61979CJ0139_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED STAEVNING, INDGAAET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 5 . SEPTEMBER 1979, HAR SAGSOEGEREN, ET TYSK SELSKAB, SOM BLANDT ANDRE VARER PRODUCERER ISOGLUCOSE, NEDLAGT PAASTAND OM, AT DOMSTOLEN ERKLAERER RAADETS FORORDNING
NR . 1111/77 AF 17 . MAJ 1977 SOM AENDRET VED FORORDNING NR . 1293/79 AF 25 . JUNI 1979 ( EFT L 162, S . 10, MED BERIGTIGELSE I EFT L 176, S . 37 ) UGYLDIG, FOR SAA VIDT SOM SELSKABET PAALAEGGES EN PRODUKTIONSKVOTA, DER ER FASTSAT I BILAG II I FORORDNINGEN .
2 TIL STOETTE FOR SIN PAASTAND HAR SAGSOEGEREN UD OVER FORSKELLIGE MATERIELLE ANBRINGENDER ANFOERT ET FORMELT ANBRINGENDE MED HENBLIK PAA AT FAA ANNULLERET DEN I FORORDNINGEN FASTSATTE PRODUKTIONSKVOTA, IDET SAGSOEGEREN ANFOERER, AT RAADET HAR VEDTAGET FORORDNINGEN UDEN AT HAVE INDHENTET EUROPA-PARLAMENTETS UDTALELSE SOM FORESKREVET I EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 43, STK . 2, HVILKET EFTER SAGSOEGERENS OPFATTELSE ER EN VAESENTLIG FORMEL MANGEL, JF . EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 173 .
3 VED KENDELSE AF 16 . JANUAR 1980 HAR DOMSTOLEN TILLADT PARLAMENTET AT INTERVENERE TIL STOETTE FOR SAGSOEGEREN, I DET OMFANG SAGSOEGEREN PAABERAABER SIG VAESENTLIGE FORMELLE MANGLER . DEN HAR VED KENDELSE AF 13 . FEBRUAR 1980 OGSAA TILLADT KOMMISSIONEN AT INTERVENERE TIL STOETTE FOR RAADET .
4 RAADET HAR PAASTAAET SAAVEL SAGSOEGERENS SAG SOM PARLAMENTETS INTERVENTION TIL STOETTE FOR SAGSOEGEREN AFVIST . SUBSIDIAERT HAR RAADET PAASTAAET FRIFINDELSE .
5 INDEN DE AF RAADET REJSTE SPOERGSMAAL OM SAGENS FORMALITET OG DE AF SAGSOEGEREN PAABERAABTE ANBRINGENDER GENNEMGAAS, ER DET HENSIGTSMAESSIGT KORTFATTET AT BESKRIVE FORHISTORIEN FOR VEDTAGELSEN AF DEN OMSTRIDTE FORORDNING SAMT INDHOLDET AF DENNE .
6 VED DOM AF 25 . OKTOBER 1978, AFSAGT I DE FORENEDE SAGER 103 OG 145/77 ( ROYAL SCHOLTEN-HONIG ( HOLDINGS ) LTD . MOD INTERVENTION BOARD FOR AGRICULTURAL PRODUCE ; TUNNEL REFINERIES LTD, MOD INTERVENTION BOARD FOR AGRICULTURAL PRODUCE, SML . 1978, S . 2037 ) KENDTE DOMSTOLEN FOR RET, AT RAADETS FORORDNING NR . 1111/77 OM INDFOERELSE AF FAELLES BESTEMMELSER FOR ISOGLUCOSE ( EFT L 134, S . 4 ) VAR UGYLDIG, FOR SAA VIDT SOM DENS ARTIKLER 8 OG 9 PAALAGDE ISOGLUCOSE EN PRODUKTIONSAFGIFT PAA 5 RE PR . 100 KG TOERSTOF FOR PERIODEN SVARENDE TIL SUKKERPRODUKTIONSAARET 1977/78 . DOMSTOLEN HAVDE NEMLIG KONSTATERET, AT DEN VED DE NAEVNTE ARTIKLER INDFOERTE ORDNING STRED MOD DET GENERELLE LIGHEDSPRINCIP ( I DET FORELIGGENDE TILFAELDE LIGESTILLINGEN AF SUKKERPRODUCENTER OG ISOGLUCOSEPRODUCENTER ), SOM FORBUDET MOD FORSKELSBEHANDLING INDEHOLDT I TRAKTATENS ARTIKEL 40, STK . 3, ER ET KONKRET UDTRYK FOR . DOMSTOLEN TILFOEJEDE DOG, AT DENS DOM INDEBAR, AT RAADET KUNNE TRAEFFE ALLE MED FAELLESSKABSRETTEN FORENELIGE FORANSTALTNINGER, DER VAR NOEDVENDIGE FOR AT SIKRE, AT MARKEDET FOR SOEDEMIDLER KUNNE FUNGERE EFTER HENSIGTEN .
