62012CC0166
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
PEDRO CRUZ VILLALÓN
föredraget den 27 juni 2013 (
1
)
Mål C‑166/12
Radek Časta
mot
Česká správa sociálního zabezpečení
(begäran om förhandsavgörande från Krajský soud v Praze (Republiken Tjeckien))
”Tjänstemän i Europeiska unionen — Artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna — Pensioner — Pensionsrättigheter som förvärvats i ett nationellt system — Överföring till unionens pensionssystem — Kapitalvärdet för pensionsrättigheter — Artikel 34 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna”
1.
Förevarande mål ger domstolen tillfälle att för första gången behandla den genom förordning nr 723/2004 (
2
) ändrade lydelsen i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) (
3
). Enligt denna bestämmelse ges en tjänsteman som tillträder en tjänst i unionen efter att ha lämnat sin tjänst i en medlemsstat möjlighet att överföra kapitalvärdet av de pensionsrättigheter som denne förvärvat i medlemsstaten till unionen. Domstolen ska i förevarande mål klargöra hur ”kapitalvärdet för pensionsrättigheter” som ska överföras ska tolkas och vilka eventuella begränsningar bestämmelsen medför vad gäller medlemsstaternas beräkning av detta kapitalvärde.
2.
Dessa frågor har uppkommit i samband med att en i det tjeckiska pensionssystemet försäkrad medborgare tillträdde en tjänst i unionen. Efter begäran om överföring av pensionsrättigheterna erbjöds vederbörande av den tjeckiska socialförsäkringsmyndigheten att till unionens pensionssystem överföra en summa som motsvarade mindre än 50 procent av de avgifter som betalats in för honom.
I – Tillämpliga bestämmelser
A – Unionslagstiftningen
3.
I artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna i den lydelse som är tillämplig i målet vid den nationella domstolen föreskrivs följande:
”Följande skall gälla för en tjänsteman som tillträder en tjänst i gemenskaperna efter att ha:
—
lämnat sin tjänst i en statlig förvaltning eller en nationell eller internationell organisation, eller
—
bedrivit verksamhet som anställd eller egenföretagare:
Tjänstemannen skall när han blir fast anställd, men innan han blir berättigad till avgångspension enligt artikel 77 i tjänsteföreskrifterna, ha rätt att få kapitalvärdet, uppräknat per dagen för överföringen, för de pensionsrättigheter som han förvärvat på grundval av sådan tjänstgöring eller verksamhet, inbetalt till gemenskaperna. …
Tjänstemannen får bara utnyttja denna möjlighet en gång per medlemsstat och pensionsfond.”
4.
Tillägget i första stycket efter den andra strecksatsen ”skall när han blir fast anställd ... inbetalt till gemenskaperna” infördes genom förordning nr 723/2004. Det ersatte med verkan från den 1 maj 2004 (
4
) den tidigare formuleringen ”skall när han blir fast anställd ha rätt att få antingen det försäkringstekniska värdet eller det schablonmässiga återköpsvärdet för de pensionsrättigheter som han förvärvat på grundval av sådan tjänstgöring eller verksamhet inbetalt till gemenskaperna”.
B – Nationell lagstiftning
5.
Det lagstadgade tjeckiska pensionssystemet är komplext och bestämmelserna är utspridda i flera olika rättsakter. I förevarande mål är lag nr 589/1992 om sociala avgifter och bidrag till statens sysselsättningspolitik, lag nr 155/1995 om pensionsförsäkring och regeringsförordning nr 587/2006 om närmare bestämmelser för ömsesidig överföring av pensionsrättigheter till och från Europeiska gemenskapernas pensionssystem av central betydelse.
1. Rätten till pension
6.
Enligt lag nr 589/1992 betalar arbetsgivaren och arbetstagaren in avgifter till pensionsförsäkringssystemet. Mellan 1996 och 2003 uppgick arbetsgivaravgiften till 19,5 procent och sedan år 2004 till 21,5 procent av beräkningsunderlaget. Arbetstagarna var skyldiga att betala in 6,5 procent av beräkningsunderlaget under denna period. Arbetsgivarnas beräkningsunderlag ska beräknas som summan av beräkningsunderlaget för alla arbetstagare som är anställda hos denne (3–5 §§ i lag nr 589/1992).
7.
För att beräkna beloppet för ålderspension summeras ett grundbelopp, vilket är detsamma för alla sökande, och ett variabelt belopp som beror på sökandens sammanlagda försäkringsperiod och det så kallade beräkningsunderlaget (33–36 §§ i lag nr 155/1995).
8.
Enligt 34 § första stycket i lag nr 155/1995 uppgår den variabla avgiften för varje helt år i försäkringsperioden till 1,5 procent av beräkningsunderlaget per månad. Perioder under vilka den försäkrade inte har haft någon regelbunden inkomst av betydelse (så kallade ersättande försäkringsperioder, såsom vård av barn eller studier) tillgodoräknas försäkringsperioden till 80 procent.
9.
Beräkningsunderlaget fastställs enligt arbetstagarens personliga värderingsunderlag. Detta utgör enligt 16 § i lag nr 155/1995 den genomsnittliga inkomst på vilken inbetalningar till pensionsförsäkringen ska göras för hela försäkringsperioden, dock högst för de senaste 30 åren. (
5
) För ett personligt värderingsunderlag på upp till 10000 CZK motsvarar beräkningsunderlaget det personliga värderingsunderlaget. Överstigande belopp på upp till och med 24800 CZK räknas med till 30 procent i beräkningsunderlaget och belopp därutöver till 10 procent (15 § i lag nr 155/1995). Ersättande försäkringsperioder räknas till försäkringsperioden. Vid beräkningen av det personliga värderingsunderlaget dras undantagna perioder som i huvudsak är identiska med ersättande försäkringsperioder av från den aktuella tidsperioden.
2. Överföring av pensionsrättigheter
10.
