62009TJ0030_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci T‑30/09,
Engelhorn KGaA,
se sídlem v Mannheimu (Německo), zastoupená W. Göpfertem a K. Mendem, advokáty,
žalobkyně,
proti
Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM),
zastoupenému A. Folliard-Monguiralem, jako zmocněncem,
žalovanému,
přičemž další účastnicí řízení před odvolacím senátem OHIM, vystupující jako vedlejší účastnice řízení před Tribunálem, je
The Outdoor Group Ltd,
se sídlem v Northampton (Spojené království), zastoupená M. Edenboroughem, barrister,
jejímž předmětem je žaloba podaná proti rozhodnutí pátého odvolacího senátu OHIM ze dne 28. října 2008 (věc R 167/2008‑5) týkajícímu se námitkového řízení mezi společností The Outdoor Group Ltd a společností Engelhorn KGaA,
TRIBUNÁL (osmý senát),
ve složení M. E. Martins Ribeiro, předsedkyně, N. Wahl a A. Dittrich (zpravodaj), soudci,
vedoucí soudní kanceláře: E. Coulon,
s přihlédnutím k žalobě došlé kanceláři Tribunálu dne 21. ledna 2009,
s přihlédnutím k vyjádření OHIM k žalobě došlému kanceláři Tribunálu dne 9. června 2009,
s přihlédnutím k vyjádření vedlejší účastnice k žalobě došlému kanceláři Tribunálu dne 1. června 2009,
s ohledem na to, že účastníci řízení ve lhůtě jednoho měsíce od doručení oznámení o ukončení písemné části řízení nepředložili žádost o nařízení jednání, a poté, co za těchto okolností na základě zprávy soudce zpravodaje a podle článku 135a jednacího řádu Tribunálu rozhodl, že žalobu projedná bez ústní části řízení,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
Skutečnosti předcházející sporu
1. Dne 12. listopadu 2004 žalobkyně, společnost Engelhorn KGaA, podala u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) přihlášku k zápisu ochranné známky Společenství na základě nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů [nahrazeného nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1)].
2. Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je slovní označení peerstorm.
3. Výrobky, pro které byl zápis požadován, spadají do třídy 25 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu: „Obuv, oděvy, pokrývky hlavy“.
4. Přihláška ochranné známky Společenství byla zveřejněna ve Věstníku ochranných známek Společenství
č. 25/2005 ze dne 20. června 2005.
5. Dne 19. září 2005 podala vedlejší účastnice, společnost The Outdoor Group Ltd, proti zápisu přihlášené ochranné známky námitky na základě článku 42 nařízení č. 40/94 (nyní článek 41 nařízení č. 207/2009), týkající se výrobků uvedených v bodě 3 výše.
6. Námitky byly založeny zejména na:
– starší slovní ochranné známce Společenství PETER STORM (dále jen „starší ochranná známka“), která se vztahuje na výrobky spadající do třídy 25 a odpovídající následujícímu popisu: „Oděvy, obuv, pokrývky hlavy, kalhoty, šortky, sukně, šaty, saka, košile, trička, mikiny, blůzy, pulovry, svetry, kabáty, kombinézy, běžecké oblečení, kalhoty s laclem, opasky, džíny, běžecké kalhoty, bundy, spodní prádlo, lyžařské oblečení, vesty, obuv, ponožky a pokrývky hlavy“;
– starší slovní ochranné známce Spojeného království PETER STORM, která se vztahuje na výrobky spadající do třídy 18 a odpovídající následujícímu popisu: „Kožené zboží nebo imitace kůže, tašky, batohy, torny, lodní kufry, zavazadla, kufry, cestovní vaky, opasky, peněženky“.
7. Důvodem uplatňovaným na podporu námitek byl důvod uvedený v čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. a) a b) nařízení č. 207/2009].
8. Na žádost žalobkyně ze dne 30. května 2006 OHIM vyzval dne 4. července 2006 vedlejší účastnici k tomu, aby ve lhůtě, která uplynula dne 5. září 2006, předložila důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky v souladu s čl. 43 odst. 2 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 nařízení č. 207/2009) a pravidlem 22 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení č. 40/94 (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 189), ve znění platném v rozhodné době z hlediska skutkového stavu v projednávaném případě. Tato lhůta byla OHIM prodloužena do 5. listopadu 2006. Důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky Spojeného království nebyl požadován.
9. Dne 6. listopadu 2006 vedlejší účastnice předložila prohlášení svědka pocházející od spolupracovníka advokátní kanceláře, která ji zastupuje. V tomto prohlášení uvedený spolupracovník uvedl, že vedlejší účastnice je mateřskou společností společnosti M. a společnosti B. a že starší ochranná známka byla užívána během období pěti let předcházejících zveřejnění přihlášky ochranné známky Společenství. Vedlejší účastnice rovněž předložila katalog společnosti M. podzim/zima 2002, který vyšel ve Spojeném království, ve kterém se nachází kolekce oblečení prodávaného pod ochrannou známkou PETER STORM, jeho ceny, jakož i seznam obchodů nacházejících se ve Spojeném království, ve kterých jsou tyto výrobky prodávány. Navíc vedlejší účastnice předložila katalog společnosti M. jaro/léto 2004, který vyšel ve Spojeném království, ve kterém se nachází kolekce obuvi prodávané pod ochranou známkou PETER STORM, jakož i její ceny.
