62021CC0205
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
GIOVANNIJA PITRUZZELLE,
predstavljeni 30. junija 2022 (
1
)
Zadeva C‑205/21
Kazenski postopek
proti
V. S.,
ob udeležbi
Ministerstvo na vatreshnite raboti, Glavna direktsia za borba s organiziranata prestapnost
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče, Bolgarija))
„Predhodno odločanje – Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov – Direktiva (EU) 2016/680 – Obtoženec – Policijska registracija osebnih podatkov – Občutljivi podatki – Biometrični in genetski podatki – Prisilna izvedba – Cilj preprečevanja in odkrivanja kaznivih dejanj – Kazenski postopek v teku – Primerjava z osebnimi podatki, zbranimi v okviru predhodnih preiskav – Učinkovito sodno varstvo – Obdelava podatkov – Načela – Najmanjši obseg podatkov – Nujna potreba“
1.
Tehnološki napredek v službi kazenskega pregona nas sicer prevzame, vendar hkrati pomeni tudi grožnjo temeljnim pravicam. (
2
) S tem predlogom za sprejetje predhodne odločbe se Sodišču znova ponuja priložnost za razlago akta prava Unije, posvečenega varstvu osebnih podatkov, ki je bil zamišljen kot varovalo pred kazensko politiko, ki bi si prizadevala za uresničitev cilja popolne učinkovitosti, medtem ko bi morala demokratična družba, urejena po načelu pravne države – paradoksalno – najti nekaj dobrega tudi v zmotljivosti take politike. Na neki način je ta zadeva ena od različic – na področju varstva osebnih podatkov – načela, po katerem je bolje tvegati in oprostiti krivega kot obsoditi nedolžnega. (
3
)
I. Pravni okvir
A.
Direktiva 2016/680
2.
Člen 4 Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (
4
) ureja načela v zvezi z obdelavo osebnih podatkov. Ta člen določa:
„1.   Države članice zagotovijo, da se osebni podatki:
(a)
obdelujejo zakonito in pošteno;
(b)
so zbrani za določene, izrecne in zakonite namene ter da se ne obdelujejo na način, ki je nezdružljiv s temi nameni;
(c)
so ustrezni, relevantni in ne prekomerni glede na namene, za katere se obdelujejo;
[…]“
3.
Člen 6(a) Direktive 2016/680 določa:
„Države članice določijo, da upravljavec kadar je to ustrezno in v največji možni meri jasno razlikuje med osebnimi podatki različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, kot so:
(a)
osebe, v zvezi s katerimi obstaja utemeljen sum, da so storile kaznivo dejanje ali ga nameravajo storiti“.
4.
Člen 8 Direktive 2016/680 obravnava zakonitost obdelave in določa:
„1.   Države članice zagotovijo, da obdelava velja za zakonito le, če je potrebna, in v obsegu, v katerem je potrebna, za opravljanje naloge, ki jo izvaja pristojni organ za namene iz člena 1(1) in temelji na pravu Unije ali države članice.
2.   Pravo držav članic, ki ureja obdelavo v okviru področja uporabe te direktive, določa vsaj cilje obdelave, kateri osebni podatki se obdelajo in namene obdelave.“
5.
Člen 10 Direktive 2016/680 določa:
„Obdelava osebnih podatkov, ki razkrivajo rasno ali etnično poreklo, politično mnenje, vero ali filozofsko prepričanje ali članstvo v sindikatu, in obdelava genetskih podatkov, biometričnih podatkov za namene edinstvene identifikacije posameznika, podatkov v zvezi z zdravstvenim ali spolnim življenjem in spolno usmerjenostjo je dovoljena le, če je nujno potrebna, če je zagotovljena ustrezna zaščita pravic in svoboščin posameznika, na katerega se podatki nanašajo, in le če:
(a)
to dovoljuje pravo Unije ali države članice
(b)
je to potrebno zaradi zaščite življenjskih interesov posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ali drugega posameznika ali
(c)
je takšna obdelava povezana s podatki, ki jih posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, sam objavi.“
B.
Bolgarsko pravo
6.
Člen 68 zakon sa Ministerstvo na vatreshnite raboti (zakon o ministrstvu za notranje zadeve (
5
), v nadaljevanju: ZMVR) določa:
„1.   Policijski organi opravijo policijsko registracijo oseb, obtoženih naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti. Organi, pristojni za predkazenski postopek, morajo sprejeti potrebne ukrepe za to, da policijski organi opravijo registracijo.
2.   Policijska registracija je kategorija obdelave osebnih podatkov oseb iz odstavka 1, ki se opravi pod pogoji iz tega zakona.
3.   Za namene policijske registracije policijski organi:
(1)
zberejo osebne podatke, navedene v členu 18 zakon za balgaskite lichni dokumenti[ (
6
)];
(2)
odvzamejo prstne odtise oseb in jih fotografirajo;
(3)
odvzamejo vzorce za izdelavo profila DNK oseb.
4.   Za izvedbo dejanj iz odstavka 3, točka 1, ni potrebno soglasje osebe.
5.   Osebe morajo sodelovati in policijskih organov ne smejo ovirati pri izvajanju dejanj iz odstavka 3 niti jim tega preprečevati. Če oseba dejanja iz odstavka 3, točki 2 in 3, odkloni, se izvedejo prisilno na podlagi dovoljenja sodnika pristojnega sodišča prve stopnje, v pristojnost katerega spada kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti in storitve katerega je oseba obtožena.
6.   Policijska registracija se izbriše na podlagi pisne odločbe upravljavca osebnih podatkov ali uradnikov, ki jih ta pooblasti, po uradni dolžnosti ali na pisno obrazloženo zahtevo registrirane osebe, če:
(1)
je bila registracija izvedena v nasprotju z zakonom;
(2)
je bil kazenski postopek prekinjen, razen v primerih iz člena 24(3) [nakazatelno-protsesualen kodeks (zakonik o kazenskem postopku, v nadaljevanju: NPK)];
(3)
je bil kazenski postopek končan s pravnomočno oprostilno sodbo;
(4)
ni bila ugotovljena kazenska odgovornost osebe, ampak ji je bila naložena upravna sankcija;
(5)   je oseba umrla, pri čemer lahko v tem primeru zahtevo vložijo njeni nasledniki.
7.   Podrobnosti izvajanja in izbrisa policijske registracije se določijo z uredbo sveta ministrov.“
7.
Člen 2(1) naredba za reda za izvarshvane i snemane na politseyska registratsia (uredba o podrobnostih izvajanja in izbrisa policijske registracije, v nadaljevanju: NRISPR) (
7
) določa, da je „[p]olicijska registracija dejavnost obdelave osebnih podatkov, […] ki se izvede pod pogoji [iz ZMVR] za namene varovanja nacionalne varnosti, boja proti kriminalu in ohranjanja javnega reda“.
II. Spor o glavni stvari, vprašanja za predhodno odločanje in postopek pred Sodiščem
8.
Proti V. S. je bil uveden kazenski postopek zaradi goljufije pri odmeri in plačilu davčnih obveznosti v zvezi z dvema gospodarskima družbama. V. S. je bila 1. marca 2021 obtožena sodelovanja v organizirani hudodelski združbi, katere namen je bila obogatitev. Obtožni sklep je bil V. S. vročen 15. marca 2021. Istega dne je bila pozvana k sodelovanju pri policijski registraciji svojih prstnih odtisov (
8
), fotografije (
9
) in odvzetega vzorca za izdelavo profila DNK. Ker je temu nasprotovala, je izpolnila obrazec v obliki izjave, v kateri je navedla, da je bila obveščena o obstoju zakonske podlage za izvedbo te registracije, vendar kljub temu ne soglaša s takim odvzemom vzorca in svojo registracijo.
9.
Namestnik direktorja Glavna direktsiya za borba s organiziranata prestapnost (generalni direktorat za boj proti organiziranemu kriminalu) pri Ministerstvo na vatreshnite raboti (ministrstvo za notranje zadeve, Bolgarija) je 24. marca 2021 pri predložitvenem sodišču, Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče, Bolgarija), vložil prošnjo za izdajo dovoljenja za prisilno izvedbo policijske registracije, ki jo je V. S. odklonila.
10.
V zahtevku je bilo opozorjeno na kazenski postopek zoper V. S. v teku in na obstoj zadostnih dokazov za njeno krivdo. V njem je bilo še navedeno, da je V. S. uradno obtožena storitve kaznivega dejanja ter da je odklonila fotografiranje, odvzem prstnih odtisov in odvzem vzorca za izdelavo svojega profila DNK za namene policijske registracije. Zahtevku sta priloženi samo dve fotokopiji: fotokopija obtožnega sklepa in fotokopija izjave, v kateri je V. S. odklonila soglasje za policijsko registracijo. Preostali dokumenti iz spisa predložitvenemu sodišču niso bili predloženi.
11.
Predložitveno sodišče se, na prvem mestu, sprašuje, ali je bil člen 10 Direktive (EU) 2016/680, ki pod določenimi pogoji dovoljuje obdelavo biometričnih in genetskih podatkov, pravilno prenesen v bolgarsko pravo. V zvezi s tem predložitveno sodišče ugotavlja, da se določbe, ki urejajo policijsko registracijo, sklicujejo le na Uredbo (EU) 2016/679, (
10
) in ne na Direktivo (EU) 2016/680. Ugotavlja, da se SUVP v skladu s svojim členom 2(2)(d) ne uporablja za obdelavo osebnih podatkov s strani pristojnih organov za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj, saj takšno obdelavo v skladu s členom 1(1) Direktive 2016/680 ureja ta direktiva.
12.
