Väliaikainen versio
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
TAMARA ĆAPETA
12 päivänä helmikuuta 2026 (1)
Asia C-225/24
Euroopan parlamentti
vastaan
Euroopan komissio
Kumoamiskanne – 13.12.2023 annettu komission päätös C(2023) 9014 – Asetus (EU) 2021/1060 – 9 artiklan 1 kohta ja 15 artikla – Liite III – Horisontaalinen mahdollistava edellytys ”Perusoikeuskirjan tehokas soveltaminen ja täytäntöönpano” – Lainsäädäntömuutokset, jotka koskevat oikeuslaitoksen riippumattomuuteen Unkarissa liittyviä puutteita
I       Johdanto
1.        Vuosien 2021–2027 monivuotisesta rahoituskehyksestä alkaen oikeusvaltioperiaatteeseen liittyvästä ehdollisuudesta on tullut osa kaikkia rahoitusvälineitä, joiden kautta unionin talousarviota hallinnoidaan ja käytetään.
2.        Käsiteltävässä asiassa on kyse tällaisen ehdollisuusjärjestelmän soveltamisesta yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa(2) säädettyjen varainhoitosäännösten yhteydessä siltä osin kuin kyseinen järjestelmä liittyy oikeuslaitoksen riippumattomuuteen.
3.        Unionin tuomioistuimen käsiteltävänä on Euroopan parlamentin nostama kanne, jossa vaaditaan kumoamaan komission päätös C(2023) 9014 (jäljempänä riidanalainen päätös),(3) jolla komissio lopetti yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädettyjen varojen maksamisen useisiin ohjelmiin, joiden rahoittaminen Unkarissa oli hyväksytty, keskeyttämisen joulukuussa 2023.
4.        Tässä asiassa tulee esille uusia kysymyksiä, jotka liittyvät komission harkintavaltaan ja velvollisuuksiin arvioitaessa sitä, onko yksittäinen jäsenvaltio täyttänyt varojen käytölle sovitut erityisedellytykset – eli kysymyksiä, jotka voivat myös olla merkityksellisiä muiden rahoituskehysten kannalta.
II     Asian tausta
A       Ehdollisuus unionin eri rahoitusvälineissä
5.        Ennen kuin selvennän ja käsittelen parlamentin tässä kanteessa esittämiä perusteita, asian taustan ymmärtämiseksi paremmin on tarpeen esitellä lyhyesti niiden eri rahoitusvälineiden välinen suhde, joissa oikeuslaitoksen riippumattomuus asetetaan unionin talousarviosta Unkarille suoritettavien maksujen edellytykseksi.(4)
6.        Kuten johdannossa mainitsin, vuosien 2021–2027 monivuotisessa rahoituskehyksessä sovitut unionin talousarviosta suoritettavat maksut edellyttivät, että vastaanottajajäsenvaltio noudattaa oikeusvaltioperiaatetta. Tämä asetetaan yleissäännöksi ehdollisuusasetuksessa,(5) jossa ”vahvistetaan säännöt, jotka ovat tarpeen unionin talousarvion suojaamiseksi siinä tapauksessa, että oikeusvaltion periaatteita rikotaan jäsenvaltioissa”.(6)
7.        Oikeusvaltioperiaatetta koskevaan ehdollisuusjärjestelmään kuuluu jäsenvaltioille asetettu velvollisuus taata toimiva ja riippumaton oikeuslaitos keinona varmistaa, että unionin varoja käytetään niiden aiottuun käyttötarkoitukseen, ja siten suojata unionin taloudellisia etuja.(7)
8.        Tämä velvollisuus taata riippumaton oikeuslaitos sisältyi, muodossa tai toisessa, yksityiskohtaisempiin rahoituskehyksiin. Yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa, josta käsiteltävässä asiassa on kyse, tämä edellytys sisältyy horisontaalisiin mahdollistaviin edellytyksiin, joista käytetään nimitystä ”Perusoikeuskirjan tehokas soveltaminen ja täytäntöönpano” (jäljempänä perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys).(8)
9.        Toisessa rahoituskehyksessä, elpymis- ja palautumistukivälineessä,(9) edellytyksiä maksujen suorittamiselle kyseisestä välineestä nimitetään ”tavoitteiksi” ja ”välitavoitteiksi”.(10) Horisontaalisia edellytyksiä, joiden täyttymättä jääminen estää maksujen aloittamisen kyseisestä rahoituskehyksestä, nimitetään yleisesti ”supervälitavoitteiksi”.
10.      Yhteisiä säännöksiä koskeva asetus ja elpymis- ja palautumistukiväline sisältävät varainhoitosääntöjä, joita sovelletaan unionin talousarviomäärärahojen jakamiseen käytettäviin eri rahastoihin. Yhteisiä säännöksiä koskevaan asetukseen on koottu säännöt, jotka liittyvät useimpiin ”perinteisistä” unionin varoista, joita käytetään unionin eri politiikkojen, kuten koheesiopolitiikan, rahoittamiseen. Elpymis- ja palautumistukiväline perustettiin SEUT 175 artiklan kolmannen kohdan, joka mahdollistaa rahastojen ulkopuolisten toimien rahoittamisen, nojalla, ja se on tärkein Next Generation EU -elpymisvälineen(11) meno-ohjelma.
11.      Unkarin osalta elpymis- ja palautumistukivälineen yhteydessä sovittiin useista erityisedellytyksistä ja -toimista oikeuslaitoksen riippumattomuuden saavuttamiseksi.(12) Siinä asetetuista 27 supervälitavoitteesta, joiden jäädessä saavuttamatta Unkari ei voi saada lainkaan maksuja elpymis- ja palautumistukivälineestä, neljä koskee oikeuslaitoksen riippumattomuutta.(13) Nämä supervälitavoitteet ovat samoja (lukuun ottamatta sidosryhmien kuulemista koskevaa vaatimusta) kuin vaatimukset, jotka Unkarille asetettiin yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa osana perusoikeuskirjaa koskevaa horisontaalista mahdollistavaa edellytystä.(14)
12.      Tähän mennessä Unkarille ei ole suoritettu lainkaan maksuja elpymis- ja palautumistukivälineestä, koska komissio katsoi, ettei supervälitavoitteissa edellytettyjä välttämättömiä uudistuksia ollut tehty.(15) Tätä keskeytystä ei ole vielä lopetettu.(16)
13.      Oikeusvaltioperiaatteeseen liittyvää ehdollisuutta sovellettiin Unkarin osalta myös ehdollisuusasetuksen nojalla. Maksujen keskeyttäminen tai muut kyseisen asetuksen mukaiset toimet ovat toissijaisia niihin toimiin nähden, joita talousarvion suojelemiseksi voidaan toteuttaa muun lainsäädännön, kuten yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen ja palautumis- ja elpymistukivälineen, perusteella.(17)
14.      Neuvosto antoi 12.12.2022 ehdollisuusasetuksen mukaisesti päätöksen(18) toimenpiteistä unionin talousarvion suojaamiseksi oikeusvaltion periaatteiden rikkomiselta Unkarissa. Komissio ehdotti(19) näitä toimenpiteitä, koska Unkarin julkisissa hankintamenettelyissä oli vakavia, systeemisiä, laajalle levinneitä ja kytköksissä toisiinsa olevia sääntöjenvastaisuuksia, puutteita ja heikkouksia ja koska kyseisessä jäsenvaltiossa oli puutteita korruptiorikosten syytteeseenpanossa.(20) Kyseisellä päätöksellä neuvosto keskeytti 55 prosenttia talousarviositoumuksista(21) kolmen koheesiopolitiikan ohjelman osalta(22) ohjelmakaudelle 2021–2027.(23)
15.      Vaikka tätä ehdollisuusasetuksen mukaista keskeytystä ei ole vielä lopetettu, maksujen keskeyttäminen samojen kolmen ohjelman osalta yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen nojalla lopetettiin riidanalaisella päätöksellä 13.12.2023.
16.      Samana päivänä ehdollisuusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan perusteella, ja Unkarin toimittamatta kirjallista ilmoitusta, jossa vaaditaan toimenpiteiden kumoamista, komissio antoi omasta aloitteestaan päätöksen, jossa se arvioi Unkarin tilannetta.(24) Se totesi, ettei Unkari ollut korjannut tilannetta, joka johti ehdollisuusasetuksen mukaisten talousarviotoimenpiteiden toteuttamiseen. Tämän seurauksena komissio ei ehdottanut neuvostolle kyseisen asetuksen mukaisten toimenpiteiden kumoamista tai mukauttamista.(25)
B       Riidanalaisen päätöksen antamiseen johtaneet vaiheet
1.     Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukainen menettely ja hyväksymispäätökset
17.      Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaan komissio hyväksyy jäsenvaltioiden rahoitettaviksi ehdottamat ohjelmat.(26)
18.      Kyseisen rahoituskehyksen mukaan unionin talousarvio toteutetaan käyttämällä yhteistyöhön perustuvaa hallinnointia varainhoitoasetuksen(27) 63 artiklan mukaisesti. Talousarviota toteuttaessaan jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että kunnioitetaan horisontaalisia periaatteita, kuten perusoikeuksia, ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaa (jäljempänä perusoikeuskirja), kuten yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa edellytetään.
19.      Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 10 artiklan mukaan kunkin jäsenvaltion on laadittava kumppanuussopimus, jossa vahvistetaan strateginen suunta ohjelmasuunnittelulle ja järjestelyt kyseisessä asetuksessa säädettyjen rahastojen käytölle tehokkaalla ja toimivalla tavalla. Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 12 artiklan perusteella komissio arvioi tämän jälkeen kumppanuussopimusta ja sitä, noudattaako se kyseistä asetusta ja rahastokohtaisia sääntöjä.
20.      Saman asetuksen 15 artiklan 2 kohdan mukaan kumppanuussopimuksia valmistellessaan jäsenvaltioiden on itse arvioitava, ovatko valittuun erityistavoitteeseen liitetyt mahdollistavat edellytykset täyttyneet. Jos jäsenvaltio katsoo, että mahdollistava edellytys on täyttynyt, se ilmoittaa tästä komissiolle, joka saman asetuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti arvioi tämän seikan mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa tiedon saannista sekä ilmoittaa jäsenvaltiolle, onko se samaa mieltä tämän arvioinnista. Mahdollistava edellytys täyttyy, kun ”kaikki asiaa koskevat kriteerit ovat täyttyneet”,(28) mikä on standardi, joka sitoo sekä jäsenvaltiota että komissiota mahdollistavien edellytysten täyttymisen arvioinnissa.
21.      Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen liite III sisältää horisontaaliset mahdollistavat edellytykset, joita sovelletaan kyseisen asetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaan kaikkiin erityistavoitteisiin. Näiden edellytysten on täytyttävä ennen kuin mitään maksua rahastoista voidaan suorittaa. Yksi yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen liitteessä III asetetuista horisontaalisista mahdollistavista edellytyksistä on perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys, jonka mukaan vastaanottajajäsenvaltioilla on muun muassa oltava käytössä ”järjestelyt, joilla varmistetaan, että rahastoista tuetuissa ohjelmissa ja niiden täytäntöönpanossa noudatetaan asiaankuuluvia perusoikeuskirjan määräyksiä”.
22.      Hakiessaan 22.7.2022 rahoitusta yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädetyistä rahastoista Unkari katsoi, että kaikki horisontaaliset mahdollistavat edellytykset, myös perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys, täyttyivät.(29)
23.      Komissio antoi 22.12.2022 hyväksymispäätökset kymmenestä toimintaohjelmasta, joita rahoitetaan yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen mukaisista rahastoista Unkarissa ohjelmakaudella 2021–2027.(30)
24.      Näitä ohjelmia arvioidessaan komissio havaitsi kuitenkin Unkarissa perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen osalta neljä merkittävää puutetta, jotka koskivat oikeuslaitoksen riippumattomuutta, akateemista vapautta, niin kutsuttua lasten suojelusta annettua lakia ja turvapaikkaoikeutta.
25.      Tarkastellessaan perusoikeuskirjaa koskevaa horisontaalista mahdollistavaa edellytystä, kun kyse oli oikeuslaitoksen riippumattomuuteen Unkarissa liittyvistä puutteista, komissio totesi hyväksymispäätösten johdanto-osan perustelukappaleissa, että ”eurooppalaisen ohjausjakson ja oikeusvaltiomekanismin yhteydessä on tuotu toistuvasti esille oikeuslaitoksen riippumattomuuteen Unkarissa liittyviä huolenaiheita”.(31) Tämän jälkeen näissä johdanto-osan perustelukappaleissa kuvataan yksityiskohtaisemmin näitä huolenaiheita ja viitataan menettelyihin, joista sovittiin elpymis- ja palautumistukivälineessä, jossa Unkari sitoutui tekemään tiettyjä uudistuksia oikeuslaitoksen riippumattomuuden takaamiseksi.
26.      Komissio hyväksyi näin ollen kaikki kymmenen ohjelmaa ja vahvisti rahoitustuen määrän ja yhteisrahoitusosuudet(32) mutta keskeytti näiden maksujen suorittamisen, kunnes Unkari on täyttänyt perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen.
27.      Horisontaalisia mahdollistavia edellytyksiä tarkastellaan samalla tavalla kunkin hyväksymispäätöksen 3 artiklassa. Kyseisen artiklan 2 kohdassa esitetään yksityiskohtaiset edellytykset, jotka Unkarin on täytettävä, kun niissä käsitellään perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen täyttymättä jäämistä oikeuslaitoksen riippumattomuudessa havaittujen puutteiden osalta. Kyseisen säännöksen sanamuoto on seuraava:
”Horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen ’3. Perusoikeuskirjan tehokas soveltaminen ja täytäntöönpano’ osalta sovelletaan seuraavaa:
Oikeuslaitoksen riippumattomuudessa havaittujen puutteiden osalta mahdollistava edellytys täyttyy, kun Unkari on tehnyt seuraavat muutokset ja näitä muutoksia sovelletaan:
a) lainsäädäntömuutokset, joilla vahvistetaan kansallisen tuomarineuvoston asemaa ja toimivaltaa, jotta se voi tasapainottaa tehokkaasti valtakunnallisen tuomioistuinneuvoston puheenjohtajan toimivaltaa, kuten 3 kohdassa säädetään;
b) lainsäädäntömuutokset, joilla muutetaan Kúrian [ylin tuomioistuin, Unkari] presidentin valintaa koskevia sääntöjä, lainsäädäntömuutokset ja muut muutokset Kúrian asianjakojärjestelmää koskeviin sääntöihin ja säännökset, joilla muutetaan Kúrian toimintaa koskevia sääntöjä, kuten 4 kohdassa säädetään;
c)      lainsäädäntömuutokset, joilla muutetaan:
i)       Unkarin rikosprosessilain 666 §:ää ja sitä seuraavia pykäliä, jotta poistetaan Kúrian mahdollisuus valvoa ennakkoratkaisupyynnön esittämistä Euroopan unionin tuomioistuimelle koskevan tuomarin päätöksen laillisuutta;
ii) asian käsittelyn lykkäämistä koskevaa Unkarin rikosprosessilain 490 §:ää, jotta poistetaan tuomioistuimen esteet ennakkoratkaisupyynnön esittämiselle SEUT 267 artiklan mukaisesti;
d) lainsäädäntömuutokset, joilla poistetaan muuttamalla vuonna 2011 annetun lain CLI 27 §:ää vuonna 2019 käyttöön otettu viranomaisten mahdollisuus riitauttaa lainvoimaisia tuomioistuinratkaisuja perustuslakituomioistuimessa.”(33)
28.      Tämän jälkeen hyväksymispäätösten 3 artiklan 3 ja 4 kohdassa selitetään, mitä Unkarilta tarkasti ottaen odotetaan 3 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa lueteltujen uudistusten osalta.(34)
29.      Hyväksymispäätösten 3 artiklan 5 kohdassa todetaan lisäksi, että ”kun Unkari on ilmoittanut komissiolle, että toimenpiteet, joilla korjataan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut oikeuslaitoksen riippumattomuuteen liittyvät puutteet, ovat käytössä ja niitä sovelletaan, suoritetaan uusi arviointi.”(35)
2.     Riidanalaista päätöstä edeltäneet tapahtumat
30.      Unkari ilmoitti 18.7.2023 komissiolle katsovansa, että sen tekemät uudistukset täyttivät perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen.
