62024CJ0002
PRESUDA SUDA (četvrto vijeće)
23. listopada 2025. (
*1
)
„Žalba – Tržišno natjecanje – Članak 101. UFEU‑a – Zabranjeni sporazumi – Tržište modafinila – Sporazum o mirnom rješavanju sporova između dvaju farmaceutskih poduzetnika u području patenata kako bi se odgodilo stavljanje na tržište generičke verzije modafinila – Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 101. UFEU‑a – Kriteriji za ocjenu – Ograničenje s obzirom na cilj”
U predmetu C‑2/24 P,
povodom žalbe na temelju članka 56. Statuta Suda Europske unije, podnesene 4. siječnja 2024.,
Teva Pharmaceutical Industries Ltd, sa sjedištem u Petach Tikvi (Izrael),
Cephalon Inc., sa sjedištem u West Chesteru (Sjedinjene Američke Države),
koje zastupaju S. Ortoli i D. Tayar, avocats,
žalitelji,
a druga stranka u postupku je:
Europska komisija, koju su zastupali G. Conte, T. Franchoo i C. Sjödin, a zatim G. Conte i T. Franchoo, u svojstvu agenata,
tuženik u prvostupanjskom postupku,
SUD (četvrto vijeće),
u sastavu: I. Jarukaitis, predsjednik vijeća, M. Condinanzi i N. Jääskinen (izvjestitelj), suci,
nezavisni odvjetnik: A. Rantos,
tajnik: A. Calot Escobar,
uzimajući u obzir pisani dio postupka,
saslušavši mišljenje nezavisnog odvjetnika na raspravi održanoj 27. ožujka 2025.,
donosi sljedeću
Presudu
1
Svojom žalbom žalitelji zahtijevaju ukidanje presude Općeg suda Europske unije od 18. listopada 2023., Teva Pharmaceutical Industries i Cephalon/Komisija (T‑74/21, u daljnjem tekstu: pobijana presuda, EU:T:2023:651), kojom je on odbio njihovu tužbu za poništenje Odluke Europske komisije C(2020) 8153 final od 26. studenoga 2020. u vezi s postupkom primjene članka 101. UFEU‑a i članka 53. Sporazuma o EGP‑u (predmet AT.39686-CEPHALON) (u daljnjem tekstu: sporna odluka), i, podredno, ukidanje ili smanjenje novčane kazne koja im je izrečena tom odlukom.
Okolnosti spora
2
Za potrebe ovog postupka okolnosti spora, kako su izložene u točkama 2. do 23. pobijane presude, mogu se sažeti na sljedeći način.
3
Cephalon Inc. je biofarmaceutsko društvo sa sjedištem u Sjedinjenim Američkim Državama koje isporučuje izvorne i generičke farmaceutske proizvode diljem svijeta. Glavne aktivnosti Cephalona obuhvaćaju istraživanje, razvoj i stavljanje lijekova na tržište, s posebnim naglaskom na poremećaje središnjeg živčanog sustava.
4
Teva Pharmaceutical Industries Ltd (u daljnjem tekstu: Teva) je multinacionalno farmaceutsko društvo koje se bavi razvojem, proizvodnjom i prodajom generičkih lijekova te inovativnih i specijaliziranih farmaceutskih proizvoda, aktivnih farmaceutskih sastojaka i proizvoda u slobodnoj prodaji.
5
U listopadu 2011., nakon što je Komisija odobrila prijavljenu koncentraciju, odlukom C(2011) 7435 final (predmet COMP/M. 6258 – Teva/Cephalon) od 13. listopada 2011. na temelju članka 6. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) (SL 2004., L 24, str. 1.; SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 8., svezak 5., str. 73.) (u daljnjem tekstu: odluka o koncentraciji) Cephalon je kupilo društvo Teva.
Proizvod o kojem je riječ i patenti koji se na njega odnose
6
Proizvod o kojem je riječ u ovom predmetu su lijekovi koji sadržavaju aktivni farmaceutski sastojak (u daljnjem tekstu: AFS) poznat kao „modafinil”. Modafinil, koji je 1976. otkrio laboratorij Lafon, francusko farmaceutsko poduzeće, stimulirajuće je sredstvo za dugoročnu budnost koje se koristi za liječenje određenih poremećaja spavanja.
7
Cephalon je 1993. dobio isključiva prava na modafinil te je tijekom 1997. počeo prodavati modafinil pod žigom Provigil u Ujedinjenoj Kraljevini. Godine 2005. prodavao je modafinil u nekoliko zemalja Europskoga gospodarskog prostora (EGP).
8
Što se tiče EGP‑a, različiti su nacionalni patenti Cephalona za molekulu AFS‑a modafinila istekli najkasnije 2003., dok je zaštita podataka o tom AFS‑u istekla najkasnije 2005.
9
Iako su patenti za molekulu modafinila istekli, Cephalon je još uvijek imao sekundarne patente na veličinu čestica i druge patente povezane s modafinilom koji su istjecali 2015. u EGP‑u.
10
Lijek Provigil bio je najvažniji proizvod u portfelju Cephalona u pogledu prodaje. S obzirom na dolazak generičkih proizvoda na tržište u bliskoj budućnosti i kako bi zaštitio svoje djelatnosti u području o kojem je riječ, Cephalon je radio na proizvodu druge generacije pod nazivom „Nuvigil” koji se temeljio na AFS‑u modafinila, a koji je namjeravao staviti na tržište kako bi postupno zamijenio Provigil počevši od 2006., najprije u Sjedinjenim Američkim Državama, a zatim u EGP‑u. Osim toga, Cephalon je planirao stavljanje u promet drugog lijeka na osnovi modafinila, nazvanog „Sparlon”. Naposljetku, Cephalon nije stavio na tržište ni Nuvigil ni Sparlon u EGP‑u.
11
Krajem 2002., kada su četiri proizvođača iz sektora generičkih lijekova, među kojima je i Teva, zatražila regulatorno odobrenje za stavljanje na tržište njihovih generičkih proizvoda modafinila u Sjedinjenim Američkim Državama, Cephalon je pokrenuo postupak zbog povrede patenta u Sjedinjenim Američkim Državama.
12
U lipnju 2005. Teva je svoj generički proizvod modafinila stavila na tržište u Ujedinjenoj Kraljevini.
13
Nakon razmjene dopisa Cephalon je 6. srpnja 2005. pokrenuo patentni spor protiv Teve pred High Courtom of Justice (England & Wales) (Visoki sud, Engleska i Wales, Ujedinjena Kraljevina) te je zatražio izdavanje privremene mjere kako bi spriječio Tevu da prodaje svoj generički proizvod modafinila u Ujedinjenoj Kraljevini. Teva je zatim podnijela protutužbu za proglašenje ništavosti.
