62023CJ0400_RES
Predmet C-400/23
VB
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Sofijski gradski sad)
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 16. siječnja 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Direktiva (EU) 2016/343 – Pravo sudjelovati na raspravi – Članak 8. stavak 2. – Suđenje u kojem je osuđujuća ili oslobađajuća odluka donesena u odsutnosti – Uvjeti – Članak 8. stavak 4. – Obveza obavještavanja osobe kojoj je suđeno u odsutnosti o dostupnim pravnim sredstvima – Članak 9. – Pravo na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo kojim se omogućuje novo utvrđivanje merituma predmeta i koje može dovesti do ukidanja izvorne odluke – Članak 10. stavak 1. – Pravo na djelotvoran pravni lijek – Nacionalni propis koji priznavanje prava na obnovu postupka uvjetuje podnošenjem zahtjeva za ponovno pokretanje kaznenog postupka pravosudnom tijelu pred kojim se osoba kojoj je suđeno u odsutnosti mora pojaviti”
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Jačanje određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na suđenju u kaznenom postupku – Direktiva 2016/343 – Pravo sudjelovati na raspravi – Postupak u odsutnosti – Pravo na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo – Nacionalni propis koji priznavanje prava na obnovu postupka uvjetuje podnošenjem zahtjeva za ponovno pokretanje kaznenog postupka – Dopuštenost – Pretpostavke
(Direktiva 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 8. st. 2. i 4., čl. 9.)
(t. 43.-46., 59.-69., 75. t. 1. izreke)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Jačanje određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na suđenju u kaznenom postupku – Direktiva 2016/343 – Pravo sudjelovati na raspravi – Postupak zbog ogluhe – Pravo na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo – Obveza obavještavanja osobe kojoj je suđeno u odsutnosti o njezinu pravu na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo – Ocjena postojanja tog prava koju provodi sud koji vodi taj postupak u odsutnosti i navođenje navedenog prava u odluci koja se uručuje zainteresiranoj osobi – Dopuštenost
(Direktiva 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 8. st. 2. i 4., čl. 9. i čl. 10. st. 1.)
(t. 85.-87. i t. 2. izreke)
Pravosudna suradnja u kaznenim stvarima – Jačanje određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na suđenju u kaznenom postupku – Direktiva 2016/343 – Pravo sudjelovati na raspravi – Postupak u odsutnosti – Pravo na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo – Obveza obavještavanja osobe kojoj je suđeno u odsutnosti o njezinu pravu na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo – Doseg – Oslobađajuća odluka donesena u odsutnosti – Uključenost
(Direktiva 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 8. st. 2. i 4., čl. 9.)
(t. 90.-95. i t. 3. izreke)
Kratak prikaz
Nakon što mu je Sofijski gradski sad (Gradski sud u Sofiji, Bugarska) podnio zahtjev za prethodnu odluku, Sud je pojasnio obveze država članica u okviru kaznenih postupaka u odsutnosti.
Zahtjev za prethodnu odluku upućen je u okviru kaznenih postupaka koji su pokrenuti protiv VB-a u vezi s radnjama koje predstavljaju kaznena djela za koja se može izreći kazna oduzimanja slobode. VB nije primio nikakvu službenu obavijest o optužbama koje postoje protiv njega. Usto, nije obaviješten ni o upućivanju sudu ni, a fortiori, o datumu i mjestu održavanja rasprave ili posljedicama svojeg nepojavljivanja. Naime, nadležna nacionalna tijela nisu uspjela pronaći VB-a jer je pobjegao tijekom faze provođenja istrage, prije policijske akcije radi uhićenja osumnjičenikâ.
Smatrajući da u ovom slučaju nisu ispunjeni uvjeti za održavanje suđenja u odsutnosti optuženika, predviđeni Direktivom 2016/343 (
1
), sud koji je uputio zahtjev pitao se o dosegu svoje obveze da osobu kojoj se sudi u odsutnosti obavijesti o dostupnim pravnim sredstvima (
2
). Istaknuo je da je u Bugarskoj, nakon isteka roka za podnošenje žalbe protiv osuđujuće odluke donesene u odsutnosti, jedino pravno sredstvo dostupno protiv te odluke zahtjev za ponovno pokretanje kaznenog postupka sudu, koji se podnosi Vrhoven kasacionen sadu (Vrhovni kasacijski sud, Bugarska). Međutim, to se „pravo na obnovu postupka ili drugo pravno sredstvo” ne priopćava niti čak priznaje u trenutku kada je osoba osuđena u odsutnosti obaviještena o svojoj osuđenosti. Osim toga, bugarskim pravom predviđa se obveza osobe koja je podnijela zahtjev za ponovno pokretanje kaznenog postupka, pod prijetnjom obustave postupka po tom zahtjevu, da se pojavi pred sudom koji će ga ispitati.
