62018CJ0606_RES
Věc C‑606/18 P
Nexans France SASaNexans SA
v.
Evropská komise
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2020
„Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Kartelové dohody – Evropský trh s podzemními a podmořskými silovými kabely – Rozdělení trhu v rámci projektů – Nařízení (ES) č. 1/2003 – Článek 20 – Kontrolní pravomoci Evropské komise v oblasti kartelových dohod – Pravomoc kopírovat údaje bez předchozího přezkumu a následně je zkoumat v prostorách Komise – Pokuty – Pravomoc soudního přezkumu v plné jurisdikci“
Kasační opravný prostředek – Důvody kasačního opravného prostředku – Pouhé zopakování žalobních důvodů a argumentů předložených před Tribunálem – Nepřípustnost – Popření výkladu nebo použití unijního práva Tribunálem – Přípustnost
[Článek 24 odst. 1 druhý pododstavec SEU; statut Soudního dvora, čl. 58 první pododstavec; jednací řád Soudního dvora, čl. 168 odst. 1 písm. d)]
(viz bod 54)
Soudní řízení – Předložení nových žalobních důvodů v průběhu řízení – Podmínky – Rozšíření existujícího žalobního důvodu – Přípustnost
[Jednací řád Tribunálu, čl. 84 odst. 1 a čl. 177 odst. 1 písm. d)]
(viz bod 55)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Kontrolní pravomoc Komise – Dosah a omezení – Pořízení přesných kopií pevných disků počítačů při kontrole – Přípustnost – Podmínky – Ověření relevantnosti údajů zkopírovaných pro předmět kontroly před jejich založením do spisu – Povinnost smazat irelevantní údaje
[Nařízení Rady č. 1/2003, čl. 20 odst. 2 písm. b)]
(viz body 57–68)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Kontrolní pravomoc Komise – Dosah a omezení – Konkrétní opatření kontroly – Prostor Komise pro uvážení
[Nařízení Rady č. 1/2003, čl. 20 odst. 2 písm. b)]
(viz body 61, 62)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Kontrolní pravomoc Komise – Dosah a omezení – Restriktivní výklad ustanovení, která svěřují Komisi vyšetřovací pravomoci – Neexistence – Dodržování práv dotčených podniků
(Nařízení Rady č. 1/2003, článek 20)
(viz body 64, 86)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Kontrolní pravomoc Komise – Dosah a omezení – Pořízení přesných kopií pevných disků počítačů při kontrole – Vyhledávání v obsahu přesné kopie prováděné v prostorách Komise – Přípustnost – Podmínky – Dodržování práva na obhajobu – Neexistence dalšího zásahu do práv podniků ve srovnání s právem, které je vlastní provedení kontroly v jejich prostorách
[Nařízení Rady č. 1/2003, čl. 20 odst. 1 a 2 písm. b) a c) a odst. 4]
(viz body 78–91)
Kasační opravný prostředek – Pravomoc Soudního dvora – Přezkum posouzení závažnosti protiprávního jednání provedeného Komisí za účelem určení výše pokuty – Vyloučení – Přezkum omezený na ověření, zda Tribunál zohlednil podstatné faktory pro posouzení závažnosti porušení a všechny argumenty uvedené proti uložené pokutě
(Článek 101 SFEU; statut Soudního dvora, čl. 58 první pododstavec; nařízení Rady č. 1/2003, článek 23)
(viz bod 95)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Částka – Stanovení – Soudní přezkum – Pravomoc unijního soudu přezkoumat věc v plné jurisdikci – Rozsah
(Články 263 a 263 SFEU; Listina základních práv, článek 47; nařízení Rady č. 1/2003, článek 31)
(viz body 96, 97, 104–106)
Kasační opravný prostředek – Důvody kasačního opravného prostředku – Nedostatečné odůvodnění – Implicitní odůvodnění Tribunálem – Přípustnost – Podmínky
(Článek 256 SFEU; statut Soudního dvora, článek 36 a čl. 53 první pododstavec)
(viz bod 101)
Hospodářská soutěž – Pokuty – Částka – Stanovení – Stanovení základní částky – Závažnost protiprávního jednání – Kritéria pro posouzení – Důsledky v dodatečném prvku protiprávního jednání, které posílily narušení hospodářské soutěže
(Nařízení Rady č. 1/2003, čl. 23 odst. 2 a 3; sdělení Komise 2006/C 210/02, bod 22)
(viz body 113–115)
Shrnutí
Rozsudkem Nexans France a Nexans v. Komise (C‑606/18 P) ze dne 16. července 2020 druhý senát Soudního dvora zamítl kasační opravný prostředek podaný společností Nexans France SAS a její mateřskou společností Nexans SA (dále jen „navrhovatelky“) proti rozsudku Tribunálu ze dne 12. července 2018 ve věci T 449/14 (
1
). Kasační opravný prostředek vznesl zejména otázku výkladu podaného Tribunálem, pokud jde o rozsah pravomocí svěřených Komisi v rámci kontroly v oblasti kartelových dohod článkem 20 nařízení č. 1/2003 (
2
).
