62020CO0508_INF
Euroopa Kohtu (kuues koda) 26. aprilli 2022. aasta määrus –Landespolizeidirektion Steiermark jt (mänguautomaadid II)
(kohtuasi C‑508/20) (
1
)
Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikkel 99 – Teenuste osutamise vabadus – ELTL artikkel 56 – Hasartmängud – Keelatud loteriide kättesaadavaks tegemine – Karistused – Proportsionaalsus – Rahatrahvide miinimumsummad – Liitmine – Ülemmäära puudumine – Asendusarest – Menetluskulude proportsionaalse osa tasumine – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikli 49 lõige 3
1.
Teenuste osutamise vabadus – Piirangud – Hasartmängud – Liikmesriigi õigusnormid, mis näevad ette karistused hasartmängumonopoli rikkumise eest – Karistuste õiguspärasuse hindamine liikmesriigi kohtu poolt – Hindamine, kas need karistused on kooskõlas teenuste osutamise vabadusega – Ulatus
(ELTL artikkel 56)
(vt punktid 20–22 ja 24–26 ning resolutsiooni punkt 1)
2.
Teenuste osutamise vabadus – Piirangud – Hasartmängud – Keelatud loteriide kättesaadavaks tegemine – Karistused – Miinimumtrahvide ja asendusaresti määramine iga ebaseadusliku mänguautomaadi eest – Rahatrahvide ja karistuste liitmine – Ülemmäära puudumine – Menetluskulude proportsionaalse osa tasumine – Lubatavus – Tingimused – Proportsionaalsuse põhimõtte järgimine – Õiguse pöörduda kohtusse tagamine
(ELTL artikkel 56; Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47 ja artikli 49 lõige 3)
(vt punktid 30–38, 40–42 ja 44–47 ning resolutsiooni punkt 2)
Resolutsioon
1.
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et hasartmängumonopoli rikkumise eest karistuste määramise menetluses peab liikmesriigi kohus, kelle ülesanne on hinnata hasartmängumonopoli rikkumise eest määratud karistuse õiguspärasust, konkreetselt hindama, kas kohaldatavate õigusnormidega ette nähtud karistused on ELTL artikliga 56 kooskõlas, arvestades karistuste määramise konkreetset korda.
2.
ELTL artiklit 56 tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad keelatud loteriide majandustegevuse käigus kättesaadavaks tegemise eest imperatiivselt ette:
–
miinimumtrahvi määramise iga keelatud mänguautomaadi eest, nägemata ette määratavate rahatrahvide kogusumma ülempiiri, tingimusel et määratud trahvide kogusumma ei ole liiga suur võrreldes majandusliku eelisega, mida karistatavate rikkumiste teel võib saada;
–
asendusaresti määramise iga keelatud mänguautomaadi eest, nägemata ette määratavate asendusarestide kogupikkuse ülempiiri, tingimusel et tegelikult määratud asendusarest ei ole tuvastatud kuritegude raskust arvestades liiga pikk, ja
–
menetluskulude väljamõistmise osas, mis moodustab 10% määratud rahatrahvidest, tingimusel et see summa ei ole menetluse tegelikku maksumust arvestades ülemäärane ega riku Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47 sätestatud õigust pöörduda kohtusse.
(
1
)	ELT C 433, 14.12.2020.