62022CJ0283
PRESUDA SUDA (osmo vijeće)
16. studenoga 2023. (
*1
)
„Zahtjev za prethodnu odluku – Zračni prijevoz – Montrealska konvencija – Članak 1. stavci 1. i 2. – Područje primjene – Pojam ‚međunarodni prijevoz’ – Članak 2. stavak 1. – Pojam ‚prijevoz koji obavlja država’ – Članak 17. stavak 1. – Odgovornost zračnih prijevoznika u slučaju smrti ili tjelesne povrede putnika – Osiguranje zračnih prijevoznika i operatora zrakoplova – Uredba (EZ) br. 785/2004 – Članak 1. stavak 1., članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a) – Područje primjene – Pojam ‚državni zrakoplovi’ – Članak 4. stavak 1. – Minimalni zahtjevi za zračne prijevoznike i operatore zrakoplova u vezi s osiguranjem – Pad helikoptera koji koristi tijelo javne uprave države članice tijekom operacije specijalizirane obuke za evakuaciju i spašavanje – Smrt pripadnika vatrogasno‑spasilačke postrojbe koji je sudjelovao u toj operaciji – Naknada štete”
U predmetu C‑283/22,
povodom zahtjeva za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a, koji je uputio Okresný súd Prešov (Općinski sud u Prešovu, Slovačka), odlukom od 29. ožujka 2022., koju je Sud zaprimio 26. travnja 2022., u postupku
DZ,
EO,
YV,
YE,
MP
protiv
Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky,
uz sudjelovanje:
KOOPERATIVA Poisťovňa a.s., Vienna Insurance Group,
Generali Česká pojišťovna, a.s., prije Generali Poisťovňa a. s.,
SUD (osmo vijeće),
u sastavu: N. Piçarra (izvjestitelj), predsjednik vijeća, M. Safjan i M. Gavalec, suci,
nezavisni odvjetnik: N. Emiliou,
tajnik: C. Strömholm, administratorica,
uzimajući u obzir pisani dio postupka i nakon rasprave održane 26. travnja 2023.,
uzimajući u obzir očitovanja koja su podnijeli:
–
za osobe DZ, EO, YV, YE i MP, O. Urban, advokát,
–
za društvo Generali Česká pojišťovna, a.s., prije Generali Poisťovňa a. s., S. Dubjel, advokát,
–
za slovačku vladu, E. V. Drugda, u svojstvu agenta,
–
za Europsku komisiju, B. Sasinowska, A. Tokár i G. Wilms, u svojstvu agenata,
odlučivši, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, da u predmetu odluči bez mišljenja,
donosi sljedeću
Presudu
1
Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 1., članka 2. stavka 1. te članka 17. stavka 1. Konvencije o ujednačavanju određenih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu, zaključene u Montrealu 28. svibnja 1999., koju je Europska zajednica potpisala 9. prosinca 1999., a koja je u njezino ime odobrena Odlukom Vijeća 2001/539/EZ od 5. travnja 2001. (SL 2001., L 194, str. 38.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 21., str. 5.) (u daljnjem tekstu: Montrealska konvencija) i koja je, kad je riječ o Europskoj uniji, stupila na snagu 28. lipnja 2004., te članka 3. točke (g) Uredbe (EZ) br. 785/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o zahtjevima za zračne prijevoznike i operatore zrakoplova u vezi s osiguranjem (SL 2004., L 138, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 23., str. 5.).
2
Zahtjev je upućen u okviru spora između, s jedne strane, osoba DZ, EO, YV, YE i MP, pravnih sljednika osobe NK, koja je preminula u helikopterskoj nesreći, i, s druge strane, Ministerstva vnútra Slovenskej republiky (Ministarstvo unutarnjih poslova Slovačke Republike), vlasnika i operatora tog helikoptera, u vezi s naknadom neimovinske štete koju su tužitelji iz glavnog postupka pretrpjeli zbog smrti osobe NK.
