62011CC0136
JÄÄSKINEN
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2012. június 7. (
1
)
C-136/11. sz. ügy
Westbahn Management GmbH
kontra
ÖBB Infrastruktur AG
(A Schienen-Control Kommission [Ausztria] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Vasúti közlekedés — A »bíróság« fogalma — A pályahálózat-működtető arra vonatkozó kötelezettsége, hogy a vasúttársaságok rendelkezésére bocsássa a vonatok menetrendjére, valamint különösen a csatlakozások késésére és kimaradására vonatkozó, valós idejű adatokat — A pályahálózat-működtetőnek a 2001/14/EK irányelv szerinti kötelezettségei — A vasúttársaságoknak az 1371/2007/EK rendelet szerinti kötelezettségei — 91/440/EGK irányelv — 2001/16/EK irányelv — 95/46/EK irányelv”
I – Bevezetés
1.
A Schienen-Control Kommission, a liberalizált vasúti közlekedési ágazat jogvitáinak elbírálásában illetékes osztrák közigazgatási bíróság azon adatfajtáknak a tisztázását várja, amelyeket az 1371/2007/EK rendelet (
2
) 8. cikkének (2) bekezdése, valamint II. mellékletének II. része értelmében a vasúttársaságoknak az utasok rendelkezésére kell bocsátaniuk. Pontosabban arról van szó, hogy az utasok jogosultak-e olyan „valós idejű adatokra” a vasúti menetrenddel kapcsolatban, amelyek bármely adott utazás és minden fuvarozó tekintetében tartalmazzák az osztrák vasúthálózat csatlakozásainak késésére és kimaradására vonatkozó friss adatokat, vagy a 8. cikk (2) bekezdése a közzétett menetrendre, és csak annak a fuvarozónak a késéseire és kimaradásaira korlátozódik, amellyel az utas utazik.
2.
Amennyiben az 1371/2007 rendelet 8. cikkének (2) bekezdése magában foglalja a fent bemutatott „valós idejű adatokat”, a nemzeti bíróság azt is tudni szeretné továbbá, hogy van-e kapcsolat e kötelezettség, valamint a pályahálózat-működtetőkre a 2001/14/EK irányelv (
3
) 5. cikke és II. melléklete által rótt kötelezettség között. Ez a kérdés olyan körülmények között merül fel, amikor a vasúttársaság által az utasok rendelkezésére bocsátani kívánt „valós idejű adatok” egy pályahálózat-működtető birtokában vannak, és utóbbi megtagadta az érintett társaságnak való átadásukat.
3.
A jogvita újdonsága abban a tényben rejlik, hogy első alkalommal kérnek iránymutatást a Bíróságtól az 1371/2007 rendelet értelmezése tekintetében (
4
). Először kérik a Bíróságot a Schienen-Control Kommission előzetes döntéshozatal iránti kérelmének elfogadására is. Ezért felmerül az az eljárás során ugyan nem vitatott előzetes kérdés is, hogy a Schienen-Control Kommission az EUMSZ 267. cikk alkalmazásában „bíróságnak” minősül-e, és így elfogadható-e az előzetes döntéshozatalra utaló végzés.
II – Jogi háttér
A – Az uniós jog
4.
A 2001/12/EK irányelvvel (
5
) módosított, a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket azért, hogy a II. mellékletben felsorolt, az egyenlő feltételek alapján és hátrányos megkülönböztetéstől mentes módon biztosítandó hozzáféréshez kapcsolódó feladatokkal olyan szervezeteket vagy vállalkozásokat bízzanak meg, amelyek önmaguk nem nyújtanak vasúti szállítási szolgáltatásokat. E cél teljesülését a szervezeti felépítés fajtájától függetlenül bizonyítani kell.
A tagállamok ugyanakkor vasúttársaságokra vagy bármilyen más szervezetre átruházhatják a díjak beszedését, továbbá a vasúti infrastruktúraüzemeltetés, mint például a beruházás, karbantartás és finanszírozás felelősségét.”
5.
A személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
6
) 1. cikkének (1) bekezdése „Az irányelv célja” cím alatt a következőket tartalmazza:
„A tagállamok ezen irányelvnek megfelelően védik a természetes személyek alapvető jogait és szabadságait, különösen a magánélet tiszteletben tartásához való jogukat a személyes adatok feldolgozása tekintetében.”
6.
A 2001/14 irányelv (1) preambulumbekezdése értelmében:
„A Közösség vasúti ágazatának fokozottabb integrációja alapvető eleme a belső piac megvalósításának és a fenntartható mobilitás elérésének.”
7.
A 2001/14 irányelv „Szolgáltatások” című 5 cikkének (1) bekezdése az alábbiak szerint rendelkezik:
„A vasúttársaságok hátrányos megkülönböztetéstől mentes alapon jogosultak minimális szolgáltatások összességére és a II. mellékletben megjelölt szolgáltatási infrastruktúrához való hálózaton keresztüli hozzáférésre. A II. melléklet 2. pontjában említett szolgáltatások nyújtása hátrányos megkülönböztetéstől mentes módon történik, és a vasúttársaságok kérelmeit csak akkor lehet elutasítani, ha megoldásukra léteznek piaci körülmények között megvalósítható alternatívák. Ha nem egyetlen pályahálózat-működtető nyújt ilyen szolgáltatásokat, a »fő infrastruktúra« biztosítója minden tőle telhetőt megtesz a szolgáltatások nyújtásának megkönnyítésére.”
8.
A 2001/14 irányelv „A vasúttársaságok számára nyújtandó szolgáltatások” című II. melléklete az alábbiak szerint rendelkezik:
„1.
A minimális szolgáltatások összessége a következőket tartalmazza:
[…]
d)
a vonatközlekedés szabályozása, ideértve a jelző- és biztosítóberendezési rendszert, a szabályozást, a vonatindítást és a vonatmozgással kapcsolatos információk továbbítását és szolgáltatását;
e)
egy kapacitással már rendelkező szolgáltatás bevezetéséhez vagy üzemeltetéséhez szükséges minden egyéb információ.
