62005CJ0254_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑254/05,
jejímž předmětem je žaloba pro nesplnění povinnosti na základě článku 226 ES, podaná dne 16. června 2005,
Komise Evropských společenství,
zastoupená B. Stromskym, jako zmocněncem, s adresou pro účely doručování v Lucemburku,
žalobkyně,
proti
Belgickému království,
zastoupenému M. Wimmerem, jako zmocněncem,
žalovanému,
SOUDNÍ DVŮR (čtvrtý senát),
ve složení K. Lenaerts, předseda senátu, E. Juhász, R. Silva de Lapuerta (zpravodaj), G. Arestis a J. Malenovský, soudci,
generální advokát: J. Mazák,
vedoucí soudní kanceláře: R. Grass,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 8. února 2007,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Belgické království tím, že požaduje, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě a nejsou opatřeny označením CE:
– byly v souladu s belgickou normou NBN S 21‑100 týkající se koncepce obecných systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči ze září roku 1986, ve znění jejího doplňku č. 2 ze srpna roku 1996 (dále jen „norma NBN S 21‑100“),
– podléhaly schválení vydanému BOSEC (Belgian Organisation for Security Certification), přičemž tuto překážku ještě zvětšují nepřiměřené náklady takovéhoto schválení, a
– podrobily se testům a zkouškám souvisejícím s tímto schválením, které v zásadě zdvojují kontroly již provedené v rámci jiných řízení v jiném členském státě,
nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES.
Právní rámec
2. Článek 2 vyhlášky exekutivy Francouzského společenství ze dne 24. prosince 1990, kterou se stanoví podrobná pravidla a postup pro získání osvědčení o bezpečnosti ubytovacích zařízení existujících ke dni 1. ledna 1991 a kterou se stanoví specifické bezpečnostní normy požární ochrany pro tato ubytovací zařízení ( Moniteur belge
ze dne 21. června 1991, s. 13999, dále jen „vyhláška ze dne 24. prosince 1990“), stanoví:
„Ubytovací zařízení lze provozovat teprve po vydání osvědčení o bezpečnosti.“
3. Podle článku 3 uvedené vyhlášky bude toto osvědčení vydáno po splnění specifických bezpečnostních norem požární ochrany pro ubytovací zařízení, která jsou uvedena v příloze 1 téže vyhlášky.
4. Podle bodu 7.4.4 uvedené přílohy musí být obecná instalace zařízení pro bodové hlásiče automatické požární signalizace provedena a odzkoušena podle normy NBN S 21-100 a zařízení musí získat osvědčení o shodě s uvedenou normou.
5. Článek 158 nařízení Valonského regionu ze dne 18. prosince 2003 o turistických ubytovacích zařízeních ( Moniteur belge
ze dne 11. března 2004, s. 13669) zrušil, pokud jde o Valonský region, vyhlášku ze dne 24. prosince 1990. Ustanovení této vyhlášky jsou nadále platná pro Bruselský region.
6. Článek 27 vyhlášky valonské vlády ze dne 3. prosince 1998, kterou se provádí nařízení ze dne 5. června 1997 o zotavovnách, ošetřovatelských zařízeních a zařízeních denní péče pro starší osoby a o zřízení valonské rady třetího věku ( Moniteur belge
ze dne 27. ledna 1999, s. 2221, dále jen „vyhláška ze dne 3. prosince 1998“), stanoví:
„Normy týkající se požární ochrany a poplachu stanovené v příloze I se vztahují na zotavovny, ošetřovatelská zařízení a zařízení denní péče pro starší osoby.
[…]“
7. Podle bodu 0.5 přílohy I vyhlášky ze dne 3. prosince 1998:
„Je-li průkaznými dokumenty doloženo, že výrobek splňuje požadavky této vyhlášky podle odpovídajících zkušebních metod a klasifikace platných v jiném členském státě Evropského hospodářského společenství, má se za to, že tento výrobek splňuje technické specifikace stanovené touto přílohou.“
8. Bod 7.7.1 uvedené přílohy stanoví:
„Obecné systémy automatické signalizace je třeba přezkoušet podle belgické normy NBN S 21-100 ‚Koncepce systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči‘. Kontroly se však musí týkat všech částí systému (hlásiče, převody, opakovací signální panely, servozařízení atd.).“
9. Norma NBN S 21‑100 popisuje pravidla koncepce obecných systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči.
10. Bod 4.2 této normy, nazvaný „Popis“, zní takto:
„Systém automatické požární signalizace obsahuje zejména:
– snímače citlivé na některou se specifických vlastností hoření, nazývané hlásiče,
– síť drátů a elektrických kabelů,
– kontrolní panel určený pro spuštění alarmu a označení dotčené oblasti a povahy problému,
– napájecí zdroje.