Na drugem mestu, tudi če bi bilo treba šteti, da je bil člen 10 Direktive 2016/680 pravilno prenesen v nacionalno pravo ali da obstaja veljavna pravna podlaga v tem pravu za obdelavo biometričnih in genetskih podatkov, se predložitveno sodišče sprašuje, ali je zahteva iz člena 10(a) te direktive, v skladu s katero mora biti taka obdelava dovoljena s pravom Unije ali pravom države članice, izpolnjena kljub temu, da naj bi obstajalo protislovje med upoštevnimi določbami nacionalnega prava.
13.
Na tretjem mestu, predložitveno sodišče navaja, da je v skladu s členom 6(a) Direktive 2016/680 za namene boja proti kriminalu mogoče obdelovati osebne podatke oseb, v zvezi s katerimi obstaja utemeljen sum, da so storile kaznivo dejanje. Hkrati ugotavlja, da je v uvodni izjavi 31, tretji stavek, te direktive navedeno, da obdelava osebnih podatkov oseb, osumljenih storitve kaznivega dejanja, ki pa niso bile obsojene, ne bi smela preprečevati uresničevanja pravice do domneve nedolžnosti. Predložitveno sodišče torej meni, da se v takem položaju uporablja člen 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
14.
Vendar predložitveno sodišče na eni strani ugotavlja, da je v skladu s členom 219(1) NPK nujno zbrati „dovolj dokazov o krivdi določene osebe“. Sprašuje se, ali to merilo ustreza merilu „utemeljen[ega] sum[a], da so [osebe] storile kaznivo dejanje“, iz člena 6(a) Direktive 2016/680. Prej kot to meni, da je treba za obdelavo biometričnih in genetskih podatkov nujno zbrati prepričljivejše dokaze, kot so dokazi, ki so v skladu z nacionalnim pravom potrebni za to, da je nekdo obtožen, saj je namen take obtožbe osebo obvestiti o tem, česa je osumljena, in o možnosti obrambe, ki jo ima.
15.
Na drugi strani predložitveno sodišče ugotavlja, da člen 68 ZMVR ne določa, da sodišče, ki mu je zadeva predložena, v okviru postopka prisilne izvedbe policijske registracije opravi kakršen koli nadzor nad obstojem utemeljenega suma v smislu člena 6(a) Direktive 2016/680, saj zadostuje že sama ugotovitev, da je bila oseba obtožena naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti. Torej ni pristojno za presojo, ali obstajajo zadostni ali utemeljeni dokazi v podporo tej obtožbi, niti v praksi ne more izvesti take presoje, saj ima na voljo zgolj kopiji obtožnega sklepa in izjave o odklonitvi policijske registracije. Predložitveno sodišče se v takih okoliščinah sprašuje, ali je mogoče šteti, da sta osebi, ki je navedeno policijsko registracijo odklonila, zagotovljena učinkovito sodno varstvo in spoštovanje domneve nedolžnosti, kot sta zagotovljena s členoma 47 in 48 Listine.
16.
Na četrtem mestu, predložitveno sodišče ugotavlja, da člen 4(1)(b) Direktive 2016/680 določa, da so osebni podatki zbrani za določene, izrecne in zakonite namene, člen 8(2) navedene direktive pa, da mora pravo države članice določati cilje in namene obdelave. Poleg tega ugotavlja, da v skladu s členom 4(1)(c) in členom 8(1) navedene direktive zbiranje osebnih podatkov ne sme presegati tistega, kar je potrebno. Ob tem še dodaja, da je, kar natančneje zadeva biometrične in genetske podatke, njihova obdelava v skladu s členom 10 Direktive 2016/680 dovoljena le, če je „nujno potrebna“.
17.
Predložitveno sodišče je iz teh določb Direktive 2016/680 izpeljalo, da bi moralo biti z nacionalnim pravom pristojnim organom ob izvedbi policijske registracije priznano določeno polje prostega preudarka, ki bi se moralo nanašati tako na vprašanje, ali je zadevne podatke treba zbrati, kot tudi na vprašanje, ali je treba zbrati vse te podatke. Poleg tega navedeno sodišče še meni, da je treba iz zahteve po „nujni potrebnosti“ izpeljati, da je mogoče dovoljenje za zbiranje takih podatkov dati samo, če je potreba po njem ustrezno obrazložena. Policijska registracija pa se uporablja obvezno za vse osebe, obtožene naklepnih kaznivih dejanj, ki se preganjajo po uradni dolžnosti, in za vse tri kategorije zbiranja osebnih podatkov iz tega člena, torej fotografiranje ter odvzem prstnih odtisov in odvzem vzorca DNK.
18.
Dalje, predložitveno sodišče še navaja, da so v ZMVR navedeni samo cilji te obdelave, torej opravljanje preiskovalne dejavnosti, tudi zaradi varovanja nacionalne varnosti, boja proti kriminalu in vzdrževanja javnega reda. Nasprotno pa nacionalna zakonodaja ne zahteva, da se ugotovi konkretna potreba po zbiranju vseh zadevnih biometričnih in genetskih podatkov ali, kadar je to ustrezno, samo dela teh podatkov. Predložitveno sodišče se torej sprašuje, ali pogoj, ki je z nacionalnim pravom določen za policijsko registracijo – to je, da je bila oseba obtožena storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti – zadostuje za izpolnitev zahtev iz Direktive 2016/680.
19.
V teh okoliščinah je Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču z odločbo, ki je v sodno tajništvo Sodišča prispela 31. marca 2021, v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je člen 10 Direktive 2016/680, glede na to, da nacionalni zakon […] napotuje na podobno določbo člena 9 [SUVP], s tem zakonom učinkovito prenesen?
2.
Ali je zahteva iz člena 10(a) Direktive 2016/680 v povezavi s členom 52 in tudi členoma 3 in 8 Listine, da morajo biti posegi v osebno celovitost in omejitve varstva osebnih podatkov predpisani z zakonom, izpolnjena, če si nacionalni predpisi glede dopustnosti obdelave genetskih in biometričnih podatkov za namene policijske registracije nasprotujejo?
3.
Ali je nacionalni zakon – člen 68(4) [ZMVR] – ki določa, da mora sodišče odrediti prisilno zbiranje osebnih podatkov (fotografiranje, odvzem prstnega odtisa in vzorcev za izdelavo profila DNK), če oseba, obtožena naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, odkloni sodelovanje pri zbiranju navedenih osebnih podatkov, ne da bi sodišče lahko opravilo presojo, ali obstaja utemeljen sum, da je oseba storila očitano kaznivo dejanje, združljiv s členom 6(a) Direktive 2016/680 v povezavi s členom 48 Listine?
4.
Ali je nacionalni zakon – člen 68, od (1) do (3), [ZMVR] – ki kot splošno pravilo določa, da se vse osebe, obtožene naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, fotografirajo in da se jim odvzamejo prstni odtisi in vzorci za izdelavo profila DNK, združljiv s členom 10, s členom 4(1)(a) in (c) ter s členom 8(1) in (2) Direktive 2016/680?“
20.
Pisna stališča so Sodišču predložile bolgarska in francoska vlada ter Evropska komisija. Ministrstvo za notranje zadeve, bolgarska in francoska vlada ter Komisija so Sodišču predložili tudi odgovore na pisna vprašanja, ki jim jih je postavilo.
21.
V skladu z zahtevo Sodišča se bom v teh sklepnih predlogih osredotočil na prvo vprašanje za predhodno odločanje.
III. Analiza
22.
Uvodoma želim opozoriti na spodaj navedeno.
23.
Kar zadeva opredelitev podatkov, zbranih in obdelanih (
11
) med policijsko registracijo, je očitno, da je odvzem vzorca za izdelavo profila DNK posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, genetski podatek v smislu člena 3, točka 12, Direktive 2016/680. Prstni odtisi (
12
) so biometrični podatki, kar je potrjeno v členu 3, točka 13, te direktive. Biometrični podatki so lahko tudi fotografije, (
13
) kot je to prav tako določeno v členu 3, točka 13, Direktive 2016/680. Policijska registracija se torej nanaša na dve kategoriji osebnih podatkov: na podatke, ki bi jih lahko poimenovali „klasični“, kot so matični podatki, za katere se uporablja splošna ureditev, vzpostavljena z Direktivo 2016/680, in na tako imenovane „posebne“ – če že ne občutljive – podatke, ki zajemajo fotografije, prstne odtise in odvzem vzorca za izdelavo profila DNK posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki. Vendar moram pripomniti, da predložitveno sodišče v besedilu svojih vprašanj napotuje samo na „posebne“ podatke. V okviru prisilnih ukrepov, s katerimi se preiskovalnim organom omogočita zbiranje in obdelava podatkov, tudi občutljivih, je očitno, da taki ukrepi ne glede na svojo morebitno utemeljitev pomenijo poseg v pravico posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do spoštovanja njegovega zasebnega življenja in v njegovo pravico do varstva osebnih podatkov. (
14
) Ta poseg je toliko resnejši, kolikor občutljivejši so podatki. (
15
) Vendar kljub tveganjem odklonov in zlorab, ki se jih zakonodajalec Unije dobro zaveda, obdelava te posebne kategorije podatkov, ki jo policijski organi opravijo zlasti za izdelavo kartotek, ni prepovedana, saj je učinkovitost take obdelave za izpolnjevanje nalog teh organov nesporna. (
16
) Torej gre v tej zadevi za iskanje pravičnega ravnotežja med zahtevami, povezanimi z nemotenim potekom kazenske preiskave, in nič manj pomembno zahtevo po zagotavljanju ravni okrepljenega varstva teh posebnih osebnih podatkov.
A.
Tretje vprašanje za predhodno odločanje
24.
