Дело C‑607/21
XXX
срещу
État belge
(Преюдициално запитване, отправено от Conseil d’État (Държавен съвет, Белгия)
Решение на Съда (първи състав) от 10 април 2025 година
„ Преюдициално запитване — Гражданство на Съюза — Директива 2004/38/ЕО — Право на гражданите на Съюза и на членовете на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки — Член 3 — Бенефициенти — Член 2, точка 2, буква г) — Член на семейството — Пряк възходящ роднина на партньора на гражданин на Съюза, намиращ се на издръжка на този гражданин на Съюза и/или на този партньор — Преценка на условието лицето да е „на издръжка“ — Релевантна дата за определянето на материалната зависимост — Член 10 — Условия за издаване на карта за пребиваване — Декларативен характер на карта за пребиваване — Подаване в приемащата държава членка на молба за карта за пребиваване няколко години след заминаването от страната на произход — Значение на незаконосъобразността на пребиваване по националната правна уредба за преценката на условието лицето да е „на издръжка “
1.        Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38 — Бенефициенти — Гражданин на трета страна, който е пряк възходящ роднина на партньора на гражданин на Съюза и е на издръжка на този гражданин на Съюза и/или на този партньор — Съответен гражданин на трета страна, присъединяващ се в приемащата държава членка към този партньор и този гражданин на Съюза, които и двамата са граждани на Съюза — Съответна държава членка, която е тази по гражданството на гражданина, към който се извършва присъединяване, но не тази по гражданството на партньора му — Включване
(член 2, точка 2, член 3, параграф 1 и член 7, параграф 1, букви а), б) и в), и параграф 2 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 28—34)
2.        Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38 — Бенефициенти — Гражданин на трета страна, който е пряк възходящ роднина на партньора на гражданин на Съюза и е на издръжка на този гражданин на Съюза и/или на този партньор — Условие за връзката на зависимост — Преценка предвид положението на възходящия роднина в страната му по произход към датата на неговото заминаване въз основа на издадените преди тази дата документи — Изтичане на няколко години между датата на пристигане в приемащата държава членка и датата на подаване на молба за карта за пребиваване — Преценка предвид положението на възходящия роднина в приемащата държава членка към датата на подаване на молбата за карта за пребиваване
(член 2, точка 2, буква г), член 7, параграф 2 и член 10 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 35—59; т. 1 от диспозитива)
3.        Гражданство на Съюза — Право на свободно движение и на свободно пребиваване на територията на държавите членки — Директива 2004/38 — Право на пребиваване, което е производно от правата, с които се ползва гражданин на Съюза — Бенефициенти — Гражданин на трета страна, който е пряк възходящ роднина на партньора на гражданин на Съюза и е на издръжка на този гражданин на Съюза и/или на този партньор — Доказано удовлетворяване на условието за връзката на зависимост, както към датата на пристигането му в приемащата държава членка, така и към датата на молбата му за карта за пребиваване, подадена няколко години след неговото пристигане — Включване — Условия — Незаконно пребиваване на съответния възходящ роднина в приемащата държава членка към датата на молбата му — Липса на последици
(член 2, точка 2, буква г), член 7, параграф 2 и член 10 от Директива 2004/38 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 61—66; т. 2 от диспозитива)
Резюме
Сезиран с преюдициално запитване в рамките на спор относно молба за карта за пребиваване, подадена от пряк възходящ роднина на партньора на гражданин на Европейския съюз, Съдът внася уточнения по преценката на условието за връзката на зависимост между прекия възходящ роднина и този гражданин или неговия партньор, за да се получи производно право на пребиваване по силата на Директива 2004/38(1).
Мароканската гражданка XXX е майка на белгийски гражданин, пребиваващ в Белгия с партньорката си г‑жа N. E. K., която е нидерландска гражданка и е направила официална декларация за съвместно съжителство със сина на XXX през 2005 г. в Белгия.
XXX влиза на белгийска територия през юли 2011 г. и през септември 2011 г. подава до белгийските власти молба за карта за пребиваване в качеството си на пряк възходящ роднина на издръжка на сина си.
Тъй като молбата е отхвърлена поради изменение в белгийското право, уреждащо събирането на семейства, през 2015 г. XXX подава втора молба за карта за пребиваване, но този път в качеството на член на семейството на г‑жа N. E. K.
