62022CO0658
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS (kymmenes jaosto)
9 päivänä tammikuuta 2024 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohta – SEUT 267 artikla – Ylimmän tuomioistuimen presidentin kyseiselle tuomioistuimelle esittämät oikeudelliset kysymykset – Ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa ei ole vireillä oikeusriitaa – Tutkittavaksi ottamisen edellytysten selvä puuttuminen
Asiassa C‑658/22,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Sąd Najwyższy (ylin tuomioistuin, Puola) on esittänyt 2.9.2021 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 19.10.2022, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa, jonka sen presidentti on saattanut sen käsiteltäväksi
ja jossa asian käsittelyyn osallistuu
Prokurator Generalny,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (kymmenes jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja Z. Csehi sekä tuomarit I. Jarukaitis (esittelevä tuomari) ja D. Gratsias,
julkisasiamies: A. Rantos,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
Prokurator Generalny, edustajanaan R. Hernand,
–
Puolan hallitus, asiamiehinään B. Majczyna ja S. Żyrek,
–
Tanskan hallitus, asiamiehinään M. P. B. Jespersen, J. F. Kronborg ja C. A.‑S. Maertens,
–
Alankomaiden hallitus, asiamiehinään M. K. Bulterman ja J. Langer,
–
Ruotsin hallitus, asiamiehinään A. Runeskjöld ja H. Shev,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään K. Herrmann ja P. J. O. Van Nuffel,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian perustellulla määräyksellä unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohdan mukaisesti,
on antanut seuraavan
määräyksen
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee SEU 2 artiklan, SEU 6 artiklan 1 ja 3 kohdan ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, SEUT 267 artiklan ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan (jäljempänä perusoikeuskirja) 47 artiklan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty sellaisten oikeudellisten kysymysten tarkastelun yhteydessä, jotka Sąd Najwyższyn (ylin tuomioistuin, Puola) presidentti on esittänyt kyseisen tuomioistuimen koko siviilijaoston istunnolle ja jotka koskevat ulkomaan valuutan määräisiin tai siihen indeksoituihin lainasopimuksiin sisältyvien ehtojen kohtuuttomuuden toteamisen vaikutuksia.
Puolan oikeus
Perustuslaki
3
Puolan tasavallan perustuslain (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej, jäljempänä perustuslaki) 144 §:n 2 ja 3 momentissa säädetään seuraavaa:
”2.   Jotta [Puolan] tasavallan presidentin [(jäljempänä tasavallan presidentti)] virkatoimia koskevat asiakirjat olisivat päteviä, pääministerin on varmennettava ne allekirjoituksellaan, jonka perusteella hän on vastuussa Sejmille [(valtiopäivien alahuone, Puola)].
3.   Mitä edellä 2 momentissa säädetään, ei sovelleta seuraavissa tapauksissa:
– –
17) tuomareiden nimittäminen
– –”
4
Perustuslain 179 §:n mukaan tasavallan presidentti nimittää tuomarit Krajowa Rada Sądownictwan (kansallinen tuomarineuvosto, Puola) (jäljempänä KRS) ehdotuksesta ennalta määräämättömäksi ajaksi.
5
Perustuslain 187 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   [KRS:ään] kuuluu
1)
Sąd Najwyższyn presidentti, oikeusministeri, Naczelny Sąd Administracyjnyn [(ylin hallintotuomioistuin)] presidentti ja yksi Puolan tasavallan presidentin nimeämä henkilö
2)
viisitoista jäsentä, jotka valitaan Sąd Najwyższyn, yleisten tuomioistuinten, hallintotuomioistuinten ja sotilastuomioistuinten tuomareiden keskuudesta
3)
neljä jäsentä, jotka [parlamentin alahuone] valitsee jäsentensä keskuudesta, ja kaksi jäsentä, jotka senaatti [(Puolan parlamentin ylähuone)] valitsee senaattorien keskuudesta.
