62004CO0328_HU
Felek
Az ítélet indoklása
Rendelkező rész
Felek
A C‑328/04. sz. ügyben,
az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Fővárosi Bíróság (Magyarország) a Bírósághoz 2004. július 28‑án érkezett 2004. június 24‑i végzésével terjesztett elő az előtte
Vajnai Attila
ellen folytatott büntetőeljárásban,
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács),
tagjai: K. Lenaerts tanácselnök, K. Schiemann (előadó) és Juhász E. bírák,
főtanácsnok: C. Stix‑Hackl,
hivatalvezető: R. Grass,
a főtanácsnok meghallgatását követően,
meghozta a következő
Végzést
Az ítélet indoklása
1. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a hátrányos megkülönböztetés tilalmának mint alapvető közösségi jogi elvnek az értelmezésére vonatkozik.
2. Ezt a kérelmet a magyar Büntető Törvénykönyv 269/B. §‑ának megsértése miatt Vajnai Attila ellen indított büntetőeljárás keretében terjesztették elő, amely rendelkezés büntetendőnek nyilvánítja az „önkényuralmi jelképek” nagy nyilvánosság előtti használatát.
Jogi háttér
3. A magyar Büntető Törvénykönyv „Önkényuralmi jelképek használata” című 269/B. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„(1) Aki horogkeresztet, SS-jelvényt, nyilaskeresztet, sarló-kalapácsot, ötágú vöröscsillagot vagy ezeket ábrázoló jelképet
a) terjeszt;
b) nagy nyilvánosság előtt használ;
c) közszemlére tesz;
ha súlyosabb bűncselekmény nem valósul meg, vétséget követ el, és pénzbüntetéssel büntetendő.
(2) Nem büntethető az (1) bekezdésben meghatározott cselekmény miatt, aki azt ismeretterjesztő, oktatási, tudományos, művészeti célból vagy a történelem, illetve a jelenkor eseményeiről szóló tájékoztatás céljából követi el.
(3) Az (1)–(2) bekezdés rendelkezései az államok hatályban levő hivatalos jelképeire nem vonatkoznak.”
Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
4. Az előzetes döntéshozatalra utaló végzésből kitűnik, hogy Vajnai Attila, a magyarországi Munkáspárt alelnöke ellen büntetőeljárást indítottak, mert egy 2003. február 21‑én Budapesten rendezett tüntetés során nagy nyilvánosság előtt 5 cm átmérőjű, kartonpapírból készült ötágú vöröscsillagot viselt a ruháján. A helyszínt biztosító rendőrjárőr felhívta az érintettet a jelkép eltávolítására, amit ez utóbbi meg is tett.
5. 2004. március 11‑i ítéletével a Pesti Központi Kerületi Bíróság Vajnai Attilát bűnösnek mondta ki, a magyar Büntető Törvénykönyv 269/B. §‑a (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott „önkényuralmi jelkép” használatának vétségében. E bíróság úgy határozott, hogy az érintettet 1 éves időtartamra próbára bocsátja, valamint elrendelte a szóban forgó jelkép elkobzását.
6. Ezen ítélet ellen Vajnai Attila fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
7. Előzetes döntéshozatalra utaló végzésében a Fővárosi Bíróság kiemeli, hogy több tagállamban, így például az Olasz Köztársaságban, a baloldali pártok jelképe a vöröscsillag, illetve a sarló-kalapács. E bíróság szerint ebből az következik, hogy az olasz baloldali szervezetek tagjai minden tiltás nélkül használhatják a munkásmozgalom jelképeit, míg a magyar Büntető Törvénykönyv tiltja e jelképek használatát. Így felmerül a kérdés, hogy hátrányosan megkülönböztető‑e az olyan rendelkezés, amely valamely tagállamban büntetőjogi szankciók terhe mellett tiltja a nemzetközi munkásmozgalom jelképeinek használatát, míg valamely más tagállam területén ugyanezen jelképek használata semmilyen szankciót nem von maga után.
