61982CJ0033_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens justitskontor den 20 . januar 1982 har selskabet Murri frères, som er registreret ved Tribunal de commerce de Antalaha, Madagaskar, i medfoer af EOEF-traktatens artikler 178 og 215, stk . 2, anlagt sag med paastand om, at Faellesskabet kendes erstatningspligtig paa grund af retsstridigt forhold udvist af Kommissionens tjenestegrene ved gennemfoerelsen af licitationskontrakt 6907/FED/72, som blev indgaaet den 11 . september 1972 mellem sagsoegeren og republikken Madagaskar, og som finansieres af Den europaeiske Udviklingsfond ( herefter benaevnt EUF ) i henhold til finansieringsoverenskomst nr . 1030/MA, indgaaet den 13 . marts 1972 mellem republikken Madagaskar og EUF .
2 Sagsoegeren, som efter ovennaevnte licitationskontrakt skulle udbedre hovedvej 5 A mellem Vohemar og Sambava paa Madagaskar, ansoegte efter en pludselig prisstigning i 1974 paa asfaltholdige olieprodukter, hvorefter priserne naesten blev fordoblet, de madagaskiske myndigheder om en ny fastsaettelse af priserne pr . enhed paa disse produkter, da selskabet mente, at det spillerum, som licitationskontraktens prisrevisionsbestemmelse gav, ikke laengere gjorde det muligt at daekke den reelle pris paa de asfaltprodukter, som skulle anvendes ved arbejdets udfoerelse .
3 Mens parternes forhandlinger herom foregik, sendte sagsoegeren, der afventede levering af en last paa 2 100 tons asfalt og fandt situationen staerkt tilspidset, den 6 . november 1975 et telegram til EUF ' s delegerede i Tananarive med anmodning om, at sagsoegeren blev garanteret betaling for sidstnaevnte asfaltparti .
4 Samme dag sendte EUF ' s delegerede til sagsoegeren et svar med foelgende indhold :
»Som svar paa Deres telex af 6 . november meddeler jeg Dem, at forslag om revision af Deres licitationskontrakt paa 2 200 000 FMG netop er blevet viseret . Stop . Dette beloeb svarer til den nuvaerende forpligtelse i Madagaskar . Stop . Minder endvidere EUF ' s direktion om vor nye forpligtelse ordre 20 000 000 F afsendt 1 . oktober . Stop . Det synes muligt at betale Dem for anskaffelse af det tredje parti asfalt og arbejde indtil udgangen af 1975 med aftalt finansiering . Stop . Tillaeg til kontrakt og forberedelse til daekning af overskridelse 1976« .
5 Den 19 . november 1975 modtog virksomheden en skrivelse fra den ledende madagaskiske ingenioer, som havde ansvaret for arbejdets udfoerelse, hvoraf det fremgik, at myndighederne efter aftale med EUF var indstillet paa at undersoege asfaltproblemet, og han opfordrede den til mere detaljeret at begrunde sit krav med henblik paa at finde en loesning .
6 I mellemtiden fortsatte sagsoegeren asfalteringsarbejderne og gjorde i skrivelse af 21 . november 1975 modparten opmaerksom paa foelgende : »saafremt der ikke traeffes afgoerelse om kravet i loebet af kort tid, ser vi os noedsaget til at indstille asfalteringsarbejderne« . Ved skrivelse af 1 . december 1975 til licitationsarbejdets ledende ingenioer praeciserede sagsoegeren endvidere sit krav om ny fastsaettelse af de fem enhedspriser for asfaltprodukter .
7 Den 12 . marts 1976 sendte det Madagaskar ' s ministerium for offentlige arbejder til EUF ' s delegerede en tjenestebefaling med et forslag, som taenktes gennemfoert ved et tillaeg til licitationskontrakten, hvorved de madagaskiske myndigheder ville loese problemet ved at tilpasse de paagaeldende enhedspriser, og anmodede den delegerede om, saafremt han var indforstaaet, at paategne den paagaeldende tjenestebefaling .