14
Prije rasprave o zahtjevu za izdavanje privremene mjere predviđene za 11. srpnja 2005., Teva je pristala prestati prodavati generičke proizvode modafinila u Ujedinjenoj Kraljevini. Zauzvrat, Cephalon je pristao dati jamstvo u iznosu od 2,1 milijuna britanskih funti (GBP) (odnosno oko 3,07 milijuna eura) u slučaju da Teva uspije u sudskom postupku i ima pravo tražiti naknadu štete i kamate zbog izmakle dobiti.
15
Pregovori o sporazumu o nagodbi započeli su krajem studenoga 2005.
Sporazum o nagodbi
16
Cephalon i Teva sklopili su 8. prosinca 2005. sporazum o nagodbi (u daljnjem tekstu: sporazum o nagodbi). Taj je sporazum također sklopljen za njihova povezana društva te je stupio na snagu 4. prosinca 2005.
17
U skladu sa sporazumom o nagodbi utvrđeno je, među ostalim, da se na temelju članka 2. Teva obvezuje da neće neovisno ući na tržište modafinila ili se natjecati s Cephalonom na njemu (u daljnjem tekstu: klauzula o zabrani tržišnog natjecanja) i da neće osporavati Cephalonove patente na modafinil (u daljnjem tekstu: klauzula o neosporavanju patenta) (u daljnjem tekstu, zajedno nazvane: ograničavajuće klauzule).
18
Članci 2.2. do 2.6. sporazuma o nagodbi uključuju sve transakcije koje se odnose na:
–
licenciju Teve za Cephalon u vezi s Tevinim pravima intelektualnog vlasništva;
–
licenciju koju je Cephalon dao Tevi za korištenje podataka, nazvanih „CEP1347”, u čijem je razvoju sudjelovao Cephalon u okviru studija o liječenju Parkinsonove bolesti;
–
Tevinu isporuku AFS‑a modafinila Cephalonu;
–
Cephalonova plaćanja Tevi izbjegnutih troškova sudskih postupaka i
–
Tevinu distribuciju Cephalonovih proizvoda u Ujedinjenoj Kraljevini.
19
Isto tako, člankom 3. sporazuma o nagodbi utvrđena su generička prava u korist Teve. U skladu s tim člankom, Cephalon je dodijelio Tevi neisključivu licenciju za stavljanje njezina generičkog proizvoda modafinila na tržište, uključujući u EGP‑u, od 2012. (ili prije, u slučaju da bilo koji subjekt prvi put stavi na tržište generički proizvod modafinil).
20
U skladu s člankom 4. sporazuma o nagodbi, Teva i Cephalon su se obvezali da će odmah okončati svoje sporove u vezi s modafinilom u Sjedinjenim Američkim Državama i Ujedinjenoj Kraljevini.
21
Sporazum o nagodbi također je obuhvaćao iznose ili naknade uključene u različite transakcije navedene u točkama 17. i 18. ove presude.
Sporna odluka
22
Komisija je 26. studenoga 2020. donijela spornu odluku.
23
U toj je odluci Komisija smatrala da su žalitelji povrijedili članak 101. UFEU‑a i članak 53. Sporazuma o EGP‑u jer su sudjelovali u sporazumu o nagodbi u farmaceutskom sektoru, uz plaćanje za odgodu ulaska na tržište (članak 1. sporne odluke).
24
Za tu povredu Komisija je Cephalonu i Tevi izrekla novčane kazne u iznosu od 30480000 eura odnosno 30000000 eura (članak 2. sporne odluke).
Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda
25
Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 5. veljače 2021. Teva i Cephalon zahtijevali su poništenje sporne odluke i, podredno, ukidanje ili smanjenje iznosa novčanih kazni.
26
Žalitelji su u prilog tužbi istaknuli četiri tužbena razloga.
27
U pobijanoj presudi Opći sud ispitao je, na prvom mjestu, prvi tužbeni razlog, koji se temeljio na pogrešci koja se tiče prava i činjenica jer je Komisija navodno sporazum o nagodbi kvalificirala kao ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj (točke 27. do 205. pobijane presude).
28
Kao prvo, odbio je prigovore koji su se odnosili na neprimjenu odgovarajućeg pravnog kriterija (točke 30. do 57. pobijane presude).
29
U tom je pogledu Opći sud presudio, među ostalim, da je, uzimajući u obzir sudsku praksu proizišlu iz presude od 30. siječnja 2020., Generics (UK) i dr. (C‑307/18, u daljnjem tekstu: presuda Generics (UK), EU:C:2020:52), kako bi se sporazum kvalificirao kao ograničenje s obzirom na cilj, potrebno provesti sveobuhvatnu ocjenu koja uključuje interese i poticaje stranaka o kojima je riječ, kako bi se provjerilo jesu li komercijalne transakcije iz sporazuma o nagodbi mogle imati druga objašnjenja osim poslovnog interesa kako nositelja patenta tako i navodnog počinitelja povrede da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga (točke 37. do 43. pobijane presude). U skladu s time, Komisija je bila dužna provjeriti bi li komercijalne transakcije iz sporazuma o nagodbi također mogle biti sklopljene pod tako povoljnim uvjetima da nisu postojale ograničavajuće klauzule. Opći sud smatra da ako Komisija može utvrditi da predmetne transakcije ne bi bile sklopljene ili ne bi bile zaključene pod tako povoljnim uvjetima da navedene klauzule nisu postojale, može se zaključiti da je jedino objašnjenje za navedene transakcije poslovni interes nositelja patenta o kojem je riječ i navodnog počinitelja povrede da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga (točka 45. pobijane presude).
30
Opći sud je zatim naveo da pravni kriterij koji je primijenila Komisija nije hipotetska analiza koja proizlazi iz ocjene sporazumâ kao ograničenja s obzirom na posljedicu (točka 47. pobijane presude).
31
Naime, Opći sud smatra da iz sudske prakse Suda proizlazi da svrha ocjene koja se mora provesti kako bi se utvrdilo je li neki sporazum obuhvaćen kvalifikacijom „ograničenja s obzirom na cilj” nije utvrditi ni kvantificirati protutržišne učinke neke prakse, nego samo utvrditi njegovu objektivnu težinu, koja upravo može opravdati to da se njegovi učinci ne moraju ocjenjivati (točka 49. pobijane presude).
32
Usto, Opći je sud pojasnio da činjenica da se ta ocjena mora provesti, prema potrebi, nakon detaljne analize predmetnog sporazuma i osobito poticajnog učinka prijenosa vrijednosti koji se njime predviđa, ali i njegovih ciljeva te ekonomskog i pravnog konteksta u kojem se nalazi, ne podrazumijeva ocjenu protutržišnih učinaka tog sporazuma na tržište. Ona samo pretpostavlja cjelovitu i detaljnu ocjenu samih složenih sporazuma kako bi se ne samo isključila kvalifikacija „ograničenja s obzirom na cilj” kada postoji dvojba o njihovoj dovoljnoj štetnosti za tržišno natjecanje nego i kako bi se izbjeglo to da sporazumi mogu ne biti obuhvaćeni tom kvalifikacijom samo zbog svoje složenosti, iako detaljna analiza tih sporazuma pokazuje da objektivno imaju dovoljan stupanj štetnosti za tržišno natjecanje (točka 50. pobijane presude).
