62022CJ0049
TIESAS SPRIEDUMS (trešā palāta)
2023. gada 8. jūnijā (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Aviopārvadājumi – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Lidojuma atcelšana – 8. panta 1. punkts – Pienākums sniegt atbalstu – Jēdziens “maršruta maiņa” – Kompensācija aviopasažieriem lidojuma atcelšanas gadījumā – Covid‑19 pandēmija – Dalībvalsts rīkots repatriācijas lidojums saistībā ar konsulārā atbalsta pasākumu – Lidojums, ko atceltā lidojuma vietā un laikā veic tā pati aviosabiedrība – No pasažiera ieturētās maksas, kas pārsniedz šā lidojuma neto izmaksas
Lietā C‑49/22
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Landesgericht Korneuburg (Korneiburgas apgabaltiesa, Austrija) iesniegusi ar 2022. gada 4. janvāra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2022. gada 24. janvārī, tiesvedībā
Austrian Airlines AG
pret
TW,
TIESA (trešā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja K. Jirimēe [K. Jürimäe] (referente), tiesneši M. Safjans [M. Safjan], N. Pisarra [N. Piçarra], N. Jēskinens [N. Jääskinen] un M. Gavalecs [M. Gavalec],
ģenerāladvokāts: N. Emiliu [N. Emiliou],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Austrian Airlines AG vārdā – M. Brenner un M. Klemm, Rechtsanwälte,
–
TW vārdā – F. Puschkarski, A. Skribe un P. Zwifelhofer, Rechtsanwälte,
–
Austrijas valdības vārdā – G. Kunnert, A. Posch un J. Schmoll, pārstāvji,
–
Vācijas valdības vārdā – J. Möller, P. Busche un M. Hellmann, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – G. Braun, G. Wilms un N. Yerrell, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2023. gada 2. martā tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.), 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp Austrian Airlines AG un TW par Austrian Airlines atteikumu atlīdzināt TW un viņa dzīvesbiedrei naudas summu, ko viņiem nācās samaksāt, lai pēc tam, kad Austrian Airlines Covid‑19 pandēmijas dēļ bija atcēlusi viņu lidojumu, varētu izmantot repatriācijas lidojumu, ko Austrijas Republika rīkojusi, izpildīdama savas konsulārās funkcijas.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Regula Nr. 261/2004
3
Regulas Nr. 261/2004 1. un 4. apsvērumā ir teikts:
“(1)
Kopienas rīcībai gaisa satiksmes nozarē cita starpā ir jābūt vērstai uz to, lai nodrošinātu augsta līmeņa pasažieru aizsardzību. Turklāt ir jāņem vērā vispārējās patērētāju aizsardzības prasības.
[..]
(4)
Tādēļ Kopienai ir jāpaaugstina ar [Padomes Regulu (EEK) Nr. 295/91 (1991. gada 4. februāris), ar ko nosaka kopīgus noteikumus iekāpšanas atteikuma kompensācijas sistēmai regulārajā gaisa satiksmē (OV 1991, L 36, 5. lpp.)] noteiktie aizsardzības standarti, lai pastiprinātu pasažieru tiesības un nodrošinātu, ka gaisa pārvadātāji strādā liberalizētā tirgū atbilstīgi saskaņotiem nosacījumiem.”
4
Šīs regulas 2. panta nosaukums ir “Definīcijas”. Tajā “apkalpojošais gaisa pārvadātājs” ir definēts kā gaisa pārvadātājs, kas veic vai plāno veikt lidojumu saskaņā ar līgumu ar pasažieri vai citas tādas juridiskas vai fiziskas personas vārdā, kurai ir līgums ar šo pasažieri.
5
Minētās regulas 3. panta “Darbības joma” 3. punktā ir noteikts:
“Šī regula neattiecas uz pasažieriem, kas ceļo bez maksas vai par samazinātu biļešu cenu, kas sabiedrībai nav tieši vai netieši pieejama. Tomēr tā attiecas uz pasažieriem, kuru biļetes ir izsniegtas saskaņā ar gaisa pārvadātāja vai ceļojuma rīkotāja noteiktu biežu lidojumu programmu vai citu komerciālu programmu.”
