62016CJ0080
TIESAS SPRIEDUMS (pirmā palāta)
2017. gada 26. jūlijā (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vide – Direktīva 2003/87/EK – 10.a panta 1. punkts – Siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēma Eiropas Savienībā – Bezmaksas kvotu sadale – Lēmums 2011/278/ES – Spēkā esamība – Labas pārvaldības princips – Produkta līmeņatzīmes noteikšana karstajam metālam – Datu no “BREF” par dzelzi un tēraudu un pamatnostādņu līmeņatzīmju karstajam metālam noteikšanai izmantošana – “Līdzīgu ražojumu” jēdziens – Atsauces iekārtas – Pienākums norādīt pamatojumu
Lieta C‑80/16
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko tribunal administratif de Montreuil (Montreijas Administratīvā tiesa, Francija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2016. gada 4. februārī un kas Tiesā reģistrēts 2016. gada 12. februārī, tiesvedībā
ArcelorMittal Atlantique et Lorraine SASU
pret
Ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l’Énergie.
TIESA (pirmā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta [R. Silva de Lapuerta], tiesneši J. Regans [E. Regan] (referents), Ž. K. Bonišo [J.‑C. Bonichot], K. G. Fernlunds [C. G. Fernlund] un S. Rodins [S. Rodin],
ģenerāladvokāts N. Vāls [N. Wahl],
sekretāre V. Džakobo-Peironnela [V. Giacobbo‑Peyronnel], administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2017. gada 26. janvāra tiesas sēdi,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
–
ArcelorMittal Atlantique et Lorraine SASU vārdā – J. Herschtel, advokāts,
–
Francijas valdības vārdā – D. Colas, T. Deleuil un J. Traband, pārstāvji,
–
Vācijas valdības vārdā – T. Henze, pārstāvis,
–
Zviedrijas valdības vārdā – A. Falk, pārstāve,
–
Eiropas Komisijas vārdā – E. White un K. Mifsud-Bonnici, kā arī O. Beynet, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2017. gada 9. marta tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma 2011/278/ES, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK (OV 2011, L 130, 1. lpp.), spēkā esamību.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp ArcelorMittal Atlantique et Lorraine SASU – kura izmanto iekārtas, kas ražo siltumnīcas efektu izraisošas gāzes, – un ministre de l’Écologie, du Développement durable et de l’Énergie (vides, ilgtspējīgas attīstības un enerģētikas ministrs, Francija) par šī ministra 2014. gada 24. janvārī izdotā rīkojuma, ar kuru izveido to saimnieciskās darbības subjektu sarakstu, kam piešķirtas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotas, un nosaka bezmaksas kvotu apjomu par laikposmu no 2013. līdz 2020. gadam, kā arī 2014. gada 11. jūnija lēmuma, ar kuru šī amatpersona noraidīja lūgumu atsaukt šo rīkojumu, tiesiskumu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Direktīva 2009/29
3
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvas 2009/29/EK, ar ko Direktīvu 2003/87/EK groza, lai uzlabotu un paplašinātu Kopienas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmu (OV 2009, L 140, 63. lpp.), preambulas 23. apsvērumā ir noteikts:
“Lai mazinātu konkurences kropļojumus Kopienā, būtu jāparedz, ka pagaidu bezmaksas kvotas iekārtām piešķir, ievērojot saskaņotus Kopienas mēroga noteikumus (“ex ante līmeņatzīmes”). Šie noteikumi būtu jāizstrādā, ņemot vērā vislietderīgākās tehnoloģijas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un energoefektivitātes jomā, aizstājējus, alternatīvus ražošanas procesus, biomasas izmantošanu, atjaunojamos enerģijas avotus un CO2 uztveršanu un uzglabāšanu. Šādi noteikumi nedrīkst radīt stimulu emisiju palielināšanai, un tiem jānodrošina, ka aizvien lielāka daļa šo kvotu tiek izsolīta. Kvotu sadale jānosaka pirms tirdzniecības perioda, lai nodrošinātu netraucētu tirgus darbību. Šajos saskaņotajos noteikumos var ņemt vērā arī emisijas, kas saistītas ar viegli uzliesmojošu dūmgāzu izmantošanu [var ņemt vērā arī emisijas, kas saistītas ar dūmgāzu izmantošanu kurināmajam], ja rūpnieciskajā procesā nav iespējams izvairīties no šādu dūmgāzu rašanās. Šajā sakarā noteikumos var paredzēt bezmaksas kvotu piešķiršanu to iekārtu operatoriem, kurās sadedzina attiecīgās dūmgāzes, vai to iekārtu operatoriem, kurās šīs gāzes rodas. Tāpat noteikumiem nevajadzētu pieļaut nepamatotus konkurences kropļojumus rūpniecisko iekārtu elektroapgādes, siltumapgādes un dzesēšanas pakalpojumu tirgū. Turklāt šie noteikumi nedrīkstētu radīt pārmērīgus konkurences kropļojumus starp rūpnieciskām darbībām, kas veiktas viena operatora iekārtās, un ražošanu ārpakalpojumu sniedzēja iekārtās. Šos noteikumus piemēro jaunām iekārtām, kas veic tādas pašas darbības kā esošās iekārtas, kurām piešķir pagaidu bezmaksas kvotas. Lai novērstu konkurences kropļojumus iekšējā tirgū, bezmaksas kvotas nepiešķir par elektroenerģijas ražošanu jaunās iekārtās. Kvotas, kas 2020. gadā joprojām ir jauno iekārtu rezervē, būtu jānodod izsolē.”
Direktīva 2003/87
4
Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvas Nr. 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV 2003, L 275, 32. lpp.), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 2009/29 (turpmāk tekstā – “Direktīva 2003/87”), 1. pantā ir noteikts:
“Ar šo direktīvu izveido sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā (turpmāk “Kopienas sistēma”), lai veicinātu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju samazināšanos rentablā un ekonomiski efektīvā veidā.
