62024TJ0656
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (prejudiciālā palāta)
2026. gada 4. martā (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa pārvadājumi – Kompensācija pasažieriem lidojuma ilgas kavēšanās vai atcelšanas gadījumā – Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma – Regulas (EK) Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts – Ārkārtēji apstākļi – Trūkumi lidostas drošības pārbaudē – Neatkarīgs gaisa pārvadātāja lēmums sagaidīt pasažierus, kuri vēl nav izgājuši drošības pārbaudi – Gaisa kuģu rotācija – Lidojumu pārkārtošana pēc aizkavētā lidojuma – Cēloņsakarība
Lietā T‑656/24
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas apgabaltiesa, Vācija) iesniegusi ar 2024. gada 20. novembra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2024. gada 6. decembrī, tiesvedībā
NI,
HZ
pret
European Air Charter AG,
VISPĀRĒJĀ TIESA (prejudiciālā palāta)
apspriežu laikā šādā sastāvā: priekšsēdētājs S. Papasavs [S. Papasavvas], tiesneši N. Pultoraka [N. Półtorak], M. Sampols Pukuruļs [M. Sampol Pucurull] (referents), D. Petrlīks [D. Petrlík] un V. Valasidis [W. Valasidis],
ģenerāladvokāts: H. Martins i Peress de Nanklaress [J. Martín y Pérez de Nanclares],
sekretāre: S. Junda [S. Jund] administratore,
ņemot vērā, ka 2024. gada 19. decembrī Tiesa atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.b panta trešajai daļai nodevusi Vispārējai tiesai lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu,
ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.b panta pirmās daļas e) punktā paredzēto jomu un patstāvīga interpretācijas jautājuma neesību minēto statūtu 50.b panta otrās daļas izpratnē,
ņemot vērā tiesvedības rakstveida daļu,
pēc 2025. gada 17. oktobra tiesas sēdes,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
European Air Charter vārdā – P. Kauffmann un K. Witt, Rechtsanwälte,
–
Nīderlandes valdības vārdā – M. K. Bulterman un A. Hanje, pārstāves,
–
Eiropas Komisijas vārdā – G. von Rintelen un N. Yerrell, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2025. gada 26. novembra tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.), 5. panta 3. punktu.
2
Šis lūgums iesniegts saistībā ar tiesvedību starp NI un HZ – diviem aviopasažieriem –, no vienas puses, un gaisa pārvadātāju European Air Charter AG, no otras puses, par pēdējā minētā atteikumu izmaksāt kompensāciju šiem pasažieriem, kuru lidojums ir ilgi kavējies.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3
Regulas Nr. 261/2004 1., 14. un 15. apsvērumā noteikts:
“(1)
Kopienas rīcībai gaisa satiksmes nozarē cita starpā ir jābūt vērstai uz to, lai nodrošinātu augsta līmeņa pasažieru aizsardzību. Turklāt ir jāņem vērā vispārējās patērētāju aizsardzības prasības.
[..]
(14)
Saskaņā ar Monreālas Konvenciju apkalpojošo gaisa pārvadātāju saistības ir jāierobežo vai jāatceļ ārkārtēju apstākļu gadījumos, no kuriem nevarētu izvairīties pat tad, ja veiktu visus iespējamos pasākumus. Šādi apstākļi var rasties jo īpaši politiskas nestabilitātes, meteoroloģisko apstākļu, kas nav piemēroti attiecīgā lidojuma veikšanai, drošības riska, negaidītu lidojuma drošības trūkumu un streiku dēļ, kas ietekmē apkalpojošā gaisa pārvadātāja darbību.
(15)
Par ārkārtējiem apstākļiem uzskata tos, kuros gaisa satiksmes pārvaldības lēmums attiecībā uz noteiktu gaisa kuģi noteiktā dienā izraisa ilgu kavēšanos, kavēšanos līdz nākamajai dienai vai viena vai vairāku šā gaisa kuģa lidojumu atcelšanu, pat ja attiecīgais gaisa pārvadātājs ir veicis visus iespējamos pasākumus, lai izvairītos no lidojumu kavēšanās vai atcelšanas.”