Enligt 105a § första och fjärde styckena i lag nr 155/1995 om pensionsförsäkring – som införlivar kraven i tjänsteföreskrifterna – har försäkrade som blir tjänstemän eller får en annan typ av anställning i Europeiska gemenskaperna eller deras institutioner och som lämnar sin anställning i Republiken Tjeckien rätt att få de pensionsrättigheter som förvärvats i Republiken Tjeckien överförda till gemenskapens pensionssystem för det fall att de inte beviljas någon pension från det tjeckiska försäkringssystemet, varvid ”[m]ed pensionsrättigheter avses det försäkringstekniska värdet av rättigheterna uttryckt i ett penningbelopp, vilket varierar med hänsyn till försäkringsperioder och värderingsunderlaget”.
11.
Närmare bestämmelser för överföring av pensionsrättigheter för en tjänsteman som tillträder en tjänst i Europeiska unionen föreskrivs i den tjeckiska förordningen nr 587/2006. I 2 § i nämnda förordning regleras beräkningen av vilket belopp som ska överföras för en pensionsrättighet som har förvärvats i Republiken Tjeckien. Bestämmelsen har följande lydelse:
”1.
Värdet av en pensionsrättighet som har förvärvats i Republiken Tjeckien och som ska överföras beräknas genom att enhetsvärdet av den uppskjutna pensionen multipliceras med summan av det variabla beloppet för ålderspensionen och en proportionell andel av grundbeloppet för ålderspensionen.
2.
Det variabla beloppet för ålderspensionen som föreskrivs ska beräknas enligt förfarandet i punkt 1 i 34 § i lagen om pensionsförsäkring genom att försäkringens löptid och beräkningsunderlag fastställs till referensdagen. Med referensdag avses den dag då ansökan om överföring av pensionsrättigheterna görs till den behöriga institutionen vid Europeiska gemenskaperna ... Vid fastställandet av det personliga värderingsunderlaget anses en period under vilken den aktuella personen deltagit i gemenskapens pensionssystem utgöra en undantagen period. …
3.
Den proportionella andelen av grundbeloppet för en ålderspension beräknas genom att det grundbelopp för ålderspension som är gällande vid referensdagen multipliceras med den försäkringsperiod som fullgjorts i det tjeckiska pensionsförsäkringssystemet vid referensdagen, ställd i proportion till summan av den försäkringsperiod som vid detta datum fullgjorts i det tjeckiska pensionsförsäkringssystemet och den period som löper från detta datum och intill det datum då den som ansöker om överföring av pensionsrättigheter (nedan kallad sökanden) uppnår pensionsåldern i enlighet med de bestämmelser som gäller på referensdagen.
4.
Enhetsvärdet av den uppskjutna pensionen ska beräknas utifrån sökandens ålder på referensdagen ... enligt de tabeller över dödlighet som gällde på referensdagen och 70 procent av det på referensdagen gällande värdet av den maximala tekniska räntesats som fastställts i speciallagstiftning för försäkringsändamål. ...
5.
För att fastställa enhetsvärdet av den uppskjutna pensionen används tabeller över dödlighet från arbets- och socialministeriet som är enhetliga för män och kvinnor och fastställs för en period på fem på efter varandra följande kalenderår.
6.
Det enligt styckena 1–5 beräknade beloppet ökas med ett penningbelopp som fastställs som ränta på beloppet enligt styckena 1–5 för perioden från referensdagen till den dag då penningbeloppet överförs ... på kontot för Europeiska gemenskapernas pensionssystem. …”
12.
Bilagan till förordning nr 587/2006 innehåller en formel för beräkning av enhetsvärdet av den uppskjutna pensionen. Den maximala tekniska räntesatsen fastställs i artikel 12.1 första meningen i förordning nr 434/2009 beroende på statens avkastning på obligationer.
II – Faktiska omständigheter och förfarandet i målet vid den nationella domstolen
13.
Radek Časta är tjänsteman vid Europeiska kommissionen. Innan han tillträdde denna tjänst den 1 december 2006 var han enligt uppgifter från den hänskjutande domstolen försäkrad i det tjeckiska socialförsäkringssystemet i nästan tio år, nämligen från och med den 1 oktober 1996, (
6
) och motsvarande avgifter betalades in till detta system.
14.
Den 28 november 2008 ansökte Radek Časta till kommissionen, i enlighet med bestämmelserna i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, om inbetalning av kapitalvärdet för de pensionsrättigheter som han förvärvat i Republiken Tjeckien till gemenskapen. Kommissionen sände denna ansökan till den tjeckiska socialförsäkringsmyndigheten Česká správa sociálního zabezpečení (nedan kallad motparten) den 27 mars 2009.
15.
Genom beslut av den 8 februari 2011 erbjöd myndigheten Radek Časta en överföring av 523584 CZK. Detta belopp utgör 48,26 procent av de avgifter som betalats in för honom vid denna tidpunkt (1084922,05 CZK (
7
)).
16.
Myndigheten hade beräknat det erbjudna beloppet enligt 105a § i lag nr 155/1995, i den lydelse som var gällande då ansökan gjordes, och 2 § i förordning nr 587/2006.
17.
Radek Časta begärde omprövning av nämnda beslut. Han anser att den beräkning som föreskrivs i tjeckisk lagstiftning strider mot artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna jämförd med artikel 10 EG (nu artikel 4.3 FEU). Det belopp som ska överföras måste åtminstone tillnärmelsevis motsvara eller överstiga den sammanlagda summan av de avgifter som har betalats in. Dessutom föreligger det ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen. Vidare har Radek Časta invänt att motparten vid beräkningen av hans rättigheter inte har beaktat den tidsperiod under vilken han har tillhört Europeiska gemenskapernas pensionssystem.
18.
Myndigheten fann, genom beslut av den 10 maj 2012, inte skäl att ändra det tidigare beslutet. Den 12 maj 2011 väckte Radek Časta talan om ogiltigförklaring av beslutet vid Krajský soud v Praze.
III – Begäran om förhandsavgörande och förfarandet vid domstolen
19.
Genom beslut som inkom till domstolen den 3 april 2012 har Krajský soud v Praze vilandeförklarat målet och hänskjutit följande frågor enligt artikel 267 FEUF till domstolen med begäran om förhandsavgörande:
”1.
