62019CJ0708
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (kahdeksas jaosto)
10 päivänä maaliskuuta 2021 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Lopullinen polkumyyntitulli – Kiinasta peräisin olevat alumiinifoliot – Hieman muutetut alumiinifoliot – Täytäntöönpanoasetus (EU) 2017/271 – Tutkittavaksi ottaminen – Pääasian kantaja ei ole nostanut kumoamiskannetta – Kumoamista koskeva asiavaltuus
Asiassa C‑708/19,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Finanzgericht Düsseldorf (Düsseldorfin verotuomioistuin, Saksa) on esittänyt 21.8.2019 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 25.9.2019, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
Von Aschenbach & Voss GmbH
vastaan
Hauptzollamt Duisburg,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kahdeksas jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja N. Wahl (esittelevä tuomari) sekä tuomarit F. Biltgen ja L. S. Rossi,
julkisasiamies: G. Pitruzzella
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
Von Aschenbach & Voss GmbH, edustajanaan T. Lieber, Rechtsanwalt,
–
Italian hallitus, asiamiehenään G. Palmieri, avustajanaan G. Albenzio, avvocato dello Stato,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään aluksi M. França, N. Kuplewatzky ja K. Blanck, sittemmin K. Blanck,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee neuvoston asetuksella (EY) N:o 925/2009 tietynlaisen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa käyttöön otetun lopullisen polkumyyntitullin laajentamisesta koskemaan hieman muutetun tietynlaisen alumiinifolion tuontia 16.2.2017 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2017/271 (EUVL 2017, L 40, s. 51) (jäljempänä riidanalainen asetus) 1 artiklan 1 kohdan pätevyyttä.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Von Aschenbach & Voss GmbH (jäljempänä VA&V) ja Hauptzollamt Duisburg (Duisburgin päätullitoimipaikka, Saksa) ja joka koskee Kiinasta peräisin olevan tietynlaisen alumiinifolion tuonnista suoritettujen polkumyyntitullien maksamista.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Perusasetus
3
Riidanalaista asetusta annettaessa voimassa olleet säännökset Euroopan unionin polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden toteuttamisesta sisältyivät polkumyynnillä muista kuin Euroopan unionin jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 8.6.2016 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) 2016/1036 (EUVL 2016, L 176, s. 21) (jäljempänä perusasetus).
4
Perusasetuksen 1 artiklan, jonka otsikko on ”Periaatteet”, 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä asetuksessa ilmaisu ’samankaltainen’ tuote tarkoittaa tuotetta, joka on identtinen, toisin sanoen kaikissa suhteissa samanlainen kuin kysymyksessä oleva tuote, tai sellaisen tuotteen puuttuessa muuta tuotetta, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään kyseistä tuotetta.”
5
Mainitun asetuksen 13 artiklassa, jonka otsikko on ”Kiertäminen”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään, tämän asetuksen perusteella käyttöön otetut polkumyyntitullit voidaan laajentaa koskemaan samankaltaisen tuotteen tai siihen verrattuna vähäisiä muutoksia sisältävän tuotteen tuontia kolmannesta maasta, kyseisen vähäisiä muutoksia sisältävän samankaltaisen tuotteen tuontia toimenpiteiden kohteena olevasta maasta tai näiden tuotteiden osien tuontia.
Jos voimassa olevia toimenpiteitä kierretään, polkumyyntitullit, jotka vastaavat enintään 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti käyttöön otettua jäännöspolkumyyntitullia, voidaan laajentaa koskemaan sellaisista toimenpiteiden kohteena olevien maiden yrityksistä peräisin olevaa tuontia, joiden tuotteisiin sovelletaan yksilöllistä tullia.
Kiertäminen määritellään kolmansien maiden ja unionin tai toimenpiteiden kohteena olevan maan yksittäisten yritysten ja unionin välisen kaupan rakenteen muutokseksi, joka johtuu käytännöstä, menettelystä tai toiminnasta, jolla ei ole riittävästi perusteita tai jolla ei ole muuta taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen, ja kun lisäksi on olemassa näyttöä vahingosta tai siitä, että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta, ja näyttöä polkumyynnistä verrattuna samankaltaisen tuotteen aikaisemmin määritettyihin normaaliarvoihin, tarvittaessa 2 artiklan säännösten mukaisesti.
