62005CC0273_LV
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
1. Šo apelācijas sūdzību Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, modeļi un paraugi) (ITSB) ir iesniedzis par Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. aprīļa spriedumu lietā Celltech R & D Ltd /ITSB (2), ar kuru ir atcelts ITSB Apelāciju otrās padomes (turpmāk tekstā – “Apelāciju padome”) lēmums. Apelācijas sūdzība it īpaši attiecas uz jēdzienu “atšķirtspēja” un “aprakstošs raksturs” interpretāciju atbilstoši Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (turpmāk tekstā – “Regula”) (3) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktam.
Regula
2. Regulas 7. panta 1. punktā ir uzskaitīti pamatojumi, kurus uzskata par “absolūtiem” preču zīmes reģistrācijas atteikuma pamatojumiem. Absolūti pamatojumi automātiski liedz reģistrāciju pretēji relatīviem pamatojumiem (tādiem kā reģistrācijai pieteiktās un esošās preču zīmes līdzība), kuri atkarībā no apstākļiem var pieļaut vai liegt reģistrāciju.
3. 7. panta 1. punktā tiktāl, ciktāl tas attiecas uz šo lietu, paredzēts:
“Nereģistrē:
[..]
b) preču zīmes, kam nav atšķirīgu īpašību [atšķirtspējas];
c) preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējuma vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot, lai norādītu veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas ģeogrāfisko izcelsmi vai laiku un citas preču un pakalpojumu īpašības.”
4. Attiecībā uz apzīmējumiem vai norādēm, kas ietverti 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā, es izmantošu vārdu “aprakstošs”.
5. Interpretējot Regulas 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu, būtu jāņem vērā arī Tiesas judikatūra attiecībā uz Preču zīmju direktīvas (4) 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, kam ir identisks saturs, interpretāciju.
6. Regulas 73. pantā paredzēts, ka biroja lēmumos “norāda to pamatojumu”.
Izskatāmās lietas apstākļi
7. 2000. gada jūnijā Celltech R & D Ltd
(turpmāk tekstā – “preču zīmes reģistrācijas pieteicēja” vai “pieteicēja”) iesniedza vārdiskas preču zīmes “CELLTECH” reģistrācijas pieteikumu, lūdzot to reģistrēt kā Kopienas preču zīmi. Reģistrācija tika pieteikta attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām ir: i) farmaceitiskie, veterinārie un higiēnas produkti, preparāti un vielas, kas ietilpst 5. klasē, ii) ķirurģijas, medicīnas, zobārstniecības un veterinārijas ierīces un instrumenti, kas ietilpst 10. klasē, un iii) pētniecības un attīstības pakalpojumi, konsultācijas, kas saistītas ar bioloģijas, medicīnas un ķīmijas zinātni, kas ietilpst 42. klasē.
8. 2002. gada jūnijā ITSB pārbaudītāja (turpmāk tekstā – “pārbaudītāja”) noraidīja reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Regulas 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu. Tā uzskatīja, ka attiecīgo apzīmējumu veido gramatiski pareiza kombinācija no diviem vārdiem: “cell” un “tech” (saīsinājums vārdam “tehnisks” vai “tehnoloģija”). Līdz ar to pārbaudītāja konstatēja, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme nevar kalpot kā norāde uz to preču un pakalpojumu izcelsmi, attiecībā uz kuriem tikusi pieteikta reģistrācija, tādēļ ka visas šīs preces un pakalpojumi ietilpst šūnu tehnoloģijas nozarē.
9. 2003. gada maijā Apelāciju padome noraidīja prasītājas apelāciju. Tā uzskatīja, ka vārdu “CELLTECH” “konkrētais patērētājs varētu nepastarpināti un nepārprotami uztvert kā tādu, kas norāda uz darbībām šūnu tehnoloģijas jomā, kā arī uz precēm, ierīcēm un materiāliem, ko izmanto saistībā ar šīm darbībām vai kas rodas šo darbību rezultātā”. Attiecīgi saikne starp precēm un preču zīmi nebija pietiekami netieša, lai preču zīmei piešķirtu minimālo raksturīgo atšķirtspēju, kas paredzēta Regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Apelāciju padome piebilda, ka, ņemot vērā, ka preču zīmes reģistrāciju aizliedz 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, nav jāapsver, vai ir piemērojams arī 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts.
10. Preču zīmes reģistrācijas pieteicēja par šo lēmumu iesniedza prasību Pirmās instances tiesā. Tā izvirzīja “vienu pamatu, kas ir saistīts ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu” (5) .
Pirmās instances tiesas spriedums
11. Pirmās instances tiesa pieņēma prasību.
12. Tā kā atbilstošais sprieduma teksts ir pilnībā ietverts turpmākajās sadaļās, šajā sadaļā es sniegšu vienīgi īsu satura izklāstu.
13. Pirmkārt, Pirmās instances tiesa rezumēja Kopienu Tiesas un Pirmās instances tiesas judikatūru attiecībā uz preču zīmes pamata funkciju un Regulas 7. panta 1. punktā minēto vairāku atteikuma pamatojumu pareizu interpretāciju (6) . Tā īpaši norādīja, ka vārdiskai preču zīmei, kas apraksta preces un pakalpojumus atbilstoši 7. panta 1. punkta c) apakšpunktam, šī iemesla dēļ noteikti nav nekādas atšķirtspējas attiecībā uz tām pašām precēm un pakalpojumiem atbilstoši 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam (7) .
14. Pēc tam Pirmās instances tiesa rezumēja apstrīdētā lēmuma 10.–12. punktu, secinot, ka Apelāciju padome būtībā ir “[konstatējusi], ka apzīmējumam “CELLTECH” nav atšķirtspējas Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, pamatojoties uz to, ka konkrētā sabiedrības daļa to uztvertu kā tādu, kas apraksta attiecīgo preču un pakalpojumu veidu” (8) . Tādēļ tā uzskatīja, ka ir jānoskaidro, vai Apelāciju padome ir pierādījusi, ka preču zīme apraksta attiecīgās preces un pakalpojumus. Ja tas tā ir, apstrīdētais lēmums būtu apstiprināms, ņemot vērā judikatūru (9), kas noteic, ka jebkuram aprakstošam apzīmējumam noteikti nav atšķirtspējas. Ja tā nav, tad, ievērojot spriedumu lietā SAT.1 /ITSB (10), būtu jāizvērtē, vai Apelāciju padome ir izvirzījusi citus argumentus, lai secinātu, ka apzīmējumam nav atšķirtspējas (11) .
15. Tādējādi Pirmās instances tiesa aplūkoja jautājumu, vai Apelāciju padome ir pierādījusi, ka preču zīme ir aprakstoša. Tā apstiprināja Apelāciju padomes konstatējumu (12), ka konkrētā sabiedrības daļa ir ne tikai medicīnas nozarē specializējušies patērētāji, kuri pārzina savas nozares specifisko terminoloģiju angļu valodā neatkarīgi no savas dzimtās valodas, bet arī vidusmēra patērētāji (13) . Pēc apstrīdētā lēmuma pārskatīšanas Pirmās instances tiesa secināja, ka Apelāciju padome nav pierādījusi, ka preču zīme ir tāda, kas apraksta attiecīgās preces un pakalpojumus (14) .
16. Turpinājumā Pirmās instances tiesa izvērtēja, vai Apelāciju padome ir izvirzījusi citus argumentus, kas norādītu, ka preču zīmei nav nekādas atšķirtspējas. Tā secināja, ka Apelāciju padome nav pierādījusi, ka preču zīme, to aplūkojot kopumā, neļautu konkrētajai sabiedrības daļai atšķirt prasītājas preces un pakalpojumus no precēm un pakalpojumiem, kam ir cita komerciālā izcelsme (15) .
17. Līdz ar to Pirmās instances tiesa secināja, ka Apelāciju padome nav pierādījusi, ka preču zīmi nevar reģistrēt, pamatojoties uz to, ka tā ir aprakstoša un attiecīgi tāda, ko liedz reģistrēt Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts. Tā kā Apelāciju padome nav izvirzījusi nevienu citu pamatojumu konstatējumam, ka preču zīmei nav nekādas atšķirtspējas atbilstoši 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam, tā ir kļūdījusies, uzskatot, ka preču zīmi nevar reģistrēt atbilstoši 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam. Tādēļ Pirmās instances tiesa atcēla apstrīdēto lēmumu (16) .
18. ITSB ir iesniegusi apelācijas sūdzību par Pirmās instances tiesas spriedumu, izvirzot piecus pamatus, ar ko apgalvo, ka “spriedums pārkāpj 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu un tajā nav norādīts pienācīgs pamatojums”.
Apelācijas pieņemamība
19. Preču zīmes reģistrācijas pieteicēja apgalvo, ka apelācija ir nepieņemama daļā par Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu. Tā apgalvo, ka Apelāciju padome nav izdarījusi secinājumus attiecībā uz šo normu, bet atteikusi preču zīmes “CELLTECH” reģistrāciju, pamatojoties vienīgi uz Regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Turklāt ITSB procesā Pirmās instances tiesā nav apstrīdējis, ka preču zīme nav reģistrējama, pamatojoties uz 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, gluži pretēji – tas apgalvoja, ka “CELLTECH” “tādēļ nav atšķirtspējas attiecībā uz precēm un pakalpojumiem un tā nav pieņemama reģistrācijai atbilstoši 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam ” (17) . Savukārt ITSB apelācijas sūdzība Kopienu Tiesai ir gandrīz pilnībā koncentrēta uz 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu.
