PRESUDA SUDA21. rujna 1988.?(1)„Državna mjera koja se odnosi na oslobođenje od poreza primitaka od štednih depozita – Konkurencija među bankama glede kamata“U predmetu 267/86_povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 177. UEEZ-a, koji je uputio Vredegerecht (justice de paix) kantona Beveren (Belgija), želeći ishoditi, u postupku koji se vodi pred tim sudom između Pascala Van Eyckea, nastanjenog u Beverenu_iSociété anonyme ASPA, sa sjedištem u Antwerpenu, odluku u prethodnom postupku o tumačenju članaka 59. do 66., 85., 86. i 95. Ugovora o Europskoj ekonomskoj zajednici_SUD_u
sastavu: G. Bosco, predsjednik vijeća, vršitelj dužnosti predsjednika,
J. C. Moitinho de Almeida, predsjednik vijeća, T. Koopmans, U.
Everling, K. Bahlmann, Y. Galmot, C. N. Kakouris, R. Joliet i
F. A. Schockweiler, suci_nezavisni odvjetnik: G. F. Mancini_tajnik: D. Louterman, administratorica_uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:–        za P. Van Eyckea, J. Cerfontaine, odvjetnik upisan u Komoru u Antwerpenu_–        za
Kraljevinu Belgiju, G. van Hecke i K. Lenaerts, odvjetnici, i R.
Hoebaer i R. Devyver, u svojstvu agenata_–        za
Komisiju Europskih zajednica, T. van Rijn, u svojstvu agenta, uz
asistenciju R. Overhoffa, uzimajući u obzir zapisnik s rasprave i nakon usmenog postupka održanog 25. studenoga 1987., saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 28. travnja 1988., donosi sljedećuPresudu 1        Odlukom
od 28. listopada 1986., koja je Sudu prispjela 30. listopada.,
Vredegerecht (justice de paix) kantona Beveren (Belgija) uputio je, na
temelju članka 177. UEEZ-a, tri prethodna pitanja koja se odnose na
tumačenje članaka 59. do 66., 85., 86. i 95. navedenog ugovora, a kako
bi mogao ocijeniti sukladnost s pravom Zajednice nacionalnog
zakonodavstva koje mogućnost oslobođenja od poreza na dohodak za
primitke od pasivnih kamata omogućuje samo za jednu kategoriju štednih
depozita.
2        Pitanja
su podnesena u okviru spora između P. Van Eyckea (u daljnjem tekstu:
tužitelj) i dioničkog društva ASPA, belgijske financijske institucije, u
vezi s pasivnom kamatnom stopom na štedni depozit koji je tužitelj
želio položiti kod ASPA-e. Iz spisa proizlazi da je tužitelj, nakon što
je vidio reklamu ASPA-e o kamatnim stopama na štedne depozite, došao u
navedenu financijsku ustanovu kako bi položio štedni depozit sukladno
reklamiranim uvjetima. Kad mu je ASPA priopćila da je kraljevskim
dekretom od 13. ožujka 1986. bila obvezana primijeniti nepovoljnije
uvjete od onih istaknutih u reklami, tužitelj je podnio tužbu
nacionalnom sudu kojom je želio utvrditi da se ASPA ne može pozivati na
navedeni kraljevski dekret radi opravdanja izmjene svojih uvjeta štednje
jer je taj dekret suprotan članku 85. i pratećim člancima UEEZ-a.
3        Radi
boljeg razumijevanja gore navedenog kraljevskog dekreta, treba ga
smjestiti u njegov pravni i ekonomski kontekst, koji je u Belgiji
obilježen dugotrajnim postojanjem oslobođenja od poreza dijela prihoda
od štednih depozita, uvedenim zbog socijalnih razloga i s ciljem
promicanja štednje, a čiji su temeljni uvjeti uređeni člankom 19. točkom
7. Zakonika o porezima na dohodak.
4        Kada
je početkom osamdesetih godina sve više štednih ustanova počelo uvoditi
politiku visokih kamatnih stopa, belgijska je vlada željela ograničiti
domašaj oslobođenja od poreza pa ga je zakonom od 28. prosinca 1983.
uvjetovala određenim brojem uvjeta koji su definirani kraljevskim
dekretom.