Predložitveno sodišče želi s tretjim vprašanjem za predhodno odločanje v bistvu izvedeti, ali je treba člen 6(a) Direktive 2016/680 v povezavi s členoma 47 in 48 Listine razlagati tako, da nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da mora – če oseba, obtožena storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, odkloni sodelovanje v postopku registracije svojih osebnih podatkov (torej vsaj fotografije, prstnih odtisov in profila DNK, izdelanega na podlagi odvzetega vzorca) – sodišče, ki mu je zadeva predložena, odrediti prisilno zbiranje teh podatkov, ne da bi lahko presodilo, ali obstaja utemeljen sum za to, da je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, dejansko storil kaznivo dejanje v skladu z obtožbo.
25.
Za nacionalno zakonodajo in druge predpise je značilno spodaj navedeno. Predložitveno sodišče navaja, da se skoraj vsa kazniva dejanja iz bolgarskega kazenskega zakonika preganjajo po uradni dolžnosti, torej na podlagi obtožbe, katere vlagatelj je državni tožilec. NPK določa, da je določena oseba obtožena, ko je zbranih dovolj dokazov o tem, da je kriva storitve kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti. (
17
) V zvezi z osebami, obtoženimi storitve tovrstnega kaznivega dejanja, se opravi policijska registracija, urejena zlasti s členom 68 ZMVR. To registracijo opravijo policijski organi, ne pa organi, ki izvajajo kazenski postopek. Registrirajo se ti osebni podatki: informacije v zvezi z matičnimi podatki osebe (ime, datum in kraj rojstva, spol, državljanstvo), kontaktni podatki in upravna identifikacijska številka ter fizične značilnosti (velikost, barva oči). Registrirani bodo tudi vsaj ena fotografija posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, prstni odtisi in njegov profil DNK, potem ko je bil organiziran odvzem vzorca. Obtožena oseba mora sodelovati in zbiranja svojih osebnih podatkov ne sme ovirati. Status obtoženca pridobi šele po tem, ko državni tožilec vloži obtožnico pri sodišču, s čimer kazenski postopek preide v sodno fazo.
26.
Ker se lahko v primeru obdelave osebnih podatkov v zvezi z dejavnostmi boja proti kriminalu soglasje obtožene osebe ne zahteva, lahko ta oseba v primeru nasprotovanja podpiše pisno izjavo o nestrinjanju. Policijski organ, zadolžen za policijsko registracijo, nato zadevo predloži sodišču, ki bo pristojno, če bi se morala v zvezi z zadevnim kaznivim dejanjem začeti sodna faza, in ga zaprosi za dovoljenje za prisilno izvedbo te registracije. Polje prostega preudarka sodišča je omejeno, saj mora preveriti samo to, da je bila oseba res obtožena storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, in da je dejansko odklonila policijsko registracijo. Spis postopka, v katerem se zaprosi za prisilno izvedbo policijske registracije, torej zajema samo kopijo obtožnega sklepa in izjavo o odklonitvi registracije podatkov. Po preverjanju, da je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, dejansko obtožen in da je dejansko nasprotoval policijski registraciji, mora sodišče, ki mu je zadeva predložena, izdati dovoljenje za prisilno izvedbo navedene registracije.
27.
Po drugi strani člen 6 Direktive 2016/680, ki je v središču navedenega tretjega vprašanja za predhodno odločanje, državam članicam nalaga, da „kadar je to ustrezno in v največji možni meri“ jasno razlikujejo med podatki različnih kategorij posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, kot so „osebe, v zvezi s katerimi obstaja utemeljen sum, da so storile kaznivo dejanje ali ga nameravajo storiti“. (
18
) Kot je opozorila Komisija, je cilj te določbe ta, da se v temeljno pravico do varstva osebnih podatkov na primer žrtev kaznivih dejanj ne posega enako kot v temeljno pravico do varstva osebnih podatkov oseb, ki so osumljene, da so taka dejanja storile. (
19
)
28.
Iz samega besedila te določbe je razvidno, da je intenzivnost obveznosti, naložene državam članicam, precej šibka in ne dokončno določena, saj seznam kategorij oseb ni izčrpen, z direktivo pa je državam članicam prepuščeno, da opredelijo posledice jasnega razlikovanja, ki ga morajo izvesti. S strogo jezikovnega vidika že uvodoma menim, da je ob upoštevanju te določbe povsem dopustno, da država članica kot „jasno kategorijo“ določi kategorijo obtoženih oseb, torej oseb, v zvezi s katerimi je zbranih dovolj dokazov o tem, da so storile kaznivo dejanje.
29.
V zvezi s prisilno izvedbo policijske registracije, ki jo dovoli sodišče, na eni strani ugotavljam, da namen Direktive 2016/680 ni ureditev postopkovnih pogojev za zbiranje osebnih podatkov posameznikov, za katere se uporablja člen 6(a) (
20
) te direktive, na drugi strani in vsekakor pa še – kot je navedla francoska vlada – da lahko pristojni organi fizičnim osebam odredijo, naj se ravnajo v skladu z zahtevami, naslovljenimi nanje, zato soglasje posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, ni pravna podlaga za obdelavo podatkov, ki jo izvedejo ti organi (
21
). Ta ugotovitev velja tudi za občutljive osebne podatke. (
22
)
1. Omejen nadzor sodišča v okviru postopka izdaje dovoljenja za prisilno izvedbo policijske registracije in spoštovanje pravice do učinkovitega pravnega sredstva
30.
V teh okoliščinah in ker Direktiva 2016/680 ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da lahko pristojni organi v zvezi z obtoženimi osebami v primeru njihove odklonitve odredijo odvzem biometričnih in genetskih podatkov, ne da bi bila ob tem urejena postopkovna pravila take prisilne izvedbe, se je treba strinjati s francosko vlado, da se lahko države članice dejansko odločijo vzpostaviti prisilni postopek, ki je lahko sodni ali upravni, tako da pristojnost odločanja o prisilni izvedbi zbiranja podatkov podelijo bodisi sodnemu bodisi upravnemu organu.
31.
V poglavju VIII Direktive 2016/680 so pojasnjena pravna sredstva, ki jih je treba dati na voljo posameznikom, katerih podatki so bili obdelani. Med temi pravnimi sredstvi so možnost vložitve pritožbe pri enem nadzornem organu (
23
), možnost vložitve učinkovitega pravnega sredstva zoper pravno zavezujočo odločitev nadzornega organa v zvezi z zadevno osebo (
24
) in pravica posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do učinkovitega pravnega sredstva, kadar meni, da so bile njegove pravice na podlagi Direktive 2016/680, kakor se izvaja na nacionalni ravni, kršene zaradi obdelave njegovih osebnih podatkov, ki ni bila v skladu z navedenimi pravicami (
25
). Vendar se položaj iz tretjega vprašanja za predhodno odločanje umešča pred te različne predpostavke.
32.
Ker pa se s členom 68 ZMVR, ki določa pogoje za prisilno izvedbo policijske registracije, ki se zahteva za posebno kategorijo oseb, obtoženih storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, izvaja pravo Unije (
26
) v smislu člena 51(1) Listine, je treba torej zagotoviti spoštovanje pravice do učinkovitega sodnega varstva, kot je določena v členu 47 Listine.
33.
Člen 47 Listine določa, da ima vsakdo, ki so mu kršene pravice in svoboščine, zagotovljene s pravom Unije, pravico do učinkovitega pravnega sredstva v skladu s pogoji, določenimi v tem členu. Člena 7 in 8 Listine določata pravico do spoštovanja zasebnega življenja in do varstva osebnih podatkov. Kot je nedavno opozorilo Sodišče, „nobena od teh treh temeljnih pravic ni absolutna, saj je treba namreč vsako od njih upoštevati glede na njeno funkcijo v družbi“. (
27
) Poleg tega člen 52(1) Listine določa, da se izvrševanje pravic in svoboščin, ki jih priznava ta listina, lahko omeji, če, prvič, so te omejitve predpisane z zakonom, drugič, spoštujejo bistveno vsebino zadevnih pravic in svoboščin in, tretjič, so ob upoštevanju načela sorazmernosti nujne ter dejansko ustrezajo ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija, ali so potrebne zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih. Tako lahko zakonodajalec Unije ali – kadar na zadevnem področju ni ureditve Unije – države članice omejijo uveljavljanje pravice do učinkovitega pravnega sredstva, določene v členu 47 Listine, če so izpolnjeni pogoji iz člena 52(1) Listine. (
28
)
34.
Kar zadeva prvi pogoj, je prav z ZMVR, pojasnjenim z NRISPR, določena obveznost, da osebe, obtožene naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, prostovoljno ali prisilno sodelujejo pri policijski registraciji, kadar je to ustrezno na podlagi odredbe sodišča prve stopnje, pristojnega za odločanje o navedenem kaznivem dejanju. Povezana pristojnost tega sodišča in nemožnost, da v tej fazi postopka preveri zadostnost dokazov, s katerimi bi bilo mogoče dokazati, da je oseba storila kaznivo dejanje, katerega storitve je obtožena – pri čemer sta za postopek, katerega namen je odrediti prisilno izvedbo policijske registracije, značilni določena nujnost odločanja in nekontradiktornost – sta torej določena z zakonom v smislu člena 52(1) Listine.
35.
