61999CJ0429_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-429/99,
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av A. Alves Vieira, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
sökande,
mot
Republiken Portugal, företrädd av L. Fernandes, P. de Pitta e Cunha och N. Ruiz, samtliga i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.2 fjärde stycket i kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster (EGT L 192, s. 10; svensk specialutgåva, område 13, volym 19, s. 221), i dess lydelse enligt kommissionens direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388 med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster (EGT L 74, s. 13), genom att inte inom den föreskrivna fristen vidta alla nödvändiga åtgärder för att följa denna bestämmelse,
meddelar
DOMSTOLEN (sjätte avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden F. Macken samt domarna N. Colneric, G. Gulmann (referent), J.-P. Puissochet och V. Skouris,
generaladvokat: P. Léger,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
och efter att den 17 maj 2001 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 5 november 1999, väckt en talan med stöd av artikel 226 EG om fastställelse av att Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.2 fjärde stycket i kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster (EGT L 192, s. 10; svensk specialutgåva, område 13, volym 19, s. 221), i dess lydelse enligt kommissionens direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388 med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster (EGT L 74, s. 13)(nedan kallat direktiv 90/388), genom att inte inom den föreskrivna fristen vidta alla nödvändiga åtgärder för att följa direktivet.
2 I artikel 1.1 i direktiv 90/388 definieras begreppet telefoni [nedan kallat taltelefoni] enligt följande:
"det kommersiella tillhandahållandet till allmänheten av direktöverföring och koppling av tal i realtid mellan det allmänt tillgängliga nätets anslutningspunkter som möjliggör för varje användare att använda utrustning ansluten till en sådan nätanslutningspunkt för att kommunicera med en annan anslutningspunkt".
3 I artikel 2 i direktiv 90/388 föreskrivs följande:
"1. Medlemsstaterna skall upphäva alla åtgärder som beviljar
a) exklusiva rättigheter att tillhandahålla teletjänster, inklusive upprättande och tillhandahållande av de telenät som krävs för dessa tjänster, eller
...
2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla företag har rätt att tillhandahålla de teletjänster som avses i punkt 1 eller upprätta eller tillhandahålla de telenät som avses i punkt 1.
Utan att detta påverkar tillämpningen av artiklarna 3c och 4.3 får medlemsstaterna, fram till den 1 januari 1998, bibehålla speciella och exklusiva rättigheter för telefoni och för upprättande och tillhandahållande av allmänna telenät.
Medlemsstaterna skall dock säkerställa att alla kvarvarande begränsningar för tillhandahållande av teletjänster förutom telefoni över nät som installerats av den som tillhandahåller teletjänsten, utnyttjande av tredje parts infrastruktur och gemensam drift av telenät, andra installationer och lokaliteter avskaffas och att de relevanta åtgärderna anmäls till kommissionen senast den 1 juli 1996.
När det gäller de datum som fastställs i andra och tredje styckena i denna punkt, artiklarna 3 och 4a.2, skall medlemsstater med mindre utvecklade nät på begäran beviljas en ytterligare period på upp till fem år, och medlemsstater med mycket små nät på begäran beviljas en ytterligare genomförandeperiod på upp till två år, förutsatt att detta är nödvändigt för att uppnå de nödvändiga strukturella anpassningarna. En sådan begäran skall innehålla en detaljerad beskrivning av de planerade förändringarna samt en noggrann bedömning av den förutsedda tidsplanen för att genomföra dem. Den lämnade informationen skall på begäran göras tillgänglig för alla berörda parter med beaktande av företagens berättigade intresse att skydda sina affärshemligheter.
..."
4 I artikel 3 i kommissionens beslut 97/310/EG av den 12 februari 1997 om beviljande av ytterligare tidsfrister för Portugal för genomförande av kommissionens direktiv 90/388/EEG och 96/2/EG vad gäller fri konkurrens på marknaderna för teletjänster (EGT L 133, s. 19) föreskrivs följande:
"Portugal får fram till den 1 januari 2000 skjuta upp avskaffandet av den ensamrätt som Portugal Telecom för närvarande innehar vad gäller tillhandahållandet av taltelefoni samt upprättande och tillhandahållande av allmänt tillgängliga telenät, förutsatt att följande villkor tillämpas i enlighet med nedanstående tidsplan:
..."