5        Kraljevski
dekret od 29. prosinca 1983., koji je donesen u izvršavanju gore
navedenog zakona, dodjelu oslobođenja od poreza podredio je dvama
uvjetima: prinos od štednih depozita trebao se sastojati od, s jedne
strane, osnovne kamate za koju je bila predviđena gornja granica koja je
odgovarala najnižoj prosječnoj kamatnoj stopi na predmetnom tržištu i, s
druge strane, premije za vjernost ili za rast koju je svaka financijska
ustanova mogla slobodno utvrditi. 6        U
nastavku su belgijske monetarne vlasti procijenile da je konkurencija u
području premija za vjernost ili za rast bila previše snažna, te
onemogućavala opću tendenciju smanjenja kamatnih stopa koja je
obilježavala druge instrumente štednje. Kako je − prema mišljenju istih
vlasti – održavanje visokih pasivnih kamatnih stopa u području štednih
depozita imalo za posljedicu održavanje isto toliko povišenih aktivnih
kamatnih stopa, što je imalo nepovoljne učinke na ekonomsku aktivnost
zemlje i javni dug, bankarska komisija Belgije je 1985. uputila
preporuku financijskim tijelima s ciljem ograničavanja prinosa od
štednih depozita. Na temelju te preporuke došlo je 30. prosinca 1985.
između banaka, privatnih štedionica i javnih kreditnih institucija do
zaključenja Sporazuma o suzdržavanju, smanjujući stopu prinosa od
štednih depozita na maksimalnih 7 %.
7        Kako
nisu sve financijske ustanove poštivale taj sporazum, ministar
financija je odlučio uvesti sustav u kojem bi javne vlasti izravno
određivale uvjete za navedeno oslobođenje od poreza.8        Taj
je sustav uspostavljen navedenim kraljevskim dekretom od 13. ožujka
1986., kojim su izravno utvrđene kako maksimalna stopa osnovne kamate
tako i maksimalna stopa premije za vjernost ili rast.
9        U
tom je kontekstu nacionalni sud − na zajednički zahtjev obiju stranaka
iz glavnog postupka − uputio Sudu sljedeća prethodna pitanja: „1)      Je
li zakonski sustav uspostavljen kraljevskim dekretom od 29. prosinca
1983. i uz određeni broj izmjena potvrđen kraljevskim dekretom od 13.
ožujka 1986. o prinosima koje financijske ustanove mogu isplaćivati za
prikupljenu štednju, sustav koji se – u mjeri u kojoj se njime u
regulatornoj formi zamjenjuju od ranije postojeći međubankarski
sporazumi ili usklađeno djelovanje namijenjeno ograničavanju visine
prinosa od štednih depozita – sastoji u tome da se ti prinosi obvezatno
utvrde:a)      kao jedinstvena stopa za sve korisnike na tržištu_b)      a
inače, kao raspon koji moraju poštovati korisnici na tržištu prilikom
utvrđivanja visine prinosa od štednih depozita, pod
prijetnjom da štediše potpuno izgube povlašteni porezni režim koji je
na snazi za obične štedne depozite, sukladan pravilima Zajednice o
tržišnom natjecanju kako su ona određena u članku 85. i dalje UEEZ-a? 2)      Isključivo
ako se na prvo pitanje pod a) odgovori potvrdno, je li obvezatno
propisivanje – povrh jedinstvene stope u pogledu osnovne kamate koju
isplaćuju financijske ustanove – najvišeg ograničenja možebitne premije
za vjernost i/ili rast, uz isključivanje svakog drugog oblika tržišnog
natjecanja u području prikupljanja depozita, a pod prijetnjom gubitka
povlaštenog poreznog režima navedenog u prvom pitanju (kraljevski dekret
od 13. ožujka 1986., članak 1.), sukladno pravilima Zajednice u
području tržišnog natjecanja kako su ona određena u članku 85. i dalje
UEEZ-a? 3)      Predstavlja
li dodjela poreznih olakšica, među kojima je potpuno oslobođenje od
daljnjeg oporezivanja nakon plaćanja predujma poreza na dohodak od
kapitala − a koje postoji u pogledu štednih depozita denominiranih
isključivo u belgijskim francima, i to kod financijskih ustanova koje
imaju svoje sjedište isključivo u Belgiji − diskriminaciju prema sličnim
depozitima položenim kod financijskih ustanova koje nemaju svoje
sjedište u Belgiji ili koji su denominirani u drugim valutama ili
novčanim jedinicama, te je li, shodno tome, dodjela takvih poreznih
prednosti sukladna odredbama članaka 59. do 66. kao i članku 95.
