62014TJ0639(01)_RES
Byla T‑639/14 RENV II
Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI)priešEuropos Komisiją
2025 m. lapkričio 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Valstybės pagalba – Elektros energijos tiekimo tarifas – Arbitražinio susitarimo sudarymas siekiant nustatyti tarifą – Sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pagalbos nebuvimas – Teisė būti išklausytam – Pranašumas – Privataus investuotojo kriterijus – Kompleksinis ekonominis vertinimas“
Ieškinys dėl panaikinimo – Kreipimasis į Bendrąjį Teismą – Bendrojo Teismo sprendimo panaikinimas Teisingumo Teismo sprendimu grąžinant bylą – Bendrojo Teismo atliktas visų nurodytų panaikinimo pagrindų vertinimas – Išskyrimas – Teisingumo Teismo galutinai išspręsti teisės klausimai
(Bendrojo Teismo procedūros reglamento 191 straipsnis)
(žr. 36–41 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Vertinimas taikant privataus investuotojo kriterijų – Valstybės kontroliuojamo elektros energijos tiekėjo ir jo pagrindinio kliento ginčas dėl tarifų – Elektros energijos tiekėjo sprendimas perduoti ginčą nagrinėti arbitražo teismui – Šiuo sprendimu pagrindiniam klientui suteikto pranašumo vertinimas – Privataus investuotojo kriterijaus taikymas – Elektros energijos tiekėjo negalėjimas numatyti arbitražo sprendimu nustatyto elektros energijos tiekimo tarifo – Nereikšmingumas
(SESV 107 straipsnio 1 dalis)
(žr. 46, 51–54, 67–85 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Pirminio tyrimo stadija ir ginčo stadija – Komisijos pareiga susidūrus su rimtais sunkumais pradėti rungimosi procedūrą – Valstybės kontroliuojamo elektros energijos tiekėjo ir jo pagrindinio kliento ginčas dėl tarifų – Elektros energijos tiekėjo sprendimas perduoti ginčą nagrinėti arbitražo teismui – Šiuo sprendimu pagrindiniam klientui suteikto pranašumo vertinimas – Vertinimas taikant privataus investuotojo kriterijų – Komisijos sprendimas, kuriuo nepradėjus oficialios tyrimo procedūros konstatuojamas valstybės pagalbos nebuvimas – Didelių sunkumų, dėl kurių Komisija privalo pradėti oficialią tyrimo procedūrą, nebuvimas
(SESV 108 straipsnis)
(žr. 102–111, 148, 154, 161, 166, 170, 174–200 punktus)
Institucijų aktai – Atšaukimas – Neteisėti teisės aktai – Komisijos sprendimas nutraukti skundo, kuriuo siekiama, kad būtų konstatuotas SESV nuostatų valstybės pagalbos srityje pažeidimas, nagrinėjimą – Naujo sprendimo, kuriuo panaikinamas ir pakeičiamas sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą, priėmimas – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas pagalbos nebuvimas – Baigus preliminaraus tyrimo procedūrą priimtas sprendimas – Komisijos pareiga iš naujo pradėti visą šią procedūrą – Nebuvimas
(SESV 108 straipsnis)
(žr. 223–226 punktus)
Valstybių teikiama pagalba – Administracinė procedūra – Suinteresuotųjų asmenų teisė būti išklausytiems – Ribos
(SESV 108 straipsnis; Tarybos reglamento 2015/1589 24 straipsnio 2 dalis)
(žr. 227–233 punktus)
Institucijų aktai – Atšaukimas – Neteisėti teisės aktai – Komisijos sprendimas nutraukti skundo, kuriuo siekiama, kad būtų konstatuotas SESV nuostatų valstybės pagalbos srityje pažeidimas, nagrinėjimą – Naujo sprendimo, kuriuo panaikinamas ir pakeičiamas sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą, priėmimas – Leistinumas – Sąlygos
(SESV 108 straipsnis)
(žr. 252–259 punktus)
Santrauka
Bendrojo Teismo išplėstinė kolegija patvirtino Europos Komisijos sprendimą, kuriame konstatuota, kad Graikijos valstybės valdomai įmonei kreipusis į arbitražą siekiant išspręsti komercinį ginčą su kita įmone nebuvo suteikta valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Taip Bendrasis Teismas pateikė paaiškinimų dėl rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principo taikymo siekiant nustatyti, ar sprendimu perduoti ginčą nagrinėti arbitražo teismui Graikijos valstybės valdoma įmonė suteikė ekonominį pranašumą kitai atitinkamai įmonei.
