62024CO0829
BESLUT MEDDELAT AV DOMSTOLENS ORDFÖRANDE
den 12 februari 2025 (
*1
)
”skyndsam handläggning”
I mål C‑829/24,
angående en talan om fördragsbrott enligt artikel 258 FEUF, som väckts den 4 december 2024,
Europeiska kommissionen, företrädd av L. Armati, A. Bouchagiar, M. Mataija, Zs. Teleki och J. Tomkin, samtliga i egenskap av ombud,
sökande,
mot
Ungern, företrädd av M.Z. Fehér och K. Szíjjártó, båda i egenskap av ombud,
svarande,
meddelar
DOMSTOLENS ORDFÖRANDE
efter att ha hört referenten J. Passer och generaladvokaten J. Kokott,
följande
Beslut
1
Europeiska kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att Ungern har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 49, 56 och 63 FEUF, artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) (EGT L 178, 2000, s. 1), artiklarna 14, 16 och 19 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (EUT L 376, 2006, s. 36), artiklarna 7, 8, 11, 12, 47 och 48 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt artiklarna 5, 6, 9 och 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 2016, s. 1, och rättelse i EUT L 127, 2018, s. 2), genom att anta nemzeti szuverenitás védelméről szóló 2023. évi LXXXVIII. törvény (2023 års lag nr LXXXVIII om skydd av den nationella suveräniteten) (nedan kallad den omtvistade lagen).
2
I separat handling som inkom till domstolens kansli den 4 december 2024 ansökte kommissionen om att målet ska handläggas skyndsamt i enlighet med artikel 23a i stadgan för Europeiska unionens domstol och artikel 133 i domstolens rättegångsregler.
3
Till stöd för sin ansökan har kommissionen anfört att den omtvistade lagen syftar till att skydda Ungerns nationella suveränitet och att det genom den aktuella lagen i detta syfte inrättas en ”byrå för skydd av den nationella suveräniteten” (nedan kallad byrån). Kommissionen har preciserat att denna byrå har till uppgift att identifiera verksamhet som kan äventyra eller hota denna suveränitet samt organisationer som söker stöd från utlandet och som bedriver eller stöder verksamhet som kan påverka väljarnas vilja eller valresultat. Kommissionen anger också att byrån i vissa avseenden omfattas av en rättslig ordning som avviker från den allmänna lagstiftningen, särskilt när det gäller byråns utredningsbefogenheter, vilka är både mycket omfattande och undantagna från förvaltningsdomstolarnas kontroll.
4
Dessutom har kommissionen gjort gällande att förevarande mål ska handläggas skyndsamt, med hänsyn till dess beskaffenhet.
5
För det första har kommissionen härvidlag anfört att den omtvistade lagen är uppbyggd enligt en binär åtskillnad mellan nationella och utländska intressen, vilken inte tar hänsyn till Ungerns tillhörighet till unionen. På grund av denna åtskillnad kan tillämpningen av denna lag utgöra ett hinder för de grundläggande fria rörligheter som gör det möjligt för unionsmedborgare och enheter såsom civilsamhällesorganisationer eller leverantörer av medietjänster att fortsätta att bedriva sin verksamhet, inbegripet ekonomisk verksamhet, i Ungern, bland annat genom att etablera sig där, tillhandahålla tjänster där eller överföra kapital dit. Tillämpningen av nämnda lag kan dessutom kränka olika grundläggande rättigheter som de berörda fysiska eller juridiska personerna garanteras, såsom rätten till respekt för privatlivet, rätten till skydd av personuppgifter, rätten till ett effektivt domstolsskydd samt föreningsfriheten, yttrandefriheten och informationsfriheten, vilka är nödvändiga för att ett pluralistiskt och demokratiskt samhälle ska fungera väl.
6
För det andra har kommissionen i huvudsak gjort gällande att den omtvistade lagen kan få praktiska och ekonomiska konsekvenser samt påverka anseendet för de fysiska eller juridiska personer som den är tillämplig på, i synnerhet för civilsamhällesorganisationer och leverantörer av medietjänster, och följaktligen få konsekvenser för mediernas frihet och mångfald, konsekvenser som är både väsentliga och, vad gäller vissa av dem, svårligen reversibla. Byrån har nämligen befogenhet att genomföra utredningar avseende sådana personer och att, när dessa utredningar har slutförts, offentliggöra rapporter som beskriver deras verksamhet som ”hot mot” eller ”kränkningar av” den nationella suveräniteten. Den omtvistade lagen gör det dessutom möjligt att blockera, eller åtminstone i hög grad försvåra, finansieringen av dessa verksamheter.