UEEZ-a?“10      Za
opširnije izlaganje o činjenicama u glavnom postupku, nacionalnom
pravnom okviru i očitovanjima podnesenima Sudu upućuje se na raspravni
zapisnik. Ovi elementi spisa u daljnjem se tekstu ponavljaju samo u
mjeri u kojoj je to nužno za zaključivanje Suda.  Nadležnost Suda11      Na
prvom mjestu, belgijska vlada ističe da zahtjev za prethodnu odluku
koji je podnio nacionalni sud nije dopušten zato što čitav niz elemenata
ukazuje na potpuno fiktivan karakter glavnog postupka. Kao drugo, tvrdi
da tumačenje prava Zajednice koje se traži u konkretnom slučaju ne može
ni na koji način biti relevantno za donošenje odluke u glavnom
postupku. Naime, kraljevski dekret od 13. ožujka 1986. nipošto ne
sprečava društvo ASPA da primijeni svoje ranije uvjete štednje, koji su
povoljniji za tužitelja, pa prema tome ne može ni biti
relevantan za
spor u glavnom postupku. 12      U
tom pogledu, treba istaknuti da iz činjeničnih elemenata navedenih u
zahtjevu za prethodnu odluku nije očito da je riječ o fiktivnom sporu.13      Što
se tiče drugog argumenta koji je belgijska vlada istaknula, dovoljno je
podsjetiti da sukladno ustaljenoj praksi Suda, koja je potvrđena
presudom od 12. lipnja 1986. (Bertini, 98, 162 i 258/85, Zb.,
str. 1893.), nacionalni sudac ima pravo s obzirom na sve činjenice
postupka ocijeniti potrebu za upućivanje prethodnog pitanja. 14      Iz tih razloga treba pristupiti ispitivanju pitanja koja je uputio nacionalni sud.  Prvo i drugo pitanje15      Ova
pitanja treba shvatiti kao da su u biti usmjerena na saznavanje je li
neka nacionalna zakonska ili regulatorna odredba koja osigurava
povlasticu oslobođenja od poreza na dohodak prinosa od jedne kategorije
štednih depozita, samo u korist depozita kod kojih su poštovana
propisima utvrđena ograničenja najviše kamatne stope i premije, sukladna
obvezama koje za države članice proizlaze iz članka 5. UEEZ-a u vezi s
člankom 3. točkom (f) i člankom 85. UEEZ-a.16      U
tom pogledu treba podsjetiti da se članci 85. i 86. Ugovora sami po
sebi odnose isključivo na ponašanje poduzeća a ne na zakonske ili
regulatorne mjere koje potječu od država članica. Međutim, iz ustaljene
prakse Suda proizlazi da članci 85. i 86. u vezi s člankom 5. Ugovora
nameću državama članicama obvezu da ne donose ili ne održavaju na snazi
mjere – čak i zakonske ili regulatorne prirode – koje bi mogle poništiti
koristan učinak pravila o tržišnom natjecanju koja se primjenjuju na
poduzeća. Sukladno navedenoj sudskoj praksi, takav je slučaj kada država
članica bilo nameće ili podupire zaključenje sporazuma protivnih članku
85. ili pojačava učinke takvih sporazuma, bilo oduzima vlastitim
propisima državni karakter prepuštajući privatnim tržišnim subjektima
donošenje odluka o intervenciji u ekonomske stvari. 17      Kao
prvo, treba istaknuti da iz utvrđenja sadržanih u zahtjevu za prethodnu
odluku proizlazi da su prije nastanka predmetnih propisa postojali
međubankarski sporazumi ili usklađeno djelovanje namijenjeni
ograničavanju visine prinosa od štednih depozita. Međutim, ni iz tih
utvrđenja ni iz očitovanja podnesenih Sudu ne proizlazi da su predmetni
propisi mogli nametnuti ili podupirati zaključenje novih sporazuma ili
uspostavljanje novog načina djelovanja. Da bi se u svjetlu kriterija
koje je definirala sudska praksa Suda mogao ocijeniti pravi doseg tih
propisa potrebno je dakle samo ispitati, s jedne strane, mogu li se oni
smatrati usmjerenima na pojačavanje učinaka od prije postojećih
sporazuma, te s druge strane, jesu li određene okolnosti takve prirode
da im oduzimaju karakter državnog zakonodavstva.