Graikijos valstybės kontroliuojama elektros energijos gamintoja ir tiekėja Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) ir jos pagrindinė klientė Metlen Energy & Metals AE (toliau – Metlen) buvo įsitraukusios į ginčą dėl elektros energijos tiekimo tarifo, kurį DEI taikė Metlen.
2011 m. DEI ir Metlen sudarė arbitražinį susitarimą, juo savanoriškai nusprendė perduoti jų ginčą nagrinėti Rythmistiki Archi Energeias (RAE, Energetikos reguliavimo institucija, Graikija) nuolatiniam arbitražui. Taigi išspręsti ginčą buvo patikėta nagrinėti arbitražo teismui, sudarytam pagal arbitražinį susitarimą ir RAE nuolatinį arbitražą reglamentuojančias taisykles.
Pagal arbitražinį susitarimą arbitražo teismo užduotis, remiantis DEI ir Metlen derybomis, buvo nustatyti elektros energijos tiekimo tarifą, atitinkantį specifines Metlen savybes ir padengiantį bent jau DEI patirtas sąnaudas. Be to, arbitražo teismas turėjo atsižvelgti į arbitražinio susitarimo šalių nurodytą reglamentavimo sistemą, įskaitant RAE sprendimą, kuriuo apibrėžiami pagrindiniai tarifų, taikomų klientams, naudojantiems aukštą įtampą, nustatymo principai.
Tuo tarpu Metlen ir toliau ne visai apmokėjo DEI mėnesines sąskaitas, nes šalys toliau nesutarė dėl taikytino tarifo. Tuomet DEI pagrasino Metlen nutraukti elektros energijos tiekimą, jeigu ši neapmokės ginčijamų sąskaitų, dėl ko Metlen padavė RAE skundą ir juo prašė taikyti laikinąsias priemones.
Gavusi šį skundą, 2012 m. gegužės 9 d. sprendimu RAE laikinai nustatė Metlen taikomą elektros energijos tiekimo tarifą.
2012 m. birželio 15 d. DEI pateikė skundą Komisijai dėl šio sprendimo panaikinimo (toliau – 2012 m. skundas), jame teigė, kad taikant RAE nustatytą laikinąjį tarifą ji buvo įpareigota tiekti elektros energiją Metlen už mažesnę nei jos sąnaudos kainą ir šis tarifas buvo neteisėta valstybės pagalba.
2013 m. spalio 31 d. sprendimu arbitražo teismas nustatė Metlen taikomą energijos tarifą laikotarpiu nuo 2010 m. liepos 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. (toliau – arbitražo sprendimas).
2013 m. gruodžio 23 d. DEI pateikė antrą skundą Komisijai dėl valstybės pagalbos taisyklių pažeidimo, nes arbitražo sprendime nustatytas tarifas buvo mažesnis nei tas, kurį buvo laikinai nustačiusi RAE.
2014 m. birželio 12 d. raštu Komisija informavo DEI, kad šio skundo nagrinėjimas nutrauktas (toliau – ginčijamas raštas). Todėl DEI Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl ginčijamo rašto panaikinimo (įregistruotas numeriu T‑639/14).
Per šią procedūrą Komisija 2015 m. kovo 25 d. sprendimu (toliau – pirmasis ginčijamas sprendimas) (
1
) atmetė DEI skundus ir konstatavo, kad, viena vertus, 2012 m. skundas neteko dalyko ir, kita vertus, Metlen nebuvo suteikta jokio pranašumo, kaip jis suprantamas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes DEI sprendimas perduoti ginčą jų ginčą nagrinėti arbitražui atitinka privataus investuotojo principą.
Paskui DEI pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme (įregistruotas numeriu T‑352/15) dėl šio pirmojo ginčijamo sprendimo panaikinimo.