33
Kao drugo, Opći sud odbio je prigovore koji su se odnosili na postojanje uvjerljivog objašnjenja u pogledu transakcija zaključenih izvan sporazuma o nagodbi, koje se razlikuje od onoga da su bile puka protuteža ograničavajućim klauzulama (točke 58. do 166. pobijane presude).
34
Kao treće, Opći je sud odbio prigovore koji su se odnosili na kriterij utvrđen presudom Generics (UK), koji se odnosio na postojanje učinaka koji potiču tržišno natjecanje, a koji su dokazani, relevantni i posebno povezani s predmetnim sporazumom te dovoljno značajni (točke 167. do 191. pobijane presude).
35
Opći je sud smatrao, kad je riječ o argumentima koji se odnose na odluku o koncentraciji, da je referentni okvir te odluke drukčiji od referentnog okvira na kojem se temelji analiza sporazuma o nagodbi u odnosu na članak 101. stavak 1. UFEU‑a. Dok je u spornoj odluci Komisija ocijenila ograničenje tržišnog natjecanja uzrokovano sporazumom o nagodbi i usporedila njegov učinak s hipotetskim scenarijem u kojem sporazum o nagodbi ne bi bio sklopljen, odluka o koncentraciji uzima sporazum o nagodbi kao gotov čin i procjenjuje vjerojatni utjecaj koncentracije stranaka na tržišno natjecanje u doglednoj budućnosti s obzirom na pravila Unije o kontroli koncentracija, počevši od 2011. (točka 182. pobijane presude).
36
Usto, Opći sud je naveo da činjenica da je Komisija u odluci o koncentraciji smatrala da je nakon sklapanja sporazuma o nagodbi i unatoč tomu Teva i dalje izvršavala najvjerojatniji konkurentski pritisak na Cephalon ne znači da je smatrala da su Tevina generička prava imala poticajni učinak na tržišno natjecanje (točka 183. pobijane presude).
37
Kao četvrto, Opći sud odbio je prigovore koji su se odnosili na pogreške koje je Komisija navodno počinila u okviru ocjene ekonomskog i pravnog konteksta sporazuma o nagodbi (točke 192. do 205. pobijane presude).
38
Na drugom mjestu, Opći sud odbio je drugi tužbeni razlog, koji se temeljio na pogrešci jer je Komisija kvalificirala sporazum kao ograničenje s obzirom na posljedicu oslonivši se samo na moguće učinke sporazuma o nagodbi (točke 206. do 255. pobijane presude).
39
U tom je pogledu Opći sud osobito istaknuo da je, prema ustaljenoj sudskoj praksi, moguće osloniti se na potencijalno tržišno natjecanje koje bi predstavljao potencijalni novi sudionik, a koje je uklonio predmetni sporazum, i na strukturu predmetnog tržišta te da se člankom 101. UFEU‑a ne nastoji samo zaštititi stvarno tržišno natjecanje nego i ono potencijalno (točke 227. do 229. pobijane presude).
40
Na trećem mjestu, Opći sud odbio je treći i četvrti tužbeni razlog, koje su žalitelji podredno istaknuli, a koji su se odnosili na pogrešnu primjenu članka 101. stavka 3. UFEU‑a i novčane kazne koje su im izrečene (točke 256. do 307. pobijane presude).
41
Na četvrtom mjestu, Opći sud odbio je zahtjev žaliteljâ da se ukine ili smanji iznos izrečenih novčanih kazni (točke 308. do 311. pobijane presude).
42
S obzirom na ta razmatranja, Opći sud odbio je tužbu žaliteljâ u cijelosti.
Zahtjevi stranaka u žalbenom postupku
43
Svojom žalbom žalitelji od Suda zahtijevaju da:
–
prihvati žalbu i proglasi tužbu dopuštenom;
–
ukine pobijanu presudu;
–
vrati predmet Općem sudu na ponovno odlučivanje, osim ako Sud smatra da ima dovoljno podataka za poništenje sporne odluke, i
–
naloži Komisiji snošenje troškova.
44
Komisija od Suda zahtijeva da:
–
odbije žalbu i
–
naloži žaliteljima snošenje troškova.
O žalbi
45
U potporu svojoj žalbi žalitelji ističu dva žalbena razloga.
Prvi žalbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava u primjeni pravnog kriterija iz presude Generics (UK) kako bi se utvrdilo postojanje ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj
46
Prvim žalbenim razlogom žalitelji tvrde da je Opći sud pogrešno primijenio pravni kriterij proizišao iz presude Generics (UK) kako bi utvrdio postojanje ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj u okviru sporazuma o nagodbi.
47
Prvi dio tog žalbenog razloga odnosi se na tumačenje Općeg suda u vezi s prvim dijelom tog kriterija, iz točke 87. te presude, prema kojem kvalifikaciju ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj treba prihvatiti kada iz analize predmetnog sporazuma o nagodbi proizlazi da se prijenosi vrijednosti predviđeni tim sporazumom objašnjavaju samo poslovnim interesom i nositelja patenta i navodnog počinitelja povrede da se ne upuštaju u tržišno natjecanje na temelju zasluga. Drugi dio prvog žalbenog razloga odnosi se na drugi dio navedenog kriterija, utvrđen u točki 111. navedene presude, prema kojem sporazumi o nagodbi koji imaju dokazane učinke koji pospješuju tržišno natjecanje i koji mogu dovesti do razumne sumnje u njihovu dovoljnu štetnost za tržišno natjecanje ne mogu predstavljati ograničenja s obzirom na cilj.
Prvi dio, koji se odnosi na nepravilnu primjenu prvog dijela pravnog kriterija utvrđenog presudom Generics (UK)
– Argumentacija stranaka
48
U okviru prvog dijela prvog žalbenog razloga žalitelji osporavaju točke 45. do 47. pobijane presude.
49
Kao prvo, pravni kriterij utvrđen u točkama 46. i 47. te presude protivan je sudskoj praksi proizišloj iz presude Generics (UK) i odgovara hipotetskoj analizi koja je obuhvaćena ocjenom sporazumâ kao ograničenja s obzirom na posljedicu.
50
U tom okviru žalitelji prigovaraju Općem sudu da nije objasnio razlog zbog kojeg pravni kriterij koji je Komisija navela u spornoj odluci zapravo nije istovjetan hipotetskoj analizi koja je obuhvaćena ocjenom sporazumâ kao ograničenja s obzirom na posljedicu. Osim toga, kriterij koji je potvrdio Opći sud zapravo zahtijeva da se za svaku komercijalnu transakciju ocijeni bi li takva transakcija stvarno bila sklopljena ili bi li bila zaključena pod istim uvjetima da uopće nije sklopljen sporazum o nagodbi, što bi bilo protivno sudskoj praksi koja proizlazi iz presude Generics (UK).
51
Kao drugo, Opći sud utvrdio je u točki 45. navedene presude strože pravno pravilo od onog koje je navedeno u presudi Generics (UK).
