62020TJ0457_RES
Predmet T-457/20
VeriGraft AB
protiv
Izvršne agencije za Europsko vijeće za inovacije i MSP-ove (Eismea)
Presuda Općeg suda (deveto vijeće) od 13. srpnja 2022.
„Arbitražna klauzula – Okvirni program za istraživanje i inovacije ‚Obzor 2020.’ (2014. – 2020.) – Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava Personalized Tissue-Enginered Veins as a first cure for Patients with Chronic Venous Insufficiency – P-TEV – Nepredviđeni troškovi podugovaranja – Pojednostavljeni postupak odobravanja – Podugovaranje spomenuto u periodičnim tehničkim izvješćima – Odobrena periodična tehnička izvješća – Prihvatljivi troškovi”
Pravo Europske unije – Temeljna prava – Opća načela prava Unije – Poštovanje ugovornih akata od strane institucija Unije – Nadležnost suda Unije – Nužnost postojanja arbitražne klauzule kojom se dodjeljuje ta nadležnost
(čl. 299. i 317. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 51. st. 1.; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 966/2012, čl. 79. st. 2. i čl. 121. st. 1. drugi podstavak; Uredba Vijeća br. 1605/2002, čl. 108. st. 1. drugi podstavak)
(t. 52.-55.)
Akti institucija – Obrazloženje – Obveza – Doseg – Ocjena obveze obrazlaganja s obzirom na okolnosti slučaja
(čl. 296. UFEU-a)
(t. 56.)
Industrija – Mjere potrebne za osiguranje konkurentnosti industrije – Istraživanje i tehnološki razvoj – Okvirni program za istraživanje i inovacije „Obzor 2020.” – Sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava – Troškovi koji odgovaraju podugovaranju koje nije predviđeno u sporazumu o dodjeli bespovratnih sredstava – Odbijanje, od strane Izvršne agencije za mala i srednja poduzeća (EASME), troškova podugovaranja opravdanih u periodičnim tehničkim izvješćima koja je ta agencija odobrila – Nedopuštenost
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 1291/2013)
(t. 87., 88., 105., 109., 112.)
Kratak prikaz
Tužitelj, društvo VeriGraft AB, švedsko je društvo biotehnologije specijalizirano u sektoru razvoja personaliziranih presadaka iz inženjeringa ljudskog tkiva namijenjenih korištenju u regenerativnoj medicini.
Društvo VeriGraft i Europska unija, koje zastupa Izvršna agencija za mala i srednja poduzeća (EASME), sklopili su 2017. godine sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava (
1
) kojim su društvu VeriGraft dodijeljena bespovratna sredstva za projekt „Personalizirane vene iz inženjeringa ljudskih tkiva kao prvi izbor za liječenje pacijenata oboljelih od kronične venske insuficijencije – P-TEV” Tim je sporazumom bilo predviđeno da bespovratna sredstva nadoknađuju 100 % prihvatljivih troškova
Na temelju tog sporazuma, društvo VeriGraft bilo je dužno redovito podnositi EASME-u tehnička i financijska izvješća. Tužba je bila podijeljena u prvo razdoblje izvješća (u daljnjem tekstu: RI1) i drugo razdoblje izvješća (u daljnjem tekstu: RI2).
Društvo VeriGraft podnijelo je EASME-u tehnička i financijska izvješća za projekt P-TEV koja obuhvaćaju RI1 i RI2. EASME je obavijestio društvo VeriGraft da je, na temelju izvješća koje su pripremili vanjski stručnjaci vezano za ista razdoblja, smatrao da je provedba navedenog projekta zadovoljavajuća. Međutim, kako je naknadno procijenio da određeni troškovi podugovaranja nisu bili predviđeni Sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava te da su stoga neprihvatljivi, EASME je obavijestio društvo VeriGraft o povratu tih troškova. Imao je namjeru izvršiti taj povrat iz, s jedne strane, doprinosa društva VeriGraft jamstvenom fondu i, s druge strane, obavijesti o terećenju.
Svojom tužbom društvo VeriGraft zahtijeva da se troškovi podugovaranja koje je EASME odbio smatraju prihvatljivima na temelju Sporazuma o bespovratnim sredstvima i da se obavijest o terećenju kao i povrat odgovarajućeg iznosa u jamstveni fond smatraju neosnovanima.