7 SOM FOELGE AF DENNE DOM FREMLAGDE KOMMISSIONEN DEN 7 . MARTS 1979 FOR RAADET ET FORSLAG TIL AENDRING AF FORORDNING NR . 1111/77 . RAADET ANMODEDE I EN SKRIVELSE AF 19 . MARTS 1979, MODTAGET AF PARLAMENTET DEN 22 . MARTS, OM EN UDTALELSE FRA DENNE INSTITUTION I OVERENSSTEMMELSE MED TRAKTATENS ARTIKEL 43, STK . 2, AFSNIT 3 . I SIN SKRIVELSE ANFOERTE DET BL.A .:
' I DETTE FORSLAG TAGES DER HENSYN TIL DEN SITUATION, DER ER OPSTAAET EFTER DOMSTOLENS DOM AF 25 . OKTOBER 1978, INDTIL DEN NYE ORDNING FOR MARKEDET FOR SOEDESTOFFER TRAEDER I KRAFT DEN 1 . JULI 1980 . FORSLAGET FOREGRIBER IKKE DEN NYE ORDNING . DA FORORDNINGEN SKAL FINDE ANVENDELSE FRA DEN 1 . JULI 1979, SER RAADET GERNE, AT EUROPA-PARLAMENTET AFGIVER UDTALELSE OM FORSLAGET I LOEBET AF MOEDEPERIODEN I APRIL ' .
8 DEN UOPSAETTELIGE KARAKTER AF DEN HOERING, SOM DER VAR BLEVET BEDT OM I RAADETS BREV, SKYLDTES DET FORHOLD, AT FORSLAGET TIL FORORDNING FOR AT UNDGAA ULIGHED I BEHANDLINGEN AF SUKKERPRODUCENTER OG ISOGLUCOSEPRODUCENTER I VED
VAESENTLIGE HAVDE TIL FORMAAL, AT PRODUKTIONEN AF ISOGLUCOSE SKULLE UNDERGIVES REGLER SVARENDE TIL DEM, DER GJALDT FOR PRODUKTIONEN AF SUKKER INDTIL 30 . JUNI 1980 INDEN FOR RAMMERNE AF DEN FAELLES MARKEDSORDNING FOR SUKKER INDFOERT VED RAADETS FORORDNING NR . 3330/74 AF 19 . DECEMBER 1974 ( EFT L 369, S . 1 ). DET DREJEDE SIG NAERMERE BESTEMT OM MIDLERTIDIGT INDTIL DENNE DATO AT INDFOERE EN PRODUKTIONSKVOTAORDNING FOR ISOGLUCOSE, SOM SKULLE GAELDE FRA DEN 1 . JULI 1979, BEGYNDELSESDATOEN FOR DET NYE SUKKERPRODUKTIONSAAR .
9 PARLAMENTETS FORMAND HENVISTE STRAKS ANDRAGENDET TIL LANDBRUGSUDVALGET OG TIL BUDGETUDVALGET, FOR AT DETTE KUNNE MEDVIRKE SOM RAADGIVENDE UDVALG . SIDSTNAEVNTE FREMSENDTE SIN UDTALELSE TIL LANDBRUGSUDVALGET DEN 10 . APRIL 1979 . LANDBRUGSUDVALGET VEDTOG DEN 9 . MAJ 1979 FORSLAGET TIL RESOLUTION FRA SIN REFERENT . BETAENKNINGEN OG FORSLAGET TIL RESOLUTION VEDTAGET AF LANDBRUGSUDVALGET BLEV DROEFTET AF PARLAMENTET UNDER DETS MOEDE DEN 10 . MAJ 1979 . UNDER SIT MOEDE DEN 11 . MAJ AFVISTE PARLAMENTET FORSLAGET TIL RESOLUTION OG SENDTE DET TILBAGE TIL LANDBRUGSUDVALGET TIL FORNYET BEHANDLING .
10 PARLAMENTETS SAMLING FRA 7 . TIL 11 . MAJ 1979 SKULLE VAERE DEN SIDSTE FOER DET KONSTITUERENDE MOEDE FOR DET VED DIREKTE ALMINDELIG VALGRET VALGTE PARLAMENT, FASTSAT TIL DEN 17 . JULI 1979 VED AKTEN OM ALMINDELIG DIREKTE VALG AF REPRAESENTANTERNE I FORSAMLINGEN . PARLAMENTETS PRAESIDIUM HAVDE NEMLIG UNDER SIT MOEDE DEN 1 . MARTS 1979 BESLUTTET IKKE AT FASTSAETTE EN SUPPLERENDE SAMLING MELLEM MAJ- OG JULI-SAMLINGEN . DET HAVDE IMIDLERTID PRAECISERET, AT
' DET UDVIDEDE PRAESIDIUM . . .