Kolmannessa alakohdassa tarkoitettu käytäntö, menettely tai toiminta käsittää muun muassa:
a)
tarkasteltavana olevan tuotteen vähäisen muuttamisen tavalla, joka johtaa sen luokittelemiseen tullikoodeihin, joihin ei tavallisesti sovelleta toimenpiteitä, edellyttäen kuitenkin, että tuotteen [perusominaisuudet] eivät ole muuttuneet;
– –
3.   Tutkimus pannaan vireille tämän artiklan mukaisesti komission aloitteesta taikka jäsenvaltion tai minkä tahansa asianomaisen osapuolen pyynnöstä, jos on olemassa riittävä näyttö 1 kohdassa luetelluista tekijöistä. Tutkimus pannaan vireille komission asetuksella, jolla voidaan myös velvoittaa tulliviranomaiset saattamaan tuonnin kirjaaminen pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai vaatimaan vakuuksia. Komissio antaa tietoja jäsenvaltioille heti, kun jokin asianomainen osapuoli tai jäsenvaltio on esittänyt pyynnön, jossa perustellaan tutkimuksen vireillepano, ja komissio on saattanut päätökseen sen analysoinnin tai kun komissio on itse määrittänyt, että tutkimuksen vireillepanoon on tarvetta.
Tutkimukset suorittaa komissio. Tulliviranomaiset voivat avustaa komissiota, ja tutkimus on päätettävä yhdeksän kuukauden kuluessa.
Jos lopullisesti vahvistettujen tosiseikkojen mukaan on perusteltua laajentaa toimenpiteiden soveltamisalaa, komissio päättää asiasta 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Toimenpiteiden laajentaminen tulee voimaan siitä päivästä alkaen, jolloin kirjaaminen tehtiin pakolliseksi 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jolloin vakuudet on vaadittu. Tämän asetuksen asiaa koskevia, tutkimusten vireillepanoa ja suorittamista sääteleviä menettelysäännöksiä sovelletaan tämän artiklan nojalla.
4.   Tuontia ei kirjata 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti eikä siihen sovelleta toimenpiteitä, jos niillä kauppaa käyvät yritykset on vapautettu tulleista.
Asianmukaiseen näyttöön nojautuvat vapautuksia koskevat pyynnöt on esitettävä tutkimuksen vireillepanosta annetussa komission asetuksessa vahvistetussa määräajassa.
Jos kiertämiskäytäntöä, ‑menettelyä tai ‑toimintaa harjoitetaan unionin ulkopuolella, vapautus voidaan myöntää niille tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille, jotka voivat osoittaa, etteivät ne ole etuyhteydessä yhteenkään toimenpiteiden kohteena olevaan tuottajaan ja joiden osalta todetaan, etteivät ne ole osallisina tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa määritellyissä kiertämiskäytännöissä.
Jos kiertämiskäytäntöä, ‑menettelyä tai ‑toimintaa harjoitetaan unionissa, vapautus voidaan myöntää tuojille, jotka voivat osoittaa, etteivät ne ole etuyhteydessä toimenpiteiden kohteena oleviin tuottajiin.
Kyseiset vapautukset myönnetään komission päätöksellä, ja ne ovat voimassa kyseisessä päätöksessä vahvistetun ajan ja siinä vahvistetuin edellytyksin. Komissio toimittaa jäsenvaltioille tietoja saatettuaan analysointinsa päätökseen.
Jos 11 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät, vapautus voidaan myöntää myös toimenpiteiden soveltamisalan laajentamiseen johtaneen tutkimuksen päättämisen jälkeen.
– –
5.   Mikään tämän artiklan säännös ei ole esteenä tulleja koskevien voimassa olevien säännösten tavanomaiselle soveltamiselle.”
Tietynlaisten alumiinifolioiden tuontia koskevat polkumyyntiasetukset ja riidanalainen asetus
6
Euroopan unionin neuvosto antoi alkuperäisen tutkimuksen jälkeen 24.9.2009 asetuksen (EY) N:o 925/2009 lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tietynlaisen Armeniasta, Brasiliasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta (EUVL 2009, L 262, s. 1) (jäljempänä alkuperäinen asetus). Toimenpiteet toteutettiin muun muassa Kiinasta peräisin olevalle tuonnille määrätyn 30 prosentin suuruisen arvotullin muodossa, joka koski kaikkia yrityksiä paitsi alkuperäisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa nimettyjä neljää yritystä.
7
Nämä toimenpiteet koskivat vähintään 0,008 millimetriä ja enintään 0,018 millimetriä paksua, vahvistamatonta, valssattua mutta ei enempää valmistettua, enintään 650 millimetrin levyisillä ja yli 10 kilogrammaa painavilla keloilla olevaa ja CN-koodiin ex76071119 (Taric-koodi 7607111910) luokiteltavaa alumiinifoliota, jota kutsutaan yleisesti kotitalousfolioksi.
