61999TJ0136_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa T-136/99,
Taurus-Film GmbH & Co, kotipaikka Unterföhring (Saksa), edustajanaan asianajaja R. Schneider, prosessiosoite Luxemburgissa,
kantajana,
vastaan
sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), asiamiehinään D. Schennen ja S. Bonne, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaajana,
jossa kantaja on riitauttanut sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 19.3.1999 tekemän päätöksen (asia R 97/98-3) sanan Cine Comedy rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi,
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja J. Pirrung sekä tuomarit A. Potocki ja A. W. H. Meij,
kirjaaja: hallintovirkamies G. Herzig,
ottaen huomioon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 1.6.1999 saapuneen kanteen,
ottaen huomioon ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 16.9.1999 saapuneen vastineen,
ottaen huomioon 5.7.2000 pidetyssä suullisessa käsittelyssä esitetyn,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
Asian taustana olevat tosiseikat
1 Kantaja on jättänyt 10.10.1996 Deutsches Patentamtiin (Saksan patenttivirasto) yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, perusteella yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen, joka on saapunut 24.10.1996 sisämarkkinoiden harmonisointivirastoon (tavaramerkit ja mallit) (jäljempänä virasto).
2 Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä on haettu, on sanamerkki Cine Comedy.
3 Tavarat ja palvelut, joita varten rekisteröintiä on haettu, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 9, 16, 38, 41 ja 42.
4 Tutkijana toiminut viraston virkamies ilmoitti 20.2.1998 päivätyssä kirjeessään katsovansa, ettei hakemusta voida hyväksyä. Kantaja esitti tätä koskevat huomautuksensa 26.3.1998 päivätyssä kirjeessään.
5 Tutkija hylkäsi 7.5.1998 tekemällään päätöksellä rekisteröintihakemuksen kokonaisuudessaan asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen ehdottomien hylkäysperusteiden nojalla.
6 Kantaja haki 22.6.1998 virastossa tähän päätökseen muutosta asetuksen N:o 40/94 59 artiklan mukaisesti.
7 Valitus saatettiin tutkijan ennakkotarkastukseen asetuksen N:o 40/94 60 artiklan mukaisesti. Tämän jälkeen asia siirrettiin valituslautakuntaan.
8 Valituslautakunta ratkaisi valituksen 19.3.1999 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös). Tässä päätöksessään valituslautakunta totesi, että useilla Euroopan yhteisön kielillä (englanti, espanja, ranska, italia ja saksa) sana Cine tarkoittaa elokuvateatteria, elokuvanauhoitetta, elokuvaa tai elokuvataidetta. Lisäksi se totesi, että saksan kielessä sanaa Comedy "käytetään lainasanana kuvaamassa erityisesti televisiossa esitettävää komediaa (huvinäytelmää) ja erityisesti lyhenteenä Comedyshow'lle eli erityisesti televisiossa esitettävälle esitykselle, jossa esitetään sketsejä, slapstick-komediaa tai muita vastaavia ohjelmanumeroita".Tämän perusteella se päätteli, että "yhdistelmästä Cine Comedy saadaan ainakin saksankielisellä kielialueella vaikutelma, joka ei ole epäselvä ja moniselitteinen, ja lisäksi sillä kuvataan selkeästi ja yksiselitteisesti tietynlaista elokuvalajia eli televisio- tai elokuvakomedioita" (riidanalaisen päätöksen 26 kohta).
9 Seuraavaksi valituslautakunta tutki jokaisen niiden viiden tavara- ja palveluluokan osalta, joita varten sanamerkin Cine Comedy rekisteröintiä oli haettu, oliko hakemus hylättävä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja/tai c alakohdan perusteella. Tämän tutkinnan johdosta se kumosi tutkijan 7.5.1998 tekemän päätöksen, siltä osin kuin tutkija oli hylännyt hakemuksen sanamerkin Cine Comedy rekisteröimisestä luokkiin 9 ja 16 kuuluvia tavaroita ja luokkiin 38, 41 ja 42 kuuluvia palveluja varten. Näiden tavaroiden ja palvelujen osalta valituslautakunta palautti asian tutkijan käsiteltäväksi. Muilta osin valituslautakunta hylkäsi valituksen. Lopuksi se hylkäsi kantajan vaatimuksen valitusmaksun palauttamisesta.
