61993TO0024_DA
Dommens præmisser
Afgørelse
Dommens præmisser
Sagsfremstilling
1 Ved staevning indgivet til Rettens Justitskontor den 19. marts 1993 har Compagnie Maritime Belge Transport NV (herefter benaevnt "CMBT") og Compagnie Maritime Belge NV (herefter benaevnt "CMB") i medfoer af EOEF-traktatens artikel 173, stk. 2, anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning 93/82/EOEF af 23. december 1992 om en procedure i henhold til EOEF-traktatens artikel 85 (IV/32.448 og IV/32.450: Cewal, Cowac, Ukwal) og EOEF-traktatens artikel 86 (IV/32.448 og IV/32.450: Cewal ° EFT L 34, s. 20).
2 Ved saerskilt dokument registreret paa Rettens Justitskontor den 13. april 1993 har CMBT ligeledes i medfoer af EOEF-traktatens artikel 185 fremsat begaering om udsaettelse af gennemfoerelsen dels af den anfaegtede beslutnings artikel 6 og 7, hvorved der paalaegges CMB en boede, indtil der er afsagt dom i hovedsagen, dels af beslutningens artikel 3, for saa vidt det heri paalaegges Cewal (Associated Central West Africa Lines) og denne konferences medlemmer at bringe samarbejdsaftalen med Office zaïrois de gestion du fret martime (herefter benaevnt "Ogefrem") til ophoer.
3 Kommissionen fremsatte skriftlige bemaerkninger til begaeringen om foreloebige forholdsregler den 26. april 1993.
4 Ved begaering registreret paa Rettens Justitskontor den 3. maj 1993 har Grimaldi og Cobelfret anmodet om tilladelse til at intervenere i sag T-24/93 og T-24/93 R til stoette for Kommissionen.
5 Ved skrivelse indgivet til Rettens Justitskontor den 3. maj 1993 har CMBT trukket begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen af beslutningens artikel 6 og 7 tilbage, men har fastholdt begaeringen for saa vidt angaar artikel 3.
6 Ved skrivelse af 3. maj 1993 har Rettens justitssekretaer til parterne fremsendt kopi af Grimaldi' s og Gobelfret' s interventionsbegaering og anmodet dem om inden retsmoedet mundtligt at udtale sig om begaeringen og om eventuelle spoergsmaal vedroerende fortrolig behandling af visse af de til Retten indgivne processkrifter. Ved skrivelse af samme dag har Rettens justitssekretaer ligeledes anmodet Grimaldi og Gobelfret om at vaere til stede ved retsmoedet og meddelt dem, at de ville faa lejlighed til at fremsaette mundtlige bemaerkninger til begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen, idet der dog er taget forbehold for den afgoerelse, Rettens praesident maatte traeffe efter at have hoert sagsoegerens og sagsoegtes bemaerkninger.
7 Inden retsmoedet meddelte sagsoegeren og sagsoegte Rettens praesident, at de ikke have indvendinger mod interventionsbegaeringen. CMBT anmodede dog om, at der til intervenienterne fremsendes en udgave af staevningen og bilagene hertil, hvori er fjernet visse fortrolige oplysninger, som maa anses for forretningshemmeligheder, og oplyste samtidig, at selskabet allerede den 4. maj 1993 havde fremsendt en ikke-fortrolig udgave af staevningen til Grimaldi og Cobelfret.
8 Parterne fremsatte mundtlige bemaerkninger i retsmoedet den 5. maj 1993.
9 De faktiske omstaendigheder i den sag, Retten er forelagt, kan paa grundlag af, hvad der fremgaar af den anfaegtede beslutning samt af de af parterne indgivne processkrifter og af de mundtlige forklaringer i retsmoedet, sammenfattes saaledes:
10 I 1987 modtog Kommissionen en raekke klager over en paastaaet konkurrencebegraensende praksis i linjesoetransporten mellem Europa og Vest- og Centralafrika. Efter modtagelsen af klagerne indledte Kommissionen en undersoegelse af den praksis, der foelges af forskellige linjekonferencer, som driver trafik mellem Europa og Afrika.