8
Komissio päätti alkuperäisellä asetuksella käyttöön otettujen toimenpiteiden voimassaolon päättymisen takia tehdyn tarkastelun jälkeen, että se pidentää tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien alumiinifolioiden tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja tiettyjen Brasiliasta peräisin olevien alumiinifolioiden tuontia koskevan menettelyn päättämisestä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 17.12.2015 annetulla täytäntöönpanoasetuksella (EU) 2015/2384 (EUVL 2015, L 332, s. 63) Kiinasta peräisin olevan kotitalousfolion tuontiin sovellettavaa polkumyyntitullia (jäljempänä voimassa olevat toimenpiteet).
9
Komissio antoi saamansa pyynnön johdosta 31.5.2016 täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2016/865 tietynlaisen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan alumiinifolion tuonnissa täytäntöönpanoasetuksella 2015/2384 käyttöön otettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden mahdollista kiertämistä hieman muutetun Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tietynlaisen alumiinifolion tuonnilla koskevan tutkimuksen vireillepanosta ja kyseisen tuonnin kirjaamisvelvoitteesta (EUVL 2016, L 144, s. 35). Kyseinen tutkimus koski konkreettisesti tämän tuomion 16 kohdassa mainittua neljää alumiinifoliotyyppiä, joilla oli samat olennaiset ominaisuudet kuin kotitalousfoliolla, johon voimassa olevia toimenpiteitä sovellettiin. Kolme ensimmäistä tyyppiä – toisin kuin neljäs tyyppi – luokiteltiin samaan CN-koodiin kuin tarkasteltavana oleva tuote, mutta näillä kaikilla tyypeillä oli eri Taric-koodit.
10
Komissio antoi tämän tutkimuksen jälkeen 16.2.2017 riidanalaisen asetuksen, jolla se laajensi voimassa olevat toimenpiteet koskemaan Kiinasta peräisin olevan hieman muutetun alumiinifolion tuontia sellaisten tuotteiden tuontia lukuun ottamatta, jotka tuodaan muihin tarkoituksiin kuin kotitalousfolioksi.
11
Riidanalaisen asetuksen otsikon ”Tutkimus” alla todetaan 10, 15, 16, 18 ja 20 perustelukappaleessa seuraavaa:
”(10)
Komissio ilmoitti tutkimuksen vireillepanosta asianmukaisesti Kiinan [kansantasavallan] viranomaisille, Kiinassa toimiville vientiä harjoittaville tuottajille ja kauppiaille, niille unionin tuojille, joita asian tiedettiin koskevan, ja unionin tuotannonalalle.
– –
(15)
Seuraavat vientiä harjoittavat tuottajat toimittivat täydellisen vastauksen, ja niiden toimitiloihin tehtiin myöhemmin tarkastuskäynti:
–
Dingsheng Aluminium ‑konserni
–
– –
(16)
Seuraavat viisi unionin etuyhteydetöntä tuojaa toimittivat täydellisen vastauksen kyselylomakkeeseen;
–
– –
–
[VA&V]
–
– –
– – –
(18)
Seuraavien etuyhteydettömien tuojien tiloihin tehtiin tarkastuskäynnit.
–
– –
–
[VA&V]
– – –
(20)
Kuulemisia järjestettiin komission ja pyynnön esittäjän välillä sekä komission ja seuraavien yritysten välillä: – – ja [VA&V].”
12
Riidanalaisen asetuksen otsikon ”Kiertämiskäytäntöjen esiintyminen” alla olevassa 44–47 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(44)
Yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimintaa tarkasteltiin. Tarkastelu vahvisti neljän kiertämiskäytännön esiintymisen.
(45)
Näiden neljän kiertämiskäytännön osalta näyttö koostui kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien sähköposteista, joissa asiakkaita neuvottiin, miten voimassa olevia toimenpiteitä voidaan kiertää. Näyttöön sisältyi myös tietoja, joiden mukaan eräät unionin tuojat/käyttäjät ovat jo toteuttaneet tällaisia menettelyjä.
(46)
Komissio löysi asiaa tukevaa näyttöä myös yhteen yhteistyössä toimineista kiinalaisista tuottajista eli Dingsheng Aluminium Groupiin tehdyn tarkastuskäynnin yhteydessä. – –
(47)
Lisäksi samana ajanjaksona Dingsheng Aluminium Group myi unioniin kotitalousfoliota keloina, joiden leveys on yli 650 mm. Nämä kelat leikattiin myöhemmin unionissa pienemmiksi keloiksi. Yhden yhteistyössä toimineen tuojan luokse tehdyn tarkastuskäynnin yhteydessä komissio totesi, että kyseinen tuoja eli yhtiö [VA&V] leikkaa unionissa leveämpiä keloja kuluttajille tarkoitetuiksi keloiksi.”
