62021CC0647
GENERALINIO ADVOKATO
ANTHONY MICHAEL COLLINS IŠVADA,
pateikta 2024 m. balandžio 11 d. (
1
)
Sujungtos bylos C‑647/21 ir C‑648/21
D. K. (C‑647/21),
M. C.,
M. F. (C‑648/21),
dalyvaujant:
Prokuratura Rejonowa w Bytowie,
Prokuratura Okręgowa w Łomży
(Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas, Lenkija) pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą)
„Prašymai priimti prejudicinį sprendimą – Teisinė valstybė – ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa – Teisėjų nepašalinamumo ir nepriklausomumo principai – „Vidinio“ teisėjų nepriklausomumo principas – Nacionalinio teismo kolegijos nutarimas, kuriuo teisėjas nušalinamas nuo bylų nagrinėjimo be jo sutikimo – Teisėjo perkėlimas iš nacionalinio teismo apeliacinio į pirmosios instancijos skyrių be jo sutikimo – Procesinių garantijų ir teisminės kontrolės nacionalinėje teisėje nebuvimas – Neteisėtas nacionalinių normų taikymas – Sąjungos teisės viršenybė“
Įžanga
1.
Šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, kuriuos 2021 m. spalio 20 d. pateikė Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas, Lenkija) teisėja A. N.-B., iš esmės susiję su ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje numatyto „vidinio“ teisėjų nepriklausomumo principo taikymo sritimi ir praktiniu taikymu, ypač dėl teismo laisvės nuo iš teismų sistemos vidaus kylančios nederamos įtakos ar spaudimo.
2.
2021 m. spalio mėn. Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininkas perkėlė teisėją A. N.-B. iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) apeliacinės instancijos šeštojo baudžiamųjų bylų skyriaus, į šio teismo antrąjį baudžiamųjų bylų skyrių, nagrinėjantį bylas pirmąja instancija. Ji buvo nušalinta nuo 70 (
2
) jai priskirtų bylų nagrinėjimo, įskaitant tas, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, ir jos buvo perduotos nagrinėti (
3
) kitiems teisėjams (
4
). Šių veiksmų buvo imtasi be teisėjos A. N.-B. sutikimo. Kadangi šiomis priemonėmis buvo siekiama neleisti teisėjai A. N.-B. vykdant savo apeliacinę jurisdikciją patikrinti, ar jos nagrinėjamose bylose buvo laikomasi pagal įstatymą įsteigto teismo reikalavimo, ji manė, kad jomis buvo pažeisti teisėjų nepašalinamumo ir nepriklausomumo principai. Taigi ji nori įsitikinti, ar, remiantis ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsniu ir Sąjungos teisės viršenybės principu, atsižvelgiant į teismo kolegijos narių paskyrimo būdą ir tai, kad nebuvo gautas jos sutikimas nušalinti ją nuo bylų nagrinėjimo, ir tai, kad nebuvo jokių to nušalinimo kriterijų, ji gali nagrinėti bylas, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą.
Teisinis pagrindas – Lenkijos teisės aktai
Bendrosios kompetencijos teismų sistemos įstatymas
3.
Pagal 2001 m. liepos 27 d.ustawa Prawo o ustroju sądów powszechnych (Bendrosios kompetencijos teismų sistemos įstatymas) (Dziennik Ustaw, Nr. 98, 1070 pozicija) redakcijos, galiojusios nagrinėjant pagrindinę bylą (toliau – Bendrosios kompetencijos teismų įstatymas), 21 straipsnio 1 dalį sąd okręgowy (apygardos teismas) organai yra teismo pirmininkas, teismo kolegija ir teismo direktorius.
4.
Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 22a straipsnyje nustatyta:
„1.   <…> sąd okręgowy (apygardos teismas) pirmininkas apygardos teisme, pasikonsultavęs su apygardos teismo kolegija, nustato, kaip paskirstoma veikla, konkrečiai priimdamas sprendimus dėl:
1)
teisėjų skyrimo <…> į teismo skyrius;
2)
teisėjų <…> pareigų apimties ir jų dalyvavimo paskirstant bylas būdo;
3)
teisėjų budėjimo grafiko ir pavadavimo grafiko <…>:
–
atsižvelgiant į teisėjų <…> specializaciją nagrinėti ir priimti sprendimus skirtingų rūšių bylose, būtinybę užtikrinti, kad teisėjai <…> būtų tinkamai paskirstyti teismo skyriuose ir būtų lygiai paskirstytos jų pareigos, taip pat būtinybę užtikrinti, kad bylos būtų nagrinėjamos veiksmingai.
<…>
4.   Teismo pirmininkas bet kuriuo metu gali nustatyti visiškai ar iš dalies naujus veiklos paskirstymo būdus, kai remiamasi 1 dalyje nurodytais pagrindais <…>.
4a.   Teisėją perkeliant į kitą skyrių reikia gauti to teisėjo sutikimą.
4b.   Teisėjo sutikimo būti perkeltam į kitą skyrių nereikia:
1)
jeigu jis perkeliamas į kitą tos pačios srities bylas nagrinėjantį skyrių;
<…>
5.   Teisėjas arba teisėjas stažuotojas, kurio įgaliojimai buvo pakeisti taip, kad pasikeitė jo pareigų apimtis, visų pirma dėl to, kad buvo perkeltas į kitą atitinkamo teismo skyrių, gali [Krajowa Rada Sądownictwa (Nacionalinė teismų taryba) (toliau – NTT)] pateikti skundą per septynias dienas nuo pranešimo apie naujos pareigų apimties nustatymą dienos. Skundas negali būti teikiamas, jeigu:
1)
perkeliama į skyrių, kuriame nagrinėjamos tos pačios srities bylos;
<…>
6.   5 dalyje nurodytas skundas turi būti pateiktas per teismo pirmininką, kuris teisėjui priskyrė skunde nurodytas pareigas. Teismo pirmininkas skundą ir savo poziciją dėl konkrečios bylos pateikia [NTT] per 14 dienų nuo skundo gavimo dienos. [NTT] priima teisėjo skundą tenkinantį arba atmetantį sprendimą, atsižvelgdama į 1 dalyje nurodytas aplinkybes. [NTT] neturi pateikti savo sprendimo, kurį priima dėl 5 dalyje nurodyto skundo, motyvų. [NTT] sprendimas neskundžiamas. Iki sprendimo priėmimo teisėjas arba teisėjas stažuotojas eina savo ankstesnes pareigas.“
5.
Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 30 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Sąd okręgowy (apygardos teismas) kolegiją sudaro:
1)
sąd okręgowy (apygardos teismas) pirmininkas;
2)
sąd okręgowy (apygardos teismas) jurisdikcijai priklausančių sądy rejonowe (apylinkių teismai) pirmininkai.“
6.
Šio įstatymo 47a straipsnyje nustatyta:
„1.   Bylos pagal konkrečias jų kategorijas atsitiktine tvarka paskirstomos teisėjams ir teisėjams stažuotojams, išskyrus atvejus, kai jos paskiriamos budinčiam teisėjui.
2.   Bylos pagal konkrečias jų kategorijas paskirstomos po lygiai, išskyrus atvejus, kai jų dalis sumažinama dėl užimamų pareigų, dalyvavimo skirstant kitų kategorijų bylas ar kitų teisės aktuose nustatytų priežasčių.“
7.
Šio įstatymo 47b straipsnyje nustatyta:
„1.   Pakeisti teismo sudėtį leidžiama tik tuo atveju, jeigu esamos sudėties teismas negali nagrinėti bylos arba jei yra ilgalaikių kliūčių, trukdančių esamos sudėties teismui išnagrinėti bylą. 47a straipsnio nuostatos taikomos mutatis mutandis.
<…>
3.   <…> [1 dalyje] nurodytus sprendimus priima teismo pirmininkas arba jo paskirtas teisėjas.
4.   Teisėjo darbo vietos pasikeitimas ar jo delegavimas į kitą teismą, kaip ir delegavimo pasibaigimas, nesudaro kliūčių atlikti [procesinių] veiksmų bylose jo tuometinėje darbo vietoje ar vietoje, kur jis tuo metu vykdo savo pareigas, iki tų bylų pasibaigimo.
5.   Teismo, kurio jurisdikcijai priklauso nauja teisėjo darbo ar delegavimo vieta, kolegija teisėjo prašymu ar savo iniciatyva gali visiškai ar iš dalies atleisti tą teisėją nuo jo pareigų nagrinėti ir priimti sprendimus bylose, visų pirma dėl didelio atstumo tarp to teismo ir naujosios teisėjo darbo ar delegavimo vietos, atsižvelgiant į bylų, kurios nagrinėjamos ir kuriose priimami sprendimai, proceso stadiją. Prieš priimdama nutarimą teismo kolegija turi konsultuotis su kompetentingų teismų pirmininkais.
6.   4 ir 5 dalių nuostatos mutatis mutandis taikomos ir esant perkėlimui į kitą to paties teismo skyrių.“
Ginčas pagrindinėje byloje ir prejudiciniai klausimai
8.
Byloje C‑647/21 2020 m. gruodžio 11 d.Sąd Rejonowy
w B. (B. apygardos teismas, Lenkija) priėmė apkaltinamąjį nuosprendį D. K. dėl nusikaltimo, įvykdyto pagal ustawa z dnia 6 czerwca 1997 r. – Kodeks karny (1997 m. birželio 6 d. Įstatymas dėl baudžiamojo kodekso) 190 straipsnio 1 dalį, ir skyrė laisvės atėmimo bausmę (
5
). 2021 m. vasario mėn. D. K. gynėjas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui pateikė apeliacinį skundą dėl pernelyg griežto nuosprendžio. Teisėja A. N.-B. buvo paskirta nagrinėti šį apeliacinį skundą kaip teisėja pranešėja ir kaip vieno teisėjo kolegijos pirmininkė.
9.