11 I beslutningen af 23. december 1992 fastslog Kommissionen i det vaesentlige foelgende:
° Cewal, Cowac (Continent West Africa Conference) og Ukwal (United Kingdom West Africa Lines Joint Service) og disse konferencers medlemmer har overtraadt bestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 85, stk. 1, ved at have forpligtet sig til ikke at konkurrere indbyrdes med det formaal at foretage en geografisk opdeling af markedet for linjetrafik mellem Nordeuropa og Vestafrika (artikel 1).
° Cewal' s medlemmer har misbrugt deres kollektive dominerende stilling ved at have deltaget i ivaerksaettelsen af samarbejdsaftalen med Ogefrem og i foranstaltninger med henblik paa at sikre denne overholdt, ved at have deltaget i en saakaldt "fighting ships"-praksis og ved at have udarbejdet loyalitetsaftaler, som var mere vidtgaaende end tilladt i henhold til artikel 5, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 4056/86 af 22. december 1986 om fastsaettelse af de naermere retningslinier for anvendelsen af traktatens artikel 85 og 86 paa soetransport (EFT L 378, s. 4, herefter benaevnt "forordning nr. 4056/86") (artikel 2).
12 I artikel 3 paalaegges det de virksomheder, som beslutningen er rettet til, at bringe den i artikel 1 naevnte overtraedelse til ophoer og medlemmerne af Cewal tillige at bringe de i artikel 2 naevnte overtraedelser til ophoer. Beslutningen er i henhold til artikel 8 rettet til Cewal, Cowac og Ukwal og disse konferencers medlemmer, der er angivet i bilag I til beslutningen. Der paalaegges en raekke af Cewal' s medlemsvirksomheder boeder for de i artikel 2 omhandlede overtraedelser, herunder CMB, der paalaegges en boede paa 9 600 000 ECU.
13 I 1991 overfoerte CMB sine aktiviteter vedroerende trafik til og/eller fra Zaire til CMBT, som ejes af CMB og Saffron Holdings med 50% til hver.
Retlige bemaerkninger
Interventionsbegaeringen
14 Det bemaerkes indledningsvis, at Grimaldi' s og Cobelfret' s interventionsbegaering er indgivet rettidigt.
15 Endvidere bemaerkes, at den anfaegtede beslutning er vedtaget efter en procedure, som Kommissionen indledte paa grundlag af en raekke klager, navnlig en klage, som blev indgivet den 7. september 1987 af Aiwasi (Association of Independent West African Shipping Interests), som Grimaldi og Cobelfret tilhoerer. Disse to virksomheder tilbyder ogsaa regelmaessig soetransport mellem havne paa Nordsoekysten og havne i Zaire og Angola. De deltog endvidere i proceduren ved Kommissionen, bl.a. ved indgivelse af skriftlige bemaerkninger og deltagelse i hoeringerne.
16 Grimaldi og Cobelfret findes herefter at have retlig interesse i at intervenere til stoette for Kommissionen under behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler.
Begaeringen om fortrolig behandling
17 Med hensyn til de oplysninger, der anses for forretningshemmeligheder, og med hensyn til hvilke sagsoegeren har anmodet om fortrolig behandling, findes CMBT' s anmodning at burde imoedekommes under behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler, idet oplysningerne umiddelbart vil kunne anses for forretningshemmeligheder.
Begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen
18 I henhold til bestemmelserne i EOEF-traktatens artikel 185 og 186, jf. artikel 4 i Raadets afgoerelse af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans, kan Retten, hvis den skoenner, at forholdene kraever det, udsaette gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt eller foreskrive de noedvendige foreloebige forholdsregler.
