62023TJ0105
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (siedma komora)
zo 16. júla 2025 (
*1
)
„Ochranná známka Európskej únie – Konanie o vyhlásenie neplatnosti – Slovná ochranná známka Európskej únie ICELAND – Absolútny dôvod neplatnosti – Opisný charakter – Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]“
Vo veci T‑105/23,
Iceland Foods Ltd, so sídlom v Deeside (Spojené kráľovstvo), v zastúpení: G. Vos, advokát,
žalobkyňa,
ktorú v konaní podporujú
International Trademark Association (INTA), so sídlom v New Yorku (Spojené štáty), v zastúpení: N. Parrotta, M. Perraki a A. Lubberger, advokáti,
vedľajší účastník konania,
proti
Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), v zastúpení: V. Ruzek, splnomocnený zástupca,
žalovanému,
ďalší účastníci konania pred odvolacím senátom EUIPO, vedľajší účastník v konaní pred Všeobecným súdom,
Íslandsstofa (Promote Iceland), so sídlom v Reykjavíku (Island),
Island,
SA – Business Iceland, so sídlom v Reykjavíku,
v zastúpení: A. von Mühlendahl a H. Hartwig, advokáti,
VŠEOBECNÝ SÚD (siedma komora),
v zložení: predsedníčka komory K. Kowalik‑Bańczyk, sudcovia E. Buttigieg a I. Dimitrakopoulos (spravodajca),
tajomník: G. Mitrev, referent,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po pojednávaní zo 16. októbra 2024,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Žalobou podanou na základe článku 263 ZFEÚ žalobkyňa, spoločnosť Iceland Foods Ltd, navrhuje zrušiť rozhodnutie veľkého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 15. decembra 2022 (vec R 1238/2019‑G) (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
Okolnosti predchádzajúce sporu
2
Dňa 14. novembra 2016 spoločnosť Íslandsstofa (Promote Iceland), Island a spoločnosť SA – Business Iceland podali na EUIPO návrh na vyhlásenie neplatnosti ochrannej známky Európskej únie, ktorá bola zapísaná na základe prihlášky podanej žalobkyňou 19. apríla 2002 pre slovné označenie ICELAND.
3
Tovary a služby, na ktoré sa vzťahuje napadnutá ochranná známka a pre ktoré bol podaný návrh na vyhlásenie neplatnosti, patria do tried 7, 11, 16, 29 až 32 a 35 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a pre každú z týchto tried zodpovedajú tomuto opisu:
–
trieda 7: „Elektrické čistiace zariadenia pre domácnosť, vrátane elektrických zariadení na čistenie okien, elektrických zariadení na čistenie obuvi a vysávačov; práčky; domáce spotrebiče; súčiastky a diely pre všetky uvedené výrobky; všetky uvedené výrobky zaradené do triedy 7“,
–
trieda 11: „Zariadenia na vykurovanie, varenie, chladenie, sušenie alebo vetranie; mrazničky, chladničky, kombinované mrazničky a chladničky, mikrovlnné rúry; súčiastky a diely pre všetky uvedené výrobky; všetky uvedené výrobky zaradené do triedy 11“,
–
trieda 16: „Papier, lepenka, papierové výrobky, lepenkové výrobky, obalové a baliace materiály; obalové vrecia z papiera alebo plastu; toaletný papier, papierové utierky, tašky na prepravu, plastové vrecká, papierové alebo plastové tašky; uzávery na tašky; etikety; perá, ceruzky; transfery; cenovky a lístky a obaly vo forme obálok; tlačoviny, periodické publikácie a papiernické výrobky; všetky uvedené výrobky zaradené do triedy 16“,
–
trieda 29: „Mäso, hydina a divina, mäsové výťažky; konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina; ovocné rôsoly, džemy; vajcia, mlieko a mliečne výrobky; potravinárske oleje a tuky; konzervované mäso a zelenina; všetky uvedené výrobky zaradené do triedy 29“,
–
trieda 30: „Káva, čaj, kakao, cukor, ryža, tapioka, ságo, kávové náhradky; múka a obilninové výrobky, chlieb, zmrzliny; pekárske a cukrárske výrobky, zmrzliny; med, melasový sirup; droždie, prášky do pečiva, soľ, horčica; ocot, omáčky, šalátové dresingy; koreniny; ľad do nápojov; všetky uvedené výrobky zaradené do triedy 30“,
–
trieda 31: „Poľnohospodárske, záhradnícke a lesnícke výrobky a semená, ktoré nie sú zahrnuté v iných triedach; čerstvé ovocie a zelenina; semená; rastliny a živé kvety; krmivá pre zvieratá, slad; všetky uvedené výrobky zaradené do triedy 31“,
–
trieda 32: „Pivá; minerálne a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a ovocné šťavy; sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov; všetky uvedené výrobky zaradené do triedy 32“,
–
trieda 35: „Zhromažďovanie škály výrobkov v mene tretích strán s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si tieto výrobky prezrieť a zakúpiť v supermarkete; zhromažďovanie škály výrobkov pre tretie osoby s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si tieto výrobky prezrieť a zakúpiť v predajni v blízkosti svojho bydliska; zhromažďovanie škály výrobkov v mene tretích strán s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si tieto výrobky prezrieť a zakúpiť v maloobchodných predajniach s potravinami, nápojmi a výrobkami pre domácnosť; zhromažďovanie škály výrobkov v mene tretích strán s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si tieto výrobky prezrieť a zakúpiť v maloobchodných predajniach s potravinami, nápojmi, výrobkami pre domácnosť a elektrospotrebičmi; zhromažďovanie škály výrobkov v mene tretích strán s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si tieto výrobky prezrieť a zakúpiť v maloobchodných predajniach s potravinami, nápojmi a výrobkami pre domácnosť; zhromažďovanie škály výrobkov v mene tretích strán s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si tieto výrobky prezrieť a zakúpiť v maloobchodných predajniach s potravinami, nápojmi, výrobkami pre domácnosť a elektrospotrebičmi; zhromažďovanie škály výrobkov v mene tretích strán s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si prezrieť a zakúpiť tieto výrobky na internetovej stránke špecializovanej na predaj potravín, nápojov, výrobkov pre domácnosť a elektrospotrebičov; zhromažďovanie škály výrobkov v mene tretích osôb s cieľom umožniť zákazníkom ľahko si prezrieť a zakúpiť tieto výrobky prostredníctvom internetovej stránky (vrátane internetovej stránky prístupnej prostredníctvom počítača, počítačových sietí, mobilných telefónov kompatibilných s internetom, televízorov, rádiových pagerov a elektronických organizérov), špecializovanej na predaj potravín, nápojov, výrobkov pre domácnosť a elektrospotrebičov; zhromažďovanie škály výrobkov pre tretie osoby, ktoré umožňuje zákazníkom ľahko si prezrieť a zakúpiť tieto výrobky v katalógu zásielkového predaja potravín, nápojov, výrobkov pre domácnosť a elektrospotrebičov alebo prostredníctvom telekomunikačných prostriedkov“.
