62003CO0206_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta C-206/03
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu saskaņā ar EKL 234. pantu, ko High Court of Justice (England and Wales) Chancery Division
(Apvienotā Karaliste) iesniedza ar 2000. gada 7. decembra lēmumu un kas tika saņemts Tiesā 2003. gada 14. maijā, lietā
Commissioners of Customs & Excise
pret
SmithKline Beecham plc .
TIESA (pirmā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Janns [ P. Jann ] (referents), tiesneši N. Kolnerika [ N. Colneric ], K. Šīmans [ K. Schiemann ], E. Juhāss [ E. Juhász ] un E. Levits,
ģenerāladvokāts A. Ticano [ A. Tizzano ],
sekretārs R. Grass [ R. Grass ],
informējusi iesniedzējtiesu, ka Tiesa saskaņā ar Tiesas Reglamenta 104. panta 3. punktu piedāvā par lūgumu lemt, izdodot motivētu rīkojumu,
uzaicinājusi Tiesas Statūtu 23. pantā minētās personas sniegt par to savus iespējamos apsvērumus,
noklausījusies ģenerāladvokātu,
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
Sprieduma pamatojums
1. Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz diviem jautājumiem par to, kā interpretēt Kombinēto nomenklatūru (turpmāk tekstā – “KN”), kas ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 1. lpp.), kuru groza ar Komisijas 1997. gada 4. novembra Regulu (EK) Nr. 2086/97 (OV L 312, 1. lpp.), un 12. panta 5. punktu Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (OV L 302, 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 82/97 (OV 1997, L 17, 1. lpp., turpmāk tekstā – “Muitas kodekss”).
2. Šie jautājumi radās prāvā starp Commissioners of Customs and Excise
[Muitas un akcīzes komisāri] un SmithKline Beecham plc
(turpmāk tekstā – “ SmithKline ”) par tarifa klasifikāciju attiecībā uz nikotīna plāksteriem, kas domāti, lai palīdzētu to lietotājiem atteikties no smēķēšanas.
Atbilstošās tiesību normas
Starptautiskais tiesiskais regulējums
3. Ar starptautisko konvenciju, kas noslēgta Briselē 1983. gada 14. jūnijā, Muitas sadarbības padomes, kura kļuva par Pasaules muitas organizāciju (turpmāk tekstā – “PMO”), mērķiem tika izveidota preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētā sistēma (turpmāk tekstā – “PMO harmonizētā sistēma”).
4. Minētā konvencija un 1986. gada 24. jūnijā noslēgtais tās grozījumu protokols tika apstiprināti Kopienas vārdā ar Padomes 1987. gada 7. aprīļa Lēmumu 87/369/EEK (OV L 198, 1. lpp.).
5. Kopienas likumdevējs izmantoja PMO harmonizēto sistēmu par pamatu KN izstrādei. KN atkārto pozīcijas un apakšpozīcijas sešu ciparu līmenī, bet septītais un astotais cipars veido tikai tai raksturīgas apakšpozīcijas.
Kopienu tiesiskais regulējums
Materiālās tiesību normas
6. KN ir sadalīta daļās, sadaļās un nodaļās.
7. Vispārīgi KN interpretācijas noteikumi ir ietverti tās pirmajā daļā.
8. Saskaņā ar 1. vispārīgo noteikumu “[..] juridiski klasifikāciju nosaka pozīciju ieraksti un sadaļu un nodaļu piezīmes, kā arī tālāk izklāstītie noteikumi, ja vien pozīcijās un piezīmēs nav noteikts citādi”.
9. Saskaņā ar 3. vispārīgā noteikuma a) punktu gadījumā, ja preces pēc pirmā acu uzmetiena var klasificēt divās vai vairākās pozīcijās, “priekšroku dod pozīcijai, kurā ir konkrētāks preces apraksts, nevis pozīcijām, kurās preces apraksts ir vispārīgāks [..]”.
