62016TJ0300_RES
Byla T‑300/16
Jindal Saw LtdirJindal Saw Italia SpA
prieš
Europos Komisiją
2019 m. balandžio 10 d. Bendrojo Teismo (pirmoji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Subsidijos – Indijos kilmės kaliojo ketaus vamzdžių ir vamzdelių importas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/387 – Galutinio kompensacinio muito nustatymas – Indijos sistema, pagal kurią nustatytas geležies rūdos eksporto mokestis ir eksportui skirtos geležies rūdos vežimui geležinkeliais nepalanki dvilypė politika – Reglamento (EB) Nr. 597/2009 (pakeistas Reglamentu (ES) 2016/1037) 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktis – Finansinis indėlis – Prekių tiekimas – Veiksmai, kuriais privačiam subjektui „pavedama“ vykdyti finansinio indėlio suteikimo funkciją – Reglamento Nr. 597/2009 4 straipsnio 2 dalies a punktas – Subsidijos specifika – Reglamento Nr. 597/2009 6 straipsnio d punktas – Naudos apskaičiavimas – Žala Sąjungos pramonei – Priverstinio kainos sumažinimo ir žalos skirtumo apskaičiavimas – Priežastinis ryšys – Galimybė susipažinti su konfidencialiais antisubsidijų tyrimo duomenimis – Teisė į gynybą“
Teismo procesas – Tyrimo priemonės – Atliekant antisubsidijų tyrimą Komisijos surinktų konfidencialių duomenų pateikimas – Proceso organizavimo priemonė, kuria ieškovei leidžiama susipažinti su tais duomenimis ribotais tikslais – Naujų kaltinimų, grindžiamų tais duomenimis, tačiau nepatenkančių į proceso organizavimo priemonės dalyką, pateikimas – Nepriimtinumas
(Bendrojo Teismo procedūros reglamento 84, 88–92 ir 103 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 597/2009 29 straipsnis)
(žr. 33–54 punktus)
Bendra prekybos politika – Apsauga nuo trečiųjų valstybių teikiamų subsidijų – Tyrimo eiga – Komisijos pareiga užtikrinti suinteresuotųjų šalių informavimą – Apimtis – Teisė į gynybą – Pažeidimas – Sąlygos – Suinteresuotosios įmonės galimybė užsitikrinti geresnę gynybą nesant procedūros pažeidimų
(Tarybos reglamento Nr. 597/2009 30 straipsnis)
(žr. 74–94 punktus)
Bendra prekybos politika – Apsauga nuo trečiųjų valstybių teikiamų subsidijų – Subsidija – Sąvoka – Aiškinimas atsižvelgiant į 1994 m. sutartį dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių – PPO ginčų sprendimo institucijos sprendimas, kuriame taikoma atitinkama tos sutarties nuostata – Tinkamumas
(1994 m. Sutarties dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 1 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 597/2009 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktis)
(žr. 96–103 punktus)
Bendra prekybos politika – Apsauga nuo trečiųjų valstybių teikiamų subsidijų – Subsidija – Sąvoka – Kilmės arba eksporto šalies valdžios institucijų finansinis indėlis – Režimas, kuriuo nustatomi geležies rūdos eksporto ribojimai, dėl kurių jos eksportas tampa komerciškai nepatrauklus – Įtraukimas
(Tarybos reglamento Nr. 597/2009 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktis)
(žr. 106–129 punktus)
Bendra prekybos politika – Apsauga nuo trečiųjų valstybių teikiamų subsidijų – Subsidija – Sąvoka – Subsidijos specifika – Įmonei, pramonės šakai ar įmonių arba pramonės šakų grupei būdingas subsidijavimas –Režimas, kuriuo nustatomi geležies rūdos eksporto ribojimai, dėl kurių jos eksportas tampa komerciškai nepatrauklus – Įtraukimas
(Tarybos reglamento Nr. 597/2009 4 straipsnio 2 dalis)
(žr. 159–168 punktus)
