62018CJ0518
TIESAS SPRIEDUMS (sestā palāta)
2019. gada 27. jūnijā (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (EK) Nr. 805/2004 – Eiropas izpildes rīkojums neapstrīdētiem prasījumiem – Tiesas nolēmuma apstiprināšana par Eiropas izpildes rīkojumu – Minimāli procesuāli standarti neapstrīdētiem prasījumiem – Atbildētājs, kura adrese nav zināma un kurš nav ieradies uz tiesas sēdi
Lietā C‑518/18
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Okresní soud v Českých Budějovicích (Českes Budejovices apgabaltiesa, Čehijas Republika) iesniedza ar lēmumu, kurš pieņemts 2018. gada 1. jūnijā un kurš Tiesā reģistrēts 2018. gada 7. augustā, tiesvedībā
RD
pret
SC,
TIESA (sestā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja K. Toadere [C. Toader], tiesneši A. Ross [A. Rosas] un M. Safjans [M. Safjan] (referents),
ģenerāladvokāts: Dž. Pitrucella [G. Pitruzzella],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
–
Čehijas Republikas valdības vārdā – M. Smolek un J. Vláčil, kā arī A. Kasalická, pārstāvji,
–
Ungārijas valdības vārdā – Z. Wagner un M. Z. Fehér, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – M. Heller un M. Šimerdová, pārstāves,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 805/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem (OV 2004, L 143, 15. lpp.), 3. panta 1. punkta otrās daļas b) apakšpunkta interpretāciju.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar strīdu starp RD un SC, fizisku personu, kuras adrese nav zināma, saistībā ar īres parādu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3
Saskaņā ar Regulas Nr. 805/2004 5., 6., 10., 12., 13. un 16. apsvērumu:
“(5)
“Neapstrīdētu prasījumu” koncepcijai būtu jāietver visas situācijas, kad pierādīts, ka parādnieks nav apstrīdējis naudas prasījuma veidu vai apmēru, un kreditors ir ieguvis tiesas nolēmumu pret minēto parādnieku vai izpildu dokumentu, kam nepieciešama skaidri izteikta parādnieka piekrišana un kas var būt izlīgums vai publisks akts.
(6)
Fakts, ka no parādnieka nav saņemti iebildumi atbilstīgi 3. panta 1. punkta b) apakšpunktam, var izpausties kā neierašanās uz lietas izskatīšanu tiesā vai neatbildēšana uz tiesas aicinājumu sniegt rakstisku paziņojumu par nodomu aizstāvēties.
[..]
(10)
Ja kādas dalībvalsts tiesa ir pieņēmusi spriedumu par neapstrīdētu prasījumu, parādniekam nepiedaloties tiesas procesā, šo spriedumu izpildes dalībvalstī drīkst nepārbaudīt tikai un vienīgi tad, ja pastāv pietiekamas garantijas par aizstāvības tiesību ievērošanu.
[..]
(12)
Būtu jāievieš minimālās normas tiesu procesos, kuru gaitā pieņem spriedumu, lai nodrošinātu parādnieka informēšanu par tiesvedību, kas pret to uzsākta, par prasībām, ka tam aktīvi jāpiedalās procesā, lai apstrīdētu prasījumu, un par sekām, kas iestājas, ja tas nav to darījis, paredzot informēšanai termiņu un veidu, kas ir pietiekami, lai tas varētu parūpēties par savu aizstāvību.
(13)
Ņemot vērā dalībvalstu atšķirīgos civilprocesa noteikumus, jo īpaši tos, kas attiecas uz dokumentu piegādi, ir sīki un precīzi jādefinē šīs obligātās normas. Jo īpaši jāņem vērā, ka piegādes metode, kas balstīta uz juridisko fikciju, saistībā ar obligāto normu ievērošanu nav pietiekama, lai spriedumu apstiprinātu par Eiropas izpildu rīkojumu.
[..]
(16)
Regulas15. pantu būtu jāpiemēro situācijām, kad parādnieks nevar pats sevi pārstāvēt tiesā, kā tas ir juridisku personu gadījumā, un tad, kad to pārstāv atbilstīgi tiesību aktiem noteikta persona, kā arī tas piemērojams situācijām, kad parādnieks ir pilnvarojis citu personu, jo īpaši advokātu, lai tas to pārstāvētu attiecīgajā tiesas procesā.”
