62021CJ0510
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a treia)
6 iulie 2023 (
*1
)
„Trimitere preliminară – Transport aerian – Convenția de la Montreal – Articolul 17 alineatul (1) – Răspunderea transportatorului aerian în cazul decesului sau al vătămării pasagerilor – Noțiunea de „accident” – Acordarea primului ajutor în urma unui accident survenit la bordul unei aeronave care a agravat vătămările corporale”
În cauza C‑510/21,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Oberster Gerichtshof (Curtea Supremă, Austria), prin decizia din 5 august 2021, primită de Curte la 19 august 2021, în procedura
DB
împotriva
Austrian Airlines AG,
CURTEA (Camera a treia),
compusă din doamna K. Jürimäe, președintă de cameră, și domnii M. Safjan, N. Piçarra (raportor), N. Jääskinen și M. Gavalec, judecători,
avocat general: domnul N. Emiliou,
grefier: domnul A. Calot Escobar,
având în vedere procedura scrisă,
luând în considerare observațiile prezentate:
–
pentru DB, de L. Specht, Rechtsanwalt;
–
pentru Austrian Airlines AG, de A. Danner, Rechtsanwalt;
–
pentru guvernul german, de J. Möller, J. Heitz și M. Hellmann, în calitate de agenți;
–
pentru Comisia Europeană, de G. Braun, K. Simonsson, G. Wilms și N. Yerrell, în calitate de agenți,
după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 12 ianuarie 2023,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Cererea de decizie preliminară privește interpretarea articolului 17 alineatul (1) și a articolelor 29 și 35 din Convenția pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional, încheiată la Montreal la 28 mai 1999, semnată de Comunitatea Europeană la 9 decembrie 1999 și aprobată în numele acesteia prin Decizia 2001/539/CE a Consiliului din 5 aprilie 2001 (JO 2001, L 194, p. 38, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 112, denumită în continuare „Convenția de la Montreal”), care a intrat în vigoare, în ceea ce privește Uniunea Europeană, la 28 iunie 2004.
2
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între DB, pe de o parte, și Austrian Airlines AG, un operator de transport aerian, pe de altă parte, în legătură cu o cerere de despăgubire introdusă de DB pentru prejudiciile cauzate cu ocazia acordării primului ajutor la bordul unei aeronave în decursul unui zbor operat de acest operator de transport.
Cadrul juridic
Dreptul internațional
3
Considerentele (3) și (5) ale Convenției de la Montreal au următorul cuprins:
„[Statele membre recunosc] importanța asigurării protecției intereselor consumatorilor din transportul aerian internațional și necesitatea unei indemnizații echitabile bazate pe principiul reparației,
[…]
[A]doptarea unor măsuri colective de către state în vederea unei mai bune armonizări și a codificării anumitor norme care reglementează transportul aerian internațional este cel mai bun mijloc de realizare a unui echilibru echitabil al intereselor.”
4
Articolul 17 din această convenție, intitulat „Decesul sau vătămarea pasagerilor – daune produse bagajelor”, prevede la alineatul (1):
„Transportatorul este răspunzător pentru dauna rezultată ca urmare a decesului sau a vătămării corporale a unui pasager, cu condiția ca accidentul care a cauzat decesul sau vătămarea să se fi produs la bordul aeronavei sau în decursul oricărei operațiuni de îmbarcare sau debarcare.”
5
Potrivit articolului 29 prima teză din convenția menționată, intitulat „Temeiul solicitării despăgubirilor”:
„În transportul de pasageri, bagaje și mărfuri, orice acțiune în despăgubire, indiferent dacă se justifică prin prezenta convenție, prin contract, printr‑o acțiune ilicită sau prin alte cauze, poate fi introdusă numai în conformitate cu condițiile și limitele de răspundere stabilite în prezenta convenție […]”
6
Articolul 35 din aceeași convenție, intitulat „Termenul de introducere a acțiunii în răspundere”, prevede la alineatul (1):
„Acțiunea în răspundere trebuie să fie introdusă [sub sancțiunea decăderii] în termen de doi ani de la data sosirii la destinație sau de la data la care aeronava ar fi trebuit să sosească sau de la data încetării transportului.”
Dreptul Uniunii
7
Potrivit articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2027/97 al Consiliului din 9 octombrie 1997 referitor la răspunderea operatorilor de transport aerian în ceea ce privește transportul aerian de pasageri și bagajele acestora (JO 1997, L 285, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 4, p. 170), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 889/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 mai 2002 (JO 2002, L 140, p. 2, Ediție specială, 07/vol. 9, p. 146) „[r]ăspunderea unui operator de transport aerian comunitar cu privire la pasageri și bagajele acestora este reglementată de toate dispozițiile Convenției de la Montreal privind o astfel de răspundere”.