Bendra prekybos politika – Apsauga nuo trečiųjų valstybių teikiamų subsidijų – Subsidija – Sąvoka – Gavėjui suteikiamas pranašumas – Pranašumo apskaičiavimas – Referencinis laikotarpis – Visas tyrimo laikotarpis – Pranašumo išnykimas po šio laikotarpio – Įrodinėjimo pareiga
(Tarybos reglamento Nr. 597/2009 3 straipsnio 2 ir 5 dalys bei 15 straipsnio 1 dalis)
(žr. 180–182, 187–193 punktus)
Bendra prekybos politika – Apsauga nuo trečiųjų valstybių teikiamų subsidijų – Subsidija – Sąvoka – Gavėjui suteikiamas pranašumas – Pranašumo apskaičiavimas – Finansinis indėlis, pasireiškiantis prekių teikimu – Skaičiavimo metodas, turintis leisti atspindėti kiekvienam gavėjui realiai suteiktą pranašumą – Pasekmės
(Tarybos reglamento Nr. 597/2009 3 straipsnio 2 dalis ir 6 straipsnio d punktas)
(žr. 205–227 punktus)
Bendra prekybos politika – Apsauga nuo trečiųjų valstybių teikiamų subsidijų – Žala – Priežastinio ryšio nustatymas – Institucijų pareigos – Nagrinėjamo importo priverstinio kainos sumažinimo apskaičiavimas – Pareiga teisingai palyginti nagrinėjamo produkto ir Sąjungos pramonės panašaus produkto kainas – Skirtingose prekybos stadijose nustatytų kainų palyginimas – Pažeidimas
(Tarybos reglamento Nr. 597/2009 8 straipsnis)
(žr. 235–259 punktus)
Santrauka
2019 m. balandžio 10 d. priimtu Sprendimu Jindal Saw ir Jindal Saw Italia / Komisija (T‑300/16) (
1
) Bendrasis Teismas panaikino Reglamentą 2016/387, kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus vamzdžiams ir vamzdeliams (
2
), tiek, kiek jis taikomas Jindal Saw Ltd. Šį galutinį kompensacinį muitą Komisija nustatė po to, kai pradėjo tyrimą, gavusi trijų Saint-Gobain Pam grupei, pagrindinei Sąjungos gamintojai, priklausančių įmonių skundus, kuriuose keliamas klausimas dėl įvairių subsidijų, kurias Indija suteikė Indijos plieno pramonei. Pirmoji ieškovė Jindal Saw yra viena iš dviejų Indijos gaminančių eksportuotojų, bendradarbiavusių Komisijai atliekant antisubsidijų tyrimą. Jindal Saw Italia, kuri yra kita ieškovė, yra Jindal Saw dukterinė bendrovė Sąjungoje.
Pirmiausia Bendrasis Teismas atmetė kaip nepriimtinas papildomas pastabas, kurias ieškovės pateikė po to, kai išnagrinėjo tam tikrus su antisubsidijų tyrimu susijusius konfidencialius dokumentus, su kuriais joms buvo leista ribotai susipažinti Bendrajam Teismui priėmus tyrimo ir proceso organizavimo priemones. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad galimybė susipažinti su tais duomenimis, kurių konfidencialumas, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento dėl antisubsidijų (
3
) 29 straipsnį, nebuvo ginčijamas ir kurių atskleidimo ieškovės negalėjo reikalauti pagal tą reglamentą, buvo suteikta tam, kad būtų galima patikrinti per administracinę procedūrą Komisijos atsiliepime į ieškinį pateiktus paaiškinimus dėl korektūros klaidos. Kadangi ieškovės neginčijo tų paaiškinimų tikrumo, o tik tvirtino radusios kitų jų kaltinimus pagrindžiančių klaidų, Bendrasis Teismas pažymėjo, kad nagrinėjamas atvejis negali būti prilygintas atvejui, kai remdamasis Procedūros reglamento 103 straipsnio 3 dalimi jis nusprendė apskritai leisti vienai pagrindinei bylos šaliai susipažinti su konfidencialia informacija ar dokumentais, kuriuos pateikė kita pagrindinė bylos šalis. Todėl ieškovės negalėjo tvirtinti, kad turėjo galimybę susipažinti apskritai su visa nauja informacija, su kuria susipažinusios jos galėtų pateikti naujus pagrindus ar kaltinimus, kurie turėtų būti laikomi priimtinais remiantis Procedūros reglamento 84 straipsniu.