[..]”
5
Atbilstoši Direktīvas 2003/87 10.a pantam:
“1.   Komisija līdz 2010. gada 31. decembrim pieņem Kopienas mērogā pilnībā saskaņotus īstenošanas noteikumus šā panta 4., 5., 7. un 12. punktā minēto kvotu saskaņotai sadalei, tostarp visus noteikumus, kas vajadzīgi, lai saskaņoti piemērotu 19. punktu.
Šos pasākumus, kas paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, papildinot to, pieņem saskaņā ar 23. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
Pirmajā daļā minētajos noteikumos pēc iespējas paredz Kopienas mēroga ex ante līmeņatzīmes, lai panāktu, ka kvotu sadale rosina samazināt siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas un izmantot energoefektīvas tehnoloģijas, uzmanību pievēršot vislietderīgākajiem paņēmieniem, aizstājējiem, alternatīviem ražošanas procesiem, augstas efektivitātes koģenerācijai, energoefektīvai dūmgāzu izmantošanai, biomasas izmantošanai un CO2 uztveršanai, transportēšanai un uzglabāšanai, ja šādas iekārtas ir pieejamas; kvotu sadale nerada stimulu palielināt emisijas. Bezmaksas kvotas nesadala saistībā ar jelkādu elektroenerģijas ražošanu, izņemot gadījumus, uz kuriem attiecas 10.c pants, un izņemot elektroenerģiju, kas ražota, izmantojot dūmgāzes.
Katrai nozarei un apakšnozarei līmeņatzīmes parasti aprēķina attiecībā uz galaproduktu, nevis izejmateriāliem, lai tādējādi attiecīgajā nozarē vai apakšnozarē visā ražošanas procesā iespējami vairāk samazinātu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas un palielinātu energoefektīvus ietaupījumus.
Nosakot principus ex ante līmeņatzīmes izstrādei atsevišķās nozarēs un apakšnozarēs, Komisija apspriežas ar attiecīgajām ieinteresētajām pusēm, tostarp attiecīgajām nozarēm un apakšnozarēm.
[..]
2.   Nosakot principus ex ante līmeņatzīmes izstrādei atsevišķās nozarēs un apakšnozarēs, par sākuma punktu pieņem nozares vai apakšnozares 10 % efektīvāko iekārtu darbības vidējo rādītāju Kopienā 2007. un 2008. gadā. Komisija apspriežas ar attiecīgajām ieinteresētajām pusēm, tostarp attiecīgajām nozarēm un apakšnozarēm.
Regulās, kas pieņemtas saskaņā ar 14. un 15. pantu, paredz saskaņotus monitoringa, ziņošanas un pārbaudes noteikumus ar ražošanu saistītām siltumnīcas efektu izraisošām gāzu emisijām, lai noteiktu ex ante līmeņatzīmes.
3.   Ievērojot 4. un 8. punktu un neatkarīgi no 10.c panta noteikumiem, bezmaksas kvotas nesadala elektroenerģijas ražošanas iekārtām, CO2 uztveršanas iekārtām, CO2 transportēšanas cauruļvadiem vai CO2 uzglabāšanas vietām.
[..]
5.   Maksimālais ikgadējais kvotu apjoms, ko izmanto, aprēķinot sadalāmās kvotas iekārtām, kuras nav iekļautas 3. punktā un kuras nav jaunas iekārtas, nedrīkst būt lielāk[s] par summu, ko veido:
a)
saskaņā ar 9. pantu noteiktais Kopienas ikgadējais kopapjoms, kas reizināts ar 3. punktā neiekļauto iekārtu emisiju daļu no pārbaudīto emisiju vidējā kopapjoma laikposmā no 2005. gada līdz 2007. gadam iekārtām, uz kurām Kopienas sistēma attiecas laikposmā no 2008. gada līdz 2012. gadam;
b)
pārbaudīto emisiju vidējais ikgadējais kopapjoms laikposmā no 2005. gada līdz 2007. gadam iekārtām, kuras Kopienas sistēmā iekļautas tikai no 2013. gada un uz kurām neattiecas 3. punkts, kas koriģēts ar 9. pantā minēto lineāro koeficientu.
Vajadzības gadījumā izmanto vienotu starpnozaru korekcijas koeficientu.
[..]
11.   Ievērojot 10.b pantu, bezmaksas kvotu apjoms, ko sadala saskaņā ar šā panta 4. līdz 7. punktu, 2013. gadā ir 80 % no daudzuma, kas noteikts saskaņā ar 1. punktā minētajiem noteikumiem. Pēc tam bezmaksas kvotas ik gadus samazina par vienādu daudzumu, lai 2020. gadā piešķirtu 30 % bezmaksas kvotu un lai 2027. gadā netiktu piešķirtas bezmaksas kvotas.
12.   Ievērojot 10.b pantu, 2013. gadā un katrā turpmākajā gadā līdz 2020. gadam iekārtām tajās nozarēs vai apakšnozarēs, kurās pastāv būtisks CO2 emisiju pārvirzes risks, atbilstoši 1. punktam piešķir bezmaksas kvotas 100 % apmērā no apjoma, kas noteikts saskaņā ar 1. punktā minētajiem noteikumiem.”
Lēmums 2011/278
6
Lēmuma 2011/278 preambulas 2., 4., 6., 8., 11. un 32. apsvērumā ir teikts:
“(2)
Nosakot principus ex ante līmeņatzīmju izstrādei atsevišķās nozarēs un apakšnozarēs, par sākuma punktu jāpieņem nozares vai apakšnozares 10 % efektīvāko iekārtu darbības vidējais rādītājs ES 2007.–2008. gadā. Līmeņatzīmes jāaprēķina attiecībā uz produktiem, nevis izejmateriāliem, lai tādējādi iespējami vairāk samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas un paaugstinātu energoefektivitāti katrā ražošanas procesā attiecīgajā nozarē vai apakšnozarē.
