62023CJ0159_RES
Mål C‑159/23
Sony Computer Entertainment Europe Ltd
mot
Datel Design and Development Ltd m.fl.
(begäran om förhandsavgörande från Bundesgerichtshof)
Domstolens dom (första avdelningen) av den 17 oktober 2024
”Begäran om förhandsavgörande – Immateriella rättigheter – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Rättsligt skydd för datorprogram – Direktiv 2009/24/EG – Artikel 1 – Tillämpningsområde – Ett datorprograms uttrycksformer – Begrepp – Artikel 4.1 b – Ändring av ett datorprogram – Ändring av innehållet i variabler som har lagrats i datorns arbetsminne och som används när programmet körs”
Tillnärmning av lagstiftning – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Direktiv 2009/24 – Rättsligt skydd för datorprogram – Tillämpningsområde – Ett datorprograms uttrycksform – Begrepp – Ändring av ett datorprogram – Ändring av innehållet i variabler som har lagrats i datorns arbetsminne och som används när programmet körs – Omfattas inte – Villkor – Innehåll som inte möjliggör återgivning eller kan resultera i programmet i ett senare skede – Det ankommer på den nationella domstolen att bedöma om så är fallet
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/24, artikel 1.1–1.3)
(se punkterna 31–52 samt domslutet)
Resumé
Bundesgerichtshof (Federala högsta domstolen, Tyskland) har hänskjutit en begäran om förhandsavgörande till EU-domstolen för att den för första gången ska uttala sig om omfattningen av det upphovsrättsliga skyddet (
1
) för datorprogram och, i synnerhet, innehållet i variabler som det skyddade datorprogrammet har lagrat i datorns arbetsminne och använder när programmet körs.
Sony Computer Entertainment Europe Ltd (nedan kallat Sony) saluför PlayStation-spelkonsoler och spel för dessa konsoler. Fram till år 2014 saluförde Sony bland annat PlayStationPortable-konsolen (nedan kallad PSP-konsolen) och spelet MotorStorm: Arctic Edge som är avsett för denna konsol.
Sony väckte talan vid Landgericht Hamburg (Regiondomstolen i Hamburg, Tyskland) och yrkade att saluföringen av varor som kompletterar Sonys spelkonsoler, närmare bestämt programvaran ”Action replay PSP” och en apparat, Tilt FX, som Datel Design and Development Ltd och Datel Direct Ltd tillverkar och distribuerar, skulle upphöra.
Dessa varor, som uteslutande fungerar tillsammans med Sonys originalspel, gör det bland annat möjligt att ändra vissa spelparametrar genom att användaren ges spelalternativ som Sony inte tillhandahåller i detta skede av spelet och att styra PSP-konsolen genom rörelser. Enligt Sony gör dessa varor det möjligt för användarna att omvandla den programvara som ligger till grund för Sonys spel på ett sätt som strider mot upphovsrätten.
Regiondomstolen i Hamburg biföll delvis Sonys yrkanden. Denna dom ändrades emellertid efter överklagande av Oberlandesgericht Hamburg (Regionöverdomstolen i Hamburg, Tyskland), som ogillade Sonys överklagande i dess helhet.
Bundesgerichtshof (Federala högsta domstolen), som har att pröva ett överklagande av den sistnämnda domen, har frågat EU-domstolen huruvida innehållet i variabler som det skyddade datorprogrammet har lagrat i datorns arbetsminne och använder när programmet körs omfattas av tillämpningsområdet för det upphovsrättsliga skyddet för datorprogram och, om så är fallet, huruvida lagringen av ändrade variabler i detta arbetsminne utgör en ändring av datorprogrammet i den mening som avses i direktiv 2009/24.
Domstolens bedömning
Domstolen konstaterar att det framgår av artikel 1.2 och 1.3 i direktiv 2009/24 att ett datorprograms alla ”uttrycksformer”, med undantag för idéer och principer som ligger bakom programmets beståndsdelar, skyddas genom upphovsrätten under förutsättning att ett sådant program är originellt i den meningen att det är upphovsmannens egen intellektuella skapelse. Det framgår av dessa bestämmelser att källkoden och objektkoden omfattas av begreppet ”uttrycksform” för ett datorprogram, eftersom de möjliggör återgivning av eller kan resultera i datorprogrammet i ett senare skede, medan andra delar av programmet, såsom bland annat dess funktioner, inte är skyddade. Det skydd som garanteras genom detta direktiv är således begränsat till datorprogrammets ordagranna uttryck i källkoden och objektkoden.
En sådan tolkning stöds bland annat av tillämplig internationell rätt. I TRIPs-avtalet (
2
) föreskrivs nämligen att datorprogram, oavsett om de uttrycks i källkod eller objektkod, ska skyddas som litterära verk enligt Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk (
3
). Enligt denna konvention och TRIPs-avtalet kan uttryck men inte idéer, förfaranden, tillvägagångssätt eller matematiska begrepp som sådana omfattas av det upphovsrättsliga skyddet. Denna tolkning stöds också av ingressen till direktiv 2009/24 (
4
).
Tolkningen att endast källkod och objektkod omfattas av begreppet ”uttrycksform” för ett datorprogram är dessutom förenlig med de mål som eftersträvas med det rättsliga skyddet för datorprogram enligt direktiv 2009/24. Syftet med det skyddssystem för datorprogram som inrättats av unionslagstiftaren är nämligen att skydda upphovsmännen till programmen mot otillåten återgivning av dessa program, något som är mycket enkelt och föga kostsamt i den digitala miljön, samt mot distribuering av piratkopior av programmen. Av den rättsliga regleringens tillkomsthistoria framgår att skyddet för datorprogram däremot inte är något monopol som hindrar ett självständigt skapande. Konkurrenterna till ett datorprograms upphovsman har, så snart de genom en oberoende analys har kunnat utröna vilka idéer, regler eller principer som används, full frihet att skapa ett eget genomförande av dessa idéer, regler eller principer för att framställa kompatibla produkter.
Dessutom förefaller Datel Design and Developments och Datel Directs programvara i förevarande fall, eftersom den endast ändrar innehållet i de variabler som ett skyddat datorprogram har lagrat i en dators arbetsminne och som används när programmet körs, inte i sig möjliggöra ett återgivande av programmet eller en del av det, utan tvärtom krävs det att detta program körs samtidigt. Variablernas innehåll utgör således en del av programmet med hjälp av vilket användarna utnyttjar programmets funktioner, som inte är skyddad som ett datorprograms ”uttrycksform” i den mening som avses i artikel 1.2 i direktiv 2009/24, vilket det emellertid ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera.
Sammanfattningsvis slår domstolen fast att artikel 1.1–1.3 i direktiv 2009/24 ska tolkas så, att innehållet i de variabla data som ett skyddat datorprogram har lagrat i en dators arbetsminne och använder när programmet körs inte omfattas av det skydd som följer av detta direktiv, i den mån detta innehåll inte möjliggör återgivning eller kan resultera i ett sådant datorprogram i ett senare skede.
(
1
)	Artikel 1.1–1.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/24/EG av den 23 april 2009 om rättsligt skydd för datorprogram (EUT L 111, 2009, s. 16).
(
2
)	Artikel 10.1 i avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (nedan kallat TRIPs-avtalet), vilket finns i bilaga 1 C till avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (WTO), ingicks den 15 april 1994 i Marrakech och godkändes genom rådets beslut 94/800/EG av den 22 december 1994 om ingående på gemenskapens vägnar – vad beträffar frågor som omfattas av dess behörighet – av de avtal som är resultatet av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan (1986–1994) (EGT L 336, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 38, s. 3).
(
3
)	Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk, undertecknad i Bern den 9 september 1886, i dess lydelse enligt Parisakten av den 24 juli 1971.
(
4
)	Skälen 7, 11 och 15 i direktiv 2009/24.