62022CJ0242_RES
C‑242/22. PPU. sz. ügy
TL
kontra
Ministério Público
(a Tribunal da Relação de Évora [Portugália] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bírósági ítélete (első tanács), 2022. augusztus 1.
„Előzetes döntéshozatal – Sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – 2010/64/EU irányelv – A tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog – A 2. cikk (1) bekezdése és a 3. cikk (1) bekezdése – A »lényeges irat« fogalma – 2012/13/EU irányelv – Tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárás során – A 3. cikk (1) bekezdésének d) pontja – Hatály – A nemzeti jogba történő átültetés hiánya – Közvetlen hatály – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 47. cikk és a 48. cikk (2) bekezdése – Az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény – 6. cikk – Próbaidőre felfüggesztett szabadságvesztés‑büntetésre ítélés – A próbaidő alatti magatartási szabályok megsértése – Valamely lényeges irat lefordításának elmulasztása, illetve az irat elkészítésekor tolmács jelenlétének hiánya – A felfüggesztés visszavonása – A visszavonással kapcsolatos eljárási iratok fordításának hiánya – Az említett visszavonás érvényességét érintő következmények – Relatív érvénytelenséget maga után vonó eljárási szabálytalanság”
Alapvető jogok – A tisztességes eljáráshoz való jog – Védelemhez való jog – Egyfelől az Alapjogi Charta 47.cikkében és 48. cikke (2) bekezdésében, másfelől pedig az Emberi Jogok Európai Egyezménye 6. cikkének (1) bekezdésében, valamint 6. cikke (2) és (3) bekezdésében történő szabályozás – Azonos értelem és hatály
(EUSZ 6. cikk, (1) bekezdés, harmadik albekezdés; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, 48. cikk, (2) bekezdés, 52. cikk, (3) és (7) bekezdés)
(lásd: 39. pont)
Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog – 2010/64 irányelv – A lényeges iratok fordításához való jog – A lényeges irat fogalma – A büntetőeljárás során az érintett személynek a lakóhelyre vonatkozó kötelezettségeiről történő tájékoztatására szolgáló, a személyazonosságra és tartózkodási helyre vonatkozó nyilatkozat – Bennfoglaltság
(2010/64 európai parlamenti és tanácsi irányelv, (14), (17) és (22) preambulumbekezdés, 3. cikk, (1)–(3) bekezdés)
(lásd: 58–60. pont)
Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog – 2010/64 irányelv – Tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárás során – 2012/13 irányelv – Hatály – Szabadságvesztés‑büntetés felfüggesztésének visszavonásával kapcsolatos eljárási aktus – Bennfoglaltság
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, és 48. cikk, (2) bekezdés; a 2010/64 és a 2012/13 európai parlamenti és tanácsi irányelv)
(lásd: 64–67. pont)
Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jog – 2010/64 irányelv – Tájékoztatáshoz való jog a büntetőeljárás során – 2012/13 irányelv – A tolmácsoláshoz való jog – A lényeges iratok fordításához való jog – A tolmácsoláshoz és a fordításhoz való jogról történő tájékoztatáshoz való jog – E jogok jogosultjának azon kötelezettsége, hogy e jogok megsértésére meghatározott, jogvesztő határidőn belül hivatkozzon – E határidő azelőtti kezdete, hogy az érintett személyt tájékoztatták volna az általa beszélt vagy értett nyelven a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogának fennállásáról és terjedelméről, valamint a szóban forgó lényeges irat létezéséről és tartalmáról – Megengedhetetlenség
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, és 48. cikk, (2) bekezdés; a 2010/64 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk, (1) bekezdés, és 3. cikk, (1) bekezdés; 2012/13 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 3. cikk, (1) bekezdés, d) pont)
(lásd: 78., 79., 80., 82., 83., 89. pont és a rendelkező rész)
Összefoglalás
2019‑ben a portugál nyelven nem értő moldovai állampolgárságú TL‑t Portugáliában próbaidőre felfüggesztett szabadságvesztés‑büntetésre ítélték. Terheltté nyilvánításakor TL‑lel szemben a portugál büntetőeljárási törvénykönyvben előírt, a személyazonosságra és tartózkodási helyre vonatkozó nyilatkozatból (a továbbiakban: TIR) (
1
) álló kényszerítő intézkedést alkalmaztak, amely egy sor kötelezettséggel jár, köztük azzal, hogy a hatóságokat tájékoztatni kell a lakcímváltozásról. TL számára nem biztosították a tolmácsolást a TIR elkészítésekor, és a dokumentumot sem fordították le egy, az általa értett vagy beszélt nyelvre. A próbaidő alatti magatartási szabályok végrehajtása érdekében az illetékes hatóságok hiába próbálták felvenni a kapcsolatot TL‑lel a TIR‑ben megjelölt címen.
