62024CJ0665
TEISINGUMO TEISMO (septintoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. gruodžio 11 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2014/40/ES – 2 straipsnio 40 punktas – Sąvoka „pateikimas rinkai“ – 23 straipsnio 2 ir 3 dalys – Direktyvos 2014/40 vykdymo užtikrinimas – Tikslas užtikrinti aukštą sveikatos apsaugos lygį – Teisės aktų derinimas – Tabako gaminių gamyba, pateikimas ir pardavimas – Elektroninių cigarečių pildomųjų talpyklų, ant kurių pakuočių neteisingai nurodytas nikotino kiekis, tiekimas, kurį vykdo tabako ir susijusių gaminių platintojas mažmeninės prekybos vietai – Platintojui paskirta bauda – Principas nulla poena sine culpa – Baudos proporcingumas“
Byloje C‑665/24
dėl College van Beroep voor het bedrijfsleven (Apeliacinis administracinis ekonominis teismas, Nyderlandai) 2024 m. spalio 8 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2024 m. spalio 11 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Staatssecretaris Jeugd, Preventie en Sport
prieš
Diamond Flavours BV,
UEG Holland BV
TEISINGUMO TEISMAS (septintoji kolegija),
kurį sudaro septintosios kolegijos teisėjos pareigas einanti antrosios kolegijos pirmininkė K. Jürimäe (pranešėja), teisėjai M. Gavalec ir Z. Csehi,
generalinis advokatas M. Szpunar,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
UEG Holland BV ir Diamond Flavours BV, atstovaujamų advocaat J. A. Jacobs,
–
Nyderlandų vyriausybės, atstovaujamos M. K. Bulterman ir P. P. Huurnink,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos E. E. Schmidt ir F. van Schaik,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB (OL L 127, 2014, p. 1), 23 straipsnio 2 dalies, siejamos su Direktyvos 2014/40 2 straipsnio 40 punktu ir 20 straipsnio 2 dalies bei 4 dalies b punkto i papunkčiu, aiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant dviejų bendrovių Diamond Flavours BV ir UEG Holland BV, platinančių, be kita ko, elektroninių cigarečių pildomąsias talpyklas, ginčą su Staatssecretaris Jeugd, Preventie en Sport (Jaunimo, prevencijos ir sporto reikalų valstybės sekretorius, Nyderlandai; toliau – valstybės sekretorius) dėl baudos, kurią jis paskyrė Diamond Flavours ir UEG Holland už elektroninių cigarečių pildomųjų talpyklų, ant kurių vienetinių pakelių netiksliai nurodytas nikotino kiekis, pateikimą rinkai.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyva 2014/40
3
Direktyvos 2014/40 8, 13 ir 59 konstatuojamosios dalys suformuluotos taip:
„(8)
pagal [SESV] 114 straipsnio 3 dalį aukštas sveikatos apsaugos lygis turėtų būti laikomas pagrindu teikiant teisėkūros pasiūlymus ir visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į visas mokslo faktais pagrįstas naujoves. Tabako gaminiai nėra paprastos prekės ir, atsižvelgiant į ypač kenksmingą tabako poveikį žmogaus sveikatai, sveikatos apsauga turėtų būti laikoma svarbiu prioritetu, visų pirma tam, kad būtų sumažintas rūkymo paplitimas tarp jaunimo;
<…>
(13)
kad valstybės narės ir Komisija galėtų vykdyti savo reguliavimo funkcijas, būtina išsami informacija apie tabako gaminių sudedamąsias dalis ir išsiskiriančias medžiagas, kad būtų galima įvertinti tokių gaminių patrauklumą, priklausomybės sukėlimo gebą bei toksiškumą ir riziką sveikatai, susijusius su tokių gaminių vartojimu. Todėl taikomos prievolės teikti pranešimus apie sudedamąsias dalis ir išsiskiriančias medžiagas turėtų būti sugriežtintos. Turėtų būti numatytos papildomos sugriežtintos prievolės teikti pranešimus apie į prioritetų sąrašą įtrauktus priedus, kad būtų įvertintas, inter alia, jų toksiškumas, priklausomybės sukėlimo geba ir kancerogeninės, mutageninės arba toksiškos reprodukcijai savybės <…>, įskaitant po jų sudegimo. Mažosioms ir vidutinėms įmonėms (toliau – MVĮ) tenkanti našta dėl tokių sugriežtintų prievolių dėl pranešimo turėtų būti kuo labiau apribota. Tokios prievolės dėl pranešimo dera su Sąjungai nustatyta pareiga užtikrinti aukštą žmonių sveikatos apsaugos lygį;
<…>
(59)
šia direktyva nekeičiama pareiga gerbti pagrindines teises ir laikytis teisės principų, įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Šia direktyva daromas poveikis kai kurioms pagrindinėms teisėms. Todėl būtina užtikrinti, kad tabako ir susijusių gaminių gamintojams, importuotojams ir platintojams nustatytomis prievolėmis būtų ne tik užtikrintas aukštas sveikatos ir vartotojų apsaugos lygis, bet ir būtų apsaugotos visos kitos pagrindinės teisės, o tos prievolės būtų proporcingos sklandžiam vidaus rinkos veikimui. Ši direktyva turėtų būti taikoma laikantis Sąjungos teisės ir atitinkamų tarptautinių įsipareigojimų“.
