Preliminär utgåva
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
MACIEJ SZPUNAR
föredraget den 18 december 2025(1)
Mål C‑598/24
CY
mot
Gândul Media Network SRL,
HO
(begäran om förhandsavgörande från Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Högsta domstolen, Rumänien))
” Begäran om förhandsavgörande – Immaterialrätt – Direktiv 2001/29/EG – Upphovsrätt och närstående rättigheter – Artikel 2 – Rätten till mångfaldigande – Artikel 3 – Rätten till överföring av verk till allmänheten – Begreppet verk – Kort text upplagd på Facebook och återgiven i en nättidning – Artikel 5.3 c – Undantag och inskränkningar – Undantag kopplat till nyhetsrapportering – Grad av harmonisering ”
Inledning
1.        I unionens upphovsrätt föreskrivs ett antal undantag från upphovsmäns ensamrätt som gör det möjligt för användarna av verk att utan upphovsmännens tillstånd utföra vissa handlingar som normalt omfattas av rättsinnehavarnas monopol.
2.        Förutom i ett fall är samtliga dessa undantag
frivilliga. Medlemsstaterna har således ett stort utrymme för skönsmässig bedömning, inte bara när det gäller valet av vilka undantag som de önskar införliva med sin nationella rätt utan även när det gäller det konkreta genomförandet av dessa.
3.        Vissa av dessa undantag gör det emellertid möjligt att förena upphovsmännens ensamrätt med de grundläggande rättigheter som tillkommer användarna av verken, bland annat
olika aspekter av yttrandefriheten. Det är därför svårt att föreställa sig att dessa inte på ett eller annat sätt införlivas med nationell rätt i samtliga medlemsstater.(2)
4.        Förevarande mål ger domstolen tillfälle att precisera omfattningen av medlemsstaternas utrymme för skönsmässig bedömning vid införlivandet av det undantag som syftar till att säkerställa pressens rätt till nyhetsrapportering.
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
5.        Artiklarna 2, 3 och 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället(3) har följande lydelse:
”Artikel 2
Medlemsstaterna skall föreskriva en ensamrätt att tillåta eller förbjuda direkt eller indirekt, tillfälligt eller permanent, mångfaldigande, oavsett metod och form, helt eller delvis
a)      för upphovsmän: av deras verk,
…
Artikel 3
1.      Medlemsstaterna skall ge upphovsmän en ensamrätt att tillåta eller förbjuda varje överföring till allmänheten av deras verk, på trådbunden eller trådlös väg, inbegripet att verken görs tillgängliga för allmänheten på ett sådant sätt att enskilda kan få tillgång till dessa verk från en plats och vid en tidpunkt som de själva väljer.
…
Artikel 5
…
3.      Medlemsstaterna får föreskriva undantag eller inskränkningar i de rättigheter som avses i artiklarna 2 och 3 i följande fall:
…
c)      Mångfaldigande av pressen, överföring till allmänheten eller tillgängliggörande av utgivna artiklar om aktuella ekonomiska, politiska eller religiösa ämnen eller av verk eller andra alster av liknande slag i radio- eller televisionssändningar om sådan användning inte är förenad med uttryckliga förbehåll och förutsatt att källan, inbegripet upphovsmannens namn, anges, eller användning av verk eller andra alster i samband med nyhetsrapportering, i den utsträckning som är motiverad med hänsyn till informationssyftet och förutsatt att källan, inbegripet upphovsmannens namn, anges, om inte detta visar sig vara omöjligt.
…
5.      De undantag och inskränkningar som föreskrivs i punkterna 1, 2, 3 och 4 får endast tillämpas i vissa särskilda fall som inte strider mot det normala utnyttjandet av verket eller annat alster och inte oskäligt inkräktar på rättsinnehavarnas legitima intressen.”
Rumänsk rätt
6.        Artikel 35.1 och 35.2 i
Legea nr.