- MENTE DOG, AT MAN, HVIS RAADET OG KOMMISSIONEN SKULLE FINDE DET NOEDVENDIGT, AT AFHOLDE EN EKSTRA MOEDEPERIODE, I OVERENSSTEMMELSE MED BESTEMMELSERNE I ARTIKEL 1, STK . 4, I FORRETNINGSORDENEN, KUNNE ANMODE OM AT INDKALDE PARLAMENTET ; UNDER DENNE EKSTRA MOEDEPERIODE SKULLE MAN UDELUKKENDE BEHANDLE BETAENKNINGER UDARBEJDET PAA GRUNDLAG AF UOPSAETTELIGE HOERINGER ; '
PRAESIDIET BEKRAEFTEDE DENNE STILLINGTAGEN UNDER SIT MOEDE DEN 10 . MAJ 1979 PAA FOELGENDE MAADE :
' - BEKRAEFTEDE DEN HOLDNING, SOM DET HAVDE INDTAGET PAA OVENNAEVNTE MOEDE, HVOR MAN HAVDE BESLUTTET IKKE AT FASTSAETTE NOGEN YDERLIGERE MOEDEPERIODE MELLEM DET NUVAERENDE PARLAMENTS SIDSTE MOEDEPERIODE OG DET
KONSTITUERENDE MOEDE I DET DIREKTE VALGTE PARLAMENT, IDET MAN DOG MENTE, AT I TILFAELDE AF, AT FLERTALLET AF PARLAMENTETS MEDLEMMER ELLER RAADET ELLER KOMMISSIONEN SKULLE OENSKE, AT DER BLEV AFHOLDT EN YDERLIGERE MOEDEPERIODE, KUNNE DISSE - I HENHOLD TIL BESTEMMELSERNE I ARTIKEL 1, STK . 4, I FORRETNINGSORDENEN - ANMODE OM INDKALDELSE AF PARLAMENTET ;
-VEDTOG I HENHOLD TIL BESTEMMELSERNE I ARTIKEL 139 I EOEF-TRAKTATEN ENDVIDERE, AT I TILFAELDE AF, AT FORMANDEN FIK FORELAGT EN SAADAN ANMODNING, VILLE DET UDVIDEDE PRAESIDIUM AFHOLDE ET MOEDE FOR AT FASTLAEGGE BEHANDLINGEN HERAF . '
11 DEN 25 . JUNI 1979 VEDTOG RAADET UDEN AT HAVE MODTAGET DEN ANMODEDE UDTALELSE KOMMISSIONENS FORSLAG TIL FORORDNING, SOM SAALEDES BLEV FORORDNING NR . 1293/79 OM AENDRING AF FORORDNING NR . 1111/79 . DEN TREDJE HENVISNING I FORORDNING NR . 1293/79 NAEVNER HOERINGEN AF PARLAMENTET . RAADET HAT ALLIGEVEL TAGET HENSYN TIL, AT UDTALELSEN FRA PARLAMENTET MANGLEDE, IDET DEN I TREDJE BETRAGTNING I FORORDNINGEN BEMAERKER, AT ' EUROPA-PARLAMENTET, DER HAR VAERET ANMODET OM EN UDTALELSE OM KOMMISSIONENS FORSLAG SIDEN DEN 16 . MARTS 1979, HAR UNDER SIN SAMLING I MAJ ENDNU IKKE AFGIVET DENNE, MEN HENVIST SPOERGSMAALET TIL UDTALELSE I DET NY PARLAMENT ' .
12 DET ER EN ANNULLATION AF DENNE FORORDNING NR . 1293/79, FOR SAA VIDT SOM DEN AENDRER FORORDNING NR . 1111/77, DER ER NEDLAGT PAASTAND OM FOR DOMSTOLEN .
VEDROERENDE FORMALITETEN FOR SAA VIDT ANGAAR SAGSOEGEREN
13 IFOELGE RAADETS OPFATTELSE MAA SAGEN AFVISES, IDET DEN ER RETTET MOD EN FORORDNING, UDEN AT DE I TRAKTATENS ARTIKEL 173, STK . 2, OMHANDLEDE BETINGELSER ER OPFYLDT . DEN ANFAEGTEDE RETSAKT ER IKKE EN BESLUTNING, DER ER UDFAERDIGET I FORM AF EN FORORDNING, OG VEDROERER HVERKEN SAGSOEGEREN UMIDDELBART ELLER INDIVIDUELT . SAGSOEGEREN HAEVDER DERIMOD, AT DEN ANGREBNE FORORDNING ER ET SAET AF INDIVIDUELLE BESLUTNINGER, HVORAF EN ER TRUFFET I FORHOLD TIL SAGSOEGEREN OG VEDROERER SAGSOEGEREN UMIDDELBART OG INDIVIDUELT .
14 ARTIKEL 9, STK . 1, 2 OG 3, I FORORDNING NR . 1111/77 SOM AENDRET VED ARTIKEL 3 I FORORDNING NR . 1293/79, HAR FOELGENDE INDHOLD :
' 1 . ENHVER VIRKSOMHED, DER PRODUCERER ISOGLUCOSE, OG SOM ER ETABLERET I FAELLESSKABET, TILDELES EN BASISKVOTA FOR DEN I ARTIKEL 8, STK . 1, OMHANDLEDE PERIODE .
MED FORBEHOLD AF ANVENDELSEN AF ARTIKEL 3 ER DEN ENKELTE VIRKSOMHEDS BASISKVOTA LIG MED DET DOBBELTE AF VIRKSOMHEDENS PRODUKTION, KONSTATERET I HENHOLD TIL DENNE FORORDNING I PERIODEN FRA 1 . NOVEMBER 1978 TIL 30 . APRIL 1979 .
2 . ENHVER VIRKSOMHED, FOR HVILKEN DER ER FASTSAT EN BASISKVOTA, TILDELES LIGELEDES EN MAKSIMUMSKVOTA, DER ER LIG MED DENS BASISKVOTA MULTIPLICERET MED EN KOEFFICIENT . DENNE KOEFFICIENT ER DEN, SOM ER FASTSAT I MEDFOER AF ARTIKEL 25, STK . 2, ANDET AFSNIT, I FORORDNING ( EOEF ) NR . 3330/74 FOR PERIODEN FRA 1 . JULI 1979 TIL 30 . JUNI 1980 .
