62024CC0131
JULIANE KOKOTT
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2025. szeptember 18. (
1
)
C‑131/24. sz. ügy
Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales és társai
(a Bundesverwaltungsgericht [szövetségi közigazgatási bíróság, Ausztria] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – Környezet – 2009/147/EK irányelv – A vadon élő madarak védelme – A madarak szándékos zavarására vonatkozó tilalom – Országút építésére irányuló projekt, amely bizonyos fajok egyes példányainak zavarását eredményezheti – Élőhelyek javítására irányuló intézkedések – A hatékonyság bizonyítása – Szakértői vélemény”
I. Bevezetés
1.
A madárvédelmi irányelv (
2
) 5. cikkének d) pontja a madarak szándékos zavarásának tilalmát írja elő, amennyiben a zavarás jelentős lenne az irányelv céljaira tekintettel. Az ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy e tilalom a zavarások lehetőségének puszta elfogadására is kiterjed. (
3
) A tilalom alá tartozik‑e azonban a zavarás akkor is, ha a madarak élőhelyére gyakorolt káros hatásait az érintett fajok élőhelyének más helyeken történő javítása ellensúlyozza? És hogyan kell értékelni ezen javító intézkedés hatékonyságát annak végrehajtása előtt? A Bundesverwaltungsgericht (szövetségi közigazgatási bíróság, Ausztria) e kérdéseket terjeszti a Bíróság elé.
II. Jogi háttér
A.
A madárvédelmi irányelv
2.
A madárvédelmi irányelv (3), (5), (7) és (8) preambulumbekezdése fejti ki ezen irányelv célját:
„(3)
A tagállamok európai területén természetesen előforduló vadon élő madárfajok nagy részének állománya csökken, néhány esetben igen gyorsan. Ez a csökkenés komoly veszélyt jelent a természetes környezet megőrzése szempontjából, különösen azért, mert ezáltal veszélybe kerül a biológiai egyensúly.
(4) […]
(5)
A tagállamok európai területén természetesen előforduló vadon élő madárfajok védelmét biztosítani kell a Közösség életkörülmények javítására és a fenntartható fejlődésre irányuló céljai megvalósítása érdekében.
(6) […]
(7)
A védelem célja a természeti erőforrásoknak, mint az európai népek öröksége részének hosszú távú védelme és fenntartása. Ez lehetővé teszi ezen erőforrások szabályozását és irányítja azok kiaknázását a fajok természetes egyensúlyának észszerű mértékben lehetséges fenntartásához és kiigazításához szükséges intézkedések révén.
(8)
A megfelelő biológiai sokféleség, valamint az élőhelyek megfelelő nagyságának megőrzése, fenntartása vagy helyreállítása nélkülözhetetlen az összes madárfaj védelme érdekében. Egyes madárfajok esetében fennmaradásuk és szaporodásuk biztosítása érdekében különleges élőhelyvédelmi intézkedésekre van szükség elterjedési területükön. Ezeknek az intézkedéseknek figyelembe kell venniük a vonuló fajokat is, és úgy kell őket összehangolni, hogy egységes rendszert alkossanak.”
3.
A madárvédelmi irányelv (10) preambulumbekezdése többek között megköveteli bizonyos madárfajok állományainak „megfelelő szinten” tartását:
„Magas állományszintjüknek, földrajzi elterjedésüknek és szaporodási arányuknak köszönhetően bizonyos fajok a Közösségben mindenütt vadászhatók, ami elfogadható hasznosítást jelent, amennyiben bizonyos korlátozásokat léptetnek életbe, és azokat betartják; a vadászatnak összhangban kell állnia e fajok állományának megfelelő szinten tartásával.”
4.
A madárvédelmi irányelv 1. cikke az irányelv hatályát szabályozza:
„Ez az irányelv a tagállamok Szerződésben érintett európai területén [helyesen: a tagállamoknak a Szerződés hatálya alá tartozó európai területén belül] természetesen előforduló összes vadon élő madárfaj védelmére vonatkozik. Célja e fajok védelme, kezelése és ellenőrzése, továbbá szabályokat állapít meg hasznosításukkal kapcsolatban.”
5.
A madárvédelmi irányelv 2. cikke tartalmazza a tagállamok madárfajok védelmére vonatkozó alapvető kötelezettségét:
„A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket, hogy az 1. cikkben meghatározott fajok állományait megfelelő szinten fenntartsák, vagy olyan szintre hozzák, amely megfelel különösen az ökológiai, tudományos és kulturális követelményeknek, figyelembe véve a gazdasági és rekreációs követelményeket is.”
6.
A madárvédelmi irányelv 3. cikke a 2. cikk érvényesülésére vonatkozó általános kötelezettségeket határoz meg:
„(1)   A 2. cikkben foglalt követelmények figyelembevételével a tagállamok valamennyi, az 1. cikkben meghatározott madárfaj esetében megteszik az élőhelyek megfelelő sokféleségének és nagyságának megőrzéséhez, fenntartásához vagy helyreállításához szükséges intézkedéseket.
(2)   A biotópok és élőhelyek megőrzése, fenntartása és helyreállítása elsősorban az alábbi intézkedéseket foglalja magában:
a)
védett területek kialakítása;
b)
a védett területeken belüli és kívüli élőhelyek ökológiai szempontú fenntartása és kezelése;
c)
a tönkretett biotópok helyreállítása;
d)
biotópok kialakítása.”
7.
A madárvédelmi irányelv 5. cikke a területtől független tilalmakat tartalmaz:
„A 7. és 9. cikk sérelme nélkül, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket az 1. cikkben meghatározott valamennyi madárfaj általános védelmi rendszerének kialakítására, megtiltva különösen:
[…]
d)
e madarak szándékos zavarását, különösen a költési és fiókanevelési időszakban, amennyiben a zavarás jelentős lenne az irányelv céljaira tekintettel;”
8.
A madárvédelmi irányelv 9. cikkének (1) bekezdése az 5. cikkben foglalt tilalmak alóli eltéréseket engedélyez:
„(1)   A tagállamok, ha nincs más megfelelő megoldás, eltérhetnek az 5–8. cikk rendelkezéseitől a következő okok miatt:
a)
–
a közegészség és közbiztonság érdekében,
–
a légi biztonság érdekében,
–
a növényi kultúrák, az állatállomány, az erdők, a halgazdaságok és a vizek súlyos károsodásának megelőzése érdekében,
–
a növény‑ és állatvilág védelme érdekében;
b)
a kutatás és oktatás, az újratelepítés, a visszatelepítés és az esetlegesen ezekhez szükséges tenyésztés céljából;
c)
szigorúan szabályozott feltételek mellett és szelektív alapon, egyes madarak kis számú befogásának, tartásának vagy egyéb észszerűen megindokolható hasznosításának engedélyezése érdekében.”
B.
Az élőhelyvédelmi irányelv
9.
Az élőhelyvédelmi irányelv (
4
) 6. cikkének (3) bekezdése szabályozza az úgynevezett megfelelő hatásvizsgálatot:
„Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével [helyesen: megőrzésével] kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program [helyesen: projekt] hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program [helyesen: projekt] részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra.. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében [helyesen: rendelkezéseire is figyelemmel] az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot [helyesen: projektet], ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.”
10.
Az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikkének (1) bekezdése fajok védelme körében alkalmazandó alapvető tilalmakat foglal magában:
„A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a IV. melléklet a) pontjában felsorolt állatfajok természetes elterjedési területükön való szigorú védelmének [helyesen: szigorú védelmére irányuló rendszer bevezetése] érdekében, megtiltva az alábbiakat:
a)
e fajok vadon befogott [helyesen: vadon élő] példányainak szándékos befogásának vagy megölésének bármely formája;
b)
e fajok szándékos zavarása, különösen párzás [helyesen: szaporodás], utódnevelés, áttelelés és vándorlás idején;
c)
vadon élő állatok tojásainak szándékos elpusztítása vagy begyűjtése;
d)
párzási, költő‑ vagy pihenőhelyek károsítása vagy elpusztítása.”
11.
