62018TJ0573_RES
Byla T‑573/18
Hickies, Inc.
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą
2020 m. vasario 5 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas
„Europos Sąjungos prekių ženklas – Erdvinio Europos Sąjungos prekių ženklo paraiška – Batraiščio forma – Absoliutus atsisakymo registruoti pagrindas – Skiriamojo požymio nebuvimas – Reglamento (ES) 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas – Su ankstesniu dizainu susijusios teisės apsauga – Pirmą kartą Bendrajame Teisme pateikti įrodymai“
Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atsisakymo registruoti pagrindai – Skiriamojo požymio neturintys prekių ženklai – Erdviniai prekių ženklai, kuriuos sudaro gaminio forma – Skiriamasis požymis – Vertinimo kriterijai – Prekės formos naujumas – Nepakankamas skiriamojo požymio nustatymo kriterijus – Teisės, susijusios su saugomu dizainu, egzistavimas – Poveikio nebuvimas
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 62–65 punktus)
Santrauka
2020 m. vasario 5 d. Sprendimu Hickies / EUIPO (Batraiščio forma) (T‑573/18) Bendrasis Teismas atmetė ieškinį, pareikštą dėl Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) sprendimo, kuriuo buvo atsisakyta įregistruoti erdvinį batraiščio formos prekių ženklą, motyvuojant tuo, kad jis neturi skiriamojo požymio.
Ieškovė Hickies prašė įregistruoti erdvinį žymenį, kurį sudaro dirželio forma, keturiose iliustracijose matoma skirtingu kampu. Viename dirželio gale yra ąselė, į kurią galima įkišti kitame dirželio gale esančią sąsagą, ir taip dirželis yra užsegamas. EUIPO nusprendė, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas neturi skiriamojo požymio (
1
) daliai prekių, kurioms buvo skirta registracija, būtent batraiščiams.
Ieškovė visų pirma rėmėsi tuo, kad prašomu įregistruoti prekių ženklu vaizduojama visiškai nauja užsegimo sistemos rūšis, kuri iš esmės skiriasi nuo avalynės sektoriaus standartų ir įpročių. Šiuo klausimu siekdama paprieštarauti EUIPO nurodytiems pavyzdžiams ji teigė, kad narinėjamos prekės yra imitacijos ir kad nė viena nurodyta interneto svetainė nepriklauso prekių ženklų savininkams, jos yra prekybos internetu platformos, žinomos kaip priemonės padirbiniams įsigyti. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas nurodė, kad tai, jog galimai kalbama apie prekybos internetu platformas, nė kiek nesusilpnina ekspertės pateiktų įrodymų, kuriais siekiama patvirtinti, kad Sąjungos rinkoje yra į prašomą įregistruoti prekių ženklą sudarančią formą panašių formų. Be to, net darant prielaidą, kad kai kuriose iš šių svetainių gali būti prekiaujama padirbiniais, tai, kad yra tokia galimybė, neįrodo, kad prekės, nurodytos EUIPO pateiktose nuorodose, yra padirbiniai. Bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos priimti sprendimo dėl nurodyto intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo.
Ieškovė nurodė, kad prekė, kurios forma atitinka prašomą įregistruoti prekių ženklą sudarančią formą, yra nauja. Bendrasis Teismas nurodė, kad net darant prielaidą, jog minėtas prekės naujumas būtų patvirtintas, tai nebūtinai reiškia, kad minėtas prekių ženklas būtų skiriamasis. Jis priminė, kad žymenys, bendrai naudojami prekiaujant atitinkamomis prekėmis ar paslaugomis, yra laikomi negalinčiais nurodyti tų prekių ar paslaugų kilmės. Vis dėlto šis teiginys negali būti aiškinamas priešingai, siekiant padaryti išvadą, kad prašomas įregistruoti prekių ženklas turi skiriamąjį požymį, kai jis mažai naudojamas nagrinėjamoms prekėms ir paslaugoms. Iš tiesų Europos Sąjungos prekių ženklo skiriamojo požymio vertinimas nėra paremtas tokio prekių ženklo originalumu ar jo nenaudojimu srityje, kuriai priskiriamos atitinkamos prekės ir paslaugos.
Be to, Bendrasis Teismas patikslino, kad intelektinės nuosavybės teisių pažeidimas, kurį nurodo ieškovė, konkrečiai – teisės į du Europos Sąjungos dizainus pažeidimas dėl to, kad prekiaujama prekėmis, kurių forma panaši į ieškovės prekės formą, atitinkančią prašomą įregistruoti prekių ženklą sudarančią formą, neturi reikšmės prašomam įregistruoti prekių ženklui būdingo skiriamojo požymio analizei. Iš tiesų teisės, susijusios su dizainu, apsauga nereiškia, kad atitinkama forma turi skiriamąją požymį, nes šių dviejų teisių nagrinėjimo kriterijai iš esmės skiriasi. Teisės, susijusios su dizainu, apsauga susijusi su prekės, kuri skiriasi nuo turimos nuosavybės, išvaizda ir grindžiama tokio dizaino naujumu, t. y. tuo, kad tapatus dizainas netapo prieinamas visuomenei, taip pat – jo individualiu pobūdžiu. Priešingai, prekių ženklo atveju, nors prašomą įregistruoti prekių ženklą sudaranti forma būtinai turi iš esmės skirtis nuo atitinkamo sektoriaus standartų ar įpročių tam, kad galėtų turėti skiriamąjį požymį, vien šios formos naujumo nepakanka padaryti išvadą apie tokio požymio buvimą, nes lemiamas kriterijus yra tokios formos gebėjimas atlikti komercinės kilmės nuorodos funkciją.
Bendrojo Teismo teigimu, EUIPO apeliacinė taryba pagrįstai nuvertino ieškovės nurodytų dizaino kainų svarbą. Iš tiesų aplinkybė, kad prekės turi kokybišką dizainą, nebūtinai reiškia, kad iš šių prekių erdvinės formos sudarytas prekių ženklas leidžia ab initio atskirti šias prekes nuo kitų įmonių prekių. Be to, šias kainas nustatantiems ekspertams gali tekti sutelkti dėmesį į nežymius skirtumus, o atitinkama visuomenė, kurios pastabumo lygis šiuo atveju yra vidutinis, neanalizuos nagrinėjamos formos.
(
1
)	Kaip tai suprantama pagal iš dalies pakeisto 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1) (pakeistas 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1)) 7 straipsnio 1 dalies b punktą.