2016 m. vasario 9 d. nutartimi (
2
) Bendrasis Teismas konstatavo, kad nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinio byloje T‑639/14. Vis dėlto Teisingumo Teismas, gavęs apeliacinį skundą, 2017 m. gegužės 31 d. sprendimu (
3
) panaikino šią nutartį ir grąžino bylą Bendrajam Teismui (ši byla buvo įregistruota numeriu T‑639/14 RENV).
2017 m. rugpjūčio 14 d. Komisija priėmė antrąjį sprendimą, kuriuo panaikintas ir pakeistas tiek ginčijamas raštas, tiek pirmasis ginčijamas sprendimas (toliau – antrasis ginčijamas sprendimas) (
4
). Remiantis tais pačiais kaip pirmajame ginčijamame sprendime išdėstyti motyvais, šiame antrajame sprendime patvirtinta, kad, viena vertus, 2012 m. skundas neteko dalyko, nes arbitražo sprendimu nustatytu tarifu buvo atgaline data pakeistas 2012 m. gegužės 9 d. RAE sprendimu nustatytas laikinas tarifas, ir, kita vertus, arbitražo sprendimu nebuvo suteikta valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
Taigi DEI taip pat pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme dėl antrojo ginčijamo sprendimo panaikinimo (įregistruotas numeriu T‑740/17).
2021 m. rugsėjo 22 d. sprendimu (
5
) Bendrasis Teismas panaikino tiek ginčijamą raštą, tiek pirmąjį ir antrąjį ginčijamus sprendimus, konstatavęs, kad arbitražo sprendimu Metlen galėjo būti suteiktas neteisėtas pranašumas, priskirtinas Graikijos valstybei, ir taip dėl jo buvo galima suteikti ar išlaikyti neteisėtą valstybės pagalbą.
Gavęs apeliacinį skundą dėl šio sprendimo Teisingumo Teismas, be kita ko, konstatavo, jog Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad arbitražo sprendimas yra valstybės priemonė, galinti būti valstybės pagalba (
6
).
Teisingumo Teismo teigimu, Komisija teisingai nusprendė, pirma, kad vienintelė valstybės priemonė, galinti būti valstybės pagalba, buvo DEI sprendimas sudaryti arbitražinį susitarimą su Metlen, ir, antra, kad siekiant išsiaiškinti, ar šiuo sprendimu Metlen buvo suteiktas pranašumas, reikėjo patikrinti, ar privatus ūkio subjektas įprastomis rinkos aplinkybėmis būtų priėmęs tokį sprendimą tokiomis pačiomis sąlygomis.
Todėl Teisingumo Teismas panaikino apeliacine tvarka apskųstą sprendimą ir grąžino bylas Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl jam pateiktų pagrindų ir argumentų, dėl kurių Teisingumo Teismas nepareiškė pozicijos.
Bendrojo Teismo vertinimas
Grįsdama ieškinį dėl antrojo ginčijamo sprendimo panaikinimo DEI ginčijo tiek privataus investuotojo kriterijaus, kuris buvo naudotas tame sprendime siekiant išnagrinėti, ar Metlen buvo suteiktas pranašumas, taikytinumą, tiek subsidiariai jo konkretų taikymą.
Pirmiausia Bendrasis Teismas priminė, kad sąvoka „pagalba“, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, negali apimti įmonei suteiktos priemonės iš valstybės išteklių, jeigu ji būtų galėjusi įgyti tokį patį pranašumą įprastas rinkos sąlygas atitinkančiomis aplinkybėmis. Nors vertinimas, kokiomis sąlygomis buvo suteiktas toks pranašumas, iš esmės atliekamas taikant rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto principą, kriterijus, kuris turi būti konkrečiai naudojamas konkrečiu atveju, turi būti apibrėžiamas atsižvelgiant, be kita ko, į atitinkamo viešosios valdžios subjekto numatomų veiksmų pobūdį. Vienas iš konkrečių kriterijų, kuriuos galima taikyti šiomis aplinkybėmis, yra privataus investuotojo kriterijus.
Tai priminęs Bendrasis Teismas visų pirma atmetė įvairius DEI argumentus, kuriais ginčijamas privataus investuotojo kriterijaus taikytinumas nagrinėjamu atveju.