20. Tiesas sēdē mutvārdu paskaidrojumu sniegšanai preču zīmes reģistrācijas pieteicējas pārstāvis izvērsa šo argumentu. Viņš atsaucās uz Tiesas judikatūru, kurā noteikts, ka visi 7. panta 1. punktā minētie atteikuma pamatojumi ir neatkarīgi viens no otra un prasa atsevišķu pārbaudi (18) ; uz to, ka 7. panta b)–d) apakšpunktā minētie atteikuma pamatojumi acīmredzami pārklājas (19) un ka šī iemesla dēļ vārdiskai preču zīmei, kas apraksta preces un pakalpojumus atbilstoši 7. panta 1. punkta c) apakšpunktam, nav nekādas atšķirtspējas attiecībā uz tām pašām precēm un pakalpojumiem atbilstoši 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam (20) . Nepieciešamība precīzi nošķirt 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu visskaidrāk ir tikusi risināta spriedumā lietā BioID /ITSB (21), ar kuru Kopienu Tiesa atcēla Pirmās instances tiesas spriedumu, tādēļ ka tā nebija pilnībā pievērsusi uzmanību šo normu nošķiršanai.
21. Pieteicējas pārstāvis uzsvēra, ka Pirmās instances tiesas spriedums šajā lietā bija 2005. gada 14. aprīlī, bet Kopienu Tiesas spriedums lietā BioID /ITSB – 2005. gada 15. septembrī. Viņš apgalvoja, ka “nav šaubu par to, ka, ja [Pirmās instances tiesa] šo apelācijas sūdzību izskatītu šobrīd, [šī tiesa] būtu koncentrējusi uzmanību uz 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un vispār nebūtu novirzījusies uz 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu – faktiski tā būtu norādījusi, ka “mēs pamatojamies uz 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem iebildumiem, ievērojot to, ka uz preču zīmi neattiecas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētie iebildumi””.
22. Mani nepārliecina ne šis apgalvojums, ne arī, vispārīgākā veidā, arguments par to, ka apelācija ir nepieņemama.
23. Man šķiet, ka spriedumā lietā BioID /ITSB Tiesa vienkārši piemēroja principus, kurus tieši pirms gada tā bija izvirzījusi spriedumā lietā SAT.1 (22) . Abās lietās Kopienu Tiesa atcēla Pirmās instances tiesas spriedumu, pamatojot ar to, ka šī tiesa bija interpretējusi 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, atsaucoties uz kritēriju (proti, ka nevar reģistrēt preču zīmi, ko parasti iespējams izmantot tirdzniecībā, lai apzīmētu attiecīgās preces vai pakalpojumus), kas ir attiecināms uz 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu (23) . Tādēļ es neuzskatu, ka ir nozīme attiecīgajiem datumiem, kuros pasludināts Kopienu Tiesas spriedums lietā BioID /ITSB un Pirmās instances tiesas spriedums izskatāmajā lietā.
24. Konkrētāk – Kopienu Tiesa atcēla Pirmās instances tiesas spriedumu lietā BioID /ITSB tādēļ, ka šī tiesa bija pamatojusi savu konstatējumu par to, ka uz reģistrācijai pieteikto preču zīmi attiecas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts, galvenokārt ar faktu, ka tā, visticamākais, tiek parasti izmantota tirdzniecībā. Kopienu Tiesa nosprieda, ka, lai gan šim kritērijam ir nozīme 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta kontekstā, tomēr tas nav kritērijs 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta interpretēšanai (24) . Salīdzinājumam – izskatāmajā lietā Apelāciju padome neatsaucās uz kritēriju par iespējamo parasto izmantošanu tirdzniecībā.
25. Manuprāt, svarīgāks ir fakts, ka Kopienu Tiesas spriedums lietā SAT.1 tika pasludināts pēc apstrīdētā lēmuma, bet pirms Pirmās instances tiesas sprieduma izskatāmajā lietā. Pirmās instances tiesa pārskatīja apstrīdēto lēmumu, ievērojot Kopienu Tiesas spriedumu lietā SAT.1 . Šajā spriedumā Kopienu Tiesa nolēma, ka gadījumā, kad ITSB nolemj, ka preču zīmei, ar ko netiek pārkāpts 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tādēļ, ka tā nav tīri aprakstoša), tomēr nav atšķirtspējas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, ir jānorāda šāda viedokļa pamatojums (25) .
26. Piemērojot šo judikatūru, Pirmās instances tiesa izskatāmajā lietā uzskatīja, ka apstrīdētajā lēmumā Apelāciju padome būtībā ir konstatējusi, ka apzīmējumam “CELLTECH” nav atšķirtspējas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, tādēļ ka konkrētā sabiedrības daļa to uztvertu kā tādu, kas apraksta attiecīgo preču un pakalpojumu veidu (26) . Līdz ar to Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka vispirms ir jānoskaidro, vai Apelāciju padome ir pierādījusi, ka apzīmējums apraksta šīs preces un pakalpojumus (27) .
27. Apstrīdētais lēmums balstīts uz Apelāciju padomes konstatējumu, ka attiecīgais patērētājs pirmām kārtām aplūkos preču zīmi kā norādi uz ar apzīmējumu aptverto preču un pakalpojumu veidu (proti, kā tīri aprakstošu) (28) . Apelāciju padome no šī konstatējuma secināja, ka reģistrāciju liedz 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Vienlīdz labi – un varbūt pat ieteicamāk – tā būtu varējusi secināt, ka reģistrāciju liedz 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (29) . Tāpat ir iespējams, kā to tiesas sēdē mutvārdu paskaidrojumu sniegšanai, šķiet, atzina pieteicējas pārstāvis, ka, pastāvot šādiem apstākļiem, Pirmās instances tiesai būtu bijis jāatturas no 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta apspriešanas. Tomēr gan Apelāciju padome, gan pārbaudītāja faktiski aplūkoja vienīgi jautājumu par aprakstošo raksturu. Ievērojot judikatūru, kurā noteikts, ka vārdiskai preču zīmei, kas apraksta preces un pakalpojumus atbilstoši 7. panta 1. punkta c) apakšpunktam, šī iemesla dēļ noteikti nav nekādas atšķirtspējas attiecībā uz šīm pašām precēm vai pakalpojumiem atbilstoši 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam (30), fakts, ka Pirmās instances tiesa koncentrēja uzmanību uz 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, nešķiet neloģisks vai neatbilstošs. Pat ja tiktu uzskatīts, ka Pirmās instances tiesai tas nebūtu jādara, pirmām kārtām rastos jautājums par šīs tiesas sprieduma pareizību – ko, kā to varētu pieļaut, pieteicēja neapšaubāmi nevēlas darīt –, nevis par apelācijas par šo spriedumu pieņemamību.
28. Faktiski Pirmās instances tiesa sava sprieduma 27.–40. punktā analizēja Apelāciju padomes konstatējumu par to, vai apzīmējums “CELLTECH” ir aprakstošs. 41. punktā tā secināja, ka “Apelāciju padome nav pierādījusi, ka vārdiskais apzīmējums “CELLTECH” apraksta reģistrācijai pieteiktās preces un pakalpojumus”. Savukārt Pirmās instances tiesa tikai divus punktus (43. un 44. punkts) veltīja tam, lai analizētu, vai “Apelāciju padome apstrīdētajā lēmumā ir izvirzījusi citus argumentus, kas pierāda, ka konkrētajam vārdiskajam apzīmējumam nav atšķirtspējas” (7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) (31) . Visbeidzot, sprieduma 45. punktā Pirmās instances tiesa kopumā konstatējusi, ka “Apelāciju padome nav pierādījusi, ka uz pieteikto preču zīmi var attiecināt 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzēto atteikuma pamatojumu”.
29. Tādējādi man šķiet nepareizi noraidīt apelāciju kā nepieņemamu tādēļ, ka tajā uzmanība ir koncentrēta uz to, vai Pirmās instances tiesa ir pareizi analizējusi aprakstošo raksturu. Šādi ITSB faktiski tiktu liegta iespēja pārsūdzēt spriedumu, atsaucoties uz pašiem pamatiem, uz kuriem tas balstīts.
30. Līdz ar to es uzskatu apelāciju par pieņemamu.
Apelācijas pamati
31. ITSB izvirza piecus konkrētus apelācijas pamatus. Manuprāt, tos ir lietderīgi apskatīt, ņemot vērā to sprieduma punktu secību, uz kuriem tie attiecas.
Pirmās instances tiesas sprieduma 35.–37. punkts – apelācijas pirmais un (daļēji) otrais pamats
32. Apelācijas pirmais pamats attiecas uz Pirmās instances tiesas sprieduma 36. un 37. punktu, savukārt otrais pamats daļēji attiecas uz 35. punktu. Ir skaidrs, ka 35.–37. punkts kopā veido vairākus neatkarīgus slēdzienus. To nodalīšana šķiet nedabiska. Tādēļ es aplūkošu apelācijas pirmo un otro pamatu (32) kopā.