52
Žalitelji podsjećaju na to da prema zaključcima iz presude Generics (UK) sporazum o nagodbi predstavlja sporazum koji ima za cilj sprečavanje, ograničavanje ili narušavanje tržišnog natjecanja ako iz svih dostupnih elemenata proizlazi da se prijenosi vrijednosti mogu objasniti isključivo poslovnim interesom stranaka tog sporazuma da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga. Osim toga, iz te presude proizlazi da je, kako takvi prijenosi vrijednosti ne bi bili obuhvaćeni definicijom sporazuma kojim se ograničava tržišno natjecanje s obzirom na cilj, dovoljno da je alternativno objašnjenje tih prijenosa uvjerljivo.
53
Međutim, time što je presudio da je Komisija bila dužna provjeriti jesu li komercijalne transakcije na koje se odnosi sporazum o nagodbi također mogle biti sklopljene pod tako povoljnim uvjetima, da nije bilo ograničavajućih klauzula, Opći sud je ne samo iskrivio kriterij utvrđen sudskom praksom Suda, nego također, protivno toj sudskoj praksi, prebacio teret dokazivanja.
54
Kao treće, Opći sud potvrdio je kriterij koji stranke ne mogu ispuniti, što je protivno sudskoj praksi koja proizlazi iz presude Generics (UK).
55
Žalitelji u tom pogledu prigovaraju Općem sudu da je nepravilno primijenio kriterij naveden u točki 43. pobijane presude kako bi provjerio jesu li komercijalne transakcije iz sporazuma o nagodbi mogle imati druga objašnjenja osim poslovnog interesa kako nositelja patenta tako i navodnog počinitelja povrede da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga.
56
Oni naglašavaju da su u trenutku sklapanja sporazuma o nagodbi te transakcije bile uključene u sporove na svjetskoj razini koji su se odnosili na Cephalonove patente kojima se štiti modafinil i da bi stranke nastavile svoj spor „da nije sklopljen sporazum o nagodbi”. U takvoj situaciji Cephalon ne bi imao nikakav interes za sklapanje bilo kakve komercijalne transakcije s Tevom u pogledu predmeta spora i bio bi slabo zainteresiran za sklapanje ikakvog sporazuma, kao što je to Komisija sama priznala u uvodnoj izjavi 794. sporne odluke.
57
Taj kriterij, kako ga je primijenio Opći sud, nužno isključuje zaključenje komercijalnih transakcija istodobno sa sklapanjem sporazuma o nagodbi, što je u suprotnosti sa sudskom praksom proizišlom iz presude Generics (UK).
58
Žalitelji smatraju da je relevantno pitanje koje u tom okviru treba postaviti može li se, pod pretpostavkom da su Teva i Cephalon riješili svoj spor, svaka od komercijalnih transakcija uvjerljivo objasniti.
59
Komisija smatra da prvi dio prvog žalbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
– Ocjena Suda
60
Prvim dijelom prvog žalbenog razloga žalitelji osporavaju točke 45. do 47. pobijane presude i, osobito, pravni kriterij koji je Opći sud utvrdio radi kvalifikacije obveza nenatjecanja i neosporavanja patenta preuzetih u okviru sporazuma o nagodbi kao ograničenjâ tržišnog natjecanja s obzirom na cilj.
61
Najprije, valja podsjetiti na to da u skladu sa sudskom praksom Suda sporazumi o nagodbi kojima proizvođač generičkih lijekova koji nastoji ući na tržište priznaje, barem privremeno, valjanost patenta koji drži proizvođač izvornih lijekova te zbog toga preuzima obvezu da ga zbog toga neće osporavati niti ući na tržište o kojem je riječ, mogu proizvesti učinke koji ograničavaju tržišno natjecanje jer je osporavanje valjanosti i opsega patenta dio uobičajenog tržišnog natjecanja u sektorima u kojima postoje isključiva prava na tehnologijama (presude Generics (UK), t. 81. i od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 293.).
62
Naime, proizvođač generičkih lijekova može, nakon što ocijeni svoje izglede za uspjeh u sudskom postupku koji vodi protiv proizvođača dotičnog izvornog lijeka, odlučiti odustati od ulaska na predmetno tržište i s potonjim sklopiti sporazum o nagodbi u tom postupku (presuda od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 163. i navedena sudska praksa).
63
Takav se sporazum ne može ni u kojem slučaju smatrati ograničenjem s obzirom na cilj u smislu članka 101. stavka 1. UFEU‑a. Činjenica da je takav sporazum popraćen prijenosima vrijednosti s proizvođača izvornih lijekova u korist proizvođača generičkih lijekova nije dovoljan razlog da ga se kvalificira kao ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj jer se navedeni prijenosi mogu pokazati opravdanima. To može biti slučaj kad proizvođač generičkih lijekova prima od proizvođača izvornih lijekova svote koje u stvarnosti odgovaraju naknadi troškova ili neugodnosti povezanih sa sporom između njih odnosno naknadi za stvarnu isporuku robe ili usluga proizvođaču izvornih lijekova (presuda od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 163. i navedena sudska praksa).
64
Stoga, s obzirom na to da je sporazum o nagodbi u sporu o valjanosti patenta između proizvođača generičkih lijekova i proizvođača izvornih lijekova, nositelja tog patenta, popraćen prijenosima vrijednosti s proizvođača izvornih lijekova u korist proizvođača generičkih lijekova, kao prvo, valja provjeriti može li se pozitivan neto saldo tih prijenosa u cijelosti opravdati, kao što je to predviđeno u točkama 62. i 63. ove presude, potrebom naknade troškova odnosno neugodnosti povezanih s tim sporom, kao što su troškovi i nagrade pravnih savjetnika potonjeg proizvođača odnosno potrebom naknađivanja za stvarnu i dokazanu isporuku robe ili usluga tog proizvođača u korist proizvođača izvornog lijeka. Naime, nagodba u takvom sporu podrazumijeva da proizvođač generičkih lijekova priznaje valjanost predmetnog patenta jer se odriče njegova osporavanja. Iz toga slijedi da se na temelju takozvanog plaćanja „za odgodu ulaska na tržište”, koje proizvođač izvornih lijekova izvršava u korist proizvođača generičkih lijekova, može smatrati da je samo snošenje takvih troškova ili naknađivanje tako isporučene robe ili usluga u skladu s takvim priznavanjem i da se stoga može opravdati sa stajališta tržišnog natjecanja (presuda od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 164. i navedena sudska praksa).
65
Kao drugo, ako taj pozitivan neto saldo prijenosa nije u cijelosti opravdan takvom potrebom, valja ispitati mogu li se ti prijenosi vrijednosti, u nedostatku takvog opravdanja, objasniti isključivo poslovnim interesom tih proizvođača lijekova da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga. U svrhu tog ispitivanja valja utvrditi je li navedeni saldo, uključujući eventualne opravdane troškove, dovoljno velik da doista potakne proizvođača generičkih lijekova na odustanak od ulaska na predmetno tržište, pri čemu nije potrebno da je taj neto pozitivan saldo nužno veći od dobiti koju bi taj proizvođač ostvario da je uspio u patentnom sporu (presuda od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 165. i navedena sudska praksa).
