62023CJ0137
TEISINGUMO TEISMO (penktoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. kovo 13 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Akcizai – Direktyva 2003/96/EB – Energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimas – Energinių produktų, naudojamų kaip degalai ar kuras, atleidimas nuo mokesčio – 14 straipsnio 1 dalies c punktas – Navigacija Europos Sąjungos vandenyse – 15 straipsnio 1 dalies f punktas – Navigacija vidaus vandenyse – Direktyva 95/60/EB – Gazolio ir žibalo mokestinis žymiklis – Gazolis, skirtas naudoti laivui varyti ir nepažymėtas mokesčių tikslais pagal Sąjungos teisę – Atsisakymas taikyti atleidimą nuo akcizų – Proporcingumo principas“
Byloje C‑137/23 (Alsen) (
i
)
dėl Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) 2023 m. vasario 10 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2023 m. kovo 7 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
X
prieš
Staatssecretaris van Financiën
TEISINGUMO TEISMAS (penktoji kolegija),
kurį sudaro penktosios kolegijos pirmininko pareigas einantis penktosios kolegijos pirmininkas I. Jarukaitis, teisėjai D. Gratsias ir E. Regan (pranešėjas),
generalinis advokatas A. Rantos,
posėdžio sekretorė A. Lamote, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2024 m. gegužės 16 d. posėdžiui,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
X, atstovaujamo advocaat M. van Dam,
–
Nyderlandų vyriausybės, atstovaujamos M. K. Bulterman ir H. S. Gijzen,
–
Ispanijos vyriausybės, atstovaujamos A. Pérez-Zurita Gutiérrez,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos A. Armenia, M. Björkland ir W. Roels,
susipažinęs su 2024 m. rugsėjo 5 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (OL L 283, 2003, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 405), iš dalies pakeistos 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/75/EB (OL L 157, 2004, p. 100; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 2 t., p. 21) (toliau – Direktyva 2003/96), 14 straipsnio 1 dalies ir 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB (OL L 9, 2009, p. 12), 7 straipsnio 2 dalies išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ieškovo pagrindinėje byloje ir Staatssecretaris van Financiėn (valstybės finansų sekretorius, Nyderlandai) ginčą dėl mokesčio perskaičiavimo, susijusio su gazolio, naudojamo kaip variklių degalai navigacijai upėse, apmokestinimu akcizu.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyva 92/81/EEB
3
1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/81/EEB dėl akcizo už mineralines alyvas struktūrų derinimo (OL L 316, 1992, p. 12) III antraštinėje dalyje „Patikrinimai“ buvo tik 9 straipsnis, kuris suformuluotas taip:
„Ne vėliau kaip 1992 m. gruodžio 31 d. [Europos Bendrijų] Taryba, remdamasi [Europos Bendrijų] Komisijos pasiūlymu, vieningai priima Bendrijos taisykles dėl mineralinių alyvų, atleistų nuo akcizo arba kurioms, kaip krosnių kurui ar variklių degalams, taikomi sumažinti tarifai, dažymo ir žymėjimo.“
Direktyva 95/60/EB
4
1995 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 95/60/EB dėl gazolių ir žibalo žymėjimo mokesčių tikslams (OL L 291, 1995, p. 46; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 286) pirmoje–ketvirtoje konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„kadangi šioje direktyvoje nustatytos Bendrijos priemonės yra ne tik būtinos, bet ir privalomos siekiant įgyvendinti vidaus rinkos tikslus; kadangi valstybės narės šių tikslų negali įgyvendinti atskirai; kadangi, be to, minėtų tikslų įgyvendinimas Bendrijos lygiu jau yra numatytas Direktyvoje 92/81/EEB ir ypač jos 9 straipsnyje; kadangi ši direktyva atitinka subsidiarumo principą;
kadangi [1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/82/EEB dėl akcizo už mineralines alyvas struktūrų derinimo (OL L 306, 1992, p. 19)] nustato minimalius akcizo tarifus tam tikroms mineralinių alyvų rūšims, įskaitant įvairių kategorijų gazolius ir žibalą;
kadangi tinkamam vidaus rinkos veikimui dabar yra reikalinga nustatyti bendras gazolių ir žibalo, kuriems nebuvo pritaikytas standartinis tarifas, nustatytas naftos produktams, naudojamiems kaip variklių kuras, žymėjimo mokesčių tikslams taisykles.
kadangi tam tikras valstybes nares dėl specialių nacionalinių aplinkybių reikėtų atleisti nuo šioje direktyvoje nustatytų priemonių vykdymo.“
5
Direktyvos 95/60 1 straipsnyje nustatyta:
„1.   Nepažeisdamos nacionalinės teisės nuostatų dėl žymėjimo mokesčių tikslams, valstybės narės pagal šios direktyvos nuostatas naudoja žyminčiąją medžiagą:
–
visų rūšių gazoliams, nurodytiems kombinuotosios prekių nomenklatūros 27100069 pozicijoje, kurie buvo išleisti vartojimui pagal [1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole (OL L 76, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 179)] 6 straipsnyje, ir kurie buvo atleisti nuo akcizo arba juo apmokestinti taikant kitokį tarifą, nei nurodytas Direktyvos 92/82/EEB 5 straipsnio 1 dalyje,
–
žibalui, nurodytam kombinuotosios nomenklatūros 27100055 pozicijoje, kuris buvo išleistas vartojimui pagal Direktyvos 92/12/EEB 6 straipsnį ir kuris buvo atleistas nuo akcizo mokėjimo arba buvo juo apmokestintas taikant kitokį tarifą, nei nurodytas Direktyvos 92/82/EEB 8 straipsnio 1 dalyje.