31.      Unkarin kansalliskokous Országgyűlés etenkin hyväksyi tuomioistuinuudistuksista 3.5.2023 annetun lain (vuoden 2023 laki X),(36) joka tuli voimaan 1.6.2023. Kyseisellä lailla muutettiin useita muita säädöksiä, jotka koskevat Unkarin tuomioistuinjärjestelmän organisaatiota ja toimintaa, kuten oikeuslaitoksen henkilöstön palvelussuhteesta annettua lakia (vuoden 1997 laki LXVIII),(37) perustuslakituomioistuimesta annettua lakia (vuoden 2011 laki CLI),(38) tuomioistuinten organisaatiosta annettua lakia (vuoden 2011 laki CLXI),(39) tuomareiden asemasta annettua lakia (vuoden 2011 laki CLXII)(40) ja rikosprosessista annettua lakia (vuoden 2017 laki XC).(41)
32.      Komissio katsoi, ettei sen ollut saamiensa tietojen perusteella mahdollista arvioida täysimääräisesti, täyttyikö perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys oikeuslaitoksen riippumattomuuden osalta, ja se pyysi näin ollen 26.9.2023 ja uudelleen 1.11.2023 Unkarilta lisätietoja. Unkari vastasi näihin pyyntöihin saman vuoden joulukuussa.
33.      Poistaakseen tietyt komission yksilöimät, Unkarin tuomioistuinjärjestelmässä edelleen olevat ongelmat Unkari antoi lisää lainsäädäntöä. Se antoi 7.12.2023 asetuksen 18/2023,(42)
jolla muutettiin asianjakojärjestelmään liittyviä tuomioistuinten hallintoa koskevia sääntöjä. Asetus tuli voimaan 61. päivänä sen julkaisemisesta eli 6.2.2024.
34.      Unkari antoi yliopistolakien muuttamisesta 12.12.2023 lain (vuoden 2023 laki LXXXV)(43) 35 §:n, jolla muutettiin rikosprosessista annetun lain (vuoden 2017 laki XC) 490 §:n 1 momenttia siten, että poistettiin rikosoikeudellisissa menettelyissä sovellettaviin sääntöihin tehty ennakkoratkaisupyyntöjä koskeva rajoitus. Sen 35 § tuli voimaan 61. päivänä sen julkaisemisesta eli 13.2.2024.
35.      Parlamentti viittaa kanteessaan kahteen muuhun lainsäädäntömuutokseen, jotka edelsivät riidanalaista päätöstä ja joita se pitää merkityksellisinä nyt käsiteltävän kanteen kannalta.
36.      Yliopistolakien muuttamisesta annetulla lailla (vuoden 2023 laki LXXXV) 3 §:llä lisättiin siten perustuslakituomioistuimesta annettuun lakiin (vuoden 2011 laki CLI) uusi 16/A §, jolla Alkotmánybíróságille (jäljempänä perustuslakituomioistuin) annetaan uusi toimivalta antaa ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä lausunto unionin tuomioistuimelle kansalliseen suvereniteettiin liittyvistä asioista.
37.      Lisäksi Unkari antoi 12.12.2023 kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta lain (vuoden 2023 laki LXXXVIII).(44)
3.     Riidanalainen päätös(45)
38.      Komissio antoi 13.12.2023 riidanalaisen päätöksen, jossa se katsoi, että Unkari täytti perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen oikeuslaitoksen riippumattomuuden osalta. Se näin ollen lopetti varojen maksamisen keskeytyksen niiden ohjelmien osalta, jotka koskivat ainoastaan tätä perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen osaa. Tämän perusteella Unkari oli oikeutettu saamaan noin 10,2 miljardia euroa useista unionin rahastoista, jotka kuuluvat yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen soveltamisalaan.
39.      Riidanalaisen päätöksen 1 artiklassa säädetään, että komissio hyväksyy kyseiseen päätökseen liitetyn kirjeen, joka sisältää sen yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdan perusteella tekemän (uudelleen)arvioinnin perusoikeuskirjaa koskevasta horisontaalisesta mahdollistavasta edellytyksestä siltä osin kuin on kyse Unkarin oikeuslaitoksen riippumattomuudessa havaituista puutteista.
40.      Kyseisessä arviointikirjeessä mainitaan ensin kyseiset kymmenen ohjelmaa ja toistetaan sen jälkeen luettelo hyväksymispäätöksissä mainituista muutoksista, jotka Unkarin oli toteutettava ja joiden perusteella komissio tarkastelisi perusoikeuskirjaa koskevaa horisontaalista mahdollistavaa edellytystä oikeuslaitoksen riippumattomuuden osalta.
41.      Kyseisessä arviointikirjeessä esitetään myös komission ja Unkarin käymän virallisen kirjeenvaihdon aikajana.(46)
42.      Tämän jälkeen arviointikirjeessä todetaan sitä tarkentamatta, että komissio arvioi yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti sille toimitettuja tietoja, minkä perusteella se katsoi, että perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys täyttyi Unkarissa oikeuslaitoksen riippumattomuuden osalta. Tästä syystä tiettyihin ohjelmiin – joiden osalta alun perin katsottiin, ettei perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys täyttynyt oikeuslaitoksen riippumattomuudessa havaittujen puutteiden vuoksi – liittyvät Unkarin menot voitiin maksaa Unkarille.(47)
43.      Arviointikirjeessä toistetaan lisäksi, ettei komissio ole hyväksynyt varojen maksamista useista yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen soveltamisalaan kuuluvista rahastoista, koska Unkarissa on edelleen puutteita, jotka liittyvät akateemiseen vapauteen, lasten suojelusta annettuun Unkarin lakiin ja turvapaikkaoikeuteen.(48)
44.      Unkarille osoitettua riidanalaista päätöstä ei ole julkaistu.
45.      Komissio ilmoitti 13.12.2023 – samana päivänä kuin riidanalainen päätös annettiin – lehdistötiedotteella riidanalaisesta päätöksestä, jolla se vapautti varoja useissa yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa ohjelmissa. Samassa lehdistötiedotteessa se myös ilmoitti samana päivänä tekemästään päätöksestä jatkaa talousarviositoumusten keskeyttämistä ehdollisuusasetuksen nojalla.(49)
III  Asianosaisten vaatimukset
46.      Parlamentti vaati 25.3.2024 päivätyssä kanteessaan, että unionin tuomioistuin kumoaa riidanalaisen päätöksen ja velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
47.      Komissio vaati, että unionin tuomioistuin hylkää kanteen ja velvoittaa Euroopan parlamentin korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
IV     Menettely unionin tuomioistuimessa
48.      Unionin tuomioistuimen presidentti hyväksyi 26.7.2024 Unkarin väliintulijaksi tukemaan komission vaatimuksia.
49.      Parlamentti, komissio ja Unkarin hallitus esittivät suullisia lausumia 14.10.2025 pidetyssä istunnossa.
V       Asian tarkastelu
50.      Riidanalaisesta päätöksestä nostamansa kumoamiskanteen tueksi parlamentti vetoaa kolmeen kanneperusteeseen, joista ensimmäinen jakautuu kuuteen osaan. Näissä kanneperusteissa parlamentti väittää, että komissio i) rikkoi yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 9 artiklan 1 kohtaa, 15 artiklaa ja liitettä III ja teki ilmeisen arviointivirheen, ii) laiminlöi perusteluvelvollisuutensa ja iii) väärinkäytti harkintavaltaansa.
51.      Ennen eri kanneperusteiden ja niiden yhteydessä esitettyjen väitteiden käsittelyä tarkastelen ensin useita yleisempiä alustavia kysymyksiä, jotka ovat merkityksellisiä sen suhteen, miten unionin tuomioistuimen olisi harjoitettava laillisuusvalvontaa käsiteltävässä asiassa.
A       Alustavat kysymykset
52.      Parlamentti ja komissio ovat eri mieltä siitä, mikä on valvonnan asianmukainen taso, jota unionin tuomioistuimen olisi käytettävä arvioidessaan päätöstä, jonka komissio teki yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädetyn, oikeuslaitoksen riippumattomuutta koskevan mahdollistavan edellytyksen täyttymisestä.
53.      Parlamentin näkemyksen mukaan tällainen arviointi edellyttää unionin tuomioistuimen täyttä valvontaa. Komissio sitä vastoin katsoo, että unionin tuomioistuimen olisi valvottava ainoastaan sitä, tekikö komissio ilmeisen arviointivirheen.(50)
54.      Unionin tuomioistuimen valvonnan intensiteetti määräytyy lähtökohtaisesti sen mukaan, paljonko liikkumavaraa unionin tuomioistuimen olisi annettava kyseiselle toimielimelle riidanalaisen päätöksen suhteen. Se puolestaan riippuu siitä, annetaanko sovellettavassa lainsäädännössä ja jos, niin missä määrin, toimielimelle harkintavaltaa tietyntyyppisten päätösten osalta. Kun toimielimellä on laaja harkintavalta, unionin tuomioistuimen valvonnan olisi rajoituttava sen tutkimiseen, onko harkintavallan rajat ylitetty.
55.      Tältä osin vaikuttaa siltä, että talousarvion ehdollisuuteen kuuluvan oikeusvaltioperiaatetta koskevan kriteerin osalta voidaan erottaa kaksi eri vaihetta.
56.      Ensimmäisessä vaiheessa unionin toimielimet (komissio pelkästään yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen nojalla ja neuvosto komission ehdotuksesta elpymis- ja palautumistukivälineen ja ehdollisuusasetuksen nojalla) määrittävät erityisvaatimukset, jotka tietyn jäsenvaltion on täytettävä – saadakseen maksuja talousarviosta –, jotta suojataan unionin taloudellisia etuja. Tässä vaiheessa, kuten tämän menettelyn osapuolet ovat yksimielisesti todenneet, komissiolla on harkintavaltaa arvioida tilannetta jäsenvaltiossa ja päättää, mitkä edellytykset ovat tarpeen ja riittäviä unionin talousarvioon liittyvien etujen suojaamiseksi. Tätä harkintavaltaa rajoittaa ensinnäkin oikeusvaltioperiaatteen ehdollisuuden tarkoitus talousarvion yhteydessä, nimittäin unionin varojen asianmukaisen käytön varmistaminen.(51)
57.      Toiseksi yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen yhteydessä tätä harkintavaltaa ohjaavat kyseisen asetuksen 9 artiklan 1 kohta, jossa edellytetään jäsenvaltioiden ja komission varmistavan, että rahastojen täytäntöönpanossa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjaa, sekä sen 15 artikla ja liite III, joissa luetellaan horisontaaliset mahdollistavat edellytykset, perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys mukaan luettuna. Näiden säännösten mukaan komission on varmistettava perusoikeuskirjan kunnioittaminen, mutta niissä ei säädetä täsmällisistä keinoista siihen.
58.      Komissiolla on siten tiettyä harkintavaltaa määrittäessään, mikä on tarpeen perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen kunnioittamisen varmistamiseksi yksittäisessä jäsenvaltiossa, ja se voi harkintavaltansa rajoissa asettaa tiettyjä vaatimuksia, jotka kyseisen jäsenvaltion on täytettävä ennen kuin maksuja talousarviosta voidaan tehdä.
59.      Komissio käytti tällaista harkintavaltaa Unkarin ehdottamien kymmenen ohjelman osalta antaessaan hyväksymispäätökset. Kuten komissio korosti istunnossa, näitä päätöksiä ei riitautettu. Näin ollen komission harkintavallan käyttö näiden päätösten tekemisessä ja se, mitä konkreettisia vaatimuksia komissio asetti Unkarille perusoikeuskirjan perusteella, ei ole riidanalaista käsiteltävässä asiassa.
60.      Käsiteltävässä asiassa tuomioistuinvalvonnan kohteena on komission toisessa vaiheessa tekemä päätös.
61.      Toisessa vaiheessa sen jälkeen, kun jäsenvaltio, jota vaadittiin toteuttamaan toimenpiteitä perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen täyttämiseksi, ilmoittaa komissiolle tällaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, komission on yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti arvioitava, täyttyvätkö sovitut edellytykset.
62.      Tässä vaiheessa komissiolla on periaatteessa vain vähän tai ei lainkaan harkintavaltaa. Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa säädetään, että mahdollistava edellytys on täyttynyt, kun kaikki asiaa koskevat kriteerit ovat täyttyneet, mihin sisältyvät mielestäni tietyn jäsenvaltion osalta hyväksymispäätöksissä asetetut perusoikeuskirjaan pohjautuvat erityisvaatimukset.
63.      Toisin sanoen, kun komissio on asettanut erityisiä kriteerejä hyväksymispäätöksissä, se voi päättää sallia maksut vain, jos kaikki nämä vaatimukset täyttyvät.