8 Denne henvendelse blev fulgt op af en skrivelse af 29 . maj 1976 fra sagsoegeren til EUF ' s delegerede med underretning til denne om, at de madagaskiske myndigheder med henblik paa revisionen foreslog enhedspriser, der ikke blot var lavere end dem, som sagsoegeren selv havde foreslaaet, men ogsaa 25-30% lavere end dem, der anvendtes af andre virksomheder med gunstigere arbejdsvilkaar end sagsoegerens . I samme skrivelse anmodede sagsoegeren, under hensyn til de forsikringer, som sagsoegeren mente at have modtaget enten fra EUF eller fra de nationale myndigheder med hensyn til paabegyndelse og fortsaettelse af asfalteringsarbejderne, EUF ' s delegerede om »at intervenere til fordel for en oejeblikkelig loesning« .
9 Den 29 . juni 1976 svarede EUF ' s delegerede sagsoegeren saaledes med hensyn til asfaltproblemet : »Der er tale om et vanskeligt spoergsmaal, som er blevet forelagt generaldirektoratet for udvikling i Bruxelles . Generaldirektoratet er fuldt underrettet om de vanskeligheder med hensyn til betalingen for arbejdet, som er opstaaet paa grund af de pludselige prisstigninger paa asfalt i november 1973 og i marts 1974, og det kan ikke bestride, at der faktisk er lidt et tab, hvis stoerrelse imidlertid endnu ikke er afgjort . Vanskeligheden bestaar i at fastsaette nye bestemmelser for betaling af asfalteringsarbejderne, saaledes at Deres virksomheds reelle tab paa asfalt udlignes . Som De véd, blev der i september 1975 opnaaet enighed med myndighederne i overensstemmelse med forslaget om at tilpasse enhedspriserne for arbejder, hvortil der skal bruges asfalt . Direktoratets afdeling for projekter er imidlertid af den opfattelse, at man skal foelge en anden fremgangsmaade . Jeg afventer selv resultaterne af de droeftelser, som skal foeres med de konsulterede finanstjenestegrene, og saa snart spoergsmaalet er afgjort, vil jeg underrette Dem saa hurtigt som muligt om den trufne afgoerelse« .
10 Den 10 . august 1976 sendte EUF ' s delegerede sagsoegeren foelgende skrivelse : » ... mit direktorat fastholder sit tidligere standpunkt vedroerende dette problem og er ikke indforstaaet med en aendring af visse enhedspriser efter en tilpasning, hvilket efterfoelgende ville medfoere en fordrejning af konkurrencereglerne . Ifoelge mit direktorat kan problemet kun loeses ved en samlet omformningaf revisionsmaader, som ikke anses for repraesentative . Dette synspunkt er netop blevet meddelt myndighederne, og de er blevet opfordret til straks at undersoege nye prisrevisionsbestemmelser, hvor koefficienterne for vaegtning af forskellige parametre er bedre tilpasset arbejdets art og omfang . Selv om De ikke oprindelig var enig i den metode, som mit direktorat gaar ind for, forekommer det hensigtsmaessigt, at De ikke paa ny forkaster den, og at De yder Deres bidrag til en loesning af et kompliceret problem...« .
11 Sagsoegeren har forklaret, at man i hele 1977 samt i foerste halvaar 1978 regelmaessigt sendte rykkerbreve til de madagaskiske myndigheder, som navnlig havde til formaal at give en praecis opgoerelse over morarenterne af sagsoegerens hovedkrav .
12 Den 23 . juni 1978 sendte sagsoegeren til EUF ' s generaldirektorat en skrivelse med krav om, at dette straks intervenerede for at faa prisrevisionen for asfalt bragt i orden, da sagsoegeren ellers ville lade sagen afgoere ved den procedure, der er foreskrevet i artikel 316 i de saerlige betingelser for licitationskontrakt 6907/FED/72, der lyder saaledes : »Efter at de lokale procedurer vedroerende en mindelig bilaeggelse af tvister er udtoemt, skal resterende tvister afgoeres endeligt i overensstemmelse med Det internationale Handelskammers forligs- og voldgiftsordning af én eller flere voldgiftsmaend, som udnaevnes i henhold til denne ordning« .