Pravni okvir
Međunarodno pravo
Čikaška konvencija
3
Naslovljen „Civilni zrakoplovi i državni zrakoplovi”, članak 3. Konvencije o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu, potpisane u Chicagu 7. prosinca 1944. (Zbirka međunarodnih ugovora Ujedinjenih naroda, svezak 15., br. 102, u daljnjem tekstu: Čikaška konvencija), koju su ratificirale sve države članice Europske unije, određuje:
„(a) Ova se Konvencija primjenjuje samo na civilne zrakoplove, a ne primjenjuje se na državne zrakoplove.
(b) Zrakoplovi korišteni u vojne, carinske i policijske svrhe se smatraju državnim zrakoplovima.
[…]”
Montrealska konvencija
4
Članak 1. Montrealske konvencije, naslovljen „Opseg primjene”, u stavcima 1. i 2. određuje:
„1.   Ova se Konvencija primjenjuje na cjelokupan međunarodni prijevoz osoba, prtljage ili [tereta] obavljen zrakoplovom za naknadu. Primjenjuje se isto tako i na besplatan prijevoz zrakoplovom koji obavlja zrakoplovna prijevoznička tvrtka.
2.   U svrhe ove Konvencije izraz međunarodni prijevoz znači bilo koji prijevoz u kojem se, sukladno sporazumu između stranaka, mjesto polaska i mjesto odredišta, bilo da postoji ili ne postoji prekid ili prekrcaj tijekom tog prijevoza, nalazi ili unutar državnog područja dviju država stranaka ili unutar državnog područja jedne države stranke ako postoji ugovoreno zaustavno mjesto unutar državnog područja druge države, čak i ako ta država nije država stranka. Prijevoz između dva[ju] mjesta unutar državnog područja jedne države stranke bez ugovorenoga zaustavnog mjesta unutar državnog područja druge države nije međunarodni prijevoz u svrhe ove Konvencije.”
5
Članak 2. te konvencije, naslovljen „Prijevoz koji obavlja država i prijevoz poštanskih pošiljaka”, u stavku 1. predviđa da se navedena konvencija „primjenjuje na prijevoz koji obavlja država ili pravno utemeljena javna tijela pod uvjetom da potpada pod uvjete utvrđene u članku 1.”.
6
Članak 17. te konvencije, naslovljen „Smrt i povreda putnika – oštećenje prtljage”, u stavku 1. određuje:
„Prijevoznik je odgovoran za pretrpljenu štetu u slučaju smrti ili tjelesne povrede putnika isključivo pod uvjetom da se nesreća koja je prouzročila smrt ili ozljedu dogodila u zrakoplovu ili u tijeku bilo koje radnje ukrcaja ili iskrcaja.”
Pravo Unije
Uredba (EZ) br. 2027/97
7
Članak 1. druga rečenica Uredbe Vijeća (EZ) br. 2027/97 od 9. listopada 1997. o odgovornosti zračnih prijevoznika u pogledu zračnog prijevoza putnika i njihove prtljage (SL 1997., L 285, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 3., str. 45.), kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 889/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. svibnja 2002. (SL 2002., L 140, str. 2.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 4., str. 60.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 2027/97), proširuje primjenu relevantnih odredaba Montrealske konvencije „na zračni prijevoz unutar pojedine države članice”.
Uredba br. 785/2004
8
U skladu s člankom 1. stavkom 1. Uredbe br. 785/2004, „[c]ilj je ove Uredbe uvesti minimalne zahtjeve za zračne prijevoznike i operatore zrakoplova u vezi s osiguranjem u odnosu na putnike, prtljagu, teret i treće osobe”.
9
Člankom 2. te uredbe naslovljenim „Područje primjene” određuje se:
„1.   Ova se Uredba primjenjuje na sve zračne prijevoznike i sve operatore zrakoplova koji lete u ili iz države članice ili upotrebljavaju zračni prostor unutar ili iznad državnog područja države članice na koju se odnosi Ugovor.
