Domstolens dom (femte avdelningen) av den 11 mars 2020 – Europeiska kommissionen mot Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o., Republiken Polen
(Mål C-56/18 P)(1 )
(Överklagande – Statligt stöd – Artikel 108.2 FEUF – Investeringsstöd – Driftstöd – Flygplatsinfrastruktur – Offentlig finansiering från kommunerna Gdynia och Kosakowo i syfte att omvandla flygplatsen Gdynia-Kosakowo – Europeiska kommissionens beslut – Stöd som är oförenligt med den inre marknaden – Beslut om återkrav av stödet – Dom om ogiltigförklaring meddelad av Europeiska unionens tribunal – Väsentlig formföreskrift – De berörda parternas processuella rättigheter)
Rättegångsspråk: polska
Parter
Klagande: Europeiska kommissionen (ombud: K. Herrmann, D. Recchia och S. Noë,)
Övriga parter i målet: Gmina Miasto Gdynia, Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (ombud: T. Koncewicz, adwokat, M. Le Berre, avocat, K. Gruszecka-Spychała och P. Rosiak, radcowie prawni); Republiken Polen (ombud: B. Majczyna och M. Rzotkiewicz)
Domslut
Europeiska unionens tribunals dom av den 17 november 2017, Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/kommissionen (T-263/15), upphävs.
Överklagandet ogillas såvitt avser den sjätte grundens tredje del, såvitt denna grund bygger på ett åsidosättande av de berörda parternas processuella rättigheter på grund av att de sistnämnda inte har beretts möjlighet att före antagandet av kommissionens beslut (EU) 2015/1586 av den 26 februari 2015, om åtgärd SA.35388 (13/C) (f.d. 13/NN och f.d. 12/N) – Polen – Upprättandet av Gdynia-Kosakowo flygplats, yttra sig om relevansen av kommissionens riktlinjer benämnda ”Riktlinjer för statligt stöd till flygplatser och flygbolag”.
Målet återförvisas till Europeiska unionens tribunal för prövning av dels de aspekter av den tredje delen av den sjätte punkten i överklagandet som tribunalen inte uttalat sig om i sin dom av den 17 november 2017, Gmina Miasto Gdynia och Port Lotniczy Gdynia Kosakowo/kommissionen (T-263/15), dels den första till femte grunden för överklagandet.
Frågan om rättegångskostnader anstår.
____________
(1 ) EUT C 152, 30.4.2018.