61987CC0019_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . André Hecq, der er tjenestemand i Kommissionen i Bruxelles, har med sit annullationssoegsmaal modsat sig forflyttelsen af ham inden for tjenestegrenen "Bygninger, Teknisk Tjeneste ". Han har gjort gaeldende, at den stilling han er blevet forflyttet til, tilhoerer en lavere loenklasse end hans tidligere stilling, og at den aendrede indplacering af ham udgoer en skjult disciplinaer sanktion . Ifoelge de af Kommissionen fremlagte dokumenter, er Hecq' s indplacering blevet aendret med det formaal at bringe visse uoverensstemmelser i den sektor, hvor han var beskaeftiget, ud af verden .
2 . De retsakter, sagsoegeren har anfaegtet, er foelgende :
a ) skrivelse fra direktoeren for generel administration af 3 . januar 1986 til chefen for den saerlige tjenestegren "Bygninger, Teknisk Tjeneste", der indeholder den principielle beslutning om at "flytte sagsoegeren fra sektoren 'bygninger' og goere ham til leder for varme - og sanitetsinstallationer i de nye bygninger, Kommissionen bruger eller skal bruge fra december 1984 ".
b ) Afgoerelsen fra den kompetente afdelingschef af 23 . januar 1986 om ivaerksaettelse af principbeslutningen af 3 . januar 1986, der indeholder en beskrivelse af sagsoegerens ny stilling, samt tre senere notater, der indeholder en naermere angivelse af omfanget af sagsoegerens arbejdsopgaver samt en stadfaestelse af de tidligere afgoerelser .
c ) Kommissionens afgoerelse af 30 . oktober 1986 om afslag paa sagsoegerens klage over alle de naevnte notater .
3 . Jeg vil tillade mig at henvise til retsmoederapporten, der indeholder en mere detaljeret redegoerelse for sagens faktiske omstaendigheder . I det foelgende vil jeg gennemgaa de tre grupper grunde, som sagsoegeren stoetter sin annullationspaastand paa .
I - Tilsidesaettelse af artikel 5, stk . 4, og artikel 7, stk . 1, i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber samt af ligebehandlingsprincippet
4 . I vedtaegtens artikel 5, stk . 4, bestemmes, at "sammenhaengen mellem stillingsbetegnelserne og stillingsgrupperne fremgaar af oversigten i bilag I . Hver institution opstiller paa grundlag af denne oversigt ..., en beskrivelse af hver stillingsbetegnelses arbejds - og kompetenceomraade ".
5 . Vedtaegtens artikel 7, stk . 1, indeholder foelgende bestemmelse : "ansaettelsesmyndigheden skal ved udnaevnelse eller forflyttelse, idet der udelukkende tages hensyn til tjenstlige synspunkter og uden hensyntagen til statsborgerskab, ansaette den enkelte tjenestemand i en stilling i hans kategori eller tjenestegruppe, som svarer til hans loenklasse ".
6 . Sagsoegeren har anfoert, at de arbejdsopgaver, han har faaet tildelt i sin ny stilling, ikke svarer til hans loenklasse . Hans stilling som teknisk overassistent er en stilling i loenklasse BT 3, men der er ingen sammenhaeng mellem beskrivelsen af denne stillingsbetegnelses arbejds - og kompetenceomraade og den omstaendighed, at sagsoegeren skal arbejde paa egen haand uden ansvar for en afdeling inden for en administrativ enhed . Herved behandles han ringere end sine kolleger, der arbejder i hold .
7 . a ) Vedroerende klagepunktet om tilsidesaettelse af sammenhaeng mellem loenklasse og stilling bemaerkes foelgende .
8 . Ifoelge Domstolens faste praksis er den overordnede myndighed eneansvarlig for tilrettelaeggelsen af tjenesten, som den skal kunne fastlaegge og aendre under hensyn til tjenestens krav uden at kraenke de rettigheder, som de ansatte har ifoelge vedtaegten ( 1 ). Det fremgaar isaer af vedtaegtens artikler 5 og 7, at en tjenestemand har ret til at forvente, at de opgaver, han faar overdraget, som helhed stemmer overens med den stilling, som svarer til den loenklasse, han tilhoerer paa rangstigen ( 2 ). Naar en tjenestemand delvis fratages de omraader, som han tidligere var ansvarlig for, kan dette under visse omstaendigheder udgoere en kraenkelse af naevnte ret ( 3 ). Konstatering af en uoverensstemmelse mellem opgaverne i forskellige stillinger inden for én og samme loenklasse kan berettige en tjenestemands oenske om at blive indplaceret i en bestemt stilling, men den betegner ikke et brud paa reglen om, at der skal vaere aekvivalens mellem loenklasse og stilling, og denne regel kan tjenestemaendene paaberaabe sig ( 4 ). En foranstaltning som den, sagsoegeren har anfaegtet i naervaerende sag maa for at kraenke vedkommendes rettigheder i henhold til vedtaegten ikke blot bevirke en eller anden forandring eller forringelse af den paagaeldendes opgaver; det maa herudover kraeves, at de nye opgaver i det hele klart ligger under det niveau, som svarer til hans loenklasse og stilling, naar hensyn tages til deres natur, betydning og omfang ( 5 ).
