62020TJ0223_RES
Cauza T‑223/20
Orion Oyj
împotriva
Comisiei Europene
Hotărârea Tribunalului (Camera a zecea extinsă) din 13 noiembrie 2024
„Medicamente de uz uman – Medicamente generice – Decizie de autorizare a introducerii pe piață a medicamentului de uz uman Dexmedetomidine Accord – dexmedetomidină – Eligibilitatea unui medicament ca medicament de referință – Articolul 10 alineatele (1) și (2) din Directiva 2001/83/CE”
Apropierea legislațiilor – Medicamente de uz uman – Autorizație de introducere pe piață – Procedură simplificată – Medicament generic al unui medicament de referință – Exceptare de la obligația de a furniza rezultatele testelor farmaceutice și preclinice și ale studiilor clinice – Cerere de autorizare pentru un medicament generic – Posibilitate a autorității sesizate cu o asemenea cerere să solicite autorității care a autorizat medicamentul de referință toată documentația relevantă – Examinare a eligibilității unui medicament ca medicament de referință – Competența Comisiei – Obligația de a examina această eligibilitate – Condiție – Informații privind medicamentul care pot să repună în discuție această eligibilitate
[Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 41 alin. (1); Regulamentul nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 6 alin. (1); Directiva 2001/83 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 10 alin. (1) și (2)]
(a se vedea punctele 70-82)
Apropierea legislațiilor – Medicamente de uz uman – Autorizație de introducere pe piață – Procedură simplificată – Medicament generic al unui medicament de referință – Autoritate sesizată cu cererea de autorizare a medicamentului generic, care a examinat deja studiile clinice ale cererii de autorizare a medicamentului de referință – Date clinice care permit o evaluare fondată și valabilă din punct de vedere științific cu privire la raportul beneficiu‑risc al medicamentului de referință – Lipsa unor studii clinice suplimentare în dosarul privind medicamentul de referință – Indiciu ce repune în discuție temeiul autorizării medicamentului de referință constituit din datele respective
(Regulamentul nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului; Directiva 2001/83 a Parlamentului European și a Consiliului)
(a se vedea punctele 101 și 106-109)
Rezumat
Prin hotărârea pronunțată, Tribunalul răspunde la chestiunea inedită referitoare la competența și la obligația Comisiei Europene de a examina, în cadrul analizei unei cereri de autorizare a introducerii pe piață (AIP) a unui medicament generic, eligibilitatea ca medicament de referință a unui medicament a cărui AIP a fost acordată de o autoritate națională, în ipoteza în care informațiile furnizate Comisiei de titularul acestui din urmă medicament ar putea repune în discuție eligibilitatea sa ca medicament de referință.
Orion Oyj este o întreprindere farmaceutică ce a dezvoltat substanța activă denumită „clorhidrat de dexmedetomidină”. În anul 1994, aceasta a acordat Abbott Laboratories Inc. (denumită în continuare „Abbott”) o licență exclusivă pentru fabricarea și comercializarea clorhidratului de dexmedetomidină în „toate țările și teritoriile lumii, cu excepția Finlandei, a Suediei, a Norvegiei, a Danemarcei și a Islandei”. În anul 1998, Abbott a introdus la Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (
1
) o cerere de AIP pentru substanța menționată, sub denumirea comercială Precedex. Cu toate acestea, Comitetul pentru medicamente de uz uman al EMA (denumit în continuare „CHMP”) (
2
) a exprimat preocupări serioase cu privire la caracterul adecvat al anumitor studii clinice prezentate de Abbott. Abbot a retras, așadar, această cerere ca urmare a costurilor unor studii clinice suplimentare impuse de CHMP și a solicitat diferite AIP în mai multe țări europene, printre care Republica Cehă. Potrivit Orion, datele clinice prezentate în susținerea cererii de AIP depuse la Státní ústav pro kontrolu léčiv (SUKL, Institutul de Stat pentru Controlul Medicamentelor, Republica Cehă) erau identice cu cele anexate la cererea depusă la EMA, Abbot neefectuând nici un studiu suplimentar. Ulterior, la 23 octombrie 2002, Abbott a obținut de la SUKL o AIP pentru Precedex.
În anul 2002, Abbott a restituit reclamantei o parte a licenței sale exclusive, și anume cea privind fabricarea și comercializarea Precedex în statele care la acea dată erau membre ale Uniunii.
În anul 2004, ca urmare a aderării Republicii Cehe la Uniune, Abbott a cedat partea rămasă din licența exclusivă societății Hospira Inc., care, în anul 2008, a restituit‑o Orion. Aceasta din urmă a solicitat ulterior retragerea AIP cehe a Precedex, care a devenit efectivă începând de la 30 iulie 2010.
În anul 2005, Orion a solicitat de asemenea AIP a unui medicament denumit Dexdor având ca substanță activă clorhidratul de dexmedetomidină. Această AIP i‑a fost acordată de Comisie în anul 2011.
În anul 2018, Accord Healthcare a introdus la EMA o cerere de AIP pentru Dexmedetomidine Accord – dexmedetomidină, un medicament generic al medicamentelor de referință Precedex, a cărei AIP fusese acordată de SUKL în anul 2002, și Dexdor, a cărei AIP fusese acordată de Comisie în anul 2011 (
3
). După ce, în anul 2020, Comisia a acordat AIP a medicamentului generic menționat, Orion a solicitat anularea acesteia (
4
).
Aprecierea Tribunalului
Tribunalul se pronunță, în primul rând, cu privire la competența Comisiei de a examina eligibilitatea Precedex ca medicament de referință și la obligația sa în materie. În această privință, Tribunalul amintește că niciun medicament nu poate fi introdus pe piață fără ca autoritatea competentă să fi acordat o AIP (
5
) și că a fost prevăzută o procedură simplificată în vederea acordării autorizației pentru un medicament generic al unui medicament de referință (
6
). Această procedură exonerează solicitantul AIP a medicamentului generic de obligația de a prezenta rezultatele testelor farmaceutice și preclinice și ale studiilor clinice, cu obiectivul de a face economie de timp și de a reduce din cheltuielile necesare colectării acestor date și de a evita efectuarea de testări repetate pe oameni și animale atunci când nu există un motiv bine justificat. Or, procedura simplificată nu atenuează nicidecum standardele de siguranță și de eficacitate pe care trebuie să le respecte medicamentele autorizate în Uniune. Astfel, această procedură este disponibilă numai atunci când toate informațiile și documentele care demonstrează siguranța și eficacitatea medicamentului de referință sunt și rămân la dispoziția autorității competente sesizate cu cererea de AIP a medicamentului generic.
Pe de altă parte, Comisia și autoritățile competente ale statelor membre, supuse acelorași norme armonizate, pot considera că o AIP acordată de una dintre ele a fost precedată de o examinare atentă a rezultatelor testelor farmaceutice și preclinice și ale studiilor clinice, care asigură în acest mod o evaluare fiabilă a raportului beneficiu‑risc al medicamentului, în conformitate cu cerințele de fond care decurg din dreptul Uniunii. Prin urmare, Comisia se putea baza, în principiu, pe confirmarea pe care o solicitase SUKL, potrivit căreia AIP cehă a Precedex fusese eliberată în mod conform.
Cu toate acestea, autoritatea sesizată cu o cerere de AIP a unui medicament generic, în speță Comisia, poate solicita autorității care a acordat autorizația medicamentului de referință să îi transmită nu numai confirmarea faptului că medicamentul de referință este sau a fost autorizat, ci și orice altă documentație relevantă. Comisia poate, așadar, solicita autorității competente care a acordat AIP pentru medicamentul de referință mai multe informații și chiar să i se acorde acces la dosarul privind această AIP atunci când deține indicii care repun în discuție faptul că AIP respectivă se întemeiază pe un dosar care demonstrează siguranța și eficacitatea medicamentului în discuție.
În consecință, Tribunalul concluzionează, atât în temeiul articolului 10 alineatele (1) și (2) din Directiva 2001/83 (
7
), cât și în temeiul principiului bunei administrări prevăzut la articolul 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, că Comisia era competentă să examineze eligibilitatea Precedex ca medicament de referință și că avea această obligație în cazul în care informațiile furnizate de titularul medicamentului de referință înainte de adoptarea deciziei de acordare a AIP a medicamentului generic ar fi putut să repună în discuție eligibilitatea acestuia ca medicament de referință.
În al doilea rând, Tribunalul examinează indicii care repun în discuție eligibilitatea Precedex ca medicament de referință. Tribunalul observă în această privință că, deși este normal ca autoritatea sesizată cu cererea de AIP a medicamentului de referință să fie prima care evaluează studiile clinice și ca autoritatea competentă sesizată cu cererea de AIP a medicamentului generic să preia ulterior această evaluare, succesiunea evenimentelor este inversată în speță. Astfel, CHMP, însărcinat în anul 2018 cu examinarea cererii de AIP a medicamentului generic, și anume Dexmedetomidine Accord, examinase deja în anul 2001 studiile clinice referitoare la cererea de AIP a medicamentului de referință, și anume Precedex, și exprimase preocupări serioase în privința lor înainte ca acestea să fie prezentate SUKL.
Prin urmare, eventuala lipsă a unor studii clinice suplimentare în dosarul referitor la AIP cehă a Precedex constituia un indiciu aflat în posesia Comisiei ce repunea în discuție faptul că AIP menționată se întemeia pe date clinice care permiteau o evaluare fondată și valabilă din punct de vedere științific cu privire la raportul beneficiu‑risc al medicamentului respectiv (
8
).
(
1
)	Această agenție era denumită la data faptelor Agenția Europeană pentru Evaluarea Medicamentelor (EMEA).
(
2
)	Acest comitet era denumit data faptelor Comitetul specialiștilor în domeniul farmaceutic (CSF).
(
3
)	Cererea a fost introdusă în temeiul articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO 2001, L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).
(
4
)	Anulare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO 2004, L 136, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 44, p. 83).
(
5
)	Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 726/2004 și articolul 6 alineatul (1) din același regulament, precum și articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2001/83.
(
6
)	Articolul 10 din Directiva 2001/83.
(
7
)	Directiva 2001/83 se aplică procedurii centralizate în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul nr. 726/2004.
(
8
)	Articolul 8 alineatul (3) din Directiva 2001/83 coroborat cu anexa III la aceeași directivă.