2.   Valstybės narės gali leisti nenaudoti šio straipsnio 1 dalyje nurodytos žyminčiosios medžiagos visuomenės sveikatos arba saugos sumetimais ar dėl kitų techninių priežasčių, jeigu jos taiko atitinkamas fiskalinės priežiūros priemones.
<…>“
6
Direktyvos 95/60 2 straipsnyje nurodyta:
„1.   Žyminčiąją medžiagą sudaro tiksliai nustatytas cheminių priedų derinys, kuris taikant fiskalinę priežiūrą pridedamas prieš išleidžiant nurodytą naftos produktą vartojimui. Tačiau,
<…>
2.   Žyminčioji medžiaga, kurią reikia naudoti, nustatoma Direktyvos 92/12/EEB 24 straipsnyje nustatyta tvarka.“
7
Direktyvos 95/60 3 straipsnyje numatyta:
„Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad užkirstų kelią netinkamam žyminčiąja medžiaga pažymėtų produktų naudojimui, visų pirma, kad atitinkami naftos produktai nebūtų naudojami kaip kuras motorizuotos kelių transporto priemonės variklyje arba laikomi jos kuro bake, išskyrus atvejus, kai taip juos naudoti galima valstybių narių kompetentingų institucijų nustatytais konkrečiais atvejais.
Valstybės narės nustato, kad nurodytų naftos produktų naudojimas pirmojoje pastraipoje nurodytais atvejais turi būti laikomas pažeidimu pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę. Kiekviena valstybė narė imasi reikiamų priemonių, kad būtų visiškai įgyvendintos visos šios direktyvos nuostatos, ir visų pirma nustato baudas, taikytinas minėtų priemonių nevykdymo atveju; tokios baudos turi atitikti savo paskirtį ir būti veiksminga atgrasinančia priemone.“
8
Šios direktyvos 4 straipsnyje nustatyta:
Valstybės narės kartu su 1 straipsnio 1 dalyje nustatyta žyminčiąja medžiaga gali naudoti nacionalinę žyminčiąją medžiagą arba dažą.
<…>“
Direktyva 2003/96
9
Direktyvos 2003/96 2–5 ir 24 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(2)
Bendrija neturi nuostatų minimaliai elektros energijos ir kitų, išskyrus mineralines alyvas, energetikos produktų apmokestinimo normai nustatyti, o tai gali turėti neigiamą poveikį tinkamam vidaus rinkos funkcionavimui.
(3)
Tinkamam rinkos funkcionavimui ir norint pasiekti tikslų kitose Bendrijos politikos srityse, reikia Bendrijos lygiu nustatyti minimalų daugelio energetikos produktų, įskaitant elektrą, gamtines dujas ir anglį, apmokestinimo lygį.
(4)
Valstybių narių nacionaliniu lygiu taikomų energijos apmokestinimo lygių pastebimas skirtumas galėtų turėti žalos tinkamam vidaus rinkos funkcionavimui.
(5)
Atitinkamų Bendrijos minimalių apmokestinimo lygių nustatymas gali leisti sumažinti dabartinius nacionalinių apmokestinimo lygių skirtumus.
<…>
(24)
Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti kitus konkrečius atleidimus ar sumažintus apmokestinimo lygius, kai tai nedarys žalos tinkamam vidaus rinkos funkcionavimui ir nesukels konkurencijos iškraipymo.“
10
Šios direktyvos 1 straipsnyje nustatyta:
„Valstybės narės energetikos produktus ir elektros energiją apmokestina pagal šią direktyvą.“
11
Minėtos direktyvos 14 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Be Direktyvoje 92/12/EEB pateiktų bendrųjų nuostatų, atleidžiančių nuo mokesčio apmokestinamus produktus, ir, nepažeisdamos kitų Bendrijos nuostatų, valstybės narės savo pačių nustatytomis sąlygomis, siekdamos užtikrinti teisingą tokių išimčių taikymą ir užkirsti kelią bet kokiam mokesčių vengimui ir piktnaudžiavimui, atleidžia nuo apmokestinimo šiuos produktus:
<…>
c)
energetikos produktus, tiekiamus kaip laivų degalai navigacijos Bendrijos vandenyse tikslais (įskaitant žvejybą), išskyrus privačius pramoginius laivus, ir laive gaminamą elektros energiją.
Šioje direktyvoje „privatūs pramoginiai laivai“ reiškia bet kokį laivą, kurį jo savininkas arba nuomos ar kitu būdu juo besinaudojantis fizinis ar juridinis asmuo naudoja ne komerciniams tikslams, ir ypač ne keleiviams ar kroviniams vežti ar paslaugoms teikti už užmokestį, ir ne valdžios institucijų užsakymu.“
12
Tos pačios direktyvos 15 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Nepažeisdamos kitų Bendrijos nuostatų, valstybės narės gali, taikant fiskalinės kontrolės priemones, visiškai ar dalinai atleisti nuo mokesčio ar nustatyti mažesnį apmokestinimo lygį:
<…>
f)
energetikos produktams, tiekiamiems kaip laivų degalai navigacijos vidaus vandenyse tikslais (įskaitant žvejybą), išskyrus privačius pramoginius laivus, ir laive gaminamai elektros energijai;
<…>“
13
Direktyvos 2003/96 30 straipsnyje nurodyta:
„Neatsižvelgiant į 28 straipsnio 2 dalį, nuo 2003 m. gruodžio 31 d. Direktyvos 92/81/EEB ir 92/82/EEB yra panaikinamos.