6
Šīs regulas 5. pants “Atcelšana” ir formulēts šādi:
“1.   Ja atceļ lidojumu, attiecīgajiem pasažieriem:
a)
apkalpojošais gaisa pārvadātājs piedāvā atbalstu saskaņā ar 8. pantu un
[..]
c)
ir tiesības saskaņā ar 7. pantu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja saņemt kompensāciju, ja vien:
[..].
2.   Informējot pasažierus par lidojuma atcelšanu, sniedz paskaidrojumu par iespējamo alternatīvo transportu.
3.   Apkalpojošajam gaisa pārvadātājam nav jāmaksā kompensācija saskaņā ar 7. pantu, ja tas var pierādīt, ka lidojuma atcelšanu ir izraisījuši ārkārtēji apstākļi, no kuriem nevarētu izvairīties pat tad, ja tiktu veikti visi iespējamie pasākumi.
[..]”
7
Regulas Nr. 261/2004 7. pantā “Tiesības saņemt kompensāciju” ir paredzēta standartizēta kompensācija pasažieriem, kuras apmērs ir atkarīgs citastarp no lidojumā veiktā attāluma.
8
Minētās regulas 8. pantā “Tiesības saņemt atlīdzinājumu vai mainīt maršrutu” ir paredzēts:
“1.   Ja ir izdarīta atsauce uz šo pantu, pasažieriem dod iespēju izvēlēties:
a)
–
vai [nu] septiņās dienās saskaņā ar 7. panta 3. punktu saņemt biļetes pilnas cenas atlīdzinājumu tās summas apmērā, par kuru tā ir pirkta, attiecībā uz to ceļojuma daļu vai daļām, kas nav veiktas, un attiecībā uz jau veikto daļu vai daļām, ja lidojumam vairs nav jēgas, ņemot vērā pasažiera sākotnējo ceļojuma plānu, [kā arī] attiecīgā gadījumā [..]
–
atpakaļceļa lidojumu uz sākotnējo izlidošanas vietu pēc iespējas agrāk;
b)
vai arī mainīt maršrutu, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus, līdz to galamērķim pēc iespējas agrāk; vai arī
c)
mainīt maršrutu, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus, līdz to galamērķim vēlākā dienā atbilstīgi pasažiera vēlmēm, ja ir pieejamas brīvas vietas.
2.   Šā panta 1. punkta a) apakšpunkts attiecas arī uz pasažieriem, kuru lidojumi ir kompleksa pakalpojuma daļa, izņemot tiesības saņemt atlīdzinājumu, ja šādas tiesības izriet no [Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2302 (2015. gada 25. novembris) par kompleksiem ceļojumiem un saistītiem ceļojumu pakalpojumiem, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/83/ES un atceļ Padomes Direktīvu 90/314/EEK (OV 2015, L 326, 1. lpp.)] noteikumiem.
[..]”
9
Minētās regulas 12. panta nosaukums ir “Turpmāka kompensācija [papildu atlīdzinājums]”. Tā 1. punktā ir paredzēts:
“Šīs regulas piemērošana neierobežo pasažiera tiesības saņemt turpmāku kompensāciju [papildu atlīdzinājumu]. Kompensāciju, kas piešķirta saskaņā ar šo regulu, var atskaitīt no šādas kompensācijas [atlīdzinājuma].”
Direktīva (ES) 2015/637
10
Saskaņā ar Padomes Direktīvas (ES) 2015/637 (2015. gada 20. aprīlis) par koordinācijas un sadarbības pasākumiem, ar ko veicina nepārstāvēto Savienības pilsoņu konsulāro aizsardzību trešās valstīs, un ar ko atceļ Lēmumu 95/553/EK (OV 2015, L 106, 1. lpp.), 9. pantu:
“Šīs direktīvas 2. pantā minētā konsulārā aizsardzība var ietvert palīdzību inter alia šādās situācijās:
[..]
e)
palīdzība un repatriācija ārkārtas gadījumā;
[..].”
Austrijas tiesības
11
Bundesgesetz über die Wahrnehmung konsularischer Aufgaben (Konsulargesetz) (Federālais likums par konsulāro funkciju veikšanu, BGBl. I, 40/2019; turpmāk tekstā – “Konsulārā dienesta likums”) 3. panta 2. punkta 5. apakšpunktā ir noteikts:
“Konsulārā aizsardzība ir tā konsulāro pienākumu daļa, kas ietver atbalsta sniegšanu saistībā ar tiesību aizsardzību un ārkārtējos apstākļos. Citastarp tā ir [..] palīdzība un repatriācija ārkārtējos apstākļos.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
12
Saistībā ar komplekso ceļojumu TW un viņa dzīvesbiedrei bija katram sava apstiprināta rezervācija lidojumam ar reisa numuru OS 17 2020. gada 7. martā no Vīnes (Austrija) uz Maurīciju, kā arī lidojumam ar reisa numuru OS 18 2020. gada 20. martā no Maurīcijas uz Vīni. Bija paredzēts, ka abus lidojumus veiks Austrian Airlines.