Hur ska begreppet ’kapitalvärdet för pensionsrättigheter’ i artikel 11.2 i bilaga VIII till rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper, i dess lydelse enligt rådets förordning nr 723/2004 (nedan kallade tjänsteföreskrifterna), tolkas? Omfattar detta begrepp ett värde på pensionsrättigheter som fastställts såväl i form av ett försäkringstekniskt värde som i form av ett schablonmässigt återköpsvärde i den mening som avses i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse före ikraftträdandet av rådets förordning nr 723/2004, eller ska det anses avse endast ett av dessa begrepp? Om så inte är fallet, hur skiljer sig begreppet ’kapitalvärdet för pensionsrättigheter’ från dessa begrepp?
2.
Utgör artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna – i förening med artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen, i dess lydelse enligt Lissabonfördraget – hinder mot tillämpning av den beräkningsmetod för pensionsrättigheter som föreskrivs i punkt 1 i 105a § i lag nr 155/1995 om pensionsförsäkring och i regeringsförordning nr 587/2006 om närmare bestämmelser för ömsesidig överföring av pensionsrättigheter till och från Europeiska gemenskapernas pensionssystem? Är det i detta hänseende relevant att denna beräkningsmetod i ett enskilt fall innebär att de pensionsrättigheter som omfattas av erbjudandet om överföring till Europeiska unionens pensionssystem fastställs till ett belopp som inte ens uppgår till hälften av det belopp som tjänstemannen har inbetalt till det nationella pensionssystemet?
3.
Ska EU-domstolens dom i mål C-293/03, Gregorio My mot Office national des pensions (ONP), tolkas så att det personliga värderingsunderlaget, vid beräkningen av värdet av de pensionsrättigheter som ska överföras till Europeiska unionens pensionssystem med hjälp av en försäkringsteknisk metod baserad på försäkringsperioden, även måste omfatta den period under vilken EU-tjänstemannen, före det att ansökan om överföring av pensionsrättigheter ingavs, redan har deltagit i Europeiska unionens pensionssystem?”
20.
Radek Časta, Česká správa sociálního zabezpečení, Republiken Tjeckien och kommissionen har lämnat skriftliga yttranden.
21.
Vid den muntliga förhandlingen den 13 mars 2013 har Radek Časta, Republiken Tjeckien och kommissionen yttrat sig.
IV – Rättslig bedömning
A – Inledande anmärkningar
22.
Innan jag går in på tolkningsfrågorna ska jag redogöra för några grundläggande principer som kan utläsas av rättspraxis, särskilt av domen i målet My (
8
) som enligt min mening är av betydelse i förevarande mål.
23.
Artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna ger en tjänsteman som tillträder en tjänst i unionen rätt (
9
) att överföra pensionsrättigheter som tidigare förvärvats i en medlemsstat till Europeiska unionens pensionssystem. Den koordinering av pensionssystemen som därigenom uppnås sker i två steg. I det första steget fastställer de behöriga nationella myndigheterna pensionsrättigheternas värde och överför detta till unionen. Enligt domstolens praxis är medlemsstaterna enligt artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna jämförd med artikel 4.3 FEU skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder i detta avseende. (
10
)
24.
I det andra steget räknar EU:s institutioner om detta värde till pensionsgrundande tjänstgöringsår som beaktas i unionens pensionssystem. (
11
) Beräkningen av kapitalvärdet tillhör medlemsstaternas uppgifter, (
12
) vilket innebär att de hänskjutna tolkningsfrågorna rör det första steget i förfarandet.
25.
Syftet med denna möjlighet att överföra pensionsrättigheter är att underlätta ett byte av tjänst från medlemsstaterna till unionen och göra det möjligt för unionen att rekrytera kvalificerad och erfaren personal. (
13
)
26.
För att uppnå syftet att rekrytera kvalificerad personal ska medlemsstaterna stödja unionen i enlighet med principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 FEU. Därigenom uppkommer den grundläggande principen som enligt min mening har lett domstolens praxis fram till den aktuella slutsatsen, nämligen att de sociala förmånerna inte får försämras för den som är yrkesverksam i en medlemsstat genom att denne tillträder en tjänst i EU.
27.
Denna grundläggande princip framkommer framför allt i domen i målet My. I detta mål hade en tjänsteman vid rådet som hade tillhört gemenskapens pensionssystem i 27 år och dessförinnan det belgiska pensionssystemet i 19 år uttryckligen avstått från en överföring av sina belgiska pensionsrättigheter till gemenskapen. Den förtida ålderspension som han ansökt om i Belgien beviljades inte, eftersom han inte hade fullgjort de 35 försäkringsår som krävdes i det belgiska pensionssystemet.
28.
Fastän artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna inte innehåller några uttryckliga uttalanden vad gäller den nationella pensionen för det fall att en EU-tjänsteman har avstått från en överföring av sina pensionsrättigheter, fastställde domstolen att en medlemsstat som underlåter att beakta anställningsperioder som fullgjorts i gemenskapssystemet för att ge upphov till en rätt till förtida ålderspension enligt sitt pensionssystem åsidosätter bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna jämförda med artikel 10 EG (nu artikel 4.3 FEU). (
14
) Generaladvokaten Tizzanos resonemang visar att nämnda grundläggande princip var avgörande för domstolens argumentation. Han konstaterade nämligen att det vid tolkningen av denna bestämmelse ”handlar om att säkerställa ... kontinuitet när det gäller tjänstemännens sociala förmåner”. (
15
)
29.
Det framgår av domen i målet My att principen att de sociala förmånerna inte får försämras för den som är yrkesverksam i en medlemsstat genom att denne tillträder en tjänst i unionen gäller såväl vid en överföring som i en situation i vilken möjligheten till överföring av de nationella pensionsrättigheterna inte utnyttjas.
30.
För en EU-tjänsteman som har beslutat att inte överföra pensionsrättigheter måste det i nationell rätt föreskrivas att anställningsår som har fullgjorts vid tjänstgöring vid ett unionsorgan ska beaktas med avseende på en för pensionsrätten föreskriven minsta försäkringsperiod (
16
) och sålunda möjliggöra en delpension som motsvarar de förvärvade rättigheterna.
31.
Om den tjänsteman som tillträder en tjänst i unionen beslutar sig för en överföring av pensionsrättigheterna, följer det enligt min mening av nämnda grundläggande princip, att denne efter överföringen av pensionsrättigheterna i ekonomiskt hänseende måste befinna sig i en liknande situation som om vederbörande hade stannat i det nationella pensionssystemet. Uttryckt på ett annat sätt krävs det enligt nämnda princip att pensionsrättigheternas aktuella värde – som ska beräknas som om vederbörande hypotetiskt stannat kvar i det nationella försäkringssystemet – ska motsvara delpensionens aktuella värde vid tillträde av en tjänst i unionen om pensionsrättigheterna inte överförs och värdet av det överförda penningbeloppet vid en överföring av pensionsrättigheter.
