Unionin yleisen tuomioistuimen määräys (laajennettu kymmenes jaosto) 17.1.2025 – Portigon v. SRB (Vuoden 2019 ennakolliset vakausmaksut)
(Asia T‑481/19)
Talous- ja rahaliitto – Pankkiunioni – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi (SRM) – Yhteinen kriisinratkaisurahasto – Yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) päätös vuonna 2019 maksettavien ennakollisten vakausmaksujen laskennasta – Lainvastaisuusväite – Asetuksen (EU) N:o 806/2014 oikeusperusta – SEUT 114 artikla – Yhdenvertainen kohtelu – Komission harkintavalta – SRB:n harkintavalta – Perusteluvelvollisuus – Taannehtivuuskielto – Selvästi oikeudellisesti täysin perusteeton kanne
1.      Jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentäminen – Toimenpiteet, joilla pyritään parantamaan sisämarkkinoiden toimintaa finanssialalla – Säännöstö, joka koskee jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen lähentämistä siltä osin kuin on kyse laitosten kriisinratkaisusta pankkiunionissa – Asetus N:o 806/2014 – Direktiivi N:o 2014/59 – Yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) valtuuttaminen vahvistamaan ennakolliset vakausmaksut ja hallinnoimaan yhteisen kriisinratkaisurahaston (SRF) varoja – Oikeudellinen perusta – SEUT 114 artikla
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 806/2014 johdanto-osan 1–4, 9, 12, 19 ja 107 perustelukappale sekä 67 ja 76 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/69 johdanto-osan 3–5, 9, 10, 103, 104 ja 108 perustelukappale sekä 100 ja 101 artikla)
(ks. 49, 50, 51, 57 ja 62–66 kohta)
2.      Talous- ja rahapolitiikka – Talouspolitiikka – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi – Yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavat ennakolliset vakausmaksut – Luonne – Kyse ei ole verotuksellisesta luonteesta – Vakuutustoiminnallinen logiikka, joka liittyy koko rahoitusalan vakauden varmistamiseen – Rahoitus, josta huolehtii rahoitusala kokonaisuudessaan – Maksut, jotka käytetään suoraan yksinomaan kyseisen alan menojen rahoittamiseen ja jotka ovat tarpeellisia sen toiminnan kannalta – Oikeudellinen perusta – SEUT 114 artiklan 2 kohta
(SEUT 114 artiklan 2 kohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 806/2014 67 artiklan 2 ja 4 kohta sekä 69 ja 70 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59 johdanto-osan 3, 5, 103 ja 105–107 perustelukappale sekä 32 ja 101–103 artikla)
(ks. 70–75 ja 77–85 kohta)
3.      Euroopan unionin toimielimet – Toimivallan käyttäminen – Komissiolle siirretty valta antaa delegoituja säädöksiä – Ulottuvuus – Monitahoiset arvioinnit – Laaja harkintavalta – Direktiivi 2014/59 luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten elvytys- ja kriisinratkaisukehyksestä – Ennakollisten vakausmaksujen mukauttamista koskevien kriteerien vahvistaminen – Tuomioistuinvalvonta – Rajat
(SEUT 290 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 806/2014 johdanto-osan 41 perustelukappale; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59)
(ks. 117, 119, 124 ja 125 kohta)
4.      Talous- ja rahapolitiikka – Talouspolitiikka – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi – Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (SRB) – Toimivalta – Kriisinratkaisuneuvoston toimivalta vahvistaa muita riski-indikaattoreita ja alariski-indikaattoreita, joiden mukaan yhteiseen kriisinratkaisurahastoon (SRF) suoritettavia ennakollisia vakausmaksuja koskevia laskelmia mukautetaan luottolaitosten riskiprofiiliin – Väite siitä, että komissio on siirtänyt edelleen omaa toimivaltaansa kriisinratkaisuneuvostolle – Komissio ei ole siirtänyt toimivaltaansa edelleen – Kriisinratkaisuneuvoston laaja harkintavalta
(SEUT 290 artiklan 1 kohta; komission asetuksen 2015/63 6 artiklan 1 kohdan d alakohta ja 5–7 kohta sekä 7 artiklan 4 kohta)
(ks. 154, 157, 161, 165, 166 ja 169–173 kohta)