19 Det fremgaar af procesreglementets artikel 104, stk. 2, at begaeringer om udsaettelse af gennemfoerelsen i henhold til EOEF-traktaten artikel 185 skal angive de omstaendigheder, der medfoerer uopsaettelighed, og de faktiske og retlige grunde til, at den begaerede foreloebige forholdsregel umiddelbart forekommer berettiget. De begaerede forholdsregler skal have foreloebig karakter i den forstand, at de ikke maa foregribe afgoerelsen i hovedsagen.
° Parternes anbringender
20 Sagsoegeren har indledningsvis anfoert, at der er en vis usikkerhed om, hvem beslutningen er rettet til. Selv om beslutningen er rettet til CMB, der paalaegges en boede, er den forkyndt paa CMBT' s adresse, som med virkning fra 1991 overtog alle CMB' s aktiviteter vedroerende trafik til og/eller fra Zaire. Baade med hensyn til boeden og med hensyn til den i beslutningen paalagte forpligtelse til at bringe overtraedelserne til ophoer maa beslutningen ifoelge sagsoegeren forstaas saaledes, at den er rettet til CMBT.
21 Med hensyn til grundene til, at den begaerede udsaettelse af gennemfoerelsen umiddelbart forekommer berettiget, har sagsoegeren anfoert, at hele Kommissionens adfaerd er udtryk for aabenbart magtmisbrug, og at Kommissionen ikke har foert bevis for nogen af de overtraedelser af traktatens artikel 85 og 86, som ifoelge beslutningen skulle vaere begaaet.
22 Sagsoegeren har i det vaesentlige bestridt, at der findes en aftale mellem Cewal, Cowac og Ukwal, hvorefter medlemmerne af den ene konference skal afholde sig fra som "outsider" at operere paa de oevrige konferencers omraade, og har gjort gaeldende, at hverken Cewal eller konferencens medlemmer individuelt eller kollektivt har en dominerende stilling. CMBT har naermere anfoert, at selskabet ikke kan paalaegges en sanktion for Cewal' s og konferencens medlemmers paastaaede deltagelse i ivaerksaettelsen af samarbejdsaftalen med Ogefrem, som er fastsat af den zairiske stat. I virkeligheden har Kommissionen set bort baade fra de omstaendigheder, der ligger til grund for den paastaaede eksklusivitet ° som i oevrigt aldrig rigtigt har eksisteret, og som skulle vaere indroemmet Cewal af Zaire ° og fra konferencens gentagne forsoeg paa at modsaette sig de zairiske myndigheders politik. Under alle omstaendigheder har Kommissionen ifoelge sagsoegeren ikke foert bevis for, at de paastaaede overtraedelser paavirkede faellesmarkedet eller handelen mellem medlemsstater.
23 Med hensyn til uopsaettelighedsbetingelsen har sagsoegeren anfoert, at selskabet ikke kan bringe samarbejdsaftalen med Ogefrem til ophoer, idet aftalen dels er paalagt af de zairiske myndigheder, og trods en raekkke forsoeg fra rederierne, offentlige organer og Kommissionen selv er det ikke lykkedes at aendre denne, dels vil sagsoegeren ikke selv kunne beslutte at bringe aftalen til ophoer, men en beslutning herom maa traeffes af Cewal, hvori Compagnie maritime zaïroise har en bestemmende indflydelse. Selv om sagsoegeren kunne bringe aftalen til ophoer, ville en saadan opsigelse kunne have uforudsigelige konsekvenser for Cewal og konferencens medlemmer, idet den zairiske stat kunne beslutte at naegte alle Cewal' s ikke-zairiske linjer adgang til de zairiske havne eller i fremtiden paalaegge meget mere byrdefulde betingelser, saaledes at det ville vaere umuligt at betjene de zairiske havne.
24 Kommissionen har anfoert, at sagsoegerens argumenter vedroerende spoergsmaalet om, hvem beslutningen i virkeligheden er rettet til, er u-underbyggede, og at dette spoergsmaal under alle omstaendigheder maa afgoeres under behandlingen af hovedsagen.