7
För det tredje har kommissionen påpekat att den situation som uppstått till följd av antagandet av den omtvistade lagen ger upphov till mycket allvarliga och omfattande åsidosättanden av ett stort antal bestämmelser i unionens primärrätt och sekundärrätt, däribland flera bestämmelser om grundläggande rättigheter eller friheter som utgör grunden för ett demokratiskt och pluralistiskt samhälle.
8
Ungern har bestritt kommissionens ansökan om skyndsam handläggning och har i huvudsak anfört följande argument.
9
Enligt Ungern har kommissionen begränsat sig till att på ett allmänt och abstrakt sätt hävda att tillämpningen av den omtvistade lagen kan få praktiska och ekonomiska konsekvenser samt påverka anseendet för de fysiska eller juridiska personer som lagen är tillämplig på, effekter som uppges vara väsentliga och, i vissa fall, svårligen reversibla, men den har inte lagt fram någon bevisning som styrker att sådana konsekvenser kommer att uppstå eller åtminstone är sannolika.
10
Vidare är åberopandet av påstådda hinder för de grundläggande friheter som garanteras i unionsrätten eller inverkan på den ekonomiska verksamheten som bedrivs av de fysiska eller juridiska personer på vilka den omtvistade lagen är tillämplig inte något exceptionellt inom ramen för en fördragsbrottstalan, genom vilken kommissionen försöker visa att de bestämmelser i unionsrätten som avser dessa grundläggande friheter har åsidosatts, och utgör således inte i sig ett högst trängande fall som motiverar att ett visst mål kan handläggas skyndsamt.
11
Dessutom har kommissionen, inom ramen för sin argumentation avseende eventuella åsidosättanden av de grundläggande rättigheterna, bortsett från de garantier som föreskrivs i den omtvistade lagen. I synnerhet har varje person som är föremål för en utredning som genomförts av byrån och den rapport som offentliggjorts i slutet av utredningen möjlighet att väcka talan vid domstol, bland annat i syfte att få fastställt att byrån gjort sig skyldig till en överträdelse, att få överträdelsen att upphöra eller att personen ska beviljas ersättning för den skada som överträdelsen har orsakat vederbörande. Vidare utgör slutsatserna i de rapporter som offentliggjorts av byrån inte i sig en sanktion och har inte direkt bindande rättsverkan, såsom framgår av det avgörande som Alkotmánybíróság (Författningsdomstolen, Ungern) meddelade den 15 november 2024 i mål IV/02551/2024.
12
Vad beträffar påståendet att det föreligger en kombination av överträdelser av ett stort antal bestämmelser i unionens primärrätt och sekundärrätt, motiverar detta inte att ett påskyndat förfarande tillämpas. Tvärtom bör en grundlig och omfattande prövning göras av de många invändningar som kommissionen har gjort, vilka dessutom är av komplicerad natur, i enlighet med de förfaranden som normalt tillämpas enligt stadgan för Europeiska unionens domstol samt dess rättegångsregler.
13
Slutligen påpekar Ungern att kommissionen, trots att den har begärt att domstolen ska handlägga förevarande mål skyndsamt, har avstått från att tillämpa kortare tidsfrister än de sedvanliga inom ramen för det administrativa förfarandet, vilket visar att förevarande mål inte är brådskande. Kommissionens agerande under det administrativa förfarandet skiljer sig dessutom från vad som har skett i andra mål, i vilka den har tillämpat kortare frister än de vanliga fristerna utan att senare begära att domstolen ska handlägga dessa mål skyndsamt.
14
Domstolen erinrar om att enligt artikel 133.1 i rättegångsreglerna får domstolens ordförande, efter att ha hört den andra parten, på ansökan av sökanden eller svaranden, besluta att ett mål ska handläggas skyndsamt, när målet är av sådan beskaffenhet att det måste avgöras utan dröjsmål.