64.      Tämä tarkoittaa, että unionin tuomioistuimen tuomioistuinvalvonnassa olisi keskityttävä siihen, arvioiko komissio kutakin kriteeriä asianmukaisesti. Tämä on tosiseikkoja koskeva arviointi, joka käsiteltävässä asiassa edellyttää Unkarin uudistusten tarkastelua. Osa parlamentin vaatimuksista (esimerkiksi sen vaatimus, joka koskee uutta lainsäädäntöä pistejärjestelmästä tuomareiden valinnassa, tai sen vaatimus, joka koskee uusia sääntöjä Kúrian presidentin valinnassa) edellyttävät tällaista Unkarin uudistusten asianmukaisuuden arviointia. Koska komissiolla ei ole harkintavaltaa tässä suhteessa, jo pelkän arviointivirheen toteamisen pitäisi näin ollen johtaa päätöksen kumoamiseen. Toisin sanoen unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi unionin tuomioistuimen on oltava vakuuttunut siitä, ettei arviointivirheitä ole tehty, eikä pelkästään siitä, ettei ilmeisiä arviointivirheitä ole tehty.
65.      Tästä huolimatta monet parlamentin moitteista eivät ole tällaisia. Parlamentti ei riitauta ainakaan pääosin komission päätelmiä tosiseikoista, vaikka se kuvaileekin kanneperusteita niin, että ne koskevat virheellistä arviointia.(52)
Riita ei esimerkiksi ole siitä, oliko tietty Unkarin lainsäädäntö voimassa silloin, kun riidanalainen päätös annettiin. Päinvastoin riita, johon parlamentin vaatimukset liittyvät, koskee lähinnä kysymystä siitä, oliko komissiolla jotain liikkumavaraa vapauttaa varoja, vaikka asetetut vaatimukset eivät täyttyneet aivan kaikilta osiltaan.
66.      Mielestäni vastaus tähän kysymykseen on löydettävissä ainoastaan, jos tätä tarkastellaan yhdessä sen päämäärään kanssa, joka on perusoikeuskirjan noudattamisen edellyttämisellä ja joka muodostuu siitä, että unionin taloudelliset edut turvataan. Kun komissio tekee päätöksen maksujen keskeyttämisen lopettamisesta, komissiolle olisi mielestäni jätettävä jonkin verran harkintavaltaa päättää siitä, kohdistuuko unionin taloudellisiin etuihin edelleen riskejä, vaikka osa vaatimuksista ei (vielä) täyty tai ei täyty ainakaan täysin. Samoin komission on otettava huomioon muut kyseisessä jäsenvaltiossa tapahtuneet merkitykselliset kehityskulut, olivatpa ne lainsäädännöllisiä tai käytännöllisiä, ja komission on voitava kieltäytyä vapauttamasta varoja sillä perusteella, että nämä kehityskulut heikentävät tai huonontavat perusoikeuskirjaan liittyviä konkreettisia uudistuksia. Tämä harkintavalta on tarpeen, jotta mahdollistetaan mukauttaminen kuhunkin erityistilanteeseen, jota ei voida ennakoida.
67.      Unionin tuomioistuimen on kuitenkin voitava harjoittaa laillisuusvalvontaansa ottamalla huomioon komission ”realiteettitarkistukset”. Tässä tarkoituksessa silloin, jos komissio poikkeaa jostain perusoikeuskirjan nojalla asetetusta konkreettisesta edellytyksestä maksamisen keskeytyksen lopettamista koskevassa päätöksessään, komission on esitettävä perustelut, miksi se silti katsoi kunkin vaatimuksen täyttyvän niin, ettei unionin taloudellisia etuja vaaranneta.
68.      Komission on selitettävä tämä seikka antaessaan päätöstä, koska ilman tällaista selitystä on vaikea arvioida, onko laillisuusvalvonta ylipäätään tarpeen. Vaikka tällainen päätös on muodollisesti osoitettu ainoastaan kyseiselle jäsenvaltiolle, päätöksen taustalla on laajempia yleisiä intressejä, eli intressi julkisten varojen käyttöön. Tästä syystä ja erityisesti tilanteissa, joissa varojen vapauttamista on aiemmin lykätty, komission on esitettävä selityksensä paitsi Unkarille myös laajalle yleisölle unionissa. Tämä on myös argumentti sen puolesta, että tällainen päätös julkaistaan.
(53)
69.      Käsiteltävässä asiassa unionin tuomioistuimen on siten arvioitava, tekikö komissio parlamentin väittämiä arviointivirheitä. Jos se toteaa, että tällaisia virheitä tosiasiassa tehtiin, vaikka ne eivät olekaan ilmeisiä, unionin tuomioistuimen on todettava komission päätös pätemättömäksi. Tämä voidaan kuitenkin todeta ainoastaan tutkimalla yksityiskohtaisemmin uudistuksia, joita Unkari on tehnyt merkityksellisessä asiayhteydessä.
70.      Parlamentti väittää ensimmäisessä kanneperusteessaan lähinnä, että i) komissio ei arvioinut perusteellisesti Unkarissa tehtyjä lainsäädäntömuutoksia, joita se itse edellytti hyväksymispäätöksissä, että ii) kaikkia uudistuksia ei ollut vielä tehty riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana ja että iii) komissio ei ottanut huomioon muuta merkityksellistä kehitystä, jota ei käsitelty hyväksymispäätöksissä. Parlamentti esittää toisessa kanneperusteessaan lähinnä, että riidanalaista päätöstä ei ole perusteltu vaaditulla tavalla.
71.      Ehdotan, että unionin tuomioistuimen pitäisi noudattaa seuraavaa lähestymistapaa näiden argumenttien arvioinnissaan.
72.      Ensinnäkin vaikuttaa selvältä, että komissiota sitovat vaatimukset, jotka se itse on asettanut Unkarille hyväksymispäätöksissä. Kuten komissio totesi, kullakin erityisvaatimuksista, joiden tarkoituksena on puuttua yhteen tai useampaan havaituista puutteista, on oltava suora yhteys rahastojen hallinnointiin ja täytäntöönpanoon. On näin ollen oletettava, että elleivät nämä vaatimukset täyty, unionin taloudelliset edut ovat edelleen vaarassa. Tältä osin Unkarin on toteutettava kaikki hyväksymispäätöksissä mainitut uudistukset, eikä komissio voi lähtökohtaisesti vapauttaa maksuja ennen sitä.
73.      Toiseksi, kuten edellä todettiin, saattaa olla liian joustamatonta vaatia, että uudistukset toteutetaan viimeistä yksityiskohtaa myöten, koska komission on voitava mukauttaa arviointiaan kuhunkin yksittäistilanteeseen. Jos komissio katsoo, että Unkari on yleisesti ottaen täyttänyt oikeuslaitoksen riippumattomuutta koskevat vaatimukset, jolloin varat voidaan vapauttaa, sen on kuitenkin selitettävä, miten tiettyjen ehtojen täyttymättä jääminen ei merkitse unionin taloudellisiin etuihin kohdistuvaa riskiä.
74.      Kolmanneksi, jos komissio on pyytänyt, että jäsenvaltio muuttaa lainsäädäntöä tietyllä tavalla, kuten komissio teki hyväksymispäätöksissä,(54) sen ei lähtökohtaisesti pitäisi antaa päätöstä keskeytyksen lopettamisesta ennen kuin vaadittu lainsäädäntö on voimassa. Samoin, jos vaatimus koskee lainsäädännön täytäntöönpanoa käytännössä, komission on arvioitava lainsäädännön tosiasiallista täytäntöönpanoa ja pidettävä sitä tyydyttävänä ennen kuin se antaa päätöksen, jolla maksamisen keskeytys lopetetaan. Jos komissio sitä vastoin katsoo, että pelkkä säädöksen tai säännöksen ehdottaminen tai antaminen jo täyttää asetetut vaatimukset ennen sen voimaantuloa ja/tai täytäntöönpanoa, sen olisi selitettävä, miksi asia on näin.
75.      Neljänneksi komissio ei lähtökohtaisesti voi asettaa lisävaatimuksia, jotka eivät sisältyneet hyväksymispäätöksiin, uusina ehtoina varojen maksamiselle. Jos hyväksymispäätösten antamisen ja maksamisen keskeytyksen lopettamista koskevan päätöksen antamisen välisenä aikana kuitenkin tapahtuu uutta oikeudellista kehitystä (lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä tai vastaavaa kehitystä), komission on otettava se huomioon edellyttäen, että tämä kehitys on luonteeltaan sellaista, että se vaikuttaa hyväksymispäätöksissä vaadittujen uudistusten tarkoitukseen. Silmien ummistaminen tällaiselta kehitykseltä olisi oikeusvaltioperiaatteeseen perustuvan ehdollisuuden tarkoituksen vastaista. Se olisi myös vastoin yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 6 kohtaa, jossa jäsenvaltiot ja komissio velvoitetaan varmistamaan, että mahdollistavat edellytykset täyttyvät ja niitä noudatetaan koko ohjelmakauden ajan.
76.      Edellä esitetty huomioon ottaen tutkin seuraavaksi kutakin parlamentin esittämää väitettä siinä järjestyksessä, jossa parlamentti esitti ne unionin tuomioistuimessa nostamassaan kanteessa.
B       Ensimmäinen kanneperuste: yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 9 artiklan 1 kohdan, 15 artiklan ja liitteen III rikkominen ja ilmeiset arviointivirheet
77.      Parlamentin ensimmäisessä kanneperusteessa on kuusi osaa, joiden mukaan 1) kaikki muutokset eivät olleet voimassa riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana, 2) kansalliseen tuomarineuvostoon liittyvien uudistusten arviointi oli virheellinen, 3) Kúrian riippumattomuuteen liittyvien uudistusten arviointi oli virheellinen, 4) tuomareiden nimityksiin liittyvien uudistusten arviointi oli virheellinen, 5) ennakkoratkaisupyyntöihin liittyvien uudistusten arviointi oli virheellinen ja 6) komissio ei ottanut huomioon kaikkia arvioinnin kannalta merkityksellisiä osatekijöitä.
1.     Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäinen osa: kaikki muutokset eivät olleet voimassa riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana
a)     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
78.      Hyväksymispäätösten 3 artiklan 2 kohdan mukaan perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen katsotaan täyttyvän, kun Unkari on ”tehnyt siinä luetellut muutokset ja näitä muutoksia sovelletaan”.
79.      Parlamentti väittää, että komissio teki virheen antaessaan riidanalaisen päätöksen ennen kuin Unkarissa alettiin soveltaa Kúrian asianajakojärjestelmää koskevaa asetusta 18/2023 – jossa vahvistetaan yksityiskohtaiset kirjaamista koskevat säännöt ja kyseisen tuomioistuimen velvollisuus julkaista viikoittain ajantasaisia tietoja verkkosivustollaan – ja yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 35 §:ää – jolla rikosprosessilaista poistettiin ilmaisu ”sovelletaan rikosoikeudellisiin menettelyihin”, jota komissio piti esteenä ennakkoratkaisupyyntöjen esittämiselle unionin tuomioistuimelle. Mainitut säädökset tulivat voimaan 61. päivänä niiden julkaisemisesta eli 6. ja 13.2.2024.
80.      Komissio väittää, että tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) nojalla ”lähes kaikki” hyväksymispäätöksissä vaaditut muutokset olivat voimassa ja niitä sovellettiin 1.6.2023 alkaen. Kaksi muutosta, jotka eivät olleet tulleet vielä voimaan riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana, ovat komission näkemyksen mukaan pelkkiä jo voimassa olevien toimenpiteiden lisäselvennyksiä. Unkarin hallitus, joka on väliintulijana tukeakseen komission vaatimuksia, väittää, että parlamentin mainitsemat kaksi muutosta tehtiin, jotta varmistetaan komission tyhjentävän arvioinnin perusteella laadittujen ja ehdotettujen yksityiskohtaisten lisäsääntöjen antaminen.
81.      Komissio katsoo lisäksi, ettei se voinut pyytää lisäselvennyksiä, kuten yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdassa säädetään, koska se olisi mahdollista ainoastaan kielteisen arvioinnin tapauksessa. Komissio myös toteaa pyytäneensä aiemmin Unkarilta lisäselvennystä kahteen otteeseen, minkä vuoksi se ei ollut voinut antaa päätöstä kyseisessä säännöksessä edellytettävien kolmen kuukauden kuluessa.
b)     Arviointi
82.      Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaan komissio tekee arvioinnin ”mahdollisimman pian ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa” tietojen saannista ja ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle, onko se samaa mieltä jäsenvaltion kanssa horisontaalisten mahdollistavien edellytysten täyttymisestä. Kun komissiolla ei ole riittävästi tietoja joko myönteisen tai kielteisen päätöksen antamiseksi, mikään ei kuitenkaan estä sitä pyytämästä lisätietoja, kuten komissio olikin tehnyt aiemmin kahteen otteeseen tässä menettelyssä (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 32 kohta).
83.      Yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdan toisessa, kolmannessa ja neljännessä alakohdassa säädetään ainoastaan menettelystä siinä tapauksessa, että komission arviointi on kielteinen. Kyseisessä säännöksessä ja yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa yleisemmin ei kuitenkaan mainita komission mahdollisuutta pyytää lisäselvennyksiä.
84.      On nähdäkseni yhtä paljon asianomaisen jäsenvaltion edun kuin menettelyn tehokkaan ja nopean toteuttamisen edun mukaista, että komissiolla on mahdollisuus pyytää lisäselvennyksiä ennen myönteisen tai kielteisen päätöksen antamista. Jos komissiolla ei ole riittävästi tietoja, se ei voi antaa myönteistä päätöstä, ja näin ollen unionin talousarvion moitteettoman täytäntöönpanon edun mukaisesti se voisi ainoastaan antaa kielteisen päätöksen. Tällaisessa skenaariossa koko menettely olisi aloitettava uudelleen, jolloin komissio saisi toiset kolme kuukautta aikaa päätöksen antamiseen sen jälkeen, kun kyseinen jäsenvaltio ilmoitti sille vaadittujen uudistusten toteuttamisesta.
85.      Tässä mielessä selvennyksen pyytäminen ei näin ollen väistämättä pidennä myönteisen päätöksen antamiseen kuluvaa aikaa jäsenvaltion vahingoksi vaan mahdollistaa sen, että komissio voi tehdä myönteisen päätöksen nopeammin. Tästä syystä, ja toisin kuin komissio väitti, menettelyn keskeyttämisellä selvennystä tai uuden lainsäädännön voimaantuloa odotettaessa ei loukata jäsenvaltion oikeutta saada perusteltu arviointi mahdollisimman pian.
86.      Tämä tarkoittaa, että yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen nojalla komissio ei ollut estynyt pyytämästä lisäselvennyksiä eikä odottamasta kyseisten uudistusten voimaantuloa ennen myönteisen päätöksen antamista.
87.      Tämä huomioon ottaen on paikallaan muistuttaa, että asetusta 18/2023 ja yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 35 §:ää alettiin molempia soveltaa helmikuussa 2024. Se, että komissio oli edellyttänyt noita muutoksia lainsäädäntöön, heijastaa sitä, että komissio ei pitänyt kyseisiä muutoksia pelkkinä liitännäismuutoksina vaan aivan välttämättöminä muutoksina eli sellaisina, joita on sovellettava ennen myönteisen päätöksen antamista.