Az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikkének (1) bekezdése a 12. cikktől való eltéréseket tartalmaz:
„Amennyiben nincs más megfelelő megoldás, és az eltérés megengedése nem befolyásolja hátrányosan az érintett fajok populációi kedvező védettségi állapotának fenntartását az elterjedési területükön [helyesen: a természetes elterjedési területükön], a tagállamok engedélyezhetik a 12., 13., 14. cikkben, valamint a 15. cikk a) és b) pontjában foglalt rendelkezésektől való eltérést az alábbiak érdekében:
a)
a vadon élő állatok és növények, valamint a természetes élőhelyek védelme;
b)
termést, állatállományt, erdőt, halastavat, vizeket és más típusú, tulajdont érintő súlyos károk megelőzése;
c)
közegészség, közbiztonság vagy más kiemelkedően fontos közérdek, beleértve a társadalmi vagy gazdasági érdekeket is, továbbá a környezet számára kiemelkedően előnyös hatás elérése;
d)
az érintett fajok újbóli elszaporításával és visszahonosításával kapcsolatos kutatás és oktatás, továbbá az e célok érdekében végzett tenyésztés és nemesítés, növények esetében a mesterséges szaporítást is beleértve;
e)
a IV. mellékletben felsorolt fajok korlátozott és az illetékes tagállami hatóságok által meghatározott számú példányai szigorúan ellenőrzött feltételek mellett, szelektív módon és korlátozott mértékben végzett befogásának, begyűjtésének vagy tartásának engedélyezése.”
III. A tényállás és az előzetes döntéshozatal iránti kérelem
12.
A Niederösterreichische Landesregierung (Alsó‑Ausztria tartományi kormánya, Ausztria) az alapjogvita tárgyát képező útépítési projektet környezeti hatásvizsgálatot követően, 2019. november 12‑én engedélyezte. Az Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales, valamint további polgárok és környezetvédelmi egyesületek ezen engedéllyel szemben keresetet indítottak a Bundesverwaltungsgericht (szövetségi közigazgatási bíróság) előtt, és többek között arra hivatkoztak, hogy megsértették a madárvédelmi irányelv fajvédelmi rendelkezéseit. Különböző madárfajok, különösen a közép fakopáncshoz (Dendrocopos medius vagy Leiopicus medius) hasonló erdei madárfajok olyan területeket használnak, amelyeket többek között az új útból származó zaj is érint.
13.
A bíróság által igénybe vett természetvédelmi szakértő szakvéleménye szerint azonban várható, hogy az érintett madárfajok számára előnyös lesz az építési időnek a projektben előirányzott, meghatározott hónapokra való korlátozása, valamint a környezeti ártalom jelentkezésének területén kívüli területeken végrehajtandó – feltételként megfogalmazható – élőhelyjavító intézkedések.
14.
Az eljárásban különösen a regionális intézkedésekkel érintett, az úttól legalább 300 méter távolságra lévő, összesen 6,6 hektáros területen a közép fakopáncs és más erdei madárfajok javára végrehajtandó, a projektgazda által javasolt erdőjavítási és idősfa‑védelmi intézkedések hatékonysága vitatott.
15.
E javasolt intézkedések végrehajtása esetén az eljárásban igénybe vett mindkét szakértő szakvéleménye szerint nem merülne fel az érintett fajok olyan zavarása, amely jelentős lehet a madárvédelmi irányelv céljaira tekintettel. Az intézkedések révén azonban nem csökkenthető a zavarás a konkrétan a projekt által érintett erdőben élő egyes egyedek tekintetében. A szakértők értékelése szerint ugyanakkor a javasolt intézkedések biztosítják az élőhelyet és a fajok költőmadárként való előfordulásának feltételeit.
16.
A kérdést előterjesztő bíróság előtt a szakértő kifejtette, hogy nincs tudomása olyan művekről, amelyek megkérdőjeleznék a tervezett intézkedéseknek a közép fakopáncs védelme tekintetében fennálló alkalmasságát. E tekintetben a faj ökológiája sem tartalmaz utalásokat. Ezen intézkedések hatékonyságát illetően ezért nem áll fenn kellően megalapozott kétség. Az egyetlen, ami még hiányzik, az átfogó és szakmailag megalapozott monitoring, amely nemcsak eloszlatna minden kétséget, hanem az intézkedések hatékonyságát is bizonyíthatná. A bíróság arra vonatkozó kérdésére, hogy létezik‑e egyetlen olyan megbízhatóan dokumentált eset, amelyben a hasznosítás megszüntetésének tervezett intézkedései azt eredményezték, hogy a közép fakopáncsnak a projekt általi zavarása elhárult, vagy akár a faj védettségi állapota a projekt területén javult, a szakértő azt válaszolta, hogy intenzív kutatás és a munkatársakkal történt tapasztalatcsere ellenére sem talált ennyire egyértelmű tanulmányt.
17.
A Bundesverwaltungsgericht (szövetségi közigazgatási bíróság, Ausztria) ezért a következő kérdésekkel fordul a Bírósághoz:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a [madárvédelmi irányelv] 5. cikkét, hogy a szándékos zavarásnak az e cikk d) pontjában szereplő tényállása nem valósul meg, ha bár sor kerülhet bizonyos fajok egyes példányainak zavarására, megfelelő időben és formában hatékonyan végrehajtott intézkedések révén az irányelv 2. cikkében foglalt célkitűzésre gyakorolt minden hatás elkerülhető?
2)
Az első kérdésre adott igenlő válasz esetén: az intézkedések hatékonyságával kapcsolatban minden tudományos kételynek abban az értelemben kell‑e kizártnak lennie, hogy ehhez elegendő egy igazságügyi szakértő megalapozott szakmai véleménye, vagy rendelkezésre kell állnia a szóban forgó intézkedéseket érintő sikeres gyakorlati tapasztalatokra vonatkozó objektív tudományos dokumentációnak?”
18.
Az Umweltorganisation VIRUS – Verein Projektwerkstatt für Umwelt und Soziales, amely csatlakozott a Bürgerinitiative „Nein zur Spange Wörth”‑hoz, Alsó‑Ausztria tartományi kormánya, az Autobahnen‑ und Schnellstraßen‑Finanzierungs‑Aktiengesellschaft (ASFINAG), Sankt Pölten városa, az Osztrák Köztársaság, a Cseh Köztársaság, a Svéd Királyság és az Európai Bizottság írásbeli észrevételeket nyújtott be.
19.
Az eljárási szabályzat 76. cikkének (2) bekezdése alapján a Bíróság mellőzte a tárgyalás tartását, mivel úgy ítéli meg, hogy elegendő információval rendelkezik az ügyben történő határozathozatalhoz.
20.
A Bíróság azonban 2024. november 19‑én felfüggesztette az eljárást, hogy a 2025. augusztus 1‑jei Voore Mets und Lemeks Põlva ítéletet (C‑784/23, EU:C:2025:609) megvárja.
IV. Jogi értékelés
21.
Mindkét kérdés hátterében az áll, hogy a vita tárgyát képező út építése és üzemeltetése zavarja különösen a közép fakopáncsot, de más erdei madárfajokat is. Ezért a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a projekt ellentétes‑e a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalommal.
22.
A madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja értelmében a tagállamok kötelesek megtiltani az európai madárfajok szándékos zavarását, különösen a költési és fiókanevelési időszakban, amennyiben a zavarás jelentős lenne az irányelv céljaira tekintettel.
23.
E tilalom kiegészíti a madárvédelmi irányelv 5. cikkének a)–c) pontjában szereplő többi tilalmat, amelyek többek között e fajok szándékos elpusztítására vagy befogására, valamint fészkeik és tojásaik szándékos elpusztítására vagy károsítására vonatkoznak. A Bíróság nemrégiben megállapította, hogy e tilalmak nemcsak azokra az emberi tevékenységekre alkalmazandók, amelyek célja a madarak hátrányos befolyásolása, hanem azokra a tevékenységekre is, amelyek esetében az ilyen károsítás lehetőségét elfogadják, jóllehet nyilvánvalóan nincs ilyen céljuk. (
5
)
24.
A zavarási tilalom alkalmazásának elkerülése érdekében a regionális intézkedésekkel érintett, az úttól legalább 300 méter távolságra lévő, összesen 6,6 hektáros területen a közép fakopáncs és más erdei madárfajok javára intézkedéseket kell végrehajtani. Többek között bizonyos olyan idős fák megőrzéséről van szó, amelyeket egyébként kivágnának.
