AVALIKU TEENISTUSE KOHTU MÄÄRUS
(teine koda)
18. detsember 2008
Kohtuasi F‑64/08
Bart Nijs
versus
Euroopa Ühenduste Kontrollikoda
Avalik teenistus – Ametnikud – Kodukorra artikli 35 lõige 1 punkt e – Ülevaade fakti‑ ja õigusväidetest hagiavalduses – Hindamismenetlus – Hindaja ja hindamise üle järelevalve teostaja määramine – Isikut kahjustava meetme puudumine – Ilmselge vastuvõetamatus
Ese:      EÜ artikli 236 ja EA artikli 152 alusel esitatud hagi, millega B. Nijs palub tühistada kontrollikoja peasekretäri – kes tegutses
ametisse nimetava ametiisikuna – 27. septembri 2007. aasta otsus, millega ta määras kontrollikoja tõlkeosakonna direktori
hageja hindajaks ja iseennast hindamise üle järelevalve teostajaks hindamismenetluses, ning nõue hüvitada väidetavalt tekkinud
mittevaraline kahju.
Otsus: Jätta hagi ilmselge vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Mõista kõik kohtukulud välja hagejalt.
Kokkuvõte
Ametnikud – Hagi – Isikut kahjustav meede – Mõiste – Ettevalmistav meede – Hindamismenetluseks hindaja ja hindamise üle järelevalve
teostaja määramine
(Personalieeskirjad, artikli 90 lõige 2 ja artikli 91 lõige 1)
Tühistamishagi saab esitada ainult nende meetmete ja otsuste peale, mis on õiguslikult siduvad ning mõjutavad otseselt ja
koheselt hageja huvisid tema õiguslikku olukorda tuntavalt muutes. Kui tegu on meetmete või otsustega, mille väljatöötamine
toimub mitmes etapis, eelkõige institutsioonisisese menetluse lõppedes, on üldjuhul vaidlustatavad üksnes need meetmed, mis
väljendavad menetluse lõppedes selle institutsiooni lõplikku seisukohta, välistades esialgsed meetmed, mille eesmärgiks on
lõppotsust ette valmistada; kuid esialgsete meetmete õiguspärasust võib siiski vaidlustada täiendava nõudena vaidlustatava
meetme kohta esitatud hagi raames. Isegi kui kirja, mis käsitles ametniku hindamismenetluse tarvis hindaja ja hindamise üle
järelevalve teostaja määramist, saaks lugeda otsuseks, siis selline määramine on esialgne meede, mille eesmärk on valmistada
ette lõplikku meedet, mis käsitleb huvitatud isiku pädevuse, tulemuslikkuse ja tööalase käitumise hindamist personalieeskirjade
artikli 43 tähenduses. Sellise meetme õiguspärasust saab seega vaidlustada vaid lõpliku hindamisaruande kohta esitatud hagi
raames.
(vt punktid 16 ja 17)
Viited:
Euroopa Kohus: 7. aprill 1965, kohtuasi 11/64: Weighardt vs. komisjon (EKL 1965, lk 365, 383); 14. veebruar 1989, kohtuasi 346/87: Bossi vs. komisjon (EKL 1989, lk 303, punkt 23).
Üldkohus: 22. juuni 1990, liidetud kohtuasjad T‑32/89 ja T‑39/89: Marcopoulos vs. Euroopa Kohus (EKL 1990, lk II‑281, punktid 21 ja 22); 7. september 2005, kohtuasi T‑358/03: Krahl vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑215 ja II‑993, punkt 38).
Avaliku Teenistuse Kohus: 28. juuni 2006, kohtuasi F‑101/05: Grünheid vs. komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑1‑55 ja II‑A‑1‑199, punkt 33); 24. mai 2007, liidetud kohtuasjad F‑27/06 ja F‑75/06: Lofaro
vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 57, mille peale on esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtusse (kohtuasi
T‑293/07 P)).