10. KN otrās daļas VI sadaļas 30. nodaļa attiecas uz “farmaceitiskajiem produktiem” un 38. nodaļa – uz “dažādiem ķīmiskiem produktiem”.
11. KN 30. nodaļas pozīcijā 3004 ietilpst “medikamenti (izņemot pozīcijās 3002, 3005 un 3006 minētos izstrādājumus), kas sastāv no ārstnieciskām vai profilaktiskām vajadzībām sajauktiem vai nesajauktiem produktiem, kuri ir safasēti nomērītās devās vai iepakoti mazumtirdzniecībai”.
12. KN 38. nodaļas pozīcijā 3824 ietilpst “lietošanai gatavas saistvielas lietņu veidnēm un serdeņiem; ķīmijas vai saskarnozaru rūpniecības ķīmiskie produkti un preparāti (arī produkti un preparāti, kas satur dabīgu produktu maisījumus), kas nav minēti vai iekļauti citur; citur neminēti ķīmijas un saskarnozaru rūpniecības atlikumi”.
13. Saskaņā ar KN 38. nodaļas 1. piezīmi minētajā “nodaļā neietilpst [..] medikamenti”.
Procesuālās tiesību normas
14. Saskaņā ar Muitas kodeksa 12. panta 1. punktu “muitas dienesti saskaņā ar komitejas procedūru pēc rakstiska lūguma izdod saistošu informāciju par tarifiem [..]”.
15. Minētā panta 5. punkts nosaka, ka:
“Saistoša informācija vairs nav spēkā:
a) attiecībā uz tarifu informāciju:
i) ja tiek pieņemta kāda regula un informācija vairs neatbilst šīs regulas noteikumiem;
ii) ja tā vairs nav saderīga ar kādas 20. panta 6. punktā minētas nomenklatūras interpretāciju:
– Kopienas līmenī – grozījumu dēļ kombinētās nomenklatūras paskaidrojumos vai Eiropas Kopienu Tiesas nolēmuma dēļ;
– starptautiskā līmenī – klasifikācijas atzinuma vai harmonizētās sistēmas nomenklatūras paskaidrojumu grozījumu dēļ, ko pieņem [PMO], kas izveidota 1952. gadā ar nosaukumu “Muitas sadarbības padome”;
iii) ja to atceļ vai groza saskaņā ar 9. pantu, ar nosacījumu, ka par atcelšanu vai grozījumu paziņo turētājam.
Diena, kad saistoša informācija zaudē spēku i) un ii) apakšpunktā minētajos gadījumos, ir minēto pasākumu publikācijas diena vai, starptautisku pasākumu gadījumā, diena, kad Kopienas paziņojums publicēts “Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša” C sērijā;
[..].”
16. Saskaņā ar Muitas kodeksa 243. pantu:
“1. Ikvienai personai ir tiesības pārsūdzēt muitas dienestu lēmumu, kas attiecas uz tiesību aktu muitas jomā piemērošanu un viņu skar tieši un individuāli.
[..]
2. Pārsūdzības tiesības var izmantot:
a) sākotnēji – muitas dienestos, kurus dalībvalstis ir izraudzījušās šim nolūkam;
b) turpmāk – neatkarīgā instancē, kas var būt tiesa vai līdzvērtīga specializēta iestāde, saskaņā ar dalībvalstīs spēkā esošajiem noteikumiem.”
Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
17. SmithKline
importē nikotīna plāksterus, ko tirgo ar nosaukumu “ Niquitin CQ ” (turpmāk tekstā – “pamata prāvā apskatāmais produkts”) un ko paredzēts pielikt ķermenim, lai tajā caur ādu noteiktā daudzumā ievadītu nikotīnu. Tos fasē atsevišķās alumīnija folijas kabatiņās, kuras tirdzniecības nolūkiem kopā ar lietošanas instrukciju iepako nedēļas devas iepakojumos. Šos nikotīna plāksterus izmanto aizstājējterapijā, lai palīdzētu cilvēkiem atteikties no smēķēšanas, mazinot ar atturēšanos saistītus simptomus.
