62021CC0068
CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2022. május 5. (
1
)
C‑68/21. és C‑84/21. sz. egyesített ügyek
Iveco Orecchia SpA
kontra
APAM Esercizio SpA (C‑68/21),
Brescia Trasporti SpA (C‑84/21);
a Veneta Servizi International Srl unipersonale,
a Var Srl,
a Di Pinto & Dalessandro SpA,
a Bellizzi Srl
részvételével
(a Consiglio di Stato [államtanács, Olaszország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – Közbeszerzés – 2014/25/EU irányelv – 60. és 62. cikk – Műszaki leírás – Iveco márkájú vagy azzal egyenértékű autóbusz‑alkatrészek – Egyenértékűségi tanúsítvány – 2007/46/EK irányelv – A 10. cikk (2) bekezdése, a 19. cikk (1) bekezdése, a 28. cikk (1) bekezdése és IV. melléklet – EK‑típusjóváhagyás – Alkatrészek – Annak szükségessége, hogy a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok egyikében szereplő alkatrészek EK‑típusjóváhagyással rendelkezzenek”
1.
Olaszországban a vonatkozó településeken (Mantova és Brescia) helyi és helyközi személyszállítási szolgáltatásokat nyújtó két közszolgáltatási vállalat közbeszerzési eljárást írt ki autóbusz‑cserealkatrészek beszerzésére. A cserealkatrészek eredeti – a járművekkel azonos – Iveco márkájú vagy az eredetivel egyenértékű alkatrészek lehettek.
2.
Az árubeszerzésre irányuló szerződések odaítélését követően az egyik vesztes ajánlattevő vállalkozás két keresetet terjesztett elő, amelyekben azt vitatják, hogy az „egyenértékű cserealkatrészeknek” a 2007/46/EK irányelvnek (
2
) megfelelő EK‑típusjóváhagyással kell‑e rendelkezniük.
3.
A Consiglio di Stato (államtanács) mindenekelőtt azt kívánja megtudni, hogy szükséges‑e a típusjóváhagyás az egyenértékű cserealkatrészek szállításához, vagy elegendő a típusjóváhagyással rendelkező eredeti alkatrészekkel való egyenértékűségre vonatkozó nyilatkozatot csatolni az ajánlathoz.
I. Jogi háttér. Az uniós jog
A.
A 2007/46 irányelv
4.
Az 1. cikk („Tárgy”) megállapítja:
„Ez az irányelv egy olyan harmonizált keretet hoz létre, amely a hatálya alá tartozó valamennyi új járműnek, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek [helyesen: összetevőinek] és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásához szükséges igazgatási rendelkezéseket és általános műszaki követelményeket tartalmaz a Közösségen belül történő nyilvántartásba vételük, értékesítésük és forgalomba helyezésük megkönnyítése érdekében.
Ez az irányelv létrehozza továbbá az ezen irányelvvel összhangban jóváhagyott járművekhez szánt részek [helyesen: alkatrészek] és berendezések értékesítésére és forgalomba helyezésére vonatkozó rendelkezéseket.
A járművek felépítésére és működésére vonatkozó konkrét műszaki követelményeket ezen irányelv alkalmazása során szabályozási aktusokban kell meghatározni, amelyek teljes körű felsorolását ezen irányelv IV. melléklete tartalmazza.”
5.
A 2. cikk („Hatály”) szerint:
„(1)   Ezt az irányelvet a közúti forgalomban való részvételre egy vagy több lépcsőben tervezett és gyártott járművek, valamint az ilyen járművekhez tervezett és gyártott rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek típusjóváhagyására kell alkalmazni.
[…]”.
6.
A 3. cikk („Fogalommeghatározások”) értelmében:
„Ezen irányelv és a IV. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok alkalmazásában, kivéve, ha ezek másképp rendelkeznek:
1.
»szabályozási aktus«: külön irányelv vagy rendelet vagy a felülvizsgált 1958‑as egyezményhez csatolt ENSZ‑EGB‑előírás;
2.
»külön irányelv vagy rendelet«: a IV. melléklet I. részében felsorolt irányelv vagy rendelet. Ez a meghatározás magában foglalja ezek végrehajtási aktusait is;
3.
»típusjóváhagyás«: olyan eljárás, amellyel egy tagállam igazolja, hogy a jármű típusa, rendszere, alkatrésze vagy önálló műszaki egysége megfelel a vonatkozó igazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
4.
»nemzeti típusjóváhagyás«: valamely tagállam nemzeti jogában meghatározott típus‑jóváhagyási eljárás, melynek érvényessége az adott tagállam területére korlátozódik;
5.
»EK‑típusjóváhagyás«: olyan eljárás, amellyel a tagállam igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkatrész [helyesen: összetevő] vagy önálló műszaki egység típusa megfelel ezen irányelv és a IV. vagy XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok vonatkozó igazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek;
[…]
24.
»alkatrész: olyan, valamely szabályozási aktus követelményeinek hatálya alá tartozó berendezés, amely egy jármű olyan részét képezi, amelyre a járműtől függetlenül lehet típusjóváhagyást kiadni, amennyiben a szabályozási aktus azt kifejezetten előírja;
[…]”.
7.
A 7. cikk („A rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek EK‑típusjóváhagyása esetén követendő eljárás”) így szól:
„(1)   A gyártó a kérelmet a jóváhagyó hatóságnak nyújtja be. Egy adott rendszer‑ vagy alkatrésztípus vagy önálló műszaki egység típusa tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be, és kizárólag egy tagállamban. Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
(2)   A kérelemhez csatolni kell az adatközlő mappát, amelynek tartalmát a külön irányelvek vagy rendeletek határozzák meg.
[…]”
8.
10. cikk („A rendszerekre, alkatrészekre vagy önálló műszaki egységekre vonatkozó különleges rendelkezések”) a következőképpen rendelkezik:
„[…]
(2)   A tagállamok alkatrész vagy önálló műszaki egység EK‑típusjóváhagyást adnak meg azon alkatrészek és önálló műszaki egységek tekintetében, amelyek az adatközlő mappa adatainak megfelelnek, és amelyek a IV. melléklet előírása szerint a vonatkozó külön irányelvben vagy rendeletben meghatározott műszaki követelményeket teljesítik.
[…]”
9.
A 19. cikk („EK‑típus‑jóváhagyási jel”) a következőket állapítja meg:
„(1)   Valamely alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártója – függetlenül attól, hogy előbbiek egy rendszer részét képezik‑e vagy sem – valamennyi, a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott alkatrészt vagy egységet EK‑típus‑jóváhagyási jellel lát el, a vonatkozó külön irányelv vagy rendelet előírásainak megfelelően.
(2)   Amennyiben az EK‑típus‑jóváhagyási jel feltüntetése nem előírás, a gyártónak rögzítenie kell legalább kereskedelmi nevét vagy márkanevét, valamint a típusszámot és/vagy az azonosítási számot.
(3)   Az EK‑típus‑jóváhagyási jel meg kell, hogy feleljen a VII. melléklet függelékének.”
10.
