62023CJ0048_RES
Дело C‑48/23
Alajärven Sähkö Oy и др.иElenia Verkko Oyj
срещу
Energiavirasto
(Преюдициално запитване, отправено от Markkinaoikeus)
Решение на Съда (пети състав) от 6 март 2025 година
„Преюдициално запитване — Вътрешен пазар на електроенергия — Директива (ЕС) 2019/944 — Член 57, параграфи 4 и 5 — Независимост на националния регулаторен орган при изпълнение на неговите задължения и правомощия — Насоки от държава членка — Законодателно изменение с цел намаляване на цените за разпределение на електроенергия — Прието след това изменение решение на съответния регулаторен орган относно методиките за контрол на тарифите за експлоатация на електроенергийната мрежа — Вземане предвид на подготвителните работи за закона, с който е прието това изменение“
Енергопотребление — Вътрешен пазар на електроенергия — Директива 2019/944 — Регулаторни органи — Независимост — Задължения на държавите членки — Обхват — Приемане на закон с цел да се окаже влияние върху цените за разпределение на електроенергия — Липса на разпоредби, уреждащи тарифите за пренос или разпределение на електроенергия — Прието от регулаторния орган след влизането в сила на този закон изменение на методиките за контрол върху тарифите за експлоатация на електроенергийната мрежа — Нарушение на задължението на държавата членка да зачита независимостта на регулаторния орган — Липса
(член 57, параграфи 4 и 5 и член 59 от Директива 2019/944 на Европейския парламент и на Съвета)
(вж. т. 29—47 и диспозитива)
Резюме
В отговор на преюдициалното запитване, отправено от Markkinaoikeus (Търговски съд, Финландия), Съдът уточнява обхвата на задължението на държавите членки да зачитат независимостта на националните регулаторни органи при изпълнението на задачите им, възложени с Директива 2019/944 относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (
1
).
С няколко решения, приети през декември 2021 г. (наричани по-нататък „спорните решения“), финландският регулаторен орган преразглежда установените през 2015 г. методики за контрол върху тарифите за експлоатация на електроенергийната мрежа и ги променя за периода от 1 януари 2022 г. до 31 декември 2023 г. Както сам пояснява, той приема тези решения по собствена инициатива във връзка с влизането в сила на Закон 730/2021 (
2
), удължаващ срока за изпълнение на някои изисквания за изграждането и поддръжката на електроенергийната мрежа.
В това отношение споменатият търговски съд уточнява, че видно от подготвителните работи, Закон 730/2021 е приет с цел намаляване на цените за електроразпределение, но не съдържа разпоредби, които да уреждат тарифите за пренос или разпределение на електроенергия и методиките за изчисляването им.
Две финландски предприятия, оператори на електроенергийна мрежа, сезират споменатия търговски съд с искане за отмяна на спорните решения в частта им за изменение на методиките за контрол върху тарифите за експлоатация на електроенергийната мрежа. Като се позовават на връзката между Закон 730/2021 и спорните решения, тези предприятия по-конкретно твърдят, че тези решения не са автономно приети от финландския регулаторен орган, както изисква Директива 2019/944.
С оглед на това твърдение за нарушение споменатият търговски съд иска по същество от Съда да установи дали с оглед на връзката между влизането в сила на Закон 730/2021 и приемането на спорните решения от финландския регулаторен орган член 57, параграфи 4 и 5 и член 59 от Директива 2019/944 допускат национална правна уредба като Закон 730/2021.
Съображения на Съда
Най-напред Съдът припомня, че съгласно член 57, параграф 4 от Директива 2019/944 държавите членки гарантират независимостта на регулаторния орган при изпълнението на регулаторните функции, възложени му с тази директива и със свързаното с нея законодателство. Освен това член 57, параграф 5, първа алинея, буква а) от посочената директива предвижда, че за да защитят независимостта на регулаторния орган, държавите членки по-специално гарантират, че регулаторният орган може да взема автономни решения, независимо от всякакви политически органи.
В това отношение Съдът констатира, от една страна, че независимостта на регулаторните органи трябва да бъде гарантирана спрямо всички икономически и публични субекти, без значение дали става въпрос за административни или политически органи, а в последния случай — за правителството или за законодателния орган на съответната държава.
От друга страна, Съдът подчертава, че правомощията, запазени за регулаторните органи, попадат в областта на изпълнението въз основа на специализирана техническа преценка на действителността и при упражняването им тези органи са подчинени на принципи и правила, установени посредством много подробна нормативна рамка на равнището на Съюза, ограничаващи свободата им на преценка и възпрепятстващи ги от приемането на политически по естеството си решения.
Всъщност член 59, параграф 1, буква м) от Директива 2019/944 предвижда, че регулаторните органи следят за съответствието с нормите за сигурност и надеждност на мрежата и правят преглед на резултатите от минали периоди в това отношение, но не и че установяването на споменатите норми е от компетентността на тези органи.
В това отношение, както следва от съображение 87 от посочената директива и както предвижда член 194, параграф 2, втора алинея ДФЕС, държавите членки имат право да определят условията за използване на енергийните си ресурси. Следователно държавите членки са свободни да приемат правна уредба за националния си пазар на електроенергия, като се изключат обаче предвидените в посочената директива задължения и правомощия на регулаторните органи.
От тази гледна точка упражняването на правомощието на държава членка да определя националната си енергийна политика може да има отражение върху разходите за експлоатация на електроенергийната мрежа. Освен това само по себе си обстоятелството, че държава членка приема правна уредба с цел да намали цените за разпределение на електроенергия, не е несъвместимо с член 57, параграфи 4 и 5 от Директива 2019/944.
Предвид това и на основание член 57, параграфи 4 и 5 от Директива 2019/944 национални регулаторни мерки, които съдържат подробни разпоредби, уреждащи въпроси от компетентността на регулаторния орган, като например равнището на тарифите за електроенергийната мрежа или конкретните методики за тяхното изчисляване, са недопустими.
Въпреки това фактът, че националният законодател е приел закон, с който е изменил изискванията относно сигурността на електроснабдяването и че вследствие на това тези тарифи са изменени от регулаторния орган, сам по себе си не поставя под въпрос независимото упражняване на правомощията на последния.
С оглед на тези съображения Съдът отговаря на поставените преюдициални въпроси, че член 57, параграф 4 и параграф 5, първа алинея, буква а) във връзка с член 59 от Директива 2019/944 трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, която съгласно подготвителните си работи има за цел по-специално да окаже влияние върху цените за разпределение на електроенергия, но не съдържа разпоредби, конкретно уреждащи тарифите за пренос или разпределение на електроенергия и методиките за изчисляването им, а с влизането си в сила води до промяна от националния регулаторен орган на методиките за контрол върху тарифите за експлоатация на електроенергийната мрежа преди изтичането на текущия към датата на това влизане в сила референтен период.
(
1
)	Директива на Европейския парламент и на Съвета от 5 юни 2019 година относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия и за изменение на Директива 2012/27/ЕС (ОВ L 158, 2019 г., стр. 125).
(
2
)	Laki sähkömarkkinalain muuttamisesta (730/2021) (Закон за изменение на Закона за пазара на електроенергия (730/2021) (наричан по-нататък „Закон 730/2021“).