62002CC0396_SL
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
„
Skupna carinska tarifa
–
Kombinirana nomenklatura
–
Uvrstitev
–
Samorazkladalna motorna vozila
“
I – Uvodne ugotovitve
1. Predmet te zadeve je carinska tarifa tovornjakov, namenjenih za prevoz in razkladanje materiala zunaj cestnega omrežja in ki imajo za to posebej zapleten, večstranski in natančen prekucni keson.
II – Pravni okvir
2. Iz statističnih in tarifnih razlogov je blago v Skupnosti podvrženo tarifikaciji na podlagi kombinirane nomenklature (v nadaljevanju: KN), ki temelji na globalnem harmoniziranem sistemu(2) (v nadaljevanju: HS). KN je v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi(3) . Za odločilno obdobje v tej zadevi je bilo treba uporabiti različne različice Priloge I(4), ki pa so glede tarifnih številk poglavja 87, ki je predmet te zadeve, ostale nespremenjene. Za pojasnjevanje posameznih številk in podštevilk KN obstajajo različni drugi dokumenti, ki so – če so upoštevni – prav tako navedeni v nadaljevanju.
3. Odlomki Priloge I h KN v različici, ki je odločilna za spor v glavni stvari, so:
„Poglavje 87
VOZILA, RAZEN ŽELEZNIŠKIH ALI TRAMVAJSKIH TIRNIH VOZIL, TER NJIHOVI DELI IN PRIBOR
[...]
>lt>1
4. Odlomki splošnih pravil za razlago KN, ki so v njenem prvem delu, naslov I, točka A, so:
„Blago se v kombinirani nomenklaturi uvršča po naslednjih načelih:
1. Naslovi oddelkov, poglavij in podpoglavij so podani zato, da se je laže znajti pri uvrščanju; zaradi pravnih razlogov uvrščanje poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k ustreznim oddelkom ali poglavjem in po nadalje opisanih pravilih, če niso v nasprotju z vsebino teh tarifnih številk ali opomb. […]
3. Proizvodi, ki bi jih bilo mogoče […] uvrstiti pod dve ali več tarifnih številk, se uvrščajo takole:
(a) tarifna številka, v kateri je najbolj konkretno ali najbolj natančno poimenovanje za proizvod, ima prednost pred tarifnimi številkami, v katerih je poimenovanje splošnejše.“
5. Uredba Komisije (EGS) št. 396/92
z dne 18. februarja 1992 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo(5) (v nadaljevanju: Uredba št. 396/92) vsebuje prilogo, ki opisuje določeno blago in ga uvršča v podštevilko. Poleg tega obstaja za vsak primer tudi utemeljitev. Ta priloga se v odlomkih glasi:
„Opis blaga:
3. Vozilo (dolžine 180 cm, širine 87 cm, višine 100 cm) z enovaljnim štiritaktnim bencinskim motorjem (delovna prostornina valja 400 cm 3 ), sestavljeno predvsem iz ojačenega kesona v obliki lijaka s tovorno zmogljivostjo 400 kg, opremljeno z ročno napravo za nagibanje, ročicami za upravljanje in gumijastima gosenicama. Teža praznega vozila je 250 kg, najvišja hitrost 6,8 km/h, razvije pa 5,37 kW. Vozilo ima tri prestave za vožnjo naprej in eno za vzvratno vožnjo. Namenjeno je za prevažanje in odlaganje zemlje, peska ipd., predvsem na gradbiščih.
Uvrstitev v oznako KN:
8704 10 19
Utemeljitev:
Uvrstitev opredeljujejo določbe splošnih pravil 1 in 6 za razlago kombinirane nomenklature in besedilo oznak KN 8704, 8704 10 in 8704 10 19.
Zaradi zasnove, zlasti zaradi kesona v obliki lijaka in gumijastih gosenic, in posledično kraja, kjer se uporablja, to vozilo ne more biti uvrščeno v oznako KN 8709.
Opis blaga:
4. Novo vozilo (dolžine 255 cm, širine 108 cm, višine 128 cm) z enovaljnim štiritaktnim bencinskim motorjem (delovna prostornina valja 400 cm 3 ), sestavljeno predvsem iz ojačenega odprtega nizkega zaboja s hidravličnim nagibanjem, z vrati zadaj in na obeh straneh, s tovorno zmogljivostjo 800 kg, odprto voznikovo kabino z ročicami za upravljanje in gumijastima gosenicama. Doseže hitrost največ 8,7 km/h, ima štiri prestave za vožnjo naprej in tri za vzvratno vožnjo in razvije 7,46 kW. Namenjeno je za prevažanje in odlaganje zemlje, peska itd., in sicer predvsem na gradbiščih.
Uvrstitev v oznako KN:
8704 31 91
Utemeljitev:
Uvrstitev opredeljujejo določbe splošnih pravil 1 in 6 za razlago kombinirane nomenklature in besedilo oznak KN 8704, 8704 31 in 8704 31 91.
Zaradi zasnove, zlasti zaradi odprtega nizkega zaboja in gumijastih gosenic, ter kraja, kjer se zaradi tega uporablja, to vozilo ne more biti uvrščeno v oznako KN 8709.
Gibčnost in zapletena konstrukcija nagibnega nizkega zaboja preprečujejo uvrstitev tega izdelka med prekucnike v oznako KN 8704 10.“
6. Odlomki pojasnjevalnih opomb h kombinirani nomenklaturi Evropskih skupnosti, ki jih je izdelala Komisija(6) (v nadaljevanju: opombe KN), so:
„Od 8704 10 11 do 8704 10 90: Samorazkladalna motorna vozila (prekucniki), konstruirana za delo izven cestnega omrežja
1. V te podštevilke spadajo predvsem vozila, opremljena s sprednjim ali zadnjim prekucnim kesonom ali pa s kesonom z razklopnim dnom, izdelana posebej za prevoz peska, gramoza, zemlje, kamna itn. in namenjena za delo v kamnolomih, rudnikih, na gradbiščih stavb ali cestah, na letališčih in v pristaniščih. Primeri, ki ponazarjajo različne vrste prekucnikov, so podani na koncu teh opomb.
2. Ti tarifni podštevilki zajemata tudi manjša tovrstna vozila, ki se uporabljajo na gradbiščih za prenašanje zemlje, proda, svežega cementa in betona itd. Ta vozila imajo toga ali kolenasta podvozja, so na dvo- ali štirikolesni pogon, imajo prekucni keson, nameščen nad eno osjo, nad drugo pa voznikov sedež. Slednji običajno ni v kabini.“
Tem opisom sledijo risbe, ki ponazarjajo dve „tipični“ samorazkladalni motorni vozili in štiri druge modele posebnih samorazkladalnih motornih vozil.
7. Na podlagi člena 6(1) Mednarodne konvencije z dne 14. junija 1983 je bil znotraj Sveta za carinsko sodelovanje ustanovljen odbor, imenovan „Odbor za harmonizirani sistem“, ki ga sestavljajo predstavniki vsake pogodbenice. Njegova naloga je zlasti priprava pojasnjevalnih opomb, mnenj o klasifikaciji in drugih nasvetov za razlago HS. Odlomki Pojasnjevalnih opomb k HS z namenom opisa in kodificiranja blaga
(v nadaljevanju: opombe HS), ki jih je Svet objavil za carinsko sodelovanje, so:
Glede številke 8704
„Pod to številko spadajo tudi:
1. samorazkladalna motorna vozila (prekucniki), ki so čvrsto izdelana vozila s prekucnim kesonom ali s kesonom z razklopnim dnom, izdelana za prevoz odpadkov ali drugega razsutega tovora. Ta vozila s togim ali povezanim podvozjem, navadno opremljena s terenskimi kolesi, lahko vozijo po zrahljanih tleh. Ta skupina vključuje težka vozila in lahke prekucnike; slednji včasih kot posebnost vsebujejo opremo z dvosmernim sedežem, z dvema nasproti obrnjenima sedežema ali z dvema volanoma, kar omogoča, da lahko voznik s pogledom na nakladalno površino bolje usmerja razkladanje.“