4
Dôvody neplatnosti uvedené na podporu návrhu na vyhlásenie neplatnosti boli v podstate tie, ktoré sú uvedené v článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), ktoré bolo zmenené, v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. b), c) a g) uvedeného nariadenia [neskôr článok 52 ods. 1 písm. a) a článok 7 ods. 1 písm. b), c) a g) nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1), ktoré bolo zmenené, teraz článok 59 ods. 1 písm. a) a článok 7 ods. 1 písm. b), c) a g) nariadenia (EÚ) 2017/1001 Európskeho parlamentu a Rady zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1)].
5
Dňa 5. apríla 2019 zrušovacie oddelenie vyhovelo návrhu na vyhlásenie neplatnosti všetkých výrobkov a služieb uvedených v bode 3 vyššie.
6
Dňa 5. júna 2019 podala žalobkyňa odvolanie na EUIPO proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia.
7
V konaní pred veľkým odvolacím senátom Íslandsstofa (Promote Iceland), Island a SA – Business Iceland uviedli ďalší dôvod neplatnosti, okrem dôvodov predložených zrušovaciemu oddeleniu, ktorý sa v podstate zakladal na uplatnení kombinovaných ustanovení článku 51 ods. 1 písm. a) a článku 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 40/94 [neskôr článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 207/2009, teraz článok 7 ods. 1 písm. f) nariadenia 2017/1001].
8
Napadnutým rozhodnutím veľký odvolací senát odvolanie zamietol, V podstate v prvom rade konštatoval, že návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky, založený na článku 7 ods. 1 písm. f) nariadenia č. 40/94 je neprípustný, pretože bol podaný neskoro, teda až v štádiu odvolacieho konania.
9
Veľký odvolací senát v druhom rade na jednej strane konštatoval, že napadnutá ochranná známka bola príslušnou skupinou verejnosti, t. j. početnou anglicky hovoriacou verejnosťou v Európskej únii, vnímaná ako označenie, podľa ktorého výrobky a služby, na ktoré sa vzťahuje, pochádzajú z Islandu. Dospel preto k záveru, že napadnutá ochranná známka bola zapísaná v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94.
10
Na druhej strane veľký odvolací senát v podstate pripomenul, že na to, aby sa dotknuté označenie nemohlo zapísať ako ochranná známka Európskej únie, stačí, aby sa naň vzťahoval jeden z absolútnych dôvod zamietnutia. V každom prípade, ak by sa napadnutá ochranná známka mala posudzovať podľa ustanovení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94, mala by sa považovať za známku, ktorá nemá rozlišovaciu spôsobilosť.
Návrhy účastníkov konania
11
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
vrátil vec zrušovaciemu oddeleniu na ďalšie konanie,
–
uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania v tomto konaní a spoločnosti Íslandsstofa (Promote Iceland), Islandu a spoločnosti SA – Business Iceland nahradiť trovy konania pred zrušovacím oddelením a veľkým odvolacím senátom.
12
EUIPO navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré by mu vznikli v prípade uskutočnenia pojednávania.
13
Íslandsstofa (Promote Iceland), Island a SA – Business Iceland navrhujú, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
14
International Trademark Association (INTA) navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
rozhodol, že znáša svoje vlastné trovy konania.
Právny stav
15
Žalobkyňa v podstate uvádza dva žalobné dôvody, založené na jednej strane na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 a na druhej strane na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia.
O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94
16
Veľký odvolací senát v podstate konštatoval, že napadnutá ochranná známka bola pre príslušnú skupinu verejnosti opisná vo vzťahu k zemepisnému pôvodu tovarov a služieb, na ktoré sa vzťahuje, alebo k ich charakteristikám, najmä vzhľadom na veľmi vysokú znalosť zemepisného názvu „Island“ a charakteristiky tejto krajiny, pokiaľ ide o prírodu, ekológiu, obnoviteľné zdroje energie, hospodársku prosperitu, kvalifikovanú pracovnú silu a jej priemysel a skutočný vývoz. Na základe týchto skutočností možno dospieť k záveru, že pre príslušnú skupinu verejnosti bol Island krajinou schopnou vyrábať mnoho rôznych druhov tovarov a poskytovať širokú škálu služieb. Podľa veľkého odvolacieho senátu teda príslušná skupina verejnosti spájala predmetné tovary a služby s napadnutou ochrannou známkou ako označenie ich zemepisného pôvodu alebo niektorých ich charakteristík, ktoré sú špecifické pre tento zemepisný pôvod.
17
Žalobkyňa a INTA tvrdia, že veľký odvolací senát porušil článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94. Namietajú posúdenia veľkého odvolacieho senátu a v dôsledku toho záver o opisnom charaktere napadnutej ochrannej známky pre všetky predmetné výrobky a služby.
18
Konkrétnejšie, žalobkyňa sa domnieva, že napriek tomu, že neexistujú žiadne právne predpisy na úrovni Únie, ktoré by zakazovali zápis názvov krajín ako ochranných známok, veľký odvolací senát v napadnutom rozhodnutí takýto zákaz fakticky uložil. V tejto súvislosti sa údajne opieral o nerozhodujúce kritériá, ako je znalosť zemepisného názvu „Iceland“ príslušnou skupinou verejnosti, alebo o nepresné a nepotvrdené charakteristiky tohto miesta, ktoré sú v každom prípade irelevantné. Okrem toho nezohľadnil niektoré prieskumy predložené žalobkyňou.
19
EUIPO, Íslandsstofa (Promote Iceland), Island a SA – Business Iceland spochybňujú tvrdenia žalobkyne a INTA.
20
V tejto súvislosti z judikatúry vyplýva, že podľa článku 51 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 40/94 sa ochranná známka Európskej únie vyhlási za neplatnú na základe návrhu podaného na EUIPO alebo na základe vzájomného návrhu v rámci žaloby pre porušenie práv, ak bola táto ochranná známka zapísaná v rozpore s ustanovením článku 7 tohto nariadenia.
21
Podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 sa do registra nezapíšu ochranné známky, ktoré pozostávajú výlučne z označení alebo údajov, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných charakteristík tovarov alebo služieb. Podľa článku 7 ods. 2 toho istého nariadenia (neskôr článok 7 ods. 2 nariadenia č. 207/2009, teraz článok 7 ods. 2 nariadenia 2017/1001), sa článok 7 ods. 1 nariadenia č. 40/94 uplatní napriek skutočnosti, že dôvody zamietnutia existujú iba v časti Únie.
22
Tieto označenia alebo údaje sú nespôsobilé plniť základnú funkciu ochrannej známky, čiže identifikovať obchodný pôvod tovaru alebo služby [rozsudky z 23. októbra 2003, ÚHVT/Wrigley, C‑191/01 P, EU:C:2003:579, bod 30, a z 27. februára 2002, Eurocool Logistik/ÚHVT (EUROCOOL), T‑34/00, EU:T:2002:41, bod 37].