– –”
Laki ylimmästä tuomioistuimesta
6
Ylimmästä tuomioistuimesta 8.12.2017 annetun lain (ustawa o Sądzie Najwyższym) (Dz. U. 2018, järjestysnumero 5), sellaisena kuin se on muutettuna yleisten tuomioistuinten järjestämisestä annetun lain, ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 20.12.2019 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2020, järjestysnumero 190) (jäljempänä ylimmästä tuomioistuimesta annettu laki), 9 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”2.   Sąd Najwyższyn tai sen elinten toiminnan yhteydessä ei ole sallittua kyseenalaistaa tuomioistuinten, valtion perustuslaillisten elinten tai oikeussuoja- tai oikeudenvalvontaelinten legitimiteettiä.
3.   Sąd Najwyższy tai muu lainkäyttöelin ei voi todeta tai arvioida, onko tuomari nimitetty lainmukaisesti tai onko hänellä tästä nimityksestä seuraava laillinen oikeus hoitaa lainkäyttötehtäviä.”
7
Ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 72 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Sąd Najwyższyn tuomari on kurinpidollisesti vastuussa virka-asemastaan johtuvien velvollisuuksien laiminlyönneistä (kurinpidolliset rikkomukset), myös seuraavissa tapauksissa:
– –
3)
teot, joilla kyseenalaistetaan tuomarin palvelussuhteen olemassaolo, tuomarin nimityksen tehokkuus tai Puolan tasavallan perustuslaillisen elimen legitimiteetti
– –”
8
Kyseisen lain 83 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Jos yleisten tuomioistuinten, sotilastuomioistuinten tai Sąd Najwyższyn oikeuskäytännössä ilmenee eroavuuksia niiden ratkaisun perustana olevien oikeussääntöjen tulkinnassa, Sąd Najwyższyn presidentti tai jaoston puheenjohtaja voi oikeuskäytännön yhtenäisyyden varmistamiseksi esittää Sąd Najwyższylle, joka toimii seitsemän tuomarin kokoonpanossa tai muussa vastaavassa kokoonpanossa, oikeudellisen kysymyksen.”
9
Mainitun lain 85 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”[Prokurator Generalnylle (valtakunnansyyttäjä, Puola)] ilmoitetaan Sąd Najwyższyn täysistunnon, jaoston istunnon tai jaostojen yhteisen istunnon pitämisestä.”
10
Ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 87 §:n 1 momentin ensimmäisessä virkkeessä säädetään seuraavaa:
”Sąd Najwyższyn täysistunnon, jaostojen yhteisen istunnon tai koko jaoston istunnon ratkaisu tulee voimaan oikeusperiaatteena, kun ratkaisu on hyväksytty.”
11
Kyseisen lain 88 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Jos Sąd Najwyższyn kokoonpano aikoo poiketa ratkaisusta, joka on voimassa oikeusperiaatteena, se siirtää asiassa esiin tulleen oikeuskysymyksen kokoonpanoon, johon kuuluvat jaoston kaikki jäsenet.
2.   Poikkeaminen Sąd Najwyższyn jaoston, jaostojen yhteisen istunnon tai täysistunnon tekemästä ratkaisusta, joka on voimassa oikeusperiaatteena, edellyttää uuden ratkaisun tekemistä asianomaisen jaoston, jaostojen yhteisen istunnon tai Sąd Najwyższyn täysistunnon päätöksellä.
3.   Jos Sąd Najwyższyn jaoston kokoonpano aikoo poiketa toisen jaoston tekemästä ratkaisusta, joka on voimassa oikeusperiaatteena, ratkaisu tehdään Sąd Najwyższyn näiden kahden jaoston päätöksellä. Jaostot voivat saattaa oikeudellisen kysymyksen Sąd Najwyższyn täysistunnon käsiteltäväksi.”
Laki KRS:stä
12
KRS:ää koskevat säännökset ovat kansallisesta tuomarineuvostosta 12.5.2011 annetussa laissa (ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa) (Dz. U. 2011, nro 126, järjestysnumero 714), sellaisena kuin se on muutettuna muun muassa kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 8.12.2017 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2018, järjestysnumero 3) ja yleisten tuomioistuinten järjestämisestä annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta 20.7.2018 annetulla lailla (ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2018, järjestysnumero 1443) (jäljempänä laki KRS:stä).
