Pagaidu versija
VISPĀRĒJĀS TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta piecu tiesnešu sastāvā)
2026. gada 15. aprīlī (*)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Akcīzes nodoklis – Tabakas izstrādājumiem piemērojamais akcīzes nodoklis – Direktīvas 2011/64/ES 5. panta 1. punkts – Jēdziena “smēķējamā tabaka” interpretācija – Kombinētās nomenklatūras un tās skaidrojumu noteikumu ņemšana vērā – Spēkā esība – Tiesiskā drošība – Noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības princips
Lietā T‑190/25
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Augstākā tiesa) iesniegusi ar 2025. gada 27. februāra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2025. gada 27. februārī, kriminālprocesā pret
A.K.,
“Tabako lapai” UAB,
piedaloties –
Lietuvos Respublikos generalinė prokuratūra,
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta piecu tiesnešu sastāvā)
šādā sastāvā: priekšsēdētāja N. Poltoraka [N. Półtorak], tiesneši G. Hese [G. Hesse] (referents), G. Šteinfate [G. Steinfatt], D. Petrlīks [D. Petrlík] un J. Dimitrakopuls [I. Dimitrakopoulos],
ģenerāladvokāte: M. Brkana [M. Brkan],
sekretārs: V. Di Buči [V. Di Bucci],
ņemot vērā, ka 2025. gada 19. martā Tiesa atbilstoši Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.b panta trešajai daļai nodevusi Vispārējai tiesai lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu,
ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas statūtu 50.b panta pirmās daļas b) un d) punktā paredzētās jomas un patstāvīga interpretācijas jautājuma neesību minēto statūtu 50.b panta otrās daļas izpratnē,
ņemot vērā tiesvedības rakstveida daļu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–        Lietuvas valdības vārdā – V. Kazlauskaitė‑Švenčionienė, pārstāve,
–        Eiropas Savienības Padomes vārdā – R. Liudvinavičiūtė, S. Santoro un O. Segnana, pārstāvji,
–        Eiropas Komisijas vārdā – M. Björkland, A. Demeneix un J. Jokubauskaitė, pārstāvji,
ņemot vērā lēmumu, kas pieņemts pēc ģenerāladvokātes uzklausīšanas, izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1        Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, pirmkārt, ir par to, kā interpretēt Padomes Direktīvas 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm (OV 2011, L 176, 24. lpp.) 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu un pozīcijas 2401 un 2403, kas iekļautas Kombinētajā nomenklatūrā, kura ietverta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV 1987, L 256, 1. lpp.), ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2000. gada 31. janvāra Regulu (EK) Nr. 254/2000 (OV 2000, L 28, 16. lpp.), I pielikumā, redakcijā, kura izriet no Komisijas 2017. gada 12. oktobra Īstenošanas regulas (ES) 2017/1925 (OV 2017, L 282, 1. lpp.) (turpmāk tekstā – “KN”), kā arī, otrkārt, ir par to, vai ir spēkā Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un KN, ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 49. panta 1. punktu un vispārējo tiesiskās drošības principu.
2        Šis lūgums iesniegts saistībā ar kriminālprocesu, kas uzsākts pret “Tabako lapai” UAB, kas ir atbilstoši Lietuvas tiesībām dibināta sabiedrība, un tās direktoru A.K. par pārkāpumiem akcīzes nodokļu jomā.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Direktīva 2011/64
3        Direktīvas 2011/64 2., 3., 8. un 9. apsvērumā noteikts:
“(2)      Savienības tiesību aktiem nodokļu jomā [kas piemērojami tabakas izstrādājumiem] ir jānodrošina iekšējā tirgus pareiza darbība un arī augsts veselības aizsardzības līmenis [..].
(3)      Viens no Līguma par Eiropas Savienību mērķiem ir uzturēt ekonomikas savienību, kuras raksturīgās iezīmes ir līdzīgas valstu vietējā tirgus raksturīgajām iezīmēm, kur pastāv veselīga konkurence. Lai sasniegtu šo mērķi attiecībā uz tabakas izstrādājumiem, ir jāievēro priekšnoteikums, ka nodokļi, ko piemēro dalībvalstīs un kas ietekmē šīs nozares izstrādājumu patēriņu, netraucē konkurenci un nekavē šo izstrādājumu brīvu apriti Savienībā.
[..]