Glede podštevilke 8704 10
„Samorazkladalna motorna vozila (prekucniki) te podštevilke se od drugih vozil, namenjenih za prevoz blaga (zlasti od tovornjakov prekucnikov), na splošno razlikujejo na podlagi teh značilnosti:
– pločevinasti keson je izdelan iz zelo trdnega jekla, katerega sprednja stena je nad voznikovo kabino podaljšana, da mu zagotavlja zaščito, in katerega dno se popolnoma ali delno dviguje nazaj;
[…]
Ugotoviti pa je treba, da so določena samorazkladalna motorna vozila izdelana posebej za uporabo v rudnikih ali tunelih, kot na primer tista, ki so opremljena z razklopnim kesonom z dnom, ki se odpira. Ta imajo določene značilnosti, navedene zgoraj, ampak nimajo kabine in keson se ne podaljša z zaščitno streho.“
III – Dejansko stanje in spor o glavni stvari
8. Po podatkih predložitvenega sodišča je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, družba DFDS BV (v nadaljevanju: DFDS), leta 1995 in leta 1996 pri toženi stranki v sporu o glavni stvari, pristojnem nizozemskem carinskem uradu, prijavila za sprostitev v prosti promet tako imenovane „minitracs“ pod številko 8704 10 19 KN. Carinski urad pa naj bi menil, da bi bilo treba ta vozila uvrstiti pod številko 8704 21 91 KN, in je proti DFDS sprejel ustrezno odločbo. Tožeča stranka je zoper slednjo vložila ugovor. Carinski urad je 24. decembra 1997 zavrnil ta ugovor. DFDS je zoper slednjo odločbo vložil pritožbo pri predložitvenem sodišču.
9. Predložitvena odločba nacionalnega sodišča z dne 19. aprila 2002 vsebuje to vprašanje za predhodno odločanje:
„Ali so tovornjaki, izdelani za delo zunaj cestnega omrežja in namenjeni za prevoz in razkladanje materiala ter imajo za to posebej zapleten, večstranski in natančen sistem prekucevanja, izključeni iz pojma samorazkladalna motorna vozila, navedenega v podštevilki 8704 10 [skupne carinske tarife]?“
IV – Vprašanje za predhodno odločanje
10. Pri vprašanju za predhodno odločanje gre v bistvu za to, da se ugotovi, ali morajo biti sporni „minitracs“ predmet tarifne uvrstitve med samorazkladalna motorna vozila v podštevilko 8704 10 KN ali med tovornjake prekucnike v eno od podštevilk številke 8704 KN (motorna vozila za prevoz blaga).
11. Po ujemajočih se opisih obeh spornih modelov „minitrac“, ki so jih opravili predložitveno sodišče in stranke, gre za vozila, ki so bila izdelana za delo zlasti na gradbiščih in torej zunaj cestnega omrežja ter ki so namenjena za prevoz in razkladanje odpadkov ali drugega razsutega tovora. „Minitrac“ se od klasičnih samorazkladalnih motornih vozil razlikujejo po tem, da nimajo prekucnega kesona, ki se odpira navzdol ali ima obliko korita, ki se lahko prekucuje le v eno smer. Ti „minitrac“ imajo nasprotno – v skladu z modelom – ali raven keson z navpičnimi stranskimi stenami, ki se odpirajo posamično in s katerih je mogoče prekucevati na tri strani, ali keson v obliki korita, ki se lahko prek hidravličnega sistema vrti za 180 stopinj. Te posebne oblike kesonov omogočajo natančno razkladanje na več strani, ne da bi se moralo vozilo samo obračati.
Bistvene trditve strank
12. Nizozemska vlada in Komisija menita, da „minitrac“ nimajo lastnosti, ki se zahtevajo za samorazkladalna motorna vozila iz podštevilke 8704 10 KN, in jih zato ni mogoče uvrstiti v podštevilko 8704 10 19 KN.