A 28. cikk („Alkatrészek és önálló műszaki egységek értékesítése és forgalomba helyezése”) a következőket írja elő:
„(1)   A tagállamok annyiban engedélyezik az alkatrészek és önálló műszaki egységek értékesítését vagy forgalomba helyezését, amennyiben azok a vonatkozó szabályozási aktusoknak megfelelnek, és a 19. cikk szerinti megfelelő jelöléssel vannak ellátva.
[…]”
11.
A 46. cikk („Szankciók”) így szól:
„A tagállamok megállapítják az ezen irányelv rendelkezései és különösen a 31. cikkben szereplő vagy a 31. cikkből adódó tilalmak, valamint a IV. melléklet I. részében felsorolt szabályozási aktusok megszegése esetén alkalmazandó szankciókat, és megtesznek minden szükséges intézkedést végrehajtásuk biztosítására. […]”
12.
A IV. melléklet („A járművek EK‑típusjóváhagyásához szükséges követelmények jegyzéke”) két részből áll: az egyik a „szabályozási aktusok” jegyzékét (külön irányelvek és rendeletek), a másik pedig az ENSZ‑EGB‑előírások meghatározását követően („a Közösség az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága a »felülvizsgált 1958‑as genfi egyezmény« szerződő feleként, az [1997. december 27‑i] 97/836/EK tanácsi határozat (HL 1997. L 346., 78. o.; magyar nyelvű különkiadás 11. fejezet, 27. kötet, 52. o.), vagy az annak 3. cikke (3) bekezdésében említett, azt követő tanácsi határozatok által csatlakozott”) ezen előírásokat sorolja fel.
B.
A 2014/25/EU irányelv (
3
)
13.
A 60. cikk („Műszaki leírás”) kimondja:
„(1)   A VIII. melléklet 1. pontjában meghatározott műszaki leírást fel kell tüntetni a közbeszerzési dokumentumokban. A műszaki leírásnak meg kell határoznia az építési beruházás, a szolgáltatás vagy az áru kívánt tulajdonságait.
[…]
(2)   A műszaki leírásnak valamennyi gazdasági szereplő számára egyenlő lehetőséget kell nyújtani a beszerzési eljárásban való részvételre, és nem lehet olyan hatása, amely indokolatlanul akadályozná a verseny biztosítását a közbeszerzés során.
(3)   Az uniós joggal összeegyeztethető kötelező nemzeti műszaki szabályok sérelme nélkül, a műszaki leírást az alábbi módszerek valamelyikével kell kidolgozni:
a)
a teljesítmény, illetve a funkcionális követelmények meghatározásával, ideértve a környezetvédelmi jellemzőket is, feltéve, hogy a paraméterek kellően pontosak ahhoz, hogy lehetővé tegyék az ajánlattevők számára a szerződés tárgyának meghatározását, a közszolgáltató ajánlatkérők számára pedig a szerződés odaítélését;
b)
a műszaki leírásra való hivatkozással és – a következő preferenciális sorrendben – a következőkre történő hivatkozással: az építési beruházási munkák tervezésére, számítási módszerére és kivitelezésére, valamint az áruk felhasználására vonatkozó európai szabványokat, európai műszaki tanúsítványokat, közös műszaki leírásokat, nemzetközi szabványokat, az európai szabványügyi szervezetek által létrehozott egyéb műszaki hivatkozási rendszereket átültető nemzeti szabványok vagy – ezek bármelyikének hiányában – nemzeti szabványok, nemzeti műszaki tanúsítványok, illetve nemzeti műszaki leírások; valamennyi hivatkozást a »vagy azzal egyenértékű« kifejezésnek kell követnie;
c)
az a) pontban említett teljesítmény, illetve funkcionális követelmények meghatározásával, az e teljesítménynek, illetve funkcionális követelményeknek való megfelelés feltételezését lehetővé tevő, a b) pontban említett műszaki leírásra történő hivatkozással;
d)
egyes jellemzők tekintetében a b) pontban említett műszaki leírásra történő hivatkozással, más jellemzők tekintetében pedig az a) pontban említett teljesítményre, illetve funkcionális követelményekre történő hivatkozással.
(4)   A szerződés tárgya által indokolt esetek kivételével a műszaki leírás nem hivatkozhat sem adott gyártmányra vagy forrásra, sem konkrét eljárásra, amely egy adott gazdasági szereplő termékeit vagy az általa nyújtott szolgáltatásokat jellemzi, illetve védjegyre, szabadalomra, típusra vagy adott származásra vagy gyártási folyamatra, ha ez az egyes vállalkozások vagy termékek előnyben részesítéséhez vagy kiszorításához vezetne. Az ilyen hivatkozás kivételes esetekben megengedhető, amennyiben nem lehetséges a szerződés tárgyának a (3) bekezdés szerinti, kellően pontos és érthető leírása. Az ilyen hivatkozást a »vagy azzal egyenértékű« kifejezésnek kell kísérnie.
(5)   Ha a közszolgáltató ajánlatkérő él a (3) bekezdés b) pontjában említett műszaki leírásra való hivatkozás lehetőségével, nem utasíthat el ajánlatot azon az alapon, hogy az ajánlatban szereplő építési beruházások, áruk vagy szolgáltatások nem felelnek meg az általa megjelölt műszaki leírásnak, amennyiben az ajánlattevő ajánlatában bármely megfelelő eszközzel – ideértve a 62. cikkben említett bizonyítási eszközt is – bizonyítja, hogy az általa javasolt megoldások egyenértékű módon megfelelnek a műszaki leírásban meghatározott követelményeknek.
(6)   […]
Az ajánlattevőnek az ajánlatában bármely megfelelő eszközzel – ideértve az 62. cikkben említetteket is – bizonyítania kell, hogy a szabványnak megfelelő építési beruházás, áru vagy szolgáltatás megfelel a közszolgáltató ajánlatkérő teljesítménybeli, illetve funkcionális követelményeinek.”
14.
A 62. cikk („Vizsgálati jelentések, tanúsítás és egyéb bizonyítási eszközök”) a következőket írja elő:
„(1)   A közszolgáltató ajánlatkérő megkövetelheti, hogy a gazdasági szereplők a műszaki leírásokban, illetve az odaítélési szempontok vagy a szerződés teljesítésére vonatkozó feltételek keretében meghatározott követelményeknek vagy kritériumoknak való megfelelés bizonyítékaként nyújtsanak be megfelelőségértékelő szervek által készített vizsgálati jelentést vagy ilyen szervek által kiállított tanúsítványt.
Ha a közszolgáltató ajánlatkérő megköveteli egy konkrét megfelelőségértékelő szerv által kiállított tanúsítvány benyújtását, a más elismert megfelelőségértékelő szerv által kiállított, ezzel egyenértékű tanúsítványokat is el kell fogadnia.
[…]
(2)   A közszolgáltató ajánlatkérők az (1) bekezdésben említetteken kívül más megfelelő bizonyítási eszközöket – például a gyártó műszaki dokumentációját – is kötelesek elfogadni, ha az érintett gazdasági szereplő nem juthat hozzá az (1) bekezdésben említett tanúsítványokhoz vagy vizsgálati jelentésekhez, illetve nem volt lehetősége azoknak az adott határidőn belül történő megszerzésére, feltéve, hogy ez nem a gazdasági szereplőnek tudható be, valamint feltéve, hogy az érintett gazdasági szereplő bizonyítja, hogy az általa lebonyolítandó építési beruházás, szállítandó áru vagy nyújtandó szolgáltatás megfelel a műszaki leírásban foglaltaknak, az odaítélési szempontoknak, illetve a szerződésteljesítési feltételeknek.
