Lieta C‑553/11
Bernhard Rintisch
pret
Klaus Eder
(Bundesgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Preču zīmes – Direktīva 89/104/EEK – 10. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts – Faktiska izmantošana – Izmantošana formā, kas pati reģistrēta kā preču zīme, kura atšķiras elementos, kuri nemaina preču zīmes atšķirtspēju – Sprieduma iedarbība laikā
Kopsavilkums – Tiesas (trešā palāta) 2012. gada 25. oktobra spriedums
1.        Prejudiciāli jautājumi – Tiesas kompetence – Robežas – Valsts tiesas kompetence – Strīda faktu konstatēšana un novērtēšana – Prejudiciāla jautājuma nepieciešamība un uzdoto jautājumu atbilstība – Valsts tiesas vērtējums
(LESD 267. pants)
2.        Prejudiciāli jautājumi – Tiesas kompetence – Robežas – Acīmredzami neatbilstoši jautājumi un hipotētiski jautājumi, kas uzdoti kontekstā, kurš neļauj sniegt derīgu atbildi – Tiesas kompetences neesamība
(LESD 267. pants)
3.        Tiesību aktu tuvināšana – Preču zīmes – Direktīva 89/104 – Preču zīmes faktiskas izmantošanas neesamība – Preču zīmes izmantošana formā, kas atšķiras elementos, kuri nemaina tās atšķirtspēju – Formas, kas izmantota atšķirīgi no reģistrētās preču zīmes formas, reģistrācija – Ietekmes neesamība
(Padomes Direktīvas 89/104 10. panta 2. punkta a) apakšpunkts)
1.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 15. punktu)
2.        Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 16. punktu)
3.        Formas, kādā tiek izmantota cita reģistrēta preču zīme, kā preču zīmes reģistrācija, proti, formas, kas atšķiras no tās, kādā ir reģistrēta šī cita preču zīme, reģistrācija, vienlaikus nemainot minētās preču zīmes atšķirtspēju, nav šķērslis, lai piemērotu Pirmās direktīvas 89/104 par preču zīmēm 10. panta 2. punkta a) apakšpunktu.
Pirmkārt, preču zīmes atšķirtspēja Direktīvas 89/104 normu izpratnē nozīmē, ka šī preču zīme ļauj identificēt preci, attiecībā uz kuru ir lūgta reģistrācija, kā tādu, ko piedāvā konkrēts uzņēmums, un tādējādi atšķirt šo preci no citu uzņēmumu precēm.
Otrkārt, no Direktīvas 89/104 10. panta 2. punkta a) apakšpunkta redakcijas nekādi neizriet, ka atšķirīgā forma, kādā ir izmantota preču zīme, pati nevar būt reģistrēta kā preču zīme. Vienīgais šajā normā paredzētais nosacījums ir tāds, ka forma, kādā preču zīme ir izmantota, var atšķirties no formas, kādā šī preču zīme ir reģistrēta, vienīgi ar elementiem, kuri nemaina šīs reģistrētās preču zīmes atšķirtspēju.
Attiecībā uz Direktīvas 89/104 10. panta 2. punkta a) apakšpunkta mērķi ir jānorāda, ka šīs normas, saskaņā ar kuru netiek pieprasīta strikta atbilstība starp tirdzniecībā izmantoto formu un to, kādā preču zīme ir reģistrēta, mērķis ir atļaut šīs reģistrētās preču zīmes īpašniekam, izmantojot tirdzniecībā apzīmējumu, veikt tajā izmaiņas, kas, nemainot šī apzīmējuma atšķirtspēju, dod iespēju labāk pielāgoties attiecīgo preču vai pakalpojumu tirdzniecības un mārketinga vajadzībām.
Šis mērķis tiktu apdraudēts, ja nolūkā pierādīt reģistrētas preču zīmes izmantošanu tiktu izvirzīts papildu nosacījums, saskaņā ar kuru atšķirīgajai formai, kādā šī preču zīme ir izmantota, pašai nebūtu jābūt reģistrētai kā preču zīmei. Preču zīmes jaunu formu reģistrācija attiecīgā gadījumā dod iespēju jau iepriekš veikt izmaiņas, kas var notikt preču zīmes attēlā, un tādējādi pielāgoties attīstībā esoša tirgus realitātei.
Turklāt no Direktīvas 89/104 preambulas divpadsmitā apsvēruma izriet, ka šīs direktīvas normām ir jābūt “pilnībā saskanīgām ar Parīzes konvencijas prasībām”. Tādēļ minētās direktīvas 10. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē atbilstoši šīs konvencijas 5. panta C daļas 2. punktam. Nekas šajā iepriekš minētajā normā neļauj spriest, ka apzīmējuma kā preču zīmes reģistrācijas sekas ir tādas, ka uz apzīmējuma izmantošanu vairs nevar atsaukties, lai pierādītu citas reģistrētas preču zīmes izmantošanu, no kuras apzīmējums atšķiras vienīgi tādā veidā, kas nemaina minētās preču zīmes atšķirtspēju.
(sal. ar 19.–24. punktu)