15
I förevarande fall har Ungern bestritt kommissionens ansökan om att förevarande mål ska handläggas skyndsamt genom att särskilt ifrågasätta kommissionens redogörelse för de skadeverkningar som följer av den omtvistade lagen. Denna medlemsstat har emellertid varken bestritt att nämnda lag syftar till att skydda dess nationella suveränitet eller att det genom lagen inrättas en byrå för detta ändamål, vilken i huvudsak har till uppgift att utreda verksamhet som kan äventyra eller hota denna suveränitet och organisationer som söker stöd från utlandet och som bedriver eller stöder verksamhet som kan påverka väljarnas vilja eller valresultat. Detta syfte framgår för övrigt uttryckligen av ingressen till denna lag, i vilken det – såvitt följer av kommissionens ansökan och som inte har bestritts av Ungern – bland annat hänvisas till behovet av att ”säkerställa en demokratisk debatt och insyn i offentliga och sociala beslutsprocesser [samt] att offentliggöra försök till utländsk inblandning och att förhindra liknande försök”. I kommissionens ansökan anges även att, enligt artikel 11 i den omtvistade lagen ”[o]m byrån fastställer omständigheter eller upptäcker förhållanden som kan medföra att ett överträdelseförfarande, ett straffrättsligt förfarande, ett administrativt förfarande eller något annat förfarande ska inledas eller genomföras, ska den i detta syfte underrätta den myndighet som är behörig att genomföra det aktuella förfarandet om de uppgifter och omständigheter vilka byrån fått kännedom om”. Enligt den ändring av den ungerska strafflagen som föreskrivs i artikel 32 i nämnda lag kan dessutom vissa personer som är knutna till dessa organisationer dömas till straff för användning av förbjudet utländskt stöd inom ramen för organisationernas verksamhet. Ungern har inte bestritt denna beskrivning av den omtvistade lagen.
16
Följaktligen finner domstolen att denna medlemsstat inte har bestritt innehållet i de bestämmelser som avses i föregående punkt i sig, utan snarare i huvudsak har bestritt att följderna av dessa bestämmelser är styrkta och skadliga. Ett sådant bestridande räcker inte för att domstolen ska underkänna kommissionens argument att det är nödvändigt att skyndsamt fastställa huruvida dessa bestämmelser strider mot unionsrätten för att i förekommande fall förhindra att dessa konsekvenser uppkommer.
17
Mot bakgrund av det ovan anförda finner domstolen att allmänintresset kräver att frågan huruvida den omtvistade lagen är förenlig med unionsrätten avgörs så snart som möjligt, så att all skadlig osäkerhet undanröjs i detta avseende och Ungern därmed ges möjlighet att antingen fullt ut och utan hinder tillämpa nämnda lag vid utövandet av sina nationella befogenheter och sin suveränitet, för det fall denna lag visar sig vara förenlig med unionsrätten, eller, om så inte är fallet, vidta nödvändiga åtgärder.
18
Det har redan slagits fast, i andra sammanhang, att när ett mål ger upphov till stor osäkerhet beträffande grundläggande frågor rörande nationell konstitutionell rätt och unionsrätt kan det, med beaktande av de särskilda omständigheterna i ett sådant mål, vara nödvändigt att avgöra målet skyndsamt i enlighet med artikel 105.1 i rättegångsreglerna (beslut av domstolens ordförande av den 19 oktober 2018, Wightman m.fl., C‑621/18, EU:C:2018:851, punkt 10, och beslut av domstolens ordförande av den 29 november 2024, LC och CP, C‑758/24 och C‑759/24, EU:C:2024:1012, punkt 8). På samma sätt är det i förevarande mål – som avser en direkt talan och rör konstitutionella relationer mellan unionen och dess medlemsstater på det väsentliga och känsliga område som det offentliga och demokratiska livet utgör – nödvändigt att handlägga målet skyndsamt, i enlighet med artikel 133.1 i rättegångsreglerna.
19
Denna slutsats påverkas inte av Ungerns argument att kommissionens invändningar är komplexa. Det är visserligen riktigt, såsom Ungern har anfört, att den omständigheten att de frågor som uppkommer i ett visst mål är av komplex eller känslig beskaffenhet kan, med hänsyn till det rättsliga och faktiska sammanhang som kännetecknar målet, leda till slutsatsen att målet svårligen lämpar sig för skyndsam handläggning (dom av den 18 maj 2021, Asociaţia Forumul Judecătorilor din România m.fl., C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 och C‑397/19, EU:C:2021:393, punkt 105). Denna omständighet utesluter emellertid inte i sig att ett sådant förfarande används, ett förfarande vars utformning gör det möjligt att beakta samtliga särdrag i varje enskilt mål (beslut av domstolens ordförande av den 7 april 2016, rådet/Front Polisario, C‑104/16 P, EU:C:2016:232, punkt 17), i mål där det är nödvändigt att tillämpa nämnda förfarande, och denna omständighet utesluter inte heller att det görs en erforderlig prövning av komplexa invändningar.
20
Det framgår således att förevarande mål är av sådan beskaffenhet att det måste handläggas skyndsamt. Det förfarande för skyndsam handläggning som föreskrivs i artikel 133 i domstolens rättegångsregler ska därmed tillämpas i förevarande mål.
Mot denna bakgrund beslutar domstolens ordförande följande:
1)
Det förfarande för skyndsam handläggning som föreskrivs i artikel 133 i domstolens rättegångsregler ska tillämpas i mål C‑829/24.
2)
Frågan om rättegångskostnader anstår.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: ungerska.