13
KRS:stä annetun lain 37 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Jos useat ehdokkaat ovat hakeneet tuomarin virkaa, [KRS] tutkii ja arvioi yhdessä kaikki jätetyt hakemukset. Tässä tilanteessa [KRS] tekee päätöksen, joka sisältää kaikkien hakijoiden osalta sen päätökset tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämisestä.”
14
Kyseisen lain 44 §:n 1b momentissa säädettiin seuraavaa:
”Jos kaikki menettelyyn osallistuneet henkilöt eivät ole [Sąd Najwyższyn] tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa riitauttaneet 37 §:n 1 momentissa tarkoitettua päätöstä, mainittu päätös tulee lainvoimaiseksi Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämisestä tehdyn päätöksen sisältävän osan ja saman tuomioistuimen tuomarinvirkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämättä jättämisestä tehdyn päätöksen sisältävän osan osalta, siltä osin kuin kyse on niistä menettelyyn osallistuneista henkilöistä, jotka eivät ole hakeneet muutosta.
– –”
15
Kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja oikeudenkäyntimenettelyn järjestämisestä hallintotuomioistuimissa annetun lain muuttamisesta 26.4.2019 annetun lain (ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz ustawy – Prawo o ustroju sądów administracyjnych) (Dz. U. 2019, järjestysnumero 914), joka on tullut voimaan 23.5.2019, 3 §:ssä säädetään, että ”lausunnon antaminen raukeaa suoraan lain nojalla niissä menettelyissä, jotka koskevat muutoksenhakua [KRS:n] Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa tekemistä päätöksistä ja jotka on aloitettu mutta joita ei ole ratkaistu ennen tämän lain voimaantuloa”.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
16
Sąd Najwyższyn presidentti saattoi 29.1.2021 ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 83 §:n 1 momentin nojalla kyseisen tuomioistuimen koko siviilijaoston istunnon vastattavaksi useita oikeudellisia kysymyksiä, jotka koskevat ulkomaanvaluutan määräisiin tai siihen indeksoituihin lainasopimuksiin sisältyvien vaihtokurssin määrittämistä koskevien sopimusehtojen kohtuuttomiksi toteamisen seurauksia.
17
Sąd Najwyższyn koko siviilijaoston istunto käsitteli näitä kysymyksiä 2.9.2021 pidetyssä istunnossaan, johon osallistui 21 tuomaria, joista seitsemän tuomaria tasavallan presidentti oli nimittänyt 10.10.2018 KRS:n 28.8.2018 tekemien kahden päätöksen nro 330/18 ja nro 331/18 (jäljempänä 28.8.2018 tehdyt päätökset) perusteella.
18
Koska nämä tuomarit osallistuivat kyseiseen istuntoon, enemmistö koko jaoston istunnon jäsenistä ilmaisi epäilyksensä kyseisen kokoonpanon sääntöjenmukaisuudesta ja kyseisen kokoonpanon asemasta riippumattomana ja puolueettomana tuomioistuimena.
19
Sąd Najwyższyn, joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, koko siviilijaoston istunnon mukaan lainsäädäntömuutokset, jotka on tehty tuomioistuinjärjestelmän uudistuksen yhteydessä, ovat omiaan viittaamaan siihen, että lainsäätäjä on toiminut nimenomaisena tarkoituksenaan estää kaikki mahdollisuudet varmistaa 28.8.2018 tehtyjen päätösten tehokas tuomioistuinvalvonta.
20
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa tältä osin, että KRS:stä annetun lain 44 §:n 1b momentissa säädetään, että jos kaikki menettelyyn osallistuneet eivät ole riitauttaneet Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan nimittämistä koskevissa yksittäistapauksissa päätöstä, joka sisältää KRS:n päätökset tuomarin virkaan nimittämistä koskevan ehdotuksen esittämisestä, kyseisestä päätöksestä tulee lopullinen sekä siltä osin kuin on kyse sen osasta, joka sisältää päätöksen nimitysehdotuksen esittämisestä, että siltä osin kuin on kyse sen osasta, joka sisältää päätöksen olla esittämättä tällaista ehdotusta, niiden menettelyyn osallistuvien osalta, jotka eivät ole hakeneet muutosta.