8/1996 privind dreptul de autor și drepturile conexe (lag nr 8/1996 om upphovsrätt och närstående rättigheter) av den
14 mars 1996(4) har följande lydelse:
”1.      Följande användning av ett verk som tidigare kommit till allmänhetens kännedom ska tillåtas utan upphovsmannens samtycke och utan ersättning, under förutsättning att användningen sker i enlighet med god sed och inte strider mot det normala utnyttjandet av verket och inte skadar upphovsmannen eller innehavarna av nyttjanderätten:
…
2.      På de villkor som anges i punkt 1 är det tillåtet att mångfaldiga, sprida, sända eller överföra till allmänheten utan direkt eller indirekt kommersiell eller ekonomisk vinning
…
c)      korta utdrag ur verk, i samband med information om en nyhetshändelse, men endast i den utsträckning som är motiverad med hänsyn till det eftersträvade informationssyftet,
…”
7.        I artikel 35.4 i denna lag föreskrivs, bland annat med hänsyn till de fall som anges i punkt 2 c i samma artikel, att källan och namnet på upphovsmannen till det använda verket ska anges, om inte detta visar sig vara omöjligt.
Bakgrund, förfarandet och tolkningsfrågorna
8.        Den 8 september 2021
lade
CY, en
lärare på en skola, upp en text på 22 rader
på sin Facebooksida med rubriken ”Liten guide till föräldrar inför skolstart”. I en på samma gång humoristisk och pedagogisk ton förklarade hon att hon inte ville få några presenter från sina elevers föräldrar.
9.        Journalisten HO
på nättidningen Gândul (en tidning som drivs av Gândul Media Network SRL, ett bolag bildat enligt rumänsk rätt)
publicerade den 14 september 2021
en artikel på tidningens webbplats med rubriken ”Ett meddelande med ett aldrig tidigare skådat innehåll från en lärare till de föräldrar som tänker ge henne presenter i början av läsåret”, i vilken hela den text som CY hade lagt upp återgavs efter ingressen. Enligt beslutet om hänskjutande är det utrett dels att den aktuella texten har använts utan CY:s förhandssamtycke, dels att hennes namn och källan till texten lades till vid en senare tidpunkt, via en hyperlänk till originalet.
10.      CY väckte talan vid domstol och gjorde gällande att hon hade rätt till ersättning för den ekonomiska och ideella skada som hon lidit till följd av intrånget i sin upphovsrätt. Genom dom av den 26 april 2022 ogillade
Tribunalul București (Regionala domstolen i Bukarest, Rumänien) talan med motiveringen att den aktuella texten inte kunde åtnjuta upphovsrättsligt skydd. Curtea de Apel București (Appellationsdomstolen i Bukarest, Rumänien) fastställde denna dom genom dom av den
3 maj 2023.
11.      CY har överklagat sistnämnda dom till Înalta Curte de Casație și Justiție (Högsta domstolen, Rumänien),
som har beslutat att vilandeförklara målet och begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen avseende följande frågor:
”1)      Ska artikel 2 a i [direktiv 2001/29] tolkas så, att en text som har lagts upp på ett socialt medium och uttrycker en åsikt om sociala sedvänjor som anses vara olämpliga kan anses vara ett upphovsrättsligt skyddat verk?
2)      Ska artikel 5.3 c i [direktiv 2001/29] tolkas så, att den utgör hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning som, vad gäller information i
aktuella frågor, tillåter användning av enbart korta utdrag från ett verk, men inte av verket i sin helhet, i synnerhet när verket är av begränsad längd, och enbart på det villkoret att det inte förekommer någon direkt eller indirekt ekonomisk eller kommersiell vinning?”
12.      Begäran om förhandsavgörande inkom till domstolen den 16 september 2024. Skriftliga yttranden har inkommit från CY, den rumänska regeringen och Europeiska kommissionen. Domstolen har beslutat att avgöra målet utan att hålla någon muntlig förhandling.
Bedömning
13.      Två tolkningsfrågor har ställts till domstolen i förevarande mål. I enlighet med domstolens önskemål kommer jag att i mitt förslag till avgörande koncentrera mig på den andra frågan. Vad gäller den första frågan räcker det för domstolen att erinra om sin fasta praxis enligt vilken ett alster endast kan kvalificeras som ”verk” i den mening som avses i unionens upphovsrätt om två kumulativa villkor är uppfyllda, nämligen att alstret är originellt i den meningen att det är upphovsmannens egen intellektuella skapelse, och att det är uttrycket för detta skapande.(5) Sådana omständigheter som textens längd, var den publicerades och dess eventuellt släktskap med en viss litterär genre påverkar således inte denna kvalificering. Prövningen av huruvida dessa två villkor är uppfyllda i ett konkret fall omfattas helt och hållet av bedömningen av de faktiska omständigheterna och således av behörigheten för den domstol som prövar målet i sak.