[…]”
II. A tényállás, az eljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A.
A vitatott szerződés‑odaítélések
1. C‑68/21. sz. ügy
15.
A mantovai (Olaszország) helyi és helyközi tömegközlekedési ágazatban tevékenységet végző APAM Esercizio SpA vállalat 710000 euró becsült értékű nyílt közbeszerzési eljárást hirdetett meg (
4
)„eredeti Iveco vagy az eredetivel egyenértékű autóbusz‑cserealkatrészek (CIG 7602877C91)” két évre szóló beszerzésére.
16.
Az ajánlati felhívás 5.1. cikke („A cserealkatrészek tipológiája”) különbséget tett az alábbiak között:
–
„A járműbiztonságot és a környezetvédelmet szolgáló cserealkatrészek”. „A járművel együtt vagy önálló műszaki egységként típusjóváhagyás tárgyát képező alkatrészek [tekintetében] a nemzeti (közúti közlekedési törvénykönyv) és a közösségi (98/14/EK irányelv, 2007/46/EK irányelv és annak IV. melléklete) a jogszabályoknak megfelelően csak eredeti vagy azzal egyenértékű, jogszerűen jóváhagyott alkatrészeket [lehet] szolgáltatni”.
–
„Eredeti (vagy gyári) cserealkatrészek”.
–
„Egyenértékű cserealkatrészek”, amelyeket úgy határoztak meg, mint „az eredetivel egyenértékű minőségű cserealkatrészek (alkatrészek, alkotóelemek, felszerelések) vagy a jármű összeszereléséhez felhasznált alkatrészekkel legalább azonos minőségű, az eredeti cserealkatrész gyártója műszaki leírásainak és gyártási szabványainak megfelelően előállított alkatrészek”.
17.
E cikk hozzátette, hogy „az uniós előírásoknak és a hatályos jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően az említett [egyenértékű] cserealkatrészeket bármely olyan vállalkozás gyárthatja, amely a hatályos előírásoknak (UNI‑CEI‑EN ISO/IEC 17050) megfelelően bármikor igazolni tudja, hogy a legyártott cserealkatrészek minősége megegyezik a szóban forgó gépjárművek összeszereléséhez használt eredeti alkatrészek minőségével”.
18.
Az ajánlati felhívás 5.2. cikke („Tanúsítványok és nyilatkozatok”) meghatározta, hogy az ajánlattevőnek „a közbeszerzési eljárás keretében és minden egyes javasolt egyenértékű cserealkatrész tekintetében be kell mutatnia vagy a cserealkatrészre vonatkozó, a gyártó, a tanúsító szervezet vagy az ISO 45000 szabvány szerint akkreditált vizsgálati laboratórium által kiadott megfelelőségi tanúsítványt vagy egyedi jóváhagyást”.
19.
Az ajánlati felhívás 15. cikkének („Adminisztratív dokumentáció”) d) pontja előírja, hogy az ajánlattevő köteles benyújtani „[…] minden egyes javasolt egyenértékű cserealkatrész esetében a megfelelő műszaki dokumentációt, az alábbiakkal együtt: […] Amennyiben kötelező, a termékre vonatkozó, a javasolt egyenértékű cserealkatrész gyártója által kiállított jóváhagyás; a beszállított terméknek a javasolt egyenértékű cserealkatrész gyártója által kiállított egyenértékűségi tanúsítványa az annak megfelelő eredeti (vagy gyári) termékhez viszonyítva, a tekintetben, hogy a cserealkatrész bármilyen átalakítás nélkül tökéletesen csereszabatos legyen a jármű egészével, illetve azon rendszerrel, amelybe be kell azt építeni, és azon teljesítményjellemzők tekintetében, amelyek alkalmasak arra, hogy biztosítsák a terméknek a rendszerben történő szabályos működését és biztonságát, valamint az azonos élettartamot összefüggésben.”
20.
A közbeszerzési eljárásban három vállalkozás, köztük az Iveco Orecchia és a nyertes ajánlattevő Veneta Servizi International Srl unipersonale vett részt.
2. C‑84/21. sz. ügy
21.
A bresciai (Olaszország) helyi és helyközi tömegközlekedési ágazatban tevékenységet végző Brescia Trasporti SpA vállalat 2100000 euró becsült szerződéses alapértékű közbeszerzési eljárást hirdetett meg (
5
)„Iveco motorral felszerelt Iveco márkájú autóbuszok cserealkatrészeinek beszerzésére – CIG 7680570EDB”.
22.
Az ajánlati felhívás műszaki leírását tartalmazó dokumentum 1. cikke („Műszaki meghatározások”) háromféle cserealkatrészt említett: „eredeti cserelakatrészek”, „eredeti gyári cserelakatrészek” és „egyenértékű cserelakatrészek”.
23.
Az említett 1. cikk (3) bekezdése szerint „az eredetivel egyenértékű minőségű cserealkatrészek a jármű gyártásához felhasznált alkatrészekkel legalább azonos minőségű, a cserealkatrész gyártója műszaki leírásainak és gyártási szabványainak megfelelően előállított alkatrészek”.
24.
Ugyanezen dokumentum 2. cikke („A beszerzés tárgyát képező cserealkatrészek jellemzői […]”) megállapította, hogy az ajánlattevőnek minden cserealkatrész esetében jeleznie kell, hogy eredeti, gyári vagy az eredetivel egyenértékű alkatrészt kíván‑e szolgáltatni.
25.
A 3. cikk („Az ajánlattal együtt benyújtandó dokumentáció”) „az eredetivel egyenértékű minőségű cserealkatrészek” tekintetében előírta, hogy az ajánlathoz – kizárás terhe mellett – csatolni kell a „cserealkatrész gyártójának tanúsítványát, amely igazolja, hogy minden cserealkatrész esetében:
–
a cserealkatrészek minősége kellően magas ahhoz, hogy használatuk ne sértse az engedélyezett [viszonteladói] hálózat hírnevét;
–
tökéletesen csereszabatosak az eredeti alkatrészekkel, […] anélkül, hogy a cserealkatrészen, a jármű egészén vagy azon rendszeren, amelybe be kell építeni, bármilyen átalakítást kellene végezni […]”.
26.
A 3. cikk hozzátette, hogy „a szállítónak rendelkezésre kell bocsátania a termék jóváhagyási bizonyítványát is, amennyiben az kötelező. A fékbetétek, féktárcsák és fékdobok tekintetében a szállítónak a fent említett dokumentumokon túl be kell nyújtania az ECE R90 közösségi jóváhagyást tanúsító bizonyítványt is.”
27.
A közbeszerzési eljárásban az Iveco Orecchia és a nyertes ajánlattevő VAR Srl vettek részt.
B.
A nemzeti eljárások és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
28.