10. Vedlejší účastnice v návaznosti na vyjádření žalobkyně ze dne 20. února 2007, ve kterém tvrdila, že důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky je nedostatečný, na základě výzvy OHIM k předložení vlastního vyjádření předložila dne 4. května 2007 prohlášení svědka pocházející od jejího jednatele. V tomto prohlášení uvedená sekretářka uvádí, že vedlejší účastnice vyvíjí svou činnost na celém území Spojeného království prostřednictvím svých řetězců maloobchodních prodejen společností M. a B. a že prodej výrobků označených starší ochrannou známkou pro oděvy, obuv a pokrývky hlavy dosáhl v období čtyř týdnů v prosinci 2004 více než 11 milionů liber šterlinků (GBP). K tomuto prohlášení byla přiložena finanční zpráva o obchodních operacích zahrnující seznam prodejů výrobků identifikovaných kódem během čtyř týdnů měsíce prosinec 2004.
11. Dne 30. listopadu 2007 námitkové oddělení námitky zamítlo.
12. Dne 14. ledna 2008 podala vedlejší účastnice proti rozhodnutí námitkového oddělení u OHIM odvolání na základě článků 57 až 62 nařízení č. 40/94 (nyní články 58 až 64 nařízení č. 207/2009).
13. Rozhodnutím ze dne 28. října 2008 (dále jen „napadené rozhodnutí“) pátý odvolací senát OHIM odvolání vyhověl. Odvolací senát měl konkrétně za to, že důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky byl předložen pro oděvy, obuv a pokrývky hlavy. Odvolací senát dospěl k závěru, že vzhledem k totožnosti výrobků, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka a starší ochranná známka a existenci určitého stupně vzhledové a fonetické podobnosti mezi oběma dotčenými označeními a s přihlédnutím k průměrné úrovni pozornosti, kterou bude průměrný spotřebitel vykazovat při koupi dotčených výrobků, mezi oběma dotčenými označeními existuje nebezpečí záměny.
Návrhová žádání účastníků řízení
14. Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
– zrušil napadené rozhodnutí;
– zamítl námitky v plném rozsahu;
– uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
15. OHIM navrhuje, aby Tribunál:
– zamítl žalobu;
– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
16. Vedlejší účastnice navrhuje, aby Tribunál:
– zamítl žalobu;
– uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
K přípustnosti obecného odkazu žalobkyně na písemnosti předložené u OHIM
17. Žalobkyně odkazuje na všechny argumenty předložené v písemné formě během řízení u OHIM.
18. Na základě článku 21 statutu Soudního dvora Evropské unie a čl. 44 odst. 1 písm. c) jednacího řádu Tribunálu musí každá žaloba obsahovat stručný popis dovolávaných žalobních důvodů. Podle ustálené judikatury ačkoliv obsah žaloby lze podpořit a doplnit v konkrétních bodech odkazy na výňatky z písemností, které tvoří její přílohu, obecný odkaz na ostatní písemná vyjádření nemůže zhojit neexistenci základních prvků právní argumentace, které podle výše uvedených ustanovení musejí být uvedeny v samotné žalobě [rozsudky Tribunálu ze dne 14. září 2004, Applied Molecular Evolution v. OHIM (APPLIED MOLECULAR EVOLUTION), T‑183/03, Sb. rozh. s. II‑3113, bod 11; ze dne 19. října 2006, Bitburger Brauerei v. OHIM – Anheuser-Busch (BUD, American Bud a Anheuser Busch Bud), T‑350/04 až T‑352/04, Sb. rozh. s. II‑4255, bod 33, a ze dne 15. října 2008, Air Products and Chemicals v. OHIM – Messer Group (Ferromix, Inomix a Alumix), T‑305/06 až T‑307/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 21].
19. Tribunálu nepřísluší, aby zastoupil účastníky řízení tím, že by se pokoušel v dokumentech, na které se odvolávají, vyhledat relevantní skutečnosti [rozsudek Tribunálu ze dne 17. dubna 2008, Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. v. OHIM – Pelikan (Ztvárnění pelikána), T‑389/03, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 19]. Z toho vyplývá, že žaloba, odkazuje-li na písemnosti předložené u OHIM, je nepřípustná v rozsahu, v němž se obecný odkaz, který obsahuje, nevztahuje k důvodům a argumentům rozvinutým v žalobě.
K věci samé
20. Žalobkyně uplatňuje dva žalobní důvody vycházející jednak z porušení článku 15 nařízení č. 40/94 (nyní článek 15 nařízení č. 207/2009) a čl. 43 odst. 2 téhož nařízení a jednak čl. 8 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení.
K prvnímu žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení článku 15 a čl. 43 odst. 2 nařízení č. 40/94
21. Žalobkyně v podstatě tvrdí, že důkazy předložené vedlejší účastnicí byly předloženy po uplynutí lhůty a že nebyly dostatečné k prokázání skutečnosti, že starší ochranná známka byla skutečně užívána pro výrobky, pro které byla zapsána a na nichž byly založeny námitky. Zaprvé, pokud jde o důkazy předložené vedlejší účastnicí dne 6. listopadu 2006, tyto důkazy byly předloženy po lhůtě, jež uplynula dne 5. listopadu 2006. Navíc tyto důkazy nejsou dostatečné, protože neposkytují žádnou informaci týkající se skutečného užívání starší ochranné známky. Zadruhé, pokud jde o důkazy předložené vedlejší účastnicí dne 4. května 2007, odvolací senát je přijal neprávem, neboť byly předloženy po uplynutí lhůty stanovené OHIM pro předložení důkazů.
