62018CJ0542_RES
C‑542/18. RX‑II. és C‑543/18. RX‑II. sz. egyesített ügyek
Erik Simpson kontra az Európai Unió Tanácsa
és
HG kontra Európai Bizottság
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2020. március 26.
„Az Európai Unió Törvényszéke Simpson kontra Tanács ítéletének (T‑646/16 P) és HG kontra Bizottság ítéletének (T‑693/16 P) felülvizsgálata – Közszolgálat – Az elsőfokú ítéleteket meghozó ítélkező testület összetétele – Valamely bírónak az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékére való kinevezésére irányuló eljárás – Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke – Törvény által létrehozott bíróság – Közbenső jogszerűségi felülvizsgálat – Az uniós jog egységességének és koherenciájának sérelme”
Európai uniós jog – Elvek – Alapvető jogok – A tiszteletben tartásnak az uniós bíróság általi biztosítása – A törvényes bíróhoz való jog – Valamely bíró Közszolgálati Törvényszékre való kinevezésére irányuló eljárásban történt szabálytalanság – Az uniós bíróság által hivatalból végzett vizsgálat
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk)
(lásd: 55–58. pont)
Közszolgálati Törvényszék – Valamely bíró e Törvényszékre való kinevezésére irányuló eljárás – A Tanács mérlegelési jogköre – Korlátok – A nyilvános pályázati felhívásban megállapított feltételek és a mérlegelési jogkör gyakorlásához meghatározott szabályok tiszteletben tartása
(EUMSZ 257. cikk, negyedik bekezdés; a Bíróság alapokmánya, I. melléklet, 3. cikk)
(lásd: 61., 68. pont)
Európai uniós jog – Elvek – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog – A bírói függetlenség elve – Terjedelem
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, második bekezdés)
(lásd:. 71., 73., 74., 80. pont)
Alapvető jogok – A hatékony bírói jogvédelemhez való jog – Az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének második bekezdésében és az emberi jogok európai egyezménye 6. cikkének (1) bekezdésében való elismerés – Azonos értelem és hatály – A Charta által biztosított védelmi szint, amely nem sérti az ezen egyezmény által biztosított védelmi szintet
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, második bekezdés, 52. cikk, (3) bekezdés, és 53. cikk)
(lásd: 72. pont)
Európai uniós jog – Elvek – Alapvető jogok – A tiszteletben tartásnak az uniós bíróság általi biztosítása – A törvényes bíróhoz való jog – Valamely bíró Közszolgálati Törvényszékre való kinevezésére irányuló eljárásban történt szabálytalanság – Az említett elv megsértése – Hiány
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 47. cikk, második bekezdés)
(lásd: 75., 77–79., 81–83. pont)
Felülvizsgálat – Az uniós jog egységessége vagy koherenciája megsértésének megállapítása – Értékelési szempontok – Az abból levonandó következtetések – Az ítélet hatályon kívül helyezése és az ügynek a fellebbviteli bíróság elé történő visszautalása
(A Bíróság alapokmánya, 62b. cikk, első bekezdés)
(lásd: 84–87., 89., 90. pont)
Összefoglalás
A nagytanácsban eljáró Bíróság a 2020. március 26‑i Simpson kontra Tanács (felülvizsgálat) és HG kontra Bizottság (felülvizsgálat) ítéletében (C‑542/18 RX‑II és C‑543/18 RX‑II) felülvizsgálta (
1
) az Európai Unió Törvényszékének Simpson kontra Tanács ítéletét (T‑646/16 P) és HG kontra Bizottság ítéletét (T‑693/16 P) (
2
) (a továbbiakban: felülvizsgálat tárgyát képező ítéletek). A Bíróság kimondta, hogy a Törvényszék megsértette az uniós jog egységességét és koherenciáját annak megállapításával, hogy a Közszolgálati Törvényszéken egy harmadik bíró kinevezésére irányuló eljárást érintő szabálytalanság sértette a törvényes bíróhoz való jogot. (
3
) Elismerve a szóban forgó kinevezési eljárás szabálytalanságnak fennállását, a Bíróság megállapította, hogy e szabálytalanság önmagában nem igazolhatta a Közszolgálati Törvényszék azon tanácsa által hozott határozatok megsemmisítését, amelybe az érintett bírót beosztották. A Bíróság hatályon kívül helyezte a felülvizsgálat tárgyát képező ítéleteket és az ügyeket visszautalta a Törvényszék elé.
A jelen ügyben a Közszolgálati Törvényszék két bírája, S. Van Raepenbusch és H. Kreppel megbízatásának lejártára tekintettel 2013. december 3‑án nyilvános pályázati felhívást tettek közzé. E pályázat lejártával a kiválasztási bizottság (
4
) hat jelöltet tartalmazó listát állított össze. A Közszolgálati Törvényszék egy harmadik bírája, I. Rofes i Pujol megbízatásának lejártára tekintettel semmiféle nyilvános pályázati felhívást nem tettek közzé.
