61999CJ0201_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-201/99,
angående en begäran enligt artikel 234 EG, från Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhängiga målet mellan
Deutsche Nichimen GmbH
och
Hauptzollamt Düsseldorf,
angående tolkningen av Kombinerade nomenklaturen till Gemensamma tulltaxan som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt bilagorna till kommissionens förordningar (EEG) nr 2886/89 av den 2 augusti 1989 (EGT L 282, s. 1), nr 2472/90 av den 31 juli 1990 (EGT L 247, s. 1) och nr 2587/91 av den 26 juli 1991 (EGT L 259, s. 1),
meddelar
DOMSTOLEN (andra avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden V. Skouris samt domarna R. Schintgen (referent) och N. Colneric,
generaladvokat: F.G. Jacobs,
justitiesekreterare: biträdande justitiesekreteraren H. von Holstein,
med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:
- Deutsche Nichimen GmbH, genom H. Nehm, Rechtsanwalt,
- Europeiska gemenskapernas kommission, genom M.J.C. Schieferer, i egenskap av ombud, biträdd av M. Núñez Müller, Rechtsanwalt,
med hänsyn till förhandlingsrapporten,
efter att muntliga yttranden har avgivits vid förhandlingen den 19 september 2000 av: Deutsche Nichimen GmbH och kommissionen,
och efter att den 9 november 2000 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Finanzgericht Düsseldorf har genom beslut av den 19 maj 1999, som inkom till domstolen den 26 maj samma år, i enlighet med artikel 234 EG ställt två frågor om tolkningen av Kombinerade nomenklaturen till Gemensamma tulltaxan som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt bilagorna till kommissionens förordningar (EEG) nr 2886/89 av den 2 augusti 1989 (EGT L 282, s. 1), nr 2472/90 av den 31 juli 1990 (EGT L 247, s. 1) och nr 2587/91 av den 26 juli 1991 (EGT L 259, s. 1, nedan kallad KN).
2 Dessa frågor har uppkommit i en tvist mellan Deutsche Nichimen GmbH (nedan kallat Deutsche Nichimen) och Hauptzollamt Düsseldorf (tullmyndigheten i Düsseldorf, nedan kallad Hauptzollamt) angående klassificeringen enligt KN av en vara som betecknas som satellitmottagare.
3 Av den nationella domstolens konstateranden framgår att mottagare av detta slag är apparater sammansatta i egna höljen. Dessa apparater reducerar och omvandlar de mottagna signalerna till den typ av signaler som används för markbaserade antenner, så att signalerna kan fångas upp av varje televisions- och radiomottagare genom den ingång som är avsedd för antennen. Eftersom apparaterna är utrustade med integrerade enheter för avstämning av videosignaler, så kallade tuners, är det möjligt för användarna av apparaterna att välja mellan olika program eller kanaler. Vid nämnda mottagares utgång utsänds inga videosignaler för färgerna röd, grön och blå, utan PAL-signaler (PAL-G eller PAL-I) på en bestämd frekvens. Därmed behöver tunern i en televisions- eller radiomottagare bara ställas in en gång på denna frekvens för att man skall kunna använda satellitmottagaren. Innan satellitmottagarna kan ta emot signaler från de program som sänds via satellit, med frekvenser som varierar mellan 4 och 20 GHz, måste de fångas upp av en antenn, oftast i form av en parabolantenn, och bearbetas med hjälp av en omvandlare. Förutom att förstärka de mottagna signalerna reducerar dessa omvandlare signalernas frekvenser till satellitmottagarnas ingångsfrekvenser, vilka finns mellan 950 och 1 750 MHz.
Tillämpliga bestämmelser
4 När det gäller lydelsen av de tulltaxenummer i KN som avses i tolkningsfrågorna och i den fråga som har uppkommit vid den nationella domstolen finns det, med hänsyn till svaret på dessa frågor, inga större skillnader mellan de versioner som följer av förordningarna nr 2886/89, nr 2472/90 och nr 2587/91. I den version som följer av förordning nr 2587/91 är lydelsen följande:
"8528 Televisionsmottagare (inbegripet videomonitorer och videoprojektorer), även med inbyggd rundradiomottagare eller utrustning för inspelning eller återgivning av videosignaler:
8528 10 - För färgtelevision:
...
