Неокончателна редакция
ЗАКЛЮЧЕНИЕ НА ГЕНЕРАЛНИЯ АДВОКАТ
J. KOKOTT,
представено на 16 април 2026 година(1)
Дело C-154/25
Европейска комисия
срещу
Френска република
„ Производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка — Директива (ЕС) 2020/2184 — Качество на водата, предназначена за консумация от човека — Превишаване на стойността на показателя за нитрати — Коригиращи действия за преустановяване на нарушението — Други коригиращи действия — Изменение на разпоредби в хода на досъдебната
процедура “
I.      Въведение
1.        С разглеждания в настоящото производство иск Комисията иска да се установи, че поради прекомерно високи стойности на нитрати в питейната вода Франция е нарушила третата Директива за питейната вода(2) в общо 107 разпределителни единици за питейна вода.
2.        Още от приемането на първата Директива за питейната вода(3), т.е. считано от 1985 г., се прилага стойност на показателя за нитрати в питейната вода 50 mg/l. Това съответства на ориентировъчна стойност, публикувана през 1993 г. от Световната здравна организация (наричана по-нататък „СЗО“)(4).
3.        Според СЗО най-честите източници на нитрати във водата са селскостопанските дейности (чрез използването на неорганични торове и течен оборски тор), пречистването на отпадъчни води, съдържащите азот отпадъчни продукти, отпадъчните води от промишлени процеси, както и моторните превозни средства(5). Според СЗО основните рискове за човешкото здраве се дължат на преобразуването на нитратите (NO3) в нитрити (NO2), което може да доведе до метхемоглобинемия — окисляване на червените кръвни клетки, при което те губят способността си да пренасят кислород. Този риск засягал преди всичко кърмачетата до шестмесечна възраст, хранени с шише. Друг риск за бременни жени и кърмачета били неблагоприятните последици върху щитовидната жлеза. Освен това било възможно да съществува връзка между канцерогенния риск и ендогенното нитрозиране вследствие на висок прием на нитрати и нитрозиращи се съединения(6).
4.        Превишената стойност на показателя е установена, но страните спорят дали Франция в определени случаи е доказала своевременно преустановяване на нарушението и дали реакцията ѝ спрямо нарушенията е била достатъчна.
5.        Освен това Комисията е започнала това производство още по време на действието на втората Директива за питейната вода(7), поради което официалното уведомително писмо по член 258, първа алинея ДФЕС е основано на тази по-стара правна уредба. Ето защо възниква въпросът дали е допустим искът, който е основан на третата Директива за питейната вода.
II.    Правна уредба
6.        Съгласно член 24, параграф 1 от третата Директива за питейната вода тя следва да бъде транспонирана най-късно до 12 януари 2023 г.
7.        Досъдебната
процедура обаче е образувана от Комисията на основание на втората Директива за питейната вода, която от своя страна е заменила първата Директива за питейната вода.
8.        И трите директиви предвиждат, че считано от 17 юли 1985 г. стойността на показателя за съдържанието на нитрати в питейната вода, което е предмет на първото основание на иска, не трябва да превишава 50 mg/l(8). Втората и третата директива обаче се различават по отношение на други разпоредби.
А.      Трета Директива за питейната вода
9.        В рамките на второто и третото основание на иска Комисията се позовава на член 14, параграфи 2 и 3 от третата Директива за питейната вода. В член 14 се определят мерките, които държавите членки трябва да предприемат в случай на превишаване на стойностите на показателите:
„2.       Ако въпреки взетите мерки за изпълнение на задълженията, наложени от член 4, параграф 1, водата, предназначена за консумация от човека, не съответства на стойностите на показателите, определени в съответствие с член 5, и без да се засяга член 6, параграф 2, съответната държава членка следи за това, необходимите мерки за отстраняване да бъдат взети възможно най-бързо с оглед да се възстанови качеството на водата и дава приоритет на тяхното прилагане, като взема предвид, inter alia, степента, в която съответната стойност на показателя е била превишена, и свързаната с нея потенциална опасност за здравето на човека.
[...]
3.      Независимо дали има отклонение от стойностите на показателите държавите членки гарантират, че снабдяването с вода, предназначена за консумация от човека, която представлява потенциална опасност за здравето на човека, се забранява или че използването на такава вода се ограничава, както и че се предприемат всички други коригиращи действия за опазване на здравето на човека.
Неспазването на минималните изисквания по отношение на стойностите на показателите, определени в приложение I, части А и Б, се разглежда от държавите членки като потенциална опасност за здравето на човека, освен в случаите, когато компетентният орган счита, че неспазването на стойността на показателя е маловажно.
4.      В случаите, описани в параграфи 2 и 3, когато несъответствието със стойностите на показателите се счита за потенциална опасност за здравето на човека, държавите членки незабавно предприемат всяка от следните мерки:
a)      уведомяват всички засегнати потребители за потенциалната опасност за здравето на човека и за причината за нея, за надвишаването на дадена стойност на показател и за предприетите коригиращи действия, включително забрана, ограничение или друго действие;
б)      предоставят и редовно актуализират необходимите съвети към потребителите относно условията за консумация и използване на водата, като обръщат специално внимание на групите от населението с увеличен риск за здравето, свързан с водите; и
в)      уведомяват потребителите, след като се установи, че вече не съществува потенциална опасност за здравето на човека, и ги информират за възстановяването на нормалното водоснабдяване.
5.      Компетентните органи или другите съответни инстанции решават кои действия в съответствие с параграф 3 да бъдат предприети, като преценяват риска за здравето на човека, произтичащ от прекъсване на снабдяването или ограничение за използване на водата, предназначена за консумация от човека“.
10.      Макар дерогацията по член 9 от втората Директива за питейната вода да не е включена в третата директива, член 26 от тази директива урежда запазването на вече разрешените дерогации:
„Дерогациите, предоставяни от държавите членки в съответствие с член 9, параграф 1 от [втората Директива за питейната вода], които остават приложими към 12 януари 2023 г., продължават да се прилагат до изтичане на срока им. Те могат да бъдат подновявани в съответствие с член 15 от настоящата директива само когато втора дерогация все още не е предоставена. Правото да се поиска от Комисията трета дерогация в съответствие с член 9, параграф 2 от [втората Директива за питейната вода] продължава да се прилага за втори дерогации, които са все още приложими към 12 януари 2021 г.“
Б.      Втора Директива за питейната вода
11.      Посочените разпоредби на член 14 от третата Директива за питейната вода отчасти са се съдържали още в член 8 от втората Директива за питейната вода:
„2.      [Съвпада до голяма степен с член 14, параграф 2 от третата Директива за питейната вода.]
3.      [Първото изречение съвпада в голяма степен с член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода.] В такива случаи потребителите незабавно се уведомяват за това и получават необходимите съвети.
4.      [Съвпада до голяма степен с член 14, параграф 5 от третата Директива за питейната вода]“.
12.      Член 9 от втората Директива за питейната вода предвижда допускането на дерогации от стойностите на показателите:
„1.      Държавите членки могат да предвидят дерогации от параметричните стойности, определени в приложение I, част Б, или определени в съответствие с член 5, параграф 3, до друга определена от тях максимална стойност, доколкото никоя дерогация не представлява потенциална опасност за здравето на хората и доколкото не съществува друг разумен начин за запазване на разпределението на водите, предназначени за консумация от човека, в съответния отрасъл. Тези дерогации са възможно най-ограничени във времето и не надхвърлят три години — период, след чието изтичане се изготвя отчет, за да се установи дали е постигнат достатъчен напредък. Когато дадена държава членка има намерение да допусне втора дерогация, тя предава на Комисията изготвения отчет, както и мотивите, които обосновават нейното решение да допусне втора дерогация. Тази втора дерогация не надхвърля три години.
2.      В изключителни случаи държава членка може да поиска от Комисията трета дерогация за период, ненадхвърлящ три години. Комисията се произнася по това искане в срок от три месеца“.