V zvezi z drugim pogojem je Sodišče že večkrat razsodilo, da bistvena vsebina pravice do učinkovitega pravnega sredstva, določene v členu 47 Listine, med drugim vključuje, da ima oseba, ki ima to pravico, možnost dostopa do sodišča, pristojnega za zagotavljanje spoštovanja pravic, ki jih tej osebi zagotavlja pravo Unije, in za to za preučitev vseh pravnih in dejanskih vprašanj, ki so upoštevna za rešitev spora, o katerem to sodišče odloča. (
29
) Vendar zahteva po spoštovanju bistvene vsebine pravice do učinkovitega pravnega sredstva ne pomeni, da ima imetnik te pravice na voljo neposredno pravno sredstvo, katerega primarni namen je izpodbijanje zadevnega ukrepa, če poleg tega pred različnimi pristojnimi nacionalnimi sodišči obstaja eno ali več pravnih sredstev, ki mu omogočajo, da posredno doseže sodni nadzor nad tem ukrepom, ki zagotavlja spoštovanje pravic in svoboščin, ki so mu dane s pravom Unije. (
30
)
36.
V zvezi s tem ugotavljam – kot je pojasnila bolgarska vlada – da je odredba o izvedbi policijske registracije izdana v predkazenskem postopku, torej v fazi, v kateri se izvedejo preiskovalna dejanja in dejanja zbiranja dokazov, po izvedbi katerih je treba opredeliti, ali je bilo kaznivo dejanje storjeno, kdo je njegov storilec in ali je ta kazensko odgovoren. Po koncu kazenske preiskave in predložitvi dokazov bo moral državni tožilec odločiti, da kazenski postopek konča ali prekine, predlaga izvzetje kazenske odgovornosti in izreče upravno globo, predlaga dogovor o poravnavi spora ali osebo obtoži na podlagi obtožnice. Šele z vložitvijo te obtožnice pri sodišču se začne sodna faza kazenskega postopka.
37.
Nujno je, da je obstoj dokazov v zvezi z osebo, ki je bila prisiljena v policijsko registracijo, mogoče preveriti ob prehodu kazenskega postopka v sodno fazo, v kateri mora imeti sodišče, ki mu je zadeva predložena, možnost preučiti vsa upoštevna pravna in dejanska vprašanja, da zlasti preveri, ali dokazi, na katerih temelji obtožba, niso bili pridobljeni ali uporabljeni v nasprotju s pravicami in svoboščinami, ki jih zadevni osebi zagotavlja pravo Unije. (
31
)
38.
Kar zadeva tretji pogoj, mora biti nacionalna zakonodaja, predložena Sodišču v presojo, v skladu z načelom sorazmernosti nujna in dejansko ustrezati cilju splošnega interesa, ki ga priznava Unija. S členom 68 ZMVR sta urejena zbiranje in obdelava posebnih podatkov za posebno kategorijo oseb, zato v zvezi s tem spada v okvir Direktive 2016/680, s katero je vzpostavljena posebna ureditev v zvezi z osebnimi podatki in njihovo obdelavo, ki jo pristojni organi izvajajo za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj. Tako je cilj, ki se poskuša doseči z nacionalno zakonodajo iz postopkov v glavni stvari, nujno cilj splošnega interesa, ki ga priznava Unija. (
32
) Poleg tega je s potrebami preiskave prav tako mogoče pojasniti odločitev nacionalnega zakonodajalca, da postopek, v katerem se zaprosi za prisilno izvedbo policijske registracije, kljub resnim posegom v pravice, zagotovljene s členoma 7 in 8 Listine, izvzame iz pristojnosti sodišča, kar zadeva preverjanje spoštovanja področja uporabe te registracije ratione personae, in da ta preizkus zamakne v poznejšo fazo postopka. Zdi se očitno, da je nacionalna zakonodaja ustrezna za uresničitev zastavljenega cilja in ni nesorazmerna, če ima obtožena oseba pozneje dejansko možnost izpodbijati policijsko registracijo, pa naj bo to pred sodiščem, ki je odredilo njeno prisilno izvedbo, ali pred drugim sodiščem.
2. Neobstoj preverjanja zadostnosti dokazov in spoštovanje domneve nedolžnosti
39.
Nazadnje je predložitveno sodišče navedlo še nekaj pomislekov glede spoštovanja domneve nedolžnosti, določene v členu 48 Listine. (
33
) Zlasti se sprašuje, ali nemožnost nadzora nad zadostnostjo dokazov, zaradi katerih je bila oseba obtožena, v času, ko mora pristojno sodišče odrediti policijsko registracijo, ne bi pomenila kršitve domneve nedolžnosti obtožene osebe.
40.
V zvezi s členom 6(a) Direktive (EU) 2016/680 je v uvodni izjavi 31 te direktive, ki pojasnjuje pomen te določbe, navedeno, da določitev različnih kategorij oseb, ki jim morajo ustrezati različne obdelave njihovih osebnih podatkov, „ne bi smel[a] preprečevati uresničevanja pravice do domneve nedolžnosti, ki jo zagotavljata Listina in EKČP“.
41.
Kot je bilo že navedeno, je predložitveno sodišče zaskrbljeno, ker je odločitev, s katero mora pristojno sodišče odrediti policijsko registracijo, sprejeta ob koncu postopka, ki navedenemu sodišču omogoča zgolj presojo, ali je bil posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, dejansko obtožen in ali je dejansko nasprotoval policijski registraciji. Kar zadeva kazenske postopke, je bil člen 48 Listine v pravu Unije izveden z Direktivo (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku. (
34
) Ta direktiva se uporablja „za fizične osebe, ki so osumljene“ in „v vseh fazah kazenskega postopka, od trenutka, ko je oseba osumljena […] storitve kaznivega dejanja […], dokler odločba o končni ugotovitvi, ali je ta oseba storila zadevno kaznivo dejanje, ne postane pravnomočna“. (
35
) Člen 4(1) Direktive (EU) 2016/343 državam članicam nalaga, da sprejmejo „potrebne ukrepe, da zagotovijo, da javne izjave javnih organov in sodne odločbe, razen odločb o ugotovitvi krivde, osumljene ali obdolžene osebe ne označujejo za krive, dokler tej osebi ni dokazana krivda v skladu z zakonom“. To pa ne posega v akte tožilstva, katerih namen je dokazati krivdo osumljene ali obdolžene osebe, in v predhodne procesne odločbe, ki jih sprejmejo sodni ali drugi pristojni organi in ki temeljijo na sumu ali na obremenilnih dokazih. (
36
) Poleg tega člen 7(3) Direktive 2016/343 določa, da „[u]veljavljanje pravice posameznika, da ne izpove zoper sebe, pristojnim organom ne preprečuje zbiranja dokazov, ki se lahko pridobijo zakonito z uporabo zakonitih prisilnih ukrepov in ki obstajajo neodvisno od volje osumljenih ali obdolženih oseb“.
42.
V teh okoliščinah se mi zdi mogoče šteti, da odločitev, s katero pristojno sodišče – potem ko se je zgolj seznanilo z obtožbo, za katero se v tej fazi domneva, da temelji na zadostnih dokazih o tem, da je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, storil kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti, in s tem, da je navedeni posameznik policijsko registracijo odklonil – policijskim organom dovoli, da prisilno izvedejo to registracijo, še ne pomeni zavzetja stališča o krivdi navedenega posameznika in torej niti kršitve domneve nedolžnosti posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki. (
37
)
43.
Nasprotno, ker je sodišče, ki mora odrediti policijsko registracijo, hkrati sodišče, pred katerim bo morda potekal kazenski postopek, ko bo prešel v sodno fazo, to, da v tej fazi kazenskega postopka – in poleg tega še v okviru postopka, ki se ne zdi kontradiktoren – to sodišče ne more preučiti zadostnosti dokazov, obtoženi osebi zagotavlja, da bo sodnik v skladu z zahtevo domneve nedolžnosti „popolnoma nepristranski in brez predsodkov, kadar [bo] preuč[il] kazensko odgovornost obdolženca“. (
38
) Vsekakor „je treba za nadzor nad spoštovanjem domneve nedolžnosti vedno analizirati sodno odločbo in njeno obrazložitev v celoti ter ob upoštevanju posebnih okoliščin, v katerih je bila sprejeta“. (
39
)
44.
Iz navedene analize je razvidno, da je treba člen 6(a) Direktive 2016/680 v povezavi s členoma 47 in 48 Listine razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da je nadzor pristojnega kazenskega sodišča, pri katerem je bila vložena prošnja za dovoljenje za prisilno izvedbo policijske registracije osebnih podatkov, med drugim biometričnih in genetskih, ki jo je oseba, obtožena storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, odklonila, omejen na ugotovitev odločitve o obtožbi in odklonitve zadevne osebe, ne da bi lahko presodilo, ali je na voljo dovolj dokazov, ki so privedli do odločitve o obtožbi navedenega posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, saj bo vprašanje zadostnosti dokazov za utemeljitev obtožbe mogoče učinkovito uveljavljati pred sodiščem, če bo to potrebno v poznejši fazi kazenskega postopka.
B.
Četrto vprašanje za predhodno odločanje
45.
Predložitveno sodišče s četrtim vprašanjem za predhodno odločanje Sodišče sprašuje o razlagi člena 4(1)(b) in (c) (
40
) ter členov 8 in 10 Direktive 2016/680, da bo lahko, in fine, presodilo, ali je s temi določbami skladen člen 68 ZMVR, na podlagi katerega se fotografije, prstni odtisi in odvzemi vzorcev za izdelavo profila DNK sistematično zbirajo in obdelujejo, takoj ko je oseba obtožena storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti.
46.
Direktiva (EU) 2016/680 vsebuje posebno določbo o obdelavi posebnih vrst osebnih podatkov, kot so tisti iz besedila četrtega vprašanja za predhodno odločanje, v členu 10, ki v bistvu določa, da je obdelava biometričnih in genetskih podatkov za namene edinstvene identifikacije posameznika „dovoljena le, če je nujno potrebna, če je zagotovljena ustrezna zaščita pravic in svoboščin posameznika, na katerega se podatki nanašajo, in le če […] to dovoljuje pravo Unije ali države članice“. (
41
)
47.