Konkrečiai dėl DEI argumento, kad jos sprendimas sutikti su arbitražu negali būti nagrinėjamas atsižvelgiant į privataus investuotojo kriterijų, nes šis sprendimas nėra ekonominė veikla, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad pagal jurisprudenciją rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio privataus ūkio subjekto elgesį iš esmės lemia pelningumo perspektyvos. Perduodama ginčą spręsti RAE arbitražui DEI siekė tam tikro pelningumo, kaip tai suprantama pagal šią jurisprudenciją, nes, kaip ji pati paaiškino, šis procesinis pasirinkimas jai leido per kuo trumpesnį laiką atgauti bent dalį Metlen mokėtinų sumų.
Kadangi būtent DEI sprendimas kreiptis į arbitražą turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant į privataus investuotojo principą, Bendrasis Teismas, remdamasis sprendimu dėl apeliacinio skundo, taip pat atmetė DEI argumentą, kad jos elgesys turi būti lyginamas su hipotetinio privataus ūkio subjekto elgesiu, atsižvelgiant į arbitražo sprendime nustatytą tarifą. Taip pat tai, kad DEI negalėjo numatyti kainos, kuri bus nustatyta arbitražo sprendime, nėra pakankamas pagrindas nagrinėjamu atveju netaikyti privataus investuotojo kriterijaus.
Kiek tai susiję su privataus investuotojo kriterijaus taikymu nagrinėjamo atvejo faktinėms aplinkybėms, Bendrasis Teismas toliau nagrinėjo DEI argumentus, kuriais siekiama įrodyti, kad taikydama minėtą kriterijų antrajame ginčijamame sprendime Komisija rėmėsi akivaizdžiai klaidingu, viena vertus, faktinių aplinkybių ir, kita vertus, tinkamos sistemos ir aspektų, kurie turi būti įvertinti atsižvelgiant į minėtą kriterijų, vertinimu.
Nagrinėdamas šiuos argumentus Bendrasis Teismas pirmiausia priminė, kad Komisija priėmė antrąjį ginčijamą sprendimą atlikusi preliminarų tyrimą, kaip tai suprantama pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį. Taigi, atsižvelgdama į SESV 108 straipsnio 3 dalies tikslą ir jai nustatytą gero administravimo pareigą, Komisija turėjo imtis priemonių ir būtinų patikrinimų, kad vykstant preliminariam tyrimui įveiktų galimus sunkumus ir išsklaidytų visas esamas abejones dėl atitinkamos priemonės suderinamumo su vidaus rinka. Jei atlikus šios priemonės preliminarų tyrimą nebuvo galima įveikti visų sunkumų, kilusių vertinant jos suderinamumą su vidaus rinka, Komisija privalėjo pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje numatytą oficialią tyrimo procedūrą ir šiuo atžvilgiu neturi diskrecijos.
Atsižvelgdamas į šį paaiškinimą Bendrasis Teismas patikrino, ar remiantis DEI argumentais buvo galima nustatyti abejones dėl jos sprendimo sudaryti arbitražinį susitarimą suderinamumo su valstybės pagalbos teise, dėl kurių Komisija būtų privalėjusi pradėti oficialią tyrimo procedūrą.
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas, viena vertus, konstatavo, kad DEI nepateikė įrodymų, galinčių paneigti Komisijos atliktą ginčo faktinių aplinkybių ir sąlygų, kuriomis buvo kreiptasi į arbitražo teismą, kaip antai nurodytų antrajame ginčijamame sprendime, vertinimą.
Kita vertus, Bendrasis Teismas atmetė DEI argumentą, kad Komisijai turėjo kilti didelių sunkumų vertinant aplinkybes, kuriomis DEI priėmė sprendimą kreiptis į arbitražą, be kita ko, Metlen situaciją ir padėtį atitinkamoje rinkoje.
Pirma, jis konstatavo, kad DEI sprendimas perduoti ginčą arbitražui atitinka „pelningumo“, kurio būtų siekęs hipotetinis apdairus privatus investuotojas, esantis DEI padėtyje ir veikiantis įprastomis rinkos sąlygomis, kriterijų, nes, kaip paaiškino pati DEI, šis sprendimas leido kuo greičiau susigrąžinti sumas, kurias jam buvo skolinga Metlen.
