Talan väckt den 28 oktober 2016 – Novolipetsk Steel mot kommissionen
(Mål T-752/16)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Sökande: PAO Novolipetsk Steel (Lipetsk, Ryssland) (ombud: advokaterna B. Evtimov och D. O’Keeffe)
Svarande: Europeiska kommissionen
Yrkanden
Sökanden yrkar att tribunalen ska
ogiltigförklara kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1328 av den 29 juli 2016 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa kallvalsade platta produkter av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina och Ryska federationen, offentliggjord i EUT L 210 den 4 augusti 2016, i dess helhet i den mån som det påverkar sökanden,
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.
Första grunden: Åsidosättande av rätten till en rättvis rättegång, inklusive rätten att försvara sig, principen om parternas likställdhet i processen och principen om god förvaltning.
Andra grunden: Kommissionen åsidosatte artikel 18 i förordning nr 1225/20091, artikel 6.8 i och bilaga II till WTO ADA2 och proportionalitetsprincipen samt gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning och en uppenbart oriktig bedömning genom att betrakta sökanden som en icke samarbetsvillig tillverkare och genom att använda tillgängliga uppgifter.
Tredje grunden: Kommissionen åsidosatte artikel 3.2 och 3.5 i förordning nr 1225/2009 och artikel 3.1 i WTO ADA, missuppfattade bevisning och gjorde sig skyldig till uppenbart oriktiga bedömningar genom att felbedöma skadeindikatorerna och genom att inte göra en objektiv undersökning av unionsindustrins tillstånd.
Sökanden har anfört att kommissionen uteslutande beaktade utvalda ekonomiska indikatorer på unionsindustrins tillstånd och ignorerade nyckelindikatorer vilka skulle ha gett en annan mera positiv bild av unionsindustrins tillstånd.
Sökanden har vidare anfört att kommissionen agerade partiskt genom att gynna de egna slutsatserna om skada och missuppfattade bevisningen genom att inte undersöka den berörda produktens “fria” och “företagsinterna” marknader såsom en helhet, i strid med institutionens skyldighet att genomföra en objektiv granskning enligt artikel 3.2 i förordning nr 1225/2009.
Fjärde grunden: Kommissionen åsidosatte artikel 3.7 i förordning nr 1225/2009 genom att felbedöma orsakssambandet mellan den påstått dumpade importen och unionsindustrins tillstånd. Sökanden har vidare anfört att kommissionen åsidosatte sin skyldighet att inte tillskriva den påstått dumpade importen andra faktorer vilka orsakade skada och förbisåg andra faktorer vilka tillsammans och var för sig kunde bryta orsakssambandet.
Femte grunden: Kommission fastställde felaktigt nivån för undanröjande av skada, med åsidosättande av artiklarna 2.9 och 9.4 i förordning nr 1225/2009 och genom att göra en uppenbart felaktig bedömning. Sökanden har särskilt gjort gällande att kommissionen fastställde en orimlig och överdriven vinstmarginal för unionsindustrin och gjorde en uppenbart oriktig bedömning genom att, med avseende på skademarginalen, analogt tillämpa sådana justeringar för rimliga försäljnings- och administrationskostnader, allmänna kostnader samt vinst för en icke närstående importör som föreskrivs i artikel 2.9 i förordning nr 1225/2009.
____________
1 Rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (EUT L 343, s. 51).
2 WTO:s antidumpningsavtal.