Uporaba člena 10 še ne pomeni, da se za obdelavo teh posebnih podatkov poleg tega in še toliko bolj ne uporabljajo druge zahteve iz Direktive 2016/680, zato mora biti obdelava posebnih kategorij osebnih podatkov zlasti v skladu s členom 4(1)(b) in (c) ter členom 8 te direktive. Vendar bi zaporedna preučitev teh določb privedla do odvečnega ponavljanja, zato menim, da je mogoče zahteve iz teh določb vključiti v analizo na podlagi člena 10 Direktive 2016/680.
48.
Menim namreč, da je treba, na prvem mestu, preveriti, da je obdelava podatkov, za katero se uporablja člen 10 Direktive 2016/680, nujno potrebna. To na eni strani pomeni opredelitev zahtevane ravni potrebnosti, na drugi strani pa, da se v preizkus potrebnosti vključi tudi načelo najmanjšega obsega osebnih podatkov iz člena 4(1)(c) te direktive. (
42
) V tej fazi analize je mogoče opraviti tudi nadzor nad medsebojno povezanostjo izoblikovanih sredstev in zastavljenim namenom, ki mora biti določen, izrecen in zakonit v smislu člena 4(1)(b) in člena 8(1) Direktive 2016/680. Na drugem mestu se je treba prepričati, da je obdelava dovoljena s pravom države članice, s čimer je napoteno – kot bom pokazal – na status zakona ob upoštevanju določb zlasti člena 8(2) Direktive 2016/680. Na tretjem mestu bo treba presoditi, ali obdelava, urejena s členom 10 te direktive, izpolnjuje zahtevo, da je zagotovljena ustrezna zaščita pravic in svoboščin posameznika, na katerega se podatki nanašajo.
1. Nujna potrebnost obdelave podatkov, zbranih med policijsko registracijo
49.
Prvi od pogojev je torej ta, da mora biti obdelava biometričnih in genetskih podatkov nujno potrebna. Menim, da ni nobenega dvoma o tem, da gre za okrepljeno zahtevo, pri čemer je v členu 8(1) Direktive 2016/680 napoteno zgolj na potrebnost obdelave kot pogoj za njeno zakonitost. Vendar hkrati ugotavljam – ne da bi si prizadeval za izčrpnost – da je v španski, nemški, angleški, italijanski, poljski in romunski jezikovni različici v členu 10 te direktive določen drugače opisan prag, saj je v teh različicah napoteno na strogo potrebno obdelavo. (
43
) Odtenek – čeprav neznaten – sicer obstaja, vendar menim, da nima resničnih posledic za naravo preizkusa, ki izhaja iz njega. Nasprotno, člen 10 Direktive 2016/680 jasno nalaga okrepljeno raven zahteve, potrebno v primeru resnih posegov v pravico do varstva osebnih podatkov, (
44
) v primerjavi s tistim, kar je dopustno v okviru splošne ureditve, ki se uporablja za podatke, ki ne spadajo v nobeno od posebnih kategorij. Torej je treba imeti vedno v mislih, da mora biti obdelava neizpodbitno potrebna.
50.
Zaradi večje doslednosti bom začel s preučitvijo namenov. Osebni podatki morajo biti zbrani za določene, izrecne in zakonite namene ter se ne smejo obdelovati na način, ki je nezdružljiv s temi nameni, za kar je treba preučiti nacionalno pravo, ki s svojimi različnimi viri sestavlja pravno ureditev policijske registracije, kar bo moralo opraviti predložitveno sodišče. Samo napotilo na namen, zastavljen s členom 1(1) Direktive 2016/680, ne more zadostovati za ugotovitev, da je zahteva iz člena 4(1)(b) te direktive izpolnjena. Čeprav je v Direktivi (EU) 2016/680 priznano, da morajo pristojni organi podatke, zbrane v okviru preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona posebnih kaznivih dejanj, obdelovati tudi zunaj tega okvira, da bi lahko pridobili vpogled v kriminalne dejavnosti ter odkrivali povezave med različnimi odkritimi kaznivimi dejanji (
45
), je treba v nacionalnem pravu, ki ureja to dejavnost, določiti namene obdelave, ki morajo biti jasno navedeni (
46
). Poleg tega, kar zadeva cilj preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja in pregona kaznivih dejanj, „je mogoče zgolj z bojem proti hudemu kriminalu in preprečevanjem resnih groženj javni varnosti utemeljiti resne posege v temeljne pravice, določene s členoma 7 in 8 Listine […]. Torej je mogoče s ciljem preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja in pregona kaznivih dejanj na splošno utemeljiti izključno posege v navedene temeljne pravice, ki po naravi niso resni.“ (
47
)
51.
Nacionalne določbe morajo biti jasne in natančne (
48
), da so lahko posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, opozorjeni na tveganja, pravila, zaščitne ukrepe in pravice (
49
) v zvezi s predvideno obdelavo. Menim, da pri nadzoru nad zakonitostjo uresničevanega namena ni mogoče preučiti zgolj tega, ali je v nacionalnem pravu naveden namen, ki se ujema z nameni Direktive 2016/680, saj se o zakonitosti namena presoja tudi glede na pogoje njegovega uresničevanja. Poleg tega se uresničevani namen, ki je sicer zakonit, vendar pogoji njegove praktične izvedbe niso dovolj podrobno pojasnjeni, ne bo mogel obravnavati niti kot izrecen niti kot določen še vedno v smislu člena 4(1)(b) Direktive 2016/680. Izrecnost in določnost namenov pa sta bistveni fazi za to, da je mogoče preučiti nujno potrebnost.
52.
Kar zadeva načelo, po katerem morajo biti zbrani in obdelani osebni podatki ustrezni, relevantni in ne prekomerni glede na namene, za katere se obdelujejo, gre za načelo najmanjšega obsega podatkov, (
50
) kot je izraženo v členu 4(1)(c) Direktive 2016/680.
53.
Zdi se, da ustreznost in relevantnost podatkov a priori nista problematični, saj so fotografije, prstni odtisi in DNK znani dejavniki edinstvene identifikacije, na podlagi katerih je mogoče s primerjavo ugotoviti domnevno udeležbo posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, pri storitvi kaznivega dejanja, pa naj bo to v okviru kazenskega postopka v teku ali na podlagi primerjave z dokazi, zbranimi v okviru preteklih postopkov.
54.
V uvodni izjavi 26 Direktive 2016/680 je z načelom najmanjšega obsega podatkov zajeto preverjanje potrebnega obdobja hrambe zadevnih podatkov (
51
) in navedeno, da naj bi se podatki „obdelovali samo, če namena obdelave v razumnih okvirih ni bilo mogoče doseči z drugimi sredstvi“ (
52
). Poleg tega, kar zadeva odstopanja od temeljne pravice do varstva osebnih podatkov in omejitve te pravice, je treba ta odstopanja in omejitve določiti v mejah tega, kar je nujno potrebno. (
53
) Vzpostaviti je treba ustrezno razmerje med podatki, ki jih je treba hraniti, in uresničevanim ciljem. (
54
) Čeprav se ne izpodbija učinkovit prispevek kartotek s podatki, vpogled v katere imajo nacionalni organi, za pregon nekaterih kaznivih dejanj, včasih najhujših, je Evropsko sodišče za človekove pravice kljub vsemu že razsodilo, da takih mehanizmov ni mogoče izvajati po prekomerni logiki največjega obsega vanje vključenih informacij in trajanja njihove hrambe. Brez spoštovanja nujne sorazmernosti z vidika zakonitih ciljev, ki so tem mehanizmom pripisani, bi bile namreč prednosti, ki jih prinašajo, omajane zaradi povzročenih resnih posegov v pravice in svoboščine, ki jih morajo zagotavljati države. (
55
)
55.
Sodišče je nedavno v okviru SUVP in v zvezi z načelom najmanjšega obsega podatkov opozorilo, da je za izpolnitev zahteve po sorazmernosti, ki je izražena v določbi, ki določa to načelo, „potrebno, da so v okviru ureditve, na kateri temelji obdelava, določena jasna in natančna pravila, ki urejajo obseg in uporabo zadevnega ukrepa in nalagajo minimalne zahteve, tako da imajo osebe, za katerih osebne podatke gre, na voljo zadostna jamstva, ki omogočajo učinkovito varovanje teh podatkov pred tveganji zlorabe. Ta ureditev mora biti pravno zavezujoča v nacionalnem pravu, v njej pa mora biti zlasti določeno, v kakšnih okoliščinah in pod katerimi pogoji je mogoče sprejeti ukrep, ki predvideva obdelavo takih podatkov, s čimer se tako zagotovi, da je poseganje omejeno na to, kar je nujno potrebno.“ (
56
) Navedena ureditev se mora poleg tega „pri določitvi okoliščin in pogojev“, pod katerimi je posameznik dolžan posredovati osebne podatke, „opreti na objektivna merila“. (
57
)
2. Zahteva, da mora biti obdelava dovoljena z nacionalnim pravom
56.