21
Se toteaa, että 28.8.2018 tehdyt päätökset, jotka sisälsivät muun muassa ehdotukset 10.10.2018 nimitettyjen Sąd Najwyższyn siviilijaoston seitsemän tuomarin nimittämisestä, riitautettiin Naczelny Sąd Administracyjnyssa, joka 27.9.2018 tekemillään päätöksillä lykkäsi niiden täytäntöönpanoa.
22
Se huomauttaa, että tästä lykkäyksestä huolimatta tasavallan presidentti nimitti KRS:n ehdottamat hakijat ja että lisäksi tämän määräyksen 15 kohdassa mainitussa kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja oikeudenkäyntimenettelyn järjestämisestä hallintotuomioistuimissa annetun lain muuttamisesta annetun lain 3 §:ssä säädettiin, että lausunnon antaminen raukeaa suoraan lain nojalla kanteista, joilla riitautetaan KRS:n päätökset yksittäistapauksissa, jotka koskevat nimittämistä Sąd Najwyższyn tuomarin tehtäviin ja jotka on pantu vireille ja joita ei ole vielä ratkaistu ennen kyseisen lain voimaantulopäivää eli ennen 23.5.2019.
23
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmentää, että 2.3.2021 annetun tuomion A.B. ym. (Tuomareiden nimittäminen ylimpään tuomioistuimeen – Muutoksenhaku) (C‑824/18, EU:C:2021:153) johdosta Naczelny Sąd Administracyjny, joka ei ollut todennut lausunnon antamisen rauenneen 28.8.2018 tehdyistä päätöksistä nostetuista kanteista, kumosi 6.5.2021 antamallaan tuomiolla kyseiset päätökset siltä osin kuin ne sisälsivät ehdotuksen hakijoiden nimittämisestä Sąd Najwyższyn tuomarinvirkoihin.
24
Se katsoo, että tästä seuraa, että tasavallan presidentti on toiminut lainvastaisesti nimittäessään tuomareita siitä huolimatta, että Naczelny Sąd Administracyjnyssa on haettu muutosta 28.8.2018 tehtyihin päätöksiin ja että näiden päätösten kumoamiseen, joka vie näiltä nimityksiltä oikeusperustan, johtanut oikeudenkäynti oli vireillä, koska perustuslain 179 §:ssä säädetään, että tasavallan presidentti nimittää tuomarit KRS:n ehdotuksesta.
25
Näissä olosuhteissa se pohtii ensimmäisessä kysymyksessään, voidaanko Sąd Najwyższyn kokoonpanoa pitää riippumattomana ja puolueettomana tuomioistuimena, vaikka tietyt kyseiseen kokoonpanoon kuuluvat jäsenet on nimitetty ilman, että pääministeri on allekirjoituksellaan varmentanut tasavallan presidentin ilmoituksen avoinna olevista tuomarin viroista, ja vaikka näiden jäsenten nimittämistä edeltävä menettely on toteutettu noudattamatta avoimuuden ja integriteetin periaatteita ja vaikka tasavallan presidentti on nimittänyt mainitut jäsenet huolimatta muutoksenhausta, joka on tehty 28.8.2018 tehdyistä päätöksistä Naczelny Sąd Administracyjnyyn, ja huolimatta viimeksi mainitun tuomioistuimen tekemistä tämän määräyksen 21 ja 23 kohdassa mainituista täytäntöönpanon lykkäyspäätöksestä ja sen jälkeisestä kumoamispäätöksestä.