(8)      Lai nodrošinātu vienotu un taisnīgu nodokļu uzlikšanu, cigarešu, cigāru, cigarillu un citu smēķējamās tabakas izstrādājumu definīcija būtu jāparedz tā, lai [..] smēķējamo tabaku, kas daudzējādā ziņā ir līdzīga sasmalcinātajai tabakai, kura paredzēta cigarešu tīšanai, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par sasmalcinātu tabaku [..].
(9)      Ciktāl tas attiecas uz akcīzes nodokļiem, struktūru saskaņošanas rezultātam ir jo īpaši jābūt tādam, ka nodokļa iekasēšanas sekas netraucē konkurenci starp dažādām tabakas izstrādājumu kategorijām, kas pieder pie tās pašas grupas, un ka tādējādi tiek atvērti dalībvalstu tirgi.”
4        Direktīvas 2011/64 1. pants “Priekšmets “ ir formulēts šādi:
“Šajā direktīvā noteikti vispārēji principi, lai saskaņotu akcīzes nodokļa struktūru un likmes, ko dalībvalstis piemēro tabakas izstrādājumiem.”
5        Direktīvas 2011/64 2. panta 1. punktā paredzēts:
“Šajā direktīvā tabakas izstrādājumi ir:
[..]
c)      smēķējamā tabaka:
i)      sasmalcināta tabaka, kas paredzēta cigarešu tīšanai;
ii)      cita smēķējamā tabaka.”
6        Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punktā noteikts:
“Šajā direktīvā smēķējamā tabaka ir:
a)      tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta, satīta vai sapresēta gabalos un kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes;
b)      tabakas atliekas [..].”
KN
7        KN otrajā daļā “Muitas nodokļu saraksts” ietverta IV sadaļa “Pārtikas rūpniecības ražojumi; dzērieni, alkoholiski šķidrumi un etiķis; tabaka un tabakas rūpnieciski aizstājēji”, kurā ietverta KN 24. nodaļa “Tabaka un tabakas rūpnieciski aizstājēji”. Šajā nodaļā ietvertas šādas pozīcijas un apakšpozīcijas:
KN kods
Apraksts
2401
Neapstrādāta tabaka; tabakas atkritumi
[..]
[..]
2403
Citādi tabakas izstrādājumi un tabakas rūpnieciski aizstājēji; “homogenizēta” vai “atjaunota” tabaka; tabakas ekstrakti un esences
– smēķējamā tabaka, kas satur vai nesatur tabakas aizstājējus jebkurā samērā
[..]
[..]
2403 19
– – citāda
2403 19 10
– – – tiešajā iepakojumā, ar tīro svaru līdz 500 g
2403 19 90
– – – citāda
[..]
[..]
KN skaidrojumi
8        Eiropas Savienības Kombinētās nomenklatūras skaidrojumos (OV 2015, C 76, 1. lpp.), ar grozījumiem (OV 2016, C 121, 4. lpp.) (turpmāk tekstā – “KN skaidrojumi”), kas attiecas uz KN 24. nodaļu, saistībā ar apakšpozīcijām 2403 19 10 un 2403 19 90 paredzēts, ka “smēķējamā tabaka ir tabaka, kas ir sagriezta vai kā citādi sadalīta, savīta vai sapresēta blokos, ko var smēķēt bez tālākas rūpnieciskas apstrādes”.
9        KN skaidrojumu 24. nodaļas A pielikumā “Smēķēšanas tests attiecībā uz tabaku un tabakas izstrādājumiem”, daļā, kas attiecas uz “mērķi” paredzēts:
“Smēķēšanas testa mērķis ir izveidot saskaņotu metodi, lai varētu atšķirt apstrādātu tabaku (tabaku, kas ir gatava smēķēšanai bez jebkādas turpmākas apstrādes), kas klasificējama pozīcijā 2403, no neapstrādātas tabakas pozīcijā 2401. Lai atšķirtu apstrādātu tabaku pozīcijā 2403 no neapstrādātas tabakas pozīcijā 2401, veic smēķēšanas testu. [..]”
10      KN skaidrojumu 24. nodaļas A pielikumā, daļā, kas attiecas uz “parauga sagatavošanu”, noteikts:
“Paraugu rūpīgi samaisa un, ja nepieciešams, sadala apakšparaugos ar kvartēšanas metodi. Kad paraugs ir sauss (ūdens saturs ir mazāks par 8 % masas), to kondicionē (temperatūra 22 ± 1°C un mitrums 60 ± 3 %) vismaz 48 stundas.
