62024TO0267
TRIBUNALENS BESLUT (fjärde avdelningen som sammanträder med fem domare)
den 26 februari 2026 (
*1
)
”Talan om ogiltigförklaring – Personalmål – Anställda vid EIB – Talefrist – Artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter – Beräkning av frister – Avvisning”
I mål T‑267/24,
Christofer Edge, Aten (Grekland), företrädd av advokaten G. Karampoulia,
sökande,
mot
Europeiska investeringsbanken (EIB), företrädd av K. Carr och A. Geppert-Luciani, i egenskap av ombud, biträdda av advokaten A. Makri,
svarande,
meddelar
TRIBUNALEN (fjärde avdelningen som sammanträder med fem domare),
sammansatt av ordföranden S. Papasavvas samt domarna G. De Baere, J. Svenningsen, R. Meyer (referent) och D. Jočienė,
justitiesekreterare: V. Di Bucci,
efter den skriftliga delen av förfarandet, särskilt
–
EIB:s invändning om rättegångshinder, framställd genom särskild handling som inkom till tribunalens kansli den 22 april 2025,
–
sökandens yttrande avseende invändningen om rättegångshinder, som inkom till tribunalens kansli den 18 juni 2025,
följande
Beslut
1
Sökanden, Christofer Edge, har med stöd av artikel 270 FEUF och artikel 50a i stadgan för Europeiska unionens domstol yrkat dels ogiltigförklaring av Europeiska investeringsbankens (EIB) beslut av den 4 och den 13 oktober 2023 om avslag på ansökningarna om ersättning för utbildningskostnader för hans barn och av EIB:s beslut av den 6 februari 2024 att avslå de administrativa överklagandena av dessa beslut, dels att EIB ska förpliktas att till sökanden utge ett belopp på 16400 euro.
Bakgrund
2
Sökanden, som är far till två barn, anställdes av EIB genom ett tidsbegränsat anställningsavtal av den 22 november 2021 som kontraktsanställd.
3
Han ansökte om utbildningstillägg för att täcka sin äldsta dotters utbildningskostnader för år 2023/2024. Genom beslut av den 4 oktober 2023 avslog EIB ansökan. Sökanden ingav den 9 oktober 2023 ett administrativt överklagande mot nämnda beslut.
4
Den 13 oktober 2023 beslutade EIB att återkräva det utbildningstillägg som tidigare hade betalats ut för sökandens yngsta dotter. Sökanden ingav den 28 november 2023 ett administrativt överklagande mot nämnda beslut.
5
Genom beslut av den 6 februari 2024 prövade EIB sökandens två administrativa överklaganden gemensamt och avslog dem.
6
Sökanden har väckt förevarande talan genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 17 maj 2024.
Parternas yrkanden
7
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara EIB:s beslut av den 4 och den 13 oktober 2023 samt av den 6 februari 2024,
–
förplikta EIB att betala döttrarnas utbildningskostnader med ett belopp på 16400 euro, och
–
förplikta EIB att ersätta rättegångskostnaderna.
8
Genom en invändning om rättegångshinder har EIB yrkat att tribunalen ska
–
avvisa talan, då det är uppenbart att den inte kan tas upp till prövning, och
–
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
9
Sökanden har i sitt yttrande över invändningen om rättegångshinder yrkat att tribunalen ska
–
ogilla invändningen om rättegångshinder, och
–
förplikta EIB att ersätta rättegångskostnaderna, även om tribunalen skulle bifalla invändningen om rättegångshinder.
Rättslig bedömning
10
Enligt artikel 130.1 och 130.7 i tribunalens rättegångsregler får tribunalen, om svaranden begär det, meddela beslut i fråga om rättegångshinder eller tribunalens behörighet utan att själva saken prövas. Eftersom EIB i förevarande mål har yrkat att tribunalen ska meddela beslut i fråga om rättegångshinder och tribunalen anser sig ha tillräckliga upplysningar genom handlingarna i målet, beslutar tribunalen att meddela beslut i frågan utan vidare handläggning.
11
Till stöd för sin invändning om rättegångshinder har EIB åberopat följande två invändningar om rättegångshinder:
–
Artikel 56a.4 i rättegångsreglerna.
–
Artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter och artikel 58.1 i rättegångsreglerna.
12
Vad gäller den andra invändningen om rättegångshinder har EIB gjort gällande att det är uppenbart att talan inte kan tas upp till sakprövning, eftersom ansökan ingavs för sent i strid med artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter och artikel 58.1 i rättegångsreglerna.
13
Sökanden har gjort gällande att hans talan kan tas upp till sakprövning, eftersom den dag då det angripna beslutet delges enligt artikel 58.1 a i rättegångsreglerna inte ska beaktas vid beräkningen av fristen.
14
Det framgår av artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter att tvister mellan EIB och dess anställda ska hänskjutas till Europeiska unionens domstol inom tre månader från dagen för delgivningen av det motiverade beslutet om avslag på ansökan om överklagande.
15
Det ska påpekas att de regler för beräkning av frister som föreskrivs i artikel 58 i rättegångsreglerna, vilka parterna har åberopat, endast är tillämpliga på de förfarandefrister som föreskrivs i fördragen, i stadgan för Europeiska unionens domstol och i rättegångsreglerna (se, analogt, beslut av den 13 mars 1998, Lonuzzo-Murgante/parlamentet, T‑247/97, EU:T:1998:55, punkt 35).