18. 1998. gada 8. oktobrī SmithKline
lūdza Commissioners of Customs and Excise
izdot saistošu informāciju par tarifiem attiecībā uz pamata prāvā apskatāmo produktu.
19. 1998. gada 11. oktobrī Commissioners of Customs and Excise
izdeva saistošu informāciju par tarifiem, klasificējot minēto produktu KN tarifu pozīcijā 3824 (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”).
20. SmithKline, uzskatot minēto klasifikāciju par nepareizu, jo, pēc tās domām, nikotīna plāksteri būtu jāklasificē KN pozīcijā 3004, apstrīdēja attiecīgo lēmumu VAT and Duties Tribunal
[PVN un muitas tiesa] (Apvienotā Karaliste), kas to atcēla. Commissioners of Customs and Excise, uzskatot savā lēmumā noteikto klasifikāciju par pareizu, iesniedza High Court of Justice (England and Wales) Chancery Division
apelācijas sūdzību par VAT and Duties Tribunal nolēmumu.
21. Minētajos apstākļos High Court
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1) Vai [KN] pozīcija 3004 jāinterpretē tā, ka tajā ietilpst produkts nikotīna plākstera veidā, kas domāts, lai palīdzētu centienos atteikties no smēķēšanas, ko veido ar nikotīnu, kurš uzsūcas caur ādu, piesūcināts leikoplasts un ko fasē alumīnija folijas kabatiņās?
2) Gadījumā, ja:
a) dalībvalsts muitas dienests ir izdevis saistošu informāciju par tarifiem attiecībā uz kādu produktu saskaņā ar [Muitas kodeksa] 12. pantu;
b) attiecīgā saistošā informācija par tarifiem atbilst klasifikācijas atzinumam, ko pirms tam publicējusi [PMO] un kas ir minēta atbilstīgi Muitas kodeksa 12. panta 5. punktam Komisijas sniegtajā paziņojumā;
c) importētājs to pārsūdz valsts apelācijas instancē saskaņā ar Muitas kodeksa 243. pantu
un
d) apelācijas instance nepiekrīt klasifikācijas atzinumam,
vai Muitas kodeksa 12. panta 5. punkts jāinterpretē tā, ka tas prasa vai atļauj apelācijas instancei atcelt muitas dienesta pieņemto lēmumu, neaizstājot to ar PMO klasifikācijas atzinumam neatbilstošu saistošu informāciju par tarifiem, bet tomēr paziņojot, ka šis produkts būtu jāklasificē citādi, nekā to paredz minētais atzinums?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
22. Uzskatot, ka atbilde uz iesniedzējtiesas uzdotajiem jautājumiem, pirmkārt, skaidri izriet no judikatūras un, otrkārt, nerada nekādas pamatotas šaubas, Tiesa saskaņā ar Tiesas reglamenta 104. panta 3. punktu ir nolēmusi izdot motivētu rīkojumu.
23. Pirms atbildēt uz pirmo uzdoto jautājumu, tomēr jāaplūko tā pamatā esošais jautājums par to, kāds juridisks spēks ir PMO sniegtajam atzinumam, ar ko konkrēto produktu klasificē tās harmonizētajā sistēmā, saistībā ar tā paša produkta klasificēšanu KN ietvaros. Ja šādam PMO klasifikācijas atzinumam būtu saistošs spēks, pamata prāvā apskatāmais produkts būtu automātiski klasificējams saskaņā ar minēto atzinumu.
Par PMO klasifikācijas atzinuma juridisko spēku saistībā ar produkta klasificēšanu KN ietvaros
24. Jāatzīmē, ka PMO klasifikācijas atzinumi nav saistoši līgumslēdzējām pusēm, bet tie ir svarīgi interpretācijas līdzekļi (šajā sakarā skat. 1975. gada 19. novembra spriedumu lietā 38/75 Nederlandse Spoorwegen, Recueil, 1439. lpp., 24. punkts). Tos neņem vērā, ja to sniegtā interpretācija izrādās nesaderīga ar attiecīgās KN pozīcijas formulējumu vai nepārprotami pārsniedz PMO piešķirtās rīcības brīvības robežas (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Nederlandse Spoorwegen, 25. punkts).