25.
Jelentős érdek fűződik ahhoz, hogy ilyen intézkedésekkel elkerüljék a madárvédelmi irányelv 5. cikkében foglalt tilalmak alkalmazását. Amint azt a közelmúltban kifejtettem, e tilalmak következetes alkalmazása jelentősen korlátozná az emberi tevékenységeket. (
6
) Ezért kétséges, hogy összeegyeztethetők‑e a tulajdonnak és a gazdasági szabadságnak az Alapjogi Charta 16. és 17. cikke szerinti védelmével. (
7
) Ezzel szemben, ha a tilalmak alkalmazását el lehetne kerülni az élőhelyek más helyeken történő javítására irányuló intézkedésekkel, amint azt már a megújuló energia alkalmazására irányuló egyes projektek esetében kifejezetten előírták, (
8
) ezen összeütközés kevésbé lenne súlyos.
26.
Mint azt azonban a későbbiekben bemutatom, a szóban forgó intézkedések figyelembevétele csak azért lehetséges, mert a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja azt feltételezi, hogy a zavarás jelentős a madárvédelmi irányelv céljaira tekintettel (erről lásd az A. pontot). A többi tilalom nem tartalmaz ilyen feltételt. Ezt követően a második kérdés megválaszolása érdekében megvizsgálom, hogyan kell értékelni az ilyen intézkedések hatékonyságát (erről lásd a B. pontot).
A.
Első kérdés – A zavarási tilalom és a kiegyenlítő intézkedések
27.
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy kizárhatják‑e az érintett madárfajok más helyeken található élőhelyének javítását célzó intézkedések a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom alkalmazását.
28.
A kérdést előterjesztő bíróság különösen arra keresi a választ, hogy ellentétes‑e a People over Wind ítélettel (
9
) ezen intézkedések figyelembevétele (lásd az 1. pontot). Ezen ítélet annak előzetes vizsgálatára vonatkozik, hogy el kell‑e végezni az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti, a természetmegőrzési területekre gyakorolt káros hatásokra irányuló hivatalos vizsgálatot. A kiegyenlítő intézkedéseket azonban a madárvédelmi irányelv 5. cikke d) pontjának szabályozási struktúrájába kell integrálni (lásd a 2. pontot).
1. People over Wind ítélet
29.
A People over Wind ítélet ugyan a természetvédelem területén a káros hatások megelőzését vagy enyhítését célzó intézkedések figyelembevételére vonatkozott, azonban közelebbről megvizsgálva nem releváns a zavarási tilalom értelmezése szempontjából.
30.
Ezen ügyben annak előzetes vizsgálatáról volt szó, hogy szükség van‑e valamely projekt érintett természetmegőrzési területre gyakorolt hatásainak az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata szerinti hivatalos vizsgálatára. E rendelkezés értelmében, figyelembe véve az adott természeti terület megőrzésével kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy projekt hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy projekt részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra.
31.
Annak előzetes vizsgálata során, hogy ilyen vizsgálat egyáltalán szükséges‑e, a People over Wind ítélet alapján az e terv vagy projekt érintett területre gyakorolt káros hatásainak elkerülésére vagy csökkentésére irányuló intézkedések nem vehetők figyelembe. (
10
) Azt ugyanis, hogy az ilyen intézkedések mennyire hatékonyak, a hivatalos vizsgálat keretében kell vizsgálni, amelynek minősége eltér az előzetes vizsgálat minőségétől, és amely szélesebb körű garanciákat tartalmaz. (
11
)
32.
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem és az eljárásban részt vevő különböző felek helyesen hangsúlyozzák, hogy ezen érvelés már csak azért sem ültethető át a jelen ügyre, mert az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondatával ellentétben a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom nem ír elő sem előzetes vizsgálatot, sem pedig olyan hivatalos vizsgálati eljárást, amelynek keretében valamely zavarás hatásait értékelni kell.
2. A zavarási tilalom szabályozási struktúrájába való integrálás
33.
Az érintett fajok élőhelyének más területeken történő javítását célzó intézkedések figyelembevételét inkább a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontjában előírt zavarási tilalom szabályozási struktúrájába kell integrálni, amely tilalommal ellentétesek az irányelv céljaira tekintettel jelentős zavarások. E tekintetben először is a zavarások csökkentésére vagy elkerülésére irányuló intézkedéseket (lásd az a) pontot), majd a kiegyenlítő intézkedéseknek a madarak elegendő állományának fenntartása szempontjából fennálló jelentőségét (lásd a b) pontot), végül pedig azt a sajátos helyzetet kell megvizsgálni, hogy kiegyenlítő intézkedések miatt a zavarás nem akadályozza‑e meg valamely faj megfelelő állományának helyreállítását (lásd a c) pontot).
a) A zavarások csökkentésére vagy elkerülésére irányuló intézkedések
34.
Amennyiben az intézkedések megakadályozzák, hogy valamely projekt zavarja a madarakat, a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom nem alkalmazható, mivel nem áll fenn zavarás. Amennyiben pedig ezen intézkedések nem akadályozzák meg a zavarást, de legalább csökkentik azt, lehetséges, hogy a zavarás nem jelentős a madárvédelmi irányelv céljaira tekintettel. Következésképpen azon kérdés vizsgálatának, hogy a zavarási tilalommal ellentétes‑e valamely projekt, ilyen intézkedéseket is magában kell foglalnia. (
12
)
35.
Ugyanebbe az irányba mutat a károk megelőzésére vagy csökkentésére irányuló intézkedéseknek a már említett, az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének első mondata szerinti hivatalos vizsgálat keretében történő figyelembevétele. E vizsgálat megmutatja, hogy valamely projekt hátrányosan befolyásolja‑e az érintett természeti terület épségét. Amennyiben a projekthez az érintett védett területre gyakorolt káros hatások elkerülését vagy csökkentését célzó védelmi intézkedések kapcsolódnak, ezen intézkedéseket a vizsgálat során nyilvánvalóan figyelembe kell venni. (
13
)
36.
Elképzelhetőek ugyan olyan intézkedések, amelyekkel az alapügyben megakadályozhatók vagy csökkenthetők a zavarások, ezek azonban a rendelkezésre álló információk alapján alig játszanak szerepet. E tekintetben csupán az építési idő korlátozását javasolják annak elkerülése érdekében, hogy az építési tevékenységek különösen érzékeny időszakokban zavarják a madarakat.
37.
Például olyan védőfalakra is gondolhatnánk, amelyek csökkentik az úthasználattal okozott zajt vagy az optikai zavarokat, valamint a madarak és a járművek ütközésének kockázatát. A használat korlátozása is elképzelhető, például a járművezetési tilalom vagy legalább sebességkorlátozás a madarakról szóló irányelv 5. cikkének d) pontjában említett költési és fiókanevelési időszakban. Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem azonban a zavarás megakadályozására vagy csökkentésére irányuló ilyen mélyreható intézkedésekre vonatkozóan egyetlen utalást sem tartalmaz.
b) Kiegyenlítő intézkedések
38.
Ezzel szemben azon intézkedések, amelyek érintett fajok élőhelyét más helyeken javítják, nem minősülnek a zavarás megakadályozására vagy csökkentésére irányuló intézkedéseknek. (
14
) Nyilvánvalóan nem tudják bizonyos madarak zavarását elkerülni vagy a zavarás e madarakra gyakorolt hatását csökkenteni, amit a kérdést előterjesztő bíróság is elismer.
39.
Ellenkezőleg, az ilyen intézkedések a zavar hatásainak ellensúlyozására irányuló kísérletnek minősülnek. El kell ismerni, hogy a zaj kevésbé vonzóvá teszi az érintett fajok élőhelyének egy részét, sőt e fajokat ezekről a területekről teljes egészében elűzi. Ezzel szemben más területek javulnak, így ideális esetben összességében legalább ugyanannyi olyan megfelelő élőhely keletkezik, amelyet az érintett fajok – még ha adott esetben nem is az érintett példányok – hasonló módon használnak.
40.
Mivel a kiegyenlítő intézkedések nem érintik a zavarást, csak akkor zárhatják ki a zavarási tilalom alkalmazását, ha ezen intézkedések alapján a zavarás a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja értelmében nem jelentős az irányelv céljaira tekintettel.