Typ tohoto zařízení musí být v souladu se specifikacemi evropských norem CEN nebo belgických norem a jak instalační technik, tak i samotný systém musí mít osvědčení BOSEC. Všechny komponenty jednoho a téhož systému musí být kompatibilní.
Do systému lze přidat opakovače, manuální poplašné zařízení nebo jiné servozařízení, pokud splňují požadavky této normy.
Detekční souprava nebo konektor musí obsahovat optický výstražný signál.“
11. Podle bodu 4.3.1 uvedené normy, nazvaného „Typy hlásičů“:
„Všechny typy hlásičů jsou v souladu se specifikacemi belgických norem.“
12. Body 4.4.6 a 4.4.8.2 normy NBN S 21‑100, nazvané „Napájecí zdroje“ a „Kabeláž“, stanoví charakteristiky, jimž musí vyhovovat jednak sekundární napájecí zdroj, a jednak kabely systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči.
Skutkové okolnosti sporu a postup před zahájením soudního řízení
13. Komise, která byla jedním britským hospodářským subjektem informována o obtížích, se kterými se setkal při uvádění systémů požární signalizace na trh v Belgii, vyzvala dopisem ze dne 21. ledna 2003 Belgické království, aby se vyjádřilo k podmínkám dovozu a uvádění na trh systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči v tomto členském státě.
14. Belgické orgány předložily své vyjádření dopisem ze dne 9. září 2003.
15. Vzhledem k tomu, že se Komise domnívala, že Belgické království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES, zaslala Belgickému království dne 9. července 2004 odůvodněné stanovisko, kterým vyzvala tento členský stát k přijetí opatření nezbytných k dosažení souladu s tímto stanoviskem ve lhůtě dvou měsíců od jeho oznámení.
16. Belgické orgány na uvedené stanovisko odpověděly dopisem ze dne 9. září 2004.
17. Vzhledem k tomu, že Komise nebyla s odpovědí, kterou obdržela od belgických orgánů, spokojena, rozhodla se podat projednávanou žalobu.
K žalobě
Argumentace účastníků řízení
18. Komise tvrdí, že vyhláška ze dne 24. prosince 1990 a vyhláška ze dne 3. prosince 1998 brání volnému pohybu systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, jež byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě a které nejsou opatřeny označením CE.
19. Belgické právní předpisy totiž tím, že vyžadují soulad s normou NBN S 21-100, vylučují podle Komise z části belgického trhu použití dotčených systémů v ubytovacích zařízeních nebo ošetřovatelských zařízeních pro starší osoby, nejsou-li tyto systémy v souladu s belgickou normou. Hospodářské subjekty, které vyrábějí nebo uvádějí na trh tyto výrobky, by tak mohly přestat nabízet své výrobky na belgickém trhu nebo být donuceny přizpůsobit je tak, aby získaly přístup na uvedený trh.
20. Totéž platí o obecních právních předpisech o požární ochraně, které podle informací belgických orgánů vyžadují, aby požární hlásiče splňovaly normu NBN S 21-100, jakož i o správní praxi protipožárních služeb, které se odvolávají na tutéž normu při stanovení preventivních protipožárních opatření.
21. Komise rovněž tvrdí, že povinnost dosáhnout souladu s normou NBN S 21‑100 stanovená belgickými předpisy má za následek, že uvedené systémy podléhají schválení vydanému BOSEC.
22. Přitom nejenže takové schvalovací řízení představuje samo o sobě opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení, které je zakázáno článkem 28 ES, ale krom toho tuto překážku ještě zvětšují nepřiměřené lhůty a náklady způsobené uvedeným řízením a skutečnost, že BOSEC nezohlednila testy a zkoušky, které již byly provedeny v rámci jiných řízení v jiném členském státě.