Dėl bylos esmės, konkrečiau – dėl ginčijamame reglamente nustatytų kompensuotinų subsidijų, pažymėtina, kad ieškovės ginčijo būtent išvadą, jog Indijos valdžios institucijų nustatyti geležies rūdos eksporto ribojimai įvedus eksporto mokestį ir nustačius dvilypę geležies rūdos vežimo geležinkeliais politiką yra „valdžios institucijų finansinis indėlis“ pagal pagrindinio reglamento dėl antisubsidijų 3 straipsnio 1 dalies a punktą. Pasak ieškovių, kalbant konkrečiai, nebuvo galima teigti, kad šiomis priemonėmis Indijos viešosios valdžios institucijos „pavedė“, kaip tai suprantama pagal to reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktį, Indijos geležies rūdos gamintojams tą rūdą tiekti nacionalinei plieno pramonei. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas vis dėlto pažymėjo, kad pastaroji nuostata yra nuo vengimo apsauganti nuostata ir kad, siekiant užtikrinti jos veiksmingumą, terminą „paveda“ reikia suprasti kaip bet kokius viešosios valdžios institucijų veiksmus, kuriais tiesiogiai ar netiesiogiai privačiam subjektui patikima atsakomybė vykdyti vieną iš funkcijų, kurios išvardytos to reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i–iii papunkčiuose. Taip buvo konkrečiomis šios bylos aplinkybėmis, nes aptariami eksporto ribojimai buvo sukurti ir pritaikyti siekiant aiškaus tikslo užtikrinti geležies rūdos tiekimą Indijos rinkai, o vėliau buvo stebimi ir tikslinami, kad tas tikslas būtų pasiektas, todėl geležies rūdos eksportas tapo komerciškai nepatrauklus.
Dėl „pranašumo“, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento dėl antisubsidijų 3 straipsnio 2 punktą, egzistavimo Bendrasis Teismas, be kita ko, konstatavo, kad kai kalbama apie finansinį indėlį, susijusį su prekėmis, kurių kaina svyruoja, lemiamą įtaką turi tai, ar naudos skaičiavimas už visą tiriamąjį laikotarpį atskleidė, jog egzistuoja teigiamas subsidijos skirtumas suinteresuotųjų gavėjų naudai. Todėl ginčijamo reglamento teisėtumo vertinimui reikšmės neturėjo ir tai, kad naujesnis skaičiavimas gali atskleisti, jog aptariamas finansinis įnašas konkrečiu momentu nebeteikia naudos Indijos gavėjams. Atsakydamas į kaltinimą dėl pagrindinio reglamento dėl antisubsidijų 15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos, pagal kurią nebuvo nustatyta jokia kompensacinė priemonė, be kita ko, jei būtų įrodyta, kad suteiktos subsidijos nebesuteikia pranašumo suinteresuotiesiems eksportuotojams, pažeidimo, Bendrasis Teismas taip pat pabrėžė, kad kol galios teisės aktai, kuriuose nustatyti aptariami eksporto ribojimai, negalima atmesti prielaidos, kad artimoje ateityje tarptautinės kainos vėl išaugs arba kad Indijoje kainos sumažės, todėl vėl bus gaunama nauda.
Kita vertus, Bendrasis Teismas pritarė kaltinimams dėl klaidų, kurias Komisija padarė apskaičiuodama Jindal Saw įgytą pranašumą dėl nagrinėjamų eksporto ribojimų. Šiuo klausimu ieškovės remiasi, be kita ko, pagrindinio reglamento dėl antisubsidijų 3 straipsnio 2 punkto ir 6 straipsnio d punkto pažeidimu dėl to, kad Komisija nustatė, jog Jindal Saw suteiktas pranašumas atsižvelgiant į vidutinę geležies rūdos pirkimo kainą Indijoje, į kurią įtrauktos ne realiai tos bendrovės patirtos transporto išlaidos, o „standartinės vidutinės svertinės sąnaudos“, apskaičiuotos remiantis dviejų per tyrimą bendradarbiavusių Indijos eksportuojančių gamintojų pateiktomis transporto sąnaudomis. Tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas nusprendė, kad, atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 6 straipsnio formuluotę, tikslą ir kontekstą, tokiomis aplinkybėmis, kaip šios bylos, kai nustatyti tik trys eksportuojantys gamintojai ir kai tik du iš jų bendradarbiavo per tyrimą, tas straipsnis negali būti aiškinamas taip, kad juo remdamasi Komisija gali abiejų per tyrimą bendradarbiavusių eksportuojančių gamintojų gautą naudą skaičiuoti veikiau taikydama vidutinę pirkimo kainą, į kurią įskaičiuotos transporto sąnaudos, atitinkančios šių dviejų eksportuojančių gamintojų patirtų sąnaudų vidurkį, o ne kiekvieno iš jų realiai sumokėtą kainą, įskaitant faktines transporto sąnaudas. Taigi Komisijos metodas, taikytas naudai apskaičiuoti, turėjo leisti, kiek įmanoma, atspindėti naudą, kurią gavėjas realiai gavo. Tačiau, kadangi remiantis Komisijos atsakymais į Bendrojo Teismo pateiktus klausimus, Jindal Saw patirtos faktinės transporto sąnaudos buvo didesnės už „standartines vidutines svertines sąnaudas“, į kurias Komisija atsižvelgė, dėl jos padarytos klaidos gali kilti abejonių ginčijamo reglamento teisėtumu, o visa paties subsidijos egzistavimo analizė tapti negaliojanti.
Galiausiai Bendrasis Teismas taip pat pritarė kaltinimams, grindžiamiems Komisijos padarytomis klaidomis nustatant žalą Sąjungos pramonei. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas priminė, kad pagrindinio reglamento dėl antisubsidijų 8 straipsnio 1 dalyje nustatyta pareiga objektyviai išnagrinėti subsidijuojamo importo poveikį reiškia, kad reikia teisingai, t. y. toje pačioje prekybos stadijoje, palyginti aptariamo produkto ir Sąjungos pramonės panašaus produkto kainas, kai pardavimas vykdomas Sąjungos teritorijoje. Tačiau bylos nagrinėjimas atskleidė, kad nustatydama Sąjungos pramonės panašaus produkto kainą Komisija rėmėsi su pagrindiniu Sąjungos gamintoju susijusių pardavimo subjektų pardavimo kainomis ir neatsižvelgė į Jindal Saw pardavimo subjektų pardavimo kainas, kad nustatytų pastarosios pagaminto aptariamo produkto kainą, nors tiek pagrindinis Sąjungos gamintojas, tiek Jindal Saw labai didelę pardavimo Sąjungoje dalį vykdė per pardavimo subjektus. Taigi Bendrasis Teismas konstatavo pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalies pažeidimą, nes Komisija apskaičiavo priverstinį kainos sumažinimą lygindama aptariamų produktų kainas skirtingose pardavimo stadijose. Kadangi ši klaida susijusi su argumentais, kurie yra būtinas pagrindas nustatyti kompensacinį muitą už Jindal Saw gaminamo aptariamo produkto importą, Bendrasis Teismas patvirtino, kad ir dėl šios priežasties ginčijamą reglamentą reikia panaikinti tiek, kiek jis su ja susijęs.
(
1
)	Šis sprendimas susijęs su Sprendimu Jindal Saw ir Jindal Saw Italia / Komisija (T‑301/16, EU:T:2019:234), kuriuo Bendrasis Teismas panaikino 2016 m. kovo 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/388, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams, kiek jis taikomas Jindal Saw Ltd.
(
2
)	2016 m. kovo 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2016/387, kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas importuojamiems Indijos kilmės kaliojo ketaus (dar vadinamo ketumi su rutuliniu grafitu) vamzdžiams ir vamzdeliams (OL L 73, 2016, p. 1).
(
3
)	2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 188, 2009, p. 93) su pakeitimais, padarytais Reglamentu Nr. 37/2014.