66
Kao što je to nezavisni odvjetnik naveo u točki 45. svojeg mišljenja, valja smatrati da se kvalifikacija ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj stoga može utvrditi samo kad se ograničenja tržišnog natjecanja koja proizlaze iz klauzula o zabrani tržišnog natjecanja i neosporavanju patenata predviđenih sporazumom o nagodbi ne temelje na priznavanju valjanosti patenata proizvođača izvornih lijekova, nego na prijenosu vrijednosti s tog proizvođača na proizvođača generičkih lijekova o kojem je riječ, kojim se potonjeg proizvođača potiče da odustane od upuštanja u tržišno natjecanje na temelju zasluga.
67
Stoga sporazume o mirnom rješavanju spora, kao što je sporazum o nagodbi, treba kvalificirati kao ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj kada iz njihova ispitivanja proizlazi da se prijenosi vrijednosti koje je proizvođač izvornog lijeka izvršio u korist proizvođača generičkog lijeka u konačnici objašnjavaju samo poslovnim interesom tih subjekata da se ne upuštaju u tržišno natjecanje na temelju zasluga (vidjeti u tom smislu presude Generics (UK), t. 87., i od 25. ožujka 2021, Lundbeck/Komisija, C‑591/16 P, EU:C:2021:243, t. 114.).
68
Kako bi se utvrdilo može li se sporazum kvalificirati kao ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj, ne treba analizirati svaku od tih klauzula zasebno, nego valja ocijeniti ima li taj sporazum, promatran kao cjelina, određeni stupanj gospodarske štetnosti za dobro funkcioniranje tržišnog natjecanja na predmetnom tržištu (presuda od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 294.).
69
S obzirom na ta razmatranja valja ocijeniti, kao prvo, je li Opći sud, u okviru ispitivanja kojim se nastoji utvrditi treba li sporazum o nagodbi kvalificirati kao „ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj”, u točki 46. pobijane presude pravilno smatrao da je, kako bi se utvrdilo ima li svaka od komercijalnih transakcija iz tog sporazuma kao jedino uvjerljivo objašnjenje cilj poticanja Teve na prihvaćanje ograničavajućih klauzula i, stoga, na odustajanje od tržišnog natjecanja sa Cephalonom na temelju zasluga ili bi te transakcije u svakom slučaju bile zaključene u uobičajenim tržišnim uvjetima, valjalo analizirati bi li komercijalne transakcije sadržane u navedenom sporazumu stvarno bile sklopljene ili bi bile zaključene pod istim uvjetima da nije bilo ograničavajućih klauzula.
70
U tom pogledu, kada se pozitivan neto saldo prijenosa vrijednosti ne može u cijelosti opravdati potrebom da se nadoknade troškovi ili neugodnosti povezane sa sporom o valjanosti patenta između proizvođača generičkih lijekova i proizvođača izvornih lijekova, pravni kriterij koji je sudska praksa primijenila kako bi se sporazum o nagodbi kvalificirao kao ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj nalaže da se provjeri je li sama protučinidba za prijenos vrijednosti koju je proizvođač generičkih lijekova primio od proizvođača izvornog lijeka dovoljno velika da doista potakne tog proizvođača generičkih lijekova da odustane od ulaska na predmetno tržište (vidjeti u tom smislu presudu od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 164. i 165. i navedenu sudsku praksu).
71
U tim okolnostima, žalitelji pogrešno prigovaraju Općem sudu da je svoje ispitivanje usredotočio na obveze nenatjecanja i neosporavanja patenta iz sporazuma o nagodbi, s obzirom na to da se potonje obveze u biti sastoje od odustajanja od ulaska na tržište.
72
Točno je da bi, kao što je to istaknuo nezavisni odvjetnik u točki 71. svojeg mišljenja, zasebno tumačenje točaka 45. i 46. pobijane presude moglo upućivati na to da je Opći sud proveo apstraktnu analizu ograničavajućih klauzula ispitivanjem hipotetskog scenarija koji se temelji na usporedbi „onog što se stvarno dogodilo s onim što bi se dogodilo da nije bilo ograničavajućih klauzula”.
73
Međutim, kao što to proizlazi iz točaka 43. do 46. i 61. do 162. pobijane presude, Opći sud je nakon detaljne analize i opće ocjene sporazuma o nagodbi zaključio da prijenos vrijednosti koji je Cephalon izvršio u korist Teve putem komercijalnih transakcija predstavlja protučinidbu za unošenje ograničavajućih klauzula u sporazum o nagodbi i, prema tome, Tevinu obvezu da odustane od neovisnog ulaska na tržište generičkih lijekova.
74
Konkretnije, Opći je sud najprije naveo u točkama 43. do 46. pobijane presude da na temelju hipotetskog scenarija namjerava utvrditi odstupaju li komercijalne transakcije sklopljene između žalitelja od normalnih tržišnih uvjeta time što se njima uzimaju u obzir, među ostalim, ciljevi te ekonomski i pravni kontekst tih transakcija u trenutku sklapanja sporazuma o nagodbi kako bi se utvrdio poticajni učinak prijenosa vrijednosti predviđenih tim sporazumom.
75
Međutim, ništa ne zabranjuje uzimanje u obzir hipotetskih elemenata kako bi se utvrdilo ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj (vidjeti u tom smislu presudu od 2. travnja 2020., Budapest Bank i dr. C‑228/18, EU:C:2020:265, t. 82. i 83.).
76
Iako analiza koju je Opći sud iznio u točki 46. pobijane presude, a koja se sastoji od ispitivanja komercijalnih transakcija iz sporazuma o nagodbi da nije bilo ograničavajućih klauzula, podrazumijeva, kao što je istaknuo u točkama 47. do 50. pobijane presude, uzimanje u obzir hipotetske situacije, ta se analiza ne može poistovjetiti s takozvanom „hipotetskom” metodom.
77
Dok se potonja sastoji od usporedbe konkurentske situacije koja proizlazi iz predmetnog sporazuma i situacije koja bi postojala da on ne postoji kako bi se ocijenilo postojanje protutržišnih učinaka uzrokovanih sporazumom među poduzetnicima (vidjeti u tom smislu presudu od 27. lipnja 2024., Komisija/KRKA, C‑151/19 P, EU:C:2024:546, t. 316. i navedenu sudsku praksu), cilj analize koju je Opći sud proveo u okviru ocjene postojanja ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj, kao što to proizlazi iz točaka 43. do 50. i 61. pobijane presude, bio je utvrditi predstavljaju li te klauzule poticaj Tevi da odustane od tržišnog natjecanja na temelju njezinih zasluga kako bi utvrdio objektivnu težinu predmetne prakse, a ne ocijeniti postojanje protutržišnih učinaka sporazuma o nagodbi. Potonja ocjena provedena je u točkama 221. do 223. i 230. do 254. pobijane presude.