23. Belgické království, aniž by popíralo skutečnost, že dodržování normy NBN S 21‑100 je uloženo jak právní úpravou zmíněnou Komisí, tak praxí protipožárních služeb, se domnívá, že s přihlédnutím k návrhům změn, jež byly od 30. března 2005 do 30. září 2005 předmětem veřejného průzkumu, a zejména k návrhu na zrušení odkazu na BOSEC jakožto certifikační orgán, je norma NBN S 21‑100 v souladu s článkem 28 ES a nepředstavuje již překážku volného pohybu systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, jež jsou legálně vyráběny nebo uváděny na trh v jiném členském státě a nejsou opatřeny označením CE.
24. Belgické orgány krom toho uvádějí, že tato norma je v souladu s evropskými normami a že neobsahuje další požadavky, jež by vyžadovaly přizpůsobení nebo změnu výrobků, jež jsou součástí systémů automatické požární signalizace. Kontrola uložená touto normou se totiž nevztahuje na komponenty těchto zařízení, ale pouze na jejich fungování jako celek.
25. V každém případě je taková kontrola odůvodněna důvody veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví a života lidí a zvířat.
26. Belgické orgány v tomto ohledu uplatňují, že ustanovení normy NBN S 21‑100 jsou použitelná bez rozdílu a kontrola, kterou ukládají pro zařízení a systémy požární signalizace, je nezbytná a přiměřená ve vztahu ke sledovanému cíli.
Závěry Soudního dvora
27. Pokud jde nejprve o požadavek souladu s normou NBN S 21‑100 uložený belgickou právní úpravou a správní praxí některých belgických veřejných orgánů, je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury je třeba veškerou obchodní právní úpravu členských států, která by mohla ať přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně narušit obchod uvnitř Společenství, považovat za opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením, která jsou zakázána článkem 28 ES (rozsudky ze dne 11. července 1974, Dassonville, 8/74, Recueil, s. 837, bod 5, a ze dne 5. února 2004, Komise v. Itálie, C‑270/02, Recueil, s. I‑1559, bod 18).
28. Překážky volného pohybu zboží, které při neexistenci harmonizace právních předpisů vyplývají z uplatňování pravidel týkajících se podmínek, které toto zboží musí splňovat, byť jsou tato pravidla použitelná bez rozdílu na všechny výrobky, na zboží pocházející z jiných členských států, ve kterých bylo legálně vyrobeno a uvedeno na trh, tak představují opatření s rovnocenným účinkem zakázaná článkem 28 ES (rozsudky ze dne 24. listopadu 1993, Keck a Mithouard, C‑267/91 a C‑268/91, Recueil, s. I‑6097, bod 15, a ze dne 16. listopadu 2000, Komise v. Belgie, C‑217/99, Recueil, s. I‑10251, bod 16).
29. V projednávaném případě přitom ze samotného znění bodů 4.2, 4.3.1, 4.4.6 a 4.4.8.2 normy NBN S 21‑100 vyplývá, že tato norma obsahuje nejen pravidla kontroly fungování veškerých systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, ale i technické předpisy, jimž musí vyhovovat některé komponenty těchto systémů.
30. Z toho plyne, že pokud jsou v členském státě uváděny na trh výrobky nebo komponenty legálně vyrobené nebo uvedené na trh v jiném členském státě a neexistuje-li harmonizovaná právní úprava na úrovni Společenství, může mít požadavek souladu s normou NBN S 21‑100 uložený belgickou právní úpravou za následek, že hospodářské subjekty z jiných členských států budou nuceny přizpůsobit své přístroje a zařízení požadavkům technických norem nebo předpisů členského státu dovozu a nést dodatečné náklady spojené s tímto přizpůsobením (výše uvedený rozsudek Komise v. Belgie, bod 17; rozsudek ze dne 8. května 2003, ATRAL, C‑14/02, Recueil, s. I‑4431, bod 63, a výše uvedený rozsudek Komise v. Itálie, bod 19), či dokonce je odradit od uvedení dotyčných výrobků na trh v Belgii (rozsudek ze dne 22. září 1988, Komise v. Irsko, 45/87, Recueil, s. 4929, bod 19, a výše uvedený rozsudek Komise v. Belgie, bod 18).