Тази нова молба е отхвърлена, първо, тъй като XXX не доказала, че членовете на семейството, към които се е присъединила, разполагат с достатъчно средства, за да поемат нейната издръжка, и второ, тъй като документите, доказващи връзката ѝ на зависимост, били твърде стари. Този отказ и придружаващата го заповед за напускане на белгийската територия са потвърдени от Conseil du contentieux des étrangers (Съвет по споровете във връзка с режима на чужденците, Белгия).
През 2017 г. XXX подава трета молба за карта за пребиваване в качеството на член на семейството на партньорката на сина си, която също е отхвърлена, тъй като според белгийските власти документите, доказващи зависимостта на XXX, които са от 2010 г. и 2011 г., били твърде стари.
С решение от август 2019 г. Conseil du contentieux des étrangers (Съвет по споровете във връзка с режима на чужденците) потвърждава отказа, тъй като според него с документите, представени от XXX, се цели да се докаже наличието на положение на финансова зависимост през 2010 г. и 2011 г., но те не позволяват да се докаже такова положение към датата на нейната молба за карта за пребиваване през 2017 г.
След като това решение е обжалвано пред запитващата юрисдикция, последната решава да запита Съда кой е релевантният момент, за да се прецени условието за връзката на зависимост, и какво значение за тази преценка може да има незаконното пребиваване на заявителя на територията на приемащата държава членка.
Съображения на Съда
В самото начало Съдът уточнява, че преките възходящи роднини на издръжка на партньора на гражданин на Съюза, който пребивава в държава членка, на която не е гражданин, за целите на прилагането на гарантираните с Директива 2004/38 права трябва да се считат за членове на семейството на гражданин на Съюза, стига регистрираното съжителство да отговаря на критериите по член 2, точка 2, буква б) от същата директива. В случая Директива 2004/38 е приложима, тъй като запитващата юрисдикция, изглежда, счита, че направената през 2005 г. декларация за съвместно съжителство означава възникване на такова съжителство. Следователно, стига XXX да може да докаже, че е на издръжка на домакинството, към което се присъединява, по смисъла на член 2, точка 2, буква г) от тази директива, тя може да поиска да се ползва с гарантираните от тази директива права, и по-специално с право на пребиваване над три месеца по член 7, параграф 2 от посочената директива.
По същество, на първо място, Съдът посочва, че съгласно Директива 2004/38(2), за да определи дали прекият възходящ роднина на партньора на гражданин на Съюза е на издръжка на този гражданин на Съюза и/или на този партньор, компетентният национален орган трябва да отчете както положението на възходящия роднина в неговата страна на произход към датата, на която той я напуска и се присъединява към посочения гражданин на Съюза в приемащата държава членка, евентуално въз основа на издадени преди тази дата документи, така и положението на възходящия роднина в посочената държава членка към датата на подаване на молба за карта за пребиваване, когато между тези две дати са изминали няколко години.
За да стигне до този извод, Съдът разглежда, най-напред, датата, към която трябва да се прецени условието за връзката на зависимост, предвидено в член 2, точка 2, буква г) от Директива 2004/38. В това отношение, когато между заминаването на гражданина на трета страна от неговата страна на произход и молбата му за карта за пребиваване са изтекли няколко години, в рамките на административното производство, предвидено в член 10 от Директива 2004/38, компетентният национален орган трябва да издаде карта за пребиваване на заявителя, гражданин на трета страна, след като се увери, че той отговаря на условията, за да се ползва с право на пребиваване над три месеца(3), и по-специално, че попада в обхвата на понятието „член на семейството“ по смисъла на посочената директива. Впрочем в такава хипотеза, ако компетентният национален орган не се увери при разглеждането на молбата за карта за пребиваване, че прекият възходящ роднина на партньора на гражданин на Съюза, който се е присъединил физически към него в приемащата държава членка няколко години преди подаването на тази молба, към момента на нейното подаване е на издръжка на този гражданин на Съюза и/или на този партньор(4), би съществувал риск на възходящия роднина да се издаде карта за пребиваване, въпреки че той не отговаря на предвидените условия(5), за да се ползва от право на пребиваване над три месеца и съответно от такава карта за пребиваване. Следователно при подаването на молбата за карта за пребиваване гражданинът на трета страна трябва да докаже, че има качеството „пряк роднина по възходяща линия на издръжка“ по смисъла на член 2, точка 2, буква г) от Директива 2004/38.
