Uznesenie Súdneho dvora (desiata komora) z 30. apríla 2020 – Marvik‑Pastrogor a Rodes – 08
(spojené veci C‑818/19 a C‑878/19)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 53 ods. 2 a článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Životné prostredie – Veterná a solárna elektrická energia – Smernica 2009/28/ES – Podpora používania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov – Článok 3 ods. 3 prvý pododsek písm. a) – Celkové vnútroštátne záväzné ciele – Články 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie – Sloboda podnikania – Právo vlastniť majetok – Všeobecné zásady nediskriminácie, právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery – Daň z výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov – Zjavný čiastočný nedostatok právomoci Súdneho dvora“
1.      Životné prostredie – Podpora používania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov – Smernica 2009/28 – Záväzné ciele týkajúce sa časti energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov – Opatrenia prijaté na dosiahnutie týchto cieľov – Voľná úvaha členských štátov – Vnútroštátna právna úprava zavádzajúca daň z výroby energie z obnoviteľných zdrojov – Prípustnosť
[smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28, článok 3 ods. 3 prvý odsek písm. a)]
(pozri body 39 – 50, 59, bod 1 výroku)
2.      Prejudiciálne otázky – Právomoc Súdneho dvora – Obmedzenia – Návrh na výklad Charty základných práv Únie – Vnútroštátna právna úprava, ktorá nepredstavuje opatrenie na vykonanie práva Únie alebo ktorá neobsahuje iné znaky súvislosti s týmto právom – Zjavný nedostatok právomoci Súdneho dvora
(Charta základných práv Európskej únie, článok 51 ods. 1)
(pozri body 51 – 58, 60, bod 2 výroku)
Výrok
1.
Článok 3 ods. 3 prvý pododsek písm. a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá zavádza daň z výroby energie z obnoviteľných zdrojov.
2.
Súdny dvor Európskej únie zjavne nemá právomoc odpovedať na otázky, ktoré položili Vărchoven kasacionen săd (Najvyšší kasačný súd, Bulharsko) a Sofijski rajonen săd (Okresný súd Sofia, Bulharsko), v rozsahu, v akom sa týkajú výkladu článkov 16 a 17 Charty základných práv Európskej únie, ako aj zásad nediskriminácie, právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery.