62020CO0670
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (šestého senátu)
6. prosince 2021 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Ochrana spotřebitelů – Směrnice 93/13/EHS – Zneužívající ujednání ve spotřebitelských smlouvách – Smlouva o úvěru v cizí měně – Ujednání vystavující dlužníka kurzovému riziku – Článek 4 odst. 2 – Požadavky srozumitelnosti a transparentnosti – Neexistence vlivu prohlášení spotřebitele o tom, že si je plně vědom potenciálních rizik vyplývajících ze sjednání úvěru v cizí měně – Jasné a srozumitelné sepsání smluvního ujednání“
Ve věci C‑670/20,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Ráckevei Járásbíróság (okresní soud v Ráckeve, Maďarsko) ze dne 9. listopadu 2020, došlým Soudnímu dvoru dne 8. prosince 2020, v řízení
EP,
TA,
FV,
TB
proti
ERSTE Bank Hungary Zrt.
SOUDNÍ DVŮR (šestý senát),
ve složení L. Bay Larsen, místopředseda Soudního dvora vykonávající funkci předsedy šestého senátu, N. Jääskinen (zpravodaj) a M. Safjan, soudci,
generální advokátka: J. Kokott,
vedoucí soudní kanceláře: A. Calot Escobar,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora,
vydává toto
Usnesení
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 4 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. 1993, L 95, s. 29; Zvl. vyd. 15/02, s. 288).
2
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi EP, TA, FV a TB na jedné straně a ERSTE Bank Hungary Zrt. (dále jen „banka“) na straně druhé ve věci údajně zneužívající povahy ujednání vloženého do smlouvy o úvěru v cizí měně, které stanoví splacení úvěru v národní měně.
Právní rámec
3
Článek 4 směrnice 93/13 stanoví:
„1.   Aniž je dotčen článek 7, posuzuje se zneužívající povaha smluvního ujednání s ohledem na povahu zboží nebo služeb, pro které byla smlouva uzavřena, a s ohledem na všechny okolnosti v době uzavření smlouvy, které provázely její uzavření, a na všechna ostatní ujednání smlouvy nebo jiné smlouvy, ze kterých vychází.
2.   Posouzení zneužívající povahy smluvních ujednání se netýká vymezení hlavního předmětu smlouvy, ani přiměřenosti mezi cenou a odměnou na straně jedné a službami nebo zbožím poskytovaným jako protiplnění na straně druhé, pokud jsou tato ujednání sepsána jasným a srozumitelným jazykem.“
4
Článek 5 této směrnice stanoví:
„V případě smluv, v nichž jsou všechna nebo některá ujednání nabízená spotřebiteli předložena písemně, musí být tato ujednání sepsána jasným a srozumitelným jazykem. […]“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
5
Dne 9. ledna 2007 žalobci v původním řízení, kteří jsou spotřebiteli, uzavřeli formou notářského zápisu úvěrovou smlouvu s bankou za účelem rekonstrukce rodinného domu. Podle této smlouvy byla částka úvěru vyjádřena ve švýcarských francích (CHF), avšak uvolnění úvěru a splacení této částky mělo být provedeno v maďarských forintech (HUF).
6
Banka tudíž ke každému jednotlivému datu splátky stanovila výši splatné měsíční splátky tak, že převedla na maďarské forinty částku splátky, o níž bylo dohodnuto, že bude provedena ve švýcarských francích.
7
Při uzavírání dotčené úvěrové smlouvy poskytla banka žalobcům v původním řízení poučení o obecných rizicích souvisejících s financováním v cizí měně. Toto poučení uvádělo, pokud jde o kurzové riziko, následující:
„Upozorňujeme Vás na skutečnost, že tím, že jste si zvolili financování v cizí měně, můžete využít výhod na trhu se zvolenou měnou, avšak budete nést rovněž s tím související rizika. Uzavřením úvěrové smlouvy berete na vědomí, že částka tohoto úvěru je zaznamenána u banky ve zvolené cizí měně, a zavazujete se ji splatit v měně, kterou jste si zvolili. Vzhledem k tomu, že směnný kurz mezi maďarským forintem a cizí měnou, kterou jste si zvolili ve smlouvě – směnný kurz – se může měnit v závislosti na každodenních výkyvech na trhu, upozorňujeme Vás na skutečnost, že případné nepříznivé změny nebo zvýšení směnného kurzu Vám mohou způsobit dodatečné náklady, jejichž skutečný vznik ani výši nelze předvídat.
Výhodou tohoto typu financování je, že jakmile je směnný kurz cizí měny, v níž je financování vyjádřeno, nižší oproti forintu, je snížena ‚protihodnota‘, která má být splacena ve forintech; jinými slovy, ke koupi měny pokrývající měsíční splátky sloužící ke splacení jistiny a úroků je třeba méně forintů, a tento nákup tedy stojí méně – v tomto případě je tedy zátěž nižší, což může mít dokonce za následek, že máte splatit méně, než bylo stanoveno na základě protihodnoty v maďarských forintech vypočtené při uzavření smlouvy o půjčce/úvěru.
V opačné situaci, pokud se směnný kurz cizí měny, v níž je vyjádřeno splácení, zvýší oproti forintu, zvýší se ‚protihodnota‘, která má být splacena: v tomto případě je třeba zaplatit vyšší částku ve forintech k zaplacení měsíční splátky jistiny a úroku převedených na relevantní cizí měnu; je tedy v tomto případě třeba více forintů ke splacení úvěru sjednaného v cizí měně.
Vaším podpisem potvrzujete, že jste byl jasně informován o rizicích představovaných tímto financováním, jste si vědom(a) jednotlivých rizik a přejete si uzavřít úvěrovou smlouvu se znalostí věci.“
8
Podle předkládajícího soudu bylo dotčené poučení sepsáno v kontextu vyvážené situace směnného kurzu, která panovala při uzavření dotčené úvěrové smlouvy. Má za to, že toto poučení sice zmiňuje možnost poklesu směnného kurzu a možnost zvýšení tohoto kurzu, jakož i výhody a nevýhody, které z toho vyplývají, ale neobsahuje informace o tom, že změna makroekonomických podmínek a situace na mezinárodním peněžním trhu může vést k významnému, či dokonce neomezenému zvýšení měsíčních splátek, ani o tom, že směnný kurz mezi maďarským forintem a švýcarským frankem může mít významné výkyvy, a to nezávisle na tom, že tento kurz byl v minulosti stabilní.
9
V důsledku významné změny uvedeného kurzu, ke které došlo během plnění dotčené úvěrové smlouvy, se výše měsíčních splátek dlužných na základě této smlouvy významně zvýšila.
10
Vzhledem k tomu, že žalobci v původním řízení nebyli schopni splnit svou povinnost splácení úvěru, banka vypověděla dotčenou úvěrovou smlouvu v roce 2015.
11
Dne 10. července 2015 bylo na návrh banky zahájeno proti žalobcům v původním řízení exekuční řízení.
12
Žalobci v původním řízení podali dne 30. září 2016 žalobu k předkládajícímu soudu na zastavení exekučního řízení z důvodu neplatnosti dotčené úvěrové smlouvy. Na podporu této žaloby žalobci v původním řízení tvrdí, že jim banka neposkytla dostatečné informace o skutečných rizicích spojených s uzavřením smlouvy o úvěru v cizí měně. Mají za to, že banka je zejména opomněla upozornit na skutečnost:
–
že pozitivní a negativní účinky kolísání směnného kurzu jsou vyváženy pouze za podmínky, že kurzy maďarského forintu a švýcarského franku se pohybují v rámci stabilního a konstantního rozpětí;
–
že trvalá a významná změna makroekonomických podmínek a situace na mezinárodním peněžním trhu může vést k významnému, či dokonce neomezenému zvýšení měsíčních splátek;
–
že možnost trvalého zvýšení kurzu švýcarského franku ve srovnání s kurzem maďarského forintu se může kdykoli realizovat a že předchozí mírné výkyvy těchto kurzů neposkytují žádnou záruku, pokud jde o jejich budoucí stabilitu.