18      U
pogledu prvoga, dovoljno je napomenuti da se sukladno sudskoj praksi
Suda pojedini propisi, da bi ih se smatralo usmjerenima na pojačavanje
učinaka do tada postojećih sporazuma, moraju ograničiti na preuzimanje, u
cijelosti ili djelomično, elemenata sporazuma koji su bili zaključeni
između ekonomskih subjekata na tržištu, obvezujući ili potičući te
subjekte da ih poštuju. Iako potpuni gubitak povlaštenog poreznog režima
koji je na snazi za štedne uloge u značajnoj mjeri potiče na poštovanje
predmetnih propisa, ni iz jedne tvrdnje iz zahtjeva za prethodnu odluku
ne proizlazi da bi se ti propisi trebali ograničiti na potvrđivanje
kako metode ograničavanja prinosa od štednih depozita tako i maksimalne
kamatne stope utvrđene u ranije postojećim sporazumima ili djelovanju. U
svakom slučaju, nacionalni će sud morati usmjeriti svoju istragu u tom
smjeru bude li smatrao da u tom pogledu može postojati sumnja. 19      U
pogledu drugoga, iz predmetnih propisa proizlazi da su javne vlasti
sebi pridržale ovlast samostalnog utvrđivanja maksimalnih stopa prinosa
od štednih depozita i da tu odgovornost nisu ustupile nijednom privatnom
subjektu. Na taj način ovi propisi imaju državni karakter. Taj se
karakter ne može dovesti u pitanje jednostavnom okolnošću, koju tužitelj
ističe u glavnom postupku, da se iz obrazloženja kraljevskog dekreta od
13. ožujka 1986. opaža da je on donesen nakon usuglašavanja s
predstavnicima udruženjâ kreditnih ustanova. 20      Stoga
na prvo i drugo pitanje treba odgovoriti da nacionalna zakonska ili
regulatorna odredba, koja samo u pogledu depozita kod kojih su poštovane
maksimalne kamatne stope i maksimalne premije utvrđene propisima
pridržava povlašteni porezni režim poreza na dohodak za prinos koji je
ostvaren od jedne određene kategorije štednih depozita, nije suprotna
obvezama koje za države članice proizlaze iz članka 5. UEEZ-a u vezi s
člankom 3. točkom (f) i člankom 85. navedenog ugovora, uz pridržaj
mogućnosti eventualnog ispitivanja nacionalnog suda ne potvrđuje li
jednostavno predmetna odredba metodu ograničavanja prinosa od štednih
depozita ili visinu maksimalnih stopa koje su bile utvrđene ranije
postojećim sporazumima ili usklađenim djelovanjem.
Treće pitanje21      Ovim
pitanjem nacionalni sud u osnovi želi saznati je li neka zakonska ili
regulatorna odredba koja pridržava ranije opisano porezno oslobođenje
samo za štedne uloge denominirane u nacionalnoj valuti položene kod
financijskih ustanova koje imaju svoje sjedište u istoj državi članici
sukladna člancima 59. do 66. kao i članku 95. UEEZ-a.
