61987CC0074_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
Den 24 . november 1969 indfoerte det tyske selskab Dr . Goerrig GmbH ( herefter benaevnt "Goerrig ") i Forbundsrepublikken Tyskland 30 tromler af et produkt, som selskabet deklarerede som "natriumboranatoploesning, andre hydrider", henhoerende under pos . 28.57 A i Den Faelles Toldtarif, for hvilken toldsatsen var 6,4 %. Produktet blev foerst klareret i overensstemmelse med anmeldelsen, men den 17 . marts 1970 traf Hauptzollamt Geldern ( herefter benaevnt "Hauptzollamt ") en aendringsafgoerelse, hvorved produktet blev tariferet som en tilberedning ( natriumboranat i en oploesning af natronlud ) henhoerende under pos . 38.19 T i Den Faelles Toldtarif, hvor toldsatsen var 14,4%; merbeloebet i told kraevedes samtidig indbetalt .
Goerrig anfaegtede denne aendringsmeddelelse . Selskabet gjorde i det vaesentlige gaeldende, at det indfoerte produkt var natriumboranat, og at den i produktet indeholdte natronlud var et stabiliseringsmiddel . Selskabet henviste til bestemmelse 1 i Den Faelles Toldtarifs kapitel 28; denne havde i den paa importtidspunktet gaeldende version ( org . ref . JO 1968 L 172, s . 126 ) foelgende indhold : ( 1 )
"Hvor intet andet foelger af sammenhaengen, omfatter dette kapitel kun :
a ) isolerede kemisk definerede grundstoffer og forbindelser, ogsaa med indhold af urenheder;
b ) de under punkt a ) naevnte stoffer oploest i vand;
c ) de under punkt a ) naevnte stoffer oploest i andre oploesningsmidler end vand, naar det af sikkerhedsmaessige eller transporttekniske grunde er saedvanligt og noedvendigt at opbevare disse stoffer i oploest stand, og forudsat at oploesningsmidlet ikke goer stoffet mere egnet til specielle formaal end til almindelig brug;
d ) de under punkterne a ), b ) og c ) naevnte stoffer tilsat stabiliseringsmidler, der er noedvendige for deres konservering eller transport ."
Paa et senere tidspunkt blev bestemmelse 1 tilfoejet et punkt e ), der er saalydende : "de under punkterne a ), b ), c ) og d ) naevnte stoffer tilsat stoevhindrende midler eller tilsat farvestoffer for at lette deres identifikation eller af sikkerhedsmaessige grunde, forudsat at tilsaetningen ikke goer stoffet mere egnet til specielle formaal end til almindelig brug ."
Goerrig anlagde sag ved Finanzgericht Doesseldorf, der ved dom af 13 . april 1978 frifandt Hauptzollamt med den begrundelse, at produktet ikke kunne tariferes under Den Faelles Toldtarifs kapitel 28, eftersom stabiliseringsmidlet ikke var tilsat efterfoelgende, men allerede var fremkommet i forbindelse med fremstillingen samt fortsat forefandtes i oploesningen . Goerrig indbragte en revisionsanke for Bundesfinanzhof, der ved dom af 2 . december 1980 ophaevede Finanzgerichts afgoerelse og hjemviste sagen til fornyet behandling ved Finanzgericht . Det anfoertes i Bundesfinanzhofs dom, at bestemmelse 1, litra d ), til Den Faelles Toldtarifs kapitel 28 var blevet anvendt forkert; for saa vidt angik udtrykket "tilsat", var det uden betydning, at stabiliseringsmidlet var tilsat efterfoelgende; der maatte tages stilling til, om det indfoerte produkt - uden hensyn til indholdet af natronlud - kunne betragtes som en vandig oploesning omfattet af bestemmelse 1, litra b ), til Den Faelles Toldtarifs kapitel 28, og om den i varen indeholdte natronlud udelukkende var et stabiliseringsmiddel, der var noedvendigt for konservering eller transport af den vandige oploesning, eller om natronluden fortsat forefandtes i produktet af andre - f.eks . oekonomiske - grunde, respektive skulle anvendes til andre formaal .