9 . Det maa herefter undersoeges, om sagsoegerens opgaver i hans nye stilling i det hele ligger under det niveau, som er niveauet for en teknisk overassistent i loenklasse BT 3/2 efter stillingsbeskrivelsen i Kommissionens beslutning af 28 . maj 1973 om stillingsbeskrivelserne for stillingsbetegnelserne i vedtaegtens artikel 5, stk . 4 ( 6 ). For ganske vist har Domstolen anerkendt, at ansaettelsesmyndigheden med respekt af rammerne for den af institutionen foretagne stillingsbeskrivelse kan specialisere de stillinger, der er genstand for et stillingsopslag eller en meddelelse om udvaelgelsesproeve paa grundlag af tjenestens krav ( 7 ), men den har desuden kendt for ret, at reglen om overensstemmelse med loenklasse og stilling, som isaer fremhaeves i vedtaegtens artikel 7, i tilfaelde af en aendring af en tjenestemands arbejde ikke betyder en sammenligning mellem hans nuvaerende og tidligere arbejde, men mellem hans nuvaerende arbejde og hans loenklasse i hierarkiet ( 8 ).
10 . I naevnte beslutning giver Kommissionen foelgende beskrivelse af overassistentstillingen :
"B 2 og B 3 : Overassistent - sagsbehandler :
- ansvarlig for en sektion af en administrativ enhed;
- som kan paalaegges udfoerelsen af administrativt arbejde, der i givet fald indebaerer en fortolkning af forordninger om de almindelige retningslinjer;
- som kan paalaegges udfoerelsen af vanskeligt og kompliceret arbejde inden for rammerne af de almindelige retningslinjer . "
11 . I meddelelsen om ledig stilling KOM/P/181/84 vedroerende en stilling i loenklasse BT 3/2, en stilling som Hecq havde ansoegt om at komme i betragtning til, og som han blev udnaevnt i den 1 . februar 1984, havde ansaettelsesmyndigheden beskrevet arbejdsopgaverne paa foelgende maade :
"Sagsbehandler, som inden for rammerne af de almindelige retningslinjer kan udfoere vanskelige og komplicerede opgaver vedroerende opvarmning, air-conditioning og regulering og isaer :
- tilsyn med de arbejder, der udfoeres af de virksomheder, der har faaet i opdrag at installere og vedligeholde varme - og sanitetsanlaeg ( 9 )
- udviklingsundersoegelser vedroerende og forberedelse af indhentning af tilbud samt tilsyn med udfoerelsen af installation af de naevnte anlaeg;
- samordning af arbejdet i teknikerholdet for sektionen Varme og Sanitet 9 "
12 . Beskrivelsen af sagsoegerens arbejdsopgaver efter aendringen af hans indplacering fra den 1 . februar 1986 lyder som foelger :
"Paa omraadet for klimatisering - opvarmning og sanitet :
- tilsyn med gennemfoerelsen af de kontrakter, der er indgaaet med virksomheder uden for Kommissionen om vedligeholdelse og indretning af bygningerne og disses tekniske anlaeg;
- tilsyn med anmodninger om arbejder, samt disses udfoerelse og aflevering;
- deltagelse i undersoegelser inden for tjenesten med henblik paa udarbejdelsen af planer for konsulentbistand fra virksomheder, analyse af indgaaede tilbud og kontraktsudformning;
- forskellige andre administrative opgaver, navnlig korrespondance og affattelse af virksomhedsberetninger i sammenfattet form . "
13 . Af sammenligningen af disse forskellige beskrivelser fremgaar foerst og fremmest, at sagsoegeren allerede inden for rammerne af den stilling i loenklasse B 3, som han var blevet udnaevnt til med virkning fra den 1 . februar 1984, og hvilken stilling han havde accepteret uden forbehold af nogen art, var blevet paalagt at udfoere arbejde saavel i sektoren for varme som i sektoren for sanitet . Det er derfor vanskeligt at forstaa, hvorfor han mere end to aar efter har rejst kritik af det forhold, at han nu faktisk er noedt til at arbejde i begge disse sektorer .
14 . Det er dernaest ubestrideligt, at beskrivelsen af stillingen som teknisk overassistent i kategori B 3/2 omfatter ansvar for "en sektion af en administrativ enhed ". Tilbage staar at afgoere, om disse ord noedvendigvis indebaerer, at indehaveren af en saadan stilling skal have underordnede eller paalaegges "koordineringen af arbejdet i en teknikergruppe" som det hed i meddelelsen om ledig stilling vedroerende den stilling, Hecq blev udnaevnt i i 1984 .
15 . Efter min mening maa spoergsmaalet herom undersoeges med udgangspunkt i arten af de opgaver, som en saadan tjenestemand konkret paalaegges at udfoere . I det foreliggende tilfaelde arbejder sagsoegeren i en administrativ enhed, hvis virksomhed ikke bestaar i forvaltning af personer eller af en del af Kommissionens aktiviteter, men derimod i at foere tilsyn med, at de bygninger, som Kommissionens tjenestegrene benytter, fungerer godt . Af skrivelsen af 24 . marts 1986 fra direktoeren for generel administration ( bilag 4 til staevningen ) fremgaar, at "de bygninger, hvis varme og sanitetsinstallationer, Hecq er ansvarlig for, er foelgende ". Derefter naevnes fem bygninger . Sagsoegeren har altsaa alene ansvaret for, at en del af de bygninger, hvis drift varetages af den administrative enhed, han tilhoerer, fungerer korrekt . Det maa derfor efter min mening vaere muligt at antage, at Hecq er ansvarlig for en "sektion" inden for den administrative enhed .