88.      Koska niitä ei vielä sovellettu, vaikka soveltaminen kuului hyväksymispäätöksissä asetettuihin edellytyksiin, komissio rikkoi velvollisuuksiaan antamalla hyväksymispäätöksen ennenaikaisesti esittämättä mitään perustetta mainitulle päätökselle.
89.      Ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin hyväksyy ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisen osan perusteltuna.
2.     Ensimmäisen kanneperusteen toinen osa: kansallista tuomarineuvostoa koskevien uudistusten virheellinen arviointi
a)     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
90.      Komissio totesi hyväksymispäätöksissä, että valtakunnallisen tuomioistuinneuvoston – joka vastaa tuomioistuinten hallinnoinnista ja jota johtavalla presidentillä on laajat hallinnolliset valtuudet – perustaminen muodostaa selkeän riskin tuomareiden uraa koskevista mielivaltaisista päätöksistä, kuten tuomareiden siirtämisestä ja tuomareiden poistamisesta hallinnollisia asioita käsittelevästä tuomariryhmästä.(55) Tämän riskin vuoksi hyväksymispäätösten 3 artiklan 3 kohdassa edellytetään lainsäädäntömuutoksia, joilla vahvistetaan kansallisen tuomarineuvoston valtuuksia, jotta se voi toimia tehokkaasti perustuslaillisessa tehtävässään valtakunnallisen tuomioistuinneuvoston valvonnassa. Hyväksymispäätösten 3 artiklan 3 kohdan viidennen alakohdan b alakohdassa etenkin edellytetään, että kansalliselle tuomarineuvostolle annetaan täysi oikeustoimikelpoisuus ja budjettiautonomia. Saman alakohdan d alakohdassa edellytetään, että Unkari tekee muutoksia sääntöihin, jotka koskevat tuomareiden valintaa kansalliseen tuomarineuvostoon, ja sen e alakohdassa edellytetään, että kansalliselle tuomarineuvostolle annetaan valta antaa sitovia lausuntoja säännöksistä, jotka koskevat tuomarinvirkoihin jätettävien hakemusten arvioinnissa sovellettavaa pistejärjestelmää.
91.      Täyttääkseen nämä vaatimukset Unkari antoi tuomioistuinmuutoksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 45 §:n, jolla se lujitti kansallisen tuomarineuvoston hallinnollista ja rahoituksellista riippumattomuutta.(56) Kyseisessä muutoksessa kuitenkin säädettiin, että yhdeksän kuukauden ajan sen voimaantulosta kansallisen tuomarineuvoston talousarvioon liittyviä tehtäviä hoitaisi väliaikaisesti valtakunnallinen tuomioistuinneuvosto (jäljempänä siirtymäaika). Kyseinen ajanjakso päättyi 1.3.2024 eli riidanalaisen päätöksen antamisen jälkeen.
92.      Parlamentti katsoo, että komission näitä kolmea uudistusta koskeva arviointi oli virheellinen. Kansallisen tuomarineuvoston oikeustoimikelpoisuuden ja taloudellisen autonomian osalta se pitää riidanalaista päätöstä ennenaikaisena. Kun kyse on kansallisen tuomarineuvoston jäsenten vaaleja koskevista uusista säännöistä, joiden oli tarkoitus tulla voimaan vasta tammikuussa 2024, parlamentti katsoo samoin, ettei komissio voinut antaa riidanalaista päätöstä ennen näiden sääntöjen voimaantuloa. Pistejärjestelmää koskevasta sitovasta lausunnosta parlamentti toteaa, ettei laissa velvoiteta korvaamaan nykyistä pistejärjestelmää mihinkään tiettyyn määräaikaan mennessä, mikä tarkoittaa, että nykyinen järjestelmä voitaisiin säilyttää määräämättömän ajan.
93.      Komissio väittää Unkarin tukemana, että tuomioistuinuudistuksista annetulla lailla (vuoden 2023 laki X), joka tuli voimaan ennen riidanalaisen päätöksen antamista, tehtiin tarvittavat uudistukset, joissa keskityttiin antamaan kansalliselle tuomarineuvostolle laajennetut valtuudet valtakunnalliseen tuomioistuinneuvostoon nähden. Yhdeksän kuukauden siirtymäaika koski ainoastaan hallinnollisia ja organisatorisia kysymyksiä, jotka eivät estäneet kansallista tuomarineuvostoa käyttämästä uusia valtuuksiaan valtakunnalliseen tuomioistuinneuvostoon nähden. Kansallisen tuomarineuvoston jäsenten valintaan liittyvät vaatimukset olivat ainoastaan vähämerkityksisiä, eikä komissiolla joka tapauksessa ollut mitään syytä katsoa, että kansallisen tuomarineuvoston oikeustoimikelpoisuus ja riippumattomuus estivät sitä hoitamasta vaadittuja valvontatehtäviä valtakunnalliseen tuomioistuinneuvostoon nähden. Komissio ei myöskään pidä sitä, ettei se vaatinut pistejärjestelmän muuttamista tiettyyn määräaikaan mennessä, virheenä perusoikeuskirjaa koskevan horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen osalta, minkä vuoksi se ei asettanut sitä vaatimukseksi hyväksymispäätöksissä.
b)     Arviointi
94.      Parlamentin esittämät kaksi ensimmäistä moitetta liittyvät riidanalaisen päätöksen ennenaikaisuuteen. Ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisestä osasta esittämäni ehdotuksen mukaisesti – ja koska riidanalaisessa päätöksessä ei selitetä, miksi komissio ei odottanut näiden uudistusten voimaantuloa tai täytäntöönpanoa – katson, että unionin tuomioistuimen olisi todettava, että komissio sovelsi lakia virheellisesti.
95.      Pistejärjestelmän sääntelyä koskevan sitovan lausunnon osalta olen samaa mieltä komission kanssa siitä, että hyväksymispäätöksissä ei edellytetty tämän järjestelmän välitöntä uudistamista vaan edellytettiin pelkästään, että kansalliselle tuomarineuvostolle annetaan toimivalta antaa sitovia lausuntoja mistä tahansa kyseisen järjestelmän uudistuksesta. Koska tätä hyväksymispäätösten näkökohtaa ei riitautettu niiden antamisen jälkeen, ehdotan, että unionin tuomioistuin hylkää tämän parlamentin toisen väitteen osan.
96.      Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin hyväksyy osittain kanneperusteen toisen osan perusteltuna.
3.     Ensimmäisen kanneperusteen kolmas osa: Kúrian riippumattomuutta koskevien uudistusten virheellinen arviointi
a)     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
97.      Komissio totesi hyväksymispäätöksissä, että oikeuslaitoksen riippumattomuutta oli heikentänyt erityisesti laaja harkintavalta, joka Kúrian presidentille oli annettu sekä tuomareiden esimiestehtäviin nimittämisessä että asioiden jakamisessa.(57) Tämän perusteella hyväksymispäätösten 3 artiklan 4 kohdassa vaadittiin useita muutoksia sääntöihin, jotka koskevat Kúrian presidentin valintaa(58) ja kyseisen tuomioistuimen asianjakojärjestelmää.(59)
98.      Kúrian presidentin vaaleista parlamentti väittää, ettei komissio arvioinut riittävästi ennen riidanalaisen päätöksen antamista sitä mahdollisuutta, että Kúrian nykyinen presidentti jatkaisi virassa toistaiseksi Országgyűlés (kansalliskokous) yhden kolmasosan vähemmistön tekemällä päätöksellä.(60)
99.      Asianjakojärjestelmästä parlamentti esittää neljä huolenaihetta. Ensinnäkään tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 18 §:ssä,(61) jota ei ollut pantu täytäntöön ennen riidanalaisen päätöksen antamista, ei säädetty asioiden jaostoille jakamisen täydestä automatisoinnista niin, ettei siinä tarvita lainkaan ihmisen työpanosta. Lisäksi komissio vaati lokakuussa 2023 Unkaria toimittamaan riippumattoman forensiikan asiantuntijan tai vastaavan ammatin edustajan kirjallisen vahvistuksen siitä, että sähköisesti toimitettaville asioille annetaan numero ilman ihmisen työpanosta. Kyseistä asiantuntijaraporttia ei ollut toimitettu, kun riidanalainen päätös annettiin. Toiseksi parlamentti väittää, ettei järjestelmä ole avoin, koska Kúrian viikoittain verkkosivustollaan julkaisemat raportit sisältävät puutteellisia tietoja eikä Kúria suunnittele julkistavansa perusteita asioiden uudelleen jakamiseen toiseen jaostoon. Jos on sovellettu poikkeusta, perusteluina sille mainittiin pelkästään asiassa sovellettava säännös. Parlamentti myös väittää, että kun asioita jaetaan uudelleen työmäärän vuoksi, ei ole mitään keinoa varmistaa, oliko alkuperäisen jaoston työkuorma todellakin liian suuri. Asianjakojärjestelmässä olisi lisäksi poikkeustapauksissa kirjattava päätös asiakirja-aineistoon ja asetettava se asianosaisten saataville. Parlamentti kuitenkin huomauttaa olevan epäselvää, perustetaanko tällainen rekisteri ylipäätään tai, jos perustetaan, onko se riittävän yksityiskohtainen siten, että asianosaiset voivat arvioida, onko poikkeus yleisten sääntöjen mukainen. Kolmanneksi 1.1.2024 alkaen asioiden jakoa koskevat säännöt ovat mahdollistaneet sellaisten uusien jaostojen perustamisen, jotka ovat toimivaltaisia käsittelemään vuoden 2024 parlamentti- ja kuntavaaleihin liittyviä asioita.(62) Parlamentin mukaan näiden jaostojen kokoonpanosta ei ole saatavilla lainkaan tietoja. Neljänneksi parlamentti väittää, että komissio jätti hyväksymispäätöksissä huomiotta sen tosiseikan, että asianjakojärjestelmään saattaa liittyä ongelmia alemmanasteisissa tuomioistuimissa, kuten vuoden 2023 oikeusvaltiokertomuksessa esitettiin.(63)
100. Komissio väittää Unkarin tukemana, ettei hyväksymispäätöksiin sisälly vaatimusta Kúrian presidentin aikaisemmasta virasta poistamisesta ja että hänen toimikautensa päättyisi joka tapauksessa vuonna 2028. Asianjakojärjestelmästä komissio toteaa, että Unkari täytti kaikki hyväksymispäätöksissä asetetut vaatimukset ja ettei asioiden jakamisen osalta edellytetty sitä, ettei siinä tarvita lainkaan ihmisen työpanosta. Hyväksymispäätöksissä edellytettiin sen sijaan ainoastaan, että sähköisesti toimitettavien asioiden numerointi tehdään ilman ihmisen työpanosta. Kúrian verkkosivustolla julkaistavat viikoittaiset lokitiedostot osoittavat lisäksi, että sähköisesti toimitetuille asioille annetaan numero niiden saapumisjärjestyksen mukaan ja että ne jaetaan jaostoille samassa järjestyksessä. Lisäksi, kun tästä poiketaan erityistapauksessa, asianosaisille annetaan tiedot poikkeukseen sovellettavista perusteista. Työkuormaa koskevasta poikkeuksesta komissio toteaa, että hyväksymispäätöksissä edellytettiin objektiivisten tietojen saatavuutta, mikä on toteutunut, koska kansalliselle tuomarineuvostolle on annettu toimivalta antaa sitovia lausuntoja tuomareiden työkuorman arvioimisessa käytettävistä tietolomakkeista ja menetelmistä. Komissio väittää myös, ettei se olisi voinut olla riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana tietoinen mahdollisuudesta perustaa asianjakojärjestelmässä uusia jaostoja, mikä oli mahdollista vasta 1.1.2024 lähtien. Komissio myöntää lisäksi, että tiettyjä parannuksia tarvitaan alemmanasteisissa tuomioistuimissa, mutta se ei sisällyttänyt tätä vaatimusta hyväksymispäätöksiin, koska sen mukaan oli riittävää keskittyä Kúrian, joka on kaikkein tärkein osatekijä unionin taloudellisten etujen suojaamisessa kyseessä olevien ohjelmien yhteydessä, moitteettomaan toimintaan.
b)     Arviointi
101. Tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 36 §:n 1 momentin(64) mukaisesti Unkari teki komission hyväksymispäätöksissään edellyttämät muutokset. Näissä muutoksissa ei vaadittu Kúrian istuvan presidentin virasta poistamista, mitä komissio ei joka tapauksessa voi vaatia, koska se olisi unionin oikeuteen sisältyvän erottamattomuuden periaatteen vastaista.(65) Se seikka, että istuva presidentti voisi jatkaa virassa määräämättömän ajan edellyttäen, ettei parlamentissa saada tarvittavaa enemmistöä uuden presidentin nimittämiselle, on mielestäni liian hypoteettinen, jotta siitä voitaisiin päätellä komission tehneen arviointivirheen, joka koskee uuden lainsäädännön yhteensopivuutta perusoikeuskirjan kanssa ja joka oikeuttaisi riidanalaisen päätöksen kumoamisen. Näin on etenkin, kun hyväksymispäätöksissä ei edellytetty sen järjestelmän muuttamista, jossa parlamentti valitsee Kúrian presidentin.
102. Katson näin ollen, että unionin tuomioistuimen olisi hylättävä tämä parlamentin argumentti.
103. Kun tarkastellaan asioiden jakamisen automatisointia, ottamalla käyttöön tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 18 §:n(66) Unkari noudatti hyväksymispäätöksissä asetettua komission vaatimusta. Ennen riidanalaisen päätöksen antamista Unkari ei kuitenkaan toimittanut riippumattoman asiantuntijan raporttia, jossa vahvistettaisiin, että sähköisesti toimitetut asiat saavat todellakin numeron ilman ihmisen työpanosta, mikä oli komission asettama edellytys. Komissio ei selittänyt riidanalaisessa päätöksessä mitenkään sitä, miksi se luopui tästä vaatimuksesta.(67)
104. Katson näin ollen, että unionin tuomioistuimen olisi hyväksyttävä parlamentin väite perusteltuna.
105. Kun tarkastellaan asianjakojärjestelmän avoimuutta, Unkari antoi asetuksen 18/2023, jota ei ollut vielä sovellettu silloin, kun komissio antoi riidanalaisen päätöksen (kuten ensimmäisen kanneperusteen ensimmäisen osan yhteydessä jo todettiin). Komissio ei näin ollen olisi kohtuudella voinut katsoa, että hyväksymispäätöksissä asetetut vaatimukset täyttyivät.