25. Tāpat saskaņā ar pastāvīgo judikatūru paskaidrojumi, kas izstrādāti PMO ietvaros, ir svarīgs līdzeklis, lai interpretētu dažādas muitas pozīcijas, bet tiem tomēr nav juridiski saistoša spēka (īpaši skatīt 1997. gada 6. novembra spriedumu lietā C‑201/96 LTM, Recueil, I‑6147. lpp., 17. punkts; 1998. gada 12. marta spriedumu lietā C‑270/96 Laboratoires Sarget, Recueil, I‑1121. lpp., 16. punkts; 1998. gada 10. decembra spriedumu lietā C‑328/97 Glob‑Sped, Recueil, I‑8357. lpp., 26. punkts; 1999. gada 9. februāra spriedumu lietā C‑280/97 ROSE Elektrotechnik, Recueil, I‑689. lpp., 16. punkts, un 1999. gada 28. aprīļa spriedumu lietā C‑405/97 Mövenpick Deutschland, Recueil, I‑2397. lpp., 18. punkts).
26. Ņemot vērā, ka judikatūrā nav noteikta atšķirība starp PMO ietvaros izstrādāto atzinumu un tās pašas organizācijas sniegto paskaidrojumu interpretatīvo spēku (īpaši skatīt 1970. gada 8. decembra spriedumu lietā 14/70 Bakels, Recueil, I‑1001. lpp., 11. punkts; 1971. gada 14. jūlija spriedumu lietā 12/71 Henck, Recueil, I‑743. lpp., 7. punkts; 1971. gada 14. jūlija spriedumu lietā 13/71 Henck, Recueil, I‑767. lpp., 7. punkts; 19 71. gada 14. jūlija spriedumu lietā 14/71 Henck, Recueil, I‑779. lpp., 3. punkts; 1971. gada 15. decembra spriedumu lietā 77/71 Gervais-Danone, Recueil, I‑1127. lpp., 5. punkts, un 1975. gada 23. oktobra spriedumu lietā 35/75 Matisa, Recueil, I‑1205. lpp., 2. punkts), jāatzīst, ka, tāpat kā paskaidrojumi, PMO atzinumi, ar ko produktu klasificē tās harmonizētajā sistēmā, saistībā ar attiecīgā produkta klasifikāciju KN ietvaros ir orientējošas norādes, kam nav juridiski saistoša spēka, kaut arī tās ir svarīgs līdzeklis, lai palīdzētu interpretēt dažādu KN pozīciju piemērojamību.
27. Turklāt, pretēji Apvienotās Karalistes apgalvojumam, Muitas kodeksa 12. panta 5. punkta a) apakšpunkta ii) daļas otrais ievilkums neparedz, ka klasifikācijas atzinumam ir juridiski saistošs spēks saistībā ar produkta klasifikāciju KN ietvaros. Minētais noteikums reglamentē vienīgi īpašās sekas, kas rodas attiecībā uz esošo saistošo informāciju par tarifiem, PMO pieņemot jaunu klasifikācijas atzinumu.
28. Tādējādi saistībā ar pamata prāvā apskatāmā produkta klasifikāciju KN ietvaros PMO klasifikācijas atzinumam nav juridiski saistoša spēka, un tas sniedz vienīgi orientējošas norādes, kas palīdz interpretēt dažādu KN tarifu pozīciju piemērojamību. Attiecīgi, ja šāds klasifikācijas atzinums ir pretrunā KN pozīcijas formulējumam, minētais atzinums nav jāņem vērā.
Par pirmo jautājumu: tarifu klasifikācija
29. Uzdodot savu pirmo jautājumu, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai tāds produkts kā nikotīna plāksteri, kas ir pamata prāvā apskatāmais produkts, ietilpst KN pozīcijā 3004 vai KN pozīcijā 3824.