16 . Afgoerelsen om, hvorvidt han burde bistaas i udfoerelsen af sit arbejde af medarbejdere, afhaenger af det omfang, dette arbejde har . Det tilkommer de overordnede at afgoere, hvor mange bygninger en enkelt person er i stand til at tage sig ordentligt af, baade naar det gaelder opvarmning og sanitaere installationer . Direktoeren for generel administration tildelte i foerste omgang Hecq seks bygninger ( skrivelsen af 5 . marts 1986 ). Allerede den 24 . marts 1986 blev antallet nedsat til fem . Da saa bygningen paa Square du Frère Orban ved udgangen af 1986 eller begyndelsen af 1987 blev taget ud af sagsoegerens arbejdsomraade, indgav han klage i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk . 2 ( der blev fulgt op af et sagsanlaeg ved Domstolen, sag 280/87 ), idet han til stoette herfor anfoerte foelgende :
" Jeg skal bemaerke, at denne bygning blev betroet mig i tjenestens interesse i betragtning af de vanskelige problemer, den gav anledning til, og paa baggrund af min erfaring paa dette specielle omraade ( varme og sanitet )".
17 . Hecq var altsaa selv af den opfattelse, at hans nye stilling betoed, at han havde ret ansvarsfulde opgaver, at disse opgaver var betroet ham i tjenestens interesse, og at han var i stand til alene at tage sig af flere bygninger .
18 . Jeg skal endelig en passant bemaerke, at saafremt Hecq var sekretariatsoverassistent i loenklasse B 3 eller B 2 ville han "inden for en administrativ enhed eller en gruppe tjenestemaend (( vaere )) ansvarlig for vanskeligt og kompliceret sekretariatsarbejde efter de almindelige retningslinjer ". Ansvaret for en sektion inden for en administrativ enhed er altsaa ikke uden videre givet ved indplacering i loenklasse B 3/2, men ligger i stillingen som overassistent .
19 . Sagsoegeren har desuden kritiseret, at hans opgaver vedroerende de undersoegelser, der blev gennemfoert inden for tjenestens rammer ifoelge beskrivelsen af hans nye opgaver blev begraenset, eftersom der i meddelelsen om ledig stilling for 1984 var tale om "udviklingsundersoegelser vedroerende og forberedelse af indhentning af tilbud ...", mens beskrivelsen af hans nye stilling omtaler "deltagelse i undersoegelser inden for tjenesten med henblik paa udarbejdelsen af planer for konsulentbistand fra virksomheder, analyse af indgaaede tilbud og kontraktsudformning ".
20 . Laeser man nu beskrivelsen af de forskellige stillingsbetegnelser igennem, kan det konstateres, at det er afdelingschefen, der er "ansvarlig for studier eller kontrol under en generaldirektoers eller en direktoers ledelse ".
21 . Det er derfor vanskeligt at forstaa, at sagsoegeren tidligere som han anfoerer s . 11 i replikken, har haft til opgave "alene og som ansvarlig at udfoere opgaver bestaaende i affattelse og administration af indhentning af tilbud ...".
22 . De tidligere anvendte ord "udviklingsundersoegelser vedroerende og forberedelse af indhentning af tilbud" synes naermest at godtgoere, at der ogsaa da var tale om den immaterielle tekniske undersoegelse af et problem, forberedelse af indhentning af tilbud og forelaeggelsen af dette til godkendelse eller aendring for de overordnede, der var ansvarlige for den endelige afgoerelse . Det har med andre ord ogsaa tidligere drejet sig om en stilling, der indebar en deltagelse i forberedende undersoegelser og udformning af sagerne .
23 . For saa vidt angaar den del af den nye beskrivelse af sagsoegerens stilling, hvorefter han tildeles "tilsyn med anmodninger om arbejder, samt disses udfoerelse og aflevering" maa det fastslaas, at denne del noejagtigt svarer til definitionen i den tidligere beskrivelse, hvor der var tale om "tilsyn med de arbejder, der udfoeres af de virksomheder, der har til opgave at installere og vedligeholde tekniske og sanitaere anlaeg ( s . 11 ...) og kontrol med udfoerelsen af arbejderne til installation af disse anlaeg ".
24 . Den omstaendighed, at en tjenestemand i en lavere loenklasse ( her loenklasse D 3 ) ogsaa bl.a . har til opgave at udfoere et saadant tilsyn synes uundgaaelig i en tjenestegren, der ikke selv skal tage sig af vedligeholdelse eller indretning af anlaeg men derimod overvaage den maade, arbejdet hermed udfoeres af private firmaer .
25 . b ) Sagsoegeren har i forbindelse med denne anden soegsmaalsgrund desuden gjort gaeldende, at der foreligger en tilsidesaettelse af princippet om ligebehandling .