14.      Jag övergår därför direkt till bedömningen av den andra tolkningsfrågan.
Föremålet för den andra tolkningsfrågan
15.      Den andra tolkningsfrågan rör tolkningen av artikel 5.3 c i direktiv 2001/29.
16.      Den hänskjutande domstolen önskar närmare få klarhet i hur den sista delen av denna bestämmelse, som reglerar undantag för nyhetsrapportering, ska tolkas. Enligt denna bestämmelse får medlemsstaterna föreskriva undantag eller inskränkningar av ensamrätter vid ”användning av verk eller andra alster i samband med nyhetsrapportering, i den utsträckning som är motiverad med hänsyn till informationssyftet och förutsatt att källan, inbegripet upphovsmannens namn, anges, om inte detta visar sig vara omöjligt”.
17.      Det framgår av begäran om förhandsavgörande att den hänskjutande domstolen dels vill få klarhet i huruvida publiceringen av den text som är aktuell i det nationella målet kan kvalificeras som en ”nyhetshändelse” i den mening som avses i artikel 5.3 c i direktiv 2001/29, dels vill få klarhet i huruvida nämnda bestämmelse är förenlig med den bestämmelse i den rumänska lagstiftning genom vilken den införlivats, i den mån denna
inskränker den tillåtna användningen till ”korta utdrag” ur verk och förbjuder all kommersiell eller ekonomisk vinning därav, även indirekt sådan, trots att dessa begränsningar inte återfinns i den aktuella bestämmelsen i direktiv 2001/29. Endast denna andra aspekt återspeglas i den andra tolkningsfrågan. Den första aspekten rör emellertid själva tillämpligheten av undantaget för nyhetsrapportering i det nationella målet. Jag anser därför att det är lämpligt att undanröja den hänskjutande domstolens tvivel på denna punkt.
18.      Jag understryker att det nationella målet inte handlar om
att pröva huruvida den aktuella nationella bestämmelsen är giltig mot bakgrund av direktiv 2001/29, utan om en konkret tvist på vilken denna nationella bestämmelse kan vara tillämplig. Den hänskjutande domstolen ska således endast, så vitt det är möjligt, tolka denna bestämmelse i enlighet med direktivet eller, i förekommande fall, underlåta att tillämpa bestämmelsen på tvisten.(6) Frågan huruvida den aktuella nationella bestämmelsen är förenlig med direktiv 2001/29 ska således bedömas av den hänskjutande domstolen mot bakgrund av omständigheterna i det nationella målet och med beaktande av kravet på en skälig avvägning mellan de aktuella grundläggande rättigheterna.
19.      Den hänskjutande domstolen har ställt den andra tolkningsfrågan för att få klarhet i dels vilka villkor som ska vara uppfyllda för att artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 ska vara tillämplig, dels huruvida denna bestämmelse ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som införlivar denna bestämmelse och som inskränker den tillåtna användningen för nyhetsrapportering till korta utdrag ur verk och förbjuder direkt eller indirekt ekonomisk vinning därav.
Rättspraxis angående undantaget för nyhetsrapportering
20.      Innan jag påbörjar bedömningen av de rättsliga problem som den hänskjutande domstolen har tagit upp, anser jag att det är nödvändigt att kort erinra om aktuell rättspraxis angående
artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29.