[…]”
9.
A vasúti rendszer Közösségen belüli kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 2008. június 17-i 2008/57/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
7
)„Cél és alkalmazási kör” című 1. cikke értelmében;
„(1)   Ez az irányelv a közösségi vasúti rendszer kölcsönös átjárhatósága megvalósításához szükséges feltételek létrehozására irányul a 2004/49/EK irányelv rendelkezéseivel összeegyeztethető módon. Ezek a feltételek a rendszerben üzembe helyezett részek tervezésére, kivitelezésére, üzembe helyezésére, korszerűsítésére, felújítására, üzemeltetésére és karbantartására, valamint az üzemeltetésben és karbantartásban részt vevő személyzet szakképesítésére, illetve egészségügyi és biztonsági körülményeire vonatkoznak.
(2)   A fenti cél megvalósítása érdekében meg kell határozni a műszaki harmonizáció minimális szintjét, és lehetővé kell tenni a következőket:
a)
a nemzetközi vasúti személyszállítási és árufuvarozási szolgáltatások megkönnyítése, javítása és fejlesztése az Európai Unión belül és harmadik országokkal;
[…]
c)
a vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának elősegítése a Közösségen belül.”
10.
A vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól és kötelezettségeiről szóló 1371/2007 rendelet (1)–(5), (7)–(9) és (21) preambulumbekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)
A közös közlekedéspolitika keretében fontos megőrizni a vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok felhasználói jogait, valamint javítani a vasúti személyszállítási szolgáltatások minőségét és eredményességét annak érdekében, hogy a vasúti szállítás aránya az egyéb szállítási módokhoz képest növekedjen.
(2)
A Bizottság »Fogyasztóvédelmi politikai stratégia: 2002–2006« című közleményének célja a fogyasztóvédelem magas szintjének elérése a közlekedés területén, a Szerződés 153. cikkének (2) bekezdésével összhangban.
(3)
Mivel a szállítási szerződés vonatkozásában az utas a gyengébbik fél, ezért az utasok jogait biztosítani kell e tekintetben.
(4)
A vasúti szolgáltatásokra vonatkozó felhasználói jogok közé tartozik a szolgáltatásról szóló, az utazást megelőzően és annak folyamán kapott tájékoztatáshoz való jog. A vasúttársaságoknak és a menetjegy-értékesítőknek az említett tájékoztatást lehetőség szerint előzetesen, és minél hamarabb meg kell adniuk.
(5)
Az utazási információk nyújtásával kapcsolatos részletesebb követelményeket a hagyományos vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 2001. március 19-i 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben említett átjárhatósági műszaki előírások (ÁME) határozzák majd meg.
[…]
(7)
A vasúttársaságoknak együtt kell működniük a nemzetközi vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok egyik üzemeltetőtől a másiknak való átszállításának megkönnyítése érdekében, lehetőség szerint átszállójegyek biztosítása révén.
(8)
A nemzetközi vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok számára nyújtandó tájékoztatás és menetjegy-biztosítás megkönnyítése érdekében a számítógépesített rendszereket közös előírások szerint egymáshoz kell igazítani.
(9)
Az utazási információs és foglalási rendszerek további bevezetését az ÁME-kkel összhangban kell végrehajtani.
[…]
(21)
Ez a rendelet nem érinti a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet.”
11.
A 1371/2007 rendelet „Tárgy” címet viselő 1. cikkének a) pontja értelmében:
„Ez a rendelet az alábbiakra vonatkozóan állapít meg szabályokat:
a)
a vasúttársaságok által nyújtandó tájékoztatás, a szállítási szerződések kötése, a menetjegyek kiállítása és a vasúti szállítás számítógépesített információs és foglalási rendszerének bevezetése;”
12.
A 1371/2007 rendelet „Utazási információ” címet viselő 8. cikke értelmében:
„(1)   A 10. cikk sérelme nélkül, az egy vagy több vasúttársaság nevében szállítási szerződést ajánló vasúttársaságoknak és menetjegy-árusítóknak az utas számára – annak kérésére – legalább a II. melléklet I. részében meghatározott információt biztosítaniuk kell azon nemzetközi utazások vonatkozásában, amelyekre az érintett vasúttársaság szállítási szerződést ajánl. A saját számlájukra szállítási szerződést ajánló menetjegy-értékesítők, valamint az utazásszervezők közlik ezt az információt, amennyiben az rendelkezésükre áll.
(2)   A vasúttársaságnak az utas számára az utazás során legalább a II. melléklet II. részében felsorolt információkat biztosítania kell.
(3)   Az (1) és (2) bekezdésében meghatározott információt a legmegfelelőbb formában kell közölni. Külön figyelmet kell fordítani a hallás- és/vagy látássérült személyek igényeire.”
13.
A 1371/2007 rendelet „Utazási információs és foglalási rendszerek” címet viselő 10. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Az e rendeletben említett információszolgáltatás és jegykiadás érdekében a vasúttársaságok és a menetjegy-értékesítők az e cikkben említett eljárások révén létrehozandó információs és foglalási rendszert (CIRSRT)[ (
8
) ] használják.”
14.
A 1371/2007 rendelet „Segítségnyújtás” címet viselő 18. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„Késéssel történő érkezés vagy indulás esetén a vasúttársaságnak vagy az állomás üzemeltetőjének folyamatosan tájékoztatnia kell az utasokat a kialakult helyzetről, valamint a várható indulási és érkezési időről, amint ez az információ rendelkezésre áll.”
15.
A 1371/2007 rendelet II. melléklete a vasúttársaságok és/vagy menetjegy-értékesítők által biztosítandó minimális információk listáját tartalmazza. E lista értelmében az utazást megelőző tájékoztatásnak tartalmaznia kell a „leggyorsabb utazás menetrendj[ét] és feltételei[t]”, valamint a „legolcsóbb díjak menetrendj[ét] és feltételei[t]”. Az utazás során nyújtott információknak tartalmazni kell a „vonaton igénybe vehető szolgáltatások[at]”, a „[k]övetkező állomás[t]”, a „[k]ésések[et]”, a „[f]ő összeköttetések[et]”, valamint a „[b]iztonsági és üzembiztonsági kérdések[et]”.
