Жалба, подадена на 16 декември 2015 г. от DD срещу решението, постановено на 8 октомври 2015 г. от Съда на публичната служба по съединени дела F-106/13 и F-25/14, DD/FRA
(Дело T-742/15 P)
Език на производството: английски
Страни
Жалбоподател: DD (Виена, Австрия) (представители: L. Levi и M. Vandenbussche, lawyers)
Друга страна в производството: Агенция на Европейския съюз за основните права (FRA)
Искания на жалбоподателя
Жалбоподателят иска от Общия съд:
да отмени отчасти решението по съединени дела F-106/13 и F-25/14 постановено от Съда на публичната служба на 8 октомври 2015 г.,
въз основа на това:
да отмени двете решения на FRA (оспорваните забележка и прекратяване на договор) не само на процесуално основание, но също и на другите повдигнати в жалбата до първата инстанция основания,
да присъди на жалбоподателя подходящо обезщетение за неимуществените вреди, причинени от грубото нарушение на закона и нередности, допуснати при административното разследване и при приемане на решението за налагане на наказание. Тези неимуществени вреди са оценени ex aequo et bono на 15 000 EUR,
да присъди на жалбоподателя подходящо обезщетение за неимуществените вреди, причинени от нередовните процедура и решението за прекратяване на договор. Тези неимуществени вреди са оценени ex aequo et bono на 50 000 EUR,
да осъди FRA да заплати всички свързани с това производство по обжалване разноски.
Основания и основни доводи
Жалбоподателят излага две основания в подкрепа на жалбата си.
Първото основание е изведено от допуснати от Съда на публичната служба грешки при прилагане на правото, тъй като той разгледал само основанието, изведено от процедурно нарушение поради липсата на изслушване, което довело до отмяна и на двете решения, за забележка и за прекратяване на договор, само на процесуално основание, и отказал да разгледа другите основания, изложени в жалбата до първата инстанция. Жалбоподателят твърди, че Съдът на публичната служба допуснал грешка при прилагане на правото и не разгледал всички факти в нарушение на член 47 от Хартата на основните права и не изпълнил задължението си за излагане на мотиви, нарушил принципа на доброто правораздаване, принципа на оправданите правни очаквания и допуснал явна грешка в преценката.
Второто основание е изведено от допуснати от Съда на публичната служба грешки при прилагане на правото поради отхвърляне на претенцията на жалбоподателя за неимуществени вреди, както във връзка с решението за наказание, така и с решението за прекратяване на договор.
Съдът на публичната служба допуснал грешки при прилагане на правото като отхвърлил претенцията за неимуществени вреди, причинени от административното разследване, изопачаване на доказателства, непълно разглеждане на фактите, явна грешка в преценката, нарушаване на понятието за доказателство във връзка с наличието на вреда, като условие за извъндоговорна отговорност, неприлагане на принципа на правото на защита и на член 86, параграф 2 от Правилника за длъжностните лица на ЕС, нарушение на задължението за излагане на мотиви, нарушение на принципа на оправданите правни очаквания и нарушение на член 15 от Директива 2000/43/EО1 .
Съдът на публичната служба допуснал грешка при прилагане на правото като отхвърлил претенцията за неимуществени вреди, причинени от решението за налагане на наказание, изопачаване на доказателства, явна грешка в преценката, непълно разглеждане на фактите, грешка при прилагане на правото при оценяване на вредата, нарушение на задължението за излагане на мотиви, нарушение на принципа на оправданите правни очаквания и нарушение на член 15 от Директива 2000/43/EО.
Съдът на публичната служба допуснал грешка при прилагане на правото, като отхвърлил претенцията за неимуществени вреди, причинени от решението за прекратяване на договора, изопачаване на доказателства, непълно разглеждане на фактите, явна грешка в преценката, грешка при прилагане на правото при оценяване на вредата, нарушение на задължението за излагане на мотиви, нарушение на оправданите правни очаквания и нарушение на член 15 от Директива 2000/43/EО.
____________
1 Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 година относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход (OB L 180, 2000 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 20, том 1, стр. 19).