Byla T‑295/20
Aquind Ltd ir kt.
prieš
Europos Komisiją
2023 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Energija – Transeuropinė energetikos infrastruktūra – Reglamentas (ES) Nr. 347/2013 – Deleguotasis reglamentas, kuriuo iš dalies keičiamas bendro intereso projektų sąrašas – SESV 172 straipsnio antra pastraipa – Valstybės narės atsisakymas patvirtinti elektros tinklų jungties projektą tam, kad būtų suteiktas bendro intereso projekto statusas – Komisijos atsisakymas įtraukti projektą į iš dalies pakeistą sąrašą – Pareiga motyvuoti – Gero administravimo principas – Vienodas požiūris – Teisinis saugumas – Teisėti lūkesčiai – Proporcingumas – Energetikos chartijos sutarties 10 straipsnis“
Energija – Transeuropinė energetikos infrastruktūra – Reglamentas Nr. 347/2013 – Įgaliojimų delegavimas Komisijai – Deleguotasis reglamentas, kuriuo iš dalies keičiamas Sąjungos bendro intereso projektų (BIP) sąrašas – Valstybės narės atsisakymas patvirtinti elektros tinklų jungties projektą tam, kad būtų suteiktas BIP statusas – Atitinkamos valstybės narės diskrecijos teisė – Komisijos atsisakymas įtraukti projektą į iš dalies pakeistą sąrašą – Pareiga motyvuoti – Apimtis – Komisijos diskrecija – Nebuvimas
(SESV 172 straipsnio antra pastraipa ir SESV 290 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 347/2013 3 straipsnio 3 dalies antros pastraipos a punktas ir III priedo 2 dalies 10 punktas)
(žr. 36–40, 43–45, 54–56, 89, 90, 149, 150, 152 punktus)
Santrauka
Energijos vidaus rinka ir Sąjungos bendro intereso projektų sąrašas: Bendrasis Teismas atmetė Aquind grupės ieškinį
Pagal Sąjungos teisę valstybei narei, su kuria susijęs projektas, suteikiama teisė sutikti arba atsisakyti jį įtraukti į BIP sąrašą, o Komisija negali neatsižvelgti į atsisakymą
Ieškovės Aquind Ltd, Aquind Energy Sàrl ir Aquind SAS yra Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos elektros energijos perdavimo tinklų jungties projekto (toliau – Aquind jungties projektas) rengėjos. Kadangi šis projektas laikomas esminiu infrastruktūros elementu energijos vidaus rinkai sukurti, Deleguotuoju reglamentu 2018/540(1) jis buvo įtrauktas į Europos Sąjungos „bendro intereso projektų“ (toliau – BIP) sąrašą.
Kadangi šis Sąjungos bendro intereso projektų sąrašas sudaromas kas dvejus metus, Deleguotuoju reglamentu 2018/540 nustatytas sąrašas buvo pakeistas sąrašu, nustatytu Deleguotuoju reglamentu 2020/389(2) (toliau – ginčijamas reglamentas). Ginčijamo reglamento priede pateiktame sąraše Aquind jungties projektas buvo nurodytas projektų, kurie nebelaikomi Sąjungos BIP, sąraše.
Taigi ieškovės pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme, prašydamos panaikinti ginčijamą reglamentą tiek, kiek juo iš Sąjungos BIP sąrašo buvo pašalintas Aquind jungties projektas.
Bendrasis Teismas atmetė visą ieškinį. Savo sprendime jis, be kita ko, konstatavo, kad jei valstybė narė nusprendžia atsisakyti įtraukti jos teritorijoje esantį BIP į Reglamente Nr. 347/2013(3) numatytą sąrašą, tokia valstybė narė šioje srityje turi diskreciją, kurios Europos Komisija negali ginčyti.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirma, Bendrasis Teismas nagrinėjo klausimą, ar Komisijos motyvai neįtraukti Aquind jungties projekto į ginčijamą reglamentą kaip Sąjungos BIP (grindžiami Prancūzijos Respublikos atsisakymu pritarti šio projekto įtraukimui į Sąjungos BIP sąrašą) galėjo būti laikomi pakankamais motyvais(4).
Šiuo klausimu priminęs SESV 172 straipsnio antros pastraipos formuluotę, pagal kurią gairėms ir BIP, susijusiems su valstybės narės teritorija, reikalingas šios valstybės narės pritarimas, Bendrasis Teismas nustatė, kad, atsižvelgiant į aiškią formuluotę, kuri nekelia aiškinimo sunkumų, šia nuostata atitinkamai valstybei narei suteikiama diskrecija patvirtinti projekto įtraukimą į Sąjungos BIP sąrašą arba atsisakyti tai daryti. Iš tiesų teisės aktų leidėjo pasirinkimas nustatyti savotišką veto teisę atitinkamos valstybės narės naudai paaiškinamas tuo, kad transeuropinių tinklų politika apima teritorinius aspektus, taigi tam tikra prasme yra susijusi su žemės naudojimu, o tai paprastai yra sritis, kuri priskirtina valstybių narių suverenitetui.