Dvojeći u pogledu usklađenosti bugarskog postupovnog sustava s Direktivom 2016/343, sud koji je uputio zahtjev postavio je Sudu nekoliko prethodnih pitanja.
Ocjena Suda
Najprije, kad je riječ o pravu osobe osuđene u odsutnosti „na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo” u smislu članka 8. stavka 4. Direktive 2016/343, Sud je pojasnio da se toj direktivi ne protivi to da država članica uspostavi postupovno uređenje koje ne dovodi automatski do ponovnog pokretanja kaznenog postupka, nego se od osoba koje su osuđene u odsutnosti i zainteresirane za takvo ponovno pokretanje zahtijeva da u tu svrhu podnesu zahtjev drugom sudu, različitom od onoga koji je donio odluku u odsutnosti, kako bi taj drugi sud provjerio je li ispunjen uvjet za pravo na obnovu postupka, odnosno to da nisu ispunjeni uvjeti predviđeni člankom 8. stavkom 2. te direktive. To osobito proizlazi iz teksta članka 8. stavka 4. dotične direktive. Naime, s jedne strane, predstavljanje mogućnosti osporavanja odluke donesene u odsutnosti kao zasebnog i samostalnog postupovnog elementa u odnosu na „pravo na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo”, upućuje na to da države članice imaju mogućnost predvidjeti postupak koji prethodi održavanju novog postupka ili korištenju drugog pravnog sredstva, pri čemu cilj takvog postupka može biti provjeravanje ispunjenosti prethodno spomenutih uvjeta. S druge strane, iz uporabe rastavnog veznika „ili” u dijelu rečenice „pravo na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo” proizlazi da države članice raspolažu izborom da predvide ponovno pokretanje kaznenog postupka u obliku održavanja novog postupka ili da predvide „drugo pravno sredstvo”, istovrijedno novom postupku.
Sud je smatrao da je takvo postupovno uređenje u skladu s Direktivom 2016/343 ako, s jedne strane, postupak podnošenja zahtjeva za ponovno pokretanje kaznenog postupka zapravo omogućuje obnovu postupka u svim slučajevima u kojima se, nakon provjere, utvrdi da nisu bili ispunjeni uvjeti iz članka 8. stavka 2. te direktive i ako je, s druge strane, osoba osuđena u odsutnosti, kada je obaviještena o svojoj osudi, također obaviještena o postojanju tog postupka.
Nadalje, Sud je podsjetio na to da je na sudu koji je uputio zahtjev da ocijeni je li postupovno uređenje koje je uspostavio bugarski zakonodavac u skladu s Direktivom 2016/343, a osobito ispunjava li postupak ponovnog pokretanja kaznenog postupka sve zahtjeve koji proizlaze iz načela djelotvornosti.
Što se tiče ocjene pitanja poštuje li se uređenjem koje je uspostavio bugarski zakonodavac načelo djelotvornosti, Sud je, kao prvo, naveo da je važno zajamčiti da postupak povodom zahtjeva za ponovno pokretanje kaznenog postupka dovodi do priznavanja prava na obnovu postupka u svim slučajevima u kojima uvjeti predviđeni člankom 8. stavkom 2. te direktive nisu bili ispunjeni.
Kao drugo, valja provjeriti dobiva li osoba osuđena u odsutnosti, prilikom obavještavanja o postojanju te osude ili ubrzo nakon toga, primjerak cjelokupne odluke donesene u odsutnosti i priopćavaju li joj se njezina postupovna prava, uključujući u pogledu mogućnosti podnošenja zahtjeva za ponovno pokretanje kaznenog postupka, kao i sud kojemu taj zahtjev treba podnijeti te rok u kojem to mora napraviti.
Kao treće, svaki postupak podnošenja zahtjeva za obnovu postupka mora biti uređen na način da se taj zahtjev obradi žurno, kako bi se u najkraćem mogućem roku utvrdilo je li postupak u odsutnosti održan a da pritom nisu bili ispunjeni uvjeti predviđeni člankom 8. stavkom 2. Direktive 2016/343. Taj je zahtjev žurnosti to važniji jer odluke donesene u odsutnosti mogu biti izvršne.
