VIRKAMIESTUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (ensimmäinen jaosto)
20 päivänä tammikuuta 2009
Asia F-77/07 DEP
Kay Labate
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio
Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen
Aihe: Kanteet, joissa Kay Labate on ensinnäkin vaatinut komissiota korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jotka liittyvät asiassa F‑77/07,
Labate vastaan komissio, 1.2.2008 annettuun määräykseen (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) ja joiden kokonaismäärä
on 72 361,03 euroa, sen jälkeen, kun niiden alkuperäisestä määrästä on vähennetty vapaaehtoisesti 30 prosenttia, sitten ehdottanut
tämän määrän alentamista 45 000 euroon ja lopuksi esittänyt oikeudenkäyntikulujen vahvistamista koskevan vaatimuksen.
Ratkaisu: Labatelle asiassa F-77/07 korvattavien oikeudenkäyntikulujen määräksi vahvistetaan 21 568,90 euroa.
Tiivistelmä
Oikeudenkäyntimenettely – Oikeudenkäyntikulut – Oikeudenkäyntikulujen vahvistaminen – Huomioon otettavat seikat
(Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 91 artiklan b alakohta; virkamiestuomioistuimen työjärjestyksen 122
artikla)
Yhteisön tuomioistuimet eivät ole toimivaltaisia vahvistamaan asianosaisten omille asianajajilleen maksamia oikeudenkäyntikuluja
vaan yksilöimään määrän, johon saakka nämä oikeudenkäyntikulut voidaan periä asianosaiselta, joka velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut. Kun ne antavat ratkaisun oikeudenkäyntikulujen vahvistamista koskevasta vaatimuksesta, ne eivät ota huomioon
kansallista tariffia, jossa vahvistetaan asianajajien palkkiot, eivätkä mahdollista sopimusta, joka on tehty tältä osin asianomaisen
ja sen toimihenkilöiden tai neuvonantajien välillä.
Koska tariffeja koskevat yhteisön säännökset puuttuvat, yhteisön tuomioistuinten on arvioitava vapaasti asiaan liittyviä tietoja
sekä otettava huomioon riidan kohde ja luonne, sen merkitys yhteisön oikeuden kannalta sekä asiaan liittyvät vaikeudet, sen
työn laajuus, jota riita-asian käsittely on voinut edellyttää sen toimihenkilöiltä tai neuvonantajilta, jotka ovat osallistuneet
siihen, ja taloudelliset intressit, joita riita on edustanut asianosaisille. Yhteisöjen tuomioistuimen on otettava työn laajuuden
osalta huomioon työtuntien kokonaismäärä, joka objektiivisesti arvioiden on ollut välttämätön riita-asian käsittelemiseksi.
(ks. 24, 25 ja 28 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑290/04 DEP, Kaysersberg v. komissio, 30.10.1998 (Kok., s. II‑4105, 20 kohta);
asia T‑182/00 DEP, Pannella v. parlamentti, 9.9.2002, 29 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa; asia T‑171/00 DEP,
Spruyt v. komissio, 20.11.2002 (Kok. H., s. I‑A‑225 ja II‑1127, 25, 26 ja 29 kohta) sekä yhdistetyt asiat T‑7/98 DEP, T‑208/98 DEP
ja T‑109/99 DEP, De Nicola v. EIP, 8.7.2004 (Kok. H., s. I‑A‑219 ja II‑973, 32 kohta)