26 . Han har saaledes gjort gaeldende, at Kommissionen
" har behandlet ham ringere end hans tidligere kolleger, eftersom den har paalagt ham :
- at arbejde alene i stedet for paa et hold;
- udelukkende at arbejde i de nye bygninger, der er langt vanskeligere naar henses til problemerne i indkoeringsfasen;
- at arbejde i to sektorer paa én gang ( nemlig i baade varme - og sanitetssektoren ) mens hans kolleger arbejder i enten den ene eller den anden af disse sektorer ".
27 . Vedroerende denne del af sagsoegerens soegsmaalsgrund har jeg svaert ved at forstaa hans argumentation, idet han her faktisk stiller krav om at blive behandlet lige med tjenestemaend i en lavere loenklasse ( nemlig to B 4, en D 1 og tre D 3 ). Det er nu imidlertid utvivlsomt, at spoergsmaalet om ligebehandling skal vurderes paa baggrund af de tjenstlige opgaver for tjenestemaend i samme loenklasse . At Hecq har faaet til opgave alene at tage sig af nye bygninger baade for saa vidt angaar varme og sanitet viser efter min mening, at Kommissionen tvaertimod har soerget for, at give ham opgaver af en vis betydning og vanskelighed, der svarer til hans faglige erfaring, og som ikke ville kunne vaere paalagt tjenestemaend i en lavere loenklasse . Det har sagsoegeren i oevrigt selv anerkendt i sin klage vedroerende bygningen paa square Orban, som er omtalt i det foregaaende .
28 . Jeg maa derfor noedvendigvis naa til det resultat, at anbringendet om tilsidesaettelse af ligebehandlingsprincippet ogsaa er grundloest .
II - Anbringendet om tilsidesaettelse af vedtaegtens artikel 25 og af princippet om god forvaltningsskik
29 . Sagsoegeren har gjort gaeldende, at de anfaegtede afgoerelser er udtryk for en grov tilsidesaettelse af hans materielle og idelle interesser, idet de blev vedtaget :
- uden angivelse af en klar begrundelse;
- uden at han fik mulighed for forinden at fremsaette sine bemaerkninger;
- uden at der blev taget hensyn til hans interesse .
a ) Anbringendet om utilstraekkelig begrundelse
30 . Sagsoegeren har gjort gaeldende, at afgoerelsen vedroerende ham ikke opfylder begrundelseskravet ifoelge artikel 25, stk . 2, i vedtaegten .
31 . I Domstolens praksis er det fastslaaet, at formaalet med begrundelsespligten er at give adressaten lejlighed til at vurdere, om afgoerelsen er behaeftet med fejl, der goer det muligt at anfaegte lovligheden og muliggoere en retlig kontrol, hvorfor begrundelsespligtens omfang i hvert enkelt tilfaelde skal vurderes konkret ( 10 ). Af praksis foelger videre, at det ved afgoerelsen af, om kravet til begrundelse i artikel 25 er opfyldt, er hensigtsmaessigt ikke alene at undersoege selve beslutningen om forflyttelse, men ogsaa de tjenstlige skrivelser, der stoetter beslutningen, som er blevet meddelt den beroerte tjenestemand, og hvorved han klart er blevet oplyst om de grunde, der ligger til grund for den naevnte beslutning ( 11 ).
32 . I det foreliggende tilfaelde blev den formelige afgoerelse om en aendret indplacering truffet efter en skrivelse fra direktoeren fra generel administration af 3 . januar 1986, der var stilet til afdelingschefen i den beroerte tjenestegren, og som sagsoegeren modtog kopi af . I naevnte skrivelse konstaterede direktoeren, at der var gaaet unoedvendigt megen tid til spilde med noteudvekslingen i sektoren "bygninger" i generaldirektorat IV.B.5, hvortil han udtrykte sit oenske om, at de beroerte tjenestemaends kraefter og kvalifikationer blev brugt til loesningen af de tjenstlige opgaver, idet efter hans opfattelse den bedste maade at opnaa dette paa var at udtage sagsoegeren af sektoren "bygninger" og give ham de allerede omtalte arbejdsopgaver . Sagsoegeren blev altsaa ved denne skrivelse gjort bekendt med grundene til, at han meget snart ville faa en ny indplacering . I oevrigt fremgaar det af sagens akter og navnlig af de aktstykker, Domstolen har anmodet om at faa forelagt, at sagsoegeren faktisk har forfattet en stor del af disse skrivelser, der bragte de vedholdende uoverensstemmelser, der hindrede en god arbejdsgang i tjenestegrenen, til udtryk .
33 . Sagsoegeren kunne altsaa allerede i den foerste af de anfaegtede afgoerelser, dvs . principafgoerelsen af 3 . januar 1986, finde de oplysninger, der havde vaeret afgoerende for administrationens afgoerelser, dvs . oplysninger om forhold som han ikke kunne vaere uvidende om ( 12 ).
34 . Sagsoegerens anbringende om utilstraekkelig begrundelse skal derfor forkastes .
b ) Anbringendet om manglende forudgaaende hoering af sagsoegeren
35 . Det kan anses for godtgjort, at sagsoegeren hverken foer principafgoerelsen af 3 . januar 1986 eller den udtrykkelige afgoerelse om hans nye indplacering af 23 . januar 1986 fik lejlighed til at fremsaette sine bemaerkninger .