III. Досъдебна процедура и искания
13.      На 30 октомври 2020 г. на основание член 258, първа алинея ДФЕС Комисията изпраща на Франция писмо, с което я приканва да изрази становище по твърдението, че поради замърсяване на питейната вода с нитрати в различни общини от шест региона били нарушени член 4, параграф 1 във връзка с приложение I и член 8, параграфи 2, 3 и 7 от втората Директива за питейната вода.
14.      В своето мотивирано становище от 15 февруари 2023 г. обаче Комисията се позовава на член 4, параграф 1 във връзка с приложение I, както и на член 14, параграфи 2 и 3 от третата Директива за питейната вода. В това становище Комисията определя на Франция срок до 15 април 2023 г., за да преустанови твърдените нарушения.
15.      На 21 февруари 2025 г. Комисията предявява настоящия иск, като моли Съда:
1)      да установи, че:
–      като не е взела необходимите мерки, за да гарантира съответствието на водата, предназначена за консумация от човека, с минималните изисквания за стойност на показателите за нитрати, що се отнася до 107 разпределителни единици за питейна вода, посочени в исковата молба,
–      като не е приела възможно най-бързо коригиращи действия за възстановяване на качеството на водата, предназначена за консумация от човека, по отношение на посочените 107 разпределителни единици за питейна вода и не е дала приоритет на тяхното прилагане, като вземе предвид по-специално степента, в която съответната стойност на показателя е била превишена, и свързаната с нея потенциална опасност за здравето на човека, и
–      като не е ограничила използването на водата, предназначена за консумация от човека, за която е налице трайно превишаване на стойностите на показателите нитрати или като не е приела всички други необходими мерки за опазване на здравето на човека и като не е уведомила в достатъчна степен потребителите,
Френската република не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1 във връзка с приложение I, част Б и по член 14, параграфи 2 и 3 от третата Директива за питейната вода,
2)      да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.
16.      Френската република моли да се отхвърли искът и Европейската комисия да бъде осъдена да заплати съдебните разноски.
17.      Страните излагат становищата си писмено, както и устно в съдебното заседание от 4 февруари 2026 г.
IV.    Правен анализ
18.      В подкрепа на иска си Комисията изтъква три основания. Първо, Комисията приема, че Франция е нарушила член 4, параграф 1 във връзка с приложение I, част Б от третата Директива за питейната вода в 107 разпределителни единици за питейна вода, тъй като не е взела необходимите мерки, за да гарантира, че
при водата, предназначена за консумация от човека, са спазени минималните изисквания за стойност от 50 mg/l на показателя за нитрати. Второ, Комисията приема, че тази държава членка не е предприела на посочените места възможно най-бързо коригиращи действия за възстановяване на качеството на водата, предназначена за консумация от човека, и не е гарантирала тяхното приоритетно прилагане, което представлява нарушение на член 14, параграф 2. Трето, Комисията приема, че в нарушение на член 14, параграф 3 Франция не е ограничила използването на водата, предназначена за консумация от човека, за която е налице трайно превишение на стойността на показателя за нитрати, не е приела други коригиращи действия за опазване на здравето на човека и не е уведомила в достатъчна степен потребителите.
А.      Допустимост на иска в неговата цялост
19.      Комисията основава поканата за представяне на становище по член 258, първа алинея ДФЕС на втората Директива за питейната вода, а мотивираното становище — на третата Директива за питейната вода, срокът за чието транспониране междувременно е изтекъл. Поради това въпросът за допустимостта на иска следва да се разгледа служебно(9).
20.      Формулираните в исковата молба искания по принцип не могат да надхвърлят твърдените в официалното уведомително писмо нарушения. Това се дължи на обстоятелството, че надлежното провеждане на досъдебната
процедура представлява съществена гаранция, предвидена в Договора, както за защита на правата на съответната държава членка, така и за осигуряване на ясно определен предмет на спора в евентуалното съдебно производство(10). При все това Комисията може в своята искова молба да поиска да бъде установено неизпълнението на задължения, които произтичат от първоначалната редакция на впоследствие изменен или отменен акт на Европейския съюз и които продължават да съществуват съгласно разпоредбите на новия акт на Съюза.(11).
21.      Следователно допустимостта на първите две основания на иска не се поставя под въпрос, тъй като Комисията ги основава на разпоредби от третата Директива за питейната вода, които вече са се съдържали с идентично съдържание във втората Директива за питейната вода.
22.      Предметът на спора обаче не може да обхваща задължения, произтичащи от нови разпоредби, които нямат еквивалент в първоначалната редакция на съответния акт. Това би довело до съществени процесуални нарушения в производството по установяване на неизпълнението(12).
23.      Изложените в третото основание на иска правни разпоредби обаче се различават от съответните разпоредби на втората Директива за питейната вода.
24.      Следователно първите две основания са допустими. По допустимостта на третото основание на иска обаче ще се спра по-подробно (вж. раздел Г) при разглеждането на основателността на съдържащите се в него твърдения.
Б.      Спазване на стойността на показателя за нитрати (първо основание на иска)
25.      В рамките на първото основание на иска Комисията твърди, че в изброените в приложение A.8 към исковата молба 107 разпределителни единици за питейна вода е превишена стойността от 50 mg/l на показателя за нитрати, определена в член 4, параграф 1 и приложение I, част Б от третата Директива за питейната вода.
26.      Съгласно член 4, параграф 1 във връзка с приложение I, част Б от третата Директива за питейната вода държавите членки са длъжни да спазват стойност от 50 mg/l на показателя за максимално допустимото ниво на концентрация на нитрати в питейната вода. Страните са съгласни, че тази разпоредба налага задължение за резултат(13).
27.      Франция изцяло признава нарушението по отношение на 65 от посочените разпределителни единици за питейна вода.
28.      По отношение на 34 други разпределителни единици за питейна вода Франция уведомява Съда, че на тези места вече е осигурено спазването на стойността на показателя. Държавата членка обаче не оспорва, че за преценката на иска е от значение положението към изтичането на срока, определен в мотивираното становище на Комисията(14), а именно 15 април 2023 г., и че към този момент в посочените разпределителни единици стойността на показателя все още не е била спазена.
29.      Следователно остава спорен единствено въпросът относно спазването на стойността на показателя за нитрати в осем разпределителни единици за питейна вода. Те ще бъдат разгледани по-долу.
1.      Разпределителна единица за питейна вода Шеврени (002000143), Ен, О дьо Франс
30.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Шеврени (002000143) на департамент Ен в регион О дьо Франс са свързани 185 потребители. Съгласно неоспорените твърдения на Франция превишаване на стойността на показателя е установено за последен път на 19 октомври 2022 г. За разлика от това шестте стойности, измерени между 3 ноември 2022 г. и 6 април 2023 г., както и всички измерени след това стойности са под стойността на показателя. Поради това Франция застъпва становището, че на 15 април 2023 г. в разпределителната единица за питейна вода е спазена стойността на показателя.
31.      В писмената си реплика Комисията възразява, че наличните към момента на изтичане на срока измерени стойности все още не доказват трайно спазване на стойността на показателя. В това отношение тя се позовава на решение, съгласно което евентуалното еднократно спазване на стойностите на показателите не поставя под въпрос продължаващия характер на твърдяното нарушение като цяло, когато последващи измервания показват, че превишаването на тези стойности продължава след изтичането на определения в мотивираното становище срок(15). Както обаче Франция правилно изтъква, този довод е неотносим по отношение на разпределителна единица за питейна вода Шеврени, тъй като от наличните данни е видно, че след изтичането на този срок стойността на показателя повече не е превишавана.
32.      В съденото заседание Комисията оспорва това с довода, че трайно преустановяване на превишаването на стойността на показателя за нитрати е възможно да се признае само въз основа на стойности, измервани в продължение на цяла година. Всъщност замърсяването на питейната вода с нитрати зависело по-специално от селското стопанство и от метеорологичните условия.
