61995CJ0240_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa C-240/95,
jonka Cour d'appel de Metz (Ranska) on saattanut EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen tässä kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa rikosasiassa, jossa vastaajana on
Rémy Schmit,
ennakkoratkaisun EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta,
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(viides jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja D. A. O. Edward sekä tuomarit J.-P. Puissochet, C. Gulmann, P. Jann ja M. Wathelet (esittelevä tuomari),
julkisasiamies: M. B. Elmer,
kirjaaja: hallintovirkamies L. Hewlett,
ottaen huomioon kirjalliset huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
- Rémy Schmit, edustajanaan asianajaja Jean-Claude Fourgoux, Pariisi,
- Ranskan hallitus, asiamiehinään ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston ulkoasiainsihteeri Claude Chavance ja saman ministeriön apulaisulkoasiainsihteeri Romain Nadal,
- Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään oikeudellinen neuvonantaja Hendrick van Lier ja komission oikeudellisessa yksikössä toimiva kansallinen virkamies Jean-Francis Pasquier,
ottaen huomioon suullista käsittelyä varten laaditun kertomuksen,
kuultuaan pääasian asianomistajien Robert Vergobbion ja Salvatore La Mancusan, Rémy Schmitin, edustajanaan asianajaja Jean-Claude Fourgoux, Ranskan hallituksen, asiamiehinään ulkoasiainministeriön oikeudellisen osaston apulaisosastopäällikkö Catherine de Salins ja saman ministeriön oikeudelliselle osastolle määrätty virkamies Frédéric Pascal ja komission, asiamiehenään Jean-Francis Pasquier, esittämät suulliset huomautukset 15.2.1996 pidetyssä istunnossa,
kuultuaan julkisasiamiehen 28.3.1996 pidetyssä istunnossa esittämän ratkaisuehdotuksen,
on antanut seuraavan
tuomion
Tuomion perustelut
1 Cour d'appel de Metz on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 31.5.1995 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 7.7.1995, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla ennakkoratkaisukysymyksen EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan tulkinnasta.
2 Tämä kysymys on tullut esiin rikosoikeudenkäynnissä Rémy Schmitiä vastaan; Schmit on johtajana yhtiössä, jonka kotipaikka on Yutz (Ranska) ja joka on erikoistunut henkilöautojen tuontiin ja vientiin sekä käytettyjen autojen myyntiin. Schmitiä syytetään siitä, että hän on rikkonut autojen vuosimallin ilmoittamista koskevaa Ranskan säännöstöä, joka on saatettu voimaan 4.10.1978 annetulla asetuksella nro 78-993, jolla pantiin autojen osalta täytäntöön tuotteisiin ja palveluihin liittyvistä petoksista ja väärennöksistä 1.8.1905 annettu kansallinen laki (Ranskan tasavallan virallinen lehti, jäljempänä JORF, 6.10.1978, s. 3491; jäljempänä asetus), ja 2.5.1979 tehdyllä toimeenpanopäätöksellä (JORF 16.5.1979, s. 1144; jäljempänä päätös).
3 Jokaisen autonvalmistajan tai maahantuojan on annettava Ranskan liikenneministeriölle tiedoksi yksityiskohtainen kuvaus malleista, joita se aikoo tuoda Ranskan markkinoille tiettynä vuonna (päätöksen 1 pykälä), sekä valmistenumero, josta lähtien ajoneuvot valmistetaan uuden mallivuoden mallin mukaisesti (päätöksen 2 pykälä), ennen kuin niitä aletaan markkinoida.
4 Jokainen auto, joka on valmistajan tietylle mallivuodelle vahvistamien ominaisuuksien mukainen, ilmoitetaan kyseisen mallivuoden autoksi, eli sen sanotaan olevan tiettyä vuosimallia (asetuksen 2 pykälä), jos auto on myyty käyttäjälle edellisenä kalenterivuonna 30.6. jälkeen (päätöksen 5 pykälä).
5 Ajoneuvot, jotka on myyty 1.7. ja 31.12. välisenä aikana vuonna n, ovat siis aikaistetusti vuosimallia "n + 1". Tältä osin Ranskan säännöstö eroaa useimmissa muissa jäsenvaltioissa voimassa olevasta järjestelmästä, sillä niissä käytetään yleensä myyntivuotta tai ensirekisteröinnin päivämäärää.