13
Riidanalaisen asetuksen otsikon ”Päätelmä” alla olevassa 57–59 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(57)
Edellä esitettyjen päätelmien perusteella komissio totesi, että tarkasteltavana olevaa tuotetta (eli vähintään 0,008 millimetriä ja enintään 0,018 millimetriä paksua, vahvistamatonta, valssattua mutta ei enempää valmistettua, enintään 650 millimetrin levyisillä ja yli 10 kilogrammaa painavilla keloilla olevaa alumiinifoliota) koskevia, alkuperäisessä tutkimuksessa määritettyjä tuontitulleja kierrettiin tuomalla hieman muutettua Kiinasta peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(58)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että Kiinan [kansantasavallan] ja unionin välillä käytävän kaupan rakenteessa oli tapahtunut muutos, jolla ei ole muuta riittävää syytä tai taloudellista perustetta kuin tullin käyttöön ottaminen.
(59)
Komissio totesi myös, että tällainen tuonti aiheuttaa vahinkoa ja että tullin korjaavat vaikutukset vaarantuvat samankaltaisen tuotteen hintojen ja/tai määrien osalta. Lisäksi todettiin näyttöä polkumyynnistä suhteessa samankaltaiselle tuotteelle aiemmin määritettyihin normaaliarvoihin.”
14
Riidanalaisen asetuksen otsikon ”Etuyhteydettömien tuojien esittämä vapauttamista koskeva pyyntö” alla olevassa 81–86 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(81)
Kun kiertämiskäytännöt tapahtuvat unionissa, perusasetuksen 13 artiklan 4 kohdan mukaan tuojat voidaan vapauttaa laajennetusta tullista, jos ne voivat osoittaa, että ne eivät ole etuyhteydessä toimenpiteiden kohteena oleviin tuottajiin.
(82)
Komissio sai viisi tähän perustuvaa vapauttamista koskevaa pyyntöä etuyhteydettömiltä tuojilta. Yksi yrityksistä – – lopetti myöhemmin yhteistyössä toimimisen.
(83)
Komissio totesi, että vaikka joissakin tapauksissa lopullinen valmistaminen (folion leikkaaminen pienemmiksi keloiksi) tapahtuu unionissa, tarkasteltavana olevan tuotteen vähäinen muuttaminen tapahtuu unionin ulkopuolella eli Kiinassa. Tällä perusteella komissio katsoo, että vapautuksia ei voitaisi myöntää etuyhteyttä vailla oleville tuojille.
(84)
Neljästä yhteistyössä toimineesta yrityksestä kolmen osalta todettiin, että ne olivat aitoja tuojia, jotka jälleenmyivät tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta käsittelemättä sitä. Näin ollen komissio katsoi, että näille yrityksille ei voida myöntää vapautusta laajennetuista tulleista perusasetuksen 13 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Vain yksi näistä yrityksistä, [VA&V], tuo Kiinasta tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta yli 650 mm:n levyisissä keloissa olevan kotitalousalumiinifolion muodossa ja käsittelee sitä edelleen. Folio leikataan ennen sen myyntiä yrityksen asiakkaille (uudelleenkelaajat).
(85)
Ennen kuin voimassa olevat toimenpiteet otettiin käyttöön, yritys [VA&V] toi unioniin tarkasteltavana olevaa tuotetta, ja kaupan rakenteessa todettiin selkeä muutos. Komission päätelmät eivät tue yrityksen näkemystä, jonka mukaan muutokseen on muu riittävä syy tai taloudellinen peruste kuin tullin käyttöön ottaminen. Vaikka komissio tämän vuoksi hyväksyisikin, että kiertämiskäytäntö vietiin loppuun unionissa, tälle yritykselle ei kuitenkaan voitaisi myöntää vapautusta.
(86)
Tämän vuoksi pääteltiin, että millekään etuyhteydettömistä tuojista ei perusasetuksen 13 artiklan 4 kohdan mukaisesti voida myöntää vapautusta.”
15
Näin ollen komissio totesi riidanalaisen asetuksen 89 perustelukappaleessa, että ”Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi tämän vuoksi laajennettava koskemaan tutkimuksen kohteena olevan, [Kiinan kansantasavallasta] peräisin olevan tuotteen tuontia”.
