62012CJ0450
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a zecea)
12 decembrie 2013 (
*1
)
„Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Pozițiile 7307 și 7321 — Seturi de burlane de sobă — Noțiunile «părți» de sobe de încălzit și «accesorii de țevărie»”
În cauza C‑450/12,
având ca obiect o cerere de decizie preliminară formulată în temeiul articolului 267 TFUE de Finanzgericht Düsseldorf (Germania), prin decizia din 19 septembrie 2012, primită de Curte la 8 octombrie 2012, în procedura
HARK GmbH & Co. KG Kamin- und Kachelofenbau
împotriva
Hauptzollamt Duisburg,
CURTEA (Camera a zecea),
compusă din domnul E. Juhász, președinte de cameră, domnii A. Rosas și C. Vajda (raportor), judecători,
avocat general: domnul M. Wathelet,
grefier: domnul K. Malacek, administrator,
având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 20 iunie 2013,
luând în considerare observațiile prezentate:
—
pentru HARK GmbH & Co. KG Kamin- und Kachelofenbau, de H.-D. Eich, Rechtsanwalt;
—
pentru Comisia Europeană, de B.-R. Killmann și de L. Keppenne, în calitate de agenți;
având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
pronunță prezenta
Hotărâre
1
Cererea de decizie preliminară privește interpretarea pozițiilor 7307 și 7321 din Nomenclatura combinată, care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3), în versiunea care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008 (JO L 291, p. 1, denumită în continuare „NC”).
2
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Hark GmbH & Co. KG (denumită în continuare „Hark”), pe de o parte, și Hauptzollamt Duisburg, pe de altă parte, având ca obiect clasificarea tarifară a unui set de burlane de sobă, precum și taxele vamale și taxele antidumping pentru importul acestui produs originar din Republica Populară Chineză.
Cadrul juridic
Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor
3
Convenția internațională care a stabilit Sistemul armonizat de denumire și codificare a mărfurilor (denumit în continuare „SA”), încheiată la Bruxelles la 14 iunie 1983, precum și Protocolul de modificare a acesteia din 24 iunie 1986 (în continuare „Convenția privind SA”) au fost aprobate în numele Comunității Economice Europene prin Decizia 87/369/CEE a Consiliului din 7 aprilie 1987 (JO L 198, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 3, p. 199).
4
În temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (a) din Convenția privind SA, fiecare parte contractantă se angajează ca nomenclaturile tarifare și statistice naționale să fie conforme cu SA, să utilizeze toate pozițiile și subpozițiile din acesta, fără completări sau modificări, precum și codurile numerice aferente și să respecte ordinea de numerotare a sistemului respectiv. Aceeași dispoziție prevede că fiecare parte contractantă se angajează să aplice normele generale de interpretare a SA, precum și toate notele din secțiunile, din capitolele și de la subpozițiile SA și să nu modifice domeniul de aplicare al secțiunilor, al capitolelor, al pozițiilor sau al subpozițiilor.
5
Consiliul de Cooperare Vamală, devenit Organizația Mondială a Vămilor, instituit prin Convenția privind înființarea respectivului consiliu, încheiată la Bruxelles la 15 decembrie 1950, aprobă, în condițiile stabilite la articolul 8 din Convenția privind SA, notele explicative și avizele de clasificare adoptate de Comitetul SA, instanță a cărei organizare este reglementată de articolul 6 din aceasta. Conform articolului 7 alineatul (1) din Convenția privind SA, sarcina acestui comitet constă în special în a propune modificări la aceasta și în a redacta note explicative, avize de clasificare, precum și alte avize pentru interpretarea SA.
6
Nota 2 din secțiunea XV din SA referitoare la „părți și furnituri de uz general” prevede:
„În nomenclatură, prin «părți și furnituri de uz general» se înțelege:
(a)
articolele de la pozițiile 7307, 7312, 7315, 7317 sau 7318, precum și articolele similare din alte metale comune;
[...]
