62020TJ0295_RES
T‑295/20. sz. ügy
Aquind Ltd és társai
kontra
Európai Bizottság
A Törvényszék ítélete (második tanács), 2023. február 8.
„Energia – Transzeurópai energiaipari infrastruktúrák – 347/2013/EU rendelet – A közös érdekű projektek listáját módosító felhatalmazáson alapuló rendelet – Az EUMSZ 172. cikk második bekezdése – Közös érdekű projekt jogállásának megadása céljából megvalósítandó, villamosenergia‑összekötőre vonatkozó projekt jóváhagyásának valamely tagállam általi megtagadása – A projekt módosított listára való felvételének a Bizottság általi mellőzése – Indokolási kötelezettség – A megfelelő ügyintézés elve – Egyenlő bánásmód – Jogbiztonság – Jogos bizalom – Arányosság – Az Energia Charta Egyezmény 10. cikke”
Energia – Transzeurópai energia‑infrastruktúra – 347/2013 rendelet – Hatáskörnek a Bizottságra történő átruházása – A közös érdekű projektek (KÉP) uniós listájának módosításáról szóló, felhatalmazáson alapuló rendelet – A KÉP‑jogállás megadása céljából megvalósítandó, villamosenergia‑összekötőre vonatkozó projekt jóváhagyásának valamely tagállam általi megtagadása – Az érintett tagállam mérlegelési jogköre – A projekt módosított listára való felvételének a Bizottság általi mellőzése – Indokolási kötelezettség – Terjedelem – A Bizottság diszkrecionális jogköre – Hiány
(EUMSZ 172. cikk, második bekezdés és EUMSZ 290. cikk; 347/2013 Európai parlamenti és tanácsi rendelet, 3. cikk, (3) bekezdés, második albekezdés, a) pont és III. melléklet, 2. rész, 10. pont)
(lásd: 36–40., 43–45., 54–56., 89., 90., 149., 150., 152. pont)
Összefoglalás
Az energia belső piaca és a közös érdekű projektek uniós listája: A Törvényszék elutasítja az Aquind‑csoport keresetét.
Az uniós jog a projekttel érintett tagállam számára hatáskört biztosít arra, hogy elfogadja vagy megtagadja annak a KÉP‑ek listájára való felvételét, anélkül hogy a Bizottság az esetleges elutasítást felülvizsgálhatná.
A felperesek, az Aquind Ltd, az Aquind SAS és az Aquind Energy Sàrl az Egyesült Királyság és Franciaország villamosenergia‑átviteli hálózatait összekapcsoló villamosenergiavezeték-projekt gazdái (a továbbiakban: Aquind összekapcsolási projekt). Mivel e projektet az energia belső piacának megvalósításához szükséges infrastruktúrák terén alapvetőnek tekintették, a 2018/540 felhatalmazáson alapuló rendelet (
1
) felvette a „közös érdekű projektek” (a továbbiakban: KÉP) európai uniós listájára.
Mivel a KÉP‑ek uniós listáját kétévente össze kell állítani, a 2018/540 felhatalmazáson alapuló rendelettel létrehozott lista helyébe a 2020/389 felhatalmazáson alapuló rendelet (
2
) (a továbbiakban: megtámadott rendelet) lépett. A megtámadott rendelet mellékletében szereplő új lista az Aquind összekapcsolási projektet azon projektek listájára vette fel, amelyek már nem minősülnek uniós KÉP‑nek.
A felperesek ekkor keresetet indítottak a Törvényszék előtt a megtámadott rendelet annyiban történő megsemmisítése iránt, amennyiben az az Aquind összekapcsolási projektet törli a KÉP‑ek uniós listájáról.
A Törvényszék a keresetet teljes egészében elutasítja. Ítéletében többek között megállapítja, hogy amennyiben valamely tagállam úgy dönt, hogy megtagadja a területét érintő KÉP‑nek a 347/2013 rendeletben előírt listára (
3
) való felvételét, e tagállam mérlegelési jogkörrel rendelkezik e kérdésben, amit az Európai Bizottság nem vizsgálhat felül.
A Törvényszék álláspontja
Először is a Törvényszék azt a kérdést vizsgálja, hogy elegendőnek tekinthető‑e a Bizottság azon indokolása (
4
), amely szerint azért nem vette fel a megtámadott rendeletbe az Aquind összekapcsolási projektet uniós KÉP‑ként, mert a Francia Köztársaság megtagadta annak jóváhagyását, hogy e projektet felvegyék a KÉP‑ek uniós listájára.
E tekintetben a Törvényszék, miután emlékeztetett az EUMSZ 172. cikk második bekezdésének szövegére, amely szerint a valamely tagállam területét érintő iránymutatásokhoz és KÉP‑ekhez az érintett tagállam jóváhagyása szükséges, úgy ítéli meg, hogy tekintettel annak világos szövegére, amely semmilyen értelmezési nehézséget nem okoz, e rendelkezés mérlegelési jogkört biztosít az érintett tagállam számára valamely projekt KÉP‑ek uniós listájára való felvételének jóváhagyása vagy annak megtagadása tekintetében. Ugyanis a jogalkotó azon döntése, hogy az érintett tagállam javára egyfajta vétójogot vezetnek be, azzal magyarázható, hogy a transzeurópai hálózatokkal kapcsolatos politika területi vonatkozásokkal is rendelkezik, tehát valamilyen formában érinti a térbeli tervezést, amely hagyományosan a tagállamok szuverenitásának körébe tartozó terület.
A jelen ügyben a Törvényszék megállapítja, hogy a Bizottság tehát eleget tett az indokolási kötelezettségnek, (
5
) azzal, hogy megemlítette, hogy a Francia Köztársaság megtagadta az Aquind összekapcsolási projektnek a KÉP‑ek uniós listájára való felvételét. Ugyanígy nem róható fel a Bizottságnak az sem, hogy nem kért magyarázatot a Francia Köztársaságtól a jóváhagyás említett megtagadásának részletes indokairól. Ebben az összefüggésben a 347/2013 rendelet rendelkezései (
6
) nem értelmezhetők úgy, hogy a Bizottság adott esetben felelős lehetne a valamely tagállam által esetlegesen elkövetett jogellenességért, amikor ez utóbbi megtagadja egy projekt jóváhagyását, és hogy ekképpen felelnie kellene az indokolási kötelezettség említett tagállam általi esetleges megszegéséért. A Törvényszék szerint az ilyen megközelítés ugyanis ellentétes lenne a tagállamok és a Bizottság közötti hatáskörmegosztásra vonatkozó szabályokkal, amint azokat az EUMSZ 172. cikk előírja és a 347/2013 rendelet felidézi. Ugyanis az EUM‑Szerződés egyértelműen meghatározta az Uniónak az uniós KÉP‑ek területén fennálló hatásköre korlátait, mivel a Bizottság akadályoztatva van abban, hogy az említett KÉP‑ek listájára olyan projektet vegyen fel, amely nem kapta meg azon tagállam jóváhagyását, amelynek területén azt végre kell hajtani.
Másodszor, a Törvényszék a 347/2013 rendeletben előírt eljárási és anyagi jogi szabályok (
7
) állítólagos megsértését vizsgálja. E tekintetben megállapítja, hogy a felperesek nem bizonyították, hogy az a tény, hogy az Aquind összekapcsolási projekt volt a legbizonytalanabb azon projektek közül, amelyek felvehetők voltak a KÉP‑ek uniós listájára, megkérdőjelezheti a megtámadott rendelet jogszerűségét. A Törvényszék hangsúlyozza, hogy a 347/2013 rendelet értelmében (
8
) a Bizottság köteles volt figyelembe venni azt, hogy a Francia Köztársaság megtagadta jóváhagyását az Aquind összekapcsolási projektnek a KÉP‑ek uniós listájára való felvételéhez, és nem kérdőjelezhette meg azokat az indokokat, amelyek szerint az említett projekt a legbizonytalanabb volt. Hozzáteszi, hogy a 347/2013 rendelet (
9
) előírta, hogy a tagállam által előadott megtagadási okokat akkor kell megvizsgálni, ha az érintett regionális csoport valamely tagállama ezt kéri. A Bizottság tehát nem volt jogosult arra, hogy a Francia Köztársaság által hivatkozott indokok vizsgálatát kérje, így e tekintetben semmilyen hibát nem követett el. A jelen ügyben egyetlen tagállam sem jelezte, hogy arra kéri a Francia Köztársaságot, adjon magyarázatot a jóváhagyás megtagadásának okairól. Még ha feltételezzük is, hogy a Francia Köztársaság azon megállapítása, miszerint az Aquind összekapcsolási projekt a legbizonytalanabb volt, mérlegelési hibán alapul, a Bizottság nem rendelkezett hatáskörrel annak orvoslására, és a Törvényszék sem rendelkezik hatáskörrel arra, hogy maga vizsgálja meg ezt a kérdést.
(
1
)	A 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a közös érdekű projektek uniós listája tekintetében történő módosításáról szóló, 2017. november 23‑i (EU) 2018/540 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2018. L 90., 38. o.).
(
2
)	A 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a közös érdekű projektek uniós listája tekintetében történő módosításáról szóló, 2019. október 31‑i (EU) 2020/389 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2020. L 74., 1. o.).
(
3
)	A transzeurópai energiaipari infrastruktúrára vonatkozó iránymutatásokról és az 1364/2006/EK határozat hatályon kívül helyezéséről, valamint a 713/2009/EK, a 714/2009/EK és a 715/2009/EK rendelet módosításáról szóló, 2013. április 17‑i 347/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 115., 39. o.; helyesbítések: HL 2014. L 283., 81. o., HL 2018. L 167., 37. o.) 3. cikke.
(
4
)	A tárgyra vonatkozó állandó ítélkezési gyakorlat értelmében.
(
5
)	A 347/2013 rendelet 3. cikke (3) bekezdése második albekezdésének a) pontja és III. melléklete 2. részének 10. pontja alapján.
(
6
)	A 347/2013/EU rendelet 3. cikkének (1) és (4) bekezdése és 16. cikke.
(
7
)	Különösen a 347/2013 rendelet 5. cikkének (8) bekezdése.
(
8
)	A 347/2013 rendelet 3. cikke (3) bekezdése második albekezdésének a) pontja és III. melléklete 2. részének 10. pontja alapján.
(
9
)	A 347/2013 rendelet III. melléklete 2. részének 10. pontja.