26
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa toisen ennakkoratkaisukysymyksen osalta siihen, että tämän määräyksen 6 kohdassa mainitulla yleisten tuomioistuinten järjestämisestä annetun lain, ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta annetulla lailla lisättiin ylimmästä tuomioistuimesta annettuun lakiin uudet 29 §:n 2 ja 3 momentti, joissa Sąd Najwyższya kielletään kurinpitoseuraamuksen uhalla arvioimasta millään tavoin tuomareiden nimittämisen laillisuutta tai heidän toimivaltaansa hoitaa lainkäyttöön liittyviä tehtäviä. Sillä on epäilyjä siitä, onko tällainen kielto yhteensopiva unionin oikeuden kanssa, sekä siitä, voitaisiinko kielto perustella velvollisuudella kunnioittaa jäsenvaltioiden perustuslaillista identiteettiä.
27
Syyt, joiden vuoksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on esittänyt kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen, liittyvät siihen, että Sąd Najwyższy hyväksyi 19.11.2019 annetusta tuomiosta A. K. ym. (Ylimmän tuomioistuimen kurinpitojaoston riippumattomuus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982) ilmeneviin oikeusohjeisiin tukeutuen 23.1.2020 kyseisen tuomioistuimen siviilijaoston, rikosasioiden jaoston ja työ- ja sosiaaliturvajaoston yhdistetyssä kokoonpanossa päätöksen, joka on tullut voimaan oikeusperiaatteena ja jossa muun muassa todetaan sääntöjenvastaiseksi tuomioistuimen kokoonpano, johon kuuluu tuomareita, jotka on nimitetty tämän määräyksen 12 kohdassa mainitussa kansallisesta tuomarineuvostosta annetun lain ja eräiden muiden lakien muuttamisesta annetussa laissa säädetyn menettelyn mukaisesti perustetun KRS:n ehdotuksesta. Kyseinen päätös on kuitenkin todettu perustuslain vastaiseksi Trybunał Konstytucyjnyn (perustuslakituomioistuin, Puola) 20.4.2020 antamassa tuomiossa, minkä lisäksi perustuslakituomioistuin totesi 21.4.2020 antamassaan määräyksessä, että Sąd Najwyższylla ei ollut toimivaltaa kirjoitettujen oikeussääntöjen uudelleen muotoamiseen päätöksillään sellaisella tavalla, jolla muutettaisiin oikeuslaitoksen organisaation sääntelyä, eikä toimivaltaa valvoa sitä, miten tasavallan presidentti käyttää hänelle perustuslain 179 §:ssä annettua toimivaltaa.
28
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan Trybunał Konstytucyjnyn oikeuskäytäntö vie tuomioistuimessa käsiteltävän asian asianosaisilta mahdollisuuden riitauttaa tuomioistuimen kokoonpanon sääntöjenmukaisuus, merkitsee puuttumista tuomiovallan käyttöön eikä voi sitoa viimeksi mainittua tuomioistuinta, koska se on peräisin tuomioistuimelta, jonka oma kokoonpano on sääntöjenvastainen.
29
Tässä tilanteessa Sąd Najwyższy päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko SEU 2 artiklaa, SEU 6 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuina yhdessä [perusoikeuskirjan] 47 artiklan ja SEUT 267 artiklan kanssa, tulkittava siten, että riippumattomana, puolueettomana ja etukäteen laillisesti perustettuna tuomioistuimena, joka takaa yksityisille tehokkaan oikeussuojan unionin oikeuden soveltamisalaan kuuluvilla aloilla, ei ole pidettävä sellaista jäsenvaltion ylimmän oikeusasteen tuomioistuinta (Sąd Najwyższy, ylin tuomioistuin, Puola), jonka monijäseniseen kokoonpanoon kuuluu henkilöitä, jotka on nimitetty tuomarinvirkaan Sąd Najwyższyn tuomareiden nimittämistä koskevan jäsenvaltion lainsäädännön perustavanlaatuisten säännösten vastaisesti seuraavista syistä:
a)
tasavallan presidentin ilmoitus avoimista tuomarinviroista Sąd Najwyższyssa ilman, että pääministeri on ensin varmentanut sen allekirjoituksellaan
b)