13
Lidojums ar reisa numuru OS 17 tika veikts. Savukārt lidojumu ar reisa numuru OS18 Austrian Airlines2020. gada 18. martā atcēla Austrijas valdības veikto, ar Covid‑19 pandēmiju saistīto pasākumu dēļ.
14
Kā liecina iesniedzējtiesas Landesgericht
Korneuburg (Korneiburgas apgabaltiesa, Austrija) sniegtās norādes, lai gan Austrian Airlines rīcībā bija TW un viņa dzīvesbiedres kontaktinformācija, tā viņus neinformēja nedz par atpakaļceļa lidojuma atcelšanu, nedz par viņu tiesībām, kuras paredzētas Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punktā. Ceļojuma rīkotājs viņiem piezvanīja tikai 2020. gada 19. martā un informēja par atpakaļceļa lidojuma atcelšanu un par to, ka 2020. gada 20. martā, dienā, kad vairs netika veikts neviens regulārais lidojums, ir ieplānots Austrijas Ārlietu ministrijas rīkots repatriācijas lidojums.
15
TW un viņa dzīvesbiedre šim repatriācijas lidojumam reģistrējās Ārlietu ministrijas vietnē internetā. Katram no viņiem bija jāveic obligātais maksājums 500 EUR apmērā, lai segtu daļu no izmaksām. Šo repatriācijas lidojumu ar reisa numuru OS 1024 veica Austrian Airlines, proti, tajā pašā laikā, kas sākotnēji bija rezervētais lidojumam ar reisa numuru OS 18.
16
TW, kas rīkojās savā un savas dzīvesbiedres vārdā, 2020. gada 14. septembrī pret Austrian Airlines cēla prasību Bezirksgericht Schwechat (Švehatas pirmās instances tiesa, Austrija), ar ko lūdza piespriest Austrian Airlines samaksāt viņiem 1000 EUR (ar procentiem), kas atbilda obligātajam maksājumam, kas viņa dzīvesbiedrei un viņam pašam bija jāmaksā par repatriācijas lidojumu.
17
Šīs prasības pamatojumā TW norādīja uz apstākli, ka Austrian Airlines ne tikai neesot piedāvājusi un rīkojusi “maršruta maiņu”, bet arī esot izrakstījusi rēķinu par tāda pārvadājuma izmaksām, ko TW esot rīkojis pats, un tas esot pretrunā Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētajam. Ciktāl Austrian Airlines tādējādi neesot izpildījusi savus pienākumus, kuri noteikti Savienības tiesību aktos, šis gaisa pārvadātājs esot atbildīgs par kaitējumu, kas esot nodarīts TW un viņa dzīvesbiedrei ar to, ka viņi bija spiesti uz sava rēķina atrast atcelto atpakaļceļa lidojumu aizstājošu risinājumu.
18
Tā kā Bezirksgericht Schwechat (Švehatas pirmās instances tiesa) TW prasību pamatlietā apmierināja, Austrian Airlines iesniedza iesniedzējtiesai apelācijas sūdzību par minēto spriedumu.
19
Lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniedzējtiesa balstītās uz pieņēmumu, ka palīdzība un repatriācija ārkārtējos apstākļos ietilpst Austrijas Republikas konsulārajās funkcijās. Šo funkciju veikšana liecinot par šīs dalībvalsts suverēnu rīcību uz Konsulārā dienesta likuma 3. panta 2. punkta 5. apakšpunkta pamata. Lai gan Austrian Airlines tajā piedalījās kā Austrijas Republikas līgumpartnere, tai nebija nekādas ietekmes uz šīs dalībvalsts lēmumu. Tomēr minētā tiesa uzskata, ka, lai gan Austrian Airlines nebija iespējams pašai pārplānot pasažierus uz repatriācijas lidojumu, tā esot varējusi pati veikt viņu reģistrēšanu Ārlietu ministrijas vietnē internetā un atlīdzināt viņu veikto obligāto maksājumu izmaksu segšanas nolūkā.
