62023TJ0202_RES
Věc T‑202/23
Ville Kivikoski a další
v.
Rada Evropské unie
Rozsudek Tribunálu (devátého rozšířeného senátu) ze dne 30. dubna 2025
„Veřejná služba – Úředníci – Povýšení – Povyšovací řízení 2022 – Rozhodnutí nepovýšit žalobce do platové třídy AST 8 – Žaloba na neplatnost – Právní zájem na podání žaloby – Prokázání vyhlídky na povýšení – Přípustnost – Článek 6 odst. 2 služebního řádu – Koeficient pro povýšení – Článek 45 odst. 1 služebního řádu – Srovnání zásluh“
Žaloby úředníků – Právní zájem na podání žaloby – Žaloba směřující proti odmítnutí povýšení – Nezbytnost prokázat existenci vyhlídek na povýšení
(Služební řád úředníků, čl. 6 odst. 2, článek 35, čl. 45 odst. 1 a články 90 a 91)
(viz body 15–28)
Úředníci – Povýšení – Podmínky – Dodržení koeficientů pro povýšení u průměrného služebního postupu – Předmět koeficientů – Možnost použít jiný koeficient, než který je stanoven ve služebním řádu, existuje-li nerovnováha mezi počtem úředníků způsobilých k povýšení v určitých platových třídách a průměrnou čekací dobou v těchto platových třídách – Vyloučení
(Služební řád úředníků, čl. 6 odst. 2, článek 45 a příloha I oddíl B)
(viz body 36–49)
Shrnutí
Tribunál rozhodující v rozšířeném senátu, ke kterému V. Kivikoski a další dva úředníci Rady Evropské unie podali žalobu, zrušil rozhodnutí Rady Evropské unie o jejich nepovýšení do platové třídy AST 8 v rámci povyšovacího řízení 2022 (dále jen „napadené rozhodnutí“). Poskytl tím upřesnění týkající se prokázání zájmu případného žalobce na uplatnění neslučitelnosti koeficientů pro povýšení stanovených v příloze I oddílu B služebního řádu úředníků Evropské unie (dále jen „služební řád“) použitých v rámci povyšovacího řízení s čl. 6 odst. 2 tohoto služebního řádu. Kromě toho v tomto kontextu provedl výklad čl. 6 odst. 2 služebního řádu ve spojení s jeho přílohou I oddílem B (dále jen „pravidla služebního řádu“), když se vyjádřil ke smyslu výrazu „zásada povýšení podle zásluh“ uvedeného v článku 45 uvedeného služebního řádu a výrazu „úředníci v činné službě“ uvedenému v článku 35 téhož služebního řádu.
V červnu 2022 zveřejnila Rada seznam úředníků způsobilých k povýšení, kteří zejména prokázali, že ke dni 1. ledna 2022 vykonávali službu v dané platové třídě alespoň dva roky, jakož i počet povýšení, která jsou k dispozici pro každou funkční skupinu a každou platovou třídu v rámci povyšovacího řízení 2022. V tomto seznamu byla uvedena jména žalobců mezi 81 úředníky, kteří mohou být povýšeni do platové třídy AST 8, a bylo oznámeno otevření 18 možností povýšení do této platové třídy.
V červenci 2022 přijala Rada napadené rozhodnutí, když zveřejnila a schválila seznam zaměstnanců funkční skupiny AST doporučených k povýšení poradní komisí pro otázky povýšení, přičemž jména žalobců nebyla na tomto seznamu uvedena.
V rámci stížnosti, kterou Rada zamítla, žalobci tvrdili, že napadené rozhodnutí porušuje pravidla služebního řádu, jelikož v rámci povyšovacího řízení 2022 mělo být pro platovou třídu AST 8 otevřeno 37 možností povýšení namísto 18.
Závěry Tribunálu
V prvé řadě, pokud jde o přípustnost žaloby, Tribunál připomněl, že pokud se úředník opírá o žalobní důvod vycházející z neslučitelnosti koeficientů pro povýšení použitých v rámci postupu při povýšení s čl. 6 odst. 2 služebního řádu, je povinen prokázat svůj zájem na jeho uplatnění tím, že prokáže, že s ohledem na svou osobní situaci by v případě, že by byl počet požadovaných míst dodržen, měl vyhlídky na povýšení.
Podle tohoto ustanovení služebního řádu, aniž je dotčena zásada povýšení podle zásluh, stanovená v článku 45 služebního řádu, odpovídá počet volných pracovních míst v každé platové třídě k 1. lednu každého roku počtu úředníků v činné službě, kteří se k 1. lednu předchozího roku nacházeli v nižší platové třídě, přičemž posledně jmenovaný počet se vynásobí koeficientem stanoveným pro tuto platovou třídu v příloze I oddílu B služebního řádu, tedy 25 % pro platové třídy AST 5 až AST 8.
V tomto ohledu výraz „úředníci v činné službě“ odkazuje na jedno z postavení uvedených v článku 35 služebního řádu. Ze znění tohoto ustanovení ve spojení s čl. 6 odst. 2 služebního řádu vyplývá, že v rámci každoročního určování počtu volných pracovních míst pro každou platovou třídu musí být zohledněno pouze administrativní postavení úředníků v činné službě v nižší platové třídě k 1. lednu předchozího roku, bez ohledu na jejich způsobilost k případnému povýšení.
