62023TJ0295_RES
T‑295/23. és T‑1176/23. sz. ügyek
WUkontraaz Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége
A Törvényszék ítélete (kilencedik tanács), 2025. október 15. (Kivonatok)
„Közszolgálat – Ideiglenes alkalmazottak – Igazgatási vizsgálat – A személyzeti szabályzat 12a. cikke – Lelki zaklatás – Segítségnyújtás iránti kérelem – A kérelem elutasítása – A személyzeti szabályzat 24. cikke – Gondossági kötelezettség – Felelősség”
Tisztviselők – Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége – Terjedelem – Az adminisztrációnak a zaklatás tárgyában benyújtott panaszok kivizsgálására vonatkozó kötelezettsége – A gondoskodás és a gyorsaság követelménye – A kérelmezőnek a kérelme nyomán hozott intézkedésekről való tájékoztatására vonatkozó kötelezettség
(Személyzeti szabályzat, 12a. és 24. cikk)
(lásd: 37–42. pont)
Tisztviselők – Lelki zaklatás – Fogalom – Több esemény átfogó vizsgálata
(Személyzeti szabályzat, 12a. és 24. cikk)
(lásd: 44. pont)
Tisztviselők – Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége – Terjedelem – Az adminisztrációnak a zaklatás tárgyában benyújtott panaszok kivizsgálására vonatkozó kötelezettsége – A gondoskodás és a gyorsaság követelménye – Döntéshozatali jogkörrel nem rendelkező külső vizsgálóknak a feltételezett zaklató felelősségével kapcsolatos véleménynyilvánításra való kijelölése – Megengedhetetlenség
(Személyzeti szabályzat, 12a. és 24. cikk)
(lásd: 47. pont)
Tisztviselők – Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége – Terjedelem – Az adminisztrációnak a zaklatás tárgyában benyújtott panaszok kivizsgálására vonatkozó kötelezettsége – A gondoskodás és a gyorsaság követelménye – A panasz részekre való felosztása, amelyekkel kapcsolatban az állítások vizsgálatával külön‑külön hatóságokat bíztak meg – A bejelentett tények átfogó értékelésének hiánya – Megengedhetetlenség – Következmények – Megsemmisítés
(Személyzeti szabályzat, 12a. és 24. cikk)
(lásd: 48–54. pont)
Tisztviselők – Az intézmények szerződésen kívüli felelőssége – Feltételek – Jogellenesség – Fogalom – A személyzeti szabályzattal kapcsolatos peres eljárásokban történő alkalmazás – Szempontok
(EUMSZ 268. cikk, EUMSZ 270. cikk, és EUMSZ 340. cikk, második bekezdés; személyzeti szabályzat, 90. és 91. cikk)
(lásd: 60–63. pont)
Tisztviselők – Az intézmények szerződésen kívüli felelőssége – Feltételek – Jogellenesség – Figyelembe veendő elemek – Az adminisztráció mérlegelési mozgásterének terjedelme
(EUMSZ 270. cikk)
(lásd: 64. pont)
Tisztviselők – Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége – Terjedelem – Az adminisztrációnak a zaklatás tárgyában benyújtott panaszok kivizsgálására vonatkozó kötelezettsége – Észszerű határidő betartása – Terjedelem
(Személyzeti szabályzat, 12a. és 24. cikk)
(lásd: 70–77. pont)
Tisztviselők – Az adminisztráció segítségnyújtási kötelezettsége – Terjedelem – Az adminisztrációnak a zaklatás tárgyában benyújtott panaszok kivizsgálására vonatkozó kötelezettsége – Titoktartási kötelezettség – Terjedelem
(Személyzeti szabályzat, 12a. és 24. cikk)
(lásd: 82., 85., 86., 88. pont)
Összefoglalás
Az Európai Unió Büntető Igazságügyi Együttműködési Ügynöksége (Eurojust) ideiglenes alkalmazottja által, a segítségnyújtás iránti kérelmét elutasító két határozattal szemben benyújtott kereseteknek helyt adva a Törvényszék pontosítja az adminisztrációt az Európai Unió tisztviselői személyzeti szabályzatának (a továbbiakban: személyzeti szabályzat) 24. cikke szerinti segítségnyújtási kötelezettség teljesítése során terhelő gondossági kötelezettség tartalmát.