33.      Този довод по принцип е убедителен и не се оспорва от Франция. Както метеорологичните условия, така и селското стопанство се отличават с годишен цикъл, през който в определени периоди може да има по-високи стойности на нитрати в източниците на питейна вода. Ако липсват други доказателства, качеството на питейната вода трябва да се наблюдава в продължение на най-малко една година, за да се установи дали причината за повишените стойности на нитрати действително е била отстранена.
34.      Посоченият довод обаче не се отнася до самото преустановяване на нарушението, а само до доказването на това преустановяване.
35.      Макар Директивата за питейната вода да установява задължение за резултат по отношение на спазването на стойностите на показателите, то не е формулирано така, че държавите членки да трябва постоянно да са доказвали спазването му в течение на предходната година.
36.      Нарушението обаче е преустановено, когато държавата членка е отстранила причината за превишението. Възможно е например да се използва питейна вода от друг източник с по-слабо замърсяване или да се предприемат технически мерки за отстраняване на нитратите. В случай че тези мерки са достатъчно ефективни, стойностите на показателите ще се спазват занапред и държавата членка би изпълнила изцяло задълженията си.
37.      Обстоятелството, че задълженията са изпълнени, не се променя, ако към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок държавата членка все още не е в състояние да го докаже напълно. Всъщност при свързване с нов източник не би трябвало да е необходимо да се доказва спазването на показателите през целия следващ годишен цикъл. Напротив, би трябвало да е достатъчно да се докаже самото свързване и качеството на новия източник въз основа на предходни данни.
38.      Ако обаче при липса на други доказателства се окаже необходимо да се представят стойности, измервани в продължение на последващ период от цяла година, трябва да е възможно тези доказателства да се представят в съдебното производство, за да се оборят твърденията на Комисията.
39.      По отношение на превишената стойност на показателя Съдът вече е признал представени от Комисията доказателства от периода след изтичане на срока на мотивираното становище. Тези последващи превишения доказват, първо, че към момента на изтичане на срока все още не са били взети всички необходими мерки за преустановяване на нарушението. Второ, те показват, че държавата членка продължава да не предприема („défaut persistant“) необходимите мерки за преустановяване на нарушението(16). За да докаже такива системни и постоянни нарушения, Комисията може да представи доказателства, които се отнасят до периода след изтичането на срока(17).
40.      Ако обаче Комисията може да докаже нарушения с помощта на такива доказателства, то и засегнатата държава членка трябва да може да представи такива доказателства, за да се защити. Това изисква принципът на равни процесуални възможности, който е необходима предпоставка за справедлив процес, гарантиран по-специално от член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз(18), и който има за цел да осигури равнопоставеност между страните в производството(19). Съгласно тази разпоредба всяка страна, в това число държави членки и институции(20), трябва да има разумна възможност да представи своята позиция, включително да посочи доказателствата си, при условия, които не я поставят в явно неблагоприятно положение спрямо противната страна(21).
41.      Допустимостта на доказателства от периода след изтичането на определения в мотивираното становище срок обаче не променя в производството по член 258 ДФЕС релевантния момент за установяването на нарушение, тъй като информацията от последващи периоди се използва само за формиране на изводи относно положението към този момент.
42.      Що се отнася до разпределителна единица за питейна вода Шеврени, спазването на стойността на показателя от 3 ноември 2022 г. нататък показва най-малкото, че причината за превишената стойност на показателя за нитрати е била отстранена към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
2.      Разпределителна единица за питейна вода Ванкетен (062000861), Па дьо Кале, О дьо Франс
43.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Ванкетен (062000861) на департамент Па дьо Кале в регион О дьо Франс са свързани 727 потребители. Три последователно установени
стойности при измервания преди 14 април 2023 г. са под стойността на показателя, но на 5 юни, 5 октомври и 18 декември същата година стойността на показателя отново е превишена.
44.      Следователно тази разпределителна единица за питейна вода е пример за само временно спазване на стойността на показателя, като то именно не може не може да докаже, че Франция е премахнала трайно причината за превишаване към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
45.      Поради това следва да се констатира, че що се отнася до разпределителна единица за питейна вода Ванкетен първото основание на иска трябва да бъде уважено.
3.      Разпределителна единица за питейна вода Арконсе (021000666), Кот д'Ор, Бургундия-Франш Конте
46.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Арконсе (021000666) на департамент Кот д'Ор в регион Бургундия-Франш Конте са свързани 223 потребители. Франция твърди, че последното установено превишение на стойността на показателя е от 9 февруари 2023 г. Върховите стойности на нитратите, измерени в продължение на няколко години преди това, са между 60 и 70 mg/l. От 12 април 2023 г. обаче измерените стойности са значително под стойността на показателя — най-често между 30 и 40 mg/l. Това може да се дължи на факта, че през март 2023 г. тази разпределителна единица е била свързана с друга мрежа за питейна вода.
47.      Следователно от измерените стойности е видно, че причината за превишената стойност на показателя за нитрати в разпределителна единица за питейна вода Арконсе е била трайно отстранена към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
4.      Разпределителна единица за питейна вода Шарансе (021000834), Кот д'Ор, Бургундия-Франш Конте
48.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Шарансе (021000834) на департамент Кот д'Ор в регион Бургундия-Франш Конте са свързани 36 потребители. Франция твърди, че от 8 декември 2022 г. нататък измерените стойности са значително под стойността на показателя, като най-често са под 20 mg/l. Това вероятно се дължи на свързването с друга мрежа за питейна вода през януари 2023 г. Преди това понякога е имало значителни превишения.
49.      И в този случай от измерените по-нови стойности е видно, че причината за превишената стойност на показателя за нитрати в разпределителна единица за питейна вода Шарансе е била окончателно отстранена към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
5.      Разпределителна единица за питейна вода Сен-Сен-л’Абеи (021001229), Кот д'Ор, Бургундия-Франш Конте
50.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Сен-Сен-л’Абеи (021001229) на департамент Кот д'Ор в регион Бургундия-Франш Конте са свързани 307 потребители. Съгласно неоспореното твърдение на Франция измерените от 6 март 2023 г. нататък стойности са под стойността на показателя, като показват тенденция към намаляване.
51.      Следователно измерените по-актуални стойности показват, че причината за превишената стойност на показателя за нитрати в разпределителна единица за питейна вода Сен-Сен-л’Абеи също е била окончателно отстранена към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
6.      Разпределителна единица за питейна вода Тюрсе (021001767), Кот д'Ор, Бургундия-Франш Конте
52.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Тюрсе (021001767) на департамент Кот д'Ор в регион Бургундия-Франш Конте са свързани 177 потребители. Франция твърди, че макар стойностите, измерени между 2 януари и 25 септември 2023 г., да са под стойността на показателя, на 29 ноември 2023 г. е установено значително превишение, а на 24 януари 2024 г. стойността на показателя също отново е превишена. Измерените след това стойности остават по-ниски от стойността на показателя.
53.      Посочените превишения показват, че причината за превишената стойност на показателя за нитрати в разпределителна единица за питейна вода Тюрсе все още не е била окончателно отстранена към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
7.      Разпределителна единица за питейна вода Шарм (052001856), От Марн, Гранд Ест
54.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Шарм (052001856) на департамент От Марн в регион Гранд Ест са свързани 148 потребители. Последната превишена стойност на показателя датира от 28 октомври 2022 г. Измерените след това стойности са по-ниски, като в последно време показват низходяща тенденция.
55.      Въз основа на посочените измерени стойности може да се заключи, че причината за превишената стойност на показателя за нитрати в разпределителна единица за питейна вода Шарм е била отстранена към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
8.      Разпределителна единица за питейна вода Фе (052000917), От Марн, Гранд Ест
56.      Към мрежата на разпределителна единица за питейна вода Фе (052000917) на департамент От Марн в регион Гранд Ест са свързани 65 потребители. Измерените от 10 февруари 2023 г. нататък стойности, с изключение на тази от 28 август 2023 г., са —макар и с малко — по-ниски от стойността на показателя.