4
Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. un 3. punktā paredzēts:
“1.   Ja atceļ lidojumu, attiecīgajiem pasažieriem:
[..]
c)
ir tiesības saskaņā ar 7. pantu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja saņemt kompensāciju, ja vien [pasažieri nav informēti par atcelšanu]:
[..].
3.   Apkalpojošajam gaisa pārvadātājam nav jāmaksā kompensācija saskaņā ar 7. pantu, ja tas var pierādīt, ka lidojuma atcelšanu ir izraisījuši ārkārtēji apstākļi, no kuriem nevarētu izvairīties pat tad, ja tiktu veikti visi iespējamie pasākumi.”
5
Regulas Nr. 261/2004 7. panta 1. punktā paredzēts:
“Ja ir izdarīta atsauce uz šo pantu, pasažieri saņem kompensāciju šādā apmērā:
[..]
b)
EUR 400 par visiem lidojumiem Kopienas iekšienē vairāk nekā 1500 kilometru attālumā un par visiem citiem lidojumiem 1500 līdz 3500 kilometru attālumā;
[..].”
Vācijas tiesības
6
2005. gada 11. janvāraLuftsicherheitsgesetz (Aviācijas drošības likums; BGBl. 2005 I, 78. lpp.), redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar 2020. gada 22. aprīļaGesetz zur Verbesserung der Rahmenbedingungen luftsicherheitsrechtlicher Zuverlässigkeitsüberprüfungen (Likums par vispārējo drošības pārbaužu uzlabošanu aviācijas drošības jomā; BGBl. 2020 I, 840. lpp.) (turpmāk tekstā – “LuftSiG”), 2. pantā “Uzdevumi” paredzēts:
“Aviācijas drošības iestādes uzdevums ir novērst gaisa pārvadājumu drošības apdraudējumus 1. panta izpratnē. Šajā nolūkā tai tostarp ir:
1. jāpārbauda pasažieri un to bagāža atbilstoši 5. pantam,
[..].”
7
LuftSiG 5. panta “Aviācijas drošības iestāžu īpašās pilnvaras” 1. punktā paredzēts, ka “aviācijas drošības iestāde var pārmeklēt vai jebkādā citā atbilstošā veidā pārbaudīt personas, kuras ir iekļuvušas vai vēlas iekļūt lidostas ierobežotas piekļuves drošības zonā, [un ka] tā var pārmeklēt vai jebkādā citā atbilstošā veidā pārbaudīt priekšmetus, kas ienesti vai kas jāienes šajās zonās”.
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
8
NI un HZ katram bija rezervēts lidojums, kuru 2022. gada 23. jūlijā nodrošināja European Air Charter un kura plānotā izlidošana no Diseldorfas (Vācija) bija plkst. 15.00 un plānotā ielidošanu tajā pašā dienā Varnā (Bulgārija) bija plkst. 17.50 (turpmāk tekstā – “pamatlietā aplūkotais lidojums”).
9
Pamatlietā aplūkotais lidojums bija jānodrošina ar European Air Charter lidmašīnu, kas tiek izmantota lidojumu rotācijā. Saskaņā ar sākotnējo plānu šīs rotācijas pirmajam lidojumam bija jāizlido no Ķelnes‑Bonnas (Vācija) lidostas 2022. gada 23. jūlijā plkst. 7.40 un jāielido Varnā plkst. 10.30. Otrajam rotācijas lidojumam bija jāizlido no Varnas plkst. 11.20 un jāielido Diseldorfā plkst. 14.10. Trešais rotācijas lidojums bija pamatlietā aplūkotais lidojums.
10
Taču pēc neparasti ilga gaidīšanas laika Ķelnes‑Bonnas lidostas drošības pārbaudē to darbinieku pārslodzes dēļ, kuri 2022. gada 23. jūlijā veica drošības pārbaudes, visi pirmā rotācijas lidojuma pasažieri uz iekāpšanu ieradās ar nokavēšanos. European Air Charter pieņēma lēmumu sagaidīt minētā lidojuma pasažierus, kuri atradās drošības pārbaudē, un pirmais rotācijas lidojums tādējādi izlidoja ar vairāk nekā piecas stundas ilgu kavēšanos.
