62009CJ0382_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse
Parter
I sag C-382/09,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Augstākās Tiesas Senāts (Letland) ved afgørelse af 8. september 2009, indgået til Domstolen den 28. september 2009, i sagen:
Stils Met SIA
mod
Valsts ieņēmumu dienests,
har
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, J.-J. Kasel, og dommerne A. Borg Barthet (refererende dommer) og E. Levits,
generaladvokat: N. Jääskinen
justitssekretær: A. Calot Escobar,
efter at der er afgivet indlæg af:
– Stils Met SIA ved V. Meļkovs
– Valsts ieņēmumu dienests ved N. Jezdakova, som befuldmægtiget
– den lettiske regering ved K. Drēviņa og K. Krasovska, som befuldmægtigede
– Europa-Kommissionen ved A. Sauka og L. Bouyon, som befuldmægtigede,
og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse,
afsagt følgende
Dom
Dommens præmisser
1. Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af De Europæiske Fællesskabers integrerede tarif (herefter »Taric«), som blev indført ved artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1), og af Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).
2. Spørgsmålet er blevet rejst under en sag mellem Stils Met SIA (herefter »Stils Met«), et lettisk selskab, og Valsts ieņēmumu dienests (de lettiske told- og skattemyndigheder, herefter »Dienests«) vedrørende import mellem maj 2004 og september 2005 af kabler af stål med oprindelse i Ukraine.
Retsforskrifter
EU-retlige bestemmelser
Toldforskrifter
3. Artikel 1 i forordning nr. 2658/87, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 254/2000 af 31. januar 2000 (EFT L 28, s. 16, herefter »forordning nr. 2658/87«), har følgende ordlyd:
»1. Kommissionen opstiller en varenomenklatur, i det følgende benævnt »den kombinerede nomenklatur« […], som på en og samme tid opfylder behovene i forbindelse med den fælles toldtarif, med statistikken over Fællesskabets udenrigshandel og med andre fællesskabspolitikker for indførsel og udførsel af varer.
2. Den kombinerede nomenklatur omfatter:
a) det harmoniserede systems nomenklatur [indført ved den internationale konvention om det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem]
b) fællesskabsunderopdelinger af denne nomenklatur, benævnt »KN-underpositioner«, i de tilfælde, hvor der er fastsat særlige toldsatser for disse
c) indledende bestemmelser, supplerende bestemmelser til afsnit og kapitler, samt fodnoter til de i litra b) omhandlede KN-underpositioner.
3. Den kombinerede nomenklatur er gengivet i bilag I. [...]
[...]«
4. Artikel 2 i forordning nr. 2658/87 bestemmer:
»Kommissionen opstiller en [Taric], til brug med henblik på den fælles toldtarif, udenrigshandelsstatistikker, Fællesskabets handels- og landbrugspolitik og anden politik vedrørende indførsel og udførsel af varer.
Denne tarif baseres på den kombinerede nomenklatur og omfatter:
a) de i denne forordning indeholdte foranstaltninger
b) de yderligere fællesskabsunderopdelinger, i det følgende benævnt »Taric-underpositioner«, som er nødvendige for anvendelsen af de særlige fællesskabsforanstaltninger, der er anført i bilag II
c) alle andre oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen eller forvaltningen af Taric-koderne og tillægskoderne, jf. artikel 3, stk. 2 og 3
d) toldsatserne og andre afgifter ved indførsel og udførsel, herunder toldfritagelser og præferencetoldsatser for særlige varer ved indførsel eller udførsel
e) de foranstaltninger, der er angivet i bilag II, og som finder anvendelse ved indførsel og udførsel af særlige varer.«
5. Forordningens artikel 3, stk. 1 og 2, har følgende ordlyd:
»1. Hver KN-underposition forsynes med et ottecifret kodenummer, hvoraf
a) de første seks cifre er kodenumrene for positionerne og underpositionerne i det harmoniserede systems nomenklatur
b) det syvende og ottende ciffer angiver [underpositionen i den kombinerede varenomenklatur indført ved artikel 1].