[..]
(4)
Ciktāl iespējams, Komisija ir sagatavojusi līmeņatzīmes produktiem, kā arī starpproduktiem, ar kuriem iekārtas savstarpēji tirgojas, kas izgatavoti, izmantojot Direktīvas 2003/87/EK I pielikumā uzskaitītās darbības. Principā katram produktam jādefinē viena līmeņatzīme. Ja produkts ir kāda cita produkta tiešs aizstājējs, uz abiem jāattiecas tai pašai produkta līmeņatzīmei un saistītajai produkta definīcijai.
[..]
(6)
Līmeņatzīmju vērtībām jāaptver visas ar ražošanu saistītās tiešās emisijas, tostarp emisijas, kas saistītas ar izmērāma siltuma ražošanu, ko izmanto ražošanā, neatkarīgi no tā, vai šis izmērāmais siltums tiek ražots attiecīgajā iekārtā vai arī citā iekārtā. Nosakot līmeņatzīmju vērtības, tika atskaitītas emisijas, kas saistītas ar elektroenerģijas ražošanu un izmērāmā siltuma eksportu, tostarp novērstas emisijas, izmantojot alternatīvu siltuma vai elektroenerģijas ražošanu ar eksotermiskiem procesiem vai ražojot elektroenerģiju bez tiešām emisijām. Tajos gadījumos, kad ar izmērāma siltuma eksportu saistīto emisiju atskaitīšana praktiski nebija iespējama, uz šo siltumu nedrīkst attiekties emisiju kvotu bezmaksas sadale.
[..]
(8)
Lai noteiktu līmeņatzīmes, Komisija kā atskaites punktu ir izmantojusi to 10 % 2007. un 2008. gadā siltumnīcefekta gāzu emisijas ziņā efektīvāko iekārtu vidējo aritmētisko rādītāju, par kurām ir apkopoti dati. Turklāt Komisija saskaņā ar Direktīvas 2003/87/EK 10.a panta 1. punktu ir analizējusi visas nozares, kurām I pielikumā ir iekļauta produkta līmeņatzīme, pamatojoties uz papildu informāciju, kas saņemta no vairākiem avotiem, un uz īpašu pētījumu, kurā analizēti efektīvākie paņēmieni un samazinājuma potenciāls Eiropas un starptautiskā līmenī, lai noskaidrotu, vai minētais atskaites punkts pietiekami atspoguļo efektīvākos paņēmienus, aizstājējus, alternatīvus ražošanas procesus, augstas efektivitātes koģenerāciju, dūmgāzu energoefektīvu izmantošanu, biomasas izmantošanu un oglekļa dioksīda uztveršanu, transportēšanu un uzglabāšanu, ja šādas iekārtas ir pieejamas. Līmeņatzīmju vērtību noteikšanā izmantotie dati ir iegūti no plaša avotu klāsta, lai aptvertu pēc iespējas vairāk iekārtu, kas 2007. un 2008. gadā ražojušas līmeņatzīmes produktu. Pirmkārt, datus par to ETS iekārtu siltumnīcefekta gāzu rādītājiem, kuras ražo līmeņatzīmju produktus, ir savākušas attiecīgās Eiropas nozaru asociācijas, pamatojoties uz noteiktiem noteikumiem, tā sauktajiem nozaru noteikumu krājumiem, vai arī dati ir savākti to vārdā. Kā atsauci šiem noteikumu krājumiem Komisija sniedza norādījumus par līmeņatzīmju datu kvalitāti un verifikācijas kritērijiem ES ETS. Otrkārt, lai papildinātu Eiropas nozaru asociāciju savāktos datus, konsultanti Eiropas Komisijas vārdā vāca datus no iekārtām, par kurām nozarē nebija datu, kā arī datus un analīzi sniedza dalībvalstu kompetentās iestādes.
[..]
(11)
Gadījumā, ja dati nav bijuši pieejami vai ja dati nav savākti atbilstoši līmeņatzīmju noteikšanas metodoloģijai, līmeņatzīmju vērtību noteikšanai ir izmantota informācija par pašreizējiem emisiju līmeņiem un patērētajiem daudzumiem un par visefektīvākajiem paņēmieniem, galvenokārt pamatojoties uz atsauces dokumentiem par labākajiem pieejamajiem tehniskajiem paņēmieniem (BREF), kas sagatavoti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīvu 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli [..]. Jo īpaši, tā kā trūkst datu par dūmgāzu apstrādi, siltumenerģijas eksportēšanu un elektroenerģijas ražošanu, produktu līmeņatzīmju vērtības koksam un karstajam metālam ir iegūtas no tiešo un netiešo emisiju aprēķiniem, pamatojoties uz informāciju par attiecīgām enerģijas plūsmām, ko nodrošina atbilstīgie BREF un standarta emisiju koeficienti, kas noteikti Komisijas 2007. gada 18. jūlija Lēmumā 2007/589/EK, ar ko nosaka pamatnostādnes siltumnīcefekta gāzu emisiju monitoringam un ziņošanai par tām saskaņā ar [..] Direktīvu 2003/87/EK [..]. Produkta līmeņatzīmei kausētajai rūdai dati ir arī koriģēti, pamatojoties uz attiecīgām enerģijas plūsmām, kas norādītas BREF, ņemot vērā dūmgāzu sadedzināšanu šajā nozarē.
[..]