6 Vuosimalli on mainittava jokaisen Ranskassa myytävän ajoneuvon myyntinimityksessä, tilaus- ja toimitussopimuksissa, laskuissa, myyntitodistuksissa ja muissa kaupallisissa asiakirjoissa (asetuksen 5 pykälä). Minkä tahansa sellaisen maininnan, merkin, keksityn nimityksen, pakkaamis- tai etiketöintitavan, esillepanon taikka myynti- tai mainontakeinon käyttäminen, jonka perusteella ostaja saattaa erehtyä vuosimallista, on kielletty (asetuksen 7 pykälä).
7 Schmitiä syytetään siitä, että hän on jättänyt tietoisesti vuosimallin mainitsematta laskuissa ja ilmoittanut autojen vuosimallin virheellisesti. Hänen väitetään myyneen Renault 25 GTD Beverly -henkilöauton, joka otettiin käyttöön Luxemburgissa 13.8.1991, vuosimallina 1992, vaikka se oli valmistajan antamien todisteiden mukaan vuosimallia 1991. Petoksia ehkäisevän toimielimen virkamiehet totesivat niin ikään, että Schmitillä oli liikkeensä esittelytilassa näytteillä Volkswagen Corrado, jonka ilmoitettiin olevan vuosimallia 1992 ja joka oli ensirekisteröity ulkomailla 5.7.1991. Ennakkoratkaisupyyntöä koskevasta päätöksestä käy ilmi, että petoksia ehkäisevän toimielimen paikallisosasto totesi pöytäkirjassaan, että Schmit tiesi varmasti tämän auton olevan vuosimallia 1991. Lisäksi paikallisosasto korosti, että autoalan ammattilaisena Schmit ei voinut olla tietämättä sitä, että mallivuosi vaihtuu Ranskassa 1.7. ja ulkomailla 1.1.
8 Schmit ei kiistä niiden seikkojen todenperäisyyttä, joista häntä syytetään, mutta hän väittää, että koska Ranskan viranomaiset tulkitsevat edellä mainittuja asetusta ja päätöstä siten, että vain hyväksytyt jälleenmyyjät saavat hyödyn Ranskassa myymiensä ajoneuvojen vuosimallin vaihtumisesta tavanomaista aikaisemmin, kansallinen säännöstö on EY:n perustamissopimuksen 30 ja 36 artiklan vastainen. Hänen mukaansa kansallisella säännöstöllä haitataan itse asiassa rinnakkaistuontia ja eristetään tällä tavoin markkinat.
9 Näiden tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen perusteella Cour d'appel de Metz on lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
"Onko sellainen auton vuosimallin ilmoittamista koskeva kansallinen säännöstö ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa, jonka perusteella jäsenvaltion viranomaiset ja taloudelliset toimijat katsovat, että kahdesta samanmerkkisestä, samaa mallia olevasta ajoneuvosta, jotka tuodaan markkinoille samana ajankohtana 1.7. jälkeen, toinen voidaan esitellä seuraavan vuoden vuosimallina, kun taas toisessa jäsenvaltiossa valmistetun ja rinnakkaistuontina maahan tuodun ajoneuvon vuosimallin ilmoittaminen tällä tavoin on kiellettyä?"
10 Aluksi on korostettava, ettei kyseisten ajoneuvojen valmistuspaikalla ole merkitystä. Perustamissopimuksen 30 artiklan soveltamisen kannalta valtion alueella valmistettu ajoneuvo, joka on viety maasta ja tuotu sinne takaisin rinnakkaistuontina, on samanlainen maahantuotu tuote kuin ajoneuvo, joka on valmistettu toisessa jäsenvaltiossa ja tuotu välittömästi sen jälkeen valtion alueelle.
11 On myös täsmennettävä, että aikaistetusta mallivuodesta koituva etu koskee ainoastaan 1.7. jälkeen myytyjä ajoneuvoja.
12 On vielä todettava, että koska autojen vuosimallien ilmoittamista koskevaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöä ei ole yhdenmukaistettu, esitettyä kysymystä on tarkasteltava ainoastaan perustamissopimuksen 30 artiklan ja sitä seuraavien artikloiden perusteella.