20
Kā norāda minētā tiesa, strīda atrisinājums pamatlietā tātad ir atkarīgs no tā, kā interpretējami vārdi “piedāvāt” un “maršruta maiņa”, kas ietverti attiecīgi Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā.
21
Šādos apstākļos Landesgericht Korneuburg (Korneiburgas apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [Regulas Nr. 261/2004] 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka par maršruta maiņu, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus uz galamērķi, kas apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāpiedāvā [lidojuma] atcelšanas gadījumā, ir uzskatāms arī repatriācijas lidojums, kas veikts, īstenojot valsts varas funkcijas, ja apkalpojošais gaisa pārvadātājs, lai gan nevar pierādīt tiesības pārvadāt konkrēto pasažieri, tomēr šajā nolūkā varētu reģistrēt pasažieri, kā arī segt izdevumus un, pamatojoties uz līgumisku vienošanos ar valsti, galu galā lidojumu veic ar to pašu lidmašīnu un tajā pašā laikā, kas sākotnēji bija ieplānots atceltajam lidojumam?
2)
Vai [Regulas Nr. 261/2004] 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pasažierim, kurš pats reģistrējas pirmajā jautājumā aprakstītajam repatriācijas lidojumam un [izmaksu segšanas] nolūkā veic obligātu maksājumu valstij, ir no [šīs regulas] tieši izrietošas tiesības no [apkalpojošā] gaisa pārvadātāja prasīt šo izdevumu atlīdzinājumu pat tad, ja izmaksas ietver ne tikai ar lidojumu tieši saistītas izmaksas?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
22
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa pēc būtības vaicā, vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka repatriācijas lidojums, ko dalībvalsts rīko saistībā ar konsulārā atbalsta pasākumu, pēc lidojuma atcelšanas ir uzskatāms par tādu maršruta maiņu, “izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus” uz galamērķi, šīs regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kāda apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāpiedāvā pasažierim, kura lidojums ir atcelts.
23
Saskaņā ar Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta a) apakšpunktu lidojuma atcelšanas gadījumā apkalpojošais gaisa pārvadātājs attiecīgajiem pasažieriem piedāvā atbalstu atbilstoši šīs regulas 8. pantam.
24
Kā liecina minētās regulas 8. panta 1. punkts, attiecīgajam pasažierim ir iespēja izvēlēties vienu no trim variantiem: vai nu biļetes cenas atlīdzinājumu ar konkrētiem nosacījumiem un attiecīgā gadījumā – pēc iespējas agrāk – atpakaļceļa lidojumu uz sākotnējo izlidošanas vietu, vai arī – pēc iespējas agrāk – “maršruta maiņu”, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus uz galamērķi, vai arī, visbeidzot, “maršruta maiņu”, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus uz galamērķi vēlākā dienā atbilstoši pasažiera vēlmēm, kad ir pieejama brīva vieta.
25
Jēdziens “maršruta maiņa” nav definēts nedz Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punktā, nedz kādā citā tās normā. Šādos apstākļos šā jēdziena nozīme un tvērums ir jānoskaidro atbilstoši tā parastajai izpratnei ikdienas valodā, vienlaikus ņemot vērā kontekstu, kādā tas tiek lietots, un tiesiskā regulējuma, kurā tas ietilpst, mērķus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 31. janvāris, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, 28. punkts).
26
Vispirms, runājot par jēdziena “maršruta maiņa” parasto nozīmi, tas vispārīgi norāda uz ideju par maršrutu, kas ir alternatīvs sākotnēji paredzētajam, citastarp veiktā attāluma vai laika grafika ziņā, bet kas tomēr dod iespēju sasniegt to pašu galamērķi. Šādā ziņā šim jēdzienam nepiemīt nekādas īpašas iezīmes, kas raksturotu “maršruta maiņu” saistībā ar komerciālu piedāvājumu.
27
Turpinot – kā izriet no Regulas Nr. 261/2004 1. un 4. apsvēruma, šī regula ir vērsta uz to, lai nodrošinātu pasažieru [tiesību] aizsardzību augstā līmenī (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2006. gada 10. janvāris, IATA un ELFAA, C‑344/04, EU:C:2006:10, 69. punkts, kā arī 2009. gada 19. novembris, Sturgeon u.c., C‑402/07 un C‑432/07, EU:C:2009:716, 44. punkts).
