ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА НА ПУБЛИЧНАТА СЛУЖБА
(втори състав)
16 март 2011 година
Дело F-21/10
Luigi Marcuccio
срещу
Европейска комисия
„Публична служба — Длъжностни лица — Иск за обезщетение — Незаконосъобразност — Изпращане на писмо относно съдебните разноски по дело до адвоката, който е представлявал жалбоподателя по това дело — Иск, явно лишен от всякакво правно основание — Член 94 от Процедурния правилник“
Предмет: Иск, подаден на основание член 270 ДФЕС, приложим към Договора за ЕОАЕ по силата на член 106а от него, с който г‑н Marcuccio иска, от една страна, отмяна на решението на Комисията за отхвърляне на неговото искане за обезщетяване на вредата, която според него e произтекла от изпращането до неговия представител по делото, по което е постановено Oпределение на Първоинстанционния съд на Европейските общности от 17 май 2006 г. по дело Marcuccio/Комисия (T‑241/03), на писмо относно заплащането на съдебните разноски по посоченото дело, и от друга страна, осъждането на Комисията да му изплати обезщетение за вреди
Решение: Отхвърля иска като явно лишен от всякакво правно основание. Ищецът понася всички съдебни разноски. Осъжда ищеца да заплати на Общия съд сумата от 2 000 EUR.
Резюме
1.      Длъжностни лица — Иск — Иск за обезщетение — Искане за отмяна на решението от досъдебната фаза, с което се отхвърля искането за обезщетение
(членове 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица)
2.      Производство — Съдебни разноски — Разходи, необосновано или злонамерено наложени на Съда на публичната служба поради представляващия злоупотреба иск на длъжностно лице
(член 94 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба)
1.      Исканията за отмяна, насочени срещу решението на дадена институция за отхвърляне на искане за обезщетение в досъдебната фаза, не могат да се преценяват самостоятелно от исканията за обезщетение.
(вж. точки 19 и 20)
Позоваване на:
Първоинстанционен съд — 14 октомври 2004 г., I/Съд, T‑256/02, точка 47 и цитираната съдебна практика
2.      По силата на член 94 от Процедурния правилник на Съда на публичната служба, ако последният е направил разходи, които е било възможно да се избегнат, по-конкретно ако искът представлява явна злоупотреба с правото на иск, той може да осъди предизвикалата тези разходи страна да ги възстанови, изцяло или отчасти, като сумата за възстановяване не може да надвишава 2 000 EUR.
Тази разпоредба следва да се приложи в случай на иск на длъжностно лице, чиито твърде многобройни други искове, предявени пред юрисдикциите на Съюза, вече са отхвърлени, поне отчасти, като явно недопустими или явно лишени от всякакво правно основание и чийто иск очевидно има необоснован или злонамерен характер, тъй като ищецът е избрал действията по съдебен път без всякакво основание.
(вж. точки 33, 35 и 36)
Позоваване на:
Съд — 9 декември 2009 г., Marcuccio/Комисия, C‑513/08 P; 9 декември 2009 г., Marcuccio/Комисия, C‑528/08 P
Първоинстанционен съд — 9 септември 2008 г., Marcuccio/Комисия, T‑143/08; 9 септември 2008 г., Marcuccio/Комисия, T‑144/08; 26 юни 2009 г., Marcuccio/Комисия, T‑114/08 P; 28 септември 2009 г., Marcuccio/Комисия, T‑46/08 P
Общ съд на Европейския съюз — 23 март 2010 г., Marcuccio/Комисия, T‑16/09 P; 28 октомври 2010 г., Marcuccio/Комисия, T‑32/09 P
Съд на публичната служба — 11 май 2007 г., Marcuccio/Комисия, F‑2/06; 6 декември 2007 г., Marcuccio/Комисия, F‑40/06; 14 декември 2007 г., Marcuccio/Комисия, F‑21/07; 4 ноември 2008 г., Marcuccio/Комисия, F‑18/07; 4 ноември 2008 г., Marcuccio/Комисия, F‑87/07; 18 февруари 2009 г., Marcuccio/Комисия, F‑70/07; 31 март 2009 г., Marcuccio/Комисия, F‑146/07, обжалвано пред Общия съд на Европейския съюз, дело T‑239/09 P; 20 юли 2009 г., Marcuccio/Комисия, F‑86/07, обжалвано пред Общия съд на Европейския съюз, дело T‑402/09 P; 7 октомври 2009 г., Marcuccio/Комисия, F‑122/07; 7 октомври 2009 г., Marcuccio/Комисия, F‑3/08