10 Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee, että valituslautakunta on pysyttänyt tutkijan päätöksen, siltä osin kuin siinä evättiin sanamerkin Cine Comedy rekisteröinti seuraavien palvelujen osalta:
luokka 38:
Radio- ja televisiolähetysten/-ohjelmien välitys johdottomien tai johtoja käyttävien verkkojen kautta; elokuva-, televisio- ja radio-ohjelmien tai -lähetysten lähettäminen; käyttäjien käyttöoikeuksien välittäminen ja myöntäminen erilaisiin tietoverkkoihin; tietoliikenne; äänen- ja kuvanvälitys satelliittien kautta; tilaustelevisiopalvelun välittäminen (maksutelevisio) mukaan lukien video-on-demand, myös digitaalisena alustana kolmansille osapuolille; kaukoliikenteeseen ja tietokantoihin liittyvät palvelut, erityisesti tietokantojen tietojen siirtäminen tietoliikennelaitteiden kautta; tietojen välitys kolmansille osapuolille, tietojen levitys johdottomien tai johtoja käyttävien verkkojen välityksellä; on-line-palvelut ja -lähetykset, nimittäin tietojen ja uutisten, mukaan lukien sähköposti, välittäminen; toiminta uutisten, kuvien, tekstien, puheen ja tietojen välittämiseksi verkoissa; tietojen, kuten äänen, kuvan ja tiedon, välittäminen.
luokka 41:
Elokuvien, video- ja muiden televisio-ohjelmien tuotanto, jäljentäminen, esittäminen ja vuokraus; tietojen, puheen, tekstin, ääni- ja kuvatallenteiden tuotanto ja jäljentäminen video- ja/tai äänikaseteille, -nauhoille ja -levyille (mukaan lukien cd-rom-levyt ja cd-i-levyt) sekä videopelit (tietokonepelit); video- ja/tai äänikasettien, -nauhojen ja -levyjen (mukaan lukien cd-rom-levyt ja cd-i-levyt) sekä videopelien (tietokonepelit) esitys ja vuokraus; televisiovastaanottimien ja dekooderien vuokraus; ajanviete; kulttuuritoiminnat; esitysten, tietokilpailujen ja musiikkitilaisuuksien organisointi ja järjestäminen sekä ajanvietekilpailujen järjestäminen, myös radioon tai televisioon tallennettavat tai suorana lähetettävät; televisio- ja radiomainoslähetysten tuotanto mukaan lukien vastaavat pelilähetykset; kilpailujen järjestäminen viihteen alalla; konsertti-, teatteri- ja viihdetilaisuuksien järjestäminen; elokuvien, televisio-, radio- ja videoteksti- ja teletekstiohjelmien ja -lähetysten tuotanto, radio- ja televisioviihde; elokuvien ja videoiden sekä muiden koulutus-, opetus- ja viihdekuva- ja ääniohjelmien, myös lapsille ja nuorille, tuotanto; johdottomien tai johtoja käyttävien verkkojen kautta lähetettävien radio- ja televisiolähetysten/-ohjelmien valmistaminen; tietojen, kuten äänen ja kuvan, tallentaminen, käsittely ja toistaminen.
luokka 42:
Elokuvien, televisio- ja videotuotannon sekä muiden kuva- ja ääniohjelmien oikeuksien myöntäminen, välitys, vuokraus sekä muu käyttö; tekijän- ja teollisoikeuksien hallinnointi ja valvonta kolmansien osapuolten puolesta; elokuvien ja televisiolähetysten oikeuksien kauppaan liittyvä valvonta; ohjelmistojen kehittäminen, erityisesti liittyen multimediaan, interaktiiviseen televisioon ja maksutelevisioon; multimediaan, interaktiiviseen televisioon ja maksutelevisioon liittyvä tekninen neuvonta (luokassa 42); tietokoneohjelmointi mukaan lukien video- ja tietokonepelit.