23
Na to, aby sa na označenie vzťahoval zákaz uvedený v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94, je potrebné, aby toto označenie malo dostatočne priamy a konkrétny vzťah k predmetným tovarom alebo službám, ktorý umožní príslušnej skupine verejnosti hneď a bez ďalšieho uvažovania pochopiť opis predmetných tovarov a služieb alebo niektorú z ich charakteristických vlastností [pozri rozsudky z 12. januára 2005, Deutsche Post EURO EXPRESS/ÚHVT (EUROPREMIUM), T‑334/03, EU:T:2005:4, bod 25 a citovanú judikatúru, a z 22. júna 2005, Metso Paper Automation/ÚHVT (PAPERLAB), T‑19/04, EU:T:2005:247, bod 25 a citovanú judikatúru].
24
Navyše nie je podstatné, či je takáto charakteristika z obchodného hľadiska hlavná alebo vedľajšia, charakteristika v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 však musí byť objektívnou vlastnosťou, ktorá je vlastná povahe výrobku alebo služby, ako aj neoddeliteľná a stála pre tento tovar alebo túto službu [pozri rozsudok zo 7. mája 2019, Fissler/EUIPO (vita), T‑423/18, EU:T:2019:291, bod 44 a citovanú judikatúru].
25
Pokiaľ ide konkrétnejšie o označenia alebo znaky, ktoré by mohli slúžiť na označenie zemepisného pôvodu alebo miesta určenia kategórií tovarov alebo miesta poskytovania kategórií služieb, pre ktoré sa žiada zápis ochrannej známky Európskej únie, najmä pokiaľ ide o zemepisné názvy, existuje všeobecný záujem, aby sa uchovala ich dostupnosť, a to najmä z dôvodu ich schopnosti nielen eventuálne poukazovať na kvalitu a iné charakteristiky kategórií príslušných tovarov alebo služieb, ale rovnako tak aj ovplyvniť rôznym spôsobom preferencie spotrebiteľov napríklad tým, že dôjde k spájaniu tovarov alebo služieb s určitým miestom, ktoré môže vyvolávať pozitívne pocity (rozsudok zo 6. septembra 2018, Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise/EUIPO, C‑488/16 P, EU:C:2018:673, bod 37; pozri tiež analogicky rozsudok zo 4. mája 1999, Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97, EU:C:1999:230, bod 26).
26
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že je vylúčený jednak zápis zemepisných názvov ako ochranných známok, ak tieto názvy označujú určité zemepisné miesta, ktoré sú už preslávené alebo známe pre kategóriu príslušných tovarov alebo služieb a ktoré sú teda v očiach zainteresovanej skupiny verejnosti spájané s týmito tovarmi alebo službami, a jednak je vylúčený zápis zemepisných názvov, ktoré môžu byť používané podnikmi a ktoré musia zostať takisto dostupné pre tieto podniky ako označenia zemepisného pôvodu kategórie príslušných tovarov alebo služieb (pozri analogicky rozsudok zo 4. mája 1999, Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97, EU:C:1999:230, body 29, 30 a 37).
27
Zápis označenia teda možno odmietnuť na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 len ak zemepisný názov, pre ktorý sa žiada zápis ako ochrannej známky, označuje miesto, ktoré predstavuje v čase žiadosti v očiach zainteresovanej skupiny verejnosti súvislosť s dotknutou kategóriou tovarov a služieb, alebo ak možno odôvodnene predpokladať, že v budúcnosti by takáto súvislosť mohla vzniknúť (rozsudok zo 6. septembra 2018, Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise/EUIPO, C‑488/16 P, EU:C:2018:673, bod 38; pozri tiež analogicky rozsudok zo 4. mája 1999, Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97, EU:C:1999:230, bod 31).
28
Aj keby príslušná skupina verejnosti poznala zemepisné miesto, nevyplýva z toho automaticky, že označenie môže slúžiť v obchode ako označenie zemepisného pôvodu. Na preskúmanie toho, či podmienky uplatňovania dôvodu zamietnutia predmetného zápisu sú splnené, je potrebné vziať do úvahy všetky príslušné okolnosti, akými sú povaha určených tovarov alebo služieb, väčšia alebo menšia dobrá povesť, najmä v predmetnom ekonomickom sektore, predmetného zemepisného miesta a väčšia alebo menšia znalosť tejto skutočnosti u predmetnej verejnosti, zvyky týkajúce sa predmetnej časti činnosti a otázka, v akej miere môže byť zemepisný pôvod predmetných tovarov alebo služieb relevantný v očiach zainteresovanej skupiny verejnosti pre posúdenie kvality alebo iných charakteristík predmetných tovarov alebo služieb [pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. októbra 2005, Peek & Cloppenburg/ÚHVT (Cloppenburg), T‑379/03, EU:T:2005:373, bod 49].
29
Okrem toho, keďže sa však na zapísanú ochrannú známku Európskej únie v rámci konania o vyhlásenie neplatnosti založeného na absolútnom dôvode zamietnutia vzťahuje domnienka platnosti, osobe, ktorá podala návrh na vyhlásenie neplatnosti prináleží, aby v konaní pred EUIPO uviedla konkrétne skutočnosti, ktoré spochybňujú jej platnosť [rozsudok z 13. septembra 2013, Fürstlich Castell’sches Domänenamt/ÚHVT – Castel Frères (CASTEL), T‑320/10, EU:T:2013:424, bod 28].
30
V prejednávanej veci po prvé treba konštatovať, že žalobkyňa nespochybňuje definíciu príslušnej skupiny verejnosti, ktorú prijal veľký odvolací senát v bodoch 89 až 93 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorej sa táto verejnosť skladala z početnej anglicky hovoriacej skupiny verejnosti v rámci Únie v čase podania prihlášky napadnutej ochrannej známky 19. apríla 2002, ktorá sa nachádzala na území Fínska, Írska, Holandska, škandinávskych krajín, vrátane Dánska a Spojeného kráľovstva.
31
Po druhé v napadnutom rozhodnutí veľký odvolací senát v podstate konštatoval, že slovo „Iceland“ je známe značnej časti príslušnej skupiny verejnosti, ako názov krajiny, ktorá je najmä súčasťou Európskeho hospodárskeho priestoru (EHP).
32
V tejto súvislosti je potrebné na jednej strane konštatovať, že napadnutá ochranná známka označuje názov krajiny, ktorá sa zo zemepisného hľadiska nachádza v Európe, má relatívne riedko osídlené územie a rozlohu väčšiu ako niektoré členské štáty Únie a EHP.
33
Na druhej strane treba konštatovať, že na rozdiel od tvrdenia žalobkyne, veľký odvolací senát nezohľadnil znalosť o Islande ako rozhodujúce kritérium pri posudzovaní opisného charakteru napadnutej ochrannej známky. V bode 121 napadnutého rozhodnutia totiž jasne uviedol, že pri posudzovaní opisného charakteru tejto ochrannej známky bolo potrebné zohľadniť aj ďalšie relevantné faktory, ako napríklad znalosť charakteristík miesta označeného týmto zemepisným názvom a súvislosť medzi kategóriami tovarov a služieb a napadnutou ochrannou známkou.