2021 májusában a felperes a személyzeti szabályzat 24. cikke alapján segítségnyújtás iránti kérelmet nyújtott be, azt állítva, hogy az Eurojust személyi állományának tíz tagja ismétlődően lelki zaklatást követett el, amelyek azonban mind ezen ügynökség adminisztratív igazgatójának magatartásából erednek. Az Eurojust személyzete tekintetében ez utóbbi gyakorolja a kinevezésre jogosult hatóságra és a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóságra ruházott hatásköröket. A felperes kérelmére az adminisztratív igazgató kizárta magát a segítségnyújtás iránti kérelem elbírálására irányuló eljárásból.
E kizárást követően az Eurojust két részre osztotta fel a segítségnyújtás iránti kérelem kezelését, és a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság hatáskörét két különböző szervre bízta. Az Eurojust testülete, amelyet az adminisztratív igazgatóval szembeni állítások elbírálására (a továbbiakban: 1. rész) jelöltek ki, a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság hatáskörét az őt alkotó nemzeti tagok közül háromra ruházta át. A személyi állomány további kilenc tagjával szembeni állítások elbírálására az Eurojust igazgatótanácsát jelölték ki (a továbbiakban: 2. rész).
2021 júniusában a megbízott nemzeti tagok és az ügyvezető testület igazgatási vizsgálatot indítottak a fent említett 1., illetve 2. résszel kapcsolatban, amelynek lefolytatásával külső vizsgálókat bíztak meg. Az általuk készített vizsgálati jelentés alapján a testület és az igazgatótanács úgy határozott, hogy e vizsgálatot az adott részt illetően további intézkedések nélkül lezárja. Ezt követően elutasították a felperes által e határozatokkal szemben benyújtott két panaszt.
A Törvényszékhez benyújtott két keresetében a felperes a panaszokat elutasító határozatok megsemmisítését és az állítólagosan elszenvedett károk megtérítését kéri.
A Törvényszék álláspontja
A Törvényszék először is emlékeztet arra, hogy a személyzeti szabályzat 24. cikke segítségnyújtási kötelezettséget ír elő az Unió intézményei, szervei és hivatalai számára annak érdekében, hogy az uniós tisztviselőket a nemcsak harmadik személyektől, hanem – függetlenül e személy vagy valamely intézmény tagjának a hierarchiában elfoglalt helyétől – az Unió más tisztviselőitől vagy alkalmazottaitól származó támadásokkal és rossz bánásmóddal szemben is megvédjék. Lelki zaklatásra vonatkozó állítások esetén e segítségnyújtási kötelezettség magában foglalja különösen azt a kötelezettséget, hogy az adminisztráció alaposan, gyorsan és bizalmasan vizsgálja meg azt a segítségnyújtás iránti kérelmet, amelyben lelki zaklatásra hivatkoznak, és tájékoztassák a kérelmezőt a panaszát követően tett intézkedésekről.
Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében rögzített megfelelő ügyintézéshez való jog ezenkívül az uniós adminisztráció gondossági kötelezettségét is magában foglalja, mivel annak körültekintően és elővigyázatosan kell eljárnia.
A Törvényszék e tekintetben rámutat arra, hogy mivel a lelki zaklatás egy időben elhúzódó folyamat részét képezi, azt per definitionem több különböző magatartás idézheti elő, amelyek önmagukban, egymástól elválasztva nem valósítanak meg szükségszerűen lelki zaklatást, de összességében és összefüggéseikben, többek között időbeli felhalmozódásukra tekintettel értékelve tekinthetők ilyen magatartásnak. Az ilyen tényeket tehát egyenként és összességükben, az általános munkakörnyezet részeként kell vizsgálni.