41.
A madárvédelmi irányelv (3), (5), (7) és (8) preambulumbekezdése, valamint a (10) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 2. cikke alapján e célok az összes európai madárfaj állományának megfelelő szinten tartására vagy megfelelő szintre hozatalára irányulnak. (
15
)
42.
A madárvédelmi irányelv 2. cikke szerint e szintnek különösen az ökológiai, tudományos és kulturális követelményeknek kell megfelelnie, figyelembe véve a gazdasági és rekreációs követelményeket is. A tagállamok azonban az állomány megfelelő szintjének meghatározása érdekében nem mérlegelhetik szabadon ezeket a tényezőket. Az irányelv fő célja az 1. cikke szerint a tagállamok európai területén belül természetesen előforduló összes vadon élő madárfaj védelme. Következésképpen a fajok védettségi állapotához hasonlóan, amely az élőhelyvédelmi irányelv alapvető fogalma, (
16
) annak van jelentősége, hogy a faj képes‑e hosszú távon fenntartani magát természetes élőhelyének életképes alkotórészeként. E tekintetben az egyes fajokra vonatkozó ökológiai és tudományos követelmények a meghatározóak. Különösen a kellő nagyságú élőhelynek kell tartósan rendelkezésre állnia, és a kiterjedésnek legalább stabilnak kell maradnia. Ezzel szemben a kulturális, gazdasági és rekreációs követelmények csak azt követően és annyiban érvényesülhetnek, amennyiben biztosított a faj hosszú távú védelme.
43.
Ezért a célhoz való kötöttsége miatt a tilalommal ellentétesek az olyan zavarások, amelyek olyan mértékben csökkentenék valamely faj állományát, hogy az már nem megfelelő, vagy még inkább csökkentené a nem megfelelő állományt.
44.
A madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja nem írja elő kiegyenlítő intézkedések figyelembevételét, amennyiben az ilyen zavarásra számítani lehet. (
17
) Még ha a kiegyenlítő intézkedés növeli is a faj állományát, a zavarás továbbra is csökkenti azt. E rendelkezésben semmi nem utal arra, hogy a két hatás összevethető lenne.
45.
Ezenkívül a fajok védelme tekintetében a kiegyenlítő intézkedések hatékonysága jelentős bizonytalanságot hordoz magában. Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés ezt szemlélteti. A kiegyenlítő intézkedések hatékonyságával kapcsolatban felmerült ilyen kétségek miatt a Bíróság a természetmegőrzés hátrányos befolyásolásának értékelése során rendszeresen megtagadja ezen intézkedések figyelembevételét. (
18
)
46.
Ezzel szemben a területvédelem során felmerülő kiegyenlítő intézkedések megvitatásában szerepet játszó másik érv első ránézésre nem ültethető át a zavarási tilalomra.
47.
A területvédelem során a kiegyenlítő intézkedéseket a területvédelem alóli, az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (4) bekezdése szerinti eltérések feltételeként a természetmegőrzési területek hálózatának (Natura 2000) egységességét biztosító intézkedések formájában szabályozzák. A jogalkotó e rendelkezésben azonban ezt más követelményekkel, különösen az alternatívák vizsgálatával és a nyomós közérdeken alapuló kényszerítő okok megállapításával kombinálta. Ezeket a további követelményeket a kiegyenlítő intézkedések 6. cikk (3) bekezdése keretében történő figyelembevétele során megkerülnék. (
19
)
48.
Ezzel szemben a madárvédelmi irányelv 9. cikke értelmében a zavarási tilalomtól való eltérések nem követelik meg a kiegyenlítő intézkedéseket. Nem kell tehát tartani az eltérés megkerülésétől.
49.
Közelebbről megvizsgálva azonban a kiegyenlítő intézkedéseknek a zavarási tilalom esetében történő figyelembevétele még jelentősebb megkerülést eredményezhet.
50.
A madárvédelmi irányelv 3. cikke értelmében ugyanis a zavarástól függetlenül a tagállamok valamennyi madár esetében nemcsak az élőhelyek megfelelő sokféleségének és nagyságának megőrzésére, illetve fenntartására kötelesek. A tagállamoknak az ilyen élőhelyeket helyre is kell állítaniuk vagy ki is kell alakítaniuk, amennyiben azok nem megfelelőek. (
20
) Kétségtelen, hogy a természet helyreállításáról szóló rendelet (
21
) konkretizálja ezeket a kötelezettségeket, és nagyvonalú határidőket állapít meg a rendeletben előírt intézkedésekre. Ez azonban nem változtat a több mint negyven éve, Ausztria esetében pedig a csatlakozás óta (
22
) fennálló, a madárvédelmi irányelv 3. cikke szerinti alapvető kötelezettségen.
51.
Amennyiben tehát az érintett faj megfelelő állománya ténylegesen az élőhelyétől függ – és az élőhelyek javítására irányuló intézkedések csak ebben az esetben gyakorolhatnak pozitív hatást a nem megfelelő állományra – a tagállamoknak a madárvédelmi irányelv 3. cikke alapján mindenképpen helyre kell állítaniuk vagy ki kell alakítaniuk a faj szükséges élőhelyeit.
52.
Ezért a tagállamok nem engedhetik kizárólag amiatt a nem megfelelő állomány további romlását, hogy a romláshoz olyan javító intézkedések kapcsolódnak, amelyek ennek ellenére nem lennének elegendőek a megfelelő állomány eléréséhez.
53.
A zavar értékelése során a kiegyenlítő intézkedések hatása alapvetően csak akkor vehető figyelembe, ha a zavarás ellenére biztosítja az érintett faj állományszintjének megfelelő szintjét. Nem bír tehát jelentőséggel az a kérdés, hogy e következtetés kiegyenlítő intézkedéseken vagy a madárvédelmi irányelv 3. cikke szerinti intézkedéseken alapul‑e.
c) A helyreállítás potenciálja
54.
Ezt a következtetést azonban árnyalni kell – csakúgy, mint az élőhelyvédelmi irányelv szerinti hasonló fajvédelmi tilalmak esetében – annyiban, hogy a zavarás kivételesen nem megfelelő állomány esetén is engedélyezhető, ha az nem akadályozza meg a megfelelő állomány helyreállítását.
55.
Az élőhelyvédelmi irányelv szerinti fajvédelem esetében az érintett állatfajok populációi kedvező védettségi állapotának természetes elterjedési területükön való fenntartása az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikkében foglalt tilalmaktól való, ezen irányelv 16. cikkének (1) bekezdésében előírt eltérések engedélyezésének az előfeltétele. (
23
) Ezt az előfeltételt ugyanúgy kell értelmezni, mint a jelen ügyben vizsgált megzavart madárfajok megfelelő állományának biztosítására vonatkozó követelményt.
56.
Ebből arra lehet következtetni, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikkének (1) bekezdése szerinti eltérések csak kedvező védettségi állapot esetében engedélyezhetők. A Bíróság azonban még kedvezőtlen védettségi állapot esetén is engedélyezi az eltéréseket, ha nem akadályozzák a kedvező védettségi állapot helyreállítását. (
24
)
57.
E megállapítás olyan helyzetre vonatkozott, amelyben az érintett faj populációja, bár túl csekély volt ahhoz, hogy a kedvező védettségi állapot megállapítható legyen, a korábbi években jelentősen nőtt. (
25
) Ezért megalapozottnak tűnt az az előrejelzés, hogy a faj kedvezőtlen védettségi állapota egyes példányok elpusztítása ellenére tovább javul, így a kedvező védettségi állapot helyreállítható. Ilyen kedvező előrejelzés esetén az élőhelyvédelmi irányelv kedvező védettségi állapot helyreállítására irányuló céljához nem szükséges, hogy a tagállamnak – egyébként nyomós érdekek ellenére – a károsodás engedélyezésével meg kell várnia a kedvező védettségi állapot elérését. A Bíróság ezért elismerte, hogy az eltérés semleges lehet az érintett fajra nézve, jóllehet egyes példányok elvesztésével járna.
58.
Márpedig, ha az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti ölési tilalomtól való eltérés esetén elegendő a kedvező védettségi állapot helyreállításának lehetősége, először is a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom esetében a madárvédelmi irányelv céljainak kell teljesülniük, ha a zavarás nem akadályozza a megfelelő állomány helyreállítását.