3 . DEN I STK . 1 NAEVNTE BASISKVOTA KAN I GIVET FALD KORRIGERES, SAALEDES AT MAKSIMUMSKVOTEN, DER ER FASTSAT I HENHOLD TIL STK . 2,
- IKKE OVERSTIGER 85 %,
- IKKE LIGGER UNDER 65 %,
AF DEN PAAGAELDENDE VIRKSOMHEDS AARLIGE TEKNISKE PRODUKTIONSKAPACITET . '
15 EFTER STK . 4 I ARTIKEL 9 TILDELES DE I MEDFOER AF STK . 1 OG 3 INDFOERTE BASISKVOTER INDIVIDUELT FOR HVER VIRKSOMHED SOM ANFOERT I BILAG II . DETTE BILAG, SOM ER EN INTEGRERENDE DEL AF ARTIKEL 9, BESTEMMER, AF BASISKVOTEN FOR SAGSOEGEREN FASTSAETTES TIL 28 000 TONS .
16 DET FOELGER HERAF, AT DE KRITERIER, DER OPREGNES I ARTIKEL 9, STK . 1-3, I FORORDNING NR . 1111/77 ( SOM AENDRET VED ARTIKEL 3 I FORORDNING NR . 1293/79 ), I HENHOLD TIL FORORDNINGENS BILAG II, UDEN VIDERE ANVENDES PAA HVER AF DE PAAGAELDENDE VIRKSOMHEDER, SOM DERFOR ER RETSAKTENS ADRESSATER OG SAALEDES BEROERT UMIDDELBART OG INDIVIDUELT . FORORDNING 1293/79 ER DERFOR EN RETSAKT, OM HVILKEN DE BEROERTE VIRKSOMHEDER, DER PRODUCERER ISOGLUCOSE, KAN ANLAEGGE SAG OM ANNULLATION I MEDFOER AF ARTIKEL 173, STK . 2, I TRAKTATEN .
VEDROERENDE FORMALITETEN FOR SAA VIDT ANGAAR PARLAMENTETS INTERVENTION
17 IFOELGE RAADETS OPFATTELSE ER DET TVIVLSOMT, OM PARLAMENTET UDEN VIDERE KAN INTERVENERE I EN RETSSAG FOR DOMSTOLEN . IFOELGE RAADET KOMMER EN INTERVENTIONSBEFOEJELSE AF DENNE TYPE NAER VED EN SELVSTAENDIG SOEGSMAALSADGANG, SOM PARLAMENTET IKKE HAR EFTER TRAKTATENS ALMINDELIGE OPBYGNING . RAADET HAR HERVED SAERLIGT ANFOERT, AT TRAKTATENS ARTIKEL 173 IKKE NAEVNER PARLAMENTET BLANDT DE INSTITUTIONER, DER ER BEFOEJET TIL AT ANLAEGGE ANNULLATIONSSOEGSMAAL, OG AT ARTIKEL 20 I STATUTTEN FOR EOEF-DOMSTOLEN IKKE NAEVNER PARLAMENTET BLANDT DE INSTITUTIONER, DER KAN INDGIVE INDLAEG INDEN FOR RAMMERNE AF DEN PRAEJUDICIELLE PROCEDURE EFTER ARTIKEL 177 .
18 ARTIKEL 37 I STATUTTEN FOR EOEF-DOMSTOLEN BESTEMMER :
' MEDLEMSSTATERNE OG FAELLESSKABETS INSTITUTIONER KAN INDTRAEDE I RETSTVISTER, DER ER INDBRAGT FOR DOMSTOLEN .
SAMME RET TILKOMMER ALLE ANDRE PERSONER, DER GODTGOER AT HAVE EN BERETTIGET INTERESSE I AFGOERELSEN AF EN FOR DOMSTOLEN INDBRAGT RETSTVIST MED UNDTAGELSE AF RETSTVISTER MELLEM MEDLEMSSTATERNE MELLEM FAELLESSKABETS INSTITUTIONER ELLER MELLEM MEDLEMSSTATER PAA DEN ENE SIDE OG FAELLESSKABETS INSTITUTIONER PAA DEN ANDEN SIDE .
PAASTANDE, DER FREMSAETTES I EN BEGAERING OM INTERVENTION, KAN KUN GAA UD PAA AT UNDERSTOETTE EN AF PARTERNES PAASTANDE . '
19 EFTER ARTIKEL 37, STK . 1, HAR ALLE FAELLESSKABETS INSTITUTIONER DEN SAMME RET TIL INTERVENTION . MAN KAN IKKE FOR EN AF DISSE BEGRAENSE UDOEVELSEN AF DENNE RET UDEN AT SKADE DENS INSTITUTIONELLE STILLING, SOM TRAKTATEN, NAVNLIG STK . 1 I ARTIKEL 4 HAR VILLET INDFOERE .
