EUR-Lex - 61997B0609 - DA
Avis juridique important
|
61997B0609
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 23. oktober 1998.
-
Regione Puglia mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Kongeriget Spanien.
-
Landbrug - Almengyldig forordning - Sag anlagt af en regional enhed - Afvisning.
-
Sag T-609/97.
Samling af Afgørelser 1998 side II-04051
Sammendrag
Nøgleord
Annullationssoegsmaal - fysiske og juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om fastsaettelse af beloebet for den stoette til produktionen, der kan udbetales som forskud til producenter af olivenolie - sag anlagt af en regional myndighed i en medlemsstat under henvisning til retsaktens foelger paa dens omraade - afvisning (EF-traktaten, art. 173, stk. 2 og 4; Kommissionens forordning nr. 1979/97)
Sammendrag
En regional myndighed i en medlemsstat kan ikke anlaegge sag til proevelse af en forordning, hvorved der som led i en faelles markedsordning for fedtstoffer for et bestemt produktionsaar er sket en fastsaettelse af den anslaaede produktion af olivenolie og af det beloeb for enhedsstoetten til produktionen, der kan udbetales som forskud til producenterne i Faellesskabet, under henvisning til, at den nedsaettelse af stoetten, som forordningen indebaerer, har betydelige socio-oekonomiske foelger paa regionens omraade. For det foerste kan en saadan myndighed ikke paaberaabe sig traktatens artikel 173, stk. 2, da det klart fremgaar af den generelle maade, hvorpaa traktaten er opbygget, at begrebet medlemsstat i bestemmelserne vedroerende domstolsproevelse kun omfatter regeringsmyndighederne i De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, og begrebet ikke kan antages at omfatte regionale regeringer, uanset hvilken kompetence de maatte vaere tillagt. For saa vidt den naevnte forordning ikke har karakter af en beslutning, er forholdet endvidere det, at selv om myndigheden maatte vaere en juridisk person med den fornoedne soegsmaalskompetence i henhold til artikel 173, stk. 4, er den generelle interesse, som myndigheden i sin egenskab af indehaver af kompetence for saa vidt angaar oekonomiske og sociale spoergsmaal paa sit omraade kan have i at opnaa et resultat, der er fordelagtigt for den oekonomiske trivsel dér, ikke i sig selv tilstraekkelig til, at myndigheden kan anses for individuelt beroert af forordningen.