36 . Direktoeren for generel administration, Pratley, anfoerte i sin skrivelse af 3 . januar 1966 til chefen for den saerlige tjenestegren "Bygninger, Teknisk Tjeneste" foelgende : "Jeg er naturligvis villig til et moede med Dem, Brusset og Hecq til sin tid, men for oejeblikket mener jeg at raade over alle de oplysninger, der kraeves for at traeffe en afgoerelse ." Det er ikke blevet gjort gaeldende, at Hecq insisterede for alligevel at faa et moede i stand straks, eller at en anmodning herom fra ham blev afslaaet . Det maa derfor kunne antages, at direktoeren var velbekendt med Hecq' s opfattelse vedroerende stridens materielle spoergsmaal, eftersom der havde vaeret et moede i juli 1985 og alle de skrivelser, Hecq havde stilet til Brusset af ham var blevet videresendt til Pratley .
37 . Det staar ikke desto mindre fast, at Hecq ikke fik lejlighed til at udtale sig vedroerende den paataenkte aendring af hans placering . I Domstolens dom, Arning ( 13 ), 125/80, hedder det imidlertid :
" Det (( ville )) vaere i overensstemmelse med den redelighed og gensidige tillid, som maa kendetegne forholdet mellem tjenestemaendene og administrationen, hvis denne saa vidt muligt gav tjenestemanden adgang til at fremsaette sine synspunkter vedroerende den paataenkte afgoerelse . En saadan praksis ville ligeledes kunne forhindre tvister ."
38 . Det maa altsaa beklages, at Hecq ikke fik adgang til at udtale sig . Men det maa dog herefter spoerges, om der faktisk hermed har vaeret tale om tilsidesaettelse af en forpligtelse . Det mener jeg efter moden overvejelse ikke er tilfaeldet, saaledes som sagen er oplyst . Domstolen har i Kuhner - ( 14 ) og Arning-dommene faktisk fastslaaet, at administrationen kun er forpligtet til at give tjenestemaendene adgang til at fremfoere deres synspunkter i tilfaelde af foranstaltninger, der er alvorligt kan skade dem . I mangel af en udtrykkelig vedtaegtsbestemmelse bliver der i oevrigt ikke tale om en saadan forpligtelse og de formforskrifter, vedtaegtens artikel 90 indeholder til beskyttelse af tjenestemaendene maa med forbehold af en eventuel domstolsproevelse anses for tilstraekkelige .
39 . I de to naevnte domme gjorde sagsoegerne imidlertid indsigelse mod at vaere blevet fritaget for henholdsvis en stilling som chef for en tjenestegren og chef for en saerlig tjenestegren ( 15 ) og for at vaere blevet placeret i henholdsvis en saerlig stilling under direktoeren og en stilling i en anden saerlig tjenestegren . Domstolen fastslog i begge sager, at afgoerelserne ikke kunne antages alvorligt at skade de beroerte tjenestemaend .
40 . Det er i naervaerende forslag til afgoerelse vedroerende Hecq' s nye indplacering blevet fastslaaet, at denne hverken betegnede et brud med hans loenklasse eller hans arbejdsopgaver ifoelge beskrivelsen af stillingsbetegnelsen, og jeg kan i overensstemmelse hermed fastslaa, at den ikke alvorligt har skadet hans interesser, og at det derfor ikke har vaeret juridisk noedvendigt at give ham adgang til at fremsaette sine bemaerkninger .
c ) Anbringendet om manglende hensyntagen til sagsoegerens interesser
41 . Sagsoegeren har endvidere henvist til Domstolens praksis, hvorefter administrationens omsorgspligt i forhold til sine ansatte "er udtryk for den balance mellem gensidige rettigheder og forpligtelser, som vedtaegten har skabt i forholdet mellem EF-administrationen og de EF-ansatte . Omsorgspligten og grundsaetningen om god forvaltningsskik indebaerer navnlig, at myndigheden ved afgoerelser om forhold vedroerende en tjenestemand tager alle de omstaendigheder i betragtning, som kan antages at vaere bestemmende for dens afgoerelse, og hermed tager hensyn ikke blot til tjenestens interesse men ogsaa til vedkommende tjenestemands interesse" ( 16 ).
42 . Hecq mener - hvis jeg har forstaaet ham ret - at Kommissionen for at tilgodese hans personlige interesse burde have undladt at aendre hans indplacering .
43 . Der kan imidlertid ikke herske tvivl om, at en opretholdelse af status quo ville have betydet fortsat uenighed og uro i den omhandlede administrative enhed, med alle de negative foelger for tjenesten, dette indebar . Vedkommende tjenestemands interesse og tjenestens interesse har saaledes i det foreliggende tilfaelde klart ikke kunnet forenes .