Dreptul austriac
8
În temeiul articolului 1489 din Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch (Codul civil general), în versiunea aplicabilă litigiului principal (denumit în continuare „ABGB”), persoana prejudiciată poate introduce o acțiune în despăgubire împotriva autorului prejudiciului în termen de trei ani.
Litigiul principal și întrebările preliminare
9
La 18 decembrie 2016, DB a călătorit de la Tel‑Aviv (Israel) la Viena (Austria) cu un zbor operat de Austrian Airlines. În cursul acestui zbor, o cafetieră ce conținea cafea fierbinte a căzut de pe căruciorul de servire utilizat pentru servirea pasagerilor și i‑a produs arsuri lui DB. I‑a fost acordat primul ajutor la bordul aeronavei.
10
La data de 31 mai 2019, DB a sesizat Handelsgericht Wien (Tribunalul Comercial din Viena, Austria) cu o acțiune împotriva Austrian Airlines solicitând, pe de o parte, plata sumei de 10196 de euro cu titlu de despăgubiri și, pe de altă parte, constatarea răspunderii acestui operator de transport aerian pentru toate prejudiciile care au rezultat ulterior prin agravarea arsurilor sale ca urmare a acordării inadecvate a primului ajutor la bordul aeronavei. DB a arătat că Austrian Airlines răspunde nu numai pentru neatenția personalului său care ar fi provocat căderea cafetierei, ci și pentru acordarea în mod inadecvat a primului ajutor la bordul aeronavei pentru tratarea arsurilor suferite. Din moment ce acordarea primului ajutor nu poate fi calificată drept „accident”, în sensul articolului 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal, ea ar fi reglementată de dreptul național. În consecință, termenul de trei ani prevăzut la articolul 1489 din ABGB pentru introducerea acțiunii în despăgubire având ca obiect repararea prejudiciilor cauzate de acest prim ajutor nu s‑ar fi împlinit.
11
În apărare, Austrian Airlines a arătat că vătămările suferite de DB au fost corect îngrijite și că, întrucât Convenția de la Montreal era aplicabilă în speță, termenul de doi ani pentru introducerea acțiunii în despăgubire, prevăzut la articolul 35 alineatul (1) din aceasta, se împlinise.
12
Handelsgericht Wien (Tribunalul Comercial din Viena) a respins această acțiune printr‑o hotărâre pronunțată la 17 iunie 2020. Acesta din urmă a fost confirmată în apel prin hotărârea din 28 octombrie 2020 a Oberlandesgericht Wien (Tribunalul Regional Superior din Viena, Austria), care a statuat că vătămările suferite de DB erau rezultatul unui „accident”, în sensul articolului 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal, cu toate că este posibil ca aceste leziuni să fi putut fi reduse la minimum sau chiar evitate dacă DB ar fi beneficiat de acordarea în mod adecvat a primului ajutor. Această instanță a considerat astfel că acțiunea în despăgubire introdusă de DB intra în domeniul de aplicare al convenției menționate și că, în conformitate cu articolul 35 alineatul (1) din aceasta, se împlinise termenul de doi ani pentru introducerea unei astfel de acțiuni.
13
DB a formulat recurs împotriva acestei hotărâri la Oberster Gerichtshof (Curtea Supremă, Austria), care este instanța de trimitere, susținând că acordarea primului ajutor la bordul unei aeronave nu intră în sfera noțiunii de „accident”, în sensul articolului 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal, astfel încât această convenție nu ar fi aplicabilă în speță. Prin urmare, în cazul acțiunii în despăgubire pe care a introdus‑o ar fi aplicabil termenul de prescripție de trei ani prevăzut la articolul 1489 din ABGB.
14
Această instanță consideră că acea cădere a cafetierei de pe căruciorul de servire utilizat pentru servirea pasagerilor, survenită la bordul unei aeronave și care a cauzat arsuri unui pasager, constituie un „accident” în sensul articolului 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal, astfel cum a fost interpretat prin Hotărârea din 19 decembrie 2019, Niki Luftfahrt (C‑532/18, EU:C:2019:1127). În schimb, instanța ridică problema dacă acordarea primului ajutor la bordul aeronavei ca urmare a unui astfel de accident constituie o faptă prejudiciabilă distinctă de acest accident sau dacă aceste două evenimente constituie un singur „accident” în sensul acestei dispoziții.