4
Šīs regulas 1. pantā “Mērķis” ir paredzēts:
“Šīs regulas mērķis ir izveidot Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem, lai, nosakot minimālos standartus, varētu notikt brīva spriedumu [nolēmumu], izlīgumu un publisku aktu aprite visās dalībvalstīs, atsakoties no vajadzības uzsākt sprieduma izpildes dalībvalstī tiesas starpprocesu pirms sprieduma atzīšanas un izpildes.”
5
Minētās regulas 3. panta “Izpildu dokumenti, kas jāapstiprina par Eiropas izpildu rīkojumiem” 1. punktā ir noteikts:
“Šī regula attiecas uz spriedumiem, izlīgumiem un publiskiem aktiem par neapstrīdētiem prasījumiem.
Prasījumu uzskata par neapstrīdētu, ja:
a)
parādnieks ir tam skaidri piekritis, atzīdams to vai piekrizdams tiesas apstiprinātam vai tiesvedības rezultātā panāktam un tiesā noslēgtam izlīgumam; vai arī
b)
parādnieks tiesas procesa gaitā to nekad nav apstrīdējis saskaņā ar izcelsmes valsts tiesību aktos paredzētajām atbilstīgajām procesuālajām normām, vai arī
c)
parādnieks nav ieradies vai bijis pārstāvēts, izskatot prasījumu tiesā, kaut arī sākotnēji tiesas procesa gaitā ir apstrīdējis prasījumu, ja šāda rīcība ir izraisījusi prasījuma vai kreditora apgalvoto faktu atzīšanu klusuciešot saskaņā ar izcelsmes dalībvalsts tiesību aktiem; vai arī
d)
parādnieks ir to konkrēti atzinis publiskā aktā.”
6
Šīs pašas regulas 6. panta “Prasības sprieduma [nolēmuma] apstiprināšanai par Eiropas izpildes rīkojumu” 1. punktā ir noteikts:
“Spriedumu lietā par neapstrīdētu prasījumu, kas pieņemts kādā dalībvalstī, var apstiprināt par Eiropas izpildu rīkojumu, iesniedzot pieprasījumu izcelsmes tiesai, ja:
a)
spriedums ir izpildāms izcelsmes dalībvalstī;
b)
spriedums nekolidē ar jurisdikcijas noteikumiem, kas paredzēti [Padomes] Regulas (EK) Nr. 44/2001 [(2000. gada 22. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2001, L 12, 1. lpp.)] II nodaļas 3. un 6. iedaļā;
c)
tiesas process izcelsmes dalībvalstī ir atbildis III nodaļā noteiktajām prasībām, un prasījums ir neapstrīdēts 3. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunkta izpratnē; [..].”
7
Regulas Nr. 805/2004 III nodaļā, kurā ir ietverts tās 12.–19. pants, ir paredzēti minimālie procesuālie standarti neapstrīdētiem prasījumiem. Šie standarti, ar kuriem tiek aizsargātas parādnieka tiesības uz aizstāvību, attiecas ne tikai uz pieteikuma par lietas ierosināšanu izsniegšanu vai paziņošanu, bet arī uz šāda pieteikuma informatīvo saturu, jo parādnieks ir jāinformē par prasījumu, kā arī procedūru, lai to apstrīdētu.
8
Šīs regulas 12. panta “Minimālo standartu piemērošanas joma” 1. punktā ir noteikts:
“Spriedumu par prasījumu, kas ir neapstrīdēts 3. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunkta izpratnē, var apstiprināt par Eiropas izpildu rīkojumu tikai tad, ja tiesas process izcelsmes dalībvalstī ir atbildis šajā nodaļā minētajiem procedūras noteikumiem.”
9
Minētās regulas 14. pantā “Piegāde parādniekam ar apstiprinājumu par saņemšanu” ir noteikts:
“1.   Dokumentu par tiesvedības uzsākšanu vai līdzvērtīgu dokumentu un uzaicinājumu ierasties uz lietas izskatīšanu tiesā parādniekam var piegādāt, izmantojot arī vienu no turpmākajiem paņēmieniem:
[..]
2.   Šajā regulā nav pieļaujama piegāde 1. punkta izpratnē, ja nav droši zināma parādnieka adrese.
[..]”