21.      Det nationella målet rör ett särskilt fall av tillämpning av undantaget i denna bestämmelse, i så mening att själva publiceringen av det verk som används för nyhetsrapporteringen utgör nyhetshändelsen och att den aktuella rapporteringen i huvudsak består av en överföring till allmänheten av innehållet i detta verk. Domstolen har emellertid, underförstått men med nödvändighet,
medgett att detta undantag kan tillämpas under sådana omständigheter, bland annat i domen Spiegel Online.(7)
22.      Det var även i denna dom som domstolen formulerade huvuddragen för tolkningen av artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29, bland annat genom slå fast att denna bestämmelse inte fullständigt harmoniserar det undantag som den innehåller, och genom att ge medlemsstaterna ett betydande utrymme för skönsmässig bedömning vid den närmare definitionen av villkoren för dess tillämpning, vilket gör det möjligt för medlemsstaterna att göra en avvägning mellan de berörda intressena. Detta utrymme för skönsmässig bedömning följer enligt domstolen bland annat av formuleringen ”i den utsträckning som är motiverad med hänsyn till informationssyftet” i nämnda bestämmelse.(8)
23.      Trots detta har domstolen även slagit fast att medlemsstaternas utrymme för skönsmässig bedömning är kringskuret i flera hänseenden.(9)
24.      För det första ska medlemsstaterna vid genomförandet av artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 iaktta de krav som följer av unionsrätten, bland annat de villkor som anges i denna bestämmelse, samt proportionalitetsprincipen.(10)
25.      För det andra ska medlemsstaterna se till att syftet med direktiv 2001/29 – som är att införa en hög skyddsnivå till förmån för upphovsmän och att säkerställa en väl fungerande inre marknad – inte äventyras, samtidigt som det aktuella undantagets ändamålsenliga verkan säkerställs.(11)
26.      För det tredje kringskärs medlemsstaternas utrymme för skönsmässig bedömning av artikel 5.5 i direktiv 2001/29.
27.      För det fjärde ska medlemsstaterna vid införlivandet av artikel 5.3 c in fine i detta direktiv utgå från en tolkning av direktivet som gör det möjligt att säkerställa en skälig avvägning mellan de olika grundläggande rättigheter som skyddas i unionens rättsordning.(12) De grundläggande rättigheter som står på spel utgörs bland annat av
upphovsmännens rätt till immateriell egendom, som garanteras i artikel 17.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), och
den yttrandefrihet och informationsfrihet som tillkommer användarna av skyddade verk, som garanteras i artikel 11 i stadgan.(13)
28.      Det är mot bakgrund av denna rättspraxis som artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 ska tolkas i förevarande mål.
Kvalificeringen som ”nyhetshändelse”
29.      Den hänskjutande domstolen vill för det första få klarhet i huruvida artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 kan tillämpas på en överföring till allmänheten, via en nättidning, av en text som lagts upp på en Facebook-sida i början av läsåret, och i vilken en lärare anger att hon anser att vissa beteenden är olämpliga i skolmiljön. Den hänskjutande domstolens osäkerhet beror bland annat på att tidningen inte har uppmuntrat till offentlig debatt i denna fråga, till exempel genom att uppmana läsarna att reagera.
30.      Vad gäller begreppet ”nyhetshändelse”, i den mening som avses i artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29, har domstolen slagit fast att detta uttryck avser ”en händelse som, vid den tidpunkt då det rapporteras om den, är av informationsintresse för allmänheten”.(14)
31.      Jag anser inte att det är lämpligt att komplettera definitionen av detta begrepp med ytterligare inslag. Med hänsyn till syftet med det aktuella undantaget, vilket är att skydda pressens rätt att
informera
och allmänhetens rätt att bli informerad, måste nämligen denna definition omfatta alla ämnen som är av betydelse för samhället vid den tidpunkt då allmänheten informeras om saken. Vidare är varken nivån på skyddet för upphovsrätten eller allvaret i intrånget i dessa rättigheter beroende av arten av den händelse som rapporteras
med hjälp av det skyddade verket i fråga. Avvägningen mellan de berörda intressena talar således tydligt för en vid definition av begreppet ”nyhetshändelse”, såsom den definition som EU-domstolen har formulerat.
32.      De nationella domstolarna är naturligtvis behöriga att kvalificera en lärares publicering av sin åsikt att hon anser att vissa beteenden är olämpliga i skolan som en ”nyhetshändelse”. Enligt min mening finns det inget som hindrar en sådan kvalificering, eftersom information om hur skolsystemet fungerar
helt klart kan vara av intresse för allmänheten och åsikten i fråga kan avslöja praxis som påverkar denna funktion.
33.      Den omständigheten att läsarna av den tidning i vilken det aktuella verket användes i förevarande fall inte uppmanades att reagera har enligt min mening inte någon betydelse i sammanhanget. Även om det är riktigt, såsom den hänskjutande domstolen har påpekat, att så var fallet i det mål som avgjordes genom domen Funke Medien,(15) utgör denna omständighet emellertid inte på något sätt ett villkor för att tillämpa artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29.
34.      Såsom domstolen redan har påpekat ska den ”rapportering” som avses i denna bestämmelse förstås så, att den består i att lämna uppgifter om en nyhetshändelse. Även om enbart ett tillkännagivande av en sådan händelse inte utgör en rapportering av händelsen, i dess sedvanliga betydelse, krävs det emellertid inte att användaren gör en utförlig analys av händelsen.(16) Detsamma gäller i än högre grad en uppmaning att reagera, eftersom en sådan uppmaning uppenbarligen går utöver den sedvanliga betydelsen av uttrycket ”rapportering”. På ett mer allmänt plan påpekar jag att även om en debatt ofta kan vara en – önskvärd – konsekvens av utövandet av yttrandefriheten, är detta
på inget sätt
en förutsättning.
35.      För att artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 ska kunna tillämpas räcker det således att det aktuella skyddade verket används för att lämna uppgifter om en händelse som, vid den tidpunkt då uppgifterna lämnas, är av intresse för allmänheten.
Villkoren för att tillämpa undantaget för nyhetsrapportering i rumänsk rätt
36.      Den hänskjutande domstolens tvivel om huruvida den rumänska lagstiftning som reglerar undantaget för nyhetsrapportering är förenlig med artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 rör två aspekter, nämligen att den tillåtna användningen är begränsad till korta utdrag ur verk och att det är förbjudet att dra direkt eller indirekt ekonomisk eller kommersiell vinning
därav.(17)
Inskränkning av tillåten användning till korta utdrag ur verk
37.      Den hänskjutande domstolens tvivel om huruvida den rumänska lagstiftning som införlivat
artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 är förenlig med unionsrätten rör den omständigheten att denna bestämmelse tillåter användning av ”verk”, medan den rumänska lagstiftningen inskränker den tillåtna användningen till ”korta utdrag ur verk”.
38.      Jag påpekar inledningsvis att jag anser att den rumänska lagstiftaren härigenom inte har överskridit det utrymme för skönsmässig bedömning som den förfogar över vid införlivandet av denna bestämmelse, såsom detta utrymme har definierats av domstolen.(18)
39.      Vad för det första gäller ordalydelsen och systematiken i artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 är det frivilligt för medlemsstaterna att tillämpa denna bestämmelse, såsom är fallet med nästan alla de undantag från upphovsrätten som föreskrivs i detta direktiv. Enligt en allmänt vedertagen tolkningsregel, enligt vilken det större omfattar det mindre, är medlemsstaterna, när de genomför dessa undantag, i princip inte skyldiga att införliva dem i sin helhet.
40.      Dessutom innehåller nämnda bestämmelse i sig en inskränkning, enligt vilken användningen av undantaget för nyhetsrapportering endast är tillåten ”i den utsträckning som är motiverad med hänsyn till informationssyftet”. Enligt domstolen ger denna formulering medlemsstaterna ett stort utrymme för skönsmässig bedömning vid genomförandet av nämnda undantag.(19) Detta utrymme för skönsmässig bedömning avser med nödvändighet bland annat omfattningen av användningen av verket.
I detta sammanhang har medlemsstaterna således rätt att inskränka den tillåtna användningen till korta utdrag ur verk om de anser att en mer omfattande användning inte är motiverad av det informationssyfte som eftersträvas med det aktuella undantaget.
41.      För det andra anser jag att en sådan inskränkning, även om den är förenlig med syftet med direktiv 2001/29, som är att införa en hög skyddsnivå för upphovsmän, inte äventyrar den ändamålsenliga verkan av undantaget i artikel 5.3 c in fine i detta direktiv. Syftet med denna bestämmelse är nämligen inte att tillåta användning av skyddade verk som sådana, utan att förhindra att friheten att informera om nyhetshändelser på ett otillbörligt sätt begränsas av ensamrätter
som
skyddar verk som – på ett eller annat sätt – är kopplade till dessa händelser. Även om själva verket eller publiceringen av detta, såsom i förevarande fall, utgör den händelse som rapporteras, går det inte att förväxla denna rapportering med mångfaldigandet och överföringen till allmänheten av hela verket utan att innebörden av den aktuella bestämmelsen helt förvanskas. Att inskränka den tillåtna användningen till korta utdrag ur verk äventyrar således inte undantagets ändamålsenliga verkan.
42.      För det tredje ska genomförandet av de undantag som föreskrivs i artikel 5.2 och 5.3 i direktiv 2001/29 vara förenligt med artikel 5.5 i direktivet. I den sistnämnda bestämmelsen föreskrivs ett trestegstest, enligt vilket undantagen från upphovsrätten endast får tillämpas i vissa särskilda fall som inte strider mot det normala utnyttjandet av verket och inte oskäligt inkräktar på rättsinnehavarnas legitima intressen.
43.      Jag konstaterar i detta avseende att ett fullständigt mångfaldigande och överföring till allmänheten av ett verk per definition kan utgöra ett intrång i det normala utnyttjandet av verket och därmed – enligt logiken i trestegstestet – oskäligt inkräkta på upphovsmannens legitima intressen. I en sådan situation ersätter nämligen den sekundära överföringen av verket, som sker inom ramen för undantaget, den ursprungliga överföringen, vilket gör att
mottagarna
inte behöver använda denna, och att upphovsmannens normala utnyttjande av verket således hotas.
44.      I internetmiljön är en överföring till allmänheten ofta av permanent karaktär och lätt att kopiera, vilket innebär att upphovsmannen kan förlora all kontroll över verket, som cirkulerar oberoende av hans eller hennes vilja, vilket inte bara skadar hans eller hennes ekonomiska rättigheter utan även vederbörandes ideella rättigheter.(20) Även om det aktuella undantaget huvudsakligen syftar till att skydda pressens rätt att lämna uppgifter om nyhetshändelser,(21) är dess tillämpning inte beroende av att den berörda användaren innehar en formell ställning som pressorgan. I internetmiljön kan var och en kräva att informeras om en nyhetshändelse för att göra gällande detta undantag i syfte att överföra ett verk till allmänheten utan upphovsmannens tillstånd. Det finns därför en betydande risk för missbruk.
45.      Mot bakgrund av artikel 5.5 i direktiv 2001/29 anser jag därför att en medlemsstat har rätt att inskränka den tillåtna användningen av undantaget för nyhetsrapportering till korta utdrag ur verk.
46.      För det fjärde ska det vid tillämpningen av detta undantag göras en skälig avvägning mellan de tillämpliga grundläggande rättigheterna, bland annat det skydd för immateriella rättigheter som garanteras i artikel 17.2 i stadgan, och den yttrandefrihet och pressfrihet som garanteras i artikel 11 i stadgan. Frågan uppkommer således huruvida inskränkningen av den tillåtna användningen till korta utdrag ur verk respekterar denna avvägning.
47.      Vad gäller immateriella rättigheter utgör, som jag redan har påpekat, överföring till allmänheten av ett verk i dess helhet utan upphovsmannens tillstånd ett allvarligt intrång i upphovsmannens rättigheter.
I extrema fall, såsom de som nämnts i punkt 44 i förevarande förslag till avgörande, där upphovsmannen förlorar kontrollen över utnyttjandet av sitt verk, är detta intrång enligt min mening uppenbart oproportionerligt. Att vid tillämpning av undantaget för nyhetsrapportering inskränka den tillåtna användningen till korta utdrag ur verk bidrar till att skydda denna grundläggande rättighet.
48.      Vad däremot gäller yttrandefriheten medför detta naturligtvis en begränsning. Jag anser emellertid inte att denna begränsning är oproportionerlig.
Den yttrandefrihet som det här är fråga om rör lämnandet av uppgifter om en händelse. Användningen av det skyddade verket fungerar således endast som en illustration i avsikt att komplettera dessa uppgifter och får inte utgöra en väsentlig del av uppgifterna. Det bör därför i regel räcka med korta utdrag. Det krävs naturligtvis även att de tillåtna utdragen är så långa att det eftersträvade informationssyftet kan uppnås. Denna aspekt rör emellertid den konkreta tillämpningen av nationell rätt.
49.      Detta gäller enligt min mening i princip oberoende av det berörda verkets längd. Vad gäller verk som är så korta att de endast kan återges i sin helhet för att det ska vara någon mening att återge dem, måste den nationella lagstiftningen i den aktuella medlemsstaten, såsom denna tolkats av de nationella domstolarna, emellertid tillåta att dessa verk används i sin helhet genom att likställa dem med utdrag om detta behövs för att uppnå det informationssyfte som eftersträvas.
I alla andra fall är det i regel möjligt att ur ett verk plocka ut de avsnitt som behövs i informationssyfte, utan att mångfaldiga hela verket. Jag erinrar om att syftet med artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 inte är att tillåta användning av skyddade verk utan rättsinnehavarnas tillstånd, utan att garantera
rätten att lämna uppgifter om nyhetshändelser.
50.      I många situationer, framför allt på internet, däribland i en sådan situation som är aktuell i det nationella målet, gör teknik såsom hyperlänkar det möjligt för allmänheten att få tillgång till hela det berörda verket och kan det eftersträvade syftet således uppnås utan att det är nödvändigt att inhämta upphovsmannens tillstånd, men även utan att göra intrång i upphovsmannens rättigheter.(22) I sådana fall är mångfaldigande och överföring till allmänheten av hela verket således inte nödvändigt för att uppfylla kraven på yttrande- och informationsfrihet.
51.      Min slutsats är därför att artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29 inte utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning som begränsar användningen i nyhetsrapporteringssyfte till korta utdrag ur verk, under förutsättning att det tillåtna utdraget är tillräckligt långt för att uppnå det eftersträvade informationssyftet.
Förbudet mot ekonomisk eller kommersiell vinning
52.      Förbudet i rumänsk lagstiftning mot att inom ramen för undantaget för nyhetsrapportering dra direkt eller indirekt ekonomisk eller kommersiell vinning
av användningen av ett verk
är mer problematiskt.
53.      Den hänskjutande domstolen har inte angett den exakta innebörden av uttrycket ”varje direkt eller indirekt kommersiell eller ekonomisk vinning” i rumänsk rätt. Om förbudet mot indirekt ekonomisk vinning ges en vid tolkning, ger detta emellertid upphov till allvarliga tvivel. Även om pressorganen fyller en grundläggande funktion i ett demokratiskt samhälle, bestående i att informera allmänheten och granska
den offentliga sektorns aktörer, bedriver dessa organ vanligtvis ekonomisk verksamhet. Denna verksamhet kan antingen finansieras direkt av kunderna eller genom reklam. I båda fallen utgör publiceringen av uppgifter den tjänst som tillhandahålls, vars innehåll, genom att locka till sig kunder, påverkar den berörda ekonomiska aktörens intäkter. Denna aktör drar således indirekt ekonomisk vinning av alla sina publiceringar, inbegripet nyhetsrapportering i vilken de skyddade verken används inom ramen för det aktuella undantaget.
54.      Förbudet mot en sådan indirekt vinning undergräver således undantagets ändamålsenliga verkan, eftersom det i praktiken gör det omöjligt att tillämpa det på alla pressorgan som bedriver ekonomisk verksamhet.(23) Det säger sig självt att ett sådant förbud inte har stöd i ordalydelsen i artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29.
Uttrycket ”i den utsträckning som är motiverad med hänsyn till informationssyftet” avser nämligen inte den ekonomiska vinning som kan uppnås indirekt, utan endast omfattningen av användningen av de skyddade verken.
55.      Detta förbud motiveras inte heller av trestegstestet i artikel 5.5 i direktiv 2001/29. Till skillnad från direkt vinning av användningen av ett verk, som kan likställas med ett kommersiellt utnyttjande av verket, kan indirekt vinning, som består i att pressverksamheten finansieras med intäkter från denna användning, inbegripet nyhetsrapportering, nämligen inte strida mot det normala utnyttjandet av verk i samband med denna rapportering eller på ett oskäligt sätt inkräkta på upphovsmännens rätt. Förbudet undergräver följaktligen även avvägningen mellan de olika grundläggande rättigheter som undantaget för nyhetsrapportering syftar till att förena.