- - Andra:
- - - Med inbyggt bildrör, med ett diagonalmått på bildskärmen av:
...
- - - Andra:
8528 10 80 - - - - Med bildskärm
- - - - Utan bildskärm:
8528 10 91 - - - - - Videotuners
8528 10 98 - - - - - Andra
...
8529 Delar som är lämpliga att användas uteslutande eller huvudsakligen till apparater enligt nr 8525-8528:
8529 10 - Antenner och antennreflektorer av alla slag; delar lämpliga att användas till dessa:
...
- - Andra:
- - - Antenner:
8529 10 20 ...
- - - - Utomhusantenner för radio- eller televisionsmottagare:
8529 10 31 - - - - - För mottagning via satellit
...
8543 Elektriska maskiner och apparater med självständiga arbetsuppgifter, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans i detta kapitel:
...
8543 80 - Andra maskiner och apparater:
...
8543 80 20 - - Antennförstärkare
8543 80 80 - - Andra."
5 I de allmänna bestämmelserna för tolkning av KN, som finns i del 1 avsnitt I A i KN, föreskrivs bland annat följande:
"Vid klassificering av varor enligt Kombinerade nomenklaturen skall följande gälla:
...
4. Varor som inte kan klassificeras med ledning av ovanstående, skall klassificeras enligt det tulltaxenummer som är tillämpligt för närmast liknande vara.
..."
6 Det är ostridigt att sådana satellitmottagare som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, efter ikraftträdandet av kommissionens förordning (EG) nr 884/94 av den 20 april 1994 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen (EGT L 103, s. 10; svensk specialutgåva, område 2, volym 11, s. 115), skall klassificeras enligt undernummer 8528 10 91.
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
7 Genom Deutsche Nichimens försorg övergick satellitmottagare vid ett flertal tillfällen åren 1991 och 1992 till fri omsättning. Därvid klassificerades dessa apparater enligt undernummer 8543 80 20 i KN. Den importtullsats som var tillämplig på detta undernummer uppgick till 7 procent.
8 Genom beslut av den 19 juni 1992 ändrade Hauptzollamt de beslut (Festellungsbescheide) i enlighet med vilka de varor som hade övergått till fri omsättning under den aktuella perioden hade hänförts till förfarandet för allmänna tullager, och klassificerade i stället apparaterna i fråga enligt undernummer 8528 10 91. Den importtullsats som var tillämplig på detta undernummer uppgick till 14 procent. Deutsche Nichimen överklagade beslutet inom den föreskrivna fristen.
9 Genom ett första beslut om rättelse av den 24 juni 1992 krävde Hauptzollamt 264 386 DEM i tull. Genom beslut av den 10 december 1993 höjde tullmyndigheten beloppet till 264 836,75 DEM. Deutsche Nichimen överklagade även dessa beslut.
10 Genom beslut av den 13 december 1993 avslog Hauptzollamt Deutsche Nichimens överklaganden med motiveringen att de var ogrundade.
11 Deutsche Nichimen väckte då talan mot det senare beslutet vid Finanzgericht Düsseldorf och gjorde gällande att de apparater som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, med hänsyn till de av Tullsamarbetsrådet publicerade förklarande anmärkningarna till systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallade de förklarande anmärkningarna till harmoniserade systemet) och till de förklarande anmärkningarna i KN, omfattades av undernummer 8543 80 80 i KN eller, i andra hand, av undernummer 8529 10 31. Den tullsats som var tillämplig uppgick till 7 procent i det första fallet och till 7,2 procent i det andra fallet.