Antra, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad laikydamasi Teisingumo Teismo sprendime dėl apeliacinio skundo išdėstytų reikalavimų Komisija, viena vertus, išnagrinėjo aplinkybes, kuriomis DEI priėmė sprendimą kreiptis į arbitražą, ir, kita vertus, patikrino, ar privatus ūkio subjektas būtų priėmęs tokį sprendimą tokiomis pačiomis sąlygomis. Be to, dėl pastarojo aspekto DEI nepateikė jokių įrodymų, kurie leistų manyti, kad Komisijai turėjo kilti abejonių dėl to, ar privatus ūkio subjektas, kuris yra vidutiniškai apdairus bei rūpestingas ir kuris yra tokioje pačioje padėtyje kaip DEI, būtų kreipęsis į arbitražą.
Trečia, Bendrasis Teismas pabrėžė, jog privataus investuotojo kriterijaus nagrinėjimas reiškia ne tai, kad Komisija turėjo įrodyti, kad privatus investuotojas būtų priėmęs lygiai tokį patį sprendimą kaip DEI, o tai, kad pastarojo subjekto sprendimas buvo pagrįstas rinkos ekonomikos sąlygomis, atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis jis buvo priimtas.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Bendrasis Teismas padarė išvadą, jog DEI neįrodė, kad taikant privataus investuotojo kriterijų nagrinėjamo atvejo faktinėms aplinkybėms Komisijai turėjo kilti abejonių, dėl kurių ji būtų privalėjusi pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Taigi jis atmetė DEI argumentus, kuriais ginčijama tai, kaip Komisija taikė minėtą kriterijų antrajame ginčijamame sprendime.
Konstatavęs, jog antrojo ginčijamo sprendimo priėmimo metu Komisija galėjo pagrįstai daryti išvadą, kad 2012 m. skundas neteko dalyko priėmus arbitražo sprendimą, Bendrasis Teismas taip pat atmetė priekaištus, susijusius su Komisijos sprendimu toliau nenagrinėti 2012 m. skundo.
Galiausiai Bendrasis Teismas atmetė DEI pagrindą, kuriuo ginčytas ginčijamo rašto ir pirmojo ginčijamo sprendimo pakeitimo antruoju ginčijamu sprendimu teisėtumas, nes pastaruoju sprendimu Komisija ne tik atšaukė ginčijamą raštą ir pirmąjį ginčijamą sprendimą, bet ir nurodė jos aktų neteisėtumą, kurį norėjo ištaisyti, laikydamasi Teisingumo Teismo Sprendime DEI / Komisija (C‑228/16 P) nustatytų reikalavimų.
Atsižvelgdamas į tai, Bendrasis Teismas atmetė ieškinį byloje T‑740/17 RENV ir konstatavo, kad nebereikia priimti sprendimo dėl ieškinių bylose T‑639/14 RENV II ir T‑352/15 RENV.
(
1
)	2015 m. kovo 25 d. Sprendimas C(2015) 1942 final (SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) Graikija – Įtariama valstybės pagalba Alouminion SA taikant už sąnaudas mažesnius elektros energijos tarifus po arbitražo sprendimo) (OL C 219, 2015, p. 2).
(
2
)	2016 m. vasario 9 d. Nutartis DEI / Komisija (T‑639/14, EU:T:2016:77).
(
3
)	2017 m. gegužės 31 d. Sprendimas DEI / Komisija (C‑228/16 P, EU:C:2017:409).
(
4
)	2017 m. rugpjūčio 14 d. Sprendimas C(2017) 5622 final (byla SA.38101 (2015/NN) (ex 2013/CP) – Graikija – Įtariama valstybės pagalba Alouminion SA taikant už sąnaudas mažesnius elektros energijos tarifus po arbitražo sprendimo) (OL C 291, 2017, p. 2).
(
5
)	2021 m. rugsėjo 22 d. Sprendimas DEI / Komisija (T‑639/14 RENV, T‑352/15 ir T‑740/17, EU:T:2021:604).
(
6
)	2024 m. vasario 22 d. Sprendimas Mytilinaios / DEI ir Komisija (C‑701/21 P ir C‑739/21 P, EU:C:2024:146) (toliau – sprendimas dėl apeliacinio skundo).