Asianosaisten vaatimukset
11 Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
- kumoaa riidanalaisen päätöksen
- määrää, että virasto rekisteröi sanamerkin Cine Comedy yhteisön tavaramerkiksi niitä luokkiin 38, 41 ja 42 kuuluvia palveluja varten, joiden osalta rekisteröintihakemus hylättiin
- velvoittaa viraston palauttamaan valitusmaksun
- velvoittaa viraston korvaamaan oikeudenkäyntikulut, joita kantajalle on aiheutunut asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa.
12 Virasto vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
- jättää tutkimatta kantajan toisena esittämän vaatimuksen
- hylkää kanteen muilta osin perusteettomana
- velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
13 Kantaja on suullisessa käsittelyssä luopunut toisena esittämästään vaatimuksesta, joka koski sitä, että virasto määrättäisiin rekisteröimään sanamerkki Cine Comedy tiettyjen palvelujen osalta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on ottanut huomioon vaatimuksesta luopumisen.
Kumoamisvaatimus
Asianosaisten väitteet ja niiden perustelut
14 Kantaja väittää, että valituslautakunta on soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohtaa.
15 Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn ehdottoman hylkäysperusteen osalta kantaja korostaa valituslautakunnan itsensä todenneen, että tätä perustetta voidaan soveltaa ainoastaan, jos kyseinen merkki, josta saatava kokonaisvaikutelma on ratkaiseva, on selvästi ja yksiselitteisesti deskriptiivinen ja että riittävää ei ole, että merkki on ainoastaan epäsuorasti deskriptiivinen ja että merkki ymmärretään tällaiseksi ainoastaan harkinnan tuloksena.
16 Käsiteltävänä olevassa asiassa sanamerkki Cine Comedy ei ole kantajan mukaan semanttisesti selkeä varsinkaan saksankielisellä kielialueella, jonka valituslautakunta on erityisesti ottanut huomioon asiaa arvioidessaan. Tämä sanayhdistelmä - jota ei ole olemassa saksan kielessä eikä muissakaan jäsenvaltioiden kielissä - ei voi itsessään olla deskriptiivinen, koska yleisön keskuudessa käytetään ainoastaan jo olemassa olevia ilmauksia tavaroiden ja palvelujen kuvaamiseen.
17 Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyn ehdottoman hylkäysperusteen osalta kantaja esittää, että asianomaisessa kohderyhmässä sanayhdistelmä Cine Comedy ymmärretään keksityksi käsitteeksi, jolla voidaan erottaa kyseisen yrityksen tavarat ja palvelut muiden yritysten tavaroista ja palveluista, ja näin on varsinkin silloin, kun tätä sanayhdistelmää käytetään tavaramerkin tavoin. Kantaja korostaa tältä osin sitä, että valituslautakunta on itse katsonut, että "tavaramerkin muodostavien kahden sanan yhdistelmä on epätavallinen ja tässä muodossaan se on neologismi, jota ei ole selvitetty käytettävän missään" (riidanalaisen päätöksen 26 kohta).