B – A nemzeti jog
16.
A vasútról szóló törvény (Eisenbahngesetz; a továbbiakban: EisbG) 54. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(2)   E törvény hatodik része rendelkezéseinek célja az osztrák vasútvonalak gazdaságos és hatékony használatának biztosítása
1.
a vasúti közlekedés piacán a vasúttársaságok közötti egyenlő és működő verseny biztosításával a fő vasútvonalakon, valamint a más fő vagy mellékvasútvonalakat összekötő mellékvonalakon,
2.
a vasúti közlekedés piacán új közlekedési társaságok megjelenésének ösztönzésével,
3.
a kedvezményezettek vasúti infrastruktúrához való hozzáférésének biztosításával,
4.
a verseny ellenőrzés alatt tartásával annak érdekében, hogy a pályahálózathoz való hozzáférés kedvezményezettjeit megvédjék az erőfölénnyel való visszaéléstől.”
17.
Az EisbG 58. cikke értelmében:
„(1)   A pályahálózat-működtető a pályainfrastruktúrához való hozzáférés érdekében e hozzáférésen túlmenően hátrányos megkülönböztetéstől mentes alapon, minimális szolgáltatások összességeként a hozzáférésre jogosultak rendelkezésére bocsátja a következő szolgáltatásokat:
[…]
2.
a vonatközlekedés szabályozása, ideértve […] és a vonatmozgással kapcsolatos információk továbbítását és szolgáltatását;
3.
a kommunikációs és tájékoztatási rendszer azon szolgáltatásai, amelyek nélkül a hozzáférés jogosultja jogi, ténybeli vagy gazdasági okokból nem tudja gyakorolni hozzáférési jogosultságát.
[…]
(4)   Anélkül, hogy erre kötelezett lenne, a pályahálózat-működtető a pályainfrastruktúrához való hozzáférés érdekében a következő mellékszolgáltatásokat biztosíthatja a hozzáférésre jogosult számára:
1.
az (1) bekezdés 3. pontján túlmenően a távközlési hálózathoz való hozzáférés;
2.
kiegészítő információk nyújtása; […]”
III – Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
18.
A Westbahn Management GmbH (a továbbiakban: Westbahn Management) vasúti személyszállítási szolgáltatásokat kíván nyújtani a Wien Westbahnhof (bécsi nyugati pályaudvar) – Salzburg Hauptbahnhof (salzburgi központi pályaudvar) szakaszon. A Bundesministerium für Verkehr, Innovation und Technologie (szövetségi közlekedési, innovációs és technológiai minisztérium 2009. május 29-i határozatával adta meg a panaszosnak a működési engedélyt e szolgáltatás nyújtásához.
19.
Az ÖBB Infrastruktur AG és az ÖBB Personenverkehr AG egyedüli részvényese az ÖBB Holding AG. Az előbbi Ausztria legnagyobb pályahálózat-működtetője és az osztrák pályahálózat nagy részének, így a Bécs–Salzburg szakasznak az üzemeltetéséért is felelős. Ő az alapügy alperese is. Az ÖBB Personenverkehr AG Ausztria piacvezető személyszállító vállalkozása, és az állami monopólium korábbi birtokosa.
20.
Az ÖBB Infrastruktur AG rendelkezésére áll az általa üzemeltetett osztrák pályahálózaton közlekedő minden vonat valós idejű adata. Ezek a valós idejű adatok a vonat pillanatnyi helyzetét mutatják, valamint a járat további érkezési, áthaladási és indulási időpontjait. Azok szintén tartalmazzák például a váratlan késésekhez és kimaradásokhoz hasonló információkat is.
21.
Az ÖBB Infrastruktur AG minden egyes vasúttársaság részére továbbítja a saját vonataikra vonatkozó valós idejű adatokat, az osztrák pályahálózaton működő más vasúttársaságok valós idejű adatait azonban nem. Mindazonáltal az ÖBB Infrastruktur AG a nagyobb pályaudvarokon monitorokon teszi közzé a pályahálózaton működő valamennyi vasúttársaság valós idejű adatait.
22.
A Westbahn Management megkereste az ÖBB Infrastruktur AG-t más vasúttársaságok valós idejű adatainak rendelkezésére bocsátása iránt annak érdekében, hogy a Westbahn Management a jövőben a váratlan késések és kimaradások fényében tájékoztatni tudja az utasait a csatlakozások aktuális indulási időpontjáról. 2010. október 22-i levelével az ÖBB Infrastruktur AG e kérelmet elutasította. Arra hivatkozott, hogy főszabály szerint csupán a megkereső vasúttársasághoz rendelt adatokat továbbítja, és a Westbahn Managementnek olyan megállapodás megkötését javasolta a különböző érintett vasúttársaságokkal, amelyben e vasúttársaságok nyilatkoznak az adattovábbításhoz való hozzájárulásáról.
23.
Mindazonáltal a Westbahn Management és az ÖBB Personenverkehr AG között nem jött létre ilyen megállapodás, mivel ez utóbbi elutasította ilyen megállapodás megkötését. Mindezek fényében a Westbahn Management a Schienen-Control Kommission előtt versenyfelügyeleti eljárásban panaszt terjesztett elő az ÖBB Infrastruktur AG ellen.
24.
A Schienen-Control Kommission előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseknek az Európai Unió Bírósága elé terjesztését tartotta szükségesnek az EUMSZ 267. cikk alapján:
„1.
Úgy kell-e értelmezni a vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól és kötelezettségeiről szóló, 2007. október 23-i 1371/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. melléklete II. részével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (2) bekezdését, hogy a fő összeköttetésekről szóló információknak magukban kell foglalniuk a közzétett indulási idő mellett a csatlakozások késésének vagy kimaradásának közzétételét is?
2.
Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: Úgy kell-e értelmezni a vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról [és a biztonsági tanúsítványról] szóló, 2001. február 26-i 2001/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletével összefüggésben értelmezett 5. cikkét az 1371/2007/EK rendelet II. melléklete II. részével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (2) bekezdése fényében, hogy a pályahálózat-működtető köteles hátrányos megkülönböztetéstől mentes módon a vasúttársaságok rendelkezésére bocsátani a más vasúttársaságok vonataira vonatkozó valós idejű adatokat, amennyiben ezek a vonatok az 1371/2007/EK rendelet II. mellékletének II. része értelmében vett fő összeköttetések?”
25.
A Westbahn Management, az ÖBB Infrastruktur AG, a lengyel kormány és az Európai Bizottság írásbeli észrevételeket nyújtottak be. A lengyel kormány kivételével valamennyien részt vettek a 2012. március 21-i tárgyaláson.
IV – Elemzés
A – Előzetes észrevételek
1. Az előzetes döntéshozatalra utaló végzés elfogadhatósága
26.
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint annak megítéléséhez, hogy az előzetes döntéshozatalt kezdeményező szervezet az EUMSZ 267. cikk szerinti bíróság jellemzőivel rendelkezik-e – ami kizárólag az uniós jog alapján eldöntendő kérdés –, a Bíróság meghatározott tényezők összességét veszi figyelembe, amelyek közé tartozik az, hogy a szervezet törvény alapján jött-e létre, állandó jelleggel működik-e, hatásköre kötelező jellegű-e, az eljárásai kontradiktórius jellegűek-e, a szervezet jogszabályokat alkalmaz-e, valamint hogy a szervezet független-e (
9
).
27.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelemben a Schienen-Control Kommission részletes adatokat bocsátott a Bíróság rendelkezésére a létrehozására, összetételére, határozathozatalára és működési rendjére vonatkozó szabályok tekintetében.
28.
A Schienen-Control Kommission szövegségi jogszabály alapján és állandó jelleggel jött létre, és kötelező jellegű hatásköre a vonatkozó szövetségi jogszabályban meghatározott, vasúti piacokat érintő viták rendezésére terjed ki. Három tagja van, mindegyik rendelkezik helyettessel. Az elnököt és az elnökhelyettest, akik bírók, a szövetségi igazságügyi miniszter nevezi ki a Schienen-Control Kommissionba. A további tagokat és helyetteseiket a szövetségi kormány nevezi ki. Nem lehet tag a szövetségi kormány vagy valamely tartományi kormány tagja, illetve államtitkár, és a tagoknak függetleneknek kell lenniük a Schienen-Control Kommission tevékenységéhez kapcsolódó személyektől.
29.
A Schienen-Control Kommission az általános közigazgatási eljárásról szóló törvény rendelkezéseit alkalmazza. A Schienen-Control Kommission eljárása kontradiktórius, és tárgyalás formájában is sor kerülhet rá, ahol adott esetben tanúkat és szakértőket is meghallgatnak. A Schienen-Control Kommission határozatait közigazgatási úton nem lehet megsemmisíteni, hanem azokkal szemben a Verwaltungsgerichtshofhoz (közigazgatási bíróság) lehet fellebbezni.
30.
Már korábban felmerült a Bíróság előtt az a kérdés, hogy bíróság jellegűek-e a független osztrák közigazgatási bíróságok (
10
). Ezen ítélkezési gyakorlat fényében, valamint a Schienen-Control Kommission létrehozatalának módjára és az általam fent bemutatott feladatokra tekintettel kétségtelen, hogy az EUMSZ 267. cikk értelmében vett „bíróságról” van szó. A Schienen-Control Kommission jogszabály alapján jött létre, tagjai függetlenek, jogszabályokat alkalmaz, az eljárása kontradiktórius, és hatásköre kötelező jellegű (
11
). Ezek az elemek elegendőek ahhoz, hogy eleget tegyenek a Bíróság EUMSZ 267. cikkhez kapcsolódó ítélkezési gyakorlatának.
2. Üzleti titkok és adatvédelem
31.
Írásbeli észrevételeiben a Westbahn Management és az ÖBB Infrastruktur AG nem értettek egyet abban, hogy osztrák jogi szempontból üzleti titoknak minősül-e a vasúti szolgáltatások késésére és kimaradására vonatkozó információ. Abban sem értettek egyet, hogy az osztrák jog és a 95/46 irányelv értelmében személyes adatként védelemben részesül-e ezen információ.
32.
Az előző kérdésre tekintettel annak megjegyzésével kezdem, hogy a Bíróság hatáskörét meghaladja a nemzeti jogszabályok értelmezésére vonatkozó iránymutatás. Következésképpen, mivel az üzleti titok védelme általános uniós jogi elv (
12
), és a szóban forgó vita az uniós jog értelmezésére vonatkozik, az üzleti titkok osztrák jogban biztosított védelmét az uniós joggal összhangban kell értelmezni (
13
).
33.
Álláspontom szerint az információ csak abban az esetben minősül az uniós jog szerinti üzleti titoknak, ha a vállalkozás üzleti tevékenységére vonatkozó adatokat tartalmaz, amelyek felfedése súlyos érdeksérelemhez vezethet ennél a vállalkozásnál (
14
). Az információnak bizalmas jellegűnek is kell lennie (
15
). A Bíróság ezt megerősítette a bizalmas információ védelme kapcsolódó fogalmának értelmezésére vonatkozó ítéletében, amely fogalom azt is megkívánja, hogy a kérdéses információ közzététele esetén „sért[se] egyes vállalkozások jogos üzleti érdekeit” (
16
). Álláspontom szerint nem lehet „jogos” az olyan információ visszatartása, amelynek hozzáférhetőségét az uniós jog szükségesnek tartja a vasúti szolgáltatások liberalizációjával összefüggésben (
17
).
34.
