62021TJ0175_INF
Rettens dom (Tiende Afdeling) af 15. februar 2023 –RH mod Kommissionen
(Sag T-175/21) (
1
)
»Instrument til førtiltrædelsesbistand – finansforordningen – OLAF’s undersøgelse – Kommissionens afgørelse om en administrativ sanktion – udelukkelse fra procedurer for indgåelse af kontrakter og for tildeling af tilskud, der finansieres over Unionens almindelige budget og af EUF – registrering i databasen for systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse – alvorlig forsømmelse begået i forbindelse med udøvelsen af erhvervet – åbenbart urigtigt skøn – ansvar uden for kontraktforhold – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder«
1.
Annullationssøgsmål – anbringender – søgsmål anlagt til prøvelse af en afgørelse om afvisning af en tilbudsgivers bud som led i en EU-institutions indgåelse af en offentlig kontrakt – anbringende om den ordregivende myndigheds åbenbart urigtige skøn – bevisbyrden påhviler sagsøgeren
(Art. 263 TEUF)
(jf. præmis 31)
2.
EU-ret – principper – princippet om god forvaltningsskik – forpligtelse til at udvise omhu – rækkevidde – åbenbart urigtigt skøn fra Kommissionens side, som falder ind under en tilsidesættelse af denne forpligtelse
[Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 966/2012, art. 106, stk. 1, og 2018/1046, art. 136, stk. 1; Rådets forordning nr. 1605/2002, art. 93, stk. 1, litra c)]
(jf. præmis 62-64 og 130)
3.
Grundlæggende rettigheder – ret til forsvar – fastsat i artikel 48 i chartret om grundlæggende rettigheder og i artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention – samme betydning og omfang – et ved chartret sikret beskyttelsesniveau, som ikke tilsidesætter det, der er sikret ved nævnte konvention
(Art. 6, stk. 1, tredje afsnit, TEU; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 48 og art. 52, stk. 3 og 7)
(jf. præmis 69)
4.
Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) – undersøgelser – den pågældendes ret til at blive hørt – rækkevidde
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2; Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 883/2013, art. 9, stk. 4)
(jf. præmis 89, 90 og 103)
5.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til at blive hørt – rækkevidde – forpligtelse til at gøre det muligt for den berørte at udtrykke sig mundtligt – foreligger ikke
(jf. præmis 95)
6.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – bedømmelse af begrundelsespligten på grundlag af sagens omstændigheder
(Art. 296, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 109)
7.
Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tab – årsagsforbindelse – den ene betingelse ikke opfyldt – erstatningssøgsmålet forkastet i det hele
(Art. 340, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 122)
8.
Ansvar uden for kontraktforhold – betingelser – ulovlighed – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten – krav om institutionernes åbenbare og grove tilsidesættelse af grænserne for deres skønsbeføjelse – Kommissionens tilsidesættelse af en regel, der tillægger den en skønsmargen, ved udelukkelsen af sagsøgeren fra procedurer for indgåelse af kontrakter og for tildeling af tilskud, der finansieres over Unionens almindelige budget og af Den Europæiske Udviklingsfond – åbenbart urigtig vurdering af de af sagsøgeren fremlagte beviser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse foreligger ikke
(Art. 340, stk. 2, TEUF)
(jf. præmis 123-128 og 136-138)
Konklusion
1)
Europa-Kommissionens afgørelse af 18. februar 2021 om at udelukke RH fra deltagelse i procedurer for indgåelse af kontrakter og for tildeling af tilskud inden for rammerne af Den Europæiske Unions almindelige budget og den 11. Europæiske Udviklingsfond såvel som fra deltagelse i procedurer for tildeling af midler inden for rammerne af forordning (EU, Euratom) 2018/1046 og fra deltagelse i procedurer for tildeling af midler i henhold til Den Europæiske Udviklingsfond, der reguleres af forordning (EU) 2018/1877, annulleres.
2)
I øvrigt frifindes Kommissionen.
3)
Hver part bærer sine egne omkostninger.
(
1
) – EUT C 206 af 31.5.2021.