34
Po tretie v napadnutom rozhodnutí veľký odvolací senát zohľadnil rôzne charakteristiky Islandu, ktoré podľa neho umožňovali dospieť k záveru, že Island je krajinou schopnou vyrábať mnoho rôznych druhov tovarov a poskytovať širokú škálu služieb.
35
V tejto súvislosti treba na jednej strane pripomenúť, že žalobkyňa spochybňuje všeobecne známu skutočnosť, že Island je prístupom k životnému prostrediu jednou z najohľaduplnejších krajín sveta, posúdenie veľkého odvolacieho senátu týkajúce sa významných obchodných vzťahov, ktoré Island udržiava s členskými štátmi Únie, a kvalifikáciu islandského cestovného ruchu ako „rozvíjajúceho sa“. Veľký odvolací senát nesprávne usúdil, že najbežnejším miestom určenia vývozov tovarov z Islandu bolo Dánsko, a nie Holandsko, a dopustil sa nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že Island poskytuje primerane širokú škálu tovarov a služieb.
36
Je však potrebné konštatovať, že žalobkyňa neuviedla žiadne konkrétne tvrdenie ani skutočnosť, ktoré by spochybňovali správnosť posúdení veľkého odvolacieho senátu. Preto je potrebné konštatovať, že posúdenie týchto charakteristík týkajúcich sa Islandu nemožno spochybniť všeobecnou a nekonkrétnou argumentáciou žalobkyne. Okrem toho analýza dôkazov, o ktoré sa veľký odvolací senát opieral v napadnutom rozhodnutí, potvrdzuje, že tieto dôkazy dostatočne preukazujú, po prvé, že Island bol krajinou s ohľaduplným prístupom k životnému prostrediu (pozri body 108, 109, 125, 126 a 146 napadnutého rozhodnutia, ktoré sa týkajú najmä viacerých geotermálnych a vodných elektrární prevádzkovaných národným správcom na Islande a dlhodobého ekologického charakteru výroby energie na Islande, ako aj zhodujúcich sa informácií z Collins Dictionary a Encyclopedia Britannica), po druhé, že Island bol vyhľadávanou turistickou destináciou [pozri body 108 a 109 napadnutého rozhodnutia a bod 126 uvedeného rozhodnutia, v ktorých sa odkazuje najmä na prieskum spoločnosti Íslandsstofa (Promote Iceland) vykonaný v roku 2015 v Dánsku, vo Francúzsku, v Nemecku a Spojenom kráľovstve], po tretie, že Island ponúkal širokú škálu tovarov a služieb a v súvislosti s nimi udržiaval významné obchodné vzťahy s krajinami EHP (pozri body 143 a 144 napadnutého rozhodnutia s odkazom na štatistickú ročenku Islandu za rok 2015, ako aj na vyhlásenie predsedníčky oddelenia zahraničného obchodu štatistického úradu Islandu z 27. januára 2016 o vývoze z Islandu do Únie v období od roku 1999 do roku 2014).
37
Na druhej strane, pokiaľ ide o námietky žalobkyne a INTA týkajúce sa relevantnosti charakteristík Islandu zohľadnených v napadnutom rozhodnutí na účely posúdenia spojitosti medzi touto krajinou a tovarmi a službami označenými napadnutou ochrannou známkou, z judikatúry uvedenej v bodoch 26 a 27 vyššie vyplýva, že ochranné známky majú opisný charakter, ak označujú určité zemepisné miesta, ktoré sú už preslávené alebo známe pre príslušnú kategóriu tovarov a služieb, ale aj tie, pri ktorých možno rozumne predpokladať, že v budúcnosti ich budú podniky používať ako označenia zemepisného pôvodu kategórie príslušných tovarov alebo služieb.
38
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyňa nesprávne tvrdí, že v prejednávanej veci bolo potrebné posúdiť „dobrú povesť“, ktorej sa Island tešil u príslušnej skupiny verejnosti alebo ktorým sa mohol tešiť v budúcnosti v súvislosti s tovarmi a službami označenými napadnutou ochrannou známkou. Ako vyplýva z judikatúry uvedenej v bode 28 vyššie, je potrebné zohľadniť súhrn okolností, ako sa javili k 19. aprílu 2002, ako aj z perspektívy budúcnosti, pričom tieto okolnosti sa neobmedzujú len na otázku dobrej povesti. Okrem toho sú rôzne charakteristiky Islandu, ktoré zohľadnil veľký odvolací senát, dôležité na účely určenia, do akej miery môže byť zemepisný pôvod predmetných tovarov alebo služieb relevantný v očiach zainteresovanej skupiny verejnosti pre posúdenie kvality alebo iných charakteristík dotknutých tovarov alebo služieb.
39
Z tých istých dôvodov žalobkyňa nemôže veľkému odvolaciemu senátu vytýkať, že zohľadnil hospodársku prosperitu, vrátane posúdenia hrubého domáceho produktu (HDP), kvalifikovanej pracovnej sily alebo prítomnosti rôznych priemyselných odvetví, keďže tieto kritériá mohli umožniť určiť, či sa Island môže stať známym miestom alebo miestom s dobrou povesťou, ako miesto zemepisného pôvodu predmetných tovarov a služieb. Z celkového znenia napadnutého rozhodnutia, najmä z bodov 146, 147, 164, 167 a 185 in fine napokon vyplýva, že veľký odvolací senát uznal relevantnosť islandského hospodárstva (z hľadiska kvantitatívnych aspektov, ako je HDP, ako aj z hľadiska kvalitatívnych aspektov) na podporu svojho záveru týkajúceho sa schopnosti tejto krajiny vyrábať a dodávať širokú škálu tovarov a služieb a opisného charakteru napadnutej ochrannej známky vo vnímaní príslušnej skupiny verejnosti. V tejto súvislosti je ešte potrebné poznamenať, že z judikatúry vyplýva, že HDP je relevantný pri určovaní charakteristík zemepisného miesta, na ktoré sa vzťahuje označenie, o ktorého zápis sa žiada, a teda aj pri posudzovaní vzťahu medzi výrobkami a službami, na ktoré sa uvedené označenie vzťahuje, a označeným zemepisným názvom [pozri v tomto zmysle rozsudok z 23. februára 2022, Govern d’Andorra/EUIPO (Andorra), T‑806/19, neuverejnený, EU:T:2022:87, bod 65].
40
Vzhľadom na vyššie uvedené treba konkrétne preskúmať, či napadnutá ochranná známka v čase podania prihlášky označovala v očiach zainteresovanej skupiny verejnosti miesto, ktoré má súvislosť s dotknutými kategóriami tovarov a služieb, alebo či je možné predpokladať, že takáto súvislosť môže vzniknúť v budúcnosti.
O výrobkoch zaradených do tried 29 až 32 označených napadnutou ochrannou známkou
41
Po prvé veľký odvolací senát konštatoval, že zemepisné označenie pôvodu potravín, nápojov a poľnohospodárskych výrobkov je nielen bežnou obchodnou praxou, ale v prípade niektorých tovarov aj povinnosťou, aby sa zabezpečila vysoká úroveň ochrany zdravia spotrebiteľov a aby sa zaručilo ich právo na informácie. Spotrebitelia, ktorí uvidia názov krajiny uvedený na týchto tovaroch, budú preto skôr vnímať tento názov ako miesto pôvodu a v opisnom zmysle, a to aj v prípade, že daná krajina nemá dobrú povesť, ani nie je známa v súvislosti s konkrétnym tovarom.