16
Riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 1 ja 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Laajennetaan asetuksen (EY) N:o 925/2009 1 artiklan 2 kohdalla [Kiinasta] peräisin olevan tietynlaisen alumiinifolion tuonnissa käyttöön otettu ’kaikkiin muihin yrityksiin’ sovellettava lopullinen polkumyyntitulli koskemaan seuraavien [tuotteiden] tuontia unioniin:
–
vähintään 0,007 millimetriä ja alle 0,008 millimetriä paksu alumiinifolio minkä tahansa levyisillä keloilla, myös hehkutettu, joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodiin ex76071119 (Taric-koodi 7607111930), tai
–
vähintään 0,008 millimetriä ja enintään 0,018 millimetriä paksu alumiinifolio yli 650 millimetrin levyisillä keloilla, myös hehkutettu, joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodiin ex76071119 (Taric-koodi 7607111940), tai
–
yli 0,018 millimetriä ja alle 0,021 millimetriä paksu alumiinifolio minkä tahansa levyisillä keloilla, myös hehkutettu, joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodiin ex76071119 (Taric-koodi 7607111950), tai
–
vähintään 0,021 millimetriä ja enintään 0,045 millimetriä paksu alumiinifolio, jossa on vähintään kaksi kerrosta, minkä tahansa levyisillä keloilla, myös hehkutettu, joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodiin ex76071119 (Taric-koodit 7607119045 ja 7607119080).
– –
4.   Edellä 1 kohdassa kuvattu tuote vapautetaan lopullisesta polkumyyntitullista, jos sitä tuodaan muihin tarkoituksiin kuin kotitalousfolioksi. Vapautuksen edellytyksenä on pidettävä asianomaisissa tietyn käyttötarkoituksen menettelyä koskevissa unionin tullisäännöksissä, erityisesti unionin tullikoodeksin 254 artiklassa, vahvistettuja ehtoja.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
17
VA&V on etuyhteydetön, Saksaan sijoittunut yhtiö, joka toi pääasian tosiseikkojen tapahtuma-aikaan alumiinifoliota Kiinasta.
18
VA&V ilmoitti 21.7.–15.9.2016 Zollamt Ruhrortille (Ruhrortin tullitoimipaikka, Saksa) kuusi erää Kiinasta peräisin olevaa alumiinifoliota luovuttaakseen ne vapaaseen liikkeeseen. Nämä tavaran tuonnit kirjattiin tullitoimipaikassa merkinnällä ”alumiinifoliokelat, valssatut, alumiinifolion paksuus vähintään 0,008 millimetriä ja enintään 0,018 millimetriä yli 650 millimetrin levyisillä keloilla”.
19
Zollamt Ruhrort hyväksyi tulli-ilmoitukset vastaanotetuiksi ja vahvisti tuontitullauspäätöksissä vain tullin ja tuonnin arvonlisäveron.
20
Unionin tuomioistuimelle toimitetusta asiakirja-aineistosta ilmenee kuitenkin, että tuotuaan nämä erät unioniin VA&V leikkautti kelat kotitalousfoliossa käytettävän leveyden mukaisiksi, jolloin niiden leveys oli enintään 650 millimetriä, ennen kuin se myi ne asiakkailleen eli ”uudelleenkelaajille”.
21
Hauptzollamt Duisburg määräsi 5.5.2017 riidanalaisen asetuksen nojalla tekemällään tuontitullauspäätöksellä (jäljempänä 5.5.2017 tehty päätös) VA&V:n maksamaan näistä kuudesta erästä 413471 euroa polkumyyntitullia.
22
VA&V teki tästä päätöksestä oikaisuvaatimuksen, joka hylättiin 2.2.2018 tehdyllä päätöksellä.
23
VA&V nosti tämän seurauksena Finanzgericht Düsseldorfissa (Düsseldorfin verotuomioistuin, Saksa) kanteen, jossa se vaatii 5.5.2017 tehdyn päätöksen kumoamista ja toissijaisesti Revision-valitusluvan antamista.
24
VA&V vetoaa kanteessaan siihen, että riidanalainen asetus, jonka perusteella päätös oli tehty, on pätemätön, koska se on perusasetuksen vastainen.
25
Hauptzollamt Duisburg vaatii puolestaan kanteen hylkäämistä ja viittaa 2.2.2018 tekemäänsä päätökseen sisältyviin perusteluihin.
26
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 1 kohdan ulottuvuutta ja sitä, onko se mahdollisesti perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan vastainen siltä osin kuin siinä laajennetaan täytäntöönpanoasetuksella 2015/2384 kotitalousfolion osalta käyttöön otettu polkumyyntitulli jatkojalostusfolioihin ja säädetään, että jatkojalostusfoliot vapautetaan polkumyyntitullista ainoastaan riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 4 kohdan edellytysten mukaisesti. Se toteaa tältä osin muun muassa, että riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 4 kohdan konkreettista täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt ovat omiaan asettamaan jatkojalostusfolioiden maahantuojan epäedulliseen asemaan.