Člen 10 kot enega od pogojev za to, da je obdelava posebnih kategorij osebnih podatkov dovoljena, določa, da mora to dovoljevati pravo Unije ali nacionalno pravo. V uvodni izjavi 33 Direktive 2016/680 je pojasnjeno, kaj je treba razumeti pod pojmom „nacionalno pravo“ in kakšne lastnosti mora imeti. Nacionalno pravo mora biti tako jasno in natančno, njegova uporaba pa predvidljiva. Njegova vsebina je določena s členom 8(2) te direktive, ki določa, da določba nacionalnega prava, ki ureja obdelavo osebnih podatkov, ki spada na področje uporabe te direktive, določa „vsaj cilje obdelave, kateri osebni podatki se obdelajo in namene obdelave“. Razlikovanje med cilji obdelave in njenimi nameni se na prvi pogled ne zdi očitno. Vendar menim, da je namen mogoče opisati na splošnejši ravni, medtem ko bi morala biti s cilji pojasnjena konkretna in takojšnja uporabnost predvidene obdelave. (
58
) Iz nacionalnega prava morajo biti torej dovolj jasno razvidni razlogi, iz katerih je bila obdelava te posebne kategorije podatkov dovoljena.
3. Obstoj ustrezne zaščite pravic in svoboščin posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki
57.
Glede na tveganja, ki nastanejo zaradi obdelave tako imenovanih občutljivih osebnih podatkov, morajo biti zanjo določena jamstva, ki zagotavljajo ustrezno zaščito pravic in svoboščin posameznika, na katerega se ti podatki nanašajo. Ni presenetljivo, da morajo biti navedena jamstva, da so ustrezna, določena z zakonom. (
59
) Za presojo teh jamstev je potreben celosten pregled nad vsemi pogoji, da je mogoče presoditi o točnem obsegu zadevne obdelave in zagotoviti učinkovito zaščito pred obdelavo, ki bi bila neustrezna ali bi pomenila zlorabo. (
60
) V uvodni izjavi 37 Direktive 2016/680 so namreč kot primeri takih zaščitnih ukrepov navedeni „možnost, da se ti podatki zbirajo samo v povezavi z drugimi podatki v zvezi z zadevnim posameznikom, možnost da se zbrane podatke ustrezno zavaruje, strožja pravila o dostopu osebja pristojnega organa do podatkov in prepoved prenosa takšnih podatkov“. Kar zadeva obdelavo občutljivih podatkov – ker gre za resen poseg in glede na tveganja zlorabe, povezana s samo naravo teh podatkov – sta temeljnega pomena vprašanji trajanja njihove hrambe in dostopa pristojnih organov. Za presojo skladnosti predvidene obdelave z določbami člena 10 Direktive 2016/680 je treba torej natančno preučiti vse vidike predvidene obdelave, ki morajo biti zato v nacionalnem pravu jasno navedeni (
61
) in morajo ustrezati standardom, določenim s pravom Unije.
4. Predlog in začasna uporaba
58.
Torej je iz navedenega razvidno, da je treba člen 10 Direktive 2016/680 v povezavi s členom 4(1)(b) in (c) ter členom 8 te direktive, če se razlaga ob upoštevanju členov 7 in 8 ter člena 52(1) Listine, razlagati tako, da sta zbiranje in obdelava biometričnih in genetskih podatkov, kot so fotografije, prstni odtisi in odvzem vzorca za izdelavo profila DNK, ker pomenita resen poseg v pravico do varstva osebnih podatkov, dovoljena samo, kadar je to nujno potrebno za uresničevanje ciljev, povezanih s hudim kriminalom in jasno opredeljenih z nacionalnim pravom. Narava in število obdelanih osebnih podatkov morata biti povsem ustrezna uresničevanima cilju in namenu ter skladna z njima. V zvezi s tem je treba ugotoviti, da mora biti nacionalno pravo skladno z enim od ciljev Direktive 2016/680. V njem mora biti tudi navedeno, kateri so konkretni zastavljeni cilji, ki bi lahko pripomogli k uresničitvi tega namena. Prav tako morajo biti konkretno pojasnjeni razlogi, iz katerih je kljub temu, da gre za resen poseg, obdelava teh podatkov, še zlasti genetskih, za to nujno potrebna. V nacionalnem pravu morajo biti poleg tega jasno navedeni pogoji obdelave v vseh njenih razsežnostih, torej od pogojev zbiranja do pogojev dostopa do podatkov in njihovega izbrisa prek natančne opredelitve in nujno strogo omejenega osebnega področja uporabe ukrepa zbiranja in obdelave. Vsak od teh pogojev mora biti omejen na nujno potrebno. Tako opredeljena ureditev se mora izkazati za takšno, da zagotavlja učinkovito varstvo oseb pred tveganji zlorabe, ki jih predstavlja predvsem obdelava genetskih podatkov. Predložitveno sodišče mora zagotoviti, da so vse te zahteve izpolnjene.
59.
Menim namreč, da Sodišče nima v celoti na voljo vseh informacij o stanju nacionalnega prava, ki ureja policijsko registracijo, da bi se lahko samo izreklo o združljivosti te registracije s pravom Unije. Je pa treba kljub vsemu povedati, da nekateri elementi te registracije že zdaj vzbujajo nekaj vprašanj ali celo pomislekov.
60.
Predložitveno sodišče v predlogu za sprejetje predhodne odločbe navaja, da je cilj obdelave preiskovalna dejavnost in da se podatki obdelujejo v okviru izvajanja dejavnosti ministrstva za notranje zadeve. Poleg tega je iz člena 27 ZMVR razvidno, da se podatki, ki jih policija registrira v skladu s členom 68 tega zakona, uporabijo „le“ v okviru varovanja nacionalne varnosti, boja proti kriminalu in ohranjanja javnega reda. (
62
) Podatki, zbrani med policijsko registracijo, bodo obdelani za namene kazenskega postopka, v katerem je bil posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, obtožen, vendar tudi – kot je razvidno iz pisanj bolgarske vlade – „za druge namene, povezane z bojem proti kriminalu“, in, kadar je to ustrezno, na podlagi primerjave. Na prvi pogled se sicer zdi, da ti nameni ustrezajo namenom iz člena 1(1) Direktive 2016/680, zlasti namenom odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj. Vendar je kot očitne dejavnike mogoče ugotoviti neobstoj natančne opredelitve uresničevanega namena in celo kopičenje navedenih namenov ter premalo pojasnjene razloge, iz katerih tak namen ali taki nameni opravičujejo tako sredstvo (torej, naj spomnim, obvezno in sistematično zbiranje in obdelavo treh vrst osebnih podatkov, ki spadajo v posebne kategorije, za katere je v skladu s členom 10 Direktive 2016/680 potrebno okrepljeno varstvo, med njimi profil DNK oseb, obtoženih storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti), (
63
) ti dejavniki pa povzročijo tveganje oviranja drugih faz preizkusa, ki ga je treba opraviti. Še zlasti v zvezi z avtomatiziranim vnosom profila DNK posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, v kartoteko si mora nacionalno pravo posebej dosledno prizadevati za to, da pojasni, zakaj je taka obdelava potrebna, s čimer se dokaže, da je dobljeni rezultat posledica resnega tehtanja zadevnih interesov.
61.
Čeprav se zdijo nameni, ki se domnevno uresničujejo s policijsko registracijo, skladni z nameni iz člena 1(1) Direktive 2016/680, v nacionalnem pravu niso niti vzpostavljene niti pojasnjene vezi med velikim obsegom zbiranja – pa naj bo to v zvezi s številom posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, ali številom zbranih in obdelanih podatkov – in uresničevanimi nameni.
62.
Ker je Sodišče že razsodilo, da učinkovitost kazenskih pregonov na splošno ni odvisna od enega samega preiskovalnega instrumenta, temveč od vseh preiskovalnih instrumentov, ki jih imajo pristojni nacionalni organi za te namene, (
64
) morajo biti, kadar država članica tem organom dovoli zbiranje in obdelavo tako občutljivih osebnih podatkov, kot je profil DNK, razlogi, iz katerih je treba te podatke obdelovati za namene preiskave v teku, posebej pojasnjeni.
63.
Ugotavljam še, da morajo vse osebe, obtožene storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, privoliti v policijsko registracijo. Ob tem predložitveno sodišče še pojasnjuje, da v to kategorijo (naklepno kaznivo dejanje/kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti) spadajo skoraj vsa kazniva dejanja, določena v kazenskem zakoniku. Vsi podatki se zberejo v fazi obtožbe, kadar – kot se zahteva z bolgarskim kazenskim procesnim pravom – je bilo že zbranih dovolj dokazov o krivdi obtožene osebe. Vendar z vidika policijske registracije osebe, ki bodo ob koncu postopka dejansko spoznane za krive, niso obravnavane drugače kot osebe, ki to ne bodo, pri čemer je – kot se zdi – edina izjema izbris obdelanih podatkov, ko je oseba konec koncev oproščena. Ob upoštevanju resnosti posegov in občutljivosti podatkov, ki zahtevajo okrepljeno varstvo, pa se sprašujem, zakaj ni logika obratna: zakaj se torej ne počaka na obsodbo za očitana dejanja in se šele nato opravi policijska registracija, s čimer bi se okrepila vsaj selektivnost ukrepa. Vendar Sodišče nima na voljo informacij o razlogih, ki utemeljujejo izbiro nacionalnega zakonodajalca.
64.
Nič bolj se ne upošteva narava kaznivega dejanja, na katero se obtožba nanaša. Če poenostavimo do skrajnosti, bi lahko rekli, da bo oseba, obtožena storitve manj resnega kaznivega dejanja v prometu, obravnavana enako kot oseba, obtožena umora. Ne zdi se, da bi zakonodaja določala primere, v katerih se ne opravi policijska registracija vseh zadevnih podatkov. Vsaj v zvezi s kazenskimi postopki v teku za vse ne bo treba izdelati profila DNK, da se dokaže krivda zadevne osebe. Čeprav je ukrep „omejen“ na obtožene osebe in torej kot tak ni posplošen, je jasno, da je po drugi strani njegova uporaba brez razlikovanja v široki kategoriji navedenih oseb problematična. Ker nacionalno pravo poleg tega ne določa razlikovanja glede na težo kaznivega dejanja, se zdi že samo s tega vidika težko združljivo s sodno prakso, navedeno v točki 50 teh sklepnih predlogov.