13. Najprej se sklicujeta na pojasnjevalne opombe HS k številki 8704 HS. Iz teh opomb glede podštevilke 8704 10 HS, ki navaja značilnosti, ki omogočajo razlikovanje samorazkladalnih motornih vozil od tovornjakov prekucnikov, izhaja, da naj bi bila samorazkladalna motorna vozila s čvrstim, ampak relativno preprostim prekucnim in razkladalnim mehanizmom, pri katerih se mora prekucni keson pri raztresanju tovora popolnoma ali delno dvigniti nazaj. Prekucni kesoni pri „minitrac“ pa naj bi bili opremljeni s posebej fleksibilno in okretno napravo z zapletenim mehanizmom prekucevanja na več strani.
14. Tudi opombe KN glede podštevilk od 8704 10 11 KN do 8704 10 90 KN naj bi kazale na to, da naj bi imela samorazkladalna motorna vozila preprostejšo konstrukcijo. Iz točke 1 opomb KN izhaja, da bi samorazkladalna motorna vozila morala imeti keson, ki naj bi se prekucoval ali bi bil opremljen z razklopnim dnom. Iz risb, priloženih k opombam KN, naj bi poleg tega izhajalo, da bi moral imeti keson obliko korita, saj naj nobeno od vozil, naslikanih v opombah KN, ne bi imelo ravnega kesona z navpičnimi stranskimi stenami. Poleg tega naj bi se iz teh pojasnjevalnih opomb razbralo, da je iz kesona mogoče prekucevati samo na eno stran (večinoma nazaj).
15. Temu ustrezno naj bi Komisija v točki 4 Priloge k Uredbi št. 396/92 spornim „minitrac“ v postopku v glavni stvari primerljiva vozila uvrstila v podštevilko 8704 31 91 KN in naj bi njihovo uvrstitev v podštevilko 8704 10 KN zavrnila z obrazložitvijo, da „večstranska in zapletena konstrukcija razkladalne površine […] ne dovoljuje uvrstitve med samorazkladalna motorna vozila pod oznako KN 8704 10“(7) .
16. DFDS meni, da bi bilo treba „minitrac“ uvrstiti v podštevilko 8704 10 KN kot samorazkladalna motorna vozila.
17. Ena sama tehnična posebnost – v tej zadevi posebna gibljivost kesona – ne more biti sama po sebi odločilna za uvrstitev tovornjakov v eno od podštevilk številke 8704 KN. Nasprotno naj bi bila odločilnejša funkcija vsakokratnega vozila. „Minitrac“ naj bi bili namenjeni prevozu in razkladanju materiala zunaj cestnega omrežja, tako da naj se glede na namen in uporabo ne bi razlikovali od klasičnih samorazkladalnih motornih vozil.
18. Zato DFDS meni, da naj uvrstitev, ki jo je za vozilo, opisano v točki 4 Priloge k Uredbi št. 396/92, sprejela Komisija, ne bi bila združljiva s KN. Od tod naj bi obstajal dvom o pravni veljavnosti Uredbe št. 396/92, ki naj torej ne bi mogla biti pravna podlaga za tarifno uvrstitev podobnih vozil.
19. Iz zadnjega odstavka opomb HS glede podštevilke 8704 10 HS naj bi izhajalo, da naj opis samorazkladalnih motornih vozil nikakor ne bi bil taksativen. Nasprotno bi se lahko upoštevala uvrstitev takih vozil, ki so izdelana za posebna dela in ki naj bi imela zaradi tega samo nekatere od zgoraj navedenih lastnosti.(8)
20. Zato uvrstitev, ki jo je v točki 4 Priloge k Uredbi št. 396/92 opravila Komisija, očitno temelji na gospodarskih razlogih, ki naj ne bi bili združljivi s pooblastilom, ki ga ima Komisija za sprejetje uredb, ki pojasnjujejo KN (člen 10(1) KN)(9) .