B – Den första tolkningsfrågan
32.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin första fråga för att få ett klargörande av begreppet ”kapitalvärdet för pensionsrättigheter”, som infördes genom förordning nr 723/2004 i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna. I detta avseende krävs det särskilt ett klargörande av förhållandet mellan begreppet och de båda begreppen försäkringstekniskt värde och schablonmässigt återköpsvärde av pensionsrättigheterna som användes innan förordningen trädde i kraft.
33.
Radek Časta anser att kapitalvärdet för pensionsrättigheter ska fastställas enligt nationell lagstiftning, men att försäkringens längd och de avgifter som den försäkrade har betalat in måste beaktas. I ett avgiftsfinansierat försäkringssystem måste kapitalvärdet stå i proportion till försäkringsavgifterna. Dessutom anser Radek Časta enligt begäran om förhandsavgörande att det sedan ikraftträdandet av förordning nr 723/2004 inte längre är tillåtet att tillämpa det försäkringstekniska värdet som beräkningsmetod för de rättigheter som ska överföras.
34.
Republiken Tjeckien anser däremot att begreppet kapitalvärdet för pensionsrättigheter beskriver den ekonomiska motsvarigheten till den eventuella pension som förmånstagaren är berättigad att uppbära i framtiden. Ändringen av ordalydelsen i tjänsteföreskrifterna genom förordning nr 723/2004 har inte haft till syfte att utesluta det försäkringstekniska värdet som beräkningsmetod, utan ska tvärtom bekräfta medlemsstaternas behörighet att fastställa beräkningsmetoden för kapitalvärdet, även med hänsyn till medlemsstaternas rätt att fastställa de grundläggande principerna för sina system för social trygghet (artikel 153.4 FEUF). Beräkningsmetoden beror på pensionssystemets utformning. Även Europeiska kommissionen anser att ändringen skulle ge medlemsstaterna mer frihet vad gäller metoderna för beräkningen av kapitalvärdet.
35.
Fram till ändringen genom förordning nr 723/2004 erbjöd artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna medlemsstaterna ett alternativ genom att föreskriva att en tjänsteman i gemenskaperna har rätt att få ”antingen det försäkringstekniska värdet eller det schablonmässiga återköpsvärdet” för pensionsrättigheterna från det nationella systemet inbetalt till gemenskaperna.
36.
Domstolen har definierat dessa båda begrepp i domen i målet Bodson. Det försäkringstekniska värdet syftar sålunda till en beräkning av kontantvärdet av en ”eventuell framtida regelbundet återkommande förmån”, i detta fall pensionen, genom att den förväntade pensionen diskonteras med hänsyn till den förtida utbetalningen samt risken för dödsfall före förfallodagen. Det schablonmässiga återköpsvärdet beräknas däremot som ”en sammanräkning av de avgifter som försäkringstagaren och i förekommande fall dennes arbetsgivare har betalat in, jämte ränta”. (
17
) I domen i målet kommissionen mot Luxemburg slog domstolen fast att valet mellan de båda beräkningsmetoderna ankommer på medlemsstaten och inte står tjänstemannen fritt. (
18
) En överföring ska också ske om pensionsrättigheterna är begränsade, villkorade eller framtida och inte är tillräckliga för ett omedelbart beviljande av ålderspension. (
19
)
37.
Enligt ändringen genom förordning nr 723/2004 föreskrivs i bestämmelsen numera en överföring av ”kapitalvärdet för pensionsrättigheter”. Mot denna bakgrund har den hänskjutande domstolen ställt frågan vilka följder denna förändring medför med avseende på de båda beräkningssätt som tidigare nämndes i bestämmelsen.
38.
Det framgår av ordalydelsen, systematiken, tillkomsthistorian samt syftet med artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna att kapitalvärdet utgör pensionsrättigheternas värde som ska beräknas enligt ett matematiskt förfarande utan fastställande av beräkningsmetod.
39.
Enligt ordalydelsen utgör ”kapitalvärdet för pensionsrättigheter” ett penningbelopp som motsvarar pensionsrättigheternas värde. Detta ger inte några uttryckliga upplysningar om hur kapitalvärdet ska fastställas, men ger emellertid uppfattningen att beräkningen av värdet av de framtida (eventuella) pensionsrättigheterna ska företas vid överföringen till unionens pensionssystem, det vill säga det försäkringstekniska värdet.
40.
Även vid en systematisk tolkning av bestämmelsen ligger det nära till hands att det åtminstone är tillåtet med en beräkning av det belopp som ska överföras genom det försäkringstekniska värdet. I artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna föreskrivs nämligen, såsom kommissionen med rätta har påpekat, just denna metod för beräkningen av värdet av pensionsrättigheterna för det fall att en EU-tjänsteman lämnar sin tjänst för EU och övergår till ett nationellt pensionssystem. Det förefaller föga övertygande att medlemsstaterna inte skulle kunna tillämpa det beräkningsförfarande som används inom EU.
41.
Bestämmelsens tillkomsthistoria visar att medlemsstaterna vad gäller beräkningen av det belopp som ska överföras genom ändringen av bestämmelsen vid sidan av de båda tidigare uttryckligen föreskrivna beräkningsmetoderna numera även skulle kunna välja andra beräkningsmetoder (till exempel blandade modeller). Sålunda har kommissionen uttryckligen motiverat sitt förslag om ändring av tjänsteföreskrifterna med ”en strävan att uppnå en högre grad av neutralitet vid överföringen av pensionsrättigheter”. (
20
)
42.
Varje form av tvivel huruvida olika, särskilt tidigare i bestämmelsen omnämnda, beräkningsmetoder är tillåtna undanröjs vid en analys av bestämmelsens syfte. Jag har redan fastställt att bestämmelsen ska göra det möjligt för EU att rekrytera kvalificerad och erfaren personal genom att de pensionsrättigheter som denna personal tidigare har förvärvat i medlemsstaternas nationella system säkerställs.