57.      Посоченото превишение, както и малката разлика между измерените стойности и стойността на показателя показват, че причината за превишената стойност на показателя за нитрати в разпределителна единица за питейна вода Фе все още не е била отстранена към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок.
9.      Междинно заключение
58.      Следователно Франция не е изпълнила задълженията си по член 4, параграф 1 във връзка с приложение I, част Б от третата Директива за питейната вода, доколкото по отношение на изброените в приложение A.8 към исковата молба 107 разпределителни единици за питейна вода, с изключение на разпределителни единици Шеврени, Арконсе, Шаренсе, Сен-Сен-л’Абеи и Шарм, не е взела необходимите мерки, за да гарантира съответствието на водата, предназначена за консумация от човека, с минималните изисквания за стойност от 50 mg/l на показателя за нитрати.
В.      Коригиращи действия за възстановяване на качеството на водата (второ основание на иска)
59.      В рамките на второто основание на иска Комисията твърди, че Франция е нарушила член 14, параграф 2 от третата Директива за питейната вода по отношение на изброените в приложение A.8 към исковата молба 107 разпределителни единица за питейна вода.
60.      Член 14, параграф 2, първа алинея от третата Директива за питейната вода изисква необходимите мерки за отстраняване да бъдат взети възможно най-бързо с оглед да се възстанови качеството на водата, ако тя не съответства на стойностите на показателите, определени в приложение I, част Б. Освен това трябва се дава приоритет на прилагането на тези мерки, като се взема предвид по-специално степента, в която съответната стойност на показателя е била превишена, и свързаната с нея потенциална опасност за здравето на човека.
61.      Това изискване — подобно на член 4, параграф 1 във връзка с приложение I, част Б от третата Директива за питейната вода —установява за държавите членки задължение за резултат(22), което гарантира, че са спазени стойностите на показателите. То се съпровожда от задължение за своевременност, тъй като мерките по член 14, параграф 2 следва да бъдат предприети „възможно най-бързо“ и с „приоритет“(23).
62.      Комисията поддържа, че нарушение на това задължение е налице дори само поради обстоятелството, че превишенията в разглежданите разпределителни единици са продължили между шест и тридесет и шест години.
1.      По допустимостта на основанието на иска, което се отнася до петте разпределителни единици за питейна вода, за които превишаването на стойността на показателя вече е преустановено
63.      Франция всъщност твърди, че не е налице и нарушение на член 14, параграф 2 от третата Директива за питейната вода по отношение на осемте разпределителни единици, в които според нея към релевантния момент не се установява превишение на стойността на показателя за нитрати.
64.      Този довод обаче трябва да се отхвърли независимо от резултата от разглеждането на първото основание на иска. Наистина, към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок Франция вече не е била длъжна да предприема други коригиращи действия по отношение на петте разпределителни единици, в които нарушението е било преустановено. Това обаче не е пречка Съдът да приеме, че Франция не е взела необходимите за постигането на този резултат мерки възможно най-бързо и с приоритет.
65.      Това личи особено ясно в случая с разпределителна единица за питейна вода Шеврени, тъй като съгласно неоспорените от Франция твърдения на Комисията там превишението е продължило от 1997 г. до 2022 г., т.е. 25 години. Очевидно е, че това нарушение не е било преустановено възможно най-бързо и с приоритет.
66.      Вярно е, че в областта на възлагането на обществени поръчки Съдът е постановил, че исковете на Комисията са недопустими, ако към датата на изтичането на определения в мотивираното становище срок обявлението за възлагане на поръчка или спорният договор вече изцяло са изчерпали действието си(24). Това би могло да е приложимо по отношение на разпределителните единици, в които към релевантния за нарушението момент то вече е било преустановено(25).
67.      Въпреки това разбирам цитираната съдебна практика като изключение от принципа, че в производството за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка Комисията не е длъжна да доказва наличието на особен правен интерес(26). Този принцип не означава, че не е необходимо наличие на правен интерес, а само че този интерес се презумира в производството за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка. Въпреки това по изключение е възможно презумпцията да бъде оборена, както това е сторено в посочените случаи на обществени поръчки.
68.      В настоящия случай обаче продължава да е налице достатъчен интерес да се установи, че Франция не е предприела коригиращи действия възможно най-бързо и с приоритет във всички 107 единици.
69.      На първо място, Франция оспорва нарушението по отношение на всички 107 разпределителни единици. Дори само по тази причина Комисията има законен интерес Съдът да изясни това различие в мненията и по отношение на петте единици, в които нарушението вече е било преустановено(27).
70.      На второ място, в настоящия случай е налице интерес от установяване на нарушението и поради това, че искът засяга много подобни случаи, в които такова нарушение продължава да съществува. От това произтича известен риск от повтаряне на нарушението, който може да обоснове наличието на правен интерес(28).
71.      На трето място, осъждането в настоящото дело на Франция по отношение на петте разпределителни единици би могло да бъде от значение, ако в бъдеще се окаже необходимо да се наложи заплащане на периодична имуществена санкция и/или еднократно платима сума на основание член 260, параграф 2, второ изречение ДФЕС поради незадоволително изпълнение на съдебното решение. Тази констатация може да представлява показател за това, че за ефективната превенция на бъдещо повторение на аналогични нарушения на правото на Съюза може да е необходимо приемането на възпираща мярка(29), тъй като тя подчертава тежестта на настоящото нарушение.
72.      Следователно второто основание на иска е допустимо по отношение на всички изброени в приложение A.8 към исковата молба 107 разпределителни единици за питейна вода.
2.      По основателността на твърденията, съдържащи се в основанието на иска
73.      По същество Франция застъпва становището, че не е забавила предприемането на коригиращите действия, тъй като в 52 разпределителни единици превишенията са продължили по-малко от десет години.
74.      В случая не е необходимо да се отговаря на въпроса дали с това Франция косвено признава наличието на нарушение в останалите разпределителни единици, тъй като това твърдение не отчита последиците от времевата и процедурната рамка, която член 9 от втората Директива за питейната вода налага по-специално по отношение на коригиращите действия.
75.      Член 9, параграф 1 от втората Директива за питейната вода позволява на държавите членки да предвидят дерогации от параметричните стойности, определени в приложение I, част Б за период до три години, доколкото никоя дерогация не представлява потенциална опасност за здравето на хората и доколкото не съществува друг разумен начин за запазване на разпределението на водите, предназначени за консумация от човека, в съответния отрасъл. Втора дерогация за период до три години е разрешена съгласно тази разпоредба, ако държавата членка е уведомила Комисията за това. Член 9, параграф 2, първо изречение предвижда, че в изключителни случаи държава членка може да поиска от Комисията трета дерогация за период, ненадхвърлящ три години, като по това искане трябва да се произнесе Комисията. В член 9, параграф 3 се предвижда, че за да бъде допусната дерогация, държавите членки трябва да представят определени сведения. За сметка на това член 9, параграф 4 предвижда по-опростено предоставяне на дерогации с продължителност под 30 дни.
76.      Тези разпоредби по принцип са били приложими в настоящия случай, тъй като срокът за транспониране на третата Директива за питейната вода е изтекъл едва на 12 януари 2023 г., т.е. малко преди мотивираното становище от 15 февруари 2023 г., а съгласно член 26, параграф 2 от тази директива предоставените към този момент дерогации на основание на втората Директива продължават да се прилагат.
77.      На първо място, съгласно посочените разпоредби тези гратисни срокове биха могли да се приложат само ако и Франция се е възползвала от тях. Франция обаче не се позовава на дерогации в настоящото производство. Но без прилагането на дерогации е изключено да се приеме, че в случаи на забавяне от няколко години, в които не са налице данни за вече предприети мерки, са били предприети възможно най-бързо и с приоритет коригиращи действия.