[…]
2. Taric-underpositionerne angives med det niende og tiende ciffer, som sammen med de i stk. 1 omhandlede kodenumre danner Taric-kodenumrene. [...]«
6. Samme forordnings artikel 6 bestemmer, at Taric opstilles, forvaltes og formidles af Kommissionen.
7. Første del af den kombinerede nomenklatur, som udgøres af bilag I til forordning nr. 2658/87, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003 (EUT L 281, s. 1, herefter »KN«), indeholder en række indledende bestemmelser. I denne del, under afsnit I, som indeholder de almindelige bestemmelser, findes afsnit A med overskriften »Almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende [KN]«, hvori det bestemmes:
»Tariferingen af varer i [KN] sker efter følgende regler:
1. Overskrifter til afsnit, kapitler og underkapitler tjener alene til orientering; tariferingen skal ske med hjemmel i positionsteksterne og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser samt, for så vidt det ikke strider mod de nævnte tekster og bestemmelser, efter nedenstående regler.
[...]«
8. KN’s anden del indeholder et afsnit XV vedrørende »uædle metaller og varer deraf«. Dette afsnit indeholder bl.a. kapitel 73, med overskriften »Varer af jern og stål«.
9. Pos. 7312 i KN er opdelt på følgende måde:
>lt>2
10. Bestemmelse 1 i kapitel 72 i KN har følgende ordlyd:
»I dette kapitel – og for så vidt angår nedenstående litra d), e) og f) overalt i [KN] – forstås ved nedenstående betegnelser følgende:
[...]
d) »stål«:
jernmaterialer, undtagen varer henhørende under pos. 7203 [(dvs. jern- og stålprodukter fremstillet ved direkte reduktion af jernmalm eller andre porøse jern- og stålprodukter, i klumper, piller (pellets) eller lignende former; jern af renhed mindst 99,94 vægtprocent, i klumper, piller (pellets) eller lignende former)], der (bortset fra bestemte varer fremstillet ved støbning) er praktisk anvendelige til valsning eller smedning, og som har et indhold af kulstof på 2 vægtprocent og derunder. Chromholdigt stål kan dog have et større indhold af kulstof.
e) »rustfrit stål«:
stållegeringer med indhold af kulstof på 1,2 vægtprocent og derunder og af chrom på 10,5 vægtprocent og derover, også med indhold af andre bestanddele.
f) »andet legeret stål«:
stål, der ikke svarer til definitionen på rustfrit stål, og som indeholder én eller flere af nedennævnte bestanddele i de anførte mængdeforhold (beregnet efter vægt):
– mindst 0,3% aluminium
– mindst 0,0008% bor
– mindst 0,3% chrom
– mindst 0,3% cobalt
– mindst 0,4% kobber
– mindst 0,4% bly
– mindst 1,65% mangan
– mindst 0,08% molybden
– mindst 0,3%. nikkel
– mindst 0,06% niobium
– mindst 0,6% silicium
– mindst 0,05% titan
– mindst 0,3% wolfram
– mindst 0,1% vanadium
– mindst 0,05% zirconium
– mindst 0,1% af andre bestanddele (undtagen svovl, phosphor, kulstof og nitrogen), beregnet hver for sig
[...]«
11. For så vidt angår underposition KN 7312 10 82, 7312 10 84 og 7312 10 86 omfattede Taric for 2004 og 2005 følgende underpositioner:
>lt>3
12. Den kombinerede nomenklatur, som udgøres af bilag I til forordning nr. 2658/87, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1810/2004 af 7. september 2004 (EUT L 327, s. 1), er identisk med KN for så vidt angår samtlige bestemmelser nævnt i denne doms præmis 7-11.
Bestemmelser vedrørende antidumpingforanstaltninger
13. På tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen fandtes de bestemmelser, som regulerede Den Europæiske Unions anvendelse af antidumpingforanstaltninger, i forordning nr. 384/96.