kansallisen elimen [KRS], joka sen tuomarijaoston tuomareiden nimittämiseen ja toimintatapaan liittyvien olosuhteiden vuoksi ei täytä tuomioistuinten ja tuomareiden riippumattomuutta valvovan perustuslaillisen elimen vaatimuksia, avoimuuden ja oikeudenmukaisuuden periaatteet sivuuttaen suorittama nimitystä edeltävä menettely
c)
[tasavallan presidentin] antamat nimityskirjat Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan huolimatta sitä edeltävästä valituksesta KRS:n päätöksestä, joka käsitti esityksen virkaan nimittämisestä, toimivaltaiselle kansalliselle tuomioistuimelle [(Naczelny Sąd Administracyjny, ylin hallintotuomioistuin, Puola)], Naczelny Sąd Administracyjnyn tämän päätöksen täytäntöönpanon keskeyttämisestä kansallisen lain mukaisesti ja valitusmenettelyn ollessa kesken, minkä käsittelyn jälkeen Naczelny Sąd Administracyjny kumosi lainvoimaisesti valituksenalaisen KRS:n päätöksen lainvastaisena poistaen sen pysyvästi oikeusjärjestyksestä, minkä seurauksena nimittämistoimi Sąd Najwyższyn tuomarinvirkaan menetti [perustuslain] 179 §:ssä vaaditun perusteen eli KRS:n ehdotuksen nimittämisestä tuomarinvirkaan?
2)
Onko SEU 2 artiklaa, SEU 6 artiklan 1 ja 3 kohtaa ja SEU 19 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, luettuina yhdessä [perusoikeuskirjan] 47 artiklan ja SEUT 267 artiklan kanssa, tulkittava siten, että ne estävät kansallisen oikeuden säännösten, kuten [ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain] 29 §:n 2 ja 3 momentin, 26 §:n 3 momentin ja 72 §:n 1, 2 ja 3 momentin, soveltamisen siltä osin kuin niissä kielletään virasta erottamista koskevan kurinpidollisen seuraamuksen uhalla Sąd Najwyższya määrittelemästä tai arvioimasta tuomarin nimittämisen pätevyyttä tai hänen siitä seuraavaa oikeuttaan harjoittaa lainkäyttötehtäviä tai suorittamasta näihin perusteisiin perustuvien tuomarin jääväämistä koskevien hakemusten aineellista arviointia, kun kieltoa on perusteltu sillä, että unioni kunnioittaa jäsenvaltioiden perustuslaillista identiteettiä?
3)
Onko SEU 2 artiklaa ja SEU 4 artiklan 2 ja 3 kohtaa, luettuina yhdessä SEU 19 artiklan ja SEUT 267 artiklan kanssa, tulkittava siten, että esteenä tuomioistuimen riippumattomuuden ja puolueettomuuden arvioinnille sekä sen tutkimiselle, onko kyseessä unionin oikeudessa tarkoitettu lailla perustettu tuomioistuin, ei voi olla jäsenvaltion perustuslakituomioistuimen (Trybunał Konstytucyjny, Puola) tuomio, jossa Puolan tasavallan ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen (Sąd Najwyższy) tuomio on katsottu perustuslain vastaiseksi, ottaen lisäksi huomioon, että Sąd Najwyższyn ratkaisulla oli tarkoitus panna täytäntöön Euroopan unionin tuomioistuimen tuomio, [ja että perustuslain] ja sovellettavan lainsäädännön (kansallisen oikeuden säännökset) perusteella perustuslakituomioistuimella (Trybunał Konstytucyjny) ei ole toimivaltaa valvoa tuomioistuinratkaisuja, mukaan lukien [ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain] 83 §:n perusteella annetut ratkaisut, joilla ratkaistaan säännösten tulkintaeroja, ja lisäksi, että Trybunał Konstytucyjny ei nykyisen rakenteensa vuoksi ole [Roomassa 4.11.1950 allekirjoitetun ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen] 6 artiklan 1 kappaleessa tarkoitettu lailla perustettu tuomioistuin?”
Ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottaminen
30
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 53 artiklan 2 kohdassa määrätään, että jos vaatimuksen tai kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset selvästi puuttuvat, unionin tuomioistuin voi julkisasiamiestä kuultuaan milloin tahansa päättää asian käsittelyä jatkamatta ratkaista sen perustellulla määräyksellä.