5.      Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Perustelut – Perusteluvelvollisuus – Ulottuvuus – Yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) päätös yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen vahvistamisesta – Kyseisessä päätöksessä ei ole tarpeen esittää kaikkia seikkoja, joiden avulla voidaan varmistaa, että vakausmaksut on laskettu oikein – Perusteluvelvollisuuden ja kyseessä olevien laitosten liikesalaisuuden suojaa koskevan yleisen periaatteen välinen punninta – Yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen laskentamenetelmää koskevien säännösten lainmukaisuus – Liikesalaisuuden kunnioittamista koskeva periaate – SRB:n velvollisuus julkaista tai toimittaa asianomaisille laitoksille koosteena ja anonymisoidusti laitoksia koskevat tiedot ennakollisen vakausmaksun laskentaa varten
(SEUT 296 artiklan toinen kohta; Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus N:o 806/2014; komission asetuksen 2015/63 4–9 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/59)
(ks. 181–192 kohta)
6.      Talous- ja rahapolitiikka – Talouspolitiikka – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi – Yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavat ennakolliset vakausmaksut – Tiettyjen väitetysti riskittömien velkojen sivuuttaminen maksujen laskemisen yhteydessä – Luottolaitoksen varainhoitotoimintaan liittyvien velkojen sivuuttaminen maksujen laskemisen yhteydessä – Ei voida hyväksyä
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 806/2014 70 artiklan 2 kohta; komission asetuksen 2015/63 5 artiklan 1 kohdan e alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59 103 artiklan 2 ja 7 kohta)
(ks. 204, 205 ja 304 kohta)
7.      Talous- ja rahapolitiikka – Talouspolitiikka – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi – Yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavat ennakolliset vakausmaksut – Luottolaitoksen varainhoitotoimintaan liittyvien velkojen huomioon ottaminen kyseisten maksujen laskemisen yhteydessä – Lähtökohtana on, että tilinpäätöksessä kyseiset velat esitetään asianomaisen laitoksen taseessa – Jäsenvaltioilla on mahdollisuus poiketa kyseisestä lähtökohdasta ja sallia laitosten esittävän kyseiset velkansa taseen ulkopuolella – Nämä erot kirjanpitosäännöissä, joista säädetään eri kansallisissa oikeusjärjestyksissä, eivät aiheuta kilpailun vääristymistä
(SEUT 114 artikla; Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 806/2014 70 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan b alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59 103 artiklan 2 kohta; neuvoston direktiivin 86/635 10 artiklan 1 kohta)
(ks. 211–214 ja 219–221 kohta)
8.      Talous- ja rahapolitiikka – Talouspolitiikka – Luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten yhteinen kriisinratkaisumekanismi – Yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavat ennakolliset vakausmaksut – Luottolaitos, jossa on käynnistetty rakenneuudistus – Kyseisten maksujen riskikorjauksen kertoimen korottaminen asianomaisen laitoksen riskiprofiiliin mukaan – Edellytys – Kyseinen laitos on saanut poikkeuksellista julkista rahoitustukea – Kyseiselle laitokselle ennen unionin sääntelyn voimaantuloa myönnetty valtiontuki kuuluu edellytyksen soveltamisalaan
(SEUT 107 artiklan 1 kohta; komission asetuksen 2015/63 3 artiklan ensimmäinen kohta ja 6 artiklan 8 kohdan a alakohta; Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2 artiklan 1 kohdan 28 alakohta ja 103 artiklan 7 kohdan e alakohta)
(ks. 338, 339, 341, 342 ja 353 kohta)
9.      Toimielinten säädökset, päätökset ja muut toimet – Ajallinen soveltamisala – Taannehtivuuskielto – Poikkeukset – Edellytykset – Yleisen edun mukaisen tavoitteen saavuttaminen ja luottamuksensuojan kunnioittaminen – Yhteiseen kriisinratkaisurahastoon (SRF) suoritettavien ennakollisten vakausmaksujen vahvistamista koskevan yhteisen kriisinratkaisuneuvoston (SRB) päätöksen peruuttaminen perustelujen puutteellisuuden korjaamiseksi – Aikaisemman päätöksen voimaantulopäivänä voimaan tulevan päätöksen antaminen – Kyseisten maksujen määrää ja laskentatapaa ei ole muutettu – Yhteiseen kriisinratkaisurahastoon suoritettavien maksujen tavoitteen huomioon ottaminen – Hyväksyttävyys
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 806/2014 2 artikla, 67 artiklan 4 kohta sekä 69 ja 70 artikla)
(ks. 365, 367 ja 368 kohta)
Ratkaisu
1)
Kanne hylätään.
2)
Portigon AG vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan kriisinratkaisuneuvoston oikeudenkäyntikulut.
3)
Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan komissio vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.