85/577/ЕИО на Съвета и Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 304, 2011 г., стр. 64), член 27.
(
2
)	Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, Директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета, и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета („Директива за нелоялни търговски практики“) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260), член 5, параграфи 1 и 5.
(
3
)	Директива 2006/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година относно ефективността при крайното потребление на енергия и осъществяване на енергийни услуги и за отмяна на Директива 93/76/ЕИО на Съвета (ОВ L 114, 2006 г., стр. 64; Специално издание на български език, 2007 г., глава 12, том 2, стр. 222), член 13, параграф 2.
(
4
)	Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно енергийната ефективност, за изменение на директиви 2009/125/ЕО и 2010/30/ЕС и за отмяна на директиви 2004/8/ЕО и 2006/32/ЕО (ОВ L 315, 2012 г., стр. 1 и поправка в ОВ L 71, 2014 г., стр. 24), член 10, параграф 1.
(
5
)	Член 2, параграф 1 от Директива 2011/83.
(
6
)	Член 13, параграф 2 от Директива 2006/32.