Álláspontom szerint a vonatok késéseire és kimaradásaira vonatkozó információ sem az érintett vállalkozás, sem az utasok szempontjából nem bizalmas jellegű. Ellenkezőleg, annak hozzáférhetősége feltétele a jól működő, a sokféle szolgáltatón és a szolgáltatások és hálózatok átjárhatóságán alapuló vasúti közlekedési rendszernek. Az ÖBB Infrastruktur AG pályaudvari monitorokon teszi azt közzé. Amint azt a Westbahn Management írásbeli észrevételeiben kifejtette, ez nem érzékeny információ. Annak közzététele nem sérti az ÖBB Infrastruktur AG „jogos” üzleti érdekeit, mivel a 2001/14 irányelv célja a versenyhelyzet megteremtése a vasúthálózatok esetében.
35.
Az uniós adatvédelmi jogra és a vasúti késésekre és kimaradásokra vonatkozó információkra tekintettel magam is egyetértek a Westbahn Management érvelésével. Ennek értelmében, amint a (11) preambulumbekezdéséből, valamint 1. és 2. cikkéből kiderül, a 95/46 irányelv csak a személyes adatokat részesíti védelemben (
18
). A 95/46 irányelv 2. cikkének a) pontja szerinti meghatározás értelmében személyes adat „az azonosított vagy azonosítható természetes személyre (a továbbiakban: érintett személyre) vonatkozó bármely információ; »érintett személy«: az olyan személy, aki közvetlen vagy közvetett módon azonosítható, különösen egy azonosító számra vagy a személy fizikai, fiziológiai, szellemi, gazdasági, kulturális vagy társadalmi identitására vonatkozó egy vagy több tényezőre történő utalás révén.” Ugyanez tükröződik az uniós Charta 8. cikkében.
36.
A vasúti késésekre és kimaradásokra vonatkozó, valamely vállalkozás birtokában lévő információ ezért nem élvezi ezt a védelmet, mert az nem személyes információ. Hasonlóképpen, az EUSZ 39. cikk a „természetes személyeknek […] a személyes adataiknak a […] feldolgozása tekintetében történő védelmére” hivatkozik, az EUMSZ 16. cikk (2) bekezdése pedig a „természetes személyeknek […] [a] védelmére” a személyes adatok feldolgozása tekintetében. A Westbahn Management nem utasokra vonatkozó információkat kér, még csak nem is más szolgáltatókra mint olyanokra vonatkozó információkat, egyszerűen csak arra a kérdésre vonatkozóan kér információt, hogy valóban elérhetőek-e a menetrend szerinti csatlakozások.
B – Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés
37.
A Schienen-Control Kommission első kérdésével azt kívánja megtudni, hogy a vasúttársaság az 1371/2007 rendelet 8. cikkének (2) bekezdése alapján köteles-e az utazást tervező utasok rendelkezésére bocsátani a csatlakozó vonatok késésére és kimaradására vonatkozó adatokat, különösen más vasúttársaságok ilyen adatait.
38.
Az 1371/2007 rendeletnek a 8. cikk (2) bekezdésének értelmezése szempontjából releváns céljait a preambulumbekezdések foglalják össze. Az (1) preambulumbekezdés értelmében a közös közlekedéspolitika keretében fontos megőrizni a vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok felhasználói jogait, valamint javítani a vasúti személyszállítási szolgáltatások minőségét és eredményességét. A (2) preambulumbekezdés értelmében el kell érni a fogyasztóvédelem magas szintjét is, és mivel a szállítási szerződés vonatkozásában az utas a gyengébbik fél, ezért – a (3) preambulumbekezdés értelmében – biztosítani kell a jogait. A (4) preambulumbekezdés értelmében ehhez hozzátartozik az utazást megelőzően és annak folyamán azzal kapcsolatban, lehetőség szerint minél hamarabb megkapott tájékoztatáshoz való jog.
39.
Továbbá, amint az az 1371/2007 rendelet (5), (8) és (9) preambulumbekezdéséből kiderül, a rendelet határokon átnyúló vonatkozásban is elő kívánja segíteni az ezen adatokhoz való hozzáférést. Ezt a célt szolgálja a 2008/57 irányelvben és különösen annak 1. cikkében szereplő, a nemzeti rendszerek kölcsönös átjárhatóságának és az európai szabványok átvételének előmozdítására szolgáló feltételek létrehozása is. Az utazási információkkal összefüggésben a 2008/57 irányelv elődjére, mégpedig a 2001/16 irányelvre hivatkozik az 1371/2007 rendelet (5) preambulumbekezdése (
19
). Ez a szerkezet a több fuvarozó igénybevételével történő európai vasúti utazásokat kívánja ösztönözni. A nem menetrend szerinti késésekre és kimaradásokra vonatkozó adatok hozzáférhetősége központi kérdés e cél elérésében.
40.
Az 1371/2007 rendelet II. melléklete II. része utazás során biztosítandó információkra vonatkozó rendelkezéseinek szűk értelmezése az utasok számára a fő összeköttetésekre vonatkozóan elérhető információkat a menetrendben szereplő indulási időkre korlátozná. Ez az értelmezés azonban ellentétes lenne az utasok érdekeivel, és megakadályozná az 1371/2007 rendelet céljainak elérését, amelyek közé késéssel történő érkezés vagy indulás esetén hozzátartozik a vasúttársaság vagy az állomás üzemeltetője általi tájékoztatás, amint ez az információ rendelkezésükre áll (az 1371/2007 rendelet (4) preambulumbekezdése mellett lásd e rendelet 18. cikkének (1) bekezdését is).
41.
Amint azt továbbá a Bizottság írásbeli észrevételeiben hangsúlyozta, az ezzel ellentétes értelmezés azt jelentené, hogy az utazás során csak a fő összeköttetések menetrendjét kellene közölni az utasokkal. Ez az információ használhatatlan lenne abban az esetben, ha az utazás során késésre vagy kimaradásra kerül sor. Amint azt a lengyel kormány hangsúlyozta, az utazás során rendelkezésre bocsátott információ nem lehet az azt megelőzően nyújtott információ puszta megismétlése.
42.
