Решение на Съда (десети състав) от 21 май 2015 г. (преюдициално запитване от Oberlandesgericht Nürnberg — Германия) — Наказателно производство срещу Andreas Wittmann
(Дело C-339/14)1
(Преюдициално запитване — Директива 2006/126/ЕО — Взаимно признаване на свидетелствата за управление на моторни превозни средства — Временна забрана — Издаване на свидетелство за управление в една държава членка преди влизането в сила на временна забрана в държавата членка на обичайно пребиваване — Основания за непризнаване на валидността на издаденото от друга държава членка свидетелство за управление в държавата членка на обичайно пребиваване)
Език на производството: немски
Запитваща юрисдикция
Oberlandesgericht Nürnberg
Страна в главното производство
Andreas Wittmann
Диспозитив
Член 11, параграф 4, втора алинея от Директива 2006/126/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно свидетелства за управление на превозни средства трябва да се тълкува в смисъл, че когато държавата членка по обичайното пребиваване на лицето не може да отнеме свидетелството за управление на това лице, водач на моторно превозно средство, защото то вече му е било отнето с предходно решение, и затова наложи на това лице мярката забрана да му се издава ново свидетелство за управление за определен срок, тази мярка трябва да се разглежда като мярка за ограничаване, временно отнемане или отнемане на свидетелството за управление по смисъла на тази разпоредба и като последица от това ще е пречка за признаването на валидността на всяко свидетелство за управление, издадено от друга държава членка преди изтичането на този срок. Обстоятелството, че съдебното решение, с което е постановена тази мярка, влиза в сила след издаването на свидетелството за управление във втората държава, е без значение в това отношение, при положение че въпросното свидетелство е получено след постановяването на съдебното решение и че основанията за мярката са били налице към датата на издаване на това свидетелство.