(32)
Ir lietderīgi arī, lai produktu līmeņatzīmēs tiktu ņemta vērā efektīva enerģijas atgūšana no dūmgāzēm un emisijām saistībā ar to izmantošanu. Šajā nolūkā, lai noteiktu līmeņatzīmju vērtības produktiem, kuru ražošanā rodas dūmgāzes, lielā mērā ir ņemts vērā oglekļa saturs šajās dūmgāzēs. Ja dūmgāzes tiek eksportētas no ražošanas procesa ārpus attiecīgā produkta līmeņatzīmes sistēmas robežām un sadedzinātas siltuma ražošanai ārpus I pielikumā definēta līmeņatzīmes procesa robežām, attiecīgās emisijas jāņem vērā, piešķirot papildu emisiju kvotas, pamatojoties uz siltuma vai kurināmā līmeņatzīmi. Ņemot vērā vispārīgo principu, ka emisiju kvotas elektroenerģijas ražošanai nedrīkst piešķirt bez maksas, lai nepiemēroti nekropļotu konkurenci tirgos, kas ar elektroenerģiju apgādā rūpnieciskās iekārtas, un ņemot vērā oglekļa dioksīda cenu, kas ietverta elektroenerģijā, ir lietderīgi tad, ja dūmgāzes tiek eksportētas ārpus attiecīga produkta līmeņatzīmes sistēmas robežām un sadedzinātas elektroenerģijas ražošanai, nepiešķirt nekādas kvotas papildus tam oglekļa satura īpatsvaram dūmgāzē, kas ņemts vērā attiecīgajā produkta līmeņatzīmē.”
7
Lēmuma 2011/278 1. pantā ir noteikts:
“Šajā lēmumā visai Savienībai ir noteikti pagaidu noteikumi saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei, sākot ar 2013. gadu, atbilstīgi Direktīvai 2003/87/EK.”
8
Atbilstoši Lēmuma 2011/278 2. pantam:
“Šis lēmums attiecas uz emisiju kvotu bezmaksas sadali atbilstoši Direktīvas 2003/87/EK III nodaļai (stacionāras iekārtas) tirdzniecības periodos, sākot ar 2013. gadu, izņemot emisiju kvotu bezmaksas pagaidu sadali elektroenerģijas ražošanas modernizācijai atbilstoši 10.c pantam Direktīvā 2003/87/EK.”
9
Lēmuma 2011/278 I pielikumā ir precizētas kausētās rūdas un karstā metāla definīcijas.
10
Tātad kausētā rūda ir definēta kā “aglomerēts dzelzi saturošs produkts, kas satur dzelzs rūdas gabaliņus, kušņi un dzelzi saturoši pārstrādes materiāli ar tādām ķīmiskajām un fizikālajām īpašībām kā sārmainības līmenis, mehāniskā stiprība un caurlaidība, kas nepieciešama dzelzs un vajadzīgo kušņu materiālu iekļaušanai dzelzs rūdas reducēšanas procesos” un karstais metāls – kā “šķidrais dzelzs, kas piesātināts ar oglekli tālākai pārstrādei”.
Francijas tiesības
11
Code de l’environnement (Vides kodekss) – redakcijā, kas piemērojama faktiem pamatlietā, – R. 229‑8. pantā ir noteikts:
“I.
Pamatojoties uz datiem, kas iegūti atbilstoši [..] Lēmuma 2011/278/ES 7. pantam un R. 229–7. pantam, vides ministrs ar rīkojumu nosaka to saimnieciskās darbības subjektu sarakstu, kuriem tiek piešķirtas un vēlāk izsniegtas bezmaksas kvotas.
Šajā rīkojumā, kas tika pieņemts pēc tam, kad Eiropas Komisija bija apstiprinājusi to iekārtu sarakstu, kas tai tika paziņots, piemērojot Direktīvas 2003/87/EK tiesību normas, ir precizēts kopējais par katru iekārtu piešķirtais kvotu skaits, kā arī to kvotu daudzums, kas katru gadu tiks piešķirtas bez maksas.
Rīkojums tiek publicēts Journal officiel [Oficiālajā Vēstnesī], un prefekts (préfet) elektroniski paziņo pa vienam tā eksemplāram katram saimnieciskās darbības subjektam.
Attiecībā uz L. 593‑3. panta pirmajā daļā minētajām iekārtām un attiecībā uz klasificētajām iekārtām, kas minētas tā paša panta otrajā daļā, Autorité de sûreté nucléaire (Kodoldrošības iestāde) nodrošina šo publicēšanu un veic šo paziņošanu saimnieciskās darbības subjektiem.
II.
Eiropas reģistra Valsts administrators vēlākais katra gada 28. februārī ieraksta kontā saimnieciskās darbības subjektu kontā kvotu daudzumu, kas ar I punktā minēto rīkojumu paredzēts katrai iekārtai.
III.
Ar vides ministra un rūpniecības ministra rīkojumu paredz šo kvotu piešķiršanas un sadales, tostarp provizoriskas piešķiršanas un sadales, nosacījumus un aprēķināšanas metodiku katrai iekārtai.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
12
ArcelorMittal
Atlantique et Lorraine SASU ir Francijas sabiedrība, kura izmanto iekārtas metalurģijas jomā. Atbilstoši Direktīvas 2003/87 2. panta 1. punktam un I un II pielikumam šīs iekārtas ietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā. Tātad šai sabiedrībai ir jāpiedalās siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmā.
13
Minētā sabiedrība iesniedza prasības pieteikumu attiecībā pret vides, ilgtspējīgas attīstības un enerģētikas ministra 2014. gada 24. janvāra rīkojumu, ar kuru izveido to saimnieciskās darbības subjektu sarakstu, kam piešķirtas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju kvotas, un nosaka bezmaksas kvotu apjomu par laikposmu no 2013. līdz 2020. gadam, kā arī pret 2014. gada 11. jūnija lēmumu, ar kuru šī amatpersona noraidīja lūgumu atsaukt šo rīkojumu.
