62023CJ0242_RES
Cauza C‑242/23
Tecno*37
împotriva
Ministero dello Sviluppo EconomicoșiCamera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Bologna
(cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato)
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 octombrie 2024
„Trimitere preliminară – Libera prestare a serviciilor – Directiva 2006/123/CE – Articolul 25 alineatul (1) – Restricții privind activitățile multidisciplinare – Profesie reglementată – Reglementare națională care prevede, în general, o incompatibilitate între exercitarea în comun a activității de intermediere imobiliară și a celei de administrator de condominii – Cerințe de independență și de imparțialitate – Proporționalitatea restricției – Consecințele închiderii unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor de către Comisia Europeană împotriva unui stat membru”
Acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor – Dreptul la acțiune al Comisiei – Aprecierea deciziei de închidere a unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor – Exercitare discreționară – Consecință – Închidere de către Comisie a unei astfel de proceduri care nu determină conformitatea cu dreptul Uniunii a reglementării naționale vizate de această procedură
(art. 258 TFUE)
(a se vedea punctele 29-33 și punctul 1 din dispozitiv)
Libera circulație a persoanelor – Libertatea de stabilire – Libera prestare a serviciilor – Lucrători – Recunoașterea calificărilor profesionale – Domeniul de aplicare al Directivei 2005/36 – Aplicare numai în privința recunoașterii într‑un stat membru a unei calificări profesionale obținute în alt stat membru
[Directiva 2005/36 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 1, art. 2 alin. (1) și art. 4]
(a se vedea punctele 41 și 42)
Libertatea de stabilire – Libera prestare a serviciilor – Servicii în cadrul pieței interne – Directiva 2006/123 – Libertatea de stabilire a prestatorilor – Aplicabilitate în cazul situațiilor pur interne
[Directiva 2006/123 a Parlamentului European și a Consiliului, considerentele (2), (5) și (7), art. 1 alin. (1) și art. 25 alin. (1)]
(a se vedea punctele 57-60)
Libertatea de stabilire – Libera prestare a serviciilor – Servicii în cadrul pieței interne – Directiva 2006/123 – Restricții privind activitățile multidisciplinare – Profesie reglementată – Reglementare națională care prevede, în general, o incompatibilitate între exercitarea în comun a activității de intermediere imobiliară și a celei de administrator de condominii – Inadmisibilitate
[Directiva 2006/123 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 25 alin. (1)]
(a se vedea punctele 74-79, 81 și 82 și dispozitiv 2)
Rezumat
În cadrul unui litigiu referitor la o interdicție generală opusă unei întreprinderi de a exercita în comun activitatea de intermediere imobiliară și pe cea de administrator de condominii, Curtea aduce precizări cu privire la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească restricțiile privind exercitarea de activități multidisciplinare de către o profesie reglementată pentru a fi compatibile cu Directiva 2006/123 (
1
).
Tecno*37 este o întreprindere individuală care exercită în comun activitățile de administrator de condominii și de intermediere imobiliară în calitate de agent imobiliar.
Considerând că această exercitare în comun a activităților de administrator de condominii și de intermediere imobiliară constituia o situație de incompatibilitate în sensul reglementării naționale, Camera di Commercio Industria Artigianato e Agricoltura di Bologna (Camera de Comerț, Industrie, Artizanat și Agricultură din Bologna, Italia) a decis să interzică Tecno*37 continuarea activității de intermediere imobiliară.
Tecno*37 a contestat această decizie la Consiglio di Stato (Consiliul de Stat, Italia), instanța de trimitere, susținând în special că interdicția de a cumula activitățile în cauză ar încălca dreptul Uniunii Europene. În special, în opinia sa, reglementarea națională în cauză ar face obiectul unei aplicări abstracte și generale, care determină recunoașterea întotdeauna a unei incompatibilități între activitatea de intermediere imobiliară și cea de administrator de condominii și care exclude orice evaluare de la caz la caz a unui risc de conflict de interese.
Instanța de trimitere, exprimând îndoieli cu privire la conformitatea cu dreptul Uniunii a restricțiilor pe care le prevede această reglementare, ridică în special problema dacă articolul 25 alineatul (1) din Directiva 2006/123 se opune unei reglementări naționale care stabilește, în general, că activitatea de intermediere imobiliară nu poate fi exercitată în comun cu cea de administrator de condominii.
Curtea răspunde afirmativ la această întrebare.
Aprecierea Curții
Pentru a ajunge la această concluzie, Curtea constată mai întâi că, prin faptul că interzice în general exercitarea în comun a activităților de intermediere imobiliară și de administrator de condominii, reglementarea națională în cauză supune activitatea de intermediere, care este o profesie reglementată în Italia, unor cerințe precum cele prevăzute la articolul 25 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2006/123.
Curtea amintește în continuare că, în vederea asigurării protecției consumatorilor, statele membre pot adopta măsuri pentru a garanta independența și imparțialitatea profesiilor reglementate, în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) din Directiva 2006/123.
În speță, din moment ce un intermediar imobiliar trebuie să fie un terț în raport cu părțile unei tranzacții imobiliare, rezultă că interdicția de a exercita în comun activitățile de intermediere imobiliară și de administrator de condominii, în măsura în care urmărește să prevină riscul unui conflict de interese, poate în principiu să fie considerată ca fiind aptă să garanteze independența și imparțialitatea profesiei reglementate în cauză.
Totuși, rezultă că o astfel de interdicție generală depășește ceea ce este necesar și proporțional pentru atingerea acestui obiectiv.
Astfel, deși nu se poate exclude posibilitatea producerii unei situații de conflict de interese, în special atunci când activitățile de intermediere imobiliară și de administrator de condominii sunt desfășurate în privința aceluiași bun sau a unor bunuri comparabile, un asemenea risc nu are în mod necesar vocația de a se realiza în orice împrejurări, astfel încât existența unui asemenea conflict de interese nu poate fi prezumată. În plus, măsuri care afectează mai puțin libera prestare a serviciilor decât o interdicție generală a exercitării în comun a celor două activități, precum o interdicție a exercitării în comun a unor activități limitată la cazul în care ar fi în discuție același bun imobil sau obligații specifice de transparență și de informare cu privire la această exercitare în comun, însoțite de un control ex post din partea camerelor profesionale competente, pot permite să se garanteze independența și imparțialitatea profesiei reglementate în cauză.
În sfârșit, Curtea precizează că dificultățile de ordin practic referitoare la imposibilitatea de a verifica lipsa unui conflict de interese în cadrul fiecărei tranzacții cu ocazia unei eventuale exercitări în comun a activităților de intermediere imobiliară și de administrator de condominii pentru același bun imobil nu sunt insurmontabile. Astfel, actele de vânzare pot conține de exemplu declarații exprese care să indice că agentul imobiliar, care acționează în calitate de intermediar, nu exercită în același timp funcția de administrator al condominiului din care face parte imobilul dobândit.
(
1
)	Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO 2006, L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50).