61987CJ0217_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved beslutning af 12 . juni 1987, indgaaet til Domstolen den 14 . juli s.aa ., har College van Beroep voor het Bedrijfsleven ( herefter benaevnt "College van Beroep ") i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 stillet to praejudicielle spoergsmaal vedroerende gyldigheden af en raekke beslutninger, der er indeholdt i meddelelser fra Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber til de nederlandske myndigheder om udstedelse af importlicenser inden for rammerne af et aarligt toldkontingent .
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en sag anlagt af selskabet Krohn, som er international forhandler af maniok, og dettes klarerer Van Es mod Hoofdproduktschap voor Akkerbouwprodukten ( herefter benaevnt "Hoofdproduktschap "), som er den nederlandske myndighed, der udsteder importlicenser .
3 Raadets forordning nr . 604/83 af 14 . marts 1983 om importordningen for 1983 til 1986 for produkter henhoerende under pos . 07.06 A i Den Faelles Toldtarif og om aendring af forordning nr . 950/68 om Den Faelles Toldtarif ( EFT L 72, s . 3 ) bestemte for aarene 1983-1986, at import af maniokroedder med oprindelse i tredjelande paalagdes en importafgift paa hoejst 6% af toldvaerdien inden for graenserne af en raekke aarlige toldkontingenter .
4 For nogle tredjelande, der ikke var medlemmer af GATT, herunder Kina, blev der for 1983 i selve forordning nr . 604/83 fastsat et toldkontingent, idet kontingenterne for de tre foelgende aar skulle fastsaettes senere af Raadet paa forslag af Kommissionen .
5 Kommissionens forordning nr . 3656/83 af 23 . december 1983 om gennemfoerelsesbestemmelser til importordningen for de paagaeldende produkter ( EFT L 361, s . 32 ) bestemmer i artikel 2 :
"1.Anmodning om udstedelsen af importlicens for hvert af aarene 1984, 1985 og 1986 kan foerst indgives til medlemsstaternes myndigheder fra midten af december, forudsat at deres gyldighedsperiode begynder i den efterfoelgende januar maaned .
2.Angivelserne vedroerende importoerens navn, de oenskede maengder og deres oprindelse sendes pr . telex fra medlemsstaterne til Kommissionen senest torsdag i den uge, der foelger efter ugen, hvor ansoegningen blev indsendt .
3.Senest fredag i den uge, der foelger efter ugen, hvor den i stk . 2 omhandlede indsendelse fandt sted, fastsaetter Kommissionen for hvert af de lande eller for den gruppe lande, der omhandles i artikel 1 i forordning ( EOEF ) nr . 604/83 de maengder, for hvilke der udstedes licenser, eventuelt i forhold til de i ansoegningerne anfoerte maengder .
4 . ..."
6 Raadets forordning nr . 758/86 af 10 . marts 1986 ( EFT L 72, s . 1 ), hvorved toldkontingentet for 1986 fastsattes til 200 000 tons i overensstemmelse med Kommissionens forslag, der blev fremlagt i november 1985, traadte i kraft den 16 . marts 1986 .
7 I mellemtiden havde Kommissionen endeligt godkendt de nationale myndigheders forlods udstedelse fra 1 . januar til 11 . februar 1986 af importlicenser for 130 000 tons .
8 Den 19 . februar 1986 forelaa der for Kommissionen ansoegninger om importlicenser indsendt af de nationale myndigheder siden 11 . februar for i alt 87 020,261 tons; denne maengde, sammen med de 130 000 tons, der var omfattet af de allerede godkendte og udstedte licenser, overskred saaledes den maengde paa 200 000 tons, som Kommissionen havde foreslaaet Raadet .
9 Ved telex af 20 . februar 1986 svarede Kommissionen derfor de nationale myndigheder, at der ikke laengere kunne udstedes nogen licens, saa laenge Raadet ikke havde vedtaget forordningen om fastsaettelse af toldkontingentet for 1986 .