106. Parlamentti väittää lisäksi, että asianjakojärjestelmää koskevia uusia sääntöjä, joilla korvattiin joulukuussa 2023 annetut säännöt, alettiin soveltaa 1.1.2024 ja että niiden mukaan perustetaan uusia jaostoja käsittelemään parlamentti- ja kuntavaaleihin liittyviä asioita. Komissio väittää, ettei se ollut tietoinen muutoksista, mutta sen Unkarin kanssa käymä kirjeenvaihto paljastaa, että komissio oli saanut tiedon niistä. Komissio myös tiesi, että nämä muutokset asianjakojärjestelmään toteutuisivat vasta seuraavan Kúrian asianjakojärjestelmään tehtävän muutoksen myötä, jonka oli tarkoitus tulla voimaan riidanalaisen päätöksen antamisen jälkeen. On siis asiallisia syitä päätellä, että komissio oli tietoinen siitä, että asianjakojärjestelmä eroaisi siitä, jota se oli pyytänyt, mutta tästä huolimatta se kiirehti tekemään myönteisen arvioinnin vahvistamatta, että asianmukaista järjestelmää sovellettiin, tai vähintäänkin toteamatta, miksi tällainen poikkeus oli hyväksyttävä.
107. Tästä syystä ehdotan, että unionin tuomioistuin hyväksyy nämä kaksi parlamentin esittämää väitettä.
108. Lopuksi, koska komissio ei sisällyttänyt hyväksymispäätöksiin mitään vaatimuksia asioiden hallinnoinnille alemmanasteisissa tuomioistuimissa, Unkari ei ollut velvollinen tekemään tällaisia uudistuksia yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen nojalla.
109. Tämä parlamentin väite on siksi hylättävä.
110. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin hyväksyy ensimmäisen kanneperusteen kolmannen osan osittain perusteltuna.
4.     Ensimmäisen kanneperusteen neljäs osa: tuomarinimityksiin liittyvien uudistusten virheellinen arviointi
a)     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
111. Hyväksymispäätösten 3 artiklan 4 kohdassa edellytetään muun muassa, että Unkari poistaa mahdollisuuden nimittää perustuslakituomioistuimen jäseniä Kúriaan noudattamatta tavanomaista hakumenettelyä.
112. Parlamentti arvostelee komissiota siitä, ettei se vaatinut Unkaria poistamaan perustuslakituomioistuimen jäsenten, jotka on nimitetty siihen ennen tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 59 §:llä tehtyjä oikeudellisia uudistuksia, mahdollisuutta jatkaa uraansa tavanomaisina tuomareina valitsemissaan ylioikeuksissa. Samanaikaisesti tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) voimaantulon jälkeen nimitettyjä perustuslakituomioistuimen jäseniä ei voida siirtää ylioikeuksiin, kun taas ne jäsenet, jotka olivat jo virassa ennen kyseisen lain antamista, voidaan siirtää.
113. Komissio väittää Unkarin tukemana, että sen arvioinnissa keskityttiin Kúrian tuomareiden eikä perustuslakituomioistuimen jäsenten nimitysmenettelyyn. Se myös toteaa, että perustuslakituomioistuimen jäsenten, joilla ei ole aiempaa kokemusta tuomarin tehtävistä, mahdollisuus jatkaa uraansa ylioikeuksissa ilman, että heidän on läpäistävä tavanomainen tuomarin nimitysmenettely, ei ole luonteeltaan sellainen, että se voisi heikentää oikeuslaitoksen riippumattomuutta Unkarissa.
b)     Arviointi
114. Katson, että Unkari on toteuttanut ainoastaan osittain komission vaatiman uudistuksen, koska uusia sääntöjä sovelletaan ainoastaan perustuslakituomioistuimen tuleviin jäseniin, mutta uudistus ei vaikuta heihin, jotka toimivat jo tuomareina kyseisessä tuomioistuimessa. Komission olisi siten pitänyt varmistaa, että Unkari noudatti täysimääräisesti vaatimuksia, jotka komissio oli asettanut kyseiselle jäsenvaltiolle hyväksymispäätöksissä ja joita on nähdäkseni tarkoitus soveltaa yhtä lailla kaikkiin perustuslakituomioistuimen jäseniin, jotka toimivat tuomareina kyseisessä tuomioistuimessa ennen tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) asiaa koskevien säännösten voimaantuloa ja sen jälkeen.
115. Katson näin ollen, ettei komission jätti soveltamatta tätä Unkarille asetettua vaatimusta, minkä vuoksi ehdotan, että unionin tuomioistuin hyväksyy ensimmäisen kanneperusteen neljännen osan perusteltuna.
5.     Ensimmäisen kanneperusteen viides osa: ennakkoratkaisupyyntöjä koskevien uudistusten virheellinen arviointi
a)     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
116. Hyväksymispäätösten 3 artiklan 2 kohdan c alakohdassa vaaditaan, että Unkari (3 artiklan 2 kohdan c alakohdan i alakohdan nojalla) muuttaa rikosprosessilain 666 §:ää ja sitä seuraavia pykäliä siten, että poistetaan Kúrian mahdollisuus valvoa ennakkoratkaisupyynnön esittämistä unionin tuomioistuimelle koskevan alemmanasteisen tuomioistuimen tuomarin päätöksen laillisuutta, ja (3 artiklan 2 kohdan c alakohdan ii alakohdan nojalla) muuttaa asian käsittelyn lykkäämistä koskevaa rikosprosessilain 490 §:ää siten, että poistetaan tuomioistuimen esteet ennakkoratkaisupyynnön esittämiselle SEUT 267 artiklan mukaisesti.
117. Parlamentti väittää, että tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 63(68) ja 64 §:llä(69) tehdyt uudistukset eivät nimenomaisesti mitätöi Kúrian ennakkopäätöstä Bt.III.838/2019/11, jonka unionin tuomioistuin totesi unionin oikeuden vastaiseksi(70) ja jolla voisi olla lamaannuttava vaikutus tuomareihin, jotka harkitsevat ennakkoratkaisupyyntöjen esittämistä unionin tuomioistuimelle. Tämän väitteen tueksi parlamentti vetoaa yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 3 §:ään, jolla otettiin käyttöön perustuslakituomioistuimen mahdollisuus antaa ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä unionin tuomioistuimelle lausunto kansallisen identiteetin, turvallisuuden ja suvereniteetin kaltaisista asioista. Parlamentin näkemyksen mukaan tämä muutos, jos sitä luetaan yhdessä samassa Unkarin parlamentin istunnossa hyväksytyn kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXVIII) kanssa, voitaisiin ymmärtää viestinä yleisten tuomioistuinten tuomareille siitä, että näitä asioita koskevien kysymysten ratkaiseminen on perustuslakituomioistuimen tehtävä, millä voi siten olla lamaannuttava vaikutus tuomareihin, jotka harkitsevat ennakkoratkaisupyyntöjen esittämistä niihin liittyvistä kysymyksistä. Parlamentti myös väittää, että niitä uudistuksen osia, joiden tarkoituksena oli poistaa esteet ennakkoratkaisupyyntöjen esittämiselle – etenkin osa, joka koskee ilmaisun ”sovelletaan rikosoikeudellisiin menettelyihin” poistamista rikosprosessilain 490 §:n 1 momentista –, ei sovellettu vielä riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana, koska ne otettiin vasta käyttöön yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV), joka on tullut voimaan vuonna 2024, 35 §:llä.
118. Komissio katsoo Unkarin tukemana, että 1.6.2023, jolloin tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 63 ja 64 § annettiin, voimaan tulleilla lainsäädäntömuutoksilla oli jo hälvennetty ennakkoratkaisupyyntöihin liittyvät epäilyt, joihin kantaja viittaa. Komissio myös katsoo, että näiden kummankin lainsäädäntöuudistuksen ja unionin tuomioistuimen tuomion IS (Välipäätöksen lainvastaisuus) perusteella ei voida väittää, että Kúrian ratkaisulla Bt.III.838/2019/11 olisi edelleen lamaannuttava vaikutus tuomareihin. Varmistaakseen, ettei asiasta jää perusteltua epäilyä, Unkari antoi yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 35 §:n, jolla se poisti rikosprosessilain 490 §:n 1 momentista ilmaisun ”rikosoikeudelliseen menettelyyn sovellettavan”. Vaikka tämä nimenomainen muutos tuli voimaan riidanalaisen päätöksen antamisen jälkeen, komissio katsoo, että Kúrian ennakkopäätöksellä ennakkoratkaisupyynnöille asetetut suurimmat esteet poistettiin jo tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 63 ja 64 §:llä, mitä parlamentti ei kiistänyt. Kun tarkastellaan rikosprosessilakiin sisältyneen, mahdollisesti harhaanjohtavan sanamuodon myöhässä tapahtunutta poistamista yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 35 §:llä, komissio selittää, että jo rikosprosessilain perusteluista ilmeni, että mistä tahansa kysymyksestä voidaan esittää ennakkoratkaisupyyntö unionin tuomioistuimelle.(71) Komissio väittää lisäksi, ettei parlamentti pystynyt osoittamaan, miten kansallisia tuomareita estetään esittämästä ennakkoratkaisupyyntöä unionin tuomioistuimelle lainsäädäntömuutoksella, joka antaa perustuslakituomioistuimelle mahdollisuuden antaa tulkitseva lausunto unionin tuomioistuimelle.
b)     Arviointi
119. Tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 63 §:llä ei ymmärtääkseni poistettu kokonaan ennakkoratkaisupyyntöjä koskevia esteitä, minkä vuoksi Unkari antoi myöhemmin yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 35 §:n, jolla se poisti ilmaisun ”rikosoikeudelliseen menettelyyn sovellettavan”. Tältä osin parlamentti on oikeassa todetessaan, ettei vaadittu lainsäädäntöuudistus ollut vielä voimassa riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana. Komission selitys, jonka mukaan sen suurimpia huolenaiheita ennakkoratkaisupyyntöjen suhteen oli jo hälvennetty muilla Unkarin tekemillä uudistuksilla ja antamalla 35 § – joka ei ollut vielä tullut voimaan ajankohtana, jona komissio antoi riidanalaisen päätöksen – pelkästään korjattiin rikosprosessikoodeksiin sisältynyt mahdollisesti harhaanjohtava sanamuoto, voitaisiin lähtökohtaisesti hyväksyä. Komissio ei kuitenkaan perustellut riidanalaisessa päätöksessä mitenkään sitä, miksi se ei odottanut yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) voimaantuloa ennen riidanalaisen päätöksen antamista.
120. Tästä syystä katson, että parlamentin väite on perusteltu.
121. Lisäksi hyväksymällä yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 3 §:n Unkari antoi perustuslakituomioistuimelle mahdollisuuden antaa lausunto kansalliseen suvereniteettiin liittyvistä kysymyksistä, kun tällainen kysymys tulee esille unionin tuomioistuimelle esitettävän ennakkoratkaisupyynnön yhteydessä. Komissio oli tietoinen tästä muutoksesta, joka tuli voimaan 14.12.2023 eli riidanalaisen päätöksen antamista seuraavana päivänä. Tarkoitus, johon tätä perustuslakituomioistuimen äskettäin annettua toimivaltaa antaa lausuntoja kansalliseen suvereniteettiin liittyvistä kysymyksistä sovelletaan, ja toimivallan soveltamistapa olivat epäselviä riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana ja ovat sitä edelleen. Tämä huomioon ottaen, kuten parlamentti totesi, tällaisella säännöksellä voi todellakin olla lamaannuttava vaikutus kansallisiin tuomareihin, ja se voi saada heidät luopumaan ennakkoratkaisupyynnön esittämisestä unionin tuomioistuimelle, kun he pitävät sitä tarpeellisena unionin oikeuden soveltamista koskevien riitojen ratkaisemiseksi.
122. Komissio ei näin ollen olisi voinut tehdä myönteistä arviointia Unkarin lainsäädäntöuudistuksesta selvittämättä tämän uuden säännöksen todellista vaikutusta.
123. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin hyväksyy ensimmäisen kanneperusteen viidennen osan perusteltuna.
6.     Ensimmäisen kanneperusteen kuudes osa: komission arvioinnissa ei otettu huomioon merkityksellisiä tekijöitä
a)     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
124. Parlamentti väittää, että komissio arvioi ainoastaan hyväksymispäätöksissä asetettuja edellytyksiä ottamatta huomioon hyväksymispäätösten ja riidanalaisen päätöksen antamisen välillä tapahtunutta muuta merkittävää kehitystä. Parlamentti etenkin väittää, ettei ole todisteita siitä, että komissio olisi tarkastellut kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annettua lakia (vuoden 2023 laki LXXXVIII),(72) jolla sen näkemyksen mukaan kavennetaan valtiollisten instituutioiden, tuomioistuimet mukaan luettuina, perustuslaillista toimivaltaa perustamalla kansallisen itsemääräämisoikeuden suojeluvirasto,(73)
jolla on laajat valtuudet tutkia mitä tahansa toimintaa, jota se pitää kansallisen itsemääräämisoikeuden vastaisena. Mainitun lain 8 §:n 2 momentissa viraston tutkinta luokitellaan muuksi kuin hallinnolliseksi sillä seurauksella, ettei sitä voida riitauttaa hallintotuomioistuimessa, eivätkä viraston päätelmät tai raportit kuulu lainkaan tuomioistuinvalvonnan piiriin. Parlamentti väittääkin, että komission olisi pitänyt varmistua asiasta ennen myönteisen arvion tekemistä. Parlamentti väittää lisäksi, ettei komission arvioinnissa otettu huomioon hyväksymispäätösten antamisen jälkeen eurooppalaisen ohjausjakson ja vuoden 2023 oikeusvaltiomekanismin yhteydessä esille tuotuja huolenaiheita. Parlamentti väittää edelleen, että kyseisessä arvioinnissa jätettiin myös huomiotta se, että oikeudellisia uudistuksia tehtiin kuulematta sidosryhmiä riittävästi.
125. Komissio väittää Unkarin tukemana, että parlamentin esille tuomat kysymykset eivät ole merkityksellisiä käsiteltävän asian kannalta, koska niistä ei voida päätellä, että tehdyt muutokset eivät tarjoa tarvittavia takeita siitä, että unionin rahastojen täytäntöönpanossa noudatetaan perusoikeuskirjaa. Komissio väittää lisäksi, ettei parlamentti osoittanut, että kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annetulla lailla (vuoden 2023 laki LXXXVIII) on jokin yhteys oikeuslaitoksen riippumattomuuteen Unkarissa. Komission mukaan parlamentti ei myöskään yksilöinyt eurooppalaisen ohjausjakson ja vuoden 2023 oikeusvaltiomekanismin yhteydessä havaittuja uusia puutteita eikä selittänyt, miten niitä voitaisiin pitää systeemisinä ja riittävän vakavina, jotta voitaisiin katsoa, ettei perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys täyty. Komission mukaan se seikka, että oikeudellisia uudistuksia tehtiin kuulematta sidosryhmiä riittävästi, ei myöskään voi oikeuttaa arviointia, jonka mukaan perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys ei täyty.