25 Med hensyn til grundene til, at den af sagsoegeren begaerede udsaettelse af gennemfoerelsen umiddelbart skulle forekomme berettiget, har Kommissionen anfoert, at den ° i modsaetning til, hvad sagsoegeren har gjort gaeldende ° ikke har overskredet sin kompetence eller har vedtaget en forkert beslutning. Ifoelge Kommissionen vedroerer den vaesentligste del af sagsoegerens argumenter retlige og faktiske spoergsmaal, som maa afgoeres under behandlingen af hovedsagen. Dette gaelder bl.a. spoergsmaalene om, hvorvidt Cewal' s praksis har karakter af misbrug, og spoergsmaalene om virkningen af denne praksis paa faellesmarkedet samt om forholdet mellem forordning nr. 4056/86 og EOEF-traktatens artikel 85 og 86. Kommissionen har endvidere henvist til, at samarbejdsaftalen med Ogefrem indeholder en bestemmelse, hvorefter enhver konkurrence fra rederier, der ikke er medlemmer af Cewal, er udelukket. Kommissionen kan ikke se, hvordan Cewal' s eller konferencens medlemmers deltagelse i ivaerksaettelsen af en aftale kan udgoere en handling begaaet af et tredjeland.
26 Med hensyn til risikoen for et alvorligt og uopretteligt tab har Kommissionen anfoert, at den omstaendighed, at en overtraedelse af EOEF-traktatens konkurrenceregler bringes til ophoer, ikke kan medfoere et alvorligt og uopretteligt tab, ogsaa selv om det maatte medfoere oekonomiske tab. Sagsoegeren har alene anfoert, at en opsigelse af aftalen med Ogefrem vil kunne have uforudsigelige konsekvenser for Cewal og konferencens medlemmer, og at Zaire vil kunne naegte alle Cewal' s ikke-zairiske linjer adgang til sine havne. Ifoelge Kommissionen er det ikke klart, hvorfor Zaire skulle handle saaledes, dels fordi statens eneste rederi ikke har skibe, dels fordi der i aftalens artikel 11 er aabnet mulighed for en ensidig opsigelse. Under alle omstaendigheder er saadanne formodninger ikke tilstraekkelige til, at det kan fastslaas, at der kan opstaa et alvorligt og uopretteligt tab.
° Rettens bemaerkninger
Formaliteten
27 Det bemaerkes for det foerste, at Cewal' s medlemmer ifoelge den anfaegtede beslutnings artikel 3 skal bringe de i artikel 2 naevnte overtraedelser til ophoer, navnlig den overtraedelse, der bestaar i deltagelsen i ivaerksaettelsen af samarbejdsaftalen med Ogefrem.
28 For det andet bemaerkes, at CMB og ikke CMBT er naevnt i den liste over Cewal' s Cowac' s og Ukwal' s medlemmer, som udgoer bilag I til beslutningen, og ifoelge beslutningens artikel 8 er den rettet til dem.
29 I denne forbindelse bemaerkes, at personer, der ikke er adressater for en beslutning, kun vil kunne paastaa, at de beroeres individuelt i henhold til EOEF-traktatens artikel 173, stk. 2, hvis beslutningen rammer dem paa grund af visse egenskaber, som er saerlige for dem, eller paa grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem paa lignende maade som adressaten (jf. senest Rettens praesidents kendelse af 2.4.1993, sag T-12/93 R, CCE Vittel og CE Pierval mod Kommissionen, Sml. II, s. 449, praemis 21).
30 Det er ubestridt, at CMB med virkning fra den 1. januar 1991 overdrog sine aktiviteter vedroerende trafik til og/eller fra Zaire, og at CMBT nu er medlem af Cewal. Under disse omstaendigheder, og selv om beslutningen formelt er rettet til CMBT, kan det ikke umiddelbart udelukkes, at visse af de forpligtelser, der paalaegges ved beslutningen, navnlig med hensyn til deltagelsen i gennemfoerelsen af aftalen med Ogefrem, umiddelbart og individuelt beroerer CMBT. Der skal derfor ikke tages stilling til dette spoergsmaal under behandlingen af begaeringen om foreloebige forholdsregler.