42
Po druhé veľký odvolací senát konštatoval, že hoci Island môže byť spájaný hlavne s rybami, morskými plodmi, mäsom a mliečnymi výrobkami, je producentom aj iných potravín, ako napríklad ovocia, zeleniny a byliniek. Okrem toho geotermálnou energiou vykurované skleníky môžu umožniť dosiahnuť pomerne pestré možnosti produkcie potravín. Vzhľadom na to, že hydina sa chová a vajcia, obilniny, pivo, voda, ovocné šťavy a iné nealkoholické nápoje sa bežne produkujú, balia a uvádzajú na trh v Európe, spotrebitelia by mohli mať dojem, že tieto tovary pravdepodobne pochádzajú z Islandu. To môže platiť aj pre jedlé tuky a oleje, najmä repkový olej, ktorý sa môže pestovať v chladnejších klimatických podmienkach.
43
Po tretie veľký odvolací senát rozhodol, že aj keď sa niektoré výrobky zaradené do triedy 30, ako napríklad kakao, káva, čaj, ryža, ságo a tapioka, vzhľadom na svoju povahu nepestujú na Islande, môžu sa tam spracúvať a prispôsobovať miestnym chuťovým preferenciám.
44
Žalobkyňa v podstate tvrdí, že veľký odvolací senát sa pri posudzovaní spojitosti medzi výrobkami zaradenými do tried 29 až 32 a dotknutým zemepisným názvom nesprávne zameral na skutočnosť, že Island do určitej miery vyrába potraviny, hoci tieto predstavujú len zanedbateľnú časť tovarov vyvážaných z tejto krajiny. Okrem toho by posúdenie veľkého odvolacieho senátu v prípade niektorých „exotických“ tovarov bolo čisto teoretické. Žalobkyňa ďalej tvrdí, že zákonná povinnosť uvádzať krajinu pôvodu na tovare nemá žiadny vplyv na používanie názvu tejto krajiny ako ochrannej známky.
45
V tejto súvislosti je v prvom rade potrebné konštatovať, že výrobky zaradené do tried 29 až 32 zahŕňajú potraviny rastlinného a živočíšneho pôvodu a tekutiny určené na ľudskú spotrebu, ktoré všetky patria do potravinárskeho sektora.
46
Podľa judikatúry je v súlade s bežnou praxou v oblasti poľnohospodárskych a potravinárskych výrobkov, aby boli označené zemepisným názvom, ktorý tak označuje alebo môže označovať ich zemepisný pôvod [pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. októbra 2003, Nordmilch/ÚHVT (OLDENBURGER), T‑295/01, EU:T:2003:267, body 42 až 45]. Zemepisný pôvod takýchto výrobkov možno považovať za osobitne relevantný pre príslušnú verejnosť v zmysle judikatúry uvedenej v predchádzajúcom bode 28 pre posúdenie ich kvality alebo iných charakteristík.
47
K týmto úvahám treba pripojiť úvahy týkajúce sa špecifických vlastností dotknutých tovarov pochádzajúcich z Islandu s ohľadom na prírodné faktory týkajúce sa tejto krajiny, ako aj na spôsob výroby alebo spracovania uvedených tovarov. Tieto úvahy sú podložené dôkazmi predloženými v správnom konaní pred EUIPO, najmä brožúrou Icelandic Lamb Marketing Board (Islandský úrad pre obchodovanie s jahňatami) o chove jahniat na Islande (bod 154 napadnutého rozhodnutia) s názvom Buyers Guide – From nature to the table – Flavoured by the wild pastures of Iceland (Nákupný sprievodca – Z prírody na stôl – Aromatizované divokými pastvinami Islandu), ktorá síce pochádza z roku 2010, ale je relevantná vo vzťahu k situácii v čase podania prihlášky napadnutej ochrannej známky, pretože opisuje „tradičný“ spôsob chovu jahniat a spracovania ich mäsa. Z tohto dokumentu vyplýva najmä to, že s cieľom dosiahnuť vysokú kvalitu mäsa boli jahňatá chované v divokej prírode v súlade s prísnymi normami kvality. V tomto dokumente sa tiež odkazuje na kultúrne dedičstvo v tejto oblasti výroby.
48
V druhom rade treba konštatovať, že ako vyplýva z podkladov predložených v správnom konaní pred EUIPO spoločnosťou Íslandsstofa (Promote Iceland), Islandom a spoločnosťou SA – Business Iceland, Island vyrába a vyváža rôzne druhy poľnohospodárskych potravinárskych výrobkov, najmä ryby a výrobky z rýb, hovädzie, baranie a bravčové mäso, mliečne výrobky, ovocie a zeleninu, ako sú rôzne druhy šalátu, kapusta, paradajky, brokolica, mrkva a paprika, rôzne bobule, riasy a byliny, cukrovinky vrátane čokolády a nápoje, ako je pivo a nealkoholické nápoje. Z uvedených podkladov vyplýva, že Island vyrábal a vyvážal tieto tovary v rokoch 1999 až 2014, teda v období, ktoré predchádzalo a aj nasledovalo po dátume podania prihlášky napadnutej ochrannej známky (pozri bod 154 napadnutého rozhodnutia, najmä vyhlásenie predsedníčky oddelenia zahraničného obchodu štatistického úradu Islandu z 27. januára 2016 týkajúce sa obdobia od roku 1999 do roku 2014, ako aj výročnú štatistickú správu Islandu za rok 2015, obsahujúcu konkrétne údaje rozčlenené podľa výrobných odvetví, týkajúce sa vývozu z Islandu do Únie a do EHP).
49
Okrem toho veľký odvolací senát v bod 155 napadnutého rozhodnutia (pozri bod 42 vyššie) správne konštatoval, že niektoré ďalšie predmetné tovary, ako napríklad hydina a vajcia, mohli byť chované a produkované v rámci celej Európy, a teda aj na Islande. Podobne aj jedlé tuky a oleje, najmä repkový olej, sa mohli vyrábať alebo pestovať aj v chladnejších klimatických podmienkach, ako napríklad na Islande. Celkovo teda tieto výrobky zaradené do tried 29 až 32, ktoré sú označené napadnutou ochrannou známkou, môžu byť produkované, balené a predávané na Islande a vyvážané do krajín EHP. Tieto úvahy sa vzťahujú, ako uviedol veľký odvolací senát v bode 155 napadnutého rozhodnutia, aj na pivo a nealkoholické nápoje.
