62023CJ0240_RES
Kohtuasi C‑240/23
Herbaria Kräuterparadies GmbH
versus
Freistaat Bayern
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Bundesverwaltungsgericht)
Euroopa Kohtu (suurkoda) 4. oktoobri 2024. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Põllumajandus ja kalandus – Mahetooted – Määrus (EL) 2018/848 – Mahetootmise nõuded – Artikkel 16 – Märgistamine – Artikkel 30 – Mahetootmisele viitavad mõisted – Artikkel 33 – Euroopa Liidu mahetootmise logo – Kasutustingimused – Toote vastavus määrusele 2018/848 – Artiklid 45 ja 48 – Kolmandast riigist pärit toodete import nende viimiseks liidu turule mahetoodetena – Selle kolmanda riigi tootmisnõuete samaväärsus määruse 2018/848 nõuetega – Kolmanda riigi mahetootmise logo kasutamine
Põllumajandus – Ühine põllumajanduspoliitika – Põllumajandustoodete mahepõllundusmeetodil tootmine ning sellele viitavad märgised põllumajandustoodetel ja toiduainetel – Määrus 2018/848 – Selle määruse kohastele tootmisnõuetele mittevastavate kolmandast riigist imporditud mahetoodete märgistamine – Selle kolmanda riigi tootmisnõuete samaväärsus määruse 2018/848 nõuetega – Euroopa Liidu mahetootmise logo ja mahetootmisele viitavate mõistete kasutamine – Lubamatus – Kolmanda riigi sellise mahetootmise logo kasutamine, mis sisaldab mõisteid, mis on identsed liidu mahetootmisele viitavate mõistetega – Lubatavus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2018/848, artikli 16 lõige 1, artikli 30 lõiked 1 ja 2, artikli 33 lõige 1, artikli 45 lõike 1 punkti b alapunkt iii, artikli 48 lõige 1 ja II lisa IV osa punkti 2.2.2 alapunkt f)
(vt punktid 51, 62–64, 66–68, 75, 76, 79 ja 84–85 ning resolutsioon)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus, kellele Bundesverwaltungsgericht (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim halduskohus) esitas eelotsusetaotluse, täpsustas Euroopa Liidu mahetootmise logo kasutamise tingimusi selliste imporditud toodete puhul, mis sisaldavad lisaks mahetoodetele ka vitamiine ja mineraalaineid, mis ei ole pärit mahepõllundusest.
Herbaria toodab jooki nimetusega Blutquick, mis koosneb mahetootmise teel saadud puuviljamahlade ja taimeekstraktide segust. Sellele toidulisandina turustatavale joogile lisatakse mittetaimseid vitamiine ja raud(II)glükonaati. Pakendil on Euroopa Liidu mahetootmise logo, riigisisene mahemärgis ja viide, et koostisosad pärinevad „kontrollitud mahetootmisest“.
Bayerische Landesanstalt für Landwirtschaft (Baieri liidumaa põllumajandusinstituut, Saksamaa) leidis, et see jook ei vasta määruse nr 889/2008 (
1
) artikli 27 lõike 1 punktis f sätestatud nõuetele, kuna see sisaldab mittetaimset päritolu mineraalaineid ja vitamiine, mille kasutus ei ole õigusaktides sätestatud (
2
), ja kohustas Herbariat eemaldama Blutquicki märgistuses, reklaamis ja turustamisel viite määruse nr 834/2007 (
3
) artikli 23 alusel kaitstud mahetootmisele.
Herbaria vaidlustas selle otsuse ja asi jõudis eelotsusetaotluse esitanud kohtusse. Herbaria ei vaidlustanud eelotsusetaotluse esitanud kohtus enam seda, et tema toode ei vasta Euroopa Liidu õigusele (
4
), ega ka keeldu kasutada sellel tootel Euroopa Liidu mahetootmise logo, riigisisest mahemärgist ja mahetootmisele viitavaid mõisteid. Seevastu tõi Herbaria esile, et määruse 2018/848 (
5
) kohaselt ei kohaldata sellist keeldu ühele Blutquickiga konkureerivale Ameerika Ühendriikidest imporditud tootele, kuigi see ei vasta liidu õigusest tulenevatele tootmisnõuetele, mis Herbaria hinnangul kujutab endast ebavõrdset kohtlemist, mis on vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 20.
