SODBA SODIŠČAz dne 11. julija 1974(*)V zadevi 8/74_katere
predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 177
Pogodbe EGS, ki ga je vložilo Tribunal de première instance de Bruxelles
glede razlage členov 30, 31, 32, 33 36 in 85 Pogodbe EGS, v kazenskem
postopkuProcureur du RoiprotiBenoîtu in Gustavu Dassonvilluin v civilnem sporu Sa Ets Fourcroy_Sa Breuval in CieprotiBenoîtu in Gustavu Dassonvillu_SODIŠČE_v
sestavi R. Lecourt, predsednik, A. M. Donner, M. Sørensen, predsednika
senatov, R. Monaco, J. Mertens de Wilmars, P. Pescatore,
H. Kutscher, C. Ó Dálaigh in A. J. Mackenzie Stuart
(poročevalec), sodniki_generalni pravobranilec: M. Trabucchi_sodni tajnik: A. Van Houtteizreka naslednjoSodbo1        Ob
upoštevanju, da je s sodbo z dne 11. januarja 1974, ki jo je Sodišče
prejelo 8. februarja 1974, Tribunal de première instance de
Bruxelles v skladu s členom 177 Pogodbe EGS postavilo Sodišču vprašanji
za predhodno odločanje o razlagi členov 30, 31, 32, 33, 36 in 85 Pogodbe
EGS, ki se nanašata na zahtevo po spremnem uradnem dokumentu za
označevanje porekla blaga, ki ga izda država izvoznica;2        ker
s prvim vprašanjem sprašuje, ali nacionalna določba, ki prepoveduje
uvoz blaga, ki ima označbo o poreklu, vendar nima uradnih spremnih
dokumentov, ki jih izdaja država izvoznica, s katerimi potrjuje njegovo
upravičenost do take označbe, pomeni ukrep z enakim učinkom kot
količinske omejitve po členu 30 Pogodbe; 3        ker
je bil ta predlog vložen v okviru kazenskega postopka, ki je bil v
Belgiji sprožen proti trgovcem, ki so v Franciji v prostem prometu
zakonito kupili škotski viski in ga uvozili v Belgijo, niso pa imeli
potrdila britanskih carinskih organov o poreklu in so s tem kršili
nacionalne predpise;4        ker
iz spisa in iz ustnega postopka izhaja, da lahko trgovec, ki želi v
Belgijo uvoziti škotski viski, ki je že v prostem prometu v Franciji,
pridobi tako potrdilo samo z velikimi težavami, v nasprotju z uvoznikom,
ki uvaža neposredno iz države proizvajalke;5        ob
upoštevanju, da vsi trgovinski predpisi držav članic, ki lahko
neposredno ali posredno, dejansko ali potencialno ovirajo trgovino
znotraj Skupnosti, pomenijo ukrepe z enakim učinkom kot količinske
omejitve;6        ker
če država članica ob odsotnosti sistema, ki bi potrošnikom na ravni
Skupnosti zagotavljal pristnost označbe o poreklu blaga, sprejme ukrepe
za preprečevanje nepoštene prakse na tem področju, morajo biti ti ukrepi
razumni, zahteva po zahtevanih dokazilih pa ne sme ovirati trgovine med
državami članicami in morajo biti ta zato dostopna vsem njihovim
državljanom;7        ker
tudi brez preverjanja, ali člen 36 zajema take ukrepe, ti ukrepi,
skladno z načelom, opredeljenim v drugem stavku tega člena, v nobenem
primeru ne smejo biti sredstvo za samovoljno diskriminacijo ali prikrito
omejevanje trgovine med državami članicami;8        ker
to lahko velja za formalnosti, ki jih država članica zahteva zaradi
dokazovanja porekla blaga in ki jih lahko brez resnih težav izpolnijo
samo neposredni uvozniki;9        ker
je zato zahteva države članice po potrdilu o pristnosti, ki ga težje
pridobijo uvozniki blaga, ki je že zakonito v prostem prometu v drugi
državi članici, kot uvozniki istega blaga neposredno iz države izvora,
ukrep z enakim učinkom kot količinske omejitve, ki ga Pogodba
prepoveduje;10      ob
upoštevanju, da z drugim vprašanjem sprašuje, ali je sporazum, ki
omejuje konkurenco in prizadene trgovino med državami članicami in je
povezan z nacionalnim predpisom glede potrdil o poreklu, ničen, če
ekskluzivnemu uvozniku zgolj omogoča, da uporablja tak predpis za
preprečevanje vzporednega uvoza ali temu ne nasprotuje;11      ob
upoštevanju, da ekskluzivni sporazum spada pod prepoved iz člena 85, če
sporazum vse osebe razen ekskluzivnega uvoznika ovira, pravno ali
dejansko, pri uvozu omenjenega blaga iz drugih držav članic na zaščiteno
območje;12      ob
upoštevanju, da ekskluzivni sporazum lahko zaradi povezave s
posledicami, ki izhajajo iz nacionalne zakonodaje o izključni uporabi
določenih potrdil o pristnosti, prizadene trgovino med državami
članicami in lahko ovira konkurenco, če koncesionar lahko prepreči
vzporeden uvoz iz drugih držav članic na območje, za katero velja
koncesija;13      ob
upoštevanju, da je zlasti pri presoji, ali je ta primer tak, treba
poleg pravic in obveznosti, ki izhajajo iz določb v sporazumu,
upoštevati pravni in ekonomski vidik, v katerem je dogovor nastal, in
zlasti možnost obstoja podobnih sporazumov med istim proizvajalcem in
koncesionarji v drugih državah članicah;14      ker
v zvezi s tem ohranjanje znatno višjih cen v eni državi članici od
tistih v drugi državi članici lahko vodi do preverjanja, ali se
ekskluzivni sporazum o trgovanju uporablja za preprečevanje uvoznikom,
da bi pridobili potrdila o pristnosti zadevnega blaga, ki jih zahteva
tak nacionalni predpis, kot izhaja iz vprašanja;15      ker
kljub temu dejstvo, da sporazum zgolj pooblašča, da se uporablja tak
nacionalni predpis ali temu ne nasprotuje, samo po sebi ne zadostuje za
ničnost sporazuma. Stroški16      Ob
upoštevanju, da se stroški vlade Belgije in Združenega kraljestva ter
Komisije Evropskih skupnosti, ki so Sodišču predložile svoja stališča,
ne povrnejo;17      ker
je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v
postopku pred Tribunal de première instance de Bruxelles, to odloči o
stroških.Iz teh razlogov je v
odgovor na vprašanji, ki ju je postavilo Tribunal de première instance
de Bruxelles s sodbo z dne 11. januarja 1974, SODIŠČE razsodilo:1)      Zahteva
države članice po potrdilu o pristnosti, ki ga težje pridobijo uvozniki
blaga, ki je že zakonito v prostem prometu v drugi državi članici, kot
uvozniki istega blaga neposredno iz države izvora, je ukrep z enakim
učinkom kot količinske omejitve, ki ga Pogodba prepoveduje.2)      Dejstvo,
da dogovor zgolj pooblašča, da se uporablja tak nacionalni predpis ali
temu ne nasprotuje, samo po sebi ne zadostuje za ničnost sporazuma.LecourtDonner      SørensenMonacoMertens de Wilmars      Pescatore      KutscherÓ DálaighMackenzie StuartRazglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 11. julija 1974.Sodni tajnik       PredsednikA. Van Houtte       R. Lecourt* Jezik postopka: francoščina.