126. Unkarin hallitus väittää väliintulokirjelmässään, ettei hyväksymispäätöksissä edellytetty sidosryhmien kuulemista, minkä vuoksi Unkari ei esittänyt itsearvioinnissaan näyttöä tällaisista kuulemisista. Yhteiskunnallisia toimijoita kuitenkin kuultiin esityksestä tuomioistuinuudistuksista annetuksi laiksi (vuoden 2023 laki X) 18.1.–3.2.2023, ja Unkari oli ilmoittanut komissiolle saamistaan kirjallisista näkemyksistä ja kuullut suullisesti järjestöjen, myös kansalaisjärjestöjen, edustajia.
b)     Arviointi
127. Komissio oli tietoinen kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXVIII) hyväksymisestä vuonna 2023, kuten istunnossa vahvistettiin.(74) Se kuitenkin väittää, ettei sillä ollut riidanalaista päätöstä antaessaan todisteita sen tueksi, että kyseinen laki oli omiaan heikentämään niiden mekanismien tehokkuutta, joiden tarkoituksena on varmistaa perusoikeuskirjan noudattaminen Unkarissa. Riidanalaiseen päätökseen ei sisälly näyttöä siitä, että komissio olisi ottanut kyseisen lain huomioon, eikä siinä selitetä, miten komissio tuli siihen tulokseen, ettei tämä lainsäädännön kehitys heikennä tai tee tyhjäksi Unkarin hyväksymispäätösten jälkeen tekemien uudistusten tavoitteita.
128. Komission oli mielestäni vähintäänkin pyydettävä Unkarilta selityksiä voidakseen olla varma kyseisen lain mahdollisista seurauksista. Kuten edellä (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 75 kohta) jo todettiin, komissio ei voi jättää huomiotta kehitystä, joka saattaa vaikuttaa sen hyväksymispäätöksissä edellyttämien uudistusten tavoitteisiin. Vaikka uusia edellytyksiä ei voidakaan asettaa, komission oli varmistettava, että Unkari ei voinut antaa muuta lainsäädäntöä, joka voisi heikentää hyväksymispäätöksissä asetettujen edellytysten täyttämiseksi tehtyjen uudistusten vaikutuksia.
129. Ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin hyväksyy tämän parlamentin esittämän väitteen.
130. Kun tarkastellaan parlamentin väitettä, jonka mukaan komission arvioinnissa jätettiin huomiotta eurooppalaisen ohjausjakson ja vuoden 2023 oikeusvaltiomekanismin yhteydessä esille tuotuja kysymyksiä, yhdyn tältä osin komission näkemykseen siitä, ettei parlamentti ole yksilöinyt tarkasti, mitä seikkoja väitetysti jätettiin huomiotta (huolenaiheita, joita esitettiin asianjakomekanismista alemmanasteisissa tuomioistuimissa, käsiteltiin jo tämän ratkaisuehdotuksen 97 kohdassa).
131. Sidosryhmien kuulemisen osalta pitää paikkansa, ettei komissio sisällyttänyt tätä vaatimusta hyväksymispäätöksiin.(75) Samanaikaisesti Unkari toteaa väliintulokirjelmässään toteuttaneensa tarvittavan sidosryhmien kuulemisen tuomioistuinuudistuksista annetusta laista (vuoden 2023 laki X) elpymis- ja palautussuunnitelman mukaisesti. Komissio ja parlamentti eivät kiistäneet tätä väitettä.
132. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin hyväksyy ensimmäisen kanneperusteen kuudennen osan osittain ainoastaan kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXVIII) osalta.
C       Toinen kanneperuste: komission perusteluvelvollisuuden laiminlyönti
1.     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
133. Toisessa kanneperusteessaan parlamentti väittää, että komissio laiminlöi SEUT 296 artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuutensa sillä perusteella, että riidanalaisessa päätöksessä pelkästään luetellaan Unkarin tekemät muutokset eikä esitetä olennaisia selityksiä, joiden avulla lukija voisi ymmärtää sen myönteisen arvion perustana olevat syyt. Parlamentti väittää myös, että unionin talousarvion vastuullinen käyttö perustuu jäsenvaltioiden keskinäisen luottamuksen periaatteeseen, jota heikennetään, kun komissio vapauttaa varoja esittämättä riittäviä perusteluja muiden unionin toimielinten, jäsenvaltioiden ja unionin kansalaisten vakuuttamiseksi.
134. Komissio väittää Unkarin tukemana, ettei parlamentti soveltanut asianmukaista oikeudellista kriteeriä eikä tarkastellut asianmukaisesti perusteluvelvollisuudesta annettua oikeuskäytäntöä. Kyseisen oikeuskäytännön mukaan perusteluvelvollisuutta on arvioitava asiaan liittyvien olosuhteiden perusteella ja perusteluista on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä riidanalaisen päätöksen tai toimen tehneen toimielimen päättely.(76) Jos asianomainen osapuoli on ollut tiiviisti mukana menettelyssä, jossa riidanalainen päätös syntyi, ja on siten tietoinen sen antaneen toimielimen päättelystä, perusteluvelvollisuuden ulottuvuus on kuitenkin huomattavasti suppeampi.(77) Tältä osin komissio selittää, että riidanalainen päätös muodostaa sen Unkarille antaman vastauksen, joka koskee hyväksymispäätösten perusteella tehtyjen lainsäädäntömuutosten perusteita. Kun päätöstä edeltää kattava vuoropuhelu sen henkilön kanssa, jota päätös koskee oikeudellisesti, riittää siten, että tällaisessa päätöksessä esitetään myönteisen arvioinnin tekemisen kannalta merkitykselliset tärkeimmät tosiseikat ja oikeudelliset seikat. Lisäksi vain silloin, kun komissio on eri mieltä jäsenvaltion arvioinnista siitä, noudatetaanko sen toteuttamilla toimenpiteillä mahdollistavia edellytyksiä, komissio on velvollinen esittämään arviointinsa yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdan toisen virkkeen mukaisesti.
2.     Arviointi
135. Millaisia perusteluja komissio on velvollinen esittämään päätöksessä, jolla se lopettaa varojen talousarviosta maksamisen, jolle se oli aiemmin asettanut tiettyjä edellytyksiä, keskeytyksen, ja kenelle tällainen päätös on osoitettava?
136. Yksi SEUT 296 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden tehtävistä on mahdollistaa tuomioistuinvalvonta. Unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä selvennetään, että ”– – SEUT 296 artiklan toisessa kohdassa edellytettyjen perustelujen on oltava kyseessä olevan toimen luonteen mukaisia ja niistä on selkeästi ja yksiselitteisesti ilmettävä toimen tehneen toimielimen päättely siten, että niille, joita toimi koskee, selviävät sen syyt, ja siten, että toimivaltainen tuomioistuin voi tutkia toimen laillisuuden”.(78)
137. Tästä seuraa, että perustelujen on paitsi mahdollistettava tuomioistuinvalvonta myös mahdollisten kantajien päätös siitä, saattavatko ne asian ylipäätään tuomioistuimen käsiteltäväksi.
138. Komissio perustaa puolustuksensa yksinomaan siihen, että perustelut ovat riittävät, jotta Unkari voi ymmärtää päätöksen. Perustelujen pitäisi, vaikka niiden ei tarvitsekaan olla yksityiskohtaisia, myös täyttää muiden subjektien kyseiseen päätökseen liittyvät intressit, vaikka nämä subjektit eivät olisi päätöksen adressaatteja. Näin on etenkin käsiteltävässä asiassa sitä koskevien perustelujen osalta, miksi edelleen täyttämättä olevat vaatimukset eivät estäneet komissiota päättämästä vapauttaa varoja unionin talousarviosta.
139. Riidanalaisessa päätöksessä pelkästään lueteltiin hyväksymispäätöksissä asetetut vaatimukset ja mainittiin Unkarin näiden vaatimusten täyttämiseksi tekemät uudistukset, mutta siinä ei mainittu vaatimuksia, jotka eivät täyttyneet riidanalaisen päätöksen antamisajankohtana, eikä tällä välin tapahtunutta kehitystä. Komissio ei näin ollen selittänyt lainkaan, miksi täyttämättä olevia vaatimuksia ei enää pidetty esteenä varojen vapauttamiselle unionin talousarviosta. Perustelujen tämä osa oli paitsi riittämätön, jotta sen sisällöllinen hyväksyttävyys voitaisiin riitauttaa, myös tosiasiassa olematon.
140. Tämä huomioon ottaen katson, että komission riidanalaisessa päätöksessä esittämät perustelut eivät olleet riittäviä, ja ehdotan, että unionin tuomioistuin hyväksyy parlamentin toisen kanneperusteen.
D       Kolmas kanneperuste: komission harkintavallan väärinkäyttö
1.     Keskeiset kysymykset ja asianosaisten lausumat
141. Parlamentti väittää, että vaikka se ei voinutkaan tutkia komission ja Unkarin 11.–13.12.2023 käymää kirjeenvaihtoa, käytettävissä olevat indisiot osoittavat, että komissio käytti harkintavaltaansa väärin esittäessään myönteisen arvioinnin perusoikeuskirjaa koskevasta horisontaalisesta mahdollistavasta edellytyksestä. Parlamentin mukaan tällainen suotuisa arviointi esitettiin vastineena Unkarin pääministerin päätöksestä poistua huoneesta, jolloin Eurooppa-neuvoston muut jäsenet saattoivat päättää 14. ja 15.12.2023 liittymisneuvottelujen aloittamisesta Ukrainan kanssa. Tätä väitettä tukeviin todisteisiin kuuluvat se seikka, että Unkarin pääministeri on toistuvasti yhdistänyt Ukrainalle myönnettävän rahoituksen siihen, ettei unionin varoja myönnetä Unkarille, sosiaalisen median julkaisut, jotka osoittavat hänen poistuvan huoneesta äänestyksen aikana, komission jäsenen esittämät lausumat, se seikka, että päätös laadittiin yksinomaan englanniksi, ja Unkarille 27.12.2023 – jolloin komissio ei työskennellyt – suoritettu maksu. Parlamentti myös väittää, ettei komissiolla ollut velvollisuutta esittää arviointiaan kyseiseen ajankohtaan mennessä ja ettei riidanalaisessa päätöksessä selitetä, miksi komissio ei odottanut, että vaadittuja uudistuksia aletaan soveltaa.
142. Komissio väittää Unkarin tukemana, ettei parlamentti ole osoittanut, että riidanalainen päätös poikkeaa tavoitteista, jotka oikeuttavat komission toimivallan käytön. Komissio myös toteaa, että sen oli noudatettava kolmen kuukauden määräaikaa, joka alkoi 18.7.2023 ja keskeytyi kahdesti ja jonka kuluminen jatkui vasta, kun Unkari oli toimittanut selvennyksiä; määräaika päättyi näin ollen ennen vuodenvaihdetta. Se seikka, että riidanalainen päätös annettiin 10 arkipäivää ennen kyseisen määräajan päättymistä, ei komission näkemyksen mukaan ole osoitus kiirehtimisestä, koska asiakirja-aineistoa tutkittiin lähes viiden kuukauden ajan, mikä ylittää selvästi kolmen kuukauden määräajan ja sen, mitä yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohdassa, jonka mukaan arviointi tehdään ”mahdollisimman pian ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa”, edellytetään. Komissio katsookin noudattaneensa yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artiklan 4 kohtaa. Komission sisäinen päätös, jossa pääjohtajalle annetiin valtuudet välittää kirje edelleen, tehtiin kirjallisessa menettelyssä ja laadittiin yksinomaan englanniksi komission puheenjohtajan komission työjärjestyksen nojalla antaman luvan mukaisesti, ja siihen liitetty kirje käännettiin myöhemmin unkariksi.
2.     Arviointi
143. Unionin tuomioistuin on oikeuskäytännössään katsonut johdonmukaisesti, että ”– – toimenpidettä tehtäessä harkintavaltaa on käytetty väärin vain, jos objektiivisten, asiaankuuluvien ja yhtäpitävien seikkojen perusteella on selvää, että toimenpide on tehty yksinomaan tai ainakin olennaisilta osin muiden kuin esitettyjen päämäärien saavuttamiseksi tai EUT-sopimuksessa asian käsittelyjärjestykseksi erityisesti määrätyn menettelyn välttämiseksi”.(79)
144. Se, että varat vapautettiin, vaikka kaikki konkreettiset vaatimukset eivät vielä täyttyneet, eli vapautettiin ennenaikaisesti, ja se, että näin tehtiin ilman mitään selityksiä, saattaa hyvinkin johtaa järkevän henkilön epäilemään riidanalaisen päätöksen todellisia syitä. Kuitenkin olettamukset tai, käyttääkseni parlamentin termiä, indisiot siitä, että unionin varoja vapautettiin Unkarille tosiasiassa vastineena poliittista palveluksista perustuvat kuitenkin lähinnä sosiaalisen median julkaisuihin, haastatteluihin ja sanomalehtikirjoituksiin. Ne eivät nähdäkseni riitä osoittamaan, että komissio antoi riidanalaisen päätöksen yksinomaisena tai ensisijaisena tarkoituksenaan saavuttaa jokin muu tavoite kuin sen toteaminen, että Unkari oli toteuttanut oikeuslaitoksen riippumattomuutta koskevat vaaditut lainsäädäntöuudistukset – mikä on juuri se edellytys, joka oikeuttaisi Unkarin saamaan maksuja yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa säädetyistä rahastoista.
145. Kun otetaan huomioon, että unionin tuomioistuin asettaa harkintavallan väärinkäyttöä koskeville väitteille tiukkoja vaatimuksia näytön osalta,(80) ehdotan näin ollen, että unionin tuomioistuin hylkää kolmannen kanneperusteen perusteettomana.
VI     Oikeudenkäyntikulut
146. Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.
147. Koska parlamentti on vaatinut komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska viimeksi mainittu on hävinnyt asian, komissio on velvoitettava korvaamaan parlamentin oikeudenkäyntikulut.
148. Työjärjestyksen 140 artiklan 1 kohdan mukaan Unkari vastaa väliintulijana omista oikeudenkäyntikuluistaan.
VII  Ratkaisuehdotus
149. Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin
–        kumoaa asetuksen (EU) 2021/1060 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehdyn komission arvioinnin, joka koskee horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen ”3. Perusoikeuskirjan tehokas soveltaminen ja täytäntöönpano” täyttymistä, kun on kyse oikeuslaitoksen riippumattomuuteen Unkarissa liittyvistä puutteista, hyväksymisestä ja allekirjoittamisesta 13.12.2023 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2023) 9014
–        määrää, että Euroopan komissio vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja velvoittaa komission korvaamaan Euroopan parlamentin oikeudenkäyntikulut
–        määrää, että Unkari vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.