În capitolele 73-76 și 78-82 (cu excepția poziției 7315), mențiunile referitoare la părți nu cuprind părțile și furniturile de uz general în sensul menționat anterior.
[...]”
7
Nota explicativă a SA aferentă secțiunii XV, intitulată „Părți”, are următorul cuprins:
„[...] părțile și furniturile de uz general (vezi nota 2 a secțiunii), prezentate separat, nu sunt considerate părți, deci își urmează regimul propriu. Așa se întâmplă, de exemplu, cu buloanele special concepute pentru radiatoarele de încălzire centrală sau cu arcurile speciale pentru automobile. Primele vor fi clasificate ca buloane la poziția 7318 și nu ca părți de radiatoare la poziția 7322, iar arcurile vor fi clasificate la poziția 7320 aferentă arcurilor și nu la poziția 8708 care corespunde părților și accesoriilor de automobile.”
8
Potrivit notei explicative aferente poziției 7307 din SA, această poziție „cuprinde un ansamblu de articole din fontă, din fier sau din oțel, destinate în principal pentru racordarea sau îmbinarea între ele a două țevi sau elemente tubulare sau a unei țevi cu un alt dispozitiv sau la obturarea anumitor elemente de țevărie, cu excluderea anumitor obiecte care, cu toate că sunt destinate montării tuburilor și a țevilor (de exemplu, colierele sau flanșele fixate în pereți pentru susținerea țevilor, colierele de strângere servind la fixarea țevilor suple pe elemente rigide, cum sunt tuburile, robinetele, racordurile etc.), nu fac parte integrantă din această poziție (poziția 7325 sau 7326)”.
9
Nota explicativă aferentă poziției 7321 din SA, în ceea ce privește „părțile” articolelor care sunt clasificate în această poziție, prevede următoarele:
„Sunt clasificate, de asemenea, în această poziție părțile aparatelor sus‑menționate, din fontă, din fier sau din oțel, care pot fi recunoscute clar ca atare, de exemplu, plăcile cuptoarelor, plitele, cercurile, cenușarele, vetrele amovibile, arzătoarele simple (cu gaze, cu petrol etc.), ușile, grătarele, picioarele, barele de protecție, barele portfăclie și dispozitivele de încălzit farfurii.”
NC
10
NC, instituită prin Regulamentul nr. 2658/87 și care se întemeiază pe SA, are rolul de a respecta atât cerințele Tarifului vamal comun, cât și pe cele ale statisticilor referitoare la comerțul exterior al Uniunii Europene.
11
Partea I din NC cuprinde un ansamblu de dispoziții preliminare. În titlul I al NC, consacrat regulilor generale, secțiunea A prevede reguli generale pentru interpretarea NC, în conformitate cu care se efectuează clasificarea mărfurilor în NC. Astfel, se prevede, printre altele, că clasificarea se consideră legal determinată atunci când este în concordanță cu textul pozițiilor și al notelor de secțiuni și de capitole, enunțul titlurilor secțiunilor, ale capitolelor sau ale subcapitolelor fiind considerat ca având numai o valoare indicativă.
12
Clasificarea produselor amestecate sau a articolelor compuse se efectuează potrivit principiilor enunțate, în special, în regula 3 din NC, a cărei literă (b) prevede:
„Produsele amestecate, articolele compuse din materiale diferite sau constituite prin asamblarea unor articole diferite și mărfurile prezentate în seturi condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, care nu pot fi clasificate prin aplicarea regulii 3 (a), se clasifică după materialul sau articolul care le conferă caracterul esențial, în cazul în care este posibilă efectuarea acestei determinări.”
13
Partea II din NC cuprinde o secțiune XV referitoare la metale comune și articole din metale comune. Această secțiune, compusă din capitolele 72-83, cuprinde capitolul 73, intitulat „Articole din fontă, din fier sau din oțel”. Printre notele introductive la secțiunea menționată figurează nota 2, care prevede:
„În nomenclatură, prin «părți și furnituri de uz general» se înțelege:
(a)
articolele de la poziția 7307, 7312, 7315, 7317 sau 7318, precum și articolele similare din alte metale comune;
[...]
