A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE
(második tanács)
2009. szeptember 29.
F‑125/07. sz. ügy
Armin Hau
kontra
Európai Parlament
„Közszolgálat – Tisztviselők – Előléptetés – 2006. évi előléptetési időszak – Az előléptetett tisztviselők listájára való felvétel mellőzése – Az érdemek összehasonlító vizsgálata – Küszöbérték – A »hátrahagyotti« minőség figyelembevételének hiánya”
Tárgy: Az EK 236. cikk és EA 152. cikk alapján előterjesztett kereset, amelyben A. Hau a Parlament 2006. november 21‑én közzétett
azon határozatának megsemmisítését kéri, amely mellőzte a felperes nevének a 2006. évi előléptetési időszakban a B*7 besorolási
fokozatba előléptetett tisztviselők listájára való felvételét.
Határozat: A Közszolgálati Törvényszék megsemmisíti a Parlament 2006. november 21‑én közzétett azon határozatát, amely mellőzte felperesnek
a 2006. évi előléptetési időszakban a B*7 besorolási fokozatba előléptetett tisztviselők listájára való felvételét. A Közszolgálati
Törvényszék a Parlamentet kötelezi a költségek viselésére.
Összefoglaló
1.      Tisztviselők – Sérelmet okozó határozat – Indokolási kötelezettség – Az előléptetést mellőző határozat pert megelőző eljárás
során történő indokolásának lehetősége – Következmények
(Személyzeti szabályzat, 25. cikk, második bekezdés, és 90. cikk, (2) bekezdés)
2.      Tisztviselők – Előléptetés – Az érdemek összehasonlító vizsgálata – Az előző előléptetési időszakban tett előléptetési javaslat
figyelembevétele
(Személyzeti szabályzat, 45. cikk)
1.      Az adminisztrációnak lehetősége van arra, hogy az előléptetést mellőző határozatot a pert megelőző eljárás során indokolja
meg. Meg kell azonban állapítani, hogy ha az adminisztráció él e lehetőséggel, megfosztja az érintett tisztviselőket attól,
hogy a megtámadott határozat indokolásának ismeretében nyújtsanak be panaszt, és így az alapján fejtsék ki érveiket. Következésképpen
olyan helyzetben, amikor a tisztviselő csupán a panasz elutasításakor szerez tudomást a határozat indokolásáról, az adminisztráció
nem róhatja fel neki a panasz és a keresetlevél közötti összhang elvének tiszteletben tartását az ezen indokolással kapcsolatos
jogalapok és kifogások vonatkozásában.
(lásd a 24. pontot)
Hivatkozás:
Az Elsőfokú Bíróság T‑52/90. sz., Volger kontra Parlament ügyben 1992. február 12‑én hozott ítéletének (EBHT 1992., II‑121. o.)
36. pontja.
2.      A személyzeti szabályzat 45. cikke szerinti, előléptetésről szóló határozat keretében figyelembe veendő érdemek értékelése
vonatkozásában az adminisztráció széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik. Ennélfogva a közösségi bíróság felülvizsgálatának
annak eldöntésére kell korlátozódnia, hogy – tekintettel azokra a szempontokra és indokokra, amelyek az adminisztráció álláspontjának
kialakulásához vezethettek – az adminisztráció ésszerű határokon belül maradt‑e, és hatáskörét nem gyakorolta‑e nyilvánvalóan
hibásan.
A széles mérlegelési jogkör azonban nem menti fel az adminisztrációt azon kötelezettsége alól, hogy az adott ügy minden releváns
tényezőjét gondosan és pártatlanul megvizsgálja. Az, hogy a tisztviselőt a jogvita tárgyát képező előléptetési időszakot megelőző
előléptetési időszakban előléptetésre javasolták, releváns érdemnek minősül, feltéve hogy a tisztviselő nem vált érdemtelenné
azon előléptetési időszak óta, amely során előléptetésre javasolták.
Egyébiránt a „hátrahagyotti” minőség figyelembevételének rendszeres mellőzése az előléptetésre pályázó tisztviselők közötti
hátrányos megkülönböztetés veszélyével járna, mivel objektíve eltérő helyzetek azonos módon való kezeléséhez vezethetne. Mivel
ugyanis az a körülmény, hogy a tisztviselő már az előző előléptetési időszak során elérte az előléptetési küszöböt, jellegénél
fogva kapcsolódik azon érdemekhez, amelyeket korábban mutatott, e tisztviselőt az érdeme e szempontjából eltérő helyzetbe
hozza azon személyekhez képest, akik nem érték el az említett küszöböt az előző előléptetési időszakban.
(lásd a 26–28. pontot)
Hivatkozás:
A Bíróság 26/85. sz., Vaysse kontra Bizottság ügyben 1986. október 23‑án hozott ítéletének (EBHT 1986., 3131. o.) 26. pontja;
C‑269/90. sz. Technische Universität München ügyben 1991. november 21‑én hozott ítéletének (EBHT 1991., I‑5469. o.) 14. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑169/89. sz., Frederiksen kontra Parlament ügyben 1991. december 11‑én hozott ítéletének (EBHT 1991.,
II‑1403. o.) 69. pontja; T‑30/04. sz., Sena kontra AESA ügyben 2005. május 4‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2005., I‑A‑113. o.
és II‑519. o.) 80. pontja; T‑132/03. sz., Casini kontra Bizottság ügyben 2005. szeptember 15‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2005.,
I‑A‑253. o. és II‑1169. o.) 69. pontja;
a Közszolgálati Törvényszék F‑107/06. sz., Berrisford kontra Bizottság ügyben 2007. október 10‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2007.,
I‑A‑1‑0000. o. és II‑A‑1‑0000. o.) 76. pontja.