E megfontolásokra tekintettel a Törvényszék megállapítja, hogy a jelen ügyben az igazgatótanács azt kérte a külső vizsgálóktól, hogy a tényállást nem a segítségnyújtás iránti kérelemben állított tények összessége, hanem kizárólag a 2. részhez tartozó tények tekintetében vizsgálják meg. A testület megbízott nemzeti tagjai csak később terjesztették ki az eredetileg a külső vizsgálókra bízott feladatot az 1. részre vonatkozó tényekre.
Márpedig egyrészt az, hogy a külső vizsgálók egységes vizsgálati jelentést készítettek, még ha úgy is tekintjük, hogy e vizsgálók pártatlanoknak bizonyultak, nem elegendő ahhoz, hogy megfeleljen a segítségnyújtási kötelezettsége alapján az Eurojustra háruló valamennyi követelménynek. E vizsgálókat ugyanis nem ruházták fel a kinevezésre jogosult hatóság vagy a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság jogkörével, továbbá kizárólag az volt a hatáskörük, hogy vizsgálati jelentést készítsenek, és adott esetben véleményt adjanak az e vizsgálatban érintett egyes személyek felelősségéről.
Másrészt, mivel a segítségnyújtás iránti kérelemben hivatkozott lelki zaklatást több, az Eurojustnál feladatokat ellátó olyan személy is elkövethette, akik összehangoltan, vagy legalábbis egyidejűleg jártak el, az, hogy az e kérelemben szereplő állítások egy részét egyik, a másik részét pedig egy másik munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság vizsgálta, sérti az adminisztráció azon kötelezettségét, hogy gondosan és körültekintően vizsgálja meg az előtte folyamatban lévő ügy minden releváns tényezőjét. Az ilyen vizsgálat ugyanis akadályozhatja a hivatkozott lelki zaklatás fennállását jellemző valamennyi tény átfogó és összefüggő értékelését, és e tények értékelése során figyelmen kívül hagyja azokat a kölcsönhatásokat, amelyek azon személyek, akiknek e cselekmények betudhatók, és a nekik felrótt magatartások között fennállhattak.
A Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a jelen ügyben az Eurojust azáltal, hogy a segítségnyújtás iránti kérelmet két különálló részre osztotta fel, és azok elbírálását két külön munkaszerződések megkötésére jogosult hatóságra bízta, továbbá ez utóbbiak számára nem tette lehetővé, hogy elvégezzék az e kérelemben felrótt valamennyi tény átfogó és összefüggő értékelését, nem tett eleget a megfelelő ügyintézés elvében rejlő gondossági kötelezettségnek, amelynek fényében a személyzeti szabályzat 24. cikke alapján őt terhelő segítségnyújtási kötelezettséget köteles teljesíteni.
Ami az eljárási szabálytalanságoknak és a megfelelő ügyintézés elve tiszteletben tartásának a megtámadott határozatok jogszerűségére gyakorolt következményeit illeti, a Törvényszék megjegyzi, hogy a különböző szereplők és az összes állítólagos tényállás közötti kölcsönhatás fennállása a segítségnyújtás iránti kérelem alapjául szolgáló lényeges elemnek minősül. Márpedig az Eurojust azáltal, hogy azt két különálló részre osztotta fel, és azok elbírálását két külön, hatáskörrel rendelkező munkaszerződések megkötésére jogosult hatóságra bízta, nem biztosította az adminisztratív igazgató és a segítségnyújtás iránti kérelemmel érintett többi személy között esetlegesen fennálló kölcsönös viszony vizsgálatának lehetőségét.
Így nem zárható ki, hogy a gondossági kötelezettség megsértése nélkül a munkaszerződések megkötésére jogosult hatóság által elfogadott határozat tartalma eltérő lehetett volna, és ez a zaklatás fennállásának elismerését eredményezte volna. Következésképpen a Törvényszék megsemmisíti a megtámadott határozatokat, és a keresetet ezt meghaladó részükben elutasítja.