22      Što
se tiče utvrđivanja jesu li takvi porezni propisi koji se odnose na
prinose za određenu kategoriju štednih uloga položenih kod banaka
sukladni članku 59. i pratećim člancima UEEZ-a koji se odnose na slobodu
kretanja usluga, valja podsjetiti da, sukladno članku 61. stavku 2.
navedenog ugovora, liberalizaciju bankarskih usluga koje su povezane s
kretanjem kapitala treba ostvariti sukladno postupnoj liberalizaciji
kretanja kapitala.
23      Naime,
osnivanje štednih depozita pripada u kategoriju kretanja kapitala
nazvanu „osnivanje i opskrba tekućih računa i depozita, povratak ili
uporaba sredstava na tekućem računu ili depozitu kod kreditnih
ustanova“, koja se nalazi na listi D Aneksa I Prve direktive Vijeća od
11. svibnja 1960. o primjeni članka 67. Ugovora (SL 43, od 12. 7. 1960.,
str. 921.) i na listi C Aneksa I zamijenjenog Direktivom Vijeća br.
86/566 od 17. studenoga 1986. kojom se mijenja Prva direktiva (SL L 332,
str. 22.). Ovakvo kretanje kapitala još nije liberalizirano.
24      Shodno
tome, u konkretnom predmetu ne može postojati povreda odredaba UEEZ-a
koje se odnose na slobodu kretanja bankarskih usluga u području kretanja
kapitala.25      Konačno,
što se primjenjivosti članka 95. UEEZ-a na predmetne porezne propise
tiče, dovoljno je napomenuti da se zabrana internog diskriminatornog ili
protekcionističkog oporezivanja predviđena tim člankom odnosi samo na
„proizvode“ iz drugih država članica. Međutim, štedni ulozi denominirani
u bilo kojoj valuti potpadaju, kako je već prethodno spomenuto, u
područje primjene članka 61. stavka 2. i članka 67. UEEZ-a. Oni dakle ne
predstavljaju proizvode u smislu članka 95. navedenog ugovora. 26      Stoga
na treće pitanje treba odgovoriti da nacionalna zakonska ili
regulatorna odredba koja ranije opisano oslobođenje od poreza pridržava
isključivo za štedne depozite denominirane u nacionalnoj valuti i
položene kod financijskih ustanova koje imaju svoje sjedište u istoj
državi članici nije suprotna člancima 59. do 66. te članku 95. UEEZ-a.
Troškovi27      Troškovi
Kraljevine Belgije i Komisije Europskih zajednica, koji su podnijeli
očitovanja Sudu, ne nadoknađuju se. Budući da ovaj postupak ima značaj
prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio
zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Slijedom navedenog_SUD_odlučujući o pitanjima koja mu je uputio Vredegerecht kantona Beveren svojom odlukom od 28. listopada 1986., odlučuje: 1.      Nacionalna
zakonska ili regulatorna odredba, koja samo u pogledu depozita kod
kojih su poštovane maksimalne kamatne stope i maksimalne premije
utvrđene propisima pridržava povlašteni porezni režim poreza na dohodak
za prinos koji je ostvaren od jedne određene kategorije štednih
depozita, nije suprotna obvezama koje za države članice proizlaze iz
članka 5. UEEZ-a u vezi s člankom 3. točkom (f) i člankom 85. navedenog
ugovora, uz pridržaj mogućnosti eventualnog ispitivanja nacionalnog suda
ne potvrđuje li jednostavno predmetna odredba metodu ograničavanja
prinosa od štednih depozita ili visinu maksimalnih stopa koje su bile
utvrđene ranije postojećim sporazumima ili usklađenim djelovanjem.
2.      Nacionalna
zakonska ili regulatorna odredba koja ranije opisano oslobođenje od
poreza pridržava isključivo za štedne depozite denominirane u
nacionalnoj valuti i položene kod financijskih ustanova koje imaju svoje
sjedište u istoj državi članici nije suprotna člancima 59. do 66. te
članku 95. UEEZ-a. BoscoMoitinho de Almeida            KoopmansEverlingBahlmannGalmot      Kakouris      JolietSchockweilerObjavljeno na javnoj raspravi u Luksemburgu 21. rujna 1988.Tajnik        predsjednik J.‑G. Giraud       A. J. Mackenzie Stuart1? Jezik postupka: nizozemski.