61982CJ0038_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 17 . december 1981, indgaaet til Domstolen den 27 . januar 1982, har Bundesfinanzhof i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 95 for at kunne afgoere, om den tyske spiritusmonopollov ( Branntweinmonopolgesetz ) i den indtil 1978 gaeldende affattelse var forenelig med faellesskabsretten .
2 Kendelsen er blevet afsagt under en retssag, som verserer ved Bundesfinanzhof mellem Hauptzollamt Flensburg og virksomheden Hansen GmbH & Co ., herefter benaevnt Hansen . Denne retssag gav allerede tidligere anledning til, at Finanzgericht Hamburg forelagde en raekke praejudicielle spoergsmaal, som vedroerte fortolkningen af traktatens artikel 227 og 95, og som blev besvaret ved Domstolens dom af 10 . oktober 1978 ( Hansen & Balle mod Hauptzollamt Flensburg, sag 148/77, Sml . 1978, s . 1787 ).
3 Det bemaerkes, at tvisten under hovedsagen drejer sig om den afgiftssats for monopoludligningen, som finder anvendelse paa let rom fra de franske oversoeiske departementer og fra Surinam . I 1978 udtog Hansen fra sit lager et parti let rom, som skulle afsaettes i Forbundsrepublikken Tyskland . Over for myndighedernes beslutning om at paalaegge denne spiritus afgift efter den almindelige sats gjorde Hansen gaeldende, at monopoludligningen for importeret spiritus i henhold til EOEF-traktatens artikel 95 ikke maatte vaere hoejere end den laveste afgiftssats for frugtspiritus af tysk oprindelse . Sagen blev derefter indbragt for Finanzgericht Hamburg .
4 Som svar paa de af Finanzgericht forelagte spoergsmaal kendte Domstolen bl.a . for ret :
Naar nationale fiskale bestemmelser ved afgiftsfritagelser eller afgiftsnedsaettelser begunstiger fremstillinger af bestemte former for spiritus eller bestemte producentgrupper, skal disse fordele, selv om de kun kommer en mindre del af den indenlandske produktion til gode eller indroemmes af saerlige sociale
grunde, ogsaa gaelde for spiritus indfoert fra Faellesskabet, som opfylder de samme betingelser, jfr . kriterierne i artikel 95, stk . 1 og 2 .
5 Paa grundlag af den citerede dom fastslog Finanzgericht Hamburg, at den paagaeldende spiritus skulle paalaegges en nedsat afgift .
6 Hauptzollamt Flensburg appellerede Finanzgericht ' s afgoerelse med den begrundelse, at den nedsatte afgift udgjorde en lempelse, som alene var til fordel for bestemte indenlandske producentgrupper, der opfyldte bestemte betingelser, og at foelgelig kun importeret spiritus, som opfyldte de samme betingelser, kunne blive omfattet deraf .
7 Som anfoert af Bundesfinanzhof opstillede den tyske spiritusmonopollov, bortset fra tekniske krav, som var saeregne for den tyske afgiftsordning for spiritus, foelgende betingelser : der skulle vaere tale om frugtspiritus, som blev fremstillet i et destilleri, der blev drevet i faellesskab som et andelsfrugtdestilleri, paa grundlag af raavarer, som deltagerne i dette andelsforetagende selv havde avlet ; desuden maatte disse destilleriers produktion ikke i det enkelte regnskabsaar overstige 300 l ren alkohol paa grundlag af hver enkelt deltagers raavarer .
8 Bundesfinanzhof er af den opfattelse, at det er tilladt at begunstige bestemte indenlandske produkter ved at henfoere dem under en lavere afgiftssats paa betingelse af, at det sker i legitime oekonomiske eller sociale oejemed, og at den lavere sats finder anvendelse paa importerede produkter, som opfylder de samme krav . For saa vidt angaar disse krav fastslog Domstolen ved dom af 30 . oktober 1980 ( Schneider-Import, sag 26/80, Sml ., s . 3469 ), at man ved afgoerelsen af, om importerede produkter kan omfattes af de lempelser, som gaelder for den indenlandske produktion, skal stille saadanne krav til de importerede produkter, som faktisk svarer til den ordning, som gaelder for de indenlandske produkter, men Domstolen har efter Bundesfinanzhof ' s opfattelse ikke givet et klart svar paa spoergsmaalet om, hvilke konkrete krav der kan stilles, for at de importerede varer kan blive omfattet af den omhandlede afgiftslettelse .
9 Af denne grund har Bundesfinanzhof forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal :
»1 . Har importoeren af frugtspiritus eller lignende spiritus fra andre medlemsstater i henhold til EOEF-traktatens artikel 95, stk . 1, et ubegraenset krav paa at blive omfattet af en indenlandsk spiritusafgiftslettelse, der er betinget af, at spiritussen er fremstillet i et destilleri, der drives i faellesskab af flere personer med henblik paa udnyttelse af raavarer, som disse personer selv har dyrket, og som aarligt ikke fremstiller mere end 300 l vinsprit af ét medlems raavarer? Eller er retten til denne lempelse betinget af, at den indfoerte spiritus stammer fra et destilleri, der helt eller delvis opfylder kravene i den naevnte lempelsesregel? Saafremt en delvis opfyldelse er tilstraekkelig : Hvilke af de naevnte krav kan fordres opfyldt som betingelse for ogsaa at lade lempelsen gaelde lignende spiritus indfoert fra andre medlemsstater, uden at EOEF-traktatens artikel 95, stk . 1, overtraedes? Kan lempelsen i det mindste betinges af, at det destilleri, hvorfra den indfoerte spiritus stammer, ikke producerer mere end det indenlandske andelsdestilleri, der i referenceperioden har den hoejeste produktion?