12 Vid nämnda domstol hävdade Hauptzollamt däremot att de apparater som är i fråga i målet vid den nationella domstolen omfattades av tulltaxenummer 8528 i KN med motiveringen att en satellitmottagares funktion är jämförbar med den funktion som en videotuner har. Det är uteslutet att klassificera nämnda apparater enligt tulltaxenummer 8529 i KN, eftersom de inte är avsedda att byggas in i televisionsapparater och inte utgör delar av en antennanläggning. Det är nämligen satellitmottagarna själva som tar emot signalerna. Med hänsyn till deras självständiga funktion skall de inte heller klassificeras enligt tulltaxenummer 8543 i KN.
13 Finanzgericht Düsseldorf har i sitt beslut om hänskjutande anfört att det inte är nödvändigt att fastställa enligt vilket undernummer i KN som de apparater som är i fråga vid den nationella domstolen skall klassificeras, eftersom det är tillräckligt att det korrekta tulltaxenumret anges för att den skall kunna avgöra tvisten i det mål som är anhängigt vid den. Även om den nationella domstolen anser att nämnda apparater skulle kunna klassificeras enligt tulltaxenummer 8528 i KN, är den osäker när det gäller deras korrekta klassificering enligt KN, med hänsyn dels till de förklarande anmärkningarna till harmoniserade systemet och KN, dels till att förordning nr 884/94 inte är tillämplig i tvisten vid den nationella domstolen.
14 Det är mot denna bakgrund som Finanzgericht Düsseldorf beslutade att förklara målet vilande och att ställa följande tolkningsfrågor till domstolen:
"1) Skall begreppet televisionsmottagare i tulltaxenummer 8528 i Kombinerade nomenklaturen, i den lydelse som var gällande under perioden 1990-1992, tolkas på så sätt att det även omfattar sådana apparater som satellitmottagare - som beskrivs närmare nedan i skälen till beslutet - trots att televisionsprogram medelst dessa apparater kan göras synliga och hörbara endast med ytterligare hjälp av televisionsmottagare av det slag som används i hushåll?
2) Om den första frågan besvaras nekande:
Skall begreppet delar i tulltaxenummer 8529 i Kombinerade nomenklaturen eller i anmärkning 2 b till avdelning XVI i Kombinerade nomenklaturen, i den lydelse som var gällande under perioden 1990-1992, tolkas på så sätt att det även omfattar sådana apparater som satellitmottagare - som beskrivs närmare nedan i skälen till beslutet - och skall dessa apparater i så fall, trots anmärkning 2 b till avdelning XVI i Kombinerade nomenklaturen, klassificeras enligt tulltaxenummer 8529 i Kombinerade nomenklaturen?"
Den första frågan
15 Den nationella domstolen har ställt sin första fråga för att få klarhet i huruvida KN skall tolkas på så sätt att sådana satellitmottagare som är i fråga i målet vid den nationella domstolen under perioden 1990-1992 omfattades av tulltaxenummer 8528.
16 Deutsche Nichimen har föreslagit att denna fråga skall besvaras nekande. Bolaget anser att det är omöjligt att ge ett svar på den fråga som har ställts utan att undersöka undernumren till tulltaxenummer 8528 i KN. Inom detta tulltaxenummer är det emellertid endast undernummer 8528 10 91, videotuners, och 8528 10 98, andra, som eventuellt skulle kunna komma i fråga för klassificeringen av de apparater som är aktuella i målet vid den nationella domstolen.
17 Vad beträffar det första av dessa två undernummer framgår det bland annat av anmärkning 3 i de förklarande anmärkningarna till harmoniserade systemet, i fråga om undernummer 8528 10 91, att en apparat, för att kunna klassificeras som videotuner, skall avge "signaler som kan användas av apparater för inspelning eller återgivning av videosignaler eller av videomonitorer". Det är just detta som inte är fallet beträffande de apparater som är i fråga i målet vid den nationella domstolen, vilka därmed inte kan omfattas av nämnda undernummer.