2.   Ova se Uredba ne primjenjuje na:
(a)
državne zrakoplove kako su definirani u članku 3. točki (b) [Čikaške konvencije];
[…]”
10
Članak 3. navedene uredbe predviđa:
„ Za potrebe ove Uredbe:
(a)
‚zračni prijevoznik’ znači poduzeće za zračni prijevoz s valjanom operativnom licencijom;
[…]
(c)
‚operator zrakoplova’ znači osoba ili subjekt koji nije zračni prijevoznik i koji stalno i djelatno odlučuje o uporabi ili radu zrakoplova; pretpostavlja se da je operator fizička ili pravna osoba na čije je ime zrakoplov registriran, osim ako ta osoba ne dokaže da je neka druga osoba operator;
[…]
(g)
‚putnik’ znači svaka osoba koja je na letu uz pristanak zračnog prijevoznika ili operatora zrakoplova, osim članova letačke i kabinske posade koji su na dužnosti;
[…]”
11
Članak 4. iste uredbe, naslovljen „Načela osiguranja”, glasi:
„1.   Zračni prijevoznici i operatori zrakoplova navedeni u članku 2. osiguravaju se u skladu s ovom Uredbom od odgovornosti specifične za zrakoplovstvo u odnosu na putnike, prtljagu, teret i treće osobe. […]
[…]
3.   Ova Uredba ne dovodi u pitanje pravila o odgovornosti koja proizlaze iz:
–
međunarodnih konvencija kojih su države članice i/ili Zajednica stranke,
–
prava Zajednice, i
–
nacionalnog prava država članica.”
Glavni postupak i prethodna pitanja
12
Osoba NK preminula je 10. svibnja 2017. prilikom pada helikoptera, čiji je vlasnik i operator bilo Ministarstvo unutarnjih poslova Slovačke Republike, a do kojeg je došlo u vojnoj zoni zračne luke u Prešovu (Slovačka), u okviru specijalizirane obuke vatrogasno‑spasilačke postrojbe, koja je uključivala obuku na tom helikopteru, namijenjenu evakuaciji i spašavanju osoba na teško pristupačnom terenu pomoću dizalice za spašavanje. U trenutku tog pada navedeni helikopter nalazio se u stacionarnom letu.
13
Tužitelji iz glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev zahtijevaju naknadu neimovinske štete nastale zbog smrti osobe NK, u iznosu od 550000 eura za osobu DZ, 350000 eura za osobu EO, 350000 eura za osobu YV, 150000 eura za osobu YE i 150000 eura za osobu MP. U prilog svojem zahtjevu pozivaju se na relevantne uredbe Unije u području civilnog zrakoplovstva, za koje smatraju da imaju prednost pred odredbama slovačkog prava, osobito onima iz Građanskog zakonika. Tvrde da su primjenjive kako Montrealska konvencija tako i Uredba br. 785/2004, s obzirom na to da je, s jedne strane, osoba NK imala svojstvo „putnika” i, s druge strane, da povlačenje dizalicom predstavlja posebnu metodu ukrcaja.
14
Ministarstvo unutarnjih poslova Slovačke Republike – koje podupiru društva KOOPERATIVA Poisťovňa a.s., Vienna Insurance Group, i Generali Česká pojišťovna a.s., prije Generali Poisťovňa a. s., dva osiguravajuća društva – pak ističe da se Montrealska konvencija i Uredba br. 785/2004 ne primjenjuju na glavni predmet jer osoba NK nije bila „putnik” u smislu tih dvaju instrumenata, nego član „kabinske posade” i da je, u trenutku nesreće, bila prikvačena za opremu helikoptera i stoga se nije nalazila u helikopteru niti se iz njega iskrcala.
15
Društvo KOOPERATIVA Poisťovňa a.s., Vienna Insurance Group, osporava također primjenjivost Montrealske konvencije na glavni predmet, ističući da se uporaba helikoptera u situaciji poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku ne može izjednačiti s „prijevozom” u smislu članka 1. te konvencije. Ona se, na temelju njezina članka 2. stavka 1., primjenjuje na prijevoz koji država obavlja isključivo s ciljem prijevoza putnika od mjesta polaska do mjesta odredišta, što se ne može miješati s uporabom državnih zrakoplova, kao u ovom slučaju, u svrhu izvršavanja zadaće državnih službenika.
16
Na raspravi pred Sudom pojašnjeno je da je država tužiteljima iz glavnog postupka, kao cjelini, nadoknadila štetu u visini od oko 70000 eura, u skladu sa slovačkim propisima o socijalnoj sigurnosti članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, te da im je iznimno isplaćen iznos od 30000 eura iz pričuve Ministarstva unutarnjih poslova Slovačke Republike.
17
U tim je okolnostima Okresný súd Prešov (Općinski sud u Prešovu, Slovačka) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Treba li članak 3. točku (g) Uredbe [br. 785/2004] tumačiti na način da je osoba
–
koja se ne nalazi u helikopteru zračnog prijevoznika [Unije], nego je tijekom leta helikoptera prikvačena na uže za spašavanje kao sastavnu opremu (odnosno sastavni dio) helikoptera i koja je podignuta zajedno s helikopterom (kao posljedica prikvačivanja na uže za spašavanje);
–
koja se prevozila na temelju besplatnog prijevoza koji obavlja država (državni helikopter koji se upotrebljava u policijskim službama) kao prijevoznik u okviru ‚ugovora o prijevozu’ između zračnog prijevoznika (državne eskadrile) i poslodavca osobe koja obavlja posebni zadatak (konkretno, na temelju Uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 411/2006 Z.z., z 10. mája 2006 k návrhu zásad vykonávania letov lietadiel v policajných službách (odluka Vlade Slovačke Republike br. 411/2006 od 10. svibnja 2006. o nacrtu načela obavljanja zrakoplovnih letova u policijskim službama) i Nariadenia Ministerstva vnútra Slovenskej republiky č. 50/2012 zo dňa 14. marca 2012 o vyžadovaní a schvaľovaní letov (odluka Ministarstva unutarnjih poslova Slovačke Republike br. 50/2012 od 14. ožujka 2012. o potrebama za letove i njihovu potvrđivanju), kojima se predviđalo da će zrakoplov zračnog prijevoznika obavljati letove s ciljem osiguranja izvršenja zadaća poslodavca određene osobe);
–
s obzirom na to da je cilj prijevoza bilo izvršenje posebne zadaće, kao što je zadaća koja je predmet glavnog postupka (obavljanje službenog zadatka koji se temelji na stručnom osposobljavanju dužnosnikâ vatrogasno‑spasilačke jedinice uz upotrebu letjelice (helikoptera) u okviru vježbe povlačenja dizalicom spasioca i [unesrećenoga]),
i
–
koja je sudjelovala u izvršenju zadaće kao član vatrogasne postrojbe u postupku obuke, pričvršćena po nalogu pilota i operatora helikoptera za helikopter užetom za spašavanje kao sastavnom opremom (odnosno sastavnim dijelom) helikoptera, i koja je tijekom obavljanog leta dizalicom trebala biti povučena u helikopter, |
(a)
putnik
ili
(b)
član letačke ili kabinske posade zrakoplova?
2.
Treba li članak 17. stavak 1. [Montrealske konvencije] tumačiti na način da, u okolnostima navedenima u prvom pitanju, određenu osobu treba smatrati
(a)
putnikom
ili
(b)
članom letačke ili kabinske posade zrakoplova?
3.
Može li se upotreba državnog helikoptera 10. svibnja 2017. smatrati prijevozom u smislu članka 2. stavka 1. i članka 1. [Montrealske konvencije]?”
Dopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku
18
Slovačka vlada smatra da je zahtjev za prethodnu odluku nedopušten jer ne ispunjava zahtjeve iz članka 94. točaka (b) i (c) Poslovnika Suda. Sud koji je uputio zahtjev ne definira u dostatnoj mjeri činjenični i zakonodavni okvir prethodnih pitanja i ne iznosi razloge koji su ga naveli da se zapita o tumačenju prava Unije. Osim toga, upitna je primjenjivost Uredbe br. 785/2004 i Montrealske konvencije na glavni predmet.
19
Na temelju članka 94. točaka (a) do (c) Poslovnika, nacionalni sud dužan je u svojem zahtjevu odrediti činjenični i zakonodavni okvir spora u glavnom postupku i pružiti potrebna objašnjenja o razlozima zbog kojih je odabrao odredbe prava Unije čije tumačenje traži, kao i o vezi koju uspostavlja između tih odredaba i nacionalnog propisa koji je primjenjiv u sporu koji je pred njim pokrenut. Na te se kumulativne zahtjeve u vezi sa sadržajem zahtjeva za prethodnu odluku, usto, podsjeća u točkama 13., 15. i 16. Preporuka Suda Europske unije namijenjenih nacionalnim sudovima koje se odnose na pokretanje prethodnog postupka (SL 2019., C 380, str. 1.) (vidjeti u tom smislu presudu od 8. lipnja 2023., Lyoness Europe, C‑455/21, EU:C:2023:455, t. 26. i 27.).
20
U ovom slučaju, s jedne strane, zahtjev za prethodnu odluku sadržava dovoljno precizan prikaz relevantnih činjeničnih elemenata i, s druge strane, sud koji je uputio zahtjev u njemu izričito navodi da je tumačenje pojmova prava Unije na koje se odnose prethodna pitanja sporno među strankama glavnog postupka, zbog čega je Sudu uputio pitanja koja se odnose na tumačenje tih pojmova. Osim toga, veza koju taj sud uspostavlja između tih pitanja i predmeta glavnog postupka u dovoljnoj mjeri proizlazi iz tog zahtjeva kao i iz samog teksta navedenih pitanja.
21
Točno je da navedeni sud nije naveo sadržaj odredaba slovačkog prava na temelju kojih bi Ministarstvo unutarnjih poslova Slovačke Republike bilo odgovorno za neimovinsku štetu koju navode tužitelji iz glavnog postupka. Međutim, budući da predmet prethodnog postupka nije tumačenje odredaba nacionalnih zakona ili propisa, u duhu suradnje kojim se treba rukovoditi u odnosu između nacionalnih sudova i Suda tijekom ovog postupka, nepostojanje, u zahtjevu za prethodnu odluku, određenih naznaka u vezi s nacionalnim pravom primjenjivim na glavni postupak ne mora nužno dovoditi do nedopuštenosti tog zahtjeva (vidjeti u tom smislu presude od 30. travnja 1986., Asjes i dr., 209/84 do 213/84, EU:C:1986:188, t. 12. te od 6. listopada 2021., LU (Naplata novčanih kazni u cestovnom prometu), C‑136/20, EU:C:2021:804, t. 32. i navedenu sudsku praksu).
22
Osim toga, ako nije očito da tumačenje pravnog akta Unije nema nikakve veze s činjeničnim stanjem ili predmetom glavnog postupka, prigovor neprimjenjivosti toga akta na glavni predmet ne odnosi se na dopuštenost zahtjeva za prethodnu odluku, već ulazi u meritum postavljenih prethodnih pitanja (presuda od 16. veljače 2023., Rzecznik Praw Dziecka i dr. (Odgoda odluke o povratku), C‑638/22 PPU, EU:C:2023:103, t. 53. i navedena sudska praksa).
23
U tim okolnostima zahtjev za prethodnu odluku valja proglasiti dopuštenim.
O prethodnim pitanjima
Drugo i treće pitanje
24
Svojim drugim i trećim pitanjem, koja valja ispitati zajedno i na prvom mjestu, sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 17. stavak 1. Montrealske konvencije, u vezi s člankom 1. i člankom 2. stavkom 1. te konvencije, tumačiti na način da se na njemu može temeljiti pravo na naknadu štete u korist pravnih sljednika osobe koja je, tijekom sudjelovanja na specijaliziranoj obuci članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, provođenoj u vojnoj zoni zračne luke države stranke, preminula zbog pada helikoptera koji su koristile policijske službe, dok je bila prikvačena na uže dizalice povezano s tim helikopterom.