43.
Domstolen har redan upprepade gånger påpekat att artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna inte syftar till en harmonisering av medlemsstaternas pensionssystem. (
21
) Kommissionen saknar även behörighet att företa en sådan harmonisering. (
22
) I artikel 153.4 FEUF hänvisas tvärtom uttryckligen till ”medlemsstaternas rätt att fastställa de grundläggande principerna för sina system för social trygghet”. Unionen vidtar endast ”sådana åtgärder inom den sociala trygghetens område som är nödvändiga för att genomföra fri rörlighet för arbetstagare”. (
23
)
44.
Som en följd av medlemsstaternas principiella behörighet att utforma sina system för social trygghet har en mångfald av sådana system utvecklats. (
24
) Där kan till exempel föreskrivas en finansiering genom ett fördelningssystem eller ett fondsystem. Förmånernas omfattning kan vara kopplade till de inbetalda avgifterna, vid fondsystem till och med helt i enlighet med det sparade beloppets värde (”defined-contribution”) eller oberoende av avgifterna, till exempel enligt kriterier som försäkringslängden och förmånstagarens lön eller som enhetlig pension (”defined-benefit”) (
25
).
45.
Denna mångfald av system medför nödvändigtvis en mångfald av beräkningsmetoder bland vilka medlemsstaterna kan välja. Om pensionen enligt ett pensionssystem uteslutande bestäms efter värdet av de avgifter som till exempel har investerats i aktiefonder förefaller det problematiskt med en beräkning av kapitalvärdet för pensionsrättigheter genom ett försäkringstekniskt värde, eftersom pensionsrättigheterna inte kan fastställas. För en beräkning av det schablonmässiga återköpsvärdet krävs det tvärtom i enlighet med definitionen av detta att det förekommer försäkringsavgifter, vilket enligt uppgifter från den hänskjutande domstolen inte alls var fallet i Republiken Tjeckien före år 1993, eftersom pensionerna var skattefinansierade. Men även vad gäller ett avgiftsfinansierat system förefaller det vara systemvidrigt med en beräkning av kapitalvärdet genom det schablonmässiga återköpsvärdet om pensionen inte alls bestäms utifrån försäkringsavgifterna.
46.
Mot denna bakgrund ska den första tolkningsfrågan besvaras så, att begreppet ”kapitalvärdet för pensionsrättigheter” i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna avser ett värde på pensionsrättigheterna som fastställs i enlighet med ett matematiskt förfarande utan fastställande av beräkningsmetoden. De hittillsvarande beräkningsmetoderna är även i fortsättningen tillåtna vid beräkningen av kapitalvärdet för pensionsrättigheter.
C – Den andra tolkningsfrågan
47.
Den andra tolkningsfrågan avser frågan huruvida de beräkningsmetoder för det kapitalvärde för pensionsrättigheter som ska betalas till unionen som föreskrivs och tillämpas enligt nationell lagstiftning överensstämmer med artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna samt artikel 4.3 FEU, varvid den hänskjutande domstolen särskilt har påpekat att denna beräkningsmetod i det konkreta fallet medför ett kapitalvärde som uppgår till mindre än hälften av de pensionsavgifter som har betalats in. Denna fråga är extra kontroversiell, eftersom det enligt parternas uppgifter enbart föreskrivs en sådan överföring av kapitalvärdet för pensionsrättigheter för pensionsförsäkrade som tillträder en tjänst i EU och de aktuella bestämmelserna just har införts i detta hänseende. Det är sålunda frågan om en bestämmelse som har införts med avseende på en sådan situation som den förevarande, vilket särskilt får betydelse för bedömningen av likabehandlingsprincipen.
48.
Såsom framgår av de faktiska omständigheterna har frågan uppkommit mot bakgrund av det tjeckiska pensionssystemet, vars väsentliga särdrag jag på ett starkt förenklat sätt ska redogöra för. Nämnda system finansieras huvudsakligen genom ett fördelningsförfarande inom vilket arbetsgivare och arbetstagare betalar avgifter sedan 1993. Beloppet för den pension som ska betalas ut är enligt den hänskjutande domstolens uppgifter fastställt i lag (”defined-benefit”) (
26
) och beräknas enligt en formel som utöver den sammanlagda försäkringstiden även beaktar inkomstens storlek, dock beaktas sistnämnda omständighet i starkt avtagande utsträckning. Detta innebär att en hög inkomst visserligen leder till en högre pension, men att avgifter från och med vissa inkomstgränser dock enbart beaktas i minskad omfattning. Kännetecknande för systemet är sålunda dess starkt utpräglade solidariska karaktär.
49.
För det fall att en pensionsförsäkrad inträder i EU:s pensionssystem överförs det försäkringstekniska värdet av pensionsrättigheterna. (
27
) Enligt den föreskrivna beräkningsmodellen uppgick detta värde på Radek Častas pensionsrättigheter till mindre än 50 procent av de avgifter som han och hans arbetsgivare har betalat in.
50.
Radek Časta anser att denna beräkningsmetod strider mot artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, artikel 4.3 FEU och artikel 45 FEUF. Redan vid den hänskjutande domstolen har han argumenterat för att kapitalvärdet måste ligga nära eller överstiga den sammanlagda summan av inbetalade avgifter. Genom de nationella bestämmelserna missgynnas tjeckiska EU-tjänstemän gentemot EU-tjänstemän från andra medlemsstater. Den tillämpade beräkningsmetoden är inte begriplig och använder rekvisit (som den använda räntesatsen) som avviker från dem som används vid beräkningen av ålderspensionen samt använder ett värde för den förväntade livslängden som inte stämmer överens med Eurostats uppgifter.
51.
Republiken Tjeckien anser, liksom underförstått motparten, att beräkningsmetoden är lagenlig. Artikel 4.3 FEU beaktas, eftersom tjeckiska EU-tjänstemän inte måste tåla någon värdeförlust i förhållande till tjänstemän som stannar kvar i det tjeckiska pensionssystemet. Utmärkande för det tjeckiska pensionssystemet är en hög nivå av solidaritet, vilket nödvändigtvis leder till höga pensionsavgifter i förhållande till jämförelsevis låga pensionsförmåner.
52.