18 Vad beträffar det undernummer som har rubriken "andra" anser Deutsche Nichimen att varor som "liknar videotuners" inte kan klassificeras som videotuners, med hänsyn till anmärkning 4 i den aktuella lydelsen av de förklarande anmärkningarna till harmoniserade systemet. Apparater som omfattas av det undernummer som har rubriken "andra" skall dessutom avge en utgångssignal "som passar för bildskärmen på en videomonitor", ett villkor som inte uppfylls av de apparater som är i fråga i målet vid den nationella domstolen. Eftersom det av förordning nr 884/94, som inte var tillämplig vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna, följer att dessa apparater skall klassificeras enligt det undernummer som har rubriken "videotuners", omfattas de inte heller av det undernummer som har rubriken "andra".
19 För att besvara den fråga som har ställts erinrar domstolen om att det av fast rättspraxis framgår att, av hänsyn till rättssäkerheten och i syfte att underlätta kontroll, det avgörande kriteriet för klassificering av varor i allmänhet skall vara deras objektiva kännetecken och egenskaper, såsom de definieras i rubriken till numret i KN (se särskilt dom av den 26 september 2000 i mål C-42/99, Eru Portuguesa, REG 2000, s. I-7691, punkt 13).
20 Dessutom kan det ändamål för vilket produkten är avsedd i sig utgöra ett objektivt kriterium för klassificering. Detta förutsätter att ändamålet framgår naturligt av produkten, vilket skall kunna konstateras med ledning av produktens objektiva kännetecken och egenskaper (se särskilt dom av den 28 mars 2000 i mål C-309/98, Holz Geenen, REG 2000, s. I-1975, punkt 15).
21 Domstolen noterar i detta hänseende att satellitmottagarna, såsom har anförts i punkt 3 i denna dom, är apparater som är avsedda att omvandla televisionssignaler som först har sänts ut via satellit, vilka fångas upp av en antenn och omvandlas för att de skall kunna bearbetas, i allmänhet med hjälp av en televisionsmottagare, så att de kan återges på en bildskärm. Satellitmottagarna gör det dessutom möjligt för användarna att välja mellan olika program eller kanaler.
22 Domstolen konstaterar att ändamålet framgår naturligt av de apparater som är i fråga i målet vid den nationella domstolen och hänger samman med deras objektiva kännetecken och egenskaper, vilket innebär att satellitmottagarna motsvarar de televisionsapparater som avses i tulltaxenummer 8528 i KN och som, i enlighet med vad som framgår av lydelsen av undernumren till detta nummer, fångar upp signaler som är avsedda att återges på en bildskärm, även om de inte nödvändigtvis är försedda med en bildskärm.
23 Av detta följer att de apparater som är i fråga i målet vid den nationella domstolen skall klassificeras enligt samma tulltaxenummer som det som gäller för televisionsmottagare.
24 Detta konstaterande vederläggs inte av Deutsche Nichimens argument, vilka - av de skäl som generaladvokaten har anfört i punkterna 36-38 och 40 i sitt förslag till avgörande - inte kan godtas.
25 Under dessa omständigheter skall den första frågan besvaras på så sätt att satellitmottagare under perioden 1990-1992 omfattades av tulltaxenummer 8528.
Den andra frågan
26 Med beaktande av det svar som har givits på den första frågan saknas anledning att besvara den andra frågan.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
27 De kostnader som har förorsakats kommissionen, som har inkommit med yttrande till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (andra avdelningen)
- angående de frågor som genom beslut av den 19 maj 1999 har ställts av Finanzgericht Düsseldorf - följande dom:
Kombinerade nomenklaturen till Gemensamma tulltaxan som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt bilagorna till kommissionens förordning (EEG) nr 2886/89 av den 2 augusti 1989, kommissionens förordning nr 2472/90 av den 31 juli 1990 och kommissionens förordning nr 2587/91 av den 26 juli 1991, skall tolkas på så sätt att satellitmottagare under perioden 1990-1992 omfattades av tulltaxenummer 8528.