27
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii lisäksi, millä tavoin komissio on päätynyt kyseisen tuomioistuimen mukaan riittämättömästi perusteltuun toteamukseen, että 80 prosenttia tutkituista tuotteista oli hieman muutettuja tuotteita. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin esittää, että jos tämä prosenttiosuus on määritetty virheellisesti, komissio on voinut tehdä ilmeisen arviointivirheen arvioidessaan, että tullin korjaavat vaikutukset häviäisivät. Riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 1 kohta on näin ollen pätemätön. Se toteaa, että komissio on perustanut päätelmänsä perusasetuksen 18 artiklan 1 kohtaan vähentäessään Kiinasta unioniin suuntautuvan viennin kokonaismäärästä yhteistyössä toimineilta yrityksiltä peräisin olevan jatkojalostusfolion määrän. Kyseinen tuomioistuin katsoo, että todetessaan, että 20 prosenttia Kiinasta peräisin olevasta viennistä koostui joka tapauksessa jatkojalostusfoliosta, komissio lähti siitä, että jäljelle jäävän määrän osalta oli kyseessä hieman muutettu tuote.
28
Lopuksi kyseinen tuomioistuin pohtii sitä, onko riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 1 kohta pätemätön, koska komissio on tehnyt kyseistä asetusta antaessaan ilmeisen arviointivirheen sen takia, että se ei ole tarkistanut maahantuodun alumiinifolion tiettyä käyttötarkoitusta unionissa. Kyseisen tuomioistuimen mukaan komission ei ollut pääasian olosuhteissa mahdollista suorittaa tällaista tutkintaa, koska sillä ei ollut siihen tarpeeksi aikaa.
29
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo lisäksi, että riidanalainen asetus koskee VA&V:tä suoraan.
30
Näissä olosuhteissa Finanzgericht Düsseldorf on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko [riidanalaisen asetuksen] 1 artiklan 1 kohta pätemätön, koska se on [perusasetuksen] 13 artiklan 1 kohdan vastainen sen takia, että siinä laajennetaan [täytäntöönpanoasetuksen 2015/2384] nojalla kotitalousfolion osalta käyttöönotettu polkumyyntitulli myös jatkojalostusfolioon ja säädetään, että jatkojalostusfolio vapautetaan polkumyyntitullista ainoastaan riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 4 kohdan edellytysten mukaisesti?
2)
Onko [riidanalaisen asetuksen] 1 artiklan 1 kohta pätemätön, koska komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen riidanalaista asetusta antaessaan, koska se ei ole perustellut riittävästi oletustaan, jonka mukaan 80 prosenttia tutkimuksen kohteena olevista tuotteista on hieman muutettuja tuotteita?
3)
Onko [riidanalaisen asetuksen] 1 artiklan 1 kohta pätemätön, koska komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen täytäntöönpanoasetusta antaessaan, koska se ei ole tarkistanut maahantuotujen alumiinifolioiden käyttötarkoitusta EU:ssa?”
Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen
31
Komissio väittää 9.3.1994 annetun tuomion TWD Textilwerke Deggendorf (C‑188/92, EU:C:1994:90) perusteella, että nyt käsiteltävä ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta, koska VA&V ei ole nostanut riidanalaisesta asetuksesta SEUT 263 artiklan neljännen kohdan mukaista kumoamiskannetta unionin tuomioistuimissa.
32
Heti aluksi on muistutettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yleinen periaate, jolla taataan se, että kaikilla yksityisillä on oikeus vedota niille vastaisesta kansallisesta toimenpiteestä nostetun kanteen yhteydessä sellaisen unionin toimen pätemättömyyteen, johon tämä toimenpide perustuu, ei ole esteenä sille, että tällaisen oikeuden edellytykseksi asetetaan se, että asianomaisella henkilöllä ei ole ollut oikeutta vaatia suoraan unionin tuomioistuimia kumoamaan kyseistä toimenpidettä SEUT 263 artiklan nojalla. On kuitenkin niin, että ainoastaan siinä tapauksessa, että voidaan katsoa, että henkilöllä on epäilemättä ollut oikeus vaatia kyseisen toimen kumoamista tämän artiklan kuudennessa kohdassa määrätyn kahden kuukauden määräajan kuluessa, tämä henkilö ei voi vedota sen pätemättömyyteen toimivaltaisessa kansallisessa tuomioistuimessa (ks. mm. tuomio 4.2.2016, C & J Clark International ja Puma, C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74, 56 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 29 kohta).
33
VA&V olisi näin ollen menettänyt oikeutensa vedota kyseisen asetuksen pätemättömyyteen ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa ainoastaan siinä tapauksessa, että voitaisiin katsoa, että sillä olisi epäilemättä ollut asiavaltuus vaatia riidanalaisen asetuksen kumoamista SEUT 263 artiklan neljännen kohdan nojalla.
