Foreløbig udgave
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT
J. RICHARD DE LA TOUR
fremsat den 16. april 2026 (1)
Sag C-295/25
Lima BV
mod
Vlaams Gewest
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Belgien))
» Præjudiciel forelæggelse – landbrug – økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter – forordning (EU) 2018/848 – artikel 7, litra a), b) og c) – bilag II, del IV, punkt 2.2.1 og 2.2.2 – anvendelse af visse produkter og stoffer i forarbejdningen af økologiske fødevarer – certificeret økologisk pulver fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum, som har et naturligt højt indhold af calciumcarbonat – manglende tilladelse «
I.      Indledning
1.        Kan anvendelse af en økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse være forbudt i fremstillingen af forarbejdede økologiske fødevarer?
2.        Det er dette paradoks, der er blevet forelagt Domstolen af Raad van State (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Belgien), som ønsker oplyst, om det er muligt at anvende et pulver, der er certificeret som økologisk, fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum, som har et naturligt højt indhold af calciumcarbonat, i en økologisk, vegetabilsk ris- eller havrebaseret drik, selv om anvendelsen af calcium i fødevarer ikke er direkte retligt foreskrevet, og anvendelsen af calciumcarbonat med henblik på calciumberigelse er forbudt i økologisk produktion ifølge bestemmelserne i forordning (EU) 2018/848 (2), som ændret ved delegeret forordning (EU) 2022/474 (3) og den tilhørende gennemførelsesforordning (EU) 2021/1165 (4).
3.        Domstolen har allerede taget stilling til forbuddet mod calciumberigelse af vegetabilske drikke ved anvendelse af sådanne sedimenter af den ikke-økologiske alge Lithothamnium calcareum (5), idet den støttede sig på forordning (EF) nr. 834/2007 (6) og 889/2008 (7). Det af den forelæggende ret forelagte spørgsmål er imidlertid ikke tidligere blevet besvaret, idet ordningen for fødevaretilsætningsstoffer blev ændret ved forordning 2018/848, som ophævede forordning nr. 834/2007, og eftersom de omhandlede sedimenter i den foreliggende sag er fremstillet af den certificeret økologiske alge Lithothamnium calcareum.
4.        Jeg foreslår Domstolen at svare, at denne nye ordning for fødevaretilsætningsstoffer, hvorunder pulver af algen Lithothamnium calcareum efter min opfattelse henhører, finder anvendelse, uanset om ingrediensen er økologisk eller ej, hvorfor anvendelsen af dette pulver, selv om det er certificeret som økologisk, ikke er tilladt i økologisk produktion med henblik på calciumberigelse, eftersom det ikke er retligt foreskrevet.
II.    EU-retten
A.      Forordning (EF) nr. 178/2002
5.        Artikel 2, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 178/2002 (8) bestemte følgende:
»I denne forordning forstås ved »fødevarer« (eller »levnedsmidler«) alle stoffer eller produkter, som, uanset om de er uforarbejdede eller helt eller delvis forarbejdede, er bestemt til eller med rimelighed må antages at skulle indtages af mennesker.
»Fødevarer« omfatter drikkevarer, tyggegummi og ethvert stof, herunder vand, der bevidst tilsættes fødevarer i forbindelse med deres fremstilling, tilberedning eller behandling. […]«
B.      Forordning (EF) nr. 1333/2008
6.        Artikel 3, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1333/2008 (9) er affattet som følger:
»Ved anvendelsen af denne forordning gælder […] følgende definitioner:
a)      »fødevaretilsætningsstof«: ethvert stof, der normalt ikke indtages som en fødevare i sig selv og normalt ikke anvendes som en karakteristisk ingrediens i fødevarer, hvad enten det har næringsværdi eller ej, og som, hvis det bevidst tilsættes fødevarer med et teknologisk formål i forbindelse med fremstillingen, forarbejdningen, tilberedningen, behandlingen, emballeringen, transporten eller opbevaringen, resulterer i, eller med rimelighed forventes at resultere i, at det eller dets biprodukter direkte eller indirekte bliver en bestanddel af de pågældende fødevarer.
Følgende betragtes dog ikke som fødevaretilsætningsstoffer:
[…]
ii)      fødevarer, hvad enten de er i tørret eller koncentreret form, herunder aromaer, som tilsættes under fremstilling af sammensatte fødevarer på grund af deres aromatiske, smagsmæssige eller ernæringsmæssige egenskaber, og som samtidig har en sekundær farvevirkning
[…]
b)      »teknisk hjælpestof«: ethvert stof, der:
i)      ikke indtages som en fødevare i sig selv
ii)      med forsæt anvendes ved forarbejdningen af råvarer, fødevarer eller disses ingredienser for at opfylde et bestemt teknologisk formål under behandlingen eller forarbejdningen, og
iii)      kan resultere i, at der i det færdige produkt findes en utilsigtet, men teknisk uundgåelig rest af dette stof eller derivater deraf, under forudsætning af at disse reststoffer ikke udgør en sundhedsfare og ikke indvirker teknologisk på det færdige produkt.«
C.      Forordning (EU) nr. 1169/2011
7.        Artikel 2, stk. 2, litra f), i forordning (EU) nr. 1169/2011 (10) fastsætter:
»Endvidere forstås ved:
[…]
f)      »ingrediens«: ethvert stof eller produkt, herunder aromaer, fødevaretilsætningsstoffer og fødevareenzymer, og enhver bestanddel af en sammensat ingrediens, der anvendes ved fremstilling eller tilberedning af en fødevare, og som stadig findes i færdigvaren, eventuelt i ændret form; restkoncentrationer betragtes ikke som ingredienser.«
D.      Forordning 2018/848
8.        Følgende fremgår af 6., 20., 51., 52. og 63. betragtning til forordning 2018/848:
»(6)      I lyset af målene for Unionens politik for økologisk produktion bør de retlige rammer for gennemførelse af denne politik tilsigte at sikre fair konkurrence og et velfungerende indre marked for økologiske produkter, at opretholde og berettige forbrugernes tillid til produkter, der er mærket som økologiske, og at skabe de rette vilkår for, at politikken kan udvikle sig i takt med produktions- og markedsudviklingen.
[…]
(20)      Eftersom anvendelse af eksterne input bør begrænses i økologisk produktion, bør bestemte formål udpeges, som produkter og stoffer ofte anvendes til inden for produktion af landbrugsprodukter eller forarbejdede landbrugsprodukter. Når produkter eller stoffer normalt anvendes til disse formål, bør deres anvendelse kun være tilladt, når de er blevet godkendt i overensstemmelse med denne forordning. En sådan godkendelse bør imidlertid kun være gyldig, så længe anvendelsen af sådanne eksterne input i ikkeøkologisk produktion ikke er forbudt i henhold til EU-retten eller national ret, der har grundlag i EU-ret. […]
[…]
(51)      Erhvervsdrivende, der producerer […] fødevarer […], bør forpligtes til at følge passende procedurer, som er baseret på en systematisk identifikation af kritiske forarbejdningstrin, for at sikre, at de forarbejdede produkter er i overensstemmelse med reglerne for økologisk produktion. Forarbejdede økologiske produkter bør produceres efter forarbejdningsmetoder, der garanterer, at produkternes økologiske karakteristika og egenskaber bevares i alle faser af den økologiske produktion.