78
Stoga, kriterij koji je potvrdio Opći sud ne zahtijeva, suprotno onomu što tvrde žalitelji, da se za svaku komercijalnu transakciju ocijeni bi li ona stvarno bila sklopljena ili bi li bila zaključena pod istim uvjetima da sporazum o nagodbi nije uopće sklopljen. Naprotiv, tim se kriterijem nastoji utvrditi mogu li se, kao što se to zahtijeva sudskom praksom navedenom u točki 67. ove presude, prijenosi vrijednosti u konačnici objasniti samo poslovnim interesom dotičnih gospodarskih subjekata da se ne upuštaju u tržišno natjecanje na temelju zasluga.
79
Osim toga, uzimajući u obzir objašnjenja sadržana u točkama 47. do 50. pobijane presude, od kojih točke 48. do 50. žalitelji ne osporavaju, u pogledu razlike između analize provedene u okviru utvrđivanja postojanja ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj i hipotetske metode koja se treba primijeniti samo u okviru ocjene protutržišnih učinaka sporazuma, Opći je sud dobro objasnio, suprotno onomu što tvrde žalitelji, razloge zbog kojih ta analiza nije istovjetna toj hipotetskoj metodi.
80
Kao drugo, valja ispitati je li Opći sud u točki 46. pobijane presude odstupio od sudske prakse proizišle iz presude Generics (UK) kada je smatrao da je, kako bi se utvrdilo je li jedino uvjerljivo objašnjenje svih komercijalnih transakcija bilo to da se Teva potakne na prihvaćanje ograničavajućih klauzula i da tako odustane od tržišnog natjecanja s Cephalonom na temelju svojih zasluga ili bi te transakcije, u svakom slučaju, bile zaključene u normalnim tržišnim uvjetima, Komisija morala usporediti ono što se stvarno dogodilo s onim što bi se dogodilo da ograničavajućih klauzula nije bilo.
81
Žalitelji tim prigovorom zapravo žele dokazati da kriterij koji je Opći sud naveo odgovara kriteriju proizišlom iz presude Generics (UK) za ispitivanje postojanja ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na posljedicu i stoga se ne može koristiti za utvrđivanje postojanja ograničenja s obzirom na cilj.
82
Međutim, kao što to proizlazi iz točke 43. pobijane presude, Opći sud namjeravao je provesti sveobuhvatnu ocjenu interesa i poticaja stranaka o kojima je riječ kako bi provjerio jesu li komercijalne transakcije iz sporazuma o nagodbi mogle imati druga objašnjenja osim poslovnog interesa žalitelja da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga.
83
Takva ocjena mora se temeljiti, kao što je to Opći sud pravilno naveo u točkama 50. i 56. pobijane presude, koje žalitelji ne osporavaju, na zajedničkoj analizi komercijalnih transakcija i sporazuma o nagodbi kada te transakcije i taj sporazum čine istu ugovornu cjelinu.
84
Naime, kao što je to Sud pojasnio, kako bi se utvrdilo može li se sporazum kvalificirati kao ograničenje tržišnog natjecanja s obzirom na cilj, osobito zbog uskih veza između klauzula o neosporavanju patenta, o zabrani komercijalizacije i o isključivoj opskrbi u sporazumu o nagodbi, ne treba analizirati svaku od tih klauzula zasebno, nego je nužno ocijeniti ima li taj sporazum, promatran kao cjelina, određeni stupanj gospodarske štetnosti za dobro funkcioniranje tržišnog natjecanja na predmetnom tržištu koji opravdava takvu kvalifikaciju (vidjeti u tom smislu presudu od 27. lipnja 2024., Servier i dr./Komisija, C‑201/19 P, EU:C:2024:552, t. 294.).
85
Kao što je to istaknuo nezavisni odvjetnik u točki 57. svojeg mišljenja, to je tim više slučaj kada je, kao u ovom slučaju, cilj te analize utvrditi potencijalno poticajni učinak prijenosa vrijednosti i odrediti predstavlja li unošenje ograničavajućih klauzula u sporazum o nagodbi protučinidbu za prijenose vrijednosti koje je Cephalon izvršio s pomoću komercijalnih transakcija na koje se odnosi sporazum o nagodbi.
86
Naime, ako se utvrdi da bez ograničavajućih klauzula sadržanih u sporazumu o nagodbi stranke ne bi zaključile komercijalne transakcije predviđene tim sporazumom, iz toga se može zaključiti da se te transakcije objašnjavaju samo ograničenjem tržišnog natjecanja dogovorenim u tom sporazumu.
87
Osim toga, suprotno onomu što tvrde žalitelji, ni iz čega u pobijanoj presudi ne proizlazi, s jedne strane, da Opći sud nije proveo takvu analizu, pri čemu točke 61. i 162. pobijane presude dokazuju upravo suprotno, ni, s druge strane, da je zahtijevao dokazivanje onoga što bi se dogodilo da uopće nije sklopljen sporazum o nagodbi.
88
Stoga se taj prigovor, koji se temelji na pogrešnom tumačenju pobijane presude, ne može prihvatiti.
89
Isto tako, valja odbiti prigovor žaliteljâ koji se temelji na iskrivljavanju kriterija utvrđenog sudskom praksom Suda navedenom u točki 53. ove presude i prebacivanju tereta dokazivanja koje zahtijeva ta sudska praksa.
90
Naime, Opći sud nije počinio pogrešku kada je u točki 45. pobijane presude presudio da je Komisija bila dužna provjeriti bi li komercijalne transakcije iz sporazuma o nagodbi također mogle biti zaključene pod tako povoljnim uvjetima da nije bilo ograničavajućih klauzula.
91
Kao što to proizlazi iz točke 53. pobijane presude, koju žalitelji ne osporavaju, Opći je sud, upućujući na točke 83. i 87. presude Generics (UK), podsjetio na to da je Komisija dužna dokazati da su, u kontekstu o kojem je riječ, ograničavajuće klauzule zaključene u okviru sporazuma o nagodbi dovele do sporazuma kojim se ograničava tržišno natjecanje s obzirom na cilj i stoga dokazati da iz ispitivanja tog sporazuma proizlazi da se prijenosi vrijednosti predviđeni njime objašnjavaju isključivo poslovnim interesom nositelja patenta o kojem je riječ i navodnog počinitelja povrede da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga.
92
Žalitelji su pred Općim sudom tvrdili da je svaka od komercijalnih transakcija iz sporazuma o nagodbi imala uvjerljivo objašnjenje koje se razlikuje od onoga da su bile puka protuteža ograničavajućim klauzulama. Stoga je Opći sud provjerio, kao što to proizlazi iz točke 61. pobijane presude, je li Komisija za svaku od tih komercijalnih transakcija predviđenih tim sporazumom počinila pogrešku u ocjeni time što je zaključila da je cilj navedenih transakcija bio prijenos vrijednosti s Cephalona na Tevu u zamjenu za Tevinu obvezu da neće neovisno ući na tržišta generičkih lijekova i da neće konkurirati Cephalonu u pogledu modafinila.