59.
A zavarások ugyanis sokkal kisebb mértékű ártalmas hatással járnak, mint a leölések. Ugyanakkor a zavarok természetüknél fogva sokkal gyakoribbak, mint a leölések. Ezenkívül a madárvédelmi irányelv szerinti tilalmak minden madárra alkalmazandók, és így hatályuk egyértelműen tágabb, mint az élőhelyvédelmi irányelv bizonyos ritka fajokra alkalmazandó tilalmai. A madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom tehát sokkal nagyobb mértékben korlátozhatja az emberi tevékenységeket, mint az élőhelyvédelmi irányelv 12. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti ölési tilalom.
60.
Így a zavarási tilalom vizsgálata során az érintett fajok élőhelyének más helyeken történő javítását célzó kiegyenlítő intézkedések alátámaszthatják azt az előrejelzést, hogy a zavarás nem fogja megakadályozni a megfelelő állomány fenntartását vagy legalábbis helyreállítását. Mivel azonban előrejelzésről van szó, ebben az összefüggésben mind a már végrehajtott, mind a végrehajtandó kiegyenlítő intézkedések figyelembe vehetők. Igaz, hogy e tekintetben a kiegyenlítő intézkedések a jellegüknél fogva nem hajthatók végre közvetlenül a zavarás helyszínén, mivel ott a zavarás már károsítja az élőhely minőségét. Ezen intézkedéseket mindazonáltal a zavarással szoros földrajzi kapcsolatban álló helyen kell megvalósítani, máskülönben arra lehet számítani, hogy az érintett fajok állapota legalábbis helyileg nem tartható fenn, illetve nem állítható helyre.
3. Az első kérdésre adott válasz
61.
Következésképpen az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a madarak zavarása, amely a megzavart madárfajok állományának csökkenését eredményezi, csak akkor egyeztethető össze a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontjával, ha a zavarás ellenére ezen állomány megfelelő szinten marad, vagy feltételezhető, hogy a zavarás nem akadályozza meg a megfelelő állomány helyreállítását. E kérdés értékelésekor a tagállamok figyelembe vehetik a faj élőhelyeinek más helyeken történő javítását célzó intézkedések hatását.
B.
Második kérdés – A kiegyenlítő intézkedések hatékonyságának értékelése
62.
A második kérdéssel a kérdést előterjesztő bíróság azt kívánja megtudni, hogy a faj élőhelyeinek más helyeken történő javítását célzó intézkedések hatékonyságával kapcsolatban minden tudományos kételynek abban az értelemben kell‑e kizártnak lennie, hogy ehhez elegendő egy igazságügyi szakértő megalapozott szakmai véleménye, vagy rendelkezésre kell állnia a szóban forgó intézkedéseket érintő sikeres gyakorlati tapasztalatokra vonatkozó objektív tudományos dokumentációnak.
63.
Közelebbről megvizsgálva az objektív tudományos dokumentációhoz két részletes tanulmány szükséges. Egyrészt meg kell határozni a zavarásnak az érintett fajok állományára gyakorolt káros hatásait. Másrészt meg kell állapítani a kiegyenlítő intézkedéseknek az ezen állományra gyakorolt kedvező hatásait. A két vizsgálat – éppen az erdei élőhelyek esetében – az intézkedések előtti és utáni helyzet hosszú távú összehasonlítását teszi szükségessé. Így az öreg‑ és holtfa megőrzésének hatása természetesen különösen az eltelt időtől függ. Az idő múlásával a projekt zavaró hatása is változik. Ezenkívül a két vizsgálati tárgy alakulását el kell különíteni más tényezőktől, például az időjárástól, az táplálékkínálattól vagy a betegségektől.
64.
Még ha hasonló helyzetekre vonatkozóan léteznek is ilyen tanulmányok, amint azt Alsó‑Ausztria tartomány kormánya, St. Pölten városa és az ASFINAG hangsúlyozza, továbbra is kétséges, hogy e tanulmányok eredményei ténylegesen átültethetők‑e.
65.
Ezért nem meglepő, hogy a szakértő nem talált olyan tanulmányt, amely a szóban forgó kiegyenlítő intézkedések hatékonyságát egyértelműen megállapítja. Csak olyan tanulmányok állnak rendelkezésre, amelyek bizonyos jelzésértékkel bírnak. (
26
)
66.
Az alábbiakban tehát tisztázni kell, hogy hogyan kell értékelni a kiegyenlítő intézkedések hatékonyságát. E tekintetben először a kérdést előterjesztő bíróság azon előfeltevését kell megvizsgálni, amely szerint a kiegyenlítő intézkedések hatékonyságával kapcsolatos minden tudományos kételyt el kell oszlatni (lásd az 1. pontot), majd meg kell vizsgálni az uniós jognak az összetett tudományos kérdések értékelésére vonatkozó általános kritériumait (lásd a 2. pontot).
1. A tudományos kételyek eloszlatása?
67.
A kérdést előterjesztő bíróság a Bíróság ítélkezési gyakorlatából azt a következtetést vonja le, hogy a kiegyenlítő intézkedések hatékonyságával kapcsolatos minden észszerű tudományos kételyt vagy tudományos szempontból észszerű kétséget el kell oszlatni.
68.
Igaz, hogy sem a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja, sem más rendelkezése, sem pedig az ítélkezési gyakorlat nem utal kifejezetten e kritériumnak a zavarási tilalomra való alkalmazhatóságára. A Bíróság azonban az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdésében foglalt elővigyázatosság elvének e kritériumra tekintettel történő különösen szigorú értelmezésére hivatkozva különböző egyéb rendelkezéseket értelmez. (
27
) Ezért részletesebben meg kell vizsgálni, hogy a kiegyenlítő intézkedéseknek a zavarási tilalommal összefüggésben történő értékelésére is alkalmazható‑e ez a korlátozó kritérium.
69.
Mindazonáltal be fogom mutatni, hogy sem az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikkének eltérést biztosító rendelkezésével (lásd az a) pontot), sem a projektek ezen irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondata szerinti engedélyezésével kapcsolatos ítélkezési gyakorlat (lásd a b) pontot), sem pedig az ezen irányelv 14. cikkére vonatkozó ítélkezési gyakorlat (lásd a c) pontot) nem ültethető át a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontjára.
a) Az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikkével kapcsolatos ítélkezési gyakorlat
70.
Először is az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikkére vonatkozó ítélkezési gyakorlat alkalmazására lehet gondolni. E rendelkezés szerint az érintett faj kedvező védettségi állapotának fenntartása vagy helyreállítása az ezen irányelv 12. cikkében foglalt fajvédelmi tilalmaktól való eltérés feltétele. (
28
) Amennyiben a rendelkezésre álló legjobb tudományos adatok vizsgálata bizonytalanságnak enged helyt a tekintetben, hogy ezen eltérés hátrányosan érinti‑e, vagy sem, egy kihalással veszélyeztetett faj populációja kedvező védettségi állapotban való fenntartását vagy annak visszaállítását, a tagállamnak tartózkodnia kell attól. (
29
)
71.
Érvényes‑e ez azonban a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom alkalmazására is? Ellentétes‑e a tilalommal valamely projekt, ha a rendelkezésre álló legjobb tudományos adatok vizsgálatát követően a kiegyenlítő intézkedések ellenére továbbra is bizonytalanság áll fenn azzal kapcsolatban, hogy az érintett madárfajok megfelelő szintje fenntartható vagy helyreállítható‑e?
72.
Az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikkének alkalmazása során a kedvező védettségi állapot fenntartására vagy helyreállítására vonatkozó előfeltételnek hasonló funkciója van, mint a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontjában foglalt feltételnek, amely szerint az érintett madár állományának a zavarás ellenére megfelelő szinten kell maradnia, vagy feltételezni kell, hogy a zavarás nem akadályozza meg a megfelelő szint jövőbeli helyreállítását. Amíg e feltétel – adott esetben kiegyenlítő intézkedések miatt – teljesül, a zavarási tilalom a jelen indítványban képviselt álláspont szerint nem alkalmazandó.
73.
