62023CJ0233_RES
Byla C‑233/23
Alphabet Inc. ir kt.
prieš
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
(Consiglio di Stato prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2025 m. vasario 25 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Konkurencija – Dominuojanti padėtis – SESV 102 straipsnis – Skaitmeninės rinkos – Skaitmeninė platforma – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės, sukūrusios skaitmeninę platformą, atsisakymas suteikti prieigą prie šios platformos trečiajai įmonei, sukūrusiai mobiliąją programėlę, užtikrinant tos platformos ir šios programėlės sąveikumą – Prieigos prie skaitmeninės platformos būtinumo vertinimas – Veiksmų, dėl kurių priekaištaujama, poveikis – Objektyvus pateisinimas – Būtinybė dominuojančią padėtį užimančiai įmonei sukurti tam tikros kategorijos mobiliosioms programėlėms skirtą šabloną, kad būtų suteikta prieiga – Atitinkamos galutinės grandies rinkos apibrėžimas“
Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės atsisakymas leisti kitai įmonei gauti jos veiklai būtiną produktą ar paslaugą – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės sukurta infrastruktūra siekiant leisti trečiosioms įmonėms ją naudoti ir ne tik savo veiklai – Piktnaudžiavimo vertinimas – Sąlygos, susijusios su prieigos paprašiusios įmonės prieigos prie šios infrastruktūros būtinumu, taikymas – Nebuvimas
(SESV 102 straipsnis)
(žr. 37–52 punktus)
Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Sąvoka – Objektyvi sąvoka, apimanti veiksmus, kurie gali turėti įtakos rinkos struktūrai ir kurie gali trukdyti išlaikyti rinkoje esančios konkurencijos lygį arba neleisti jai vystytis – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės pareigos – Konkurencija tik kokybiniais pranašumais – Vertinimo kriterijai – Veiksmų, galinčių turėti antikonkurencinį poveikį rinkoje, įrodymas – Aplinkybės, į kurias galima atsižvelgti
(SESV 102 straipsnis)
(žr. 54–61 punktus)
Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės, skaitmeninės platformos savininkės, atsisakymas užtikrinti trečiosios įmonės sukurtos mobiliosios programėlės sąveikumą su šia platforma – Objektyvus pateisinimas – Sąlygos – Įrodinėjimo pareiga – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės pareigos nepateisinamo atsisakymo atveju
(SESV 102 straipsnis)
(žr. 70–81 punktus)
Dominuojanti padėtis – Atitinkama rinka – Apibrėžimas – Skirtingos rinkos – Galutinės grandies rinkos nustatymas – Vertinimo kriterijai – Potencialios rinkos nustatymas – Pareigos tiksliai apibrėžti atitinkamą produkto ir geografinę rinką nebuvimas
(SESV 102 straipsnis)
(žr. 83–86 punktus)
Santrauka
Gavęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) patikslino sąlygas, kuriomis dominuojančią padėtį užimančios įmonės atsisakymas užtikrinti savo skaitmeninės platformos ir trečiojo asmens mobiliosios programėlės sąveikumą gali būti piktnaudžiavimas ir sukelti antikonkurencinį poveikį. Jis taip pat paaiškino aplinkybes, kuriomis galima remtis kaip objektyviu tokio atsisakymo pateisinimu, ir dominuojančią padėtį užimančios įmonės pareigas, kai toks atsisakymas nepateisinamas.
Google LLC yra Alphabet Inc., kuri kontroliuoja Italijoje įsteigtą Google Italy Srl, patronuojamoji bendrovė. 2015 m. Google pristatė Android Auto, kuri leidžia mobiliųjų įrenginių, veikiančių su operacine sistema Android OS, naudotojams tiesiogiai transporto priemonės informacinės pramoginės sistemos ekrane naudotis šiuose įrenginiuose esančiomis programėlėmis.
2018 m. bendrovė Enel X Italia Srl, priklausanti Enel grupei, kuri valdo daugiau kaip 60 % Italijoje esančių elektrinių transporto priemonių įkrovimo stotelių ir teikia tokio įkrovimo paslaugas, paprašė Google imtis veiksmų, būtinų siekiant užtikrinti jos elektrinių transporto priemonių įkrovimo programėlės JuicePass sąveikumą su Android Auto.
Google atsisakius tai padaryti Enel X Italia kreipėsi į Italijos konkurencijos instituciją. 2021 m. sprendime ši institucija konstatavo, kad Google veiksmai, trukdantys ir vilkinantys mobiliosios programėlės JuicePass prieinamumą Android Auto platformoje, yra piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi, kaip tai suprantama pagal SESV 102 straipsnį, ir skyrė Alphabet, Google ir Google Italy daugiau kaip 100 mln. EUR dydžio baudą.
Šios bendrovės dėl to sprendimo pateikė skundą Italijos administraciniam teismui. Kadangi šis skundas buvo atmestas, jos pateikė apeliacinį skundą Consiglio di Stato (Valstybės Taryba, Italija), o šis nusprendė kreiptis į Teisingumo Teismą dėl sąvokos „piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi“, kaip ji suprantama pagal SESV 102 straipsnį, išaiškinimo esant tokiam atsisakymui suteikti prieigą, koks nagrinėjamas šioje byloje.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pripažinęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą priimtinu, Teisingumo Teismas, pirma, išnagrinėjo klausimą, ar skaitmeninę platformą sukūrusios dominuojančią padėtį užimančios įmonės atsisakymas užtikrinti, gavus trečiosios įmonės prašymą, šios platformos sąveikumą su šios trečiosios įmonės sukurta mobiliąja programėle gali būti laikomas piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi, nors minėta platforma nėra būtina siekiant tą programėlę komerciniais tikslais naudoti galutinės grandies rinkoje, kaip tai suprantama pagal Sprendime Bronner suformuotą jurisprudenciją (
1
).
Teisingumo Teismas pirmiausia priminė, kad pagal SESV 102 straipsnį baudžiama už tokius dominuojančią padėtį užimančių įmonių veiksmus, kuriais rinkoje, kur konkurencijos laipsnis jau yra susilpnėjęs būtent dėl vienos ar kelių dominuojančią padėtį užimančių įmonių veiksmų, trukdoma išlaikyti esamą konkurenciją arba ją plėsti taikant kitas priemones nei konkurencija kokybiniais pranašumais.
Atsižvelgdamas į tai Teisingumo Teismas Sprendime Bronner nusprendė, kad atsisakymas suteikti prieigą prie dominuojančią padėtį užimančios įmonės savo veiklai sukurtos ir jai priklausančios infrastruktūros gali būti laikomas piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi, ne tik jei dėl šio atsisakymo galėjo būti pašalinta bet kokia prieigos prašančio asmens konkurencija atitinkamoje rinkoje ir jo nebuvo galima objektyviai pateisinti, bet ir jei pati infrastruktūra buvo būtina jo veiklai vykdyti, nes šiai infrastruktūrai nebuvo faktinės ar potencialios alternatyvos.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pažymėjo, kad tokių sąlygų nustatymas buvo pateisinamas Bronner bylos aplinkybėmis, t. y. dominuojančios įmonės atsisakymu suteikti konkurentui prieigą prie infrastruktūros, kurią ji sukūrė savo veiklai, o ne kitais veiksmais.
Iš tiesų dominuojančią padėtį užimančios įmonės įpareigojimas dėl jos atsisakymo piktnaudžiaujamo pobūdžio sudaryti sutartį su konkurentu, kad šis galėtų naudotis šia infrastruktūra, ypač riboja jos laisvę sudaryti sutartis ir teisę į nuosavybę. Be to, jeigu tokia prieiga būtų pernelyg lengvai suteikiama, dominuojančią padėtį užimanti įmonė būtų mažiau linkusi investuoti į veiksmingą infrastruktūrą ir kokybiškų produktų ar paslaugų kūrimą vartotojų naudai, o kitoms įmonėms nebūtų paskatų kurti konkurencingą įrangą.
Tačiau, kai dominuojančią padėtį užimanti įmonė sukūrė infrastruktūrą siekdama leisti trečiosioms įmonėms ją naudoti, Sprendime Bronner Teisingumo Teismo nustatyta sąlyga, susijusi su tos infrastruktūros būtinumu prieigos prašančio asmens veiklai vykdyti, netaikoma, nes nepateisinama nei dominuojančią padėtį užimančios įmonės laisvės sudaryti sutartis ir teisės į nuosavybę išsaugojimu, nei būtinybe toliau skatinti šią įmonę investuoti. Reikalavimas, kad dominuojančią padėtį užimanti įmonė suteiktų prieigą prie infrastruktūros, sukurtos siekiant, kad ją naudotų trečiosios įmonės, iš esmės nekeičia verslo modelio, kuriuo vadovautasi ją kuriant.
Atrodo, kad nagrinėjamu atveju (su sąlyga, kad tai patikrins prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas) įmonė, kuriai priklauso skaitmeninė platforma, ją sukūrė ne tik savo veiklai, nes prieiga prie šios skaitmeninės platformos yra atvira trečiosioms įmonėms. Todėl atsisakymas suteikti prieigą prie minėtos skaitmeninės platformos gali būti laikomas piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi, nors ši platforma nėra būtina siekiant atitinkamą programėlę komerciniais tikslais naudoti galutinės grandies rinkoje, tačiau dėl jos ta programėlė gali tapti patrauklesnė vartotojams.
Antra, Teisingumo Teismas nusprendė, kad net jei tiek įmonė, paprašiusi dominuojančią padėtį užimančios įmonės užtikrinti jos skaitmeninės platformos sąveikumą, tiek pirmosios įmonės konkurentai išliko aktyvūs atitinkamoje rinkoje ir joje išplėtė savo padėtį, nors toks sąveikumas jiems nebuvo užtikrintas, vien ši aplinkybė nėra tokia, kuri rodytų, jog dėl dominuojančią padėtį užimančios įmonės atsisakymo patenkinti šį prašymą negalėjo būti sukeltas antikonkurencinis poveikis.
Teisingumo Teismas priminė, kad dominuojančią padėtį užimančios įmonės veiksmai gali būti pripažinti piktnaudžiavimu, jeigu įrodoma, kad, taikant kitas priemones nei konkurencija kokybiniais pranašumais, tokiais veiksmais daromas faktinis ar galimas konkurencijos ribojimas išstumiant tokias pat produktyvias įmones iš vienos ar kelių atitinkamų rinkų arba neleidžiant joms plėtoti veiklos tose rinkose.
Vis dėlto siekiant taip kvalifikuoti nebūtina įrodyti, kad buvo pasiektas numatytas veiksmų, kuriais siekiama išstumti konkurentus iš atitinkamos rinkos, rezultatas. Todėl konkurencijos institucija gali konstatuoti SESV 102 straipsnio pažeidimą remdamasi akivaizdžiais įrodymais įrodydama, kad atitinkamais veiksmais buvo galima faktiškai daryti antikonkurencinį poveikį.
Iš tiesų tai, kad atitinkamoje rinkoje išlaikomas tas pats konkurencijos laipsnis arba net konkurencija šioje rinkoje išplečiama, nebūtinai reiškia, jog dėl veiksmų, dėl kurių priekaištaujama, negali būti sukeltas antikonkurencinis poveikis. Konkrečiai kalbant, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad tokių veiksmų piktnaudžiaujamas pobūdis nepriklauso nuo to, ar konkurentai atitinkamoje rinkoje gali sušvelninti tokį poveikį.
Trečia, Teisingumo Teismas išnagrinėjo objektyvius pateisinimus, kuriais galima remtis grindžiant tokį atsisakymą suteikti prieigą, koks nagrinėjamas šioje byloje, ir galimas dominuojančią padėtį užimančios įmonės pareigas, kai toks atsisakymas nepateisinamas. Šiuo klausimu jis pažymėjo, kad atsisakymas užtikrinti trečiosios programėlės sąveikumą su dominuojančią padėtį užimančios įmonės skaitmenine platforma gali būti objektyviai pateisinamas, jeigu tokio sąveikumo užtikrinimas pakenktų atitinkamos platformos vientisumui ar jos naudojimo saugumui arba jeigu šis sąveikumas būtų neįmanomas dėl kitų techninių priežasčių.
Jei taip nėra, dominuojančią padėtį užimanti įmonė privalo užtikrinti sąveikumą per pagrįstą laikotarpį, atsižvelgdama tiek į sunkumus, su kuriais susiduria ši įmonė kurdama šį šabloną, tiek į trečiosios įmonės poreikius, ir prireikus už tinkamą finansinį atlygį, kuris turi būti teisingas ir proporcingas, atsižvelgiant į realias kūrimo išlaidas ir dominuojančią padėtį užimančios įmonės teisę gauti tinkamą pelną.
Galiausiai, ketvirta, Teisingumo Teismas konstatavo, kad siekdama įvertinti, ar yra piktnaudžiavimas, kai dominuojančią padėtį užimanti įmonė atsisako užtikrinti trečiojo asmens mobiliosios programėlės ir savo skaitmeninės platformos sąveikumą, konkurencijos institucija gali nustatyti tik rinką, kurioje dėl šio atsisakymo gali būti sukeltas antikonkurencinis poveikis, t. y. galutinės grandies rinką, net jei ši yra tik potenciali. Nustatant šią rinką nebūtinai reikia tiksliai apibrėžti atitinkamą produkto ir geografinę rinką, be kita ko, kai galutinės grandies rinka dar tik formuojasi arba sparčiai vystosi, todėl jos apimtis nėra visiškai apibrėžta tuo metu, kai atliekami tariamai piktnaudžiaujami veiksmai.
(
1
)	1998 m. lapkričio 26 d. Sprendimas Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569).