62023TJ0590_RES
Vec T‑590/23
Emilio De Capitani
proti
Rade Európskej únie
Rozsudok Všeobecného súdu (deviata komora) z 29. októbra 2025
„Prístup k dokumentom – Nariadenie (ES) č. 1049/2001 – Pracovné dokumenty Generálneho sekretariátu Rady týkajúce sa dvoch legislatívnych návrhov prejednávaných v čase podania žiadosti o prístup k dokumentom – Čiastočné zamietnutie prístupu – Výnimka vzťahujúca sa na ochranu rozhodovacieho procesu – Žaloba o neplatnosť – Neuverejnenie dokumentov, ku ktorým bol na základe žiadosti povolený prístup, v registri Rady – Neexistencia napadnuteľného aktu – Neprípustnosť“
Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Pojem – Akty so záväznými právnymi účinkami – Mlčanie alebo nečinnosť inštitúcie – Potvrdzujúce rozhodnutie o zamietnutí prístupu k dokumentom – Považovanie za implicitné rozhodnutie o zamietnutí uverejnenia dokumentov, ku ktorým bol povolený prístup, v registri – Vylúčenie
(Článok 263 ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 2 ods. 1, článok 8 ods. 3 a článok 12)
(pozri body 46 – 55)
Inštitúcie Európskej únie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Nariadenie č. 1049/2001 – Výnimky z práva na prístup k dokumentom – Ochrana rozhodovacieho procesu – Pojem – Rozsah – Legislatívne dokumenty – Zahrnutie
(Článok 15 ods. 3 ZFEÚ; Charta základných práv Európskej únie, článok 42; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4 ods. 3 prvý pododsek)
(pozri body 70 – 74)
Inštitúcie Európskej únie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Nariadenie č. 1049/2001 – Výnimky z práva na prístup k dokumentom – Ochrana rozhodovacieho procesu – Podmienky – Konkrétne, skutočné a vážne narušenie uvedeného procesu – Pojem vážne narušenie – Podstatný vplyv na rozhodovací proces – Kritériá posúdenia
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4 ods. 3 prvý pododsek)
(pozri body 93 – 98, 109 – 114)
Inštitúcie Európskej únie – Právo verejnosti na prístup k dokumentom – Nariadenie č. 1049/2001 – Výnimky z práva na prístup k dokumentom – Ochrana rozhodovacieho procesu – Podmienky – Konkrétne, skutočné a vážne narušenie uvedeného procesu – Všeobecné a abstraktné odôvodnenie tohto narušenia – Neprípustnosť
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 1049/2001, článok 4 ods. 3 prvý pododsek)
(pozri body 106, 115, 119, 120)
Zhrnutie
Všeobecný súd, na ktorý bola podaná žaloba o neplatnosť, ktorej čiastočne vyhovel, rozhodoval o vzťahu medzi právom na prístup k dokumentom na základe žiadosti (
1
) na jednej strane a povinnosťami inštitúcií priamo sprístupniť dokumenty verejnosti, najmä legislatívne dokumenty, pokiaľ je to možné, na druhej strane.
Žalobca pán Emilio De Capitani podal žiadosť o prístup k 33 pracovným dokumentom Rady Európskej únie, vymieňaným v rámci viacerých legislatívnych postupov, ktoré boli súčasťou paktu o migrácii a azyle (ďalej len „dokumenty WK“). V odpovedi na túto žiadosť mu Rada povolila úplný prístup k 27 dokumentom WK a čiastočný prístup k trom dokumentom WK. Naopak mu úplne odmietla prístup k trom dokumentom WK z dôvodu, že by ich zverejnenie vážne narušilo jej rozhodovací proces (
2
).
Po opakovanej žiadosti žalobcu o prístup k dvom dokumentom, ku ktorým mu bol odmietnutý prístup (ďalej len „sporné dokumenty“), Rada prijala napadnuté rozhodnutie (
3
), ktorým potvrdila odmietnutie prístupu k nim.
Žalobca teda podal na Všeobecný súd žalobu, ktorou sa v podstate domáhal zrušenia napadnutého rozhodnutia v rozsahu, v akom sa mu ním jednak odmieta prístup k sporným dokumentom a jednak implicitne odmieta uverejnenie legislatívnych dokumentov, ku ktorým mu bol poskytnutý prístup, v registri.