5 Republiken Portugal antog Regulamento de Exploração do Serviço Fixo de Telefone (förordning om tillhandahållandet av fast telefoni), som godkändes genom förordning nr 240/97 av den 16 september 1997, i vilken det i artikel 47.1 a föreskrivs att direkt eller indirekt tillhandahållande av fast telefoni av rättssubjekt utan tillstånd därtill och som innebär internationella förbindelser med call-back system utgör en överträdelse av licenshavarens exklusiva rättigheter för tillhandahållandet av fast telefoni.
6 Den 27 maj 1998 sände kommissionen en formell underrättelse till Republiken Portugal i vilken den erinrade om att call-backtjänster, eftersom de utgör tilläggstjänster och inte taltelefoni, inte omfattas av den ytterligare tidsfrist som denna medlemsstat beviljats genom artikel 3 i beslut 97/310 och att de därför skulle ha avreglerats redan vid ikraftträdandet av direktiv 90/388.
7 I svarsskrivelse av den 14 juli 1998 anförde den portugisiska regeringen att call-back är ett tekniskt taltelefonisystem som, eftersom det är anslutet till telenäten, gör att ett telenäts transportkapacitet kan utnyttjas utanför det territorium där det har installerats och som möjliggör överföring av tal i realtid.
8 De portugisiska myndigheterna upprepade denna ståndpunkt i skrivelse av den 18 juni 1999, vilken utgjorde ett svar på det motiverade yttrande som kommissionen riktade till Republiken Portugal den 4 maj 1999.
9 Kommissionen beslutade att väcka förevarande talan eftersom den ansåg att call-backtjänster, av det skälet att det endast är fråga om omledning av trafiken och en särskild prissättning som erbjuds utöver taltelefoni, inte kan betraktas som ett substitut för denna tjänst i den mån den inte innefattar koppling av tal och att den definition av telefoni som görs i portugisisk rätt är vidare än den gemenskapsdefinition som finns i artikel 1 i direktiv 90/388, och att den således utvidgar de exklusiva rättigheter som Portugal Telecom fått i enlighet med beslut 97/310.
10 I sin svarsskrivelse har portugisiska regeringen gjort gällande att call-backtjänster omfattas av det tillstånd till att bibehålla exklusiva rättigheter som den erhållit enligt artikel 3 i beslut 97/310.
11 Enligt den portugisiska regeringen skulle det strida mot ändamålet och syftet med det ytterligare tillfälliga undantag som gavs genom beslut 97/310 att anse att förbudet mot call-backtjänster inte skall omfattas av detta undantag. När denna typ av tjänst uppkom, två år före utgången av den förlängda undantagsperioden, ställdes Portugal Telecom inför alternativen att antingen sänka sina taxor enligt en annan tidsplan än den som ursprungligen föreskrevs, vilket hade varit oförenligt med politiken att successivt utjämna taxorna, eller att behålla det program som ursprungligen fastställts och förlora den internationella trafiken med normala priser och därmed även förlora de nödvändiga medlen för att lyckas med utjämningsförfarandet inom den frist och på de villkor som kommissionen gav tillstånd till genom beslut 97/310.
12 Kommissionen har i sitt svar för det första erinrat om att det i punkt 26 i motiveringen till beslut 97/310 anges att "[i] enlighet med den allmänna proportionalitetsprincipen måste ett eventuellt beviljande av en ytterligare tidsfrist för genomförande strikt svara mot vad som krävs för att åstadkomma det som de portugisiska myndigheterna omnämner som tillräcklig strukturanpassning ...". I nämnda beslut beviljades en förlängd tidsfrist under vilken Portugal Telecom kunde behålla sin ensamrätt enbart och uteslutande i den omfattning som var nödvändig för att öka telefontätheten i Portugal, och inte på grund av kommersiellt tillhandahållande av taltelefoni.
13 Kommissionen har gjort gällande att den europeiska erfarenheten visar att call-backtjänster, vad avser internationella samtal, är av begränsad betydelse i den internationella samtalstrafiken. Call-backtjänster får en allt mindre betydelse i den internationella samtalstrafiken allteftersom Portugal Telecom utjämnar sina internationella taxor.
14 Kommissionen har därefter erinrat om att begreppet taltelefoni har harmoniserats genom direktiv 90/388 på så sätt att varje senare rättsakt som använder detta begrepp, bland annat beslut 97/310, skall använda gemenskapsbegreppet taltelefoni. Ett försök att utvidga ett sådant begrepp på ett sådant sätt att en helt annan rad av tjänster inbegrips leder till att den ändamålsenliga verkan av avregleringen av marknaderna för teletjänster, som särskilt genomförts genom direktiv 90/388, förtas, varigenom grunderna för antagandet av beslut 97/310 undergrävs.
15 Kommissionen har slutligen anfört att artikel 3 i beslut 97/310, i den mån denna artikel ger en förlängd tidsfrist för att upphäva alla bestämmelser som ger exklusiva rättigheter att tillhandahålla taltelefoni, är en bestämmelse av undantagskaraktär. Undantag från de grundläggande principerna om fri rörlighet skall tolkas restriktivt.
16 Den portugisiska regeringen har i sin duplik gjort gällande att begreppet taltelefoni enligt portugisisk rätt i huvudsak redan motsvarar det begrepp som följer av artikel 1 i direktiv 90/388. Enligt denna regering avser oenigheten inte begreppet taltelefoni utan frågan huruvida de tillfälliga exklusiva rättigheterna avseende kommersiellt tillhandahållande av taltelefoni som Portugal Telecom fått är förenliga med systemet med call-backtjänster ur ekonomisk synvinkel och i perspektiv av den tillämpliga lagstiftningen.
17 Det är således, enligt den portugisiska regeringen, varken fråga om att utvidga begreppet taltelefoni eller att fastställa ett större tillämpningsområde för det undantag som ges i artikel 3 i beslut 97/310, utan endast om att avgränsa innebörden av detta undantag i enlighet med dess principer och syfte, som var att tillåta att avgifterna för internationella tjänster tillfälligt kvarstår på en nivå som är högre än den som skulle råda vid fri konkurrens, för att få fram medel som är nödvändiga för att kunna öka telefontätheten.
18 Call-backtjänster innebär enligt den portugisiska regeringen i praktiken att taltelefoni tillhandahålls på villkor som skiljer sig från dem som erbjuds av den som har den exklusiva rätten att tillhandahålla taltelefoni, det vill säga att den sistnämnda tjänsten utsätts för konkurrens. Call-backtjänster är därför oförenliga med de exklusiva rättigheter som Portugal Telecom fick ha kvar till och med den 1 januari 2000.
19 Domstolen erinrar om att den portugisiska regeringen, trots att kommissionen och Republiken Portugal är överens om att call-back inte utgör taltelefoni enligt artikel 1 i direktiv 90/388, har gjort gällande att upprätthållandet av de exklusiva rättigheter som Portugal Telecom beviljats är oförenligt med ett konkurrensutsatt call-backsystem, i den mån denna avreglering skulle hindra den ekonomiska jämvikten för den offentliga operatören och utgöra ett hinder för anpassning av taxorna.
20 Det undantag som Republiken Portugal har enligt artikel 3 i beslut 97/310 gäller uttryckligen endast taltelefoni. Under dessa omständigheter, och med beaktande av omständigheten att varje avvikelse från de bestämmelser som syftar till att säkerställa ett effektivt utövande av de rättigheter som erkänns i EG-fördraget skall tolkas restriktivt, finns det anledning att fastställa att nämnda medlemsstat har åsidosatt den i artikel 2.2 i direktiv 90/388 föreskrivna skyldigheten att före den 1 januari 1998 avskaffa de exklusiva rättigheterna i fråga om taltelefoni.
21 Under dessa omständigheter skall det fastställas att Republiken Portugal har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 2.2 fjärde stycket i direktiv 90/388 genom att skjuta upp avskaffandet av de exklusiva rättigheter som Portugal Telecom har i fråga om call-backtjänster till den 1 januari 2000.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
22 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Portugal skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Portugal har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (sjätte avdelningen)
följande dom:
1) Republiken Portugal har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 2.2 fjärde stycket i kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster, i dess lydelse enligt kommissionens direktiv 96/19/EG av den 13 mars 1996 om ändring av direktiv 90/388 med avseende på genomförandet av full konkurrens på marknaderna för teletjänster, genom att skjuta upp avskaffandet av de exklusiva rättigheter som Portugal Telecom har i fråga om call-backtjänster till den 1 januari 2000.
2) Republiken Portugal skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.