93
Nakon analize sporne odluke i svake komercijalne transakcije iz tog sporazuma o nagodbi, Opći sud je u točki 162. pobijane presude došao do zaključka koji žalitelji ne osporavaju, a prema kojem je Komisija primijenila odgovarajući pravni kriterij utvrdivši da je cilj svake od komercijalnih transakcija predviđenih u sporazumu o nagodbi bio samo povećati razinu prijenosa vrijednosti koji je tim sporazumom općenito izvršen u korist Teve kako bi je potaknuli na prihvaćanje ograničavajućih klauzula.
94
Iz toga slijedi, suprotno onomu što tvrde žalitelji, da Opći sud nije počinio pogrešku koja se tiče prava kad je presudio da je Komisija propisno dokazala, u skladu sa sudskom praksom proizišlom iz točke 87. presude Generics (UK), da se prijenosi vrijednosti izvršeni u okviru komercijalnih transakcija iz sporazuma o nagodbi objašnjavaju isključivo Tevinim i Cephalonovim poslovnim interesom da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga.
95
Kao treće, važno je ocijeniti je li, kao što to tvrde žalitelji, Opći sud stvarno primijenio kriterij koji stranke ne mogu ispuniti, protivno sudskoj praksi proizišloj iz presude Generics (UK), i je li Opći sud pravilno primijenio kriterij koji je sam utvrdio u točki 43. pobijane presude kako bi provjerio jesu li komercijalne transakcije iz sporazuma o nagodbi mogle imati druga objašnjenja osim poslovnog interesa kako nositelja patenta tako i navodnog počinitelja povrede da se ne upuštaju u tržišno natjecanje na temelju zasluga.
96
U tom pogledu, najprije, u mjeri u kojoj se taj prigovor temelji na argumentu već ispitanom u točkama 83. do 87. ove presude, prema kojem je Opći sud namjeravao ispitati komercijalne transakcije „da nije bilo sporazuma o nagodbi”, valja ga odbiti.
97
Nadalje, također valja odbiti argumente žaliteljâ prema kojima se opća ocjena koju je Opći sud proveo odnosila, suprotno onomu što je naveo u točki 43. pobijane presude, na pitanje bi li žalitelji zaključili bilo kakvu komercijalnu transakciju neovisno o sporazumu o nagodbi.
98
Naime, ništa u pobijanoj presudi ne upućuje na to da Opći sud nije, kao što je to navedeno u točki 43. pobijane presude, utvrdio mogu li komercijalne transakcije iz sporazuma o nagodbi imati druga objašnjenja osim poslovnog interesa žalitelja da se ne upuste u tržišno natjecanje na temelju zasluga. Tako je, kao što to osobito proizlazi iz točaka 61. i 162. pobijane presude, Opći sud proveo upravo tu analizu.
99
Naposljetku, suprotno onomu što tvrde žalitelji, iz pobijane presude ne proizlazi da je Opći sud isključio mogućnost zaključenja komercijalnih transakcija istodobno sa sklapanjem sporazuma o nagodbi. Naprotiv, točke 56., 61. i 162. pobijane presude pokazuju da je Opći sud priznao takvu mogućnost time što je ispitao sve komercijalne transakcije zaključene između stranaka u okviru nagodbe u njihovim sporovima.
100
Stoga, i kao što je to u biti primijetio nezavisni odvjetnik u točki 71. svojeg mišljenja, u ovom slučaju, za utvrđivanje ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj relevantno je pitanje mogu li se komercijalne transakcije zaključene u okviru sporazuma o nagodbi uvjerljivo objasniti, na način da se njihov cilj ne sastoji od ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja na tržištu poticanjem potencijalnog konkurenta da odustane od ulaska na tržište u zamjenu za prijenos vrijednosti koji nije opravdan potrebom naknade troškova ili neugodnosti povezanih sa sporom između stranaka tog sporazuma.
101
Stoga se Općem sudu ne može prigovoriti što je proveo takvu analizu, koja proizlazi iz točaka 61. i 162. pobijane presude.
102
Iz toga proizlazi da prvi dio prvog žalbenog razloga treba odbiti kao neosnovan.
Drugi dio, koji se odnosi na nepravilnu primjenu drugog dijela pravnog kriterija utvrđenog presudom Generics (UK)
– Argumentacija stranaka
103
U okviru drugog dijela prvog žalbenog razloga žalitelji ističu da točke 182. i 183. pobijane presude sadržavaju pogrešku koja se tiče prava jer je obrazloženje koje je u njima navedeno nedostatno i proturječno.
104
U tom pogledu žalitelji podsjećaju na to da prema zaključcima iz točke 111. presude Generics (UK) sporazumi o nagodbi koji imaju dokazane učinke koji pospješuju tržišno natjecanje i koji mogu dovesti do razumne sumnje u njihovu dovoljnu štetnost za tržišno natjecanje ne mogu predstavljati ograničenja s obzirom na cilj. U skladu sa sudskom praksom, ti učinci moraju biti dokazani, relevantni i posebno povezani s dotičnim sporazumom i dovoljno značajni, tako da se na temelju njih može razumno posumnjati u dovoljnu štetnost dotičnog sporazuma o mirnom rješavanju spora za tržišno natjecanje i, time, u njegov protutržišni cilj.
105
Međutim, u odluci o koncentraciji Komisija je navela da je, s obzirom na to da su sporazumom o nagodbi uklonjene prepreke u području intelektualnog vlasništva zbog kojih je ulazak drugih proizvođača generičkih lijekova u kratkom roku postao iznimno neizvjestan, sporazum o nagodbi omogućio Tevi da postane Cephalonov najveći konkurent na tržištu modafinila.
106
Konkurentski pritisak koji je Teva izvršavala na Cephalon smatrao se takvim da je Komisija zahtijevala da Teva prenese svoja prava na proizvodnju i prodaju svojeg proizvoda modafinila kako bi se uklonilo preklapanje aktivnosti između stranaka u koncentraciji.
107
S obzirom na te elemente, žalitelji prigovaraju Općem sudu, s jedne strane, da, kako bi odgovorio na argumente koje su istaknuli u prvostupanjskom postupku kako bi dokazali da učinci koji pospješuju tržišno natjecanje koji proizlaze iz sporazuma o nagodbi jasno proizlaze iz odluke o koncentraciji, nije iznio razloge zbog kojih ograničenja tržišnog natjecanja sadržana u sporazumu o nagodbi prevladavaju nad očitim učincima koji pospješuju tržišno natjecanje koji proizlaze iz tog sporazuma. Osim toga, Opći sud nije naveo razloge zbog kojih bi razlika između analitičkog okvira utvrđenog u spornoj odluci i okvira iz odluke o koncentraciji imala za posljedicu to da iz sporazuma o nagodbi ne proizlazi nikakav učinak koji pospješuje tržišno natjecanje.