78.      На второ място, дерогациите показват, че според законодателя причините за превишението по правило трябва да бъдат отстранени в срок от три години. Предоставянето на срок от още три години предполага уведомяване на Комисията, което ѝ позволява да провери дали са изпълнени условията за дерогация. Комисията би могла да осигури спазването на тези условия по реда на производството за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка. За предоставянето на нов тригодишен срок е необходимо да са налице изключителни обстоятелства, за които се изисква признаване от страна на Комисията.
79.      На трето място, не е сигурно дали условията за предоставяне на дерогации могат да бъдат изпълнени в случай на превишаване на стойността на показателя за нитрати. Всъщност Франция признава, че превишената стойност на показателя за нитрати застрашава здравето на кърмачета на възраст под шест месеца и на бременни жени. Следователно това превишение създава потенциална опасност за здравето на човека. Това би могло да означава, че такива превишения трябва да бъдат отстранявани в значително по-кратък срок от предоставените с дерогацията три години.
80.      Поради това по принцип отпада и доводът на Франция относно правото на преценка, което според нея следва от член 14, параграф 2 от третата Директива за питейната вода, който предвижда, че когато се дава приоритет на прилагането на коригиращи действия, се взема предвид по-специално степента, в която съответната стойност на показателя е била превишена, и свързаната с нея потенциална опасност за здравето на човека. Всъщност посоченото право на преценка не може съществено да удължи срока за предприемане на коригиращи действия и да допусне заобикаляне на дерогациите по член 9 от втората Директива за питейната вода.
81.      В допълнение следва да се отбележи, че много често продължителността на превишенията не отчита техния обхват или капацитета на засегнатите разпределителни единици. Вярно е, че често става въпрос за много малки единици с няколкостотин или дори по-малко от 100 потребители. За толкова малки единици отстраняването на превишенията може да представлява значителна икономическа тежест, особено когато разходите се разпределят между малкото на брой потребители. Въпреки това именно в много от по-големите единици, където са засегнати над 1000 или дори няколко хиляди души, превишенията продължават особено дълго време. Така например в най-голямата единица Berck-sur-Mer (062000460), департамент Па дьо Кале, регион О дьо Франс, която има 20611 потребители, стойността на показателя се превишава вече 26 години. Освен това в приложение A.8 към исковата молба са посочени още осем единици с над 1000 потребители, в които превишенията продължават повече от 20 години(30). На тези места не се установява нито приоритизиране, нито цялостно претегляне на интереси.
82.      Следователно Франция е нарушила член 14, параграф 2, първо изречение от третата Директива за питейната вода, като по отношение на изброените в приложение А.8 към исковата молба 107 разпределителни единици за питейна вода не е предприела възможно най-бързо коригиращи действия за възстановяване на качеството на водата, предназначена за консумация от човека, и не е гарантирала, че дава приоритет на тяхното прилагане, като вземе предвид по-специално степента, в която съответната стойност на показателя е била превишена, и свързаната с нея потенциална опасност за здравето на човека.
Г.      Други коригиращи действия, необходими за опазване на здравето на човека (трето основание на иска)
83.      С третото основание на иска Комисията твърди, че Франция не е ограничила използването на водата, предназначена за консумация от човека, за която е налице трайно превишение на стойността на показателя за нитрати, не е приела всички други необходими мерки за опазване на здравето на човека, като освен това не е уведомила в достатъчна степен потребителите.
84.      Наистина, за разлика от другите две, това основание на иска не се отнася изрично до всички 107 разпределителни единици за питейна вода, които са предмет на настоящото дело. От мотивите към основанието на иска обаче е видно, че в него Комисията има предвид всички единици.
85.      И по отношение на това основание на иска Франция застъпва становището, че нарушението вече не е налице за онези единици, за които към момента на изтичане на определения в мотивираното становище срок вече са липсвали данни за превишение. Този довод обаче също трябва да бъде отхвърлен поради вече изложените съображения(31).
86.      Най-напред следва да се изясни до каква степен изтъкнатите от Комисията доводи в подкрепа на това основание на иска са допустими, и след това да се разгледа основателността му по същество.
1.      По допустимостта
87.      Съмнения относно допустимостта произтичат от различията между втората и третата Директива за питейната вода, доколкото при образуването на досъдебната процедура Комисията все още се позовава на втората директива в официалното уведомително писмо от 30 октомври 2020 г., но от приемането на мотивираното становище, и по-конкретно в исковата молба, изтъква третата директива.
88.      Всъщност в производство за установяване на неизпълнение на задължения от държава членка, което Комисията е образувала въз основа на първоначалната редакция на впоследствие изменен или отменен акт на правото на Съюза и което продължава да разглежда, като се позовава на нов акт на правото на Съюза, Комисията може — както вече беше посочено(32) — да се основава единствено на запазените в новия акт разпоредби.
89.      За преценката на допустимостта на доводите на Комисията е от значение обстоятелството, че член 14, параграф 3, втора алинея (вж. буква а) и параграф 4 (вж. буква в) от третата Директива за питейната вода не са включени във втората директива. Освен това следва да се има предвид и едно несъществено изменение на член 14, параграф 3, първа алинея (вж. буква б).
а)      Член 14, параграф 3, втора алинея от третата Директива за питейната вода
90.      Комисията изрично основава третото основание на иска на двете алинеи на член 14, параграф 3 от третата Директива за питейната вода. В първата алинея от тази разпоредба се посочва, че независимо дали има отклонение от стойностите на показателите държавите членки гарантират, че снабдяването с вода, предназначена за консумация от човека, която представлява потенциална опасност за здравето на човека, се забранява или че използването на такава вода се ограничава, както и че се предприемат всички други коригиращи действия за опазване на здравето на човека. Втората алинея предвижда, че неспазването на минималните изисквания по отношение на стойностите на показателите, определени в приложение I, части А и Б, се разглежда от държавите членки като потенциална опасност за здравето на човека, освен в случаите, когато компетентният орган счита, че неспазването на стойността на показателя е маловажно.
91.      Във втората Директива за питейната вода, на която се позовава Комисията в официалното уведомително писмо при образуването на досъдебната процедура, обаче е включена (до голяма степен(33)) като член 8, параграф 3 само първата алинея.
92.      За разлика от това презумпцията, установена в член 14, параграф 3, втора алинея от третата Директива за питейната вода, съгласно която неспазването на минималните изисквания по отношение на стойностите на показателите следва да се разглежда като потенциална опасност за здравето на човека, не се съдържа в съответната разпоредба от втората Директива за питейната вода Напротив, в съображение 27 от втората директива се е предвиждало, че в случай на неспазване на параметър с ориентировъчна функция съответната държава членка трябва да провери дали превишаването на стойностите представлява риск за здравето на хората.
93.      Следователно в настоящото производство Комисията не може да се основава на презумпцията, че превишената стойност на показателя за нитрати създава потенциална опасност за здравето на човека. Изтъкнатият в това отношение довод е недопустим.
94.      За сметка на това Франция по принцип не е лишена от възможността да се позове на обстоятелството, че по силата на член 14, параграф 3, втора алинея от третата Директива за питейната вода може да бъде изключена потенциална опасност за здравето на човека, когато компетентният орган счита, че неспазването на стойността на показателя е маловажно Това е така, защото посоченото правно основание за защита, което междувременно е било установено, не може да бъде отнето на Франция единствено поради това, че Комисията е изпратила официалното уведомително писмо твърде рано. Въпреки това предоставеното по този начин право на преценка не следва да надхвърля първоначално съществувалата съгласно съображение 27 от втората директива възможност за извършване на проверка от страна на държавите членки.
б)      Възможности за действие, предвидени в член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода
95.      Въпреки че член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода вече се е съдържал в член 8, параграф 3 от втората директива, неговото прилагане в настоящия случай също повдига въпроса за допустимостта. Двете разпоредби съвпадат до голяма степен единствено в текста на немски и гръцки език, докато на всички останали езици член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода е претърпял незначително изменение спрямо член 8, параграф 3, първо изречение от втората директива. Комисията — поне имплицитно — се позовава на този изменен текст.