25
U skladu s člankom 1. stavkom 1. Montrealske konvencije, ona se primjenjuje na cjelokupan međunarodni prijevoz osoba, prtljage ili tereta obavljen zrakoplovom, uključujući kada je taj prijevoz besplatan i obavlja ga zrakoplovna prijevoznička tvrtka. U stavku 2. tog članka definira se pojam „međunarodni prijevoz” kao „bilo koji prijevoz u kojem se, sukladno sporazumu između stranaka, mjesto polaska i mjesto odredišta, bilo da postoji ili ne postoji prekid ili prekrcaj tijekom tog prijevoza, nalazi ili unutar državnog područja dviju država stranaka ili unutar državnog područja jedne države stranke ako postoji ugovoreno zaustavno mjesto unutar državnog područja druge države, čak i ako ta država nije država stranka” i pojašnjava da „prijevoz između dva[ju] mjesta unutar državnog područja jedne države stranke bez ugovorenoga zaustavnog mjesta unutar državnog područja druge države nije međunarodni prijevoz u svrhe [te] Konvencije”. Članak 2. stavak 1. navedene konvencije predviđa da se ona primjenjuje na prijevoz koji obavlja država ili pravno utemeljena javna tijela pod uvjetom da potpada pod uvjete utvrđene u članku 1.
26
Tako iz članka 1. stavaka 1. i 2. te članka 2. stavka 1. Montrealske konvencije proizlazi da pojmovi „međunarodni prijevoz” i „prijevoz koji obavlja država”, o kojima ovisi primjena te konvencije, pretpostavljaju premještanje zrakoplovom – u skladu sa sporazumom između stranaka – osoba, prtljage ili tereta od „mjesta polaska” do „mjesta odredišta” koje nije to „mjesto polaska”.
27
Iz zahtjeva za prethodnu odluku proizlazi da svrha operacije koju je obavljao helikopter o kojem je riječ u glavnom postupku nije bila premještanje osoba, prtljage ili tereta do mjesta odredišta koje nije mjesto polazišta, nego provođenje specijalizirane obuke članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, u obliku vježbe povlačenja dizalicom, koja se provodi u vojnoj zoni iste zračne luke.
28
U tom se pogledu glavni predmet razlikuje od predmeta u kojem je donesena presuda od 26. veljače 2015., Wucher Helicopter i Euro‑Aviation Versicherung (C‑6/14, EU:C:2015:122, t. 40. i 41.), s obzirom na to da je u potonjem predmetu cilj predmetnog leta bio prijevoz, u helikopteru, zaposlenika jednog društva od mjesta uzlijetanja tog helikoptera do mjesta na kojem su bili dužni obavljati svoj svakodnevni posao, a zatim njihovo vraćanje do tog mjesta uzlijetanja.
29
U tim okolnostima, i podložno provjerama koje mora izvršiti sud koji je uputio zahtjev, operacija poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku nije obuhvaćena područjem primjene Montrealske konvencije kao „međunarodni prijevoz” ili „prijevoz koji obavlja država” u smislu njezina članka 1. stavaka 1. i 2. odnosno članka 2. stavka 1.
30
Takva operacija ne ulazi ni u područje primjene Uredbe br. 2027/97. Naime, iako članak 1. druga rečenica te uredbe proširuje primjenu relevantnih odredaba Montrealske konvencije na „zračni prijevoz unutar pojedine države članice”, primjena tih odredaba ipak zahtijeva postojanje takvih prijevoza. Međutim, kao što to proizlazi iz točke 27. ove presude, i podložno provjerama koje mora izvršiti sud koji je uputio zahtjev, u ovom slučaju nema ni „zračn[og] prijevoz[a] unutar pojedine države članice”.
31
Stoga, neovisno o pitanju treba li osobu koja je sudjelovala u specijaliziranoj obuci poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku i koja je bila prikvačena za uže dizalice povezano s dotičnim helikopterom u trenutku pada tog helikoptera, smatrati „putnikom” u smislu članka 17. stavka 1. Montrealske konvencije, na toj se odredbi ne može temeljiti pravo na naknadu štete u korist pravnih sljednika te osobe, s obzirom na to da se takva obuka, tijekom koje je došlo do nesreće koja je prouzročila smrt navedene osobe, ne može smatrati „međunarodnim prijevozom” u smislu članka 1. stavaka 1. i 2. te konvencije, „prijevozom koji obavlja država” u smislu članka 2. stavka 1. navedene konvencije ili „zračnim prijevozom unutar pojedine države članice” u smislu članka 1. druge rečenice Uredbe br. 2027/97 (vidjeti u tom smislu presudu od 9. rujna 2015., Prüller‑Frey, C‑240/14, EU:C:2015:567, t. 35.).