28
Līdz ar to, piedāvājot “maršruta maiņu” Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta izpratnē, attiecīgais apkalpojošais gaisa pārvadātājs nevar piedāvāt tikai aviopasažiera pārvadāšanu uz viņa galamērķi ar nākamo lidojumu pēc šā gaisa pārvadātāja atceltā lidojuma. Šādam piedāvājumam ir jāietver arī citi lidojumi, tostarp savienotie lidojumi, kurus eventuāli veic citi gaisa pārvadātāji, neatkarīgi no tā, vai tie ietilpst tajā pašā vai citā aviosabiedrību aliansē, un ar kuriem viņš galamērķi sasniegtu ar mazāku nokavējumu nekā ar nākamo lidojumu pēc atceltā lidojuma (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 11. jūnijs, Transportes Aéreos Portugueses, C‑74/19, EU:C:2020:460, 59. punkts).
29
Visbeidzot, kā pēc būtības konstatēts ģenerāladvokāta secinājumu 23. un 24. punktā, attiecībā uz Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta kontekstu tomēr ir jānorāda, ka Regula Nr. 261/2004 tika pieņemta, pamatojoties uz EKL 80. panta 2. punktu – tagadējo LESD 100. panta 2. punktu, kas ļauj Eiropas Savienības likumdevējam kopējās transporta politikas kontekstā pieņemt attiecīgus [atbilstīgus] noteikumus, citastarp par gaisa transportu. No tā izriet, ka šīs regulas piemērošanas jomu nevar paplašināt tādējādi, ka tā attiektos arī uz nekomerciāliem lidojumiem. Šādu interpretāciju apstiprina citastarp Regulas Nr. 261/2004 4. apsvērums, kas ietver tieši formulētu norādi par gaisa pārvadātāja darbību liberalizētā tirgū, šīs regulas 2. panta b) punkts, kurā jēdziens “apkalpojošais gaisa pārvadātājs” definēts, atsaucoties uz līgumu, kas noslēgts ar pasažieri, kā arī minētās regulas 3. panta 3. punkts, kurā attiecībā uz tās piemērojamību personām ir noteikts, ka tā attiecas uz pasažieriem, kas ceļo par biļešu cenu, kura pieejama plašai sabiedrībai.
30
No izklāstītā izriet, ka šādas “maršruta maiņas” īstenošanā var tikt izmantoti vienīgi komerciālie lidojumi.
31
Taču repatriācijas lidojums būtībā nav komerciāls, jo tā rīkošana principā ir saistīta ar valsts veiktajiem konsulārā atbalsta pasākumiem, par ko šajā gadījumā liecina ne tikai Konsulārā dienesta likuma 3. panta 2. punkta 5. apakšpunkts, bet arī – Savienības tiesībās – Direktīvas 2015/637 9. panta e) punkts.
32
Kā uzsvērts ģenerāladvokāta secinājumu 34., 35. un 38. punktā, no tā izriet, ka apstākļi repatriācijas lidojumā – gan saistībā ar iekāpšanu, gan pakalpojumiem lidmašīnas salonā – var ievērojami atšķirties no apstākļiem, kas raksturīgi komerciālajiem lidojumiem. Citastarp apkalpojošais gaisa pārvadātājs nevar saviem pasažieriem piedāvāt repatriācijas lidojumu kā “maršruta maiņu” Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta izpratnē, jo tas nav tiesīgs piešķirt šiem pasažieriem tiesības tikt pārvadātiem ar šo lidojumu.
33
No izklāstītajiem apsvērumiem izriet, ka Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka repatriācijas lidojums, kuru pēc lidojuma atcelšanas dalībvalsts rīko saistībā ar konsulārā atbalsta pasākumu, nav uzskatāms par tādu maršruta maiņu, “izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus” uz galamērķi, šīs regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kāda apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāpiedāvā pasažierim, kura lidojums ir atcelts.
Par otro jautājumu
34
Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa pēc būtības vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to pasažierim, kuram pēc atpakaļceļa lidojuma atcelšanas ir nācies pašam pieteikties uz repatriācijas lidojumu, ko dalībvalsts rīko saistībā ar konsulārā atbalsta pasākumu, un izmaksu segšanas nolūkā veikt obligāto maksājumu šai valstij, ir piešķirtas tiesības uz šo izmaksu atlīdzinājumu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja.
