Predmet T-640/16
GEA Group AG
protiv
Europske komisije
„Tržišno natjecanje – Zabranjeni sporazumi – Toplinski stabilizatori – Odluka kojom se utvrđuje povreda članka 81. UEZ-a – Odluka kojom se izmjenjuje prvotna odluka – Tužba za poništenje – Pravni interes – Dopuštenost – Novčane kazne – Gornja granica od 10 % – Grupa društava – Jednako postupanje”
Sažetak – Presuda Općeg suda (peto vijeće) od 18. listopada 2018.
1.      Tužba za poništenje – Fizičke ili pravne osobe – Pravni interes – Komisijina odluka o izmjeni odluke kojom se izriče novčana kazna zbog povrede pravila o tržišnom natjecanju – Preuzimanje u odluci odredbi iz prve odluke o izmjeni koju je poništio sud Unije – Tužba koju je podnio poduzetnik kojemu je naloženo solidarno plaćanje novčane kazne s njegovim bivšim društvima kćeri – Dopuštenost
(čl. 101. UFEU-a i čl. 263. st. 4. UFEU-a)
2.      Tužba za poništenje – Poništavajuća presuda – Doseg – Apsolutna pravomoćnost – Doseg
(čl. 266. UFEU-a)
3.      Tržišno natjecanje – Novčane kazne – Solidarna odgovornost za plaćanje – Određivanje dijela iznosa novčane kazne koji trebaju snositi solidarni sudužnici u njihovu internom odnosu – Nepostojanje raspodjele smanjenja iznosa novčane kazne jednog sudužnika između ostalih sudužnika – Povreda načela jednakog postupanja
(čl. 101. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 20. i 21.)
4.      Tržišno natjecanje – Novčane kazne – Diskrecijska ovlast Komisije – Doseg – Ovlast određivanja načina plaćanja novčanih kazni – Nametanje zateznih kamata – Doseg
(Uredba Vijeća br. 1/2003, čl. 23. st. 2.)
5.      Tržišno natjecanje – Novčane kazne – Odluka kojom se određuju novčane kazne – Primjenjivost članka 299. UFEU-a
(čl. 101. UFEU-a i čl. 299. UFEU-a)
1.      Tužba za poništenje koju podnosi fizička ili pravna osoba dopuštena je samo pod pretpostavkom da tužitelj ima interes da pobijani akt bude poništen, s time da taj interes pretpostavlja to da poništenje tog akta može samo po sebi svojim rezultatom donijeti korist osobi koja je podnijela navedenu tužbu.
Dopuštena je tužba podnesena protiv Komisijine odluke o izmjeni ranije odluke kojom se tužitelju i njegovim bivšim društvima kćeri nalaže solidarno plaćanje novčanih kazni zbog protutržišnog postupanja, s obzirom na to da je pobijana odluka usvojena nakon donošenja presude suda Unije kojom je poništena odluka čija je izreka potpuno istovjetna onoj iz pobijane odluke i kojom su odredbe prvotne odluke izmijenjene izrazima koji su istovjetni onima iz pobijane odluke tako što je iznos novčanih kazni raspodijeljen na način koji je različit od onog kojim je taj iznos raspodijeljen tim odredbama u njihovoj prvotnoj verziji. Naime, s jedne strane, iako bivša društva kćeri nisu bile stranke u postupku koji je tužitelj pokrenuo protiv odluke koju je poništio sud Unije, to je poništenje utjecalo na njihov pravni položaj, jednako kao i na tužiteljev. S druge strane, pravni položaj tih društava kćeri u pogledu poništenih odredaba vezan je uz tužiteljev pravni položaj jer je cilj tih odredaba odrediti iznose novčanih kazni koje im treba izreći zbog povreda za koje su one solidarno odgovorne, kao i vanjske odnose solidarnosti tih društava u odnosu na te novčane kazne.
Osim toga, s obzirom na to da se u poništavajućoj presudi sud Unije izjasnio samo o povredi tužiteljevih prava obrane a ne o meritornoj zakonitosti poništene odluke, iako članak 1. te odluke i članak 1. pobijane odluke sadržavaju istovjetne odredbe, tužba može dovesti do za tužitelja povoljnije preraspodjele iznosa novčanih kazni predviđenih tim odredbama.
(t. 53., 68., 69., 71.-75.)
2.      Vidjeti tekst odluke.
(t. 70.)
3.      Načelo jednakog postupanja, koje zahtijeva da se u usporedivim situacijama ne postupa na različit način i da se u različitim situacijama ne postupa na jednak način, osim ako je takvo postupanje objektivno opravdano, opće je načelo prava Unije zajamčeno člancima 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
Kad je riječ o Komisijinoj odluci kojom se raspodjeljuje iznos novčanih kazni solidarno izrečenih matičnom društvu i dvjema bivšim društvima kćeri – ACW-u i CPA-u – zbog protutržišnog postupanja, jednako postupanje mora se provjeriti ne samo uzimajući u obzir novčanu kaznu solidarno izrečenu društvima ACW, CPA i matičnom društvu, nego i novčanu kaznu solidarno izrečenu društvu ACW i matičnom društvu. U tom je pogledu Komisija bez ikakvog objektivnog opravdanja povrijedila načelo jednakog postupanja time što nije proporcionalno raspodijelila smanjenje iznosa novčane kazne izrečene društvu ACW u dvama odnosima solidarne odgovornosti o kojima je riječ. Naime, s jedne strane, matično društvo i CPA nalaze se u usporedivoj situaciji, u smislu da su oba društva solidarno obvezna na plaćanje novčane kazne zajedno s društvom ACW. S druge strane, Komisija je sigurno mogla drugačije utvrditi dio novčane kazne na čije su plaćanje solidarno i dalje bili obvezni društvo ACW i matično društvo kako bi ograničila dio novčane kazne koju duguje samo potonje.
(t. 97., 106.-109. i 111.)
4.      Vidjeti tekst odluke.
(t. 117.)
5.      Odredbe članka 299. UFEU-a u skladu s kojima su akti, a osobito Komisijini akti kojima se nameće novčana obveza, izvršivi, primjenjuju se na odluke te institucije o izricanju novčane kazne.
(t. 118.)