31
Tätä määräystä on sovellettava käsiteltävänä olevassa asiassa.
32
Tätä varten on syytä muistuttaa, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan SEUT 267 artiklalla luotu menettely on unionin tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisen yhteistyön väline, jonka avulla unionin tuomioistuin esittää kansallisille tuomioistuimille ne unionin oikeuden tulkintaan liittyvät seikat, joita ne tarvitsevat ratkaistakseen niiden käsiteltäviksi saatetut asiat. Ennakkoratkaisupyynnön esittämisen perusteena ei ole kuitenkaan neuvoa-antavien lausuntojen esittäminen yleisistä tai hypoteettisista kysymyksistä vaan oikeusriidan todelliseen ratkaisemiseen erottamattomasti liittyvä tarve (tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 44 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
33
Kuten SEUT 267 artiklan sanamuodosta itsestään ilmenee, pyydetyn ennakkoratkaisun on oltava tarpeen, jotta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin voi ”antaa päätöksen” käsiteltäväkseen saatetussa asiassa (tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 45 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
34
Unionin tuomioistuin on siten toistuvasti muistuttanut, että sekä SEUT 267 artiklan sanamuodon että sen rakenteen perusteella ennakkoratkaisumenettely edellyttää muun muassa, että kansallisessa tuomioistuimessa todella on vireillä oikeusriita, jossa tämän on annettava ratkaisu, jossa otetaan huomioon ennakkoratkaisuasiassa annettu tuomio (tuomio 26.3.2020, Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, 46 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
35
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, ettei Sąd Najwyższyn koko siviilijaoston istunnossa ole vireillä oikeusriitaa. Kuten ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mainitsemista kansallisista säännöksistä ja erityisesti ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain 83 §:n 1 momentista ja 87 §:n 1 momentista ilmenee, silloin kun ylimmän tuomioistuimen presidentti on saattanut ylimmän tuomioistuimen käsiteltäväksi oikeudellisia kysymyksiä näistä kahdesta pykälästä ensimmäisen perusteella poistaakseen tulkintaerot pääasiaa käsittelevien tuomioistuinten välillä, tämä kokoonpano ratkaisee asian yleisellä ratkaisulla, joka tulee voimaan oikeusperiaatteena, eikä sen ratkaistavana ole asianosaisten välistä oikeusriitaa.
36
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmensi lisäksi 25.10.2022 päivätyllä kirjeellä, että kyseisessä menettelyssä ei ollut mahdollista yksilöidä ”asian asianosaisia” ja että ”asianosaisen” asemaa ei ollut tunnustettu kyseisen tuomioistuimen presidentille eikä valtakunnansyyttäjälle.
37
On totta, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmoitti 19.5.2023 päivätyllä kirjeellä, että ylimmästä tuomioistuimesta annetun lain nojalla valtakunnansyyttäjälle oli ilmoitettu tämän määräyksen 17 kohdassa mainitun Sąd Najwyższyn koko siviilijaoston istunnon ajankohdasta ja että hän oli osallistunut siihen.
38
On kuitenkin niin, että pääasian oikeudenkäynnin tarkoituksena ei ole erimielisten asianosaisten välisen oikeusriidan ratkaiseminen vaan oikeusperiaatteena voimassa olevan yleisen ratkaisun saaminen.
39
Näin ollen tässä menettelyssä esitetty ennakkoratkaisupyyntö ei vastaa tarpeeseen, joka liittyy asianosaisten välisen todellisen oikeusriidan tosiasialliseen ratkaisemiseen.
40
Tästä seuraa, että tämän ennakkoratkaisupyynnön tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.
Oikeudenkäyntikulut
41
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on määrännyt seuraavaa:
Ennakkoratkaisupyynnön, jonka Sąd Najwyższy (ylin tuomioistuin, Puola) on esittänyt 2.9.2021 tekemällään päätöksellä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset puuttuvat selvästi.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: puola.