Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale ordinario di Brescia (Italien) den 9 september 2011 - Gennaro Currà m.fl. mot Förbundsrepubliken Tyskland
(Mål C-466/11)
Rättegångsspråk: italienska
Hänskjutande domstol
Tribunale ordinario di Brescia (Italien)
Parter i målet vid den nationella domstolen
Kärande: Gennaro Currà m.fl.
Svarande: Förbundsrepubliken Tyskland
Intervenient: Republiken Italien
Tolkningsfrågor
Strider det åberopade privilegiet avseende civilrättslig immunitet [för Tyska staten] i de italienska domstolarna för de faktiska omständigheterna i målet - vilken immunitet sedan den 11 mars 2004 (domen i målet Ferrini) inte längre kan åtnjutas - samt överenskommelsen [som ingåtts i Trieste den 18 november 2008 med Italienska staten] om att inleda ett rättsligt förfarande vid Internationella domstolen ([mål] nr 143/2008 General list) [i förening med] italiensk lag nr 89/2010 som förhindrar verkställighet av italienska domar som avser allvarliga brott mot mänskligheten, med hänsyn tagen till Tyska statens internationella förpliktelser (artiklarna 2 och 5 § 2 i Londonöverenskommelsen [från år 1953, om Tyska rikets skulder, m.fl.]), mot artikel 6 [FEU] och artiklarna 17, 47 och 52 i Europeiska [unionens] stadga om de grundläggande rättigheterna av den 18 december 2000?
Innebär tillämpningen av artikel 7 i Reichsbeamtenhaftungsgesetz (BHG:s dom av den 26 juni 2003_.III ZR 245/98 och Bundesverfassungsgerichts dom av den 15 februari 2006, 2 Bvr 1476/03) med avseende på krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten som fråntar europeiska medborgare rätten till skadestånd från Tyska staten, i strid med artikel 2 i Londonöverenskommelsen från 1953 om tredje rikets skulder, att kärandenas rättigheter enligt artiklarna 17 och 47 i Europeiska [unionens] stadga om de grundläggande rättigheterna har kränkts fram till den 11 mars 2004 (domen i målet Ferrini)? Strider följaktligen åberopandet av en preskriptionstid mot skyldigheterna enligt gemenskapsrätten och specifikt mot artiklarna 3 och 4.3 sista stycket [FEU] samt mot principen "non conceditur contra venire factum proprio"?
Strider invändningen beträffande Förbundsrepubliken Tysklands immunitet mot rättsliga förfaranden mot artiklarna 4.3 sista stycket och 21 [FEU], eftersom den lyfter bort det civilrättsliga ansvaret enligt de gemensamma europeiska principerna (artikel 340 [FEUF]) från svaranden för kränkningen av folkrätten (förbud mot slaveri och tvångsarbete) med avseende på medborgarna i en annan medlemsstat?
____________