14. Denne forordnings artikel 14, stk. 1, har følgende ordlyd:
»Både midlertidig og endelig antidumpingtold indføres ved forordning og opkræves af medlemsstaterne i den form og i overensstemmelse med den sats og de øvrige kriterier, der er fastsat i den forordning, hvorved tolden indføres. En sådan told opkræves endvidere uafhængigt af told, skat og andre afgifter, der normalt opkræves ved indførsel. Ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering.«
15. Artikel 1, stk. 1 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1796/1999 af 12. august 1999 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine og om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af denne vare med oprindelse i Republikken Korea (EFT L 217, s. 1) bestemmer:
»1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af stål, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7312 10 82 (Taric-kode 7312 10 82*10), ex 7312 10 84 (Taric-kode 7312 10 84*10), ex 7312 10 86 (Taric-kode 7312 10 86*10), ex 7312 10 88 (Taric-kode 7312 10 88*10) og ex 7312 10 99 (Taric-kode 7312 10 99*10) og har oprindelse i Folkerepublikken Kina, Ungarn, Indien, Mexico, Polen, Sydafrika og Ukraine.
[...]
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er anført.«
Nationale bestemmelser
16. I artikel 32, stk. 1 og 2, i likums »Par nodokļiem un nodevām« (lov om skat og afgifter, Latvijas Vēstnesis, 1995, nr. 26), med overskriften »Ansvar i tilfælde af nedsættelse af beskatningsgrundlaget«, var det på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen bestemt i stk. 1 og 2:
»1. Såfremt en skattepligtig person i strid med kravene i skattelovgivningen ansætter beskatningsgrundlaget for lavt i den skatteangivelse, der forelægges skattemyndighederne, beregner skattemyndighederne det skyldige skattebeløb og opkræver en bøde svarende til det nævnte beløb, medmindre der i en særlig skatteretlig bestemmelse er fastsat et andet bødebeløb.
2. Der pålægges ikke nogen bøde, såfremt følgende to betingelser er opfyldt:
– Den skattepligtige har indgivet en berigtigelse eller en supplerende angivelse (ledsaget af bevisdokumenter) før påbegyndelsen af skattemyndighedernes kontrol.
– Den skattepligtige har inden for en frist på fem arbejdsdage fra indgivelsen af berigtigelsen indbetalt det skyldige beløb såvel som forhøjelsen af hovedgælden og morarenter frem til datoen for den berigtigede eller supplerende angivelse (ledsaget af bevisdokumenter).«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
17. Mellem maj 2004 og september 2005 importerede Stils Met kabler af stål fra Ukraine for at bringe dem i fri omsætning i Letland. Varerne blev angivet i Taric-underpositionerne 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 og 7312 10 86 90.
18. I forbindelse med en kontrol konstaterede Dienests, at de pågældende varer var af stål, hvorfor de, henset til størrelsen af deres tværmål og deres oprindelse, henhørte under henholdsvis Taric-underposition 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 og 7312 10 86 19.
19. Dienests pålagde følgelig ved afgørelse af 20. juni 2006 Stils Met at betale 485 286,58 LVL (hvilket svarer til ca. 697 356 EUR) til statskassen, hvoraf 205 629,87 LVL udgjorde antidumpingtold, 37 013,42 LVL moms og 242 643,29 LVL en bøde, som svarede til det samlede skyldige beløb.
20. Stils Met anlagde annullationssøgsmål til prøvelse af denne beslutning. Selskabet påberåbte sig særligt den ved angivelsen af varerne fremlagte dokumentation fra producentens laboratorium, som oplyste klarereren og toldmyndighederne om varernes kemiske sammensætning, og særligt forhold, der godtgjorde, at de svarede til betegnelsen varer af »andet legeret stål« i bestemmelse 1, litra f), til kapitel 72 i KN.
21. Stils Met anførte ligeledes, at selv om Dienests havde tariferet den omhandlede vare korrekt, havde toldmyndigheden ikke ret til at pålægge en bøde på grundlag af national lovgivning.
22. Administratīvā rajona tiesa (forvaltningsdomstol i første instans) gav Stils Met medhold og annullerede Dienests’ afgørelse ved dom af 4. oktober 2007. Efter at have kontrolleret oplysningerne om de pågældende varers kemiske sammensætning udtalte den pågældende domstol, at Dienests ikke havde fremført tilstr ækkelige beviser for, at varen skulle anses for stål som omhandlet i bestemmelse 1, litra d), til kapitel 72 i KN.
23. Dienests appellerede dommen til Administratīvā apgabaltiesa (appeldomstol), som omgjorde den appellerede dom. Henset til den underopdeling, som findes i KN mellem produkter i rustfrit stål på den ene side og andre produkter af jern eller af stål på den anden side, har denne ret således fastslået, at i de Taric-underpositioner, der hører under KN-underpositionerne 7312 10 82, 7312 10 84 og 7312 10 86, dækker kategorien »stål« produkter af stål bortset fra produkter af rustfrit stål, uanset deres kemiske sammensætning, mens kategorien »andre tilfælde« dækker produkter, som ikke er af stål, dvs. produkter af jern.
24. Stils Met iværksatte en kassationsappel ved Augstākās Tiesas Senātas (afdeling ved Letlands højesteret) til prøvelse af dommen afsagt i appelsagen.
25. Stils Met er af den opfattelse, at bestemmelse 1 til kapitel 72 i KN skal finde anvendelse ved afgørelsen af, til hvilken kategori – d) »stål«, e) »rustfrit stål« eller f) »andet legeret stål« – de i hovedsagen omhandlede varer henhører. Selskabet har gjort gældende, at såfremt oplysningerne om produkternes kemiske sammensætning ikke er tilstrækkelige til at godtgøre, at det pågældende materiale er »andet legeret stål«, skal de tariferes i de Taric-underpositioner, der svarer til varer af stål, dvs. dem, hvis kode ender på tallet 11, som Dienests har gjort. Såfremt oplysningerne om produkternes kemiske sammensætning derimod er tilstrækkelige til at godtgøre, at det pågældende materiale er »andet legeret stål«, skal de tariferes i de Taric-underpositioner, som svarer til andre tilfælde end varer af stål, dvs. dem, hvis kode ender på tallet 90.
26. Stils Met har i øvrigt gjort gældende, at eftersom antidumpingtolden hverken er omfattet af begrebet skat eller begrebet afgifter i likums »Par nodokļiem un nodevām«, kan den ved denne lov indførte bøde ikke finde anvendelse i hovedsagen.
27. Henset til, at afgørelsen af sagen afhænger af fortolkningen af de gældende fællesskabsregler, har Augstākās tiesas Senāts besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1) Skal Taric-kode 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 og 7312 10 86 19 fortolkes således, at varer af stål – tovværk og kabler, der ikke er overtrukket eller kun er forzinket – uafhængigt af deres kemiske sammensætning (undtagen rustfrit stål), herunder varer af legeret stål, der ikke hidrørte fra Moldova eller Marokko – i 2004 og 2005, alt efter deres tværmål, skulle henføres under disse koder?
2) Skal artikel 14, stk. 1, i [...] forordning (EF) nr. 384/96 fortolkes således, at den er til hinder for pålæggelse af en [...] bøde [...] beregnet på grundlag af antidumpingtoldbeløbet i henhold til en national bestemmelse (artikel 32, stk. 2, i likums »Par nodokļiem un nodevām«), som regulerer tilsidesættelser af skattelovgivningen?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
28. Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om Taric skal fortolkes således, at i 2004 og 2005 skulle kabler af andet stål end rustfrit stål, som de i hovedsagen omhandlede, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, med største tværmål over 3 mm, men ikke over 48 mm, og som hverken hidrører fra Moldova eller Marokko, tariferes i Taric-underposition 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 eller 7312 10 86 19, eller i Taric-underposition 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 eller 7312 10 86 90.
29. Der skal herved indledningsvis henvises til fast retspraksis, hvorefter det følger af såvel retssikkerheds- som kontroltekniske hensyn, at det afgørende kriterium for tarifering af varer normalt vil være disses objektive karakteristika og egenskaber som beskrevet i den enkelte position i KN og de supplerende bestemmelser til dennes afsnit og kapitler (jf. bl.a. dom af 18.6.2009, sag C-173/08, Kloosterboer Services, Sml. I, s. 5347, præmis 24).