2.Saafremt let rom indfoert fra andre medlemsstater baade ligner indenlandsk frugtspiritus og indenlandsk romsammenstikning eller indenlandsk spiritus fremstillet af korn, og saafremt der i national ret er fastsat en legitim differentieret afgiftsordning for de tre produkter : Fordrer EOEF-traktatens artikel 95, at den fordelagtigste af de tre afgiftssatser, der kan komme i betragtning, bringes i anvendelse? Eller er det i denne forbindelse afgoerende, med hvilket af de tre produkter den indfoerte rom opviser flest faelles kendetegn? Maa en sammenligning med afgiftsbelastningen af romsammenstikningen eventuelt anses for udelukket, fordi denne er fremstillet under anvendelse af en indfoert vare ( rom)?«
10 Disse spoergsmaal drejer sig i det vaesentlige om at fastslaa, hvorvidt traktatens artikel 95 skal fortolkes saaledes, at frugtspiritus og lignende spiritus, som importeres fra de andre medlemsstater, uden videre skal vaere omfattet af den
gunstigste afgiftsordning, som gaelder for visse af de paagaeldende typer spiritus af indenlandsk oprindelse, eller om spiritussen for at blive omfattet af denne lempelse enten skal opfylde alle de stillede krav eller ét eller flere af dem .
11 For saa vidt angaar den importerede rom bemaerkes, at denne form for spiritus blev paalagt den almindelige afgift, og at det eneste spoergsmaal, som er rejst af den nationale ret, er, om rommen er omfattet af en begunstigelsesordning, som er forbeholdt en ganske lille del af den nationale produktion, nemlig visse former for frugtspiritus .
12 Det bemaerkes, at faellesskabsretten paa sit nuvaerende udviklingstrin ikke forbyder, at medlemsstaterne indroemmer fiskale fordele i form af fritagelse for eller nedsaettelse af afgifter for bestemte former for spiritus eller bestemte producentgrupper . Saadanne begunstigelsesordninger skal imidlertid uden forskel ogsaa gaelde for importerede produkter, der opfylder samme betingelser som den begunstigede indenlandske produktion, og maa ikke medfoere en indirekte beskyttelse af nationale produkter .
13 For saa vidt angaar kvantitative betingelser, i den foreliggende sag begraensningen til 300 l, blev spoergsmaalet loest ved dom af 7 . maj 1981 ( Rumhaus Hansen, sag 153/80, Sml ., s . 1165 ), hvori Domstolen kendte for ret, at »afhaenger afgiftslettelsen for indenlandske produkter af den i den enkelte virksomhed fremstillede maengde, skal samme fordel ogsaa indroemmes for produkter, der er fremstillet i virksomheder i andre medlemsstater, og som opfylder samme kvantitative kriterier« .
14 Det foelger heraf, at importeret spiritus kun kan blive omfattet af den ovenfor omtalte lavere sats, dersom den opfylder den nationale lovgivnings betingelser om produktionsbegraensning .
15 For saa vidt angaar betingelsen om, at spiritussen skal destilleres i andelsforetagender, der, som anfoert af Bundesfinanzhof, omfatter mindre landbrug, bemaerkes, at det ikke er i modstrid med artikel 95 at kraeve, at denne betingelse opfyldes af produkter importeret fra andre medlemsstater . En
saadan betingelse har nemlig ikke karakter af et saerligt nationalt krav, men kan opfyldes af virksomheder i alle medlemsstater under den forudsaetning, at det sigter til foretagender af samme oekonomiske og sociale type, som omhandles i den nationale lovgivning .
16 Det foelger af de samme grunde, at kravet om, at den enkelte andelshaver kun har ret til at fremstille spiritus paa grundlag af sine egne raavarer, ligeledes udgoer en betingelse, der kan kraeves opfyldt, for at spiritus importeret fra andre medlemsstater kan blive omfattet af den omhandlede afgiftslettelse .
17 Med hensyn til kravet om at den lavere beskattede spiritus skal vaere fremstillet paa grundlag af de i den nationale lovgivning naevnte raavarer, dvs . frugt, baer, vin, vingaer, most, roedder eller rester heraf, bemaerkes, at disse raavarer ogsaa fremstilles i andre medlemsstater . Den nationale lovgivning opstiller saaledes ikke en betingelse, som kun indenlandske produkter kan opfylde, og denne lovgivning medfoerer derfor ikke forskelsbehandling .
18 Spoergsmaalene fra Bundesfinanzhof skal derfor besvares saaledes, at traktatens artikel 95 skal fortolkes saaledes, at naar en national afgiftslettelse er lovlig efter faellesskabsretten, idet den ikke medfoerer forskelsbehandling, kan man som betingelse for at anvende lempelsen paa spiritus indfoert fra andre medlemsstater kraeve, at denne opfylder samtlige betingelser i den bestemmelse, som hjemler den paagaeldende afgiftslettelse .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 De udgifter, der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt den af Bundesfinanzhof ved kendelse af 17 . december 1981, for ret :
Traktatens artikel 95 skal fortolkes saaledes, at naar en national afgiftslettelse er lovlig efter faellesskabsretten, idet den ikke medfoerer forskelsbehandling, kan man som betingelse for at anvende lempelsen paa spiritus indfoert fra andre medlemsstater kraeve, at denne opfylder samtlige betingelser i den bestemmelse, som hjemler den paagaeldende afgiftslettelse .