Opći sud prihvaća tužbu koju je društvo VeriGraft podnijelo u cijelosti. U svojoj presudi on ispituje novo pitanje može li Unija, koju je prvotno zastupao EASME, koji je postao Eismea (
2
), odbiti kao neprihvatljive, zbog toga što nisu predviđeni, troškove povezane s ugovorima o podugovaranju ako korištenje tim ugovorima nije bilo navedeno u opisu djelatnosti priloženom Sporazumu o dodjeli bespovratnih sredstava, nego je opravdano periodičnim tehničkim izvješćima koja je EASME odobrio, u skladu s postupkom ubrzanog odobravanja predviđenim tim sporazumom.
Ocjena Općeg suda
Kao prvo, Opći sud ističe da je EASME-ovo sažeto obrazloženje bilo dostatno kako bi se društvu VeriGraft omogućilo da shvati koji su troškovi odbijeni, kao i razlog njihova odbijanja, odnosno da su ti troškovi bili povezani s djelatnostima podugovaranja koje nisu bile spomenute u prilozima sporazumu o dodjeli bespovratnih sredstava.
Međutim, kao drugo, Opći sud utvrđuje da troškovi koje je iskazalo društvo VeriGraft, koji odgovaraju podugovaranju koje je prvi put navedeno u periodičnim tehničkim izvješćima RI1 i RI2 koja je odobrio EASME, predstavljaju prihvatljive troškove u smislu Sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava.
U tom kontekstu napominje da se Sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava predviđa mogućnost korištenja pojednostavljenog postupka odobravanja ugovora o podugovaranju koja nije navedena u prilozima tom sporazumu. Naime, iz sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava, kao i iz objašnjenja sadržanih u modelu ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava za program Obzor 2020., koji je dostupan svim ugovarateljima, proizlazi da odobrenje periodičnog tehničkog izvješća u kojem je korisnik opravdao korištenje ugovora o podugovaranju koji nisu predviđeni u opisu aktivnosti iz tog sporazuma ima za posljedicu da troškovi podugovaratelja budu prihvatljivi u smislu navedenog sporazuma.
Opći sud također naglašava da je, temeljeći se na izvješćima vanjske stručne skupine, EASME naveo da je provedba projekta P-TEV, kako je opisana u periodičnim tehničkim izvješćima za RI1 i RI2, bila zadovoljavajuća i da stoga nije smatrao da korištenje podugovaranja navedeno u tim izvješćima dovodi u sumnju činjenicu da je projekt u biti bio isti kao i projekt koji je odabran ili činjenicu da je društvo VeriGraft i dalje imalo operativnu sposobnost za provedbu navedenog projekta.
Stoga, Opći sud smatra da EASME nije mogao odbiti troškove podugovaranja povezane sa zadaćama čije je podugovaranje bilo opravdano u periodičnim tehničkim izvješćima koje je odobrio, s obrazloženjem da su ti troškovi odgovarali nepredviđenom podugovaranju u smislu Sporazuma o bespovratnim sredstvima.
Osim toga, budući da su se obavijest o terećenju koju je izdao EASME i povrat odgovarajućeg iznosa iz jamstvenog fonda uspostavljenog navedenim sporazumom temeljili na odbijanju troškova podugovaranja koji odgovaraju nepredviđenom podugovaranju, Opći je sud, oslanjajući se na utvrđenje prihvatljivosti tih troškova podugovaranja, zaključio da su obavijest o terećenju i povrat neosnovani.
(
1
)	Na temelju instrumenta potpore inovacijama u malim i srednjim poduzećima (MSP) iz članka 22. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1291/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o osnivanju Okvirnog programa za istraživanja i inovacije ‚Obzor 2020.’ (2014. – 2020.) i o stavljanju izvan snage Odluke br. 1982/2006/EZ (SL 2013., L 347, str. 104.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 273.) te je pobliže određen Odlukom Vijeća 2013/743/EU od 3. prosinca 2013. o osnivanju Posebnog programa za provedbu Okvirnog programa za istraživanje i inovacije Obzor 2020. (2014. – 2020.) i stavljanju izvan snage odluka 2006/971/EZ, 2006/972/EZ, 2006/973/EZ, 2006/974/EZ i 2006/975/EZ (SL 2013., L 347, str. 965.).
(
2
)	Počevši od 1. travnja 2021.