1      Alkuperäinen kieli: englanti.
2      Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahasto plussaa, koheesiorahastoa, oikeudenmukaisen siirtymän rahastoa ja Euroopan meri-, kalatalous- ja vesiviljelyrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä ja varainhoitosäännöistä sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastoa, sisäisen turvallisuuden rahastoa ja rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälinettä koskevista varainhoitosäännöistä 24.6.2021 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/1060 (EUVL 2021, L 231, s. 159).
3      Asetuksen (EU) 2021/1060 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehdyn komission arvioinnin, joka koskee horisontaalisen mahdollistavan edellytyksen ”3. Perusoikeuskirjan tehokas soveltaminen ja täytäntöönpano” täyttymistä, kun on kyse oikeuslaitoksen riippumattomuuteen Unkarissa liittyvistä puutteista, hyväksymisestä ja allekirjoittamisesta 13.12.2023 annettu komission täytäntöönpanopäätös (13.12.2023, ei julkaistu).
4      Unionin eri rahoitusvälineitä koskevasta selkeästä yleiskatsauksesta ja selityksestä ks. de Witte, B., ”Integration through Funding? The Union’s Finances as Policy Instrument”, teoksessa Weber, R. (toim.), The Financial Constitution of European Integration: Follow the Money?, Hart Publishing, Oxford, 2023, s. 221–236.
5      Yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi 16.12.2020 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) 2020/2092 (EUVL 2020, L 433I, s. 1; jäljempänä ehdollisuusasetus).
6      Ks. ehdollisuusasetuksen 1 artikla.
7      Ks. tältä osin ehdollisuusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan d alakohta sekä johdanto-osan kahdeksas, yhdeksäs ja kymmenes perustelukappale. Ks. myös tuomio 16.2.2022, Unkari v. parlamentti ja neuvosto (C-156/21, EU:C:2022:97) ja tuomio 16.2.2022, Puola v. parlamentti ja neuvosto (C-157/21, EU:C:2022:98).
8      Ks. yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 15 artikla ja liite III. Liitteeseen III sisältyvien perusoikeuskirjaa koskevien horisontaalisten mahdollistavien edellytysten asian kannalta merkityksellisessä osassa säädetään seuraavaa: ”Käytössä on tehokkaat mekanismit, joilla varmistetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan – – noudattaminen ja joihin sisältyvät seuraavat: 1. järjestelyt, joilla varmistetaan, että rahastoista tuetuissa ohjelmissa ja niiden täytäntöönpanossa noudatetaan asiaankuuluvia perusoikeuskirjan määräyksiä”.
9      Elpymis- ja palautumistukivälineen perustamisesta 12.2.2021 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2021/241 (EUVL 2021, L 7, s. 17).
10      Ks. elpymis- ja palautumistukivälineen 2 artiklan 4 alakohta.
11      Next Generation EU -elpymisväline on väliaikainen rahoitusohjelma – joka perustettiin vastauksena Covid-19-pandemian taloudellisiin vaikutuksiin –, jonka arvo on 750 miljardia euroa; sen rahoittamiseksi unioni hankki varoja rahoitusmarkkinoilta. Vaikka Next Generation EU -elpymisväline esitettiinkin kiireellisenä vastauksena Covid-19-pandemiaan, se on itse asiassa suunnitelma, jolla edistetään jäsenvaltioiden talouksien rakennemuutosta ja jossa erityisenä painopisteenä ovat vihreä siirtymä ja digitaalinen siirtymä. Ks. van Middelaar, L., ”Investment politics, A new capacity to project Union action into the future?”, teoksessa Weber, R., (toim.), The Financial Constitution of European Integration: Follow the Money?, Hart Publishing, Oxford, 2023, s. 237–257, ks. erityisesti s. 251.
12      Elpymis- ja palautumistukivälineen mukainen menettely edellyttää, että jäsenvaltio laatii ensin kansallisen elpymis- ja palautumissuunnitelman, jonka on ”muodostettava johdonmukaisen kokonaisuus – – asiaankuuluvien maakohtaisten haasteiden ja painopisteiden – – kanssa”; nämä määritellään EU-ohjausjakson ja muiden mekanismien yhteydessä (ks. elpymis- ja palautumistukivälineen 17 ja 18 artikla). Sen jälkeen komissio arvioi suunnitelman yhteistyössä asianomaisen jäsenvaltion kanssa ja ehdottaa sovittua elpymis- ja palautumissuunnitelmaa sekä tavoitteita ja välitavoitteita neuvoston hyväksyttäväksi (ks. elpymis- ja palautumistukivälineen 20 artikla). Komissio esitti Unkaria koskevan ehdotuksen 30.11.2022, ja neuvosto hyväksyi 5.12.2022 Unkarin elpymis- ja palautumissuunnitelman, joka sisälsi 111 välitavoitetta ja tavoitetta. Ks. Unkarin elpymis- ja palautumissuunnitelmasta tehdyn arvion hyväksymisestä 5.12.2022 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (jäljempänä Unkarin elpymis- ja palautumissuunnitelmaa koskeva neuvoston täytäntöönpanopäätös), saatavilla osoitteessa https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15447-2022-INIT/fi/pdf. Neuvosto hyväksyi 7.12.2023 komission ehdotuksesta muutoksia kyseiseen täytäntöönpanopäätökseen lisärahoituspyynnön sisällyttämiseksi sillä välin laaditusta REPowerEU-suunnitelmasta (saatavilla osoitteessa: https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15964-2023-REV-1/en/pdf).
13      Ks. supervälitavoitteet 213–216 Unkarin elpymis- ja palautumissuunnitelmaa koskevan neuvoston täytäntöönpanopäätöksen liitteessä.
14      Kuten jäljempänä yksityiskohtaisemmin selitän (ks. tämän ratkaisuehdotuksen 16–28 kohta), yhteisiä säännöksiä koskevassa asetuksessa näistä vaatimuksista tuli osa hyväksymispäätöksiä (ks. tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 31), joilla komissio hyväksyi 22.12.2022 kymmenen Unkarin ehdottamaa ohjelmaa ja samanaikaisesti keskeytti maksujen suorittamisen, kunnes mahdollistavat edellytykset täyttyvät.
15      Komission lehdistötiedote, joka on saatavilla osoitteessa: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/fi/ip_22_7273.
16      Komissio selitti istunnossa, ettei Unkari pyytänyt maksuja elpymis- ja palautumistukivälineestä huolimatta siitä, että maksupyyntö on edellytys mille tahansa kyseisestä välineestä suoritettavalle maksulle.
17      Komissio selittää turvautuvansa kyseisen asetuksen mukaisiin toimiin vain, kun tällaiset toimet ovat tehokkaampia. Ks. tältä osin komission tiedonanto – Suuntaviivat yleisestä ehdollisuusjärjestelmästä unionin talousarvion suojaamiseksi annetun asetuksen (EU, Euratom) 2020/2092 soveltamisesta  (EUVL 2022, C 1382, s. 12), saatavilla osoitteessa: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52022XC0318(02)..
18      Ks. toimenpiteistä unionin talousarvion suojaamiseksi oikeusvaltion periaatteiden rikkomiselta Unkarissa 15.12.2022 annettu neuvoston täytäntöönpanopäätös (EU) 2022/2506 (EUVL 2022, L 325, s. 94).
19      Ks. ehdotus neuvoston täytäntöönpanopäätökseksi toimenpiteistä unionin talousarvion suojaamiseksi oikeusvaltion periaatteiden rikkomiselta Unkarissa (COM(2022) 485 final), saatavilla osoitteessa: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=celex:52022PC0485. Komission ensimmäinen ehdollisuusasetuksen mukainen ilmoitus lähetettiin Unkarille 27.4.2022, mikä merkitsi arviointimenettelyn alkamista Unkarin osalta.
20      Ks. neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2022/2506 johdanto-osan 11 ja 12 perustelukappale.
21      Kyseinen keskeyttäminen tarkoitti noin 6,3:a miljardia euroa.
22      Nämä ohjelmat ovat Ympäristöä ja energiatehokkuutta koskeva toimenpideohjelma plus, Yhdennetty liikenteen toimenpideohjelma plus sekä Alueellisen ja asutuksen kehittämisen toimenpideohjelma plus. Niitä rahoitetaan yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen soveltamisalaan kuuluvista rahastoista.
23      Samalla päätöksellä neuvosto kielsi komissiota tekemästä uusia oikeudellisia sitoumuksia yleishyödyllisten säätiöiden ja tällaisten säätiöiden ylläpitämien yhteisöjen kanssa kaikkien suoraan tai välillisesti hallinnoitavien ohjelmien puitteissa. Unkarissa nämä yleishyödylliset säätiöt käyttävät määräysvaltaa 21:ssä Unkarin julkisessa laitoksessa. Niiden hallituksilla on toimivalta määritellä laitosten strategia, talousarvio, henkilöstöpolitiikka ja organisaatiorakenne, ja ne voivat valita niiden ylimmän johdon, kuten ylemmissä akateemisissa ja hallinnollisissa johtotehtävissä toimivat henkilöt.
24      Ks. komission 13.12.2023 antama päätös ”Commission Decision of 13.12.2023 on the reassessment, on the Commission’s initiative, of the fulfilment of the conditions under Article 4 of Regulation (EU, Euratom) 2020/2092 following Council Implementing Decision (EU) 2022/2506 of 15 December 2022 regarding Hungary”, C(2023) 8999 final, saatavilla osoitteessa: https://commission.europa.eu/system/files/2023-12/C_2023_8999_1_EN_ACT.pdf.
25      On aiheellista huomauttaa, että sittemmin Unkari ilmoitti komissiolle muutoksista, joita se teki julkista tehtävää hoitavien, yleisen edun mukaisten varojen hallintasäätiöiden osalta, ja pyysi komissiota ehdottamaan neuvostolle ehdollisuusasetuksen mukaisten toimenpiteiden mukauttamista tai kumoamista, mutta ainoastaan yleishyödyllisten säätiöiden osalta. Komission annettua päätöksen, jossa se ei pitänyt kyseessä olevia uudistuksia riittävinä, Unkari nosti 26.2.2025 kyseisestä päätöksestä kumoamiskanteen, joka on parhaillaan vireillä unionin yleisessä tuomioistuimessa asiassa T-138/25, Unkari v. komissio.
26      Ks. yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen 21–23 artikla.
27      Riidanalaisen päätöksen antamishetkellä sovellettiin unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä, asetusten (EU) N:o 1296/2013, (EU) N:o 1301/2013, (EU) N:o 1303/2013, (EU) N:o 1304/2013, (EU) N:o 1309/2013, (EU) N:o 1316/2013, (EU) N:o 223/2014, (EU) N:o 283/2014 ja päätöksen N:o 541/2014/EU muuttamisesta sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 kumoamisesta 18.7.2018 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) 2018/1046 (EUVL 2018, L 193, s. 1; jäljempänä varainhoitoasetus).
28      Saman asetuksen 15 artiklan 2 kohdan toinen virke (kursivointi tässä).
29      Tällaisesta itsearvioinnista ilmoitettiin kaikkien niiden kymmenen ohjelman osalta, joille haettiin rahoitusta. Ks. esim. Ympäristöä ja energiatehokkuutta koskevan toimenpideohjelman plus, joka koskee tukea Euroopan aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta
investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen yhteydessä Unkarissa, johdanto-osan viides perustelukappale.
30      Nämä päätökset ovat seuraavat: päätös C(2022) 10004 ympäristöä ja energiatehokkuutta koskevasta toimenpideohjelmasta plus, päätös C(2022) 10007 digitaalisen uudistumisen toimenpideohjelmasta plus, joka koskee tukea Euroopan aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta
investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen yhteydessä Unkarissa,
päätös C(2022) 10008 alueellisen ja asutuksen kehittämisen toimenpideohjelmasta plus, joka koskee tukea Euroopan aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta
investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen yhteydessä Unkarissa,
päätös C(2022) 10009 talouden kehityksen ja innovoinnin toimenpideohjelmasta plus, joka koskee tukea Euroopan aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta
investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen yhteydessä Unkarissa,
päätös C(2022) 10010 henkilöresurssien kehittämisen toimintaohjelmasta plus, joka koskee tukea Euroopan aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta
investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen yhteydessä Unkarissa, päätös C(2022) 10011 liikenteen yhdennetyn kehittämisen toimintaohjelmasta plus, joka koskee tukea Euroopan aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta
investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen yhteydessä Unkarissa, päätös C(2022) 10018 Unkarin kalastusohjelmasta plus (HFP Plus)
, joka koskee tukea Euroopan aluekehitysrahastosta, koheesiorahastosta ja oikeudenmukaisen siirtymän rahastosta
investoinnit työpaikkoihin ja kasvuun -tavoitteen yhteydessä Unkarissa, päätös C(2022) 10019 sisäisen turvallisuuden rahastosta annettavaa tukea koskevasta ohjelmasta ajanjaksolle 2021–2027, päätös C(2022) 10020 rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineestä annettavaa tukea koskevasta ohjelmasta
ajanjaksolle 2021–2027 ja päätös C(2022) 10022 turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastosta annettavaa tukea koskevasta ohjelmasta ajanjaksolle 2021–2027 (jäljempänä hyväksymispäätökset).
31      Ks. esim. ohjelman ”Ympäristöä ja energiatehokkuutta koskeva toimenpideohjelma plus” hyväksymisestä annetun komission täytäntöönpanopäätöksen johdanto-osan kahdeksas perustelukappale.
32      Ks. kunkin hyväksymispäätöksen 1 ja 2 artikla.
33      3 artiklan 2 kohta on samansisältöinen kaikissa kymmenessä hyväksymispäätöksessä. Kursivointi tässä.
34      Palaan jäljempänä näihin erityisvaatimuksiin, jotka eivät väitetysti täyttyneet, kun arvioin parlamentin ensimmäisessä kanneperusteessaan esittämiä väitteitä (ks. tämän ratkaisuehdotuksen V jakson B alajakso).
35      Kursivointi tässä.
36      Egyes igazságügyi tárgyú törvényeknek a magyar helyreállítási és ellenállóképességi tervhez kapcsolódó módosításáról szóló 2023. évi X. törvény (vuoden 2023 laki, jolla muutetaan tiettyjä lakeja, jotka koskevat tuomioistuinasioita Unkarin elpymis- ja palautumissuunnitelman yhteydessä; jäljempänä tuomioistuinuudistuksia koskeva laki (vuoden 2023 laki X)).
