Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 12. juli 2012 – Mugraby mod Rådet og Kommissionen
(Sag C-581/11 P)
»Appel – passivitetssøgsmål – tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder og af associeringsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske
Republik – Rådets og Kommissionens undladelse af at vedtage foranstaltninger over for Den Libanesiske Republik – erstatningssøgsmål – åbenbart, at appellen er ugrundet og ikke kan antages til realitetsbehandling«
1.                     Retslig procedure – stævning – formkrav – stævning indgivet uden advokatbistand – afvisning (statutten for Domstolen, art. 19,
stk. 3, art. 21, stk. 1; Domstolens procesreglement, art. 37, stk. 1, første afsnit, og art. 38, stk. 3) (jf. præmis 36)
2.                     Appel – anbringender – ingen identificering af den påberåbte retlige fejl – åbenbart afvisningsgrundlag [art. 256 TEUF; statutten
for Domstolen, art. 58, stk. 1, Domstolens procesreglement, art. 112, stk. 1, litra c), og art. 119] (jf. præmis 42, 43, 54,
63, 72 og 82)
3.                     Internationale aftaler – Unionens aftaler – et tredjelands overholdelse af påtagne forpligtelser – Kommissionens kontrol med
den korrekte anvendelse af aftalen (art. 17, stk. 1, TEU) (jf. præmis 68)
4.                     Passivitetssøgsmål – Unionens retsinstansers kompetence – påbud rettet til en institution – ikke tilladt (art. 265 TEUF) (jf
præmis 75)
Angående
Appel af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 6. september 2011 i sag T-292/09, Mugraby mod Rådet og Kommissionen,
hvorved Retten ikke gav medhold dels i en påstand om, at det fastslås, at Rådet og Kommissionen retsstridigt undlod at tage
stilling til sagsøgerens begæring om vedtagelse af foranstaltninger over for Libanon på grund af dette lands angivelige krænkelse
af sagsøgerens grundlæggende rettigheder samt af associeringsaftalen mellem Fællesskabet og Den Libanesiske Republik, dels
i en påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af disse fællesskabsinstitutioners passivitet.
Konklusion
1)
Appellen forkastes.
2)
Muhamad Mugraby betaler sagens omkostninger.