30. Pastāvīgajā judikatūrā ir noteikts, ka, lai nodrošinātu tiesisko drošību un veicinātu kontroli, preču tarifu klasifikācijas izšķirošais kritērijs vispārējā veidā ir jāatrod to objektīvo raksturlielumu un īpašību vidū, kas definētas attiecīgās KN pozīcijas formulējumā (skat. 1983. gada 17. marta spriedumu lietā 175/82 Dinter, Recueil, I‑969. lpp., 10. punkts; 1995. gada 1. jūnija spriedumu lietā C‑459/93 Thyssen Haniel Logistic, Recueil, I‑1381. lpp., 8. punkts; 1995. gada 14. decembra spriedumu apvienotajās lietās C‑106/94 un C‑139/94 Colin
un Dupré, Recueil, I‑4759. lpp., 22. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā LTM, 17. punkts).
31. Attiecībā uz KN pozīciju 3004 Tiesa ir nospriedusi, ka minētās pozīcijas izpratnē “medikamenti” ir produkti, kam ir skaidri noteikts terapeitiskās vai profilaktiskās iedarbības raksturojums un kuru iedarbība koncentrējas uz skaidri noteiktām cilvēka ķermeņa funkcijām (šajā sakarā skat. 1993. gada 14. janvāra spriedumu lietā C‑177/91 Bioforce, Recueil, I‑45. lpp., 12. punkts; 1997. gada 15. maija spriedumu lietā C‑405/95 Bioforce, Recueil, I‑2581. lpp., 18. punkts; kā arī iepriekš minētos spriedumus lietā Laboratoires Sarget, 28. punkts, un lietā Glob Sped, 29. un 30. punkts).
32. Šajā kontekstā, kaut arī fakts, ka apskatāmos produktus dalībvalstīs, kurās tos tirgo, ir atļauts laist tirgū kā medikamentus, nav izšķirošs attiecībā uz to klasifikāciju minētajā nodaļā, kā tas izriet no vispārīgiem apsvērumiem, kas ietverti 30. nodaļā Komisijas paziņojumā “Eiropas Kopienu kombinētās nomenklatūras paskaidrojumi”, kurš publicēts 1998. gada 15. septembrī “Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī” (OV C 287, 1. lpp.), tomēr minēto faktu var uzskatīt par papildnorādījumu uz to, ka šiem produktiem ir KN pozīcijā 3004 definētie objektīvie raksturlielumi un īpašības (šajā sakarā skat. iepriekš minētos spriedumus lietā Bioforce, 16. punkts, un lietā LTM, 23.–26. punkts).
33. Attiecībā uz faktu, ka šādus produktus noformē kā medikamentus un tirgo vienīgi aptiekās, jāatgādina, ka nedz pozīcijas 3004 formulējumā, nedz KN 30. nodaļas ievada piezīmēs, kas attiecas uz minētajā nodaļā ietilpstošo produktu tarifu klasifikāciju, nav norādes uz to noformējumu vai tirdzniecības vietām. Tādēļ, pat ja minētos faktorus varētu uzskatīt par svarīgiem, tie nav izšķiroši saistībā ar produktu klasifikāciju KN ietvaros (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā LTM, 28. punkts).
34. No otras puses, fakts, ka attiecīgie produkti ir safasēti nomērītās devās vai iepakoti mazumtirdzniecībai, saskaņā ar pozīcijas 3004 formulējumu ir nosacījums minētā noteikuma piemērošanai.
35. Ņemot vērā iepriekš minēto, ir jānospriež, ka KN klasifikācijas nolūkiem un saskaņā ar Tiesas rīcībā esošo informāciju tādi produkti kā nikotīna plāksteri, kas ir pamata prāvā apskatāmais produkts, ir uzskatāmi par “medikamentiem” pozīcijas 3004 izpratnē.