13 Ranskan hallitus korostaa, että kyseistä säännöstöä sovelletaan erotuksetta Ranskassa valmistettuihin ja muissa jäsenvaltioissa valmistettuihin ajoneuvoihin. Se perustaa näkemyksensä erityisesti Tribunal de grande instance de Paris'n 15.3.1995 antamaan tuomioon, jonka mukaan kyseistä säännöstöä "ei missään tapauksessa voida tulkita siten, että sen tarkoituksena on antaa vain Ranskassa valmistetuille ja ranskalaisten jälleenmyyjien Ranskassa myymille ajoneuvoille aikaistetusta mallivuodesta koituva etu kieltämällä tällainen mahdollisuus samanlaisilta ajoneuvoilta, jotka myydään ulkomailla. (- -) jokaista ajoneuvoa, jolla on samat ominaisuudet kuin niillä ajoneuvoilla, jotka on Ranskan lainsäädännön perusteella mahdollista ilmoittaa kalenterivuoden heinäkuun 1 päivästä lähtien seuraavan kalenterivuoden vuosimalleiksi, koskevat samat vuosimallin ilmoittamista koskevat edellytykset, kun ne jälleenmyydään Ranskan alueella, niiden hankintapaikasta riippumatta".
14 Koska kansallisten lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten ulottuvuutta on arvioitava kansallisten tuomioistuinten niille antaman tulkinnan perusteella (yhdistetyt asiat C-132/91, C-138/91 ja C-139/91, Katsikas ym., tuomio 16.12.1992, Kok. 1992, s. I-6577, 39 kohta ja asia C-382/92, komissio v. Yhdistynyt kuningaskunta, tuomio 8.6.1994, Kok. 1994, s. I-2435, 36 kohta), kyseinen säännöstö ei Ranskan hallituksen mukaan rajoita suoraan tai välillisesti eikä tosiasiallisesti tai mahdollisesti jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
15 Tätä väitettä ei voida hyväksyä.
16 On huomautettava, että viittaus yhteen ainoaan ratkaisuun ei tee tällaista tulkintaa vakiintuneeksi. Sitä paitsi vaikka kyseistä säännöstöä "ei missään tapauksessa voida tulkita siten, että sen tarkoituksena on antaa vain Ranskassa valmistetuille ja ranskalaisten jälleenmyyjien Ranskassa myymille ajoneuvoille aikaistetusta mallivuodesta koituva etu kieltämällä tällainen mahdollisuus samanlaisilta ajoneuvoilta, jotka myydään ulkomailla", kuten Tribunal de grande instance de Paris katsoo, on todettava, että tämän säännöstön vuoksi rinnakkaistuontina maahantuodut ajoneuvot eivät tosiasiallisesti vastaa niitä vaatimuksia, jotka säännöstössä asetetaan aikaistetun vuosimallin ilmoittamiselle.
17 Tämä säännöstö ei itse asiassa vaikuta samalla tavoin yhtäältä Ranskassa valmistettujen, kansallisille markkinoille tarkoitettujen tai hyväksyttyjen jälleenmyyjien maahantuomien ajoneuvojen ja toisaalta rinnakkaistuontina maahan tuotujen tai maastaviennin jälkeen rinnakkaistuontina uudelleen tuotujen ajoneuvojen myyntiin.
18 Kuten tämän tuomion 3-5 kohdassa todetaan, ainoastaan sellaiset ajoneuvot, jotka ovat valmistajan tai maahantuojan viranomaisille ilmoittamien ominaisuuksien mukaisia ja joissa on samalla tavoin ilmoitettuun luetteloon kuuluva valmistenumero, voivat olla aikaistettua vuosimallia. Koska tämä oikeus riippuu ilmoituksista, jotka ainoastaan valmistaja tai virallinen maahantuoja voivat antaa, sitä ei itse asiassa tosiasiallisesti ole ajoneuvoilla, jotka on tuotu maahan rinnakkaistuontina tai tuotu uudelleen maastaviennin jälkeen rinnakkaistuontina. Nämä ajoneuvot on käytännössä myytävä siinä jäsenvaltiossa sovellettavan mallivuoden mukaisina vuosimalleina, josta ne tuodaan, ja tämä mallivuosi on yleensä myyntivuosi tai ensirekisteröintivuosi.
19 Tämän vuoksi riidanalaisella säännöstöllä haitataan kyseisten ajoneuvojen myyntiä, koska ajoneuvot ilmoitetaan edellisen vuoden malleiksi, vaikka ne ovat samaa mallia kuin muut, ja näin ollen niiden jälleenmyyntiarvo tai niistä kolarien yhteydessä maksettavat korvaukset heikkenevät.
20 Asiakirjoista käy myös ilmi, että tietyt ranskalaiset autonvalmistajat ja jälleenmyyjät ovat käyttäneet tätä kohtelun erilaisuutta mainosvalttina kehottaakseen kuluttajia ostamaan ajoneuvoja jälleenmyyntiverkostostaan.