Nuorodos į panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą.“
Direktyva 2008/118
14
Direktyvos 2008/118 8 konstatuojamoje dalyje buvo nustatyta:
„Kadangi siekiant užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą, vis dar svarbu, kad akcizų sąvoka ir prievolės juos apskaičiuoti sąlygos būtų vienodos visose valstybėse narėse, [Europos Sąjungos] lygiu reikia paaiškinti, kada akcizais apmokestinamos prekės yra išleidžiamos vartoti ir kam tenka prievolė mokėti akcizus.“
15
Šios direktyvos 7 straipsnio 1 ir 2 dalyse buvo nurodyta:
„1.   Prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda išleidimo vartoti metu ir išleidimo vartoti valstybėje narėje.
2.   Šios direktyvos tikslais, „išleidimas vartoti“ – bet kuris iš toliau nurodytų atvejų:
a)
akcizais apmokestinamų prekių išleidimas, įskaitant neteisėtą išleidimą iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo;
b)
akcizais apmokestinamų prekių laikymas joms netaikant akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo, jei tos prekės nebuvo apmokestintos akcizais pagal taikomas [Sąjungos] teisės ir nacionalinės teisės aktų nuostatas;
c)
akcizais apmokestinamų prekių gamyba, įskaitant neteisėtą gamybą, netaikant joms akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo;
d)
akcizais apmokestinamų prekių importas, įskaitant neteisėtą importą, išskyrus atvejus, kai akcizais apmokestinamoms prekėms jas importavus nedelsiant pritaikytas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas.“
16
Šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Asmuo, kuriam tenka prievolė mokėti apskaičiuotus akcizus, yra:
a)
akcizais apmokestinamų prekių išleidimo iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo atveju, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies a punkte:
i)
įgaliotas sandėlio savininkas, registruotas gavėjas ar bet kuris kitas asmuo, kuris išleidžia arba kurio vardu iš mokėjimo laikino atidėjimo režimo išleidžiamos akcizais apmokestinamos prekės, o neteisėto išgabenimo iš akcizais apmokestinamų prekių sandėlio atveju – bet kuris tame išgabenime dalyvavęs asmuo;
<…>
b)
akcizais apmokestinamų prekių laikymo atveju, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies b punkte: asmuo, laikantis akcizais apmokestinamas prekes ir bet kuris kitas asmuo, dalyvaujantis akcizais apmokestinamų prekių laikyme;
<…>“
Įgyvendinimo sprendimas 2011/544/ES
17
2011 m. rugsėjo 16 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimo 2011/544/ES, kuriuo nustatomas bendrasis gazolių ir žibalo mokestinis žymiklis (OL L 241, 2011, p. 31), 1 ir 4 konstatuojamosiose dalyse buvo nurodyta:
„(1)
tam, kad tinkamai veiktų vidaus rinka, ir ypač siekiant užkirsti kelią mokesčių slėpimui, Direktyva 95/60/EB nustatyta bendra žymėjimo sistema, pagal kurią identifikuojami gazoliai, kurių KN kodas 27100069, ir žibalas, kurio KN kodas 27100055, ir kurie tiekiami rinkai be akcizo arba taikant sumažintą akcizo tarifą. <…>
<…>
(4)
peržiūrint sprendimą buvo surengtos konsultacijos su valstybėmis narėmis. Valstybės narės mano, kad iš esmės žymiklis „Solvent Yellow 124“ atlieka numatytą funkciją kovojant su sukčiavimu naudojant mineralines alyvas, kurios neapmokestintos akcizais arba kurioms taikomas sumažintas akcizų tarifas.“
18
Minėto sprendimo 1 straipsnis buvo suformuluotas taip:
„Direktyvoje 95/60/EB nurodytas bendrasis mokestinis žymiklis gazoliams, kurių KN kodai 27101941, 27101945 ir 27101949, ir žibalui, kurio KN kodas 27101925, yra žymiklis „Solvent Yellow 124“, kaip apibrėžta šio sprendimo priede.
Valstybės narės nustato ne mažesnį nei 6 mg ir ne didesnį nei 9 mg žymiklio viename mineralinės alyvos litre žymėtiną kiekį.“
Nyderlandų teisė
Akcizų įstatymas
19
Pagrindinės bylos aplinkybėms taikytinos redakcijos 1991 m. spalio 31 d.Wet houdende vereenvoudiging en uniformering van de accijnswetgeving (Įstatymas dėl akcizų teisės aktų supaprastinimo ir suvienodinimo) (Stb., 1991, p. 561) (toliau – Akcizų įstatymas), 2 straipsnio 1 dalis suformuluota taip:
„Šiame įstatyme ir pagal jį priimtose nuostatose išleidimas vartoti reiškia:
<…>
b)
akcizais apmokestinamų prekių laikymą joms netaikant akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo, jei tos prekės nebuvo apmokestintos akcizais pagal taikomas Sąjungos ir nacionalinės teisės aktų nuostatas;
<…>“
20
Šio įstatymo 66 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Bendruoju administraciniu aktu nustatytomis sąlygomis ir neperžengiant ribų išleidžiamos vartoti mineralinės alyvos atleidžiamos nuo akcizų, jeigu jos naudojamos:
a.