18 Virasto puolestaan esittää asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn ehdottoman hylkäysperusteen osalta, ettei merkitystä ole juurikaan sillä, ettei merkkiä sellaisenaan mainita missään sanakirjoissa. Lisäksi viraston mukaan merkkiä on tarkasteltava kokonaisuutena, ja tässä yhteydessä ratkaisevaa on se, miten merkki yleensä ymmärretään asianomaisessa kohderyhmässä. Mikäli merkki - suhteessa niihin tavaroihin ja palveluihin, joita varten merkin rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi on haettu - ymmärretään välittömästi ja spontaanisti asianomaisessa kohderyhmässä tietyllä tavalla, tätä merkkiä on pidettävä deskriptiivisenä. Sitä vastoin silloin, kun merkki ymmärretään kohderyhmässään keksityksi sanaksi, joka tuo vain epäsuorasti mieleen tietyt kyseisten tavaroiden tai palvelujen ominaisuudet, merkkiä ei voida pitää deskriptiivisenä.
19 Sanan Cine osalta virasto tukeutuu sanakirjoihin, päivälehtiin ja televisiolehtiin osoittaakseen, että englannissa, ranskassa, italiassa ja saksassa tämä sana tulkitaan spontaanisti sanan elokuva (cinema) lyhennetyksi muodoksi. Sanan Comedy osalta virasto esittää, että se merkitsee komediaa, komediatyyppistä elokuvaa ja saksan kielessä sketsejä yms. sisältävää televisio-ohjelmaa. Tämän päätelmänsä tukemiseksi virasto on tukeutunut saksan-, englannin-, ranskan- ja espanjankielisiin televisiolehtiin.
20 Edellä esitetyn perusteella keskivertokuluttaja ymmärtää viraston mukaan välittömästi ja asiaa enemmän pohtimatta yhdistelmän Cine ja Comedy niin, että se merkitsee - kulloisestakin kielestä riippuen - komediaa elokuvanauhoitteena tai -esityksenä. Tämän vuoksi kyseistä merkkiä on pidettävä deskriptiivisenä.
21 Erottamiskyvystä virasto toteaa, että sanamerkkiä Cine Comedy ei voida myöskään asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella rekisteröidä yhteisön tavaramerkiksi niistä samoista syistä, jotka edellä on esitetty merkin deskriptiivisyyden osalta.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
22 Asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan sellaisia tavaramerkkejä, "joilta puuttuu erottamiskyky", ei voida rekisteröidä.
23 Saman asetuksen 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan tavaramerkkejä, "jotka muodostuvat yksinomaan sellaisista merkeistä tai merkinnöistä, joita voidaan elinkeinotoiminnassa käyttää osoittamaan tavaroiden tai palvelujen lajia, laatua, määrää, käyttötarkoitusta, arvoa tai maantieteellistä alkuperää, tavaroiden valmistusajankohtaa tai palvelujen suoritusajankohtaa taikka muita tavaroiden tai palvelujen ominaisuuksia", ei rekisteröidä.
24 Asetuksen N:o 40/94 4 artiklan mukaan ratkaiseva tekijä sen suhteen, voiko merkki, joka voidaan esittää graafisesti, olla yhteisön tavaramerkki, on se, voidaanko tietyn yrityksen tavarat erottaa kyseisen merkin perusteella muiden yritysten tavaroista.
25 Tästä johtuu erityisesti, että arvioitaessa sitä, onko rekisteröintihakemus hylättävä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen ehdottomien hylkäysperusteiden nojalla, on otettava huomioon ainoastaan ne tavarat ja palvelut, joita varten merkki halutaan rekisteröidä (vrt. asia T-163/98, Procter & Gamble v. SMHV, BABY-DRY, tuomio 8.7.1999, Kok. 1999, s. II-2383, 20 ja 21 kohta).
26 Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa valituslautakunta ei ole tehnyt virhettä katsoessaan, että sanayhdistelmä Cine Comedy voi kuvata tietynlaisten elokuvien eli televisio- tai elokuvakomedioiden ominaispiirteitä eli muun muassa elokuvien lajia ja laatua. Kuten valituslautakunta on todennut, useilla Euroopan yhteisön kielillä sana Cine tarkoittaa elokuvateatteria, elokuvanauhoitetta, elokuvaa tai elokuvataidetta. Lisäksi näillä kielillä sana Comedy ymmärretään välittömästi ja asiaa enemmän pohtimatta komediaksi. Näin ollen sanamerkkiä Cine Comedy, joka on muodostettu yhdistämällä kaksi sanaa, voidaan käyttää tietyn tavaran eli komediaelokuvan kuvaamiseen.