Kommissionen anser att det varken i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna eller i artikel 4.3 FEU föreskrivs något exakt innehåll för de åtgärder som medlemsstaterna är skyldiga att vidta för en överföring av kapitalvärdet för pensionsrättigheter. Medlemsstaternas skyldigheter omfattar i detta avseende endast att föreskriva en mekanism för överföringen av kapitalvärdet.
53.
Medlemsstaterna har ett väsentligt handlingsutrymme när det gäller de åtgärder som de såsom nämnts ovan är skyldiga att vidta för att införliva artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna, men de har dock inte något obegränsat utrymme för skönsmässig bedömning. Tvärtom är de särskilt skyldiga att beakta två grundläggande principer. De genomförandeåtgärder som antas måste på ett effektivt sätt förverkliga de krav som ställs i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna och sålunda svara mot ovannämnda (
28
) grundläggande princip. Dessutom är de skyldiga att beakta likabehandlingsprincipen.
54.
I enlighet med kravet på ett effektivt förverkligande av villkoren i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna får tjänstemännens sociala förmåner inte försämras genom att de tillträder en tjänst i unionen. Medlemsstaterna måste sålunda överföra det totala kapitalvärdet för pensionsrättigheter som beräknats på ett korrekt, ekonomiskt-tekniskt sätt, vilka tjänstemannen har förvärvat på grund av sin verksamhet i medlemsstaten, varvid tidpunkten för den faktiska överföringen ska läggas till grund.
55.
Om beräkningen av kapitalvärdet görs som försäkringstekniskt värde, som i det tjeckiska pensionssystemet, måste ekonomiskt-tekniska och statistiskt rimliga räntesatser, tabeller över dödlighet och formler användas. Det krävs dessutom särskilt att de rekvisit som används beaktar diskrimineringsförbudet. (
29
)
56.
Det är tillåtet att använda de rekvisit som, vilket Radek Časta har gjort gällande, tillämpas vid pensionsberäkningen i medlemsstaten, i den mån detta beror på det faktum att beräkningen av det försäkringstekniska värdet utgör en annan matematisk operation än pensionsberäkningen. Medlemsstaterna är inte heller skyldiga att tillämpa Eurostats statistik om de använder andra godtagbara källor.
57.
Ytterligare villkor för utformningen av medlemsstaternas åtgärder i samband med artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna framgår av likabehandlingsprincipen.
58.
Radek Časta kan emellertid varken åberopa att det föreligger en diskriminering genom användningen av andra beräkningsmetoder för kapitalvärdet i förhållande till EU-tjänstemän från andra medlemsstater, (
30
) eller en diskriminering gentemot försäkringstagare i det tjeckiska systemet som går över till en annan medlemsstats pensionssystem och åtnjuter samordnande åtgärder från EU. (
31
) I båda situationerna grundas skillnaderna på medlemsstaternas behörighet att utforma sina pensionssystem.
59.
Det skulle emellertid inte vara lagenligt om en medlemsstats nationella lagstiftning tillhandahåller beräkningsmetoder för en överföring av pensionsrättigheter mellan två statliga pensionssystem som de som tillhör det nationella pensionssystemet inte får åtnjuta om de tillträder en tjänst i unionen. Domstolen har redan fastställt att samma beräkningsmöjligheter måste vara tillgängliga för överföring av unionstjänstemännens rättigheter. (
32
) Lika lite får en medlemsstat neka unionstjänstemän en beräkningsmetod för kapitalvärdet för pensionsrättigheter som den eventuellt tillhandahåller personer som tillhör dess pensionssystem som byter till en internationell organisation.
60.
Det ankommer på den nationella domstolen att pröva huruvida de angivna villkoren har iakttagits i nationell lagstiftning.
61.
Slutligen ska jag behandla den jämförelse som den hänskjutande domstolen har gjort mellan det beräknade kapitalvärdet och de avgifter som betalats in. En sådan jämförelse är inte särskilt ändamålsenlig om försäkringsavgifterna såsom i det tjeckiska pensionssystemet inte påverkar pensionens omfattning utan kapitalvärdet beräknas genom det försäkringstekniska värdet för denna pension.
62.
I ett sådant fall kan det inte uteslutas att beräkningen av kapitalvärdet särskilt i fråga om solidariskt utformade pensionssystem kan leda till ett kapitalvärde som i vissa fall ligger klart under de avgifter som betalats in till pensionssystemet. I sådana system finansierar nämligen mottagare med höga inkomster genom sina avgifter pensionsrättigheterna för mottagare med lägre inkomster.
63.
Jag har redan påpekat att fastställandet av grundläggande principer för de nationella systemen för social trygghet omfattas av medlemsstaternas behörighet. Redan av detta följer att en solidarisk utformning av de nationella pensionssystemen inte strider mot unionsrätten. En solidarisk utformning av pensionssystemen utgör ett rättsligt och historiskt framsteg för den moderna socialstaten som gagnar befolkningen i sin helhet. (
33
) Det föreskrivs uttryckligen i artikel 34.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilken måste beaktas vid tolkningen av den omtvistade bestämmelsen, att unionen ”erkänner och respekterar rätten till tillgång till social trygghet och sociala förmåner som garanterar skydd i sådana fall som ... ålderdom ... i enlighet med närmare bestämmelser i unionsrätten samt nationell lagstiftning och praxis”.
64.
Vad gäller den andra tolkningsfrågan föreslår jag sålunda att artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna jämförd med artikel 4.3 FEU ska tolkas så, att det förhållandet att en person som är yrkesverksam i en medlemsstat tillträder en tjänst som tjänsteman i unionen inte får medföra en försämring av dennes sociala förmåner med avseende på pensionsrättigheterna. Medlemsstaten är vad gäller den metod för beräkning av kapitalvärdet för pensionsrättigheter som den tillämpar vid en överföring av dessa i synnerhet skyldig att använda rimliga rekvisit, företa beräkningen på ett ekonomiskt-tekniskt korrekt sätt samt iaktta likabehandlingsprincipen. Det ankommer på de nationella domstolarna att kontrollera dessa villkor. Ett kapitalvärde som har beräknats som ett försäkringstekniskt värde i enlighet med dessa villkor vilket ligger klart under summan av de inbetalade avgifterna är av nämnda skäl i princip inte otillbörligt i detta avseende.