11
Turklāt, lai attiecīgās rotācijas pasažieriem nebūtu jāgaida pārmērīgi ilgi, European Air Charter pēc pirmā rotācijas lidojuma nolēma pārplānot lidojumus un pārcēla šos lidojumus uz citu lidmašīnu. Tādējādi otrais rotācijas lidojums tika nodrošināts ar rezerves lidmašīnu, kura nosēšanās atļaujas dēļ, kas vispirms bija jāsaņem ielidošanas lidostā, no Varnas varēja izlidot tikai plkst. 14.10 un Diseldorfā ieradās plkst. 17.33. Pamatlietā aplūkotais lidojums tika veikts ar šo rezerves lidmašīnu, un tas izlidoja plkst. 18.39. NI un HZ galamērķī ieradās plkst. 21.12, proti, ar vairāk nekā trīs stundu nokavēšanos, salīdzinot ar sākotnēji paredzēto ierašanās laiku.
12
Izskatot NI un HZ celto prasību, lai, pamatojoties uz viņu lidojuma kavēšanos, saņemtu no European Air Charter 400 EUR kompensāciju, Amtsgericht Düsseldorf (Diseldorfas pirmās instances tiesa, Vācija) to noraidīja ar 2024. gada 19. februāra spriedumu.
13
NI un HZ par šo spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas apgabaltiesa, Vācija), kas ir iesniedzējtiesa.
14
Iesniedzējtiesas ieskatā pēkšņais un lielais drošības pārbaudes darbinieku iztrūkums principā varētu būt ārkārtas apstākļi Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkta izpratnē, jo aviopasažieru drošības pārbaude saskaņā ar LuftSiG 2. panta 1. punktu un 5. pantu nav gaisa pārvadātāju pārziņā. Tādēļ drošības pārbaudes darbinieku trūkums un no tā izrietošā kavēšanās ir apstākļi, kuri neietilpst gaisa pārvadātāja riska jomā un kurus tas nevar kontrolēt.
15
Tomēr iesniedzējtiesa uzskata, ka tajā izskatāmā strīda risinājums ir atkarīgs no tā, vai pastāv cēloņsakarība starp pēkšņo un būtisko Ķelnes‑Bonnas lidostas drošības pārbaudes darbinieku trūkumu kā ārkārtējiem apstākļiem un pamatlietā aplūkotā lidojuma ielidošanas kavēšanos.
16
Iesniedzējtiesai saskaņā ar savu pastāvīgo judikatūru un Tiesas judikatūru šajā jomā ir viedoklis, ka ir iespējams uzskatīt, ka pamatlietā aplūkotā lidojuma aizkavētās ierašanās Varnā tiešais iemesls ir nevis aizkavēšanās drošības pārbaudē Ķelnes‑Bonnas lidostā, bet gan European Air Charter pieņemtais neatkarīgais lēmums sagaidīt pasažierus, kuri atradās šajā pārbaudē, un tāpēc norīkot rezerves lidmašīnu, lai izpildītu pamatlietā aplūkoto lidojumu.
17
Tomēr iesniedzējtiesa norāda, ka citādi varētu būt, ja lidojuma atcelšanas vai tā ielidošanas ilgās kavēšanās tiešais cēlonis būtu jāizvērtē, izsverot dažādu tādu pasažieru grupu intereses, kuras skar viena un tā pati rotācija. Tādējādi lidojuma grafika pārplānošanas gadījumā, kurā vienādā veidā tiek ņemtas vērā vienas un tās pašas rotācijas dažādu pasažieru grupu intereses, “vienkārša” cēloņsakarība varētu būt pietiekama, lai konstatētu cēloņsakarību starp ārkārtējiem apstākļiem un lidojuma atcelšanu vai tā ielidošanas ilgo kavēšanos.
18
Šajos apstākļos Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai lidojuma ielidošanas aizkavēšanos vismaz par trim stundām ir tieši izraisījuši ārkārtēji apstākļi [Regulas Nr. 261/2004] 5. panta 3. punkta izpratnē arī tad, ja apkalpojošais gaisa pārvadātājs iepriekšējā lidojumā, kas tika veikts tajā pašā dienā, ievērojamas aizkavēšanās dēļ drošības pārbaudē nolēma sagaidīt pasažierus, kuri to vēl nebija izgājuši, un tā rezultātā radušos aizkavēšanos nav iespējams novērst līdz aplūkotajam lidojumam?