33. Tā kā 35.–37. punkts izriet no 32. un 34. punkta un 34. punkts atsaucas uz apstrīdētā lēmuma 12. punktu, ir lietderīgi sākumā aplūkot šo punktu, kurā ietverta Apelāciju padomes argumentācija:
“Apelāciju padome uzskata, ka konkrētais patērētājs nepastarpināti un nepārprotami uztvers kombināciju “CELLTECH” kā tādu, kas apzīmē darbības šūnu tehnoloģiju nozarē un preces, ierīces un materiālus, ko izmanto saistībā ar šīm darbībām vai kas rodas šo darbību rezultātā. Attiecīgi Padome uzskata, ka saikne starp precēm un preču zīmi nav pietiekami netieša, lai piešķirtu preču zīmei minimālu raksturīgo atšķirtspēju, kas vajadzīga atbilstoši [Regulas] 7. panta 1. punkta b) apakšpunktam.”
34. Pirmās instances tiesas sprieduma 32.–37. punkts ir izteikts šādi:
“32. [..] “CELLTECH” veido divi angļu valodas lietvārdi, un otrais lietvārds atveidots kā saīsinājums. Ir skaidrs, ka elements “cell” bioloģijas nozarē attiecas uz vismazāko organisma vienību, kas spēj funkcionēt patstāvīgi. Tāpat arī elements “tech” ir vārda “technology” (‘tehnoloģija’) ierasts saīsinājums, un kā saīsinājums tas nav pretrunā angļu valodas gramatikas likumiem (šajā sakarā skat. sprieduma SAT.1
31. punktu).
33. Tādējādi ir jāuzskata, ka vismaz viena vārdiskā apzīmējuma “CELLTECH” nozīme ir “cell technology” (‘šūnu tehnoloģija’).
34. Attiecībā uz to, kāda veida saikne pastāv starp vārdisko apzīmējumu “CELLTECH” un attiecīgajām precēm un pakalpojumiem, Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 12. punktā nolēmusi, ka šis vārds norāda uz darbībām, kas saistītas ar šūnu tehnoloģiju, kā arī uz precēm, ierīcēm un materiālu, ko izmanto šīm darbībām vai kas rodas šo darbību rezultātā.
35. Jānoskaidro arī tas, vai Apelāciju padome ir pierādījusi, ka vārdiskais apzīmējums “CELLTECH”, ja pieņem, ka tā nozīme ir “cell technology” (‘šūnu tehnoloģija’), apraksta konkrētās preces un pakalpojumus, kas saistīti ar farmācijas nozari.
36. Šajā sakarā svarīgi norādīt, ka ne Apelāciju padome, ne ITSB nav izklāstījuši šūnu tehnoloģijas zinātnisko nozīmi. ITSB savam atbildes rakstam pielikumā tikai pievienojis izrakstu no Collins English Dictionary, kurā sniegtas jēdzienu “cell” un “tech” definīcijas.
37. Ne Apelāciju padome, ne ITSB nav izskaidrojuši, kādā veidā šie jēdzieni sniedz informāciju par to, kādam nolūkam paredzētas reģistrācijas pieteikumā minētās preces un pakalpojumi un kāds ir to raksturs, it īpaši par to, kādā veidā šīs preces un pakalpojumi izmantojami šūnu tehnoloģijā vai kādā veidā tie radušies šīs tehnoloģijas rezultātā.”
Apelācijas otrais pamats (35. punkts)
35. Izvirzot apelācijas otro pamatu, ITSB apgalvo, ka, pārbaudot, vai vārds “CELLTECH” sastāv vienīgi no apzīmējuma vai norādes, kas var kalpot, lai norādītu attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašības, Pirmās instances tiesa pieļāvusi kļūdu, neņemot vērā vārdu “cell” un “tech” nozīmi. Pirmās instances tiesa koncentrējusi uzmanību vienīgi uz apzīmējuma “CELLTECH” jeb “cell technology” (šūnu tehnoloģija) nozīmi kopumā. Šādi tā nepareizi nav ņēmusi vērā principu, ka elementu, katrs no kuriem apraksta attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašības, vienkārša kombinācija bez jebkādām neparastām variācijām attiecībā uz sintaksi vai nozīmi joprojām ir tāda, kas apraksta šīs īpašības atbilstoši Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktam.
36. Preču zīme “CELLTECH” sastāv no aprakstoša vārda (“cell”) un cita aprakstoša vārda (“tech”) ierasta saīsinājuma.
37. Ir skaidrs, ka, lai preču zīmi, ko veido neoloģisms, kurš radies elementu kombinācijas dēļ, uzskatītu par aprakstošu 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta (kas ir tāds pats kā Direktīvas (33) 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts) izpratnē, nepietiek, ka katru no šiem elementiem var uzskatīt par aprakstošu – vārdam pašam ir jābūt aprakstošam (34) .
38. Faktiski principā
vienkārša elementu kombinācija, kurā katrs no elementiem apraksta preču vai pakalpojumu īpašības, pati joprojām ir tāda, kas apraksta šīs īpašības iepriekš minēto normu izpratnē, pat ja kombinācija rada neoloģismu. Vienkārši savienojot šos elementus un neizveidojot nekādu neparastu variāciju, it īpaši attiecībā uz sintaksi vai nozīmi, rezultātā radīsies nekas cits kā preču zīme, kas sastāv vienīgi no apzīmējumiem vai norādēm, kas tirdzniecībā var kalpot, lai apzīmētu konkrēto preču vai pakalpojumu īpašības (35) .
39. Tomēr Tiesa ir paskaidrojusi, ka gadījumā, ja šāda kombinācija rada iespaidu, kas ir pietiekami attālināts no tā, ko rada šo individuālo elementu vienkāršs savienojums, proti, gadījumā, ja pastāv jūtama atšķirība starp pašu neoloģismu un vienkāršu tā sastāvdaļu apvienojumu, rezultāts var nebūt aprakstošs tiesību normu izpratnē (36) .
40. Līdz ar to ir skaidrs, ka noteicošais ir preču zīmes radītais kopējais iespaids. Tas nav pārsteidzoši. Kā Tiesa nolēmusi savā pirmajā spriedumā par Preču zīmju direktīvu (lai gan tas bija kontekstā ar līdzīgu preču zīmju “sajaukšanas iespējas” izvērtējumu direktīvas 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, tomēr tas tika uzskatīts (37) par tādu, kas piemērojams vispārīgāk): “Vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un neanalizē tās dažādās sastāvdaļas.” (38)
41. Tādēļ es piekrītu preču zīmes reģistrācijas pieteicējai, ka Pirmās instances tiesa rīkojās pareizi, izvērtējot, vai preču zīme “CELLTECH” kopumā ir aprakstoša.
42. Attiecīgi es noraidītu apelācijas otro pamatu daļā, kas attiecas uz Pirmās instances tiesas sprieduma 35. punktu.
Apelācijas pirmais pamats – 36. un 37. punkts
43. Izvirzot apelācijas pirmo pamatu, ITSB apgalvo, ka, lai gan Pirmās instances tiesa atzinusi, ka vismaz viena vārdiskā apzīmējuma “CELLTECH” nozīme ir “cell technology” (šūnu tehnoloģija) (39), tā ir pieļāvusi tiesību kļūdu, izvirzot Apelāciju padomei kā nosacījumu “CELLTECH” reģistrācijas atteikumam tās aprakstošā rakstura dēļ prasību “izskaidrot šūnu tehnoloģijas zinātnisko nozīmi” (36. punkts) un it īpaši izskaidrot, “kādā veidā šie jēdzieni sniedz informāciju par to, kādam nolūkam paredzētas reģistrācijas pieteikumā minētās preces un pakalpojumi un kāds ir to raksturs, it īpaši par to, kādā veidā šīs preces un pakalpojumi izmantojami šūnu tehnoloģijā vai kādā veidā tie radušies šīs tehnoloģijas rezultātā” (37. punkts).
44. ITSB piekrīt, ka, lai pamatotu reģistrācijas atteikumu ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, tam ir jāsniedz pietiekams pamatojums, kas ir plašāks par vienkāršu apgalvojumu, ka vārds ir aprakstošs. Tomēr tas neuzskata, ka tam ir pienākums sniegt zinātnisku izskaidrojumu.
45. Preču zīmes reģistrācijas pieteicēja apgalvo, ka ir saprātīgi izvirzīt Apelāciju padomei prasību sniegt izskaidrojumu jēdzienam “šūnu tehnoloģija”, pirms reģistrācijai pieteiktā preču zīme tiek noraidīta kā aprakstoša. Ja jēdziens tiek uzskatīts par aprakstošu, ir jābūt izskaidrojumam par to, ko tas apraksta. Pieteicēja piekrīt, ka nav vajadzīgs, lai ITSB sniegtu pierādījumus par nozīmi katrā lietā. Tomēr gadījumā, ja kombinētā frāze tiek uzskatīta par aprakstošu (kas liedz to reģistrēt saskaņā ar 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu) un tas nav standartveida apraksts, būtu jāsniedz pierādījums tam, kā to izmanto aprakstošā veidā.
46. Manuprāt, ir skaidrs, ka Pirmās instances tiesa sava sprieduma 37. punktā ir lēmusi par apstrīdētā lēmuma 12. punktu.
47. Lai noteiktu, vai Pirmās instances tiesa pieļāvusi kļūdu, kritizējot Apelāciju padomi un ITSB par to, ka tie nav “izskaidrojuši šūnu tehnoloģijas zinātnisko nozīmi” vai nav izskaidrojuši, “kādā veidā šie jēdzieni sniedz informāciju par to, [..] kādā veidā [šīs] preces un pakalpojumi izmantojami šūnu tehnoloģijā vai kādā veidā tie radušies šīs tehnoloģijas rezultātā”, ir jāizvērtē apjoms, kādā preču zīmju jomā kompetentai iestādei ir pienākums sniegt pamatojumu gadījumā, kad tiek noraidīts preču zīmes reģistrācijas pieteikums.