27 Niistä palveluista, joiden osalta valituslautakunta on riidanalaisessa päätöksessään hylännyt valituksen, on syytä todeta, että sanamerkki Cine Comedy voidaan kyseisessä kohderyhmässä välittömästi ja asiaa enemmän pohtimatta yhdistää konkreettisesti ja suoraan suurimpaan osaan kyseisiä palveluja eli erityisesti niihin palveluihin, jotka liittyvät konkreettisesti ja suoraan komediaelokuviin tai tällaisten elokuvien tuottamiseen ja esittämiseen.
28 Näin ei kuitenkaan ole seuraavien palvelujen osalta, jotka liittyvät muiden palvelujen suorittamiseen eli erityisesti teknisten, oikeudellisten, hallinnollisten ja organisatoristen palvelujen suorittamiseen:
luokka 38: käyttäjien käyttöoikeuksien välittäminen ja myöntäminen erilaisiin tietoverkkoihin;
luokka 41: kulttuuritoiminnat; esitysten, tietokilpailujen ja musiikkitilaisuuksien organisointi ja järjestäminen sekä ajanvietekilpailujen järjestäminen, myös radioon tai televisioon tallennettavat tai suorana lähetettävät; televisio- ja radiomainoslähetysten tuotanto mukaan lukien vastaavat pelilähetykset; kilpailujen järjestäminen viihteen alalla; konsertti-, teatteri- ja viihdetilaisuuksien järjestäminen;
luokka 42: tekijän- ja teollisoikeuksien hallinnointi ja valvonta kolmansien osapuolten puolesta; multimediaan, interaktiiviseen televisioon ja maksutelevisioon liittyvä tekninen neuvonta (luokassa 42); tietokoneohjelmointi mukaan lukien video- ja tietokonepelit.
29 Näiden palvelujen osalta sanamerkkiä Cine Comedy ei kyseisessä kohderyhmässä välittömästi ja asiaa enemmän pohtimatta yhdistetä näiden palvelujen tiettyihin ominaispiirteisiin asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Yhteys sanamerkin Cine Comedy ja kyseisten teknisten, oikeudellisten, hallinnollisten ja organisatoristen palvelujen välillä on - vaikka nämä palvelut liittyisivät komediaelokuviin - liian epäselvä ja epämääräinen, jotta tätä sanamerkkiä voitaisiin pitää deskriptiivisenä suhteessa näihin palveluihin.
30 Valituslautakunta on myös todennut, että sanamerkiltä Cine Comedy puuttuu erottamiskyky suhteessa niihin tavaroihin ja palveluihin, joiden osalta tätä sanamerkkiä pidettiin deskriptiivisenä, ja tämän päätelmänsä tueksi valituslautakunta on esittänyt ainoastaan seuraavaa: "Vaikka kyseiset kaksi sanaa on yhdistetty kyseisessä merkissä, sitä ei silti voida pitää vähäisessäkään määrin mielikuvituksellisena ja siitä johtuen erottamiskykyisenä." Riidanalaisessa päätöksessä rekisteröintihakemuksessa tarkoitetun merkin erottamiskyvyn puuttuminen johdetaan siis siitä, että merkki on deskriptiivinen ja että se ei ole lainkaan mielikuvituksellinen.
31 Kuitenkin tuomion 28 artiklassa tarkoitettujen palvelujen osalta on edellä jo katsottu, että sanamerkin Cine Comedy rekisteröintiä ei voitu evätä asetuksen N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella. Siksi erottamiskyvyn puuttuminen ei voi johtua pelkästään siitä, että riidanalaisessa päätöksessä sanamerkkiä ei ole pidetty "vähäisessäkään määrin mielikuvituksellisena".