Presoja
21. Predmet te zadeve je tarifno razlikovanje, ki obstaja med samorazkladalnimi motornimi vozili in tovornjaki prekucniki, ki so po tarifnih pravilih zajeti v različnih podštevilkah številke 8704 KN (motorna vozila za prevoz blaga).
22. Iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je treba v interesu pravne varnosti in lahkega nadzora odločilno merilo za tarifno uvrstitev blaga na splošno poiskati v njegovih objektivnih značilnostih in lastnostih, kakor so opredeljene v besedilu številke KN.(10) Ustrezne pojasnjevalne opombe pomembno prispevajo k razlagi posameznih tarifnih številk(11), čeprav niso pravno zavezujoče.
23. Nizozemska vlada in Komisija pa očitno izhajata iz tega, da sta oblika kesona in opremljenost s preprostim mehanizmom prekucevanja (tovor se lahko razklada samo v eno smer) nujna pogoja za to, da je mogoče vozilo tarifno uvrstiti med samorazkladalna motorna vozila. Ta pogoj naj bi bil očitno tudi podlaga za tarifno uvrstitev v točko 4 Priloge k Uredbi št. 396/92.
24. Zdi pa se mi, da navedeno mnenje ni upoštevalo dejstva, da sta oblika in delovanje tovorne površine, torej kesona, samo eno od meril, primernih za splošno razlikovanje med samorazkladalnimi motornimi vozili in tovornjaki prekucniki. Po mojem mnenju to merilo niti ni nujno edino odločilno. To izhaja iz ugotovitev, opisanih v nadaljevanju.
25. Iz uvrstitve KN izhaja, da za tovornjake, ki so opisani kot „samorazkladalna motorna vozila“, obstaja posebna podštevilka (8704 10 KN) v številki 8704 KN (motorna vozila za prevoz blaga). Tovornjaki prekucniki nasprotno niso posebej omenjeni in jih je zato treba uvrstiti v eno od splošnih podštevilk, predvidenih za tovornjake („druga“) (8704 21 KN do 8704 32 KN). Te zadnje podštevilke se razlikujejo po vrsti motorja in/ali teži vozila. Nazadnje podštevilka 8704 90 00 KN omogoča vključitev tovornjakov, ki niso niti samorazkladalna motorna vozila niti tovornjaki z zgoraj opisanimi tehničnimi značilnostmi.
26. Uvrstitev tarifnih številk v številko 8704 KN za motorna vozila za prevoz blaga prikazuje, da je podštevilka 8704 10 KN za samorazkladalna motorna vozila posebna številka za vozila, namenjena za posebno uporabo, in sicer za nakladalna in razkladalna dela zunaj cestnega omrežja. Vse druge podštevilke pa se nič več ne razlikujejo po namenu uporabe, ampak samo še po določenih tehničnih značilnostih (motorizacija in teža). To kaže na to, da je uvrstitev samorazkladalnih motornih vozil upravičena na podlagi uporabe vozil in ne na podlagi oblike ali funkcionalnosti prekucnega kesona.
27. To razlikovanje po namenu uporabe ustreza tudi opombam KN in HS glede podštevilke 8704 10.
28. Opisi, navedeni v opombah KN, se nanašajo na vozila, ki so „posebej“ konstruirana za prevoz materiala v kamnolomih, rudnikih ali gradbiščih, torej na posebna vozila, ki so bila od začetka konstruirana za delo zunaj cestnega omrežja. Res je sicer, da se opis sistema prekucevanja nanaša samo na klasična samorazkladalna motorna vozila, pri katerih je mogoče razkladati samo z ene strani. Ne zdi se mi, da uvodna beseda „predvsem“ ne izključuje takoj uvrstitve med samorazkladalna motorna vozila tovornjakov, ki imajo tehnično razvitejši prekucni keson.