13 Den 26 . september 1978 anerkendte Kommissionen modtagelsen af sagsoegerens skrivelse i foelgende vendinger : »De akter vedroerende Deres krav, der er vedlagt Deres skrivelse nr . 441/78 af 23 . juni 1978, er blevet oversendt til Kommissionens delegerede, for at denne sammen med de madagaskiske myndigheder kan undersoege, om der lokalt er truffet en afgoerelse . Jeg minder Dem om, at al korrespondance vedroerende den verserende tvist skal sendes i original til Madagaskar ' s kompetente myndigheder, hvem det tilkommer at traeffe afgoerelse om, hvorvidt kravet er berettiget, idet EUF kun kan intervenere paa anmodning fra Madagaskar ' s regering« .
14 Ved skrivelse af 21 . september 1979 til generalsekretaeren i Madagaskar ' s ministerium for offentlige arbejder indledte sagsoegeren proceduren i henhold til artikel 316 i de specielle bestemmelser for licitationskontrakten og meddelte navnet paa den voldgiftsmand, som sagsoegeren havde valgt, og anmodede om at faa meddelt navnet paa modpartens voldgiftsmand ; ved skrivelse af 21 . november 1979 blev anmodningen efterkommet . De saaledes udpegede voldgiftsmaend moedtes og konstaterede endelig, at de lokale procedurer vedroerende en mindelig bilaeggelse foerst maatte udtoemmes, hvilket kraevedes efter artikel 316 i de specielle licitationsbestemmelser . Sagsoegeren opgav imidlertid at fortsaette disse procedurer i den formening, at der ikke var nogen faktisk tvist mellem sagsoegeren og de madagaskiske myndigheder om selve princippet om erstatning af det tab, som sagsoegeren haevdede at have lidt .
15 Ved skrivelse af 16 . januar 1979 opfordrede licitationsarbejdets ledende ingenioer sagsoegeren til at deltage i en forhandling for at naa frem til et kompromis, hvis grundlag skulle vaere en loesning bestaaende i en samlet omformning af prisrevisionsbestemmelsen for alle parametre . Sagsoegeren afslog en saadan loesning ved skrivelse af 12 . marts 1979 og henvendte sig fortsat til licitationsarbejdets ledende ingenioer ved skrivelser af 10 . december 1979, 8 . august 1980, 19 . januar 1981 og 14 . januar 1982 med krav om betaling af de omtvistede beloeb ved en revision af enhedspriserne .
16 Paa dette trin anlagde sagsoegeren denne sag, som er indfoert i Domstolens register den 20 . januar 1982, med paastand om erstatning for et tab paa 487 385 969 madagaskiske francs med renter 12% fra staevningens dato .
17 Ved saerskilt indlaeg af 2 . april 1982 har Kommissionen fremfoert formalitetsindsigelser, som den har anmodet Domstolen om at tage stilling til uden at indlede behandlingen af sagens realitet . Domstolen har ved kendelse af 22 . september 1982 besluttet at forene behandlingen af de saaledes rejste indsigelser med behandlingen af sagens realitet .
18 Kommissionen har herved anfoert, at det beloeb, som sagsoegeren har kraevet i erstatning, i virkeligheden er en kontraktligt fordring, fordi det udspringer af den licitationskontrakt, der er indgaaet mellem sagsoegeren og republikken Madagaskar, og ikke kan afkraeves en tredjemand, som ikke er part i kontrakten . En saadant fordring kan kun goeres gaeldende mod sagsoegerens medkontrahent, dvs . den madagaskiske stat, hvem ansvaret for licitationskontraktens opfyldelse paahviler ifoelge de relevante lov- og kontraktbestemmelser . De herom opstaaede tvister kan kun afgoeres efter den voldgiftsprocedure, der er fastsat til dette formaal i artikel 316 i de specielle bestemmelser for licitationskontrakten .