35
Vispirms ir jāprecizē, ka no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka TW savā prasības pieteikumā lūdz piespriest Austrian Airlines atlīdzināt kaitējumu, kas viņam esot nodarīts ar to, ka viņam nācās samaksāt tai 1000 EUR, izmaksu segšanas nolūkā veicot obligāto maksājumu par sevi un savu dzīvesbiedri, lai varētu izmantot divas sēdvietas repatriācijas lidojumā, kas minēts šā sprieduma 15. punktā. Ar šo prasību, ciktāl tā attiecas uz kaitējumu pašam TW, ko ir iespējams individuāli un a posteriori novērtēt un ko izraisījusi tāda lidojuma atcelšana, uz kuru pēdējam minētajam un viņa dzīvesbiedrei bija apstiprināta rezervācija, ir paredzēts panākt, ka viņiem tiek piešķirta turpmāka kompensācija [papildu atlīdzinājums] Regulas Nr. 261/2004 12. panta 1. punkta izpratnē (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 29. jūlijs, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, 35. un 36. punkts).
36
Taču, kā izriet no šīs normas teksta, šī regula ir piemērojama, neierobežojot pasažiera tiesības uz papildu atlīdzinājumu, tomēr šādam papildu atlīdzinājumam ir jābūt pamatotam ar valsts tiesību vai starptautisko tiesību normām (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2019. gada 29. jūlijs, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, 35. un 36. punkts).
37
Tātad Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punktu nevar interpretēt tādējādi, ka ar to pasažierim, kas pēc atpakaļceļa lidojuma atcelšanas pats ir pieteicies uz dalībvalsts rīkotu repatriācijas lidojumu, ar minēto regulu būtu piešķirtas tiesības uz šo izmaksu atlīdzinājumu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja, lai daļēji [atgūtu] papildu maksu, ko viņam nācās samaksāt, lai piereģistrētos šim lidojumam.
38
Neatkarīgi no tā šādam pasažierim ir pamatotas prasījuma tiesības uz atlīdzinājumu ar Regulas Nr. 261/2004 8. un 9. pantā minētajiem nosacījumiem, ja apkalpojošais gaisa pārvadātājs nav izpildījis pienākumus, kas tam uzlikti ar šiem pantiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2011. gada 13. oktobris, Sousa Rodríguez u.c., C‑83/10, EU:C:2011:652, 43. un 44. punkts).
39
Šajā ziņā jāatgādina, ka šīs regulas 8. pantā “Tiesības saņemt atlīdzinājumu vai mainīt maršrutu” 1. punktā ir noteikts, ka pasažierim ir tiesības izvēlēties vienu no trim variantiem, proti, pēc būtības, pirmkārt, biļetes cenas atlīdzinājumu un attiecīgā gadījumā atpakaļceļa lidojumu uz sākotnējo izlidošanas vietu pēc iespējas agrāk, otrkārt, “maršruta maiņu”, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus uz galamērķi pēc iespējas agrāk, un, treškārt, “maršruta maiņu”, izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus uz šo galamērķi vēlākā dienā atbilstoši pasažiera vēlmēm, kad ir pieejama brīva vieta.
40
Tādējādi šajā pantā kā alternatīva “maršruta maiņai” ar tiešu formulējumu ir paredzēta biļetes pirkuma cenas segšana attiecībā uz vienu vai vairākām ceļojuma daļām, kas nav veiktas vai ir kļuvušas nelietderīgas, ņemot vērā sākotnējo ceļojuma plānu, ar nosacījumu, ka šīs biļetes cena nevar būt jau atmaksāta, pamatojoties uz Direktīvu 2015/2302.
41
Līdz ar to, kā pēc būtības norādīts ģenerāladvokāta secinājumu 62. un 63. punktā, ja “maršruta maiņa” pēc iespējas agrāk vai vēlākā dienā atbilstoši attiecīgā pasažiera vēlmēm kļūst neiespējama, apkalpojošais gaisa pārvadātājs nevar tikt atbrīvots no sava pienākuma, kas izriet no Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta, atlīdzināt biļetes cenu par ceļojuma daļu vai daļām, kuras nav veiktas vai ir kļuvušas nelietderīgas, ņemot vērā sākotnējo ceļojuma plānu, ar nosacījumu, ka šīs biļetes cena nevar būt jau atmaksāta, pamatojoties uz Direktīvu 2015/2302. Proti, šīs regulas 8. panta 1. punktā paredzētais pienākums piedāvāt atbalstu zaudētu iedarbību, ja nebūtu iespējams panākt tā ievērošanu – attiecīgā gadījumā ar a posteriori celtu prasību par atlīdzinājumu.
42
Turklāt šāds pienākums sniegt atlīdzinājumu ir saderīgs ar Regulas Nr. 261/2004 galveno mērķi, proti, kā norādīts šā sprieduma 27. punktā, nodrošināt pasažieru [tiesību] aizsardzību augstā līmenī.
43
Turklāt apkalpojošā gaisa pārvadātāja pienākums piedāvāt pasažieriem, kuru lidojums ir atcelts, izvēli starp dažādiem šīs regulas 8. panta 1. punktā paredzētajiem variantiem nozīmē, ka tam šiem pasažieriem ir jāsniedz pilnīga informācija par tiesībām, kuras izriet no šīs normas, lai atcelšanas gadījumā viņi varētu iedarbīgi īstenot savas tiesības (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2019. gada 29. jūlijs, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, 53. un 54. punkts, kā arī 2021. gada 21. decembris, Azurair u.c., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038, 99. un 100. punkts).
44
Šīs pasažiera tiesības saņemt datus, kas nepieciešami, lai viņš varētu veikt efektīvu un apzinātu izvēli, minētajām tiesībām nevar pievienot nekādu pienākumu aktīvi piedalīties tādu datu meklēšanā, kuriem ir jābūt iekļautiem apkalpojošā gaisa pārvadātāja piedāvājumā (spriedums, 2019. gada 29. jūlijs, Rusu, C‑354/18, EU:C:2019:637, 55. punkts). Tāpat pēdējam minētajam ir lietderīgi jāinformē aviopasažieris, ja “maršruta maiņa” nav iespējama.
45
Šajā ziņā ir arī jāuzsver, ka Regulas Nr. 261/2004 8. pantā noteiktais apkalpojošā gaisa pārvadātāja atbalsta sniegšanas pienākums ir spēkā neatkarīgi no iemesla, kura dēļ lidojums ir atcelts. Proti, ar šīs regulas 5. panta 3. punktu apkalpojošais gaisa pārvadātājs ir atbrīvots no pienākuma izmaksāt kompensāciju uz minētās regulas 7. panta pamata vienīgi tad, ja iestājas ārkārtēji apstākļi (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2013. gada 31. janvāris, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, 31. punkts).
46
Regulā Nr. 261/2004 nav nekādu norāžu, kas dotu iespēju uzskatīt, ka, izņemot šīs regulas 5. panta 3. punktā minētos “ārkārtējos apstākļus”, tajā būtu atzīta atsevišķa tādu “īpaši neparastu” apstākļu – kā Covid‑19 pandēmija – kategorija, kuru dēļ apkalpojošais gaisa pārvadātājs būtu atbrīvots no visiem saviem pienākumiem, tostarp pienākumiem, kas izriet no minētās regulas 8. panta (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2013. gada 31. janvāris, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, 30. punkts).
47
Pretējai interpretācijai būtu tādas sekas, ka apkalpojošajam gaisa pārvadātājam būtu pienākums uz Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta pamata sniegt atbalstu pasažieriem, kas lidojuma atcelšanas dēļ ir tikai nonākuši situācijā, kurā to ērtības ir ierobežotas, savukārt tādiem pasažieriem kā prasītājs pamatlietā, kas ir īpaši neaizsargāti, jo trūkst jebkādu komerciālu lidojumu, šis atbalsts būtu liegts (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2013. gada 31. janvāris, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, 33. punkts).
48
Tātad pasažierim, kura lidojums tika atcelts, ir pamatotas prasījuma tiesības saņemt no apkalpojošā gaisa pārvadātāja līdzvērtīgu atlīdzinājumu, ja pēdējais minētais neizpilda savu pienākumu sniegt atbalstu, kas izriet no Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta, tostarp pienākumu sniegt informāciju, kas definēts šā sprieduma 43. un 44. punktā.