По-нататък, Съдът уточнява, че в такова положение, когато са изминали няколко години между пристигането на прекия възходящ роднина на партньора на гражданина на Съюза в приемащата държава членка и подаването на молбата му за карта за пребиваване, възходящият роднина трябва да докаже също, че е на издръжка на този гражданин и/или на този партньор към датата на пристигането си на територията на съответната държава членка. Всъщност, ако проверката на условието за връзката на зависимост се сведе до проверка на положението на прекия възходящ роднина в приемащата държава членка към датата на подаване на молбата за карта за пребиваване, възходящият роднина би могъл да се снабди с такава карта, въпреки че към датата, на която се е присъединил физически към гражданина на Съюза, не е отговарял на необходимите условия, за да се ползва с право на пребиваване над три месеца, което впрочем би противоречало на целите, преследвани с Директива 2004/38. По-специално, такава ограничена проверка, от една страна, би създала риск от разширяване на броя на потенциалните бенефициенти на предоставените с тази директива права, противоречащ съответно на изразената от законодателя на Съюза воля, а от друга страна, би породила риск от заобикаляне на въведените с тази директива изисквания.
Съдът добавя, че тези рискове обаче не съществуват, когато прекият възходящ роднина е влязъл на територията на приемащата държава членка и е пребивавал там най-напред въз основа на самостоятелно или производно право на пребиваване, което е могло да се предостави по правото на Съюза въз основа на друга разпоредба, различна от член 7, параграф 2 от Директива 2004/38, и дори въз основа на националното право. Следователно в такава хипотеза е достатъчно възходящият роднина да докаже, че е на издръжка на гражданина на Съюза и/или на партньора на последния в тази държава членка към датата на подаване на своята молба за карта за пребиваване.
Накрая, що се отнася до допустимия начин на доказване, за да се позволи на заинтересованото лице да покаже, че има качеството на „пряк роднина по възходяща линия на издръжка“(6), в член 10, параграф 2, буква г) от Директива 2004/38 само се уточнява, че за издаването на картата за пребиваване държавите членки трябва да поискат доказателства, удостоверяващи изпълнението на условията по същия член 2, точка 2, буква г), включително това за връзката на зависимост. След като няма уточнение за този начин на доказване, трябва да се приеме, че доказването може да се извърши с всяко подходящо средство. В това отношение документите, издадени в миналото и удостоверяващи наличието на положение на зависимост в страната на произход на възходящия роднина към датата, на която той физически се е присъединил към този гражданин на Съюза и този партньор, не могат да се считат за твърде стари.
На второ място, Съдът постановява, че съгласно Директива 2004/38(7) пряк възходящ роднина на партньора на гражданин на Съюза, който може да докаже, че както към датата на молбата си за карта за пребиваване, подадена няколко години след пристигането си в приемащата държава членка, така и към датата на това пристигане, е на издръжка на този гражданин на Съюза и/или на този партньор, се ползва с право на пребиваване — производно от правата, с които разполага гражданин на Съюза — над три месеца, констатирано с издаването на карта за пребиваване, ако същият гражданин на Съюза отговаря на условията, посочени в член 7 от тази директива. Това право на пребиваване не може да се откаже с довода, че по националната правна уредба възходящият роднина пребивава към датата на тази молба незаконно на територията на посочената държава членка.
В това отношение Съдът отбелязва по-специално, че макар Директива 2004/38 да поставя приложимостта си за преките възходящи роднини в зависимост от връзката на зависимост, посочена по същество в член 2, точка 2, буква г) от нея, тя не поставя качеството на „член на семейството“ по смисъла на същата разпоредба в зависимост от условието лицето „да пребивава законно“ в приемащата държава членка.
1      Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите членки, за изменение на Регламент (ЕИО) № 1612/68 и отменяща директиви 64/221/ЕИО, 68/360/ЕИО, 72/194/ЕИО, 73/148/ЕИО, 75/34/ЕИО, 75/35/ЕИО, 90/364/ЕИО, 90/365/ЕИО и 93/96/ЕИО (ОВ L 158, 2004 г., стр. 77; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 7, стр. 56). По-конкретно, условието за връзката на зависимост е предвидено в член 2, точка 2, буква г) от Директива 2004/38.
2      Съдът се позовава на член 2, точка 2, буква г) от Директива 2004/38, разглеждан във връзка с член 7, параграф 2 и член 10 от нея.
3      По член 7, параграф 2 от Директива 2004/38.
4      По смисъла на член 2, точка 2, буква г) от Директива 2004/38.
5      Член 7, параграф 2 от Директива 2004/38.
6      По смисъла на член 2, точка 2, буква г) от Директива 2004/38.
7      Съдът се позовава на член 7, параграф 2 от Директива 2004/38, разглеждан във връзка с член 2, точка 2, буква г) и член 10 от нея.