65.
Posebna pozornost bo potrebna tudi v zvezi s pogoji hrambe podatkov in dostopa do njih, o čemer Sodišče nima veliko informacij.
66.
Nazadnje, ob vprašanju primerjave tako odvzetih podatkov mi na misel prideta dva sklopa pomislekov. Najprej, kar zadeva primerjavo z dokazi, že zbranimi med predhodnimi preiskavami, bo mogoče z razlago tega cilja, pri kateri se upošteva nujna potrebnost, upravičiti kvečjemu takojšnjo primerjavo sledov, ne da bi bilo treba podatke obtoženih oseb bolj ali manj dolgoročno hraniti. Dalje, če je ureditev zamišljena tako, da se vzpostavi zbirka podatkov, s katero bi poenostavili reševanje prihodnjih kaznivih dejanj, torej v primeru povratništva, je očitno, da ni mogoče upravičiti tega, da bi v navedeno zbirko vnašali občutljive osebne podatke oseb, ki sicer še niso bile spoznane za krive, vendar bi v zvezi z njimi kljub temu izvajali elemente boja proti popolnoma hipotetičnemu tveganju povratništva, ki naj bi ga predstavljale.
IV. Predlog
67.
Glede na vse navedeno Sodišču predlagam, naj na tretje in četrto vprašanje za predhodno odločanje, ki ju je postavilo Spetsializiran nakazatelen sad (specializirano kazensko sodišče, Bolgarija), odgovori:
Člen 6(a) Direktive (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ v povezavi s členoma 47 in 48 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje nacionalni zakonodaji, kakršna je ta iz postopka v glavni stvari, ki določa, da je nadzor pristojnega kazenskega sodišča, pri katerem je bila vložena prošnja za dovoljenje za prisilno izvedbo policijske registracije osebnih podatkov, med drugim biometričnih in genetskih, ki jo je oseba, obtožena storitve naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, odklonila, omejen na ugotovitev odločitve o obtožbi in odklonitve zadevne osebe, ne da bi lahko presodilo, ali je na voljo dovolj dokazov, ki so privedli do odločitve o obtožbi navedenega posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, saj bo vprašanje zadostnosti dokazov za utemeljitev obtožbe mogoče učinkovito uveljavljati pred sodiščem, če bo to potrebno v poznejši fazi kazenskega postopka.
Člen 10 Direktive 2016/680 v povezavi s členom 4(1)(b) in (c) ter členom 8 te direktive, če se razlaga ob upoštevanju členov 7 in 8 ter člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, je treba razlagati tako, da sta zbiranje in obdelava biometričnih in genetskih podatkov, kot so fotografije, prstni odtisi in odvzem vzorca za izdelavo profila DNK, ker pomenita resen poseg v pravico do varstva osebnih podatkov, dovoljena samo, kadar je to nujno potrebno za uresničevanje ciljev, povezanih s hudim kriminalom in jasno opredeljenih z nacionalnim pravom. Narava in število obdelanih osebnih podatkov morata biti povsem ustrezna uresničevanima cilju in namenu ter skladna z njima. V zvezi s tem se mora z nacionalnim pravom uresničevati eden od ciljev Direktive 2016/680. V njem mora biti tudi navedeno, kateri so konkretni zastavljeni cilji, ki bi lahko pripomogli k uresničitvi tega namena. Prav tako morajo biti konkretno pojasnjeni razlogi, iz katerih je kljub temu, da gre za resen poseg, obdelava teh podatkov, še zlasti genetskih, za to nujno potrebna. V nacionalnem pravu morajo biti poleg tega jasno navedeni pogoji obdelave v vseh njenih razsežnostih, torej od pogojev zbiranja do pogojev dostopa do podatkov in njihovega izbrisa prek natančne opredelitve in nujno strogo omejenega osebnega področja uporabe ukrepa zbiranja in obdelave. Vsak od teh pogojev mora biti omejen na nujno potrebno. Tako opredeljena ureditev se mora izkazati za takšno, da zagotavlja učinkovito varstvo oseb pred tveganji zlorabe, ki jih predstavlja predvsem obdelava genetskih podatkov. Predložitveno sodišče mora zagotoviti, da so vse te zahteve izpolnjene.
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
2
)	Glej tudi točko 2 mojih sklepnih predlogov v zadevi Ligue des droits européenne (C‑817/19, EU:C:2022:65, točka 2).
(
3
)	V skladu z „velikim načelom“, po katerem je Zadig, ki je postal kraljevi minister, opravljal svoje ministrske posle (v Voltaire, Zadig ali usoda, éditions Pocket, Pariz, 2020, str. 41).
(
4
)	UL 2016, L 119, str. 89.
(
5
)	DV št. 53 z dne 27. junija 2014, nazadnje spremenjen in dopolnjen v CV št. 85 z dne 2. oktobra 2020, dopolnjen v DV št. 20 z dne 9. marca 2021.
(
6
)	Zakon o bolgarskih osebnih dokumentih.
(
7
)	DV št. 90 z dne 31. oktobra 2014, nazadnje spremenjen v DV št. 57 z dne 28. julija 2015.
(
8
)	V spisu, ki je na voljo Sodišču, ni navedeno, koliko prstnih odtisov je tako odvzetih.
(
9
)	V spisu, ki je na voljo Sodišču, je vsebina policijske registracije opisana, kot da zajema fotografijo ali fotografije, ne da bi bila dodatno pojasnjena število in vsebina te fotografije ali fotografij.
(
10
)	Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46 (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1, v nadaljevanju: SUVP).
(
11
)	To, da pristojni organi za to v preiskovalne kartoteke države članice registrirajo osebne podatke, na kakršne se nanaša policijska registracija, pomeni obdelavo teh podatkov v smislu Direktive 2016/380: glej člen 3, točki 2 in 7, te direktive. Glej po analogiji tudi sodbo z dne 12. maja 2021, Bundesrepublik Deutschland (Interpolova rdeča mednarodna tiralica) (C‑505/19, EU:C:2021:376, točka 111).
(
12
)	Naj spomnim, da število tako odvzetih prstnih odtisov ni navedeno.
(
13
)	Tudi tukaj ni navedeno, kolikšno je njihovo število in kakšna je njihova vsebina.
(
14
)	Glej po analogiji sodbi z dne 16. julija 2020, Facebook Ireland in Schrems (C‑311/18, EU:C:2020:559, točka 171), in z dne 6. oktobra 2020, État Luksemburg (Pravica do pravnega sredstva zoper zaprosilo za informacije na davčnem področju) (C‑245/19 in C‑246/19, EU:C:2020:795, točka 73).
(
15
)	V zvezi z razmerjem med občutljivostjo podatkov in težo posega glej zlasti sodbi z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov) (C‑136/17, EU:C:2019:773, točka 44), in z dne 6. oktobra 2020, La Quadrature du Net in drugi (C‑511/18, C‑512/18 in C‑520/18, EU:C:2020:791, točka 142).
(
16
)	Kot potrjujejo statistični podatki, ki jih je predložila francoska vlada v pisnem stališču.
(
17
)	Člen 219(1) NPK.
(
18
)	Člen 6(a) Direktive 2016/680. Moj poudarek. Druge kategorije iz te določbe so osebe, ki so bile obsojene za kaznivo dejanje (člen 6(b)), žrtve (člen 6(c)) in druge osebe, kot so priče (člen 6(c)).
(
19
)	Navedeni člen 6 je posledica prevešanja načela kategorizacije podatkov, določenega z načelom št. 3 Priporočila št. R(87/15) Odbora ministrov državam članicam zaradi ureditve uporabe osebnih podatkov v policijskem sektorju, po katerem se zgleduje (glej obrazložitveni memorandum k predlogu direktive COM(2012) 10 final z dne 25. januarja 2012, točka 3.4.2), k načelu kategorizacije oseb, katerih osebni podatki bodo zbrani in nato obdelani.
(
20
)	Iz člena 1 Direktive 2016/680 je namreč razvidno, da je njen namen določiti „pravila o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij“.
(
21
)	Glej uvodno izjavo 35 Direktive 2016/680.
(
22
)	Glej uvodno izjavo 37 Direktive 2016/680.
(
23
)	Glej člen 52 Direktive 2016/680.
(
24
)	Glej člen 53 Direktive 2016/680.
(
25
)	Glej člen 54 Direktive 2016/680.
(
26
)	Zlasti člen 6(a) Direktive (EU) 2016/680.
(
27
)	Sodba z dne 6. oktobra 2020, État luxembourgeois (Pravica do pravnega sredstva zoper zahtevo za informacije na davčnem področju) (C‑245/19 in C‑246/19, EU:C:2020:795, točka 49).
(
28
)	Glej sodbo z dne 6. oktobra 2020, État luxembourgeois (Pravica do pravnega sredstva zoper zahtevo za informacije na davčnem področju) (C‑245/19 in C‑246/19, EU:C:2020:795, točka 60).
(
29
)	Glej sodbo z dne 6. oktobra 2020, État luxembourgeois (Pravica do pravnega sredstva zoper zahtevo za informacije na davčnem področju) (C‑245/19 in C‑246/19, EU:C:2020:795, točka 66).
(
30
)	Glej sodbo z dne 6. oktobra 2020, État luxembourgeois (Pravica do pravnega sredstva zoper zahtevo za informacije na davčnem področju) (C‑245/19 in C‑246/19, EU:C:2020:795, točka 79).