Finanzgericht indhentede en sagkyndig erklaering vedroerende disse spoergsmaal fra Dr . Klaus Diemert, Institut for Uorganisk Kemi og Strukturkemi I ved Doesseldorf' s universitet . I Diemerts erklaering af 20 . juli 1982 anfoeres, at det af Goerrig indfoerte kemikalie bestod af en vandig oploesning, der indeholdt 12 vaegtprocent NaBH4 ( natriumborhydrid eller natriumboranat ) og ca . 40 vaegtprocent NaOH ( natronlud ). Det indfoerte natriumboranat udgjorde - uden hensyn til natronluden - en isoleret kemisk forbindelse . Natriumboranat er et farligt produkt, der efter omstaendighederne nedbrydes hurtigt og herved afgiver eksplosionsfarlige, giftige gasarter . Natronlud nedsaetter nedbrydningshastigheden for den vandige natriumboranatoploesning . Det var derfor i naervaerende sag korrekt at anse natronluden for anvendt som et stabiliseringsmiddel . Spoergsmaalet om, hvilken natronludkoncentration der er tilstraekkelig til at stabilisere en oploesning med henblik paa oplagring og transport, kan kun besvares, saafremt oplagrings - og transportbetingelserne foreligger oplyst . Efter Dr . Diemerts opfattelse er det noedvendigt med en natronludoploesning paa mindst 30 vaegtprocent, hvis vandige natriumboranatoploesninger skal oplagres eller transporteres for et tidsrum af nogle faa uger, hvorimod der boer anvendes en hoejere natronludkoncentration, naar opbevaringen skal vare laengere . Eftersom oploesningens maetningspunkt ligger ved en natriumboranatkoncentration paa 12,9 vaegtprocent og 46,9 vaegtprocent natronlud, var den anvendte natronludkoncentration ( 40 %) derfor rimelig med henblik paa oplagring og transport af natriumboranatoploesninger .
Finanzgericht lagde Dr . Diemerts erklaering til grund . I dom af 10 . november 1982 fastslog Finanzgericht, at natriumboranatoploesningen som saadan ( dvs . bortset fra natronluden ) i henhold til bestemmelse 1, litra b ), til Den Faelles Toldtarifs kapitel 28 skulle tariferes under toldtariffens 28 som en isoleret kemisk forbindelse i vandig oploesning . Det hedder i dommen, at natronluden i vandig oploesning var et stabiliseringsmiddel, der var noedvendigt for konservering eller transport af natriumboranatoploesningen, jfr . bestemmelse 1, litra d ), til Den Faelles Toldtarifs kapitel 28 . Finanzgericht gav herefter Goerrig medhold og fastslog, at varen skulle tariferes under pos . 28.57 A i Den Faelles Toldtarif .
Hauptzollamt indankede derefter sagen for Bundesfinanzhof, der ved dom af 12 . juni 1986 ophaevede Finanzgerichts anden afgoerelse og hjemviste sagen til Finanzgericht til fornyet behandling . Bundesfinanzhof udtalte, at Finanzgericht ikke havde taget hensyn til, at en vare ikke kan tariferes under kapitel 28, saafremt det i varen indeholdte stabiliseringsmiddel bevirker, at varen kan anvendes til formaal, som den ikke ville kunne anvendes til uden dette middel, jfr . herved bestemmelse 1 til kapitel 28 i Den Faelles Toldtarif . Bundesgericht fandt, at det efter bestemmelse 1, litra d ), til kapitel 28 i Den Faelles Toldtarif ikke er eneafgoerende for tariferingen af en vare, om stabiliseringsmidlet efter sin art og maengde er noedvendigt for konservering og transport, men at det tillige har betydning, om midlet, ud over at muliggoere konservering og transport, giver varen andre anvendelsesmuligheder . Selv om sidstnaevnte passus ikke findes i bestemmelse 1, litra d ), maatte den efter Bundesfinanzhof' s opfattelse indfortolkes i lyset af Toldsamarbejdsraadets forklarende bemaerkninger .
Finanzgericht var af en anden opfattelse . I kendelse af 19 . februar 1987 udtalte retten herom : "Mens det i bestemmelse 1, litra c ), til toldtariffens kapitel 28 med hensyn til oploesningsmidler udtrykkeligt fastslaas, at oploesningsmidlet ikke maa goere produktet mere egnet til bestemte anvendelsesformaal, indeholder bestemmelse 1, litra d ), ingen tilsvarende begraensning vedroerende stabiliseringsmidler . En analog anvendelse af begraensningen via en fortolkning - nemlig med stoette i Toldsamarbejdsraadets forklarende bemaerkninger - vil indebaere en ulovlig materiel aendring af Den Faelles Toldtarif ".