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd v rámci svojho posúdenia druhého žalobného návrhu preskúmal, či napadnuté rozhodnutie obsahovalo implicitné odmietnutie Rady uverejniť v registri dokumenty sprístupnené žalobcovi v odpovedi na jeho žiadosť o prístup, čo by mohlo predstavovať napadnuteľný akt.
Všeobecný súd predovšetkým poznamenal, že v napadnutom rozhodnutí sa neuvádzalo uverejnenie dokumentov sprístupnených žalobcovi v registri, a pripomenul, že mlčanie inštitúcie sa v zásade nemôže považovať za implicitné rozhodnutie, pokiaľ neexistujú výslovné ustanovenia, ktoré stanovujú lehotu, po ktorej uplynutí sa takéto rozhodnutie považuje zo strany inštitúcie za prijaté, a ktoré vymedzujú obsah tohto rozhodnutia.
Všeobecný súd ďalej poznamenal, že v oblasti prístupu k dokumentom je mlčanie inštitúcie výslovne zohľadnené len v článku 8 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001, ktorý sa týka len opakovaných žiadostí podaných osobami, ktoré majú právo na prístup k dokumentom zaručené článkom 2 ods. 1 tohto nariadenia.
Všeobecný súd sa tak zaoberal otázkou, či právo na prístup k dokumentom v zmysle článku 2 ods. 1 tohto nariadenia zahŕňa uverejnenie dokumentov v registri dotknutej inštitúcie na základe článku 12 ods. 2 nariadenia č. 1049/2001. V tejto súvislosti uviedol, že Súdny dvor už rozhodol, že toto nariadenie priamo nespája právo na prístup k dokumentom stanovené v jeho článku 2 ods. 1 s povinnosťou inštitúcií zriadiť verejný register, stanovenou v článku 11 uvedeného nariadenia, takže nie je možné prostredníctvom žiadosti o prístup k dokumentom uložiť povinnosť registrácie dokumentov. (
4
) Podľa Všeobecného súdu možno tieto úvahy uplatniť na povinnosti stanovené v článku 12 nariadenia č. 1049/2001, ktorý opisuje správnu prax, ktorú musia dotknuté inštitúcie prijať, pokiaľ ide o sprístupňovanie dokumentov verejnosti, a ktorý nemá žiadnu súvislosť so samotným právom na prístup. Všeobecný súd okrem toho zdôraznil, že tento článok neukladá dotknutým inštitúciám bezpodmienečnú povinnosť, keďže na jednej strane tieto inštitúcie „pokiaľ je to možné“ priamo sprístupnia dokumenty verejnosti, a na druhej strane by legislatívne dokumenty mali byť priamo prístupné s výhradou článkov 4 a 9 uvedeného nariadenia.
Všeobecný súd z toho napokon vyvodil, že nie je možné uložiť inštitúcii povinnosť uverejniť dokument vo svojom registri prostredníctvom žiadosti o prístup k dokumentom a že právo na prístup k dokumentom podľa článku 2 ods. 1 nariadenia č. 1049/2001 nezahŕňa uverejnenie dokumentov v registri dotknutej inštitúcie. V dôsledku toho mlčanie Rady v napadnutom rozhodnutí týkajúce sa uverejnenia dokumentov WK, ku ktorým bol žalobcovi povolený prístup, v registri, nebolo možné považovať za implicitné rozhodnutie o odmietnutí pristúpiť k takémuto uverejneniu, ktoré vzniklo na základe článku 8 ods. 3 nariadenia č. 1049/2001.
Vzhľadom na vyššie uvedené Všeobecný súd zamietol tento žalobný návrh ako neprípustný z dôvodu neexistencie napadnuteľného aktu.
(
1
)	V zmysle článku 2 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (Ú. v. ES L 145, 2001, s. 43; Mim. vyd. 01/003, s. 331).
(
2
)	V zmysle článku 4 ods. 3 prvého pododseku nariadenia č. 1049/2001.
(
3
)	Rozhodnutie Rady Európskej únie SGS 23/002579 zo 14. júla 2023 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
(
4
)	Pozri v tomto zmysle rozsudok z 2. októbra 2014, Strack/Komisia (C‑127/13 P, EU:C:2014:2250, bod 44).