Az uniós jogalkotó az 1371/2007 rendelet 8. cikkében különbséget tett az utasoknak az utazás megkezdését megelőzően rendelkezésére bocsátandó információ (lásd a 8. cikk (1) bekezdését és a II. melléklet I. részét), valamint az utazás során rendelkezésükre bocsátandó információ (a 8. cikk (2) bekezdése és a II. melléklet II. része) között. Amennyiben az utazást megelőzően rendelkezésre bocsátandó információ tartalma nem állandónak, az utazás során rendelkezésre bocsátandó információ pedig nem dinamikusnak tekintendő, úgy nincs értelme az uniós jogalkotó által az utazást megelőzően és az utazás során biztosítandó tájékoztatás közötti különbségtételnek. Az utasnak általában nem ugyanarra a tájékoztatásra van szüksége az utazást megelőzően, mint utazása során.
43.
A 1371/2007 rendelet II. mellékletének I. része külön hivatkozást tartalmaz a „szolgáltatásokat várhatóan megzavaró vagy késleltető események[re]”. Amint arra a lengyel kormány rámutatott, gyengítené az utasok jogait, és sértené az 1371/2007 rendeletnek a fogyasztóvédelem magas szintjének biztosítására irányuló célkitűzését (lásd a (2) preambulumbekezdést), ha a késések és kimaradások nem tartoznának ezen „események” közé. Ellentétes lenne továbbá az 1371/2007 rendelet céljaival, ha ezt az információt önkényesen visszatartanák addig, amíg az utas el nem éri azt az állomást, ahol át akar szállni egy csatlakozó vonatra, és ott egy monitoron látná meg először a csatlakozás késését.
44.
A Bizottság írásbeli észrevételeiben arra is felhívta a figyelmet, hogy az utasok részére biztosítandó információ szűk értelmezése akadályozná az utasszállítást, és ezáltal meghiúsítaná az 1371/2007 rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében és (7) preambulumbekezdésében szereplő célt, miszerint ösztönözni kell az átszállójegyek értékesítését. A 9. cikk (1) bekezdése értelmében „a vasúttársaságok és a menetjegy-értékesítők jegyeket, átszállójegyeket és helyfoglalásokat kínálnak, amennyiben ilyenek rendelkezésre állnak”, míg a (7) preambulumbekezdés ehhez hozzáfűzi, hogy az átszállójegyek megkönnyítik „a vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok egyik üzemeltetőtől a másikhoz való átszállítását”. Osztom a Bizottság álláspontját. Egy ilyen jellegű eltántorítás nem áll összhangban a közös közlekedéspolitikának az 1371/2007 rendelet (1) preambulumbekezdésében hivatkozott céljaival, és annak eredményeként az utasok az utazás teljes szakaszát lefedő, így annak minden részletére kiterjedő információt biztosítani tudó, nagyobb vasúttársaságokat részesítenék előnyben.
45.
A tárgyaláson az ÖBB Infrastruktur AG hivatkozott végül a Westbahn Managementhez hasonló társaságok számára hasznosítható, a csatlakozásokra vonatkozó valós idejű adatok kiválogatásának nehézségeire. Úgy vélte, hogy az ÖBB Infrastruktur AG számára lehetetlen a birtokában lévő információkból kiválogatni a releváns valós idejű adatokat; valamennyi adat átadása pedig elárasztaná a Westbahn Managementet, és használhatatlanná tenné az információt.
46.
Itt elegendő megjegyezni azt, hogy az 1371/2007 rendelet 8. cikkének (2) bekezdésében, valamint II. mellékletének II. részében szereplő tájékoztatási kötelezettség a fő összeköttetésekre korlátozódik. Ez az értelmezés megfelel az arányosság elvének, és az ÖBB Infrastruktur AG az 1371/2007 rendelet 8. cikkének (3) bekezdése alapján iránymutatást kap a vasúthálózatban fellépő késések és kimaradások valós idejű adatai továbbításának módjáról. Az említett rendelkezés értelmében a 8. cikk (1) és (2) bekezdésében említett információt „a legmegfelelőbb formában kell közölni”. Amint azt a Bizottság megjegyezte, ez azt jelenti, hogy az ÖBB Infrastruktur AG-nak ésszerűen kell eljárnia az információ kiválasztása során, és biztosítania kell, hogy az átadott információ hasznos legyen az utasok számára. Az 1371/2007 rendelet 18. cikke ezt pontosítja tovább azzal, hogy a „késéssel történő indulásra vagy érkezésre” vonatkozó információt olyan információként határozza meg, amelyről „tájékoztatni kell” az utasokat, „amint ez az információ rendelkezésre áll”. Mindezt a „vasúttársaságnak vagy az állomás üzemeltetőjének” kell közzétennie.
C – Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés
47.
A Schienen-Control Kommission a második kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy a pályahálózat-működtető köteles-e továbbítani a vasúttársaságok részére más vasúttársaságok fő összeköttetéseire vonatkozó valós idejű adatokat.
48.
A kérdés tehát arra vonatkozik, hogy a 2001/14 irányelv alapján a pályahálózat-működtetőnek ehhez kapcsolódóan kötelessége-e a vasúttársaságok rendelkezésére bocsátani azt az információt, amelyet ez utóbbiaknak az 1371/2007 rendelet 8. cikkének (2) bekezdése értelmében szolgáltatniuk kell.
49.
A második kérdésre igenlő választ adnék. A lengyel kormány érvelése szerint a 2001/14 irányelvet nem lehet úgy értelmezni, hogy az akadályozza az 1371/2007 rendeletben szereplő célokat.
50.
Mindenesetre, amint azt a Bizottság írásbeli észrevételeiben hangsúlyozta, a 2001/14 irányelv 5. cikke értelmében a vasúttársaságok hátrányos megkülönböztetéstől mentes alapon jogosultak minimális szolgáltatások összességére és a 2001/14 irányelv II. mellékletében megjelölt szolgáltatási infrastruktúrához való hálózaton keresztüli hozzáférésre. A 2001/14 irányelv II. melléklete 1. pontjának d) alpontja értelmében ez magában foglalja a „vonatmozgással kapcsolatos információk továbbítását és szolgáltatását”.
51.