Ved den naevnte kendelse bestemte Finanzgericht foelgelig, at sagen skulle udsaettes og foelgende spoergsmaal forelaegges Domstolen til praejudiciel afgoerelse :
" Skal bestemmelse 1, litra d ), til Den Faelles Toldtarifs kapitel 28 fortolkes saaledes, at et stabiliseringsmiddel, der er noedvendigt for transport, ikke maa give mulighed for nogen yderligere anvendelse?"
Det fremgaar ikke klart af spoergsmaalet selv, om der taenkes paa "nogen yderligere anvendelse" af stabiliseringsmidlet eller hovedproduktet med stabiliseringsmidlet . Ordlyden af forelaeggelseskendelsen og af Bundesfinanzhof' s dom fra 1986 synes dog at maatte forstaas saaledes, at der med den naevnte "yderligere anvendelse" menes yderligere anvendelse af varen selv plus stabiliseringsmidlet og ikke yderligere anvendelser af stabiliseringsmidlet alene .
Kommissionen og Hauptzollamt lagde i deres indlaeg i sagen i foerste omgang til grund, at der forefandtes stoerre maengder natronludoploesning end noedvendigt med henblik paa stabilisering af natriumboranatet . Efter Kommissionens opfattelse kraevedes der kun en koncentration paa 0,1%, sammenlignet med den faktiske koncentration paa 40 %. Det fremgaar imidlertid, at der her var tale om en vildfarelse . Den lave koncentration gaelder efter det oplyste for natriumboranat i krystallinsk form, mens der i naervaerende sag er tale om natriumboranat i vandig oploesning, der har andre egenskaber . Dr . Diemerts erklaering, hvorefter der kraeves en 40%' s koncentration til stabilisering af en vandig natriumboranatoploesning, blev lagt til grund af Finanzgericht i dennes dom fra 1982 . Denne konklusion blev ikke underkendt af Bundesfinanzhof ved dommen fra 1986, og Finanzgericht har bekraeftet den i forelaeggelseskendelsen (" som det fremgaar af bevisfoerelsen for Finanzgericht, er stabiliseringsmidlet i den konkrete sag noedvendigt i transportoejemed "). Ved sagens behandling for Domstolen vil det derfor vaere at laegge til grund, at en koncentration paa 40% var noedvendig i stabiliseringsoejemed . Der foreligger under alle omstaendigheder intet, der modbeviser Dr . Diemerts konklusion paa dette punkt .
Det er heller ikke bevist, at anvendelsen af natronludoploesningen som stabiliseringsmiddel var et skalkeskjul, der skulle goere det muligt at indfoere natronluden uden at betale told .
Det er herefter klart, at natronluden er et "stabiliseringsmiddel" som omhandlet i bestemmelse 1, litra d ), til kapitel 28, og at den anvendte maengde var "noedvendig" for konservering eller transport af natriumboranatoploesningen . Som antaget af Finanzgericht var oploesningen en isoleret kemisk defineret forbindelse oploest i vand, jfr . bestemmelse 1, litra b ). De udtrykkeligt foreskrevne betingelser i bestemmelse 1, litra d ), er derfor opfyldt .
Skal der imidlertid indfortolkes en betingelse i bestemmelsen i analogi med betingelsen i bestemmelse 1, c ), hvorefter et oploesningsmiddel ( bortset fra vand ) ikke maa "goere stoffet mere egnet til specielle formaal end til almindelig brug", og i den senere vedtagne bestemmelse 1, e ), vedroerende stoevhindrende midler og farvestoffer?
Kommissionen goer gaeldende, at en saadan betingelse maa underforstaas, og at der ikke ligger nogen saerlig hensigt bag udeladelsen af de naevnte ord i bestemmelse 1, litra d ). Jeg er ikke enig . Efter min mening boer det laegges til grund, at formuleringen af bestemmelse 1, litra d ), er valgt bevidst . Faellesskabslovgiver har i oevrigt hyppigt haft anledning til at aendre bestemmelse 1, litra d ), og indsaette en saadan betingelse ( faktisk hver gang Raadet har vedtaget en ny Faelles Toldtarif ), men har aldrig gjort det . Det er saerlig paafaldende, at Raadet ikke gennemfoerte en saadan aendring, da det vedtog bestemmelse 1, litra e ). Da Raadet afloeste Den Faelles Toldtarifs nomenklatur med den Kombinerede Nomenklatur ( KN ) med virkning fra 1 . januar 1988 ( jfr . Raadets forordning nr . 2658/87, EFT 1987 L 256, s . 1 ), bevarede det bestemmelse 1, litra d ), til kapitel 28 med ordret samme indhold som i Den Faelles Toldtarif fra 1968 .