10 Paa grundlag af denne meddelelse afslog Hoofdproduktschap to ansoegninger om importlicenser for maniok med oprindelse i Kina, som blev indgivet af sagsoegerne i hovedsagen, og som Hoofdproduktschap havde videresendt til Kommissionen den 13 . og den 20 . februar 1986 . Den stillede sikkerhed blev frigivet . Sagsoegerne i hovedsagen indbragte straks disse afslag for College van Beroep .
11 Efter at Raadets forordning nr . 758/86 om fastsaettelse af kontingentet for 1986 til 200 000 tons var traadt i kraft, underrettede Kommissionen ved telex af 21 . marts 1986 de nationale myndigheder om, at den for at sikre alle importoerer lige adgang til de 70 000 tons, for hvilke der endnu ikke var udstedt licenser, ville anvende reglen om forholdsmaessig fastsaettelse i artikel 2, stk . 3, i forordning nr . 3656/83 . Den praeciserede ogsaa, at den gav en yderligere frist indtil den 24 . marts 1986 til bekraeftelse af de ansoegninger om importlicenser, som allerede tidligere var blevet tilsendt den, og til indgivelse af nye ansoegninger .
12 Sagsoegerne i hovedsagen bekraeftede deres to ansoegninger om licenser og indgav to andre til Hoofdproduktschap, som ved telex af 24 . marts 1986 videresendte disse fire ansoegninger og andre importoerers ansoegninger til Kommissionen .
13 Ved telex af 25 . marts 1986 underrettede Kommissionen Hoofdproduktschap om, at man kun kunne imoedekomme alle de indsendte ansoegninger ved at anvende en fordelingskoefficient paa 4,191315 %.
14 Sagsoegerne i hovedsagen anlagde derefter sag til proevelse af Hoofdproduktschap' s afgoerelser om at anvende denne koefficient paa dem og gjorde gaeldende, at man i Kommissionens meddelelser af 20 . februar og 21 . marts 1986 hverken havde overholdt fristerne i artikel 2 i forordning nr . 3656/83 eller princippet i samme bestemmelses stk . 3 om, at ansoegninger om licens behandles i den raekkefoelge, de indgives . Saa snart kontingentet var blevet fastsat, skulle resten af det til raadighed staaende kontingent have vaeret anvendt til foerst at imoedekomme de verserende ansoegninger, eventuelt forholdsmaessigt, idet de nye ansoegninger foerst kunne komme i betragtning senere . De foernaevnte meddelelser er ifoelge sagsoegerne i hovedsagen ligeledes i strid med forbudet mod forskelsbehandling og retssikkerhedsprincippet .
15 College besluttede derfor at udsaette sagen, indtil Domstolen har afgjort foelgende praejudicielle spoergsmaal :
"1 ) Er Kommissionens meddelelse til sagsoegte af 20 . februar 1986 i strid med faellesskabsretten, navnlig forordning ( EOEF ) nr . 3656/83, forbudet mod forskelsbehandling i EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, og retssikkerhedsprincippet?
2 ) Er Kommissionens meddelelse til sagsoegte af 21 . marts 1986 i strid med faellesskabsretten, navnlig forordning ( EOEF ) nr . 3656/83, forbudet mod forskelsbehandling i EOEF-Traktatens artikel 40, stk . 3, og retssikkerhedsprincippet?"
16 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Meddelelsen af 20 . februar 1986
17 Det bemaerkes, at Kommissionen den 20 . februar 1986 hverken kunne fortsaette den anticiperede tildeling af kontingentet, hvis stoerrelse, som var blevet foreslaaet Raadet, var blevet overskredet, eller anvende reglen om forholdsmaessig fastsaettelse i artikel 2, stk . 3, i forordning nr . 3656/83, fordi kontingentets stoerrelse endnu ikke var blevet endeligt fastsat af Raadet .
18 Det staar i oevrigt fast, at meddelelsen af 20 . februar 1986 paa ingen maade har foregrebet den endelige tildeling af den maengde af kontingentet, der endnu var til raadighed, i forhold til samtlige verserende bekraeftede ansoegninger og nye ansoegninger .