4
Šios direktyvos 1 straipsnis „Dalykas“ suformuluotas taip:
„Šios direktyvos tikslas – suderinti valstybių narių įstatymus ir kitus teisės aktus, reglamentuojančius:
<…>
f)
tam tikrų gaminių, susijusių su tabako gaminiais – elektroninių cigarečių ir pildomųjų talpyklų, taip pat rūkomųjų žolinių gaminių pateikimą rinkai ir ženklinimą,
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas sklandžiam tabako ir susijusių gaminių vidaus rinkos veikimui, pagrindu laikant aukštą žmonių, ypač jaunimo, sveikatos apsaugos lygį, ir laikytis Sąjungos įsipareigojimų pagal [Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO)] tabako kontrolės pagrindų konvenciją (TKPK).“
5
Minėtos direktyvos 2 straipsnyje „Terminų apibrėžtys“ nurodyta:
„<…>
16)
elektroninė cigaretė – gaminys, kuris gali būti naudojamas garams, kuriuose yra nikotino, vartoti per kandiklį, arba bet kuri tokio gaminio sudedamoji dalis, įskaitant kapsulę, rezervuarą ir įtaisą be kapsulės ar rezervuaro. Elektroninės cigaretės gali būti vienkartinės arba užpildomos iš pildomosios talpyklos ir rezervuaro, arba daugkartinės su keičiamomis vienkartinėmis kapsulėmis;
17)
pildomoji talpykla – indas, kuriame yra nikotino turinčio skysčio, kuris gali būti naudojamas elektroninei cigaretei pripildyti;
<…>
30)
vienetinis pakelis – mažiausia atskira rinkai pateikiamo tabako ar susijusio gaminio pakuotė;
<…>
37)
gamintojas – fizinis arba juridinis asmuo, kuris gamina gaminį arba kuris užsako suprojektuoti ar pagaminti gaminį ir kuris parduoda tą gaminį savo vardu arba naudodamas savo prekės ženklą;
<…>
39)
tabako ar susijusių gaminių importuotojas – į Sąjungos teritoriją įvežtų tabako ar susijusių gaminių savininkas arba asmuo, turintis teisę jais disponuoti;
40)
pateikimas rinkai – gaminių, neatsižvelgiant į jų pagaminimo vietą, teikimas Sąjungoje esantiems vartotojams už mokestį ar nemokamai, įskaitant nuotolinį pardavimą; tarpvalstybinės nuotolinės prekybos atveju gaminys laikomas pateikiamu rinkai valstybėje narėje, kurioje yra vartotojas;
41)
mažmeninės prekybos vieta – bet kuri vieta, kurioje tabako gaminiai pateikiami rinkai, įskaitant, kai tai daro fizinis asmuo.“
6
Šios direktyvos 20 straipsnyje „Elektroninės cigaretės“ numatyta:
„1.   Valstybės narės užtikrina, kad elektroninės cigaretės ir pildomosios talpyklos būtų pateikiamos rinkai tik tada, jei jos atitinka šią direktyvą ir visus kitus susijusius Sąjungos teisės aktus.
Ši direktyva netaikoma toms elektroninėms cigaretėms ir pildomosioms talpykloms, kurioms taikomas reikalavimas gauti leidimą pagal [2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001, p. 67; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 69),] arba [1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvoje 93/42/EEB dėl medicinos prietaisų (OL L 169, 1993, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 12 t., p. 82)] nustatyti reikalavimai.
2.   Elektroninių cigarečių ir pildomųjų talpyklų gamintojai ir importuotojai valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms pateikia pranešimą apie atitinkamus gaminius, kuriuos ketinama pateikti rinkai. Pranešimas pateikiamas elektronine forma prieš šešis mėnesius iki numatyto pateikimo rinkai. <…> Naujas pranešimas pateikiamas kiekvienąkart, kai gaminys iš esmės pakeičiamas.
Pranešime, atsižvelgiant į tai, ar gaminys yra elektroninė cigaretė, ar pildomoji talpykla, pateikiama ši informacija:
<…>
b)
visų gaminio (pagal gaminio prekės ženklą ir rūšį) sudedamųjų dalių ir jį vartojant susidarančių išsiskiriančių medžiagų, įskaitant jų kiekius, sąrašas;
<…>
4.   Valstybės narės užtikrina, kad:
<…>
b)
elektroninių cigarečių ir pildomųjų talpyklų vienetiniuose pakeliuose ar bet kokioje išorinėje pakuotėje:
i)
būtų pateikiamas visų gaminyje esančių cheminių medžiagų sąrašas (mažėjimo tvarka pagal svorį), nurodytas nikotino kiekis gaminyje ir iš vienos dozės gaunamas nikotino kiekis, gamybos serijos numeris ir rekomendacija laikyti gaminį vaikams nepasiekiamoje vietoje;
<…>“
7
Direktyvos 2014/40 23 straipsnio „Bendradarbiavimas ir vykdymo užtikrinimas“ 2 ir 3 dalyse nurodyta:
„2.   Valstybės narės užtikrina, kad tabako ir susiję gaminiai, neatitinkantys šios direktyvos, įskaitant joje numatytus įgyvendinimo ir deleguotuosius aktus, nebūtų pateikiami rinkai. Valstybės narės užtikrina, kad, jei nesilaikoma šioje direktyvoje nustatytų prievolių teikti pranešimus, tabako ir susiję gaminiai nebūtų pateikiami rinkai.