16
I avsaknad av närmare uppgifter i EIB:s personalföreskrifter om metoden för beräkning av den frist som föreskrivs i artikel 41a i dessa föreskrifter, vilken uttrycks i månader och vilken börjar löpa från delgivningen av det angripna beslutet, ska den metod tillämpas som garanterar att alla parter till fullo kan utnyttja fristen, oberoende av vid vilken tidpunkt som delgivningen av rättsakten i fråga ägde rum. Enligt denna metod gäller beträffande en tidsfrist uttryckt i dagar, veckor, månader eller år och som ska räknas från den tidpunkt då en händelse eller handling äger rum, att den dag då händelsen eller handlingen äger rum inte ska ingå i tidsfristen.
17
Denna metod uttrycker den latinska sentensen dies a quo non computatur in termino som är en rättsregel som erkänns i flera av medlemsstaternas rättssystem (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 november 2004, Toeters och Verberk, C‑171/03, EU:C:2004:714, punkt 31).
18
Ovannämnda metod motsvarar regeln i artikel 3.1 i den europeiska konventionen om beräkning av tidsfrister, undertecknad i Basel den 16 maj 1972, enligt vilken ”frister som uttrycks i dagar, veckor, månader eller år ska löpa från dies a quo vid midnatt till dies ad quem vid midnatt”.
19
Den metod som anges ovan i punkt 16 motsvarar även den regel som används för att beräkna tidsfristerna för förfarandet enligt domstolens och tribunalens rättegångsregler (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 november 2004, Toeters och Verberk, C‑171/03, EU:C:2004:714, punkt 35), vilken är tillämplig på en talan som grundar sig på artikel 91 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen, med tillämpning av artikel 91.5 i tjänsteföreskrifterna (se, för ett liknande resonemang, beslut av den 13 mars 1998, Lonuzzo-Murgante/parlamentet, T‑247/97, EU:T:1998:55, punkterna 33 och 36).
20
Denna metod motsvarar slutligen den regel som föreskrivs i artikel 3.1 andra stycket i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister (EGT L 124, 1971, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 71), som i avsaknad av andra bestämmelser är tillämplig vid beräkningen av frister i rättsakter som antas av Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 november 2004, Toeters och Verberk, C‑171/03, EU:C:2004:714, punkt 33).
21
Med tillämpning av den metod som anges i punkt 16 ovan ska talan, enligt artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter, väckas vid Europeiska unionens domstol inom den frist på tre månader som följer på dagen för delgivningen. Denna frist börjar löpa vid midnatt på dagen för delgivningen och löper ut vid midnatt på den sista dagen i tremånadersperioden. Fristen löper således ut vid utgången av den dag i fristens sista månad som till sitt tal i månaden motsvarar den dag då händelsen eller handlingen från vilken fristen ska räknas inträffade eller företogs, nämligen dagen för delgivningen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 15 januari 1987, Misset/rådet, 152/85, EU:C:1987:10, punkt 8, och beslut av den 17 maj 2002, Tyskland/parlamentet och rådet, C‑406/01, EU:C:2002:304, punkt 14).
22
Det ska dessutom påpekas att regeln i artikel 60 i rättegångsreglerna, enligt vilken tidsfristerna i förfarandet ska förlängas med tio dagar med hänsyn till avstånd i samtliga fall, är tillämplig på alla förfarandefrister, om inte annat föreskrivs i rättegångsreglerna. Den är således även tillämplig på tvister mellan EIB och dess personal som har anhängiggjorts vid Europeiska unionens domstol med tillämpning av artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter.
23
I förevarande fall är det utrett att EIB:s beslut att avslå de administrativa överklagandena delgavs sökanden den 6 februari 2024. Den frist som föreskrivs i artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter började således löpa den 6 februari vid midnatt eller, med andra ord, den 7 februari 2024 klockan 00.00, och löpte ut tre månader senare, det vill säga den 6 maj 2024 vid midnatt. Denna frist förlängs med tio dagar med hänsyn till avstånd i enlighet med artikel 60 i rättegångsreglerna. Sökanden skulle därför väcka talan före midnatt den 16 maj 2024.
24
Sökanden har i sitt yttrande åberopat en tillämpning av artikel 58.1 a jämte artikel 58.1 b i rättegångsreglerna, vilket skulle leda till att fristen löpte ut den 17 maj 2024. Sökandens beräkning innebär, oberoende av att han grundar sig på artikel 58 i rättegångsreglerna, som inte är tillämplig i förevarande fall, att han beviljas en frist på tre månader och en dag, vilket inte är förenligt med ordalydelsen i artikel 41a i EIB:s personalföreskrifter.
25
Av det ovan anförda följer att ansökan, som ingavs den 17 maj 2024, har ingetts för sent och att talan ska avvisas, utan att det är nödvändigt att pröva den första invändningen om rättegångshinder.
Rättegångskostnader
26
Enligt artikel 134.1 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
27
EIB har yrkat att sökanden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom sökanden har tappat målet, ska EIB:s yrkande bifallas.
Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (fjärde avdelningen som sammanträder med fem domare)
följande:
1)
Talan avvisas.
2)
Christofer Edge ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska investeringsbanken (EIB).
Luxemburg den 26 februari 2026.
Justitiesekreteraren
V. Di Bucci
Ordföranden
S. Papasavvas
(
*1
)	Rättegångsspråk: grekiska.