laivams varyti arba laivų poreikiams;
<…>“
Nutarimas dėl Akcizų įstatymo įgyvendinimo
21
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos Uitvoeringsbesluit accijns (Nutarimas dėl Akcizų įstatymo įgyvendinimo) 19 straipsnyje nustatyta:
„Mineralinių alyvų, naudojamų laivams varyti arba jų poreikiams, išleidimas vartoti atleidžiamas nuo akcizų, jeigu:
<…>“
22
Šio nutarimo 20 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„19 straipsnyje numatytas atleidimas nuo akcizų taikomas vidutinėms alyvoms ir gazoliui tik tuo atveju, jei šios alyvos turi [Akcizų įstatymo] 1a straipsnio 3 dalyje nurodytus požymius.“
Reglamentas dėl Akcizų įstatymo įgyvendinimo
23
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos Uitvoeringsregeling accijns (Reglamentas dėl Akcizų įstatymo įgyvendinimo) 13 straipsnio 2 dalyje buvo nustatyta:
„Į gazolį kaip [Akcizų įstatymo] 1a straipsnio 3 dalyje nurodyto žymeklio pridedama: ne mažiau kaip 6 gramai ir ne daugiau kaip 9 gramai „Solvent Yellow 124“ – 1000 litrų, o į lengvąją alyvą – taip pat pakankamas kiekis dažiklių, kad būtų galima gauti gerai matomą ir nuolatinę raudoną spalvą.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
24
Vokietijoje gyvenantis X yra motorinio tanklaivio, kurį jis naudoja mineralinėms alyvoms trečiųjų šalių vardu už užmokestį vidaus vandenimis Sąjungoje vežti (toliau – tanklaivis), savininkas. Šiame tanklaivyje yra įrengtos dvi bunkerio talpyklos, skirtos degalams, naudojamiems laivui varyti.
25
2016 m. birželio 7 d. per patikrinimą, atliktą tanklaiviui plaukiant Amsterdamo–Reino kanalu (Nyderlandai), Belastingdienst / Douane (Mokesčių ir muitų tarnyba, Nyderlandai) inspektoriai paėmė bunkerio talpyklose laikomų dyzelinių degalų mėginius. Šios tarnybos laboratorijos atlikta šių mėginių analizė, be kita ko, parodė, kad šiuose mėginiuose nurodytas žymiklio „Solvent Yellow 124“ kiekis kiekvienoje iš dviejų talpyklų buvo atitinkamai 5 gramai 1000 litrų ir 4,4 gramų 1000 litrų, t. y. mažesnis nei mažiausias 6 gramų 1000 litrų kiekis, kurio reikia, kad gazolis būtų išleistas vartoti atleidžiant nuo akcizų.
26
Manydamas, kad aptariamas gazolis neatitinka visų atleidimo nuo akcizų taikymo sąlygų, 2017 m. sausio 30 d.Inspecteur van de Belastingdienst / Douane (mokesčių ir muitų tarnybos inspektorius) (toliau – inspektorius) pranešė X apie savo ketinimą įpareigoti jį sumokėti akcizo mokestį, remdamasis motyvais, kad, pirma, šiame gazolyje esančio žymiklio „Solvent Yellow 124“ kiekis buvo mažesnis už minimalų reikalaujamą kiekį ir, antra, jis turėjo minėtą gazolį kaip tanklaivio savininkas ir kapitonas, nors už tą patį gazolį mokėtinas akcizas nebuvo apskaičiuotas pagal taikytinas Sąjungos ir nacionalinės teisės nuostatas.
27
X pateikus pastabas, inspektorius parengė pranešimą apie mokesčių perskaičiavimą, visų pirma susijusį su akcizais, mokėtinais už bunkerio talpyklose rastą gazolį.
28
Gavęs inspektoriaus apeliacinį skundą dėl rechtbank Gelderland (Gelderlando apylinkės teismas, Nyderlandai) sprendimo Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Arnhemo ir Leuvardeno apeliacinis teismas, Nyderlandai) 2019 m. lapkričio 19 d. sprendime nusprendė, kad X buvo pagrįstai nurodyta sumokėti perskaičiuotą mokestį.
29
Šis teismas konstatavo, kad patikrintas gazolis tanklaivio talpyklose yra akcizais apmokestinamas produktas, kad tuo metu, kai mokesčių ir (arba) muitų tarnyba atliko patikrinimą, šiam gazoliui nebuvo pritaikytas akcizų mokėjimo laikinojo atidėjimo režimas ir kad X turėjo faktinę teisę disponuoti minėtu gazoliu. Minėtas teismas taip pat nusprendė, kad atitinkamam gazoliui negali būti taikomas atleidimas nuo akcizų, nes jis neatitinka jam taikyti būtinos sąlygos, susijusios su žymiklio „Solvent Yellow 124“ buvimu pagal taikytinuose teisės aktuose nustatytas proporcijas.
30
Be to, Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Arnhemo ir Leuvardeno apeliacinis teismas) nusprendė, kad pagal taikytinus Nyderlandų teisės aktus tam, kad atsirastų prievolė apskaičiuoti akcizus, nebūtina, kad X žinotų ar privalėtų žinoti, kad gazoliui taikomi akcizai nebuvo apskaičiuoti pagal atitinkamas nuostatas.
31
Šis teismas taip pat nusprendė, kad siekdama perskaičiuoti akcizus dėl Akcizų įstatymo 2 straipsnio 1 dalies b punkte apibrėžto apmokestinimo momento mokesčių ir (arba) muitinės tarnyba neprivalėjo įrodyti, kad nebuvo gauta jokio akcizo už degalų talpyklose esantį gazolį, o asmuo, kuris remiasi atleidimu nuo mokesčio, turi pateikti įrodymų, kad atitinka atleidimo nuo mokesčio sąlygas.