14
Savā prasības pieteikumā prasītāja pamatlietā apgalvo, ka minētais rīkojums un minētais lēmums ir prettiesiski, jo tie ir pamatoti ar Komisijas Lēmumu 2011/278 un Komisijas 2013. gada 5. septembra Lēmumu 2013/448/ES par valstu īstenošanas pasākumiem attiecībā uz bezmaksas siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu pagaidu piešķiršanu saskaņā ar [..] Direktīvas 2003/87[..] 11. panta 3. punktu (OV 2013, L 240, 27. lpp.), kuri neatbilstot Direktīvai 2003/87.
15
Prasītāja pamatlietā konkrēti apstrīd to, ka Komisijas noteiktajā līmeņatzīmē karstajam metālam, kura ļauj aprēķināt siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu skaitu, kas piešķiramas dažādām rūpnieciskajām iekārtām, kuras ražo šādu produktu, neesot ņemtas vērā emisijas, kas saistītas ar dūmgāzēm, kuras tiek izmantotas elektroenerģijas ražošanai, un ka šī līmeņatzīme neesot balstīta uz jaunākajiem datiem. Arī kausētās rūdas līmeņatzīme neatbilstot Direktīvai 2003/87, jo aprēķinā, uz kuru tā ir balstīta, esot iekļauta iekārta, kas ražo arī granulas.
16
Tribunal administratif de Montreuil (Montreijas Administratīvā tiesa, Francija) norāda, ka Komisijai ir plaša rīcības brīvība noteikt līmeņatzīmes. Tomēr tā uzskata, ka saskaņā ar Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punktu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvota būtu jāiedala elektroenerģijai, kas ražota, izmantojot dūmgāzes. Tā arī uzskata, ka pamats par nepamatotu konkurences izkropļošanu, uz kuru Komisija norādījusi Lēmumā 2011/278, lai iebilstu pret siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu iedalīšanu elektroenerģijai, kas ražota, izmantojot dūmgāzes, ir apstrīdams, jo tērauda nozare ir elektroenerģijas tiešā patērētāja.
17
Turklāt iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai Komisija tiešām ir izmantojusi tos pieejamos datus, kas ir visatbilstošākie karstā metāla līmeņatzīmes noteikšanai, un pauž šaubas par to, vai Komisija kausētās rūdas līmeņatzīmes aprēķināšanai ir izmantojusi datus par iekārtu, kas ražo kausēto rūdu, kā arī granulas. Komisija neesot pietiekami pamatojusi savas izvēles iemeslus.
18
Šajos apstākļos tribunal administratif de Montreuil (Montreijas Administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [..] Komisija savā Lēmumā 2011/278 [..], izslēdzot no karstā metāla līmeņatzīmes vērtības emisijas, kas saistītas ar pārstrādātas dūmgāzes izmantošanu elektroenerģijas ražošanai, ir pārkāpusi Direktīvas 2003/87 [..] 10.a panta 1. punktu par noteikumiem, ar ko nosaka līmeņatzīmes ex ante, un it īpaši mērķi efektīvi atgūt enerģiju no dūmgāzēm, kā arī iespēju piešķirt bezmaksas kvotas gadījumos, kad elektroenerģija tikusi ražota no dūmgāzes?
2)
Vai šajā lēmumā karstā metāla līmeņatzīmes noteikšanai, pamato[damās] uz datiem, kas iegūti no “BREF” par dzelzi un tēraudu un [datiem, kas paziņoti saskaņā ar pamatnostādnēm par uzraudzību un ziņošanu 2007. gadā], Komisija nav izpildījusi tai uzlikto pienākumu izmantot precīzākos un jaunākos pieejamos zinātniskos datus un/vai nav ievērojusi labas pārvaldības principu?
3)
Vai [..] Komisijas izvēle Lēmumā 2011/278 [..] kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanai kā atsauces iekārtu ņemt vērā rūpnīcu, kas vienlaikus ražo kausēto rūdu un granulas – ja šis fakts izrādītos patiess –, var izraisīt to, ka šī līmeņatzīmes vērtība ir noteikta prettiesiski?
4)
Vai Komisija, šajā lēmumā konkrēti nenorādot šīs izvēles iemeslus, nav izpildījusi [LESD] 296. pantā noteikto pienākumu norādīt pamatojumu?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
19
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā lūdz Tiesu lemt par Lēmuma 2011/278 spēkā esamību saistībā ar Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punkta trešo daļu, konkrēti – saistībā ar metodi, kuru Komisija izmantojusi, noteikdama karstā metāla līmeņatzīmi, jo tajā ir izslēgta iespēja ņemt vērā siltumnīcas efektu izraisošās emisijas, kas saistītas ar dūmgāzēm, kuras tiek pārstrādātas, ražojot elektroenerģiju.
20
Šajā ziņā no Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punkta trešās daļas izriet, ka bezmaksas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotas nesadala saistībā ar jelkādu elektroenerģijas ražošanu, izņemot elektroenerģiju, kas ražota, izmantojot dūmgāzes.
21
Šī izņēmuma mērķis, sadalot siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotas, ir rosināt samazināt šīs emisijas un izmantot efektīvas tehnoloģijas, lai uzlabotu energoefektivitāti.
22
Kā ģenerāladvokāts ir norādījis secinājumu 30. punktā, dūmgāzes ir blakusprodukts, kas neizbēgami rodas koksa un tērauda ražošanā. Nav strīda par to, ka gan no ekonomiskā, gan vides viedokļa šo gāzu reģenerācija ir daudz labvēlīgāka nekā to sadedzināšana tam paredzētās ierīcēs.
23
Turklāt Lēmuma 2011/278 preambulas 32. apsvērumā ir paredzēts, ka, lai ievērotu Direktīvas 2003/87 10.a pantā noteikto vispārīgo principu, netiks sadalītas nekādas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju papildu kvotas papildus sadalītajai emisiju kvotu daļai, kas atbilst tam oglekļa satura īpatsvaram dūmgāzē, kurš ņemts vērā attiecīgajā produkta līmeņatzīmē.
24
Prasītāja pamatlietā uzskata, ka Komisija produkta līmeņatzīmē karstajam metālam kļūdaini nav ņēmusi vērā visas emisijas, ko rada pārstrādāto dūmgāzu sadedzināšana, ražojot elektroenerģiju, un tas esot pretrunā Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punkta trešajai daļai.
25
Jānorāda, pirmkārt, ka dūmgāzu izmantošana elektroenerģijas ražošanai nozīmē, ka šīs gāzes tiek izmantotas, lai aizstātu citu kurināmo. Tādējādi tiek izmantots viens kurināmais reizē gan tērauda ražošanai, gan, sadedzinot dūmgāzes, kas izdalās šajā procesā, lai ražotu elektroenerģiju.
26
Otrkārt, Komisija par atsauces kurināmo ir izmantojusi dabasgāzi, lai noteiktu, kādā mērā līmeņatzīmē karstajam metālam ir jāietver dūmgāzu oglekļa saturs elektroenerģijas ražošanā. Dūmgāzu pārstrāde elektroenerģijas ražošanai nozīmē, ka attiecīgā iekārta rada vairāk siltumnīcas efektu izraisošo gāzu nekā tad, ja tiktu izmantota dabasgāze.
27
Ja bezmaksas siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu sadale automātiski attiektos uz visu elektroenerģiju, kas tiek ražota, izmantojot dūmgāzes, tad tas nozīmētu bezmaksas kvotu sadali ne tikai papildu emisijām, kas ir jākompensē, lai tādējādi neatturētu no šo gāzu izmantošanas, bet arī emisijām, kas jebkurā gadījumā tiktu radītas elektroenerģijas ražošanai, neatkarīgi no izmantotā kurināmā, attiecībā uz kurām kompensācija ir izslēgta saskaņā ar Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punkta trešo daļu.
28
Turklāt Tiesa 2016. gada 28. aprīļa sprieduma Borealis Polyolefine u.c. (C‑191/14, C‑192/14, C‑295/14, C‑389/14 un no C‑391/14 līdz C‑393/14, EU:C:2016:311) 73. punktā jau ir atzinusi, ka no Lēmuma 2011/278 preambulas 32. apsvēruma izriet, ka Komisija saskaņā ar Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punkta trešo daļu ir ņēmusi vērā emisijas, kuras ir saistītas ar efektīvu enerģijas atgūšanu no dūmgāzēm.
29
Tādējādi no iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka, izskatot pirmo jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Lēmuma 2011/278 spēkā esamību saistībā ar Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punkta trešo daļu.
Par otro jautājumu
30
Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā lūdz Tiesu lemt par Lēmuma 2011/278 spēkā esamību tiktāl, ciktāl Komisija neesot izpildījusi tai noteikto pienākumu izmantot precīzākos un jaunākos pieejamos zinātniskos datus, kā arī, šajā lēmumā pamatodamās uz datiem no BREF par dzelzi un tēraudu un uz datiem, kas paziņoti saskaņā ar pamatnostādnēm par uzraudzību un ziņošanu 2007. gadā (turpmāk tekstā – “LDSD 2007”), līmeņatzīmes karstajam metālam noteikšanai, neesot ievērojusi labas pārvaldības principu.
31
Jānorāda, ka saskaņā ar Direktīvas 2003/87 10.a panta 2. punktu Komisijai ir plaša rīcības brīvība, nosakot nozaru un apakšnozaru līmeņatzīmes. Izmantojot šo brīvību, savukārt ir jāizdara izvēle, kā arī jāveic sarežģīti tehniski un ekonomiski vērtējumi. Šajā jomā veikta pasākuma acīmredzami nepiemērotais raksturs vien var ietekmēt šāda pasākuma tiesiskumu (spriedumi, 2016. gada 8. septembris, Borealis u.c., C‑180/15, EU:C:2016:647, 45. punkts, kā arī 2016. gada 26. oktobris, Yara Suomi u.c., C‑506/14, EU:C:2016:799, 37. punkts).
32
No Lēmuma 2011/278 preambulas 11. apsvēruma izriet, ka gadījumā, ja dati nav bijuši pieejami vai ja dati nav savākti atbilstoši līmeņatzīmju noteikšanas metodoloģijai, līmeņatzīmju vērtību noteikšanai ir jāizmanto informācija par pašreizējiem emisiju līmeņiem un patērētajiem daudzumiem un par efektīvākajiem paņēmieniem, galvenokārt pamatojoties uz BREF. It īpaši, tā kā trūkst datu par dūmgāzu apstrādi, siltumenerģijas eksportēšanu un elektroenerģijas ražošanu, produktu līmeņatzīmju vērtības koksam un karstajam metālam ir iegūtas no tiešo un netiešo emisiju aprēķiniem, pamatojoties uz informāciju par attiecīgajām enerģijas plūsmām, ko nodrošina atbilstīgie BREF un standarta emisiju koeficienti, kas noteikti LDSD 2007 (spriedumi, 2016. gada 8. septembris, Borealis u.c., C‑180/15, EU:C:2016:647, 47. punkts, kā arī 2016. gada 26. oktobris, Yara Suomi u.c., C‑506/14, EU:C:2016:799, 39. punkts).