(52)      Der bør fastsættes bestemmelser om forarbejdede økologiske fødevarers […] sammensætning. Sådanne fødevarer bør fortrinsvis produceres af økologiske landbrugsingredienser eller af andre ingredienser omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, som er økologiske, med begrænset mulighed for at anvende visse ikkeøkologiske landbrugsingredienser, som er angivet i denne forordning. Desuden bør kun visse produkter og stoffer, som er godkendt i henhold til denne forordning, være tilladt at anvende i forbindelse med produktion af forarbejdede økologiske fødevarer […].
[…]
(63)      Anvendelse i økologisk produktion af visse produkter eller stoffer som aktive stoffer, som skal anvendes som plantebeskyttelsesmidler, der falder inden for anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1107/2009 [(11)], gødningsstoffer, jordforbedringsmidler, næringsstoffer, ikkeøkologiske dyrefoderbestanddele af forskellig oprindelse, fodertilsætningsstoffer, tekniske hjælpestoffer og midler til rengøring og desinficering, bør begrænses til et minimum og være underlagt de særlige betingelser, der er fastsat i denne forordning. Samme fremgangsmåde bør lægges til grund for anvendelse af produkter og stoffer som fødevaretilsætningsstoffer og tekniske hjælpestoffer og for anvendelse af ikkeøkologiske landbrugsingredienser i forbindelse med produktion af forarbejdede økologiske fødevarer. Enhver mulig anvendelse af sådanne produkter og stoffer i økologisk produktion i almindelighed og i produktion af forarbejdede økologiske fødevarer i særdeleshed bør derfor fastlægges med forbehold af de principper, der er fastsat i denne forordning, og visse kriterier.«
9.        Artikel 2, stk. 1, litra b), i forordning 2018/848 bestemmer:
»Denne forordning finder anvendelse på følgende landbrugsprodukter, inklusive akvakultur- og biavlsprodukter, der er opført i bilag I til TEUF, og på produkter, som stammer fra disse produkter, hvis sådanne produkter er eller er beregnet til at blive produceret, tilberedt, mærket, distribueret, markedsført, importeret til eller eksporteret fra Unionen:
[…]
b)      forarbejdede landbrugsprodukter til konsum.«
10.      Denne forordnings artikel 3 har følgende ordlyd:
»I denne forordning forstås ved:
1)      »økologisk produktion«: brug […] af produktionsmetoder, der overholder denne forordning i alle faser af produktionen, tilberedningen og distributionen
2)      »økologiske produkt«: et produkt, der stammer fra økologisk produktion […] Produkter, der stammer fra jagt eller fiskeri efter vildtlevende arter, betragtes ikke som økologiske
[…]
45)      »fødevarer«: fødevarer som defineret i artikel 2 i [forordning nr. 178/2002]
[…]
51)      »ingrediens«: en ingrediens som defineret i artikel 2, stk. 2, litra f), i forordning [nr. 1169/2011] eller, for andre produkter end fødevarer, alle stoffer eller produkter, der er anvendt til produktion eller tilberedning af produkter, og som stadig findes i færdigvaren, eventuelt i ændret form
[…]
61)      »fødevaretilsætningsstof«: et fødevaretilsætningsstof som defineret i artikel 3, stk. 2, litra a), i [forordning nr. 1333/2008]
[…]
65)      »teknisk hjælpestof«: et teknisk hjælpestof som defineret i artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning [nr. 1333/2008] for fødevarer […]
[…]«
11.      I kapitel II i forordning 2018/848 med overskriften »Mål og principper for økologisk produktion« bestemmes følgende i artikel 7:
»Produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer skal navnlig bygge på følgende særlige principper:
a)      Økologiske fødevarer skal fremstilles af økologiske landbrugsingredienser.
b)      Anvendelsen af fødevaretilsætningsstoffer, ikkeøkologiske ingredienser med hovedsagelig teknologiske og organoleptiske funktioner samt mikronæringsstoffer og tekniske hjælpestoffer skal begrænses til et minimum og tillades kun, hvor der er et grundlæggende teknologisk behov herfor, eller af særlige ernæringsmæssige årsager.
c)      Der må ikke anvendes stoffer og forarbejdningsmetoder, der kan være vildledende med hensyn.
[…]«
12.      Denne forordnings artikel 9, stk. 3, første afsnit, er affattet således:
»Til de formål og anvendelser, der er omhandlet i artikel 24 og 25 og i bilag II, må kun produkter og stoffer, der er tilladt i medfør af de nævnte bestemmelser, anvendes i økologisk produktion, forudsat at anvendelsen heraf også er blevet tilladt i ikkeøkologisk produktion i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-retten og, hvis det er relevant, i overensstemmelse med nationale bestemmelser, der bygger på EU-retten.«
13.      Den nævnte forordnings artikel 16 bestemmer:
»1.      Erhvervsdrivende, der producerer forarbejdede fødevarer, skal navnlig overholde de detaljerede produktionsregler, der er fastsat i bilag II, del IV […]
2.      Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 54 om ændring af:
[…]
b)      bilag II, del IV, punkt 2.2.2, for så vidt angår art og sammensætning af produkter og stoffer, hvis anvendelse i forarbejdede fødevarer er tilladt, og betingelser, på hvilke de kan anvendes
[…]«
14.      Artikel 24, stk. 2, 4 og 9, i forordning 2018/848 har følgende ordlyd:
»2.      [Europa-]Kommissionen kan […] give tilladelse til, at visse produkter og stoffer anvendes i produktion af forarbejdede økologiske fødevarer og af gær anvendt som fødevare […], og skal opføre alle sådanne tilladte produkter og stoffer på begrænsede lister med henblik på følgende formål:
a)      som fødevaretilsætningsstoffer og tekniske hjælpestoffer
b)      som ikkeøkologiske landbrugsingredienser, der skal anvendes til produktion af forarbejdede økologiske fødevarer
c)      som tekniske hjælpestoffer til produktion af gær og gærprodukter.
[…]
4.      Tilladelse til anvendelse af de produkter og stoffer, der er omhandlet i stk. 2, i produktion af forarbejdede økologiske fødevarer eller i produktion af gær anvendt som fødevare […] er underlagt principperne i kapitel II og følgende kriterier, der skal vurderes som en helhed:
[…]
b)      Det er umuligt at producere eller konservere fødevaren eller at opfylde bestemte ernæringsmæssige krav, som er fastsat i medfør af EU-lovgivningen, uden anvendelse af disse produkter eller stoffer.
c)      De forekommer i naturen og må kun have undergået mekaniske, fysiske, biologiske, enzymatiske eller mikrobielle processer, medmindre produkter eller stoffer fra sådanne kilder ikke findes i tilstrækkelige mængder eller kvaliteter.
d)      En økologisk ingrediens er ikke til rådighed i tilstrækkelig mængde.
[…]
9.      Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter om tilladelse eller tilbagetrækning af tilladelse af produkter og stoffer, jf. stk. 1 og 2, som må anvendes i økologisk produktion i almindelighed og i produktion af forarbejdede økologiske fødevarer i særdeleshed, og om fastlæggelse af procedurer, der skal følges ved udstedelse af sådanne tilladelser og ved udarbejdelse af lister over sådanne produkter og stoffer og, hvor det er relevant, beskrivelse af disse, krav til sammensætning af dem og anvendelsesbetingelser for dem.
[…]«
15.      Ifølge del III, punkt 2.2.1, i bilag II til denne forordning betragtes indsamling af vilde alger og dele heraf som økologisk produktion på visse betingelser, der er beskrevet i dette punkt.
16.      I den nævnte forordnings bilag II, del IV, punkt 2, med overskriften »Detaljerede krav til produktion af forarbejdede fødevarer« bestemmes følgende:
»[…]
2.2.1.      Kun fødevaretilsætningsstoffer, tekniske hjælpestoffer og ikkeøkologiske landbrugsingredienser, der i henhold til artikel 24 eller 25 er tilladt til anvendelse i økologisk produktion, samt de produkter og stoffer, der er omhandlet i punkt 2.2.2, må anvendes ved forarbejdning af fødevarer […]
2.2.2.      Ved forarbejdningen af fødevarer må følgende produkter og stoffer anvendes:
[…]
f)      mineraler (herunder sporstoffer), vitaminer, aminosyrer og mikronæringsstoffer, forudsat:
i)      at deres anvendelse i fødevarer til almindeligt konsum er »direkte retligt foreskrevet« forstået som direkte påkrævet af bestemmelser i EU-retten eller bestemmelser i national ret, der er forenelige med EU-retten, med den konsekvens, at fødevaren overhovedet ikke må markedsføres som fødevare til almindeligt konsum, hvis disse mineraler, vitaminer, aminosyrer eller mikronæringsstoffer ikke er tilsat, eller
ii)      for så vidt angår fødevarer, der markedsføres som havende bestemte egenskaber eller virkninger i forhold til sundhed eller ernæring eller i forhold til behovene hos særlige grupper af forbrugere
–        de produkter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), i […] forordning (EU) nr. 609/2013 [(12)], at anvendelsen heraf er tilladt i henhold til nævnte forordning og retsakter, der er vedtaget på grundlag af nævnte forordnings artikel 11, stk. 1, om de pågældende produkter, eller
–        i produkter, der er omfattet af […] direktiv 2006/125/EF [(13)], at anvendelsen heraf er tilladt i henhold til nævnte direktiv.
[…]«
E.      Gennemførelsesforordning 2021/1165
17.      Følgende fremgår af 14. betragtning til gennemførelsesforordning 2021/1165:
»I betragtning af sammensætningen af visse ikkeøkologiske landbrugsingredienser kan deres anvendelse i forarbejdede økologiske fødevarer svare til anvendelsen som fødevaretilsætningsstoffer, tekniske hjælpestoffer eller produkter og stoffer i henhold til del IV, punkt 2.2.2, i bilag II til forordning […] 2018/848. Disse anvendelser kræver en særlig tilladelse i overensstemmelse med del IV, punkt 2.2, i bilag II til forordning […] 2018/848, og sådanne anvendelser bør ikke være tilladt via tilladelsen til anvendelse af ikkeøkologiske landbrugsingredienser.«
18.      Denne gennemførelsesforordnings artikel 6 fastsætter:
»Med henblik på artikel 24, stk. 2, litra a), i forordning […] 2018/848 må kun de produkter og stoffer, der er opført i del A i bilag V til nærværende forordning, anvendes som fødevaretilsætningsstoffer, bl.a. fødevareenzymer, der skal anvendes som fødevaretilsætningsstoffer og tekniske hjælpestoffer i produktion af forarbejdede økologiske fødevarer, forudsat at deres anvendelse er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-retten, især […] forordning […] nr. 1333/2008, og, hvis det er relevant, i overensstemmelse med nationale bestemmelser, der bygger på EU-retten.«
19.      Den nævnte gennemførelsesforordnings artikel 7, der har været gældende siden 1. januar 2024 (14), bestemmer:
»Med henblik på artikel 24, stk. 2, litra b), i forordning [2018/848] må kun de ikkeøkologiske landbrugsingredienser, der er opført i del B i bilag V til nærværende forordning, anvendes i produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer, forudsat at deres anvendelse er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i EU-retten, og, hvis det er relevant, i overensstemmelse med nationale bestemmelser, der bygger på EU-retten.
Stk. 1 berører ikke de detaljerede krav til økologisk produktion af forarbejdede fødevarer som omhandlet i del IV, afsnit 2, i bilag II til forordning [2018/848]. Stk. 1 finder navnlig ikke anvendelse på ikkeøkologiske landbrugsingredienser, der anvendes som fødevaretilsætningsstoffer, tekniske hjælpestoffer eller produkter og stoffer som omhandlet i del IV, punkt 2.2.2, i bilag II til forordning [2018/848].«
20.      Del A i bilag V til samme gennemførelsesforordning med overskriften »Godkendte fodertilsætningsstoffer og tekniske hjælpestoffer som omhandlet i artikel 24, stk. 2, litra a), i forordning [2018/848]«, indeholder i afsnit A1 en tabel med bl.a. følgende række:
Kode
Betegnelse
Økologiske fødevarer, som det må tilsættes
Særlige betingelser og begrænsninger
[…]
[…]
[…]
[…]
E 170
Calciumcarbonat
produkter af vegetabilsk eller animalsk oprindelse
må ikke anvendes til farvning eller tilsætning af calcium til produkter
[...]
[...]
[...]
[...]
III. De faktiske omstændigheder i tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
21.      Lima BV er et belgisk selskab, der har specialiseret sig i markedsføring af økologiske plantebaserede fødevarer, herunder to økologiske drikke, der er henholdsvis risbaseret og havrebaseret, og hvori en karakteristisk ingrediens er algen Lithothamnium calcareum, der indsamles blandt vilde alger, som er certificeret som økologiske.
22.      Et kontrolorgan vurderede i sin certificeringsafgørelse af 13. april 2023, at der med hensyn til Lithothamnium skulle sondres mellem algerne (Lithothamnium sp Algae) og det marine produkt, der stammer fra kalcificeringen af algen (banker af kulsur algekalk), idet kun algerne selv kunne betegnes som et »landbrugsprodukt«. Dette kontrolorgan tilføjede, at formålet med anvendelsen af ingrediensen var vigtigere end spørgsmålet om, hvorvidt denne ingrediens var økologisk eller ej. Det nævnte kontrolorgan konkluderede, at tilsætningen af calciumrige Lithothamnium-rester udgjorde en berigelse af økologiske produkter i strid med del IV, punkt 2.2, i bilag II til forordning 2018/848, hvilket betød, at Lima »mærkede og markedsførte produkter, der ikke var i overensstemmelse med reglerne for økologiske produkter«, hvorfor en »advarselsforanstaltning« var på sin plads.
23.      Efter at kontrolorganet havde bekræftet denne afgørelse den 5. maj 2023, indgav Lima en administrativ klage over den nævnte afgørelse til Departement Landbouw en Visserij (landbrugs- og fiskeriministeriet) i Vlaamse Overheid (den flamske regering, Belgien). Ved afgørelse af 18. december 2023 lagde kontorchefen for indkomststøttekontoret i landbrugs- og fiskeriministeriet til grund, at tilsætning af pulver fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum ikke var tilladt, eftersom formålet med dette pulver var calciumberigelse. Den pågældende kontorchef konkluderede, at »advarselsforanstaltningen« skulle opretholdes over for Lima, hvilket indebar, at kun de drikke, der var produceret før den 1. januar 2024, fortsat kunne sælges med angivelsen økologisk produktionsmetode.
24.      Lima anlagde et annullationssøgsmål ved Raad van State (øverste domstol i forvaltningsretlige sager) til prøvelse af denne afgørelse, da parterne var uenige om den gældende lovgivning vedrørende certificeret økologisk pulver fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum og om fortolkningen af Natumi-dommen.
25.      For det første burde dette pulver efter Limas opfattelse betragtes som en økologisk ingrediens. Alene denne kvalitet er tilstrækkelig til, at tilsætningen af den i overensstemmelse med artikel 7, litra a), i forordning 2018/848 er tilladt i forarbejdede økologiske fødevarer, uanset ingrediensens ernæringsprofil. Den flamske regering var af den opfattelse, at dette pulver, selv om det var certificeret som økologisk, skulle være omfattet af den gældende lovgivning for mineraler, som forbyder tilsætning af calciumcarbonat med calciumberigelse som eneste formål, i henhold til denne forordnings artikel 7, litra b), samt del IV, punkt 2.2.1 og punkt 2.2.2, litra f), i bilag II og del A i bilag V til gennemførelsesforordning 2021/1165.
26.      For det andet fastslog Domstolen i Natumi-dommen, at forordning nr. 889/2008 (15) skulle fortolkes således, at den var til hinder for anvendelsen af et pulver fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum som ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse, jf. denne forordnings artikel 28, i forarbejdningen af økologiske fødevarer såsom økologiske ris- og sojadrikke med henblik på at berige disse produkter med calcium.
27.      Parterne er uenige om, hvilke konsekvenser der skal drages af denne dom i lyset af den nye lovgivning, der finder anvendelse på omstændighederne i den foreliggende sag.
28.      Den forelæggende ret tvivler på, at denne retspraksis blot kan anvendes analogt, eftersom Domstolen i Natumi-dommen tog stilling til et ikke-økologisk pulver fremstillet af sedimenter af algen Lithothamnium calcareum, som blev renset, formalet og tørret, mens det i den foreliggende sag er den type Lithothamnium calcareum, som er certificeret som økologisk, der er blevet anvendt til fremstilling af pulveret. Endvidere har den forelæggende ret anført, at den gældende lovgivning er blevet ændret, bl.a. ved artikel 24, stk. 4, litra d), i forordning 2018/848, hvorved der er tilføjet en ny betingelse for at opnå tilladelse til produkter og stoffer, der må anvendes i økologisk produktion, nemlig at den pågældende økologiske ingrediens ikke er til rådighed i tilstrækkelig mængde. Den forelæggende ret har tilføjet, at antallet af alger, der må tilsættes som ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse til forarbejdede økologiske fødevarer, er blevet reduceret til to (Algae Arame og Algae Hijiki) (16). Den nævnte ret har anført, at det af dokumentet »Frequently asked questions on organic rules«, som Kommissionen offentliggjorde den 30. november 2023 og regelmæssigt ajourfører (17), fremgår, at hovedbestanddelen i Lithothamnium calcareum er calciumcarbonat, som er et mineral, hvis anvendelse i økologisk produktion derfor kræver en tilladelse i overensstemmelse med del IV, punkt 2.2.2, i bilag II til forordning 2018/848, og at dets primære funktion i forarbejdede fødevarer er calciumtilsætning.
29.      På denne baggrund har Raad van State (øverste domstol i forvaltningsretlige sager) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Skal del IV, punkt 2.2.1 og 2.2.2, i bilag II til [forordning 2018/848], sammenholdt med [denne forordnings] artikel 7, litra b) og c) […], fortolkes således, at anvendelsen af pulver, der er blevet certificeret som økologisk, og som er fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum, der fra naturens side har et højt indhold af calciumcarbonat, ved forarbejdningen af økologiske fødevarer til almindeligt konsum er omfattet af del IV, punkt 2.2.2, litra f), nr. i), i bilag II til [den nævnte forordning] og dermed er forbudt, eftersom anvendelsen af calcium i fødevarer til almindeligt konsum ikke er direkte retligt foreskrevet?«
30.      Lima, den flamske regering, den italienske regering samt Kommissionen har indgivet skriftlige indlæg.
IV.    Bedømmelse
31.      Den forelæggende rets spørgsmål giver anledning til at undersøge, om der er en begrænsning for anvendelsen af økologiske ingredienser af landbrugsoprindelse i produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer i henhold til artikel 7, litra b) og c), i forordning 2018/848, hvorefter der blandt de specifikke principper, der gælder for produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer, dels findes princippet om, at anvendelsen af fødevaretilsætningsstoffer, mikronæringsstoffer og tekniske hjælpestoffer begrænses til et minimum og kun tillades, hvor der er et grundlæggende teknologisk behov herfor, eller af særlige ernæringsmæssige årsager, dels princippet om, at der ikke må anvendes stoffer og forarbejdningsmetoder, der kan være vildledende med hensyn til produktets sande karakter. Eller er det tilstrækkeligt, at en ingrediens af landbrugsoprindelse er økologisk, til, at den må anvendes i forarbejdningen af økologiske fødevarer, eftersom denne forordnings artikel 7, litra a), bestemmer, at et andet specifikt princip for produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer består i at fremstille økologiske fødevarer af økologiske landbrugsingredienser?
32.      Retspraksis har allerede opstillet principper for vegetabilske drikke. Domstolen har således fastslået, at betegnelsen »mælk« og betegnelser, der udelukkende er forbeholdt mejeriprodukter, ikke lovligt kan anvendes til angivelse af et rent vegetabilsk produkt, idet tilføjelsen af beskrivende eller præciserende tilføjelser med angivelse af det pågældende produkts vegetabilske oprindelse ikke påvirker et sådant forbud (18).
33.      Endvidere har Domstolen fastslået, at det tilkommer de erhvervsdrivende at bestemme sammensætningen af deres produkter og afgøre, under hvilken betegnelse de ønsker at markedsføre dem. Såfremt de ønsker at markedsføre produkterne som kosttilskud (19), med ernærings- eller sundhedsanprisninger (20) eller som en fødevare bestemt til særlig ernæring (21), skal de erhvervsdrivende således opfylde de forpligtelser, som er fastsat i gældende EU-retlige bestemmelser på dette område, hvilket kan føre til forbud mod markedsføring som økologiske produkter. EU-retten garanterer ikke, at en erhvervsdrivende kan markedsføre sine produkter med alle de betegnelser, som denne betragter som fordelagtige med henblik på at fremme salget af dem (22).
34.      Domstolen bekræftede i dom af 4. oktober 2024, Herbaria Kräuterparadies II (23), i forlængelse af dom af 5. november 2014, Herbaria Kräuterparadies (24), at den omhandlede drik, der blev solgt som et kosttilskud og var en økologisk produceret frugtsaftblanding med urteekstrakter, hvortil der var tilsat ikke-vegetabilske vitaminer og ferrogluconat, ikke kunne få betegnelsen økologisk, da den ikke opfyldte de krav, der var fastsat i artikel 16, stk. 1, i forordning 2018/848, sammenholdt med del IV, punkt 2.2.2, litra f) (25), i bilag II hertil (26).
35.      I Natumi-dommen, som begge parter i hovedsagen har påberåbt sig, fastslog Domstolen, at det ikke var muligt i henhold til denne forordning at anvende et pulver fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum som en ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse, jf. artikel 28 i forordning nr. 889/2008, som ændret ved gennemførelsesforordning 2018/1584, i forarbejdningen af økologiske ris- og sojadrikke med henblik på at berige disse produkter med calcium.
36.      Selv om Domstolen ganske vist bemærkede, at algen Lithothamnium calcareum ikke var nævnt i de bestemmelser, der var gældende for tilsætning af mineraler i produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer (27), og at denne alge »ikke umiddelbart [kunne] anses for at være et mineral« (28), tilføjede den, at andre bestemmelser (29), sammenholdt med de førnævnte, forbød tilsætningen af calcium i forarbejdningen af økologiske fødevarer såsom ris- og sojadrikke med henblik på at berige disse produkter med calcium (30). Domstolen konstaterede, at producenten af disse drikke udtrykkeligt erkendte anvendelsen af denne alge på grund af dens betydelige calciumindhold (31), og konkluderede heraf, at anvendelsen af dette pulver, som har et naturligt højt calciumindhold, som en ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse, jf. artikel 28 i forordning nr. 889/2008, som ændret ved gennemførelsesforordning 2018/1584, udgjorde en omgåelse af forbuddet mod at anvende calciumcarbonat med henblik på calciumberigelse (32).
37.      Forordning 2018/848, som finder anvendelse på produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer, klarlagde forholdet mellem ordningen for ikke-økologiske ingredienser af landbrugsoprindelse og ordningen for fødevaretilsætningsstoffer og tekniske hjælpestoffer set i lyset af de principper, der er fastlagt i denne forordnings artikel 7 for så vidt angår forarbejdningen af økologiske fødevarer, nemlig bl.a. produktion ved anvendelse af økologiske landbrugsingredienser og begrænsning af brugen af fødevaretilsætningsstoffer.
38.      Jeg hælder til den opfattelse, at den omstændighed alene, at der anvendes en ingrediens, der i medfør af princippet i artikel 7, litra a), i forordning 2018/848 betegnes som »økologisk landbrugsingrediens«, ikke er tilstrækkelig til at tillade enhver anvendelse heraf. Denne forordnings artikel 7, litra b), opstiller nemlig det princip, at »[a]nvendelsen af fødevaretilsætningsstoffer, […] samt mikronæringsstoffer og tekniske hjælpestoffer begrænses til et minimum og tillades kun, hvor der er et grundlæggende teknologisk behov herfor, eller af særlige ernæringsmæssige årsager«. Fødevaretilsætningsstoffet skal således, uagtet at der er tale om en økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse, bedømmes på sin anvendelse (grundlæggende teknologisk behov eller særlig ernæringsmæssig årsag).
39.      Det skal indledningsvis påpeges, at begrebet »ingrediens« er defineret i artikel 3, nr. 51), i forordning 2018/848 ved henvisning til definitionen i artikel 2, stk. 2, litra f), i forordning nr. 1169/2011. Ifølge sidstnævnte bestemmelse er en ingrediens »ethvert stof eller produkt, herunder aromaer, fødevaretilsætningsstoffer og fødevareenzymer, og enhver bestanddel af en sammensat ingrediens, der anvendes ved fremstilling eller tilberedning af en fødevare, og som stadig findes i færdigvaren, eventuelt i ændret form«. Det følger heraf, at fødevaretilsætningsstofferne er en del af ingredienserne, og at kvalificeringen ved Natumi-dommen af pulveret af algen Lithothamnium calcareum som »ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse« ikke forhindrer, at det ligeledes kvalificeres som »fødevaretilsætningsstof« som omhandlet i forordning 2018/848.
40.      For så vidt angår »fødevaretilsætningsstofferne« er de i denne forordnings artikel 3, nr. 61), defineret ved henvisning til artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1333/2008 som »ethvert stof, der normalt ikke indtages som en fødevare i sig selv og normalt ikke anvendes som en karakteristisk ingrediens i fødevarer, hvad enten det har næringsværdi eller ej, og som, hvis det bevidst tilsættes fødevarer med et teknologisk formål i forbindelse med fremstillingen, forarbejdningen, tilberedningen, behandlingen, emballeringen, transporten eller opbevaringen, resulterer i, eller med rimelighed forventes at resultere i, at det eller dets biprodukter direkte eller indirekte bliver en bestanddel af de pågældende fødevarer«.
41.      Det er ubestrideligt, at pulver fremstillet af algen Lithothamnium calcareum og calciumcarbonat, som pulveret hovedsagelig består af, ikke i sig selv fortæres som fødevarer, men bevidst tilsættes og bliver en bestanddel af den færdige drik (33). På dette trin af mit ræsonnement ser jeg bort fra spørgsmålet om dette pulvers næringsværdi eller teknologiske funktion.
42.      Denne definition af fødevaretilsætningsstofferne giver dog plads til undtagelser. Således betragtes »fødevarer, hvad enten de er i tørret eller koncentreret form, herunder aromaer, som tilsættes under fremstilling af sammensatte fødevarer på grund af deres aromatiske, smagsmæssige eller ernæringsmæssige egenskaber, og som samtidig har en sekundær farvevirkning« (34), ikke som fødevaretilsætningsstoffer. Denne undtagelse kræver opfyldelse af to betingelser, nemlig at der er tale om en fødevare, og at den anvendes på grund af sine aromatiske, smagsmæssige eller ernæringsmæssige egenskaber.