96.      Член 8, параграф 3, първо изречение от втората директива предвижда три възможности за действие при потенциална опасност за здравето на хората, а именно, първо, забрана за снабдяване с вода, второ, ограничаване на нейното използване, и, трето, други необходими мерки за опазване здравето на хората. И трите възможности — подобно на текста на немски и гръцки език на член 14, параграф 3, първа алинея — са свързани със съюза „или“. Следователно компетентните органи са разполагали с възможността да изберат една от трите възможности.
97.      За разлика от това в текста на всички други езици на член 14, параграф 3, първа алинея се предвижда, че (или) се забранява снабдяването, или се ограничава използването, както и че (допълнително) се предприемат всички други действия. Следователно свободата на действие се свива от три до две възможности, а именно забрана или ограничение, като допълнително може да се наложи предприемането на допълнителни действия.
98.      Тази промяна на съюза от „или“ на „и“ се среща още в предложението на Комисията, която също я отбелязва, но не я обяснява(34). При все това тази промяна не е възприета в превода на предложението на немски и гръцки език.
99.      Наистина, въпреки тези различия в текстовете на отделните езици по-специално член 14, алинея 5 от третата Директива за питейната вода показва, че законодателят на Съюза е искал държавите членки да продължат да разполагат с възможността за избор между всичките три възможности за действие. В крайна сметка на този въпрос не е необходимо да се дава отговор в настоящото дело, тъй като и в това отношение Комисията може да основе твърденията си за нарушение на новата разпоредба само доколкото е запазила старата.
100. Следователно в настоящото дело доводът на Комисията, че в случай на потенциална опасност за здравето на човека Франция е трябвало да избере между забрана за снабдяване и ограничение на използването, е недопустим. Напротив, Франция може да се позове на обстоятелството, че компетентните органи са имали на разположение всичките три възможности.
в)      Член 14, параграф 4 от третата Директива за питейната вода
101. Съществуват съмнения и относно въпроса дали са допустими доводите на Комисията относно разясняването на задълженията за предоставяне на информация в случай на превишаване на стойността на показателя за нитрати в член 14, параграф 4 от третата Директива за питейната вода, в който тези задължения са относително подробно уредени. За сметка на това в член 8, параграф 3, второ изречение втората директива изисква само потребителите да получат съответната информация и съвети в случаите, които понастоящем се уреждат в член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода. Освен това в член 8, параграф 7 се предвижда, че когато се вземат мерки за отстраняване, потребителите трябва да бъдат информирани за това, освен ако компетентните органи преценят, че неспазването на параметричната стойност е маловажно.
102. Член 14, параграф 4 от третата Директива за питейната вода запазва задължението, съдържащо се в член 8, параграф 3, второ изречение и параграф 7 от втората директива, на потребителите да се предоставят съответната информация и съвети в случай на превишаване на стойностите на показателите, които създават потенциална опасност за здравето на човека, и те да се уведомят за предприетите коригиращи действия.
103. При все това член 8, параграф 3, второ изречение от втората директива предоставя на държавите членки по-голяма свобода на действие при определянето на обхвата на тази информация и съвети отколкото член 14, параграф 4 от третата Директива за питейната вода. Тази по-голяма свобода на действие трябва да се вземе предвид в настоящото дело, когато се преценява дали Франция е спазила задълженията си за информиране.
104. Освен това Комисията не може да изисква от Франция да предоставя повече информация или съвети, отколкото би било необходимо съгласно член 14, параграф 4 от третата Директива за питейната вода, дори ако поради конкретните обстоятелства на случая се окаже, че съгласно член 8, параграф 3, второ изречение от втората директива са необходими допълнителна информация или съвети. Това е така, защото към релевантния за нарушението момент Франция е била, а и понастоящем продължава да бъде обвързана единствено с изискванията на член 14, параграф 4(35).
г)      Междинно заключение
105. Следователно доводите на Комисията във връзка с третото основание на иска са недопустими, доколкото тя се позовава на измененията, направени в член 14, параграфи 3 и 4 от третата Директива за питейната вода спрямо член 8, параграф 3 от втората директива. Става въпрос за презумпцията по член 14, параграф 3, втора алинея от третата директива, че превишената стойност на показателя за нитрати представлява потенциална опасност за здравето на човека, за изменението на член 14, параграф 3, първа алинея относно различните варианти за действие и за конкретизирането на задълженията за предоставяне на информация в член 14, параграф 4.
2.      По основателността — спазване на член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода
106. Следователно, за да докаже основателността на твърденията в рамките на третото основание на иска, а именно че е нарушен член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода, Комисията трябва най-напред да обясни защо превишената стойност на показателя за нитрати представлява потенциална опасност за здравето на човека. Едва тогава може да се прецени дали Франция е предприела необходимите коригиращи действия.
а)      Потенциална опасност за здравето на човека
107. Въпреки че Комисията не може да се позове на презумпцията за потенциална опасност по член 14, параграф 3, втора алинея от третата Директива за питейната вода, преценката на въпроса дали в настоящото производство е налице такава опасност е сравнително безпроблемна.
108. Всъщност Франция признава, че превишената стойност на показателя за нитрати създава опасност за здравето на бременни жени и на кърмачета на възраст под шест месеца. Това е потенциална опасност за здравето на човека.
109. Страните обаче спорят относно наличието на други потенциални опасности за здравето на човека. Макар в това отношение Комисията да се позовава на принципа на предпазните мерки, но без допълнително уточнение този принцип не позволява да се презумира наличието на потенциални опасности.
110. Комисията прави такова уточнение по отношение на риска от ракови заболявания. Този риск е посочен от СЗО в документ, на който се позовават и двете страни(36). В доклад, представен от Франция в производството, френската ANSES(37) също стига до извода, че съществува положителна връзка между съдържанието на нитрати в питейната вода и риска от рак на дебелото черво, както и че е налице съмнение за връзка с рака на яйчниците и на бъбреците(38). Ето защо разбирането на Франция, че не е налице потенциална опасност за здравето на човека под формата на канцерогенни рискове, е нелогично и следователно следва да бъде отхвърлено. Напротив, тези канцерогенни рискове представляват допълнителна потенциална опасност за здравето на човека.
б)      Коригиращи действия
111. Следователно възниква въпросът дали Франция е предприела необходимите коригиращи действия съгласно член 14, параграф 3, първа алинея от третата Директива за питейната вода с оглед на потенциалната опасност за здравето на бременни жени и кърмачета, както и с оглед на канцерогенните рискове.
112. Както вече посочих, в настоящото дело Франция по принцип не може да бъде упрекната за това, че компетентните органи са направили избор между трите вида коригиращи действия, предвидени в член 8, параграф 3 от втората Директива за питейната вода. Става въпрос, първо, за забраната за снабдяване с вода, предназначена за консумация от човека, второ, за ограничаване на използването на тази вода и, трето, за други необходими мерки.
113. Комисията смята, че поради потенциалната опасност за здравето на човека е трябвало да бъдат наложени ограничения или дори забрани по отношение на всички разпределителни единици за питейна вода, в които са установени превишения.
114. Въпреки това изглежда изключено замърсяването на чешмяната вода с нитрати на разглежданите места да може да оправдае забрана за водоснабдяване. Както Франция правилно посочва, снабдяването с вода е важно и поради други причини — въпреки замърсяването с нитрати то продължава да е необходимо и безопасно за цели, различни от храненето, например за лична хигиена, за почистване или за напояване на градини.