36. No lietas materiāliem un īpaši no zinātniskajiem atzinumiem un ekspertu ziņojumiem, uz kuriem atsaucas SmithKline, izriet, ka šiem plāksteriem ir skaidri noteikts terapeitiskās un profilaktiskās iedarbības raksturojums un to iedarbība koncentrējas uz skaidri noteiktām cilvēka ķermeņa funkcijām.
37. Pirmkārt, tie ir atzīts ārstniecības līdzeklis pret atkarību no nikotīna (vai tabakas) un pret atturēšanās simptomiem, kas saistīti ar šo atkarību.
38. Otrkārt, palīdzot attiecīgajiem cilvēkiem atteikties no smēķēšanas, plāksteru lietošana palīdz novērst ar tabakas patēriņu saistītus riskus un slimības, kā Komisija jo īpaši atzīmēja savos rakstveida apsvērumos un atbildē uz jautājumu, kas uzdots saskaņā ar Tiesas reglamenta 54.a pantu.
39. Turklāt no nolēmuma par prejudiciālu jautājumu uzdošanu izriet, ka nikotīna plāksterus, kas ir pamata prāvā apskatāmais produkts, fasē atsevišķās alumīnija folijas kabatiņās, kuras tirdzniecības nolūkiem kopā ar lietošanas instrukciju iepako nedēļas devas iepakojumos.
40. Ņemot vērā minētos apsvērumus, nevar piekrist Apvienotās Karalistes valdības izvirzītajai argumentācijai, ar ko tā tiecas pierādīt, ka pamata prāvā apskatāmais produkts nav klasificējams kā “medikaments” KN pozīcijas 3004 izpratnē.
41. Attiecībā uz argumentu, ka nikotīna plāksteriem nav skaidri noteikta terapeitiskās vai profilaktiskās iedarbības raksturojuma, jo ar tiem ievada to pašu vielu, proti, nikotīnu, kas izraisa atkarību, būtu jānorāda, ka šis apstāklis pats par sevi nevar liegt pamata prāvā apskatāmo produktu klasificēt kā medikamentu KN pozīcijas 3004 izpratnē.
42. Tiešām, no lietas materiāliem ir redzams, ka nikotīns, ko ievada ar nikotīna plāksteru palīdzību aizstājējterapijas ietvaros, iedarbojas citādi nekā nikotīns, kas tiek absorbēts tabakas lietošanas procesā. Ņemot vērā, ka nikotīna iedarbība ir atkarīga no tā ievadīšanas ātruma un ka šis ātrums ir lielāks gadījumā, kad nikotīnu ieelpo un absorbē caur plaušām, nekā tad, kad to ievada caur ādu, šādi plāksteri var efektīvi samazināt atkarību no tabakas.
43. Pie tam, kā uzsvēra SmithKline, jāatgādina, ka vakcinēšanas princips arī pamatojas uz slimības, kuras novēršanai attiecīgā vakcīna ir paredzēta, izraisītāja mikroorganisma samazinātas devas ievadīšanu.
44. Attiecībā uz argumentu, ka atkarību no nikotīna (vai tabakas) nevar uzskatīt par slimību, jo notikumu norises laikā šīs atkarības kaitīgums kā tāds nebija atzīts Kopienas tiesībās, jānorāda, ka saistībā ar produkta klasifikāciju KN pozīcijā 3004 apstāklis, ka slimība ir vai nav atzīta kādā ar KN klasifikāciju nesaistītā Kopienas tiesību aktā, nav izšķirošs.
45. Attiecībā uz argumentu, ka saskaņā ar Komisijas 1988. gada 16. novembra Regulu (EEK) Nr. 3565/88 par dažu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (OV L 311, 25. lpp.) nikotīnu saturošu košļājamo gumiju klasificē pozīcijā 2106 un nevis pozīcijā 3004, jāatzīmē, ka minētā klasifikācija nekādi nevar ietekmēt cita veida produkta, tāda kā nikotīna plāksteri, klasifikāciju.