44 . Domstolen har imidlertid i Arning-dommen og senere i Delauche-dommen ( 17 ) fastslaaet, at de krav, der foelger af omsorgspligten, ikke kan afskaere ansaettelsesmyndigheden fra at vedtage de foranstaltninger, den finder noedvendige i tjenestens interesse . Domstolen har desuden gentagne gange haft lejlighed til at fastslaa, at Domstolen ikke kan saette sin vurdering af tjenestens interesse i stedet for ansaettelsesmyndighedens, og at Domstolens kontrol er begraenset til, om administrationen paa baggrund af de forhold, den kan have lagt til grund for vurderingen, kan antages at have holdt sig inden for graenser, som ikke kan anfaegtes, og ikke har anvendt sine befoejelser aabenbart fejlagtigt ( 18 ). Specielt om uoverensstemmelser mellem tjenestemaend har Domstolen udtalt, at institutionen, naar det har vist sig umuligt at rydde uoverensstemmelser mellem en tjenestemand og hans overordnede af vejen, er berettiget til at traeffe alle saadanne foranstaltninger, som kan foere til genoprettelse af roen i den beroerte tjenestegren ( 19 ).
45 . Det maa, da der i det foreliggende tilfaelde har vaeret tale om uoverensstemmelser i sagsoegerens forhold baade til de overordnede og kollegerne ( Kommissionen har saaledes forelagt Domstolen en ansoegning om forflyttelse fra en af sagsoegerens kolleger ) antages, at den af den ansvarlige direktoer trufne afgoerelse om en ny indplacering af sagsoegeren har vaeret en "rimelig reaktion paa den situation, der forelaa efter den negative udvikling i arbejdsforholdene i den beroerte (( tjenestegren ))" ( 20 ).
46 . Alle de argumenter, sagsoegeren har fremfoert i forbindelse med den anden soegsmaalsgrund, maa derfor forkastes .
III - Anbringendet om tilsidesaettelse af vedtaegtens artikel 87 og om magtfordrejning
47 . Hecq har endelig gjort gaeldende, at han er blevet "paalagt en skjult disciplinaer sanktion, idet paa den ene side hans arbejdsopgaver er blevet reduceret, mens paa den anden side hans reelle vederlag i kraft af ordningen om godtgoerelse for beredskab paa arbejdspladsen er blevet nedsat, fordi han var fagforeningsrepraesentant ". Hermed er der sket en overtraedelse af vedtaegtens artikel 87, der indeholder den principielle regel om, at de alvorligste sanktioner som f.eks . degradation kun kan bringes til anvendelse under en disciplinaersag, der gennemfoeres i henhold til den i bilag IX til vedtaegten fastsatte disciplinaere forfoelgning .
48 . Hecq har i replikken til stoette for denne opfattelse paaberaabt sig en raekke faktiske omstaendigheder, der stammer fra tiden efter aendringen af hans indplacering, og som derefter ikke kan have vaeret en del af grundlaget for denne .
49 . I oevrigt er jeg i redegoerelsen i det foregaaende naaet til det resultat, at sagsoegerens arbejdsopgaver ikke virkelig blev reduceret, og der kan derfor ikke have vaeret tale om en skjult degradation . Jeg har desuden fastslaaet, at afgoerelsen blev forskriftsmaessigt begrundet, naar henses til udvekslingen af skrivelser mellem Hecq og Brusset, der udgoer et haandgribeligt bevis for de uoverensstemmelser, Kommissionen har fremdraget .
50 . Sagsoegerens anbringende om, at hans reelle vederlag skulle vaere formindsket som foelge af tabet af beredskabsgodtgoerels, forekommer mig ikke berettiget . For ganske vist har en tjenestemand i kraft af vedtaegten en garanti for den loenklasse, han er blevet ansat i, og for en stilling, svarende til denne loenklasse, men vedtaegten hjemler ikke en tjenestemand ret til en bestemt stilling, men tillaegger tvaertimod ansaettelsesmyndigheden befoejelse til i tjenestens interesse at indsaette tjenestemaendene i de forskellige stillinger, der svarer til deres loenklasse ( 21 ). En tjenestemand har altsaa ikke en ret til at bestride en stilling, der indebaerer et fast beredskab i tjenesten eller paa bopaelen for ham udenfor saedvanlig arbejdstid og derfor giver anledning til udbetaling af beredskabsgodtgoerelse . Kommissionen har rigtigt gjort gaeldende, at beredskabsgodtgoerelse ikke er en del af den loen, der tilkommer tjenestemanden efter hans loenklasse og loentrin, men udelukkende modsvarer den forpligtelse, tjenestemanden har til at staa til raadighed for institutionen, og at der derfor ikke laengere er grundlag for udbetaling af denne godtgoerelse i tilfaelde af, at denne forpligtelse ophoerer . Ogsaa dette anbringende savner derfor grundlag .
51 . Tilbage staar at omtale anbringendet om magtfordrejning . Domstolen har gentagne gange udtalt, at en afgoerelse kun er behaeftet med magtfordrejning, naar det paa grund af objektive, relevante og samstemmende indicier maa antages, at den er truffet til forfoelgelse af andre maal end dem, der er angivet ( 22 ).