15
Potrivit instanței de trimitere, noțiunea de „cauzalitate” care figurează la articolul 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal, precum și economia Convenției și obiectivul de unificare urmărit de aceasta vin să susțină o interpretare potrivit căreia este necesar să se considere că, în speță, căderea cafetierei, pe de o parte, și acordarea primului ajutor la bordul aeronavei, pe de altă parte, intră în sfera aceluiași „accident” în sensul acestei dispoziții. În realitate, dacă nu ar fi survenit căderea cafetierei, nu ar fi fost acordat primul ajutor și, prin urmare, nu ar fi existat nici vătămări corporale distincte, nici o agravare a leziunilor corporale suferite. Această instanță precizează că, dacă ar fi necesar să se rețină teza accidentului unic, ar fi intervenit decăderea, în temeiul articolului 35 alineatul (1) din convenția menționată, în cadrul acțiunii în despăgubire introduse de DB.
16
Cu toate acestea, instanța menționată nu exclude posibilitatea de a considera că acea cădere a cafetierei și acordarea primului ajutor la bordul aeronavei ca urmare a vătămării corporale cauzate de căderea cafetierei constituie fapte prejudiciabile distincte și solicită Curții să se pronunțe în această privință.
17
În această ipoteză, instanța de trimitere ridică problema dacă, în raport cu articolul 29 din Convenția de la Montreal, o acțiune în despăgubire poate fi introdusă, în temeiul dreptului național, pentru repararea prejudiciului suferit de un pasager ca urmare a acordării primului ajutor. Potrivit acestei instanțe, o astfel de acțiune ar putea fi introdusă în temeiul dreptului național numai în cazul în care Convenția de la Montreal ar trebui interpretată în sensul că nu reglementează, ca faptă prejudiciabilă distinctă, vătămările corporale suferite de un pasager la bordul unei aeronave în cazul în care nu a avut loc un accident sau indiferent dacă a avut loc vreun accident.
18
În aceste condiții, Oberster Gerichtshof (Curtea Supremă) a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Acordarea primului ajutor medical la bordul aeronavei în urma unui accident în sensul articolului 17 alineatul (1) din [Convenția de la Montreal], care determină o vătămare corporală suplimentară pasagerului ce poate fi delimitată de consecințele propriu‑zise ale accidentului, trebuie să fie considerată, împreună cu evenimentul declanșator, un accident unic?
2)
În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:
Articolul 29 din [Convenția de la Montreal] se opune unui drept la repararea prejudiciului cauzat de acordarea primului ajutor medical în cazul în care acest drept este invocat în termenul de prescripție prevăzut de dreptul național, dar în afara termenului de decădere prevăzut la articolul 35 din convenția menționată?”
Cu privire la întrebările preliminare
Cu privire la prima întrebare
19
Prin intermediul acestei întrebări, instanța de trimitere solicită în esență să se stabilească dacă articolul 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal trebuie interpretat în sensul că este necesar să se considere că acordarea primului ajutor într‑un mod inadecvat unui pasager la bordul unei aeronave, determinând o agravare a vătămărilor corporale cauzate de un „accident” în sensul acestei dispoziții, intră în sfera acestui accident.
20
Trebuie amintit de la bun început că, potrivit articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2027/97, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 889/2002, răspunderea unui operator de transport aerian al Uniunii cu privire la pasageri este reglementată de toate dispozițiile Convenției de la Montreal privind o astfel de răspundere.
21
Potrivit articolului 17 alineatul (1) din această convenție, operatorul de transport aerian este răspunzător pentru dauna rezultată ca urmare a decesului sau a vătămării corporale a unui pasager, cu condiția ca accidentul care a cauzat decesul sau vătămarea să se fi produs la bordul aeronavei sau în decursul oricărei operațiuni de îmbarcare sau debarcare.
22
Noțiunea de „accident” trebuie înțeleasă ca un eveniment involuntar, prejudiciabil și neprevăzut care nu impune ca prejudiciul să rezulte din materializarea unui risc inerent transportului aerian sau să existe o legătură între „accident” și operarea sau mișcarea aeronavei [a se vedea în acest sens Hotărârea din 19 decembrie 2019, Niki Luftfahrt, C‑532/18, EU:C:2019:1127, punctele 35 și 41, precum și Hotărârea din 2 iunie 2022, Austrian Airlines (Exonerare de răspundere a operatorului de transport aerian), C‑589/20, EU:C:2022:424, punctul 20].