3.   Valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų pažeidus pagal šią direktyvą priimtas nacionalines nuostatas, ir imasi visų tų sankcijų vykdymui užtikrinti būtinų priemonių. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Bet kokios finansinės administracinės sankcijos, kurios gali būti taikomos už tyčinius pažeidimus, gali būti tokios, kad nusvertų ekonominę naudą, kurios siekiama darant pažeidimą.“
Reglamentas (ES) 2019/1020
8
2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1020 dėl rinkos priežiūros ir gaminių atitikties, kuriuo iš dalies keičiama Direktyva 2004/42/EB ir reglamentai (EB) Nr. 765/2008 ir (ES) Nr. 305/2011 (OL L 169, 2019, p. 1), 2 straipsnio „Taikymo sritis“ 1 dalyje nustatyta:
„Šis reglamentas taikomas gaminiams, kuriems taikomi I priede nurodyti Sąjungos derinamieji teisės aktai (toliau – Sąjungos derinamieji teisės aktai) tiek, kiek Sąjungos derinamuosiuose teisės aktuose, kuriais konkrečiau reglamentuojami tam tikri rinkos priežiūros ir vykdymo užtikrinimo aspektai, nėra konkrečių nuostatų, kuriomis siekiama to paties tikslo [kiek Sąjungos derinamuosiuose teisės aktuose nėra konkrečių nuostatų, kuriomis siekiama to paties tikslo ir konkrečiau reglamentuojami tam tikri rinkos priežiūros ir vykdymo užtikrinimo aspektai].“
9
Reglamento 2019/1020 I priede „Sąjungos derinamųjų teisės aktų sąrašas“ išvardyti Sąjungos aktai, priskiriami prie šio reglamento 2 straipsnyje nurodytų Sąjungos derinamųjų teisės aktų. To priedo 55 punkte tarp šių teisės aktų paminėta Direktyva 2014/40.
Nyderlandų teisė
10
Direktyva 2014/40 į Nyderlandų teisės sistemą buvo perkelta 1988 m. kovo 10 d.Tabaks- en rookwarenwet (Tabako gaminių ir rūkomųjų gaminių įstatymas; Stb. 1988, Nr. 342; toliau – Tabako gaminių įstatymas), 2015 m. spalio 14 d.Tabaks- en rookwarenbesluit (Nutarimas dėl tabako gaminių ir rūkomųjų gaminių; Stb. 2015, Nr. 398) ir 2016 m. gegužės 10 d.Tabaks- en rookwarenregeling (Ministro potvarkis dėl tabako gaminių ir rūkomųjų gaminių; Stcrt. 2016, Nr. 25446).
11
Iš Tabako gaminių įstatymo 1 straipsnio 1 dalies matyti, kad „pateikimas rinkai“ yra gaminių pateikimas vartotojams. Sąvoka „tabako ir susijusių gaminių importuotojas“ Nyderlandų teisėje apibrėžta kaip žyminti į Nyderlandus įvežtų tabako ar susijusių gaminių savininką arba asmenį, turintį teisę jais disponuoti.
12
Pagal Tabako gaminių įstatymo 3 straipsnio 1 dalį, siejamą su šio įstatymo 2 straipsnio 2 dalies a punktu, Nutarimo dėl tabako gaminių ir rūkomųjų gaminių 3.3 straipsniu ir Ministro potvarkio dėl tabako gaminių ir rūkomųjų gaminių 3.10 straipsnio 1 dalimi, draudžiama pateikti rinkai vienetinius pakelius, kuriuose nenurodytas nikotino kiekis pildomosiose talpyklose. Už šio draudimo pažeidimą ministras pagal minėto įstatymo 11b straipsnio 1 dalį gali skirti administracinę baudą.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
13
Nederlandse Voedsel- en Warenautoriteit (Nyderlandų maisto ir vartojimo prekių kontrolės tarnyba, Nyderlandai) inspektorius įvairių mažmeninės prekybos vietų interneto svetainėse įsigijo penkias elektroninių cigarečių pildomąsias talpyklas ir paėmė jų ėminius. Jis nustatė, kad nikotino kiekis šiose pildomosiose talpyklose buvo mažesnis nei nurodyta ant talpyklų vienetinio pakelio.
14
Tikrintas pildomąsias talpyklas mažmeninės prekybos vietos gavo iš dviejų skirtingų platintojų. Šie tas talpyklas, prieš įveždami į Nyderlandus, savo ruožtu įsigijo iš Prancūzijoje įsisteigusio gamintojo, iš Airijoje įsisteigusio importuotojo ir Vengrijoje įsisteigusio importuotojo.
15
2019 m. spalio 18 ir 25 d. sprendimais valstybės sekretorius minėtiems platintojams skyrė penkias administracines baudas po 450 EUR už elektroninių cigarečių pildomųjų talpyklų, ant kurių vienetinių pakelių netiksliai nurodytas nikotino kiekis, pateikimą rinkai.