115. Възможно би било да се ограничи използването на чешмяната вода за хранителни цели. Може да са налице съмнения доколко такова ограничение би могло да е ефективно, тъй като прилагането му в частните домакинства е практически немислимо. Упражняването на контрол върху ресторанти и столове обаче не изглежда изключено. Освен това такова административно разпореждане би подчертало по-категорично значението на потенциалната опасност за здравето на човека, отколкото ако само се изтъкне наличието ѝ. Следователно ограничаването на използването трябва да най-малкото да се предвиди като възможност.
116. Вместо ограничаване на използването би могло на първо място просто да се информират потребителите. Въпреки че не е задължително информацията да отговаря на изискванията по член 14, параграф 4 от третата Директива за питейната вода, някои данни изглеждат абсолютно необходими и следва да бъдат предоставени дори заедно с ограничението на използването.
117. Това важи по-специално за превишената стойност на показателя като такава и за произтичащите от нея потенциални опасности за здравето на човека. Предоставянето на тази информация е абсолютно необходимо, за да могат потребителите да реагират адекватно.
118. Освен това още член 8, параграф 3, второ изречение от втората Директива за питейната вода задължава държавите членки да предоставят „съвети“. Следователно те е трябвало най-малкото да отправят препоръки към потребителите как да използват замърсената чешмяна вода с оглед на потенциалните опасности.
119. Член 8, параграф 7 от втората директива също така изисква потребителите да бъдат информирани за коригиращите действия, доколкото компетентните органи не считат неспазването на параметричните стойности за маловажно. Тъй като Франция признава, че превишената стойност на показателя за нитрати създава потенциална опасност най-малкото за здравето на бременни жени и кърмачета, би било нелогично компетентните органи да са счели превишението за маловажно. Следователно е трябвало да бъде предоставена и информация за коригиращите действия.
120. Допълнителна мярка, която най-малкото би трябвало да се обмисли, е алтернативно снабдяване с чиста вода. При тези обстоятелства като практически осъществимо изглежда преди всичко снабдяването с бутилирана вода. Въпреки че такова снабдяване би могло да е от полза за засегнатите лица и да допринесе за спазването на ограничението за използване, по принцип потребителите трябва да имат възможност сами редовно да си осигуряват бутилирана вода за хранителни нужди като я закупуват. Същевременно съществуват опасения, че разходите за снабдяване по този начин, особено в малките разпределителни единици, биха били несъразмерни спрямо ползите. Ето защо осигуряването на алтернативно снабдяване с чиста вода при превишаване на стойността на показателя за нитрати по принцип не изглежда да е задължително съгласно правото на Съюза. Макар да е възможно в отделни случай, например поради специфични икономически потребности или намалена подвижност, този извод да е различен, възлагането на задължение е необходимо да се подкрепи със съответните доказателства.
121. Какви действия следва да се предприемат, се решава съгласно член 14, параграф 5 (член 8, параграф 4 от втората Директива за питейната вода) от компетентните органи или другите съответни инстанции. Те следователно е трябвало да изберат дали да ограничат използването на замърсената чешмяна вода или просто да информират потребителите. При това те е трябвало да преценят риска за здравето на човека, произтичащ от ограничението за използване на водата, предназначена за консумация от човека.
122. Следователно Комисията е трябвало да установи по какви причини компетентните органи или другите съответни инстанции не са предприели ограничения или не са предоставили определена информация и да обясни защо това решение е неправилно.
123. Комисията се позовава на данни, предоставени от Франция, които в приложението към отговора на официалното уведомително писмо(39) подробно изброяват в таблици действията, предприети за всяка разпределителна единица за питейна вода. Тя твърди, че като цяло информацията не отчита потенциалните опасности от превишението на стойността на показателя за нитрати. Информацията за населението трябвало да съдържа по-специално обяснение на потенциалните последици от това превишение върху здравето на човека.
124. От таблиците в приложението към отговора на официалното уведомително писмо обаче е видно, че в почти всички засегнати разпределителни единици за питейна вода използването на вода за хранене на бременни жени и кърмачета е било забранено или най-малкото непрепоръчително за тези групи.
125. Съгласно данните от таблиците тези групи са били предупредени само в три единици, които са посочени и в приложение A.8 към иска. Става въпрос за Коон (052001829), Шарм (052001856) и Фе (052000917 (5200106 в приложение A.8 към иска), които без изключение се намират в департамент От Марн, регион Гранд Ест.
126. Дали на останалите места ограниченията и информацията относно риска за бременни жени и кърмачета са били достатъчни, би трябвало да се прецени във всеки отделен случай, което обаче Комисията не е направила.
127. От друга страна липсва информация дали френските органи изобщо са споменавали пред потребителите канцерогенните рискове или дали най-малкото са ги проучили. Франция не посочва нищо конкретно по този въпрос и в настоящото дело. Поради това следва да се приеме, че компетентните органи не са взели необходимите мерки във връзка с тази потенциална опасност за здравето на човека.
128. Следователно Франция не е изпълнила задълженията си по член 14, параграф 3, първа алинея 1 от третата Директива за питейната вода, доколкото не е отправила необходимите предупреждения и съвети с оглед на потенциалната опасност за здравето на бременни жени и кърмачета в разпределителни единици Коон, Шарм и Фе, както и с оглед на канцерогенния риск за всички потребители във всички изброени в приложение А.8 към иска разпределителни единици.
129. В останалата си част това основание на иска следва да се отхвърли.
V.      По разноските
130. Съгласно член 138, параграф 3 от Процедурния правилник всяка страна понася направените от нея съдебни разноски, ако и двете страни, както в случая, са спечелили и загубили по едно или няколко от предявените основания.
VI.    Заключение
131. Ето защо предлагам на Съда да постанови следното:
„1)      Френската република не е изпълнила:
a)      задълженията си по член 4, параграф 1 и приложение I, част Б от Директива (ЕС) 2020/2184 относно качеството на водата, предназначена за консумация от човека, като в изброените в приложение A.8 към иска на Комисията 107 разпределителни единици за питейна вода, с изключение на разпределителни единици Шеврени, Арконсе, Шарансе, Сен-Сен-л’Абеи и Шарм, не е взела необходимите мерки, за да гарантира съответствието на водата, предназначена за консумация от човека, с минималните изисквания за стойност от 50 mg/l на показателя за нитрати;
б)      задълженията си по член 14, параграф 2 от Директива 2020/2184, като по отношение на изброените в приложение А.8 към иска 107 разпределителни единици за питейна вода не е предприела възможно най-бързо коригиращи действия за възстановяване на качеството на водата, предназначена за консумация от човека, и не е гарантирала, че дава приоритет на тяхното прилагане, като вземе предвид по-специално степента, в която съответната стойност на показателя е била превишена, и свързаната с нея потенциална опасност за здравето на човека, както и
в)      задълженията си по член 14, параграф 3, първа алинея от Директива 2020/2184, като не е отправила необходимите предупреждения и съвети с оглед на потенциалната опасност за здравето на бременни жени и кърмачета в разпределителни единици Коон, Шарм и Фе, както и с оглед на канцерогенния риск за всички потребители във всички изброени в приложение А.8 към иска разпределителни единици.
2)      Отхвърля иска в останалата му част.
3)      Европейската комисия и Френската република понасят направените от тях съдебни разноски“.
1      Език на оригиналния текст: немски.
2      Директива (ЕС) 2020/2184 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2020 година относно качеството на водата, предназначена за консумация от човека (ОВ L 435, 2020 г., стр. 1).
3      Директива 80/778/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно качеството на водата, предназначена за консумация от човека (ОВ L 229, 1980 г., стр. 11).
4      WHO, History of Guideline Development, Nitrate and nitrite.
5      WHO, Nitrate and Nitrite in Drinking-water, 2016 (WHO/FWC/WSH/16.52, стр. 1).
6      WHO, Nitrate and Nitrite in Drinking-water, 2016 (WHO/FWC/WSH/16.52, стр. 11 и сл.).
7      Директива 98/83/ЕО на Съвета от 3 ноември 1998 година относно качеството на водите, предназначени за консумация от човека (ОВ L 330, 1998 г., стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 4, стр. 255).
