62024CJ0114_RES
Mål C‑114/24 P
Global Nanotechnologies AE schediasmou anaptyxis paraskevis kai emporias ylikon nanotechnologias (Glonatech)
mot
Europeiska genomförandeorganet för forskning
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 3 juli 2025
”Överklagande – Skiljedomsklausul – Sjunde ramprogrammet för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007–2013) – SANAD-projektet – Personalkostnader – Stödberättigande kostnader – Begäran om återbetalning – Debetnota – Artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. – Principen om god förvaltning – Ändring av skälen – Artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna – Rätt till ett effektivt domstolsskydd – Bevisbörda – Proportionalitet”
Domstolsförfarande – Talan väckt vid tribunalen med stöd av en skiljedomsklausul – Grunder – Åsidosättande av principen om god förvaltningssed – Unionsdomstolens behörighet att pröva eventuella åsidosättanden av stadgan om de grundläggande rättigheterna och av allmänna principer i unionsrätten
(Artikel 272 FEUF; Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 41)
(se punkterna 45–47)
Europeiska unionens budget – Ekonomiskt stöd från unionen – Skyldighet för mottagaren att iaktta villkoren för beviljandet av stödet – Sjunde ramprogrammet för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007–2013) – Bidragsavtal – Schablonfinansiering – Efterhandskontroller vilka utförs inom ramen för finansiell revision – Tillåtet
(Europaparlamentets och rådets förordning 2018/1046, artiklarna 181 och 183)
(se punkterna 74, 75 och 77)
Överklagande – Grunder – Felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna – Avvisning – Domstolens kontroll av tolkningen av en avtalsbestämmelse – Omfattas inte
(Artikel 256.1 FEUF; domstolens stadga, artikel 58 första stycket; domstolens rättegångsregler, artikel 169)
(se punkt 84)
Överklagande – Grunder – Domstolens kontroll av bedömningen av bestämmelser i nationell lagstiftning som en part har åberopat – Ej möjlig utom vid missuppfattning
(Artikel 256.1 andra stycket FEUF; domstolens stadga, artikel 58 första stycket)
(se punkterna 85 och 86)
Europeiska unionens budget – Ekonomiskt stöd från unionen – Skyldighet för mottagaren att iaktta villkoren för beviljandet av stödet – Stöd som endast omfattar de utgifter som stödmottagaren faktiskt har haft – Bevis för att de redovisade utgifterna faktiskt förelegat – Föreligger inte – Ej stödberättigade kostnader – Korrekt tekniskt genomförande av projekt som beviljats finansiellt stöd från unionen – Saknar betydelse
(Artikel 317 FEUF; Europaparlamentets och rådets förordning nr 966/2012, artikel 121)
(se punkterna 97 och 99)
Överklagande – Grunder – Felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna och bevisningen – Avvisning – Domstolens kontroll av bedömningen av de faktiska omständigheterna och bevisningen – Ej möjlig utom vid missuppfattning – Åsidosättande av bevisregler – Upptagande till prövning
(Artikel 256.1 FEUF; domstolens stadga, artikel 58 första stycket; domstolens rättegångsregler, artikel 168.1 d)
(se punkterna 107–109)
Resumé
Genom att ogilla detta överklagande avseende ett bidragsavtal som innehåller en skiljedomsklausul bekräftade domstolen sin fasta praxis enligt vilken Europeiska kommissionen vid fullgörandet av ett avtal är bunden av sina skyldigheter enligt Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och de allmänna principerna i unionsrätten, vilket innebär att unionsdomstolen kan behöva pröva huruvida artikel 41 i stadgan eventuellt har åsidosatts i en tvist som, såsom i förevarande fall, omfattas av tillämpningen av artikel 272 FEUF.
Klagandebolaget Glonatech (nedan kallat Glonatech) är ett bolag bildat enligt grekisk rätt som är verksamt inom nanotekniksektorn. Den 20 december 2012 ingick Glonatech ett bidragsavtal med Europeiska genomförandeorganet för forskning (REA) avseende genomförandet av SANAD-projektet (nedan kallat bidragsavtalet). I detta avtal föreskrevs ett maximalt ekonomiskt bidrag från Europeiska unionen till detta projekt som skulle genomföras under en period på 48 månader, från och med den 1 januari 2013, och delas upp i två redovisningsperioder på 24 månader vardera. I januari 2013 anslöt sig ytterligare fyra deltagare i SANAD-projektet till bidragsavtalet i egenskap av bidragsmottagare. Den 31 december 2016 avslutades SANAD-projektet.