Az Iveco Orecchia a Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia – sezione staccata di Brescia (Lombardia tartomány közigazgatási bírósága – bresciai kollégium, Olaszország) előtt megtámadta az odaítélésről szóló két határozatot, lényegében arra hivatkozva, hogy:
–
a nyertes ajánlattevők a közbeszerzési dokumentumokban és a vonatkozó jogszabályokban előírt alkatrészek jóváhagyását tanúsítvánnyal vagy más módon nem igazolták;
–
másodlagosan, a pályázati feltételek jogellenesek voltak, amennyiben azokat oly módon értelmezték, hogy szükség esetén nem írták elő a hatáskörrel rendelkező hatóság által kiállított jóváhagyási bizonyítvány – vagy legalábbis e jóváhagyás meglétéről szóló bizonyíték – benyújtását.
29.
Az elsőfokú bíróság 2019. június 25‑i és az augusztus 26‑i ítéletében elutasította az Iveco Orecchia mindkét keresetét, amely ítéletek ellen e társaság fellebbezést nyújtott be a Consiglio di Statóhoz (államtanács). (
6
)
30.
A Consiglio di Stato (államtanács) szerint: (
7
)
–
A szállítási szerződés tárgyát képező eredeti Iveco cserealkatrészek a járművel együtt részesülnek típusjóváhagyásban.
–
A típusjóváhagyás tárgyát képező cserealkatrészek értékesítésére – különösen, ha e cserealkatrészek veszélyeztethetik a járművek biztonságát és a környezetvédelmi teljesítményt – csak akkor kerülhet sor, ha azokat a típusjóváhagyó hatóság jóváhagyta és engedélyezte.
–
A 2007/46 irányelv IV. melléklete tartalmazza azoknak az alkatrészkategóriák konkrét és részletes listáját, amelyekre vonatkozóan külön típusjóváhagyási szabályozás létezik.
–
A műszaki leírás szükség esetén előírta a jóváhagyási bizonyítványt. (
8
)
–
E tényezők figyelembevételével kell eldönteni, hogy szükséges‑e, hogy az ilyen alkatrészek gyártója által gyártott nem eredeti alkatrészek típusjóváhagyással rendelkezzenek.
–
Úgy tűnik, hogy a vonatkozó szabályok – azaz a 2007/46 irányelv és az átültető nemzeti rendelkezések – ugyanazokat a típusjóváhagyási kötelezettségeket írják elő a járművek gyártói (amelyek a jármű egésze tekintetében végzik el a típusjóváhagyást, és így a jármű minden egyes részét is automatikusan jóváhagyják) és az alkatrészek gyártói számára.
–
Ennek megfelelően, ha egy tartozék vagy alkatrész valamely (a 2007/46 irányelv IV. mellékletében szereplő) szabályozási aktus rendelkezéseinek hatálya alá tartozik, csak akkor lehet forgalomba hozni, ha azt előzetesen jóváhagyták.
–
Mindazonáltal amellett is lehet érvelni – amint azt az alperes vállalkozások szorgalmazzák –, hogy az említett IV. melléklet tipológiájában szereplő cserealkatrészekre vonatkozó, a járműgyártóktól eltérő jogalanyok által benyújtott ajánlatoknál nem kell megkövetelni a típusjóváhagyással rendelkező eredeti alkatrészekre előírt ugyanazon vizsgálatoknak való alávetést igazoló műszaki dokumentumokat. Ebből a szempontból e dokumentáció alternatívájaként elegendő lehet egy olyan általános egyenértékűségi tanúsítvány, amely kijelenti, hogy a cserealkatrész megfelel az ajánlattételhez szükséges dokumentációban szereplő műszaki leírásnak és a javasolt megoldásoknak, az ilyen dokumentumban foglaltak szerint.
31.
Ezzel összefüggésben a Consiglio di Stato (államtanács) két kérdést terjesztett előzetes döntéshozatalra, amelyek közül – a Bíróság kérésének megfelelően – csak az elsőt fogom megvizsgálni. Ennek szövege a következő:
„[Ö]sszeegyeztethető‑e az uniós joggal – különösen pedig a 2007/46/EK irányelv (e közösségi irányelv 10., 19. és 28. cikkében szereplő) rendelkezéseivel, illetve az egyenlő bánásmód, a pártatlanság, a teljes körű verseny és a közigazgatási eljárás során való gondos ügyintézés elvével – az, hogy az ajánlatkérő számára lehetséges, hogy különös tekintettel a közszolgáltatási célokra szánt autóbuszok cserealkatrészeinek közbeszerzési szerződés keretében történő beszerzésére, egy meghatározott járműhöz szánt olyan alkatrészeket fogadjon el, amelyeket a jármű gyártójától eltérő gyártó állított elő, tehát amelyek nem a járművel együtt részesültek típusjóváhagyásban, a fent említett irányelv IV. mellékletében (»A járművek EK‑típusjóváhagyásához szükséges követelmények«) található műszaki szabályokban előírt alkatrész‑tipológiába tartoznak, és amelyeket a közbeszerzési eljárásban a típusbizonyítvány csatolása és a tényleges típusjóváhagyásra történő bármely hivatkozás nélkül szerepelnek az ajánlatban, ráadásul azon feltevés alapján, hogy nincs szükség típusjóváhagyásra, mivel a típusjóváhagyással rendelkező eredeti alkatrészekkel való egyenértékűségére vonatkozó, az ajánlattevő által tett nyilatkozat is elegendő?”
III. A Bíróság előtti eljárás
32.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelmeket 2021. február 3‑án, illetve 11‑én vették nyilvántartásba a Bíróságnál.
33.
Az Iveco Orecchia, a Brescia Trasporti SpA, a Var Srl, a Veneta Servizi International Srl unipersonale, a Di Pinto & Dalessandro SpA, az APAM Esercizio SpA, az olasz kormány, valamint az Európai Bizottság terjesztett elő írásbeli észrevételeket. A Di Pinto & Dalessandro SpA kivételével valamennyien részt vettek a 2022. március 10‑i tárgyaláson.
IV. Értékelés
A.
Előzetes észrevételek
34.
Bár a kérdést előterjesztő bíróság kérdése csak a 2007/46 irányelv 10., 19. és 28. cikkének értelmezése irányul, nem hagyható figyelmen kívül, hogy a jogviták olyan árubeszerzésre irányuló szerződésekre vonatkoznak, amelyek odaítélésére a 2014/25 irányelv előírásainak hatálya alá tartozó eljárás keretében került sor.
35.
Ugyanis – amint arra a Bizottság rámutat, és amint az a tárgyaláson is megállapítást nyert – a vitatott szerződéseket két, a helyi és helyközi közlekedési ágazatban működő jogalanynak ítélték oda, amely ágazat szabályozási rendszerét a 2014/25 irányelv állapítja meg.
36.
Mind az előzetes döntéshozatalra utaló határozatok, mind pedig az írásbeli észrevételek egy része a 2014/24/EU irányelvre (
9
) hivatkozik. Mindazonáltal nem hiszem, hogy ez lenne a megfelelő hivatkozási alap.
37.