Byloje C‑648/21 M. C. ir M. F. buvo kaltinami „piktnaudžiavimu valstybės pareigūno įgaliojimais“ pagal ustawa z dnia 6 czerwca 1997 r. – Kodeks karny (1997 m. birželio 6 d. Įstatymas dėl baudžiamojo kodekso) 231 straipsnio 1 dalį (
6
). 2016 m. kovo mėn. pirmosios instancijos teismas priėmė apkaltinamąjį nuosprendį M. F. ir skyrė laisvės atėmimo bausmę (
7
). M. C. jis išteisino. 2016 m. lapkričio mėn. antrosios instancijos teismas šį nuosprendį panaikino ir grąžino bylą iš naujo nagrinėti pirmosios instancijos teismui. 2017 m. gruodžio mėn. pastarasis teismas priėmė apkaltinamąjį nuosprendį M. C. ir M. F. už atitinkamas nusikalstamas veikas. Išnagrinėjęs vėliau paduotą apeliacinį skundą, 2019 m. balandžio mėn. antrosios instancijos teismas išteisino M. C. ir paliko galioti M. F. skirtą bausmę. Prokurator Generalny (Generalinis prokuroras, Lenkija) dėl šio sprendimo pateikė kasacinį skundą Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas, Lenkija). 2020 m. balandžio mėn. Sąd Najwyższy (Aukščiausiasis Teismas) panaikino antrosios instancijos teismo sprendimą ir grąžino bylą minėtam teismui nagrinėti iš naujo apeliacine instancija. Šią bylą nagrinėja Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas), kurio apeliaciniame skyriuje ją turėjo nagrinėti kolegija, sudaryta iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko, teisėjos pranešėjos ir kolegijos pirmininkės A. N.-B. ir trečio teisėjo.
10.
2021 m. rugsėjo mėn. nesusijusioje byloje (
8
) teisėja A. N.-B., remdamasi ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, priėmė nutartį dėl Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) apeliacinio skyriaus pirmininkui pateikto prašymo pakeisti Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) kolegijos, kuriai buvo paskirta nagrinėti tą bylą, pirmininką. Toje nutartyje nurodyta, kad į šią kolegiją paskyrus Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininką, kuris į tą teismą buvo paskirtas remiantis naujos sudėties (
9
) NTT priimtu nutarimu, pažeidžiama teisė į pagal įstatymą įsteigtą teismą, nustatyta 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnyje, Chartijos 47 straipsnyje, Lenkijos Respublikos Konstitucijos 45 straipsnyje ir Europos Žmogaus Teisių Teismo (toliau – EŽTT) sprendime byloje Reczkowicz
prieš Lenkiją (
10
).
11.
Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko pavaduotojas šią nutartį panaikino, remdamasis Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 42a straipsnio 2 dalimi. Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad pirmininko pavaduotojas paskirtas teisėju remiantis NTT (
11
) nutarimu. Vėliau Lenkijos teisingumo ministras, kuris taip pat buvo ir Generalinis prokuroras (Prokurator Generalny), paskyrė jį Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko pavaduotoju. Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja, ar Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko pavaduotojas galėjo panaikinti jo nutartį atlikęs administracinės peržiūros procedūrą, nes šio teismo sudėtis yra teisminis klausimas, į kurį pirmininko pavaduotojas neturėjo kištis. Bet kuriuo atveju Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo 2021 m. liepos 14 d. Nutartimi Komisija / Lenkija (
12
) sustabdžius tam tikrų Lenkijos įstatymų nuostatų, įskaitant Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 42a straipsnio 2 dalį, taikymą, iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko pavaduotojo buvo atimti bet kokie įgaliojimai imtis priemonių pagal tą nuostatą.
12.
2021 m. spalio pradžioje teisėja A. N.-B. kitoje byloje panaikino žemesnės instancijos teismo sprendimą, kurį priėmė NTT (
13
) nutarimu (
14
)paskirtas teisėjas.
13.
2021 m. spalio 11 d. buvo priimtas teismo kolegijos nutarimas, kuriuo teisėja A. N.-B. nušalinta nuo maždaug 70 bylų nagrinėjimo, įskaitant bylas, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą. Šis nušalinimas įvyko be teisėjos A. N.-B. sutikimo ir „nesant pagal įstatymus reikalaujamo ad hoc prašymo“. Teisėjai A. N.-B. teismo kolegijos nutarimas nebuvo įteiktas, o Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininkas tik ją informavo, kad ji nušalinta nuo šių bylų nagrinėjimo. Teisėja A. N.-B. nežino nei to nutarimo priėmimo priežasčių, nei jo teisinio pagrindo. Nepaisant dviejų jos prašymų, Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininkas atsisakė supažindinti teisėją A. N.-B. su nutarimo tekstu.
14.
2021 m. spalio 13 d.Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininkas priėmė įsakymą (
15
) perkelti teisėją A. N.-B. iš apeliacinio skyriaus (
16
)Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) (
17
) į pirmosios instancijos skyrių tame pačiame teisme (toliau – 2021 m. spalio 13 d. įsakymas) (
18
). Šiame įsakyme „lakoniškai“ kalbama apie būtinybę užtikrinti tinkamą Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) apeliacinio ir pirmosios instancijos skyrių veiklą ir apie nedetalizuotą šio teismo pirmininko ir vieno iš minėtų skyrių pirmininkų susirašinėjimą. 2021 m. spalio 18 d.Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko įsakymas įsigaliojo ir buvo įteiktas teisėjai A. N.-B. Įsakyme nėra jokios informacijos apie bet kokias teisių gynimo priemones, kuriomis ji galėtų pasinaudoti, norėdama jį užginčyti.
15.
Komisija savo pastabose nurodė, kad teisėjai A. N.-B. taip pat buvo iškelta drausmės byla, o nuo 2021 m. spalio 29 d. jos įgaliojimai sustabdyti daugiausia vienam mėnesiui. 2024 m. sausio 24 d. posėdyje Lenkijos vyriausybė patvirtino, kad tokia drausmės byla buvo iškelta, bet negalėjo pateikti jokios informacijos apie jos baigtį.
16.
Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori įsitikinti, ar, atsižvelgiant į nurodytas aplinkybes ir sprendimą byloje Review Simpson prieš Tarybą ir HG prieš Komisiją (
19
), teisėją A. N.-B. nušalinus nuo bylų, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, pažeidžiama ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir Chartijos 47 straipsnis. Jeigu šios nuostatos buvo pažeistos, prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar jis turėtų nepaisyti teismo kolegijos nutarimo ir dėl to teisėja A. N.-B. toliau kaip vieno teisėjo kolegijos pirmininkė nagrinėtų bylą, dėl kurios iškelta byla C‑647/21, ir kaip teisėja pranešėja bei trijų teisėjų kolegijos pirmininkė nagrinėtų bylą, dėl kurios iškelta byla C‑648/21. Taigi Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, siejama su [Chartijos] 47 straipsniu, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama taikyti tokias nacionalinės teisės aktų nuostatas, kaip Ustawa z dnia 27 lipca 2001 r. – Prawo o ustroju sądów powszechnych (2001 m. liepos 27 d. Bendrosios kompetencijos teismų įstatymas) 47b straipsnio 5–6 dalys, siejamos su šio įstatymo 30 straipsnio 1 dalimi ir 24 straipsnio 1 dalimi, pagal kurias toks nacionalinio teismo organas, kaip teismo kolegija, turi teisę nušalinti to teismo teisėją nuo kai kurių ar visų jam priskirtų bylų nagrinėjimo, kai:
a)
teismo kolegiją pagal įstatymą sudaro teismų pirmininkai, kuriuos į šias pareigas skiria toks vykdomosios valdžios organas kaip teisingumo ministras, kuris taip pat yra generalinis prokuroras;
b)
teisėjas nušalinamas nuo jam priskirtų bylų nagrinėjimo be jo sutikimo;
c)
nacionalinėje teisėje nenumatoma kriterijų, kuriais turėtų vadovautis teismo kolegija, nušalindama teisėją nuo jam priskirtų bylų nagrinėjimo, taip pat pareigos nurodyti tokio nušalinimo priežastis ir teisminė kontrolė;
d)
kai kurie teismo kolegijos nariai į teisėjo pareigas buvo paskirti aplinkybėmis, analogiškomis nurodytoms 2021 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo sprendime Komisija / Lenkija (Teisėjams taikoma drausminė tvarka) (C‑791/19, EU:C:2021:596)?
2.
Ar pirmajame klausime nurodytas nuostatas ir viršenybės principą reikia aiškinti taip, kad jais nacionaliniam teismui, kuris nagrinėja baudžiamąją bylą, patenkančią į Direktyvos 2016/343[ (
20
)] taikymo sritį, ir kurio teisėjas buvo nušalintas nuo bylų nagrinėjimo pirmajame klausime nurodytu būdu, ir visoms valstybės institucijoms suteikiama teisė (arba jie įpareigojami) nepaisyti teismo kolegijos akto ir kitų vėlesnių jo pagrindu priimtų aktų, kaip antai įsakymų dėl bylų, įskaitant pagrindinę bylą, perskyrimo, neįtraukiant nušalinto teisėjo, kad jis galėtų toliau dalyvauti bylą nagrinėjančios teisėjų kolegijos posėdžiuose?
3.
Ar pirmajame klausime nurodytas nuostatas ir viršenybės principą reikia aiškinti taip, kad jais reikalaujama, kad nacionalinėje baudžiamojo proceso, patenkančio į Direktyvos 2016/343 taikymo sritį, teisėje būtų įtvirtintos priemonės, kurios leistų proceso dalyviams, pavyzdžiui, kaltinamajam pagrindinėje byloje, pasinaudoti kontrolės galimybe ir apskųsti [pirmajame klausime] minėtus sprendimus, kuriais keičiama bylą nagrinėjančio teismo teisėjų kolegijos sudėtis, ir dėl to teisėjas, kuris anksčiau buvo paskirtas nagrinėti bylą, nušalinamas nuo jos nagrinėjimo pirmajame klausime aprašytu būdu?“
Procesas Teisingumo Teisme
17.
2021 m. lapkričio 29 d. sprendimu Teisingumo Teismo pirmininkas sujungė bylas C‑647/21 ir C‑648/21, kad būtų bendrai vykdoma rašytinė ir žodinė proceso dalys ir priimtas sprendimas.
18.
Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašė abiem prašymams taikyti pagreitintą procedūrą pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo procedūros reglamento 105 straipsnio 1 dalį. 2021 m. lapkričio 29 d. sprendimu Teisingumo Teismo pirmininkas šiuos prašymus atmetė. Jis nusprendė, kad prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pateikė bendro pobūdžio argumentus (
21
) ir nenurodė jokių konkrečių motyvų, pagrindžiančių jų nagrinėjimą pagreitinta tvarka. Jo nepagrindė ir tai, kad prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme nagrinėjamos bylos buvo susijusios su baudžiamuoju procesu.
19.
2022 m. spalio 18 d. Teisingumo Teismas sustabdė sujungtas bylas C‑647/21 ir C‑648/21, kol bus priimtas sprendimas sujungtose bylose C‑615/20 ir C‑671/20. 2023 m. liepos 20 d. Teisingumo Teismas pranešė prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui apie sprendimą byloje YP ir kt. (Teisėjo imuniteto panaikinimas ir jo nušalinimas nuo pareigų) (
22
) ir paprašė nurodyti, ar jis vis dar palaiko prašymus priimti prejudicinį sprendimą. Vykdydama Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas, Lenkija) pirmininko nurodymus teisėja A. N.-B.2023 m. rugsėjo 25 d. (
23
) atsakė ir informavo Teisingumo Teismą, kad Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) nori palaikyti prašymus priimti prejudicinį sprendimą sujungtose bylose C‑647/21 ir C‑648/21.
20.
Atsižvelgdamas į tam tikrus teisėjos A. N.-B. atsakyme matomus neaiškumus Teisingumo Teismas išsiuntė jai prašymą pateikti paaiškinimų (
24
) pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 101 straipsnio 1 dalį. Teisingumo Teismas, be kita ko, klausė, ar teisėja A. N.-B. toliau yra kolegijos, nagrinėjusios bylas, kuriose pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą sujungtose bylose C‑647/21 ir C‑648/21, sudėtyje, o jei taip, koks jos vaidmuo. Teisėja A. N.-B. į šį prašymą atsakė 2023 m. spalio 17 d. (
25
). Ji patvirtino, kad tuo metu, kai 2021 m. spalio 20 d. buvo pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą, ji nagrinėjant abi bylas Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) buvo teisėja pranešėja ir kolegijos pirmininkė. Byla, kurioje pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C‑648/21, 2021 m. spalio 21 d. įsakymu buvo perduota kitam teisėjui pranešėjui, kuris anksčiau dirbo trijų teisėjų kolegijoje (
26
). Tą pačią dieną buvo pakeista ir vieno teisėjo kolegijos sudėtis byloje, kurioje pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C‑647/21. Teisėja A. N.-B. patvirtino, kad Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) nagrinėjamų bylų, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, nagrinėjimas dėl šių prašymų buvo ir tebėra sustabdytas. Teisėja A. N.-B. taip pat patvirtino, kad Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas), priimdamas sprendimus dėl bylos esmės (na rozprawie), bylas nagrinėja visos sudėties (
27
). Kituose posėdžiuose (posiedzenie), pavyzdžiui, susijusiuose su bylomis, kuriose pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą sujungtose bylose C‑647/21 ir C‑648/21, Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) bylas nagrinėja vieno teisėjo kolegija, kuriai pirmininkauja teisėjas pranešėjas.
21.
Prokuratura Rejonowa w Bytowie (Bytuvo apylinkės prokuratūra), Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra), Danijos, Nyderlandų, Lenkijos ir Švedijos vyriausybės bei Europos Komisija pateikė rašytines pastabas. Per 2024 m. sausio 24 d. įvykusį posėdį minėtos šalys, išskyrus Prokuratura Rejonowa w Bytowie (Bytuvo apylinkės prokuratūra), Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra) ir Nyderlandų vyriausybę, pateikė žodinius paaiškinimus ir atsakė į Teisingumo Teismo klausimus.
Teisingumo Teismo jurisdikcija
Pastabos
22.
Danijos ir Lenkijos vyriausybės, taip pat Europos Komisija mano, kad Chartijos 47 straipsnis netaikomas Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) nagrinėjamoms byloms, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą. Nors prejudiciniuose klausimuose nurodoma Direktyva 2016/343, Europos Komisija pažymi, kad jais nėra prašoma išaiškinti jos nuostatų.
23.
Prokuratura Rejonowa w Bytowie (Bytuvo apylinkės prokuratūra) ir Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra) nurodo, kad prejudiciniai klausimai susiję su teisėjo nušalinimu nuo bylų nagrinėjimo. Tai yra teisingumo sistemos organizavimo valstybės narės viduje klausimas, išimtinė nacionalinė kompetencija, kurios nereglamentuoja Sąjungos teisės aktai. Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra) taip pat nurodo, kad teisėjos A. N.-B. pateikti prejudiciniai klausimai susiję su individualia jos situacija, taigi yra ne teisminio, o asmeninio pobūdžio.
Vertinimas
24.
Remiantis Chartijos 51 straipsnio 1 dalimi, jos nuostatos taikomos valstybėms narėms tik tais atvejais, kai šios įgyvendina Sąjungos teisę. Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme nagrinėjamos bylos, dėl kurių iškeltos sujungtos bylos C‑647/21 ir C‑648/21, pagal savo pobūdį yra baudžiamosios, o antrajame prejudiciniame klausime nurodoma Direktyva 2016/343. Prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nepateikia jokių paaiškinimų, kaip šios direktyvos išaiškinimas galėtų būti kuo nors reikšmingas sprendžiant jame nagrinėjamas bylas. Be to, nutartyse dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nenurodoma, kad jose keliami kokie nors Sąjungos teisės aiškinimo ar taikymo klausimai. Iš prašymų priimti prejudicinį sprendimą nematyti, kad koks nors asmuo remtųsi Chartijos 47 straipsnyje įtvirtinta teise į veiksmingą teisminę apsaugą arba koks nors ta teise besiremiantis asmuo remtųsi Sąjungos teisės užtikrinama teise ar laisve (
28
).
25.
Pagal suformuotą jurisprudenciją, nors teisingumo sistemos organizavimas valstybėse narėse, įskaitant nušalinimą nuo bylų nagrinėjimo ar jų perdavimą, priklauso jų kompetencijai, vis dėlto įgyvendinamos šią kompetenciją valstybės narės turi laikytis Sąjungos teisės, visų pirma ESS 19 straipsnio 1 dalies antros pastraipos (
29
). Pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą valstybės narės turi užtikrinti, kad teismai, galintys priimti sprendimus dėl Sąjungos teisės aiškinimo ar taikymo (
30
), atitiktų veiksmingos teisminės apsaugos reikalavimus (
31
). Pagal šią nuostatą draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, susijusios su teisingumo vykdymo sistemos organizavimu, dėl kurių sumažinama teisinės valstybės vertybės apsauga (
32
). Taigi valstybės narės teisingumo sistemos organizavimą turi sukurti taip, kad jis atitiktų Sąjungos teisės reikalavimus. Tai visų pirma apima teismų, turinčių priimti sprendimus dėl klausimų, susijusių su šios teisės taikymu ar aiškinimu, nepriklausomumo reikalavimo laikymąsi, siekiant užtikrinti teisės subjektams veiksmingą iš jos kylančių jų teisių teisminę apsaugą (
33
). Vadinasi, Teisingumo Teismas turi jurisdikciją aiškinti Sąjungos teisę bylose, kurios susijusios su valstybės narės teismų sistemos organizavimu.
26.
Kalbant apie Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra) pastabas dėl asmeninio prejudicinių klausimų pobūdžio, pakanka pažymėti, kad Sprendimas YP taip pat buvo susijęs su pavienių teisėjų, pateikusių prašymus priimti prejudicinį sprendimą, jurisdikcija. Tame sprendime Teisingumo Teismas sprendė klausimą, ar tokie teisėjai pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą dalį gali toliau nagrinėti ir priimti sprendimus jų nagrinėjamose baudžiamosiose bylose. Teisingumo Teismas į prejudicinius klausimus atsakė taip, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali in limine litis spręsti procedūrinius klausimus, susijusius su tų pavienių teisėjų jurisdikcija nagrinėti ir priimti sprendimus jų nagrinėjamose bylose (
34
).
27.
Dėl visų išvardytų priežasčių manau, kad Teisingumo Teismas, kiek tai susiję su Chartijos 47 straipsnio aiškinimu, turi jurisdikciją priimti sprendimus dėl šių prašymų priimti prejudicinį sprendimą.
Prejudicinių klausimų priimtinumas
28.
Prokuratura Rejonowa w Bytowie (Bytuvo apylinkės prokuratūra) ir Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra) ginčija šių prašymų priimti prejudicinį sprendimą priimtinumą. Teisėja A. N.-B. buvo nušalinta nuo bylų 2021 m. spalio 18 d. ir jos vėliau buvo perduotos kitam teisėjui ar teisėjams. 2021 m. spalio 20 d. teisėja A. N.-B. neturėjo jurisdikcijos pateikti jokių prašymų priimti prejudicinį sprendimą, nes tuo metu nenagrinėjo nacionalinių bylų, kuriose pateikti šie prašymai, ir nebuvo atitinkamų Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) kolegijų sudėtyje. Taigi prejudiciniai klausimai yra hipotetiniai, nes jokių atsakymų į juos nereikia priimant sprendimus tame teisme nagrinėjamose baudžiamosiose bylose. Nekyla klausimų dėl teisėjo ar teisėjų, kuriems buvo perduotos tos bylos, nepriklausomumo ir nešališkumo. Prokuratura Rejonowa w Bytowie (Bytuvo apylinkės prokuratūra) ir Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra) taip pat pažymi, kad šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą neatitinka Teisingumo Teismo procedūros reglamento 94 straipsnio a ir b punktų reikalavimų.
29.
Komisija mano, kad trečiasis klausimas, susijęs su teisių gynimo priemonėmis, kurių gali imtis šalys nagrinėjant bylą prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme, nepriimtinas, nes yra hipotetinis ir nesusijęs su jokiu preliminariu klausimu, kurį reikia išspręsti in limine litis. Per posėdį Lenkijos vyriausybė teigė, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimai priimtini (
35
).
30.
Reikėtų išnagrinėti trečiojo klausimo priimtinumą, dėl kurio pirmiausia abejoja Europos Komisija.
31.
Prašymuose priimti prejudicinį sprendimą nenurodyta, kad bent viena šalis bylose, dėl kurių iškeltos sujungtos bylos C‑647/21 ir C‑648/21, būtų prieštaravusi teismo kolegijos nutarimui, kuriuo nuspręsta nušalinti teisėją A. N.-B. nuo bylų, ar prašiusi jį peržiūrėti. Taip pat iš Teisingumo Teismui pateiktos medžiagos nematyti, kad šioms šalims kaip nors užkirstas kelias ar trukdyta pareikšti tokį prieštaravimą arba prašyti tokios peržiūros. Dėl to darytina išvada, kad prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo trečiasis klausimas yra hipotetinis, taigi nepriimtinas.
32.
Dėl pirmojo ir antrojo klausimų priimtinumo pažymėsiu, kad prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumo sąlygos turi būti tenkinamos per visą tos bylos nagrinėjimą (
36
). Remiantis Teisingumo Teismo procedūros reglamento 100 straipsnio 1 dalimi, Teisingumo Teismas nagrinėja prašymą priimti prejudicinį sprendimą tol, kol tokį prašymą pateikęs teismas jį atsiima. Pagal Procedūros reglamento 100 straipsnio 2 dalį Teisingumo Teismas gali bet kada konstatuoti, kad nebetenkinamos jo jurisdikciją apibrėžiančios sąlygos.
33.
Pagal suformuotą jurisprudenciją nacionalinio teismo pagal SESV 267 straipsnį pateiktiems klausimams dėl Sąjungos teisės aiškinimo taikoma svarbos prezumpcija. Atsižvelgiant į šioje nuostatoje numatytą Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimą, tik bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas, atsakingas už sprendimo priėmimą, atsižvelgdamas į konkrečias bylos aplinkybes turi įvertinti, ar jo sprendimui priimti būtinas prejudicinis sprendimas, ir Teisingumo Teismui pateikiamų klausimų svarbą. Vis dėlto tiek iš SESV 267 straipsnio teksto, tiek iš jo struktūros matyti, kad nacionalinis teismas negali prašyti priimti prejudicinio sprendimo, jeigu nenagrinėja bylos, kurioje jis turi priimti sprendimą, kur būtų galima atsižvelgti į Teisingumo Teismo atsakymą. Teisingumo Teismas negali teikti patariamųjų nuomonių bendrais ar hipotetiniais klausimais. Taigi, prašymas priimti prejudicinį sprendimą turi būti būtinas siekiant veiksmingai išspręsti ginčą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme arba preliminarų Sąjungos ar nacionalinės proceso teisės klausimą in limine litis (
37
).
34.
Iš išsamaus Teisingumo Teismo ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo susirašinėjimo (
38
) matyti, kad, remiantis Lenkijos teise, teisėja A. N.-B. Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) nagrinėjo bylas, dėl kurių iškeltos sujungtos bylos C‑647/21 ir C‑648/21 tuo metu, kai 2021 m. spalio 20 d. pateikė prašymus priimti prejudicinį sprendimą, dėl kurių tų bylų nagrinėjimas buvo sustabdytas (
39
). Nepaisant teismo kolegijos priimto nutarimo nušalinti teisėją A. N.-B. nuo bylų ir perduoti jas kitiems teisėjams, teismas neatsiėmė prašymų priimti prejudicinį sprendimą, kurie paduoti tose bylose. Taigi manau, kad į Teisingumo Teismą 2021 m. spalio 20 d.Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) kreipėsi su prašymais priimti prejudicinį sprendimą ir rašant šią išvadą šie prašymai tebėra paduoti pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 100 straipsnio 1 dalį.
35.
Kalbant apie prieštaravimą, kad Teisingumo Teismo atsakymas nebūtinas priimant sprendimus baudžiamosiose bylose, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, pažymėtina, kad nėra akivaizdu, ar šios baudžiamosios bylos iš esmės susijusios su Sąjungos teise taip, kad prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turėtų taikyti tą teisę priimdamas sprendimą dėl jų esmės (
40
). Tai, kad nematyti šių baudžiamųjų bylų ir Sąjungos teisės sąsajos, ne visada padeda atsakyti į minėtą klausimą. Teisingumo Teismas yra pažymėjęs, kad jam gali kilti būtinybė atsakyti į klausimus, siekiant išaiškinti Sąjungos teisę prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiems teismams tam, kad jie galėtų išspręsti procedūrinius nacionalinės teisės klausimus, taigi galėtų priimti sprendimus dėl nagrinėjamų bylų esmės (
41
). Taigi sutinku su per posėdį Lenkijos vyriausybės pateikta pastaba, kad Teisingumo Teismo atsakymas objektyviai reikalingas prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui priimant sprendimą in limine litis dėl procedūrinių klausimų, prieš jam priimant sprendimą dėl nagrinėjamų bylų esmės (
42
).
36.
Sprendimo G 69 punkte Teisingumo Teismas nurodė, kad būtinybė, kaip tai suprantama pagal SESV 267 straipsnį, gauti Teisingumo Teismo išaiškinimą dėl Sąjungos teisės reiškia, kad pats prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas „gali remtis šiuo išaiškinimu“. Byloje, kurioje pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C‑269/21, teisėjas pranešėjas, nagrinėjęs bylą trijų teisėjų kolegijoje, norėjo sužinoti, ar kitas tos kolegijos teisėjas atitiko nepriklausomam ir nešališkam įstatymu įsteigtam teismui taikomus reikalavimus, kaip jie suprantami pagal Sąjungos teisę. Teisingumo Teismas konstatavo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui Sąjungos teisės išaiškinimas nebuvo būtinas tam, kad jis galėtų priimti sprendimus nagrinėjamose bylose, taigi prašymas priimti prejudicinį sprendimą buvo nepriimtinas, nes vienas trijų teisėjų kolegijos teisėjas pranešėjas negalėtų atsižvelgti į galimus Teisingumo Teismo atsakymus. Iš esmės Teisingumo Teismas nusprendė, kad pavienis teisėjas, pateikęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą byloje C‑269/21, neturi jurisdikcijos nušalinti kito tos pačios kolegijos teisėjo (
43
).
37.
Aplinkybės, kuriomis remiamasi Sprendime G, skiriasi nuo tų, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą. Teisėja A. N.-B. nesiekia nušalinti kitų Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) narių. Šios išvados 35 punkte nurodyta, kad prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori išaiškinimo, siekdamas in limine litis išspręsti procedūrinius sunkumus, kilusius dėl teismo kolegijos nutarimo, kuriuo teisėjai A. N.-B. neleista nagrinėti ir priimti sprendimų jai paskirtose bylose, kurias ji iš tiesų turėjo nagrinėti (
44
). Toks patikrinimas yra būtinas procedūrinis reikalavimas, kurį gali patvirtinti pats prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas (
45
).
38.
Be to, pažymėtina, kad Teisingumo Teismo atsakymas bus privalomas prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, įskaitant teisėją ar teisėjus, nagrinėjančius bylas, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, ir prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo organams, įgaliotiems nustatyti ir keisti jo kolegijų sudėtį (
46
). Atsižvelgiant į Teisingumo Teismo atsakymus į pirmąjį ir antrąjį klausimus, remiantis ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir Sąjungos teisės viršenybės principu iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo gali būti reikalaujama netaikyti teismo kolegijos nutarimo ir užtikrinti, kad teisėja A. N.-B. nagrinėtų atitinkamas baudžiamąsias bylas (
47
). Kitu atveju teisėjas ar teisėjai, kuriems perduotos bylos, gali turėti jurisdikciją jas nagrinėti.
39.
Nė viena Teisingumo Teisme nagrinėjamos bylos šalis neginčija prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumo byloje C‑648/21 (
48
), remdamasi tuo, kad pagal nacionalinę teisę jurisdikciją pateikti tokį prašymą turi tik Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) trijų teisėjų kolegija, o ne viena teisėja A. N.-B. (
49
). Išsamumo sumetimais reikėtų pažymėti, kad 2023 m. spalio 17 d. atsakydama į Teisingumo Teismo prašymą pateikti paaiškinimų teisėja A. N.-B. patvirtino, jog veikdama kaip teisėja pranešėja ir trijų teisėjų kolegijos pirmininkė ji pagal Lenkijos teisę turėjo jurisdikciją byloje C‑648/21 pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą (
50
).
40.
Taigi siūlau Teisingumo Teismui atmesti įvairius prieštaravimus dėl pirmojo ir antrojo klausimų priimtinumo. Dėl šios išvados 30 ir 31 punktuose nurodytų priežasčių manau, kad trečiasis klausimas yra nepriimtinas.
Dėl esmės
41.
Pirmuoju ir antruoju klausimais, kuriuos patogu nagrinėti kartu, Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) nori sužinoti, ar remiantis ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir Sąjungos teisės viršenybės principu teismo kolegijai draudžiama nušalinti teisėją A. N.-B. nuo bylų, dėl kurių iškeltos sujungtos bylos C‑647/21 ir C‑648/21, nagrinėjimo ir perduoti jas kitam teisėjui ar teisėjams. Pirmasis klausimas yra susijęs su teismo kolegijos paskyrimo būdu ir su tuo, kad nebuvo teisėjos A. N.-B. sutikimo ją nušalinti nuo bylų nagrinėjimo ir jokių tokio nušalinimo kriterijų pagal Lenkijos teisę. Šie klausimai nėra konkrečiai susiję su teisėjos A. N.-B. perkėlimu iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) šeštojo (apeliacinio) skyriaus į antrąjį (pirmosios instancijos) skyrių.
42.
Iš prašymuose priimti prejudicinį sprendimą nurodytų aplinkybių ir pastabų matyti, kad teisėja A. N.-B. buvo perkelta (
51
) ir vėliau nušalinta nuo 70 jai priskirtų bylų, reaguojant į jos bandymus patikrinti tam tikrų teisėjų paskyrimo (
52
) atitiktį ESS 19 straipsnio 1 dalies antrai pastraipai. Lenkijos vyriausybė per posėdį patvirtino, kad iš šių aplinkybių ir pastabų ji padarė tokią išvadą. Ši vyriausybė taip pat mano, kad tokių priemonių nebuvo imtasi siekiant tinkamai vykdyti teisingumą (
53
).
43.
Be to, beveik tuo pačiu metu teisėjai A. N.-B. buvo iškelta drausmės byla. Iš Teisingumo Teismui pateiktos informacijos negalima nustatyti, ar teisėja A. N.-B. perkelta iš to paties teismo apeliacinės į pirmąją instanciją ir nušalinta nuo bylų nagrinėjimo oficialios drausminės procedūros kontekste. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar teisėjos A. N.-B. perkėlimas ir nušalinimas iš tiesų buvo paslėpta, todėl neteisėta, drausminė priemonė.
44.
Atsižvelgdamas į jų sutampantį laikotarpį ir akivaizdžiai bendrą tikslą, manau, kad teisėjos A. N.-B. perkėlimą ir jos nušalinimą nuo bylų nagrinėjimo būtina nagrinėti kartu, siekiant pateikti naudingus atsakymus prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui (
54
).
45.
Teisėjų nepriklausomumo reikalavimas, kuris yra neatsiejamas nuo teisingumo vykdymo užduoties, yra pagrindinės teisės į veiksmingą teisminę apsaugą esmė ir ypač svarbus Sąjungos teisinei tvarkai (
55
). Tam, kad būtų tenkinamas šis reikalavimas, teismas savo funkcijas turi vykdyti autonomiškai, nesaistomas jokių hierarchijos ar pavaldumo ryšių su jokia kita institucija ir negaudamas jokių nurodymų ar įpareigojimų iš bet kokių šaltinių, taigi turi būti apsaugotas nuo išorinio poveikio ar spaudimo, kurie gali kelti grėsmę jo narių nepriklausomam sprendimų priėmimui ir turėti įtakos jų sprendimams (
56
). Pagal teisėjų nepriklausomumo principą reikalaujama priimti taisykles, leidžiančias pašalinti visas teisės subjektams galinčias kilti pagrįstas abejones dėl išorės veiksnių įtakos teisėjams, visų pirma dėl tiesioginės ar netiesioginės įstatymų leidžiamosios ir vykdomosios valdžių įtakos, galinčios pakreipti jų sprendimus kuria nors linkme (
57
). Sąjungos teisėje daug dėmesio skiriama būtinybei apsaugoti valstybės teisminės valdžios šaką nuo jos įstatymų vykdomosios ar leidžiamosios valdžių spaudimo. Tam, kad būtų pašalintos visos tokios pagrįstos abejonės dėl bet kokios tiesioginės ar netiesioginės įtakos teisėjams, galinčios pakreipti jų sprendimus kuria nors linkme, taip pat svarbu apsaugoti pavienius teisėjus nuo nederamos įtakos ar spaudimo teismų sistemos viduje (
58
).
46.
Įvairių formų teisėjų deklaracijos ar priesaikos dėl visiško nepriklausomumo priimant sprendimus neturėtų prasmės, jeigu vykdant šią funkciją jiems kiltų pavojus patirti kolegų spaudimą, visų pirma tų, kuriems suteikti įgaliojimai pirmininkauti kolegijoms ir (ar) skirstyti bylas. Tokio pobūdžio spaudimas gali būti tiek neformalus, tiek vykdomas perkeliant teisėjus (atrodo, kad taip atsitiko šiuo atveju), skiriant ir perskirstant bylas (atrodo, kad taip irgi buvo šiuo atveju), tiek iškeliant bei nagrinėjant drausmės bylas (taip galėjo būti šiuo atveju). Toks kolegų teisėjų elgesys ne tik neetiškas – teisėjams daryti spaudimą savo kolegoms vykdant jų funkcijas yra taip pat neteisėta, kaip ir įstatymų vykdomosios ar leidžiamosios valdžios atstovams. Šios pastabos lygiai taip pat taikytinos tomis aplinkybėmis, kai teisėjams daromas kolegų spaudimas dėl to, kad jie įgyvendina savo pareigą viešai kalbėti su teisinės sistemos organizavimu ir teisminės valdžios vykdymu susijusiomis temomis (
59
).
47.
Tokią nuomonę patvirtina ir EŽTT, ir Teisingumo Teismo jurisprudencija. Savo Sprendime Parlov-Tkalčić prieš Kroatiją EŽTT konstatavo, kad „siekiant teisėjų nepriklausomumo reikalaujama, kad pavieniams teisėjams nebūtų daroma nederama įtaka ne tik teismų sistemos išorėje, bet ir jos viduje. Vidinis teisėjų nepriklausomumas reiškia, kad jiems negali duoti nurodymų ir daryti spaudimo <…> kolegos teisėjai arba tie, kurie teisme turi administracinius įgaliojimus, pavyzdžiui, teismo pirmininkas ar teismo skyriaus pirmininkas <…> Jeigu nėra pakankamų saugiklių, saugančių teisėjų nepriklausomumą teismų sistemos viduje, visų pirma nuo jų vadovų, [EŽTT] gali nuspręsti, kad pareiškėjo abejones dėl teismo (nepriklausomumo ar) nešališkumo galima laikyti objektyviai pagrįstomis <…>“ (
60
).
48.
Sprendime W. Ż. (
61
) Teisingumo Teismas pažymėjo, jog reikalingos procedūrinės garantijos ir saugikliai, kad būtų užtikrintas vidinis teisėjų nepriklausomumas, ir teisė apskųsti šiam nepriklausomumui galinčias pakenkti priemones (
62
). Manoma, kad teisėjo perkėlimas be jo sutikimo į kitą teismą arba iš vieno to paties teismo skyriaus į kitą, kaip drausminė priemonė, gali pažeisti teisėjų nepašalinamumo ir nepriklausomumo principus. Tokie perkėlimai taip pat gali būti priemonė kontroliuoti teismo sprendimų turinį. Jie gali ne tik turėti įtakos atitinkamų teisėjų įgaliojimų apimčiai ir jiems priskirtų bylų nagrinėjimui, bet ir reikšmingų pasekmių teisėjų gyvenimui ir karjerai, taigi gali sukelti panašių padarinių kaip drausminė nuobauda (
63
). Taigi Teisingumo Teismas konstatavo, kad teisėjams taikomą drausminę tvarką reglamentuojančios taisyklės ir principai taip pat turi būti taikomi tokiems perkėlimams (
64
).
49.
Darytina išvada, kad taisyklės dėl teisėjų perkėlimo be jų sutikimo turi būti iš anksto aiškiai ir skaidriai apibrėžtos, siekiant išvengti bet kokio šališkumo ir (ar) manipuliavimo pavojaus (
65
). Sprendimai dėl tokių perkėlimų turi būti paremti tik teisėtais pagrindais, įskaitant pagrindus, susijusius su turimų išteklių paskirstymu, siekiant skatinti tinkamą teisingumo vykdymą. Tokiuose sprendimuose turi būti nurodomi pakankami motyvai ir numatyta galimybė juos apskųsti taikant procedūrą, kuria visiškai užtikrinamos Chartijos 47 ir 48 straipsniuose įtvirtintos teisės, visų pirma teisė į gynybą. Kadangi panašus „neigiamas“ poveikis gali atsirasti dėl teisėjų perkėlimo ir teisėjo nušalinimo nuo bylų be jo sutikimo, tokiems perkėlimams ir bet kokiai drausminei priemonei taikytinos taisyklės ir principai turi būti vienodai taikomi (
66
) teisėjo nušalinimui nuo bylų nagrinėjimo be jo sutikimo (
67
).
50.
Iš prašymų priimti prejudicinį sprendimą ir šalių rašytinių bei žodinių pastabų darytina išvada, kad Lenkijos teisės aktai, reglamentuojantys teisėjų perkėlimą ir nušalinimą nuo bylų nagrinėjimo be jų sutikimo, prieštarauja pirma minėtoms taisyklėms ir principams (
68
). Tai, kaip Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) kolegija ir jo pirmininkas taikė teisėjai A. N.-B. Lenkijos teisės aktų nuostatas, dar labiau pažeidė tas taisykles ir principus. Taigi matyti, kad nustatyti trūkumai yra ir sisteminio, ir individualaus pobūdžio.
51.
Per posėdį atsakydama į Teisingumo Teismo klausimus Lenkijos vyriausybė patvirtino, kad Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 22a straipsnyje reglamentuojamas teisėjo pareigų pasikeitimas, įskaitant teisėjo perkėlimą į kitą teismo skyrių. Pagal to įstatymo 22a straipsnio 1 ir 4a dalis tam, kad tokie pasikeitimai įsigaliotų, turi būti gautas atitinkamo teisėjo sutikimas. Taip pat numatyta teisė apskųsti tokius sprendimus NTT (
69
).
52.
Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 22a straipsnio 4 dalies b punkto 1 papunktyje nustatyta reikalavimo dėl sutikimo išimtis, „jeigu [teisėjas] perkeliamas į kitą tos pačios srities bylas nagrinėjantį skyrių“. Šio įstatymo 22a straipsnio 5 dalies 1 punkte nustatyta teisėjo teisės paduoti apeliacinį skundą išimtis, jeigu „perkeliama į skyrių, kuriame nagrinėjamos tos pačios srities bylos“ (
70
). Šiomis nuostatomis leidžiama tam tikromis aplinkybėmis perkelti teisėjus be jų sutikimo. Jose nenustatyta apeliacinės ar peržiūros procedūros, kuria būtų visiškai apsaugotos Chartijos 47 ir 48 straipsniuose įtvirtintos teisės, visų pirma teisė į gynybą (
71
). Kadangi dėl tokių nuostatų, kaip Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 22a straipsnio 4 dalies b punkto 1 papunktis ir 22a straipsnio 5 dalies 1 punktas, teisėjai gali patirti nederamą spaudimą teismų sistemos viduje, mano nuomone, jomis pažeidžiama ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir teisėjų nepašalinamumo bei nepriklausomumo principai.
53.
Kalbant apie teisėjos A. N.-B. perkėlimą iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) apeliacinio į pirmosios instancijos skyrių, pažymėtina, kad 2021 m. spalio 13 d. įsakyme pateikta nuoroda į būtinybę užtikrinti tinkamą apeliacinio ir pirmosios instancijos skyrių veikimą ir į nedetalizuotą Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko ir vieno iš jo skyrių pirmininkų susirašinėjimą yra glausta ir nekonkreti. Atsižvelgiant į galimą neigiamą to sprendimo dėl perkėlimo poveikį ir nepriklausomam teisėjos A. N.-B. teisminių įgaliojimų vykdymui, taip pat jos karjerai, toks glaustas paaiškinimas nėra laikytinas pakankamu motyvavimu (
72
). Jeigu toks perkėlimas buvo būtinas siekiant padėti tinkamai vykdyti teisingumą, turėjo būti nurodytos objektyvios ir patikrinamos priežastys, ypač atsižvelgiant į tuo pačiu metu įvykusį kito teisėjo perkėlimą iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmosios instancijos skyriaus į apeliacinį skyrių.
54.
Dėl teismo kolegijos nutarimo ir teisėjos A. N.-B. nušalinimo nuo bylų nagrinėjimo be jos sutikimo Lenkijos vyriausybė per posėdį patvirtino, kad pagal Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 47b straipsnį teisėjas iš esmės toliau atsakingas už savo nagrinėjamas bylas, nepaisant jo perkėlimo į kitą vietą ar delegavimo. Atrodo, kad ši taisyklė atitinka teisėjų nepašalinamumo principą. Remiantis Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 47b straipsnio 5 ir 6 dalimis, teisėjas vis dėlto gali būti nušalintas nuo bylų nagrinėjimo, jeigu jis perkeliamas į kitą vietą ar deleguojamas savo arba to teismo kolegijos prašymu (
73
).
55.
Mano nuomone, pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą ir teisėjų nepašalinamumo bei nepriklausomumo principus draudžiamos tokios nuostatos, kaip Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 47b straipsnio 5 ir 6 dalys. Atrodo, kad šiomis nuostatomis leidžiama šališkai ir nevaržomai nušalinti teisėją nuo bylų nagrinėjimo ex officio (
74
) be jo sutikimo (
75
) ir nesuteikiant jam teisės pasinaudoti bet kokia apeliacine ar peržiūros procedūra, kurią taikant būtų visiškai apsaugotos Chartijos 47 ir 48 straipsniuose įtvirtintos teisės (
76
). Be to, kad veikia nenuspėjamu ir neskaidriu būdu, taip kenkdami teisėjų nepriklausomumui ir nepašalinamumui, Lenkijos vyriausybė per posėdį patvirtino, kad Lenkijos teisės aktai nenumato pareigos nurodyti priežasčių nušalinant teisėjus nuo bylų nagrinėjimo pagal Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 47b straipsnio 5 ir 6 dalis.
56.
Nors tai turi patikrinti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, matyti, kad kolegijos nutarimas nušalinti teisėją A. N.-B. nuo bylų nagrinėjimo buvo priimtas prieš ją perkeliant iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) apeliacinio į pirmosios instancijos skyrių. Jeigu tai bus patvirtinta, gali būti, kad kolegijos nutarimas buvo priimtas pažeidžiant Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 47b straipsnio 5 ir 6 dalis, kuriomis leidžiama teisėją nuo bylų nagrinėjimo nušalinti po perkėlimo, bet ne prieš jį. Kolegijos nutarimo priėmimo priežastys taip pat nežinomos, bent jau oficialiai (
77
). Be to, teisėja A. N.-B. iš Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) nebuvo perkelta į kitą vietą ar deleguota, o tai, atrodo, taip pat prieštarauja Lenkijos teisei. Jeigu tai bus įtikinamai įrodyta prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui, dėl šių Lenkijos teisės aktų pažeidimų bus pažeista ir ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa tuo atveju, jei teismui atrodys, kad dėl tų pažeidimų teisėjai A. N.-B. (
78
) buvo daroma nederama įtaka ar spaudimas teismų sistemos viduje (
79
). Atsižvelgdamas į Lenkijos teisės nuostatų (
80
) trūkumus, nurodytus šios išvados 50–56 punktuose, ir šališką jų taikymą aplinkybėmis, dėl kurių pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, manau, kad, kaip savo rašytinėse pastabose nurodė Europos Komisija, Teisingumo Teismui nereikia nagrinėti, kaip sudaryta teismo kolegija šioje byloje.
57.
Atsižvelgdamas į tai, kad ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa taikoma tiesiogiai (
81
), ir siekdamas užtikrinti Sąjungos teisės viršenybę siūlau Teisingumo Teismui nurodyti atitinkamoms teisminėms institucijoms netaikyti 2021 m. spalio 13 d.Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininko įsakymo, kuriuo teisėja A. N.-B. perkelta iš to teismo apeliacinio skyriaus į pirmosios instancijos skyrių, ir grąžinti ją atgal į apeliacinį skyrių (
82
). Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) kolegija ir visi teisminiai organai, turintys įgaliojimus skirti ir keisti to teismo kolegijų sudėtį, turi netaikyti kolegijos nutarimo bylose, dėl kurių iškeltos sujungtos bylos C‑647/21 ir C‑648/21 (
83
), ir imtis reikalingų veiksmų, kad tos bylos būtų perduotos nagrinėti teisėjai A. N.-B. (
84
).
Išvada
58.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui taip atsakyti į Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas, Lenkija) pateiktus prejudicinius klausimus:
ESS 19 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą ir teisėjų nepašalinamumo, jų nepriklausomumo ir Sąjungos teisės viršenybės principus reikia aiškinti taip, kad:
–
pirma, jais draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis leidžiama perkelti teisėjus be jų sutikimo, kartu nenumatant tokio sprendimo apeliacinės ar peržiūros procedūros, kurią taikant būtų visiškai apsaugotos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsniuose įtvirtintos teisės, visų pirma teisė į gynybą,
–
antra, tokiomis aplinkybėmis pagal juos reikalaujama, kad atitinkami nacionalinio teismo organai netaikytų to teismo pirmininko įsakymo, kuriuo teisėjas perkeltas iš to teismo apeliacinio skyriaus į pirmosios instancijos skyrių, ir grąžintų tą teisėją atgal į apeliacinį skyrių,
–
trečia, jais draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriomis leidžiama šališkai ir nevaržomai ex officio nušalinti teisėją nuo bylų be jo sutikimo, nenumatant tokio sprendimo apeliacinės ar peržiūros procedūros, kurią taikant būtų visiškai apsaugotos Chartijos 47 ir 48 straipsniuose įtvirtintos teisės, visų pirma teisė į gynybą,
–
ketvirta, įvykus tokiam nušalinimui, pagal juos reikalaujama, kad nacionalinio teismo kolegijos, kurioms perduotos nagrinėti bylos, nepaisytų šio perdavimo, o teismo organai, įgalioti skirti ar keisti to nacionalinio teismo kolegijų sudėtį, skirtų tas bylas kolegijai, kuri jas nagrinėjo iš pradžių.
(
1
)	Originalo kalba: anglų.
(
2
)	Skaičius apytikslis.
(
3
)	Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) kolegija (toliau – kolegija) 2021 m. spalio 11 d. nutarimu (toliau – kolegijos nutarimas) nušalino teisėją A. N.-B. nuo maždaug 70 bylų nagrinėjimo. Kolegiją sudaro Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininkas ir to teismo geografinei jurisdikcijai priklausančių apylinkių teismų pirmininkai.
(
4
)	Iš prašymų priimti prejudicinį sprendimą neaišku, kam buvo perduotos nagrinėti šios 70 bylų ir pagal kokius kriterijus. Prokuratura Rejonowa w Bytowie (Bytuvo apylinkės prokuratūra, Lenkija) ir Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra, Lenkija) savo rašytinėse pastabose nurodo, kad bylos, kuriose paduoti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, buvo perduotos nagrinėti kitiems teisėjams atsitiktiniu būdu.
(
5
)	Šis nuosprendis nėra įsiteisėjęs.
(
6
)	Teigiama, kad šios nusikalstamos veikos įvykdytos 2010 m. liepos mėn.
(
7
)	Bausmės vykdymas buvo atidėtas.
(
8
)	Šioje byloje buvo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą ir priimta 2021 m. vasario 11 d. Nutartis Raiffeisen Bank International (C‑329/20, EU:C:2021:111).
(
9
)	2011 m. gegužės 12 d.ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa (Nacionalinės teisėjų tarybos įstatymas) 9 straipsnio a punktas (Dz. U., 2011, 714 pozicija).
(
10
)	2021 m. liepos 22 d. sprendimas (CE:ECHR:2021:0722JUD004344719).
(
11
)	Naujos sudėties.
(
12
)	C‑204/21 R, EU:C:2021:593.
(
13
)	Naujos sudėties.
(
14
)	Teisėja A. N.-B. rėmėsi, be kita ko, ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir Chartijos 47 straipsniu.
(
15
)	Atrodo, kad šio įsakymo teisinis pagrindas yra Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 22a straipsnio 4 dalis.
(
16
)	Šeštasis baudžiamųjų bylų skyrius.
(
17
)	Bylas, kuriose pateikti šie prašymai priimti prejudicinį sprendimą, nagrinėja Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) šeštasis baudžiamųjų bylų skyrius.
(
18
)	Antrasis baudžiamųjų bylų skyrius. Kitas teisėjas, kuris anksčiau dirbo ir pirmosios instancijos, ir apeliaciniame Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) skyriuose, buvo perkeltas į apeliacinį skyrių.
(
19
)	2020 m. kovo 26 d. sprendimas (C‑542/18 RX‑II ir C‑543/18 RX‑II, EU:C:2020:232, 57 punktas) (toliau – Sprendimas Simpson). Pagal šį sprendimą teismai privalo patikrinti, ar nustatant jų sudėtį užtikrinama teisės aktais nustatyta teisė į nepriklausomą ir nešališką teismą. Taip pat žr. 2021 m. spalio 6 d. Sprendimą W. Ż. (Aukščiausiojo Teismo išimtinės kontrolės ir viešųjų reikalų kolegija – Skyrimas) (C‑487/19, EU:C:2021:798, 114 ir 115 punktai) (toliau – Sprendimas W. Ż.).
(
20
)	2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/343 dėl tam tikrų nekaltumo prezumpcijos ir teisės dalyvauti nagrinėjant baudžiamąją bylą teisme aspektų užtikrinimo (OL L 65, 2016, p. 1).
(
21
)	Pavyzdžiui, esminis sprendžiamos problemos pobūdis ir teisėjų nepašalinamumo principo svarba.
(
22
)	2023 m. liepos 13 d. sprendimas (C‑615/20 ir C‑671/20, EU:C:2023:562; toliau – Sprendimas YP).
(
23
)	Tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, bet atrodo, kad 2023 m. rugsėjo 20 d.Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininkas nurodė teisėjai A. N.-B. atsakyti į Teisingumo Teismo prašymą per 14 dienų.
(
24
)	2023 m. spalio 9 d. prašymas teisėjai A. N.-B. buvo išsiųstas į jos „e-curia“ paskyrą.
(
25
)	2023 m. rugsėjo 25 d. perdavus nacionalinių bylų sujungtose bylose C‑647/21 ir C‑648/21 medžiagą teisėjai A. N.-B., Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pirmininkas nurodė jai atsakyti į Teisingumo Teismo prašymą pateikti paaiškinimų.
(
26
)	Teisėja A. N.-B. taip pat nurodė, kad įsakymas nebuvo pasirašytas, o kiti trijų teisėjų kolegijos nariai nebuvo paskirti. Be to, nebuvo panaikintas 2021 m. kovo 11 d. įsakymas, kuriuo patvirtinta pirminė kolegijos sudėtis.
(
27
)	Vieno ar trijų teisėjų.
(
28
)	Pagal analogiją žr. 2020 m. liepos 2 d. Nutartį S.A.D. Maler und Anstreicher (C‑256/19, EU:C:2020:523, 32–34 punktai) ir 2021 m. balandžio 20 d. Sprendimą Repubblika (C‑896/19, EU:C:2021:311, 35–44 punktai). Taip pat žr. 2023 m. spalio 3 d. Nutartį Centar za restrukturiranje i prodaju (C‑327/22, EU:C:2023:757, 27–29 punktai).
(
29
)	2020 m. kovo 26 d. Sprendimas Miasto Łowicz ir Prokurator Generalny (C‑558/18 ir C‑563/18, EU:C:2020:234, 36 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija) ir 2024 m. sausio 9 d. Sprendimas G. ir kt. (Lenkijos bendrosios kompetencijos teismų teisėjų skyrimas) (C‑181/21 ir C‑269/21, EU:C:2024:1, 57 punktas) (toliau – Sprendimas G). Taip pat žr. 2020 m. liepos 2 d. Nutartį S.A.D. Maler und Anstreicher (C‑256/19, EU:C:2020:523, 35–40 punktai).
(
30
)	ESS 19 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje kalbama apie „Sąjungos teisei priklausančias sritis“, neatsižvelgiant į tai, ar valstybės narės įgyvendina Sąjungos teisę, kaip tai suprantama pagal Chartijos 51 straipsnio 1 dalį.
(
31
)	2021 m. kovo 2 d. Sprendimas A.B. ir kt. (Aukščiausiojo Teismo teisėjų skyrimas – Skundai) (C‑824/18, EU:C:2021:153, 112 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
32
)	2021 m. balandžio 20 d. Sprendimas Repubblika (C‑896/19, EU:C:2021:311, 63–65 punktai).
(
33
)	Pagal analogiją žr. 2021 m. gegužės 18 d. Sprendimą Asociaţia Forumul Judecătorilor din România ir kt. (C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ir C‑397/19, EU:C:2021:393, 230 punktas). Norint užtikrinti pagal Sąjungos teisę reikalaujamas nepriklausomumo ir nešališkumo garantijas, būtina, kad egzistuotų taisyklės, be kita ko, dėl teismo sudėties, jo narių skyrimo, įgaliojimų trukmės ir nusišalinimo, nušalinimo ir atšaukimo priežasčių, kad teisės subjektams nekiltų jokių pagrįstų abejonių dėl to, ar teismui nedaro įtakos išorės veiksniai, ir dėl jo neutralumo, kai susikerta interesai. Žr. 2021 m. balandžio 20 d. Sprendimą Repubblika (C‑896/19, EU:C:2021:311, 53 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
34
)	Žr. Sprendimo YP 46 ir 47 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją.
(
35
)	Ji rėmėsi Sprendimo YP 47 punktu ir 2021 m. lapkričio 16 d. Sprendimu Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim ir kt. (C‑748/19–C‑754/19, EU:C:2021:931, 48 punktas).
(
36
)	Dėl šio klausimo žr. generalinio advokato N. Emiliou išvadą byloje Cilevičs ir kt. (C‑391/20, EU:C:2022:166, 24 punktas).
(
37
)	Žr. 2013 m. birželio 27 d. Sprendimą Di Donna (C‑492/11, EU:C:2013:428, 24–26 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija), 2014 m. vasario 27 d. Sprendimą Pohotovost (C‑470/12, EU:C:2014:101, 27–29 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija), 2020 m. kovo 26 d. Sprendimą Miasto Łowicz ir Prokurator Generalny (C‑558/18 ir C‑563/18, EU:C:2020:234, 44 ir 45 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija) ir 2020 m. lapkričio 24 d. Sprendimą Openbaar Ministerie (Dokumentų klastojimas) (C‑510/19, EU:C:2020:953, 27 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Prejudicinio sprendimo priėmimo procedūra yra Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimo instrumentas, kurį sudaro jų dialogas. Šio dialogo inicijavimas visiškai priklauso nuo to, ar nacionalinis teismas mano, kad jis svarbus ir būtinas. Nacionaliniai teismai turi didžiausią diskreciją kreiptis į Teisingumo Teismą, jei mano, kad jų nagrinėjamoje byloje kyla klausimų dėl Sąjungos teisės nuostatų aiškinimo ar galiojimo vertinimo, ir dėl to jie turi priimti sprendimą. Apie tai žr. 2019 m. vasario 12 d. Nutartį RH (C‑8/19 PPU, EU:C:2019:110, 37 ir 38 punktai).
(
38
)	Žr. šios išvados 19 ir 20 punktus.
(
39
)	2023 m. spalio 17 d. atsakydama į Teisingumo Teismo prašymą pateikti paaiškinimus teisėja A. N.-B. patvirtino, kad baudžiamosios bylos nagrinėjimas Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) pagal nacionalinę teisę vis dar sustabdytas.
(
40
)	Žr. šios išvados 28 punktą.
(
41
)	2020 m. kovo 26 d. Sprendimas Miasto Łowicz ir Prokurator Generalny (C‑558/18 ir C‑563/18, EU:C:2020:234, 50 punktas).
(
42
)	Pagal analogiją žr. 2021 m. lapkričio 16 d. Sprendimą Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim ir kt. (C‑748/19–C‑754/19, EU:C:2021:931, 46–50 punktai).
(
43
)	Žr. Sprendimo G 66–73 punktus. Pagal analogiją žr. 2023 m. kovo 21 d. Sprendimą Mercedes-Benz Group (Transporto priemonių su valdikliu gamintojų atsakomybė) (C‑100/21, EU:C:2023:229, 54 punktas).
(
44
)	Pagal analogiją žr. Sprendimo YP 46 ir 47 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją bei 2020 m. kovo 26 d. Sprendimą Miasto Łowicz ir Prokurator Generalny (C‑558/18 ir C‑563/18, EU:C:2020:234, 51 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
45
)	Dėl šio klausimo žr. Sprendimo Simpson 57 punktą.
(
46
)	Žr. šios išvados 3–7 punktus.
(
47
)	Pagal analogiją žr. Sprendimo YP 70–72 ir 77–79 punktus.
(
48
)	Bylą, kurioje pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje C‑647/21, teisėja A. N.-B. nagrinėja vieno teisėjo kolegijos sudėties.
(
49
)	Kita vertus, žr. Sprendimo G 60 punktą, kuriame Teisingumo Teismas konstatavo, kad Lenkijos vyriausybė ginčijo prašymo priimti prejudicinį sprendimą, kurį pateikė vienas trijų teisėjų kolegijos narys, priimtinumą.
(
50
)	Žr. šios išvados 20 punktą.
(
51
)	Kaip teigia teisėja A. N.-B., jos perkėlimas iš apeliacinio į pirmosios instancijos skyrių nebuvo įprastas. Ją perkeliant tuo pačiu metu teisėjas iš pirmosios instancijos skyriaus buvo perkeltas į apeliacinį skyrių.
(
52
)	Šiuos paskyrimus atliko naujos sudėties NTT. Švedijos vyriausybė pažymi, kad teisėjo nušalinimas nuo bylų nagrinėjimo yra ypač ribojanti priemonė, kai kuriais atvejais lygiavertė atleidimui iš pareigų. Egzistuoja pavojus, kad tokios priemonės gali būti naudojamos drausminiams tikslams ir jomis piktnaudžiaujant, siekiant neleisti teisėjui vykdyti jo teisminių funkcijų. Šis pavojus ypač didelis tokiais atvejais, kaip šis, kai nušalinimas nuo bylų sutampa su drausminio pobūdžio priemonių taikymu, pavyzdžiui, perkėlimu į kitą skyrių.
(
53
)	Žr. Sprendimo W. Ż. 118 punktą.
(
54
)	Per posėdį dėl to savo nuomonę pareiškė ir Lenkijos vyriausybė, ir Europos Komisija.
(
55
)	2021 m. balandžio 20 d. Sprendimas Repubblika (C‑896/19, EU:C:2021:311, 48–51 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
(
56
)	Teismas taip pat turi vienodai atsiriboti nuo bylos šalių ir jų atitinkamų interesų. Pagal šį nepriklausomumo aspektą reikalaujama, kad teismas būtų objektyvus ir neturėtų jokio suinteresuotumo dėl bylos baigties, išskyrus griežtą teisės normų laikymąsi. 2019 m. lapkričio 19 d. Sprendimas A. K. ir kt. (Aukščiausiojo Teismo Drausmės bylų kolegijos nepriklausomumas) (C‑585/18, C‑624/18 ir C‑625/18, EU:C:2019:982, 120–122 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
(
57
)	2021 m. gegužės 18 d. Sprendimas Asociaţia „Forumul Judecătorilor din România“ ir kt. (C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ir C‑397/19, EU:C:2021:393, 212 punktas). Tai susiję su valdžių atskyrimo samprata. 2021 m. balandžio 20 d. Sprendimas Repubblika, (C‑896/19, EU:C:2021:311, 54 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Taip pat žr. 2021 m. lapkričio 8 d. EŽTT Sprendimą Dolińska-Ficek ir Ozimek prieš Lenkiją (CE:ECHR:2021:1108JUD004986819, 274 punktas). Teisėjų laisvė nuo bet kokio išorinio poveikio ar spaudimo reikalauja tam tikrų garantijų (kaip antai nepašalinamumo garantijos), padedančių apsaugoti asmenis, kuriems pavesta užduotis priimti teismo sprendimus. 2019 m. lapkričio 5 d. Sprendimas Komisija prieš Lenkiją (Bendrosios kompetencijos teismų nepriklausomumas) (C‑192/18, EU:C:2019:924, 112 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
(
58
)	Dėl šio klausimo žr. generalinio advokato P. Pikamäe išvadą sujungtose bylose Financijska agencija ir UDRUGA KHL MEDVEŠČAK ZAGREB (C‑554/21, C‑622/21 ir C‑727/21, EU:C:2023:816, 63 ir 64 punktai).
(
59
)	2016 m. birželio 23 d. EŽTT sprendimas Baka prieš Vengriją (CE:ECHR:2016:0623JUD002026112, 168 punktas).
(
60
)	2009 m. gruodžio 22 d. EŽTT sprendimas (CE:ECHR:2009:1222JUD002481006, 86 punktas). EŽTT, be kita ko, nagrinėjama, ar pirmininkaujantiems teisėjams ir teismų pirmininkams suteiktos galios „gali apriboti jų vidinį nepriklausomumą“ ir „daryti slaptą spaudimą, dėl kurių teisėjai tampa nuolankūs savo vadovams arba bent jau pavieniai teisėjai vengia prieštarauti savo pirmininko pageidavimams, t. y. gali turėti neigiamą poveikį vidiniam teisėjų nepriklausomumui <…>“. Ten pat, 91 punktas.
(
61
)	Žr. 113–118 punktus.
(
62
)	Toje byloje prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas vykstant procesui, kuriame teisėjas W. Ż. apskundė naujos sudėties NTT nutarimą. Jame buvo pažymėta, kad nereikia priimti sprendimo dėl skundo, kurį teisėjas W. Ż. pateikė dėl Sąd Okręgowy w K. (K. apygardos teismas, Lenkija) sprendimo perkelti teisėją W. Ż. iš vieno to teismo skyriaus į kitą be jo sutikimo.
(
63
)	Žr. Sprendimo W. Ż. 113 punktą.
(
64
)	Žr. Sprendimo W. Ż. 115 punktą. Kaip teigia Teisingumo Teismas, teisėjų nepriklausomumo reikalavimas reiškia, kad pagal teisėjams taikomą nacionalinę drausminę tvarką turi būti užtikrinta, kad bus išvengta bet kokio pavojaus, kad tokia tvarka bus naudojama kaip politinės teismo sprendimų turinio kontrolės priemonė. Tokios garantijos apima taisykles, kurios apibrėžia drausminius pažeidimus sudarančias veikas ir taikomas sankcijas, numato nepriklausomos instancijos įsikišimą laikantis procedūros, visapusiškai garantuojančios Chartijos 47 ir 48 straipsniuose įtvirtintas teises, ypač teisę į gynybą, ir suteikia galimybę ginčyti teisme drausmės priežiūros institucijų sprendimus: 2021 m. gegužės 18 d. Sprendimas Asociaţia „Forumul Judecătorilor din România“ ir kt. (C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ir C‑397/19, EU:C:2021:393, 198 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Taip pat žr. 2023 m. gegužės 11 d. Sprendimą Inspecţia Judiciară (C‑817/21, EU:C:2023:391, 55–73 punktai) dėl būtinybės įtvirtinti pakankamus saugiklius, kurie neleistų piktnaudžiauti institucijos, kompetentingos atlikti tyrimus ir iškelti teisėjams drausmės bylas, direktoriaus įgaliojimais.
(
65
)	Pagal analogiją žr. 2021 m. lapkričio 16 d. Sprendimą Prokuratura Rejonowa w Mińsku Mazowieckim ir kt. (C‑748/19–C‑754/19, EU:C:2021:931, 79 punktas), kuriame teisėjo delegavimas buvo nutrauktas remiantis Lenkijos teisingumo ministro, o ne teismų sistemos narių sprendimu.
(
66
)	Žr. Nyderlandų vyriausybės pastabų 13 punktą.
(
67
)	Taip pat žr. Visuotinės teisėjo chartijos, patvirtintos Tarptautinės teisėjų asociacijos Centrinės tarybos Taivane 1999 m. lapkričio 17 d. ir atnaujintos Santjage 2017 m. lapkričio 14 d., 3.4 straipsnį „Kaip turėtų būti skirstomos bylos“. Jame nustatyta: „<…> Teisėjo negalima nušalinti nuo konkrečios bylos nesant pagrįstų priežasčių. Tokias priežastis turi įvertinti teismų sistemos institucija, remdamasi objektyviais kriterijais, kurie nustatyti įstatymuose, ir taikydama skaidrią procedūrą“. (https://www.unodc.org/res/ji/import/international_standards/the_universal_charter_of_the_judge/universal_charter_2017_english.pdf). Taip pat pagal analogiją žr. 2010 m. spalio 5 d. EŽTT Sprendimą DMD GROUP A. S. prieš Slovakiją (CE:ECHR:2010:1005JUD001933403, 62–72) dėl bylų perskyrimo. EŽTT konstatavo, kad tokiomis aplinkybėmis, kai teismo pirmininkas perduoda bylą sau ir nagrinėja tą bylą kaip teisėjas, dėl ypač didelės teisėjų nepriklausomumo ir teisinio tikrumo svarbos teisinei valstybei reikalingi aiškūs saugikliai, kuriais būtų užtikrintas objektyvumas ir skaidrumas, o svarbiausia – išvengta bet kokios šališkumo skirstant konkrečias bylas regimybės.
(
68
)	Tai turi patikrinti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Taikydamas SESV 267 straipsnyje nustatytą procedūrą Teisingumo Teismas nesprendžia nacionalinės teisės aktų aiškinimo ir taikymo klausimų ir nenustatinėja faktinių aplinkybių. Vykdydamas teismų bendradarbiavimą, numatytą SESV 267 straipsnyje, Teisingumo Teismas remdamasis bylos medžiaga gali pateikti nacionaliniam teismui Sąjungos teisės išaiškinimą, kuris gali šiam padėti įvertinti tų nuostatų poveikį.
(
69
)	Kadangi teisėja A. N.-B. negalėjo pateikti apeliacinio skundo pagal Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 22a straipsnio 5 dalies 1 punktą, nėra jokio praktinio tikslo nagrinėti to apeliacinio mechanizmo veiksmingumo.
(
70
)	Prokuratura Okręgowa w Łomży (Lomžos apygardos prokuratūra) ir Prokuratura Rejonowa w Bytowie (Bytuvo apylinkės prokuratūra) rašytinėse pastabose taip pat kalbama apie šį klausimą.
(
71
)	Žr. Sprendimo W. Ż. 113–118 punktus.
(
72
)	Nors tai turi patikrinti prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kaip per posėdį nurodė Europos Komisija, toks perkėlimas gali prilygti pareigų pažeminimui.
(
73
)	Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 47b straipsnio 5 dalis.
(
74
)	Kaip nurodė Švedijos vyriausybė, bylų perskyrimas turi būti grindžiamas aiškiomis ir skaidriomis taisyklėmis, taip išvengiant įspūdžio, kad bylos perskirstomos šališkai.
(
75
)	Nuostabą kelia tai, kad pagal Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 47b straipsnio 5 dalį tariamasi su kompetentingų teismų pirmininkais, bet ne su atitinkamu teisėju. Mano nuomone, tos aplinkybės, kad atsižvelgiama į tam tikrus objektyvius kriterijus, pavyzdžiui, bylų nagrinėjimo pažangą, nepakanka, kad būtų ištaisyti kiti mano nurodyti trūkumai.
(
76
)	Žr. Sprendimo W. Ż. 113–118 punktus.
(
77
)	Lenkijos vyriausybė per posėdį teigė, kad nutarimas nebuvo įteiktas teisėjai A. N.-B., todėl pagal Lenkijos teisę laikoma, kad jame nėra nurodyti motyvai.
(
78
)	Ir netiesiogiai kitiems teisėjams, nes teisėjai A. N.-B. taikytos priemonės gali atgrasyti kitus teisėjus nuo bandymų tikrinti suderinamumą su ESS 19 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir Chartijos 47 straipsniu.
(
79
)	Pagal analogiją žr. Sprendimo W. Ż. 130 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją.
(
80
)	Bendrosios kompetencijos teismų įstatymo 22a straipsnio 4 dalies b punkto 1 papunktis, 22a straipsnio 5 dalies 1 punktas ir 47b straipsnio 5 ir 6 dalys.
(
81
)	2021 m. kovo 2 d. Sprendimas A.B. ir kt. (Aukščiausiojo Teismo teisėjų skyrimas – Skundai) (C‑824/18, EU:C:2021:153, 145 ir 146 punktai).
(
82
)	Danijos, Lenkijos ir Švedijos vyriausybės bei Europos Komisija per posėdį palaikė šią poziciją.
(
83
)	Kadangi šių bylų nagrinėjimas Sąd Okręgowy w Słupsku (Slupsko apygardos teismas) sustabdytas, nes pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą, nekyla klausimo dėl teisinio tikrumo principo. Žr. Sprendimo YP 78 punktą.
(
84
)	Pagal analogiją žr. Sprendimo YP 76 ir 77 punktus. Taip pat žr. 2019 m. birželio 24 d. Sprendimą Popławski (C‑573/17, EU:C:2019:530, 52 ir paskesni punktai).