33
Turklāt attiecībā uz dūmgāzēm, kas rodas karstā metāla ražošanas procesā, no Lēmuma 2011/278 preambulas 32. apsvēruma izriet, ka produktu līmeņatzīmēs tiek ņemta vērā efektīva enerģijas atgūšana no dūmgāzēm un emisijām saistībā ar šo gāzu izmantošanu. Šajā nolūkā, lai noteiktu līmeņatzīmju vērtības produktiem, kuru ražošanā rodas dūmgāzes, lielā mērā ir ņemts vērā oglekļa saturs šajās dūmgāzēs (spriedumi, 2016. gada 8. septembris, Borealis u.c., C‑180/15, EU:C:2016:647, 48. punkts, kā arī 2016. gada 26. oktobris, Yara Suomi u.c., C‑506/14, EU:C:2016:799, 40. punkts).
34
Šajos apstākļos nešķiet, ka, Lēmumā 2011/278 karstā metāla līmeņatzīmes noteikšanai pamatodamās uz datiem, kas iegūti no BREF par dzelzi un tēraudu un LDSD 2007, Komisija nebūtu izpildījusi tai uzlikto pienākumu izmantot precīzākos un jaunākos pieejamos zinātniskos datus, kā arī nebūtu ievērojusi labas pārvaldības principu.
35
No visiem iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka, izskatot pirmo jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Lēmuma 2011/278 spēkā esamību.
Par trešo jautājumu
36
Ar trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā lūdz Tiesu lemt par Lēmuma 2011/278 spēkā esamību, ciktāl šajā lēmumā Komisija kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanai ir ņēmusi vērā rūpnīcu, kas atsauces iekārtās vienlaikus ražo kausēto rūdu un granulas.
37
Kā norādīts šī sprieduma 31. punktā, ir jāatgādina, ka saskaņā ar Direktīvas 2003/87 10.a panta 2. punktu Komisijai ir plaša rīcības brīvība, nosakot nozaru un apakšnozaru līmeņatzīmes. Tādējādi šajā jomā veikta pasākuma acīmredzami nepiemērotais raksturs vien var ietekmēt šāda pasākuma tiesiskumu (spriedumi, 2016. gada 8. septembris, Borealis u.c., C‑180/15, EU:C:2016:647, 45. punkts, kā arī 2016. gada 26. oktobris, Yara Suomi u.c., C‑506/14, EU:C:2016:799, 37. punkts).
38
Direktīvas 2003/87 10.a panta 2. punktā ir norādīts, ka, paredzot līmeņatzīmju noteikšanas principus, par sākuma punktu ir jāņem nozares vai apakšnozares 10 % efektīvāko iekārtu darbības vidējais rādītājs Savienībā 2007. un 2008. gadā. Tas pats princips ir atkārtots Lēmuma 2011/278 preambulas 2. apsvērumā.
39
Turklāt Lēmuma 2011/278 preambulas 4. apsvērumā ir minēts princips, ka, ja produkts ir kāda cita produkta tiešs aizstājējs, uz abiem ir jāattiecas tai pašai produkta līmeņatzīmei un atbilstošajai produkta definīcijai.
40
No Tiesas rīcībā esošajiem lietas materiāliem, kā arī no tiesas sēdē sniegtajiem argumentiem izriet, ka granulas un kausētā rūda vispārīgi nav tieši aizstājami un tātad uz tiem neattiecas tā pati produkta līmeņatzīme. Proti, granulas un kausētā rūda atšķiras ne tikai pēc produkta īpašībām, bet arī pēc sastāva.
41
Prasītāja pamatlietā apgalvo, ka, kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanai atsauces iekārtu vidū ņemdama vērā iekārtu, kas vienlaikus ražo gan kausēto rūdu, gan granulas, Komisija ir pārkāpusi Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punktu un Lēmuma 2011/278 preambulas 4. apsvērumu. Kausētās rūdas līmeņatzīme esot sagrozīta, jo ir izmantoti dati par granulu ražošanu, kas rada mazāk siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju.
42
Tiesas sēdē Komisija tomēr paskaidroja, ka Corus Ijmuiden iekārta, uz kuru attiecas šis prejudiciālais jautājums, ir vienīgais tērauda ražošanas uzņēmums Savienībā, kas ražo granulu un kausētās rūdas maisījumu, kurš tā īpašību dēļ var tikt izmantots kā kausētās rūdas tiešs aizstājējs domnās. Šis integrētais tērauda ražošanas uzņēmums ietverot gan granulu ražošanas vienību, gan kausētās rūdas ražošanas vienību, kuras ir saistītas, lai ražotu maisījumu, kas tiek tieši padots domnā. Šajos īpašajos apstākļos Komisija varēja uzskatīt granulas un kausēto rūdu par aizstājamām.
43
Tomēr prasītāja pamatlietā šajā ziņā ir iebildusi, ka no visiem oficiālajiem dokumentiem un, it īpaši, no BREF par dzelzi un tēraudu skaidri izriet, ka attiecīgajai iekārtai ir divas atsevišķas vienības, kas ražo granulas un kausēto rūdu.
44
Šajos apstākļos ir jānorāda, pirmkārt, ka tas, vai attiecīgas iekārtas īpatnības ietekmē tās iekļaušanu atsauces iekārtu vidū kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanai, noteikti ir sarežģīts tehnisks vērtējums, saistībā ar kuru Komisijai ir plaša diskrecionārā vara. Otrkārt, lai īstenotu šādu vērtējumu, Komisija ir daudz izdevīgākā situācijā nekā Tiesa. Ievērojot pieejamo informāciju, nav skaidri pierādīts, ka, ņemdama vērā attiecīgo iekārtu, Komisija būtu pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Gluži pretēji, šķiet, ka, neraugoties uz iekārtas īpatnībām, iegūtais produkts, kā ģenerāladvokāts ir norādījis secinājumu 71. un 72. punktā, var būt kausētās rūdas tiešs aizstājējs.