În capitolele 73-76 și 78-82 (cu excepția poziției 7315), mențiunile referitoare la părți nu cuprind părțile și furniturile de uz general în sensul menționat anterior.
[...]”
14
Poziția 7307 din NC are următorul cuprins:
„Accesorii de țevărie (de exemplu, racorduri, coturi, manșoane) din fontă, din fier sau din oțel:
[...]
—
Altele:
7307 99 – – Altele:
[...]
7307 99 90 – – – Altele”.
15
Poziția 7321 din NC are următorul cuprins:
„Sobe de încălzit, cazane cu vatră, mașini de gătit, cuptoare (inclusiv cele care pot fi utilizate suplimentar și la încălzirea centrală), grătare barbecue, plăci radiante, reșouri cu gaze, plite de încălzit mâncarea și aparate neelectrice similare, pentru uz casnic, precum și părțile acestora, din fontă, din fier sau din oțel:
[...]
7321 90 00 – Părți”.
16
Poziția 7326 din NC are următorul cuprins:
„Alte articole din fier sau din oțel:
[...]”
Regulamentul (CE) nr. 964/2003
17
Prin Regulamentul (CE) nr. 964/2003 din 2 iunie 2003 privind impunerea drepturilor antidumping definitive la importurile anumitor accesorii de țevărie, din fier sau oțel, originare din Republica Populară Chineză și Thailanda, precum și la importurile anumitor produse expediate din Taiwan, indiferent dacă au fost sau nu declarate ca fiind originare din Taiwan (JO L 139, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 31, p. 207), Consiliul Uniunii Europene a impus drepturi antidumping definitive la importurile anumitor accesorii de țevărie, din fier sau din oțel, al căror diametru exterior maxim nu depășește 609,6 milimetri, de tipul celor utilizate pentru sudarea cap la cap sau în alte scopuri, clasificate în conformitate cu codul NC ex 7307 99 90, originare, printre altele, din China. Dreptul antidumping în vigoare la data faptelor din cauza principală pentru produsele menționate importate din China era de 58,6 %.
Litigiul principal și întrebările preliminare
18
Hark a importat din Germania seturi de burlane de sobă din oțel originare din China. Aceste seturi, prezentate în seturi condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, sunt formate dintr‑o piesă tubulară îndoită în unghi drept, prevăzută cu o supapă de închidere care permite curățarea interioară, dintr‑o piesă de racordare la coșul de fum și dintr‑un obturator corespunzător, toate aceste elemente fiind acoperite cu un strat de lac rezistent la temperaturi ridicate.
19
La 28 iulie 2009, Hark a prezentat Hauptzollamt Duisburg o declarație de import a seturilor de burlane de sobă menționate în temeiul subpoziției 7321 90 00 din NC, în care sunt clasificate părțile de „sobe de încălzit, cazane cu vatră, mașini de gătit, cuptoare (inclusiv cele care pot fi utilizate suplimentar și la încălzirea centrală), grătare barbecue, plăci radiante, reșouri cu gaze, plite de încălzit mâncarea și aparate neelectrice similare, pentru uz casnic, precum și părțile acestora, din fontă, din fier sau din oțel”, pentru care taxa vamală este de 2,7 %. Seturile de burlane în discuție în cauza principală au fost, astfel cum s‑a solicitat, puse în liberă circulație.
20
În urma unui control efectuat cu ocazia unui import ulterior de către Hark a unor asemenea seturi, Hauptzollamt Duisburg, considerând că articolele importate ar fi trebuit să fie clasificate la subpoziția 7307 99 90 din NC referitoare la „accesorii de țevărie (de exemplu, racorduri, coturi, manșoane) din fontă, din fier sau din oțel” a întocmit, la 20 mai 2010, o decizie de impunere prin care solicită plata a posteriori a unei taxe vamale stabilită la 3,7 % și, în temeiul Regulamentului nr. 964/2003, a unei taxe antidumping stabilite la 58,6 % pentru motivul că aceste articole erau originare din China.