Tribunál uvedl, že v projednávané věci všichni úředníci způsobilí k povýšení do platové třídy AST 8, včetně žalobců, prokázali, že ke dni 1. ledna 2022 vykonali službu v platové třídě AST 7 po minimální požadovanou dobu. Mimoto skutečnost, že se žalobci nelišili od ostatních úředníků, kteří mohli být povýšeni, pokud jde o hodnocení nebo vykonávané povinnosti, svědčí o tom, že v případě, že by byly uplatněny koeficienty pro povýšení, měli žalobci, stejně jako ostatní úředníci, kteří mohli být povýšeni, a s výhradou zvážení srovnatelných zásluh podle čl. 45 odst. 1 služebního řádu, vyhlídky na povýšení v rámci povyšovacího řízení 2022.
Tribunál proto dospěl k závěru, že žalobci prokázali, že měli v případě, že by počet možností povýšení do platové třídy AST 8, kterého se domáhají, byl v rámci povyšovacího řízení 2022 dodržen, tedy 37 namísto 18 možností povýšení oznámených Radou, vyhlídku na povýšení, a prokázali tudíž zájem na tom, aby namítali neslučitelnost použitých koeficientů pro povýšení s čl. 6 odst. 2 služebního řádu, a tím i svůj právní zájem na podání žaloby.
Ve druhé řadě, pokud jde o dodržování koeficientů pro povýšení, Tribunál poznamenal, že z výrazu „[a]niž je dotčena zásada povýšení podle zásluh stanovená v článku 45 služebního řádu“, uvedeného v čl. 6 odst. 2 služebního řádu a odkazujícího na pozdější fázi postupu povyšování nelze vyvodit, že by tato zásada mohla být uplatněna za účelem odchýlení se od použití koeficientů pro povýšení na počet úředníků, kteří byli v činné službě v nižší platové třídě k 1. lednu předchozího roku, při stanovení ročního počtu volných pracovních míst v každé platové třídě, a tedy i možností povýšení.
Koeficienty pro povýšení ostatně sledují dva odlišné cíle. Tyto koeficienty pro povýšení podle čl. 6 odst. 2 služebního řádu mají za cíl vypočítat roční počet míst, která jsou otevřena pro povýšení v každé platové třídě, a za tímto účelem se uplatňují na základě pětiletého průměru. Dále pak tyto koeficienty bez ohledu na čl. 6 odst. 2 služebního řádu umožňují stanovit délku průměrného služebního postupu v dané platové třídě. Pro tuto otázku je třeba zohlednit koeficienty pro povýšení, které byly použitelné v letech, kdy byl úředník zařazen do dotčené platové třídy, a tudíž se nepoužije omezení na pětiletý základ stanovené v čl. 6 odst. 2 služebního řádu. Z toho vyplývá, že otázku stanovení délky průměrného služebního postupu v platové třídě je třeba odlišit od otázky stanovení počtu pracovních míst, která musí být v dané platové třídě otevřena pro povyšovací řízení.
Rada tak nemohla použít jiný koeficient pro povýšení, než je koeficient stanovený v příloze I oddílu B služebního řádu, ani se odchýlit od počtu úředníků v činné službě v platové třídě AST 7 k 1. lednu 2021 ve smyslu článku 35 služebního řádu ve spojení s čl. 6 odst. 2 tohoto služebního řádu.
Zaprvé zvláštní okolnosti za předpokladu, že by byly prokázány, charakterizující situaci úředníků platové třídy AST 7, popsané Radou v jejích písemnostech, nemohou odůvodnit odchýlení se prostřednictvím nápravných opatření od jasného a přesného znění pravidel služebního řádu, protože jinak by bylo ohroženo uplatňování ustanovení vyšší právní síly, jako jsou ustanovení služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie nebo obecné právní zásady.
V tomto ohledu je argument Rady, že skutečný služební postup úředníků by měl být uveden do souladu s průměrnou čekací dobou v jednotlivých platových třídách stanovenou v příloze I oddílu B služebního řádu v případě nerovnováhy mezi počtem úředníků způsobilých k povýšení v určitých platových třídách a průměrnou čekací dobou v těchto platových třídách, irelevantní, jelikož otázku stanovení počtu možností povýšení do platové třídy AST 8 v rámci povyšovacího řízení 2022 nelze zaměňovat s otázkou stanovení délky průměrného služebního postupu v platové třídě AST 7, která na rozdíl od první otázky nepodléhá omezení vyplývajícímu z průměrného pětiletého základu stanoveného v čl. 6 odst. 2 služebního řádu.
Zadruhé Rada neprokázala, že použití pravidel služebního řádu v projednávané věci, konkrétně s ohledem na rozdíl mezi počtem úředníků způsobilých k povýšení a počtem možností povýšení, mohlo bránit zvážení srovnatelných zásluh úředníků stanovenému v čl. 45 odst. 1 služebního řádu.