43.      Det er følgelig nødvendigt for det første at afgøre, om det i hovedsagen omhandlede pulver kan betegnes som en »fødevare«. Fødevarer (eller levnedsmidler) er defineret i artikel 3, nr. 45), i forordning 2018/848 ved henvisning til artikel 2 i forordning nr. 178/2002 som »alle stoffer eller produkter, som, uanset om de er uforarbejdede eller helt eller delvis forarbejdede, er bestemt til eller med rimelighed må antages at skulle indtages af mennesker«. Det præciseres i denne artikel 2, stk. 2, at »»[f]ødevarer« omfatter drikkevarer, tyggegummi og ethvert stof, herunder vand, der bevidst tilsættes fødevarer i forbindelse med deres fremstilling, tilberedning eller behandling«. Denne definition gør det muligt at hævde, at det omhandlede pulver er en fødevare i sin egenskab af et stof, der bevidst tilsættes fødevarer. Den første betingelse for den undtagelse, der er nævnt i det foregående punkt i dette forslag til afgørelse, er opfyldt.
44.      For at opfylde den anden betingelse for denne undtagelse skal dette pulver for det andet anvendes på grund af sine aromatiske, smagsmæssige eller ernæringsmæssige egenskaber. Det nærliggende, ikke-definerede, begreb »særlige ernæringsmæssige årsager«, som er nævnt i artikel 7, litra b), i forordning 2018/848, anvendes i et af de principper, der gælder for produktionen af forarbejdede økologiske fødevarer, og på grundlag af hvilket fødevaretilsætningsstofferne kan bruges i sådanne fødevarer (idet det andet – alternative – formål er det grundlæggende teknologiske behov) (35).
45.      Enhver tvetydighed i den foreliggende sag og den lovgivning, der gælder for anvendelsen af det i hovedsagen omhandlede pulver, hidrører fra disse nærliggende begreber. Hvis et fødevaretilsætningsstof således anvendes af særlige ernæringsmæssige årsager, er det tilladt i økologisk produktion af forarbejdede fødevarer. Hvis et stof endvidere er en fødevare, der anvendes på grund af sine aromatiske, smagsmæssige eller ernæringsmæssige egenskaber, er det ikke et fødevaretilsætningsstof og kan derfor frit anvendes. Det skal derfor afgøres, hvilken funktion dette pulver har.
46.      Lima har påberåbt sig anvendelsen af pulveret af algen Lithothamnium calcareum til calciumberigelse af sine drikke, idet selskabet blot har anført, at der er tale om en ingrediens af landbrugsoprindelse. Det har ligeledes gjort gældende, at Domstolen i Natumi-dommen kun kvalificerede det pulver, der var genstand for den sag, der gav anledning til denne dom, som en »ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse« og ikke som et »mineral«, og at den økologiske udgave af denne ingrediens følgelig må accepteres.
47.      Forordning 2018/848 forekommer mig imidlertid ikke at kunne danne grundlag for en fortolkning med dette resultat.
48.      I første række optræder den eneste henvisning til en ernæringsmæssig virkning for fødevarerne i denne forordning i bilag II, del IV, punkt 2.2.2, litra f), nr. ii), om anvendelse af »mineraler (herunder sporstoffer), vitaminer, aminosyrer og mikronæringsstoffer […] for så vidt angår fødevarer, der markedsføres som havende bestemte egenskaber eller virkninger i forhold til sundhed eller ernæring eller i forhold til behovene hos særlige grupper af forbrugere«. Kun visse produkter omhandlet i forordning nr. 609/2013 og de produkter, der reguleres ved direktiv 2006/125, er nævnt. Efter min opfattelse er det således denne meget specifikke fødevare (bestemt til spædbørn og småbørn), der henvises til i forbindelse med princippet i artikel 7, litra b), i forordning 2018/848 om begrænsning af anvendelsen af fødevaretilsætningsstoffer til de tilfælde alene, hvor der foreligger særlige ernæringsmæssig årsager.
49.      De øvrige henvisninger til ernæringsmæssige virkninger eller næringsstoffer i forordning 2018/848 vedrører animalsk produktion (36) og planteproduktion (37). Min vurdering er, at forbindelsen mellem alle disse ernæringsmæssige eller næringsrelaterede formål på økologiområdet skyldes det forhold, at de vedrører situationer, hvor individet (spædbarn, småbørn, husdyr) eller genstanden (jord, plante) ikke er i stand til selv at sørge for en afbalanceret ernæring.
50.      I anden række er det irrelevant for anvendelsen af calciumcarbonat, om tilsætningsstoffet er økologisk eller ej. Det er nemlig ikke præciseret i del A, afsnit A1, i bilag V til gennemførelsesforordning 2021/1165, at dette produkt til forskel fra andre tilsætningsstoffer alene må hidrøre fra økologisk produktion (38). I den oprindelige version af forordning nr. 889/2008 var der intet anført i tabellen over fødevaretilsætningsstoffer i bilag VIII, del A, om økologisk oprindelse. Dette krav om anvendelse af disse tilsætningsstoffer fra økologisk produktion blev indført med gennemførelsesforordning 2019/2164, som erstattede den pågældende tabel. Denne udvikling udmøntede sig i artikel 24, stk. 4, i forordning 2018/848, som fastsætter, at tilladelsen til anvendelse af ikke-økologiske tilsætningsstoffer er betinget af flere principper, herunder kravet om, at en økologisk ingrediens ikke er til rådighed i tilstrækkelig mængde. Når der omvendt er tilstrækkelige mængder til rådighed, skal tilsætningsstoffet således stamme fra økologisk produktion. Fødevaretilsætningsstofferne kan derfor enten stamme fra økologisk produktion eller ikke-økologisk produktion.
51.      Efter min opfattelse bekræftes denne bedømmelse af affattelsen af artikel 7 i gennemførelsesforordning 2021/1165, hvori det præciseres, at når en ikke-økologisk landbrugsingrediens anvendes som fødevaretilsætningsstof, falder den ind under den ordning, der gælder for dette stof. Selv om denne artikels ikrafttræden blev udskudt til 1. januar 2024 (39), er den nye lovgivning klar, idet det er formålet med anvendelsen af en ikke-økologisk ingrediens af landbrugsoprindelse, der afgør, hvilken ordning der gælder.
52.      I tredje række er det min opfattelse, at artikel 24, stk. 2, i forordning 2018/848 indfører to særskilte ordninger for ikke-økologiske landbrugsingredienser og for fødevaretilsætningsstoffer. Som jeg netop har gjort rede for, finder ordningen for fødevaretilsætningsstoffer imidlertid både anvendelse på økologiske og ikke-økologiske ingredienser. Følgelig er det ikke ingrediensens økologiske kvalitet, der gør det muligt i givet fald at unddrage den den gældende lovgivning for fødevaretilsætningsstoffer (40).
53.      Artikel 24, stk. 2, litra a) og b), i forordning 2018/848 bestemmer nemlig, at »Kommissionen kan […] give tilladelse til, at visse produkter og stoffer anvendes i produktion af forarbejdede økologiske fødevarer […] og skal opføre alle sådanne tilladte produkter og stoffer på begrænsede lister med henblik på følgende formål: […] som fødevaretilsætningsstoffer og tekniske hjælpestoffer […] [eller] som ikkeøkologiske landbrugsingredienser, der skal anvendes til produktion af forarbejdede økologiske fødevarer«.
54.      I bilag V til gennemførelsesforordning 2021/1165 er calciumcarbonat imidlertid opført i del A, afsnit A1, som har overskriften »Fodertilsætningsstoffer, herunder bærestoffer«, med angivelsen af den særlige betingelse, at calciumcarbonat »ikke [må] anvendes til farvning eller tilsætning af calcium til produkter«. I denne lovgivnings forstand betragtes calciumcarbonat som et fødevaretilsætningsstof, der hverken må bruges med farvning eller calciumberigelse for øje. Disse forbudte funktioner er derfor funktioner med et teknologisk formål, for ellers ville calciumcarbonat i disse anvendelser ikke blive betegnet som et »fødevaretilsætningsstof«. Omvendt er calciumcarbonat på listen over tekniske hjælpestoffer (bilag V, del A, afsnit A2, til denne gennemførelsesforordning) ikke ledsaget af en specifik betingelse eller begrænsning.
55.      Det bør bemærkes, at gennemførelsesforordning (EU) 2025/973 (41) sammenlagde listen over fødevaretilsætningsstoffer (afsnit A1) med listen over tekniske hjælpestoffer (afsnit A2) i del A, i bilag V til gennemførelsesforordning 2021/1165, idet der blev taget hensyn til den betragtning, at »[a]fhængigt af deres teknologiske funktion i slutproduktet bør visse produkter, der er klassificeret som tekniske hjælpestoffer, i stedet klassificeres som fødevaretilsætningsstoffer, og visse andre produkter bør klassificeres som fødevaretilsætningsstoffer og som tekniske hjælpestoffer i henhold til deres anvendelse« (42).
56.      Gennemførelsesforordning 2025/973 præciserer ligeledes i 18. betragtning hertil, at »[i] den sammenlagte liste bør den særlige betingelse om, at tilsætningsstoffet »calciumcarbonat« ikke må anvendes til farvning eller calciumberigelse, udgå, da bestemmelserne i del IV, punkt 2.2.2, litra c) [(43)], d) [(44)] og f), i bilag II til forordning [2018/848] allerede indeholder denne betingelse« (45).
57.      For så vidt angår punkt 2.2.2, litra f), i denne del IV i bilag II til forordning 2018/848 nævnes blandt disse produkter og stoffer »mineraler (herunder sporstoffer), vitaminer, aminosyrer og mikronæringsstoffer, forudsat […] at deres anvendelse i fødevarer til almindeligt konsum er »direkte retligt foreskrevet« forstået som direkte påkrævet af bestemmelser i EU-retten eller bestemmelser i national ret, der er forenelige med EU-retten, med den konsekvens, at fødevaren overhovedet ikke må markedsføres som fødevare til almindeligt konsum, hvis disse mineraler, vitaminer, aminosyrer eller mikronæringsstoffer ikke er tilsat«. Der er imidlertid hverken i anmodningen om præjudiciel afgørelse eller parternes indlæg henvist til en tekst, der foreskriver tilsætning af calcium til de i hovedsagen omhandlede fødevarer, nemlig risbaserede og havrebaserede drikke, for at disse må markedsføres (46).
58.      Endvidere har Kommissionen støttet sig på denne bestemmelse for at gøre gældende, at anvendelsen af calciumcarbonat er forbudt i forarbejdningen af økologiske fødevarer (47), idet den har udnyttet den beføjelse, som tillægges den ved artikel 54 i forordning 2018/848 til at vedtage delegerede retsakter, med henblik på i medfør af denne forordnings artikel 16, stk. 2, litra b), at ændre »bilag II, del IV, punkt 2.2.2, for så vidt angår art og sammensætning af produkter og stoffer, hvis anvendelse i forarbejdede fødevarer er tilladt, og betingelser, på hvilke de kan anvendes«.
59.      Det er derfor min opfattelse, at det i hovedsagen omhandlede pulver, som primært består af calciumcarbonat, skal betragtes som et fødevaretilsætningsstof, hvis brug er forbudt i produktionen af økologiske fødevarer, så snart det alene anvendes til at berige en vegetabilsk drik med calcium, såfremt dette ikke er direkte retligt foreskrevet af bestemmelser i EU-retten eller i national ret.
V.      Forslag til afgørelse
60.      På baggrund af samtlige ovenfor anførte betragtninger foreslår jeg Domstolen at besvare det af Raad van State (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Belgien) forelagte præjudicielle spørgsmål som følger:
»Artikel 24, stk. 2, litra a), og del IV, punkt 2.2.1 og punkt 2.2.2, litra f), i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 af 30. maj 2018 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 834/2007, som ændret ved Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/474 af 17. januar 2022, sammenholdt med artikel 7, litra b), i forordning 2018/848,
skal fortolkes således, at
anvendelse af et pulver, der er blevet certificeret som økologisk, og som er fremstillet af rensede, formalede og tørrede sedimenter af algen Lithothamnium calcareum, som har et naturligt højt indhold af calciumcarbonat, med henblik på calciumberigelse ved forarbejdningen af fødevarer er forbudt, idet calciumcarbonat ikke må anvendes til dette formål, og idet anvendelsen af calcium i fødevarer til almindeligt konsum ikke er direkte retligt foreskrevet.«
1 –      Originalsprog: fransk.
2 –      Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 30.5.2018 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (EUT 2018, L 150, s. 1, berigtiget i EUT 2019, L 305, s. 59).
3 –      Kommissionens delegerede forordning (EU) 2022/474 af 17.1.2022 (EUT 2022, L 98, s. 1), herefter »forordning 2018/848«.
4 –      Kommissionens gennemførelsesforordning af 15.7.2021 om godkendelse af visse produkter og stoffer til anvendelse i økologisk produktion og udarbejdelse af en liste over disse (EUT 2021, L 253, s. 13).
5 –      Jf. dom af 29.4.2021, Natumi (C-815/19, herefter »Natumi-dommen«, EU:C:2021:336).
6 –      Rådets forordning af 28.6.2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2092/91 (EUT 2007, L 189, s. 1).
7 –      Kommissionens forordning af 5.9.2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter, for så vidt angår økologisk produktion, mærkning og kontrol (EUT 2008, L 250, s. 1, og berigtiget i EUT 2011, L 13, s. 94), som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2164 af 17.12.2019 (EUT 2019, L 328, s. 61), herefter »forordning nr. 889/2008«. Denne forordning blev ophævet ved gennemførelsesforordning 2021/1165.
8 –      Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 28.1.2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT 2002, L 31, s. 1).
9 –      Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 16.12.2008 om fødevaretilsætningsstoffer (EUT 2008, L 354, s. 16).
10 –      Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 25.10.2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (EUT 2011, L 304, s. 18).
11 –      Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 21.10.2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT 2009, L 309, s. 1).