2)
Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir atkarīga no tā, vai un cik daudz pasažieru ieradās uz iekāpšanu iepriekšējā lidojumā, kas aizkavējās: no kāda uz lidojumu rezervēto un faktiski uz lidojumu ieradušos pasažieru īpatsvara iepriekšējā lidojuma (papildu) aizkavēšanos vairs nav tieši izraisījuši ārkārtēji apstākļi [Regulas Nr. 261/2004] 5. panta 3. punkta izpratnē, bet gan neatkarīgs, tikai gaisa pārvadātāja kontrolē esošs lēmums?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
19
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai neatkarīgs gaisa pārvadātāja lēmums sagaidīt tāda lidojuma pasažierus, kuri vēl nav izgājuši drošības pārbaudi tās darbinieku pārslogotības dēļ, var izjaukt cēloņsakarību starp ārkārtējiem apstākļiem, ko veido šis drošības pārbaudes trūkums, un vēlāka lidojuma, kas plānots tajā pašā dienā ar to pašu lidmašīnu, ielidošanas kavēšanos.
20
Vispirms jānorāda, ka iesniedzējtiesa balstās uz pieņēmumu, ka drošības pārbaudes trūkums attiecīgajā lidostā bija vispārējs un ka tādējādi tie bija ārkārtēji apstākļi, līdz ar to tā jautā vienīgi par cēloņsakarību, kas pastāv starp ārkārtējiem apstākļiem, kuri ietekmēja pirmo rotācijas lidojumu, un pamatlietā aplūkotā lidojuma ielidošanas kavēšanos.
21
Vispirms jāatgādina, ka kavēto lidojumu pasažieri var tikt pielīdzināti atcelto lidojumu pasažieriem saistībā ar tiesībām uz kompensāciju, un tātad tie var atsaukties uz Regulas Nr. 261/2004 7. pantā paredzētajām tiesībām uz kompensāciju, kad kavētā lidojuma dēļ ir zaudējuši trīs vai vairāk stundu, proti, tie sasnieguši galamērķi trīs vai vairāk stundas vēlāk par gaisa pārvadātāja sākotnēji paredzēto laiku (skat. spriedumu, 2024. gada 13. jūnijs, D. (Dzinēja konstrukcijas defekts), C‑411/23, EU:C:2024:498, 24. punkts un tajā minētā judikatūra).
22
Ar Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punktu, lasot to tās 14. un 15. apsvēruma gaismā, gaisa pārvadātājs ir atbrīvots no šī kompensācijas izmaksāšanas pienākuma, ja tas var pierādīt, ka lidojuma atcelšanu vai ilgo kavējumu ir izraisījuši “ārkārtēji apstākļi”, no kuriem nevarētu izvairīties pat tad, ja tiktu veikti visi iespējamie pasākumi (skat. spriedumu, 2024. gada 13. jūnijs, D. (Dzinēja konstrukcijas defekts), C‑411/23, EU:C:2024:498, 25. punkts un tajā minētā judikatūra).
23
Tiesa jau ir nospriedusi, ka apkalpojošajam gaisa pārvadātājam, lai tas tiktu atbrīvots no pienākuma izmaksāt kompensāciju pasažieriem lidojuma ilgas kavēšanās vai atcelšanas gadījumā, ir jābūt iespējai atsaukties uz “ārkārtējiem apstākļiem”, kas ir ietekmējuši iepriekšēju lidojumu, kuru ir nodrošinājis tas pats gaisa pārvadātājs ar to pašu gaisa kuģi, tā reisā trīs reisus pirms attiecīgā lidojuma rotācijas kārtībā (skat. spriedumu, 2021. gada 22. aprīlis, Austrian Airlines, C‑826/19, EU:C:2021:318, 55. punkts un tajā minētā judikatūra).