20 SUBSIDIAERT HAR RAADET GJORT GAELDENDE, AT SELV OM PARLAMENTET MAATTE ANTAGES AT HAVE EN RET TIL INTERVENTION, SAA MAA DENNE RET FORUDSAETTE EN RETLIG INTERESSE . FORMODNINGEN ER UTVIVLSOMT FOR EN SAADAN INTERESSE, MEN DETTE BOER IKKE FORHINDRE DOMSTOLEN I, I GIVET FALD, AT EFTERPROEVE, OM DEN FORELIGGER . I DET FORELIGGENDE TILFAELDE MAA EN SAADAN EFTERPROEVELSE IFOELGE RAADETS OPFATTELSE FOERE TIL, AT DOMSTOLEN FASTSLAAR, AT PARLAMENTET INGEN INTERESSE HAR I LOESNINGEN AF TVISTEN .
21 DETTE ANBRINGENDE KAN IKKE TAGES TIL FOELGE, IDET DET ER UFORENELIGT MED OPBYGNINGEN AF ARTIKEL 37 I DOMSTOLENS STATUT . NAAR ARTIKEL 37, STK . 2, I DOMSTOLENS STATUT NEMLIG BESTEMMER, AT ALLE ANDRE FYSISKE ELLER JURIDISKE PERSONER END MEDLEMSSTATERNE OG INSTITUTIONERNE KUN KAN INTERVENERE I EN FOR DOMSTOLEN INDBRAGT RETSTVIST, HVIS DE GODTGOER AT HAVE EN BERETTIGET INTERESSE I TVISTENS AFGOERELSE, SAA INDEBAERER DETTE, AT DEN RET TIL AT INTERVENERE, DER TILKOMMER INSTITUTIONERNE OG SAALEDES OGSAA PARLAMENTET EFTER ARTIKEL 37, STK . 1, IKKE ER UNDERGIVET DENNE BETINGELSE .
VEDROERENDE KRAENKELSE AF PRINCIPPER I KONKURRENCERETTEN
22 EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 42 FINDER KONKURRENCEREGLERNE KUN ANVENDELSE I LANDBRUGSSEKTOREN I DET OMFANG RAADET BESTEMMER DET . DETTE GIVER DOG EFTER SAGSOEGERENS OPFATTELSE IKKE RAADET BEMYNDIGELSE TIL AT BEGRAENSE DEN FRIE KONKURRENCE, SOM ER ET AF DE I ARTIKEL 3, LITRA F ), NAEVNTE GRUNDLAEGGENDE MAAL FOR TRAKTATEN, MERE END NOEDVENDIGT ; MEN DE AF RAADET FASTSATTE FORANSTALTNINGER PAA ISOGLUCOSEOMRAADET GAAR NETOP UD OVER DET, DER ER NOEDVENDIGT .
23 INDFOERELSEN AF EN ORDNING, DER SIKRER, AT KONKURRENCEN IKKE FORDREJES ER IKKE DET ENESTE AF DE I TRAKTATENS ARTIKEL 3 NAEVNTE MAAL, IDET BESTEMMELSEN BL.A . OGSAA FORESKRIVER, AT DER SKAL INDFOERES EN FAELLES LANDBRUGSPOLITIK . TRAKTATENS FORFATTERE, DER VAR SIG BEVIDSTE, AT FORSOEGET PAA AT NAA DISSE TO MAAL SAMTIDIGT, PAA VISSE TIDSPUNKTER OG UNDER VISSE OMSTAENDIGHEDER KUNNE VISE SIG VANSKELIGT, BESTEMTE I ARTIKEL 42, 1 . AFSNIT, AT :
' BESTEMMELSERNE I KAPITLET OM KONKURRENCEREGLER FINDER KUN ANVENDELSE I PRODUKTIONEN AF OG HANDELEN MED LANDBRUGSVARER I DET OMFANG, RAADET BESLUTTER DETTE INDEN FOR RAMMERNE AF DE BESTEMMELSER OG I OVERENSSTEMMELSE MED DEN FREMGANGSMAADE, DER ER FASTSAT I ARTIKEL 42, STK . 2 OG 3, SAMT UNDER HENSYNTAGEN TIL DEN I ARTIKEL 39 ANGIVNE MAALSAETNING . '
HER ANERKENDES ALTSAA SAAVEL, AT LANDBRUGSPOLITIKEN HAR FORRANG FREM FOR TRAKTATENS KONKURRENCERETLIGE FORMAAL, SOM AT RAADET HAR BEFOEJELSE TIL AT BESLUTTE, I HVILKET OMFANG KONKURRENCEREGLERNE SKAL ANVENDES I LANDBRUGSSEKTOREN . UNDER UDOEVELSEN AF DENNE BEFOEJELSE, LIGE SOM HELE GENNEMFOERELSEN AF LANDBRUGSPOLITIKKEN, HAR RAADET EN VID SKOENSBEFOEJELSE .
24 DET FOELGER AF GENNEMGANGEN AF DE ANFAEGTEDE FORANSTALTNINGER, AT DEN VIRKNING, SOM DE KAN HAVE PAA KONKURRENCEN, ER EN UUNDGAAELIG FOELGE AF RAADETS RETSMAESSIGE BEFOEJELSE TIL AT UNDERGIVE PRODUKTIONEN AF ISOGLUCOSE RESTRIKTIONER . I OEVRIGT ER DER SELV MED DISSE RESTRIKTIONER FORTSAT IKKE HELT SMAA MULIGHEDER FOR KONKURRENCE PAA PRISER, PAA SALGSBETINGELSER OG PAA KVALITET AF ISOGLUCOSEN . DET KAN IKKE PAA DENNE BAGGRUND ANTAGES, AT RAADET HAR OVERSKREDET SIT SKOEN .