12 –      Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 12.6.2013 om fødevarer bestemt til spædbørn og småbørn, fødevarer til særlige medicinske formål og kosterstatning til vægtkontrol og om ophævelse af Rådets direktiv 92/52/EØF, Kommissionens direktiv 96/8/EF, 1999/21/EF, 2006/125/EF og 2006/141/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/39/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 41/2009 og (EF) nr. 953/2009 (EUT 2013, L 181, s. 35).
13 –      Kommissionens direktiv af 5.12.2006 om forarbejdede levnedsmidler baseret på cerealier og babymad til spædbørn og småbørn (EUT 2006, L 339, s. 16).
14 –      Jf. artikel 13, stk. 3, i gennemførelsesforordning 2021/1165.
15 –      Som ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/1584 af 22.10.2018 om ændring af forordning (EF) nr. 889/2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter, for så vidt angår økologisk produktion, mærkning og kontrol (EUT 2018, L 264, s. 1).
16 –      Den forelæggende ret har henvist til del B i bilag V til gennemførelsesforordning 2021/1165.
17 –      Dette dokument findes på følgende internetadresse: https://agriculture.ec.europa.eu/farming/organic-farming/organics-glance_da. Senest opdateret 26.1.2026.
18 –      Jf. dom af 14.6.2017, TofuTown.com (C-422/16, EU:C:2017:458, præmis 40 og den deri nævnte retspraksis samt domskonklusionen).
19 –      Som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10.6.2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud (EFT 2002, L 183, s. 51), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1137/2008 af 22.10.2008 (EUT 2008, L 311, s. 1).
20 –      Som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20.12.2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (EUT 2006, L 404, s. 9), og Kommissionens forordning (EU) nr. 432/2012 af 16.5.2012 om fastlæggelse af en liste over andre tilladte sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed (EUT 2012, L 136, s. 1).
21 –      Som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/39/EF af 6.5.2009 om fødevarer bestemt til særlig ernæring (EUT 2009, L 124, s. 21) og Kommissionens forordning (EF) nr. 953/2009 af 13.10.2009 om stoffer, der i specielt ernæringsmæssigt øjemed kan anvendes i fødevarer til særlig ernæring (EUT 2009, L 269, s. 9).
22 –      Jf. dom af 5.11.2014, Herbaria Kräuterparadies (C-137/13, EU:C:2014:2335, præmis 46).
23 –      C-240/23, EU:C:2024:852.
24 –      C-137/13, EU:C:2014:2335.
25 –      Affattelsen af punkt 2.2.2, litra f), var direkte inspireret af dom af 5.11.2014, Herbaria Kräuterparadies (C-137/13, EU:C:2014:2335).
26 –      Jf. dom af 4.10.2024, Herbaria Kräuterparadies II (C-240/23, EU:C:2024:852, præmis 85 og domskonklusionen).
27 –      Jf. artikel 27, stk. 1, i samt bilag VIII til forordning nr. 889/2008.
28 –      Jf. Natumi-dommen (præmis 47).
29 –      Jf. artikel 19, stk. 2, litra b), og artikel 21 i forordning nr. 834/2007.
30 –      Jf. Natumi-dommen (præmis 67).
31 –      Jf. Natumi-dommen (præmis 68).
32 –      Jf. Natumi-dommen (præmis 69).
33 –      Idet sidstnævnte omstændighed ikke gør det muligt at kvalificere disse produkter som »tekniske hjælpestoffer«, der kun må findes som en rest i det færdige produkt, der ikke udgør en sundhedsfare og ikke indvirker teknologisk på dette produkt. Jf. definitionen i artikel 3, nr. 65), i forordning 2018/848, som henviser til definitionen i artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning nr. 1333/2008.
34 –      Jf. artikel 3, stk. 2, litra a), andet afsnit, nr. ii), i forordning nr. 1333/2008.
35 –      Jf. punkt 38 i dette forslag til afgørelse.
36 –      Udtrykket »ernæringsmæssige årsager« anvendes i artikel 8, litra b), udtrykket »ernæringsmæssige behov« forekommer i bilag II, del II, punkt 1.4.1, litra b) og d), og del III, punkt 3.1.3.1, litra a), og punkt 3.1.3.2, litra a), udtrykket »tilsætningsstoffer med ernæringsmæssige egenskaber« anvendes i bilag II, del II, punkt 1.5.2.3, og udtrykket »ernæringsmæssig sammensætning« optræder i bilag II, del III, punkt 3.1.3.1, litra b), nr. ii).
37 –      Udtrykket »næringsstoffer« anvendes i artikel 24, stk. 1, litra b), i artikel 31 og i bilag II, del I, punkt 1.2 og 1.9.6, udtrykket »afgrødernes specifikke næringsbehov« forekommer i artikel 24, stk. 3, litra d), udtrykket »næringsstoffer, der er tilgængelige«, anvendes i bilag II, del I, punkt 1.3, litra a), og udtrykket »behov for næringsstoffer« optræder i bilag II, del I, punkt 1.9.3.
38 –      Lecithiner, ekstrakter af rosmarin, johannesbrødkernemel, guargummi, arabisk gummi, taragummi, gellangummi, glycerol, bivoks, carnaubavoks og erythritol.
39 –      Jf. fodnote 14 i dette forslag til afgørelse.
40 –      Jf. punkt 50 og 51 i dette forslag til afgørelse.
41 –      Kommissionens gennemførelsesforordning af 23.5.2025 om ændring og berigtigelse af gennemførelsesforordning (EU) 2021/1165 om godkendelse af visse produkter og stoffer til anvendelse i økologisk produktion og udarbejdelse af lister over disse (EUT L, 2025/973).
42 –      Jf. 17. betragtning til gennemførelsesforordning 2025/973.
43 –      Vedrørende farvestoffer til mærkning af kød og æggeskaller.
44 –      Vedrørende traditionel farvning af skallen på kogte æg, der markedsføres i en bestemt periode af året.
45 –      Denne ordlyd præciserer, at både farvning og calciumberigelse er forbudt sammen med calciumcarbonat.
46 –      Jf. analogt Natumi-dommen (præmis 66).
47 –      Jf. blandt de hyppigt stillede spørgsmål om regler om økologi, der er henvist til i punkt 28 i dette forslag til afgørelse, svaret på spørgsmål 12 i afsnit 4.5 (s. 113 og 114) om, hvorvidt Lithothamnium calcareum må anvendes i alle økologiske forarbejdede fødevarer: »Nej. Punkt 2.2.2, litra f), i del IV i bilag II til forordning [2018/848] er relevant [...] Hovedbestanddelen i Lithothamnium calcareum er calciumcarbonat, og dets primære funktion i forarbejdede fødevarer svarer til calciumtilsætning. Da calciumcarbonat er et mineral, kræver dets anvendelse i økologisk produktion følgelig en tilladelse i overensstemmelse med punkt 2.2.2 i del IV i bilag II til forordning [2018/848]« (frit oversat fra engelsk).