62018TJ0690_RES
Sag T-690/18
Sony Interactive Entertainment Europe Ltd
mod
Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
Rettens dom (Ottende Afdeling) af 19. december 2019
»EU-varemærker – fortabelsessag – EU-ordmærket Vita – afgørelse truffet efter Rettens annullation af en tidligere afgørelse – artikel 65, stk. 6, i forordning (EF) nr. 207/2009 (nu artikel 72, stk. 6, i forordning (EU) 2017/1001) – retskraft«
Annullationssøgsmål – dom om annullation – retsvirkninger – forpligtelse til at træffe foranstaltninger til opfyldelse heraf – rækkevidde – hensyntagen til såvel begrundelsen som domskonklusionen – annullationsdommens tilbagevirkende kraft
(Rådets forordning nr. 207/2009, art. 65, stk. 6)
(jf. præmis 45 og 54)
EU-varemærker – bestemmelser om sagsbehandlingen – begrundelse for afgørelser – artikel 75, første punktum, i forordning nr. 207/2009 – samme rækkevidde som artikel 296 TEUF
(Art. 296 TEUF; Rådets forordning nr. 207/2009, art. 75, første punktum)
(jf. præmis 47)
Annullationssøgsmål – anbringender – manglende eller utilstrækkelig begrundelse – fejlagtig vurdering – sondring
(Art. 278 TEUF og 279 TEUF)
(jf. præmis 48)
Retslig procedure – retskraft – rækkevidde
(jf. præmis 52)
Resumé
I dommen i sagen Sony Interactive Entertainment Europe mod EUIPO – Vieta Audio (Vita) (sag T-690/18), der blev afsagt den 19. december 2019, tog Retten stilling til rækkevidden af en doms retskraft i forhold til Rettens dom i sagen Sony Computer Entertainment Europe mod EUIPO – Vieta Audio (Vita) (herefter »dommen i sag T-35/16«) (
1
). Med nærværende dom annullerede Retten en afgørelse, som var truffet af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) vedrørende en sag om fortabelse (
2
) af EU-varemærket Vita, efter at Retten i sin dom i sag T-35/16 havde annulleret en tidligere afgørelse, som var truffet af Femte Appelkammer (herefter »den tidligere afgørelse«).
Med dommen i sag T-35/16 havde Retten annulleret den tidligere afgørelse på grundlag af et anbringende om en ufravigelig procesforudsætning, dvs. om utilstrækkelig begrundelse, samtidig med, at den havde bemærket, at visse præmisser af denne tidligere afgørelse ikke var behæftet med en manglende begrundelse. Hvad angår disse præmisser var Fjerde Appelkammer af den opfattelse, at det var bundet af Femte Appelkammers konklusioner, eftersom Retten havde tiltrådt dem.
I den foreliggende sag tiltrådte Retten sagsøgerens anbringende om, at Fjerde Appelkammer ikke havde opfyldt sin forpligtelse til at træffe de foranstaltninger, der var nødvendige til opfyldelsen af dommen i sag T-35/16 (
3
). Ifølge Retten fremgik det på den ene side af dens dom i sag T-35/16, at Retten ikke havde truffet afgørelse om den materielle lovlighed af den tidligere afgørelse, og at spørgsmålet om retskraft alene vedrørte begrundelsen forstået som en væsentlig formforskrift for så vidt angår den tidligere afgørelse og ikke dens materielle lovlighed. På den anden side bemærkede Retten, at den materielle retskraft kun omfatter de præmisser i en dom, som udgør det nødvendige grundlag for domskonklusionen, og som derfor ikke kan adskilles fra denne. Følgelig kunne de præmisser i den tidligere afgørelse, med hensyn til hvilke Retten havde fastslået, at de ikke var behæftet med en begrundelsesmangel, ikke anses for at have opnået materiel retskraft.
I betragtning af det ovenstående fastslog Retten, at Fjerde Appelkammer ikke var bundet af Femte Appelkammers konklusioner, og at det derfor var forpligtet til at træffe en ny afgørelse om alle relevante spørgsmål vedrørende fortabelse af det anfægtede varemærke.
(
1
) – Dom af 12.12.2017, Sony Computer Entertainment Europe/EUIPO – Vieta Audio (Vita) (T-35/16, ikke trykt i Sml., EU:T:2017:886).
(
2
) – Jf. artikel 51, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EU-varemærker (EUT 2009, L 78, s. 1).
(
3
) – Anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 65, stk. 6, i forordning nr. 207/2009.