48. Regulas 73. pantā prasīts, lai ITSB lēmumos norādītu to pamatojumu. Tiesa ir nospriedusi, ka šī pienākuma apjoms ir tāds pats kā pienākumam, kas izriet no EK līguma 253. panta. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru pamatojumā, kas paredzēts EK līguma 253. pantā, ir skaidri un nepārprotami jānorāda iestādes, kas veikusi konkrēto pasākumu, apsvērumi tādējādi, lai attiecīgā persona varētu noskaidrot pasākuma iemeslus un kompetentā Kopienu Tiesa varētu īstenot savu kontroles funkciju. Apsvērumos nav jānorāda visi atbilstošie fakti un tiesību normas, jo jautājums par to, vai pamatojums atbilst EK līguma 253. panta prasībām, ir jāizvērtē, ņemot vērā ne tikai tā formulējumu, bet arī tā kontekstu un visas tiesību normas, kas regulē attiecīgo jautājumu (40) .
49. Tiesa, piemērojot šos principus, ir nolēmusi, ka ITSB ir jāsniedz pilnīgs “un precīzs pamatojums” lēmumam, ar ko atsaka preču zīmes reģistrāciju (41) . Pirmās instances tiesa ir atzinusi, ka šāda lēmuma pamatojums tomēr var būt īss, j a vien tas dod pieteicējam iespēju uzzināt sava reģistrācijas pieteikuma noraidīšanas iemeslus un sekmīgi pārsūdzēt lēmumu (42) .
50. Tiesas judikatūrā ir rodama šai līdzīga prasība, kas paredz, ka ikvienam lēmumam, ar ko preču zīmju jomā kompetenta valsts iestāde noraidījusi Kopienu tiesībās atzītas tiesības, būtu jābūt pakļautam tiesas kontrolei. Tā kā iedarbīgai tiesas kontrolei ir jāaptver apstrīdētā lēmuma pamatojuma tiesiskums, valsts preču zīmju iestādei ir jāsniedz lēmuma, ar ko atsaka preču zīmes reģistrāciju, pamatojums. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, ko Tiesa piemērojusi arī preču zīmju jomā, pamatojumā skaidri un nepārprotami ir jānorāda iestādes, kas veikusi konkrēto pasākumu, apsvērumi tādējādi, lai attiecīgā persona varētu noskaidrot pasākuma iemeslus un kompetentā Kopienu Tiesa varētu īstenot savu kontroles funkciju (43) .
51. Gadījumā, ja reģistrācijai pieteiktā preču zīme nesastāv tikai no nepārprotama tās īpašību apraksta, kā tas definēts Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā, un tātad nav acīmredzami aprakstoša, viens vienīgs ITSB apgalvojums par to, ka tā ir aprakstoša, noteikti neatbildīs šīm prasībām. Tādēļ Tiesa spriedumā lietā SAT.1 atcēla ITSB lēmumu, argumentējot tostarp ar to, ka ITSB bija “apstrīdētajā lēmumā vienīgi apgalvojis, ka elementi “SAT” un “2” ir aprakstoši [..], nepaskaidrojot, kādā veidā vārds “SAT.2”, aplūkots kopumā, nespēj nošķirt apelācijas sūdzības iesniedzēja preces no citu uzņēmuma precēm” (44) .
52. Es uzskatu, ka, lai izpildītu savu pienākumu norādīt pamatojumu gadījumā, kad preču zīmes reģistrācija tiek atteikta, ITSB būtu jāsniedz kodolīgs paskaidrojums par to, ko tas saprot ar reģistrācijai pieteikto vārdu. Konkrētajā lietā Pirmās instances tiesa noteica ITSB ievērojami stingrāku pienākumu, lūdzot Apelāciju padomei kā nosacījumu atteikumam reģistrēt “CELLTECH” tās aprakstošā rakstura dēļ “izklāstīt šūnu tehnoloģijas zinātnisko nozīmi” (36. punkts) un it īpaši izskaidrot, “kādā veidā šie jēdzieni [“cell” un “tech”] sniedz informāciju par to, kādam nolūkam paredzētas reģistrācijas pieteikumā minētās preces un pakalpojumi un kāds ir to raksturs, it īpaši par to, kādā veidā šīs preces un pakalpojumi izmantojami šūnu tehnoloģijā vai kādā veidā tie radušies šīs tehnoloģijas rezultātā” (37. punkts).
53. Līdz ar to es uzskatu, ka ITSB apelācijas pirmais pamats ir pienācīgi pamatots.
Pirmās instances tiesas sprieduma 39. punkts – apelācijas trešais pamats
54. Apelācijas trešais pamats attiecas uz Pirmās instances tiesas sprieduma 39. punktu, ko vislabāk ir aplūkot kopsakarā ar 38. punktu:
“38. Ir skaidrs tas, ka reģistrācijas pieteikumā minētās preces un pakalpojumi parasti ir farmācijas preces un pakalpojumi, un tādēļ tie saistīti ar organismiem, ko veido šūnas. Tomēr Apelāciju padome nav pierādījusi, ka konkrētā sabiedrības daļa nepastarpināti un bez iedziļināšanās konstatēs konkrētu un tiešu saikni starp prasībā iekļautajām farmaceitiskajām precēm un pakalpojumiem un vārdiskā apzīmējuma “CELLTECH” nozīmi (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2001. gada 7. jūnija spriedumu lietā T‑359/99 DKV /ITSB (“EuroHealth”), Recueil, II‑1645. lpp., 35. punkts).
39. Turklāt, pat ja pieņem, ka konkrētās preces un pakalpojumus varētu izmantot funkcionālā nolūkā, lietojot šūnu tehnoloģiju, ar to nepietiek, lai secinātu, ka vārdisko apzīmējumu “CELLTECH” var izmantot, lai norādītu, kādam nolūkam preces un pakalpojumi paredzēti. Šāda izmantošana ir tikai viena no daudzām izmantošanas jomām, bet ne tehniska darbība (Pirmās instances tiesas 2002. gada 20. marta spriedums lietā T‑356/00 DaimlerChrysler /ITSB (“CARCARD”), Recueil, II‑1963. lpp., 40. punkts).”
55. ITSB apgalvo, ka Pirmās instances tiesa pieļāvusi tiesību kļūdu, nosakot, ka konstatējumam par aprakstošo raksturu vai atšķirtspēju ir vajadzīgs preču vai pakalpojumu “paredzētā nolūka” apraksts. Lai gan Pirmās instances tiesa atzinusi, ka “šūnu tehnoloģija” ietilpst konkrēto preču un pakalpojumu “izmantošanas jomā”, tā kļūdaini nolēmusi, ka šāds “izmantošanas jomas” apraksts esot nepietiekams, lai konstatētu, ka apzīmējums “CELLTECH” ir aprakstošs un tātad – tam nav atšķirtspējas.
56. Precīzāk, Pirmās instances tiesa pieļāvusi tiesību kļūdu, uzskatot, ka preču un pakalpojumu izmantošana saistībā ar “šūnu tehnoloģiju” nav to raksturīgo īpašību dēļ, bet ir tikai viena no daudzām iespējamām “izmantošanas jomām”. Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka šāda “izmantošanas joma” nav ietverta 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā. Tādēļ Pirmās instances tiesa nošķīra atsevišķas īpašības, tādas kā “paredzētais nolūks” vai “tehniskā funkcija”, kuru apraksts ietilpst 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā, un pārējās īpašības, tādas kā “izmantošanas joma”, kuru apraksts nepamato 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanu.
57. Preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja apgalvo, ka Pirmās instances tiesa norādījusi tikai to, ka Apelāciju padome nav konstatējusi, ka vārds “CELLTECH”, pat pieņemot, ka tas nozīmē šūnu tehnoloģiju, nepastarpināti un nepārprotami tiktu uztverts kā norāde uz attiecīgo preču vai pakalpojumu īpašībām.
58. Es uzskatu, ka vairāki faktori atbalsta plašu to īpašību interpretāciju, kuras ietvertas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā un kuru esamība (pati par sevi) būs pamats konstatējumam par aprakstošo raksturu un automātiskam reģistrācijas atteikumam.
59. Pirmkārt, pats normas formulējums ir skaidri ietverošs, nevis izslēdzošs, neļaujot reģistrēt “preču zīmes, kas sastāv tikai no apzīmējuma vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot, lai norādītu veidu, kvalitāti, daudzumu, paredzēto nolūku, vērtību, preču ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas ģeogrāfisko izcelsmi vai laiku un citas preču un pakalpojumu īpašības”. Šo interpretāciju atbalsta gan formulējums “kas var
kalpot” (45), gan garais uzskaitījums īpašībām, no kurām lielākā daļa ir vispārēji, nevis konkrēti jēdzieni, gan visu atlikušo aptverošais formulējums “citas īpašības”.