24
Turklāt, ņemot vērā ne tikai Regulas Nr. 261/2004 1. apsvērumā minēto mērķi nodrošināt pasažieru augsta līmeņa aizsardzību, bet arī šīs regulas 5. panta 3. punkta formulējumu, atsaukšanās uz šādiem ārkārtējiem apstākļiem nozīmē, ka pastāv tieša cēloņsakarība starp šādiem apstākļiem, kas ir ietekmējuši iepriekšēju lidojumu, iestāšanos un vēlāk notikušā lidojuma kavēšanos vai atcelšanu (skat. spriedumu, 2021. gada 22. aprīlis, Austrian Airlines, C‑826/19, EU:C:2021:318, 56. punkts un tajā minētā judikatūra).
25
Tomēr jānorāda, ka ne Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punktā, ne kādā citā šīs regulas normā nav precizētas prasības, kas ir saistītas ar cēloņsakarības starp ārkārtējiem apstākļiem un lidojuma kavēšanos vai atcelšanu tiešo raksturu. Šādos apstākļos, lai nodrošinātu vienveidīgu Eiropas Savienības tiesību interpretāciju, pēc analoģijas jāatsaucas uz kritērijiem, kas attiecas uz cēloņsakarību, kura ir piemērojama Savienības ārpuslīgumiskās atbildības jomā un kuru raksturo līdzīgs tiesiskais regulējums, jo tajā atbildības iestāšanās ir pakārtota cēloņsakarības esībai starp norādīto notikumu un apgalvotajiem zaudējumiem.
26
Šajā ziņā jāatgādina, ka ar to vien, ka rīcība ir bijusi kaitējuma rašanās obligāts nosacījums (sine qua non nosacījums) tādā nozīmē, ka bez šīs rīcības tas nebūtu radies, nepietiek, lai noteiktu, ka pastāv pietiekami tieša cēloņsakarība (skat. spriedumu, 2019. gada 23. maijs, Remag Metallhandel un Jaschinsky/Komisija, T‑631/16, nav publicēts, EU:T:2019:352, 52. punkts un tajā minētā judikatūra).
27
Šajā ziņā no judikatūras izriet, ka nosacījums par cēloņsakarību prasa, lai šī sakarība būtu pietiekami tieša tādējādi, ka pārmestajai rīcībai jābūt noteicošajam kaitējuma cēlonim (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2018. gada 13. decembris, Eiropas Savienība/Gascogne Sack Deutschland un Gascogne, C‑138/17 P un C‑146/17 P, EU:C:2018:1013, 22. punkts, un 2019. gada 5. septembris, Eiropas Savienība/Guardian Europe un Guardian Europe/Eiropas Savienība, C‑447/17 P un C‑479/17 P, EU:C:2019:672, 32. punkts).
28
Turklāt cēloņsakarība var tikt izjaukta tostarp ar rīcību, kas notiek starp pārmesto rīcību un apgalvoto kaitējumu, jo šī rīcība ir šī kaitējuma noteicošais cēlonis. Šāda rīcība tostarp var būt lēmums, tomēr ar nosacījumu, ka persona šo lēmumu varēja nepieņemt (šajā nozīme un pēc analoģijas skat. spriedumu, 2025. gada 18. decembris, WS u.c./Frontex (Kopīga atgriešanas operācija), C‑679/23 P, EU:C:2025:976, 151. un 152. punkts un tajos minētā judikatūra).
29
No tā izriet, ka ar to vien, ka ārkārtēji apstākļi ir ietekmējuši lidojumu pirms attiecīgā lidojuma, nepietiek, lai gaisa pārvadātāju atbrīvotu no pienākuma izmaksāt kompensāciju. Vēl nepieciešams, lai šie ārkārtējie apstākļi būtu bijuši noteicošais attiecīgā lidojuma kavēšanās iemesls.
30
Šajā gadījumā jānorāda, ka pamatlietā drošības pārbaudes trūkuma dēļ gaisa pārvadātājs pieņēma lēmumu sagaidīt pirmā lidojuma pasažierus, kuri vēl nebija izgājuši drošības pārbaudi, lai gan šis lidojums bija gatavs izlidošanai laikā.