Vůči navrhovatelkám působícím v odvětví výroby a dodávek podzemních a podmořských silových kabelů bylo vydáno rozhodnutí Komise, kterým konstatovala porušení článku 101 SFEU v uvedeném odvětví (dále jen „sporné rozhodnutí“) (
3
). Podle sporného rozhodnutí se navrhovatelky účastnily kartelové dohody, jejímž cílem bylo rozdělit si území a zákazníky mezi evropské, japonské a jihokorejské výrobce (dále jen „konfigurace A/R“) a rozdělení si území a zákazníků evropskými výrobci, pokud jde o projekty realizované na evropském domovském území nebo přidělené evropským výrobcům (dále jen „evropská konfigurace“). V důsledku toho Komise uložila navrhovatelkám pokuty ve výši přesahující 70000000 eur.
Kontrola provedená Komisí, která vedla k uložené této pokuty, zahrnovala kontrolu v prostorách navrhovatelek. Inspektoři Komise v rámci této kontroly zkoumali zejména počítače určitých zaměstnanců. Pořídili přesnou kopii pevných disků těchto počítačů a na tomto základě vyhledávali prostřednictvím klíčových slov v údajích obsažených v těchto počítačích za použití počítačového forenzního softwaru. Inspektoři se poté rozhodli pořídit kopii vybraných dat a uložit je na elektronické nosiče dat (dále jen „datové nosiče“). Dále vyhotovili tři přesné kopie pevného disku, které byly uloženy na tři různé datové nosiče. Datové nosiče byly vloženy do zapečetěných obálek a odvezeny do kanceláří Komise v Bruselu, kde byly obálky otevřeny a datové nosiče zkoumány za přítomnosti zástupců navrhovatelek.
Žaloba na neplatnost sporného rozhodnutí podaná navrhovatelkami k Tribunálu byla rozsudkem ze dne 12. července 2018, Nexans France a Nexans v. Komise, zamítnuta v plném rozsahu. Na podporu svého kasačního opravného prostředku proti tomuto rozsudku se navrhovatelky dovolávaly pěti důvodů směřujících jednak k zamítnutí ze strany Tribunálu, pokud jde o jejich argumenty týkající se průběhu dotčené kontroly, a jednak k zamítnutí ze strany Tribunálu, pokud jde o snížení pokut, které jim byly uloženy.
V rámci prvního žalobního důvodu Soudní dvůr nejprve zkoumal, zda Komise měla při kontrole provedené u navrhovatelek právo pořídit přesné kopie pevného disku a kopie souborů elektronické pošty, aniž předtím provedla důkladný přezkum těchto materiálů. Poté, co Soudní dvůr připomněl, že unijní normotvůrce přiznal Komisi určitý prostor pro uvážení, pokud jde o konkrétní způsoby kontroly, kterou může provést, potvrdil právo Komise rozhodnout o provedení kontroly údajů obsažených na nosiči digitálních dat podniku, který je kontrolován, na základě kopie těchto údajů. Soudní dvůr uvedl, že právo Komise podle čl. 20 odst. 2 písm. b) nařízení č. 1/2003 se nedotýká ani procesních záruk ani jiných práv kontrolovaného podniku za podmínky, že Komise po dokončení svého přezkumu vloží do spisu pouze dokumenty, které jsou relevantní vzhledem k předmětu kontroly. Stejně jako Tribunál měl Soudní dvůr za to, že v projednávané věci tomu tak bylo. Soudní dvůr s ohledem na skutečnost, že doba nezbytná pro zpracování elektronických údajů může být značná, dodal, že je rovněž v zájmu dotyčného podniku, aby se Komise při provádění své kontroly opírala o kopie těchto údajů, čímž tak tomuto podniku umožňuje pokračovat v používání původních údajů, jakož i nosičů, na kterých se tyto údaje nacházejí, ihned po pořízení této kopie, čímž tak zmírňuje zásah do fungování tohoto podniku způsobený kontrolou, kterou Komise provádí.