Az Európai Unió Tanácsa 2016. március 22‑én három bírót nevezett ki a Közszolgálati Törvényszékre: S. Van Raepenbuscht, J. Sant’Annát és A. Kornezovot. Az e három bírói álláshelyre való kinevezés érdekében a Tanács a pályázóknak a 2013. december 3‑i nyilvános pályázati felhívást követően létrehozott listáját használta, ideértve az I. Rofes i Pujol által korábban betöltött üres álláshelyet (a továbbiakban: harmadik álláshely) is, noha e nyilvános pályázati felhívás nem vonatkozott erre az álláshelyre. J. Sant’Annát és A. Kornezovot a Közszolgálati Törvényszék második tanácsába osztották be a 2016. április 14. és 2016. augusztus 31. közötti időszakra.
A Törvényszékhez benyújtott fellebbezések alapján a felülvizsgálat tárgyát képező ítéletekkel a Közszolgálati Törvényszék második tanácsa által hozott két határozatot (
5
) (a továbbiakban: megtámadott határozatok) hatályon kívül helyeztek azzal az indokkal, hogy az ítélkező testületet nem szabályosan hozták létre. 2018. szeptember 17‑i határozataival (
6
) a Bíróság fellebbezési tanácsa megállapította, hogy le kell folytatni az említett ítéletek felülvizsgálatát annak meghatározása érdekében, hogy azok sértik‑e az uniós jog egységességét vagy koherenciáját.
Először is a Bíróság pontosította, hogy a megtámadott határozatokat meghozó ítélkező testület összetételének szabálytalanságára vonatkozó jogalapot a Törvényszéknek hivatalból kell vizsgálnia. Ugyanis a független, pártatlan és a törvény által megelőzően létrehozott bírósághoz fordulás garanciái, és különösen azok, amelyek az ilyen bíróság fogalmát, valamint összetételét határozzák meg, a tisztességes eljáráshoz való jog sarokkövét képezik. Ez magában foglalja, hogy minden bíróság köteles megvizsgálni, hogy összetételénél fogva ilyen bíróságnak minősül‑e, ha e tekintetben komoly kétség merül fel. Márpedig a jelen ügyben valóban fennállt ilyen kétség, mivel az ítélkező testület összetételének szabálytalanságát a Törvényszék egy korábbi ítéletében megállapította. (
7
) Ebből az következik, hogy a Törvényszék nem követett el semmilyen tévedést, amikor a felülvizsgálat tárgyát képező ítéletekben hivatalból vizsgálta ezen összetételt.
Másodszor a Bíróság megállapította, hogy a kinevezési eljárás szabálytalansága kizárólag abból ered, hogy a Tanács megsértette a 2013. december 3‑i nyilvános pályázati felhívást. E tekintetben a Bíróság megerősítette, hogy a Tanács megsértette azon jogi keretet, amelyet maga határozott meg az említett nyilvános pályázati felhívás közzétételekor és amelyet tiszteletben kellett tartania. Mindazonáltal úgy tűnik, hogy a pályázók listájának igénybevétele a harmadik álláshely betöltéséhez egyebekben megfelelt a bírák Közszolgálati Törvényszékre történő kinevezésére irányuló eljárásra vonatkozó szabályoknak. Közelebbről, a kérdéses lista pontosan kétszer annyi pályázó nevét tartalmazta, mint ahány bírát e lista alapján kineveztek. Ezenkívül egyetlen tényező alapján sem lehet kétségbe vonni azon követelmény tiszteletben tartását, amely szerint a Közszolgálati Törvényszék bíráit olyan személyek közül kell kiválasztani, akiknek függetlenségéhez nem férhet kétség, és akik rendelkeznek a bírói tisztségbe történő kinevezéshez szükséges alkalmassággal, vagy azon követelményét, amelynek értelmében a listának a legmagasabb szintű megfelelő tapasztalattal rendelkező pályázók nevét kellett tartalmaznia. Ráadásul a szóban forgó szabálytalanság egyáltalán nem teszi lehetővé azon következtetés levonását, hogy a bíró harmadik álláshelyre történő kinevezése a nemzeti jogrendszereknek a Közszolgálati Törvényszéken belüli földrajzi megoszlását vagy képviseletét illetően nem kiegyensúlyozott összetételt eredményezett volna.