32
Galiausiai minėtas teismas nusprendė, kad nagrinėjamo atleidimo nuo mokesčio taikymas priklauso nuo to, ar tikrinamame gazolyje yra pakankamai mokestinio žymiklio, nes šis žymiklis leidžia patikrinti produktų, kuriems taikomas toks atleidimas, naudojimą, ir kad tai yra esminė sąlyga siekiant užtikrinti teisingą ir aiškų Akcizų įstatymo 66 straipsnio 1 dalies a punkte numatyto atleidimo taikymą ir užkirsti kelią sukčiavimui, mokesčių vengimui ir piktnaudžiavimui.
33
X pateikė kasacinį skundą dėl Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Arnhemo ir Leuvardeno apeliacinis teismas) sprendimo Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
34
Šis teismas pažymi, kad Akcizų įstatymo 66 straipsnio 1 dalies a punkte, kuriuo, be kita ko, siekiama įgyvendinti Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalies c punktą, nustatytos tam tikros mineralinių alyvų atleidimo nuo akcizų sąlygos. Konkrečiai kalbant, iš kartu siejamų Nutarimo dėl Akcizų įstatymo įgyvendinimo 20 straipsnio 2 dalies ir 19 straipsnio nuostatų matyti, kad lengvosios alyvos ir gazolis turi turėti identifikavimo priemones, kaip antai numatytas Akcizų įstatymo 1a straipsnio 3 dalyje. Pastarojoje nuostatoje, siejamoje su Reglamento dėl Akcizų įstatymo įgyvendinimo 13 straipsnio 2 dalimi, numatyta, jog norint pasinaudoti šiuo atleidimu nuo akcizų gazolyje turi būti identifikavimo žymiklis, kurį sudaro 6–9 gramai „Solvent Yellow 124“1000 litrų, ir kad į jį turi būti įdėtas pakankamas kiekis dažiklių, kad jam suteiktų gerai matomą ir nuolatinę raudoną spalvą.
35
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad šis reikalavimas atspindi valstybių narių pareigą pagal Direktyvos 95/60 1 straipsnio 1 dalį, siejamą su Įgyvendinimo sprendimo 2011/544 1 straipsniu, o šios direktyvos 4 straipsnyje valstybėms narėms suteikiama galimybė pridėti nacionalinę spalvą ar žymiklį.
36
Šis teismas mano, kad nagrinėjamu atveju kyla klausimas, ar šiose nuostatose numatytas mokestinio žymėjimo reikalavimas gali turėti įtakos Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalies c punkte numatyto atleidimo nuo akcizų taikymui.
37
Šio teismo teigimu, mokestinio žymiklio taikymas leidžia kompetentingoms institucijoms paprastai ir veiksmingai kontroliuoti, ar mineralinės alyvos naudojamos nuostatose, kuriose numatytas atleidimas nuo akcizų arba lengvatinio akcizo tarifo taikymas, apibrėžtiems tikslams.
38
Vis dėlto nustačius, kad nagrinėjamos mineralinės alyvos naudojamos tikslams, kurie pagal nacionalinės teisės aktus yra atleidimo nuo akcizų sąlyga, ir kad nebuvo nustatyta jokių mokestinių pajamų praradimo, atsisakymas taikyti šį atleidimą gali viršyti tai, kas būtina siekiant užkirsti kelią neteisėtam šių alyvų naudojimui.
39
Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) mano, kad, siekdamas išspręsti jo nagrinėjamą ginčą, jis turi nustatyti, ar kompetentinga nacionalinė institucija privalo netaikyti Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalies c punkte numatytos pareigos atleisti nuo akcizų, kai Sąjungos teisėje nustatyto mokestinio žymiklio nėra pakankamai gazolyje, esančiame tanklaivio bunkerio talpykloje, nors, pirma, nustatyta, kad šis gazolis naudojamas navigacijai Sąjungos vandenyse, ir, antra, nėra jokių požymių, galinčių sukelti įtarimų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo.
40
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžia, kad, mokesčių ir (arba) muitinės tarnybai atliekant patikrinimą, pirma, bunkerio talpyklose esantis gazolis buvo nudažytas raudona spalva ir kad jame nebuvo pakankamai žymiklio „Solvent Yellow 124“, antra, X pateikė pirkimo įrodymus, kuriais siekė įrodyti, kad prieš pat patikrinimą jam šį gazolį į tanklaivį du kartus patiekė degalų tiekėjai, kuriems atitinkamai Nyderlanduose ir Vokietijoje buvo leista tiekti gazolį atleidžiant nuo akcizų, ir, trečia, taip pat ir vėliau nebuvo nustatyta jokių faktų ar aplinkybių, kuriomis remiantis būtų galima konstatuoti, kad X buvo susijęs su sukčiavimu, piktnaudžiavimu ar vengimu mokėti akcizus.
41
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad tokiomis aplinkybėmis gazoliui negali būti taikomas Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalies c punkte numatytas atleidimas nuo mokesčio, kiltų klausimas, kas – degalų tiekėjas ar laivo kapitonas – turėtų būti laikomas asmeniu, kuriam tenka prievolė mokėti akcizus.
42
Šiuo klausimu, jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad akcizas mokėtinas dėl to, kad laikomos prekės, apmokestinamos šiuo mokesčiu, kaip tai numatyta Direktyvos 2008/118 7 straipsnio 2 dalies b punkte, kaip asmuo, kuriam tenka prievolė sumokėti apskaičiuotus akcizus, pagal šios direktyvos 8 straipsnio 1 dalies b punktą galėtų būti įvardytas akcizais apmokestinamų prekių turėtojas. Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos, suformuotos 2021 m. birželio 10 d. Sprendime Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Nekaltas tarpininkas) (C‑279/19, EU:C:2021:473, 28–30 punktai), matyti, jog pagal Sąjungos teisę nereikalaujama, kad asmuo, turintis mokėti akcizus, žinotų arba pagrįstai turėtų žinoti, kad pagal minėtos direktyvos 7 straipsnio 2 dalies b punktą mokėtinas akcizas už atitinkamus produktus.
