PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (penktoji kolegija)
SPRENDIMAS
2004 m. birželio 10 d.
Byla T-275/01
Mercedes Alvarez Moreno
prieš
Europos Parlamentą
„Pareigūnai – Pagalbinis darbuotojas – Konferencijų vertėjas – Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 74 straipsnis – Darbo sutarties pasibaigimas“
Visas tekstas prancūzų kalba II - 0000
Dalykas:      Ieškinys, pareikštas dėl prašymo panaikinti sprendimą nebepriimti į darbą konferencijų vertėjų, sulaukusių 65 metų amžiaus,
ir dėl prašymo atlyginti moralinę žalą.
Sprendimas:      Panaikinti 2000 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento sprendimą, apie kurį ieškovei pranešta 2001 m. vasario 10 d., ir 2001 m.
liepos 19 d. Europos Parlamento sprendimą atmesti jos skundą. Atmesti likusią ieškinio dalį. Priteisti iš Parlamento visas
bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1.     Pareigūnai – Ieškinys – Asmens nenaudai priimtas aktas – Sąvoka – Teismo diskrecija vertinti
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 str.)
2.     Pareigūnai – Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygos – Pagalbiniai darbuotojai – Laisvai samdomi vertėjai, kuriems
taikomas Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 78 straipsnis – Amžiaus apribojimo sąlyga, kuri nėra privaloma
darbo sutartims dėl vertimo konkrečiomis dienomis – Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 74 straipsnio netaikymas
(Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 74 str. ir 78 str.)
3.     Pareigūnai – Ieškinys – Ieškinys dėl žalos atlyginimo, pareikštas netaikius ikiteisminės procedūros pagal Pareigūnų tarnybos
nuostatus – Nepriimtinumas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 str. ir
91 str.)
4.     Pareigūnai – Deliktinė institucijų atsakomybė – Tarnybinis pažeidimas – Netikslus Tarnybos nuostatų straipsnių aiškinimas,
kuris nėra laikomas tarnybiniu pažeidimu
5.     Pareigūnai – Ieškinys – Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Skundžiamo neteisėto akto panaikinimas – Tinkamas moralinės žalos
atlyginimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 str.)
1.     Ieškinio dėl panaikinimo objektas gali būti (tik) tokie aktai, kurie sukelia privalomas teisines pasekmes (tiesiogiai ir nedelsiant),
darydami poveikį ieškovo interesams bei atitinkamai keisdami jo teisinę padėtį.
Tikslus teisinis laiško arba pranešimo įvertinimas priskirtinas tik Pirmosios instancijos teismo kompetencijai ir nepriklauso
nuo šalių valios.
(žr. 64 ir 65 punktus)
Nuoroda: 1992 m. gegužės 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Whitehead prieš Komisiją, T‑34/91, Rink. p. II‑1723, 22 punktas; 1993 m. liepos 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Hogan prieš Parlamentą, T‑115/92, Rink. p. II‑895, 36 punktas; 1998 m. rugpjūčio 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Collins prieš Regionų komitetą, T‑132/97, Rink. VT p. I‑A‑469 ir II‑1379, 13 punktas; 2000 m. liepos 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Hendrickx prieš Cedefop, T‑87/99, Rink. VT p. I‑A‑147 ir II‑679, 37 punktas
2.     Iš kartu skaitomų Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 78 straipsnio 1 ir 3 dalies matyti, kad šių sąlygų III antraštinės
dalies nuostatos pagalbiniams darbuotojams, pagal minėtą straipsnį priimtiems į darbą konferencijų vertėjais,
taikomos tik
tuo atveju, kai jos yra sąlygos, kurių neapima pagal pirmą dalį sudarytoje darbo sutartyje nustatytos įdarbinimo bei atlyginimo
sąlygos.
Darbo sutarties, sudarytos dėl vertimo konkrečiomis dienomis, pasibaigimas yra būdinga bei privaloma vertėjo įdarbinimo sąlyga.
Iš Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 74 straipsnio dėl pagalbinio darbuotojo darbo sutarties pasibaigimo
atvejų matyti, kad šis straipsnis yra viena III antraštinės dalies nuostata, nuo kurios leidžiama nukrypti pagal sesijų vertėjams,
pagalbiniams darbuotojams taikomus teisės aktus.
Be to, atsižvelgiant į tokių vertėjų priėmimo į darbą specifiką, jų amžius negali būti esminis kriterijus atlikti darbą taip,
kad sąlyga dėl amžiaus apribojimo, kuris nors ir nėra nustatytas tiesiogiai, tačiau turėtų būti toks, koks įtvirtintas minėto
74 straipsnio nuostatose, būtų įtraukiama į darbo sutartį.
(žr. 100, 101, 103 – 105 ir 108 punktus)
3.     Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniuose įtvirtintoje teisių gynimo priemonių sistemoje ieškinys dėl žalos atlyginimo
yra savarankiška nuo ieškinio dėl panaikinimo teisių gynimo priemonė, kuris priimtinas tik pareikštas pasibaigus Pareigūnų
tarnybos nuostatuose numatytai ikiteisminei procedūrai. Ši procedūra skiriasi atsižvelgiant į tai, ar prašoma atlyginti žala
yra atsiradusi dėl asmens nenaudai priimto akto Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalies prasme, ar dėl sprendimo
pobūdžio neturinčių administracijos veiksmų.
Pirmuoju atveju suinteresuotasis asmuo per nustatytus terminus turi pateikti Paskyrimų tarnybai skundą dėl jo nenaudai priimto
akto. O antruoju atveju administracinė procedūra pradedama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalį pateikus
prašymą dėl žalos atlyginimo ir prireikus tęsiasi padavus skundą dėl sprendimo atmesti tokį prašymą.
Jeigu yra tiesioginis ieškinio dėl panaikinimo ir ieškinio dėl žalos atlyginimo ryšys, pastarasis yra priimtinas kaip papildomas
ieškinio dėl panaikinimo reikalavimas, privalomai nereikalaujant prieš tai pateikti prašymą Paskyrimų tarnybai atlyginti tariamai
patirtą žalą ar paduoti skundą dėl aiškiai ar tariamai priimto sprendimo atmesti prašymą pagrįstumo.
Tačiau jeigu nurodyta žala patiriama ne dėl siekiamo panaikinti akto, bet dėl daugelio tariamai administracijos padarytų klaidų
ir neveikimo, ikiteisminė procedūra privalomai pradedama pateikus Paskyrimų tarnybai prašymą atlyginti šią žalą.
(žr. 122, 123 ir 125 punktus)
Nuoroda: 1993 m. liepos 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Camara Alloisio ir kt. prieš Komisiją, T‑17/90, T‑28/91 ir T‑17/92, Rink. p. II‑841, 46 punktas; 1996 m. birželio 28 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Y prieš Teisingumo Teismą, T‑500/93, Rink. VT p. I‑A-335 ir II‑977, 64 ir 66 punktai
4.     Netikslus administracijos Pareigūnų tarnybos nuostatų ir pagal analogiją Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų
aiškinimas nėra tarnybinis pažeidimas.
(žr. 129 punktą)
Nuoroda: 1972 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo Heinemann prieš Komisiją, 79/71, Rink. p. 579, 11 punktas; 1994 m. birželio 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo X prieš Komisiją, T‑94/92, Rink. VT p. I‑A‑149 ir II‑481, 52 punktas
5.     Vien skundžiamo akto panaikinimas gali būti tinkamas ir iš esmės pakankamas bet kokios ieškovo patirtos moralinės žalos atlyginimas.
Todėl institucijos sprendimo nebepriimti į darbą vyresnių kaip 65 metų asmenų pagalbiniais konferencijų vertėjais, nesusijusio
su jokiu neigiamu ieškovo gebėjimų įvertinimu, panaikinimą reikia laikyti tinkamu ieškovo patirtos moralinės žalos atlyginimu.
(žr. 130 punktą)
Nuoroda: 1990 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Culin prieš Komisiją, C-343/87, Rink. p. I‑225, 25 – 29 punktai; 1995 m. sausio 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Pierrat prieš Teisingumo Teismą, T‑60/94, Rink. VT p. I‑A‑23 ir II‑77, 62 punktas