Jeg finder, at selve ordlyden af bestemmelse 1, d ), i saa henseende er klar, og at der hverken i bestemmelse 1 som helhed eller i lovgivers angivelige hensigt ( for saa vidt som den kan paavises ) er holdepunkter for at indfortolke en stiltiende betingelse som postuleret .
Naar ordlyden er klar, maa den staa ved magt, uanset om Toldsamarbejdsraadets forklarende bemaerkninger indeholder en afvigende opfattelse .
Jeg er under alle omstaendigheder ikke overbevist om, at de naevnte forklarende bemaerkninger faktisk kan tages til indtaegt for en afvigende opfattelse af det her droeftede spoergsmaal . Punkt 8 til de "generelle" bemaerkninger til kapitel 28 i Toldsamarbejdsraadets forklarende bemaerkninger indeholder ganske vist foelgende passus :
" Som stabiliseringsmidler betragtes ogsaa stoffer, der tilsaettes visse kemikalier for at fastholde deres oprindelige fysiske tilstandsform, forudsat at den tilsatte maengde ikke overstiger det, der er noedvendigt for at opnaa det oenskede resultat, og at tilsaetningen ikke aendrer produktets oprindelige karakter og goer dette mere egnet til specielle formaal end almindelig anvendelse" .
Med ordene "betragtes ogsaa ( som )" henviser det naevnte punkt tilsyneladende til, produkter, som man kunne kalde "sidestillet med stabiliseringsmidler"; dog bemaerkes, at det foranstaaende punkt, der omhandler "stabiliseringsmidler" ( hvad natronluden klart er i sagen her ), ikke indeholder nogen saadan betingelse .
Det er foelgelig min opfattelse, at den omstaendighed, at grundproduktet plus stabiliseringsmidlet efter omstaendighederne kan anvendes til andre formaal end dem, grundproduktet kan anvendes til, ikke medfoerer, at bestemmelse 1, litra d ), bliver uanvendelig paa grundproduktet, saa laenge det er aabenbart, at det stof, der er tilsat grundproduktet, er et stabiliseringsmiddel, der er noedvendigt for konservering eller transport af grundproduktet . Spoergsmaalet om, hvad der er "noedvendigt", har selvsagt saavel et kvantitativt som et kvalitativt aspekt, og hvis der er anvendt stabiliseringsmiddel i stoerre maengde end rimelig noedvendigt til stabilisering af produktet, finder kapitel 28 formentlig ikke anvendelse paa produktet . Det er tilsvarende klart, at forholdet maa bedoemmes anderledes, hvis det godtgoeres ( hvilket ikke er tilfaeldet i naervaerende sag ), at der under daekke af det anvendte stabiliseringsmiddel soeges indfoert et produkt, der er vaesensforskelligt fra grundproduktet i sig selv .
Hvis jeg var kommet til det resultat, at den nationale domstols spoergsmaal ikke saa meget vedroerte grundproduktet plus stabiliseringsmidlet som stabiliseringsmidlet i sig selv, ville jeg konkludere, at muligheden for, at stabiliseringsmidlet senere kan finde anden anvendelse, ikke noedvendigvis medfoerer, at bestemmelse 1, litra d ), ikke omfatter grundproduktet, forudsat at stabiliseringsmidlet paavises at vaere "noedvendigt" for konservering eller transport af grundproduktet . I mange tilfaelde medfoerer udskillelsen af stabiliseringsmidlet for at komme tilbage til grundproduktet tilsyneladende, at stabiliseringsmidlet gaar til grunde, men selv om midlet kan genbruges, er grundproduktet efter min opfattelse stadig omfattet af kapitel 28 .
Under henvisning til det anfoerte skal det praejudicielle spoergsmaal efter min mening besvares saaledes :
"Bestemmelse 1, d ), til Den Faelles Toldtarifs kapitel 28 indeholder ingen forudsaetning om, at et stabiliseringsmiddel, der er noedvendigt for transport af et produkt, ikke maa give mulighed for nogen anden anvendelse af det produkt, som stabiliseringsmidlet er tilsat . "
Kommissionens udgifter kan ikke godtgoeres . Med hensyn til de omkostninger, der er afholdt af parterne i hovedsagen, traeffes afgoerelsen af den nationale domstol .
(*) Oversat fra engelsk .
( 1 ) O.a . Bortset fra rent redaktionelle aendringer er den citerede bestemmelse identisk med den tilsvarende bestemmelse i den gaeldende toldtarif .