A 2001/14 irányelv II. melléklete 1. pontjának d) alpontját ezenfelül a II. melléklet 1. pontjának e) alpontjával összefüggésben kell értelmezni, amely rendelkezés a vasúttársaságok számára biztosítja az „egy kapacitással már rendelkező szolgáltatás bevezetéséhez vagy üzemeltetéséhez szükséges minden egyéb információ[t]”.
52.
E rendelkezések szövege olyan értelmezés felé mutat, amely szerint a Westbahn Managementhez hasonló vasúttársaságok jogosultak a valós idejű adatokra. Az Unió vasúti ágazatának fokozottabb integrációja alapvető eleme a belső piac megvalósításának (lásd a 2001/14 irányelv (1) preambulumbekezdését). E célkitűzés fényében tágan kell értelmezni a 2001/14 irányelv II. melléklete 1. pontjának e) alpontját, oly módon, hogy az magában foglalja a vasúti szolgáltatások nyújtásához szükséges valamennyi információt, amelyet kizárólag az infrastruktúra-működtetőktől lehet beszerezni.
53.
A Westbahn Management számára a valós idejű adatok az 1371/2007 rendelet szerinti kötelezettségeinek teljesítéséhez és versenyképes szolgáltatás nyújtásához „szükségesek”. A Westbahn Management számára a vasúti szolgáltatás „bevezetéséhez vagy üzemeltetéséhez”„szükséges” információ meghatározása során jelentősége van továbbá az ÖBB Personenverkehr AG mint a vasúti szolgáltatások piacvezető szolgáltatója helyzetének és az ÖBB Infrastruktur AG-val mint ugyanazon vállalatcsoport tagjával fennálló kapcsolatának is. Ez az információ gyakorlatilag nyilvánvalóan magában foglalja a valós idejű adatokat, és a Westbahn Management így hatékonyan tud versenyezni a piacon.
54.
A „szükséges” információ általam itt javasolt tág értelmezése különösen annak fényében helyénvaló, hogy a liberalizáció eredményeként miként szervezték újjá Ausztriában a vasúti ágazatot. Ez a kérdés kapcsolódik az ÖBB Infrastruktur AG-nak a piacvezető ÖBB Personenverkehr AG-tól való függetlenségének állítólagos hiányához. A Bíróság e kérdéssel az előtte folyamatban lévő C-555/10. sz., Bizottság kontra Ausztria ügyben foglalkozik.
55.
Kétségeim vannak azzal kapcsolatban is, hogy az ÖBB Infrastruktur AG mint infrastruktúra-működtető megkülönböztetéstől mentesen továbbította-e az információkat annak a ténynek a fényében, hogy az ÖBB Infrastruktur AG és az ÖBB Personenverkehr AG ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozik. Amint azt a Westbahn Management a tárgyaláson kifejtette, az ÖBB Personenverkehr AG-val utazó utasok jobb szolgáltatásban részesülnek, mint a Westbahn Managementtel utazók. Az ÖBB Personenverkehr AG utasai megkapják a vasúti szolgáltatások legnagyobb részét nyújtó, az ÖBB Personenverkehr AG-hoz tartozó vonatok közzé nem tett késéseire és kimaradásaira vonatkozó valós idejű adatokat, míg a Westbahn Managementtel utazók nem.
V – Végkövetkeztetések
56.
A fentiekre tekintettel azt javaslom, hogy a Bíróság a Schienen-Control Kommission által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre a következő választ adja:
1.
A vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól és kötelezettségeiről szóló, 2007. október 23-i 1371/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. melléklete II. részével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a fő összeköttetésekről szóló információknak magukban kell foglalniuk a közzétett indulási idő mellett a csatlakozások késésének vagy kimaradásának közzétételét is.
2.
A vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról [és a biztonsági tanúsítványról] szóló, 2001. február 26-i 2001/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv II. mellékletével összefüggésben értelmezett 5. cikkét az 1371/2007 rendelet II. melléklete II. részével összefüggésben értelmezett 8. cikkének (2) bekezdése fényében, hogy a pályahálózat-működtető köteles hátrányos megkülönböztetéstől mentes módon a vasúttársaságok rendelkezésére bocsátani más vasúttársaságok vonataira vonatkozó valós idejű adatokat, amennyiben ezek a vonatok az 1371/2007 rendelet II. mellékletének II. része értelmében vett fő összeköttetések.
(
1
)	Eredeti nyelv: angol.
(
2
)	A vasúti személyszállítást igénybe vevő utasok jogairól és kötelezettségeiről szóló, 2007. október 23-i európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2007. L 315., 14. o.).
(
3
)	A közösségi vasutak biztonságáról szóló, 2004. április 29-i 2004/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL 2004. L 164., 44. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 8. kötet, 227. o.) módosított, a vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról és a biztonsági tanúsítványról szóló, 2001. február 26-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 75., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 404. o.). A 2001/14 irányelv címét a 2004/49 irányelv 30. cikke módosította a következőre: „Az Európai Parlament és a Tanács 2001. február 26-i 2001/14/EK irányelve a vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról”.
(
4
)	Számos ügy foglalkozott a 2001/14 irányelvvel, de mindegyik az irányelv előírt időszakban való átültetésének hiányával foglalkozott, és azokat a Bizottság indította az EUMSZ 258. cikk alapján. Ezenfelül folyamatban van egy ügy Ausztriával szemben, amelyben a Bizottság megkérdőjelezte a 2001/14 irányelv, valamint a közösségi vasutak fejlesztéséről szóló, 1991. július 29-i 91/440/EGK tanácsi irányelv (HL 1991. L 237., 25. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 1. kötet, 341. o.) Ausztria általi átültetését, különösen az alapeljárás alperesének, az osztrák pályahálózat-működtető függetlenségének szempontjából (lásd a C-555/10. sz., Bizottság kontra Ausztria ügyet). Ennek jelentőségével a későbbiekben foglalkozom.
(
5
)	A közösségi vasutak fejlesztéséről szóló 91/440/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2001. február 26-i európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 75., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 7. fejezet, 5. kötet, 376. o.).
(
6
)	HL 1995. L 281., 31. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 15. kötet, 355. o.
(
7
)	HL 2008. L 191., 1. o. A 2008/57 irányelv 40. cikke 2010. július 19-ével hatályon kívül helyezte a hagyományos transzeurópai vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságáról szóló, 2001. március 19-i 2001/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (HL 2001. L 110., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 26. kötet, 243. o.).
(
8
)	A CIRSRT a vasúti szállítás elektronikus információs és foglalási rendszer (Computerised Information and Reservation System for Rail Transport) rövidítése.
(
9
)	A C-205/08. sz. Umweltanwalt von Kärnten ügyben 2009. december 10-én hozott ítélet (EBHT 2009., I-11525. o.) 35. pontja; a 61/65. sz., Vaassen-Göbbels kontra Beambtenfonds voor het Mijnbedrijf ügyben 1966. június 30-án hozott ítélet (EBHT 1966., 261. o.); a C-9/97. és C-118/97. sz., Jokela és Pitkäranta egyesített ügyekben 1998. október 22-én hozott ítélet (EBHT 1998., I-6267. o.) 18. pontja; a C-195/06. sz. Österreichischer Rundfunk ügyben 2007. október 18-án hozott ítélet (EBHT 2007., I-8817. o.) 19. pontja; valamint a C-506/04. sz. Wilson-ügyben 2006. szeptember 19-én hozott ítélet (EBHT 2006., I-8613. o.) 48. pontja.
(
10
)	Lásd például az Umweltanwalt von Kärnten ügyben hozott ítéletet és Ruiz-Jarabo Colomer főtanácsnok ezen ügyben tett részletes észrevételeit. Lásd továbbá Ruiz-Jarabo Colomer főtanácsnok C-393/06. sz. Ing. Aigner ügyben ismertetett indítványát (EBHT 2008., I-2339. o.), amelyben a főtanácsnok arra a következtetésre jutott, hogy a bécsi Vergabekontrollsenat nem „bíróság” az EUMSZ 267. cikk értelmében, valamint az Österreichischer Rundfunk ügyben ismertetett indítványát, amelyben Ruiz-Jarabo Colomer főtanácsnok azt az álláspontot képviselte, hogy az osztrák Bundeskommunikationssenat nem bíróság. A Bíróság egyik főtanácsnoki indítványt sem követve megválaszolta az EUMSZ 267. cikk alapján előterjesztett kérdéseket.
(
11
)	Lásd az Umweltanwalt von Kärnten ügyben hozott ítélet 35. pontját, a Vaassen-Göbbels kontra Beambtenfonds voor het Mijnbedrijf ügyben hozott ítélet 273. pontját; a Jokela és Pitkäranta egyesített ügyekben hozott ítélet 18. pontját; az Österreichischer Rundfunk ügyben hozott ítélet 19. pontját és a Wilson-ügyben hozott ítélet 48. pontját.
(
12
)	A C-1/11. sz. Interseroh Scrap and Metals Trading ügyben 2012. március 29-én hozott ítélet 43. pontja, a C-450/06. sz. Varec-ügyben 2008. február 14-én hozott ítélet (EBHT 2008., I-581. o.) 49. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat. Az EUMSZ 339. cikk értelmében az Unió intézményeinek tagjai, a bizottságok tagjai, valamint az Unió tisztviselői és egyéb alkalmazottai szolgálati jogviszonyuk megszűnését követően sem fedhetik fel a szolgálati titoktartási kötelezettség alá eső információkat, így különösen a vállalkozásokra, az ezek üzleti kapcsolataira vagy költségösszetevőire vonatkozó információkat.
(
13
)	Míg az Európai Unió Alapjogi Chartája nem utal kifejezetten az üzleti titkok védelmére, 16. cikkében szerepel a vállalkozás szabadsága. A 7. cikk védelemben részesíti továbbá a magán- és családi életet, és a Bíróság kimondta, „nem fogadható el az a megállapítás, hogy” a 7. cikk szerinti „magánélet fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az kizárja alkalmazási köréből a természetes vagy jogi személyek szakmai vagy kereskedelmi tevékenységét”. Lásd a Varec-ügyben hozott ítélet 48. pontját, valamint a C-92/09. és C-93/09. sz., Volker und Markus Schecke és Eifert egyesített ügyekben 2010. november 9-én hozott ítélet (EBHT 2010., I-11063. o.) 59. pontját.
(
14
)	A T-353/94. sz., Postbank kontra Bizottság ügyben 1996. szeptember 18-án hozott ítélet (EBHT 1996., II-921. o.) 87. pontja.
(
15
)	A Postbank kontra Bizottság ügyben hozott ítélet 68. pontja, amelyben az Elsőfokú Bíróság megállapította, hogy a vállalkozások jogosultak nem közzétenni a „bizalmas információkat, különösen az üzleti titkokat”.
(
16
)	A Varec-ügyben hozott ítélet 38. pontja.
(
17
)	Ahogyan az egyik vezető kommentár megjegyzi, „a vállalkozáson kívül már ismertté vált információ nem tekinthető többé bizalmasnak”. Lásd Bellamy, C. és Child, G.: European Community Law of Competition, Oxford University Press, 2007., 737. o., 555. lábjegyzet.
(
18
)	Ez egyértelműen következik a 95/46 irányelv szövegéből, valamint az azt értelmező főbb ügyekből. Lásd például a C-465/00., C-138/01. és C-139/01. sz., Österreichischer Rundfunk és társai egyesített ügyekben 2003. május 20-án hozott ítéletet (EBHT 2003., I-4989. o.), a C-73/07. sz. Satakunnan Markkinapörssi és Satamedia ügyben 2008. december 16-án hozott ítéletet (EBHT 2008., I-9831. o.); valamint a Volker und Markus Schecke és Eifert egyesített ügyekben hozott ítélet 52. és 53. pontját.
(
19
)	A 2008/57 irányelv 40. cikke értelmében „a hatályon kívül helyezett irányelvekre” - beleértve a 2001/16 irányelvet is – „történő hivatkozásokat az ezen irányelvre történő hivatkozásoknak kell tekinteni a XI. mellékletben található megfelelési táblázatnak megfelelően”.