Hangsúlyozom, hogy ezen ügyekben a közbeszerzési eljárás útján odaítélt szerződések tárgyát a tömegközlekedési szolgáltatás keretében történő autóbusz‑cserealkatrészek beszerzése képezte. E szerződések a 2014/25 irányelv hatálya alá tartoznak, mivel alapvető fontosságúak az „[…] autóbusszal […] történő közlekedés terén közszolgáltatást nyújtó hálózatok létesítésével vagy üzemeltetésével kapcsolatos tevékenységek […]” tekintetében, amelyekre az említett irányelv 11. cikke utal.
38.
A 2014/25 irányelv 1. cikkének (2) bekezdése értelmében ezen irányelv hatálya kifejezetten kiterjed a közlekedési szolgáltatásokra.
39.
Mindenesetre a 2014/25 irányelv vonatkozó cikkei (60. és 62. cikk) egyenértékűek a 2014/24 irányelv megfelelő cikkeivel (42. és 44. cikk).
B.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés
40.
A Consiglio di Stato (államtanács) kétsége jól körülhatárolható: azt kívánja megtudni, hogy az ajánlatkérő elfogadhat‑e autóbusz‑cserealkatrészeket, amikor együttesen:
–
Ezen alkatrészek a 2007/46 irányelv IV. mellékletében szereplő kategóriák egyikébe sorolhatók.
–
Ezen alkatrészeket az autóbuszbusz‑gyártótól eltérő gyártó állította elő, tehát nem a járművel együtt részesültek típusjóváhagyásban.
–
A típusbizonyítvány csatolása és a tényleges típusjóváhagyásra történő bármely hivatkozás nélkül és azon feltevés alapján szerepelnek az ajánlatban, hogy nincs szükség típusjóváhagyásra, hanem az (eredeti alkatrésszel való) egyenértékűségére vonatkozó, maga az ajánlattevő által tett nyilatkozat is elegendő.
41.
A kérdés megválaszolásához először a gépjárművek, valamint az ilyen járművekhez szánt rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek jóváhagyására vonatkozó uniós szabályokat fogom elemezni. A későbbiekben a típusjóváhagyás és az egyenértékűség közötti különbséget fogom ismertetni, végül pedig meghatározom a 2014/25 irányelv ezen ügyekre gyakorolt hatását.
1. A járművek és összetevőik típusengedélyezéséről
42.
A 2007/46 irányelv célja „a tagállamok jóváhagyási eljárásait a teljes harmonizáció elvén alapuló közösségi jóváhagyási eljárással helyettesíteni”. (
10
)
43.
A 2007/46 irányelv 1. cikke tárgyának meghatározásakor arra utal, hogy „egy olyan harmonizált keretet hoz létre,” amely nem csak a hatálya alá tartozó új járműveknek, hanem az ilyen járművek rendszereinek, összetevőinek és önálló műszaki egységeinek „jóváhagyásához szükséges igazgatási rendelkezéseket és általános műszaki követelményeket [is] tartalmaz”.
44.
Ugyanebben a keretben létrehozza „[…] az ezen irányelvvel összhangban jóváhagyott járművekhez szánt részek [helyesen: alkatrészek] és berendezések értékesítésére és forgalomba helyezésére vonatkozó rendelkezéseket”.
45.
A 2007/46 irányelv alkotta meg az egyedi jóváhagyástól eltérő „típusjóváhagyás” (
11
) fogalmát. A típusjóváhagyás lehet „nemzeti”, amelynek érvényessége egy tagállam területére korlátozódik, vagy „EK‑típusjóváhagyás”. Ez utóbbi igazolja „[az] irányelv és a IV. vagy XI. mellékletben felsorolt szabályozási aktusok vonatkozó igazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek” való megfelelést. (
12
)
46.
Amint azt már hangsúlyoztam, az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés csak a 2007/46 irányelv IV. mellékletében felsorolt szabályozási aktusokban (
13
) szereplő alkatrészek kategóriáira (
14
) vonatkozik.
47.
Az alkatrészek EK‑típusjóváhagyása az új járművel együtt vagy önállóan is elvégezhető. A 2007/46 irányelv 3. cikkének 24. pontja értelmében a jármű részét képező alkatrészre a járműtől függetlenül is lehet típusjóváhagyást kiadni. (
15
)
48.
Az önálló alkatrészek EK‑típusjóváhagyására a 2007/46 irányelv 7. cikke által szabályozott eljárást kell követni, amelynek konkrét rendelkezéseit a 10. cikk tartalmazza. Ez utóbbi cikk 2. pontja értelmében „[a] tagállamok alkatrész […] EK‑típusjóváhagyást adnak meg azon alkatrészek […] tekintetében, amelyek […] a IV. melléklet előírása szerint a vonatkozó külön irányelvben vagy rendeletben meghatározott műszaki követelményeket teljesítik”.
49.
Bár nem olyan egyértelműen, mint kívánatos lenne, a 2007/46 irányelv 10. cikkének (2) bekezdéséből, 19. cikkéből és 28. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik, hogy az irányelv IV. mellékletében felsorolt járműalkatrészek főszabály szerint jóváhagyási kötelezettség hatálya alá tartoznak.
50.
Lényeges ugyanis, hogy a 2007/46 irányelv 28. cikkének (1) bekezdése értelmében a tagállamok csak jóváhagyott alkatrészek értékesítését vagy üzembe helyezését engedélyezhetik. Ez alatt azokat kell érteni, amelyek „a [IV. mellékletben felsorolt] vonatkozó szabályozási aktusoknak megfelelnek, és a 19. cikk szerinti megfelelő jelöléssel vannak ellátva”.
51.
Annak ellenőrzésére, hogy egy jármű (eredeti vagy nem eredeti) alkatrészei megfelelnek‑e a IV. melléklet szabályozási aktusaiban meghatározott műszaki követelményeknek, a 2007/46 irányelv által választott eszköz nem más, mint maga a jóváhagyás. Véleményem szerint az ezen irányelvnek a IV. mellékletében hivatkozott szabályozási aktusokkal összhangban értelmezett 10. cikke (2) bekezdésének ez a legmegfelelőbb értelmezése.
52.
Előfordulhat azonban (ezt írásbeli észrevételeiben a VAR kiemelte, illetve a tárgyaláson a Bizottság és az olasz kormány is megerősítette), hogy ugyanezen szabályozási aktusok értelmében bizonyos konkrét alkatrészek mentesülnek a jóváhagyási kötelezettség alól. Ebben az esetben a jóváhagyási bizonyítvány benyújtása – amely a IV. mellékletben felsorolt többi alkatrész vonatkozásában elmaradhatatlan – nem kötelező.
53.
Ezt az eshetőséget a 2007/46 irányelv 19. cikkének (2) bekezdése említi: „[a]mennyiben az EK‑típus‑jóváhagyási jel feltüntetése nem előírás, a[z] [alkatrész]gyártónak rögzítenie kell legalább kereskedelmi nevét vagy márkanevét, valamint a típusszámot és/vagy az azonosítási számot”.
54.
E körülmény kivételével tehát a 2007/46 irányelv IV. mellékletében szereplő egyes szabályozási aktusokban említett alkatrészek nem hozhatók forgalomba, ha előzőleg nem szereztek EK‑típusjóváhagyást. Hangsúlyozom, hogy értékesítésük és forgalomba hozataluk e nélkül nem engedélyezett.
55.
Ezen előírás a gépjármű‑közlekedés biztonsági követelményeihez kapcsolódik, amelyek tiszteletben tartása teszi szükségessé a (bizonyos, de nem mindegyik) cserealkatrész típusjóváhagyását. Az EK‑típusjóváhagyás így az alkalmassági előzetes feltételévé válik, amely nem csak a piacra közbeszerzés útján történő bevezetés csatornáit érinti, hanem annak bármely más módját is. (
16
)
56.
Nincs jelentősége annak, hogy az alkatrészeket a védjegy jogosultja vagy valamely alkatrészgyártó gyártja‑e, ahogyan annak sincs, hogy új vagy használt járműbe szerelik‑e be azokat. Nem beszélhetünk tehát az egyenértékű cserealkatrészek gyártóinak hátrányos megkülönböztetéséről: az EK‑típusjóváhagyás hatálya alá tartozó alkatrészek esetében mind az egyenértékű, mind pedig az eredeti alkatrészekre ugyanaz a rendszer vonatkozik. (
17
)
57.
Ezen előfeltevés megállapítását követően az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés első részére válaszolva meg kell állapítani, hogy:
–
Az ajánlatkérő főszabály szerint típusjóváhagyás nélkül nem fogadhatja el a 2007/46 irányelv IV. mellékletében felsorolt szabályozási aktusokban szereplő cserealkatrészeket, ha ezen aktusok előírják a típusjóváhagyás szükségességét.
–
A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak tisztázása, hogy a közbeszerzési eljárás tárgyát képező konkrét alkatrészek tekintetében melyik tartozott típusjóváhagyási kötelezettség hatálya alá az említett szabályozási aktusok értelmében.
2. Típusjóváhagyás és egyenértékűség
58.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés második részében a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy az általa említett esetben elegendő‑e a típusjóváhagyással rendelkező eredeti alkatrészekkel való egyenértékűségre vonatkozó, maga az ajánlattevő által tett nyilatkozat.
59.
A típusjóváhagyás és az egyenértékűség fogalmának két saját, nem egybeeső jelentése van:
–
A típusjóváhagyás egy ellenőrzési technika, amely jóváhagyást valamely hatóság, szerv vagy az előbbiek keretében működő szervezet végez, amellyel azt igazolják, hogy egy jármű (illetve jelen esetben annak összetevői) megfelel bizonyos szabályozási előírásoknak és egyes műszaki követelményeknek.
–
Az egyenértékűség (és az arra vonatkozó nyilatkozat) bizonyos termékek objektív összehasonlítására korlátozódik, függetlenül attól, hogy azokat korábban jóváhagyták‑e vagy sem.
60.
Amint azt már kifejtettem, a típusjóváhagyás olyan járműalkatrészek forgalomba hozatalához szükséges előfeltétel, amelyeknek bizonyos nagyon részletes műszaki előírásoknak kell megfelelniük. Alapját biztonsági követelmények képezik, amelyek megkerülhetetlenek, amikor a járműveknek a közúti forgalomban való részvételéről van szó.
61.
Az egyenértékűség (jelen ügyben a különböző gyártóktól származó, azonos funkciót betöltő cserealkatrészeké) inkább az összehasonlított termékek hasonló vagy eltérő tulajdonságain alapul.
62.
Az egyik és a másik feltétel teljesülésére vonatkozó bizonyítékok nem cserélhetők fel. Előfordulhat, hogy a típusjóváhagyással rendelkező alkatrész nem egyenértékű az ajánlatkérő által kért alkatrésszel, és fordítva, a típusjóváhagyással nem rendelkező alkatrész lényegében egyenértékű a közbeszerzési eljárás műszaki leírásában szereplő eredeti alkatrészekkel.
63.
Elképzelhető, hogy ha két cserealkatrész – amelyek közül az egyik rendelkezik típusjóváhagyással, a másik pedig nem – azonos minőségű és csereszabatos, az azért van, mert mindkettő megfelel a jóváhagyási ellenőrzés műszaki követelményeinek. Mindazonáltal nem gondolom, hogy a 2007/46 irányelv lehetővé tenné ezt a vélelmet. Amikor a közúti biztonság és a környezetvédelem forog kockán, minden egyes prototípus esetében szükség van egy harmadik fél (az a hatóság vagy testület, amely a jóváhagyást speciális eljárásoknak és teszteknek megfelelően végzi el) általi ellenőrzésre, kivéve, ha egy szabályozási aktus ezt szükségtelennek minősíti.
64.
Nem hiszem, hogy a cserealkatrészek csak azért mentesülnének a típusjóváhagyási ellenőrzés alól (és kizárólag az egyenértékűségi nyilatkozat vonatkozna rájuk), mert használt járműbe szerelik be azokat. Jóllehet a cserealkatrészek (per definitionem utólagos) beépítésre szolgálnak, nem válnak ezáltal automatikusan biztonságosabbá, amint azt – úgy tűnik – a jogvitában részt vevő egyes felek állítják.
65.
Azok a kikötések, amelyek az jelen jogvitákban vitatott két odaítélés alapjául szolgáltak, megfeleltek a fenti követelménynek: a jóváhagyási eljáráshoz kötött egyenértékű cserealkatrészek esetében az ajánlattevőnek – kizárás terhe mellett – be kellett nyújtania a típusbizonyítványt.
66.
E sajátos cserealkatrész‑típusok tekintetében tehát nem fogadható el az ajánlattevő pusztán egyoldalú, az eredeti alkatrészekkel való egyenértékűséget igazoló nyilatkozata mint a típusbizonyítványok rendelkezésre bocsátásának alternatívája.
67.
A jóváhagyási kötelezettség hatálya alá tartozó cserealkatrészek esetében így nem elegendő a típusjóváhagyással rendelkező eredeti alkatrészekkel való egyenértékűségre vonatkozó, az ajánlattevő által tett nyilatkozat.
68.
Azt kell még megvizsgálni, hogy a 2007/46 irányelv ezen értelmezése összeegyeztethető‑e a 2014/25 irányelv szerinti elvekkel és előírásokkal.
3. A 2014/25 irányelv hatása
69.
Az ajánlatkérő szerveknek az általuk közzétett ajánlattételhez szükséges dokumentációban meg kell határozniuk a közbeszerzési eljárás keretében beszerezni kívánt építési beruházás, szolgáltatásnyújtás és árubeszerzés jellemzőit. Ezek között találhatók az adott termékek vagy szolgáltatások „műszaki leírását” alkotó jellemzők.
70.
Ahogyan azt akkor megállapítottam „[a]z említett műszaki leírások csúsztatást magában foglaló tartalma jelentős »belépési korlátot« jelenthet legalábbis bizonyos ajánlattevők számára, és szélsőséges esetekben előre meghatározhatja (akár csalással) a nyertes ajánlattevő végső kiválasztását, ha olyan termék‑ vagy szolgáltatásjellemzőket tüntetnek fel, amelyeket csak e nyertes ajánlattevő tud kínálni”. (
18
)
71.
A szabálytalan gyakorlatok elkerülésére irányuló aggodalom és cél következtében az uniós jogalkotó e tekintetben olyan jogszabályi előírásokat vezetett be, amelyek lehetővé teszik „a piacon jelen lévő műszaki megoldások, szabványok és műszaki leírások sokféleségét tükröző ajánlatok benyújtását, ideértve az építési beruházásokhoz, árukhoz és szolgáltatásokhoz kötődő gyártási folyamatok életciklusával és fenntarthatóságával kapcsolatos teljesítménykritériumokra épülő megoldásokat, szabványokat és előírásokat is”. (
19
)
72.
E törekvés a 2014/25 irányelv 60. cikkének (2) bekezdésében tükröződik: „A műszaki leírásnak valamennyi gazdasági szereplő számára egyenlő lehetőséget kell nyújtani a beszerzési eljárásban való részvételre, és nem lehet olyan hatása, amely indokolatlanul akadályozná a verseny biztosítását a közbeszerzés során”.
73.
Főszabály szerint tehát „a műszaki leírásokat olyan módon kell összeállítani, amely kivédi a verseny olyan követelmények révén történő mesterséges korlátozását, amelyek egy konkrét gazdasági szereplőnek kedveznek azáltal, hogy az adott gazdasági szereplő által rendszerint kínált áruk, szolgáltatások vagy építési beruházások fő jellemzőit tükrözik. A műszaki leírásoknak a funkcionális és teljesítménybeli követelmények megadásával történő összeállítása általában lehetővé teszi e cél lehető legmegfelelőbb módon történő megvalósítását”. (
20
)
74.
Igaz, kivételes jelleggel, de a 2014/25 irányelv 60. cikkének (4) bekezdése lehetővé teszi, hogy a műszaki leírás „védjegyre, szabadalomra, típusra vagy adott származásra vagy gyártási folyamatra” hivatkozzon. Ezt a lehetőséget azonban, amely bizonyos gyártókat előnyben részesít, az a követelmény korlátozza, hogy az ilyen hivatkozást mindig a „vagy azzal egyenértékű” kifejezésnek kell kísérnie. (
21
)
75.
Ez összhangban áll a 2014/25 irányelv 60. cikke (2) bekezdése szerinti elvekkel, amelyek alapján – a cserealkatrészek egyenértékűségének bizonyítása esetén – ugyanezen cikk (5) bekezdése és a 62. cikk (2) bekezdése nyíltan és rugalmas módon szabályozza a műszaki leírásoknak való megfelelés igazolásának lehetőségét, „ami azt jelenti, hogy minden megfelelő eszköz alkalmazása engedélyezett”. (
22
)
76.
Ebben az ügyben a szerződések eredeti Iveco vagy azzal egyenértékű cserealkatrészek beszerzésére irányultak. A jóváhagyási követelmény hatálya alá tartozó cserealkatrészek esetében azonban elengedhetetlen volt a jóváhagyást igazoló bizonyítvány, e nélkül ugyanis ezen (eredeti vagy azzal egyenértékű) cserealkatrészeket az ajánlattevő nem tudta volna ajánlani, mivel hiányzott egy, a kereskedelmi forgalomba hozatalra vonatkozó elengedhetetlen előfeltétel.
77.
A 2014/25 irányelv a nélkül szabályozza a műszaki leírások bizonyítását, hogy a beszerzés tárgyát képező áruk jóváhagyására utalna. Logikus, hogy ez így van, mivel a jóváhagyás megkövetelése a beszerzendő termék típusától függ, (
23
) az irányelv pedig nagyon különböző ágazatokat érint.
78.
Márpedig bármennyire is a közbeszerzési piac megnyitásának célkitűzése vezérli, a 2014/25 irányelv sem mentesülhet az uniós jog egyéb szabályai által előírt kötelező követelményektől.
79.
Ezt a 2014/25 irányelv (56) preambulumbekezdése is elismeri: „[az] irányelv egyetlen rendelkezése sem akadályozhatja meg […] a […]biztonság […], az egészség, az emberi és állati élet vagy a növényi élet megőrzésének védelme érdekében szükséges intézkedések bevezetését, illetve végrehajtását, vagy egyéb környezetvédelmi intézkedések bevezetését, illetve végrehajtását”.
80.
A 2014/25 irányelv tehát nem „akadályozhatja meg” a 2007/46 irányelv alkalmazását, mivel ez utóbbi arra törekszik, hogy „biztosíts[a] a közúti közlekedés biztonságát, az egészségvédelmet, a környezetvédelmet, az energiahatékonyságot és az illetéktelen használat elleni védelmet”. (
24
) Tekintve, hogy a 2007/46 irányelv pontosan e célok érdekében írja elő bizonyos jármű‑cserealkatrészek jóváhagyását, e követelmény kijátszhatatlanná válik, és nem kerülhető meg a 2014/25 irányelvre való hivatkozással.
81.
Amint azt a Bizottság állítja, (
25
) ugyanezen követelmény a belső piac működésével kapcsolatos más szabályokat is megalapoz, amelyekben az uniós jogalkotó a (például a gépjárművek közlekedését szabályozó) lex specialis elsőbbségét hangsúlyozta a termékek szabad mozgására vonatkozó általános rendelkezésekkel szemben.
82.
A cserealkatrészekre vonatkozó jóváhagyási kötelezettség mindenesetre nem összeegyeztethetetlen a közbeszerzési piac megnyitásával. A verseny védelme érdekében a 2007/46 irányelv 38. cikkének (1) bekezdése a járműgyártó versenytársai számára megkönnyíti az önálló alkatrészek gyártásához való hozzáférést. A járműgyártók kötelesek a versenytársak rendelkezésére bocsátani a releváns adatokat, „– beleértve, adott esetben, a szabályozási aktus mellékletében vagy függelékében külön felsorolt rajzokat is –, amelyek az [önálló] alkatrészek […] EK‑típusjóváhagyásához […] szükségesek”.
V. Végkövetkeztetés
83.
A fent kifejtettek értelmében azt javaslom a Bíróságnak, hogy Consiglio di Stato (államtanács) előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésére a következőképpen válaszoljon:
„A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5‑i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 10. cikkének (2) bekezdését, 19. cikkének (1) bekezdését és 28. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy amennyiben a személyszállítási közszolgáltatási célokra szánt autóbuszok cserealkatrészeinek beszerzésére irányuló közbeszerzési szerződés odaítélése során engedélyezik olyan egyenértékű cserealkatrészek ajánlatát, amelyeknek a jóváhagyása az említett irányelv IV. mellékletében szereplő szabályozási aktusok valamelyike értelmében kötelező, az ajánlattevőknek be kell nyújtaniuk az EK‑típusbizonyítványt, mivel e célból nem elegendő pusztán az egyenértékűségi nyilatkozat benyújtása.”
(
1
)	Eredeti nyelv: spanyol.