52 . Sagsoegeren har for foerste gang i replikken gjort gaeldende, at der blev paalagt ham en sanktion, fordi han var aktiv i fagforeningsarbejde . Det er imidlertid noedvendigt at traeffe et valg . Enten har Kommissionen for vane at "straffe" de tjenestemaend, der beskaeftiger sig med en saadan virksomhed, og i saa fald ville sagsoegeren ikke have haft vanskeligt ved at foere bevis for, at institutionen havde baaret sig saadan ad, men det har han ikke . Eller ogsaa har Hecq paa en paafaldende maade personligt givet sig af med en virksomhed, der i og for sig er normalt for en fagforeningsrepraesentant, men som i ganske saerlig grad har mishaget hans institution, hvorfor denne har besluttet at paalaegge ham en individuel sanktion . Sagsoegeren har imidlertid ikke gjort noget forsoeg paa at bevise, at der har vaeret tale om en saadan virksomhed, eller endnu bedre om aarsagsforbindelse mellem en saadan virksomhed og aendringen af hans indplacering . Herefter maa anbringendet om magtfordrejning antages at savne grundlag .
53 . Da sagsoegerens soegsmaalsgrunde i det hele er uantagelige, maa jeg noedvendigvis foreslaa Domstolen at frifinde sagsoegte for alle sagsoegerens paastande .
IV - Sagens omkostninger
54 . Kommissionen har gjort gaeldende, at sagen er anlagt unoedvendigt og af ond vilje, jfr . procesreglementets artikel 69, stk . 3, og har derfor paastaaet modparten paalagt sagens omkostninger .
55 . Herved maa der dog efter min mening tages hensyn til foelgende forhold :
- der er ikke tale om en sag, der klart skal afvises, eller om en helt igennem ugrundet sag ( 23 );
- sagsoegeren har ikke under sagen fremfoert uforholdsmaessige alvorlige klagegrunde ( 24 );
- sagsoegerens soegsmaal har ikke haft en aabenbart forhalende karakter ( 25 );
- sagsoegeren har ikke, foerend han anlagde sag, eller under sagen kunnet opnaa, at Kommissionen aendrede den anfaegtede afgoerelse ( 26 );
- i forbindelse med afgoerelsen om en aendret indplacering af sagsoegeren og de forskellige skrivelser, der vedroerte denne afgoerelse, har Kommissionens administration ikke taget stilling til, i hvilket omfang de forskellige personer, der var impliceret ved uoverensstemmelsernes opstaaen og udvikling var ansvarlige;
- sagsoegeren har ikke haft lejlighed til at fremsaette sit synspunkt vedroerende den paataenkte foranstaltning vedroerende ham, hvilket havde vaeret at foretraekke, selv om det ikke var juridisk noedvendigt .
56 . Paa baggrund af det anfoerte kan man ikke efter min mening ikke anse det foreliggende soegsmaal som absolut meningsloest .
57 . Mit forslag gaar derfor ud paa, at hver part paalaegges at afholde sine egne omkostninger, jfr . procesreglementets artikel 70 .
(*) Oversat fra fransk .
( 1 ) Domstolens dom af 16 . juni 1971, G . Vistosi mod Kommissionen, 61/70, Sml . 1971, s . 145 .; jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 21 . juni 1984, Ch . Lux mod Revisionsretten, 69/83, Sml . s . 2447, praemis 17 .
( 2 ) Domstolens ovennaevnte dom af 16 . juni 1971, G . Vistosi mod Kommissionen; jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 15 . december 1965, W . Klaer mod Den Hoeje Myndighed for Det Europaeiske Kul og Staalfaellesskab, 15/65, Sml . 1965-1968, s . 161; jfr . desuden paa linje hermed Domstolens dom af 23 . januar 1986, Rasmussen mod Kommissionen, 173/84, praemis 24 .
( 3 ) Jfr . den tidligere naevnte dom af 16 . juni 1971, G . Vistosi mod Kommissionen, praemis 16 .
( 4 ) Jfr . om spoergsmaalet herom og vedroerende en stilling som generaldirektoer i loenklasse A 1, Domstolens dom af 28 . maj 1970, F . Peco mod Kommissionen, 36/69, Sml . 1970, s . 61, og vedroerende stillinger som direktoer og ledende konsulent, Domstolens dom af 13 . maj 1970, A . Reinarz mod Kommissionen, 46/69, Sml . s . 53 .
( 5 ) Jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 20 . maj 1976, M . Macevicius mod Europa-Parlamentet, 66/75, s . 593, praemis 16 .
( 6 ) Med senere aendringer, offentliggjort i en koordineret udgave i Personaleposten IA nr . 373 af 9.7.1982 .
( 7 ) Domstolens dom af 28 . marts 1968, D . Kurrer mod Raadet, 33/67, Sml . 1965-1968, s . 473 .
( 8 ) Domstolens dom af 20 . maj 1980, i de forenede sager 33 og 75/79, R . Kuhner mod Kommissionen, Sml . s . 1677, 1697, praemis 20, s . 1697 .
( 9 ) Min understregning .
( 10 ) Domstolens dom af 14 . juli 1983, Th . Nebe mod Kommissionen, 176/82, Sml . s . 2475, praemis 21; jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 21 . juni 1984, Ch . Lux mod Revisionsretten, 69/83, Sml . s . 2447, praemis 36 .
