PERSONALDOMSTOLENS BESLUT (andra avdelningen)
den 17 juli 2007
Mål F-141/06
Marc Hartwig
mot
Europaparlamentet och Europeiska gemenskapernas kommission
”Personalmål – Tjänstemän – Rättegångsfrågor – Invändning om rättegångshinder”
Saken: Talan väckt av Marc Hartwig med stöd av artikel 236 EG och 152 EA med yrkande om ogiltigförklaring av dels parlamentets beslut
av den 27 mars 2006, dels kommissionens beslut av den 12 april 2006 om placering av sökanden i lönegrad B*3.
Avgörande: Talan avvisas i den del som den är riktad mot parlamentet. Parlamentet skall bära sina rättegångskostnader. Sökanden och kommissionen
skall bära sina respektive rättegångskostnader hänförliga till prövningen av invändningen om rättegångshinder. Beslut om rättegångskostnaderna
i övrigt kommer att meddelas senare.
Sammanfattning
Tjänstemän – Talan – Föregående administrativt klagomål – Formkrav
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 90. 2)
Ett administrativt klagomål som ges in av en tjänsteman behöver inte ges in i någon särskild form. En handling som ges in
elektroniskt och av vilken det tydligt och precist framgår att upphovsmannen vill angripa ett beslut som har fattats rörande
honom utgör ett klagomål i den mening som avses i artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna.
Ett klagomål skall anses ha getts in när det har kommit den institution som är mottagare av klagomålet till handa. Detta är
inte fallet beträffande ett klagomål som har skickats till en oriktig e-postadress, även om klagomålet kan komma fram till
institutionens allmänna server, utan att meddelandets avsändare får ett felmeddelande.
En omsorgsfull tjänsteman som väljer att ge in sitt klagomål elektroniskt måste förvissa sig om att mottagarens e-postadress
är rätt och att handlingen har tagits emot ordentligt, till exempel genom att ringa till mottagaren eller genom att av denne
begära en handling som bekräftar mottagandet av e-postmeddelandet. Detta grundläggande försiktighetsmått är ett än viktigare
krav, eftersom det inte är fastställt att de tekniker för kommunikation som för närvarande används inom institutionerna gör
det möjligt att garantera att, särskilt när orden som föregår snabel-a:et är felaktiga eller oriktiga, handlingar skickas
vidare till mottagaren eller att det automatiskt skickas ett felmeddelande till avsändaren (”autoreply”).
(se punkterna 26–30 och 32)
Hänvisning till
domstolen den 31 maj 1988, Rousseau mot revisionsrätten, 167/86, REG 1988, s. 2705, punkt 8; den 14 juli 1988, Aldinger och
Virgili mot parlamentet, 23/87 och 24/87, REG 1988, s. 4395, punkt 13
förstainstansrätten den 25 september 1991, Lacroix mot kommissionen, T‑54/90, REG 1991, s. II‑749, punkterna 28 och 29 ; den
16 februari 2005, Reggimenti mot parlamentet, T‑354/03, REGP s. I‑A‑33 och II‑147, punkt 43
personaldomstolen den 15 maj 2006, Schmit mot kommissionen, F‑3/05, REGP s. I‑A-1-9 och II‑A-1-33, punkt 28