29. V opombah HS je razlikovanje med samorazkladalnimi motornimi vozili in tovornjaki prekucniki opravljeno na podlagi značilnosti, ki pretežno ustrezajo spornim „minitrac“. Vsekakor opis prekucnega kesona ustreza običajni obliki. Opombe HS glede podštevilke 8704 10 pa pomenijo samo to, da je samorazkladalna vozila mogoče „na splošno“ razlikovati od drugih vozil, namenjenih za prevoz blaga, na podlagi tam navedenih značilnosti. Poleg tega je v zadnjem stavku opozorjeno na to, da samorazkladalna motorna vozila, konstruirana za posebne namene (vedno zunaj cestnega omrežja), ostanejo samorazkladalna motorna vozila v smislu podštevilke 8704 10 HS, samo če imajo le „nekatere od zgoraj navedenih značilnosti“.
30. Zato iz opomb KN in HS ni mogoče sklepati, da je oblika ali funkcionalnost prekucnih kesonov tisto odločilno merilo za uvrstitev vozila med samorazkladalna motorna vozila. Nasprotno te opombe govorijo veliko bolj v prid temu, da tehnične prilagoditve glede izpolnjevanja nalog samorazkladalnih motornih vozil ne nasprotujejo uvrstitvi v podštevilko 8704 10 KN.
31. Sicer lahko štejemo, da se formalno klasična samorazkladalna motorna vozila od tovornjakov prekucnikov v bistvenem razlikujejo po tem, da je keson samorazkladalnih motornih vozil najpogosteje v obliki korita in da je keson tovornjakov prekucnikov raven s štirimi navpičnimi stenami. Različne oblike kesona ustrezajo različnim namenom uporabe. Tovornjak prekucnik je konstruiran predvsem za uporabo znotraj cestnega omrežja in tako gledano je razkladanje drugotnega pomena. Klasična samorazkladalna motorna vozila so nasprotno konstruirana predvsem za prevoz in razkladanje materiala zunaj cestnega omrežja. Če ima vozilo – kot so „minitrac“ – raven prekucni keson, ki pa se vendarle lahko prekucuje na tri strani in ima navpične stranske stene, ki se posamično odpirajo, ne vidim razloga, zakaj se ta prekucni keson – kljub obliki – ne bi mogel uporabljati za nakladanje in razkladanje materiala zunaj cestnega omrežja, sicer s ciljem natančnejšega nakladanja in razkladanja.
32. Zato niti ni mogoče uvideti, zakaj bi moralo biti zaradi tako tehnično zapletenega in bolje konstruiranega mehanizma, ki vozilu omogoča, da bolje ustreza svojemu cilju, to vozilo izključeno iz uvrstitve med samorazkladalna motorna vozila.
33. V nasprotju s trditvami Komisije in nizozemske vlade, v skladu s katerimi naj bi bila posebna gibljivost prekucnega kesona pri „minitrac“ odločilno merilo proti tarifni uvrstitvi med samorazkladalna motorna vozila, je treba poudariti, da je sposobnost razkladanja v eno samo smer skupna značilnost klasičnih samorazkladalnih motornih vozil in tovornjakov prekucnikov ter da bi jo bilo treba že zaradi tega izključiti kot razlikovalno merilo. Poleg tega, ker iz uvrstitve številke 8704 KN – kot je predstavljena zgoraj(12) – izhaja, da je poseben namen samorazkladalnih motornih vozil (razkladalna dela zunaj cestnega omrežja) odločilno merilo za uvrstitev v podštevilko 8704 10 KN, posebna gibljivost prekucnega kesona, ki lahko pomeni samo tehnični napredek(13) (natančnejše nakladanje in razkladanje materiala na omejenem manevrskem prostoru), ne more biti izključitveno merilo za uvrstitev med samorazkladalna motorna vozila.
34. Namen vozil, kot so „minitrac“, govori v prid uvrstitvi med samorazkladalna motorna vozila v podštevilko 8704 10 KN in niti oblika niti gibljivost njegovega prekucnega kesona ne moreta upravičiti njihove izključitve iz te uvrstitve.
35. Zato je treba glede točke 4 Priloge k Uredbi št. 396/92 ugotoviti, da ta uredba zaradi pravkar utemeljene razlage KN ne sme biti podlaga za drugačno razlago podštevilke 8704 10 KN, kot je predstavljena tu. Nasprotno je treba izhajati iz tega, da je v tem smislu Uredba št. 396/92 neveljavna zaradi prekoračitve pravne podlage (člen 9, odstavek 1 KN(14) ).