32
S obzirom na prethodno navedeno, na drugo i treće pitanje valja odgovoriti tako da članak 17. stavak 1. Montrealske konvencije, u vezi s člankom 1. i člankom 2. stavkom 1. te konvencije, treba tumačiti na način da se na njemu ne može temeljiti pravo na naknadu štete u korist pravnih sljednika osobe koja je, tijekom sudjelovanja na specijaliziranoj obuci članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, provođenoj u vojnoj zoni zračne luke države stranke, preminula zbog pada helikoptera koji su koristile policijske službe, dok je bila prikvačena na uže dizalice povezano s tim helikopterom, s obzirom na to da se takva situacija ne može smatrati „međunarodnim prijevozom” ili „prijevozom koji obavlja država” u smislu članka 1. odnosno članka 2. stavka 1. navedene konvencije.
Prvo pitanje
33
Sud koji je uputio zahtjev svojim prvim pitanjem u biti pita treba li članak 3. točku (g) Uredbe br. 785/2004 tumačiti na način da je osoba koja je, tijekom sudjelovanja na specijaliziranoj obuci članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, provođenoj u vojnoj zoni zračne luke države članice, preminula zbog pada helikoptera koji koriste policijske službe, dok je bila prikvačena na uže dizalice povezano s tim helikopterom, obuhvaćena pojmom „putnik” u smislu te odredbe.
34
Uvodno valja podsjetiti na to da, u okviru postupka suradnje predviđenog člankom 267. UFEU‑a, Sud može doći do toga da sudu koji je uputio zahtjev pruži sve elemente tumačenja prava Unije koji mogu biti korisni za rješavanje predmeta koji se pred njim vodi, bez obzira na to je li se taj sud na njih pozvao u tekstu svojih pitanja. Na Sudu je da iz svih podataka koje je dostavio nacionalni sud, a osobito iz obrazloženja odluke kojom se upućuje zahtjev za prethodnu odluku, utvrdi elemente prava koje je, s obzirom na predmet glavnog postupka, potrebno protumačiti (vidjeti u tom smislu presude od 12. prosinca 1990., SARPP, C‑241/89, EU:C:1990:459, t. 8. i od 15. srpnja 2021., DocMorris, C‑190/20, EU:C:2021:609, t. 23. i navedenu sudsku praksu).
35
U konkretnom slučaju, kako bi se sudu koji je uputio zahtjev dao koristan odgovor, valja ispitati može li se pravo na naknadu štete, poput onoga na koje se pozivaju tužitelji iz glavnog postupka, temeljiti na Uredbi br. 785/2004, koja, u skladu s njezinim člankom 1. stavkom 1., ima za cilj „uvesti minimalne zahtjeve za zračne prijevoznike i operatore zrakoplova u vezi s osiguranjem u odnosu na putnike, prtljagu, teret i treće osobe”.
36
Pojam „zračni prijevoznik” definiran je u članku 3. točki (a) Uredbe br. 785/2004 kao „poduzeće za zračni prijevoz s valjanom operativnom licencijom”. Članak 3. točka (c) te uredbe, pak, definira „operator[a] zrakoplova” kao „osob[u] ili subjekt koji nije zračni prijevoznik i koji stalno i djelatno odlučuje o uporabi ili radu zrakoplova” i pojašnjava da se „pretpostavlja […] da je operator fizička ili pravna osoba na čije je ime zrakoplov registriran, osim ako ta osoba ne dokaže da je neka druga osoba operator”.
37
U skladu s člankom 2. stavkom 1. Uredbe br. 785/2004, ona se primjenjuje na „sve zračne prijevoznike i sve operatore zrakoplova koji lete u ili iz države članice ili upotrebljavaju zračni prostor unutar ili iznad državnog područja države članice na koju se odnosi Ugovor”. Na temelju članka 4. stavaka 1. i 3. te uredbe, ti zračni prijevoznici i ti operatori zrakoplova osiguravaju se „od odgovornosti specifične za zrakoplovstvo u odnosu na putnike, prtljagu, teret i treće osobe”. Takva odgovornost podliježe međunarodnim konvencijama kojih su stranke države članice i/ili Unija, pravu Unije ili unutarnjem pravu država članica.