31
No tā izriet, ka gaisa pārvadātāja pieņemtais lēmums sagaidīt pirmā lidojuma pasažierus notika starp ārkārtēju apstākļu iestāšanos un pamatlietā aplūkotā lidojuma kavēšanos. Šis lēmums var izjaukt tiešo cēloņsakarību starp šiem diviem notikumiem, jo tas ir pamatlietā aplūkotā lidojuma kavēšanās noteicošais cēlonis, tomēr ar nosacījumu, ka attiecīgais gaisa pārvadātājs minēto lēmumu varēja nepieņemt, it īpaši, ņemot vērā likumā noteikto pienākumu, bet tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
32
Jāprecizē, ka šādā pārbaudē nav jāņem vērā Regulas Nr. 261/2004 mērķis nodrošināt augstu aizsardzības līmeni noteiktiem pasažieriem. Proti, kā ģenerāladvokāts norādījis secinājumu 70. punktā, minētais mērķis nenozīmē, ka gaisa pārvadātājam ir jālīdzsvaro tādu dažādu pasažieru grupu intereses, kuras skar viena un tā pati rotācija.
33
Turklāt Tiesa jau ir nospriedusi, ka nebūtu pieļaujams, ka gaisa pārvadātājs, atsaucoties uz citu pasažieru interesi tikt transportētiem saprātīgā termiņā, varētu ievērojami palielināt to gadījumu skaitu, kuros tam ir tiesības pamatoti atteikt pasažierim iekāpšanu. Tas noteikti izraisītu to, ka šim pasažierim tiktu liegta jebkāda aizsardzība, un tas būtu pretrunā Regulas Nr. 261/2004 mērķim (spriedums, 2012. gada 4. oktobris, Finnair, C‑22/11, EU:C:2012:604, 34. punkts).
34
Proti, gaisa pārvadātājs, atsaucoties uz to pasažieru, kurus tieši skar ārkārtējie apstākļi, interesi tikt pārvadātiem saprātīgā termiņā, nevar paplašināt gadījumus, kuros tas varētu tikt atbrīvots no pienākuma izmaksāt kompensāciju. Proti, kā ģenerāladvokāts norādījis secinājumu 73. punktā, ja gaisa pārvadātājam tiktu atļauts atsaukties uz dažādu pasažieru grupu, kuras ietekmē rotācija, interešu līdzsvarošanu, lai atbrīvotos no pienākuma izmaksāt kompensāciju vienai no šīm grupām, tad Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punktā paredzētajam kompensācijas pienākumam tiktu pievienota atbrīvojuma klauzula.
35
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz pirmo jautājumu jāatbild, ka Regulas Nr. 261/2004 5. panta 3. punkts jāinterpretē tādējādi, ka neatkarīgs apkalpojošā gaisa pārvadātāja lēmums sagaidīt lidojuma pasažierus, kuri drošības pārbaudes trūkuma dēļ vēl nav to izgājuši, var izjaukt tiešo cēloņsakarību starp ārkārtējiem apstākļiem, kurus veido šis trūkums, un vēlāka lidojuma, kas plānots tajā pašā dienā ar to pašu lidmašīnu, ielidošanas kavēšanos par vismaz trim stundām, ja šis lēmums ir noteicošais kavēšanās iemesls.
Par otro jautājumu
36
Ņemot vērā uz pirmo jautājumu sniegto atbildi, uz otro jautājumu nav jāatbild.
Par tiesāšanās izdevumiem
37
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Vispārējai tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (prejudiciālā palāta)
nospriež:
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts
jāinterpretē tādējādi, ka
neatkarīgs apkalpojošā gaisa pārvadātāja lēmums sagaidīt lidojuma pasažierus, kuri drošības pārbaudes trūkuma dēļ vēl nav to izgājuši, var izjaukt tiešo cēloņsakarību starp ārkārtējiem apstākļiem, kurus veido šis trūkums, un vēlāka lidojuma, kas plānots tajā pašā dienā ar to pašu lidmašīnu, ielidošanas kavēšanos par vismaz trim stundām, ja šis lēmums ir noteicošais kavēšanās iemesls.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Petrlík
Valasidis
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2026. gada 4. martā.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.