49
Tādēļ šis pasažieris valsts tiesā var norādīt uz apstākli, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs nav ievērojis, pirmkārt, savu pienākumu atlīdzināt biļetes pirkuma cenu par ceļojuma daļu vai daļām, kas nav veiktas vai ir kļuvušas nelietderīgas, ņemot vērā sākotnējo ceļojuma plānu, kā arī, otrkārt, savu pienākumu sniegt atbalstu, tajā skaitā pienākumu sniegt informāciju uz Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkta pamata, lai saņemtu kompensāciju no šā apkalpojošā gaisa pārvadātāja (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2013. gada 31. janvāris, McDonagh, C‑12/11, EU:C:2013:43, 24. punkts). Neatkarīgi no tā šī kompensācija nepārsniegtu to, kas, ņemot vērā katra konkrētā gadījuma apstākļus, ir nepieciešams, atbilstīgs un samērīgs, lai kompensētu minētā apkalpojošā gaisa pārvadātāja saistību neizpildi (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2021. gada 22. aprīlis, Austrian Airlines, C‑826/19, EU:C:2021:318, 73. punkts).
50
No izklāstītajiem apsvērumiem izriet: Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pasažierim, kurš pēc atpakaļceļa lidojuma atcelšanas pats piesakās uz repatriācijas lidojumu, ko dalībvalsts rīko saistībā ar konsulārā atbalsta pasākumu, un kuram ir pienākums izmaksu segšanas nolūkā veikt obligātu maksājumu šai valstij, nav tiesību uz šo maksu atlīdzinājumu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja uz šīs regulas pamata. Turpretim šāds pasažieris dalībvalsts tiesā var apgalvot, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs nav ievērojis, pirmkārt, savu pienākumu atlīdzināt biļetes pirkuma cenu par ceļojuma daļu vai daļām, kas nav veiktas vai ir kļuvušas nelietderīgas, ņemot vērā sākotnējo ceļojuma plānu, kā arī, otrkārt, savu pienākumu sniegt atbalstu, tajā skaitā savu pienākumu sniegt informāciju uz minētās regulas 8. panta 1. punkta pamata, lai saņemtu kompensāciju no šā apkalpojošā gaisa pārvadātāja. Tomēr neatkarīgi no tā šāda kompensācija ir jāierobežo, nepārsniedzot to, kas, ņemot vērā katra konkrētā gadījuma apstākļus, ir nepieciešams, atbilstīgs un samērīgs, lai kompensētu minētā apkalpojošā gaisa pārvadātāja saistību neizpildi.
Par tiesāšanās izdevumiem
51
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts
ir jāinterpretē tādējādi, ka
repatriācijas lidojums, kuru pēc lidojuma atcelšanas dalībvalsts rīko saistībā ar konsulārā atbalsta pasākumu, nav uzskatāms par tādu maršruta maiņu, “izmantojot pielīdzināmu apstākļu pārvadājumus” uz galamērķi, šīs regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, kāda apkalpojošajam gaisa pārvadātājam ir jāpiedāvā pasažierim, kura lidojums ir atcelts.
2)
Regulas Nr. 261/2004 8. panta 1. punkts
ir jāinterpretē tādējādi, ka
pasažierim, kurš pēc atpakaļceļa lidojuma atcelšanas pats piesakās uz repatriācijas lidojumu, ko dalībvalsts rīko saistībā ar konsulārā atbalsta pasākumu, un kuram ir pienākums izmaksu segšanas nolūkā veikt obligātu maksājumu šai valstij, nav tiesību uz šo maksu atlīdzinājumu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja uz šīs regulas pamata.
Turpretim šāds pasažieris dalībvalsts tiesā var apgalvot, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs nav ievērojis, pirmkārt, savu pienākumu atlīdzināt biļetes pirkuma cenu par ceļojuma daļu vai daļām, kas nav veiktas vai ir kļuvušas nelietderīgas, ņemot vērā sākotnējo ceļojuma plānu, kā arī, otrkārt, savu pienākumu sniegt atbalstu, tajā skaitā savu pienākumu sniegt informāciju uz minētās regulas 8. panta 1. punkta pamata, lai saņemtu kompensāciju no šā apkalpojošā gaisa pārvadātāja. Tomēr neatkarīgi no tā šāda kompensācija ir jāierobežo, nepārsniedzot to, kas, ņemot vērā katra konkrētā gadījuma apstākļus, ir nepieciešams, atbilstīgs un samērīgs, lai kompensētu minētā apkalpojošā gaisa pārvadātāja saistību neizpildi.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.