46. Attiecībā uz argumentu, ka PMO ir nolēmusi klasificēt nikotīna plāksterus tās harmonizētās sistēmas pozīcijā 3824, šā rīkojuma 28. punktā ir noteikts, ka saistībā ar produkta klasifikāciju KN ietvaros PMO klasifikācijas atzinumam nav juridiski saistoša spēka.
47. Ņemot vērā visu iepriekš minēto, kā arī to, ka, pirmkārt, preces apraksts KN pozīcijā 3004 ir konkrētāks nekā KN pozīcijā 3824 un, otrkārt, no 38. nodaļas piezīmēm izriet, ka medikamenti tajā neietilpst, jādod priekšroka nikotīna plāksteru klasifikācijai KN pozīcijā 3004.
48. Šādos apstākļos uz pirmo jautājumu jāatbild, ka nikotīna plāksteri, tādi kā pamata prāvā apskatāmais produkts, ir jāklasificē KN pozīcijā 3004.
Par otro jautājumu: pienākums novērst neatbilstību Kopienas tiesību aktiem (EKL 10. pants)
49. Uzdodot otro jautājumu, iesniedzējtiesa būtībā jautā par valsts tiesu pienākuma novērst neatbilstību Kopienas tiesību aktiem saturu.
50. Tā jo īpaši jautā, vai Kopienas tiesības prasa vai atļauj valsts tiesai atcelt kompetentā muitas dienesta lēmumu, neaizstājot to ar PMO klasifikācijas atzinumam neatbilstošu saistošu informāciju par tarifiem, tomēr paziņojot, ka attiecīgais produkts jāklasificē citādi, nekā to paredz minētais atzinums.
51. No pastāvīgās judikatūras izriet, ka saskaņā ar EKL 10. pantā noteikto lojālas sadarbības principu dalībvalstīm ir pienākums likvidēt Kopienu tiesību pārkāpuma radītās prettiesiskās sekas (īpaši skatīt 1960. gada 16. decembra spriedumu lietā 6/60 Humblet, Recueil, I‑1125. un 1146. lpp., un 1991. gada 19. novembra spriedumu apvienotajās lietās C‑6/60 un C‑9/90 Francovich
u.c., Recueil, I‑5357. lpp., 36. punkts). Šis pienākums to kompetences jomā ir jāpilda visām attiecīgās dalībvalsts iestādēm (šajā sakarā skat. 1990. gada 12. jūnija spriedumu lietā C‑8/88 Vācija/Komisija, Recueil, I‑2321. lpp., 13. punkts).
52. Tātad dalībvalsts kompetentajām iestādēm un tiesām katrai savas kompetences jomā ir jāveic visi vajadzīgie vispārējie vai īpašie pasākumi, lai novērstu nepareizas saistošas informācijas par tarifiem neatbilstību. Šādi īpašie pasākumi, piemēram, ir nepareizas saistošas informācijas par tarifiem atcelšana un jaunas, Kopienu tiesībām atbilstošas saistošas informācijas pieņemšana.
53. Šajā kontekstā piemēro sīki izstrādātus procedūras noteikumus, kas izriet no Muitas kodeksa 243.–246. panta un, pakārtoti, ņemot vērā minētā kodeksa 245. pantu un dalībvalstu procesuālās autonomijas principu, no katras dalībvalsts tiesību sistēmas, ar nosacījumu, ka šādi noteikumi nav mazāk labvēlīgi kā tie, kas reglamentē līdzīgas iekšēja rakstura situācijas (līdzvērtības princips), un ka tie nepadara Kopienas tiesību sistēmas piešķirto tiesību izmantošanu par praktiski neiespējamu vai pārmērīgi sarežģītu (efektivitātes princips) (šajā sakarā īpaši skatīt 1995. gada 14. decembra spriedumu lietā C‑312/93 Peterbroeck, Recueil, I‑4599. lpp., 12. punkts, un 2000. gada 16. maija spriedumu lietā C‑78/98 Preston
u.c., Recueil, I‑3201. lpp., 31. punkts).