30. I nærværende sag er det ubestridt, at de i hovedsagen omhandlede varer henhører under henholdsvis underposition 7312 10 82, 7312 10 84 og 7312 10 86 i KN afhængig af størrelsen af deres tværmål. I overensstemmelse med de pågældende underpositioners ordlyd henhører hertil kabler, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, af jern eller stål bortset fra rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, men ikke over 48 mm. Inden for Taric underopdeles sådanne varer i varer »af stål« (Taric-underposition 7312 10 82 11, 7312 10 84 11 eller 7312 10 86 11) og »andre tilfælde« (Taric-underposition 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 eller 7312 10 86 90).
31. Stils Met har gjort gældende, at det i medfør af bestemmelse 1 til kapitel 72 i KN skal afgøres, om de i hovedsagen omhandlede kabler henhører under kategorien »stål«, »rustfrit stål« eller »andet legeret stål«. Såfremt oplysningerne om de omhandlede produkters kemiske sammensætning er tilstrækkelige til at godtgøre, at det pågældende materiale er »andet legeret stål«, skal de tariferes i Taric-underposition 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 eller 7312 10 86 90, afhængig af størrelsen af deres største tværmål.
32. Dienests, den lettiske regering og Kommissionen har derimod anført, at kabler af legeret stål som de i hovedsagen omhandlede skal tariferes i Taric-underposition 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 eller 7312 10 86 19. De har i denne forbindelse gjort gældende, at skønt produkter i rustfrit stål tildeles forskellige KN-koder, opererer Taric-underpositionerne 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 eller 7312 10 86 19 ikke med en sådan sondring mellem ståltype, hvorfor de dækker såvel legeret som ikke legeret stål. Henset til beskrivelsen og opbygningen af pos. 7312, skal produkter af jern, dvs. de produkter, som ikke er af stål, derimod tariferes i Taric-underposition 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 eller 7312 10 86 90.
33. Det skal først bemærkes, at i overensstemmelse med ordlyden af pos. 7312 i KN omfatter denne »snoet tråd, kabler, tovværk, flettede bånd, stropper og lignende varer, af jern og stål (undtagen isoleret tråd til elektrisk brug)«. KN medtager i underposition 7312 10 30 snoet tråd, kabler og tovværk »af rustfrit stål« og i de følgende underpositioner »andre tilfælde« af snoet tråd, kabler og tovværk. Det følger heraf, at snoet tråd, kabler og tovværk af rustfrit stål henhører under underposition 7312 10 30 i KN, mens snoet tråd, kabler og tovværk af jern eller af andet stål end rustfrit stål henhører under de følgende underpositioner.
34. Således henhører kabler af jern eller af andet stål end rustfrit stål, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, med største tværmål over 3 mm, men ikke over 48 mm, under underposition 7312 10 82, 7312 10 84 eller 7312 10 86.
35. Det følger heraf, at Taric-koderne 7312 10 82 11, 7312 10 84 11 og 7312 10 86 11 svarer til kabler af andet stål end rustfrit stål. Det fremgår endvidere af opbygningen og ordlyden af de relevante Taric-underpositioner, at Taric-koderne 7312 10 82 11 (hidrørende fra Moldova), 7312 10 82 12 (hidrørende fra Marokko) og 7312 10 82 19 (andre tilfælde) afhænger af den geografiske oprindelse for kabler af andet stål end rustfrit stål. Det samme gælder for så vidt angår de Taric-koder, der finder anvendelse på kabler omfattet af underpositionerne 7312 10 84 og 7312 10 86 i KN. Følgelig henhører kabler af andet stål end rustfrit stål, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, med største tværmål over 3 mm, men ikke over 48 mm under, og som hidrører fra et andet land end Moldova eller Marokko, under Taric-koderne 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 eller 7312 10 86 19.