Harmadszor a Bíróság kimondta, hogy az említett szabálytalanság nem minősül az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikke második bekezdésének első mondatában foglalt, törvényes bíróhoz való jog megsértésének. Ugyanis a bíráknak az érintett igazságszolgáltatási rendszer keretében történő kinevezése során elkövetett szabálytalanság e jog megsértését vonja maga után, különösen akkor, ha e szabálytalanság olyan természetű és súlyú, hogy azzal a valós veszéllyel jár, hogy más hatalmi ágak – különösen a végrehajtó hatalom – jogosulatlanul gyakoroljanak valamely mérlegelési jogkört, veszélyeztetve a kinevezési eljárás eredményének feddhetetlenségét, ezáltal kétséget ébresztve a jogalanyokban az érintett bíró vagy bírák függetlenségét és pártatlanságát illetően.
Márpedig valamely bíró harmadik álláshelyre történő kinevezésére a Közszolgálati Törvényszék bíráinak kinevezésére vonatkozó alapvető szabályok tiszteletben tartásával került sor. Ebben az összefüggésben önmagában az a körülmény, hogy a Tanács a 2013. december 3‑i nyilvános pályázati felhívást követően létrehozott listát használta fel a harmadik álláshely betöltése érdekében, nem elegendő a Közszolgálati Törvényszék bírái kinevezési eljárására vonatkozó alapvető szabály olyan jellegű és súlyú megsértésének megállapításához, amely annak valós kockázatával járna, hogy a Tanács jogosulatlanul gyakorolja jogköreit, veszélyeztetve a kinevezési eljárás eredményének feddhetetlenségét, ezáltal kétséget ébresztve a harmadik álláshelyre kinevezett bíró vagy akár azon tanács függetlenségét és pártatlanságát illetően, amelybe e bírót beosztották. Következésképpen a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a megtámadott határozatokat kizárólag a szóban forgó kinevezési eljárás során elkövetett szabálytalanság alapján megsemmisítette.
Negyedszer és utoljára, a Bíróság megállapította, hogy a felülvizsgálat tárgyát képező ítéleteket érintő téves jogalkalmazás sérti az uniós jog egységességét és koherenciáját. Az említett ítéletek ugyanis precedensként szolgálhatnak, amely kihathat más olyan ügyekre, amelyek az ítélkező testület valamely tagjának kinevezését, és általánosabban a független, pártatlan és a törvény által megelőzően létrehozott bírósághoz való jogot érintik. Márpedig e jog alapvető jelentőséggel és horizontális jelleggel bír az uniós jogrendben, amelynek értelmezését és koherenciáját a Bíróságnak kell biztosítania.
(
1
)	Az Európai Unió Törvényszéke által a Közszolgálati Törvényszék határozatai ellen benyújtott fellebbezés alapján hozott határozatokat a Bíróság az első főtanácsnok indítványára kivételesen felülvizsgálhatja, ha fennáll a komoly veszélye annak, hogy az uniós jog egységessége vagy koherenciája sérül. A felülvizsgálati eljárást az EUMSZ 256. cikk (2) bekezdése és az Európai Unió Bírósága alapokmányának 62. és azt követő cikkei írják elő.
(
2
)	A Törvényszék 2018. július 19‑iSimpson kontra Tanács ítélete (T‑646/16 P, nem tették közzé, EU:T:2018:493) és HG kontra Bizottság ítélete (T‑693/16 P, nem tették közzé, EU:T:2018:492).
(
3
)	A törvényes bíróhoz való jogot az Európai Unió Alapjogi Chartája 47. cikkének második bekezdése biztosítja. E cikk kimondja, hogy mindenkinek joga van arra, hogy ügyét a törvény által megelőzően létrehozott független és pártatlan bíróság tisztességesen, nyilvánosan és észszerű időn belül tárgyalja.
(
4
)	A kiválasztási bizottság az Európai Unió Bíróságának alapokmánya 3. cikkének (3) bekezdésében említett bizottság. E bizottságot arra kérték fel, hogy nyilvánítson véleményt arról, hogy a pályázók megfelelnek‑e a Közszolgálati Törvényszék bírói tisztségének betöltéséhez szükséges követelményeknek és véleményéhez csatolja a legmagasabb szintű megfelelő tapasztalattal rendelkező pályázók listáját.
(
5
)	2016. június 24‑iSimpson kontra Tanács végzés (F‑142/11 RENV, EU:F:2016:136) és 2016. július 19‑iHG kontra Bizottság ítélet (F‑149/15, EU:F:2016:155).
(
6
)	A Bíróság 2018. szeptember 17‑iSimpson kontra Tanács (felülvizsgálat) határozata (C‑542/18 RX, EU:C:2018:763) és HG kontra Bizottság (felülvizsgálat) határozat (C‑543/18 RX, EU:C:2018:764).
(
7
)	A Törvényszék 2018. január 23–iFV kontra Tanács ítélete (T‑639/16 P, EU:T:2018:22).