62020TJ0631_RES
Byla T‑631/20
MZ
prieš
Europos Komisiją
2022 m. liepos 6 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Konkursas EPSO/AD/363/18, siekiant įdarbinti mokesčių srities administratorius – Antrosios kalbos, kuria atliekami testai, pasirinkimo apribojimas – Neįtraukimas į rezervo sąrašą – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Priimtinumas – Diskriminacija dėl kalbos – Konkretus laisvų pareigų pobūdis – Pateisinimas – Tarnybos interesas – Proporcingumas “
Pareigūnų ieškiniai – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Aktai, dėl kurių gali būti pareikštas neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Pranešimas apie konkursą – Kalbų vartojimas – Priimtinumas – Sąlygos – Ginčijamo akto ir aptariamo pranešimo apie konkursą teisinė sąsaja – Apimtis – Būtinybė įrodyti, kad, nesant kalbinio apribojimo, asmuo galėjo gauti geresnį įvertinimą už testus
(SESV 266, 270 ir 277 straipsniai; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis)
(žr. 31–48, 51–54 punktus)
Pareigūnai – Pranešimas apie viešąjį konkursą – Testų kalbos – Antrosios kalbos pasirinkimo apribojimas – Diskriminacija dėl kalbos – Pateisinimas, grindžiamas tarnybos interesu įdarbinti iš karto gebančius dirbti asmenis – Leistinumas – Sąlyga – Laisvų pareigų pobūdžio ir reikalaujamų kalbų žinių ryšys
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnis ir 28 straipsnio f punktas, III priedo 1 straipsnio 1 dalies f punktas; Tarybos reglamento Nr. 1 1 straipsnis)
(žr. 69–71, 77–94 punktus)
Santrauka
2018 m. spalio 11 d. Europos personalo atrankos tarnyba (EPSO) paskelbė pranešimą apie viešąjį konkursą EPSO/AD/363/18. Šio konkurso tikslas buvo sudaryti rezervo sąrašus, siekiant įdarbinti administratorius muitų ir mokesčių srityse. Pranešime apie konkursą kaip dalyvavimo konkurse sąlyga, be kita ko, buvo nurodytas reikalavimas mokėti bent dvi oficialiąsias Europos Sąjungos kalbas, antroji kalba turėjo būti anglų arba prancūzų.
Ieškovė MZ, Italijos pilietė, pateikė paraišką dalyvauti šiame konkurse ir kaip pirmąją kalbą pasirinko italų kalbą, o kaip antrąją – prancūzų kalbą (toliau – antroji kalba). Ji buvo pakviesta į vertinimo centrą, kuriame atliko testus ta kalba.
Vėliau atrankos komisijos pirmininkas informavo ieškovę apie atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jos vardo ir pavardės į rezervo sąrašą dėl to, kad ji negavo už kiekvieną testą reikalaujamo minimalaus balų skaičiaus. Išnagrinėjusi ieškovės prašymą dėl peržiūros, atrankos komisija priėmė sprendimą (toliau – ginčijamas sprendimas), kuriuo patvirtino savo pirminį sprendimą.
Tada ieškovė Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl panaikinimo. Be kita ko, ji nurodo pagrindą dėl pranešime apie konkursą numatytos kalbų vartojimo tvarkos neteisėtumu grindžiamo prieštaravimo.
Bendrasis Teismas patenkino ieškinį ir pateikė paaiškinimų dėl pranešimo apie konkursą neteisėtumu grindžiamo prieštaravimo, kurį pateikė pašalintas kandidatas, priimtinumo.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirmiausia Bendrasis Teismas nurodė, kad tuo atveju, kai pranešimas apie konkursą, kuris yra visuotinai taikomas aktas, sukėlė kandidatui padarinių, tačiau jis neturėjo galimybės prašyti panaikinti šį aktą pareikšdamas ieškinį, kuris neabejotinai būtų buvęs priimtinas, neteisėtumu grindžiamo prieštaravimo priimtinumas nepriklauso nuo to, ar įrodytas glaudus ryšys tarp pačių ginčijamo individualaus sprendimo motyvų ir pranešimo apie konkursą, kuris nebuvo užginčytas laiku, neteisėtumu grindžiamo pagrindo.