Risikoen for et alvorligt og uopretteligt tab
31 Det fremgaar af fast retspraksis (jf. kendelse afsagt af Rettens praesident den 15.12.1992, sag T-96/92 R, CCE Grandes Sources m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 2579, praemis 42), at spoergsmaalet om, hvorvidt en foreloebig forholdsregel er uopsaettelig, skal vurderes ud fra, om det er noedvendigt at traeffe en foreloebig afgoerelse for at undgaa, at den part, der har indgivet begaeringen, lider et alvorligt og uopretteligt tab. Det paahviler den, der indgiver begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen af den anfaegtede retsakt, at godtgoere, at det vil paafoere vedkommende et vaesentligt og uopretteligt tab, saafremt man afventer afgoerelsen i hovedsagen.
32 Det bemaerkes i denne forbindelse, at sagsoegeren til stoette for begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen alene har anfoert, at selskabet ikke selv vil kunne bringe samarbejdsaftalen med Ogefrem til ophoer, og at en opsigelse vil kunne have uforudsigelige foelger for Cewal og konferencens medlemmer.
33 For saa vidt angaar det foerste argument fremgaar det ° saaledes som Kommissionen har anfoert i retsmoedet ° at det under alle omstaendigheder ikke i beslutningens artikel 3 paalaegges de virksomheder, beslutningen er rettet til, at bringe samarbejdsaftalen med Ogefrem til ophoer. Det paalaegges alene virksomhederne at bringe deres deltagelse i ivaerksaettelsen af aftalen og i foranstaltningerne med henblik paa at sikre dens overholdelse til ophoer. Sagsoegeren har ikke godtgjort og har heller ikke gjort gaeldende, at det er umuligt for selskabet at bringe dets deltagelse i ivaerksaettelsen af aftalen til ophoer, og at det vil kunne medfoere en risiko for et alvorligt og uopretteligt tab for selskabet, saafremt det ikke deltager i ivaerksaettelsen af aftalen.
34 Med hensyn til det andet argument bemaerkes, at uforudsigelige omstaendigheder som dem, sagsoegeren har paaberaabt sig, ikke kan antages at udgoere en risiko for et alvorligt og uopretteligt tab, saaledes at der er grundlag for at traeffe den begaerede foreloebige forholdsregel. Saadanne omstaendigheder udgoer ikke en risiko for et aktuelt tab, men en fremtidig, ubestemt og usikker risiko, og saafremt risikoen maatte blive realiseret, vil sagsoegeren kunne indbringe spoergsmaalet for Faellesskabets retsinstanser (jf. kendelse afsagt af Rettens praesident den 7.6.1991, sag T-19/91 R, Vichy mod Kommissionen, Sml. II, s. 265).
35 Herefter, og uden at det er noedvendigt at tage stilling til, om de anbringender, sagsoegeren har fremfoert i staevningen i hovedsagen, umiddelbart forekommer berettigede, maa det fastslaas, at de retlige betingelser for at traeffe den begaerede foreloebige forholdsregel ikke er opfyldt, og begaeringen kan derfor ikke tages til foelge.
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
RETTENS PRAESIDENT
1) Det tillades Grimaldi og Cobelfret at indtraede i sag T-24/93 R til stoette for Kommissionens paastande.
2) Den af CMBT fremsatte begaering om fortrolig behandling af visse oplysninger i begaeringen om udsaettelse af gennemfoerelsen tages til foelge under behandlingen af denne.
3) Begaeringen om foreloebige forholdsregler tages ikke til foelge.
4) Afgoerelsen om sagens omkostninger udsaettes.
Saaledes bestemt i Luxembourg den 13. maj 1993.