(
31
)	Glej po analogiji sodbo z dne 6. oktobra 2020, Etat luxembourgeois (Pravica do pravnega sredstva zoper zahtevo za informacije na davčnem področju) (C‑245/19 in C‑246/19, EU:C:2020:795, točka 82 in navedena sodna praksa). Vprašanje posledice, ki jo je treba izpeljati iz morebitne ugotovitve nezakonitosti dokaza, pridobljenega v nasprotju s pravom Unije s področja varstva osebnih podatkov, se postavi zatem.
(
32
)	Glej sodbi z dne 2. oktobra 2018, Ministerio Fiscal (C‑207/16, EU:C:2018:788, točka 57), in z dne 2. marca 2021, Prokuratuur (Pogoji za dostop do podatkov o elektronskih komunikacijah) (C‑746/18, EU:C:2021:152, točka 33).
(
33
)	Naj spomnim, da ta člen Listine, kot je razvidno iz Pojasnil k Listini, neposredno izhaja iz člena 6(2) in (3) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu (v nadaljevanju: EKČP). Člen 48 Listine deluje kot minimalna raven varstva ter ga je treba razlagati ob upoštevanju člena 6(2) in (3) EKČP ter ustrezne sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice: glej sodbo z dne 5. septembra 2019, AH in drugi (Domneva nedolžnosti) (C‑377/18, EU:C:2019:670, točka 41).
(
34
)	UL 2016, L 65, str. 1.
(
35
)	Člen 2 Direktive 2016/343.
(
36
)	Opozarjam pa, da je vprašanje zadostnosti dokazov, ne da bi bilo v besedilu Direktive (EU) 2016/343 izraženo v konkretni zahtevi, načeto v uvodni izjavi 16, katere zadnji stavek določa, da bi„[p]ristojni organ […] moral morda pred sprejetjem predhodne procesne odločbe preveriti, ali obstaja dovolj obremenilnih dokazov zoper osumljeno ali obdolženo osebo za utemeljitev take odločbe, ta odločba pa lahko vsebuje sklicevanja na take dokaze“ (moj poudarek).
(
37
)	Podobno je Sodišče menilo v zvezi s sodno odločbo, katere edini predmet je morebitno nadaljevanje pripora obdolženca, ki je po mnenju Sodišča namenjena izključno odgovoru na vprašanje, ali je treba glede na vse upoštevne okoliščine pripor zoper to osebo odpraviti, in z njo ni odločeno o tem, ali je navedena oseba kriva dejanja, ki se ji očita: glej sodbo z dne 28. novembra 2019, Spetsializirana prokuratura (C‑653/19 PPU, EU:C:2019:1024, točka 35).
(
38
)	Sodba z dne 16. novembra 2021, Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim in drugi (C‑748/19 do C‑754/19, EU:C:2021:931, točka 88).
(
39
)	Sodba z dne 5. septembra 2019, AH in drugi (Domneva nedolžnosti) (C‑377/18, EU:C:2019:670, točka 46).
(
40
)	Glede na obrazložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe (glej zlasti njegovo točko 57) je treba besedilo četrtega vprašanja preoblikovati tako, da se nanaša na razlago točke (b), ne pa točke (a) člena 4(1) Direktive 2016/680.
(
41
)	Za namene analize štejem, da spada policijska registracija v predpostavko iz člena 10(a) Direktive 2016/680. Na podlagi spisa se zdi, da fotografije posnamejo pristojni organi, ki izvedejo policijsko registracijo, in da ti organi torej ne uporabijo fotografij, ki jih je posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, morda sam objavil, na primer na družbenem omrežju, zato je izključena uporaba člena 10(c) navedene direktive.
(
42
)	Glede povezave med načeloma nujnosti obdelave in minimizacije podatkov glej po analogiji sodbo z dne 11. decembra 2019, Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA (C‑708/18, EU:C:2019:1064, točka 48).
(
43
)	Kar Sodišče na splošno zahteva v primeru odstopanj in omejitev načela varstva osebnih podatkov: glej med drugim sodbo z dne 11. decembra 2019, Asociaţia de Proprietari bloc M5A‑ScaraA (C‑708/18, EU:C:2019:1064, točka 46 in navedena sodna praksa). Zdi se, da je takšna formulacija praga iz člena 10 Direktive (EU) 2016/680 v skladu s tem, kar Sodišče zahteva v primeru tako imenovanih občutljivih podatkov: glej med drugim sodbo z dne 6. oktobra 2020, Privacy International (C‑623/17, EU:C:2020:790, točka 68 in navedena sodna praksa).
(
44
)	Glej opombo 15 teh sklepnih predlogov.
(
45
)	Glej uvodno izjavo 27 Direktive 2016/680.
(
46
)	Glej sodbo z dne 24. februarja 2022, Valsts ieņēmumu dienests (Obdelava osebnih podatkov v davčne namene) (C‑175/20, EU:C:2022:124, točki 64 in 65).
(
47
)	Sodba z dne 6. oktobra 2020, La Quadrature du Net in drugi (C‑511/18, C‑512/18 in C‑520/18, EU:C:2020:791, točka 140 in navedena sodna praksa). Moj poudarek. Glej tudi sodbo z dne 5. aprila 2022, Commissioner of An Garda Síochána in drugi (C‑140/20, EU:C:2022:258, točka 59).
(
48
)	Glej po analogiji sodbo z dne 21. decembra 2016, Tele2 Sverige ter Watson in drugi (C‑203/15 in C‑698/15, EU:C:2016:970, točka 118).
(
49
)	Glej uvodno izjavo 26 Direktive 2016/680.
(
50
)	V skladu s sodno prakso Sodišča je načelo najmanjšega obsega podatkov v skladu z načelom sorazmernosti: glej v okviru SUVP sodbo z dne 22. junija 2021, Latvijas Republikas Saeima (Kazenske točke) (C‑439/19, EU:C:2021:504, točka 98 in navedena sodna praksa).
(
51
)	Za ponazoritev tega razmerja, čeprav v okviru SUVP, glej sodbo z dne 24. februarja 2022, Valsts ieņēmumu dienests (Obdelava osebnih podatkov v davčne namene) (C‑175/20, EU:C:2022:124, točka 79).
(
52
)	Za formulacijo te zahteve v sodni praksi glej sodbo z dne 11. decembra 2019, Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA (C‑708/18, EU:C:2019:1064, točka 47).
(
53
)	Glej sodbo z dne 24. februarja 2022, Valsts ieņēmumu dienests (Obdelava osebnih podatkov za davčne namene) (C‑175/20, EU:C:2022:124, točka 73 in navedena sodna praksa).
(
54
)	Glede razlikovanja med namenom in ciljem glej točko 56 teh sklepnih predlogov.
(
55
)	Glej sodbo ESČP z dne 22. junija 2017, Aycaguer proti Franciji (EC:ECHR:2017:0622JUD000880612, točka 34 in navedena sodna praksa).
(
56
)	Sodba z dne 24. februarja 2022, Valsts ieņēmumu dienests (Obdelava osebnih podatkov za davčne namene) (C‑175/20, EU:C:2022:124, točka 83 in navedena sodna praksa). Moj poudarek.
(
57
)	Sodba z dne 24. februarja 2022, Valsts ieņēmumu dienests (Obdelava osebnih podatkov za davčne namene) (C‑175/20, EU:C:2022:124, točka 84).
(
58
)	Zastavljeni cilj je mogoče primerjati z nalogami pristojnih organov, omenjenimi v členu 8(1) Direktive 2016/680.
(
59
)	Glej uvodno izjavo 37 Direktive 2016/680.
(
60
)	Ta zahteva velja tudi za zakonodajalca Unije: glej sodbo z dne 17. oktobra 2013, Schwarz (C‑291/12, EU:C:2013:670).
(
61
)	V zvezi z dostopom do podatkov je Sodišče razsodilo, da nacionalno pravo ne more zgolj zahtevati, da je dostop organov do podatkov v skladu z zastavljenim ciljem, temveč mora določiti tudi materialne in postopkovne pogoje, ki urejajo to uporabo (glej sodbo z dne 5. aprila 2022, Commissioner of An Garda Síochána in drugi, C‑140/20, EU:C:2022:258, točka 104).
(
62
)	Kar je potrdila bolgarska vlada v odgovoru na pisno vprašanje, ki ga je nanjo naslovilo Sodišče. Vendar s temi cilji, ki so v bolgarski zakonodaji navedeni splošno in kumulativno, ni mogoče utemeljiti – če se upoštevajo posamično – enakih posegov v pravico do varstva osebnih podatkov: glej sodbo z dne 5. aprila 2022, Commissioner of An Garda Síochána in drugi (C‑140/20, EU:C:2022:258, točka 57 in navedena sodna praksa).
(
63
)	Sodišče je v okviru boja proti hudemu kriminalu med drugim že razsodilo, potem ko je priznalo legitimnost tega cilja in dejstvo, da je njegova učinkovitost lahko v velikem obsegu odvisna od uporabe sodobnih preiskovalnih tehnik, da tak cilj v splošnem interesu, „pa tudi če je temeljni, sam po sebi ne more upravičiti tega, da se ukrep splošne in neselektivne hrambe podatkov v zvezi s prometom in podatkov o lokaciji […] šteje za nujni ukrep“ (sodba z dne 5. aprila 2022, Commissioner of An Garda in drugi, C‑140/20, EU:C:2022:258, točka 94).
(
64
)	Sodba z dne 5. aprila 2022, Commissioner of An Garda Síochána in drugi (C‑140/20, EU:C:2022:258, točka 69).