13
Banka tvrdí, že informace, které poskytla o kurzovém riziku, byly dostatečné, jelikož teoretická možnost změny směnného kurzu byla uvedena v poučení reprodukovaném v bodě 7 tohoto usnesení. Uvedla, že v této souvislosti bylo poukázáno na vzájemný vztah mezi výkyvy tohoto kurzu a výkyvy výše měsíčních splátek. Tvrdí, že spotřebitelům tedy bylo umožněno pochopit, že výše měsíčních splátek se může neomezeně zvyšovat v závislosti na výkyvech uvedeného kurzu. Banka rovněž odkazuje na judikaturu Kúria (Nejvyšší soud, Maďarsko), podle níž „skutečnost, že žalovaná poskytla informaci o kurzovém riziku, sama o sobě znamená, že žalobce měl s tímto rizikem realisticky počítat“.
14
Předkládající soud odkazuje na rozsudek ze dne 20. září 2017, Andriciuc a další (C‑186/16, EU:C:2017:703), když uvádí, že podle tohoto rozsudku musí informace o kurzovém riziku poskytnutá bankou umožnit průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli nejen seznámit se s možností zvýšení nebo znehodnocení cizí měny, v níž byl úvěr sjednán, ale rovněž posoudit potenciálně významné hospodářské důsledky takového ujednání na jeho finanční závazky.
15
Tento soud se nicméně zabývá rozsahem tohoto požadavku formulovaného Soudním dvorem a klade si otázku, zda takové hospodářské důsledky musí z informací poskytnutých bankou výslovně vyplývat. Konkrétně si klade otázku, zda pro splnění uvedeného požadavku stačí, aby dotčený spotřebitel podpisem úvěrové smlouvy obecně prohlásil, že s ohledem na případnou změnu směnného kurzu zná a nese rizika spojená s úvěrem, nebo zda je mimoto nezbytné, aby banka poskytla výslovnou informaci o neomezené povaze přebíraného rizika.
16
Za těchto podmínek se Ráckevei Járásbíróság (okresní soud v Ráckeve, Maďarsko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Je s ohledem na výklad čl. 4 odst. 2 směrnice [93/13] podaný v rozsudku [ze dne 20. září 2017, Andriciuc a další (C‑186/16, EU:C:2017:703)] třeba mít za to, že smluvní ujednání o převzetí kurzového rizika, které nestanoví výslovně, že tím, kdo nese výlučně a plně uvedené riziko je dlužník, ale obsahuje pouze prohlášení dlužníka, v němž je uvedeno, že ‚si je plně vědom potenciálních rizik vyplývajících z transakce, a zejména skutečnosti, že výkyvy dotčené cizí měny vůči maďarskému forintu mohou jak zvýšit, tak snížit náklady na splacení úvěru v maďarských forintech, je jasné a srozumitelné‘?
2)
Splňuje výše popsané smluvní ujednání požadavek stanovený v rozsudku [ze dne 20. září 2017, Andriciuc a další (C‑186/16, EU:C:2017:703)], aby spotřebitel měl možnost posoudit na základě takového ujednání rovněž potenciálně významné ekonomické důsledky převzetí kurzového rizika pro své finanční závazky s ohledem na to, že dokument nadepsaný ‚Poučení o obecných rizicích vyplývajících z financování v cizí měně‘, který spotřebitel podepsal při uzavření smlouvy, zmiňuje jak příznivé tak nepříznivé změny směnného kurzu, což naznačuje, že typická tendence stálého směnného kurzu – rovněž v souladu s informacemi zveřejněnými Magyar Bankszövetség (Maďarské bankovní asociace) – je, že tyto příznivé a nepříznivé ekonomické důsledky se z dlouhodobého hlediska vyrovnávají?
3)
Splňuje výše popsané smluvní ujednání požadavek stanovený v rozsudku [ze dne 20. září 2017, Andriciuc a dalšíC‑186/16, EU:C:2017:703)], aby měl spotřebitel možnost posoudit na základě takového ujednání potenciálně významné ekonomické důsledky převzetí kurzového rizika pro své finanční závazky, když ani ve smlouvě, ani v poučení o kurzovém riziku, podepsaném při uzavření smlouvy, není výslovně ani implicitně uvedeno, že zvýšení splátek může být výrazné nebo může ve skutečnosti dosáhnout jakékoliv úrovně?