31. V tomto ohledu argument Belgického království, že neexistuje žádná nutnost přizpůsobit výrobky legálně vyrobené nebo uvedené na trh v jiném členském státě belgickému trhu z toho důvodu, že norma NBN S 21‑100 pouze přebírá technické požadavky, které jsou obsaženy v evropských normách série EN‑54, nelze přijmout, neboť jak jasně vyplývá jak z odůvodněného stanoviska, tak z návrhu Komise, projednávaná žaloba se týká pouze systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které nejsou opatřeny označením CE.
32. Požadavek souladu s takovou vnitrostátní normou, jako je norma NBN S 21‑100, byť je použitelný bez rozdílu na všechny výrobky, tudíž narušuje obchod uvnitř Společenství a představuje opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením dovozu, které je zakázáno článkem 28 ES.
33. Takové opatření může být odůvodněno pouze jedním z důvodů obecného zájmu vyjmenovaných v článku 30 ES nebo jedním z kategorických požadavků stanovených judikaturou Soudního dvora, pokud je toto opatření způsobilé v obou případech zaručit uskutečnění cíle, který sleduje, a pokud nepřekračuje meze toho, co je k dosažení tohoto cíle nezbytné (výše uvedený rozsudek ATRAL, bod 64, a rozsudek ze dne 10. listopadu 2005, Komise v. Portugalsko, C‑432/03, Sb. rozh. s. I‑9665, bod 42).
34. Belgické království tvrdí, že povinnost souladu s normou NBN S 21‑100 je odůvodněna důvody veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví a života lidí a zvířat.
35. Je přitom sice nesporné, že takové důvody patří mezi důvody, jichž se podle článku 30 ES může členský stát dovolávat pro odůvodnění takové povinnosti, a že při neexistenci harmonizačních norem členským státům přísluší rozhodovat o úrovni, na které hodlají zaručit ochranu zdraví a života lidí (rozsudek ze dne 27. června 1996, Brandsma, C‑293/94, Recueil, s. I‑3159, bod 11, a výše uvedený rozsudek Komise v. Portugalsko, bod 44), to však nemění nic na tom, že výjimka ze zásady volného pohybu zboží může být na základě uvedeného článku odůvodněna pouze tehdy, pokud vnitrostátní orgány prokáží, že uvedená výjimka je nezbytná pro uskutečnění jednoho nebo více cílů uvedených v tomto článku a že je v souladu se zásadou proporcionality (rozsudky ze dne 30. listopadu 1983, Van Bennekom, 227/82, Recueil, s. 3883, bod 40; ze dne 13. března 1997, Morellato, C‑358/95, Recueil, s. I‑1431, bod 14; výše uvedené rozsudky ATRAL, bod 67, a Komise v. Itálie, bod 22).
36. V tomto ohledu musí odůvodnění, která mohou být uplatňována členským státem, být doprovázena vhodnými důkazy nebo analýzou způsobilosti a přiměřenosti omezujícího opatření přijatého tímto státem, jakož i přesnými skutečnostmi dokládajícími jeho argumentaci (rozsudky ze dne 13. listopadu 2003, Lindman, C‑42/02, Recueil, s. I‑13519, bod 25; ze dne 18. března 2004, Leichtle, C‑8/02, Recueil, s. I‑2641, bod 45; ze dne 7. července 2005, Komise v. Rakousko, C‑147/03, Sb. rozh. s. I‑5969, bod 63; ze dne 16. února 2006, Rockler, C‑137/04, Sb. rozh. s. I‑1441, bod 25, a rozsudek z téhož dne, Öberg, C‑185/04, Sb. rozh. s. I‑1453, bod 22).
37. V projednávaném případě je nutné konstatovat, že takový důkaz nebyl poskytnut. Belgické orgány totiž pouze tvrdí, že dotčená povinnost je použitelná bez rozdílu na tuzemské a dovážené výrobky a že splňuje výše uvedené podmínky nezbytnosti a přiměřenosti, a uplatňují, že norma NBN S 21‑100 má za cíl ověřit, zda koncepce systému je správná, a zaručit, že systém bude řádně fungovat.
