SODBA
V IMENU LJUDSTVA 
Višje sodišče v Ljubljani je v senatu, ki so ga sestavljale višje sodnice Blanka  
Javorac  Završek  kot  predsednica,  dr.  Vesna  Bergant  Rakočevič  kot  
poročevalka, Katarina Parazajda pa kot članica,
v pravdni zadevi tožeče stranke: R. Č., …, ki ga zastopa Ž. B., odvetnik v ...,  
proti toženi stranki: Z. Č., ...,  
zaradi razveze zakonske zveze, 
o pritožbi toženke zoper sodbo Okrožnega sodišča v Kranju IV P 529/2016 z  
dne 13. februarja 2017,
na seji 8. avgusta 2017
1
IV Cp 1749/2017
RAZSODILO:
I. Pritožba se zavrne in se sodba sodišče prve stopnje potrdi.
II. Tožnik sam krije stroške svojega odgovora na toženkino pritožbo.
OBRAZLOŽITEV:
1. Sodišče  prve  stopnje  je  razvezalo  zakonsko  zvezo  med  tožnikom  in  
toženko, ki sta jo sklenila ... pred matičnim uradom v P..
2. Proti sodbi se pritožuje toženka. Navaja, da zakonska zveza že nekaj časa  
„ne funkcionira“, da je bila prisiljena oditi, ker se je tožnika bala. Navaja,  
da  je  z  njim  še  pripravljena  živeti,  če  bi  pustil  alkohol,  saj  je  trezen  
popolnoma drug človek, dober in pošten, pijan pa da je „pošast“. Pravi, da  
se sicer od družine in prijateljev ni odtujila, je pa res, da je sedaj v Avstriji  
in prezaposlena. Na razvezo pristaja, vendar v Avstriji.
3. Tožnik je na pritožbo odgovoril, predlagal njeno zavrnitev ter zahteval in  
opredelil stroške v zvezi s podanim odgovorom. 
4. Pritožba ni utemeljena.
5. Izpodbijana sodba je pravilna in zakonita. Sodišče prve stopnje je pravilno  
ugotovilo pravno pomembna dejstva primera, pravilno uporabilo materialno 
pravo, relevantnih kršitev določb postopka pa pri tem ni storilo.
6. Pravilno je ugotovilo, da je podana (tudi) pristojnost slovenskega sodišča,  
saj sta imela  zakonca po neprerekanih  navedbah tožnika  zadnje skupno  
prebivališče v Republiki Sloveniji in je toženkino tu še vedno, čeprav dela v 
Avstriji, kjer ima začasno prebivališče. Po 2. al. (a) 1. odst. 3. čl. Uredbe  
Sveta  (ES)  št.  2201/2003  z  dne  27.  novembra  2003  o  pristojnosti  in  
priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v  
zvezi  s  starševsko  odgovornostjo  ter  o  razveljavitvi  Uredbe  (ES)  št.  
1347/2000 ( Uredba Bruselj IIa) so v zadevah glede razveze, prenehanja  
življenjske  skupnosti  ali  razveljavitve  zakonske  zveze  pristojna  sodišča  
države članice, na ozemlju katere sta zakonca nazadnje običajno prebivala,  
če eden od njiju še vedno tam prebiva.
7. Po točki (d) 8. čl. Uredba Sveta (EU) št. 1259/2010 z dne 20. decembra  
2
2010  o  izvajanju  okrepljenega  sodelovanja  na  področju  prava,  ki  se  
uporablja za razvezo zakonske zveze in prenehanje življenjske skupnosti, se 
v primeru, če stranki ne izbereta prava v skladu s členom 5, ki se uporabi,  
za  razvezo  zakonske  zveze  in  prenehanje  življenjske  skupnosti  uporabi 
pravo države, v kateri se je začel postopek pred sodiščem.
8. Sodišče prve stopnje je tako pravilno uporabilo materialno pravo, in sicer  
slovensko  pravo  (Zakon  o  zakonski  zvezi  in  družinskih  razmerjih;  
ZZZDR).  Za  razvezo  zakonske  zveze  zadošča,  če  je  podana  njena  
nevzdržnost, za kar je dovolj, da je nevzdržna le za enega od zakoncev, in  
to  iz  kateregakoli  razloga  (65.  čl.  ZZZDR).  Sodišče  je  nevzdržnost  
zakonske  zveze  pravdnih  strank  ugotovilo  z  zaslišanjem  tožnika,  ki  je  
potrdil svoje tožbene navedbe, da s toženko ne živita več skupaj in da je  
nujna  zakonska  zveza  (zanj)  nevzdržna.  Zato  ni niti  pomembno,  ali  so  
navedbe, ki jih je toženka podala v pritožbi, resnične ali ne oz. ali bi bila  
pod  določenimi  pogoji  še  pripravljena  ohraniti  zakonsko  zvezo.  
Navsezadnje na razvezo samo pristaja tudi toženka. 
9. Pritožbeni očitki so torej neutemeljeni, preizkus prvostopenjske sodbe pa  
tudi  ni  pokazal  kršitev,  na  katere  pazi  pritožbeno  sodišče  po  uradni  
dolžnosti (2. odst. 350. čl. ZPP), zato je bilo treba pritožbo toženke zavrniti  
in sodbo sodišča prve stopnje potrditi (353. čl. ZPP).
10. Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na 1. odst. 165. čl. ZPP;  
Glede na vsebino pritožbe ter glede na to, da tožnik v odgovoru na pritožbo  
le ponavlja svoja stališča, ki jih je predstavil že pred sodiščem prve stopnje  
in  pritrjuje razlogom  izpodbijane  sodbe,  pritožbeno  sodišče  odgovor na  
pritožbo  ocenjuje  za  nepotrebno  vlogo,  s  katero  si  tožnik  ni  imel  kaj  
koristiti, zato strošek zanjo ni bil potreben in naj ga trpi tožnik sam (155. čl.  
ZPP). 
Ljubljana, 8. avgust 2017
Predsednica senata:
Blanka Javorac Završek l.r.
3