22. OHIM a vedlejší účastnice argumenty žalobkyně zpochybňují.
23. Podle ustálené judikatury z čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94 (nyní čl. 42 odst. 2 a 3 nařízení č. 207/2009) vykládaného ve světle devátého bodu odůvodnění uvedeného nařízení (nyní bod 10 odůvodnění nařízení č. 207/2009) a pravidla 22 odst. 3 nařízení č. 2868/95 vyplývá, že ratio legis
požadavku, podle kterého musí být starší ochranná známka skutečně užívána, aby ji bylo možno namítat proti přihlášce ochranné známky Společenství, spočívá v omezení konfliktů mezi dvěma ochrannými známkami, pokud neexistuje oprávněný hospodářský důvod vyplývající ze skutečné funkce ochranné známky na trhu. Naproti tomu cílem uvedených ustanovení není vyhodnocení obchodního úspěchu ani kontrola hospodářské strategie podniku nebo to, aby byla ochrana ochranných známek vyhrazena pouze jejich obchodnímu využití, které je kvantitativně rozsáhlé [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2004, Sunrider v. OHIM – Espadafor Caba (VITAFRUIT), T‑203/02, Sb. rozh. s. II‑2811, body 36 až 38 a citovaná judikatura].
24. Ochranná známka je skutečně užívána, pokud je užívána v souladu se svou hlavní funkcí, kterou je zaručit totožnost původu výrobků nebo služeb, pro které byla zapsána, aby vytvořila nebo zachovala odbyt pro tyto výrobky a služby, s vyloučením symbolického užití, které slouží pouze k zachování práv plynoucích z ochranné známky (viz obdobně rozsudek Soudního dvora ze dne 11. března 2003, Ansul, C‑40/01, Recueil, s. I‑2439, bod 43). Navíc je podmínkou skutečného užívání ochranné známky, aby byla ochranná známka tak, jak je chráněna na relevantním území, užívána veřejně a navenek (výše uvedený rozsudek VITAFRUIT, bod 39; viz rovněž v tomto smyslu a obdobně výše uvedený rozsudek Ansul, bod 37).
25. Skutečné užívání ochranné známky je třeba posoudit na základě souhrnu skutečností a okolností, které jsou způsobilé prokázat její skutečné obchodní využívání, zvláště užívání, které je v dotyčném hospodářském odvětví považováno za odůvodněné za účelem udržení nebo získání podílu na trhu pro výrobky nebo služby chráněné ochrannou známkou, druhu těchto výrobků nebo služeb, znaků trhu, rozsahu a četnosti užívání ochranné známky (výše uvedený rozsudek VITAFRUIT, bod 40; viz rovněž obdobně výše uvedený rozsudek Ansul, bod 43).
26. Ohledně rozsahu užívání starší ochranné známky je třeba zvláště přihlédnout jednak k obchodnímu objemu představovanému souhrnem všech úkonů spojených s užíváním a jednak k délce časového období, během kterého došlo k úkonům spojeným s užíváním, jakož i k četnosti těchto úkonů [výše uvedený rozsudek Tribunálu VITAFRUIT, bod 41, a rozsudek Tribunálu ze dne 8. července 2004, MFE Marienfelde v. OHIM – Vétoquinol (HIPOVITON), T‑334/01, Sb. rozh. s. II‑2787, bod 35].
27. Při zkoumání skutečného užívání starší ochranné známky v určitém konkrétním případě je třeba provést globální posouzení s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům projednávaného případu. Toto posouzení předpokládá určitou vzájemnou závislost mezi zohledňovanými faktory. Nízký objem výrobků uváděných na trh pod uvedenou ochrannou známkou tak může být vyvážen větší četností nebo určitou časovou stálostí při užívání této ochranné známky a naopak (výše uvedené rozsudky VITAFRUIT, bod 42, a HIPOVITON, bod 36).
28. Krom toho nemohou být dosažený obrat a počet výrobků uvedených na trh pod starší ochrannou známkou posuzovány v absolutním vyjádření, ale v kontextu s jinými relevantními faktory, jako jsou objem obchodní činnosti, výrobní nebo prodejní kapacity nebo stupeň diverzifikace podniku využívajícího ochrannou známku, jakož i vlastnosti výrobků nebo služeb na dotyčném trhu. Z tohoto důvodu nemusí být užívání starší ochranné známky vždy kvantitativně rozsáhlé, aby bylo kvalifikováno jako skutečné (výše uvedené rozsudky VITAFRUIT, bod 42, a HIPOVITON, bod 36).
29. Skutečné užívání ochranné známky nelze prokázat na základě pravděpodobnosti nebo domněnek, ale musí se zakládat na konkrétních a objektivních okolnostech, které prokazují skutečné a dostatečné užívání ochranné známky na dotčeném trhu [rozsudky Tribunálu ze dne 12. prosince 2002, Kabushiki Kaisha Fernandes v. OHIM – Harrison (HIWATT), T‑39/01, Recueil, s. II‑5233, bod 47, a ze dne 6. října 2004, Vitakraft-Werke Wührmann v. OHIM – Krafft (VITAKRAFT), T‑356/02, Sb. rozh. s. II‑3445, bod 28].
30. Mimoto je třeba upřesnit, že na základě ustanovení čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec písm. a) nařízení č. 207/2009] ve spojení s čl. 43 odst. 2 a 3 nařízení č. 40/94 zahrnuje důkaz o skutečném užívání starší ochranné známky, národní nebo Společenství, na které jsou založeny námitky proti přihlášce ochranné známky Společenství, rovněž důkaz o užívání starší ochranné známky v podobě, která se liší od podoby, ve které byla ochranná známka zapsána, prvky neměnícími rozlišovací způsobilost ochranné známky [viz rozsudek Tribunálu ze dne 8. prosince 2005, Castellblanch v. OHIM – Champagne Roederer (CRISTAL CASTELLBLANCH), T‑29/04, Sb. rozh. s. II‑5309, bod 30 a citovaná judikatura].
31. Ve světle výše uvedeného je třeba zkoumat, zda odvolací senát měl správně za to, že důkazy předložené vedlejší účastnicí v řízení u OHIM prokazují skutečné užívání starší ochranné známky.
32. Vzhledem k tomu, že žalobkyní podaná přihláška ochranné známky Společenství byla zveřejněna dne 20. června 2005, období pěti let uvedené v čl. 43 odst. 2 nařízení č. 40/94 trvalo od 20. června 2000 do 19. června 2005 (dále jen „relevantní období“).
33. Jak vyplývá z čl. 15 odst. 1 téhož nařízení, sankce podle tohoto nařízení se vztahují pouze na ochranné známky, jejichž skutečné užívání bylo přerušeno na nepřetržitou dobu pěti let. K tomu, aby se na ochrannou známku nevztahovaly uvedené sankce, tudíž stačí, aby byla skutečně užívána během části relevantního období.
34. Pokud jde o důkazy předložené vedlejší účastnicí dne 6. listopadu 2006, žalobkyně především tvrdí, že tyto důkazy byly předloženy opožděně, a že tedy měly být považovány za nepřípustné.
35. V tomto ohledu je třeba uvést, že námitkové oddělení poskytlo vedlejší účastnici lhůtu pro předložení důkazu o skutečném užívání starší ochranné známky, která uplynula dne 5. listopadu 2006 (viz bod 8 výše). Na základě pravidla 72 odst. 1 nařízení č. 2868/95 uplyne-li lhůta v den, kdy OHIM není otevřen pro přijímání dokumentů nebo kdy z důvodů jiných než těch, které jsou uvedeny v odstavci 2 tohoto pravidla, není běžná pošta doručována v místě, kde má OHIM sídlo, prodlužuje se lhůta až do prvního dne po takových dnech, kdy byl OHIM otevřen pro přijímání dokumentů a kdy je doručována běžná pošta. Vzhledem k tomu, že dne 5. listopadu 2006 byla neděle, byla tato lhůta tedy prodloužena do následujícího dne, kdy OHIM byl otevřen pro přijímání dokumentů, tedy pondělí 6. listopadu 2005. Z toho vyplývá, že důkazy předložené dne 6. listopadu 2006 byly předloženy ve lhůtě.
36. Žalobkyně dále tvrdí, že důkazy předložené dne 6. listopadu 2006 nebyly dostatečné, neboť neposkytují žádnou informaci týkající se skutečného užívání starší ochranné známky. Nebyla předložena žádná taková dodatečná podpůrná dokumentace a předměty, jako jsou obaly, etikety nebo vzory, jež by mohly prokázat, že výrobky byly skutečně nabízeny k prodeji.
37. V tomto ohledu je třeba uvést, že jak konstatoval odvolací senát v bodě 15 napadeného rozhodnutí, důkazy předložené vedlejší účastnicí dne 6. listopadu 2006 jsou dostatečné k prokázání skutečného užívání starší ochranné známky.
38. Vedlejší účastnice předložila zejména dva katalogy maloobchodníka ve Spojeném království, společnosti M., které vyšly ve Spojeném království. Jeden z katalogů byl určen pro sezónu podzim/zima 2002 a druhý pro sezónu jaro/léto 2004. V tomto ohledu je třeba připomenout, že na základě pravidla 22 odst. 4 nařízení č. 2868/95 mohou důkazy k prokázání skutečného užívání dotčené ochranné známky zahrnovat katalogy. Žalobkyně nezpochybnila autentičnost těchto katalogů. Je tudíž nepochybné, že katalogy jsou autentické a hodnověrné.
39. Co se týče katalogu podzim/zima 2002, který má 36 stran, je třeba uvést, že mimo oblečení označeného různými ochrannými známkami je v něm nabízeno k prodeji více než 80 různých výrobků pod ochrannou známkou PETER STORM. Jedná se o pánské a dámské bundy, pulovery, kalhoty, trička, obuv, ponožky, klobouky a rukavice, jejichž příslušné charakteristické rysy jsou stručně popsány. Starší ochranná známka ztvárněná stylizovaným písmem se nachází vedle každého výrobku. V tomto katalogu jsou uvedeny ceny výrobků v GBP a referenční číslo každého výrobku. Tento katalog obsahuje objednací formulář a pro nákup zásilkovým způsobem je uvedeno telefonní číslo, faxové číslo, poštovní adresa a internetová adresa. Krom toho jsou v něm uvedeny podrobné informace o různých způsobech objednávky a všeobecné obchodní podmínky zahrnující zejména informace o výměně a vrácení zboží. Navíc je v něm uveden seznam více než 240 obchodů ve Spojeném království, ve kterých může být oblečení zakoupeno. Jsou v něm rovněž uvedeny jejich poštovní adresy a telefonní čísla.
40. Co se týče katalogu jaro/léto 2004, který má 6 stran, obsahuje pouze obuv. Mimo výrobků nabízených pod jinými ochrannými známkami tento katalog zahrnuje sedm výrobků nabízených k prodeji pod ochrannou známkou PETER STORM, jejichž příslušné charakteristické rysy jsou stručně popsány. Rovněž starší ochranná známka ztvárněná stylizovaným písmem se nachází vedle každého výrobku. V tomto katalogu jsou uvedeny ceny výrobků v GBP a referenční číslo každého výrobku. Pro nákup zásilkovým způsobem je uvedeno telefonní číslo a internetová adresa.
41. Předložením těchto katalogů vedlejší účastnice právně dostačujícím způsobem prokázala, že starší ochranná známka byla užívána pro účely vytvoření nebo zachování odbytu pro dotčené výrobky, i když na rozdíl od toho, co konstatoval odvolací senát v bodě 15 napadeného rozhodnutí, nebyla společnost M. ve vztahu k vedlejší účastnici třetí osobou, neboť ve skutečnosti byla vedlejší účastnice mateřskou společností této společnosti.