19 Heroverfor har sagsoegeren haevdet, at sagen med rette er anlagt mod Kommissionen, som maa anses for at vaere den eneste ansvarlige for sagsoegerens tab . Efter sagsoegerens mening er der ingen tvist mellem sagsoegeren og de madagaskiske myndigheder, som for deres vedkommende har truffet de noedvendige foranstaltninger til at imoedekomme sagsoegerens krav ; naar der ikke er nogen tvist med bygherren, vil en afvisning af sagen foere til, at sagsoegeren ikke faar sin ret, naar sagsoegeren anfaegter Kommissionens retsstridige adfaerd .
20 Hertil bemaerkes, at Kommissionens formalitetsindsigelser beroerer sagens realitet og vil blive gennemgaaet i det foelgende .
21 Med hensyn til sagens realitet har sagsoegeren anfoert, at tabet skyldes Kommissionens adfaerd, idet den ikke har opfyldt de forpligtelser, som foerst blev indgaaet paa dens vegne af EUF ' s delegerede med hensyn til den kraevede revision, hvorefter Kommissionen har bestridt at vaere beroert af problemet om revision af priserne for asfaltprodukter og opfordret sagsoegeren til at henvende sig herom til de nationale myndigheder . Denne adfaerd er en tilsidesaettelse af dens forpligtelser efter gaeldende ret samt af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet .
22 At Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser efter gaeldende ret, fremgaar ifoelge sagsoegeren af, at Kommissionen, efter at vaere blevet underrettet ved sin delegerede om de madagaskiske myndigheders stillingtagen og efter at have anerkendt, at virksomheden Murri fréres virkelig havde lidt et tab og forpligtet sig til at erstatte det, saa snart den selv havde udarbejdet en berigtigelsesmetode, har undladt at goere dette paa trods af, at de madagaskiske myndigheder tilsendte den et forslag til supplerende bevilling ved skrivelse af 12 . marts 1976 til EUF ' s delegerede . Den har saaledes overtraadt sine egne bestemmelser og tilsidesat de rettigheder og garantier, som den selv har indfoert til fordel for de retsundergivne .
23 I oevrigt har Kommissionen ifoelge sagsoegeren tilsidesat pricipperne om beskyttelse af den berettigede forventning og om retssikkerhed, idet den ved skrivelse af 26 . september 1978 afslog sagsoegerens anmodning om en opgoerelse af prisrevisionsbeloebet, efter at Kommissionen som svar paa de skrivelser, som sagsoegeren havde sendt til EUF ' s delegerede eller til de madagaskiske myndigheder med kopi til EUF ' s delegerede, havde givet sagsoegeren loefter om regulering, efterhaanden som arbejdet blev udfoert .
24 Som bevis paa, at Kommissionen har tilsidesat proportionalitetsprincippet, har sagsoegeren anfoert, at Kommissionen ved at lade sagsoegeren baere omkostningerne ved prisstigningerne paa asfalt har paalagt sagsoegeren oekonomiske byrder, der staar i misforhold til sagsoegerens forpligtelse til at udfoere arbejdet, i stedet for at lade disse omkostninger baere af bygherren og dermed den for arbejdets finansiering kompetente myndighed .
25 Hvad endelig angaar aarsagsforbindelsen mellem Kommissionens retsstridige adfaerd og det lidte tab, har sagsoegeren anfoert, at det er Kommissionens traeghed, som har beroevet sagsoegeren den ret til en revision af asfaltpriserne, som er anerkendt af de madagaskiske myndigheder og af EUF ' s delegerede, som hele tiden er blevet holdt underrettet om sagsoegerens krav .
26 Kommissionen har indledningsvis anfoert, at det krav, som sagsoegeren har rejst mod den, er foraeldet i henhold til artikel 43 i statutten for Domstolen . Efter Kommissionens opfattelse var den i denne bestemmelse fastsatte femaarsfrist udloebet ved sagens anlaeg, selv om sagsoegeren haevder, at det paaberaabte tab skyldes Kommissionens stillingtagen i skrivelsen af 26 . september 1978, hvorved den opfordrede sagsoegeren til at forelaegge den kompetente nationale myndighed spoergsmaalet om revision af priserne .