( 11 ) Domstolens dom af 12 . oktober 1978, K . Ditterich mod Kommissionen, 86/77, Sml . s . 1855, praemis 40; jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 14 . juli 1977, J.-J . Geist mod Kommissionen, 61/76, Sml . s . 1419, praemis 23; jfr . endvidere Domstolens dom af 14 . juli 1983, Th . Nebe mod Kommissionen, 176/82, Sml . s . 2475, praemis 21; jfr . endvidere paa linje hermed Domstolens domme af 29 . oktober 1981, G . Arning mod Kommissionen, Sml . s . 2539 og praemis 13 og af 28 . maj 1980, R . Kuhner mod Kommissionen, de forenede sa er 33 og 75/79, Sml . s . 1677, praemis 15, andet punktum .
( 12 ) Domstolens dom af 12 . oktober 1978, K . Ditterich mod Kommissionen, 86/77, Sml . s . 1855, praemis 42; Domstolens dom af 14 . juli 1977, J.J . Geist mod Kommissionen, 61/76, Sml . s . 1419, praemis 26 .
( 13 ) Domstolens dom af 29 . oktober 1981, 125/80, G . Arning mod Kommissionen, Sml . s . 2539, praemis 17, s . 2554 .
( 14 ) Dom af 20 . maj 1980, forenede sager 33 og 75/79, R . Kuhner mod Kommissionen, Sml . s . 1677, praemis 25 .
( 15 ) En saerlig tjenestegren er i praksis identisk med en afdeling, men ledes af en tjenestemand i loenklasse A 4 og ikke i loenklasse A 3 .
( 16 ) Domstolens dom af 4 . februar 1987, H . Maurissen mod Revisionsretten, 417/85, Sml . s . 551, praemis 12; jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 20 . maj 1980, R . Kuhner mod Kommissionen, forenede sager 33 og 75/79, Sml . s . 1677, praemis 22 .
( 17 ) Domstolens dom af 16 . december 1987, 111/86, E . Delauche mod Kommissionen, Sml . s . 0000, praemis 26 .
( 18 ) Jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 12 . februar 1987, 233/85, Bonino mod Kommissionen, Sml . s . 739, praemis 5 .
( 19 ) Jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 12 . juli 1979, H . List mod Kommissionen, 124/78, Sml . s . 2499, praemis 13; jfr . desuden Domstolens dom af 11 . juli 1968, H . Labeyrie, 16/67, Sml . 1965-1968, s . 519; Domstolens dom af 14 . juni 1979, fru V mod Kommissionen, 18/78, Sml . s . 2093, praemis 18 .
( 20 ) Jfr . den ovenfor naevnte List-dom .
( 21 ) Jfr . vedroerende spoergsmaalet herom Domstolens dom af 6 . maj 1969, A . Huybrechts mod Kommissionen, 21/68, Sml . 1969, s . 25, samt Domstolens dom af 13 . maj 1970, A . Reinarz mod Kommissionen, 46/69, Sml . 1970, s . 53 .
( 22 ) Jfr . eksempelvis Domstolens dom af 21 . juni 1984, Ch . Lux mod Revisionsretten, 69/83, Sml . s . 2447, praemis 30; jfr . paa linje hermed Domstolens dom af 18 . juni 1987, A . Gavanas mod Det OEkonomiske og Sociale Udvalg, 307/85, praemis 37, Sml . s . 2435 .
( 23 ) Jfr . for saa vidt aabenbart ugrundede soegsmaal Domstolens dom af 10 . januar 1980, A . Bellitani mod Kommissionen, 116/78, Sml . s . 23; Domstolens kendelse af 11 . december 1986, B . Suss, 25/86, Sml . s . 3929; vedroerende soegsmaal, der klart skal afvises, jfr . eksempelvis Domstolens dom af 17 . marts 1983, M . Macevicius mod Europa-Parlamentet, 252/81, Sml . s . 867; jfr . endvidere Domstolens dom af 6 . oktober 1983, G . Celant mod Kommissionen, forenede sager 118-123/82, Sml . s . 2995; Domstolens dom af 12 . juli 1984, . Moussis mod Kommissionen, 227/83, Sml . s . 3133; Domstolens dom af 21 . januar 1987, V . Stroghili mod Revisionsretten, 204/85, Sml . s . 389 .
( 24 ) Sagsoegeren doemmes til at afholde sagens omkostninger saafremt han under sagen fremfoerer uforholdsmaessigt alvorlige klagegrunde - jfr . vedroerende spoergsmaal herom Domstolens dom af 1 . juni 1983, P.W . Seton mod Kommissionen, forenede sager 36, 37 og 218/81, Sml . s . 1789, praemis 59, eller saafremt han fremkommer med injurierende udtalelser, der foerst traekkes tilbage i retsmoedet, jfr . herom f.eks . Domstolens dom af 17 . maj 1984, C . Albertini og M . Montagnani mod Kommissionen, 338/82, Sml . s . 2123 .
( 25 ) Jfr . eksempelvis kendelserne af 9 . juni 1980, C . A . A . Broekhuyse mod Parlamentet, 123/80 R og 123/80, Sml . s . 1792, 1789, samt Domstolens dom af 15 . januar 1981, C . A . A . Broekhuyse mod Europa-Parlamentet, 731/79, Sml . s . 107 .
( 26 ) Domstolens dom af 3 . juli 1980, forenede sager 6 og 97/79, D . Grassi mod Raadet, Sml . s . 2141; Domstolens dom af 19 . februar 1981, forenede sager 122 og 123/79, Schiavo mod Raadet, Sml . s . 473 .