Kirjeldatud asjaoludel küsis eelotsusetaotluse esitanud kohus Euroopa Kohtult muu hulgas, kas määruse 2018/848 kohaselt on lubatud kanda Euroopa Liidu mahetootmise logo selles määruses sätestatud tingimustel kolmandast riigist imporditud tootele isegi juhul, kui see ei vasta selles määruses ettenähtud nõuetele.
Euroopa Kohtu suurkoda tõlgendas oma otsuses määrust 2018/848 (
6
) nii, et mahetootena liidu turule viimiseks sellisest kolmandast riigist imporditud toote märgistamisel, mille tootmisnõuded on tunnistatud samaväärseks selles määruses sätestatutega, ei või kasutada ei Euroopa Liidu mahetootmise logo ega põhimõtteliselt ka mahetootmisele viitavaid mõisteid, kui see sisaldab mittetaimset päritolu mineraalaineid ja vitamiine, mille kasutus ei ole õigusaktides sätestatud, ega vasta seega nimetatud määruse artikli 16 lõikes 1 ette nähtud tingimustele. Sellisel tootel võib liidus siiski kasutada kolmanda riigi mahetootmise logo, isegi kui see logo sisaldab mahetootmisele viitavaid mõisteid määruse 2018/848 tähenduses.
Euroopa Kohtu hinnang
Euroopa Kohus leidis, et määruse 2018/848 artikli 30 lõike 2 ja artikli 33 lõike 1 sõnastus viitab sellele, et Euroopa Liidu mahetootmise logo ja mahetootmisele viitavate mõistete kasutamine on lubatud ainult mahetootel – olenemata sellest, kas see on toodetud liidus või imporditud kolmandast riigist mahetootena liidu turule viimiseks –, mis vastab nimetatud määruses sätestatud nõuetele.
Niisugust sõnasõnalist tõlgendust kinnitab nende sätete kontekst. Nimelt tehakse määrusega 2018/848 vahet liidus toodetud toodete (
7
) ja kolmandast riigist mahetootena liidu turule viimiseks imporditud toodete vahel, mis peavad vastama määruse 2018/848 artiklis 45 sätestatud tingimustele, sealhulgas ühele selle määruse artikli 45 lõike 1 punkti b alapunktides i–iii ette nähtud kolmest tingimusest. Need kolm tingimust puudutavad vastavalt hüpoteesi, kus imporditud toode vastab selle määruse II, III ja IV peatüki sätetele (alapunktis i nimetatud hüpotees); hüpoteesi, kus selle suhtes kohaldatakse päritoluriigi samaväärseid nõudeid, mis on selliseks tunnistatud kaubanduslepingu alusel (alapunktis ii nimetatud hüpotees), ja lõpuks hüpoteesi, kus need nõuded on tunnistatud samaväärseks liidu ühepoolse meetme alusel (alapunktis iii nimetatud hüpotees).
Nendest kolmest alternatiivsest tingimusest on aga ainult alapunktis i ettenähtud tingimuses nõutud, et imporditud toode peab vastama selle määruse II, III ja IV peatüki sätetele. Järelikult võib määruse 2018/848 artikli 45 lõike 1 punkti b alapunktis iii nimetatud hüpoteesile vastava toote (
8
), mis küll ei vasta kõigile selle määruse III peatükis sätestatud tootmisnõuetele, mahetootena liidu turule viia, eeldusel et tegemist on tootega, mis pärineb kolmandast riigist, mille tootmisnõudeid on liit pidanud samaväärseks nimetatud III peatükis sätestatutega ja mis vastavad viimati nimetatud nõuetele. Euroopa Kohus täpsustas, et mõiste „samaväärsus“ asjaomase kolmanda riigi tootmisnõuetega eeldab, et need täidavad samu eesmärke ja järgivad samu põhimõtteid, kohaldades norme, mis tagavad nõuetele vastavuse osas sama kindlustaseme, kui on nõutud liidu õigusnormidega liidus toodetud toodetelt (
9
).