23
În această privință, trebuie să se constate că nu este întotdeauna posibil ca producerea unui prejudiciu să fie atribuit unui eveniment izolat atunci când acest prejudiciu este consecința unui grup de evenimente interdependente. Astfel, în prezența unui ansamblu de evenimente legate în mod intrinsec care se succed, fără întrerupere, în spațiu și în timp, trebuie să se considere că acest ansamblu constituie unul și același „accident” în sensul articolului 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal.
24
Aceasta este situația atunci când, precum în speță, căderea unei cafetiere cu cafea fierbinte a cauzat arsuri unui pasager și a făcut necesară acordarea imediată a primului ajutor de către personalul de bord. Astfel, ținând seama de continuitatea spațială și temporală care unește căderea acestei cafetiere și acordarea primului ajutor pasagerului astfel lezat, existența unei legături de cauzalitate între această cădere și agravarea leziunilor corporale ocazionate de căderea menționată, ca urmare a acordării în mod inadecvat a primului ajutor, nu poate fi contestată.
25
Această interpretare este conformă cu obiectivele urmărite de Convenția de la Montreal. În fond, potrivit celui de al treilea considerent al preambulului Convenției de la Montreal, statele-părți la aceasta, conștiente de „importanța asigurării protecției intereselor consumatorilor din transportul aerian internațional și [de] necesitatea unei indemnizații echitabile bazate pe principiul reparației”, au decis să prevadă un regim de răspundere obiectivă a operatorilor de transport aerian. Un astfel de regim implică totuși, astfel cum rezultă din al cincilea paragraf al preambulului acestei convenții, menținerea unui „echilibru echitabil al intereselor” operatorilor de transport aerian și ale pasagerilor (Hotărârea din 12 mai 2021, Altenrhein Luftfahrt, C‑70/20, EU:C:2021:379, punctul 36).
26
Or, prin delimitarea noțiunii de „accident”, în sensul articolului 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal, la un grup de evenimente legate în mod intrinsec care se succed, fără întrerupere, în spațiu și în timp, această dispoziție permite pasagerilor să fie despăgubiți, cu ușurință și rapid, fără a impune însă operatorilor de transport aerian o sarcină de reparare foarte împovărătoare, dificil de identificat și de calculat, care ar putea să compromită sau chiar să blocheze activitatea economică a acestora (a se vedea în acest sens Hotărârea din 19 decembrie 2019, Niki Luftfahrt, C‑532/18, EU:C:2019:1127, punctul 40).
27
Împrejurarea că transportatorul aerian în cauză și‑a încălcat obligațiile de acordare a îngrijirilor și de diligență, presupunând că ar fi dovedită, nu este de natură să înlăture aceste constatări [a se vedea în acest sens Hotărârea din 2 iunie 2022, Austrian Airlines (Exonerare de răspundere a operatorului de transport aerian), C‑589/20, EU:C:2022:424, punctul 22]. Astfel, pentru a califica evenimentul care a cauzat decesul sau vătămarea corporală a unui pasager ca fiind un „accident” în sensul articolului 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal, este suficient ca acesta să se fi produs la bordul aeronavei sau în decursul oricărei operațiuni de îmbarcare sau debarcare.
28
Având în vedere motivele care precedă, este necesar să se răspundă la prima întrebare că articolul 17 alineatul (1) din Convenția de la Montreal trebuie interpretat în sensul că este necesar să se considere că acordarea primului ajutor într‑un mod inadecvat unui pasager la bordul unei aeronave, determinând o agravare a vătămărilor corporale cauzate de un „accident” în sensul acestei dispoziții, intră în sfera acestui accident.
Cu privire la a doua întrebare
29
Întrucât a doua întrebare a fost adresată numai pentru cazul în care răspunsul la prima întrebare ar fi negativ, nu este necesar ca aceasta să fie examinată.
Cu privire la cheltuielile de judecată
30
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a treia) declară:
Articolul 17 alineatul (1) din Convenția pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional, încheiată la Montreal la 28 mai 1999, semnată de Comunitatea Europeană la 9 decembrie 1999 și aprobată în numele acesteia prin Decizia 2001/539/CE a Consiliului din 5 aprilie 2001,
trebuie interpretat în sensul că
este necesar să se considere că acordarea primului ajutor într‑un mod inadecvat unui pasager la bordul unei aeronave, determinând o agravare a vătămărilor corporale cauzate de un „accident” în sensul acestei dispoziții, intră în sfera acestui accident.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: germana.