2021. január 7‑én a TL‑lel szemben ítéletet hozó bíróság végzést bocsátott ki, amelyben az ítéletben meghatározott magatartási szabályok be nem tartása miatti meghallgatás céljából idézték. E végzést portugál nyelven kézbesítették a TIR‑ben megadott címre.
Mivel TL nem jelent meg a megjelölt időpontban, e bíróság 2021. június 9‑én hozott végzéssel visszavonta a szabadságvesztés‑büntetés végrehajtásának felfüggesztését. Ezt a végzést is portugál nyelven kézbesítették a TIR‑ben megadott címre. Ezt követően TL‑t a büntetés letöltése céljából egy másik címen elfogták.
2021 novemberében TL keresetet nyújtott be a TIR és a felfüggesztés visszavonását elrendelő végzés érvénytelenségének megállapítása iránt. Arra hivatkozott, hogy lakcímváltozás okán nem volt elérhető a TIR‑ben megadott címen. A lakcímváltozást azért nem jelentette be, mert az erre vonatkozó kötelezettségről nem tudott, tekintettel arra, hogy számára nem biztosították a tolmácsolást a TIR elkészítésekor, és a dokumentumot sem fordították le egy általa értett vagy beszélt nyelvre. Továbbá sem a 2021. január 7‑i, sem pedig a 2021. június 9‑i végzést nem fordították le egy általa értett vagy beszélt nyelvre.
Az elsőfokú bíróság elutasította a keresetet azzal az indokkal, hogy bár a TL által hivatkozott eljárási szabálytalanságok bizonyítottak, azok orvosoltnak tekintendők, mivel TL azokra nem hivatkozott az előírt határidőn belül. (
2
) Az ezen határozattal szemben benyújtott fellebbezés alapján eljáró, kérdést előterjesztő bíróságnak kétségei vannak afelől, hogy ez az eljárási rendelkezés összeegyeztethető‑e a 2010/64 (
3
) és 2012/13 (
4
) irányelvvel.
A sürgősségi előzetes döntéshozatali eljárás keretében a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a tisztességes eljáráshoz és a védelemhez való jog tiszteletben tartásához való alapvető joggal, (
5
) valamint a tényleges érvényesülés elvével összefüggésben ellentétes az említett irányelvekkel az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az ezen irányelvekben előírt tájékoztatáshoz, tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogok megsértésére e jogok jogosultjának meghatározott – jogvesztő – határidőn belül kell hivatkoznia, ha ez a határidő még azelőtt kezdődik, hogy az érintett személyt ténylegesen tájékoztatták volna az általa beszélt vagy értett nyelven egyfelől a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogának fennállásáról és terjedelméről, másfelől pedig a szóban forgó lényeges irat létezéséről és tartalmáról, illetve az ahhoz fűződő joghatásokról.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság a 2010/64 irányelv 2. cikkének (1) bekezdését (
6
) és 3. cikkének (1) bekezdését, (
7
) valamint a 2012/13 irányelv 3. cikke (1) bekezdésének d) pontját (
8
) a Charta 47. cikkének és 48. cikkének (2) bekezdésének fényében vizsgálja. Ezek a rendelkezések konkretizálják ugyanis a tisztességes eljáráshoz és a védelemhez való jog tiszteletben tartásához való alapvető jogokat.