108
S druge strane, žalitelji smatraju da se na temelju obrazloženja pobijane presude ne može razumjeti kako je Opći sud došao do proturječnog zaključka u točki 183. pobijane presude, prema kojem činjenica da je Komisija u odluci o koncentraciji smatrala da je nakon sklapanja sporazuma o nagodbi i unatoč tomu Teva i dalje izvršavala najvjerojatniji konkurentski pritisak na Cephalon, ne znači da je smatrala da su Tevina generička prava imala poticajni učinak na tržišno natjecanje.
109
Konkretno, na temelju tog obrazloženja ne mogu se razumjeti razlozi zbog kojih se na temelju odluke o koncentraciji nije moglo razumno posumnjati u dovoljnu štetnost sporazuma o nagodbi za tržišno natjecanje.
110
Komisija smatra da argumente koje su žalitelji iznijeli u svojoj replici u pogledu navodne proturječnosti rasuđivanja Općeg suda iz točaka 182. i 183. pobijane presude treba, s obzirom na to da je riječ o novim argumentima, odbaciti kao nedopuštene. U svakom slučaju, Komisija smatra da je drugi dio prvog žalbenog razloga neosnovan.
– Ocjena Suda
111
U okviru drugog dijela prvog žalbenog razloga žalitelji ističu da točke 182. i 183. pobijane presude sadržavaju pogrešku koja se tiče prava jer je obrazloženje u njima nedostatno i proturječno.
112
Komisija najprije ističe da argumente koje su žalitelji istaknuli u pogledu proturječnosti rasuđivanja Općeg suda, a koji su istaknuti u okviru njihove replike, treba proglasiti nedopuštenima jer je riječ o novim argumentima.
113
U tom pogledu valja utvrditi da su žalitelji samo naveli, u naslovu drugog dijela prvog žalbenog razloga i u točki svoje žalbe, proturječnost obrazloženja Općeg suda a da nisu iznijeli nikakvo objašnjenje ni bilo kakvu argumentaciju kako bi dokazali tu proturječnost. Tek je u fazi replike izneseno više detalja o navodnoj proturječnosti i to samo u pogledu točke 183. pobijane presude.
114
Slijedom toga, budući da argument koji se temelji na proturječnosti obrazloženja uopće nije potkrijepljen u tužbi i da je prvi put iznesen tek u replici u pogledu točke 183. pobijane presude, a da se usto ne temelji na elementima za koje se saznalo nakon podnošenja tužbe niti predstavlja dopunu tužbenog razloga navedenog u tužbi, treba ga smatrati nedopuštenim, u skladu s člankom 127. stavkom 1. Poslovnika Suda, koji se na žalbeni postupak primjenjuje na temelju članka 190. stavka 1. tog Poslovnika.
115
Usto, valja naglasiti da žalitelji ne dovode u pitanje cjelokupno obrazloženje koje je Opći sud iznio kako bi odbio treći dio njihova prvog tužbenog razloga istaknutog u prvostupanjskom postupku. Konkretnije, oni osporavaju samo obrazloženje koje je Opći sud iznio u točkama 182. i 183. pobijane presude kako bi odbio argumente koje su istaknuli s ciljem da dokažu da učinci koji pospješuju tržišno natjecanje jasno proizlaze iz odluke o koncentraciji.
116
Međutim, čak i pod pretpostavkom da je obrazloženje sadržano u točkama 182. i 183. pobijane presude zahvaćeno pogreškom koja se tiče prava koja se odnosi na njegovu nedostatnost, takva pogreška ne može imati za posljedicu ukidanje te presude.
117
Naime, žalitelji su u okviru drugog dijela prvog žalbenog razloga osporavali samo jedan element rasuđivanja na koji se Opći sud pozvao kako bi odbio treći dio prvog tužbenog razloga, istaknut u prvostupanjskom postupku.
118
U tom pogledu, s jedne strane, iz točaka 178. do 180. pobijane presude proizlazi da je Opći sud ispitao i odbio argumente koji se temelje na tome da sporazum o nagodbi uglavnom ima učinke koji pospješuju tržišno natjecanje, presudivši da Tevin ulazak na tržišta modafinila treba kvalificirati kao „zakašnjeli, kontrolirani i ograničeni ulazak na navedena tržišta, a ne kao rani ulazak”, kao što su to tvrdili žalitelji. S druge strane, u točkama 186. do 190. te presude presudio je da se utvrđenje postojanja ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj ne može odbaciti zbog navodne akcesornosti ograničavajućih klauzula.
119
Iz toga slijedi da drugi dio prvog žalbenog razloga treba odbaciti kao djelomično nedopušten i djelomično bespredmetan.
120
U tim okolnostima, prvi žalbeni razlog valja odbiti u cijelosti.
Drugi žalbeni razlog, koji se temelji na pogreškama koje se tiču prava počinjenima u okviru ocjene postojanja ograničenja s obzirom na posljedicu u smislu članka 101. UFEU‑a
121
U prilog svojem drugom žalbenom razlogu žalitelji u biti tvrde da je Opći sud počinio niz pogreška koje se tiču prava prilikom ispitivanja protutržišnih učinaka sporazuma o nagodbi.
122
U tom pogledu iz sudske prakse proizlazi da protutržišni cilj i protutržišna posljedica sporazuma nisu kumulativni, nego alternativni uvjeti za primjenu zabrane iz članka 101. stavka 1. UFEU‑a. Stoga nije potrebno ispitati posljedice sporazuma ako je dokazan njegov protutržišni cilj (vidjeti u tom smislu presudu od 6. listopada 2009., GlaxoSmithKline Services i dr./Komisija i dr., C‑501/06 P, C‑513/06 P, C‑515/06 P i C‑519/06 P, EU:C:2009:610, t. 55. i navedenu sudsku praksu).
123
Dakle, budući da ispitivanje prvog žalbenog razloga, koji se odnosi na ocjene koje je Opći sud proveo u okviru utvrđivanja postojanja ograničenja tržišnog natjecanja s obzirom na cilj, nije otkrilo nikakvu pogrešku koja se tiče prava, nije potrebno ispitati drugi žalbeni razlog, koji se odnosi na protutržišne posljedice sporazuma o nagodbi.
124
U tim okolnostima ovu žalbu treba odbiti.
Troškovi
125
U skladu s člankom 184. stavkom 2. Poslovnika, kad žalba nije osnovana, Sud odlučuje o troškovima.
126
Članak 138. stavak 1. istog Poslovnika, koji se na temelju njegova članka 184. stavka 1. primjenjuje na žalbeni postupak, predviđa da je stranka koja ne uspije u postupku dužna, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove.
127
Budući da je Komisija postavila zahtjev da se žaliteljima naloži snošenje troškova i da oni nisu uspjeli u postupku, valja im naložiti snošenje troškova.
Slijedom navedenog, Sud (četvrto vijeće) proglašava i presuđuje:
1.
Žalba se odbija.
2.
Društvima Teva Pharmaceutical Industries Ltd. i Cephalon Inc. nalaže se snošenje troškova.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski