61987CC0091_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
1 . Paa faellesskabsretligt plan er handelen med aeg reguleret ved forordning nr . 2772/75 af 29 . oktober 1975 ( EFT L 282, s . 56 ). Forordningens artikel 6, stk . 1, bestemmer, at "aeggene inddeles i foelgende kvalitetsklasser : klasse A eller 'friske' ; klasse B eller '2 . kvalitet eller konserverede' ; klasse C eller 'frasorterede, bestemt for levnedsmiddelindustrien' ". Hvad angaar emballeringen, sondrer artikel 16 mellem "store pakninger" med mere end 30 aeg og "smaa pakninger" med 30 eller faerre aeg . Ifoelge artikel 18 skal der paa denne sidste type pakninger "med klart synlig og let laeselig skrift" angives "c ) kvalitetsklasse og vaegtklasse ". Endelig bestemmer artikel 21, at "pakningerne (( i almindelighed )) kun (( maa )) forsynes med de ... omhandlede angivelser ..."; paa grundlag af de aendringer, der blev gennemfoert ved forordning nr . 1831/84 af 19 . juni 1984 ( EFT L 172, s . 2 ), tilfoejede man imidlertid til denne artikel, at der paa smaa pakninger kan angives "... c ) salgsfremmende oplysninger, saafremt disse og den maade, de fremtraeder paa, ikke kan vildlede koeberen ".
2 . Erzeugergemeinschaft Gutshof-Ei, Bad Segeberg, ( Forbundsrepublikken Tyskland ), er et selskab, der fremstiller og handler med aeg i kvalitetsklasse A og anvender smaa pakninger, hvorpaa er trykt angivelsen "Goeteklasse A 'frisch' " ( kvalitetsklasse A, "friske ").
I 1985 meddelte de kompetente myndigheder i delstaten Rheinland-Pfalz virksomheden, at denne maerkning maatte anses som retsstridig, fordi artikel 6 i forordning nr . 2772/75 kun tillader alternativ brug af angivelserne "klasse A" og "friske ". Da Gutshof-Ei ikke lod sig overbevise heraf, indbragte selskabet sagen for Verwaltungsgericht Neustadt an der Weinstrasse med paastand om, at det statueres, at de anvendte angivelser er i overensstemmelse med gaeldende faellesskabsret; den ret, som sagen er indbragt for, har udsat sagen og har ved kendelse af 20 . marts 1987 forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
Paa baggrund af sammenhaengen mellem artikel 6, stk . 1, og artikel 21 og praeamblen til forordning nr . 2772/75, som aendret ved forordning nr . 1831/84, spoerges der, om smaa pakninger med aeg af kvalitetsklasse A enten skal forsynes med angivelsen for denne kvalitetsklasse eller angivelsen "friske aeg", eller om disse betegnelser kan bruges i forening med hinanden?
Under sagen for Domstolen har Gutshof-Ei og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber indgivet skriftlige indlaeg og har deltaget i retsmoedet .
3 . Efter Gutshof-Ei' s opfattelse er "klasse A" og "friske" synonyme udtryk og skal begge kun betegne de aeg, der opfylder betingelserne i artikel 7 i forordning nr . 2772/75 . Ganske vist skal de smaa pakninger ved handelen med dette produkt i det mindste have en af de to angivelser paatrykt . Men dette indebaerer ikke, at de ikke kan bruges samtidig . Et saadant forbud optraeder nemlig ikke i nogen bestemmelse i forordningen, ligesom det heller ikke kan udledes af en systematisk laesning af forordningen . De erfaringer, der er indhoestet siden 1975, udgoer grundlaget for den nye affattelse af artikel 21, for saa vidt som den tillader yderligere angivelser paa smaa pakninger af salgsfremmende natur, saafremt de ikke vildleder koeberen .
Virksomheden er imidlertid af den opfattelse, at der ikke er nogen tvivl om, at den omhandlede angivelse respekterer den foernaevnte betingelse . Tretten aar efter ikrafttraedelsen af faellesskabsordningen er forbrugeren givetvis klar over, at aeggene i klasse A ogsaa kaldes "friske", eller med andre ord, at dette adjektiv begraenser sig til at praecisere den foerste mere abstrakte betegnelse . Man maa derfor udelukke, at der kan fremkaldes nogen vildfarelse gennem den samtidige anvendelse af de to angivelser, der fuldt ud kan erstatte hinanden .
Kommissionen er af den modsatte opfattelse . Den omstaendighed, at benaevnelserne gensidigt udelukker hinanden, fremgaar efter Kommissionens opfattelse for det foerste af ordlyden af artikel 6 og saerligt af brugen af bindeordet "eller" i forbindelse med formuleringen "klasse A eller friske ". "Eller" har saaledes en adskillende funktion . Dersom man i virkeligheden havde villet tillade kombinationen af de to angivelser, havde lovgiver saaledes maattet goere brug af den dobbelte konjunktion "og/eller" eller have fastsat en bestemmelse herom . Endvidere er det ud fra en formaalsbetragtning sikkert, at Raadet har ladet sig lede af hensynet til forbrugerne . Der er derfor grund til at antage, at man i forbindelse med definitionen af kvalitetsklasserne har villet afskaere brugen af udtryk, der kan skabe forveksling hos forbrugerne i koebsoejeblikket .
Det modsatte er tilfaeldet for den anfaegtede maerknings vedkommende, idet det forholder sig saaledes, at naar der foreligger to pakninger med aeg af samme kvalitet og samme vaegt, og den ene baerer angivelsen "klasse A" og den anden angivelsen "klasse A - friske", vil 90% af koeberne vaelge ( og vaelger faktisk ) den pakning, der fremhaever produktets friskhed . Ved at tilfoeje ordet "friske" foerer man forbrugeren til at antage, at aeg, der er saaledes beskrevet, er noget bedre end produktet i klasse A .
Den omstaendighed, at artikel 21 i den nuvaerende affattelse tillader, at man paa de smaa pakninger anfoerer andre "salgsfremmende oplysninger" kan ikke foere til noget andet resultat . Denne adgang er nemlig blevet givet med den yderste tilbageholdenhed og finder anvendelse inden for meget snaevre graenser . Beviset herfor er, at angivelsen "ekstra" kun maa anfoeres, dersom aeggene er saerligt friske .
4 . De saaledes resumerede opfattelser er efter min opfattelse begge uacceptable . Eksempelvis tager Kommissionen paa det sproglige plan ikke hensyn til, at bindeordet "eller" adskiller, men ikke altid for at udelukke et af to begreber . Ofte bruges dette bindeord for at praecisere et begreb gennem et andet eller endog for at adskille begreber eller ord, hvor valget imellem dem ikke er af betydning . Paa latin svarer bindeordene aut, sive, vel og det efterhaengte -ve skiftevis til disse funktioner . Selv om de moderne sprog er fattigere, forstaar alle dog forskellen, der bestaar mellem de sproglige vaerdier af "eller" i udtryk som "sejr eller doed"!, "felis catus eller huskatten er et rovdyr", "Bruxelles og Luxembourg ligger i en afstand af 2 eller 3 timers koersel", "det smukkeste bjerg i Alperne er Cervin eller Matterhorn ". Vi skal senere se, i hvilken betydning artikel 6 goer brug af bindeordet "eller ". Men disse enkle betragtninger maa vaere tilstraekkelige til at fjerne grundlaget for Kommissionens raesonnement .
Ogsaa det argument er svagt, der hviler paa det forhold, at en pakning med angivelsen "klasse A - friske" er egnet til at vildlede forbrugeren . Paa den ene side ses det nemlig ikke, hvorfor denne sammensatte angivelse er mere tvetydig end de enkelte benaevnelser (" klasse A" og "friske "), som Kommissionen vil overlade det til producenterne at vaelge imellem . Paa den anden side indebaerer det forhold, at man haevder, at koeberen saerlig har opmaerksomheden henledt paa angivelsen "friske aeg", at dette er mere udtryksfuldt og effektivt end angivelsen "klasse A", saaledes at man maa naa til det resultat, at den alternative brug af de to benaevnelser kan foere til en vildledning af forbrugerne, i hvert fald for saa vidt angaar den samtidige brug heraf .
De argumenter, der er blevet fremfoert af sagsoegeren i hovedsagen, er efter min opfattelse heller ikke overbevisende . Den omstaendighed, at artikel 21 tillader brugen af andre angivelser - de der i forordningen selv er hjemlet, nemlig "ekstra" og "landaeg" ‚eller fantasiangivelser som "aeg for slughalse" - har ingen sammenhaeng med det problem, der her behandles . Der bestaar saaledes ikke nogen modsaetning mellem paa den ene side de angivelser, der kan tilfoejes til de to angivelser, der her er tale om, og spoergsmaalet om, hvorvidt disse kan anvendes i forbindelse med hinanden .
Hvilket svar skal der nu gives retten i Neustadt? Svaret fremgaar af en kortfattet analyse af de problemer, som faellesskabslovgiver har staaet over for i forbindelse med udarbejdelsen af klassifikationen i artikel 6 . Det fremgaar nemlig, at denne opgave er blevet loest under hensyn til de nationale ordninger, der var gaeldende dengang . Dette har imidlertid foert til det resultat, at disse lovgivninger - der overvejende sondrer mellem aeg af foerste og anden kvalitet - goer brug af benaevnelser med ofte forskellig betydning ( saaledes var kvalitetsklasse 1 eksempelvis i Tyskland et begreb, der hvilede paa produktets vaegt ). Men dette er ikke alt . Foruden disse kvalitetsklasser har lovgiver fundet det noedvendigt at indfoere en tredje kvalitetsklasse for "aeg, som ikke opfylder de for de hoejere kvalitetsklasser gaeldende krav, men som er egnet til menneskeligt forbrug" ( ellevte betragtning ). Saaledes er der blevet indfoert en kvalitetsklasse C, der ogsaa er undergivet de regler, der er fastsat i artikel 18 for smaa pakninger .
Der foreligger saaledes to klasser, der allerede var kendt, men som ikke havde en klar betydning, og en helt ukendt klasse . Under disse omstaendigheder var det i det mindste bydende noedvendigt at forklare producenterne og forbrugerne i simple vendinger og paa almen forstaaelig maade, hvad der var betydningen af den nomenklatur, som den nye ordning hvilede paa . Dette er derfor baggrunden for angivelserne "friske aeg", "2 . kvalitet eller konserverede" og "frasorterede, bestemt for levnedsmiddelindustrien", som lovgiver har knyttet til "klasse A", "klasse B", "klasse C ". Dette kaster tillige lys over indholdet af det bindeord, hvormed forbindelsen knyttes . I stedet for at benytte de to angivelser alternativt ( aut ), skal "eller" fastslaa den foerste gennem den anden ( sive ) og goere det klart, hvad de svarer til ( vel ). Den omstaendighed, at de begge anvendes - netop begge - er saaledes uden betydning eller - om man foretraekker denne formulering - ligeledes retmaessig .
En sidste bemaerkning . Til forskel fra producenterne og de nationale retter, kan Kommissionen vedroerende lovgivningen paa aegomraadet stoette sig til saerligt kvalificerede tjenestegrene . Den omstaendighed, at den har gjort den brug af dem, som tilfaeldet er, altsaa en stadig hang til haarkloeveri, er efter min opfattelse et utilladeligt spild af tid og energi .
5 . Herefter foreslaar jeg Domstolen at besvare det spoergsmaal, der er blevet forelagt den af Verwaltungsgericht Neustadt an der Rheinstrasse ved kendelse af 20 . marts 1987, afsagt i sagen for denne ret mellem Erzeugergemeinschaft Gutshof-Ei og Land Rheinland-Pfalz, saaledes :
"Bestemmelserne i forordning nr . 2772/75 af 29 . oktober 1975 om handelsnormer for smaa pakninger af aeg i klasse A, saerligt forordningens artikel 6, stk . 1, 18, og 21, litra c ), skal fortolkes saaldes, at de aabner adgang til, at man samtidig bruger angivelserne 'klasse A' og 'friske' paa en og samme pakning ."
(*) Oversat fra italiensk .