42. Z těchto katalogů maloobchodníka ze Spojeného království, společnosti M., jež obsahují rovněž výrobky nabízené pod jinými ochrannými známkami, totiž jasně vyplývá, že ochranná známka PETER STORM byla užívána na území Spojeného království pro oblečení během značné části relevantního období, a sice sezóny podzim/zima 2002 a jaro/léto 2004. Ochranná známka byla připojena k velkému počtu výrobků, které mohly být objednávány zásilkovým způsobem nebo nakupovány v určitých obchodech. Tyto katalogy, které byly určeny konečným spotřebitelům, obsahovaly přesné informace o výrobcích nabízených k prodeji pod touto ochrannou známkou, jejich cenách a způsobu uvádění na trh ve Spojeném království. S ohledem na telefonní a faxová čísla, poštovní adresy a internetové adresy uvedené pro nákup zásilkovým způsobem, jakož i přesné údaje týkající se velmi vysokého počtu obchodů nabízejících dotčené výrobky ve Spojeném království, je nutné konstatovat, že oblečení bylo konečným spotřebitelům nabízeno k prodeji pod ochrannou známkou PETER STORM.
43. Pokud jde o rozsah užívání starší ochranné známky, je pravda, že tyto katalogy neposkytují informace o množství výrobků skutečně prodaných vedlejší účastnicí pod ochrannou známkou PETER STORM. Je však třeba v tomto ohledu přihlédnout ke skutečnosti, že velký počet výrobků, na které se vztahuje ochranná známka PETER STORM, byl nabízen v katalozích a že tyto výrobky byly dostupné ve více než 240 obchodech ve Spojeném království během značné části relevantního období. Tyto poznatky umožňují v rámci globálního posouzení skutečného užívání starší ochranné známky učinit závěr o určitém rozsahu tohoto užívání. V tomto ohledu je rovněž třeba připomenout, že požadavek skutečného užívání starší ochranné známky nemá za cíl vyhodnocení obchodního úspěchu dotčeného podniku (viz bod 23 výše).
44. Z toho vyplývá, že vedlejší účastnice tím, že předložila dotčené katalogy, poskytla dostatečné informace o místu, času, povaze a rozsahu užívání ochranné známky PETER STORM. Tyto informace umožňují vyloučit symbolické užívání, jehož jediným cílem je zachování práv plynoucích z dotčené ochranné známky, jak správně uvedl odvolací senát v bodě 15 napadeného rozhodnutí.
45. Za těchto podmínek je třeba první žalobní důvod zamítnout, aniž je třeba zkoumat, zda odvolací senát mohl právem přijmout důkazy předložené vedlejší účastnicí dne 4. května 2007.
Ke druhému žalobnímu důvodu vycházejícímu z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94
46. Na podporu tohoto žalobního důvodu žalobkyně v podstatě tvrdí, že výrobky, na které se vztahuje starší ochranná známka Spojeného království a přihlášená ochranná známka Společenství, vykazují pouze velmi nízký stupeň podobnosti. Krom toho s ohledem na fonetické, vzhledové a pojmové odlišnosti mezi dotčenými označeními a nízkou rozlišovací způsobilostí ochranné známky PETER STORM mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje nebezpečí záměny.
47. OHIM a vedlejší účastnice řízení argumentaci žalobkyně zpochybňují
48. Podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 se na základě námitek majitele starší ochranné známky přihlášená ochranná známka nezapíše, pokud z důvodu totožnosti nebo podobnosti se starší ochrannou známkou a totožnosti nebo podobnosti výrobků nebo služeb, na které se obě ochranné známky vztahují, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná známka chráněna. Nebezpečí záměny zahrnuje i nebezpečí asociace se starší ochrannou známkou. Krom toho na základě čl. 8 odst. 2 písm. a) bodu i) a ii) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 2 písm. a) bod i) a ii) nařízení č. 207/2009] se staršími ochrannými známkami rozumějí ochranné známky Společenství a ochranné známky zapsané v členském státě.
49. Podle ustálené judikatury představuje nebezpečí záměny nebezpečí, že se veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky nebo služby pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených. Podle téže judikatury musí být nebezpečí záměny posuzováno celkově podle toho, jak relevantní veřejnost vnímá dotčená označení a dotčené výrobky nebo služby, přičemž musí být zohledněny všechny relevantní faktory projednávaného případu, zejména vzájemná závislost mezi podobností označení a podobností výrobků nebo služeb, na které se vztahuje ochranná známka [viz rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2003, Laboratorios RTB v. OHIM – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Recueil, s. II‑2821, body 30 až 33 a citovaná judikatura].
50. Pokud jde o definici relevantní veřejnosti, je třeba konstatovat, že výrobky, jichž se týkají dotčené ochranné známky jsou určeny všem spotřebitelům, takže relevantní veřejnost je tvořena průměrným spotřebitelem, o němž se má za to, že je běžně informovaný a přiměřeně pozorný a obezřetný.
51. Co se týče dotčeného území, jelikož je starší ochrannou známkou, kterou zohlednil odvolací senát, ochranná známka Společenství, je územím, ve vztahu k němuž musí být nebezpečí záměny posouzeno, území Evropské unie.
– Ke srovnání výrobků
52. V projednávané věci je nesporné, že výrobky, kterých se týká starší ochranná známka a přihlášená ochranná známka, jsou totožné, neboť se v obou případech jedná o oděvy, obuv a pokrývky hlavy.
53. S ohledem na tuto totožnost výrobků, kterých se týká přihlášená ochranná známka a výrobků, kterých se týká starší ochranná známka, není namístě srovnávat výrobky, kterých se týká starší ochranná známka Spojeného království, s výrobky, kterých se týká přihlášená ochranná známka.
– Ke srovnání označení
54. Celkové posouzení nebezpečí záměny, co se týče vzhledové, fonetické nebo pojmové podobnosti kolidujících označení, musí být založeno na celkovém dojmu, kterým tato označení působí, s přihlédnutím zejména k jejich rozlišujícím a dominantním prvkům. Vnímání ochranných známek průměrným spotřebitelem dotčených výrobků hraje rozhodující úlohu v celkovém posouzení tohoto nebezpečí. V tomto ohledu průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými detaily (viz rozsudek Soudního dvora ze dne 12. června 2007, OHIM v. Shaker, C‑334/05 P, Sb. rozh. s. I‑4529, bod 35 a citovaná judikatura).
55. Odvolací senát měl v bodech 26 až 28 napadeného rozhodnutí za to, že obě dotčená označení, a sice označení peerstorm a PETER STORM vykazují určitý stupeň vzhledové a fonetické podobnosti. Mezi těmito dvěma označeními však podle něj neexistuje žádná pojmová podobnost.
56. Žalobkyně v podstatě tvrdí, že kolidující označení vykazují vzhledové, fonetické a pojmové odlišnosti. V tomto ohledu zdůrazňuje, že ochranná známka PETER STORM je tvořena dvěma slovy, a sice jménem a příjmením, zatímco přihlášená ochranná známka je tvořena jediným slovem, které nemůže být rozčleněno, aby tvořilo jméno a příjmení.
57. OHIM a vedlejší účastnice argumenty žalobkyně v tomto ohledu zpochybňují.
58. Zaprvé, co se týče vzhledového srovnání dotčených ochranných známek, a sice starší ochranné známky a přihlášené ochranné známky, je třeba konstatovat, že mezi nimi existují dvě odlišnosti. Jednak, zatímco se starší ochranná známka skládá ze dvou slov, která jsou oddělena mezerou, je přihlášená ochranná známka tvořena jediným slovem. Kromě toho, co se týče počáteční části dotčených ochranných známek, starší ochranná známka ve svém prvním prvku obsahuje, na rozdíl od přihlášené ochranné známky, písmeno „t“ mezi dvěma písmeny „e“. S výjimkou těchto odlišností je třeba konstatovat, že obě kolidující ochranné známky obsahují stejná písmena ve stejném pořadí, a že zvláště jejich prvek „storm“ je totožný.
59. V tomto ohledu je třeba uvést, že počáteční část slovních ochranných známek může zajisté upoutat pozornost spotřebitele více než části následující [viz v tomto smyslu rozsudky Tribunálu ze dne 17. března 2004, El Corte Inglés v. OHIM – González Cabello a Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), T‑183/02 a T‑184/02, Recueil, s. II‑965, bod 81, a ze dne 16. března 2005, L’Oréal v. OHIM – Revlon (FLEXI AIR), T‑112/03, Sb. rozh. s. II‑949, body 64 a 65]. Tato úvaha však nemůže platit ve všech případech [viz v tomto smyslu rozsudky Tribunálu ze dne 14. října 2003, Phillips-Van Heusen v. OHIM – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), T‑292/01, Recueil, s. II‑4335, bod 50, a ze dne 6. července 2004, Grupo El Prado Cervera v. OHIM – Héritiers Debuschewitz (CHUFAFIT), T‑117/02, Sb. rozh. s. II‑2073, bod 48].
60. I když podle judikatury citované v bodě 54 výše průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými detaily, nemění to nic na tom, že si spotřebitel při vnímání slovního označení rozloží toto označení na slovní prvky, které mu naznačují konkrétní význam nebo které se podobají slovům, která zná [výše uvedený rozsudek Tribunálu VITAKRAFT, bod 51, a rozsudek Tribunálu ze dne 13. února 2007, Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR), T‑256/04, Sb. rozh. s. II‑449, bod 57].
61. V projednávané věci je třeba konstatovat, že prvek „storm“ obsažený v obou dotčených ochranných známkách bude upoutávat zvláště pozornost průměrného anglicky hovořícího spotřebitele z důvodu svého slovního aspektu a skutečnosti, že posledně uvedený pochopí jeho smysl. Z toho vyplývá, že pokud jde o přihlášenou ochrannou známku, uvedený spotřebitel si ji rozloží na dva prvky „peer“ a „storm“, takže odlišnost vyplývající z mezery, jež se nachází ve starší ochranné známce, ustoupí do pozadí.
62. Co se týče odlišnosti vyplývající z přítomnosti písmene „t“ v prvním slově starší ochranné známky, je třeba uvést, že jak konstatoval odvolací senát v bodě 27 napadeného rozhodnutí, umístění tohoto písmena mezi dvěma písmeny „e“ jej bude činit pro relevantního spotřebitele méně postřehnutelné. Odvolací senát tudíž právem dospěl k závěru, že mezi oběma dotčenými ochrannými známkami, posuzovanými jako celek, existuje určitý stupeň vzhle dové podobnosti.
63. Zadruhé, co se týče fonetického srovnání dotčených ochranných známek, odvolací senát správně v bodě 26 napadeného rozhodnutí konstatoval, že prvek „storm“ se vyslovuje v obou dotčených ochranných známkách stejným způsobem. Co se týče prvku „peer“, jenž se nachází v přihlášené ochranné známce, a prvku „peter“, který se nachází ve starší ochranné známce, je třeba uvést, podobně jako to učinil odvolací senát, že zvuk písmen „ee“ v prvku „peer“ a písmene „e“ v první slabice prvku „peter“ je totožný v několika jazycích, ať už jde o zvuk písmen „ie“ v angličtině, dlouhý zvuk písmen „éé“ v nizozemštině a v němčině nebo zvuk písmene „é“ ve francouzštině. Jediný rozdíl vyplývá z přítomnosti písmene „t“ v prvním prvku starší ochranné známky. Vzhledem k přítomnosti tohoto písmene, které obecně vyvolává jasný a tvrdý zvuk, na tomto místě totiž tato ochranná známka obsahuje tři slabiky. Pokud jde o přihlášenou ochrannou známku, obsahuje pouze dvě slabiky.