21
Hark a prezentat o reclamație împotriva deciziei de impunere menționate, care a fost respinsă de Hauptzollamt Duisburg la 10 august 2011.
22
Hauptzollamt Duisburg a considerat că, potrivit atât notelor explicative ale SA, cât și notelor explicative ale NC, poziția 7307 cuprindea articolele care sunt destinate în principal pentru racordarea sau îmbinarea între ele a două țevi sau elemente tubulare sau a unei țevi cu un alt dispozitiv sau la obturarea anumitor elemente de țevărie. În plus, Hauptzollamt Duisburg a considerat că, potrivit notei 2 litera (a) din secțiunea XV din NC, mărfurile clasificate la poziția 7307 constituie părți de uz general fără a fi necesar ca acestea să fie menționate în detaliu în textul poziției menționate. Acesta adaugă că articolele clasificate la poziția 7307 din NC trebuie să fie considerate părți de uz general, ceea ce are drept urmare faptul că acestea ar trebui clasificate conform caracteristicilor proprii și atunci când mărfurile pot fi utilizate în mod clar pentru o anumită marfă principală. Pe de altă parte, potrivit acestei autorități, notele explicative ale SA nu conțin nicio referire la o oarecare normă potrivit căreia poziția menționată s‑ar aplica doar țevilor și accesoriilor destinate transportului fluidelor.
23
Hark a sesizat instanța de trimitere cu o acțiune în anularea acestei decizii de impunere. În fața acesteia din urmă, ea a susținut în special că tuburile pentru evacuarea fumului, concepute doar pentru evacuarea gazelor de combustie care provin dintr‑o sobă de încălzit, nu pot fi considerate de uz general. Aceasta a adăugat că articolele pe care le importă nu reprezintă piese destinate montării de tuburi și țevi, ci piese destinate montării sobelor de încălzit, ceea ce nu permite considerarea lor ca încadrându‑se la poziția 7307 din NC interpretată în lumina notelor explicative ale SA. Pe de altă parte, articolele în discuție în cauza principală ar reprezenta produse finite ușor de asamblat, în timp ce tuburile și țevile sunt destinate a fi transformate și ar trebui să fie racordate prin metode tehnice.
24
Instanța de trimitere constată că potrivit regulii generale 3 litera (b) din NC, în ceea ce privește o marfă prezentată în seturi condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, care nu poate fi clasificată prin aplicarea regulii generale 3 litera (a) din NC, aceasta se clasifică după materialul sau elementul care îi conferă caracterul esențial. În cauza aflată pe rolul său, această instanță consideră că piesa tubulară îndoită este cea care determină caracterul esențial al seturilor de burlane de sobă în cauză. Aceasta subliniază de asemenea că respectivele seturi sunt indispensabile pentru funcționarea sobelor de încălzit. Astfel, fără racordarea pe care o asigură setul de burlane de sobă cu coșul de fum, soba de încălzit nu ar putea fi pusă în funcțiune într‑un spațiu închis, întrucât ar lăsa să fie degajate gaze de combustie, ceea ce ar compromite în special o funcționare sigură a sobei de încălzit. De asemenea, instanța de trimitere observă că setul de burlane de sobă este destinat exclusiv sobelor de încălzit. De altfel, aceasta subliniază că, din cauza dimensiunilor sale, și anume un diametru exterior de 154 mm și a dimensiunilor exterioare de 495 mm × 595 mm, nu este vorba despre o simplă racordare, ci despre un element de racordare esențial pentru evacuarea gazelor de combustie ale sobei.
25
Având totuși îndoieli în ceea ce privește clasificarea tarifară a unor astfel de articole ca „accesorii de țevărie” care se clasifică la poziția 7307 din NC sau ca „părți” din oțel, de „sobe de încălzit, cazane cu vatră, mașini de gătit” care se clasifică la poziția 7321 din NC, Finanzgericht Düsseldorf a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
„1)
Poziția 7321 din [NC] trebuie interpretată în sensul că seturile de burlane de sobă descrise în mod detaliat în motivele prezentei decizii pot fi considerate părți ale sobelor de încălzit, ale cazanelor cu vatră și ale mașinilor de gătit?
2)
În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, seturile de burlane de sobă pot fi clasificate la poziția 7307 [din NC]?”
Cu privire la întrebările preliminare
26
Prin intermediul celor două întrebări, care trebuie analizate împreună, instanța de trimitere solicită Curții să stabilească, în esență, dacă NC trebuie interpretată în sensul că un set de burlane de sobă precum cel în discuție în cauza principală, care cuprinde o piesă tubulară din oțel îndoită în unghi drept, având un diametru exterior de 154 mm și dimensiuni exterioare de 495 mm × 595 mm, acoperită cu un strat de lac rezistent la temperaturi ridicate și prevăzută cu o supapă de închidere pentru a permite curățarea interioară, cu o piesă de racordare la coșul de fum, precum și cu un obturator corespunzător, se clasifică la poziția 7321 din NC, în calitate de parte din oțel a unei sobe de încălzit, sau la poziția 7307 din NC, în calitate de accesoriu de țevărie.
27
În ceea ce privește seturile de burlane de sobă în discuție în litigiul principal, prezentate în seturi condiționate pentru vânzarea cu amănuntul, nu se contestă în fața instanței de trimitere că, printre cele trei articole care le compun, piesa tubulară îndoită conferă seturilor respective, în sensul regulii generale 3 litera (b) din NC, caracterul lor esențial, care va determina prin acest fapt clasificarea tarifară a celor trei articole în cauză.
28
Hark susține că această piesă tubulară îndoită constituie o parte destinată exclusiv racordării sobei la coșul de fum și precizează că, în lipsa unui astfel de racord, nu ar exista un efect de aspirare de aer care să permită evacuarea gazelor de combustie ale sobei în coșul de fum. Prin urmare, focul s‑ar stinge la puțin timp după aprindere din cauza gazelor de combustie care subzistă în vatră. În aceste condiții, deschiderea ușii sobei ar risca să provoace o aprindere explozivă a gazelor nearse în sobă. În consecință, aceasta consideră că respectiva piesă tubulară îndoită este indispensabilă pentru funcționarea sobei de încălzit și trebuie, așadar, să fie clasificată la poziția 7321 din NC ca parte a unei sobe de încălzit.
29
Comisia consideră, dimpotrivă, că această piesă tubulară îndoită, din cauza caracteristicilor și a proprietăților sale obiective, trebuie clasificată la poziția 7307 din NC, în calitate de accesoriu de țevărie. În opinia acestei instituții, faptul că piesa tubulară îndoită este destinată exclusiv funcționării sobei de încălzit și că este indispensabilă acestei funcționări nu sunt criterii pertinente în vederea clasificării acestei piese în una sau în cealaltă dintre poziții. Comisia arată în această privință că destinația unui produs nu este decât un criteriu suplimentar în vederea clasificării tarifare a acestuia și că, fiind vorba despre un produs care se încadrează în „părți și furnituri de uz general” în sensul notei 2 din secțiunea XV din NC, destinația unui astfel de produs nu poate fi luată în considerare în vederea clasificării tarifare a acestuia.
30
Potrivit unei jurisprudențe constante, în interesul securității juridice și al facilității controalelor, criteriul decisiv pentru clasificarea tarifară a mărfurilor trebuie să aibă în vedere în general caracteristicile și proprietățile obiective ale acestora, astfel cum sunt definite de textul poziției din NC și de notele de secțiune sau de capitol (a se vedea în special Hotărârea din 19 iulie 2012, Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe și alții, C‑336/11, punctul 31).