I samband med den sista utbetalningen av unionens bidrag till projektet underrättade REA, genom ett e‑postmeddelande av den 8 oktober 2018, Glonatech om att det förekom ett visst antal avvikelser och brister i de styrkande handlingar som bolaget hade ingett. Den 21 augusti 2019 underrättade REA Glonatech om att en finansiell revision som omfattade hela genomförandeperioden för bidragsavtalet skulle inledas och presenterade en detaljerad förteckning över uppgifter och handlingar som skulle ställas till dess förfogande med anledning av revisionen, vilken genomfördes mellan den 22 och den 24 oktober 2019.
Den 22 juli 2020 mottog Glonatech ett utkast till revisionsrapport i vilket resultaten av den finansiella revisionen presenterades. I utkastet angavs att vissa kategorier av kostnader för projektet inte kunde anses vara stödberättigande enligt bestämmelserna i bidragsavtalet. Glonatech bestred dessa slutsatser den 23 september 2020. Den 30 mars 2021 underrättade REA Glonatech om att det höll fast vid slutsatserna i utkastet till revisionsrapport, och angav samtidigt att bolaget hade begärt ett för stort belopp med beaktande av villkoren i bidragsavtalet. REA informerade även om att de justeringar som angavs i rapporten skulle genomföras, däribland kravet på återbetalning av överskjutande belopp och beräkningen av avtalsvite enligt de allmänna villkoren i bidragsavtalet. Den 22 april 2021 antog REA resultatutvärderingsrapporten avseende SANAD-projektets andra redovisningsperiod. Den 5 maj 2021 översände REA en skrivelse med förhandsinformation till Glonatech i vilken organet meddelade att det godkände den slutliga revisionsrapporten och skulle återkräva belopp i enlighet med resultatet av den finansiella revisionen, samtidigt som den anmodade Glonatech att, inom två månader, inkomma med eventuella invändningar. Glonatech inkom med invändningar vid två tillfällen och REA besvarade dessa.
I sitt sista svar av den 22 december 2021, i vilket REA förklarade att Glonatechs argument inte kunde ändra slutsatserna i den slutliga revisionsrapporten, bifogade REA debetnota nr 3242113938 genom vilken samtliga deltagare i SANAD-projektet krävdes på betalning. Den 22 juni 2022 informerade Glonatech REA om att fördelningen av det totala belopp som skulle återkrävas från de olika deltagarna i SANAD-projektet hade uppdaterats. Den 29 september 2022 delgav REA slutligen Glonatech dels kreditnota nr 3234220185, varigenom debetnota nr 3242113938 annullerades och bolagets förslag avseende fördelningen av fordran mellan de olika deltagarna i SANAD-projektet beaktades, dels den nya debetnota som specifik avsåg REA:s fordran på Glonatech.
Domstolens bedömning
Domstolen konstaterar för det första att principen om god förvaltning innebär en skyldighet för den behöriga institutionen att omsorgsfullt och opartiskt undersöka alla omständigheter som är relevanta i det aktuella fallet. När unionens institutioner, organ eller byråer agerar inom ramen för fullgörandet av ett avtal vars klausuler de har fastställt, omfattas denna situation sålunda av unionsrätten och således av stadgans tillämpningsområde, i den mening som avses i artikel 51 i stadgan. Dessutom erinrar domstolen om att unionens institutioner, organ och byråer när de fullgör ett avtal, enligt domstolens rättspraxis, omfattas av de skyldigheter som åligger dem enligt stadgan och de allmänna principerna i unionsrätten. Den omständigheten att den lag som är tillämplig på det berörda avtalet inte säkerställer samma garantier som dem som ges i stadgan och de allmänna principerna i unionsrätten befriar således inte institutioner, organ och byråer från skyldigheten att säkerställa att dessa garantier iakttas gentemot deras avtalsparter (
1
). Domstolen erinrar också om att den enligt bekräftad rättspraxis, om parterna i sina avtal med stöd av en skiljedomsklausul beslutar att ge unionsdomstolen behörighet att pröva tvister som hänför sig till det avtalet, är behörig att pröva eventuella åsidosättanden av stadgan och de allmänna principerna i unionsrätten, och detta oberoende av tillämplig lag enligt avtalet.