54. Runājot par pamata lietu, gadījumā, ja kompetentā iestāde ir izdevusi nepareizu saistošo informāciju par tarifiem, valsts tiesai, rīkojoties savas kompetences robežās, ir pienākums veikt visus vajadzīgos vispārējos vai īpašos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka atceļ minēto informāciju un izdod jaunu, Kopienas tiesībām atbilstošu saistošu informāciju par tarifiem.
55. Šajā kontekstā to lēmumu pieņemšanas procedūras un sekas, ko pieņem valsts tiesa, kura izskata lietu, ir nosakāmas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ievērojot līdzvērtības un efektivitātes principu.
56. Šajā sakarā jāatzīmē, ka, ņemot vērā Muitas kodeksa 12. panta 5. punkta a) apakšpunkta ii) daļas otrā ievilkuma stingri ierobežoto darbības jomu, tas neietekmē valsts tiesu pienākumu veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atceļ nepareizu saistošu informāciju par tarifiem un ka kompetentais muitas dienests izdod jaunu informāciju. Tiešām, kā norādīts šā rīkojuma 27. punktā, minētais noteikums reglamentē vienīgi īpašās sekas, kas rodas attiecībā uz esošo saistošo informāciju par tarifiem, PMO pieņemot jaunu klasifikācijas atzinumu. Tādēļ Muitas kodeksa 12. panta 5. punkts neliedz valsts tiesai atcelt muitas dienesta lēmumu, kas atbilst PMO klasifikācijas atzinumam, un paziņot, ka attiecīgais produkts būtu jāklasificē citādi, nekā to paredz minētais klasifikācijas atzinums.
57. Tādējādi uz otro jautājumu jāatbild, ka gadījumos, kad kompetentā iestāde ir izdevusi nepareizu saistošu informāciju par tarifiem, saskaņā ar EKL 10. pantu valsts tiesai, rīkojoties savas kompetences robežās, ir pienākums veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka atceļ minēto informāciju un izdod jaunu, Kopienas tiesībām atbilstošu saistošu informāciju par tarifiem.
Šajā kontekstā to lēmumu pieņemšanas procedūras un sekas, ko pieņem valsts tiesa, kura izskata lietu, ir nosakāmas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ievērojot līdzvērtības un efektivitātes principu.
Šajā sakarā Muitas kodeksa 12. panta 5. punkts neliedz valsts tiesai atcelt muitas dienesta lēmumu, kas gan atbilst PMO klasifikācijas atzinumam, bet neievēro KN, un paziņot, ka attiecīgais produkts jāklasificē citādi, nekā to paredz minētais klasifikācijas atzinums.
Par tiesāšanās izdevumiem
58. Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku izdevumi, nav atlīdzināmi.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
1) Nikotīna plāksteri, tādi kā pamata prāvā apskatāmais produkts, ir jāklasificē pozīcijā 3004 Kombinētajā nomenklatūrā, kas ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kuru groza ar Komisijas 1997. gada 4. novembra Regulu (EK) Nr. 2086/97;
2) Ja kompetentā iestāde ir izdevusi nepareizu saistošu informāciju par tarifiem, saskaņā ar EKL 10. pantu valsts tiesai, rīkojoties savas kompetences robežās, ir pienākums veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka atceļ minēto informāciju un izdod jaunu, Kopienas tiesībām atbilstošu saistošu informāciju par tarifiem.
Šajā kontekstā to lēmumu pieņemšanas procedūras un sekas, ko pieņem valsts tiesa, kura izskata lietu, ir nosakāmas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ievērojot vienlīdzības un efektivitātes principu.
Šajā sakarā 12. panta 5. punkts Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 82/97, neliedz valsts tiesai atcelt muitas dienesta lēmumu, kas gan atbilst PMO klasifikācijas atzinumam, bet neievēro Kombinēto nomenklatūru, kas ietverta Regulas (EEK) Nr. 2658/87 I pielikumā, kuru groza ar Regulu Nr. 2086/97, un paziņot, ka attiecīgais produkts jāklasificē citādi, nekā to paredz minētais klasifikācijas atzinums.