21 Eräs jälleenmyyjien ammatillinen järjestö ilmoitti vuonna 1994 toteuttamassaan mainoskampanjassa, että 1.7. jälkeen Ranskan jälleenmyyntiverkostosta ostettu ajoneuvo oli vuosimallia 1995, kun taas Ranskan ulkopuolelta ostettu samanlainen ajoneuvo oli vielä vuosimallia 1994. Samoin eräs autonvalmistaja toteutti ulkomainontakampanjan, jossa eri puolilla rajapuomia oli kaksi samanlaista uutta autoa ja jossa todettiin seuraavaa: " - - näillä on jo vuosi ikäeroa."
22 Edellä esitetyn perusteella riidanalaisen säännöstön kaltaisen sääntelyn vaikutuksena on tuonnin rajoittaminen (ks. asia 8/74, Dassonville, tuomio 11.7.1974, Kok. 1974, s. 837).
23 Ranskan hallitus kuitenkin väittää, että riidanalaisen säännöstön tavoitteena on taata autonostajan ja automyyjän välinen hyvä kauppatapa. Sen tarkoituksena on antaa asiakkaalle mahdollisuus tunnistaa ajoneuvo liikenneministeriöön toimitetussa tiedonannossa mainittujen ominaisuuksien perusteella.
24 Tältä osin on todettava, että riidanalaisen säännöstön kaltainen sääntely ei ole sopiva tapa tyydyttää kuluttajansuojaan tai hyvään kauppatapaan liittyviä vaatimuksia.
25 Sen lisäksi, että riidanalainen säännöstö koskee ainoastaan mallin kuvauksen toimittamista liikenneministeriöön eikä siinä järjestetä tämän lisäksi näihin tiedonantoihin sisältyvien tietojen ilmoittamista kuluttajalle, tässä säännöstössä vahvistettu vuosimallin ilmoittamista koskeva järjestelmä antaa kuluttajalle hyvin rajoitettua tietoa. Yhtäältä kuluttaja ei voi sen perusteella päätellä ajoneuvojen ominaisuuksien eroja vuosimallin mukaan, koska kaksi samanmallista autoa, jotka myydään kalenterivuoden toisen vuosipuoliskon aikana, voivat olla eri vuosimallia, ja vastaavasti kaksi eri mallia olevaa ajoneuvoa, jotka myydään ensimmäisen vuosipuoliskon aikana, voivat olla samaa vuosimallia. Toisaalta tämä järjestelmä ei anna kuluttajalle takeita ajoneuvon valmistuspäivästä, koska se ei estä valmistajaa myymästä uutena vuosimallina ajoneuvoa, johon ei käytännössä ole tehty muutoksia mallivuosien välillä, tai toisaalta tekemästä autoon muutoksia mallivuoden aikana. Kuluttaja ei voi siis loppujen lopuksi olla varma kahden eri vuosimallia olevan ajoneuvon ominaisuuksien eroista eikä kahden samaa mallia ja vuosimallia olevan ajoneuvon samanlaisuudesta.
26 Edellä esitetyn perusteella kysymykseen on vastattava, että sellainen auton vuosimallin ilmoittamista koskeva jäsenvaltion säännöstö on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa, jonka perusteella jäsenvaltion viranomaiset ja taloudelliset toimijat katsovat, että kahdesta samanmerkkisestä, samaa mallia olevasta ajoneuvosta, jotka on myyty tässä jäsenvaltiossa 30.6. jälkeen, vain rinnakkaistuontina maahan tuodun ajoneuvon ilmoittaminen seuraavan vuoden vuosimalliksi on kiellettyä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
27 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Ranskan hallitukselle ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
(viides jaosto)
on ratkaissut Cour d'appel de Metzin 31.5.1995 tekemällä päätöksellä esittämän kysymyksen seuraavasti:
Sellainen auton vuosimallin ilmoittamista koskeva jäsenvaltion säännöstö on ristiriidassa EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan kanssa, jonka perusteella jäsenvaltion viranomaiset ja taloudelliset toimijat katsovat, että kahdesta samanmerkkisestä, samaa mallia olevasta ajoneuvosta, jotka on myyty tässä jäsenvaltiossa 30.6. jälkeen, vain rinnakkaistuontina maahan tuodun ajoneuvon ilmoittaminen seuraavan vuoden vuosimalliksi on kiellettyä.