Az élőhelyvédelmi irányelv 16. cikke azonban a 12. cikkben foglalt tilalmaktól való eltérésnek minősül, és ezért azt megszorítóan kell értelmezni. (
30
) A Bíróság ezt általában az eltérések esetében követeli meg, mivel ellenkező esetben attól tart, hogy kiüresednek azon szabályok, amelyektől eltérést engedélyeztek. (
31
) Ezen elgondolásnak megfelel a korlátozó ellenőrzési kritérium, amely megköveteli, hogy a kivétel alkalmazása előtt minden bizonytalanságot el kell oszlatni.
74.
Ezzel szemben az érintett madárfajok állományára vagy helyreállításának lehetőségére gyakorolt káros hatás a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontjában előírt zavarási tilalom alkalmazási feltétele. A 16. cikkre vonatkozó ítélkezési gyakorlat tehát közvetlenül nem ültethető át.
b) Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondatára vonatkozó ítélkezési gyakorlat
75.
A Bíróság azonban nem csupán az elővigyázatosság elvének szigorú értelmezése alapján értelmezi az eltéréseket. Éppen ellenkezőleg, ezen értelmezés az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdése kérdést előterjesztő bíróság által hivatkozott második mondatának értelmezéséből következik. E rendelkezés értelmében az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy projektet, ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett Natura 2000 európai jelentőségű természetmegőrzési terület épségét.
76.
E rendelkezés tekintetében a Bíróság kimondta, hogy a valamely természetmegőrzési területet hátrányosan érintő tervek és projektek csak akkor engedélyezhetők, ha tudományos szempontok alapján nem marad semmilyen észszerű kétség a tekintetben, hogy azok nem fogják hátrányosan érinteni a területet mint olyat. (
32
)
77.
Az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikke (3) bekezdésének második mondatától eltérően azonban a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalmat nem úgy fogalmazták meg, hogy a zavarás engedélyezése érdekében ki kellene zárni az irányelv céljaira gyakorolt jelentős hatásokat. Ellenkezőleg, az ilyen hatások pozitív megállapítása szükséges a zavarási tilalom alkalmazásához. (
33
) Ezért a 6. cikk (3) bekezdésének második mondatára vonatkozó ítélkezési gyakorlat sem alkalmazható közvetlenül.
c) Az élőhelyvédelmi irányelv 14. cikkére vonatkozó ítélkezési gyakorlat
78.
Az élőhelyvédelmi irányelv 14. cikkének (1) bekezdésére vonatkozó ítélkezési gyakorlat áll még a legközelebb a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontjához. A 14. cikk (1) bekezdése alapján a tagállamok intézkedéseket hoznak annak biztosítására, hogy egyes közösségi jelentőségű vadon élő állat‑ és növényfajok példányainak vadonból befogása, illetve begyűjtése, továbbá használata összeegyeztethető legyen kedvező védettségi állapotuk fenntartásával.
79.
A Bíróság e rendelkezést úgy értelmezte, hogy az érintett tagállamnak tartózkodnia kell valamely faj befogásának vagy használatának engedélyezésétől, amennyiben a rendelkezésre álló legjobb tudományos adatok vizsgálata bizonytalanságnak enged helyt a tekintetben, hogy a faj hasznosítása összeegyeztethető‑e, vagy sem e faj kedvező védettségi állapotának fenntartásával vagy visszaállításával. (
34
)
80.
Az élőhelyvédelmi irányelv 14. cikkének (1) bekezdését és a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontját hasonlóan szövegezték meg, mivel mindkét rendelkezés megköveteli annak pozitív megállapítását, hogy egyrészt a befogás vagy használat, másrészt a zavarás összeegyeztethető‑e az érintett faj kedvező védettségi állapotával vagy megfelelő állományszintjével.
81.
A védett fajok azonban jelentősen eltérnek egymástól. Az élőhelyvédelmi irányelv 14. cikkének (1) bekezdése azokat a közösségi jelentőségű fajokat védi, amelyek ezen irányelv 1. cikkének g) pontja értelmében különösen veszélyeztetettek. Ezzel szemben a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom valamennyi madárra vonatkozik, függetlenül azok veszélyeztetettségétől és attól, hogy mennyire igényelnek védelmet.
82.
Ezenkívül a madarak olyan zavarásának tilalma, amelynek pusztán elfogadott a lehetősége, (
35
) jóval szélesebb körű, mint a különösen veszélyeztetett fajok befogására vagy használatára vonatkozó korlátozások. A madarak zavarása nagyon gyakran áll fenn, míg a veszélyeztetett, és ezért általában ritka fajok befogása vagy használata ritkábban fordul elő, és szándékos döntés eredménye.
83.
Ezek a különbségek igazolják, hogy az élőhelyvédelmi irányelv 14. cikkének tág hatályúként kerüljön értelmezésre, a madárvédelmi irányelv 5. cikke d) pontja azonban nem.
d) Közbenső következtetés
84.
Ebből azt a következtetést vonom le, hogy a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom nem alkalmazható már abban az esetben, ha a rendelkezésre álló legjobb tudományos adatok vizsgálata bizonytalanságot vagy észszerű kétséget hagy afelől, hogy az érintett madárfajok megfelelő szintje fenntartható vagy visszaállítható‑e. Ellenkezőleg, a tilalom alkalmazását megelőzően kifejezetten meg kell állapítani, hogy a zavarás hátrányosan érinti az érintett madárfajok megfelelő szintjét, vagy megakadályozza annak helyreállítását.
2. Az összetett tudományos értékelések elvégzésével kapcsolatos uniós jogi kritériumok
85.
A madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom alkalmazásához ezt követően szükséges összetett tudományos értékeléseket a szokásos kritériumok alapján kell elvégezni.
86.
E tekintetben a zavarási tilalom vizsgálatára vonatkozó uniós szabályozás hiányában elsősorban a tagállamok eljárási autonómiájának elvét kell megemlíteni, ahogyan azt Sankt Pölten városa állítja. Mivel ez az elv a bizonyítási kérdésekre is vonatkozik, (
36
) a kiegyenlítő intézkedések hatékonyságának értékelésére is alkalmazandó. Ezen elv vizsgálatának módját tehát főszabály szerint a tagállamoknak kell szabályozniuk.
87.
A tagállami szabályozásoknak azonban kettős feltételnek kell megfelelniük, azaz nem lehetnek kedvezőtlenebbek a belső jog hatálya alá tartozó hasonló jellegű esetekre vonatkozókhoz képest (az egyenértékűség elve), és nem tehetik lehetetlenné vagy rendkívül nehézzé az uniós jog által biztosított jogok gyakorlását (a tényleges érvényesülés elve). (
37
)
88.
A tényleges érvényesülés elve a zavarási tilalom esetében mindenekelőtt azt jelenti, hogy nem szabad túlzottan megnehezíteni a madárvédelmi irányelv céljaira tekintettel fennálló jelentős hatások bizonyítását.
89.
Ami az egyenértékűség elvét illeti, az eljárásban részt vevő különböző felek hangsúlyozzák, hogy az osztrák bíróságok rendszeresen felhasználják a bíróságok által kirendelt szakértők tudományosan megalapozott véleményét.
90.
Ezenkívül tiszteletben kell tartani az uniós jog más elveit, mint például a megfelelő ügyintézés elvét és a már említett elővigyázatosság elvét.
91.
A tagállamoknak az uniós jog alkalmazása során – nem a Charta 41. cikke alapján, (
38
) hanem az uniós jog általános jogelveként – be kell tartaniuk a megfelelő ügyintézés elvét. (
39
) Ez többek között megköveteli a közigazgatási hatóságtól, hogy valamennyi releváns körülményre kiterjedő gondos és pártatlan vizsgálatot folytasson le, hogy a végleges határozat meghozatala során a lehető legteljesebb körű és legmegbízhatóbb információk álljanak rendelkezésére. (
40
)
92.
Ezenkívül az elővigyázatosság elvén alapuló intézkedések – különösen az uniós környezetvédelmi jogszabályok rendelkezéseinek alkalmazása – általában megkövetelik az érintett kockázatok átfogó értékelését a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb tudományos adatok és a nemzetközi kutatások legújabb eredményei alapján. (
41
) Ezt a Bíróság helyesen a természetvédelem területén is rendszeresen megköveteli, (
42
) különösen a madárvédelmi irányelv által előírt védelmi rendszertől való eltérés feltételeinek bizonyításához, (
43
) anélkül azonban, hogy ezekre az elvekre kifejezetten hivatkozna.