38. Pokud jde zadruhé o podrobení systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči schválení vydanému BOSEC, Belgické království odkazuje na návrh změny normy NBN S 21‑100, jímž má být odkaz na tento orgán zrušen.
39. V tomto ohledu postačí připomenout, že podle ustálené judikatury se existence nesplnění povinnosti posuzuje vzhledem ke stavu, v němž se členský stát nacházel v době, kdy uplynula lhůta stanovená v odůvodněném stanovisku, a že změny, ke kterým došlo následovně, nemohou být Soudním dvorem brány v úvahu (viz zejména rozsudky ze dne 17. ledna 2002, Komise v. Belgie, C‑423/00, Recueil, s. I‑593, bod 14, a ze dne 14. července 2005, Komise v. Německo, C‑433/03, Sb. rozh. s. I‑6985, bod 32).
40. V projednávaném případě je přitom nesporné, že v okamžiku uplynutí lhůty stanovené v odůvodněném stanovisku Belgické království nepřijalo návrh změny normy NBN S 21‑100 týkající se zrušení odkazu na BOSEC jakožto certifikační orgán pro systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči.
41. Soudní dvůr již mimoto rozhodl, že požadavek předběžného schválení výrobku pro ověření jeho vhodnosti pro dané použití omezuje přístup na trh členského státu dovozu, a musí být tedy považován za opatření s účinkem rovnocenným množstevnímu omezení dovozu ve smyslu článku 28 ES (výše uvedený rozsudek Komise v. Portugalsko, bod 41).
42. Pokud jde o nepřiměřený charakter tohoto požadavku, je nutné konstatovat, že během postupu před zahájením soudního řízení Belgické království připustilo, že přinejmenším v období dotčeném projednávanou žalobou BOSEC v rámci schválení vydaného na základě normy NBN S 21‑100 při neexistenci dvoustranné dohody s certifikačním orgánem členského státu, z něhož výrobek pochází, nepřihlížel ke kontrolám provedeným v tomto jiném členském státě. Jak přitom uvádí Komise, Belgické království neposkytlo důkazy, na jejichž základě by bylo možné dospět k závěru, že od této praxe bylo upuštěno.
43. Pokud jde o náklady, které jsou spojeny s tímto schvalovacím řízením, postačí poukázat na to, že jelikož takové řízení nevylučuje uložení povinnosti provést testy a zkoušky, které již byly provedeny v členském státě, z něhož dotyčný výrobek pochází, musejí být náklady spojené s takovými testy a zkouškami považovány za nepřiměřené.
44. Žaloba podaná Komisí musí být tudíž považována za opodstatněnou.
45. V důsledku toho je namístě konstatovat, že Belgické království tím, že požaduje, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě a nejsou opatřeny označením CE:
– byly v souladu s normou NBN S 21‑100,
– podléhaly schválení vydanému BOSEC, přičemž tuto překážku ještě zvětšují nepřiměřené náklady takovéhoto schválení, a
– podrobily se testům a zkouškám souvisejícím s tímto schválením, které v zásadě zdvojují kontroly již provedené v rámci jiných řízení v jiném členském státě,
nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES.
K nákladům řízení
46. Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise požadovala náhradu nákladů řízení a Belgické království nemělo ve věci úspěch, je namístě posledně uvedenému uložit náhradu nákladů řízení.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:
1) Belgické království tím, že požaduje, aby systémy automatické požární signalizace s bodovými hlásiči, které byly legálně vyrobeny nebo uvedeny na trh v jiném členském státě a nejsou opatřeny označením CE:
– byly v souladu s belgickou normou NBN S 21‑100 týkající se koncepce obecných systémů automatické požární signalizace s bodovými hlásiči ze září roku 1986, ve znění jejího doplňku č. 2 ze srpna roku 1996,
– podléhaly schválení vydanému BOSEC (Belgian Organisation for Security Certification), přičemž tuto překážku ještě zvětšují nepřiměřené náklady takovéhoto schválení, a
– podrobily se testům a zkouškám souvisejícím s tímto schválením, které v zásadě zdvojují kontroly již provedené v rámci jiných řízení v jiném členském státě,
nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 28 ES.
2) Belgickému království se ukládá náhrada nákladů řízení.