Paraugu nav atļauts nekādā veidā griezt, lauzt, saberzt, malt vai citādi sasmalcināt.”
Lietuvas tiesības
Lietuvas Kriminālkodekss
11      2000. gada 26. septembra Lietuvos Respublikos baudžiamasis kodeksas (Lietuvas Kriminālkodekss, Žin., 2000, Nr. 89‑2741), ar grozījumiem, 1992. panta “Akcīzes preču nelikumīga turēšana valdījumā” 1. punktā paredzēts:
“Ikviens, kas, pārkāpjot paredzēto procedūru, iegādājas, tur valdījumā, pārvadā, nosūta, izmanto vai pārdod akcīzes preces, kuru vērtība pārsniedz 150 [minimālā dzīves līmeņa vienības], bet nepārsniedz 400 [minimālā dzīves līmeņa vienības], tiek sodīts ar naudas sodu vai ieslodzījumu uz laiku līdz četriem gadiem.”
12      Lietuvas Kriminālkodeksa 202. panta 1. punktā “Saimnieciskas, komerciālas, finanšu vai profesionālās darbības prettiesiska veikšana” noteikts:
“Ikviens, kas profesionāli vai lielā mērogā veic saimniecisku, komerciālu, finanšu vai profesionālu darbību bez šai darbībai vajadzīgās licences (atļaujas) vai jebkādā citā prettiesiskā veidā, tiek sodīts ar sabiedrisko darbu, naudas sodu, brīvības atņemšanu vai ieslodzījumu uz laiku līdz četriem gadiem.”
Lietuvas Likums par akcīzes nodokli
13      2001. gada 30. oktobra Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas Nr. IX‑569 (Lietuvas Likums par akcīzes nodokli Nr. IX‑569, Žin., 2001, Nr. 98‑3482), ar grozījumiem, 2. panta 1. punktā kā viena no akcīzes precēm ir minēti tabakas izstrādājumi.
14      Saskaņā ar Lietuvas Likuma par akcīzes nodokli 3. panta 9. punktu jēdziens “tabakas izstrādājumi” attiecas uz cigaretēm, cigāriem, cigarillām un smēķējamo tabaku. Turklāt minētā likuma 3. panta 27. punkta 1) apakšpunktā paredzēts, ka “smēķējamā tabaka” ir tabaka, kas ir saplūkāta, sagriezta vai citādi sasmalcināta, satīta vai sapresēta gabalos (kubos) un kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes.
15      Saskaņā ar Lietuvas Likuma par akcīzes nodokli 3. panta 38. punktu:
“Šajā likumā un tā pielikumos preču kodi norādīti atbilstoši kārtējā gada KN versijai, kāda iekļauta atbilstošajā Padomes direktīvā, ar ko nosaka nodokļus par attiecīgajām precēm.”
Lietuvas Likums par tabakas, tabakas izstrādājumu un saistīto izstrādājumu kontroli
16      Saskaņā ar 1995. gada 20. decembra Lietuvos Respublikos tabako, tabako gaminių ir su jais susijusių gaminių kontrolės įstatymas Nr. I‑1143 (Lietuvas Likums par tabakas, tabakas izstrādājumu un saistīto izstrādājumu kontroli Nr. I‑1143, Žin., 1996, Nr. 11‑281), ar grozījumiem, 2. panta 20. punktu jēdziens “jēltabaka” attiecas uz tabakas lapām un citām veselām vai citādi neapstrādātām tabakas daļām, izņemot tās, ko uzskata par tabakas izstrādājumiem saskaņā ar Lietuvas Likumu par akcīzes nodokli.
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
17      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu saistīts ar kriminālprocesu pret Tabako lapai un A.K., pret kuriem uzsākta kriminālvajāšana par tabakas izstrādājumu, kam piemērojams akcīzes nodoklis, ražošanu un uzglabāšanu lielos daudzumos bez licences.