64. V tomto ohledu je třeba uvést, že se slovo „peter“ vyslovuje kladením dynamického přízvuku na první slabiku, takže písmeno „t“ a druhá slabika tohoto slova se stávají méně slyšitelné. Skutečnost, že se písmeno „t“ nenachází v počáteční části přihlášené ochranné známky, nemůže tedy zpochybnit závěr odvolacího senátu, podle kterého mezi dotčenými ochrannými známkami existuje určitý stupeň fonetické podobnosti.
65. Zatřetí, co se týče pojmového srovnání dotčených ochranných známek, žalobkyně zdůrazňuje, že na rozdíl od přihlášené ochranné známky je starší ochranná známka tvořena jménem a příjmením. Anglicky hovořící spotřebitelé a německy hovořící spotřebitelé prvek „peer“ v přihlášené ochranné známce nebudou pokládat za severské jméno, ale budou ho chápat tak, že znamená „lord“.
66. V tomto ohledu je třeba uvést, že obě dotčené ochranné známky jsou tvořeny jménem a příjmením. Pokud jde o prvek „storm“ obsažený v obou dotčených ochranných známkách, je nesporné, že může tvořit příjmení. Pokud jde o prvek „peer“ obsažený v přihlášené ochranné známce a prvek „peter“ obsažený ve starší ochranné známce, odvolací senát v bodě 28 napadeného rozhodnutí správně konstatoval, že tvoří jméno. Co se týče prvku „peer“, anglicky hovořící spotřebitel jej může zajisté chápat jako znamenající „lord“. Zejména v severských zemích a Německu je však Peer jméno. Skutečnost, že se přihlášená ochranná známka píše jako jediné slovo, nemůže vyvrátit konstatování, podle něhož jsou obě dotčené ochranné známky tvořeny jménem a příjmením. Vedlejší účastnice totiž právem uvedla, že relevantní spotřebitel je zvyklý, že mezi jménem a příjmením, jež tvoří ochrannou známkou, se za účelem vytvoření internetové adresy vynechávají mezery.
67. V projednávané věci je třeba dodat, že jak uvedla žalobkyně, anglicky hovořící spotřebitelé si budou příjmení Storm spojovat s výrazem pro nepříznivé počasí. Vzhledem k přítomnosti prvku „storm“ v obou dotčených ochranných známkách, jež bude zvláště z důvodu svého slovního aspektu a skutečnosti, že průměrný anglicky hovořící spotřebitel pochopí jeho smysl, upoutávat pozornost posledně uvedeného spotřebitele (viz body 60 a 61 výše), dotčené ochranné známky naznačují, že uvedené výrobky, a sice obuv, oděvy a pokrývky hlavy zajišťují ochranu proti nepříznivému počasí.
68. Vzhledem k tomu, že obě dotčené ochranné známky jsou tvořeny jménem a příjmením a že tyto ochranné známky naznačují, že dotčené výrobky poskytují ochranu proti nepříznivému počasí, je třeba uvést, že na rozdíl od toho, co konstatoval odvolací senát v bodě 28 napadeného rozhodnutí, mezi oběma dotčenými ochrannými známkami existuje určitý stupeň pojmové podobnosti.
69. S ohledem na výše uvedené tedy odvolací senát právem dospěl k závěru, že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje určitý stupeň vzhledové a fonetické podobnosti. Navíc, na rozdíl od konstatování odvolacího senátu, mezi dotčenými ochrannými známkami existuje rovněž určitý stupeň pojmové podobnosti.
– K nebezpečí záměny
70. Globální posouzení nebezpečí záměny předpokládá určitou vzájemnou závislost mezi zohledněnými faktory, a zejména mezi podobností ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se ochranná známka vztahuje. Nízký stupeň podobnosti mezi výrobky nebo službami, na které se ochranná známka vztahuje, tak může být vyvážen vysokým stupněm podobnosti mezi ochrannými známkami a naopak [rozsudek Soudního dvora ze dne 29. září 1998, Canon, C‑39/97, Recueil, s. I‑5507, bod 17, a rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2006, Mast-Jägermeister v. OHIM – Licorera Zacapaneca (VENADO s rámečkem a další), T‑81/03, T‑82/03 a T‑103/03, Sb. rozh. s. II‑5409, bod 74].
71. Odvolací senát měl v bodě 30 napadeného rozhodnutí za to, že vzhledem k totožnosti dotčených výrobků a existenci určitého stupně vzhledové a fonetické podobnosti mezi dotčenými označeními u relevantní veřejnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny.
72. Žalobkyně tvrdí, že ochranná známka PETER STORM má nízký stupeň inherentní rozlišovací způsobilosti, neboť jednak je relevantní veřejnost u oblečení zvyklá na ochranné známky tvořené jménem a příjmením a jednak jméno Peter a příjmení Storm jsou běžná a nerozpoznatelná. Co se týče konkrétně příjmení Storm, anglicky hovořící spotřebitelé si je budou spojovat s výrazem pro nepříznivé počasí. Nebezpečí záměny tudíž neexistuje.
73. OHIM a vedlejší účastnice argumentaci žalobkyně zpochybňují.
74. V tomto ohledu je zaprvé třeba uvést, že nebezpečí záměny je zajisté tím vyšší, čím se rozlišovací způsobilost starší ochranné známky jeví vyšší (viz obdobně výše uvedený rozsudek Soudního dvora Canon, bod 18, a rozsudek Soudního dvora ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfarbrik Meyer, C‑342/97, Recueil, s. I‑3819, bod 20). Přiznání nízké rozlišovací způsobilosti starší ochranné známce však nebrání tomu, aby byla v projednávaném případě shledána existence nebezpečí záměny. Ačkoliv při posouzení nebezpečí záměny musí být zohledněna rozlišovací způsobilost starší ochranné známky, je tato rozlišovací způsobilost pouze jednou ze skutečností přicházejících v úvahu v rámci tohoto posouzení. Nebezpečí záměny tak může existovat i v případě starší ochranné známky s nízkou rozlišovací způsobilostí, zejména z důvodu podobnosti označení a výrobků nebo služeb, na které se označení vztahují [viz rozsudek Tribunálu ze dne 13. prosince 2007, Xentral v. OHIM – Pages jaunes (PAGESJAUNES.COM), T‑134/06, Sb. rozh. s. II‑5213, bod 70 a citovaná judikatura].
75. Zadruhé je třeba konstatovat, že v projednávané věci žalobkyně neprokázala, že starší ochranná známka, užívaná jako celek v oděvním odvětví, vykazuje na území Unie nízký stupeň inherentní rozlišovací způsobilosti.
76. V tomto ohledu je třeba uvést, že kritéria posouzení rozlišovací způsobilosti ochranných známek tvořených jménem osoby jsou totožná s kritérii použitelnými na jiné kategorie ochranných známek. Striktnější obecná kritéria vycházející například z předem stanoveného počtu osob majících stejné jméno, při jehož překročení může být toto jméno považováno za postrádající rozlišovací způsobilost a rozšířeného nebo nerozšířeného užívání příjmení v dotčeném odvětví, nelze na takové ochranné známky uplatnit. Rozlišovací způsobilost ochranné známky, bez ohledu na kategorii, do níž spadá, musí být předmětem konkrétního posouzení (viz obdobně rozsudek Soudního dvora ze dne 16. září 2004, Nichols, C‑404/02, Sb. rozh. s. I‑8499, body 25 až 27).
77. I když je užívání označení tvořených jménem a příjmením v oděvním odvětví zajisté běžné, neumožňují argumenty žalobkyně týkající se slova „peter“ a slova „storm“ učinit závěr o existenci nízkého stupně inherentní rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky. Dotčenou starší ochrannou známkou je totiž označení PETER STORM, které ačkoliv je tvořeno dvěma prvky, musí být zohledněno jako celek. V tomto ohledu je třeba připomenout, že průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými detaily (viz judikatura citovaná v bodě 54 výše). Skutečnost, že si průměrný spotřebitel slovní označení rozloží na slovní prvky, které mu naznačují konkrétní význam nebo které se podobají slovům, která zná (viz v tomto smyslu judikatura citovaná v bodě 60 výše), však nemůže znamenat, že tento spotřebitel bude považovat tyto prvky za samostatná označení. Žalobkyně tím, že tvrdila, že slova „peter“ a „storm“ jsou běžná a nerozpoznatelná, a že slovo „storm“ je užíváno při vytváření ochranných známek, nezohlednila skutečnost, že prvky „peter“ a „storm“ skutečně tvoří jediné označení. Argumenty žalobkyně, jež se týkají odděleně slova „peter“ a slova „storm“, nejsou tedy dostatečné k prokázání existence nízké rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky PETER STORM.
78. Krom toho je třeba připomenout, že odvolací senát právem dospěl k závěru, že mezi dotčenými ochrannými známkami existuje určitý stupeň vzhledové a fonetické podobnosti. Pokud jde o dotčené oděvní výrobky, a sice oděvy, obuv a pokrývky hlavy, má vzhledová podobnost v projednávané věci zvláštní význam, jelikož je obecně známo, že při nákupu oděvů dochází k vzhledovému přezkumu ochranných známek [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 12. července 2006, Rossi v. OHIM – Marcorossi (MARCOROSSI), T‑97/05, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 45 a citovaná judikatura].
79. I za předpokladu, že starší ochranná známka má pouze nízkou rozlišovací způsobilost, odvolací senát s ohledem na totožnost výrobků, kterých se týká starší ochranná známka a přihlášená ochranná známka (viz bod 52 výše), jakož i podobné prvky mezi dotčenými označeními, jež shledal odvolací senát zejména ze vzhledového hlediska, v bodě 30 napadeného rozhodnutí právem dospěl k závěru, že nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami nemůže být u relevantní veřejnosti vyloučeno.
80. Je tomu tak tím spíše, že na rozdíl od konstatování odvolacího senátu mezi dotčenými ochrannými známkami existuje rovněž určitý stupeň pojmové podobnosti. V tomto ohledu je třeba uvést, že Tribunál nemůže být vázán nesprávným posouzením pojmové podobnosti obou dotčených ochranných známek provedeným odvolacím senátem, jelikož uvedené posouzení je součástí závěrů, jejichž legalita je zpochybňována před Tribunálem (viz v tomto smyslu rozsudek Soudního dvora ze dne 18. prosince 2008, Édition Albert René v. OHIM, C‑16/06 P, Sb. rozh. s. I‑10053, bod 48).
81. Za těchto podmínek z výše uvedeného vyplývá, že i když není třeba rozhodnout o přípustnosti bodu návrhových žádání žalobkyně směrujícího k zamítnutí námitek v plném rozsahu, musí být žaloba zamítnuta [viz v tomto smyslu rozsudky Tribunálu ze dne 22. května 2008, NewSoft Technology v. OHIM – Soft (Presto! Bizcard Reader), T‑205/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 70, a ze dne 11. června 2009, Hedgefund Intelligence v. OHIM – Hedge Invest (InvestHedge), T‑67/08, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 58].
K nákladům řízení
82. Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že OHIM a vedlejší účastnice požadovaly náhradu nákladů řízení a žalobkyně neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení.
Výrok
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (osmý senát)
rozhodl takto:
1) Žaloba se zamítá.
2) Společnost Engelhorn KGaA ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) a společnosti The Outdoor Group Ltd.