27 Ifoelge Kommissionen kan skrivelsen kun anses for en paamindelse om principperne for gennemfoerelse af projekter finansieret af EUF, og den kan foelgelig ikke vaere aarsag til det tab, som sagsoegeren haevder at have lidt, naar dette tab pr . definition er en foelge af prisstigningen paa asfalt, hvoraf det sidste parti blev leveret til sagsoegeren i november 1975, dvs . to et halvt aar foer skrivelsen af 26 . september 1978 .
28 Kommissionen er derfor af den opfattelse, at femaarsfristen i artikel 43 i statutten for Domstolen er begyndt at loebe i november eller senest den 1 . december 1975, da sagsoegeren forelagde bygherren og arbejdets ledende ingenioer en raekke detaljerede opgoerelser over tabets stoerrelse, og at denne frist udloeb den 30 . november 1980 .
29 Saafremt Domstolen finder, at sagen ikke er anlagt for sent, har Kommissionen i foerste raekke gjort gaeldende, at der ikke foreligger kendsgerninger, der kan stifte ret for sagsoegeren . Ifoelge Kommissionen har dens delegerede paa intet tidspunkt paataget sig nogen forpligtelse over for sagsoegeren gaaende ud paa, at denne skulle modtage de kraevede beloeb efter revision af enhedspriserne for de arbejder, hvortil der bruges asfalt . De dokumenter, som de madagaskiske myndigheder den 12 . marts 1976 sendte til dens delegerede, har kun intern karakter og kan ikke anses for en beslutning fra den lokale anvisningsberettigede, som kan stifte nogen som helst ret for sagsoegeren . Det foelger heraf, at Kommissionen ved i sin skrivelse af 26 . september 1978 at meddele sagsoegeren, at denne skulle rette sin klage til de madagaskiske myndigheder, ikke har kraenket sagsoegerens rettigheder .
30 Kravet savner ogsaa retligt grundlag, fordi sagsoegeren, selv hvis EUF ' s delegerede havde indgaaet en forpligtelse over for selskabet, ikke kunne goere den gaeldende over for Kommissionen, dels fordi gennemfoerelsen af projekter henhoerer under de lokale myndigheders ansvarsomraade, dels fordi sagsoegeren i dette tilfaelde ikke har faaet underretning om nogen afgoerelse fra de nationale myndigheder . Paa grundlag af de forskellige skrivelser, som sagsoegeren har faaet tilsendt af EUF ' s delegerede, maatte sagsoegeren kunne konstatere, at Kommissionen ikke havde tilsluttet sig sagsoegerens opfattelse .
31 Hvad i oevrigt angaar det paastaaede tabs omfang, mener Kommissionen ikke blot, at dets af sagsoegeren haevdede stoerrelse ville vaere en anden, hvis sagsoegeren som tilbudsgiver ikke havde undervurderet prisen paa asfalt for at opnaa tilslag under licitationen, men ogsaa, at det tab, der maatte vaere lidt, skal goeres op paa grundlag af en omformning af alle licitationskontraktens revisionsklausuler under hensyntagen til andre parametre, f.eks . posten »loen«, hvis sammenspil ville have medfoert et for sagsoegeren alt for gunstigt resultat . Kommissionen erkender imidlertid i denne forbindelse, at saafremt den madagaskiske stat ved en voldgiftskendelse afsagt i henhold til den med hednblik herpaa fastsatte procedure skulle blive doemt til at betale sagsoegeren erstatning, vil EUF tillade betaling af denne erstatning af sine midler .