60. Otrkārt, saskaņā ar pastāvīgo judikatūru direktīvas 3. panta 1. punkta c) apakšpunkts un tātad, paplašinot, arī Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (46), ir vērsti uz mērķi, kas ir sabiedrības interesēs, proti, lai ikviens drīkstētu brīvi izmantot aprakstošus apzīmējumus vai norādes attiecībā uz reģistrācijai pieteikto preču vai pakalpojumu veidiem, tostarp kā kolektīvās preču zīmes vai kombinēto vai grafisko preču zīmju daļu. Tādējādi šīs normas pasargā no šādu apzīmējumu un norāžu rezervēšanas vienam vienīgam uzņēmējam, tādēļ ka tās ir tikušas reģistrētas kā preču zīmes (47) . To pamatā esošās sabiedrības intereses noteic, ka ikvienai preču zīmei, kas sastāv vienīgi no apzīmējuma vai norādes, kas var kalpot, lai norādītu preces vai pakalpojuma īpašības minēto normu izpratnē, jābūt brīvi pieejamai visiem un tā nav reģistrējama (48) . Šo sabiedrības interešu kontekstā no interpretācijas noteikti izriet, ka konkrēto preču un pakalpojumu iespējamā izmantošana “funkcionālām vajadzībām” vai “izmantošanas joma” ir jāuzskata par šādu apzīmējumu vai norādi.
61. Tiesa vienmēr ir piešķīrusi lielu nozīmi šīm sabiedrības interesēm un, pamatojoties uz tām, direktīvas 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu ir interpretējusi plaši. Tādējādi nesen tā ir nolēmusi, ka minētās normas pamatā esošās sabiedrības intereses noteic, ka ikvienam apzīmējumam vai norādei, kas var kalpot, lai norādītu reģistrācijai pieteikto preču vai pakalpojumu īpašības, būtu jābūt brīvi pieejamiem visiem uzņēmējiem, lai tie tos varētu izmantot, aprakstot savu preču identiskās īpašības. Apzīmējumiem un norādēm, kas veido preču zīmi, reģistrācijas pieteikuma laikā nav jābūt faktiski izmantotiem tādējādi, ka tie apraksta preces vai pakalpojumus, attiecībā uz kuriem ir iesniegts reģistrācijas pieteikums, vai šo preču vai pakalpojumu īpašības; ir pietiekami, ja šie apzīmējumi vai norādes varētu tikt izmantoti šim nolūkam. Tādēļ atbilstoši 3. panta 1. punkta c) apakšpunktam ir jāatsaka vārdiskas preču zīmes reģistrācija, ja vismaz viena no tā iespējamajām nozīmēm apraksta konkrēto preču vai pakalpojumu īpašības. Tāpat nav nozīmes tam, vai preču vai pakalpojumu īpašības, kuras var tikt aprakstītas, ir komerciāli nozīmīgas vai tām ir tikai pakārtota nozīme. Atsaucoties uz īpašībām, uz kurām var norādīt preču zīmi veidojošie apzīmējumi vai norādes, nav noteikta nekāda atšķirība. Jo vairāk, ņemot vērā 3. panta 1. punkta c) apakšpunkta pamatā esošās sabiedrības intereses, ikvienam uzņēmējam ir jāvar brīvi izmantot šādus apzīmējumus un norādes, lai aprakstītu ikvienas viņa paša preces visas īpašības, neatkarīgi no tā, cik komerciāli nozīmīga var būt īpašība (49) .
62. Manuprāt, visi iepriekš minētie apsvērumi runā par labu Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā un direktīvas 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā ietvertā jēdziena “īpašības” plašai interpretācijai.
63. Pamatojot savu viedokli par to, ka preces vai pakalpojuma “izmantošanas joma” nav šāda īpašība, Pirmās instances tiesa sava sprieduma konkrētajā lietā 39. punktā atsaucās uz spriedumu lietā DaimlerChrysler /ITSB (“CARCARD”) (50) . Pirmās instances tiesa tajā bija nolēmusi šādi:
“Vārds “CARCARD” nešķiet tāds, kas var kalpot, lai norādītu jebkādu to preču īpašību, kas ietilpst kategorijās, kuras minētas kā stacionārās un pārvietojamās datu apstrādes iekārtas, programmas uz datu nesējiem datu un/vai teksta un/vai attēla apstrādei, kas ietilpst 9. klasē. Turklāt, pat ja arī šeit preces varētu tikt izmantotas tādā veidā, kas ietver mašīnai piesaistītu karti, tas nav pietiekami, lai secinātu, ka “CARCARD” var kalpot, lai norādītu veidu, kādā paredzēts izmantot preces. Šāda preču izmantošana ir vismaz viena no daudzām izmantošanas jomām, bet nevis tehniska funkcija.”
64. Mani nepārliecina slēdziens, kas acīmredzami izdarīts šajā spriedumā – ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi aptverto preču izmantošanas joma nav šo preču īpašības 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē. Interesanti ir tas, ka Pirmās instances tiesa, šķiet, ir atkāpusies no šī punkta, atsaucoties uz to tikai vienā no turpmākajām lietām (51) .
65. Ievērojot iepriekš minēto, es uzskatu, ka izskatāmajā lietā Pirmās instances tiesa ir kļūdījusies, nošķirot dažas īpašības, tādas kā “paredzētais nolūks” vai “tehniska funkcija”, kuru apraksts ietilpst 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā, un citas īpašības, tādas kā “izmantošanas joma”, kuru apraksts nav pamats 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanai. Tādēļ es uzskatu, ka apelācijas trešais pamats būtu apmierināms.
Pirmās instances tiesas sprieduma 40. punkts – apelācijas ceturtais un piektais pamats
66. Apelācijas ceturtais un piektais pamats attiecas uz Pirmās instances tiesas sprieduma 40. punktu:
“No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka Apelāciju padome nav pierādījusi, ka jēdzienu “celltech”, pat pieņemot, ka tas nozīmē šūnu tehnoloģiju, nepastarpināti un nepārprotami varētu uztvert kā jēdzienu, kas norāda uz darbībām, kuras saistītas ar šūnu tehnoloģijas nozari, kā arī precēm, ierīcēm un materiālu, ko izmanto saistībā ar šīm darbībām vai kas rodas šo darbību rezultātā. Tā arī nav pierādījusi, ka mērķsabiedrība to uztver tikai kā norādi uz to preču un pakalpojumu veidu, uz kurām attiecas apzīmējums.”
Apelācijas ceturtais pamats
67. Manuprāt, apelācijas ceturtais pamats ir īpaši nekonkrēts. ITSB vairākkārt apgalvo, ka Pirmās instances tiesa i) nepareizi uzskatījusi, ka attiecīgo preču un pakalpojumu ražošanas vai piegādes procesa apraksts neietilpst Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta piemērošanas jomā; ii) pārkāpusi šo normu, noraidot apgalvojumu, ka “cell technology” apraksta zinātnisku procesu saistībā ar attiecīgo preču ražošanu vai pakalpojumu piegādi; iii) nav izvērtējusi, vai, kā to apgalvojusi Apelāciju padome, “CELLTECH” vai “cell technology” varētu uztvert kā tādu, kas “norāda uz darbībām, kuras saistītas ar šūnu tehnoloģijas nozari, kā arī precēm, ierīcēm un materiālu [..], kas rodas
šo darbību rezultātā ” (52) ; iv) nav pārbaudījusi, vai “CELLTECH” vai “cell technology” pietiekami precīzā un tiešā veidā apraksta attiecīgo preču ražošanu vai pakalpojumu piegādi un v) nepareizi noliegusi, ka norāde uz attiecīgo preču un pakalpojumu iegūšanas zinātnisko metodi ir “aprakstoša” 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē.
68. Tomēr man šķiet, ka sava sprieduma 40. punktā Pirmās instances tiesa nav pieļāvusi neko no iepriekš minētā. Tā vienkārši secinājusi, ka Apelāciju padome nav pierādījusi, ka “CELLTECH” “nepastarpināti un nepārprotami varētu uztvert kā jēdzienu, kas norāda uz darbībām, kuras saistītas ar šūnu tehnoloģijas nozari, kā arī precēm, ierīcēm un materiālu, ko izmanto saistībā ar šīm darbībām vai kas rodas šo darbību rezultātā”. Man ir iebildumi pret šo Pirmās instances tiesas kopsavilkumu par to, kāds būtībā ir Apelāciju padomes veiktais faktu konstatējums (53) . Bet man nav skaidrs, kā šis Pirmās instances tiesas apgalvojums var tikt apšaubīts, pamatojoties uz ITSB izvirzītajiem pamatiem.
69. Līdz ar to es noraidītu apelācijas ceturto pamatu kā nepamatotu.
Apelācijas piektais pamats
70. ITSB, izvirzot apelācijas piekto pamatu, norāda, ka spriedumā trūkst jebkādas argumentācijas, kas būtu varējusi ITSB un trešām personām sniegt iespēju saprast, kāpēc “CELLTECH” vai “cell technology” neapraksta īpašības, ko veido zinātniskā metode attiecīgo preču un pakalpojumu iegūšanai.
71. Pirmās instances tiesas sprieduma 40. punkts ir izteikts kā secinājums par tiesas argumentāciju (sākoties ar “No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet”, tajā skaidri ietverts 36.–39. punkts). Tajā apgalvots, ka “Apelāciju padome nav pierādījusi, ka jēdzienu “celltech”, pat pieņemot, ka tas nozīmē šūnu tehnoloģiju, nepastarpināti un nepārprotami varētu uztvert [..]” utt. Manuprāt, šis apgalvojums attiecas uz Apelāciju padomes izvērtējumu. Kā esmu norādījusi, es neesmu pārliecināta, ka iejaukšanās šajā izvērtējumā bija Pirmās instances tiesas kompetencē. Tomēr šis jautājums nav ticis izvirzīts. Katrā ziņā, kā norāda arī preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja, Pirmās instances tiesa, šķiet, izmantojusi minēto pamatojumu (36. un 39. punkts), izskaidrojot savu secinājumu 40. punktā. Līdz ar to es uzskatu, ka apelācijas piektais pamats būtu noraidāms kā nepamatots.