Dále v rámci druhého a třetího důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelek Soudní dvůr přezkoumal otázku, zda Komise měla právo pokračovat v dotčené kontrole ve svých prostorách v Bruselu. Soudní dvůr připomněl, že nutit Komisi, aby takové údaje zpracovávala výlučně v prostorách kontrolovaného podniku, jedná-li se o obzvláště objemné údaje, by mohlo mít za následek značné prodloužení doby přítomnosti inspektorů v prostorách tohoto podniku, což by mohlo ohrozit účinnost kontroly a zbytečně zvýšit zásah do fungování uvedeného podniku z důvodu kontroly. Soudní dvůr poté uvedl, že Komise může využít možnosti pokračovat v kontrole účetních knih a ostatních obchodních záznamů kontrolovaného podniku ve svých prostorách v Bruselu pouze tehdy, pokud může mít legitimně za to, že je odůvodněné tak učinit v zájmu účinnosti kontroly nebo za účelem zabránění nadměrnému zásahu do fungování dotčeného podniku. Soudní dvůr kromě toho zdůraznil, že tato možnost je podmíněna zjištěním, že takové pokračování nevede k žádnému porušení práva na obhajobu a nepředstavuje další zásah do práv dotyčných podniků. Takový zásah by musel být konstatován, pokud by pokračování této kontroly v prostorách Komise v Bruselu znamenalo pro kontrolovaný podnik dodatečné náklady vzniklé pouze kvůli tomuto pokračování. Z toho vyplývá, že pokud může takové pokračovaní v kontrole vést ke vzniku takových dodatečných nákladů, Komise je může provést pouze za podmínky, že souhlasí s uhrazením těchto nákladů, pokud jí dotyčný podnik v tomto smyslu předloží řádně odůvodněnou žádost.
Následně Soudní dvůr přezkoumal čtvrtý důvod kasačního opravného prostředku a otázku, zda se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení při stanovení částky pokut. Poté, co Soudní dvůr konstatoval, že Tribunál neporušil zásadu pravomoci soudního přezkumu v plné jurisdikci, která jej opravňuje k tomu, aby nad rámec pouhého přezkumu legality sankce nahradil posouzení Komise svým posouzením, a uloženou pokutu nebo penále tedy zrušil, snížil nebo zvýšil, rozhodl, že Tribunál mohl dospět k závěru, že údajná neexistence účinků dotčeného protiprávního jednání, kterého se dovolávaly navrhovatelky, nemohla z důvodu jiných skutečností, které byly zohledněny Tribunálem, vést ke snížení pokut, které jim byly uloženy.
Soudní dvůr se konečně vyjádřil k pátému důvodu kasačního opravného prostředku, který se týkal konstatování Tribunálu, podle kterého z důvodu účasti navrhovatelek na evropské kartelové konfiguraci, která posílila narušení hospodářské soutěže způsobené konfigurací A/R uvedené kartelové dohody, byla Komise oprávněna zvýšit koeficient závažnosti použitý pro výpočet částek pokut, které jim byly uloženy, o 2 %. Soudní dvůr v tomto ohledu poukázal na to, že úzká vazba obou těchto konfigurací nic nemění na tom, že evropská kartelová konfigurace ze samotné povahy představovala závazek odlišný od rozdělení projektů, které nebylo zahrnuto do kartelové konfigurace A/R. Z toho důvodu Soudní dvůr rozhodl, že úvaha Tribunálu, že toto další narušení hospodářské soutěže mohlo být legitimně sankcionováno zvýšenou pokutou, není stižena nesprávným posouzením.
Vzhledem k tomu, že žádný z důvodů předložených navrhovatelkami na podporu jejich kasačního opravného prostředku neobstál, Soudní dvůr kasační opravný prostředek zamítl v plném rozsahu.
(
1
) – Rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2018, Nexans France a Nexans v. KomiseT‑449/14, EU:T:2018:456).
(
2
) – Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích [101] a [102 SFEU] (Úř. věst. 2003, L 1, s. 1).
(
3
) – Rozhodnutí Komise C(2014) 2139 final ze dne středa 2. dubna 2014 v řízení podle článku [101 SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (AT.39780 – AT.39610 – Silové kabely).