50
Z toho vyplýva, že Island v čase podania prihlášky napadnutej ochrannej známky vyrábal širokú škálu výrobkov zaradených do tried 29 až 32, ktoré sú označené napadnutou ochrannou známkou, že tieto tovary aj vyvážal a že mohol vyrábať aj ďalšie tovary. Vzhľadom na súčasnú alebo potenciálnu výrobnú a vývoznú kapacitu Islandu v oblasti týchto tovarov treba uviesť, že ak sa jeden z výrobkov zaradených do tried 29 až 32 uvádza na trh pod napadnutou ochrannou známkou, môže byť vnímaný ako tovar pochádzajúci z tejto krajiny. V tomto ohľade nemožno, na rozdiel od tvrdenia žalobkyne, veľkému odvolaciemu senátu vytknúť, že nezohľadnil okolnosť týkajúcu sa údajnej „zanedbateľnej časti“ podielu potravín vyvážaných z Islandu. Za predpokladu, že súčasný vývoz potravín z Islandu nepredstavuje relatívne významnú časť jeho celkového vývozu, takéto tvrdenie nemôže spochybniť opisný vzťah medzi ochrannou známkou a výrobkami zaradenými do tried 29 až 32, pokiaľ nezohľadňuje perspektívny pohľad na súvislosť, ktorú možno rozumne stanoviť medzi napadnutou ochrannou známkou a príslušnými tovarmi.
51
Okrem toho, pokiaľ ide o tvrdenia žalobkyne, ktorými spochybňuje existenciu spojitosti medzi napadnutou ochrannou známkou a mäsom z tuleňov, treba konštatovať, že nespochybňuje skutočnosť, že na Islande sa produkujú aj iné druhy mäsa, ako je hovädzie mäso, baranie a bravčové mäso, a že podľa dôkazov predložených v správnom konaní sa z Islandu vyvážajú. Jej argumentácia teda nemôže spochybniť opisný charakter napadnutej ochrannej známky, pokiaľ ide o širšiu kategóriu „mäso“ zaradenú do triedy 29.
52
Pokiaľ ide o kakao, kávu a čaj, ktoré sú zaradené do triedy 30, je síce pravda, ako tvrdí žalobkyňa, že tieto tovary sa vzhľadom na svoju povahu na Islande nepestujú a je málo pravdepodobné, že by sa tam pestovali v budúcnosti. Veľký odvolací senát však správne konštatoval, že v tejto krajine môžu byť spracované a prispôsobené miestnym chuťovým preferenciám, ako to preukazujú dôkazy o výrobe čokolády, na ktoré sa odvolací senát odvolal v bode 154 napadnutého rozhodnutia a ktoré sa týkajú miestnych cukrovinkárskych podnikov. Príklady výberov čaju pochádzajúceho z Írska, Anglicka alebo Škótska, kde sa však tento tovar nepestuje, ktoré boli ponúkané na maloobchodný predaj v Únii, na ktoré sa odvolal veľký odvolací senát, sú tiež relevantnými príkladmi.
53
Ak by sa mali chápať tvrdenia žalobkyne tak, že sa týkajú neexistencie dôkazov potvrdzujúcich existenciu praxe spracovania alebo prispôsobovania miestnym preferenciám na Islande v prípade tovarov, ako je kakao, káva alebo čaj, bolo by potrebné konštatovať, že táto možnosť zostávala v očiach príslušnej verejnosti primeraná. Tento druh tovarov sa totiž môže uvádzať na trh osobitným spôsobom, ktorý zdôrazňuje výrobok, ktorý má chuťové vlastnosti prispôsobené miestnemu vkusu alebo iné osobitné vlastnosti súvisiacimi s ich zemepisným pôvodom.
54
Treba poznamenať, že tieto výrobky, ako aj niektoré ďalšie výrobky zaradené do tried 29 až 32, ako sú koreniny, droždie alebo soľ, môžu v dôsledku úpravy nadobudnúť osobitné vlastnosti charakteristické pre Island, napríklad vzhľadom na spracovateľské metódy, ktoré umožňujú zdôrazniť osobitné chute, a môžu byť ako také vnímané príslušnou skupinou verejnosti.
55
Vzhľadom na všetky uvedené skutočnosti treba dospieť k záveru, že veľký odvolací senát správne konštatoval, že napadnutá ochranná známka má opisný charakter vo vzťahu k výrobkom zaradeným do tried 29 až 32.
O výrobkoch zaradených do tried 7 a 11 označených napadnutou ochrannou známkou
56
Na to, aby sa dospelo k záveru, že napadnutá ochranná známka má opisný charakter vo vzťahu k výrobkom zaradeným do tried 7 a 11, veľký odvolací senát najprv zohľadnil faktory súvisiace s existenciou „silného odvetvia“ rybolovu a spracovania potravín, ktorý využíva mrazničky a iné elektrické spotrebiče na Islande, so stabilitou a dobrým stavom islandského hospodárstva a s asociáciou tejto krajiny so zelenou energiou a udržateľnosťou vzhľadom na jej dobrú povesť v tejto oblasti. Následne analyzoval nákupné zvyklosti spotrebiteľov v tomto sektore. Nakoniec veľký odvolací senát v podstate konštatoval, že napadnutá ochranná známka je schopná opísať podstatné trvalé a ekologické vlastnosti výrobkov zaradených do tried 7 a 11, ktoré sú označené napadnutou ochrannou známkou.
57
Žalobkyňa veľkému odvolaciemu senátu vytýka, že zastával názor, že výrobky zaradené do tried 7 a 11 môžu byť vyrábané na Islande, hoci ekonomické a geografické charakteristiky tejto krajiny nepotvrdzujú takúto výrobnú kapacitu.
58
Na úvod treba pripomenúť, že výrobky zaradené do tried 7 a 11 zahŕňajú najmä rôzne domáce spotrebiče, ako aj ich súčiastky a diely. Žalobkyňa nespochybňuje tvrdenie veľkého odvolacieho senátu, že tieto výrobky môžu ľahko profitovať z trvalého imidžu spojeného najmä s ich ekologickou výrobou a ich nízkou spotrebou energie.
59
Okrem toho treba na jednej strane dodať, že ako konštatoval odvolací senát v bode 164 napadnutého rozhodnutia, vzhľadom na existenciu „silného odvetvia“, kvalifikovanej pracovnej sily, zdravého a stabilného hospodárstva a podpory inovácie a tvorivosti zo strany islandskej vlády, mohol byť Island v roku 2002 príslušnou skupinou verejnosti vnímaný ako krajina, ktorá má schopnosť vyrábať všetky predmetné výrobky, zaradené do týchto tried, alebo že ich bude schopný vyrábať v dohľadnej budúcnosti.
60
Na druhej strane, ako vyplýva z informácií uvedených v spise, predložených spoločnosťou Íslandsstofa (Promote Iceland), Islandom a spoločnosťou SA – Business Iceland počas správneho konania (pozri pripomienky z 2. novembra 2017, príloha 3), niektoré spoločnosti so sídlom na Islande vyrábajú výrobky zaradené do tried 7 a 11, označené napadnutou ochrannou známkou, ako sú chladničky a mrazničky. Hoci sa tieto dôkazy týkajú roku 2017, sú ilustratívne, aj vzhľadom na dátum podania prihlášky napadnutej ochrannej známky, teda 19. apríla 2002, najmä preto, že ilustrujú technické kapacity islandských podnikov v príslušnom odvetví.