36. Det fremgår ligeledes af opbygningen af Taric, at Taric-koderne 7312 10 82 90, 7312 10 84 90 eller 7312 10 86 90 svarer til kabler, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, med største tværmål over 3 mm, men ikke over 48 mm, og som ikke er af stål, dvs. kabler af jern.
37. Det følger i øvrigt af fast retspraksis, at de bestemmelser, der indleder kapitlerne i den fælles toldtarif – i øvrigt ligesom også Toldsamarbejdsrådets forklarende bemærkninger til nomenklaturen – udgør et vigtigt hjælpemiddel til at sikre en ensartet anvendelse af toldtariffen, hvorfor de kan betragtes som gyldige midler til dens fortolkning (jf. bl.a. dom af 20.11.1997, sag C-338/95, Wiener SI, Sml. I, s. 6495, præmis 11, og af 7.2.2002, sag C-276/00, Turbon International, Sml. I, s. 1389, præmis 22).
38. Bestemmelse 1 i kapitel 72 i KN præciserer, hvad der skal forstås ved stål, rustfrit stål og andet legeret stål. Det fremgår af ordlyden af denne bestemmelse, at disse definitioner er relevante for hele KN, og herunder altså kapitel 73 heri. Litra d) i den pågældende bestemmelse opstiller en generel definition af »stål«. »Rustfrit stål«, som defineres i litra e), og »andet legeret stål«, som defineres i litra f), udgør særlige kategorier af stål og skal følgelig betragtes som henhørende under den generelle kategori »stål«.
39. Idet disse definitioner tages i betragtning ved tariferingen af kabler af stål som de i hovedsagen omhandlede, henhører kabler af rustfrit stål i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i litra e) i bestemmelse 1 i kapitel 72 i KN, under underposition 7312 10 30 heri. Da der ikke i forbindelse med pos. 7312 i KN sondres mellem kabler af stål og kabler af »andet legeret stål« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i litra f) i bestemmelsen, skal det fastslås, at kabler af andet stål end rustfrit stål, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, hidrørende fra et andet land end Moldova eller Marokko, henhører under Taric-underposition 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 eller 7312 10 86 19, afhængig af størrelsen af deres tværmål.
40. Henset til samtlige ovenstående bemærkninger, skal det første spørgsmål besvares med, at Taric, i den version, der var gældende i 2004 og 2005, skal fortolkes således, at kabler af andet stål end rustfrit stål, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, med største tværmål over 3 mm, men ikke over 48 mm, og som hverken hidrører fra Moldova eller Marokko, henhører under Taric-koderne 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 eller 7312 10 86 19, afhængig af størrelsen af deres tværmål.
Det andet spørgsmål
41. Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 384/96 skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som fastsætter bestemmelser om anvendelsen i tilfælde af fejl i tariferingen af en vare, der indføres i Unionens toldområde, af en bøde svarende til den samlede antidumpingtold, der skal anvendes i forhold til disse varer, henset til deres korrekte tarifering.
42. Det skal indledningsvis bemærkes, at antidumpingtold i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 384/96 indføres ved forordning og opkræves af medlemsstaterne i den form og i overensstemmelse med den sats og de øvrige kriterier, der er fastsat i den forordning, hvorved tolden indføres. I denne forbindelse fastsætter forordning nr. 1796/1999 ikke nogen bestemmelser om en sanktion i tilfælde af tilsidesættelse af dens bestemmelser.
43. I henhold til sidstnævnte forordnings artikel 1, stk. 3, finder gældende bestemmelser for told anvendelse, medmindre andet er anført. Det skal imidlertid fastslås, at der heller ikke heri er fastsat bestemmelser om en sanktion i tilfælde af fejl i tariferingen af varer, der indføres i Unionens toldområde.