8      Член 4, параграф 1, буква б), член 5, параграф 1 и приложение I, част В, ред 20 от първата Директива за питейната вода, член 4, параграф 1, буква б), член 5, параграф 1 и приложение I, част Б от втората Директива за питейната вода, както и член 4, параграф 1, буква б), член 5, параграф 1 и приложение I, част Б от третата Директива за питейната вода.
9      Вж. решение от 24 май 2011 г., Комисия/Португалия (C-52/08, EU:C:2011:337, т. 39).
10      Решение от 9 ноември 1999 г., Комисия/Италия (C-365/97, EU:C:1999:544, т. 35 и 36).
11      Решения от 9 ноември 1999 г., Комисия/Италия (C-365/97, EU:C:1999:544, т. 36) и от 24 май 2011 г., Комисия/Португалия (C-52/08, EU:C:2011:337, т. 42).
12      Решения от 10 септември 2009 г., Комисия/Гърция (C-416/07, EU:C:2009:528, т. 28), от 24 май 2011 г., Комисия/Португалия (C-52/08, EU:C:2011:337, т. 42) и от 14 май 2020 г., Комисия/Обединено кралство (ДДС — Приложими правила за фючърсните борси) (C-276/19, непубликувано, EU:C:2020:368, т. 39).
13      Относно по-рано приложимите директиви за питейната вода вж. например решения от 14 ноември 2002 г., Комисия/Ирландия (C-316/00, EU:C:2002:657, т. 37) и от 25 януари 2024 г., Комисия/Ирландия (Трихалометани в питейната вода) (C-481/22, EU:C:2024:85, т. 65).
14      Решения от 7 септември 2023 г., Комисия/Италия (Пределно допустими стойности — Арсен и флуориди) (C-197/22, EU:C:2023:642, т. 51) и от 25 януари 2024 г., Комисия/Ирландия (Трихалометани в питейната вода) (C-481/22, EU:C:2024:85, т. 43).
15      Решение от 7 септември 2023 г., Комисия/Италия (Пределно допустими стойности — Арсен и флуориди) (C-197/22, EU:C:2023:642, т. 65).
16      Решения от 22 юни 2022 г., Комисия/Словакия (Защита на глухара) (C-661/20, EU:C:2022:496, т. 94—97), от 7 септември 2023 г., Комисия/Италия (Пределно допустими стойности — Арсен и флуориди) (C-197/22, EU:C:2023:642, т. 55) и от 25 януари 2024 г., Комисия/Ирландия (Трихалометани в питейната вода) (C-481/22, EU:C:2024:85, т. 81).
17      Решения от 26 април 2005 г., Комисия/Ирландия (C-494/01, EU:C:2005:250, т. 37) и от 5 април 2017 г., Комисия/България (C-488/15, EU:C:2017:267, т. 42).
18      Решение от 12 юли 2022 г., Nord Stream 2/Парламент и Съвет (C-348/20 P, EU:C:2022:548, т. 128).
19      Вж. решения от 26 юни 2007 г., Ordre des barreaux francophones et germanophone и др. (C-305/05, EU:C:2007:383, т. 31) и от 28 юли 2016 г., Conseil des ministres (C-543/14, EU:C:2016:605, т. 40).
20      Вж. в този смисъл решения от 2 декември 2009 г., Комисия/Ирландия и др. (C‑89/08 P, EU:C:2009:742, т. 53), от 21 септември 2010 г., Швеция и др./API и Комисия (C‑514/07 P, C‑528/07 P и C‑532/07 P, EU:C:2010:541, т. 89), от 10. Септември 2020 г., Комисия (C‑498/19 P, EU:C:2020:686, т. 75).
21      Вж. решения от 28 юли 2016 г., Conseil des ministres (C-543/14, EU:C:2016:605, т. 40), от 16 май 2017 г., Berlioz Investment Fund (C-682/15, EU:C:2017:373, т. 96) и от 12 юли 2022 г., Nord Stream 2/Парламент и Съвет (C-348/20 P, EU:C:2022:548, т. 128).
22      Решение от 7 септември 2023 г., Комисия/Италия (Пределно допустими стойности — Арсен и флуориди) (C-197/22, EU:C:2023:642, т. 95).
23      Решения от 7 септември 2023 г., Комисия/Италия (Пределно допустими стойности — Арсен и флуориди) (C-197/22, EU:C:2023:642, т. 96) и от 25 януари 2024 г., Комисия/Ирландия (Трихалометани в питейната вода) (C-481/22, EU:C:2024:85, т. 108).
24      Решения от 31 март 1992 г., Комисия/Италия (C-362/90, EU:C:1992:158, т. 11 и 13) и от 11 октомври 2007 г., Комисия/Гърция (C-237/05, EU:C:2007:592, т. 29).
25      Вж. т. 58 по-горе.
26      Решения от 4 април 1974 г., Комисия/Франция (167/73, EU:C:1974:35, т. 15), от 10 април 2003 г., Комисия/Германия (C-20/01 и C-28/01, EU:C:2003:220, т. 29) и от 18 ноември 2020 г., Комисия/Германия (Възстановяване на ДДС — Фактури) (C-371/19, непубликувано, EU:C:2020:936, т. 45).
27      Вж. решение от 10 март 1987 г., Комисия/Италия (199/85, EU:C:1987:115, т. 8 и 9).
28      Решения от 6 март 1979 г., Simmenthal/Комисия (92/78, EU:C:1979:53, т. 32), от 7 юни 2007 г., Wunenburger/Комисия (C-362/05 P, EU:C:2007:322, т. 50) и от 6 септември 2018 г., Bank Mellat/Съвет (C-430/16 P, EU:C:2018:668, т. 64).
29      Вж. решения от 9 декември 2008 г., Комисия/Франция (C-121/07, EU:C:2008:695, т. 69), от 17 ноември 2011 г., Комисия/Италия (C-496/09, EU:C:2011:740, т. 89) и от 27 март 2025 г., Комисия/Италия (Пречистване на градските отпадъчни води ) (C-515/23, EU:C:2025:209, т. 93).
30      Вертон (062000461), Па дьо Кале, О дьо Франс: 1947 потребители, 26 години, Вавини (060001115), Оаз, О дьо Франс: 1200 потребители, 25 години, CCSSOM сектор Вилие Конфлан (051001447), Марн, Гранд Ест: 1861 потребители, 36 години, мрежа Пар-Ромий-Желан (010000235), Об, Гранд Ест: 3122 потребители, 15 години, Marigny-Saint-Flavy JN (010000239), Об, Гранд Ест: 4032 потребители, 25 години, Вилие-Сен-Жорж (077001446), Сен е Марн, Ил дьо Франс: 1214 потребители, 28 години, Меревил (091000168), Есон, Ил дьо Франс: 3271 потребители, 21 години, Аржан-сюр-Содр (018000133), Шер, Център-Вал дьо Лоар: 2285 потребители, 25 години, и Дамали (028000808), Йор е Лоар, Център-Вал дьо Лоар: 1551 потребители, 24 години.
31      Вж. т. 63—70 по-горе.
32      Вж. т. 20 по-горе.
33      По този въпрос вж т. 95 и сл. по-долу.
34      Член 12 от Предложението за Директива на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на водите, предназначени за консумация от човека (преработена), COM(2017) 753 final.
35      Вж. т. 94 по-горе.
36      Вж. т. 3 по-горе.
37      Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (Национална агенция за безопасност на храните, околната среда и труда, Франция).
38      Évaluation des risques liés à la consommation de nitrates et nitrites(Оценка на рисковете, свързани с консумацията на нитрати и нитрити) (юли 2022 г.), стр. 194.
39      Приложение A.2 към исковата молба се състои от няколко части, в които се дава отговор на официалното уведомително писмо. Във второто приложение, стр. 138—152, се уточняват действията, предприети от здравните органи, а в третото приложение, стр. 153—169, се съдържат информация и съвети.