65.
Dessutom förefaller den hänskjutande domstolen även ställa frågan huruvida det med avseende på sambandet mellan kapitalvärdet och avgifterna föreligger ett minimivärde, varvid den har lagt vikt vid den symboliska procentsatsen 50 procent. Det är emellertid mot bakgrund av ovanstående resonemang uppenbart att det inte skulle vara ändamålsenligt att i denna form fastställa en exakt lägsta procentsats under vilken det utan vidare skulle föreligga ett åsidosättande av EU-lagstiftningen. Eftersom förhållandet mellan kapitalvärdet och avgifterna för övrigt ungefär överensstämmer med det föreslagna symboliska värdet i förevarande mål är det svar som har lämnats i föregående stycke enligt min mening tillräckligt.
D – Den tredje tolkningsfrågan
66.
Den hänskjutande domstolen har ställt sin tredje fråga för att få klarhet i huruvida domstolens dom i målet My ska tolkas så, att en medlemsstat för en tjänsteman som tillträder en tjänst i unionen vid beräkningen av kapitalvärdet för pensionsrättigheter enligt den försäkringstekniska metoden med beaktande av försäkringsperioden i det personliga värderingsunderlaget även måste räkna med den period under vilken tjänstemannen redan har deltagit i Europeiska unionens pensionssystem utan att inge någon ansökan om överföring av pensionsrättigheter. Denna fråga har uppkommit mot bakgrund av att överföringen av kapitalvärdet för tjänstemän som tillträder en tjänst i unionen, enligt parternas uppgifter, är det enda fall i vilket en person som tillhör det tjeckiska pensionssystemet som inte har fullgjort minimiförsäkringsperioden, (
34
) erhåller en betalning ur det tjeckiska pensionssystemet.
67.
Radek Časta förespråkar en skyldighet att beakta nämnda tidsperiod i samband med den försäkringstekniska beräkningen av kapitalvärdet för pensionsrättigheter med stöd av beräkningsmetoden i samband med artikel 52 i förordning nr 883/2004. Han har påpekat att han vid en överföring av sina pensionsrättigheter förlorar samtliga rättigheter i det tjeckiska pensionssystemet.
68.
Republiken Tjeckien anser att det inte följer någon skyldighet att beakta nämnda tidsperiod av domen i målet My, vilken grundar sig på helt andra faktiska omständigheter. Tvärtom framgår det redan av ordalydelsen i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna att enbart den period som den aktuella personen har tillhört det nationella pensionssystemet ska beaktas vid beräkningen av kapitalvärdet. Om medlemsstaten skulle beakta perioden mellan inträdet i unionens pensionssystem och ansökan om överföring av pensionsrättigheter i samband med beräkningen av kapitalvärdet för pensionsrättigheter skulle detta leda till ett dubbelt beaktande av nämnda tidsperiod vid pensionsberäkningen. Motparten och kommissionen delar detta synsätt.
69.
Det föreligger inte någon skyldighet för medlemsstaterna att även beakta den tid under vilken en tjänsteman redan var ansluten till unionens pensionssystem, men ännu inte hade ansökt om överföring av pensionsrättigheterna, vid beräkningen av kapitalvärdet för pensionsrättigheter.
70.
Någon sådan skyldighet för medlemsstaterna kan varken utläsas av domen i målet My, vilken såsom nämnts ovan inte avser en situation i vilken en EU- tjänsteman (
35
) låter överföra sina pensionsrättigheter till EU eller av ordalydelsen i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna i vilken det talas om pensionsrättigheter ”som [tjänstemannen] förvärvat på grundval av sådan tjänstgöring”, det vill säga i det nationella pensionssystemet, eller av förordning nr 883/2004 som enligt artikel 2.1 i nämnda förordning inte är tillämplig på tjänstemän i unionens institutioner. (
36
) Den förlust av rättigheterna ur det tjeckiska systemet vid en överföring av pensionsrättigheter som Radek Časta har gjort gällande är en följd av bytet av det pensionssystem som han tillhör.
V – Förslag till avgörande
71.
Jag föreslår att domstolen ska besvara de hänskjutna frågorna på följande sätt:
1.
Begreppet ”kapitalvärdet för pensionsrättigheter” i artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna avser ett värde på pensionsrättigheterna som fastställs i enlighet med ett matematiskt förfarande utan fastställande av beräkningsmetoden. De hittillsvarande beräkningsmetoderna är även i fortsättningen tillåtna vid beräkningen av kapitalvärdet för pensionsrättigheter.
2.
Artikel 11.2 i bilaga VIII till tjänsteföreskrifterna jämförd med artikel 4.3 FEU ska tolkas så, att det förhållandet att en person som är yrkesverksam i en medlemsstat tillträder en tjänst som tjänsteman i unionen inte får medföra en försämring av dennes sociala förmåner med avseende på pensionsrättigheterna. Medlemsstaten är vad gäller den metod för beräkning av kapitalvärdet för pensionsrättigheter som den tillämpar vid en överföring av dessa i synnerhet skyldig att använda rimliga rekvisit, företa beräkningen på ett ekonomiskt-tekniskt korrekt sätt samt iaktta likabehandlingsprincipen. Det ankommer på de nationella domstolarna att kontrollera dessa villkor. Ett kapitalvärde som har beräknats som ett försäkringstekniskt värde i enlighet med dessa villkor vilket ligger klart under summan av de inbetalade avgifterna är av nämnda skäl i princip inte otillbörligt i detta avseende.
3.
En medlemsstat är inte skyldig att vid beräkning av kapitalvärdet för pensionsrättigheter för en tjänsteman som tillträder en tjänst i unionen enligt den försäkringstekniska metoden beakta perioder under vilka en tjänsteman redan var ansluten till unionens pensionssystem, men ännu inte hade ansökt om överföring av pensionsrättigheterna i det personliga värderingsunderlaget.
(
1
)	Originalspråk: tyska.
(
2
)	Rådets förordning (EG, Euratom) nr 723/2004 av den 22 mars 2004 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (EUT L 124, s. 1).
(
3
)	Införd genom rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 av den 29 februari 1968 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper samt om införande av särskilda tillfälliga åtgärder beträffande kommissionens tjänstemän (anställningsvillkor för övriga anställda) (EGT L 56, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 1, s. 39).