37      Az igazságügyi alkalmazottak szolgálati jogviszonyáról szóló 1997. évi LXVIII. Törvény (oikeuslaitoksen henkilöstön palvelussuhteesta annettu vuoden 1997 laki LXVIII, jäljempänä oikeuslaitoksen henkilöstön palvelussuhteesta annettu laki (vuoden 1997 laki LXVIII)).
38      Az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. Törvény (perustuslakituomioistuimesta annettu vuoden 2011 laki CLI; jäljempänä
perustuslakituomioistuimesta annettu laki (vuoden 2011 laki CLI)).
39      A bíróságok szervezetésről és igazgatásáról szóló 2011. évi CLXI. törvény (tuomioistuinten organisaatiosta ja hallinnosta annettu vuoden 2011 laki CLXI; jäljempänä. tuomioistuinten organisaatiosta annettu laki (vuoden 2011 laki CLXI)).
40      A bírák jogállásáról és javadalmazásáról szóló 2011. évi CLXII. törvény (tuomareiden asemasta ja palkkauksesta annettu vuoden 2011 laki CLXII; jäljempänä tuomareiden asemasta annettu laki (vuoden 2011 laki CLXII)).
41      A büntetőeljárásról szóló 2017. évi XC. törvény (rikosprosessista annettu vuoden 2017 laki XC; jäljempänä rikosprosessista annettu laki (vuoden 2017 laki XC).
42      18/2023. (XII. 7.) IM rendelet a bírósági ügyvitel szabályairól szóló 14/2002. (VIII. 1) (oikeusministerin 7.12.2023 antama asetus asianjakojärjestelmästä annetun asetuksen muuttamisesta; jäljempänä asetus
18/2023).
43      Az egyetemek és a kutatóintézetek, valamint a gazdaság összekapcsoltságának erősítéséhez szükséges egyes törvények, továbbá egyes felnőttképzési és kulturális tárgyú törvények módosításáról szóló 2023. évi LXXXV. törvény (vuoden 2023 laki LXXXV, jolla muutetaan tiettyjä lakeja, jotta vahvistettaisiin yliopistojen, tutkimuslaitosten ja talouden keskinäisiä yhteyksiä, ja tiettyjä muita lakeja, jotka koskevat aikuiskasvatusta ja kulttuuria; jäljempänä yliopistolakien muuttamisesta annettu laki (vuoden 2023 laki LXXXV)).
44      A nemzeti szuverenitás védelméről szóló 2023. évi LXXXVIII. törvény (kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annettu vuoden 2023 laki LXXXVIII;
jäljempänä kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annettu laki (vuoden 2023 laki LXXXVIII)).
45      Käytän tässä ratkaisuehdotuksessa käsitettä ”riidanalainen päätös” sekä itse päätöksestä että siihen liitetystä arviointikirjeestä.
46      Unkari ilmoitti siten 18.7.2023 ensin komissiolle katsovansa, että perusoikeuskirjaa koskeva horisontaalinen mahdollistava edellytys täyttyy oikeuslaitoksen riippumattomuuden osalta. Koska komissio ei voinut päätellä, käsiteltiinkö Unkarin tekemissä lainsäädäntömuutoksissa kaikkia hyväksymispäätöksissä määritettyjä edellytyksiä, se pyysi 26.9.2023 Unkaria selventämään asiaa. Unkari vastasi 19.10.2023 ja selvensi näitä muutoksia. Komissio pyysi 1.11.2023 lisäselvennyksiä, mihin Unkari vastasi 11., 12. ja 13.12.2023 päivätyillä kirjeillä.
47      Näihin kuuluvat seuraavat: sisäisen turvallisuuden rahastosta annettavaa tukea koskeva ohjelma, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10019; rajaturvallisuuden ja viisumipolitiikan rahoitusvälineestä annettavaa tukea koskeva ohjelma, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10020; alueellisen ja asutuksen kehittämisen toimenpideohjelma plus, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10008; liikenteen yhdennetyn kehittämisen toimintaohjelma plus, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10011; ympäristöä ja energiatehokkuutta koskeva toimenpideohjelma plus, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10004 ja Unkarin kalastusohjelma plus, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10018.
48      Näihin kuuluvat seuraavat: turvapaikka-, maahanmuutto- ja kotouttamisrahastosta annettavaa tukea koskeva ohjelma, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10022; henkilöresurssien kehittämisen toimintaohjelma plus, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10010, sellaisena kuin se on oikaistuna 8.3.2023 annetulla täytäntöönpanopäätöksellä (2023)1483; digitaalisen uudistumisen toimenpideohjelma plus, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10007, ja talouden kehityksen ja innovoinnin toimenpideohjelma plus, sellaisena kuin se vahvistetaan täytäntöönpanopäätöksessä C(2022)10009.
49      Ks. komission lehdistötiedote, Commission considers that Hungary's judicial reform addressed deficiencies in judicial independence, but maintains measures on budget conditionality, 13.12.2023, saatavilla osoitteessa: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/api/files/document/print/en/ip_23_6465/IP_23_6465_EN.pdf.
50      Vaikka parlamentti luonnehti komission virheitä ilmeisiksi, se selitti istunnossa tarkoittaneensa pelkästään, että virheet olivat selkeitä, eikä sitä, että kyse on tasosta, jota unionin tuomioistuimen olisi käytettävä valvoessaan päätöksen laillisuutta.
51      Kuten unionin tuomioistuin selitti kahdessa ”ehdollisuustuomiossa”, oikeusvaltioperiaatetta koskeva vaatimus osana talousarvion ehdollisuutta antaa unionin toimielimille mahdollisuuden tutkia tilanteita jäsenvaltioissa ainoastaan siltä osin kuin nämä tilanteet ovat merkityksellisiä unionin talousarvion moitteettoman varainhoidon tai unionin taloudellisten etujen suojaamisen kannalta. Ks. tuomio 16.2.2022, Unkari v. parlamentti ja neuvosto (C-156/21, EU:C:2022:97, 144 ja 145 kohta) ja tuomio 16.2.2022, Puola v. parlamentti ja neuvosto (C-157/21, EU:C:2022:98, 162 ja 163 kohta).
52      Vaikka tämä muotoilu ei ehkä kuvasta oikein kaikkien parlamentin kanneperusteiden sisältöä, en muuta sitä, koska haluan säilyttää niiden yhteyden kuhunkin parlamentin ensimmäisen kanneperusteen osaan. Vaatimusta, joka liittyy virheelliseen arviointiin ja joka on esitetty toisessa, kolmannessa, neljännessä ja viidennessä ensimmäisen kanneperusteen osassa, on kuitenkin luettava niin, että se ei kohdistu tosiseikkojen virheelliseen selvittämiseen vaan lainsäädännön virheelliseen soveltamiseen.
53      Minun on pakko tuoda esiin se, että käsiteltävä asia on paljastanut sen, että useat vaiheet unionin varojen käytössä ja ehdollisuuden täytäntöönpanossa eivät ole riittävän läpinäkyviä. Tämä on ristiriidassa demokratiaperiaatteen kanssa, koska tämän vuoksi unionin kansalaisten on vaikea ymmärtää, miten ja miksi useat budjettipäätökset tehdään.
54      Ks. esim. täytäntöönpanopäätöksen C(2022)10004, jolla hyväksyttiin ”Ympäristöä ja energiatehokkuutta koskeva toimenpideohjelma plus”, 3 artikla.
55      Ks. hyväksymispäätösten johdanto-osan yhdeksäs perustelukappale.
56      Sillä muutetaan tuomioistuinten organisaatiosta annetun lain (vuoden 2011 laki CLXI) 63 lukua.
57      Ks. hyväksymispäätösten johdanto-osan 10 ja 11 perustelukappale.
58      Presidentin virkaan hakevilla on etenkin oltava vähintään viiden vuoden kokemus tuomarina toimimisesta, virassa olevaa ei voida valita uudelleen ja kansallisen tuomarineuvoston on annettava sitova lausunto hakijan soveltuvuudesta kyseiseen virkaan.
59      Asioille on etenkin annettava numerot ilman ihmisen työpanosta, asiat on jaettava jaostoille ennalta määritettyjen ja objektiivisten kriteerien mukaisesti, asiaa käsittelevä kokoonpano on muodostettava ennalta määrätyn algoritmin mukaisesti, menettelyn osapuolten on voitava varmistua asiakirja-aineiston perusteella siitä, onko asioiden jakoa koskevia sääntöjä sovellettu asianmukaisesti, ja Kúrian tuomarineuvoston ja kollegion on voitava antaa sitova lausunto asianjakojärjestelmästä.
60      Kuten komission vuoden 2023 oikeusvaltiokertomuksessa (Commission’s 2023 Rule of law report – Country chapter on the rule of law situation in Hungary, 2023, s. 7; jäljempänä vuoden 2023 oikeusvaltiokertomus) huomautettiin, ”määrävähemmistö parlamentissa voi estää uuden presidentin valinnan ja pitää näin istuvan presidentin virassa määräämättömän ajan”.
61      Tuomioistuinten organisaatiosta annetun lain (vuoden 2011 laki CLXI) 10 §:n 4 momentin c kohta (muutossäännös).
62      Asianjakojärjestelmän VI.4 säännössä todetaan, että hallinnollisen osaston johtaja voi erityismääräyksellä jakaa vaaleihin liittyvät asiat kolmijäsenisille jaostoille (jaostot VIII, IX, X ja XI), jos Kúrian käsiteltäväksi saatetaan yli 15 vaaleihin liittyvää asiaa kolmen kalenteripäivän kuluessa. Nämä neljä jaostoa ovat uusia jaostoja, jotka on perustettu vain vaaleja koskevia riitoja varten ja joilla ei ole muuta tehtävää, minkä vuoksi niitä pidetään haamujaostoina. Ilman näitä uudistuksia vaaleja koskevat riidat ratkaisisivat kolme olemassa olevaa jaostoa.
63      Ks. vuoden 2023 oikeusvaltiokertomus, s. 6.
64      Tuomioistuinten organisaatiosta ja hallinnosta annetun lain CLXI 114 §:n 1 momentti (muutossäännös).
65      Ks. tuomio 5.11.2019, komissio v. Puola (Yleisten tuomioistuinten riippumattomuus) (C-192/18, EU:C:2019:924, 115 kohta) ja tuomio 7.5.2024, NADA ym. (C-115/22, EU:C:2024:384, 43 ja 44 kohta).
66      Tuomioistuinten organisaatiosta annetun lain (vuoden 2011 laki CLXI) 10 §:n 4 momentti (muutossäännös). Siinä säädetään, että ”numerot sähköisesti vastaanotetuille asioille osoitetaan automatisoidussa prosessissa ilman ihmisen työpanosta”.
67      Komissiolle osoittamassaan 11.12.2023 päivätyssä kirjeessä Unkari täsmensi, että komission kahdenvälisissä tapaamisissa 2.11.2023 esittämän ehdotuksen perusteella Unkari sitoutui toimittamaan komissiolle riippumattoman tarkastusraportin 30.6.2024 mennessä.
68      Saman lain 63 §:n 1 momentissa säädetään, että ”tuomioistuin voi aloittaa viran puolesta tai omasta aloitteestaan ennakkoratkaisumenettelyn unionin tuomioistuimessa – – niiden sopimusten, joihin Euroopan unionin perustuu, määräysten mukaisesti, jos se pitää sitä tarpeellisena rikosoikeudelliseen menettelyyn sovellettavan Euroopan unionin toimen tai lainsäädännön osalta”.
69      Saman lain 64 §:ssä säädetään, että ”490 §:n mukaisesti annetusta määräyksestä ei voi valittaa”.
70      Ks. tuomio 23.11.2021, IS (Välipäätöksen lainvastaisuus) (C-564/19, EU:C:2021:949).
71      Tuomioistuinuudistuksista annetun lain (vuoden 2023 laki X) 63 §:ää koskevissa perusteluissa todetaan seuraavaa: ”– – ei voida tehdä päätöstä tutkia ennakkoratkaisukysymyksen esittämistä Euroopan unionin tuomioistuimelle koskevan päätöksen laillisuutta”, ja ”unkarilaisten tuomareiden oikeutta esittää ennakkoratkaisukysymyksiä [unionin] tuomioistuimelle EU:n perussopimusten nojalla ei rajoiteta millään kansallisilla välineillä”.
72      Kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annettu laki hyväksyttiin 12.12.2023 samassa kansalliskokouksen istunnossa kuin yliopistolakien muuttamisesta annetun lain (vuoden 2023 laki LXXXV) 35 §.
73      Szuverenitásvédelmi Hivatal.
74      Olisi myös otettava huomioon, että komissio aloitti 7.2.2024 kansallisen itsemääräämisoikeuden suojelusta annetusta laista jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn. Ks. vireillä oleva asia C-829/24, komissio v. Unkari. Ks. myös julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus asiassa C-829/24, komissio v. Unkari, joka annetaan tänään.
75      Tällaista kuulemista edellytettiin kuitenkin elpymis- ja palautumistukivälineen neljässä, sanamuodoltaan identtisessä välitavoitteessa.
76      Komissio vetosi 29.9.2011 annettuun tuomioon Elf Aquitaine v. komissio (C-521/09 P, EU:C:2011:620, 146–148 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja 11.7.2013 annettuun tuomioon Ziegler v. komissio (C-439/11 P, EU:C:2013:513, 114 ja 115 kohta).
77      Komissio vetosi 11.12.1980 annettuun tuomioon Acciaierie e Ferriere Lucchini v. komissio (1252/79, EU:C:1980:288, 14 kohta); 14.1.1981 annettuun tuomioon Saksa v. komissio (819/79, EU:C:1981:2, 19–21 kohta); 14.11.1989 annettuun tuomioon Italia v. komissio (14/88, EU:C:1989:421, 11 kohta); 2.4.1998 annettuun tuomioon komissio v. Sytraval ja Brink’s France (C-367/95 P, EU:C:1998:154, 63 kohta); 22.3.2001 annettuun tuomioon Ranska v. komissio (C-17/99, EU:C:2001:178, 35 kohta); 10.9.2015 annettuun tuomioon Fliesen-Zentrum Deutschland (C-687/13, EU:C:2015:573, 75 ja 76 kohta) ja 27.9.2012 annettuun tuomioon Applied Microengineering v. komissio (T-387/09, EU:T:2012:501, 67 kohta).
78      Ks. mm. tuomio 11.7.2013, Ziegler v. komissio (C-439/11 P, EU:C:2013:513, 115 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 23.1.2025, Neos v. Ryanair ja komissio (C-490/23 P, EU:C:2025:32, 34 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) (kursivointi tässä).
79      Ks. tuomio 9.12.2020, Groupe Canal + v. komissio (C-132/19 P, EU:C:2020:1007, 31 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
80      Ks. Lenaerts, K., Gutman, K. ja Nowak, J. T., EU Procedural Law, Oxford University Press, 2023, 7.191–7.194 kohta.