4)
Je s ohledem na výklad čl. 4 odst. 2 směrnice [93/13] podaný v rozsudku ve věci [ze dne 20. září 2017, Andriciuc a další (C‑186/16, EU:C:2017:703)] třeba mít za to, že smluvní ujednání o kurzovém riziku, které nestanoví výslovně, že kurzové riziko nese výlučně a plně spotřebitel, je jasné a srozumitelné, takže ze smluvních ujednání výslovně nevyplývá, že zvýšení měsíčních splátek může být výrazné nebo může ve skutečnosti dosáhnout jakékoliv úrovně?
5)
Je prohlášení učiněné spotřebitelem pro tyto účely, formulované obecně ve standardním smluvním ujednání, samo o sobě dostačující k prokázání toho, že informace o kurzovém riziku splňuje požadavek stanovený v rozsudku [ze dne 20. září 2017, Andriciuc a další, (C‑186/16, EU:C:2017:703)], aby tato informace umožňovala průměrnému spotřebiteli posoudit rovněž potenciálně významné ekonomické důsledky přenesení kurzového rizika pro jeho finanční závazky, když žádné jiné ujednání smlouvy ani poučení takový závěr nepodporuje?
6)
Je s ohledem na obsah rozsudku [ze dne 20. září 2017, Andriciuc a další (C‑186/16, EU:C:2017:703)] výklad podaný Kúria (Nejvyšší soud), že ‚skutečnost, že žalovaná poskytla informaci o kurzovém riziku, sama o sobě znamená, že žalobce měl s tímto rizikem realisticky počítat‘, v souladu s čl. 4 odst. 2 směrnice [93/13]?“
K předběžným otázkám
17
Podle článku 99 svého jednacího řádu může Soudní dvůr kdykoli na návrh soudce zpravodaje a po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout usnesením s odůvodněním, pokud se mimo jiné položená předběžná otázka shoduje s otázkou, o níž již Soudní dvůr rozhodl, nebo pokud lze odpověď na předběžnou otázku jasně vyvodit z judikatury.
18
Toto ustanovení je třeba použít v projednávané věci.
19
Podstatou otázek předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že požadavek transparentnosti ujednání smlouvy o úvěru v cizí měně, která vystavují dlužníka kurzovému riziku, je splněn, pokud mu poskytovatel úvěru poskytl obecné informace o kurzovém riziku, včetně dopadu změn směnného kurzu na jeho finanční závazky, a pokud tento spotřebitel prohlásil, že si je plně vědom potenciálních rizik vyplývajících z uzavření této smlouvy.
20
Úvodem je třeba připomenout, že rozhodnutí o kvalifikaci údajně zneužívajících ujednání v závislosti na okolnostech projednávaného případu přísluší jen předkládajícímu soudu. Nic to nemění na tom, že Soudní dvůr má pravomoc vyvodit z ustanovení směrnice 93/13, v projednávaném případě z čl. 4 odst. 2 této směrnice, kritéria, která předkládající soud může nebo musí použít při posouzení smluvních ujednání s ohledem na tato ustanovení (rozsudek ze dne 20. září 2018, OTP Bank a OTP Faktoring, C‑51/17, EU:C:2018:750, bod 72, jakož i citovaná judikatura).
21
Podle ustálené judikatury týkající se požadavku transparentnosti platí v tomto ohledu, že informace o smluvních podmínkách a důsledcích uzavření smlouvy poskytnuté před tímto uzavřením mají pro spotřebitele zásadní význam. Spotřebitel se rozhoduje zejména na základě těchto informací, zda chce být smluvně vázán podmínkami, které prodávající nebo poskytovatel služeb vyhotovil předem (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 41, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 62 a citovaná judikatura).
22
Z toho vyplývá, že požadavek transparentnosti smluvních ujednání, jak vyplývá z čl. 4 odst. 2 a článku 5 směrnice 93/13, nemůže být omezen na pouhou srozumitelnost těchto ujednání z formálního a gramatického hlediska. Vzhledem k tomu, že systém ochrany zavedený uvedenou směrnicí vychází z myšlenky, že se spotřebitel nachází v nerovném postavení vůči prodávajícímu nebo poskytovateli zejména z hlediska úrovně informovanosti, musí být tento požadavek na jasný a srozumitelný jazyk smluvních ujednání, a tedy na transparentnost, stanovený toutéž směrnicí vykládán široce (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 42, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 63 a citovaná judikatura).