43
Tokiomis aplinkybėmis Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Direktyvos [2003/96] 14 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad šioje nuostatoje numatytas atleidimas nuo akcizo taikomas energiniams produktams, kurie, kaip nustatyta, naudojami laivams varyti navigacijos Sąjungos vandenyse tikslais, net kai šiuose naudojamuose energiniuose produktuose (šiuo atveju gazolyje) nėra reikalaujamo mažiausio žymiklio „Solvent Yellow 124“ kiekio, jeigu mokesčių administratorius nėra nustatęs vieno ar daugiau požymių, kad laivo savininkas ar operatorius arba jo atstovas laive (kapitonas) dalyvauja slepiant mokesčius, jais piktnaudžiaujant ar vengiant mokėti akcizus už laikomą gazolį?
2.
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai: ar Direktyvos [2008/118] 7 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad, nustačius, jog vidaus vandenų laivo bunkerio talpykloje yra tik gazolis, gautas iš degalų tiekėjo, kuris, gavęs mokesčių administratoriaus leidimą, turi teisę išleisti šį gazolį vartoti be akcizo mokesčio, vien faktinė aplinkybė, kad gazolyje nėra reikalaujamo minimalaus žymiklio „Solvent Yellow 124“ kiekio, reiškia, kad prievolė mokėti akcizus atsirado išimtinai tuo metu, kai jis anksčiau buvo išleistas vartoti pagal šios direktyvos 7 straipsnio 2 dalies a punktą?
3.
Jei į antrąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai ir jei Direktyvos [2008/118] 7 straipsnio 2 dalies b punktas taip pat taikomas šiuo atveju: ar pagal Sąjungos teisėje įtvirtintą proporcingumo principą draudžiama pagal minėtojo 7 straipsnio 2 dalies b punktą mokėtiną akcizą, remiantis 8 straipsnio 1 dalies b punktu, taikyti laivo kapitonui, kuris laiko akcizais apmokestinamas prekes, net jei šis asmuo neturėjo pagrindo abejoti, kad gazolis buvo tiekiamas taikant atleidimą nuo akcizo pagal Sąjungos ir nacionalinės teisės normas?
4.
Ar atsakant į trečiąjį klausimą svarbu, kad laivo kapitonas eina savo pareigas ne pagal darbo sutartį, o yra laivo savininkas?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
44
Pirmiausia reikia pažymėti, kad ginčas pagrindinėje byloje kilo dėl gazolio, esančio X tanklaivio degalų talpyklose, apmokestinimo akcizu, motyvuojant tuo, kad šis gazolis nebuvo pažymėtas mokesčių tikslais pagal Sąjungos teisę, nes jame buvo mažesnis nei Direktyvos 95/60 1 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su Įgyvendinimo sprendimo 2011/544 1 straipsniu, numatytas minimalus 6 gramų 1000 litrų žymiklio „Solvent Yellow 124“ kiekis.
45
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui iš esmės kyla klausimas, ar vien ši aplinkybė pateisina atsisakymą taikyti Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalies c punkte numatytą atleidimą nuo mokesčio, kai, pirma, nustatyta, kad minėtas gazolis buvo naudojamas kaip degalai navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse, ir, antra, nėra jokių požymių, galinčių sukelti įtarimų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo.
46
Šiuo aspektu primintina, kad pagal nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo bendradarbiavimo procedūrą, įtvirtintą SESV 267 straipsnyje, Teisingumo Teismas nacionaliniam teismui turi pateikti naudingą atsakymą, kuris leistų išnagrinėti jam pateiktą bylą. Tokiu atveju Teisingumo Teismui gali tekti ne tik performuluoti jam pateiktą klausimą, bet ir atsižvelgti į Sąjungos teisės normas, kurių nacionalinis teismas nenurodė savo klausime (2023 m. sausio 19 d. Sprendimo CIHEF ir kt., C‑147/21, EU:C:2023:31, 24 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
47
Nagrinėjamu atveju Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalies c punkte numatyta, kad valstybės narės, siekdamos užtikrinti teisingą ir aiškų tokių išimčių taikymą ir užkirsti kelią bet kokiam mokesčių vengimui ir piktnaudžiavimui, savo pačių nustatytomis sąlygomis atleidžia nuo apmokestinimo energinius produktus, tiekiamus kaip laivų degalai navigacijos Sąjungos vandenyse tikslais, išskyrus privačius pramoginius laivus.
48
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad sąvoka „Sąjungos vandenys“, kaip ji suprantama pagal šią nuostatą, turi būti suprantama kaip apimanti vandenis, kuriuose paprastai vykdoma komercinė jūrų laivyba (pagal analogiją žr. 2007 m. kovo 1 d. Sprendimo Jan De Nul, C‑391/05, EU:C:2007:126, 26 punktą).
49
Pirmasis prejudicinis klausimas susijęs su energinio produkto naudojimu kaip degalų laivų navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse. Tokiam naudojimui taikomas Direktyvos 2003/96 15 straipsnio 1 dalies f punktas, pagal kurį valstybės narės, taikydamos mokesčių kontrolės priemones, gali visiškai ar iš dalies atleisti nuo mokesčio arba sumažinti apmokestinimo lygį, be kita ko, kaip laivų degalams tiekiamam kurui navigacijos vidaus vandenyse tikslais, išskyrus privačius pramoginius laivus.
50
Paklausta apie tai per posėdį, Nyderlandų vyriausybė patvirtino, kad Nyderlandų Karalystė pasinaudojo šia galimybe, savo nacionalinėje teisėje atleisdama nuo mokesčio produktus, tiekiamus naudoti kaip variklių degalai ar kuras navigacijai Sąjungos vandenyse ir navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse.
51
Šiomis aplinkybėmis reikia suprasti, kad pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2003/96 15 straipsnio 1 dalies f punktas turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos atsisakoma atleisti nuo akcizų gazolį, patiektą naudoti kaip degalus navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse, motyvuojant tuo, kad šis gazolis nėra pažymėtas mokesčių tikslais pagal Sąjungos teisės reikalavimus, nors, pirma, nustatyta, kad minėtas gazolis naudojamas tokiam tikslui, ir, antra, nėra jokių požymių, galinčių sukelti įtarimų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo.
52
Pagal suformuotą jurisprudenciją, siekiant nustatyti Sąjungos teisės nuostatos taikymo sritį būtina atsižvelgti ne tik į jos tekstą, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus (2024 m. birželio 13 d. Sprendimo Dyrektor Izby Administracji Skarbowej w Bydgoszczy(Tikroji energijos kaina), C‑266/23, EU:C:2024:506, 28 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
53
Pirma, dėl Direktyvos 2003/96 15 straipsnio 1 dalies f punkto formuluotės, primintos šio sprendimo 49 punkte, reikia pažymėti, kad pagal šios nuostatos formuluotę atitinkamiems energiniams produktams taikomas atleidimas nuo mokesčio arba apmokestinimo lygis sumažinamas atsižvelgiant į tai, kam jie skirti.
54
Konkrečiai kalbant, kaip matyti iš šios nuostatos, siejamos su šios direktyvos 14 straipsnio 1 dalies c punkto antra pastraipa, valstybėms narėms suteikta galimybė, kiek ji neapima privačių pramoginių laivų, apribota energiniais produktais, kurie naudojami kaip degalai laivų navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse komerciniais tikslais, t. y. kai laivas tiesiogiai naudojamas paslaugoms už atlygį teikti (pagal analogiją žr. 2021 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Komisija / Italija (Akcizai – Degalai pramoginiams laivams), C‑341/20, EU:C:2021:744, 33 ir 34 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
55
Taigi iš Direktyvos 2003/96 15 straipsnio 1 dalies f punkto formuluotės matyti, kad valstybės narės, be kita ko, turi teisę atleisti nuo šioje direktyvoje numatyto apmokestinimo energinį produktą, kaip antai gazolį, su sąlyga, kad jis naudojamas kaip degalai navigacijos Sąjungos vidaus vandenyse operacijoms komerciniais tikslais.
56
Antra, dėl Direktyvos 2003/96 15 straipsnio 1 dalies f punkto konteksto reikia pažymėti, kad bendra šios direktyvos struktūra grindžiama principu, pagal kurį energiniai produktai apmokestinami pagal faktinį jų panaudojimą (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 25 d. Sprendimo Bitulpetrolium Serv, C‑657/22, EU:C:2024:353, 23 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
57
Vadinasi, valstybių narių diskrecijos laisvė, kurią jos turi naudodamosi direktyvos 15 straipsnio 1 dalies f punkte numatyta galimybe, negali būti tokia didelė, kad būtų galima abejoti šiuo principu (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 25 d. Sprendimo Bitulpetrolium Serv, C‑657/22, EU:C:2024:353, 24 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
58
Nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžia, kad nors pagrindinėje byloje aptariamas gazolis nėra pažymėtas mokesčių tikslais pagal Sąjungos teisės reikalavimus, nustatyta, kad šis gazolis buvo naudojamas kaip degalai navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse.
59
Žinoma, kaip nurodyta šio sprendimo 44 punkte, pagal Direktyvos 95/60 1 straipsnį, siejamą su jos trečia konstatuojamąja dalimi, valstybės narės privalo taikyti žymėjimo mokesčių tikslais sistemą, be kita ko, gazoliui, kuris neapmokestinamas visu tarifu (2018 m. spalio 17 d. Sprendimo Komisija / Jungtinė Karalystė, C‑503/17, EU:C:2018:831, 44 punktas).
60
Taigi šios direktyvos, priimtos remiantis Direktyvos 92/81, kuri buvo panaikinta ir pakeista Direktyva 2003/96, 9 straipsnio nuostatomis, tikslas, kaip matyti iš jos pirmos–trečios konstatuojamųjų dalių, siejamų su Direktyvos 2003/96 30 straipsnio antra pastraipa, yra papildyti šią direktyvą ir skatinti vidaus rinkos sukūrimą ir tinkamą veikimą, leidžiant visoje Sąjungoje lengvai ir greitai identifikuoti gazolį, kuriam netaikomas standartinis apmokestinimo lygis (šiuo klausimu žr. 2018 m. spalio 17 d. Sprendimo Komisija / Jungtinė Karalystė, C‑503/17, EU:C:2018:831, 46 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
61
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad Direktyvos 95/60 3 straipsnis įpareigoja valstybes nares, pirma, imtis priemonių, būtinų užtikrinti, kad būtų išvengta pažymėtų produktų netinkamo naudojimo, ir, antra, numatyti, kad toks piktnaudžiavimas būtų laikomas atitinkamos valstybės narės vidaus teisės pažeidimu.