18      Tabako lapai importēja un eksportēja tabakas izejvielas. Tā veica importētās tabakas daļēju apstrādi, kas būtībā izpaudās kā tās sasmalcināšana, sadalīšana, mitrināšana, daļēja vai pilnīga sasmalcinātu
tabakas lapu kāta atdalīšana un tās iepakošana 20 kilogramu plastmasas maisos. Tabaka tomēr netika sagriezta. Pēc tam šī daļēji pārstrādātā tabaka tika eksportēta uz citām Eiropas Savienības dalībvalstīm.
19      Muitas laboratorijai bija jāpārbauda, vai šādi apstrādāta tabaka patiešām ir neapstrādāta tabaka, kas tādējādi neietilpst akcīzes preču kategorijā. Šajā nolūkā kāds laboratorijas speciālists veica smēķēšanas testu, kas viņam ļāva secināt, ka tabaka, kas atrasta Tabako lapai noliktavā, atbilst tabakas izstrādājumu aprakstam un konkrētāk – smēķējamas tabakas aprakstam. Lai izdarītu šo secinājumu, šim speciālistam bija jāsagriež attiecīgais tabakas paraugs, jāievieto tas cigaretes čaulītē un jāsmēķē. Tādējādi viņš varēja konstatēt, ka šī tabaka ir piemērota smēķēšanai pēc dažu vienkāršu sagatavošanas darbību veikšanas, kas izpaudās kā parauga sagriešana ar rokām vai sadalīšana.
20      Ar 2024. gada 28. marta spriedumu Lietuvos apeliacinis teismas (Lietuvas apelācijas tiesa) atzina Tabako lapai un A.K. par vainīgiem noziedzīgos nodarījumos, kas paredzēti Lietuvas Kriminālkodeksa 1992. panta 1. punktā un 202. panta 1. punktā, un piesprieda tiem attiecīgi likvidācijas sodu un naudas sodu. Tabako lapai un A.K. par minēto spriedumu iesniedza kasācijas sūdzību LietuvosAukščiausiasisTeismas (Lietuvas Augstākā tiesa), kas ir iesniedzējtiesa.
21      Iesniedzējtiesa uzskata – ciktāl darbība, kas smēķēšanas testa vajadzībām izpaužas kā tabakas parauga sagriešana ar rokām, nav “turpmāka rūpnieciska apstrāde” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta un Tiesas judikatūras izpratnē, pamatlietā aplūkotā tabaka var ietilpt jēdzienā “smēķējama tabaka” akcīzes nodokļa piemērošanas nolūkā. Tomēr tā norāda – tā kā šī darbība apdraudēja parauga integritāti, pārkāpjot KN skaidrojumos noteiktos smēķēšanas testa nosacījumus, šo pašu tabaku muitas nodokļa piemērošanas nolūkā varēja uzskatīt arī par nepiemērotu smēķēšanai bez “turpmākas rūpnieciskas apstrādes” un tādu, kas klasificējama KN pozīcijā 2401 kā “[jēltabaka vai] neapstrādāta tabaka”.
22      Iesniedzējtiesa uzskata – pat ja Savienības likumdevējs ir izvēlējies neizveidot tiešu saikni starp tiesisko regulējumu par akcīzes nodokļiem un tiesisko regulējumu par muitas nodokļiem saistībā ar preču definīciju, pastāv saprātīgas šaubas par tādas situācijas pamatojumu, kurā viena un tā pati tabaka tiek aplūkota atšķirīgi abos šajos tiesiskajos regulējumos, gan ņemot vērā iespēju, ka to var smēķēt bez “turpmākas rūpnieciskas apstrādes”, gan ņemot vērā tās kvalifikāciju par “smēķējamu tabaku”.
23      Iesniedzējtiesa vaicā, vai šajā kontekstā ar to vien, ka Direktīvā 2011/64 nav tiešas atsauces uz KN skaidrojumiem, ir pietiekami, lai pamatotu, ka tās netiek piemērotas, lai definētu “tabakas izstrādājumus” šīs direktīvas izpratnē. Tā arī vaicā, vai Savienības tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru smēķēšanai paredzēta tabaka aprakstīta un definēta identiski gan akcīzes, gan muitas nodokļu piemērošanas nolūkā, bet var tikt aplūkota atšķirīgi atkarībā no metodes, kas izmantota KN skaidrojumos paredzētajam smēķēšanas testam, atbilst vispārējā tiesiskās drošības principa prasībām. Iesniedzējtiesa it īpaši vēlas noskaidrot, vai šis tiesiskais regulējums ļauj ieinteresētajām personām saprātīgi paredzēt, vai to rīcība saistībā ar akcīzes precēm var izraisīt viņu kriminālatbildību vai līdzvērtīgu atbildību.
24      Šādos apstākļos Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuvas Augstākā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Nosakot, vai pamatlietā aplūkotā tabaka ir “smēķējamā tabaka” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, un piemērojot šajā tiesību normā ietverto definīciju un attiecīgo Tiesas judikatūru, vai valsts tiesa var papildus atsaukties arī uz Regulas Nr. 2658/87 noteikumiem par šīs tabakas klasifikāciju un uz [KN] skaidrojumiem?
2)      Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
1)      Vai Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka tabaka ir uzskatāma par “smēķējamo tabaku” arī tad, ja šī tabaka ir klasificēta [KN] pozīcijā 2403 (tabakas izstrādājumi) saskaņā ar [Īstenošanas] regulu 2017/1925, ja nav izpildīti [KN] skaidrojumu pielikumā aprakstītie nosacījumi attiecībā uz smēķēšanas testu, kā šajā lietā?
2)      Kā ir interpretējama [KN] pozīcija 2401 (neapstrādāta tabaka), lai klasificētu tabaku saskaņā ar [Īstenošanas] regulu 2017/1925, ja smēķēšanas testa, kas veikts saskaņā ar [KN] skaidrojumiem, rezultāts ir negatīvs, bet tabaka tiek uzskatīta par tabakas izstrādājumu Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē?
3)      Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai šāds tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru smēķējamā tabaka būtībā tiek definēta vienādi, bet tiek klasificēta atšķirīgi atbilstoši Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunktam un [KN], ir pretrunā vispārējam tiesiskās drošības principam un noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principam, kas ir nostiprināts [Hartas] 49. panta 1. punktā?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
25      Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai, lai interpretētu Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu, jābalstās uz KN tarifu pozīcijām un KN skaidrojumiem.
26      Saskaņā ar Tiesas judikatūru Direktīvas 2011/64 mērķis, kā izriet no tās 1. panta, ir noteikt vispārējos principus, lai saskaņotu akcīzes nodokļa struktūru un likmes, ko dalībvalstis piemēro tabakas izstrādājumiem. Tādējādi šī direktīva ir daļa no Savienības nodokļu tiesību aktiem, kuri piemērojami tabakas izstrādājumiem un kuru mērķis atbilstoši minētās direktīvas 2. apsvērumam ir nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību un vienlaikus augstu veselības aizsardzības līmeni (spriedums, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 17. punkts).
27      Turklāt no Direktīvas 2011/64 3. apsvēruma izriet, ka tās mērķis ir nodrošināt, lai nodokļi, kas tiek piemēroti dalībvalstīs un kas ietekmē tabakas izstrādājumu nozares preču patēriņu, nekropļotu konkurences nosacījumus un neradītu šķēršļus šo izstrādājumu brīvai apritei Savienībā. It īpaši šīs direktīvas 8. apsvērumā būtībā norādīts, ka izstrādājumi, kas daudzējādā ziņā ir līdzīgi izstrādājumiem, uz kuriem attiecas minētā direktīva, būtu uzskatāmi par šādiem izstrādājumiem, bet šīs pašas direktīvas 9. apsvērumā noteikts, ka akcīzes nodokļa struktūru saskaņošanas rezultātam jābūt tādam, lai nodokļa iekasēšanas sekas netraucētu konkurenci starp dažādām tabakas izstrādājumu kategorijām, kas pieder pie tās pašas grupas, un lai tādējādi tiktu atvērti dalībvalstu tirgi (spriedums, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 18. punkts).
28      Jāatgādina arī, ka, interpretējot Direktīvu 2011/64, smēķējamās tabakas” jēdziens, ņemot vērā šīs direktīvas mērķus, nevar tikt interpretēts šauri (spriedums, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 24. punkts).
29      Runājot par jēdzienu “rūpnieciska apstrāde”, kas lietots Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā, parasti tas attiecas uz izejvielu pārstrādi materiālās precēs, parasti – lielā apjomā, atbilstoši standarta procesam (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 30. punkts).
30      No Tiesas judikatūras izriet, ka “rūpnieciska apstrāde” nav vieglas darbības, kuru mērķis ir nepabeigtu tabakas izstrādājumu padarīt smēķējamu, piemēram, darbība, ar kuru tabakas rullītis vienkārši tiek ievietots cigaretes čaulītē (skat. spriedumu, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 31. punkts un tajā minētā judikatūra).
31      Šādos apstākļos par smēķējamu bez turpmākas “rūpnieciskas apstrādes” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē ir uzskatāms tabakas izstrādājums, kas ir gatavs vai var tikt viegli, neizmantojot rūpnieciskus paņēmienus, sagatavots smēķēšanai (spriedums, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 32. punkts).
32      Iesniedzējtiesai jāizvērtē, vai tāds tabakas izstrādājums kā pamatlietā aplūkotais atbilst šim kritērijam un tādējādi var tikt kvalificēts par “smēķējamu tabaku” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
33      Šo izvērtējumu nevar ietekmēt fakts, ka pretēji Direktīvai 2011/64 KN skaidrojumos ir prasīts smēķēšanas tests, lai konkrēts izstrādājums ietilptu “jēltabakas” vai “smēķējamas tabakas” kategorijā, ka, lai izpildītu šī testa nosacījumus, ir aizliegts parauga tabaku jebkādā veidā sagriezt, salauzt, sasmalcināt, samalt vai citādi sadalīt un ka šajā gadījumā persona, kas veica smēķēšanas testu, ar rokām sagrieza pamatlietā aplūkoto tabakas paraugu pirms testa veikšanas.
34      Šajā ziņā jānorāda, ka KN tarifa pozīciju uzdevums un mērķis atšķiras no Direktīvas 2011/64 noteikumu uzdevuma un mērķa.
35      KN tika izveidota ar Regulu Nr. 2658/87 gan kopējā muitas tarifa, gan Savienības ārējās tirdzniecības statistikas vajadzībām. Direktīvas 2011/64 mērķis savukārt ir nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību un vienlaikus augstu veselības aizsardzības līmeni. Šis mērķis, kā izriet no šī sprieduma 28. punktā minētās judikatūras, nepieļauj šauru “smēķējamās tabakas” jēdziena interpretāciju šīs direktīvas izpratnē. Tādējādi minētā direktīva un KN ir divi atšķirīgi tiesiskie regulējumi, kurus var interpretēt atšķirīgi.
36      Ja Direktīvā 2011/64 paredzētā klasifikācija un no KN un tās skaidrojumiem izrietošā klasifikācija atšķiras, izstrādājumu klasifikāciju smēķējamas tabakas kategorijā Direktīvas 2011/64 piemērošanas nolūkā nevar atspēkot ar KN skaidrojumiem. Šie skaidrojumi nevar ietekmēt smēķējamas tabakas definīciju Direktīvas 2011/64 izpratnē. Šajā ziņā jānorāda, ka atšķirībā no citām direktīvām, kas attiecas uz dažām akcīzes precēm, piemēram, Padomes Direktīva 2003/96/EK (2003. gada 27. oktobris), kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV 2003, L 283, 51. lpp.), Direktīvā 2011/64 nav atsauču uz KN kodiem, lai definētu tabakas izstrādājumus, kas ietilpst tās piemērošanas jomā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 11. aprīlis, Skonis ir kvapas, C‑638/17, EU:C:2019:316, 45. un 46. punkts).
37      Tādējādi uz pirmo jautājumu jāatbild, ka Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka, lai izstrādājumu kvalificētu par “smēķējamu tabaku” šīs tiesību normas izpratnē, nevar balstīties uz KN tarifu pozīcijām un KN skaidrojumiem.
Par otro jautājumu
38      Ņemot vērā atbildi uz pirmo jautājumu, uz otro jautājumu nav jāatbild.
Par trešo jautājumu
39      Ar trešo jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Direktīva 2011/64, Īstenošanas regula 2017/1925 un KN skaidrojumi, ciktāl muitas nodokļu un akcīzes nodokļu piemērošanas nolūkā “smēķējamās tabakas” kategorija tajos ir aprakstīta un definēta identiski, bet klasifikācijai šajā kategorijā viens un tas pats izstrādājums var tikt aplūkots atšķirīgi atkarībā no metodes, kas izmantota KN skaidrojumos paredzētajam smēķēšanas testam, ir spēkā, ņemot vērā vispārējo tiesiskās drošības principu un noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principu, kurš nostiprināts it īpaši Hartas 49. panta 1. punktā, ņemot vērā, ka Direktīvas 2011/64 noteikumi būtībā ir atsauces tiesiskais regulējums, lai definētu valsts tiesību aktos paredzēto pārkāpumu priekšmetu.
40      Jānorāda, ka trešo jautājumu iesniedzējtiesa uzdevusi gadījumā, ja atbilde uz pirmo jautājumu būtu noliedzoša. Šajā ziņā no atbildes uz minēto jautājumu, kā norādīts šī sprieduma 26.–32. punktā, neskarot pārbaudi, kas jāveic iesniedzējtiesai, izriet, ka tāds izstrādājums kā pamatlietā aplūkotais ir prece, par kuru jāmaksā akcīzes nodoklis kā par “smēķējamo tabaku” Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Tā tas ir pat tad, ja šo izstrādājumu nevar kvalificēt kā “smēķējamo tabaku” Īstenošanas regulas 2017/1925 un KN skaidrojumu izpratnē, jo nav izpildīti šajos skaidrojumos aprakstītā smēķēšanas testa nosacījumi.
41      Šādos apstākļos iesniedzējtiesa vaicā, vai šī atšķirība viena un tā paša izstrādājuma kvalifikācijā atbilst tiesiskās drošības principam un noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principam.
42      Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tiesiskās drošības princips tostarp prasa, lai tiesību normas ir skaidras un precīzas un to sekas ir paredzamas, īpaši tad, ja tās var nelabvēlīgi ietekmēt personas vai uzņēmumus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2026. gada 29. janvāris, Keladis I un Keladis II, C‑72/24 un C‑73/24, EU:C:2026:51, 163. punkts un tajā minētā judikatūra).
43      Turklāt Hartas 49. panta 1. punkta pirmais teikums prasa, lai likumā būtu skaidri definēti pārkāpumi un par tiem paredzētie sodi, un šis nosacījums ir izpildīts, ja attiecīgā persona, ņemot vērā atbilstošās tiesību normas formulējumu un vajadzības gadījumā izmantojot tiesu sniegto tās interpretāciju, var uzzināt, par kādām darbībām vai bezdarbību tai iestāsies kriminālatbildība (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 9. septembris, Ministère public (Eksteritoriālās sankcijas), C‑906/19, EU:C:2021:715, 46. punkts un tajā minētā judikatūra).
44      Apstāklis, ka tiesību aktos ir atsauce uz vispārīgiem jēdzieniem, kas pakāpeniski jānoskaidro, principā neliedz šos tiesību aktus uzskatīt par tādiem, kuros ietverti skaidri un precīzi noteikumi, kas attiecīgajai personai ļauj paredzēt, par kādām darbībām un bezdarbību var tikt piemēroti krimināltiesiska rakstura sodi. Šajā ziņā ir svarīgi, vai šo jēdzienu neskaidrību vai nenoteiktību var novērst, izmantojot parastās tiesību interpretācijas metodes (skat. spriedumu, 2024. gada 29. jūlijs, Belgian Association of Tax Lawyers u.c., C‑623/22, EU:C:2024:639, 44. punkts un tajā minētā judikatūra).
45      Visbeidzot, Tiesa ir uzsvērusi, ka prasītā paredzamības pakāpe lielā mērā ir atkarīga no attiecīgā akta satura, no jomas, uz kuru tas attiecas, kā arī no tā adresātu skaita un statusa. Likuma paredzamība pieļauj, ka attiecīgā persona ir spiesta izmantot profesionālus padomus, lai lietā pastāvošajos apstākļos saprātīgi novērtētu, kādas sekas attiecīgais akts varētu radīt. Šo gadījumu it īpaši var attiecināt uz profesionāļiem, kas pieraduši, ka, veicot savus pienākumus, viņiem jārīkojas ar lielu rūpību. Tāpat arī no viņiem var gaidīt, ka viņi īpaši parūpēsies par to, lai tiktu novērtēti ar viņu darbību saistītie riski (skat. spriedumu, 2024. gada 29. jūlijs, Belgian Association of Tax Lawyers u.c., C‑623/22, EU:C:2024:639, 45. punkts un tajā minētā judikatūra).
46      Šajā gadījumā, kā izriet no šī sprieduma 34.–36. punkta, Savienības tiesību interpretācijas metodes ļauj attiecīgajām personām paredzēt, ka tāds izstrādājums kā pamatlietā aplūkotais varētu tikt klasificēts “smēķējamās tabakas” kategorijā Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, pat ja tas nebija kvalificēts kā “smēķējamā tabaka” Īstenošanas regulas 2017/1925 un KN skaidrojumu izpratnē. Pirmkārt, no abu šo tiesisko regulējumu, kas nav krimināltiesību regulējumi, teleoloģiskās interpretācijas izriet, ka to mērķi bija atšķirīgi. KN paredzēta, lai vienlaicīgi izpildītu gan kopējā muitas tarifa, gan arī Savienības ārējās tirdzniecības statistikas prasības (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 12. decembris, HARK, C‑450/12, EU:C:2013:824, 10. punkts). Savukārt Direktīvas 2011/64 mērķis ir nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību un vienlaikus – augstu veselības aizsardzības līmeni (spriedums, 2017. gada 6. aprīlis, Eko‑Tabak, C‑638/15, EU:C:2017:277, 17. punkts). Otrkārt, tā kā Direktīvā 2011/64 nav atsauces uz KN kodiem, lai definētu tabakas izstrādājumus, kas ietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā, gramatiskā interpretācija neļāva secināt, ka Īstenošanas regulas 2017/1925 un KN skaidrojumu mērķis ir noteikt izstrādājumu klasifikāciju “smēķējamās tabakas” kategorijā Direktīvas 2011/64 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
47      Šis secinājums ir apstiprināts 2019. gada 11. aprīļa spriedumā Skonisir kvapas (C‑638/17, EU:C:2019:316, 45. un 46. punkts), no kura izriet, ka KN skaidrojumi nekādā veidā nevar ietekmēt cigāru vai cigarillu definīciju Direktīvas 2011/64 4. panta 1. punkta izpratnē.
48      Ņemot vērā šī sprieduma 44. un 45. punktā minēto judikatūru, nevar uzskatīt, ka atšķirība “smēķējamās tabakas” definīcijā Direktīvā 2011/64 un KN neatbilst tiesiskās drošības principa un Hartas 49. panta 1. punktā nostiprinātā noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principa prasībām.
49      Tādējādi, nepārkāpjot šos principus, Savienības likumdevējs pieņēma divus tādus tiesiskos regulējumus atšķirīgās jomās, kuriem ir atšķirīgi mērķi un saskaņā ar kuriem vienu un to pašu izstrādājumu atbilstoši tiesiskajam regulējumam, kurš tiek piemērots, var klasificēt dažādās kategorijās.
50      No iepriekš izklāstītā izriet, ka to aspektu pārbaudē, uz kuriem attiecas trešais jautājums, nav atklājies neviens elements, kas varētu ietekmēt Direktīvas 2011/64, Īstenošanas regulas 2017/1925 un KN skaidrojumu spēkā esību, ņemot vērā vispārējo tiesiskās drošības principu un Hartas 49. panta 1. punktā nostiprināto noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principu.
Par tiesāšanās izdevumiem
51      Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Vispārējai tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (otrā palāta piecus tiesnešu sastāvā)
nospriež:
1)      Padomes Direktīvas 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts
jāinterpretē tādējādi, ka,
lai izstrādājumu kvalificētu par “smēķējamo tabaku” šīs tiesību normas izpratnē, nevar balstīties uz tarifu pozīcijām Kombinētajā nomenklatūrā, kas iekļauta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 2000. gada 31. janvāra Regulu (EK) Nr. 254/2000, I pielikumā, redakcijā, kura izriet no Komisijas 2017. gada 12. oktobra Īstenošanas regulas (ES) 2017/1925, un Eiropas Savienības Kombinētās nomenklatūras skaidrojumiem.
2)      To aspektu pārbaudē, uz kuriem attiecas trešais jautājums, nav atklājies neviens elements, kas varētu ietekmēt Direktīvas 2011/64, Īstenošanas regulas 2017/1925 un Eiropas Savienības Kombinētās nomenklatūras skaidrojumu spēkā esību, ņemot vērā vispārējo tiesiskās drošības principu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 49. panta 1. punktā nostiprināto noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principu.
Półtorak
Hesse
Steinfatt
Petrlík
Dimitrakopoulos
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2026. gada 15. aprīlī.
[Paraksti]
*      Tiesvedības valoda – lietuviešu.