Tokiu atveju, atsižvelgiant į veiksmingos teisminės gynybos principą, pagal kurį dėl akto, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio dėl panaikinimo, turi būti galima pateikti neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą, visuotinai taikomo akto neteisėtumu grindžiamo prieštaravimo priimtinumas siejamas su dviem sąlygomis, t. y. ginčijamas individualus aktas turi būti priimtas tiesiogiai įgyvendinant visuotinai taikomą aktą ir ieškovas turi būti suinteresuotas užginčyti individualų sprendimą, dėl kurio pareikštas pagrindinis ieškinys.
Dėl pirmosios sąlygos, pagal kurią reikia nustatyti, ar ginčijamas sprendimas buvo priimtas tiesiogiai taikant pranešimą apie konkursą, pasakytina, kad neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą pagrįstai galima pareikšti dėl visuotinai taikomo akto nuostatų, kuriomis remiantis buvo priimtas individualus sprendimas arba kurios tiesiogiai teisiškai susijusios su tokiu sprendimu. Taip yra pranešimo apie konkursą atveju, nes jis yra teisėtumo ir vertinimo, kurį atlieka konkurso atrankos komisija, pagrindas ir jame numatyta procedūra, pagal kurią atrankos komisija priėmė ginčijamą sprendimą.
Antroji sąlyga, susijusi su suinteresuotumu pareikšti ieškinį, reiškia, kad neteisėtumu grindžiamo prieštaravimo rezultatas gali suteikti naudos jį pateikusiai šaliai. Šiuo klausimu pažymėtina, jog negalima reikalauti, kad ši šalis įrodytų, jog įvykdžius sprendimą dėl panaikinimo ji tikrai gautų geresnį įvertinimą už testus vertinimo centre, nes kiltų rizika, kad tokių įrodymų pateikti neįmanoma, taigi galima reikalauti įrodyti tik tai, kad tokia galimybė neatmetama. Nagrinėjamu atveju prancūzų arba anglų kalbai teikiama pirmenybė, atmetant visas kitas oficialiąsias Sąjungos kalbas, atliekant testus gali suteikti pranašumą tiems kandidatams, kurių viena iš šių kalbų yra geriausiai jų mokama kalba, ir taip kiti kandidatai, kurių atveju taip nėra, atsidurtų prastesnėje padėtyje. Vadinasi, neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas yra priimtinas.
Galiausiai Bendrasis Teismas išnagrinėjo antrosios kalbos pasirinkimo apribojimo pateisinimo, grindžiamo poreikiu įdarbinti asmenis, kurie galėtų dirbti iš karto, priimtinumą. Vien išvados, kad anglų ir prancūzų kalbos greičiausiai yra dvi labiausiai paplitusios kalbos generaliniuose direktoratuose, kuriuose konkursą laimėję asmenys gali būti įdarbinti, nepakanka siekiant nustatyti kalbos žinias, kurių objektyviai buvo galima reikalauti atsižvelgiant į konkrečias pareigas, kurias turės eiti įdarbinti asmenys. Reikia patikrinti, ar, atsižvelgiant į laisvų pareigų konkretų pobūdį, tik vienos iš šių dviejų kalbų, kaip antrosios kalbos, mokėjimas iš tikrųjų leidžia naujai įdarbintam pareigūnui dirbti iš karto, ir prireikus nustatyti, ar pareiga visus vertinimo centro testus atlikti antrąja kalba galėjo patenkinti tokį poreikį. Nors nagrinėjamu atveju tai, kad atitinkamoje institucijoje plačiai vartojama prancūzų kalba, neleidžia atmesti galimybės, jog laureatas, tik pakankamai gerai mokantis prancūzų kalbą, galiausiai galėtų dirbti, vis dėlto, atsižvelgiant į laisvų pareigų konkretų pobūdį, negalima teigti, kad toks laureatas galėtų dirbti iš karto, kaip reikalaujama pranešime apie konkursą.