VEDROERENDE KRAENKELSEN AF PROPORTIONALITETSPRINCIPPET
25 SAGSOEGEREN GOER GAELDENDE, AT RAADET VED VEDTAGELSEN AF KVOTAORDNINGEN FOR ISOGLUCOSE HAR VALGT DEN MEST RESTRIKTIVE HANDLEMAADE, DER HAR MEDFOERT, AT ENHVER RATIONEL UDNYTTELSE AF SAGSOEGERENS PRODUKTIONSKAPACITET ER UMULIGGJORT . INGEN FORANSTALTNING ER DERIMOD TRUFFET I FORHOLD TIL SUKKERINDUSTRIEN . DE BYRDER, DER SAALEDES ENSIDIGT ER PAALAGT ISOGLUCOSEINDUSTRIEN, KRAENKER PROPORTIONALITETSPRINCIPPET .
26 FOR DET FOERSTE KAN SAGSOEGEREN IKKE MED FOEJE HAEVDE, AT RAADET HAR FORHINDRET SAGSOEGEREN I EN RATIONEL UDNYTTELSE AF SIN PRODUKTIONSKAPACITET, SAA LAENGE SAGSOEGERENS PRODUKTION FAKTISK IKKE HAR NAAET DEN MAKSIMUMSKVOTA, SOM SAGSOEGEREN HAR FAAET TILDELT . ENDVIDERE ER DET VIRKELIGE PROBLEM OGSAA HER SPOERGSMAALET, OM RAADET VED DE TRUFNE FORANSTALTNINGER ER GAAET UD OVER GRAENSERNE FOR SIT FRIE SKOEN . DETTE ER IKKE TILFAELDET, SOM DET FREMGAAR AF DE OVENFOR NAEVNTE BETRAGTNINGER . DET MAA I DENNE FORBINDELSE DERNAEST UNDERSTREGES, AT DET IKKE ER KORREKT AT SIGE, SOM SAGSOEGEREN GOER DET, AT DER IKKE ER TRUFFET RESTRIKTIVE FORHOLDSREGLER OVER FOR SUKKERINDUSTRIEN, OG MULIGHEDERNE FOR AT GRIBE IND OVER FOR DENNE INDUSTRI ER UNDER ALLE OMSTAENDIGHEDER BEGRAENSET AF NOEDVENDIGHEDEN AF, AT RAADET SKAL SIKRE LANDBRUGSBEFOLKNINGEN EN RIMELIG LEVESTANDARD, HVILKET ER ET AF DE MAAL, DER ER NAEVNT I TRAKTATENS ARTIKEL 39, STK . 1, LITTRA B ).
VEDROERENDE DEN PAASTAAEDE DISKRIMINATION MELLEM PRODUCENTERNE AF SUKKER OG ISOGLUCOSE
27 SAGSOEGEREN HAR GJORT GAELDENDE, AT ISOGLUCOSEPRODUCENTERNE HAR VAERET UDSAT FOR DISKRIMINATION . SAGSOEGEREN ANFOERER HERVED, AT SELV OM DISSE PRODUCENTER BEFINDER SIG I EN SITUATION SVARENDE TIL SUKKERPRODUCENTERNES, ER DE UNDERGIVET EN ANDEN KVOTAORDNING . KVOTAORDNINGEN FOR ISOGLUCOSE TAGER IKKE HVERKEN HENSYN TIL NOEDVENDIGHEDEN AF AT BEVARE EN FRI KONKURRENCE ELLER TIL DET FORHOLD, AT SUKKER OG ISOGLUCOSE BEFINDER SIG PAA FORSKELLIGE UDVIKLINGSSTADIER ; KVOTERNER BEREGNES PAA GRUNDLAG AF REFERENCEPERIODER, SOM IKKE FALDER SAMMEN MED DE PERIODER, DER ER LAGT TIL GRUND FOR SUKKERET, OG HELE SYSTEMET MANGLER DEN SIMIDIGHED, SOM KARAKTERISERER SUKKERORDNINGEN . ENDELIG NYDER ISOGLUCOSEINDUSTRIEN IKKE GODT AF EN MARKEDSORDNINGSGARANTI .
28 ARGUMENTERNE VEDROERENDE KONKURRENCE OG DE ULIGE UDVIKLINGSSTADIER FOR DE TO INDUSTRIER ER KUN EN GENTAGELSE AF DE ARGUMENTER, SOM DER ALLEREDE ER SVARET PAA I FORBINDELSE MED UNDERSOEGELSEN AF DEN PAASTAAEDE KRAENKELSE AF PRINCIPPER I KONKURRENCERETTEN . DE ANDRE AF SAGSOEGEREN FREMHAEVEDE FORSKELLE SKYLDES DE OBJEKTIVE FORSKELLE, DER EKSISTERER MELLEM SITUATIONERNE FOR SUKKER - OG ISOGLUCOSEINDUSTRIEN, OG SOM RAADET INDEN FOR RAMMEN AF SIT FRIE SKOEN HAR DRAGET KONSEKVENSERNE AF . DETTE ANBRINGENDE KAN DERFOR IKKE TAGES TIL FOELGE .