38
Međutim, članak 2. stavak 2. točka (a) Uredbe br. 785/2004 isključuje iz područja primjene te uredbe „državne zrakoplove” iz članka 3. točke (b) Čikaške konvencije. Članak 3. točka (a) te konvencije predviđa da se ona „primjenjuje samo na civilne zrakoplove, a ne primjenjuje se na državne zrakoplove”. U tom članku 3. točki (b) pojašnjava se da se „[z]rakoplovi korišteni u vojne, carinske i policijske svrhe […] smatraju državnim zrakoplovima”.
39
U ovom slučaju iz teksta prvog pitanja proizlazi da je helikopter čiji je pad prouzročio smrt osobe NK „državni helikopter [koji se upotrebljava] u policijskim službama” i da je taj helikopter, na temelju dvaju akata slovačkog prava, bio namijenjen specijaliziranoj obuci članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe.
40
Iz toga slijedi da operator takvog zrakoplova ne podliježe zahtjevima propisanima Uredbom br. 785/2004 u području osiguranja u odnosu na putnike, prtljagu, teret i treće osobe, u skladu s člankom 4. stavkom 1. te uredbe. U tim okolnostima nije potrebno tumačiti pojmove „putnik” i „članovi letačke ili kabinske posade” u smislu članka 3. točke (g) navedene uredbe.
41
S obzirom na prethodno navedeno, na prvo pitanje valja odgovoriti tako da odredbe članka 1. stavka 1., u vezi s odredbama članka 2. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 1. Uredbe br. 785/2004, treba tumačiti na način da se na njima ne može temeljiti pravo na naknadu štete u korist pravnih sljednika osobe koja je, tijekom sudjelovanja na specijaliziranoj obuci članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, provođenoj u vojnoj zoni zračne luke države članice, preminula zbog pada helikoptera koji koriste policijske službe, dok je bila prikvačena na uže dizalice povezano s tim helikopterom, koji jest „državni zrakoplov”.
Troškovi
42
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.
Slijedom navedenog, Sud (osmo vijeće) odlučuje:
1.
Članak 17. stavak 1. Konvencije o ujednačavanju određenih pravila u međunarodnom zračnom prijevozu, zaključene u Montrealu 28. svibnja 1999., koju je Europska zajednica potpisala 9. prosinca 1999., a koja je u njezino ime odobrena Odlukom Vijeća 2001/539/EZ od 5. travnja 2001., u vezi s člankom 1. i člankom 2. stavkom 1. te konvencije
treba tumačiti na način da se:
na njemu ne može temeljiti pravo na naknadu štete u korist pravnih sljednika osobe koja je, tijekom sudjelovanja na specijaliziranoj obuci članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, provođenoj u vojnoj zoni zračne luke države stranke, preminula zbog pada helikoptera koji koriste policijske službe, dok je bila prikvačena na uže dizalice povezano s tim helikopterom, s obzirom na to da se takva situacija ne može smatrati „međunarodnim prijevozom” ili „prijevozom koji obavlja država” u smislu članka 1. odnosno članka 2. stavka 1. navedene konvencije.
2.
Odredbe članka 1. stavka 1., u vezi s odredbama članka 2. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 785/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o zahtjevima za zračne prijevoznike i operatore zrakoplova u vezi s osiguranjem
treba tumačiti na način da se:
na njima ne može temeljiti pravo na naknadu štete u korist pravnih sljednika osobe koja je, tijekom sudjelovanja na specijaliziranoj obuci članova vatrogasno‑spasilačke postrojbe, provođenoj u vojnoj zoni zračne luke države članice, preminula zbog pada helikoptera koji koriste policijske službe, dok je bila prikvačena na uže dizalice povezano s tim helikopterom, koji jest „državni zrakoplov”.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: slovački