V – Sklepni predlogi
36. Na podlagi navedb Sodišču predlagam, naj na vprašanje predložitvenega sodišča odgovori:
Prilogo I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v svoji različici, kot je bila veljavna v postopku v glavni stvari, je treba razlagati tako, da so tovornjaki, konstruirani za delo zunaj cestnega omrežja in namenjeni za prevoz in razkladanje materiala, ki so za to posebej opremljeni z zapletenim, večstranskim in natančnim sistemom prekucevanja, vključeni v pojem samorazkladalnih motornih vozil, predvidenih v podštevilki 8704 10 skupne carinske tarife.
(1) .
(2) –	Harmonizirani sistem poimenovanj in šifrskih oznak blaga na podlagi Mednarodne konvencije z dne 14. junija 1983, ki jo je Skupnost odobrila s Sklepom Sveta 87/369/EGS z dne 7. aprila 1987 o sprejetju Mednarodne konvencije o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga in Protokola o spremembah Konvencije (UL L 198, str. 1).
(3)
–	UL L 256, str. 1.
(4) –	Uredba Komisije (ES) št. 3115/94 z dne 20. decembra 1994 o spremembi prilog I in II k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 345, str. 1) in Uredba Komisije (ES) št. 3009/95 z dne 22. decembra 1995 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 319, str. 1).
(5) –	UL L 44, str. 9.
(6) –	UL C 342, 5.12.1994, str. 1.
(7) –	Tudi iz tega razloga je Bundesfinanzhof (Nemčija) zavrnilo uvrstitev spornih „minitrac“ v podštevilko 8704 10 KN, pri čemer se je prav tako sklicevalo na vrsto njihovega mehanizma prekucevanja, ki naj ne bi bil v skladu s tipičnimi samorazkladalnimi vozili.
(8) –	V skladu s tem so bili „minitrac“ tudi v tretjih državah, kot so Avstralija, Kanada, Japonska, Češka republika in Združene države Amerike, uvrščeni v podštevilko 8704 10 HS.
(9) –	Sodba z dne 14. decembra 1995 v zadevi Francija proti Komisiji (C-267/94, Recueil, str. I‑4845).
(10) –	Sodbe z dne 1. junija 1995 v zadevi Thyssen Haniel Logistic (C-459/93, Recueil, str. I‑1381); z dne 14. decembra 1995 v združenih zadevah Colin in Dupré (od C-106/94 do C-139/94, Recueil, str. I‑4759); z dne 20. novembra 1997 v zadevi Wiener S.I. (C-338/95, Recueil, str. I‑6495); z dne 19. oktobra 2000 v zadevi Peacock (C-339/98, Recueil, str. I‑8947); z dne 7. junija 2001 v zadevi CBA Computer (C-479/99, Recueil, str. I‑4391); z dne 7. februarja 2002 v zadevi Turbon International (C-276/00, Recueil, str. I‑1389); z dne 7. marca 2002 v zadevi Biochem (C-259/00, Recueil, str. I‑2461) in z dne 7. novembra 2002 v združenih zadevah Lohmann in Medi Bayreuth (od C-260/00 do C-263/00, Recueil, str. I‑10045).
(11) –	Sodbi z dne 16. junija 1994 v zadevi Develop Dr. Eisbein (C-35/93, Recueil, str. I‑2655) in v združenih zadevah Colin in Dupré (navedena v opombi 10).
(12) –	Glej točki 25 in 26.
(13) –	V tem smislu glej sodbo v zadevah Lohmann in Medi Bayreuth (navedena v opombi 10), točka 42.
(14) –	Ta določba predvideva: „V skladu s postopkom, določenim v členu 10, se sprejmejo ukrepi, ki se nanašajo na naslednja vprašanja: (a) uporaba kombinirane nomenklature […] zlasti glede: uvrščanja blaga v nomenklature; […]“