62001CC0286_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1. I denne traktatbrudssag, som er genstand for nærværende forslag til afgørelse, har Kommissionen nedlagt påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurrenceforhold og i henhold til artikel 249 EF, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser med eventuelle sanktioner, der er nødvendige for at gennemføre direktivet.
2. Dette direktiv vedrører harmoniseringen af betingelserne for åben og effektiv adgang til og brug af faste offentlige telefonnet og faste offentlige telefonitjenester i overensstemmelse med principperne for tilrådighedsstillelse af åbne net (ONP-principperne) med henblik på at sikre, at der overalt i Fællesskabet stilles ensartede, faste telefonitjenester af høj kvalitet og til overkommelig pris til rådighed.
3. Kommissionen har understreget, at det i direktivets artikel 32 er fastsat, at medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet senest den 30. juni 1998, og at de straks skal underrette Kommissionen herom.
4. Den Franske Republik har ikke truffet disse foranstaltninger.
5. Kommissionen har særligt lagt vægt på, at artikel 6, stk. 3 og 4, og artikel 10, 21 og 26 ikke er blevet gennemført.
6. Den Franske Republik har imidlertid nedlagt påstand om delvis frifindelse for Kommissionens påstand. Den har således gjort gældende, at direktivets artikel 6, stk. 3, og artikel 10, stk. 2, udtrykkeligt er gennemført ved artikel 17-19 i bekendtgørelse nr. 2001-670 af 25. juli 2001 om tilpasning til fællesskabsretten af loven om den intellektuelle ejendomsret og post- og telekommunikationsloven, som blev tilsendt Kommissionen ved skrivelser af 1. august og 3. oktober 2001.
7. Regeringen har tilføjet, at direktivets artikel 10, stk. 1, og artikel 21 har været gennemført siden vedtagelsen af dekret nr. 2002-36 af 8. januar 2002 om visse standardvilkår i udbudsbetingelser, der er optaget som bilag til tilladelser, der udstedes i henhold til post- og telekommunikationslovens artikel L. 33-1, og som blev anmeldt til Kommissionen den 31. januar 2002.
8. Jeg er imidlertid enig med Kommissionen i, at efter fast retspraksis skal spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger et traktatbrud, vurderes på baggrund af forholdene, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse . I den foreliggende sag blev den begrundede udtalelse fremsat over for Den Franske Republik den 19. juli 1999, og der fastsattes en frist på to måneder.
9. De gennemførelsesforanstaltninger, som den franske regering har fremhævet, og som blev meddelt Kommissionen i henholdsvis august og oktober 2001 såvel som i januar 2002, er således truffet efter udløbet af den i den begrundede udtalelse fastsatte frist og er som følge heraf uden betydning for, om der foreligger det traktatbrud, som Kommissionen har påstået.
10. For så vidt angår de øvrige omtvistede bestemmelser, dvs. direktivets artikel 6, stk. 4, og artikel 26 har den franske regering ikke bestridt, at vedtagelsen af de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger fortsat er i gang.
11. Det følger heraf, at der foreligger det traktatbrud, som Kommissionen har gjort gældende.
Forslag til afgørelse
12. Efter det således anførte skal jeg foreslå Domstolen
- at fastslå, at Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurrenceforhold samt i henhold til artikel 249 EF, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at gennemføre direktivet, navnlig dets artikel 6, stk. 3 og 4, artikel 10, 21 og 26
- at tilpligte Den Franske Republik at betale sagens omkostninger.