56.      Genom att föreskriva ett förbud mot indirekt ekonomisk vinning av användningen av skyddade verk inom ramen för undantaget för nyhetsrapportering har den rumänska lagstiftaren således överskridit gränserna för sitt utrymme för skönsmässig bedömning vid införlivandet av artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29.
Denna bestämmelse ska således tolkas så, att den utgör hinder för ett sådant förbud.
Förslag till avgörande
57.      Mot bakgrund av det ovan anförda förslår jag att domstolen ska besvara den andra tolkningsfrågan från Înalta Curte de Casație și Justiție (Högsta domstolen, Rumänien) på följande sätt:
Artikel 5.3 c in fine i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället
ska tolkas så, att
–        det för att kunna tillämpa artikeln räcker att det aktuella verket används för att lämna uppgifter om en händelse som vid den tidpunkt då uppgifterna lämnas är av allmänt intresse,
–        det inte utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning som begränsar användningen i nyhetsrapporteringssyfte till korta utdrag ur verk, under förutsättning att det tillåtna utdraget är tillräckligt långt för att uppnå det eftersträvade informationssyftet,
–        det utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken det är förbjudet att dra indirekt kommersiell eller ekonomisk vinning av användningen av verk för nyhetsrapportering.
1      Originalspråk: franska.
2      Se för ett liknande resonemang, bland annat, dom av den
29 juli 2019, Spiegel Online (C‑516/17, nedan kallad domen i målet Spiegel Online, EU:C:2019:625, punkterna 42 och 43).
3      EGT L 167, 2001, s. 10.
4      Monitorul Oficial al României, del I, nr 60 av den 26 mars 1996.
5      Se, senast, dom av den
24 oktober 2024, Kwantum Nederland och Kwantum België (C‑227/23, EU:C:2024:914, punkt 48).
6      Se för ett liknande resonemang, nyligen, dom av den
28 januari 2025, ASG 2 (C‑253/23, EU:C:2025:40, punkterna 90, 91 och 93).
7      Punkterna 60–74, och särskilt punkt 69 i den domen. Se även dom av den 29 juli 2019, Funke Medien NRW (C‑469/17, EU:C:2019:623, punkt 75).
8      Domen i målet Spiegel Online, punkterna 27–29.
9      Domen i målet Spiegel Online, punkt 30.
10      Domen i målet Spiegel Online, punkterna 31–34.
11      Domen i målet Spiegel Online, punkterna 35 och 36.
12      Domen i målet Spiegel Online, punkterna 37 och 38.
13      Domen i målet Spiegel Online, punkt 42.
14      Domen i målet Spiegel Online, punkt 67.
15      Dom av den
29 juli 2019 (C‑469/17, EU:C:2019:623, punkt 75).
16      Domen i målet Spiegel Online, punkt 66.
17      Kommissionen har även påpekat att det i artikel 35.2 i lag nr 8/1996 av den 14 mars 1996, i motsats till i artikel 5.3 c in fine i direktiv 2001/29, inte föreskrivs någon skyldighet att ange källan, inbegripet upphovsmannens namn, till det använda verket. Ett sådant krav framgår emellertid av artikel 35.4 i nämnda lag och avser bland annat de fall som avses i punkt 2 c i denna artikel.
18      Se punkterna 23–27 i förevarande förslag till avgörande och där angiven rättspraxis.
19      Se punkt 22 i förevarande förslag till avgörande och där angiven rättspraxis.
20      Som exempel kan nämnas att vid tidpunkten för förevarande förslag till avgörande fanns den text som är aktuell i det nationella målet fortfarande tillgänglig på Gânduls webbplats, och åtminstone på två andra webbplatser på vilka den återgavs, medan den hyperlänk som ledde till originalet inte längre fungerade, förmodligen på grund av att den hade tagits bort från den plats där den ursprungligen hade publicerats.
21      Se, för ett liknande resonemang, domen i målet Spiegel Online (punkt 70).
22      Se, bland annat, dom av den 13 februari 2014, Svensson m.fl. (C‑466/12, EU:C:2014:76, punkt 1 i domslutet).
23      Det vill säga i praktiken till alla pressorgan, eftersom även så kallade public service-medier sällan finansieras enbart med statliga medel.