8. E körülmények között a Fővárosi Bíróság úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„A magyar Büntető Törvénykönyv 269/B. §‑a (1) bekezdésének az a rendelkezése, amely szerint aki ötágú vöröscsillagot ábrázoló jelképet nagy nyilvánosság előtt használ, közszemlére tesz – ha súlyosabb bűncselekmény nem valósul meg – vétséget követ el, összhangban van‑e a Közösség diszkrimináció tilalmára vonatkozó alapelvével? Az Európai Unióról szóló szerződés 6. cikke, mely szerint az Unió a szabadság, a demokrácia, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartásán alapul, vagy a 2003/43/EK irányelv rendelkezései, melyek ugyancsak az alapvető szabadságjogokra utalnak, illetőleg az Alapvető Jogok Chartája 10., 11. és 12. cikkének rendelkezései lehetővé teszik‑e, hogy az a személy, aki politikai meggyőződését az azt tükröző jelképpel szemmel láthatóvá kívánja tenni, ezt bármely tagállamban megtehesse?” [Az előterjesztett szöveg értelemszerű javításával.]
A Bíróság hatásköréről
9. A magyar és a holland kormány, valamint a Bizottság, amelyek írásbeli észrevételeket tettek, kétségüket fejezik ki arra vonatkozóan, hogy a Bíróságnak van‑e hatásköre az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés megválaszolására.
10. Annak megállapítása érdekében, hogy a Bíróságnak van‑e hatásköre, meg kell vizsgálni a feltett kérdés tárgyát.
11. Kérdésével a nemzeti bíróság lényegében arra vár választ, hogy a hátrányos megkülönböztetés elvének tilalmával, az EU 6. cikkel, a személyek közötti, faji- vagy etnikai származásra való tekintet nélküli egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló, 2000. június 29‑i 2000/43/EK tanácsi irányelvvel (HL L 180., 22. o.; magyar nyelvű különkiadás 20. fejezet, 1. kötet, 23. o.), illetve a 2000. december 7‑én Nizzában ünnepélyesen kihirdetett Európai Unió Alapjogi Chartájának (HL C 364., 1. o.) 10., 11., és 12. cikkével ellentétes‑e az olyan nemzeti rendelkezés, mint a magyar Büntető Törvénykönyv 269/B. §‑a, amely az alapügyben szóban forgó jelkép nagy nyilvánosság előtti használatát büntetni rendeli.
12. Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében, amikor valamely nemzeti szabályozás a közösségi jog hatálya alá tartozik, az előzetes döntéshozatali ügyben eljáró Bíróságnak minden olyan értelmezési elemet meg kell adnia, amelyre a nemzeti bíróságnak szüksége van annak megítéléséhez, hogy az adott szabályozás összeegyeztethető‑e azokkal az alapvető jogokkal, amelyek tiszteletben tartását a Bíróság biztosítja (lásd a C‑299/95. sz. Kremzow-ügyben 1997. május 29‑én hozott ítélet [EBHT 1997., I‑2629. o.] 15. pontját).
13. Ezzel szemben a Bíróság nem rendelkezik e hatáskörrel olyan szabályozás tekintetében, amely nem tartozik a közösségi jog keretei közé, és ahol a jogvita tárgya semmilyen módon nem kapcsolódik a Szerződések rendelkezéseinek hatálya alá tartozó egyik helyzethez sem (lásd a fent hivatkozott Kremzow-ítélet 15. és 16. pontját).
14. Meg kell állapítani, hogy Vajnai Attila ügye semmilyen módon nem kapcsolódik a Szerződések rendelkezéseinek hatálya alá tartozó egyik helyzethez sem, és hogy a magyar szabályozás az alapügyre alkalmazva nem tartozik a közösségi jog keretei közé.
15. E körülmények között – a Bíróság eljárási szabályzata 92. cikkének 1. §‑a alapján – meg kell állapítani, hogy a Bíróságnak nyilvánvalóan nincs hatásköre a Fővárosi Bíróság által feltett kérdés megválaszolására.
A költségekről
16. Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez utóbbi bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
Rendelkező rész
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következő végzést hozza:
Az Európai Közösségek Bíróságának nyilvánvalóan nincs hatásköre a Fővárosi Bíróság (Magyarország) 2004. június 24‑i végzéssel feltett kérdésének megválaszolására.