45
Kā Komisija norādīja tiesas sēdē, eksperti, ar kuriem tā apspriedās, it īpaši Eiropas Metalurģijas apvienība Eurofer, ir apstiprinājuši, ka šī maisījuma ražošanas process var tikt uzskatīts par līdzīgu kausētās rūdas ražošanas procesam. Tātad galaproduktam šādā iekārtā ir kausētajai rūdai līdzīgas īpašības un tas tiek izmantots kā tiešs kausētās rūdas aizstājējs domnā.
46
Šajos apstākļos, tā kā šīs abas ražošanas vienības kopā ļauj ražot unikālu produktu, kurš var tikt aizstāts ar kausēto rūdu, granulu ražošana ir jāuzskata par vienu no “procesiem, kas tieši vai netieši ir saistīti ar procesa vienību” saskaņā ar kausētās rūdas definīciju, kas ietverta Lēmuma 2011/278 I pielikumā. Šajos apstākļos produkta līmeņatzīmē kausētajai rūdai ir pamatoti ņemta vērā šī granulu ražošanas vienība.
47
Ja Komisija nebūtu ņēmusi vērā iekārtu, kas ražo kausētās rūdas aizstājēju, tad tā būtu pieņēmusi lēmumu, kurš būtu pretrunā Direktīvas 2003/87 10.a panta 1. punkta mērķim rosināt samazināt siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas un izmantot energoefektīvas tehnoloģijas, uzmanību pievēršot vislietderīgākajiem paņēmieniem, aizstājējiem, alternatīviem ražošanas procesiem, augstas efektivitātes koģenerācijai, energoefektīvai dūmgāzu izmantošanai, ja šādas iekārtas ir pieejamas, un neradīt stimulu palielināt emisijas.
48
Tādējādi no iepriekš izklāstītā neizriet, ka Komisija, kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanai ņemdama vērā Corus Ijmuiden integrēto iekārtu, būtu pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, jo šajā iekārtā iegūtais produkts ir kausētās rūdas tiešs aizstājējs.
49
Šajos apstākļos, kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanā iekļaujot rūpnīcu, kas atsauces iekārtās vienlaikus ražo kausēto rūdu un granulas, Komisija nav padarījusi Lēmumu 2011/278 prettiesisku.
50
No visiem izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka, izskatot trešo jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Lēmuma 2011/278 spēkā esamību, ciktāl šajā lēmumā Komisija kausētās rūdas līmeņatzīmes noteikšanai ir ņēmusi vērā rūpnīcu, kas atsauces iekārtās vienlaikus ražo kausēto rūdu un granulas.
Par ceturto jautājumu
51
Ar ceturto jautājumu iesniedzējtiesa lūdz Tiesu lemt par Lēmuma 2011/278 spēkā esamību, ciktāl Komisija, konkrēti nenorādīdama iemeslus savai izvēlei saistībā ar līmeņatzīmes karstajam metālam noteikšanu, neesot izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, kas tai ir noteikts LESD 296. pantā.
52
Šajā ziņā vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru pamatojumam, kas prasīts šajā tiesību normā, ir jāatbilst attiecīgā tiesību akta būtībai un tajā skaidri un nepārprotami ir jābūt norādītai tās iestādes argumentācijai, kas pieņēmusi attiecīgo tiesību aktu, tādā veidā, kas ieinteresētajām personām ļauj iepazīties ar pieņemtā tiesību akta pamatojumu un Savienības tiesai īstenot savu kontroli. Netiek prasīts pamatojumā norādīt visus attiecīgos faktiskos un tiesiskos apstākļus, jo, ciktāl jānoskaidro akta pamatojuma atbilstība LESD 296. panta prasībām, tas ir jāvērtē ne tikai saistībā ar tā formulējumu, bet arī ar tā kontekstu, kā arī ar tiesību normu kopumu, kas reglamentē attiecīgo jautājumu (it īpaši skat. spriedumu, 2006. gada 6. septembris, Portugāle/Komisija, C‑88/03, EU:C:2006:511, 88. punkts un tajā minētā judikatūra).
53
Turklāt, ja apstrīdētajā aktā ir redzama iestādes izvirzītā mērķa būtība, tad būtu nevajadzīgi prasīt īpašu pamatojumu katrai no šīs iestādes veiktajām tehniskajām izvēlēm (spriedums, 2005. gada 12. jūlijs, Alliance for Natural Health u.c., C‑154/04 un C‑155/04, EU:C:2005:449, 134. punkts).
54
Šajā gadījumā atsauces iekārtu izvēles iemesli ir skaidri un pietiekami pamatoti Lēmumā 2011/278, it īpaši tā preambulas 2., 4., 6. un 8. apsvērumā. No tiem var saprast iemeslus, kuru dēļ ir pieņemts šis lēmums, kā arī tā mērķus, un tie ietver arī vairākus tehniskus precizējumus.
55
Tādējādi Komisija ir izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu, kas tai noteikts LESD 296. pantā, jo tās izvēļu iemesli Lēmumā 2011/278 ir izklāstīti pietiekami skaidri.
56
No visiem iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka, izskatot ceturto jautājumu, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Lēmuma 2011/278 spēkā esamību.
Par tiesāšanās izdevumiem
57
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
Izskatot uzdotos jautājumus, nav konstatēts neviens apstāklis, kas varētu ietekmēt Komisijas 2011. gada 27. aprīļa Lēmuma 2011/278/ES, ar kuru visā Savienībā nosaka pagaidu noteikumus saskaņotai bezmaksas emisiju kvotu sadalei atbilstoši 10.a pantam Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/87/EK, spēkā esamību.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – franču.