Seevastu ei luba ükski määruse 2018/848 säte kasutada Euroopa Liidu mahetootmise logo ja mahetootmisele viitavaid mõisteid tootel, mis pärineb samaväärsena tunnustatud kolmandast riigist ning mida võib küll liitu importida selle määruse artikli 45 lõike 1 punkti b alapunktide ii või iii alusel, kuid mis ei vasta selles määruses sätestatud tootmisnõuetele.
Seda tõlgendust kinnitavad ka määruse 2018/848 eesmärgid, milleks on muu hulgas säilitada tarbijate usaldus mahetoodetena märgistatud toodete suhtes, tagades neile selge ja üheselt mõistetava teabe selle kohta, et toode, millele on kantud Euroopa Liidu mahetootmise logo või mahetootmisele viitavad mõisted, vastab täielikult kõigile selles määruses sätestatud nõuetele, mitte aga viimati nimetatutega üksnes samaväärsetele normidele.
Võimalus kasutada Euroopa Liidu mahetootmise logo või mahetootmisele viitavaid mõisteid nii toodetel, mis on toodetud liidus või kolmandates riikides vastavalt määruses 2018/848 sätestatud tootmisnõuetele, kui ka toodetel, mis on toodetud kolmandates riikides vastavalt nõuetele, mis on üksnes samaväärsed nende tootmisnõuetega, ei võimalda tarbijal tegelikult teada saada, kas imporditud toode vastab kõigile määruses 2018/848 sätestatud tootmisnõuetele või üksnes selle kolmanda riigi tootmisnõuetele, kust seda imporditakse, mis on samaväärsed selles määruses sätestatud tootmisnõuetega.
Selle kohta märkis Euroopa Kohus, et kui tootel kasutatakse Euroopa Liidu mahetootmise logo, siis ei piisa tarbija jaoks kogu ebaselguse kõrvaldamiseks sellest, kui toote päritolu näidatakse määruse 2018/848 artikli 32 lõike 2 alusel, märkides koha, kus kasvatati põllumajanduslik tooraine, millest toode koosneb.
Siiski peab selleks, et hõlbustada kaubavahetust kolmandate riikidega ja tagada määruse 2018/848 artikli 45 lõike 1 punkti b alapunkti iii – mis annab Euroopa Komisjonile volituse tunnustada kolmanda riigi nõuete samaväärsust selle määruse nõuetega – soovitav toime, olema lubatud selle sätte alusel imporditud toodetel, mis viiakse liidu turule „mahetoodetena“, kasutada selle kolmanda riigi mahetootmise logo, kust need pärinevad, isegi kui see logo sisaldab mõisteid, mis on identsed mahetootmisele viitavate mõistetega selle määruse artikli 30 lõike 1 ja IV lisa tähenduses.
(
1
)	Komisjoni 5. septembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 889/2008, millega kehtestatakse määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses mahepõllumajandusliku tootmise, märgistamise ja kontrolliga (ELT 2008, L 250, lk 1).
(
2
)	Vitamiinide ja mineraalainete lisamine töödeldud toodetele, mis on märgistatud mõistega „mahe“, on kohaldatavate määruste alusel lubatud ainult siis, kui see vastab õigusaktides nende ainete kohta sätestatud kasutusele.
(
3
)	Nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrus (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2092/91 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2007, L 189, lk 1).
(
4
)	Käesoleval juhul määruse 2018/848 artikli 16 lõige 1 koostoimes selle määruse II lisa IV osa punkti 2.2.2 alapunkti f alapunktiga i, millega on sisuliselt asendatud määruse nr 889/2008 artikli 27 lõike 1 punkt f.
(
5
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/848, mis käsitleb mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007 (ELT 2018, L 150, lk 1).
(
6
)	Käesoleval juhul määruse 2018/848 artikli 30 lõiget 2 ja artikli 33 lõiget 1.
(
7
)	Need peavad vastama üksikasjalikele tootmisnõuetele, mis on sätestatud määruse 2018/848 II lisa IV osas ja kõigis selle määruse artikli 16 lõikes 3 osutatud rakendusaktides.
(
8
)	Nii on see eelotsusetaotluse esitanud kohtus käsitletavas vaidluses.
(
9
)	Määruse 2018/848 artikli 3 punkt 64.