61
Za týchto okolností možno rozumne konštatovať, že napadnutá ochranná známka mohla byť príslušnou skupinou verejnosti vnímaná ako označenie, že výrobky zaradené do tried 7 a 11 pochádzajú z Islandu, a vzhľadom na obraz tejto krajiny ako krajiny s ohľaduplným prístupom k životnému prostrediu (pozri bod 36 vyššie) a že majú vlastnosti súvisiace s ich udržateľnosťou alebo ekologickým charakterom.
62
Tento záver nemožno spochybniť kritickými tvrdeniami žalobkyne, že odkazy veľkého odvolacieho senátu na umelé časti tela (protézy) v bodoch 80, 147 a 163 napadnutého rozhodnutia sú v prejednávanej veci irelevantné, keďže napadnutá ochranná známka nebola zapísaná pre takéto tovary. V tejto súvislosti stačí konštatovať, že veľký odvolací senát sa naň odvolal len s cieľom ilustrovať, podobne ako v prípade spoločnosti Íslandsstofa (Promote Iceland), Islandu a spoločnosti SA – Business Iceland, schopnosti islandských podnikov vyrábať sofistikované výrobky na špičkovej technologickej úrovni. Takýto faktor však bol relevantný pre posúdenie možnosti, že Island môže byť vnímaný ako miesto zemepisného pôvodu výrobkov zaradených do tried 7 a 11.
63
Z uvedeného vyplýva, že veľký odvolací senát správne dospel k záveru, že napadnutá ochranná známka má opisný charakter vo vzťahu k výrobkom zaradeným do tried 7 a 11.
O výrobkoch zaradených do triedy 16 označených napadnutou ochrannou známkou
64
V napadnutom rozhodnutí veľký odvolací senát v podstate konštatoval, že papierové a lepenkové výrobky, ako aj papiernické potreby zaradené do triedy 16 sú výrobkami dennej potreby a že príslušná verejnosť vníma napadnutú ochrannú známku ako označenie, že tieto výrobky pochádzajú z Islandu a sú ekologické. Okrem toho, pokiaľ ide o tlačoviny alebo periodické publikácie, veľký odvolací senát potvrdil, že príslušná verejnosť mohla predpokladať, že sa týkajú Islandu.
65
Žalobkyňa v podstate vytýka veľkému odvolaciemu senátu, že sa opieral o jednoduché domnienky, podľa ktorých by Island mohol v budúcnosti vyrábať výrobky zaradené do triedy 16.
66
V tejto súvislosti je v prvom rade potrebné v podstate súhlasiť s názorom veľkého odvolacieho senátu, že „papier, lepenka, papierové výrobky, lepenkové výrobky, obalové a baliace materiály; obalové vrecia z papiera alebo plastu; toaletný papier, papierové utierky, tašky na prepravu, plastové vrecká, papierové alebo plastové tašky; uzávery na tašky; etikety; perá, ceruzky; transfery; cenovky a lístky a obaly vo forme obálok“, môžu byť vyrobené z biologicky rozložiteľných materiálov alebo výrobnými postupmi, ktoré môžu znížiť ich dopad na životné prostredie.
67
Znížený dopad tovarov a ich obalov na životné prostredie môže predstavovať kvalitu spojenú s týmito tovarmi alebo obalmi, hoci len pre časť verejnosti, ktorá kladie dôraz na ekologický aspekt, najmä v prípade uvedomelých spotrebiteľov, ktorí dbajú na ľahkú likvidáciu odpadu a jeho recykláciu.
68
Veľký odvolací senát preto správne dospel k záveru, že príslušná skupina verejnosti by napadnutú ochrannú známku, označujúcu Island ako krajinu známu ohľaduplným prístupom k životnému prostrediu (pozri bod 36 vyššie), vnímala ako označenie zemepisného pôvodu výrobkov zaradených do triedy 16 alebo ako označenie ich charakteristiky, pokiaľ ide o ekologický aspekt súvisiaceho s týmto zemepisným pôvodom.
69
Po druhé pokiaľ ide o „tlačoviny, periodické publikácie a papiernické výrobky“, žalobkyňa nespochybňuje skutočnosť, že tieto tovary sa mohli týkať Islandu bez ohľadu na miesto ich výroby. Za týchto okolností treba konštatovať, že napadnutá ochranná známka má opisný charakter vo vzťahu k výrobkom zaradeným do triedy 16.
O službách zaradených do triedy 35 označených napadnutou ochrannou známkou
70
Služby zaradené do triedy 35 označené napadnutou ochrannou známkou sa v podstate týkajú maloobchodného predaja v obchodoch a prostredníctvom internetu.
71
Veľký odvolací senát v podstate konštatoval, že napadnutá ochranná známka môže byť používaná ako odkaz na miesto, z ktorého sa maloobchodné služby zaradené do triedy 35 zvyčajne poskytujú. Okrem toho príslušná skupina verejnosti môže vnímať túto ochrannú známku ako odkaz na osobitnú kvalitu tovarov uvádzaných na trh v rámci uvedených služieb.
72
Žalobkyňa v podstate tvrdí, že je málo pravdepodobné, že služby zaradené do triedy 35 pochádzajú z Islandu, keďže má nízku hustotu obyvateľstva a z veľkej časti neobývateľné územie, čo neumožňuje prevádzkovanie reťazca obchodov s potravinami. Okrem toho žalobkyňa zdôrazňuje, že Island „nevyváža“ žiadne maloobchodné služby.
73
Treba zdôrazniť, že maloobchodné služby, označené napadnutou ochrannou známkou, sa týkajú potravín, nápojov a tovarov pre domácnosť, ktoré sa všetky vyrábajú na Islande. Okrem toho môže ísť o tovary, ako sú ryby, morské plody alebo iné morské produkty, v prípade ktorých žalobkyňa nespochybňuje, že Island je známy ako krajina pôvodu.
74
Pokiaľ ide o tvrdenia žalobkyne týkajúce sa neexistencie vývozu služieb označených napadnutou ochrannou známkou a neexistencie dobrej povesti Islandu v súvislosti s týmito službami, ako aj tvrdenia založené na tom, že veľkosť obyvateľstva Islandu bráni tejto krajine v tom, aby mohla prevádzkovať reťazec s potravinami, nemôžu uspieť z rovnakých dôvodov, ako sú dôvody uvedené v bodoch 37 a 38 vyššie, bez toho, aby bolo relevantné rozlišovať podľa demografickej dôležitosti príslušného zemepisného miesta. Je totiž rozumné predpokladať, že keď sa napadnutá ochranná známka používa v súvislosti s predmetnými službami, budú tieto služby vnímané ako služby poskytované v obchodoch nachádzajúcich sa v danej krajine.
75
Vzhľadom na vyššie uvedené treba konštatovať, že veľký odvolací senát správne dospel k záveru, že napadnutá ochranná známka má opisný charakter vo vzťahu k službám zaradeným do triedy 35.
O niektorých prierezových tvrdeniach žalobkyne a INTA
76
Žiadne z ďalších tvrdení žalobkyne a INTA nie je schopné spochybniť záver veľkého odvolacieho senátu týkajúci sa opisného charakteru napadnutej ochrannej známky pre tovary a služby, na ktoré sa vzťahuje.
77
Po prvé žalobkyňa a INTA tvrdia, že veľký odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v podstate konštatoval, že zápis názvov krajín nutne naráža na absolútny dôvod zamietnutia zápisu uvedený v článku 7 ods. 1 písm. c) a f) nariadenia č. 40/94, a to nezávisle od predmetných tovarov alebo služieb.
78
Je teda potrebné konštatovať, že tento žalobný dôvod je založený na nesprávnom výklade napadnutého rozhodnutia. Ako vyplýva z celkového znenia tohto rozhodnutia, najmä z jeho bodov 94 až 209, veľký odvolací senát podrobne preskúmal opisný charakter napadnutej ochrannej známky vo vzťahu ku všetkým predmetným tovarom a službám.
79
Po druhé pokiaľ ide o tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého článok 12 písm. b) nariadenia č. 40/94 [neskôr článok 12 písm. b) nariadenia č. 207/2009, teraz článkom 14 písm. b) nariadenia 2017/1001] umožňuje zabezpečiť, že islandské subjekty môžu používať názov „Iceland“, treba konštatovať, že toto ustanovenie s názvom „Obmedzenie účinkov ochrannej známky [Európskej únie]“, znie takto:
„Ochranná známka [Európskej únie] neoprávňuje majiteľa zakázať tretej strane používať v obchodnom styku:
…
b)
označenia týkajúce sa druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu, času výroby tovarov alebo poskytovania služby a ani iných charakteristík tovarov alebo služieb;
…
za predpokladu, že ich používa v súlade s čestnými praktikami v priemysle alebo obchode.“
80
Ustanovenie uvedené v bode 79 vyššie osobitne upravuje najmä problémy, ktoré vznikajú pri zápise ochrannej známky zloženej úplne alebo sčasti zo zemepisného názvu a neudeľuje tretím stranám právo používať tento názov ako ochrannú známku, ale iba zaručuje ich právo používať ho opisným spôsobom, teda ako označenie týkajúce sa zemepisného pôvodu, za predpokladu, že takéto používanie je v súlade s čestnými praktikami v priemysle alebo obchode (pozri v tomto zmysle analogicky rozsudok zo 4. mája 1999, Windsurfing Chiemsee, C‑108/97 a C‑109/97, EU:C:1999:230, body 26 až 28).
81
Na rozdiel od toho, čo pravdepodobne naznačuje žalobkyňa, skutočnosť, podľa ktorej článok 12 písm. b) nariadenia č. 40/94 zaručuje, aby všetky hospodárske subjekty mohli voľne používať údaje týkajúce sa vlastností tovarov a služieb, neumožňuje zaručiť ochranu verejného záujmu, ktorý je základom článku 7 ods. 1 písm. c) uvedeného nariadenia. Práve naopak, uvedená skutočnosť dokazuje záujem na tom, aby navyše absolútny dôvod neplatnosti podľa článku 51 ods. 1 písm. a) v spojení s článkom 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 40/94 sa skutočne uplatňoval na každé označenie, ktoré môže označovať vlastnosť tovarov alebo služieb, pre ktoré je ochranná známka zapísaná (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. marca 2011, Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT, C‑51/10 P, EU:C:2011:139, bod 61 a citovanú judikatúru). Tvrdenie žalobkyne preto treba odmietnuť ako nedôvodné.
82
Po tretie žalobkyňa zdá sa vytýka veľkému odvolaciemu senátu, že zamietol ako neprípustný prieskum vykonaný 2. augusta 2019, ktorý zohľadňoval telefonické rozhovory uskutočnené v júni 2019.
83
Na základe kombinovaného výkladu najmä bodov 137, 138, 158 a 205 napadnutého rozhodnutia je však potrebné konštatovať, že veľký odvolací senát neanalyzoval otázku prípustnosti prieskumu z 2. augusta 2019, ale otázku jeho dôkaznej hodnoty.
84
Okrem toho, aj keby žalobkyňa mala v úmysle spochybniť posúdenie dôkaznej hodnoty tohto prieskumu, stačí konštatovať, že z neho nevyplývajú žiadne konkrétne dôsledky, ktoré by mal uvedený prieskum na posúdenie opisného charakteru napadnutej ochrannej známky. V každom prípade, ako správne konštatoval veľký odvolací senát v bode 158 napadnutého rozhodnutia, samotná skutočnosť, že sa respondentov opýtajú, ktoré tovary im napadnú pri pohľade na napadnutú ochrannú známku, nie je spoľahlivým a vhodným testom na posúdenie opisného charakteru tejto ochrannej známky, keďže toto posúdenie sa musí vždy vykonať s ohľadom na tovary a služby, na ktoré sa táto ochranná známka vzťahuje (pozri judikatúru citovanú v bode 23 vyššie).
85
Vzhľadom na všetko, čo bolo uvedené vyššie, treba prvý žalobný dôvod zamietnuť.
O druhom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94
86
Svojím druhým žalobným dôvodom žalobkyňa, podporovaná INTA, v podstate tvrdí, že odvolací senát porušil článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
87
EUIPO, Íslandsstofa (Promote Iceland), Island a SA – Business Iceland spochybňujú tvrdenia žalobkyne a INTA.
88
Keďže z článku 7 ods. 1 nariadenia č. 40/94 vyplýva, že na to, aby označenie nemohlo byť zapísané ako ochranná známka Európskej únie, stačí, aby sa naňho vzťahoval jeden z absolútnych dôvodov zamietnutia zápisu uvedených v tomto ustanovení, a vzhľadom na zamietnutie prvého žalobného dôvodu žalobkyne, ktorý sa týkal záveru veľkého odvolacieho senátu, podľa ktorého sa článok 7 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia uplatňuje na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky pre všetky tovary a služby, ktoré označuje, nie je potrebné preskúmať opodstatnenosť druhého žalobného dôvodu žalobkyne založeného na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia.
89
Vzhľadom na uvedené úvahy treba zamietnuť druhý žalobný dôvod a tým aj žalobu v celom rozsahu.
O trovách
90
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
91
Keďže sa uskutočnilo pojednávanie a žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené uložiť jej povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhmi EUIPO, Islandu a spoločností Íslandsstofa (Promote Iceland) a SA – Business Iceland.
92
INTA znáša svoje vlastné trovy konania v súlade s článkom 138 ods. 3 rokovacieho poriadku.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (siedma komora)
rozhodol takto:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
Iceland Foods Ltd znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania vynaložené Úradom Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO), spoločnosťou Íslandsstofa (Promote Iceland), Islandom a spoločnosťou SA – Business Iceland.
3.
International Trademark Association (INTA) znáša svoje vlastné trovy konania.
Kowalik‑Bańczyk
Buttigieg
Dimitrakopoulos
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 16. júla 2025.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.