(
2
)	A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek [helyesen: összetevőinek] és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5‑i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv („keretirányelv”) (HL 2007. L 263., 1. o.). Ezt az irányelvet hatályon kívül helyezte és felváltotta a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkotóelemeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről, a 715/2007/EK és az 595/2009/EK rendelet módosításáról, valamint a 2007/46/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. május 30‑i (EU) 2018/858 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 151., 1. o.). A 2018/858 rendelet időbeli hatályánál fogva nem alkalmazható e jogvitákra.
(
3
)	A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatási ágazatban működő ajánlatkérők beszerzéseiről és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről [helyesen: a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai szolgáltatások területén a közbeszerzési eljárások összehangolásáról és a 2004/17/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről] szóló, 2014. február 26‑i 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 243. o.; helyesbítés: HL 2014. L 275., 68. o.).
(
4
)	A HL uniós közbeszerzésekre vonatkozó kiegészítésének 2018. augusztus 21‑i számában közzétett (2018/S 159–365946 referenciaszámú) hirdetmény.
(
5
)	A HL uniós közbeszerzésekre vonatkozó kiegészítésének 2018. november 13‑i számában közzétett (2018/S 218–500319) hirdetmény.
(
6
)	Az elsőfokú bíróság a 2019. augusztus 26‑i ítéletében többek között azért utasította el az Iveco Orecchia keresetének első jogalapját, mert a keresetben nem határozták meg pontosan, hogy a Brescia Trasporti SpA által kínált cserealkatrészek közül melyeknek kell típusbizonyítvánnyal rendelkezniük.
(
7
)	A két, előzetes döntéshozatalra utaló határozat VIII.1., VIII.2. és VIII.4. pontjai.
(
8
)	A C‑84/21. sz. ügyben hozott előzetes döntéshozatalra utaló határozat alapján „a vitatott közbeszerzésben a műszaki leírás szükség esetén típusbizonyítványt írt elő, az eredetivel egyenértékű féktárcsák és fékdobok esetében pedig kifejezetten a 2007/46 irányelv 34. cikkére hivatkozott (amely viszont az EK‑típusjóváhagyás céljából előírt EGB‑előírásokra hivatkozik)”.
(
9
)	A közbeszerzésről és a 2004/18/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. február 26‑i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2014. L 94., 65. o.; helyesbítések: HL 2015. L 275., 68. o.; HL 2020. L 211., 22. o.).
(
10
)	A (2) preambulumbekezdés.
(
11
)
(
12
)	A 2007/46 irányelv 3. cikkének 5. pontja.
(
13
)	A 2007/46 irányelv 3. cikkének 1. pontja a „szabályozási aktust”„külön irányelv vagy rendelet vagy a felülvizsgált 1958‑as egyezményhez csatolt ENSZ‑EGB‑előírásként” határozza meg, (amely „előírásokhoz a Közösség az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága a »felülvizsgált 1958‑as genfi egyezmény« szerződő feleként, a 97/836/EK tanácsi határozat […] által csatlakozott” [a keretirányelv IV. mellékletének II. címe]). A 2007/46 irányelv 34. cikkének (1) bekezdése értelmében „[a]zok az ENSZ‑EGB‑előírások, amelyekhez a Közösség csatlakozott, és amelyeket a IV. melléklet I. része […] sorol fel, részét képezik az EK‑jármű‑típusjóváhagyásnak, ugyanolyan feltételek mellett, mint a külön irányelvek vagy rendeletek”.
(
14
)	Az önálló műszaki rendszerek és egységek tehát nem tartoznak ide.
(
15
)	E jogvitákban az autóbusz cserealkatrészeire nem magával a járművel együtt, hanem attól függetlenül adják ki a típusjóváhagyást.
(
16
)	Ezért a 2007/46 irányelv 46. cikke arra kötelezi a tagállamokat, hogy állapítsák meg „az ezen irányelv rendelkezései […], valamint a IV. melléklet I. részében felsorolt szabályozási aktusok megszegése esetén alkalmazandó szankciókat, és [tegyenek meg] minden szükséges intézkedést végrehajtásuk biztosítására”.
(
17
)	Írásbeli észrevételeiben (az eredeti olasz nyelvű változat 15. oldala) a VAR kifejti, hogy „soha nem állította azt, hogy […] a kötelező jóváhagyási eljárás hatálya alá tartozó alkatrésszel egyenértékű alkatrész jóváhagyása »nem szükséges«, sem azt, hogy ilyen esetben a jóváhagyást helyettesíteni lehet »a típusjóváhagyással rendelkező eredeti alkatrészekkel való egyenértékűségre vonatkozó, az ajánlattevő által tett nyilatkozattal«”.
(
18
)	A VAR és ATM ügyre vonatkozó indítvány (C‑14/17, EU:C:2018:135) 2. pontja.
(
19
)	A 2014/25 irányelv (83) preambulumbekezdése.
(
20
)	Uo.
(
21
)	A VAR és ATM ügyre vonatkozó indítvány (C‑14/17, EU:C:2018:135) 33. és azt követő pontjaiban részletesebben megvizsgáltam a Bíróságnak „a meghatározott márkára hivatkozó műszaki leírásoknak a közbeszerzési ajánlati felhívásba vagy az ajánlattételhez szükséges dokumentációikba történő belefoglalás[ra]” vonatkozó ítélkezési gyakorlatát.
(
22
)	A 2018. július 12‑iVAR és ATM ítélet (C‑14/17, EU:C:2018:568) 33. pontja.
(
23
)	Sok, árubeszerzésre irányuló szerződésben nincsenek uniós szabályok a termékek jóváhagyására vonatkozóan. Ezzel szemben ezen ügyekben – mivel harmonizált keretrendszer hatálya alá tartozó jármű‑cserealkatrészek közbeszerzési pályáztatására került sor – a jóváhagyást előíró szigorú előírásokat alkalmaznak, kivéve, ha a 2007/46 irányelv IV. mellékletének vonatkozó szabályozási aktusa ezt bizonyos esetekben kizárja.
(
24
)	A 2007/46 irányelv (3) preambulumbekezdése.
(
25
)	A Bizottság írásbeli észrevételeinek 42. pontja és 37. lábjegyzete, amelyben a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról és a 339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9‑i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 218., 30. o.) (5) preambulumbekezdésére hivatkozik. Ugyanezen preambulumbekezdés értelmében „[a]z ezen rendelet által létrehozott piacfelügyeleti keretnek ki kell egészítenie és meg kell erősítenie a közösségi harmonizációs jogszabályoknak a piacfelügyeletre vonatkozó már létező rendelkezéseit és azok végrehajtását. A lex specialis elvvel összhangban azonban e rendeletet csak akkor kell alkalmazni, amennyiben más, már létező vagy jövőbeli közösségi harmonizációs jogszabályok nem tartalmaznak az itt meghatározottakkal megegyező célkitűzésű, jellegű vagy hatályú egyedi rendelkezéseket. Példák az alábbi ágazatokban találhatók: kábítószer‑alapanyagok, orvostechnikai eszközök, az emberi, illetve állatgyógyászati felhasználásra szánt gyógyszerek, gépjárművek és repülés. E rendelet megfelelő rendelkezései nem alkalmazandók tehát ezeken az egyedi rendelkezések hatálya alá tartozó területeken” (kiemelés tőlem).