10
Tās pašas regulas 15. pantā “Piegādes parādnieka pārstāvjiem” ir noteikts:
“Piegādi saskaņā ar 13. vai 14. pantu var veikt arī parādnieka pārstāvis.”
11
Atbilstoši Regulas Nr. 805/2004 27. pantam “Saistība ar Regulu (EK) Nr. 44/2001”:
“Šī regula neietekmē iespēju panākt sprieduma, izlīguma vai publiska akta, kuru pamatā ir neapstrīdēts prasījums, atzīšanu un izpildi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 44/2001.”
Čehijas Republikas tiesības
12
Zákon č. 99/1963 Sb., Občanský soudní řád (Likums Nr. 99/1963 par Civilprocesa kodeksu, turpmāk tekstā – “Civilprocesa kodekss”) 29. panta 3. punktā ir paredzēts:
“Ja tiesa neveic citus pasākumus, palātas priekšsēdētājs var iecelt pārstāvi lietas dalībniekam, kura dzīvesvieta nav zināma, kuram nav bijis iespējams izsniegt dokumentus zināmā adresē ārzemēs, kuram ir garīgās veselības traucējumi vai kurš citu veselības problēmu dēļ nav tikai īslaicīgi nespējīgs piedalīties tiesvedībā, vai kurš nespēj saprotami izteikties.”
13
Atbilstoši Civilprocesa kodeksa 353. panta 1. punktam pēc tādas personas pieteikuma, kura izmanto tiesības, kas izriet no tiesas sprieduma, izlīguma vai publiska akta, kas atbilst nosacījumiem par Eiropas izpildes rīkojuma apstiprināšanu vai par Eiropas izpildes rīkojuma daļēju apstiprināšanu, tiesai šis spriedums, izlīgums vai publiskais akts ir jāapstiprina par Eiropas izpildes rīkojumu saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti Regulā Nr. 805/2004. Ja apstiprināšanas nosacījumi nav izpildīti, tiesa to nedrīkst apstiprināt un tai par iemesliem rakstveidā jāinformē persona, kam ir tiesības uz apstiprinājumu.
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
14
Ceļot prasību Okresní soud v Českých Budějovicích (Českes Budejovices apgabaltiesa, Čehijas Republika), RD vēlējās, lai SC samaksā summu 6600 CZK (aptuveni 250 EUR) ar kavējuma procentiem, pamatojoties uz to, ka saskaņā ar 2008. gada 23. jūlijā noslēgtu īres līgumu, kas bija spēkā no 2008. gada 1. augusta, SC lietošanā bija nodots dzīvoklis Českē Budejovicē, un saskaņā ar līgumu SC bija apņēmusies maksāt īres maksu 5600 CZK apmērā un depozītu kā kompensāciju par dzīvokļa izmantošanu 1000 CZK apmērā, kopumā maksājot 6600 CZK. SC 2008. gada 28. septembrī rakstveidā atzina parādu un apņēmās to samaksāt līdz 2008. gada 30. septembrim, bet to neizdarīja.
15
Tā kā iesniedzējtiesai, lai gan bija meklējumi, neizdevās atrast SC adresi, pēdējās minētās pārstāvībai tiesas sēdē tika iecelts pārstāvis.
16
SC nepiedalījās lietas izskatīšanā, un arī ieceltais pārstāvis procesā nepiedalījās – uz tiesas sēdi, uz kuru viņš tika aicināts, neieradās. RD šajā tiesas sēdē iesniedza pierādījumus, un tās prasība tika apmierināta. Tā kā SC adrese nebija zināma, lēmums par lietas izbeigšanu tika paziņots tikai pārstāvim.
17
RD 2016. gada 14. oktobrī lūdza tiesu nosūtīt viņai šīs tiesas spriedumu ar paziņojumu par galīgumu un izpildāmību un minēto lēmumu apstiprināt par Eiropas izpildes rīkojumu saskaņā ar Civilprocesa kodeksa 353. panta 1. punktu un Regulu Nr. 805/2004.