VEDROERENDE DISKRIMINATIONEN MELLEM ISOGLUCOSEPRODUCENTER
29 SAGSOEGEREN BEBREJDER RAADET, AT DET IKKE HAR FORDELT KVOTERNE MELLEM DE FORSKELLIGE VIRKSOMHEDER, DER PRODUCERER ISOGLUCOSE, EFTER ET SYSTEM, DER TAGER HENSYN TIL, AT VISSE VIRKSOMHEDER FRIVILLIGT HAR BREMSET DERES INVESTERINGER UNDER AFVENTEN AF DEN FORORDNING, SOM EFTER OVENNAEVNTE DOM AF 25 . OKTOBER 1978 FRA DOMSTOLEN SKULLE AENDRE ORDNINGEN FOR ISOGLUCOSE .
30 FREMTIDSUDSIGTERNE FOR ISOGLUCOSEMARKEDET VAR EFTER DOMMEN AF 25 . OKTOBER 1978 DE SAMME FOR ALLE DE VIRKSOMHEDER, DER PRODUCERER ISOGLUCOSE I FAELLESSKABET . OVER FOR DETTE PROBLEM HAR DE HANDLET FORSKELLIGT, MEN MAN KAN IKKE BEBREJDE RAADET IKKE AT HAVE TAGET HENSYN TIL DE KOMMERCIELLE MULIGHEDER OG TIL DEN INTERNE POLITIK I HVER INDIVIDUEL VIRKSOMHED, DA DET VEDTOG FORANSTALTNINGER AF ALMEN INTERESSE MED HENBLIK PAA AT UNDGAA, AT EN UKONTROLLERET PRODUKTION AF ISOGLUCOSE SKULLE BRINGE FAELLESSKABETS SUKKERPOLITIK I FARE .
VEDROERENDE SPOERGSMAALET, OM DER ER BEGAAET EN MATERIEL FEJL VED BEREGNINGEN AF SAGSOEGERENS KVOTA
31 SAGSOEGEREN HAR UNDER DEN MUNDTLIGE FORHANDLING ANFOERT, AT DEN MAKSIMUMSKVOTA, DER ER FASTSAT FOR SAGSOEGEREN, VAR BLEVET BEREGNET PAA GRUNDLAG AF EN KAPACITET, SOM SAGSOEGEREN HAVDE ANMELDT MED HENSYNTAGEN TIL DE UUNDGAAELIGE ARBEJDSAFBRYDELSER, MENS RAADET IFOELGE REPLIKKEN VED BEREGNINGEN AF MAKSIMUMSKVOTERNE VAR GAAET UD FRA EN BRUTTOKAPACITET UDEN FRADAG AF TAB SOM FOELGE AF ARBEJDSAFBRYDELSER . SAGSOEGEREN ANFOERER, AT DET HERAF FOELGER, AT FASTSAETTELSEN AF DEN KVOTA, DER ER TILDELT SAGSOEGEREN, ER BEHAEFTET MED EN MATERIEL FEJL, OG AT BILAG II I DET MINDSTE PAA DETTE PUNKT MAA KORRIGERES .
32 IDET DETTE ANBRINGENDE ER BLEVET ANFOERT VED AFSLUTNINGEN AF RETSFORHANDLINGERNE, KAN DOMSTOLEN, IFOELGE DE OPLYSNINGER, DEN ER I BESIDDELSE AF, IKKE UDTALE SIG OM, HVORVIDT EN SAADAN FEJL FORELIGGER . DETTE ER I OEVRIGT IKKE NOEDVENDIGT FOR AT AFGOERE RETSTVISTEN, NAAR HENSES TIL DE VAESENTLIGE FORMELLE MANGLER, DER VIL BLIVE PAAVIST NEDENFOR . DET TILKOMMER RAADET AT DRAGE FOELGERNE AF EN SAADAN FEJLTAGELSE, HVIS DEN GODTGOERES .
VEDROERENDE SPOERGSMAALET, OM DER FORELIGGER VAESENTLIGE FORMELLE MANGLER
33 SAGSOEGEREN, OG PARLAMENTET I SIN INTERVENTIONSBEGAERING, HAR ANFOERT, AT FORORDNING NR . 1111/77 I DENS AENDREDE UDFORMNING BOER BETRAGTES SOM UGYLDIG SOM KRAENKENDE VAESENTLIGE FORMFORSKRIFTER, FORDI DEN ER BLEVET VEDTAGET AF RAADET UDEN, AT DEN I TRAKTATENS ARTIKEL 43, STK . 2, FASTSATTE HOERINGSPROCEDURE VAR OVERHOLDT .
34 DEN I ARTIKEL 43, STK . 2, 3 . AFSNIT, SAMT I TRAKTATENS ANDRE PARALLELLE BESTEMMELSER FASTSATTE HOERING, ER DET MIDDEL, DER GOER DET MULIGT FOR PARLAMENTET EFFEKTIVT AT DELTAGE I LOVGIVNINGSPROCEDUREN I FAELLESSKABET . DENNE KOMPETENCE UDGOER ET VAESENTLIG ELEMENT I DEN INSTITUTIONELLE LIGEVAEGT, SOM FOELGE AF TRAKTATEN . DEN ER PAA FAELLESSKABSNIVEAU EN, OM END BEGRAENSET, REFLEKS AF ET GRUNDLAEGGENDE DEMOKRATISK PRINCIP, HVOREFTER FOLKESLAGENE DELTAGER I UDOEVELSEN AF MAGTEN VED HJAELP AF EN REPRAESENTATIV FORSAMLINGS MEDVIRKEN . DEN FORSKRIFTSMAESSIGE HOERING AF PARLAMENTET I DE AF TRAKTATEN BESTEMTE TILFAELDE ER DERFOR EN VAESENTLIG FORMFORSKRIFT, HVIS TILSIDESAETTELSE FOERER TIL DEN BEROERTE RETSAKTS UGYLDIGHED .