19 Sagsoegerne i hovedsagen har desuden i deres indlaeg for Domstolen selv erkendt, at naar det kontingent, som logisk kan forventes fastsat af Raadet, praktisk talt er opbrugt, er det ikke rimeligt at fortsaette med at imoedekomme ansoegninger, saa laenge Raadet ikke faktisk har fastsat det tilsvarende kontingent .
20 Heraf foelger, at Kommissionens meddelelse af 20 . februar 1986 ikke er i strid med de af College van Beroep naevnte faellesskabsretlige bestemmelser .
Meddelelserne af 21 . og 25 . marts 1986
21 For at give et hensigtsmaessigt svar paa College van Beroep' s andet spoergsmaal maa der ligeledes tages stilling til gyldigheden af Kommissionens meddelelse af 25 . marts 1986, der gennemfoerte principperne i meddelelsen af 21 . marts 1986 om at imoedekomme nye ansoegninger om licenser og foretage en tilsvarende fordeling af resten af det disponible kontingent i forhold til samtlige bekraeftede verserende ansoegninger og nye ansoegninger .
22 Selv om Kommissionen ikke kan bebrejdes, at den har tilladt indgivelse af nye ansoegninger om licenser for at imoedegaa den eventualitet, at alle de verserende ansoegninger ikke blev bekraeftet, var Kommissionen til gengaeld forpligtet til, efter at Raadet endeligt havde fastsat kontingentet, at fordele resten af det disponible kontingent ved i prioritetsraekkefoelge at imoedekomme de verserende bekraeftede ansoegninger, i givet tilfaelde under anvendelse af reglen om forholdsmaessig fastsaettelse .
23 Efter at forordning nr . 758/86 var traadt i kraft, skulle de bekraeftede verserende ansoegninger i henhold til artikel 2, stk . 3, i forordning nr . 3656/83 have forrang for nye ansoegninger regnet fra datoen for deres oprindelige indsendelse til Kommissionen .
24 Det maa antages at vaere uden betydning, naar Kommissionen under den mundtlige forhandling har anfoert, at en tildeling af det endnu disponible kontingent, hvorved man i prioritetsraekkefoelge imoedekom de bekraeftede verserende ansoegninger, ville have noedsaget Kommissionen til efterfoelgende at rekonstruere den kronologiske orden, hvori de nationale myndigheder hver uge fra 20 . februar til 21 . marts havde videresendt ansoegningerne om licenser til den, hvis Kommissionen ikke havde afbrudt den anticiperede fordeling af den maengde af kontingentet, der forventedes fastsat .
25 Kommissionen, som havde faaet forelagt samtlige de bekraeftede verserende ansoegninger og de nye ansoegninger, som de nationale myndigheder havde videresendt til den pr . 24 . marts 1986, var da i stand til, uden at vaere noedt til at foretage en saadan rekonstruktion, at fordele det endnu disponible kontingent ved forlods at imoedekomme de bekraeftede verserende ansoegninger .
26 College van Beroep' s spoergsmaal boer derfor besvares med, at Kommissionens meddelelser af 21 . og 25 . marts 1986 er i strid med artikel 2, stk . 3, i forordning nr . 3656/83, og at afgoerelsen i den sidstnaevnte af disse meddelelser derfor er ugyldig .
27 Da det er konstateret, at meddelelserne af 21 . og 25 . marts 1986 er ugyldige, er det ikke noedvendigt, at Domstolen behandler dem med henblik paa forbudet mod forskelsbehandling og retssikkerhedsprincippet .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
28 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Anden Afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af College van Beroep voor het Bedrijfsleven ved beslutning af 12 . juni 1987, for ret :
1 ) Gennemgangen af det foerste spoergsmaal har intet frembragt, der kan rejse tvivl om lovligheden af Kommissionens meddelelse af 20 . februar 1986 .
2 ) Kommissionens meddelelser af 21 . og 25 . marts 1986 er i strid med artikel 2, stk . 3, i Kommissionens forordning nr . 3656/83 om gennemfoerelsesbestemmelser til importordningen i 1984, 1985 og 1986 for produkter under pos . 07.06 A i Den Faelles Toldtarif med oprindelse i tredjelande bortset fra Thailand, og afgoerelsen i den sidstnaevnte af disse meddelelser er derfor ugyldig .