18
Iesniedzējtiesa ar 2016. gada 3. novembra vēstuli informēja RD, ka apstiprināšanas nosacījumi nav izpildīti, uzsverot, ka prasījumu uzskata par neapstrīdētu, ja parādnieks tam ir skaidri piekritis vai arī parādnieks tiesvedības gaitā neapstrīd prasījumu saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos paredzētajām procesuālajām normām, vai arī neierodas uz lietas izskatīšanu tiesā, ja šī neierašanās ir pielīdzināma prasījuma vai kreditora apgalvoto faktu atzīšanai klusuciešot saskaņā ar šīs dalībvalsts tiesību aktiem.
19
RD tādēļ vērsās Ústavní soud (Konstitucionālā tiesa, Čehijas Republika), būtībā norādot, ka iesniedzējtiesa neesot lūgusi Eiropas Savienības Tiesu saskaņā ar LESD 267. pantu atbildēt uz jautājumu, vai nolēmumu, ko tiesa pēc pierādījumu iegūšanas ir pasludinājusi, atbildētājam neizvirzot faktiskus iebildumus un neaizstāvoties, var uzskatīt par neapstrīdētu. Šajā ziņā RD atsaucās uz Tiesas 2016. gada 16. jūnija spriedumu lietā Pebros Servizi (C‑511/14, EU:C:2016:448) 41. punktu, saskaņā ar kuru, ievērojot Regulas Nr. 805/2004 6. apsvērumu, prasījumu var uzskatīt par “neapstrīdētu” Regulas Nr. 805/2004 3. panta 1. punkta otrās daļas b) apakšpunkta izpratnē, ja parādnieks neko nedara, lai pret to iebilstu, neatbildot uz tiesas aicinājumu sniegt rakstveida paziņojumu par nodomu aizstāvēties vai neierodoties uz lietas izskatīšanu tiesā.
20
Ústavní soud (Konstitucionālā tiesa) 2017. gada 26. septembra nolēmumā atzina, ka pieeja, kas izpaudusies kā pamatlietā aplūkotā lēmuma neapstiprināšana par Eiropas izpildes rīkojumu, šajā ziņā nevēršoties Tiesā, nav saderīga ar konstitūciju.
21
Paužot šaubas par to, vai pamatlietā aplūkotais parāds var tikt uzskatīts par neapstrīdētu un tādējādi lēmums, kas tai jāpieņem, nevar būt prasības pamats tiesvedībā par iekšējo tiesību jautājumiem, iesniedzējtiesa uzskata, ka tai ir pienākums vērsties Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu.
22
Šajos apstākļos Okresní soud v Českých Budějovicích (Českes Budejovices apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai Regulas Nr. 805/2004 3. panta 1. punkta otrās daļas b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka prasījumu, par kuru pēc pierādījumu iegūšanas ir pieņemts lēmums, var uzskatīt par neapstrīdētu, ja ne atbildētājs, kas atzinis parādu pirms tiesvedības sākšanas, ne viņa pārstāvis nav piedalījušies tiesvedībā un tiesvedības gaitā nav iesnieguši nekādus iebildumus?”
Par prejudiciālo jautājumu
23
Uzdodot savu jautājumu, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Regula Nr. 805/2004 ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja tiesai nav iespējams atrast atbildētāja adresi, tā par Eiropas izpildes rīkojumu var apstiprināt tiesas nolēmumu par parādu, kas pieņemts pēc tiesas sēdes, uz kuru nav bijis ieradies nedz atbildētājs, ne procesuālos nolūkos atbildētājam iecelts pārstāvis.
24
No Regulas Nr. 805/2004 12. panta izriet, ka iespēja tiesas nolēmumu apstiprināt par Eiropas izpildes rīkojumu ir pakārtota diviem kumulatīviem nosacījumiem. Pirmkārt, šāds lēmums ir pieņemts par “neapstrīdētu” prasījumu šīs regulas 3. panta 1. punkta otrās daļas b) vai c) izpratnē. Šādi tas ir tad, kad prasījums tiesvedībā nav apstrīdēts vai tas ir atzīts klusuciešot, parādniekam neierodoties uz tiesas sēdi vai arī tiesvedībā par šī parāda izskatīšanu parādnieku nepārstāv pārstāvis. Otrkārt, tiesvedībai, kurā ir pieņemts attiecīgais lēmums, ir jāatbilst minētās regulas III nodaļā ietvertajiem minimālajiem procesuālajiem standartiem.
