Domstolens dom (första avdelningen) av den 12 mars 2026 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal - Irland) – Minister for Justice mot I.T.
(Mål C-477/24,1 Deldwyn2 )
(Begäran om förhandsavgörande – Unionsmedborgarskap – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Direktiv 2004/38/EG – Artikel 7.3 b – Härledd uppehållsrätt – Tredjelandsmedborgare som är före detta make till en unionsmedborgare som vid den tidpunkt då förfarandet för äktenskapsskillnad inleddes inte längre var arbetstagare eller egenföretagare – Begreppet ’vederbörligen konstaterad ofrivillig arbetslöshet efter mer än ett års anställning’ – Enda och sammanhängande period på ett år – Person som uppburit sociala förmåner – Bevis – Sökandens rätt att få tillgång till den akt som innehåller uppgifter om hans före detta makas historik i fråga om uppburna sociala förmåner – Artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Principen om god förvaltning och rätten till en effektiv domstolsprövning)
Rättegångsspråk: engelska
Hänskjutande domstol
Court of Appeal
Parter i målet vid den nationella domstolen
Klagande: Minister for Justice
Motpart: I.T.
Domslut
Artikel 7.3 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG
ska tolkas så,
att uttrycket ”efter mer än [år]” i denna bestämmelse avser en enda och sammanhängande period av verksamhet som arbetstagare eller egenföretagare som varar i mer än ett år.
Artikel 7.3 b i direktiv 2004/38
ska tolkas så,
att den omständigheten att en unionsmedborgare som uppehåller sig i en annan medlemsstat än den i vilken han eller hon är medborgare och uppbär arbetslöshetsersättning från denna medlemsstat inte i sig, av den myndighet i denna medlemsstat som är behörig att utfärda uppehållskort, ska anses utgöra tillräcklig bevisning för att personen har drabbats av ”vederbörligen konstaterad” ofrivillig arbetslöshet, i den mening som avses i denna bestämmelse.
Direktiv 2004/38, jämfört med den allmänna principen om god förvaltning och rätten till ett effektivt rättsmedel i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,
ska tolkas så,
att det innebär att den nationella myndighet som är behörig att utfärda uppehållskort är skyldig att ge en sökande som är tredjelandsmedborgare, eller dennes ombud, tillgång till sökandens akt, i förekommande fall i vederbörligen redigerad form, innan myndigheten fattar beslut om bibehållen uppehållsrätt eller om beviljande av uppehållskort enligt artikel 14 i direktivet, jämförd med artiklarna 7 och 13 i samma direktiv, när handlingarna i ärendet, som den behöriga nationella myndigheten har grundat sig på för att avslå ansökan om uppehållskort och som tredjelandsmedborgaren har begärt att få ta del av, innehåller uppgifter om bland annat anställningsperioderna för hans före detta maka som är unionsmedborgare och hon, efter att ha ombetts av denna tredjelandsmedborgare, har vägrat att lämna ut dessa uppgifter till honom.
____________
1 EUT C, C/2024/5611.
1 Förevarande mål har getts ett fiktivt namn. Detta namn är inte någon av rättegångsdeltagarnas verkliga namn.