62022CJ0518_RES
Дело C‑518/22
J.M.P.
срещу
AP Assistenzprofis GmbH
(Преюдициално запитване, отправено от Bundesarbeitsgericht)
Решение на Съда (втори състав) от 7 декември 2023 година
„Преюдициално запитване — Социална политика — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78/ЕО — Член 2, параграф 5 — Забрана за дискриминация, основана на възраст — Конвенция на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания — Член 19 — Самостоятелен живот и включване в общността — Харта на основните права на Европейския съюз — Член 26 — Социална и професионална интеграция на лицата с увреждания — Услуги за лична помощ на лица с увреждания — Предложение за работа, съдържащо изискване за минимална и максимална възраст на лицето, което ще бъде назначено — Вземане предвид на желанията и интересите на лицето с увреждания — Обосноваване“
Социална политика — Равно третиране в областта на заетостта и професиите — Директива 2000/78 — Забрана на дискриминация, основана на възраст — Предоставяне на услуги за лична помощ — Поставяне на условие за възраст при наемане на работа — Вземане предвид на желанията и интересите на лицето с увреждания — Разлика в третирането, произтичаща от национално законодателство, насочено към защита на самоопределението на хората с увреждания — Допустимост — Условие
(член 26 от Хартата на основните права на Европейския съюз; член 2, параграф 5 от Директива 2000/78 на Съвета; Решение 2010/48 на Съвета)
(вж. т. 54—66 и 68 и диспозитива)
Резюме
През юли 2018 г. AP Assistenzprofis GmbH — дружество, което предоставя услуги за лична помощ и консултантски услуги на хора с увреждания, публикува обява за работа, в която посочва, че А., 28‑годишна студентка, търси жени — лични асистентки, които да ѝ помагат във всички области на ежедневието и които е „за предпочитане да са на възраст между 18 и 30 години“.
J.M.P., родена през 1968 г., кандидатства по тази обява за работа и получава отказ от AP Assistenzprofis.
Тъй като счита, че е станала обект на дискриминация, основана на възраст, J.M.P. предявява пред Arbeitsgericht Köln (Трудов съд Кьолн, Германия) иск срещу AP Assistenzprofis за присъждане на обезщетение за вреди в резултат на дискриминация. Този съд уважава иска ѝ.
След като Landesarbeitsgericht Köln (Областен трудов съд Кьолн, Германия) уважава въззивната жалба на AP Assistenzprofis срещу това решение, J.M.P. подава ревизионна жалба до запитващата юрисдикция — Bundesarbeitsgericht (Федерален трудов съд, Германия).
Запитващата юрисдикция решава да отправи преюдициално запитване до Съда, тъй като не е сигурна дали претърпяната от J.M.P. пряка дискриминация, основана на възраст, е обоснована с оглед на Директива 2000/78 (
1
), и иска да се уточни как съгласно тази директива правото на ефикасна защита срещу дискриминация, основана на възраст, би могло да се съвмести с правото на хората с увреждания на ефективна защита срещу дискриминация по признак на увреждане.
С решението си Съдът отговаря, че Директива 2000/78, разглеждана във връзка с отнасящия се до интеграцията на хората с увреждания член 26 от Хартата на основните права на Европейския съюз и с озаглавения „Самостоятелен живот и включване в общността“ член 19 от Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания (
2
), допуска при наемане на работа на лице за оказване на лична помощ да се постави условие за възраст, основано на съответното национално законодателство, ако тази мярка е необходима за защитата на правата и свободите на другите.
Съображения на Съда
Съдът анализира разглежданата в главното производство разлика в третирането, основана на възраст, за да определи дали тя е обоснована с оглед на член 2, параграф 5 от Директива 2000/78 (
3
).
Най-напред Съдът констатира, че тази разлика в третирането е резултат от мярка, предвидена в националното законодателство (
4
) в съответствие с посочения член 2, параграф 5.
По-нататък Съдът проверява дали посочената мярка преследва указаната в тази разпоредба цел за защита на правата и свободите на другите.
В това отношение Съдът приема, че преследваната с въпросното национално законодателство цел, а именно защитата на самоопределението на хората с увреждания чрез гарантиране на правото им на изразяване на желания и на свободен избор при вземането на решения, свързани с услугите за лична помощ, както и при предоставянето на тези услуги, имайки предвид, че те се отнасят до всички области на живота и дълбоко засягат личната и интимна сфера на подпомаганите лица, попада в обхвата на член 2, параграф 5 от Директива 2000/78.
Всъщност това право на изразяване на желанията и на свободен избор конкретизира правото на интеграция на хората с увреждания, закрепено в член 26 от Хартата на основните права. Освен това зачитането на самоопределението на хората с увреждания е цел, закрепена в член 19 от Конвенцията на ООН, на чиито разпоредби може да се прави позоваване при тълкуването на разпоредбите на Директива 2000/78.
Накрая Съдът проверява дали разглежданата в главното производство разлика в третирането произтича от мярка, необходима за защитата на посоченото право на самоопределение.
В това отношение Съдът отбелязва, че в положение като разглежданото в главното производство вземането предвид на изразеното от подпомаганото лице с увреждания предпочитание за определена възрастова група може да допринесе за зачитането на притежаваното от това лице право на самоопределение при предоставяне на услуги за лична помощ, тъй като разумно може да се очаква, че лице от същата като неговата възрастова група много по-лесно би могло да се интегрира в личната, социалната и университетската му среда.
Така Съдът стига до извода, че освен ако запитващата юрисдикция не установи друго при проверката, която следва да извърши в това отношение с оглед на всички обстоятелства по делото, разлика в третирането, основана на възраст, като разглежданата в главното производство произтича от мярка, необходима за защитата на правата и свободите на другите по смисъла на член 2, параграф 5 от Директива 2000/78, и следователно може да бъде обоснована с оглед на тази разпоредба.
(
1
)	Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, 2000 г., стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 6, стр. 7).
(
2
)	Одобрена от името на Европейския съюз с Решение 2010/48/ЕО на Съвета от 26 ноември 2009 г. (ОВ L 23, 2010 г., стр. 35, наричана по-нататък „Конвенцията на ООН“).
(
3
)	Тази разпоредба предвижда, че Директивата не засяга мерките, регламентирани от национален закон, които в демократичното общество са необходими за обществената сигурност, поддържането на обществения ред и предотвратяването на престъпни деяния, защитата на здравето, правата и свободите на другите.
(
4
)	Става въпрос за член 8, параграф 1 от Sozialgesetzbuch, Neuntes Buch (IX) (Кодекс за социално осигуряване, книга IX) от 23 декември 2016 г. (BGBl. 2016 I, стр. 3234, наричан по-нататък „SGB IX“), разглеждан във връзка с член 33 от Sozialgesetzbuch, Erstes Buch (I) (Кодекс за социално осигуряване, книга I) от 11 декември 1975 г. (BGBl. 1975 I, стр. 3015, наричан по-нататък „SGB I“), който предвижда, че когато се взема решение относно услугите и при изпълнението на услугите, целящи да се улесни социалната интеграция на лицето с увреждания, следва да се изпълняват обоснованите желания на ползвателите на услугите, доколкото са разумни и като се вземат предвид личната житейска ситуация, възрастта, полът, семейството, както и религиозните и идеологическите нужди на ползвателите на услугите.