Under dessa omständigheter konstaterar domstolen att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning när den fastställde att det inte var möjligt för unionsdomstolen att pröva ett eventuellt åsidosättande av principen om god förvaltning i artikel 41 i stadgan i en tvist som, såsom i förevarande fall, omfattas av tillämpningsområdet för artikel 272 FEUF.
Det ska emellertid noteras att det följer av domstolens fasta praxis att om en dom från tribunalen innehåller domskäl som strider mot unionsrätten, men domslutet framstår som riktigt enligt andra rättsliga grunder, innebär inte detta åsidosättande att domen ska upphävas, och domskälen ska då ersättas och överklagandet ogillas (
2
). Det ska således pröva huruvida det finns fog för att underkänna invändningen om åsidosättande av den i stadgans artikel 41 stadfästa rätten till god förvaltning med stöd av andra rättsliga grunder än de som är behäftade med det fel som identifierats i tribunalens dom.
Enligt artikel 183.1 i 2018 års budgetförordning (
3
) ska den behöriga utanordnaren bland annat, senast före slutbetalning av utestående belopp, verifiera att villkoren är uppfyllda för utbetalningen av enhetsbelopp, enhetskostnader eller schablonsatser samt, där så krävs, att output och/eller resultat har uppnåtts. I denna bestämmelse preciseras att uppfyllandet av dessa villkor dessutom kan bli föremål för efterhandskontroller och det erkänns således uttryckligen att den behörige utanordnaren har rätt att kontrollera att de villkor som utlöser utbetalningen av bidraget är uppfyllda och att minska bidraget i händelse av bristande efterlevnad av dessa villkor, oegentligheter, bedrägerier eller åsidosättande av andra skyldigheter. Domstolen understryker i detta hänseende att REA eller kommissionen, i enlighet med bestämmelserna i det bidragsavtal som ingåtts mellan parterna, när som helst under projektets genomförande och fram till utgången av en frist på fem år efter det att projektet avslutats, kan låta utföra finansiella revisioner avseende det korrekta genomförandet av bidragsavtalet.
Vidare föreskrivs i detta avtal en skyldighet för bidragsmottagaren att bevara originalen eller, i undantagsfall, bestyrkta kopior av original, inklusive elektroniska kopior, av alla handlingar som rör bidragsavtalet, fram till utgången av en period på fem år efter det att projektet avslutats.
Domstolen noterar att det framgår av tribunalens konstateranden att SANAD-projektet slutfördes den 31 december 2016 och att REA den 21 augusti 2019 underrättade Glonatech om att ett revisionsförfarande hade inletts, efter att ha skickat ett e‑postmeddelande den 8 oktober 2018, i vilket REA, i samband med den sista utbetalningen av unionens bidrag till SANAD-projektet och således före slutbetalning av utestående belopp, redan hade tagit upp förekomsten av ett visst antal avvikelser och brister i de styrkande handlingar som Glonatech hade ingett. Tribunalen påpekade dessutom att det i bidragsavtalet angavs att de finansiella revisionerna kunde påskyndas av personalen vid REA eller kommissionen, och konstaterade att även om Glonatech gjorde gällande att nämnda personal inte var opartisk, hade bolaget inte lagt fram någon som helst bevisning i detta avseende.
Under dessa omständigheter finner domstolen att revisionen i fråga varken genomfördes för sent eller på ett sätt som strider mot principen om opartiskhet. Det framgår således att Glonatech, trots den felaktiga rättstillämpning som konstateras i tribunalens dom, inte kunde vinna framgång med sitt argument att rätten till god förvaltning enligt artikel 41 i stadgan hade åsidosatts och att argumentet således kunde underkännas av tribunalen.
För det andra har Glonatech gjort gällande att tribunalen gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid tolkningen av flera bestämmelser i bidragsavtalet och av artiklarna 1161–1163 i den belgiska civillagen. Domstolen erinrar i detta hänseende om att enligt dess fasta rättspraxis kan tribunalens prövning av en avtalsbestämmelse, såsom bestämmelserna i bidragsavtalet, inte anses utgöra en tolkning av gällande rätt och kan således inte prövas inom ramen för ett överklagande utan att inkräkta på tribunalens behörighet att fastställa de faktiska omständigheterna. Denna slutsats är även relevant för Glonatechs argument att tribunalen underlät att tolka bristen på klarhet i bidragsavtalet till Glonatechs fördel, i enlighet med artikel 1162 i den belgiska civillagen. Härigenom har Glonatech nämligen ifrågasatt tribunalens bedömning enligt vilken formuleringen av avtalsbestämmelserna var tydlig och inte tvetydig
Domstolen har dessutom slagit fast att när det gäller tribunalens tolkning av den nationella rätt som är tillämplig på avtal som ingåtts av unionens institutioner, organ och byråer, är domstolen i ett mål om överklagande endast behörig att pröva huruvida tribunalen har missuppfattat den nationella rätten, och en sådan missuppfattning ska vara uppenbar utifrån handlingarna i målet, utan att det är nödvändigt att göra en ny bedömning av de faktiska omständigheterna och av bevisningen.