34
Siltä osin kuin on kyse siitä, olisiko VA&V selvästi voinut nostaa SEUT 263 artiklan neljännen kohdan viimeisen osan nojalla kanteen riidanalaisesta asetuksesta sillä perusteella, että se on sääntelytoimi, joka koskee sitä suoraan ja joka kyseisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä, on riittävää todeta, että riidanalaisella asetuksella laajennetut polkumyyntitullit asetettiin sen maksettavaksi 5.5.2017 tehdyllä päätöksellä. Näin ollen ei voida katsoa, ettei riidanalainen asetus selvästikään edellyttänyt SEUT 263 artiklan neljännen kohdan viimeisessä osassa tarkoitettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä (ks. mm. tuomio 18.10.2018, Rotho Blaas, C‑207/17, EU:C:2018:840, 38 ja 39 kohta ja tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 31 kohta).
35
Näin ollen VA&V:n kaltainen tuoja olisi menettänyt oikeutensa vedota tämän asetuksen pätemättömyyteen kansallisissa tuomioistuimissa ainoastaan siinä tapauksessa, että epäilemättä voitaisiin katsoa, että riidanalainen asetus koskee sitä suoraan ja erikseen SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetulla tavalla.
36
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan asetukset, joilla otetaan käyttöön polkumyyntitulli, ovat luonteeltaan normatiivisia, koska niitä sovelletaan kaikkiin asianomaisiin talouden toimijoihin (tuomio 4.2.2016, C & J Clark International ja Puma, C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74, 58 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 33 kohta). Näin on samoista syistä myös riidanalaisen asetuksen kaltaisen sellaisen asetuksen osalta, jolla laajennetaan polkumyyntitullia kiertämiskäytäntöjen vuoksi. Tällaisen asetuksen tarkoituksena on nimittäin laajentaa alkuperäisen asetuksen kaltaisella alkuperäisellä asetuksella käyttöön otetun polkumyyntitullin alaa (tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 34 kohta).
37
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmenee kuitenkin, että asetus, jolla otetaan käyttöön polkumyyntitulli, voi koskea toimijaa suoraan ja erikseen (tuomio 4.2.2016, C & J Clark International ja Puma, C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74, 59 kohta ja tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 35 kohta).
38
Ensinnäkin siitä kysymyksestä, koskiko riidanalainen asetus VA&V:tä suoraan, on riittävää todeta, että kyseinen asetus vaikutti suoraan sen oikeusasemaan muodostaessaan sen osalta käyttöön otetun polkumyyntitullin oikeudellisen perustan.
39
Tästä seuraa, että riidanalainen asetus koski VA&V:tä suoraan.
40
Toiseksi siitä kysymyksestä, koskiko riidanalainen asetus VA&V:tä erikseen, on palautettava mieleen, että unionin tuomioistuin on yksilöinyt tiettyjä talouden toimijoiden ryhmiä, joita asetus, jolla otetaan käyttöön polkumyyntitulli, voi koskea erikseen, mikä ei kuitenkaan sulje pois sitä, että tällainen asetus voi koskea myös muita toimijoita erikseen sellaisten tiettyjen niille tunnusomaisten erityispiirteiden takia, joiden perusteella ne erottuvat kaikista muista henkilöistä (tuomio 4.2.2016, C & J Clark International ja Puma, C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74, 59 kohta ja tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 35 kohta).
41
Asetus, jolla otetaan käyttöön polkumyyntitulli, voi koskea erikseen ensinnäkin kyseisen tuotteen tuottajia ja viejiä, joiden osalta päätelmä polkumyyntiin syyllistymisestä on tehty käyttämällä tietoja, jotka koskevat niiden kaupallista toimintaa, toiseksi kyseisen tuotteen tuojia, joiden jälleenmyyntihinnat on otettu huomioon vientihintoja muodostettaessa ja joita toteamukset polkumyynnin olemassaolosta näin ollen koskevat, ja kolmanneksi kyseisen tuotteen viejiin sidoksissa olevia tuojia muun muassa silloin, kun vientihinta on laskettu kyseisten tuojien unionin markkinoilla soveltamien jälleenmyyntihintojen perusteella, ja silloin, kun itse polkumyyntitulli on laskettu näiden jälleenmyyntihintojen perusteella (tuomio 4.2.2016, C & J Clark International ja Puma, C‑659/13 ja C‑34/14, EU:C:2016:74, 60–62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 36 kohta).
42
Tästä oikeuskäytännöstä seuraa, että tuojan asema ei yksin riitä siihen, että voitaisiin katsoa, että asetus, jolla otetaan käyttöön polkumyyntitulli, koskee tuojaa erikseen. Asetus nimittäin koskee tuojaa, vaikka hän olisi sidoksissa kyseisen tuotteen viejiin, erikseen ainoastaan silloin, kun se voi näyttää, että sen kaupallista toimintaa koskevia tietoja on otettu huomioon polkumyyntiä todettaessa tai, mikäli näin ei ole, että sillä on muita sille tunnusomaisia erityispiirteitä, joiden perusteella se erottuu kaikista muista henkilöistä (ks. mm. tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 37 kohta).
43
Näin ollen ei voida sulkea pois sitä, että voitaisiin katsoa, että riidanalaisen asetuksen kaltainen asetus, jolla laajennetaan polkumyyntitullia kiertämiskäytäntöjen vuoksi, koskee kyseisen tuotteen tuojaa erikseen, jos osoitetaan, että sillä on tiettyjä sille tunnusomaisia erityispiirteitä, joiden perusteella se erottuu kaikista muista henkilöistä (tuomio 19.9.2019, Trace Sport, C‑251/18, EU:C:2019:766, 38 kohta).
44
Tältä osin on todettava, että – kuten muun muassa riidanalaisen asetuksen 16, 18 ja 20 perustelukappaleesta ilmenee – VA&V on osallistunut tutkimukseen ja että – kuten kyseisen asetuksen 81–86 perustelukappaleesta ilmenee – komissio on todennut, ettei millekään VA&V:n kaltaiselle etuyhteydettömälle tuojalle voitu myöntää vapautusta perusasetuksen 13 artiklan 4 kohdan nojalla.
45
Komissio totesi näin ollen yhtäältä, että VA&V toi Kiinasta tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta yli 650 millimetrin levyisissä keloissa olevan kotitalousfolion muodossa ja käsitteli sitä edelleen, ja toisaalta, että käytävän kaupan rakenne oli muuttunut, ilman että VA&V olisi esittänyt sille muuta riittävää syytä tai taloudellista perustetta kuin tullien käyttöön ottaminen.
46
Tässä yhteydessä – ja toisin kuin VA&V väittää – sillä, ettei VA&V:lle ollut annettu tiedoksi mitään itsenäisen toimen muodossa tehtyä ”päätöstä”, ei ole merkitystä sen ratkaisemisessa, oliko olemassa kannekelpoinen toimi, koska vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että toimen tai päätöksen muodolla ei ole lähtökohtaisesti merkitystä sen arvioinnissa, voidaanko tästä toimesta tai päätöksestä nostettu kumoamiskanne ottaa tutkittavaksi. Näiden toimien määrittelemistä varten tarkastelun kohteeksi on nimittäin otettava riitautettujen toimien asiasisältö ja niiden laatijoiden aikomus. Tältä osin kannekelpoisia toimia ovat pääsääntöisesti toimenpiteet, joissa lopullisesti vahvistetaan komission kanta hallinnollisen menettelyn päätteeksi ja joilla pyritään aikaansaamaan sitovia oikeusvaikutuksia, jotka ovat omiaan vaikuttamaan kantajan etuihin, millä niistä suljetaan pois menettelyn kuluessa tehdyt toimenpiteet, joiden tarkoituksena on valmistella lopullista päätöstä. Sillä, vastaako kyseessä oleva toimi tiettyjä muotovaatimuksia vai ei, toisin sanoen, onko toimen laatija antanut sille asianmukaisen otsikon, ovatko sen perustelut riittävät tai mainitaanko siinä säännökset, joista sen oikeusperusta muodostuu, ei siis pääsääntöisesti ole vaikutusta tämän toimen määrittelyyn. Näin ollen sillä, että tätä toimea ei ole nimetty ”päätökseksi”, ei ole merkitystä (tuomio 17.7.2008, Athinaïki Techniki v. komissio, C‑521/06 P, EU:C:2008:422, 42–44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
47
Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että riidanalainen asetus koski VA&V:tä erikseen ja näin ollen sillä oli epäilemättä oikeus vaatia sen kumoamista.
48
Nyt käsiteltävässä asiassa VA&V ei nostanut tästä Euroopan unionin virallisessa lehdessä 17.2.2017 julkaistusta asetuksesta kannetta SEUT 263 artiklan kuudennessa kohdassa määrätyssä kahden kuukauden määräajassa.
49
Koska VA&V:llä oli epäilemättä oikeus nostaa SEUT 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettu kumoamiskanne riidanalaisesta asetuksesta mutta se ei käyttänyt tätä oikeutta, se ei voi vedota kyseisen asetuksen pätemättömyyteen 5.5.2017 tehdystä päätöksestä nostetun kumoamiskanteen tueksi.
50
Tästä seuraa, ettei ennakkoratkaisupyyntöä oteta tutkittavaksi.
Oikeudenkäyntikulut
51
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Finanzgericht Düsseldorfin 21.8.2019 tekemällään päätöksellä esittämä ennakkoratkaisupyyntö jätetään tutkimatta.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.