25
Šo minimālo normu, tostarp prasības norādīt attiecīgās iestādes adresi, mērķis atbilstoši tās pašas regulas 12. apsvērumam ir nodrošināt parādnieka informēšanu, pirmkārt, par tiesvedību, kas pret to ir uzsākta, kā arī par prasībām, ka tam aktīvi jāpiedalās procesā, lai apstrīdētu prasījumu, un, otrkārt, par sekām, kas iestājas, ja tas nav to darījis, paredzot informēšanai termiņu un veidu, kas ir pietiekami, lai tas varētu parūpēties par savu aizstāvību. Īpašajā aizmuguriski pieņemta nolēmuma gadījumā Regulas Nr. 805/2004 3. panta 1. punkta otrās daļas b) apakšpunkta izpratnē minēto minimālo procesuālo standartu mērķis ir nodrošināt pietiekamas garantijas attiecībā uz to, ka tiek ievērotas tiesības uz aizstāvību (spriedums, 2016. gada 16. jūnijs, Pebros Servizi, C‑511/14, EU:C:2016:448, 44. punkts).
26
Tiesa ir norādījusi, ka, ņemot vērā Regulas Nr. 805/2004 14. panta 2. punktu, kā arī tās mērķus un sistēmu, aizmugurisku spriedumu, kas pieņemts gadījumā, kad nav iespējams noteikt atbildētāja dzīvesvietu, nav iespējams apstiprināt par Eiropas izpildes rīkojumu (spriedums, 2012. gada 15. marts, G, C‑292/10, EU:C:2012:142, 64. punkts).
27
Šis secinājums ir spēkā, lai gan iesniedzējtiesa, kura nav spējusi atrast SC adresi, procesuāliem nolūkiem ir iecēlusi pārstāvi.
28
Lai gan, protams, Regulas Nr. 805/2004 15. pantā ir paredzēts, ka papildus regulas 14. pantā noteiktajiem izsniegšanas gadījumiem izsniegšanu var veikt arī parādnieka pārstāvis, jānorāda, ka pārstāvi, kurš ir iecelts saskaņā ar pamatlietā aplūkoto tiesisko regulējumu, nevar pielīdzināt “parādnieka pārstāvim” minētā 15. panta nozīmē. Faktiski ņemot vērā šīs regulas 16. apsvērumu, šī tiesību norma attiecas tikai uz situācijām, kurās vai nu legālu iemeslu dēļ parādnieks objektīvi pats nevar ierasties tiesā, vai arī brīvprātīgi šim nolūkam ir iecēlis pārstāvi. Katrā ziņā nav pierādīts, ka šādi apstākļi ir pamatlietā.
29
Tā kā Savienības likumdevējs prasību ir pakārtojis papildu un fakultatīvam izpildes instrumentam, kas izpaužas kā Eiropas izpildes rīkojums, ar nosacījumu, ka parādnieka adrese ir skaidri zināma, un šis nosacījums nav izpildīts tādā kā pamatlietā aplūkotajā gadījumā, šajā gadījumā nav jāvērtē, vai, it īpaši ņemot vērā Regulas Nr. 805/2004 5. un 6. apsvērumu, parādu var atzīt par neapstrīdētu, jo ne SC, ne iesniedzējtiesas ieceltais pārstāvis nav piedalījušies tiesvedībā, nav ieradušies uz tiesas sēdi un nav apstrīdējuši šī parāda veidu un summu.
30
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Regula Nr. 805/2004 ir jāinterpretē tādējādi – ja tiesai nav iespējams atrast atbildētāja adresi, tā par Eiropas izpildes rīkojumu nevar apstiprināt tiesas nolēmumu par parādu, kas pieņemts pēc tiesas sēdes, kurā nav bijis ieradies nedz atbildētājs, ne procesuālos nolūkos tam iecelts pārstāvis.
Par tiesāšanās izdevumiem
31
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (sestā palāta) nospriež:
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 805/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko izveido Eiropas izpildes rīkojumu neapstrīdētiem prasījumiem, ir jāinterpretē tādējādi – ja tiesai nav iespējams atrast atbildētāja adresi, tā par Eiropas izpildes rīkojumu nevar apstiprināt tiesas nolēmumu par parādu, kas pieņemts pēc tiesas sēdes, kurā nav bijis ieradies nedz atbildētājs, ne procesuālos nolūkos tam iecelts pārstāvis.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – čehu.