I förevarande fall har Glonatech inte påstått att tribunalen gjorde sig skyldig till fel genom att missuppfatta bestämmelserna i den belgiska civillagen. Glonatech kan inte heller med framgång göra gällande att tribunalen, i förhållande till de allmänna villkoren i bidragsavtalet, åsidosatte bestämmelserna i 2018 års budgetförordning, vilka har företräde framför bestämmelserna i detta avtal. Det framgår nämligen att bestämmelserna i bidragsavtalet, i vilka det föreskrivs en skyldighet att bevara de handlingar som hänför sig till avtalet och att ställa dem till REA:s eller kommissionens förfogande vid en revision, är förenliga med bestämmelserna i 2018 års budgetförordning, enligt vilken efterhandskontroller inom ramen för en finansiell revision är tillåtna, inbegripet när fråga är om schablonfinansiering.
Vad slutligen gäller argumentet att tribunalen inte tillräckligt motiverade sin tolkning av bidragsavtalet, konstaterar domstolen att tribunalens tolkning följer av den ingående analys av klausulerna i detta avtal som gjordes i den överklagade domen. Tribunalen motiverade följaktligen sin bedömning i detta avseende i tillräcklig utsträckning.
Avslutningsvis framhåller domstolen att tribunalen gjorde en riktig bedömning när den slog fast att den omständigheten att SANAD-projektet hade kunnat slutföras med framgång inte gjorde det möjligt att ifrågasätta REA:s genomförande av den finansiella revisionen eller villkoren för detta genomförande. Det räcker nämligen inte att det aktuella projektet har genomförts på ett korrekt sätt på det tekniska planet och på ett sätt som är förenligt med vad som föreskrevs i bidragsavtalet för att Glonatech ska ha rätt till det planerade finansiella stödet. Det krävs även att Glonatech på ett korrekt sätt har fullgjort sina skyldigheter enligt nämnda avtal, så att REA kan kontrollera, bland annat vid en finansiell revision, att de deklarerade kostnaderna var stödberättigande och motiverade (
4
). I detta syfte är det särskilt viktigt att bidragsmottagaren kan bevisa att vederbörande faktiskt har haft de redovisade kostnaderna för att genomföra projektet i fråga.
Enligt domstolen förlorar följaktligen mottagaren av det ekonomiska stödet rätten till utbetalning av bidraget när de finansiella skyldigheter som anges i bidragsavtalet åsidosätts. Därmed är Glonatechs avtalspart skyldig att vidta alla lämpliga åtgärder i detta avseende (
5
), inbegripet att återkräva hela eller delar av bidraget, oberoende av om SANAD-projektet har genomförts på ett tekniskt korrekt sätt.
Av detta följer att bidragsmottagaren får en slutgiltig rätt till utbetalning av unionens ekonomiska bidrag endast om samtliga villkor för beviljande av bidraget är uppfyllda. Det räcker inte att bidragsmottagaren visar att ett projekt har genomförts för att det ska vara motiverat att bevilja ett visst bidrag. Det ankommer nämligen på bidragsmottagaren att bevisa att vederbörande har haft de redovisade kostnaderna i enlighet med de villkor som anges i bidragsavtalet för beviljande av bidraget i fråga.
(
1
)	Dom av den 16 juli 2020, Inclusion Alliance for Europe/kommissionen (C‑378/16 P, EU:C:2020:575, punkt 82) och dom ADR Center/kommissionen (C‑584/17 P, EU:C:2020:576, punkt 86).
(
2
)	Dom av den 19 september 2024, Coppo Gavazzi m.fl./parlamentet (725/20 P, EU:C:2024:766, punkt 114 och där angiven rättspraxis).
(
3
)	Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 2018, s. 1) (nedan kallad 2018 års budgetförordning).
(
4
)	I enlighet med artikel II.21 i de allmänna villkoren i samma avtal.
(
5
)	Enligt artikel II.21 punkt 6 i de allmänna villkoren i detta avtal.