RETTENS DOM (Tredje Afdeling)
25. oktober 2007
Sag T-27/05
Carmela Lo Giudice
mod
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
»Tjenestemænd – karriereudviklingsrapport – bedømmelsesåret 2003 – proceduremæssige uregelmæssigheder – vedtægtens artikel 43 – retten til at blive hørt – sygeorlov – lægeattest«
Angående: Søgsmål med påstand om annullation af bedømmelsen for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2003 og, subsidiært,
annullation af afgørelsen af 4. maj 2004 om endelig udfærdigelse af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for den omhandlede
periode.
Udfald: Kommissionens afgørelse af 4. maj 2004 om endelig udfærdigelse af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for bedømmelsesåret
2003 annulleres. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
Sammendrag
1.      Tjenestemænd – klage – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – bedømmelse af personalet – ikke omfattet
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
2.      Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport – udfærdigelse uden nogen form for deltagelse af den berørte
(Tjenestemandsvedtægten, art. 43)
3.      Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport – tjenestemanden ude af stand til at deltage i udfærdigelsesproceduren
4.      Tjenestemænd – bedømmelse – karriereudviklingsrapport – indsigelsesfrist
(Tjenestemandsvedtægten, art. 43)
1.      Der foreligger kun akter eller beslutninger, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål, når foranstaltningerne
har retligt bindende virkninger, som berører sagsøgerens interesser ved en væsentlig ændring af hans retsstilling, og institutionens
standpunkt derved endeligt fastlægges.
En bedømmelse udgør ikke en akt, der indeholder et klagepunkt som omhandlet i vedtægtens artikel 90 og 91, da den ikke har
nogen retsvirkninger, der direkte berører en tjenestemands interesser. Den omhandlede bedømmelse udgør en række forberedende
akter, der udmøntes i en karriereudviklingsrapport, men som i forhold til denne ikke afføder retsvirkninger for sagsøgeren.
(jf. præmis 27 og 28)
Henvisning til: Retten, 24. juni 1993, sag T-69/92, Seghers mod Rådet, Sml. II, s. 651, præmis 28; Retten, 28. september 1993,
forenede sager T-57/92 og T-75/92, Yorck von Wartenburg mod Parlamentet, Sml. II, s. 925, præmis 36; Retten, 25. oktober 2005,
sag T-43/04, Fardoom og Reinard mod Kommissionen, Sml. Pers. I‑A, s. 329, og II, s. 1465, præmis 26 og 27.
2.      En karriereudviklingsrapport kan ikke vedtages endeligt, uden at den berørte tjenestemand har haft mulighed for at blive forskriftsmæssigt
hørt. En proceduremæssig uregelmæssighed ved udfærdigelsen af karriereudviklingsrapporten, der skyldes en manglende dialog
med tjenestemanden, udgør en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet, idet denne dialog udgør kernen i bedømmelsesordningen.
Det følger heraf, at den omstændighed, at ansættelsesmyndigheden gennemfører hele proceduren i forbindelse med udfærdigelsen
af en karriereudviklingsrapport og afslutter denne i løbet af en periode, hvor den bedømte tjenestemand var totalt uarbejdsdygtig,
og i mangel af enhver deltagelse fra dennes side udgør en tilsidesættelse af vedkommendes ret til kontradiktion og dermed
af vedtægtens artikel 43.
Denne konklusion kan ikke ændres af, at de af Kommissionen vedtagne generelle gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel
43 ikke indeholder nogen bestemmelse, der gør det muligt for en tjenestemand, der er på sygeorlov, men som har adgang til
Kommissionens edb-system, at opnå en suspension af fristerne med henblik på at muliggøre dennes deltagelse i proceduren ved
udfærdigelsen af karriereudviklingsrapporten. Selv om de nævnte gennemførelsesbestemmelser har været fortolket korrekt, kan
de ikke fravige vedtægtens bestemmelser og retten til at blive hørt.
(jf. præmis 46-48, 52, 74 og 75)
Henvisning til: Retten, 30. september 2004, sag T-16/03, Ferrer de Moncada mod Kommissionen, Sml. Pers. I‑A, s. 261, og II,
s. 1163, præmis 40; Retten, 14. september 2006, sag T-115/04, Laroche mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser,
præmis 36; Retten, 25. oktober 2006, sag T-173/04, Carius mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis
69.
3.      Når Kommissionen har anerkendt, at en tjenestemand i hele den periode, hvor vedkommendes karriereudviklingsrapport blev udfærdiget,
var fuldt uarbejdsdygtig, kan den ikke – uden at føre bevis for det modsatte – bestride, at den pågældende tjenestemand ligeledes
var ude af stand til at udføre de specifikke opgaver, der er forbundet med bedømmelsen, og at dette har berøvet vedkommende
muligheden for at udøve sin ret til at blive forskriftsmæssigt hørt. Disse opgaver er tæt knyttet til de funktioner, som tjenestemanden
udfører på sin arbejdsplads, og forudsætter i det væsentlige de samme fysiske og mentale færdigheder som dem, der er nødvendige
for at udføre sit daglige arbejde.
Herved kan den omstændighed, at den bedømte tjenestemand havde åbnet den e-post, der vedrørte bedømmelsesproceduren, og var
gået ind på Kommissionens edb-system, ikke godtgøre, at vedkommende var i stand til at deltage i proceduren ved udfærdigelse
af karriereudviklingsrapporten.
Den omstændighed, at tjenestemanden havde de nødvendige fysiske og mentale færdigheder til at udføre disse edb-manøvrer, der
hverken indebærer nogen vurdering af vedkommendes erhvervsmæssige situation eller nogen kommunikation med dennes overordnede
med henblik på at varetage sine interesser, kan nemlig ikke i tilstrækkeligt omfang godtgøre, at den pågældende var i stand
til at udfærdige sin personlige vurdering, til at deltage i en dialog eller til at begrunde en ansøgning om genoptagelse af
sin karriereudviklingsrapport som omhandlet i artikel 8, stk. 9, i Kommissionens almindelige gennemførelsesbestemmelser til
vedtægtens artikel 43.
(jf. præmis 59, 60, 63 og 65)
Henvisning til: Retten, 26. januar 1995, sag T-527/93, O mod Kommissionen, Sml. Pers. I‑A, s. 9, og II, s. 29.
4.      De frister for at appellere en karriereudviklingsrapport under procedurens forskellige stadier, der er fastsat i Kommissionens
almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43, har ikke blot til formål at sikre en behørig forvaltning
af de mange karriereudviklingsrapporter, som Kommissionen hvert år skal udfærdige, men ligeledes at sikre, at den bedømte
tjenestemand råder over en overvejelsestid, der er tilstrækkelig til, at han efter en gennemgang af sin karriereudviklingsrapport
kan samtykke heri eller bestride indholdet heraf for den relevante myndighed. Fristen på fem hverdage til at ansøge om en
ændring af karriereudviklingsrapporten i tilfælde af tjenestemandens berettigede fravær skal derfor suspenderes for ikke at
berøve vedkommende retten til en sådan overvejelsestid.
(jf. præmis 68)
Henvisning til: Retten, 15. december 2005, sag T-154/04, Bauwens mod Kommissionen, Sml. Pers. I‑A, s. 425, og II, s. 1933,
præmis 40 og 42.