93.
Végül a vonatkozó megállapításokat is megfelelően meg kell indokolni. Ez a megfelelő ügyintézéshez való jogból is következik, (
44
) és az Aarhusi Egyezmény 6. cikkének (9) bekezdése is rögzíti azon környezetvédelmi jogi határozatok tekintetében, amelyek esetén az Egyezmény 6. cikke (
45
) megköveteli a nyilvánosság tájékoztatását. Mindazonáltal a határozatok érvényes bírósági felülvizsgálata és a hatékony jogvédelem azt is feltételezi, hogy a felülvizsgáló bíróság és a jogkeresők számára vagy a határozattal, vagy legalább kérelemre biztosított legyen a megtámadott határozat indokolásához való hozzáférés. (
46
)
94.
Következésképpen a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy a madárvédelmi irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom alkalmazásához szükséges összetett értékelések a bírósági eljárás során alapíthatók szakértők megalapozott véleményére, amelyeknek maguknak a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb tudományos adatokon és a nemzetközi kutatások legújabb eredményein kell alapulniuk.
V. Végkövetkeztetés
95.
Azt javaslom a Bíróságnak, hogy az előzetes döntéshozatal iránti kérelemre a következőképpen válaszoljon:
1)
A madarak olyan zavarása, amely a megzavart madárfajok állományának csökkenését eredményezi, csak akkor egyeztethető össze a vadon élő madarak védelméről szóló 2009/147/EK irányelv 5. cikkének d) pontjával, ha a zavarás ellenére ezen állomány megfelelő szinten marad, vagy feltételezhető, hogy a zavarás nem akadályozza meg a megfelelő állomány helyreállításának elérését. E kérdés értékelésekor a tagállamok figyelembe vehetik a faj élőhelyeinek más helyeken történő javítását célzó intézkedések hatását.
2)
A bírósági eljárás során a 2009/147 irányelv 5. cikkének d) pontja szerinti zavarási tilalom alkalmazásához szükséges összetett értékelések alapíthatók szakértők megalapozott véleményére, amelyeknek maguknak a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb tudományos adatokon és a nemzetközi kutatások legújabb eredményein kell alapulniuk.
(
1
)	Eredeti nyelv: német.
(
2
)	A vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30‑i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2010. L 20., 7. o.).
(
3
)	2025. augusztus 1‑jei Voore Mets és Lemeks Põlva ítélet (C‑784/23, EU:C:2025:609, 49. pont).
(
4
)	A 2013. május 13‑i 2013/17/EU tanácsi irányelvvel (HL 2013. L 158., 193. o.) módosított, a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21‑i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.).
(
5
)	2025. augusztus 1‑jei Voore Mets és Lemeks Põlva ítélet (C‑784/23, EU:C:2025:609, 49. pont).
(
6
)	A Voore Mets és Lemeks Põlva ügyre vonatkozó indítványom (C‑784/23, EU:C:2025:67, 39., 40. és 47. pont).
(
7
)	A Voore Mets és Lemeks Põlva ügyre vonatkozó indítványom (C‑784/23, EU:C:2025:67, 92–101. pont).
(
8
)	Először a 2023. december 22‑i (EU) 2024/223 tanácsi rendelettel (HL L, 2024/223) módosított, a megújuló energia szélesebb körű alkalmazásának felgyorsítását célzó keret meghatározásáról szóló, 2022. december 22‑i (EU) 2022/2577 tanácsi rendelet (HL 2022. L 335., 36. o.) 6. cikke, később pedig az (EU) 2018/2001 irányelvnek, az (EU) 2018/1999 rendeletnek és a 98/70/EK irányelvnek a megújuló energiaforrásokból előállított energia előmozdítása tekintetében történő módosításáról, valamint az (EU) 2015/652 tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2023. október 18‑i (EU) 2023/2413 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (HL L, 2023/2413; helyesbítés: HL L, 2025/90026) módosított, a megújuló energiaforrásokból előállított energia használatának előmozdításáról szóló, 2018. december 11‑i (EU) 2018/2001 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2018. L 328., 82. o.; helyesbítések: HL 2020. L 303., 23. o.; HL 2020. L 311., 11. o.; HL 2022. L 41., 37. o.) 15c. cikkének (1) bekezdése, 15e. cikkének (2) és (4) bekezdése, valamint 16a cikkének (5) bekezdése.
(
9
)	2018. április 12‑iPeople Over Wind és Sweetman ítélet (C‑323/17, EU:C:2018:244).
(
10
)	2018. április 12‑iPeople Over Wind és Sweetman ítélet (C‑323/17, EU:C:2018:244, 40. pont).
(
11
)	2018. április 12‑iPeople Over Wind és Sweetman ítélet (C‑323/17, EU:C:2018:244, 37–39. pont).
(
12
)	Így értelmezem a 2018. április 17‑iBizottság kontra Lengyelország (a białowieżai erdő) ítéletet (C‑441/17, EU:C:2018:255, 255. és 259. pont).
(
13
)	2014. május 15‑iBriels és társai ítélet (C‑521/12, EU:C:2014:330, 28. pont); 2018. július 25‑iGrace és Sweetman ítélet (C‑164/17, EU:C:2018:593, 51. pont).
(
14
)	A területvédelmet illetően lásd: 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 125. pont). E tekintetben mindazonáltal a korábban hozott 2017. április 26‑iBizottság kontra Németország (Moorburg) ítélet (C‑142/16, EU:C:2017:301, 38. pont) félreérthető.
(
15
)	2025. augusztus 1‑jei Voore Mets és Lemeks Põlva ítélet (C‑784/23, EU:C:2025:609, 51. pont).
(
16
)	Lásd az élőhelyvédelmi irányelv 1. cikkének i) pontját és az Eesti Suurkisjad ügyre vonatkozó indítványomat (C‑629/23, EU:C:2024:1029, különösen a 43–46. pont).
(
17
)	Hasonlóképpen az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti területvédelmet illetően: 2016. július 21‑iOrleans és társai ítélet (C‑387/15 és C‑388/15, EU:C:2016:583, 57. pont).
(
18
)	2014. május 15‑iBriels és társai ítélet (C‑521/12, EU:C:2014:330, 32. pont); 2016. július 21‑iOrleans és társai ítélet (C‑387/15 és C‑388/15, EU:C:2016:583, 55. pont); 2017. április 26‑iBizottság kontra Németország (Moorburg) ítélet (C‑142/16, EU:C:2017:301, 37. és 38. pont); 2018. július 25‑iGrace és Sweetman ítélet (C‑164/17, EU:C:2018:593, 51–53. pont); 2018. november 7‑iCoöperatie Mobilisation for the Environment és társai ítélet (C‑293/17 és C‑294/17, EU:C:2018:882, 126. pont).
(
19
)	2014. május 15‑iBriels és társai ítélet (C‑521/12, EU:C:2014:330, 33–38. pont); 2016. július 21‑iOrleans és társai ítélet (C‑387/15 és C‑388/15, EU:C:2016:583, 60–63. pont).
(
20
)	Lásd: 2002. június 13‑iBizottság kontra Írország (Sarki hófajd) ítélet (C‑117/00, EU:C:2002:366, 15–21. pont).
(
21
)	A természet helyreállításáról és az (EU) 2022/869 rendelet módosításáról szóló, 2024. június 24‑i (EU) 2024/1991 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L, 2024/1991).
(
22
)	Ebben az értelemben: 2006. március 23‑iBizottság kontra Ausztria ítélet (C‑209/04, EU:C:2006:195, 43. pont).
(
23
)	2007. május 10‑iBizottság kontra Ausztria (az élőhelyekről szóló irányelv végrehajtása a tartományokban) ítélet (C‑508/04, EU:C:2007:274, 115. pont).
(
24
)	2007. június 14‑iBizottság kontra Finnország (Farkasvadászat) ítélet (C‑342/05, EU:C:2007:341, 29. pont); 2019. október 10‑iLuonnonsuojeluyhdistys Tapiola ítélet (C‑674/17, EU:C:2019:851, 68. pont).
(
25
)	Lásd: 2007. június 14‑iBizottság kontra Finnország (Farkasvadászat) ítélet (C‑342/05, EU:C:2007:341, 26. pont); a Bizottság kontra Finnország (Farkasvadászat) ügyre vonatkozó indítványom (C‑342/05, EU:C:2006:752, 44. pont).
(
26
)	Lásd például: Michalek, K. G., Auer, J. A., Großberger, H., Schmalzer, A., & Winkler, H. (2001), Die Einflüsse von Lebensraum, Witterung und Waldbewirtschaftung auf die Brutdichte von Bunt‑und Mittelspecht (Picoides major und P. medius) im Wienerwald, Abhandlungen und Berichte aus dem Museum Heineanum, 5, 31–58, vagy Mollet, P., Zbinden, N., & Schmid, H. (2009), Steigende Bestandszahlen bei Spechten und anderen Vogelarten dank Zunahme von Totholz?| An increase in the population of woodpeckers and other bird species thanks to an increase in the quantities of deadwood?, Schweizerische Zeitschrift für Forstwesen, 160(11), 334–340.
(
27
)	Az alábbiakban tárgyalt, élőhelyvédelmi irányelvre vonatkozó ítéleteken kívül a hulladékjogra vonatkozóan lásd: 2019. október 24‑iPrato Nevoso Termo Energy ítélet (C‑212/18, EU:C:2019:898, 58. pont) és az ipari kibocsátásokról szóló, 2010. november 24‑i 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (HL 2010. L 334., 17. o.; helyesbítések: HL 2012. L 158., 25. o.; HL 2017. L 22., 86. o.; HL 2017. L 158., 51. o.) vonatkozóan: 2023. március 9‑iSdruzhenie Za Zemyata – dostap do pravosadie és társai ítélet (C‑375/21, EU:C:2023:173, 53. pont). Lásd még e tekintetben: Sobotta, C. (2020), „Recent application of the precautionary principle in the jurisprudence of the CJEU – a new yardstick in EU environmental decision making?” ERA Forum 21. kötet, 723. o.
(
28
)	Lásd a fenti 55–57. pontot.
(
29
)	2019. október 10‑iLuonnonsuojeluyhdistys Tapiola ítélet (C‑674/17, EU:C:2019:851, 66., 68. és 69. pont).
(
30
)	2005. október 20‑iBizottság kontra Egyesült Királyság (Élőhelyekről szóló irányelv végrehajtása) ítélet (C‑6/04, EU:C:2005:626, 111. pont); 2019. október 10‑iLuonnonsuojeluyhdistys Tapiola ítélet (C‑674/17, EU:C:2019:851, 30. pont). Lásd még: az ASCEL ügyre vonatkozó indítványom (C‑436/22, EU:C:2024:83, 66. pont).
(
31
)	1962. július 12‑iAcciaierie Ferriere e Fonderie di Modena kontra Hohe Behörde ítélet (16/61, EU:C:1962:29, 610. o. [a francia nyelvi változat esetében 575. o.]); 1962. december 14‑iBizottság kontra Luxemburg és Belgium ítélet (2/62 és 3/62, EU:C:1962:45, 884. o. [a francia nyelvi változat esetében 830. o.]); 2024. április 30‑iProcura della Repubblica presso il Tribunale di Bolzano ítélet (C‑178/22, EU:C:2024:371, 48. pont).
(
32
)	2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 58. és 59. pont); 2018. április 17‑iBizottság kontra Lengyelország (a białowieżai erdő) ítélet, (C‑441/17, EU:C:2018:255, 117. pont), 2023. június 15‑iEco Advocacy ítélet (C‑721/21, EU:C:2023:477, 38. pont).
(
33
)	Lásd: az ASCEL ügyre vonatkozó indítványom (C‑436/22, EU:C:2024:83, 67. pont) és a PAN Europe kontra Bizottság ügyre vonatkozó indítványom (C‑316/24 P, EU:C:2025:422, 117. és 128. pont).
(
34
)	2024. július 29‑iASCEL ítélet (C‑436/22, EU:C:2024:656, 72. pont); 2025. június 12‑iEesti Suurkiskjad ítélet (C‑629/23, EU:C:2025:429, 42. pont).
(
35
)	2025. augusztus 1‑jei Voore Mets és Lemeks Põlva ítélet (C‑784/23, EU:C:2025:609, 49. pont).
(
36
)	2017. június 21‑iW és társai ítélet (C‑621/15, EU:C:2017:484, 25. pont); 2020. október 6‑iLa Quadrature du Net és társai ítélet (C‑511/18, C‑512/18 és C‑520/18, EU:C:2020:791, 222. és 223. pont).
(
37
)	1976. december 16‑iRewe‑Zentralfinanz és Rewe‑Zentral ítélet (33/76, EU:C:1976:188, 5. pont); 2008. április 15‑iImpact ítélet (C‑268/06, EU:C:2008:223, 44. és 46. pont); 2019. december 19‑iDeutsche Umwelthilfe ítélet (C‑752/18, EU:C:2019:1114, 33. pont).
(
38
)	2014. július 17‑iYS és társai ítélet (C‑141/12 és C‑372/12, EU:C:2014:2081, 67. pont); 2015. december 17‑iWebMindLicenses ítélet (C‑419/14, EU:C:2015:832, 83. pont).
(
39
)	2014. május 8‑iN. ítélet (C‑604/12, EU:C:2014:302, 49. és 50. pont); 2020. május 14‑iAgrobet CZ ítélet (C‑446/18, EU:C:2020:369, 43. pont); 2022. szeptember 22‑iOrszágos Idegenrendészeti Főigazgatóság és társai ítélet (C‑159/21, EU:C:2022:708, 35. pont).
(
40
)	2020. május 14‑iAgrobet CZ ítélet (C‑446/18, EU:C:2020:369, 44. pont); 2021. október 21‑iCHEP Equipment Pooling ítélet (C‑396/20, EU:C:2021:867, 48. pont).
(
41
)	Ebben az értelemben: 2010. január 28‑iBizottság kontra Franciaország ítélet (C‑333/08, EU:C:2010:44, 92. pont); 2019. október 1‑jei Blaise és társai ítélet (C‑616/17, EU:C:2019:800, 46. pont; lásd még: 93. és 94. pont); 2023. november 9‑iGlobal Silicones Council és társai kontra Bizottság ítélet (C‑558/21 P, EU:C:2023:839, 66. pont).
(
42
)	Lásd például: 2004. szeptember 7‑iWaddenvereniging és Vogelbeschermingsvereniging ítélet (C‑127/02, EU:C:2004:482, 54. pont); 2025. június 12‑iEesti Suurkiskjad ítélet (C‑629/23, EU:C:2025:429, 42. pont).
(
43
)	2020. április 23‑i Bizottság kontra Finnország (A hím pehelyréce tavaszi vadászata) ítélet (C‑217/19, EU:C:2020:291, 70. pont); 2021. március 17‑iOne Voice és Ligue pour la protection des oiseaux ítélet (C‑900/19, EU:C:2021:211, 30. pont).
(
44
)	2019. május 8‑iPI ítélet (C‑230/18, EU:C:2019:383, 57. pont); 2020. november 24‑iMinister van Buitenlandse Zaken ítélet (C‑225/19 és C‑226/19, EU:C:2020:951, 34. pont); 2022. február 24‑iSC Cridar Cons ítélet (C‑582/20, EU:C:2022:114, 54. pont).
(
45
)	A 2005. február 17‑i 2005/370/EK tanácsi határozattal (HL 2005. L 124., 1. o.) elfogadott, a környezeti ügyekben az információhoz való hozzáférésről, a nyilvánosságnak a döntéshozatalban történő részvételéről és az igazságszolgáltatáshoz való jog biztosításáról szóló 1998. évi egyezmény (HL 2005. L 124., 4. o.; kihirdette: 2001. évi LXXXI. tv.).
(
46
)	Ebben az értelemben: 1987. október 15‑iHeylens és társai ítélet (222/86, EU:C:1987:442, 15. pont); 2009. április 30‑iMellor ítélet (C‑75/08, EU:C:2009:279, 59. pont). Lásd még: a Holohan és társai ügyre vonatkozó indítványom (C‑461/17, EU:C:2018:649, 65. pont).