16
Dėl šių baudų platintojai pateikė skundą rechtbank Rotterdam (Roterdamo apylinkės teismas, Nyderlandai). 2021 m. balandžio 7 d. sprendimu tas teismas jų skundus pripažino pagrįstais ir panaikino minėtas baudas, motyvuodamas tuo, kad platintojai nepateikė atitinkamų pildomųjų talpyklų vartotojams, taigi jų nepateikė rinkai, kaip tai suprantama pagal taikytinas teisės aktų nuostatas.
17
Valstybės sekretorius dėl šio sprendimo pateikė apeliacinį skundą College van Beroep voor het bedrijfsleven (Apeliacinis administracinis ekonominis teismas, Nyderlandai), t. y. prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui.
18
Pirma, tas teismas nurodė, kad 2022 m. rugsėjo 9 d. sprendime (ECLI:NL:CBB:2022:510) anksčiau yra nusprendęs, jog pagal Direktyvą 2014/40 neleidžiama pateikti rinkai tabako gaminio, kuriame nikotino kiekis nenurodytas ant pakuotės. Jis pridūrė, kad administracija šiuo klausimu neturi jokios diskrecijos ir negali atsižvelgti į riziką visuomenės sveikatai, kai nikotino kiekis pildomojoje talpykloje skiriasi nuo nurodyto ant talpyklos vienetinio pakelio.
19
Vis dėlto jis pabrėžė, kad šis precedentas buvo susijęs su mažmeninės prekybos vieta, kuri elektroninių cigarečių pildomąsias talpyklas vartotojams pardavinėjo savo interneto svetainėje. Taigi tai buvo „pateikimas rinkai“, kaip tai suprantama pagal taikytinas nacionalinės teisės aktų nuostatas, o mažmeninės prekybos vieta galėjo būti laikoma pažeidėja.
20
Tačiau pagrindinėje byloje kalbama apie pildomųjų talpyklų tiekimą, kurį vykdo „importuotojas“, kaip jis suprantamas pagal šias teisės aktų nuostatas, t. y. į Nyderlandus įvežtų tabako ar susijusių gaminių savininkas arba asmuo, turintis teisę jais disponuoti, vartotojams, o ne mažmeninės prekybos vietai. Taigi tokiu atveju kiltų netikrumas, kaip aiškinti sąvoką „pateikimas rinkai“, nuo kurios priklauso valstybių narių pareiga pagal Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalį užtikrinti, kad šios direktyvos neatitinkantys tabako ir susiję gaminiai nebūtų pateikiami rinkai.
21
Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymėjo, kad valstybės sekretorius atitinkamiems platintojams skyrė baudžiamojo pobūdžio administracines sankcijas. Vadinasi, turėtų būti taikoma Pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnio 1 dalis, taigi ir principas nulla poena sine culpa (nėra bausmės be kaltės). Pagal šį principą reikalaujama kaltės, taigi ir atsakomybės už nagrinėjamo pažeidimo padarymą. Taigi kyla klausimas, ar šie platintojai yra atsakingi už elektroninių cigarečių pildomųjų talpyklų, ant kurių vienetinio pakelio neteisingai nurodytas nikotino kiekis, pateikimą rinkai, be kita ko, dėl galimai per didelės naštos, kuri tiems platintojams galėtų tekti dėl atitinkamų gaminių mėginių ėmimo.
22
Šiomis aplinkybėmis College van Beroep voor het bedrijfsleven (Apeliacinis administracinis ekonominis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Direktyvos 2014/40] 23 straipsnio 2 dalis, siejama su [jos] 2 straipsnio 40 punktu ir 20 straipsnio 4 dalies b punkto i papunkčiu, turi būti aiškinama taip, jog valstybių narių pareiga užtikrinti, kad pildomosios talpyklos su neteisingai ant vienetinio pakelio nurodytu nikotino kiekiu nebūtų teikiamos rinkai, apima ne tik mažmeninės prekybos vietose ar šių prekybos vietų vykdomą pildomųjų talpyklų pardavimą, bet ir talpyklų tiekimą mažmeninės prekybos vietoms?
2.
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai: ar ekonominės veiklos vykdytojas, įsigijęs pildomųjų talpyklų iš gamintojo ar importuotojo, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2014/40, tokiu atveju, koks nagrinėjamas šioje byloje, kai yra skirta piniginė administracinė nuobauda, gali būti pripažintas atsakingu, t. y. kaltu dėl to, kad pateikė rinkai pildomųjų talpyklų su neteisingai ant vienetinio pakelio nurodytu nikotino kiekiu, nors ant pakelio nurodytas nikotino kiekis atitinka pranešime pagal [šios direktyvos] 20 straipsnio 2 dalį nurodytą nikotino kiekį pildomosiose talpyklose?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
23
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalis, siejama su jos 2 straipsnio 40 punktu ir 20 straipsnio 4 dalies b punkto i papunkčiu, turi būti aiškinama taip, kad valstybėms narėms nustatyta pareiga užtikrinti, kad elektroninių cigarečių pildomosios talpyklos, ant kurių vienetinio pakelio netiksliai nurodytas nikotino kiekis, nebūtų pateikiamos rinkai, apsiriboja šių pildomųjų talpyklų pateikimo vartotojams mažmeninės prekybos vietoje stadija.
Dėl priimtinumo
24
Du pagrindinėje byloje figūruojantys platintojai rašytinėse pastabose teigia, kad pirmasis klausimas nepriimtinas, nes neatitinka problematikos, dėl kurios prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turėtų priimti sprendimą pagrindinėje byloje. Anot jų, Nyderlandų valdžios institucijos nenumatė galimybės skirti platintojui administracinės sankcijos tuo atveju, kai nikotino, kurio yra elektroninių cigarečių pildomojoje talpykloje esančiame skystyje, kiekis yra mažesnis už nurodytą ant pakuotės ir pildomoji talpykla buvo rasta mažmeninės prekybos vietoje.
25
Šiuo atžvilgiu primintina, kad pagal suformuotą jurisprudenciją Teisingumo Teismui ir nacionaliniams teismams bendradarbiaujant, kaip numatyta SESV 267 straipsnyje, tik bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas, atsakingas už sprendimo priėmimą, atsižvelgdamas į bylos aplinkybes turi įvertinti, ar jo sprendimui priimti būtinas prejudicinis sprendimas, ir Teisingumo Teismui pateikiamų klausimų svarbą. Todėl iš principo Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą tuo atveju, kai pateikiami klausimai susiję su Sąjungos teisės išaiškinimu (šiuo klausimu žr. 1981 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Foglia, 244/80, EU:C:1981:302, 15 punktą; 1990 m. lapkričio 8 d. Sprendimo Gmurzynska-Bscher, C‑231/89, EU:C:1990:386, 19 ir 20 punktus ir 2021 m. liepos 15 d. Sprendimo The Department for Communities in Northern Ireland, C‑709/20, EU:C:2021:602, 54 punktą).
26
Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prejudicinio klausimo tik jeigu akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinėje byloje nagrinėjamo ginčo aplinkybėmis ar dalyku, jeigu problema hipotetinė arba Teisingumo Teismas neturi informacijos apie faktines ir teisines aplinkybes, būtinos tam, kad naudingai atsakytų į jam pateiktus klausimus (1995 m. gruodžio 15 d. Sprendimo Bosman, C‑415/93, EU:C:1995:463, 61 punktas ir 2021 m. liepos 15 d. Sprendimo The Department for Communities in Northern Ireland, C‑709/20, EU:C:2021:602, 55 punktas).
27
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kaip tik ir prašo išaiškinti Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalyje vartojamą sąvoką „pateikimas rinkai“, kad būtų galima nustatyti, ar yra galimybė nubausti elektroninių cigarečių pildomųjų talpyklų platintoją dėl to, kad jis mažmeninės prekybos vietai, o ne vartotojui pardavė gaminį, neatitinkantį vienos iš šioje direktyvoje nustatytų pareigų.
28
Todėl pirmasis klausimas laikytinas priimtinu.
Dėl esmės
29
Neseniai gavęs Verwaltungsgerichtshof (Aukščiausiasis administracinis teismas, Austrija) klausimą dėl Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalyje vartojamos sąvokos „pateikimas rinkai“, Teisingumo Teismas nusprendė, kad Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalis, siejama su jos 2 straipsnio 40 punktu, turi būti aiškinama taip: valstybėms narėms nustatyta pareiga užtikrinti, kad rinkai nebūtų pateikiami tabako gaminiai, kurių vienetinio pakelio ženklinimas pažeidžia reikalavimus dėl tų gaminių pateikimo, neapsiriboja tų gaminių pateikimo vartotojams mažmeninės prekybos vietoje stadija (2025 m. gegužės 15 d. Sprendimo Bundesminister für Gesundheit, C‑717/23, EU:C:2025:351, 52 punktas).
30
Vis dėlto Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalis taikoma transversaliai, nes ja siekiama, kad tabako gaminiai ir susiję gaminiai, kurie neatitinka kurios nors tos direktyvos nuostatos, nebūtų pateikiami rinkai (šiuo klausimu žr. 2025 m. gegužės 15 d. Sprendimo Bundesminister für Gesundheit, C‑717/23, EU:C:2025:351, 39 punktą).
31
Siekiant užtikrinti tos nuostatos veiksmingumą, pagal šios direktyvos 23 straipsnio 3 dalį iš valstybių narių reikalaujama nustatyti sankcijų, taikytinų pažeidus pagal minėtą direktyvą priimtas nacionalines nuostatas, sistemą ir imtis visų tų sankcijų vykdymui užtikrinti būtinų priemonių. Sankcijų sistema sukurta visoms Direktyvos 2014/40 nuostatoms ir taikoma visoms tiekimo grandinės stadijoms, taigi neapsiriboja reikalavimų neatitinkančių tabako gaminių pateikimo vartotojams mažmeninės prekybos vietoje stadija (2025 m. gegužės 15 d. Sprendimo Bundesminister für Gesundheit, C‑717/23, EU:C:2025:351, 40 punktas).
32
Tokį aiškinimą, kad valstybėms narėms nustatyta pareiga taikoma bet kuriai tiekimo grandinės stadijai, neapsiribojant tabako gaminių tiekimo mažmeninės prekybos vietoje stadija, taip pat patvirtina platesnis reguliavimo kontekstas, prie kurio priskiriama Direktyva 2014/40, o ypač Reglamentas 2019/1020, kuris, remiantis jo 2 straipsniu ir I priedo 55 punktu, taikomas gaminiams, patenkantiems į Direktyvos 2014/40 taikymo sritį (šiuo klausimu žr. 2025 m. gegužės 15 d.Bundesminister für Gesundheit, C‑717/23, EU:C:2025:351, 42–46 punktus).
33
Be to, tam, kad būtų pasiektas tikslas užtikrinti šios direktyvos 1 straipsnyje, siejamame su jos 8 konstatuojamąja dalimi ir 59 straipsniu, nurodytą aukštą sveikatos ir vartotojų apsaugos lygį, ši pareiga vykdyti priežiūrą reiškia, kad kontrolė turi būti vykdoma visose tiekimo grandinės stadijose ir kad turi būti užtikrinta, jog per kiekvieną operaciją, dėl kurios gaminys galiausiai pateikiamas vartotojams, valstybės narės tikrins, ar laikomasi toje direktyvoje nustatytų reikalavimų (2025 m. gegužės 15 d.Bundesminister für Gesundheit, C‑717/23, EU:C:2025:351, 51 punktas).
34
Tai, kad ginčas pagrindinėje byloje susijęs su elektroninių cigarečių pildomųjų talpyklų pardavimu, niekaip nepakeičia šio sprendimo 29 punkte išdėstyto Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalies aiškinimo. Priešingai, šios direktyvos 20 straipsnio, skirto išimtinai elektroninėms cigaretėms, 1 dalyje aiškiai akcentuojama valstybių narių pareiga užtikrinti, „kad elektroninės cigaretės ir pildomosios talpyklos būtų pateikiamos rinkai tik tada, jei jos atitinka šią direktyvą ir visus kitus susijusius Sąjungos teisės aktus“.
35
Atsižvelgiant į išdėstytus motyvus, į pirmąjį klausimą atsakytina: Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 2 dalis, siejama su jos 2 straipsnio 40 punktu ir 20 straipsnio 4 dalies b punkto i papunkčiu, turi būti aiškinama taip, kad valstybėms narėms nustatyta pareiga užtikrinti, kad elektroninių cigarečių pildomosios talpyklos, ant kurių vienetinio pakelio netiksliai nurodytas nikotino kiekis, nebūtų pateikiamos rinkai, neapsiriboja šių pildomųjų talpyklų pateikimo vartotojams mažmeninės prekybos vietoje stadija.
Dėl antrojo klausimo
36
Pirmiausia pažymėtina, kad antrame klausime, kaip jį suformulavo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, nenurodyta jokia Sąjungos teisės nuostata.
37
Nacionaliniams teismams ir Teisingumo Teismui bendradarbiaujant, kaip numatyta SESV 267 straipsnyje, pastarasis turi pateikti nacionaliniam teismui naudingą atsakymą, kuris leistų priimti sprendimą jo nagrinėjamoje byloje. Taigi Teisingumo Teismas gali manyti esant reikalinga atsižvelgti į Sąjungos teisės nuostatas, kurių prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nebuvo nurodęs savo klausime (šiuo klausimu žr. 1986 m. kovo 20 d. Sprendimo Tissier, 35/85, EU:C:1986:143, 9 punktą ir 2024 m. spalio 4 d. Sprendimo Confédération paysanne (Vakarų Sacharos kilmės melionai ir pomidorai), C‑399/22, EU:C:2024:839, 40 punktą).
38
Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos sankcijos priklauso sankcijų, kurias valstybės narės turi nustatyti pagal Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalį, sistemai.
39
Šiomis aplinkybėmis konstatuotina, kad antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta baudžiamojo pobūdžio administracinė bauda kaip sankcija ekonominės veiklos vykdytojui, kuris pateikė rinkai elektroninių cigarečių pildomąsias talpyklas, ant kurių vienetinio pakelio netiksliai nurodytas nikotino kiekis, nors ši informacija atitinka „gamintojo“ arba „importuotojo“, iš kurio ekonominės veiklos vykdytojas įsigijo talpyklas, pagal šios direktyvos 20 straipsnio 2 dalį pateiktame pranešime nurodytą informaciją.
40
Iš Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalies matyti, kad, pirma, valstybės narės nustato taisykles dėl sankcijų, taikytinų pažeidus pagal šią direktyvą priimtas nacionalines nuostatas, antra, šios sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos ir, trečia, bet kokios finansinės administracinės sankcijos, kurios gali būti taikomos už tyčinius pažeidimus, gali būti tokios, kad nusvertų ekonominę naudą, kurios siekiama darant pažeidimą.
41
Be šio paskutinio patikslinimo, pagal kurį galimybė nusverti dėl pažeidimo gautą finansinę naudą priklauso nuo to, ar pažeidimas buvo tyčinis, Direktyvoje 2014/40 nėra kitų taisyklių, susijusių su taikytinos sankcijų sistemos nustatymu, išskyrus taisyklę, pagal kurią reikalaujama, kad šios sankcijos būtų veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Taigi iš šios direktyvos 23 straipsnio 3 dalies formuluotės galima daryti išvadą, kad laikydamosi šio reikalavimo valstybės narės išlaiko autonomiją nustatydamos tokią sistemą.
42
Nesant suderintų Sąjungos teisės aktų dėl sankcijų, taikomų, kai nesilaikoma pagal šiuos teisės aktus nustatytoje tvarkoje numatytų sąlygų, valstybės narės turi teisę pasirinkti tokias sankcijas, kurios joms atrodo tinkamos. Vis dėlto savo kompetenciją jos turi įgyvendinti laikydamosi Sąjungos teisės ir jos bendrųjų principų, taigi ir proporcingumo principo (2012 m. vasario 9 d. Sprendimo Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, 23 punktas; 2017 m. kovo 22 d. Sprendimo euro-Team ir Spirál-Gép, C‑497/15 ir C‑498/15, EU:C:2017:229, 39 punktas ir 2024 m. lapkričio 21 d. Sprendimo Еkоstroy, C‑61/23, EU:C:2024:974, 41 punktas).
43
Kaip matyti iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą, antrojo klausimo esmę sudaro klausimas dėl objektyviosios atsakomybės sistemos suderinamumo su Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalyje nustatytu reikalavimu, visų pirma su proporcingumo principo laikymusi.
44
Kiek tai susiję su šiuo principu, iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad tokia sistema pati savaime nėra nesuderinama su Sąjungos teise (šiuo klausimu žr. 1990 m. liepos 10 d. Sprendimo Hansen, C‑326/88, EU:C:1990:291, 19 punktą; 1997 m. vasario 27 d. Sprendimo Ebony Maritime ir Loten Navigation, C‑177/95, EU:C:1997:89, 36 punktą; 2002 m. liepos 11 d. Sprendimo Käserei Champignon Hofmeister, C‑210/00, EU:C:2002:440, 47 punktą ir 2012 m. vasario 9 d. Sprendimo Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, 47 punktą).
45
Objektyviosios atsakomybės sistema nėra neproporcinga, kai ja siekiama skatinti asmenis, kuriems ji skirta, laikytis Sąjungos akto nuostatų ir kai siekiama bendrojo intereso tikslų, galinčių pateisinti tokios sistemos nustatymą (šiuo klausimu žr. 1990 m. liepos 10 d. Sprendimo Hansen, C‑326/88, EU:C:1990:291, 19 punktą ir 2012 m. vasario 9 d. Sprendimo Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, 48 punktą).
46
Nagrinėjamu atveju, pirma, kaip priminta šio sprendimo 33 punkte, Direktyva 2014/40, kaip nurodyta jos 1 straipsnyje, siekiama užtikrinti aukštą sveikatos – ypač jaunimo – apsaugos lygį.
47
Toks tikslas yra bendrojo intereso tikslas, kaip jis suprantamas pagal šio sprendimo 45 punkte nurodytą jurisprudenciją (šiuo klausimu žr. 2012 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Deutsches Weintor, C‑544/10, EU:C:2012:526, 49 punktą ir 2015 m. balandžio 29 d. Sprendimo Léger, C‑528/13, EU:C:2015:288, 57 punktą), galintis pateisinti objektyviosios atsakomybės sistemos įvedimą valstybėse narėse. Be to, tokia sistema gali paskatinti asmenis, kuriems ji skirta, laikytis iš Direktyvos 2014/40 kylančių pareigų.
48
Kalbant apie ypatingą aplinkybę, kad nikotino kiekis, dėl kurio buvo skirtos pagrindinėje byloje nagrinėjamos sankcijos, atitinka kiekį, ginčo gaminių gamintojo ir importuotojų nurodytą pagal šios direktyvos 20 straipsnio 2 dalį, taip pat konstatuotina, kad pagal minėtos direktyvos 13 konstatuojamąją dalį šiuo pranešimu siekiama palengvinti valstybėms narėms ir Komisijai reguliavimo funkcijas, o ne leisti galutinės grandies ekonominės veiklos vykdytojams išvengti atsakomybės.
49
Antra, neatrodo, kad šios sankcijos galėtų nusverti ekonominę naudą, kurios siekiama darant pažeidimą, bet tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Tokiu atveju minėtos sankcijos nereikalautų įrodyti tyčios pagal Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalį.
50
Taigi tokiomis aplinkybėmis valstybės narės gali priimti nacionalinės teisės aktus, numatančius baudžiamojo pobūdžio administracinę baudą kaip sankciją ekonominės veiklos vykdytojui, kuris pateikė rinkai elektroninių cigarečių pildomąsias talpyklas, ant kurių vienetinio pakelio netiksliai nurodytas nikotino kiekis, nors ši informacija atitinka „gamintojo“ arba „importuotojo“, iš kurio ekonominės veiklos vykdytojas įsigijo talpyklas, pagal šios direktyvos 20 straipsnio 2 dalį pateiktame pranešime nurodytą informaciją.
51
Vis dėlto proporcingumo principo valstybės narės turi laikytis ne tik nustatydamos pagrindinius pažeidimo požymius, bet ir vertindamos baudos dydžio nustatymui reikšmingus aspektus (šiuo klausimu žr. 2012 m. vasario 9 d. Sprendimo Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, 54 punktą; 2017 m. kovo 22 d. Sprendimo euro-Team ir Spirál-Gép, C‑497/15 ir C‑498/15, EU:C:2017:229, 43 punktą ir 2024 m. lapkričio 21 d. Sprendimo Еkоstroy, C‑61/23, EU:C:2024:974, 46 punktą).