Naposljetku, načelo djelotvornosti zahtijeva da se dotična osoba može, osobno ili posredstvom odvjetnika, izjasniti o pitanju je li postupak u odsutnosti održan iako nisu bili ispunjeni uvjeti predviđeni u članku 8. stavku 2. Direktive 2016/343. Ta se mogućnost ne može razumjeti na način da podrazumijeva obvezu dotične osobe da se osobno pojavi pred sudom koji ispituje taj zahtjev. Naime, obveza dotične osobe koja je saznala za svoju osudu, a da nije bila uhićena, da se osobno pojavi pred sudom pred kojim je podnijela zahtjev za obnovu postupka, dovela bi do toga da se osobu koja je još uvijek slobodna obveže da se preda kako bi mogla ostvariti svoje pravo na obnovu postupka. To ne bi bilo u skladu s temeljnim pravom na pošteno suđenje.
Osim toga, kad je riječ o obvezi obavještavanja osobe kojoj se sudi u odsutnosti o njezinu pravu na obnovu postupka, Sud je podsjetio na to (
3
) da zakonodavac Unije nije pobliže odredio na koji način treba pružiti informaciju o „pravu na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo”. Iako se Direktiva 2016/343 ne može tumačiti na način da se njome sudu koji odlučuje u odsutnosti nalaže da u svojoj odluci odluči o pravu na obnovu postupka (
4
), ona državama članicama ostavlja široku marginu prosudbe u pogledu svoje provedbe. Stoga je se ne može tumačiti ni na način da se njome tom sudu zabranjuje da, tijekom suđenja koje se vodi u odsutnosti, ispita jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 8. stavka 2. te direktive i, ako ti uvjeti nisu ispunjeni, da u svojoj odluci navede da dotična osoba ima pravo na obnovu postupka. Važno je, međutim, da u okviru ispitivanja koje u tom pogledu provodi sud koji vodi suđenje u odsutnosti, on sasluša odvjetnika koji zastupa dotičnu osobu, pri čemu je potonja, u toj hipotezi, odsutna. Zahtjevi propisani Direktivom 2016/343 stoga su ispunjeni u slučaju kada sud koji vodi suđenje u odsutnosti sam ocijeni – nakon što je u tom pogledu saslušao kako optužbu tako i obranu – jesu li ispunjeni uvjeti predviđeni člankom 8. stavkom 2. te direktive i, u protivnom, navede, u odluci donesenoj u odsutnosti, čiji se cjeloviti primjerak mora dostaviti dotičnoj osobi prilikom njezina obavještavanja o toj odluci ili ubrzo nakon toga, da ona ima pravo na obnovu postupka.
(
1
)	Direktiva (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku (SL 2016., L 65, str. 1.). U skladu s člankom 8. stavkom 2. te direktive, „[d]ržave članice mogu predvidjeti da se rasprava koja može završiti donošenjem odluke o krivnji ili nedužnosti osumnjičenika ili optuženika može voditi u njegovoj odsutnosti pod uvjetom da: (a) osumnjičenik ili optuženik pravovremeno je obaviješten o raspravi i o posljedicama neopravdanog nedolaska; ili (b) osumnjičenika ili optuženika koji je obaviješten o raspravi zastupa opunomoćeni branitelj kojeg je osumnjičenik ili optuženik sam imenovao ili ga je imenovala država.”
(
2
)	Naime, člankom 8. stavkom 4. Direktive 2016/343 predviđa se da, u slučaju da se suđenje održava a da pritom uvjeti iz članka 8. stavka 2. Direktive ne mogu biti ispunjeni jer se osumnjičenik ili optuženik ne može locirati unatoč ulaganju razumnih napora, države članice osiguravaju da u trenutku kada se osumnjičenici ili optuženici obavješćuju o toj odluci, posebno prilikom uhićenja, također budu informirani o mogućnosti osporavanja odluke i pravu na obnovu postupka ili na drugo pravno sredstvo.
(
3
)	Presuda od 8. lipnja 2023., VB (Obavještavanje osobe osuđene u odsutnosti) (C‑430/22 i C‑468/22, EU:C:2023:458, t. 27.)
(
4
)	Presuda od 8. lipnja 2023., VB (Obavještavanje osobe osuđene u odsutnosti) (C‑430/22 i C‑468/22, EU:C:2023:458, t. 31.)