35 DET BEMAERKES HERVED, AT OVERHOLDELSEN AF DETTE KRAV INDEBAERER, AT PARLAMENTET SKAL UDTRYKKE SIN OPFATTELSE, DET KAN IKKE ANTAGES, AT KRAVET OPFYLDES VED EN SIMPEL ANMODNING OM UDTALELSE FRA RAADETS SIDE . DET ER SAALEDES, FEJLAGTIGT, AT RAADET I FORORDNING NR . 1293/79 BLANDT HENVISNINGERNE I PRAEAMBLEN NAEVNER ' HOERINGEN '
AF EUROPA-PARLAMENTET .
36 RAADET HAR IKKE BESTRIDT, AT HOERINGEN AF PARLAMENTET ER EN VAESENTLIG FORMFORSKRIFT . DET HAEVDER IMIDLERTID, AT PARLAMENTET SOM FOELGE AF OMSTAENDIGHEDERNE
I DEN FORELIGGENDE SAG VED SIN EGEN OPTRAEDEN HAVDE GJORT DET UMULIGT AT OPFYLDE DENNE FORMFORSKRIFT, OG AT DET DERFOR IKKE ER BERETTIGET AT PAABERAABE SIG DENS MANGLENDE OVERHOLDELSE .
37 UDEN AT TAGE STILLING TIL DE PRINCIPIELLE SPOERGSMAAL, SOM DENNE ARGUMENTATION FRA RAADETS SIDE REJSER, ER DET I DENNE SAG TILSTRAEKKELIGT AT KONSTATERE, AT RAADET DEN 25 . JUNI 1979, HVILKEN DATO DET UDEN PARLAMENTETS UDTALELSE VEDTOG FORORDNING NR . 1293/79 OM AENDRING AF FORORDNING NR . 1111/77, IKKE HAVDE UDTOEMT ALLE MULIGHEDERNE FOR AT OPNAA PARLAMENTETS FORUDGAAENDE UDTALELSE . RAADET HAVDE FOR DET FOERSTE IKKE ANMODET OM ANVENDELSE AF DEN HASTEPROCEDURE, DER ER FASTSAT I PARLAMENTETS FORRETNINGSORDEN, SELV OM DET PAA ANDRE OMRAADER OG I FORBINDELSE MED ANDRE FORSLAG TIL FORORDNINGER PAA DET DAGAELDENDE TIDSPUNKT HAVDE GJORT BRUG AF DENNE MULIGHED . I OEVRIGT VILLE RAADET KUNNE HAVE GJORT BRUG AF DEN MULIGHED, SOM TRAKTATENS ARTIKEL 139 GAV DEN FOR AT ANMODE PARLAMENTET OM EN EKSTRAORDINAER SAMLING, SAA MEGET DESTO MERE SOM PARLAMENTETS PRAESIDIUM DEN 1 . MARTS OG DEN 10 . MAJ 1979 HAVDE HENLEDT DETS OPMAERKSOMHED PAA DENNE MULIGHED .
38 DET FOELGER HERAF, AT DA DEN EFTER TRAKTATENS ARTIKEL 43 KRAEVEDE UDTALELSE FRA PARLAMENTET IKKE FORELAA, MAA FORORDNING NR . 1293/79 OM AENDRING AF RAADETS FORORDNING NR . 1111/77 ANNULLERES, MED FORBEHOLD AF RAADETS BEFOEJELSE TIL I OVERENSSTEMMELSE MED TRAKTATENS ARTIKEL 176, 1 . AFSNIT, AT TRAEFFE ENHVER HENSIGTSMAESSIG FORANSTALTNING SOM FOELGE AF DEN FORELIGGENDE DOM .
Afgørelse om sagsomkostninger
VEDROERENDE SAGENS OMKOSTNINGER
39 I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69, STK . 2, BLIVER DEN PART, DER TABER SAGEN, DOEMT TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER, SAAFREMT DER ER NEDLAGT PAASTAND HEROM .
40 RAADET HAR TABT SAGEN, OG SAGSOEGEREN, MEN IKKE PARLAMENTET, HAR PAASTAAET RAADET DOEMT TIL AT AFHOLDE SAGENS OMKOSTNINGER . DET FOELGER HERAF, AT RAADET ALENE SKAL BAERE SAGSOEGERENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
KENDER
DOMSTOLEN
FOR RET :
1 . FORORDNING NR . 1293/79 ( EFT L 162, S . 10 MED BERIGTIGELSE I EFT L 176, S . 37 ) OM AENDRING AF FORORDNING NR . 1111/77 ( EFT L 134, S . 4 ) ANNULLERES
2 . RAADET TILPLIGTES AT AFHOLDE SAGSOEGERENS OMKOSTNINGER .
3 . PARLAMENTET BAERER SELV SINE OMKOSTNINGER .