Először is, még abban az esetben is, ha ezeket a rendelkezéseket nem vagy csak hiányosan ültették is át a nemzeti jogrendbe, az egyének hivatkozhatnak az e rendelkezésekből eredő jogokra, mivel azok közvetlen hatályúak. E rendelkezések ugyanis pontosan és feltétel nélkül mondják ki azon jogok tartalmát és terjedelmét, amelyek minden gyanúsítottat vagy vádlottat megilletnek a tolmácsolás igénybevétele és a lényeges iratok lefordítása tekintetében, valamint azt, hogy e két jogról tájékoztatást kapjanak.
Másodszor, ami a jelen ügyben e rendelkezések esetleges megsértését illeti, a Bíróság megállapítja, hogy a szóban forgó három eljárási aktus, nevezetesen a TIR, a 2021. január 7‑i idéző végzés és a felfüggesztés visszavonását elrendelő 2021. június 9‑i végzés a 2010/64 és a 2012/13 irányelv hatálya alá tartozik, és olyan lényeges iratoknak minősülnek, amelyekhez fordítást kellett volna biztosítani. Kulcsfontosságú lett volna a TIR egy, a TL által értett vagy beszélt nyelvre történő lefordítása, mivel az ebben a dokumentumban foglalt kötelezettségek megszegése közvetve a vele szemben kiszabott szabadságvesztés‑büntetés végrehajtása felfüggesztésének visszavonásához vezetett.
E tekintetben ezen irányelveknek a szabadságvesztés‑büntetés végrehajtása felfüggesztésének fenntartásával vagy visszavonásával kapcsolatos eljárási aktusokra való alkalmazása szükséges, tekintettel ezen irányelvek azon célkitűzésére, hogy biztosítsák a Charta 47. cikkében rögzített tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a Charta 48. cikkének (2) bekezdésében rögzített védelemhez való jog tiszteletben tartását. Ezeket az alapvető jogokat sértené az, ha a próbaidőre felfüggesztett szabadságvesztésre ítélt személy – az ilyen irat lefordításának elmaradása, vagy annak elkészítésekor a tolmács jelenlétének hiánya miatt – nem ismerhetné meg, hogy milyen következményekkel járna, ha nem teljesítené az okiratban előírt kötelezettségeit.
Harmadszor, ami a szóban forgó jogok megsértésének következményeit illeti, a 2010/64 és a 2012/13 irányelv nem állapítja meg az általuk előírt jogokat övező részletszabályokat. Ezért ezek a részletszabályok a tagállamok eljárási autonómiájának elve alapján a tagállamok belső jogrendjébe tartoznak, azzal a feltétellel, hogy megfelelnek az egyenértékűség és a tényleges érvényesülés elvének.
Ami a tényleges érvényesülés elvét illeti, a nemzeti jogban előírt részletszabályok nem sérthetik ezen irányelvek célkitűzését. Egyrészt a gyanúsítottakat és vádlottakat megillető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról történő tájékoztatásra vonatkozó kötelezettség alapvető jelentőséggel bír e jogok hatékony biztosítása szempontjából. E tájékoztatás hiányában ugyanis az érintett személy nem tudhat e jogok fennállásáról és nem ismerheti azok terjedelmét, valamint nem követelheti azok tiszteletben tartását. Ily módon annak megkövetelése, hogy az általa nem beszélt vagy nem értett nyelven folytatott büntetőeljárás alá vont személy meghatározott – jogvesztő – határidőn belül hivatkozzon arra, hogy nem tájékoztatták a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogáról, az a tájékoztatáshoz való jogot kiüresítené, és ezáltal kérdésessé tenné az érintett személy tisztességes eljáráshoz és a védelemhez való joga tiszteletben tartásához való jogát. Ugyanez a következtetés vonható le a tolmácsoláshoz és fordításhoz való joggal kapcsolatban is, amennyiben az érintett személyt nem tájékoztatták e jogok fennállásáról és terjedelméről.