23
Uvedený požadavek musí být tudíž chápán tak, že vyžaduje nejen, aby dotčené ujednání bylo pro spotřebitele srozumitelné z formálního a gramatického hlediska, ale rovněž aby průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli umožnilo porozumět konkrétnímu fungování tohoto ujednání a posoudit tak na základě přesných a srozumitelných kritérií potenciálně významné ekonomické důsledky tohoto ujednání pro jeho finanční závazky (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 43, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 64 a citovaná judikatura).
24
Otázku, zda byl v projednávaném případě dodržen požadavek transparentnosti, musí předkládající soud posoudit ve světle všech relevantních skutkových okolností, mezi něž patří reklama a informace poskytnuté v rámci sjednávání úvěrové smlouvy, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, poskytovatelem úvěru (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 45, a ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 66).
25
Přesněji řečeno, je na vnitrostátním soudu, aby zohlednil všechny okolnosti, za nichž byla smlouva uzavřena, a ověřil, zda byly v dané věci sděleny spotřebiteli všechny informace, jež mohou mít vliv na rozsah jeho závazku a umožňují mu posoudit zejména celkové náklady úvěru. Při tomto posouzení hraje rozhodující roli otázka, zda jsou ujednání této smlouvy sepsána jasným a srozumitelným jazykem, takže umožňují průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli vyhodnotit takové náklady, a dále okolnost, zda v úvěrové smlouvě nechybí informace považované za podstatné s ohledem na povahu zboží či služeb, které jsou předmětem této smlouvy (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 46, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 67 a citovaná judikatura).
26
V projednávané věci předkládající soud uvádí, že žalobci v původním řízení obdrželi před sjednáním svých úvěrů poučení, které obsahovalo obecné informace o kurzovém riziku. Tento soud rovněž uvádí, že v tomto dokumentu, který žalobci v původním řízení podepsali, byli upozorněni na skutečnost, že případné změny měnové parity mezi maďarským forintem a švýcarským frankem by mohly vést k dodatečným nákladům dlužníka, jejichž skutečný vznik ani částku nelze předvídat. Uvádí, že žalobcům v původním řízení však nebyla sdělena žádná konkrétní informace o potenciálně neomezeném zvýšení měsíčních splátek, které by mohlo způsobit významné kolísání směnných kurzů. Má za to, že informace poskytnuté v tomto ohledu žalobcům v původním řízení totiž vycházely z předpokladu, že uvedená měnová parita zůstane stabilní.
27
Pokud jde o takové smlouvy o úvěru v cizí měně, jako je smlouva, o kterou se jedná ve věci v původním řízení, Soudní dvůr již konstatoval, že pro účely uvedeného posouzení uvedeného v bodě 25 tohoto usnesení jsou relevantní všechny informace poskytnuté poskytovatelem úvěru, jejichž cílem je objasnit spotřebiteli fungování směnného mechanismu a s ním související riziko. Skutečnostmi zvláštního významu jsou upřesnění týkající se rizik, kterým čelí dlužník v případě významným znehodnocení měny, jež je zákonným platidlem členského státu, ve kterém má dlužník bydliště, a zvýšení zahraniční úrokové míry (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 48, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 69).
28
V tomto ohledu, jak zdůraznila Evropská rada pro systémová rizika ve svém doporučení ESRB/2011/1 ze dne 21. září 2011 o poskytování úvěrů v cizích měnách (Úř. věst. 2011, C 342, s. 1), musí finanční instituce poskytnout dlužníkům dostatečné informace, které jim umožní přijmout informovaná a obezřetná rozhodnutí a které by měly přinejmenším zahrnovat informace o vlivu významného znehodnocení zákonného platidla členského státu, v němž má dlužník bydliště, a zvýšení zahraniční úrokové míry na jeho splátky (Doporučení A – Informovanost dlužníků o rizicích, bod 1) (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 49, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 70 a citovaná judikatura).
29
Soudní dvůr zejména uvedl, že dlužník musí být jasně informován o tom, že uzavřením smlouvy o úvěru v cizí měně se vystavuje riziku, že pro něj bude finančně obtížné vypořádat se se změnou směnného kurzu v případě poklesu kurzu měny, v níž mu plynou příjmy. Mimoto musí poskytovatel úvěru vysvětlit možné výkyvy směnného kurzu a rizika plynoucí z uzavření takové smlouvy (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 50, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 71 a citovaná judikatura).
30
Z toho vyplývá, že za účelem splnění požadavku transparentnosti musí být informace poskytované poskytovatelem úvěru takové, aby průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli umožnily pochopit nejen, že v závislosti na změnách směnného kurzu může mít vývoj parity mezi měnou účtu a platební měnou nepříznivé důsledky pro jeho finanční závazky, ale pochopit i skutečné riziko, kterému je v souvislosti s úvěrem v cizí měně vystaven po celou dobu trvání smlouvy v případě vážného znehodnocení měny, v níž mu plynou příjmy, ve srovnání s měnou účtu, ve které je vyjádřen úvěr (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 51, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 72).
31
Soudní dvůr tedy rozhodl, že v rámci smlouvy o úvěru v cizí měně, na základě které je spotřebitel vystaven kurzovému riziku, nemůže splnit požadavek transparentnosti sdělení informací tomuto spotřebiteli, byť početných, pokud jsou založeny na předpokladu, že parita mezi měnou účtu a platební měnou zůstane po celou dobu platnosti této smlouvy stabilní. Tak je tomu zejména tehdy, když spotřebitel nebyl poskytovatelem úvěru upozorněn na hospodářský kontext, který může mít dopad na změny směnného kurzu, takže spotřebitel nebyl schopen konkrétně pochopit případné závažné důsledky, které může mít sjednání úvěru v cizí měně pro jeho finanční situaci (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 53, jakož i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 74).
32
S ohledem na informační povinnost, kterou má poskytovatel úvěru, tudíž prohlášení spotřebitele, že si je plně vědom potenciálních rizik vyplývajících ze sjednání úvěru v cizí měně, nemůže mít samo o sobě vliv na posouzení, zda tento poskytovatel úvěru splnil uvedený požadavek transparentnosti.
33
Konečně je třeba rovněž připomenout, že ke skutečnostem relevantním pro posouzení uvedené v bodě 25 tohoto usnesení patří jazyk, který používá finanční instituce v předsmluvních a smluvních dokumentech. Zejména absence výrazů nebo vysvětlení, které by dlužníka výslovně upozornily na existenci konkrétních rizik spojených se smlouvami o úvěru v cizí měně, může potvrdit, že požadavek transparentnosti, jak vyplývá zejména z čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13, není splněn (rozsudky ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑609/19, EU:C:2021:469, bod 54, jako i ze dne 10. června 2021, BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19 až C‑782/19, EU:C:2021:470, bod 75).
34
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba na položené otázky odpovědět tak, že čl. 4 odst. 2 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že požadavek transparentnosti ujednání smlouvy o úvěru v cizí měně, která vystavují dlužníka kurzovému riziku, je splněn pouze tehdy, když mu poskytovatel úvěru poskytl správné a dostatečné informace o kurzovém riziku, které průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli umožňují posoudit riziko potenciálních nepříznivých hospodářských důsledků takových ujednání pro jeho finanční závazky po celou dobu platnosti této smlouvy. V tomto ohledu okolnost, že spotřebitel prohlásí, že si je plně vědom potenciálních rizik vyplývajících z uzavření uvedené smlouvy, nemá sama o sobě vliv na posouzení, zda poskytovatel úvěru splnil uvedený požadavek transparentnosti.
K nákladům řízení
35
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto:
Vzhledem k výše uvedenému je třeba na položené otázky odpovědět tak, že čl. 4 odst. 2 směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 musí být vykládán v tom smyslu, že požadavek transparentnosti ujednání smlouvy o úvěru v cizí měně, která vystavují dlužníka kurzovému riziku, je splněn pouze tehdy, když mu poskytovatel úvěru poskytl správné a dostatečné informace o kurzovém riziku, které průměrnému, běžně informovanému a přiměřeně pozornému a obezřetnému spotřebiteli umožňují posoudit riziko potenciálních nepříznivých hospodářských důsledků takových ujednání pro jeho finanční závazky po celou dobu platnosti této smlouvy. V tomto ohledu okolnost, že spotřebitel prohlásí, že si je plně vědom potenciálních rizik vyplývajících z uzavření uvedené smlouvy, nemá sama o sobě vliv na posouzení, zda poskytovatel úvěru splnil uvedený požadavek transparentnosti.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: maďarština.