62022CJ0546
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN TUOMIO (seitsemäs jaosto)
4 päivänä lokakuuta 2024 (
*1
)
Ennakkoratkaisupyyntö – Matkapaketit ja yhdistetyt matkajärjestelyt – Direktiivi (EU) 2015/2302 – 12 artiklan 3 kohta – Matkapakettisopimuksen peruuttaminen matkanjärjestäjän toimesta – Väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet – Matkan toteuttamisen estyminen tällaisten olosuhteiden vuoksi – Virallinen suositus, jolla kehotetaan välttämään matkoja kohdemaan covid-19-taudin leviämisen vuoksi
Asiassa C‑546/22,
jossa on kyse SEUT 267 artiklaan perustuvasta ennakkoratkaisupyynnöstä, jonka Oberster Gerichtshof (ylin yleinen tuomioistuin, Itävalta) on esittänyt 29.6.2022 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut unionin tuomioistuimeen 16.8.2022, saadakseen ennakkoratkaisun asiassa
GF
vastaan
Schauinsland-Reisen GmbH,
UNIONIN TUOMIOISTUIN (seitsemäs jaosto),
toimien kokoonpanossa: jaoston puheenjohtaja F. Biltgen, toisen jaoston puheenjohtaja A. Prechal (esittelevä tuomari), joka hoitaa seitsemännen jaoston tuomarin tehtäviä, ja tuomari N. Wahl,
julkisasiamies: L. Medina,
kirjaaja: A. Calot Escobar,
ottaen huomioon kirjallisessa käsittelyssä esitetyn,
ottaen huomioon huomautukset, jotka sille ovat esittäneet
–
GF, edustajanaan A. Konrad, Rechtsanwalt,
–
Schauinsland-Reisen GmbH, edustajanaan M. Wukoschitz, Rechtsanwalt,
–
Kreikan hallitus, asiamiehinään A. Dimitrakopoulou, C. Kokkosi ja E. Tsaousi,
–
Euroopan komissio, asiamiehinään B.-R. Killmann ja I. Rubene,
päätettyään julkisasiamiestä kuultuaan ratkaista asian ilman ratkaisuehdotusta,
on antanut seuraavan
tuomion
1
Ennakkoratkaisupyyntö koskee matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY kumoamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2302 (EUVL 2015, L 326, s. 1) 12 artiklan 3 kohdan tulkintaa.
2
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat GF ja Schauinsland-Reisen GmbH ja joka koskee GF:n Schauinsland-Reiseniin kohdistamaa vahingonkorvausvaatimusta, joka perustuu siihen, että Schauinsland-Reisen oli peruuttanut näiden osapuolten välisen matkapakettisopimuksen sen jälkeen, kun oli julkaistu virallinen suositus, jolla matkustajia kehotettiin välttämään kohdemaahan matkustamista.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
3
Direktiivin 2015/2302 johdanto-osan 29–32 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(29)
Kun otetaan huomioon matkapakettisopimusten erityispiirteet, sopimuspuolten oikeudet ja velvollisuudet olisi vahvistettava sekä matkapaketin alkamista edeltävälle että sen jälkeiselle ajalle ja erityisesti siltä varalta, ettei matkapakettia toteuteta asianmukaisesti tai tietyt olosuhteet muuttuvat.
(30)
Koska matkapaketit ostetaan usein kauan ennen niiden toteuttamista, on mahdollista, että ilmenee yllättäviä tapahtumia. – –
(31)
Matkustajien olisi myös voitava purkaa matkapakettisopimus asianmukaisen ja perustellun peruutusmaksun maksamista vastaan milloin tahansa ennen matkapaketin alkamista ottaen huomioon odotetut kustannussäästöt sekä matkapalvelujen vaihtoehtoisesta käytöstä saadut tulot. Heillä olisi myös oltava oikeus purkaa matkapakettisopimus peruutusmaksua suorittamatta, jos väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet vaikuttavat merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen. Tällaisiin olosuhteisiin voivat kuulua esimerkiksi sota, muut vakavat turvallisuusongelmat kuten terrorismi, merkittävät riskit ihmisten terveydelle kuten vakavan taudin esiintyminen matkakohteessa tai luonnonkatastrofit kuten tulvat, maanjäristykset tai sääolosuhteet, jotka tekevät mahdottomaksi matkapakettisopimuksessa määritetyn turvallisen matkustamisen kohteeseen.
(32)
Erityistilanteissa myös matkanjärjestäjällä olisi oltava oikeus purkaa matkapakettisopimus ennen matkapaketin alkamista korvausta maksamatta – –”
4
Direktiivin 1 artiklassa, jonka otsikko on ”Kohde”, säädetään seuraavaa:
”Tämän direktiivin tarkoituksena on edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja saavuttaa kuluttajansuojan korkea ja mahdollisimman yhtenäinen taso lähentämällä jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten tiettyjä osia, jotka koskevat matkustajien ja elinkeinonharjoittajien välisiä matkapaketteja ja yhdistettyjä matkajärjestelyjä koskevia sopimuksia.”