Pirmās instances tiesas sprieduma 43. punkts – apelācijas otrais pamats (daļēji)
72. Apelācijas otrā pamata otrā daļa attiecas uz Pirmās instances tiesas sprieduma 43. punktu, kas ir jāaplūko tā kontekstā:
“41. Tādējādi (54) jāatzīst, ka Apelāciju padome nav pierādījusi, ka vārdiskais apzīmējums “CELLTECH” apraksta reģistrācijai pieteiktās preces un pakalpojumus.
42. Jānoskaidro, vai Apelāciju padome apstrīdētajā lēmumā izvirzījusi citus argumentus, kas pierāda, ka konkrētajam vārdiskajam apzīmējumam nav atšķirtspējas.
43. Šajā sakarā jāatgādina – to, vai preču zīmei, kas sastāv no vārdiem, piemīt atšķirtspēja, daļēji var pārbaudīt, novērtējot arī katru atsevišķu preču zīmes terminu vai elementu, bet katrā ziņā jāpārbauda tas, vai atšķirtspēja piemīt visiem preču zīmes elementiem kopumā. Tikai tas vien, ka katram atsevišķam elementam nepiemīt atšķirtspēja, nenozīmē, ka to savienojumam nevar būt atšķirtspējas (šajā sakarā skat. sprieduma lietā SAT.1
28. punktu).”
73. ITSB norāda, ka 43. punkts un tajā ietvertā atsauce uz spriedumu lietā SAT.1 (55) ir nepareiza. Tas apgalvo, ka Kopienu Tiesas spriedums šajā lietā, uz ko atsaucas Pirmās instances tiesa, ir saistīts ar aprakstoša elementa un elementa, kuram nav atšķirtspējas, salīdzinājumu tādējādi, ka kombinācijai kopumā nav atšķirtspējas attiecībā uz konkrētajām precēm un pakalpojumiem. Tādēļ tas neattiecas uz konkrēto lietu, kurā iesaistīta divu aprakstošu elementu kombinācija.
74. Es uzskatu, ka spriedums lietā SAT.1 patiešām ir ņemams vērā, lai izdarītu slēdzienu, kas minēts tā pamatojumam. Tomēr 43. punktā Pirmās instances tiesa acīmredzami (56) apsvērusi, vai apstrīdētajā lēmumā Apelāciju padome ir izvirzījusi citus argumentus, kas pierādītu, ka konkrētajai preču zīmei nav nekādas atšķirtspējas. Pirmās instances tiesa jau bija beigusi savu iztirzājumu par to, vai preču zīme ir aprakstoša (57) . Tās atsauce uz spriedumu lietā SAT.1 šajā kontekstā attiecīgi bija pilnīgi atbilstoša.
75. Tādēļ es uzskatu, ka apelācijas otrais pamats būtu noraidāms kā nepamatots daļā, kas attiecas uz Pirmās instances tiesas sprieduma 43. punktu.
Secinājums par apelāciju
76. Ievērojot iepriekš minēto, es secinu, ka Pirmās instances tiesas spriedums būtu atceļams. Pirmkārt, izvirzot Apelāciju padomei kā nosacījumu “CELLTECH” reģistrācijas atteikumam tās aprakstošā rakstura dēļ prasību “izklāstīt šūnu tehnoloģijas nozīmi” (sprieduma 36. punkts) un it īpaši izskaidrot, “kādā veidā šie jēdzieni sniedz informāciju par to, kādam nolūkam paredzētas reģistrācijas pieteikumā minētās preces un pakalpojumi un kāds ir to raksturs, it īpaši par to, kādā veidā šīs preces un pakalpojumi izmantojami šūnu tehnoloģijā vai kādā veidā tie radušies šīs tehnoloģijas rezultātā” (sprieduma 37. punkts), Pirmās instances tiesa noteikusi stingrāku pienākumu par to, kas izriet no Regulas 73. punkta. Otrkārt, nolemjot (sprieduma 39. punktā), ka preču vai pakalpojumu “izmantošanas joma” nav šādu preču vai pakalpojumu “īpašību” apraksts Regulas 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, Pirmās instances tiesa nepareizi interpretējusi šo normu.
Prasības būtība pirmajā instancē
77. Tiesas Statūtu 61. punktā paredzēts, ka Tiesa var, ja Pirmās instances tiesas lēmums tiek atcelts, pati taisīt galīgo spriedumu lietā, ja to ļauj tiesvedības stadija. Tās tas ir šajā lietā.
78. Preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja savā apelācijas sūdzībā par apstrīdēto lēmumu apgalvo, ka Apelāciju padomes izvērtējums par Regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasībām attiecībā uz atšķirtspēju bijis nepareizs un ka apstrīdētais lēmums tādēļ būtu atceļams pilnībā vai pakārtoti – daļēji (58) .
79. Pieteicēja būtībā apgalvo, ka Apelāciju padome nav pareizi izvērtējusi preču zīmi kopumā.
80. Apstrīdētā lēmuma attiecīgajos punktos Apelāciju padome, vispirms atzīmējot, ka preču zīme būtu vērtējama kopumā, konstatēja, ka angļu valodas vārda “cell” un angļu valodas saīsinājuma “tech” kombinācija, kurā katram no tiem atsevišķi nepiemīt nekāda atšķirtspēja, nebija nekas cits kā tās daļu savienojums, ciktāl, savienojot šīs daļas, nerodas nekāda atšķirtspēja (59) .
81. Manuprāt, šāds apgalvojums pareizi atspoguļo Tiesas judikatūru. Ir skaidrs, ka, ja kombinētās preču zīmes elementu atšķirtspēja var būt svarīga, izvērtējot preču zīmes atšķirtspēju kopumā, šis vērtējums katrā ziņā ir jābalsta uz to, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver šo preču zīmi kopumā (60) .
82. Spriedumā lietā BioID /ITSB Tiesa apstiprināja Pirmās instances tiesas argumentāciju attiecībā uz to, ka gadījumā, ja nešķiet, ka lietā ir konkrēts pierādījums, kā, piemēram, dažādu elementu kombinācijas veids, kas norādītu, ka kombinētā preču zīme, aplūkota kopumā, ir kas vairāk nekā tās daļu savienojums, tad šai preču zīmei nav atšķirtspējas (61) . Līdzīgi spriedumā lietā SAT.1
Tiesa norādīja, ka tāds aspekts kā iztēles trūkuma elements būtu atbilstošs, izvērtējot, vai preču zīmei, kas satur elementus, kam nav atšķirtspējas, pašai ir atšķirtspēja (62), tādējādi apstiprinot viedokli, ka ir vajadzīgs kaut kas vēl, lai kombināciju no divām sastāvdaļām, kurām nav atšķirtspējas, pārvērstu par vienu veselu, kam ir atšķirtspēja.
83. Turklāt šāda pieeja atbilst judikatūrai par to, kā ir vērtējams aprakstošais raksturs tādai kombinētai preču zīmei, kas satur vienīgi elementus, kas nav aprakstoši un kurus var uzskatīt par analogiem (63) . Tiesa ir nolēmusi, ka šāda preču zīme var nebūt aprakstoša, ja tā rada iespaidu, kas ir pietiekami attālināts no tā, ko rada vienkārša tās daļu kombinācija . Ir jābūt jūtamai atšķirībai starp preču zīmi un tās daļu savienojumu, kas nozīmē, ka kombinācijas neparastā rakstura dēļ
attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem preču zīme rada iespaidu, kas ir pietiekami attālināts no tā, ko radījusi vienkārša to veidojošo sastāvdaļu jēdzienu kombinācija (64) .
84. Izskatāmajā lietā Apelāciju padome, konstatējot, ka reģistrācijas pieteikumā norādīto preču un pakalpojumu saraksts attiecas gan uz patērētājiem, kas ir specializējušies, gan tādiem, kas nav specializējušies (65), pēc tam nolēma, ka tas ir Apelāciju padomes viedoklis, ka attiecīgais patērētājs kombināciju “CELLTECH” nepastarpināti un nepārprotami uztvertu kā jēdzienu, kas norāda uz darbībām šūnu tehnoloģijas jomā un precēm, ierīcēm un materiālu, ko izmanto saistībā ar šīm darbībām vai kas rodas šo darbību rezultātā (66) .
85. Tiesa nesen ir nolēmusi, ka konkrētais vērtējums par preču zīmes iespaidu uz patērētāju, kas ir precīzi definēts attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, saistībā ar kuriem apzīmējumu lūgts reģistrēt, ir faktu konstatējums (67) . Lai gan tas tika nolemts kontekstā ar Kopienu Tiesas kompetenci pārskatīt Pirmās instances tiesas faktu konstatējumus, manuprāt, tas apstiprina, ka apelācijas instances tiesai bez atbilstoša pamata nebūtu jāiejaucas šādā faktu vērtējumā, ko veikusi Apelāciju padome (kas pati jau izskatījusi apelāciju par ITSB pārbaudītājas lēmumu) (68) .