62
Taigi šioje direktyvoje numatytu mineralinių alyvų mokestiniu žymėjimu visų pirma siekiama leisti kontroliuoti ir prireikus bausti už energinių produktų, atleistų nuo mokesčio arba kuriems taikomas sumažintas akcizo tarifas, naudojimą tikslams, kurių atveju Sąjungos teisė neįpareigoja ir neleidžia nukrypti nuo akcizo mokesčio.
63
Vis dėlto, kaip iš esmės teigia Komisija, neteisingas žymėjimas, nesant sukčiavimo įrodymų, negali būti kliūtis taikyti Direktyvoje 2003/96 numatytą atleidimą nuo akcizų ar akcizo dydžio sumažinimą, kai tenkinamos šiam taikymui keliamos sąlygos, kaip antai, kaip nagrinėjamu atveju, naudojimas kaip degalų navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse komerciniais tikslais.
64
Trečia, dėl Direktyvos 2003/96 tikslo reikia priminti, kad ja, numatant suderintą energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimo tvarką, siekiama, kaip matyti iš jos 2–5 ir 24 konstatuojamųjų dalių, skatinti tinkamą energetikos sektoriaus vidaus rinkos veikimą, be kita ko, vengiant konkurencijos iškraipymų (2018 m. kovo 7 d. Sprendimo Cristal Union, C‑31/17, EU:C:2018:168, 29 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
65
Siekiant užtikrinti teisingo apmokestinimo lygio taikymą energiniams produktams, kuriems taikoma ši direktyva, ir taip išvengti konkurencijos tarp atitinkamų ūkio subjektų iškraipymo, būtina leisti kompetentingoms valdžios institucijoms veiksmingai kontroliuoti, ar toks produktas naudojamas tikslais, kurių atveju numatytas atleidimas nuo mokesčio arba lengvatinio mokesčio tarifo taikymas.
66
Šiuo klausimu gazolio ir žibalo mokestinis žymėjimas, žinoma, yra priemonė, skirta geram Direktyvoje 2003/96 nustatytos energinių produktų apmokestinimo tvarkos veikimui užtikrinti, leidžiant valstybių narių mokesčių institucijoms garantuoti, kad šios mineralinės alyvos bus apmokestinamos atsižvelgiant į faktinį jų panaudojimą.
67
Vis dėlto Direktyvoje 95/60 numatytas mokestinio žymėjimo reikalavimas negali leisti valstybėms narėms naudojantis diskrecija, kurią jos turi pagal Direktyvos 2003/96 15 straipsnio 1 dalies f punktą, nustatyti, kad atleidimo nuo akcizų ar lengvatinio akcizo tarifo, kurį pagal šią nuostatą joms leidžiama įtvirtinti, be kita ko, energiniams produktams, naudojamiems kaip degalai navigacijai vidaus vandenyse komerciniais tikslais, taikymas priklauso nuo šio reikalavimo laikymosi.
68
Kitaip būtų tik tuo atveju, jei atitinkamas ūkio subjektas tyčia dalyvavo sukčiaujant mokesčių srityje, dėl ko kilo pavojus energinių produktų ir elektros energijos apmokestinimo tvarkos veikimui, arba jei dėl reikalavimo žymėti mokesčių tikslais nesilaikymo neįmanoma pateikti tikslių įrodymų, kad gazolis buvo panaudotas tikslais, kurių atveju taikomas sumažintas apmokestinimo lygis arba atleidžiama nuo mokesčio (pagal analogiją žr. 2018 m. birželio 20 d. Sprendimo Enteco Baltic, C‑108/17, EU:C:2018:473, 59 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
69
Vis dėlto nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad, kaip matyti iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą, pagrindinėje byloje nėra įrodymų, galinčių sukelti įtarimų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo.
70
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Direktyvos 2003/96 15 straipsnio 1 dalies f punktas, siejamas su Direktyvos 95/60 1 straipsniu, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos atsisakoma atleisti nuo akcizų gazolį, patiektą naudoti kaip degalus navigacijai Sąjungos vidaus vandenyse komerciniais tikslais, motyvuojant tuo, kad šis gazolis nėra pažymėtas mokesčių tikslais pagal Sąjungos teisės reikalavimus, nors, pirma, nustatyta, kad minėtas gazolis naudojamas tokiam tikslui, ir, antra, nėra jokių požymių, galinčių sukelti įtarimų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo.
Dėl antrojo–ketvirtojo klausimų
71
Atsižvelgiant į atsakymą, pateiktą į pirmąjį klausimą, nereikia atsakyti į antrąjį–ketvirtąjį klausimus.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
72
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:
2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvos 2003/96/EB, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, iš dalies pakeistos 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/75/EB, 15 straipsnio 1 dalies f punktas, siejamas su 1995 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvos 95/60/EB dėl gazolių ir žibalo žymėjimo mokesčių tikslams 1 straipsniu,
turi būti aiškinamas taip, kad:
pagal jį draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos atsisakoma atleisti nuo akcizų gazolį, patiektą naudoti kaip degalus navigacijai Europos Sąjungos vidaus vandenyse komerciniais tikslais, motyvuojant tuo, kad šis gazolis nėra pažymėtas mokesčių tikslais pagal Sąjungos teisės reikalavimus, nors, pirma, nustatyta, kad minėtas gazolis naudojamas tokiam tikslui, ir, antra, nėra jokių požymių, galinčių sukelti įtarimų dėl sukčiavimo, piktnaudžiavimo ar mokesčių vengimo.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.
(
i
)	Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.