(
4
)	Artikel 2 i förordning nr 723/2004.
(
5
)	Detta värde aktualiseras genom indexet för den genomsnittliga löneutvecklingen vid tidpunkten för beräkningen.
(
6
)	Radek Časta har uppgett att han har varit försäkrad i 17 år och 259 dagar. Denna skillnad skulle kunna bero på att den hänskjutande domstolen eventuellt inte har räknat med försäkringsperioder under vilka det inte har betalats in några avgifter.
(
7
)	Detta belopp har beräknats av den hänskjutande domstolen. Radek Časta har vid domstolen uppgett ett belopp om 1124633,40 CZK.
(
8
)	Dom av den 16 december 2004 i mål C-293/03, My (REG 2004, s. I-12013).
(
9
)	Dom av den 14 juni 1990 i mål C-37/89, Weiser (REG 1990, s. I-2395), punkt 12.
(
10
)	Dom av den 20 oktober 1981 i mål 137/80, kommissionen mot Belgien (REG 1981, s. 2393), punkterna 9 och 18, av den 20 mars 1986 i mål 72/85, kommissionen mot Nederländerna (REG 1986, s. 1219), punkt 16, av den 18 april 1989 i mål 130/87, Retter (REG 1989, s. 865), punkt 22, och av den 17 juli 1997 i mål C-52/96, kommissionen mot Spanien (REG 1997, s. I-4637), punkt 9.
(
11
)	Artikel 11.2 i tjänsteföreskrifterna och förstainstansrättens dom av den 18 mars 2004 i mål T-67/02, Radauer mot rådet (REG 2004, s. I-A-89 och s. II-395), punkterna 29 och 30.
(
12
)	Dom av den 9 november 1989 i de förenade målen 75/88, 146/88 och 147/88, Bonazzi-Bertottilli m.fl. (REG 1989, s. 3599), punkt 17.
(
13
)	Domen i målet kommissionen mot Belgien (ovan fotnot 10), punkt 11, och domen i målet My (ovan fotnot 8), punkt 44.
(
14
)	Domen i målet My (ovan fotnot 8), punkterna 45–49.
(
15
)	Generaladvokaten Tizzanos förslag till avgörande i målet My (ovan fotnot 8), punkt 95.
(
16
)	Beslut av den 9 juli 2010 i de förenade målen C‑286/09 och C‑287/09, Ricci (REU 2010, s. I‑93), punkterna 30–33.
(
17
)	Dom av den 18 mars 1982 i mål 212/81, Bodson (REG 1982, s. 1019), punkterna 7 och 8.
(
18
)	Dom av den 17 december 1987 i mål 315/85, kommissionen mot Luxemburg (REG 1987, s. 5391), punkt 22, och av den 4 maj 1988 i mål 64/85, Watgen (REG 1988, s. 2435), punkt 9.
(
19
)	Domen i målet kommissionen mot Belgien (ovan fotnot 10), punkt 12.
(
20
)	KOM(2002) 213 slutlig, s. 5.
(
21
)	Domen i målet kommissionen mot Luxemburg (ovan fotnot 18), punkt 21.
(
22
)	Förslag till avgörande av generaladvokaten Bot av den 14 januari 2010 i mål C-343/08, kommissionen mot Republiken Tjeckien (REU 2010, s. I-275), punkt 53, och dom av den 30 januari 1997 i mål C-340/94, de Jaeck (REG 1997, s. I-461), punkt 18.
(
23
)	Artikel 48 FEUF.
(
24
)	Kommissionen talade vid den muntliga förhandlingen om över 300 varianter.
(
25
)	Se OECD, Pensions at a Glance, 2005, aktualiserad i OECD, Pensions at a Glance, 2011. Vad gäller ändringarna i systemen, se kommissionens vitbok ”En agenda för tillräckliga, trygga och långsiktigt bärkraftiga pensioner”, KOM(2012) 55 av den 16 februari 2012.
(
26
)	Radek Časta anser att avgifterna men inte pensionerna är fastställda. För domstolen måste den hänskjutande domstolens beskrivning vara avgörande.
(
27
)	För mer information om lagstiftningen, se särskilt punkterna 11 och 12 i detta förslag till avgörande.
(
28
)	Punkt 26 i detta förslag till avgörande.
(
29
)	Vad gäller gemenskapslagstiftarens skyldigheter, se dom av den 11 september 2007 i mål C-227/04 P, Lindorfer mot rådet (REG 2007, s. I-6767), punkterna 52, 58 och 59.
(
30
)	Om en medlemsstat helt underlåter att överföra pensionsrättigheter medför detta emellertid en diskriminering, se domen i målet kommissionen mot Belgien (ovan fotnot 10), punkt 19.
(
31
)	Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (EGT L 149, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 57), numera Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (EUT L 166, s. 1). Sistnämnda förordning gäller enligt artikel 91 i förordningen sedan den 1 maj 2010, se Schreiber, F., ”Art. 91”, i: Schreiber, F., m.fl., VO (EG) Nr. 883/2004, C.H. Beck, München, 2012.
(
32
)	Domen i målet kommissionen mot Luxemburg (ovan fotnot 18), punkt 24, och i målet Watgen (ovan fotnot 18), punkt 10.
(
33
)	Ritter, G., Der Sozialstaat, Entstehung und Entwicklung im internationalen Vergleich, Oldenbourg, München, tredje upplagan, 2010.
(
34
)	Även Radek Časta befinner sig i denna situation.. Enligt hans skriftliga yttrande uppgår minimiförsäkringsperioden till 25 år och enligt uppgifter som lämnats vid den muntliga förhandlingen till 35 år. Skillnaden kan bero på att den ursprungliga minimiförsäkringsperioden i Republiken Tjeckien sedan år 2010 stegvis höjs till 35 år, OECD, Pensions at a Glance, 2011, s. 212.
(
35
)	Se punkterna 27 och 28 i detta förslag till avgörande.
(
36
)	Beträffande artikel 2.1 i förordning nr 1408/73, se dom av den 3 oktober 2000 i mål C-411/98, Ferlini (REG 2000, s. I-8081), punkt 41, och domen i målet My (ovan fotnot 8), punkt 35.