44. I denne forbindelse bemærkes, at det følger af fast retspraksis, at når en EU-retlig bestemmelse ikke fastsætter en særlig sanktion for overtrædelser eller i så henseende henviser til nationale bestemmelser, skal medlemsstaterne i medfør af artikel 10 EF træffe alle foranstaltninger, som er egnede til at sikre EU-rettens rækkevidde og virkning. Medlemsstaterne har et skøn med hensyn til valget af disse foranstaltninger, men skal dog drage omsorg for, at overtrædelser af EU-retten i givet fald sanktioneres efter samme materielle og processuelle regler, som efter national ret gælder for overtrædelser af samme art og grovhed, og sanktionen skal under alle omstændigheder være effektiv, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning (jf. dom af 26.10.1995, sag C-36/94, Siesse, Sml. I, s. 3573, præmis 20, og af 16.10.2003, sag C-91/02, Hannl-Hofstetter, Sml. I, s. 12077, præmis 17).
45. Det følger af det ovenstående, at medlemsstaterne er beføjet til at vælge de foranstaltninger, som de finder rimelige i tilfælde af tilsidesættelse af forordning nr. 1796/1999. Medlemsstaterne skal dog udøve deres beføjelser på dette område under iagttagelse af EU-retten og dennes almindelige grundsætninger og dermed under iagttagelse af proportionalitetsprincippet (jf. analogt Siesse-dommen, præmis 21, dom af 7.12.2000, sag C-213/99, de Andrade, Sml. I, s. 11083, præmis 20, og Hannl-Hofstetter-dommen, præmis 18).
46. Selve princippet om en bøde som den i hovedsagen omhandlede, som har til formål at sikre, at de skattepligtige overholder deres forpligtelser i forbindelse med skatteangivelsen, fremgår ikke at være i strid med EU-retten. En bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede giver således mulighed for at give de erhvervsdrivende incitament til at indsende angivelser til de kompetente nationale myndigheder, som er i overensstemmelse med den gældende lovgivning, herunder de EU-retlige toldbestemmelser og de antidumpingforanstaltninger, som følger af EU-retten. Hvis der ikke var fastsat en sådan foranstaltning, ville fejl i tariferingen af varer underlagt anvendelsen af antidumpingtold således ikke i sidste ende medføre nogen konsekvenser for de pågældende erhvervsdrivende.
47. Med hensyn til bødens størrelse er det af betydning, at den i overensstemmelse med den i denne doms præmis 44 nævnte retspraksis fastsættes på samme vilkår som dem, der efter national ret gælder for overtrædelser af samme art og grovhed. Skønt dette alt andet lige forekommer at være tilfældet med en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, henset til ordlyden heraf, tilkommer det imidlertid den forelæggende ret at vurdere, om den i hovedsagen omhandlede bøde faktisk er i overensstemmelse med disse principper.
48. I lyset af det ovenstående skal det andet spørgsmål besvares med, at artikel 14, stk. 1, i forordning nr. 384/96 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som fastsætter bestemmelser om anvendelsen i tilfælde af fejl i tariferingen af en vare, der indføres i Unionens toldområde, af en bøde svarende til den samlede antidumpingtold, der skal anvendes i forhold til disse varer, for så vidt som bødens størrelse fastsættes på samme vilkår, som efter national ret gælder for overtrædelser af samme art og grovhed, og som sikrer, at sanktionen er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at vurdere.
Sagens omkostninger
49. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
Afgørelse
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Femte Afdeling) for ret:
1) De Europæiske Fællesskabers integrerede tarif, som blev indført ved artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, i den version, der fandt anvendelse i 2004 og 2005, skal fortolkes således, at kabler af andet stål end rustfrit stål, som ikke er overtrukket eller kun forzinket, med største tværmål over 3 mm, men ikke over 48 mm, og som hverken hidrører fra Moldova eller Marokko, henhører under Taric-koderne 7312 10 82 19, 7312 10 84 19 eller 7312 10 86 19, afhængig af størrelsen af deres tværmål.
2) Artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som fastsætter bestemmelser om anvendelsen i tilfælde af fejl i tariferingen af en vare, der indføres i Unionens toldområde, af en bøde svarende til den samlede antidumpingtold, der skal anvendes i forhold til disse varer, for så vidt som bødens størrelse fastsættes på samme vilkår, som efter national ret gælder for overtrædelser af samme art og grovhed, og som sikrer, at sanktionen er effektiv, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at vurdere.