31
Din regulile generale de interpretare a NC rezultă, astfel, că clasificarea mărfurilor este determinată legal în conformitate cu textul pozițiilor, al subpozițiilor și al notelor de secțiuni sau de capitole din NC care au forță juridică obligatorie (Hotărârea din 12 iulie 2012, TNT Freight Management (Amsterdam), C‑291/11, punctul 31).
32
În plus, notele explicative elaborate de Comisie, în ceea ce privește NC, și de Organizația Mondială a Vămilor, în ceea ce privește SA, aduc o contribuție importantă la interpretarea domeniului de aplicare al diferitelor poziții tarifare, fără a avea însă forță juridică obligatorie (Hotărârea TNT Freight Management, citată anterior, punctul 32).
33
Trebuie amintit de asemenea că destinația produsului poate să constituie de asemenea un criteriu obiectiv de clasificare, în măsura în care este inerentă respectivului produs, caracterul inerent trebuind să poată fi apreciat în funcție de caracteristicile și de proprietățile obiective ale acestuia (Hotărârea TNT Freight Management, citată anterior, punctul 33 și jurisprudența citată).
34
Piesele tubulare îndoite precum cele în discuție în cauza principală nu sunt vizate în mod explicit nici de textul poziției 7321 sau 7307 din NC, nici de cel al notelor de secțiuni sau de capitole din aceasta din urmă, nici de notele explicative ale NC sau ale SA.
35
În ceea ce privește poziția 7321 din NC, reiese din analiza acestei poziții că aceasta cuprinde în special „sobe de încălzit”, precum și „părțile [acestora], din fontă, din fier sau din oțel”, în timp ce subpoziția 7321 90 00 din NC se referă în mod specific la „părți”.
36
NC nu definește noțiunea „părți” în sensul poziției 7321 din NC. Cu toate acestea, rezultă din jurisprudența Curții, dezvoltată în contextul capitolelor 84 și 85 din secțiunea XVI și al capitolului 90 din secțiunea XVIII din NC, că noțiunea „părți” implică prezența unui ansamblu pentru funcționarea căruia acestea sunt indispensabile (a se vedea în special Hotărârea din 15 februarie 2007, RUMA, C-183/06, Rep., p. I-1559, punctul 31, Hotărârea din 16 iunie 2011, Unomedical, C-152/10, Rep., p. I-5433, punctul 29, precum și Hotărârea Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe și alții, citată anterior, punctul 34). Din această jurisprudență rezultă că, pentru a putea califica un articol drept „părți” în sensul capitolelor menționate, nu este suficient să se demonstreze că, fără acest articol, mașina sau aparatul nu este în măsură să răspundă nevoilor cărora îi este destinat. Trebuie să se stabilească în plus că funcționarea mecanică sau electrică a mașinii sau a aparatului în cauză depinde de prezența articolului menționat (a se vedea în acest sens Hotărârea din 7 februarie 2002, Turbon International, C-276/00, Rec., p. I-1389, punctul 30, precum și Hotărârea Rohm & Haas Electronic Materials CMP Europe și alții, citată anterior, punctul 35). În plus, trebuie să se țină seama de nota 2 litera (a) din secțiunea XV din NC, care precizează că mențiunile referitoare la „părți”inter alia la poziția 7321 din această nomenclatură nu acoperă „părți și furnituri de uz general”.
37
În interesul aplicării coerente și uniforme a tarifului vamal comun, noțiunea „părți”, în sensul poziției 7321 din NC, ar trebui să primească aceeași definiție precum cea care rezultă din jurisprudența cu privire la celelalte capitole din NC, astfel cum este aceasta amintită la punctul 36 din prezenta hotărâre.
38
În speță, din constatările factuale ale instanței de trimitere reiese că piesa tubulară îndoită în discuție în cauza principală, precum și piesa de racordare și obturatorul sunt destinate exclusiv sobelor de încălzit. În plus, piesa menționată servește pentru racordarea sobei de încălzit la coșul de fum. În lipsa unei astfel de racordări, soba nu ar putea fi pusă în funcțiune, întrucât ar lăsa să se degajeze gaze de combustie.