32 Med hensyn til aarsagsforbindelsen mellem Kommissionens angiveligt retsstridige adfaerd og det paaberaabte tab har Kommissionen anfoert, at denne kausalitet ikke er blevet bevist, for saa vidt den omstaendighed, som skulle begrunde ansvaret, ifoelge sagsoegeren bestaar i loefter fra Kommissionens delegerede til sagsoegeren, som saaledes har foranlediget denne til at faa leveret den maengde asfalt, der var noedvendig for at fortsaette arbejdet . Sagsoegeren ville imidlertid under alle omstaendigheder i henhold til gaeldende madagaskisk forvaltningsret have vaeret forpligtet til at fuldfoere arbejdet inden for de fastsatte frister .
33 Det bemaerkes, jfr . herved Domstolens dom af 10 . juli 1984 i sag 126/83 ( STS Consorzio mod Kommissionen, Sml . 1984, s . 2769 ), at de opgaver, som Kommissionens repraesentanter har i forbindelse med indgaaelse eller udfoerelse af licitationskontrakter indgaaet af de med Faellesskabet associerede stater, som finansieres af EUF, hvad enten de udmoenter sig i godkendelse eller manglende godkendelse, eller i paategninger eller manglende paategninger, udelukkende har til formaal at faa konstateret, om betingelserne for en faellesskabsfinansiering er opfyldt . De har ikke til formaal og kan ikke bevirke et brud paa grundsaetningen om, at de paagaeldende kontrakter er et nationalt anliggende for AVS-staterne, der som de eneste har ansvaret for at udarbejde, forhandle og indgaa dem .
34 Som Domstolen ligeledes udtalte, foelger det heraf, dels at Kommissionens repraesentanter ikke i AVS-staternes sted kan optraede direkte over for de virksomheder, som har afgivet tilbud, eller som tildeles kontrakter finansieret af EUF, dels at disse virksomheder staar uden for de saerlige forbindelser, der paa omraadet bestaar mellem Kommissionen og AVS-staterne, og ikke kan anses for adressater for de beslutninger, der traeffes af Kommissionens repraesentanter i forbindelse med tildelingen eller gennemfoerelsen af kontrakterne . Disse virksomheder traeder kun i retlig forbindelse med den AVS-stat, der har ansvaret for kontrakten, og ingen dispositioner truffet af Kommissionens repraesentanter kan bevirke, at en beslutning truffet af Faellesskabet i forhold til disse virksomheder kan anses for at vaere traadt i stedet for en beslutning truffet af AVS-staten .
35 Imidlertid bemaerkes, at disse betragtninger ikke kan paavirke de retsmidler, som enhver beroert virksomhed i oevrigt har over for Kommissionen inden for rammerne af de fremgangsmaader, der er fastsat i EOEF-traktatens artikler 178 og 215, stk . 2 .
36 Det fremgaar herved af sagens akter og af forhandlingerne for Domstolen, at det tab, som Murri fréres paaberaaber sig, i foerste raekke skyldes, at den madagaskiske stat til syvende og sidst har afslaaet den revision af priserne pr . enhed asfalt, som er fastsat i kontrakten .
37 Denne uenighed om kontraktens opfyldelse har til dato ikke kunnet bilaegges, hverken ved aftale mellem sagsoegeren og den madagaskiske stat eller ved voldgift i medfoer af artikel 316 i de specielle bestemmelser for licitationskontrakten, eftersom selskabet som tidligere naevnt ikke fulgte den voldgiftsprocedure op, som det tidligere havde indledt .
38 Under disse omstaendigheder er det sagsoegende selskab ude af stand til at godtgoere, om Kommissionens adfaerd har forvoldt det et andet tab end det tab, som det paahvilede og fremdeles paahviler det at soege erstattet af den madagaskiske stat ved rette forum, saafremt det stadig finder kravet berettiget . Da det sagsoegende selskab ved sagens paadoemmelse ikke har kunnet godtgoere, at der foreligger et saadant tab, savnes der i sagen en af de noedvendige forudsaetninger for at paalaegge Faellesskabet ansvar uden for kontraktsforhold .
39 Det foelger heraf, at sagsoegte maa frifindes, uden at det er noedvendigt at tage stilling til de oevrige argumenter .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
40 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, bliver den part, der taber sagen, doemt til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegeren har tabt sagen og doemmes derfor til at afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger .