62019CJ0371_INF
A Bíróság (ötödik tanács) 2020. november 18‑i ítélete –Bizottság kontra Németország (Héa‑visszatérítés – Számlák)
(C‑371/19. sz. ügy) (
1
)
„Tagállami kötelezettségszegés – Adózás – Hozzáadottérték‑adó (héa) – 2006/112/EK irányelv – A 170. cikk és a 171. cikk (1) bekezdése – Héa‑visszatérítés azon adóalany részére, aki nem abban a tagállamban telepedett le, ahol a héa hatálya alá tartozó termékeket szerez be, szolgáltatást vesz igénybe vagy termékimportot teljesít, hanem egy másik tagállamban telepedett le – 2008/9/EK irányelv – A héa‑visszatérítés szabályai – 9. és 10. cikk – A 15. cikk (1) bekezdése – 20. cikk – A számla vagy az importokmány másolatának hiánya – A hiányos visszatérítési kérelmek rendszeres jellegű elutasítása – Annak megtagadása, hogy az adóalanyt a kérelmének kiegészítésére szólítsák fel azt követően, hogy lejárt a kérelem benyújtására előírt határidő – Az adósemlegesség elve – Az arányosság elve – Elfogadhatóság”
1.
Kötelezettségszegés megállapítása iránti kereset – A kötelezettségszegés bizonyítása – A Bizottságra háruló teher – A kötelezettségszegést valószínűsítő tényekre vonatkozó bizonyítékok előterjesztése – Az eljárás alá vont tagállamot terhelő ellenbizonyítási kötelezettség – Az eljárás alá vont tagállam kötelezettsége, hogy a Bizottság indokolással ellátott véleményének megfelelően bizonyítsa a közigazgatási gyakorlatban bekövetkezett változást
(EUMSZ 258. cikk)
(lásd: 65., 68. és 69. pont)
2.
Az adójogszabályok harmonizálása – Közös hozzáadottértékadó‑rendszer – Adó‑visszatérítés az ország területén nem honos adóalanyok részére – A visszatérítéshez való jog gyakorlásának szabályai – A visszatérítés iránti kérelemmel kapcsolatos kiegészítő tájékoztatás nyújtására vonatkozó kötelezettség – A megfelelő időben benyújtott visszatérítés iránti kérelmek elutasítása, anélkül hogy a kérelmezőket előzetesen felszólítanák, hogy a számlák vagy importokmányok másolatainak bemutatásával egészítsék ki kérelmeiket – Az adósemlegesség elvének és a visszatérítéshez való jog tényleges érvényesülésének megsértése
(A 2008/8 irányelvvel módosított 2006/112 tanácsi irányelv, 170., 171. cikk; 2008/9 irányelv, 5., 10. cikk, 15. cikk, (1) bekezdés, és 20. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 77–84., 86–88. pont, rendelkező rész, 1. pont)
3.
Az adójogszabályok harmonizálása – Közös hozzáadottértékadó‑rendszer – Adó‑visszatérítés az ország területén nem honos adóalanyok részére – A visszatérítéshez való jog gyakorlásának szabályai – A visszatérítés iránti kérelemmel kapcsolatos kiegészítő tájékoztatás nyújtására vonatkozó kötelezettség – Az adó visszatérítése iránti kérelem kézhezvételének igazolása, amelyben nem kérnek további információkat vagy igazoló iratokat – A bizalomvédelem elvének megsértése – Hiány
(2008/9 tanácsi irányelv, 15. cikk, (1) bekezdés, 19. cikk, (1) bekezdés, 20. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 96–99. pont)
Rendelkező rész
1)
A Németországi Szövetségi Köztársaság – mivel elutasítja azokat a hozzáadottérték‑adóra (héa) vonatkozó visszatérítési kérelmeket, amelyeket a visszatérítési időszakot követő naptári év szeptember 30‑a előtt nyújtottak be, de amelyekhez nem csatolták a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt hozzáadottértékadó‑visszatérítés részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12‑i 2008/9/EK tanácsi irányelv 10. cikke értelmében a visszatérítés helye szerinti tagállam jogszabályai által megkövetelt számla vagy importokmány‑másolatokat, anélkül hogy előzetesen felszólítanák a kérelmezőket arra, hogy – szükség esetén e határidőn túl – egészítsék ki a kérelmeiket e másolatok bemutatásával vagy az említett kérelmek elbírálását lehetővé tevő, megfelelő információk megadásával, megsértve ezzel a héasemlegesség elvét, valamint a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban letelepedett adóalanyok héa‑visszatérítéshez való jogának hatékony érvényesülését – nem teljesítette a 2008. február 12‑i 2008/8/EK tanácsi irányelvvel módosított, a közös hozzáadottértékadó‑rendszerről szóló, 2006. november 28‑i 2006/112/EK tanácsi irányelv 170. és 171. cikkéből, valamint a 2008/9/EK irányelv 5. cikkéből eredő kötelezettségeit.
2)
A Bíróság a keresetet az ezt meghaladó részében elutasítja.
3)
A Németországi Szövetségi Köztársaság viseli a saját költségein felül az Európai Bizottság költségeinek kétharmadát.
4)
Az Európai Bizottság viseli saját költségeinek egyharmadát.
(
1
)	HL C 213., 2019.6.24.