39
În consecință, trebuie constatat că piesa tubulară îndoită este indispensabilă pentru funcționarea sobei. Având în vedere jurisprudența citată la punctul 36 din prezenta hotărâre, o astfel de piesă tubulară îndoită este, așadar, susceptibilă să fie calificată ca „parte” a unei sobe de încălzit și, prin urmare, să fie clasificată la poziția 7321 din NC.
40
Trebuie totuși să se examineze dacă piesa tubulară îndoită trebuie să fie clasificată la poziția 7307 din NC, ca „accesoriu de țevărie”, ceea ce ar exclude, în conformitate cu nota 2 din secțiunea XV din NC, amintită la punctul 36 din prezenta hotărâre, clasificarea acestei piese ca „parte” a sobei de încălzit în sensul poziției 7321 din NC.
41
Poziția 7307 din NC desemnează accesoriile de țevărie (de exemplu, racorduri, coturi, manșoane) „din fontă, din fier sau din oțel”. Potrivit notei explicative aferente acestei poziții 7307 din SA, aceasta cuprinde un ansamblu de articole „din fontă, din fier sau din oțel” destinate în principal pentru racordarea sau pentru îmbinarea între ele a două țevi sau elemente tubulare sau a unei țevi cu un alt dispozitiv sau la obturarea anumitor elemente de țevărie.
42
În cauza principală, din constatările factuale ale instanței de trimitere rezultă că o piesă tubulară îndoită precum cea în discuție nu este destinată să îmbine între ele două țevi sau elemente tubulare sau o țeavă cu un alt dispozitiv, ci să racordeze o sobă la coșul de fum. Prin urmare, această piesă nu poate fi considerată o parte de uz general în sensul notei 2 litera (a) din secțiunea XV din NC.
43
În consecință, este necesar să se concluzioneze că un articol precum cel în discuție în cauza principală nu poate fi clasificat la poziția 7307 din NC și nu se încadrează în „părți și furnituri de uz general” în sensul notei 2 litera (a) din secțiunea XV din NC. Acesta trebuie, în schimb, să fie clasificat, ținând seama de caracteristicile și de proprietățile sale obiective și de destinația inerentă articolului menționat, la poziția 7321 din NC ca „parte” din oțel a sobei de încălzit.
44
Ținând seama de ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie să se răspundă la întrebările adresate că NC trebuie interpretată în sensul că un set de burlane de sobă precum cel în discuție în cauza principală, care cuprinde o piesă tubulară din oțel îndoită în unghi drept, având un diametru exterior de 154 mm și dimensiuni exterioare de 495 mm × 595 mm, acoperită cu un strat de lac rezistent la temperaturi ridicate și prevăzută cu o supapă de închidere pentru a permite curățarea interioară, cu o piesă de racordare la coșul de fum, precum și cu un obturator corespunzător, trebuie să fie clasificată la poziția 7321 din NC, în calitate de parte din oțel a unei sobe de încălzit.
Cu privire la cheltuielile de judecată
45
Întrucât, în privința părților din litigiul principal, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere, este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a zecea) declară:
Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, în versiunea care rezultă din Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008, trebuie interpretată în sensul că un set de burlane de sobă precum cel în discuție în cauza principală, care cuprinde o piesă tubulară din oțel îndoită în unghi drept, având un diametru exterior de 154 mm și dimensiuni exterioare de 495 mm × 595 mm, acoperită cu un strat de lac rezistent la temperaturi ridicate și prevăzută cu o supapă de închidere pentru a permite curățarea interioară, cu o piesă de racordare la coșul de fum, precum și cu un obturator corespunzător, trebuie să fie clasificată la poziția 7321 din Nomenclatura combinată menționată, în calitate de parte din oțel a unei sobe de încălzit.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: germana.