Nagrinėjamu atveju Bendrasis Teismas konstatavo, kad Komisija įvykdė pareigą motyvuoti(5), kai paminėjo Prancūzijos Respublikos atsisakymą patvirtinti Aquind jungties projekto įtraukimą į Sąjungos BIP sąrašą. Be to, Komisijai negalima priekaištauti dėl to, kad ji nepaprašė Prancūzijos Respublikos pateikti paaiškinimų dėl išsamių šio atsisakymo motyvų. Šiomis aplinkybėmis Reglamento Nr. 347/2013 nuostatų(6) negalima aiškinti taip, kad Komisija gali būti laikoma atsakinga už galimą valstybės narės padarytą pažeidimą, kai ši atsisako patvirtinti projektą, todėl Komisija turėtų atsakyti už galimą šios valstybės narės pareigos motyvuoti pažeidimą. Bendrojo Teismo teigimu, toks požiūris prieštarautų taisyklėms, kuriomis reglamentuojamas valstybių narių ir Komisijos kompetencijos padalijimas, kaip numatyta SESV 172 straipsnyje ir priminta Reglamente Nr. 347/2013. Iš tiesų SESV aiškiai nustatytos Sąjungos kompetencijos Sąjungos BIP srityje ribos, nes Komisijai neleidžiama įtraukti į minėtų BIP sąrašą projekto, kurio nepatvirtino valstybė narė, kurios teritorijoje turi būti įgyvendintas projektas.
Antra, Bendrasis Teismas nagrinėjo tariamą Reglamente Nr. 347/2013(7) numatytų procedūrinių ir materialinių taisyklių pažeidimą. Šiuo klausimu jis konstatavo, kad ieškovės neįrodė, jog aplinkybė, kad Aquind jungties projektas buvo labiausiai neapibrėžtas iš projektų, kurie galėjo būti įtraukti į Sąjungos BIP sąrašą, galėtų kelti abejonių dėl ginčijamo reglamento teisėtumo. Bendrasis Teismas pažymėjo, kad pagal Reglamentą Nr. 347/2013(8) Komisija privalėjo atsižvelgti į Prancūzijos Respublikos atsisakymą patvirtinti Aquind jungties projekto įtraukimą į Sąjungos BIP sąrašą ir negalėjo ginčyti motyvų, kuriais remiantis šis projektas buvo labiausiai neapibrėžtas. Jis pridūrė, kad Reglamente Nr. 347/2013(9) numatyta, jog valstybės narės pateikti atsisakymo motyvai turi būti nagrinėjami, jei to prašo atitinkamos regioninės grupės valstybė narė. Taigi Komisija neturėjo teisės prašyti, kad būtų išnagrinėti Prancūzijos Respublikos nurodyti motyvai, todėl šiuo klausimu ji nepadarė jokios klaidos. Šioje byloje nė viena valstybė narė neišreiškė pageidavimo prašyti Prancūzijos Respublikos paaiškinti atsisakymo motyvus. Darant prielaidą, kad Prancūzijos Respublikos išvada, jog Aquind jungties projektas buvo labiausiai neapibrėžtas, yra vertinimo klaida, Komisija neturėjo kompetencijos jos ištaisyti, kaip ir Bendrasis Teismas neturi kompetencijos pats nagrinėti šio klausimo.
1      2017 m. lapkričio 23 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2018/540, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 347/2013 dėl Sąjungos bendrų interesų projektų sąrašo (OL L 90, 2018, p. 38).
2      2019 m. spalio 31 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2020/389, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 347/2013 dėl Sąjungos bendrų interesų projektų sąrašo (OL L 74, 2020, p. 1).
3      2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 347/2013 dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1364/2006/EB ir kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 713/2009, (EB) Nr. 714/2009 ir (EB) Nr. 715/2009 (OL L 115, 2013, p. 39), 3 straipsnis.
4      Atsižvelgiant į šioje srityje suformuotą jurisprudenciją.
5      Pagal Reglamento Nr. 347/2013 3 straipsnio 3 dalies antros pastraipos a punktą ir III priedo 2 dalies 10 punktą.
6      Reglamento Nr. 347/2013 3 straipsnio 1 ir 4 dalių bei 16 straipsnio.
7      Reglamento Nr. 347/2013 5 straipsnio 8 dalis.
8      Pagal Reglamento Nr. 347/2013 3 straipsnio 3 dalies antros pastraipos a punktą ir III priedo 2 dalies 10 punktą.
9      Reglamento Nr. 347/2013 III priedo 2 dalies 10 punktas.