Másrészt, még ha az érintett személy ténylegesen kellő időben meg is kapta ezt a tájékoztatást, az is szükséges, hogy tudomása legyen a szóban forgó lényeges irat létezéséről és tartalmáról, valamint az ahhoz fűződő joghatásokról, ahhoz, hogy hivatkozhasson a szóban forgó irat fordításához való jogának vagy az annak elkészítésekor nyújtandó tolmácsoláshoz való jogának megsértésére.
Ezért a tényleges érvényesülés elvét sértené, ha a 2010/64 és a 2012/13 irányelv által biztosított jogok megsértésére való hivatkozás lehetőségét illetően valamely nemzeti eljárási rendelkezésben maghatározott határidő még azelőtt megkezdődne, hogy az érintett személy az általa beszélt vagy értett nyelven tájékoztatást kapott volna egyrészt a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogának létezéséről és terjedelméről, valamint a szóban forgó lényeges iratok létezéséről és tartalmáról, illetve az ahhoz kapcsolódó joghatásokról.
(
1
)	Minden terhelt vonatkozásában készül TIR. Tartalmazza a személy lakóhelyét, munkahelyét vagy egyéb tartózkodási helyét, és rögzíti, hogy bizonyos információkat és kötelezettségeket közöltek vele, így például azt, hogy nem változtathatja meg lakóhelyét az új lakcím bejelentése nélkül.
(
2
)	A Código do Processo Penal (büntetőeljárási törvénykönyv) 120. cikke szerint az olyan érvénytelenségre, mint például a tolmács kijelölésének elmulasztása, meghatározott – jogvesztő – határidőn belül az érintett személynek kell hivatkoznia. Így egy olyan eljárási cselekmény érvénytelensége esetén, amelyen az érintett személy részt vesz, az érvénytelenségre az eljárási cselekmény befejezése előtt kell hivatkozni. A portugál kormány szerint ez a cikk a büntetőeljárás lényeges iratainak fordításához való jog megsértésén alapuló szabálytalanságokokra való hivatkozásra is alkalmazandó.
(
3
)	A büntetőeljárás során igénybe vehető tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogról szóló, 2010. október 20‑i 2010/64/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2010. L 280., 1. o.).
(
4
)	A büntetőeljárás során a tájékoztatáshoz való jogról szóló, 2012. május 22‑i 2012/13/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 142., 1. o.; helyesbítés: HL 2019. L 39., 28. o.).
(
5
)	Az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) 47. cikkében, illetve 48. cikkének (2) bekezdésében biztosított jogok.
(
6
)	E rendelkezés szerint a tagállamok biztosítják, hogy a szóban forgó büntetőeljárás nyelvét nem beszélő vagy nem értő gyanúsítottak vagy vádlottak késedelem nélkül tolmácsolást vehessenek igénybe a nyomozó és igazságügyi hatóságok előtt lefolytatott büntetőeljárások során.
(
7
)	E rendelkezés értelmében a tagállamok biztosítják, hogy a büntetőeljárás nyelvét nem értő gyanúsítottak vagy vádlottak észszerű időn belül megkapják mindazon iratok írásbeli fordítását, amelyek lényegesek annak biztosításához, hogy képesek legyenek gyakorolni védelemhez való jogukat, továbbá a tisztességes eljárás garantálásához.
(
8
)	E rendelkezés értelmében a tagállamok biztosítják, hogy a gyanúsítottak és a vádlottak a tolmácsoláshoz és fordításhoz való jogukról haladéktalanul tájékoztatást kapjanak e jogaik eredményes gyakorlásának lehetővé tétele érdekében.