86. Apstiprinājums šādai pieejai rodams arī Regulas 63. panta 2. punkta formulējumā, kurā paredzēts, ka prasību par Apelāciju padomes lēmumiem “var celt, pamatojoties uz nekompetenci, būtiska procesuāla pārkāpumu, Līguma vai šīs regulas pārkāpumu vai kāda tiesību akta pārkāpumu saistībā ar to piemērošanu, vai pilnvaru pārsniegšanu”. Manuprāt, šie vārdi tieši liecina, ka Pirmās instances tiesas kompetence šāda lēmuma pārskatīšanā ir ierobežota ar tiesību jautājumiem. No tā būtu secināms, ka šī tiesa, pārskatot ITSB Apelāciju padomes lēmumu, “ir ierobežota ar šī lēmuma tiesiskuma pārbaudi un tādējādi tā nav iecerējusi atkārtoti pārbaudīt faktus, kuri tikuši izvērtēti ITSB” (69) . Tomēr es piekrītu, ka šis slēdziens neatspoguļo Pirmās instances tiesas judikatūru attiecībā uz apelācijām par ITSB apelāciju padomju lēmumiem.
87. Man šķiet, ka izskatāmajā lietā Apelāciju padomes konstatējums, ka attiecīgais patērētājs būtu uztvēris vārdu “CELLTECH” kā tādu, kas norāda uz darbībām šūnu tehnoloģijas nozarē, ir fakta konstatējums, ko nevar apstrīdēt, ceļot prasību par apstrīdēto lēmumu. Kopumā tas man ļauj spriest, ka Apelāciju padome nebija neizvērtējusi preču zīmi kopumā. Preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējas pamata prasījums, kas izvirzīts prasībā par apstrīdēto lēmumu, tādēļ ir jānoraida.
88. Tomēr tas, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver preču zīmi, ir tikai viens kritērijs, lai noteiktu, vai preču zīmei ir atšķirtspēja. Turklāt atšķirtspēja ir jāizvērtē attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, saistībā ar kuriem to lūdz reģistrēt (70) . Tas ir preču zīmes reģistrācijas pieteicējas pakārtotais prasījums, kas izvirzīts prasībā par apstrīdēto lēmumu. Pieteicēja apgalvo, ka Apelāciju padome nav noteikusi, vai preču zīmei “CELLTECH” būtu bijusi atšķirtspēja konkrēti attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, saistībā ar kuriem to lūgts reģistrēt. Tā atzīmē, ka šīs preces ietver “farmaceitiskos, veterināros un higiēnas produktus, preparātus un vielas” un “ķirurģijas, medicīnas, zobārstniecības un veterinārijas ierīces un instrumentus”. Pieteicēja uzskata, ka, pat individuāli aplūkoti, vārdi “cell” un/vai “tech” nav vai netiktu parasti izmantoti, lai aprakstītu šādas preces, un apgalvo, ka Apelāciju padome nav izvērtējusi šo jautājumu.
89. Man šķiet, ka šim apgalvojumam ir zināma nozīme.
90. Tā kā preču zīmi vienmēr lūdz reģistrēt attiecībā uz precēm vai pakalpojumiem, kas norādīti reģistrācijas pieteikumā, jautājums par to, vai uz preču zīmi attiecas kāds no absolūtajiem atteikuma pamatojumiem, ir jāizvērtē konkrēti saistībā ar šīm precēm vai pakalpojumiem (71) . Šim vērtējumam ir jābūt visaptverošam un pilnīgam (72) . Es uzskatu, ka gadījumā, ja preču zīmi lūdz reģistrēt attiecībā uz vairākām precēm un pakalpojumiem, lēmumā par reģistrācijas atteikumu, pamatojoties uz absolūtu atteikuma pamatojumu, nav jāizklāsta tajā izdarītie secinājumi atsevišķi katrai no šīm konkrētajām precēm un pakalpojumiem. Tomēr gadījumā, ja reģistrācija, pamatojoties uz minēto pamatojumu, tiek atteikta visai preču vai pakalpojumu grupai vai kategorijai, lēmumā ir atbilstoši jāizskaidro, kāpēc preču zīmi nevar reģistrēt attiecībā uz grupu vai kategoriju kā tādu (73) .
91. Manuprāt, apstrīdētā lēmuma 12. punktā šāds izskaidrojums nav sniegts. Kā esmu norādījusi, es neuzskatu, ka Apelāciju padomei bija “jāizklāsta šūnu tehnoloģijas zinātniskā nozīme” vai jāizskaidro, “kādā veidā vārdi “cell” un “tech” sniedz jebkādu informāciju par to, kādam nolūkam paredzētas reģistrācijas pieteikumā norādītās preces un pakalpojumi un kāds ir to raksturs, it īpaši par to, kādā veidā šīs preces un pakalpojumi izmantojami šūnu tehnoloģijā vai kādā veidā tie radušies šīs tehnoloģijas rezultātā” (74) . Tomēr es uzskatu, ka Apelāciju padomei bija jāizskaidro, kādēļ tā uzskata (kas ir acīmredzami), ka “farmaceitiskie, veterinārie un higiēnas produkti, preparāti un vielas” un “ķirurģijas, medicīnas, zobārstniecības un veterinārijas ierīces un instrumenti” ir “preces, ierīces un materiāli, ko izmanto saistībā ar [darbībām šūnu tehnoloģijas nozarē] vai kas rodas [šo darbību] rezultātā”. Apstrīdētajā lēmumā nav šāda izskaidrojuma. Attiecīgi es uzskatu, ka tas būtu atceļams.
Tiesāšanās izdevumi
92. Atbilstoši Kopienu Tiesas Reglamenta 122. pantam, ja apelācija ir pamatota un Tiesa lietā taisa galīgo spriedumu, Tiesa lemj par tiesāšanās izdevumiem. Atbilstoši Kopienu Tiesas Reglamenta 69. panta 2. punktam, kas piemērojams apelācijas tiesvedībā, pamatojoties uz Reglamenta 118. pantu, lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tiesvedībā pirmajā instancē preču zīmes reģistrācijas pieteicēja lūdza piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un, manuprāt, spriedumam būtu jābūt ITSB nelabvēlīgam. Apelācijas sūdzības iesniedzējs ITSB apelācijas tiesvedībā ir lūdzis piespriest preču zīmes reģistrācijas pieteicējai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un, manuprāt, spriedumam būtu jābūt pieteicējai nelabvēlīgam. Līdz ar to es uzskatu, ka ITSB būtu jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus procesā pirmajā instancē un preču zīmes reģistrācijas pieteicējai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus procesā apelācijas instancē.
Secinājumi
93. Līdz ar to es uzskatu, ka Tiesai būtu:
– jāatceļ Pirmās instances tiesas 2005. gada 14. aprīļa spriedums lietā T‑260/03 Celltech /ITSB;
– jāatceļ Apelāciju otrās padomes 2003. gada 19. maija lēmums;
– jāpiespriež Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un Celltech R & D Ltd jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus apelācijas instancē.
(1) .
(2)
–	2005. gada 14. aprīļa spriedums lietā T‑260/03 (Krājums, II‑1215. lpp.)
(3)
–	OV 1994, L 11, 1. lpp.
(4)
–	Padomes 1988. gada 21. decembra Pirmā direktīva 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.). Saistībā ar citām būtībā identiskām Preču zīmju direktīvas un Regulas normām Tiesa ir izskaidrojusi, ka tās interpretācija attiecībā uz vienu normu ir jāpiemēro arī citai normai (2000. gada 22. jūnija spriedums lietā C‑425/98 Marca Mode, Recueil, I‑4861. lpp., 26.–28. punkts).
(5)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 9. punkts.
(6)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 19.–24. punkts.
(7)
–	Tiesas 2004. gada 12. februāra spriedumi lietā C‑363/99 Koninklijke KPN Nederland ( Recueil, I‑1619. lpp., 86. punkts, un lietā C‑265/00 Campina Melkunie
( Recueil, I‑1699. lpp., 18. punkts).
(8)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 25. un 26. punkts.
(9)
–	Minēta iepriekš 7. zemsvītras piezīmē.
(10)
–	Tiesas 2004. gada 16. septembra spriedums lietā C‑329/02 P SAT.1 SatellitenFernsehen /ITSB (Krājums, I‑8317. lpp.). Atsaucoties uz lietu, ir maldīgi norādīts vienlaikus gan SAT.1 /ITSB, gan SAT.2 /ITSB, kas ir preču zīme, kuru tika lūgts reģistrēt. Atsaucoties uz šo lietu, es to dēvēšu par SAT.1 .
(11)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 27. punkts.
(12)
–	Šķiet, ka par šiem jautājumiem lietas dalībnieki ir vienisprātis.
(13)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 28.–31. punkts.
(14)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 32.–42. punkts, no kuriem daudzi ir apelācijas sūdzības pirmā pamata galvenie punkti.
(15)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 42.–44. punkts, no kuriem 43. punkts ir pamatā apelācijas sūdzības piektajam pamatam.
(16)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 45. un 46. punkts.
(17)
–	Preču zīmes reģistrācijas pieteicējas izcēlums.
(18)
–	Skat. spriedumu lietā Koninklijke KPN Nederland, 67. un 85. punkts, un spriedumu lietā Campina Melkunie, 18. punkts, abi minēti iepriekš 7. zemsvītras piezīmē. Faktiski slēdziena izcelsme rodama 2001. gada 4. oktobra spriedumā lietā C‑517/99 Merz & Krell
( Recueil, I‑6959. lpp., 35. punkts).
(19)
–	Skat. iepriekš minētos spriedumus lietā Koninklijke KPN Nederland, 67. un 85. punkts, un lietā Campina Melkunie, 18. punkts.
(20)
–	Skat. iepriekš minētos spriedumus lietā Koninklijke KPN Nederland, 86. punkts, un lietā Campina Melkunie, 19. punkts.
(21)
–	2005. gada 15. septembra spriedums lietā C‑37/03 BioID /ITSB (Krājums, I‑7975. lpp.).
(22)
–	Minēta iepriekš 10. zemsvītras piezīmē.
(23)
–	Skat. sprieduma lietā SAT.1 36. punktu, ko Kopienu Tiesa citējusi 62. punktā, un sprieduma lietā BioID
63. punktu.
(24)
–	Skat. sprieduma lietā BioID /ITSB 61.–65. punktu.
(25)
–	Skat. sprieduma lietā SAT.1 42. punktu.
(26)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 24.–26. punkts.
(27)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 27. punkts.
(28)
–	Apstrīdētā lēmuma 11. punkts.
(29)
–	Tomēr ir jāatzīmē, ka spriedumā lietā BioID /ITSB Kopienu Tiesa pati neizmantoja šo pieeju, nolemjot, ka saīsinājums “BioID” – reģistrācijai pieteiktā apzīmējuma (“BioID ®”) dominējošais elements – nav nošķirams no aptvertajām precēm un pakalpojumiem (kas ietilpst biometriskās identifikācijas nozarē), tas nav tāds, kas no konkrētās sabiedrības daļas viedokļa patērētājam vai gala lietotājam varētu garantēt apzīmētās preces vai pakalpojuma identitāti un attiecīgi tam nav nekādas atšķirtspējas 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē (70.–75. punkts). 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts neietilpa Kopienu Tiesas analīzē vai secinājumos šajā lietā, lai gan šī norma bija pamats (līdz ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu) ITSB pārbaudītājas un Apelāciju padomes lēmumiem un pamats apelācijas sūdzībai Pirmās instances tiesā.
(30)
–	Skat. spriedumus lietās, kas minētas iepriekš 7. zemsvītras piezīmē.
(31)
–	Tas, iespējams, nav pārsteidzoši. Pastāvot šiem apstākļiem, Pirmās instances tiesai apstrīdētā lēmuma pārbaude nevarēja prasīt pārāk lielu laiku, lai pārliecinātos, vai Apelāciju padome ir identificējusi citus
pamatojumus, ne tikai tīri aprakstošo raksturu, kas no tiesību viedokļa ļautu secināt, ka preču zīmei trūkst atšķirtspējas, un atzīmētu, ka apstrīdētajā lēmumā nav šādu papildu pamatojumu.
(32)
–	Daļā, kas saistīta ar 35. punktu. Tiktāl, ciktāl tas saistīts ar Pirmās instances tiesas sprieduma 43. punktu, tas ir aplūkots turpmāk 72.–75. punktā.
(33)
–	Skat. 4. zemsvītras piezīmi.
(34)
–	Spriedums lietā Campina Melkunie, minēts iepriekš 7. zemsvītras piezīmē, 37. punkts.
(35)
–	Turpat, 39. punkts, izcēlums mans.
(36)
–	Turpat, 40. un 41. punkts. Sprieduma lietā Campina Melkunie
37. un 39.–41. punktā atkārtots tas, kas faktiski identiski formulēts tajā pašā dienā pasludinātā sprieduma lietā Koninklijke KPN Nederland 96. un 98.–100. punktā. Manuprāt, atsauce uz lietu Campina Melkunie
šajā gadījumā ir vairāk atbilstoša. Lieta Campina Melkunie
attiecās uz neoloģismu (“BIOMILD”), sastāvošu no elementiem, kuri visi tika uzskatīti par tādiem, kas apraksta konkrēto preču un pakalpojumu īpašības, savukārt lietā Koninklijke KPN Nederland attiecīgā preču zīme (“postkantoor” jeb pasta iestāde) bija vārds kā tāds.
(37)
–	Skat., piemēram, iepriekš 21. zemsvītras piezīmē minēto spriedumu lietā BioID /ITSB, 29. punkts.
(38)
–	1997. gada 11. novembra spriedums lietā C‑251/95 SABEL
( Recueil, I‑6191. lpp., 23. punkts).
(39)
–	Pirmās instances tiesas sprieduma 33. punkts.
(40)
–	2004. gada 21. oktobra spriedums lietā C‑447/02 P KWS Saat /ITSB (Krājums, I‑10107. lpp., 63.–65. punkts).
(41)
–	Turpat, 67. punkts.
(42)
–	2005. gada 13. jūlija spriedums lietā T‑242/02 Sunrider /ITSB (“TOP”) (Krājums, II‑2793. lpp., 72.–75. punkts).
(43)
–	Skat. manu secinājumu, kas 2006. gada 6. jūlijā sniegti lietā C‑239/05 BVBA Management, Training en Consultancy
(2007. gada 15. februāra spriedums, Krājums, I‑1455. lpp.), 40. punktu.
(44)
–	Skat. sprieduma lietā SAT.1 43. punktu.
(45)
–	Izcēlums mans. Šī uzbūve ir identiska citās valodās, piemēram, franču valodā “pouvant servir” un vācu valodā “dienen können”.
(46)
–	Skat. iepriekš 4. zemsvītras piezīmi.
(47)
–	1999. gada 4. maija spriedums apvienotajās lietās C‑108/97 un C‑109/97 Windsurfing Chiemsee
( Recueil, I‑2779. lpp., 25. punkts).
(48)
–	2003. gada 8. aprīļa spriedums apvienotajās lietās no C‑53/01 līdz C‑55/01 Linde u.c. ( Recueil, I‑3161. lpp., 74. un 75. punkts).
(49)
–	Spriedums lietā Koninklijke KPN Nederland, minēts iepriekš 7. zemsvītras piezīmē, 55., 97. un 102. punkts.
(50)
–	Skat. iepriekš 54. punktu.
(51)
–	Skat. 2003. gada 26. novembra spriedumu lietā T‑222/02 HERON Robotunits /ITSB ( Recueil, II‑4995. lpp., 47. punkts).
(52)
–	ITSB izcēlums.
(53)
–	Skat. iepriekš 85. punktu.
(54)
– Konkrētāk, kopsakarā ar 35.–40. punktu.
(55)
–	Minēts iepriekš 10. zemsvītras piezīmē.
(56)
–	Skat. Pirmās instances tiesas sprieduma 42. punktu.
(57)
–	Skat. Pirmās instances tiesas sprieduma 41. punktu.
(58)
–	Reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja pakārtoti lūdz atļaut preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz 5. klasē ietilpstošām precēm un pakārtoti tam – atļaut reģistrāciju attiecībā uz 5. un 10. klasē ietilpstošām precēm, un atcelt apstrīdēto lēmumu attiecībā uz šīm precēm.
(59)
–	Apstrīdētā lēmuma 10. punkts.
(60)
–	Skat. spriedumu lietā SAT.1, minēts iepriekš 10. zemsvītras piezīmē, 28. punkts, un spriedumu lietā BioID /ITSB, minēts iepriekš 21. zemsvītras piezīmē, 29. punkts.
(61)
–	Sprieduma lietā BioID /ITSB 34. punkts.
(62)
–	Sprieduma lietā SAT.1
35. punkts.
(63)
–	Skat. spriedumu lietā SAT.1, 28. punkts, attiecībā uz situāciju atzīšanu par līdzīgām.
(64)
–	Spriedums lietā Campina Melkunie, minēts iepriekš 7. zemsvītras piezīmē, 40. un 41. punkts (izcēlums mans).
(65)
–	Reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja, šķiet, neapstrīd Apelāciju padomes vērtējumu par konkrēto patērētāju.
(66)
–	Apstrīdētā lēmuma 11. un 12. punkts.
(67)
–	Spriedums lietā BioID, minēts iepriekš 21. zemsvītras piezīmē, 42. punkts.
(68)
–	Kura pati gadījumā, ja tiek ieteikts atteikt reģistrāciju, pamatojoties uz absolūtu atteikuma pamatojumu, noteikti pieņem lēmumu tikai tad, ja preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējam ir bijusi iespēja iesniegt apsvērumus: Regulas 38. panta 3. punkts.
(69)
–	2006. gada 18. jūlija spriedums lietā C‑214/05 P Rossi /ITSB (Krājums, I‑7057. lpp., 50. punkts).
(70)
–	2003. gada 6. maija spriedums lietā C‑104/01 Libertel ( Recueil, I‑3793. lpp., 75. punkts).
(71)
–	Spriedums lietā Koninklijke KNP Nederland, minēts iepriekš 7. zemsvītras piezīmē, 33. punkts.
(72)
–	Spriedums lietā Koninklijke KNP Nederland, minēts iepriekš 7. zemsvītras piezīmē, 123. punkts
(73)
–	Skat. 39.–41. punktu manos secinājumos, kas sniegti lietā BVA Management, Training en Consultancy, minēti iepriekš 43. zemsvītras piezīmē.
(74)
–	Skat. iepriekš 47.–52. punktu.