52
Tai reiškia, kad nustatant baudos dydį reikia atsižvelgti į konkrečias kiekvieno atvejo aplinkybes (šiuo klausimu žr. 2018 m. spalio 4 d. Sprendimo Link Logistik N&N, C‑384/17, EU:C:2018:810, 45 punktą ir 2024 m. lapkričio 21 d. Sprendimo Еkоstroy, C‑61/23, EU:C:2024:974, 47 punktą). Todėl vienodo dydžio baudos taikymas už bet kokį nacionalinės teisės nuostatose numatytų tam tikrų pareigų pažeidimą, baudos dydžio nediferencijuojant pagal pažeidimo sunkumą, gali būti neproporcingas atsižvelgiant į Sąjungos teisės aktų siekiamus tikslus (šiuo klausimu žr. 2012 m. vasario 9 d. Sprendimo Urbán, C‑210/10, EU:C:2012:64, 41 punktą ir 2017 m. kovo 22 d. Sprendimo euro-Team ir Spirál-Gép, C‑497/15 ir C‑498/15, EU:C:2017:229, 50 punktą).
53
Šioje byloje nagrinėjami nacionalinės teisės aktai, atrodo, neleidžia individualizuoti minėtų sankcijų, tačiau tam reikia atlikti vertinimus, kurie priklauso prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo kompetencijai. Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą ir Teisingumo Teismui pateiktų pastabų matyti, kad dviem aptariamiems platintojams skirtų baudų dydis nepriklausė nuo konkrečių nagrinėjamo atvejo aplinkybių, ypač nuo aplinkybės, kad jie buvo kaltinami nurodę didesnį nikotino kiekį už faktinį nikotino kiekį, esantį rinkai pateiktose pildomosiose talpyklose.
54
Darytina išvada, kad fiksuoto dydžio piniginės sankcijos taikymas už bet kokį tam tikrų pareigų, numatytų nacionaliniame įstatyme taikant Direktyvą 2014/40, pažeidimą, piniginės sankcijos dydžio nediferencijuojant pagal pažeidimo sunkumą, kaip, regis, yra pagal pagrindinėje byloje nagrinėjamą sankcijų sistemą, yra neproporcingas atsižvelgiant į Direktyva 2014/40 siekiamą tikslą – užtikrinti aukštą sveikatos, ypač jaunimo, apsaugos lygį (pagal analogiją žr. 2017 m. kovo 22 d. Sprendimo euro-Team ir Spirál-Gép, C‑497/15 ir C‑498/15, EU:C:2017:229, 62–64 ir 66 punktus ir 2024 m. lapkričio 21 d. Sprendimo Еkоstroy, C‑61/23, EU:C:2024:974, 53 punktą).
55
Atsižvelgiant į išdėstytus motyvus, į antrąjį klausimą atsakytina: Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta baudžiamojo pobūdžio administracinė bauda kaip sankcija ekonominės veiklos vykdytojui, kuris pateikė rinkai elektroninių cigarečių pildomąsias talpyklas, ant kurių vienetinio pakelio netiksliai nurodytas nikotino kiekis, nors ši informacija atitinka „gamintojo“ arba „importuotojo“, iš kurio ekonominės veiklos vykdytojas įsigijo talpyklas, pagal šios direktyvos 20 straipsnio 2 dalį pateiktame pranešime nurodytą informaciją, jeigu baudos dydžio negalima diferencijuoti pagal pažeidimo sunkumą atsižvelgiant į konkrečias nagrinėjamo atvejo aplinkybes.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
56
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:
1.
2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB, 23 straipsnio 2 dalis, siejama su jos 2 straipsnio 40 punktu ir 20 straipsnio 4 dalies b punkto i papunkčiu,
turi būti aiškinama taip:
valstybėms narėms nustatyta pareiga užtikrinti, kad elektroninių cigarečių pildomosios talpyklos, ant kurių vienetinio pakelio netiksliai nurodytas nikotino kiekis, nebūtų pateikiamos rinkai, neapsiriboja šių pildomųjų talpyklų pateikimo vartotojams mažmeninės prekybos vietoje stadija.
2.
Direktyvos 2014/40 23 straipsnio 3 dalis
turi būti aiškinama taip:
pagal ją draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose numatyta baudžiamojo pobūdžio administracinė bauda kaip sankcija ekonominės veiklos vykdytojui, kuris pateikė rinkai elektroninių cigarečių pildomąsias talpyklas, ant kurių vienetinio pakelio netiksliai nurodytas nikotino kiekis, nors ši informacija atitinka „gamintojo“ arba „importuotojo“, iš kurio ekonominės veiklos vykdytojas įsigijo talpyklas, pagal šios direktyvos 20 straipsnio 2 dalį pateiktame pranešime nurodytą informaciją, jeigu baudos dydžio negalima diferencijuoti pagal pažeidimo sunkumą atsižvelgiant į konkrečias nagrinėjamo atvejo aplinkybes.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.