32 Tästä seuraa, että riidanalainen päätös on kumottava edellä 28 kohdassa mainittujen palvelujen osalta ja että kumoamisvaatimus on hylättävä muilta osin.
Valitusmaksun palauttamista koskeva vaatimus
33 Kantaja katsoo, että valituslautakunnan olisi pitänyt hyväksyä sen vaatimus valitusmaksun palauttamisesta yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13 päivänä joulukuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (EYVL L 303, s. 1) 51 artiklan mukaisesti. Tältä osin kantaja viittaa tiettyyn toisen valituslautakunnan päätökseen, jossa tämä valituslautakunta kumosi 7.5.1998 tehtyyn päätökseen verrattavissa olevaan päätökseen tutkijan päätöksen perustelujen puutteellisuuden vuoksi ja määräsi valitusmaksun palautettavaksi.
34 Asetuksen N:o 2868/95 51 artiklassa säädetään seuraavaa: "Valitusmaksut määrätään takaisin maksettaviksi siinä tapauksessa, että valitus aiheuttaa ennakkotarkastuksen tai - - valituslautakunta katsoo, että valitus on hyväksyttävä, ja takaisin maksaminen on kohtuullista huomattavan menettelyvirheen takia. Jos valitus aiheuttaa ennakkotarkastuksen, takaisin maksamisesta päättää se osasto, jonka päätös on riitautettu, ja muissa tapauksissa valituslautakunta."
35 Valituslautakunnan ratkaiseman asian tutkinnan perusteella on katsottava, ettei valituslautakunta ole tehnyt virhettä todetessaan päätöksessään, ettei tutkija ollut rikkonut olennaisia menettelymääräyksiä. Vaikka tutkijan päätöksen perustelut olivatkin suppeita, kantajalle selvisi näistä perusteluista, miksi hakemus sanamerkin Cine Comedy rekisteröimisestä yhteisön tavaramerkiksi oli hylätty, ja kantaja pystyi asianmukaisesti hakemaan muutosta tähän päätökseen valituslautakunnassa, kuten kantaja onkin tehnyt.
36 Tästä seuraa, että vaatimus valitusmaksun palauttamisesta on hylättävä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
37 Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 3 kohdassa määrätään, että jos asiassa osa vaatimuksista ratkaistaan toisen asianosaisen ja osa toisen asianosaisen hyväksi, yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voi määrätä, että kukin asianosainen vastaa omista kuluistaan. Käsiteltävänä olevassa asiassa on päätettävä, että molemmat asianosaiset vastaavat omista kuluistaan.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) kolmannen valituslautakunnan 19.3.1999 tekemä päätös (asia R 97/98-3) kumotaan, siltä osin kuin se koskee seuraavia palveluita:
luokka 38: käyttäjien käyttöoikeuksien välittäminen ja myöntäminen erilaisiin tietoverkkoihin;
luokka 41: kulttuuritoiminnat; esitysten, tietokilpailujen ja musiikkitilaisuuksien organisointi ja järjestäminen sekä ajanvietekilpailujen järjestäminen, myös radioon tai televisioon tallennettavat tai suorana lähetettävät; televisio- ja radiomainoslähetysten tuotanto mukaan lukien vastaavat pelilähetykset; kilpailujen järjestäminen viihteen alalla; konsertti-, teatteri- ja viihdetilaisuuksien järjestäminen;
luokka 42: tekijän- ja teollisoikeuksien hallinnointi ja valvonta kolmansien osapuolten puolesta; multimediaan, interaktiiviseen televisioon ja maksutelevisioon liittyvä tekninen neuvonta (luokassa 42); tietokoneohjelmointi mukaan lukien video- ja tietokonepelit.
2) Kanne hylätään muilta osin.
3) Molemmat asianosaiset vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan.