62016TJ0573_RES
Byla T‑573/16
PT
prieš
Europos investicijų banką
2019 m. liepos 3 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas
„Viešoji tarnyba – EIB personalas – Tarnybų organizavimas – Atleidimas nuo tarnybos – Prieiga prie elektroninio pašto ir prisijungimas prie informacinių priemonių – Ikiteisminė procedūra – Priimtinumas – Teisinis saugumas – Teisė būti išklausytam – Nekaltumo prezumpcija – Galutinė OLAF ataskaita – Pareiga motyvuoti – Atsakomybė – Turtinė žala – Neturtinė žala“
Europos Sąjungos teisė – Principai – Teisinis saugumas – Sąjungos teisės normos – Aiškumo ir nuspėjamumo reikalavimas
(žr. 233–237 punktus)
Pareigūnai – Europos investicijų banko tarnautojai – Tarnybų organizavimas – Tarnautojo atleidimas nuo tarnybos – Sprendimai, kuriais tarnautojas atleidžiamas nuo profesinių pareigų nenurodant teisinio pagrindo arba nesudarant galimybės tarnautojui nustatyti taikymo sritį laiko atžvilgiu – Neleistinumas – Teisinio saugumo principo pažeidimas
(Europos investicijų banko personalo reglamento 16 ir 39 straipsniai)
(žr. 238–258 punktus)
Santrauka
2019 m. liepos 3 d. Sprendime PT / EIB (T‑573/16) Bendrasis Teismas patenkino Europos investicijų banko (EIB) tarnautojo ieškinį dėl sprendimų, kuriais EIB „atleido nuo tarnybos“ iš viso daugiau kaip dvejiems su puse metų ir užblokavo prieigą prie elektroninio pašto bei EIB informacinių programų. Savo sprendime Bendrasis Teismas panaikino ginčijamus sprendimus ir priteisė iš EIB 25000 EUR neturtinės žalos, patirtos dėl šių sprendimų, su palūkanomis atlyginimą.
Dėl ieškovo buvo priimti keli sprendimai, dėl kurių jis ilgą laiką prarado bet kokią galimybę vykdyti savo funkcijas, tačiau toliau buvo mokamas darbo užmokestis. Šiais sprendimais buvo siekiama, pirma, palengvinti grįžimą į normalią būseną įtampos sąlygomis, kurios kenkia geram tarnybos, į kurią buvo paskirtas ieškovas, veikimui, ir, antra, užtikrinti su ieškovu susijusių tyrimų eigą dėl šantažo ir bandymo šantažuoti arba leisti administracijai padaryti išvadas dėl šių tyrimų ataskaitų pasekmių. Ieškinyje ieškovas rėmėsi teisinio saugumo principo ir pareigos motyvuoti pažeidimu, nes negalėjo suprasti keturių iš šių sprendimų poveikio teisėms ir pareigoms. Šiame ieškinyje ieškovas teigia, kad juose yra sąvokų ir frazių, kurių tikslios apimties ir reikšmės jis negalėjo įvertinti. Dėl pirmųjų dviejų sprendimų konstatuotina, kad juose nebuvo nurodytas teisinis pagrindas.
Visų pirma, dėl suderinamumo su teisinio saugumo principu ir pareiga motyvuoti, kiek tai susiję su pirmų dviejų sprendimų teisinio pagrindo nebuvimu, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad juose nebuvo nurodytos jokios teisės normos ir nėra jokių elementų, kuriais remdamasis ieškovas būtų galėjęs nustatyti šį teisinį pagrindą. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad pati „atleidimo nuo tarnybos“ sąvoka neturi aiškaus pagrindo nė viename Europos Sąjungos teisės akte ir nebuvo įrodyta, kad ji atitinka dabartinę ar konkrečiai EIB ir apskritai Sąjungos institucijose žinomą praktiką. Bendrasis Teismas taip pat konstatavo, kad EIB ilgai neatsakė į ieškovo prašymus paaiškinti teisinį pagrindą ir tik informavo, kad jis nebuvo nušalintas nuo pareigų. Iš to Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad pirmais dviem sprendimais buvo pažeistas teisinio saugumo principas ir juose trūko motyvų.
Dėl klausimo, kiek teisinio saugumo principas įpareigoja Sąjungos instituciją ar įstaigą nustatyti individualios priemonės, kaip antai ieškovo atleidimo nuo tarnybos, trukmę, Bendrasis Teismas nusprendė, kad EIB turėjo sudaryti galimybes ieškovui pakankamai tiksliai įvertinti, kokiam laikotarpiui jis ketino jį atleisti nuo tarnybos. Šis reikalavimas turėjo būti taikomas dar griežčiau, nes ilgas atleidimas nuo tarnybos, kaip antai taikytas ieškovui, ne tik prilygo nušalinimui nuo pareigų tiek, kiek dėl šio atleidimo jis negalėjo vykdyti savo funkcijų, bet ir galėjo turėti didelių neigiamų padarinių jo profesinei, administracinei ir finansinei situacijai. Iš tiesų, kadangi dėl tokio atleidimo nuo darbo suinteresuotajam asmeniui draudžiama dirbti, dėl jo atimama galimybė būti tinkamai įvertintam, taigi ir galimybė gauti premiją arba būti paaukštintam pagal nuopelnus. Kadangi suinteresuotajam asmeniui nebuvo skirta jokia užduotis, jis gali, be to, remtis savo neturtiniais interesais bei lygio ir pareigų atitikties principu. Skirtingai nuo sprendimo atleisti nuo tarnybos, kurio maksimali trukmė yra trys mėnesiai, išskyrus baudžiamąjį persekiojimą, trečiojo ir ketvirtojo sprendimų galiojimas nebuvo apribotas jokių skaičių. Tiesa, šiuose sprendimuose buvo priminta, kad atleidimas nuo tarnybos yra laikinas, ir iš esmės patikslinta, kad jų galiojimo terminas sietinas su būsimu įvykiu, t. y. Europos kovos su sukčiavimu tarnybos tyrimo ataskaitos parengimu. Vis dėlto tokio įvykio atsiradimo diena nebuvo pakankamai tiksli. Iš to Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad trečiuoju ir ketvirtuoju sprendimais buvo pažeistas teisinio saugumo principas.