5
Kyseisen direktiivin 3 artiklassa, jonka otsikko on ”Määritelmät”, säädetään seuraavaa:
”Tässä direktiivissä tarkoitetaan
– –
12)
’väistämättömillä ja poikkeuksellisilla olosuhteilla’ tilannetta, johon tällaiseen tilanteeseen vetoava osapuoli ei voi vaikuttaa ja jonka seurauksia ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuulliset toimenpiteet olisi toteutettu;
– –”
6
Direktiivin 2015/2302 12 artiklan, jonka otsikko on ”Matkapakettisopimuksen purkaminen ja peruuttamisoikeus ennen matkapaketin alkamista”, 2 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”2.   – – matkustajalla on oikeus purkaa matkapakettisopimus ennen matkapaketin alkamista peruutusmaksua maksamatta, jos matkakohteessa tai sen välittömässä läheisyydessä vallitsevat väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet, jotka vaikuttavat merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen tai jotka vaikuttavat merkittävästi matkustajien kuljetukseen matkakohteeseen. Tämän kohdan nojalla tapahtuvassa matkapakettisopimuksen purkamisessa matkustajalla on oikeus siihen, että hänelle palautetaan kaikki matkapaketista suoritetut maksut, mutta hänellä ei ole oikeutta lisäkorvaukseen.
3.   Matkanjärjestäjä voi purkaa matkapakettisopimuksen ja palauttaa matkustajalle kaikki matkapaketista suoritetut maksut, mutta sillä ei ole velvollisuutta maksaa lisäkorvausta, jos
– –
b)
väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet estävät matkanjärjestäjää toteuttamasta sopimusta, ja matkanjärjestäjä ilmoittaa matkustajalle sopimuksen purkamisesta ilman aiheetonta viivytystä ennen matkapaketin alkamista.”
7
Kyseisen direktiivin 13 artiklan, jonka otsikko on ”Vastuu matkapaketin toteuttamisesta”, 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos jotakin matkapalvelua ei suoriteta matkapakettisopimuksen mukaisesti, matkanjärjestäjän on korjattava vaatimustenmukaisuuden laiminlyönti, paitsi jos:
a)
se on mahdotonta; tai
b)
se aiheuttaa kohtuuttomia kustannuksia ottaen huomioon vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnin laajuus ja kyseessä olevien matkapalvelujen arvo.
Jos matkanjärjestäjä ei tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a tai b alakohdan mukaisesti korjaa vaatimustenmukaisuuden laiminlyöntiä, sovelletaan 14 artiklaa.”
8
Direktiivin 16 artiklassa, jonka otsikko on ”Avustamisvelvoite”, säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkanjärjestäjä antaa vaikeuksiin joutuneelle matkustajalle asianmukaista apua ilman aiheetonta viivytystä, myös 13 artiklan 7 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa, erityisesti
a)
antamalla terveyspalveluja, paikallisviranomaisia ja konsuliapua koskevia asianmukaisia tietoja; ja
b)
järjestämällä matkustajalle mahdollisuuksia etäviestintään ja auttamalla matkustajaa löytämään vaihtoehtoisia matkajärjestelyjä.
Matkanjärjestäjä voi periä kohtuullisen maksun tällaisesta avusta, jos matkustaja on aiheuttanut vaikeudet tahallisesti tai huolimattomuudellaan. Maksu ei voi missään tapauksessa ylittää matkanjärjestäjälle aiheutuneita todellisia kustannuksia.”
Itävallan oikeus
9
Matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä 24.4.2017 annetun liittovaltion lain (Bundesgesetz über Pauschalreisen und verbundene Reiseleistungen (Pauschalreisegesetz – PRG); BGBl. I, 50/2017)), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiaan, 10 §:n 3 momentin toisen kohdan mukaan matkanjärjestäjä voi peruuttaa matkapakettisopimuksen ennen matkapaketin alkamista, jos hän palauttaa matkustajalle kaikki matkapaketista suoritetut maksut, mutta sen ei tarvitse maksaa lisäkorvausta, jos väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet estävät matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta, ja matkanjärjestäjä ilmoittaa matkustajalle sopimuksen peruuttamisesta ilman aiheetonta viivytystä, kuitenkin viimeistään ennen matkapaketin alkamista.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
10
GF, joka on omalla vastaanotollaan ammattiaan harjoittava erikoislääkäri, ja hänen vaimonsa tekivät 13.5.2020 Schauinsland-Reisenin kanssa sopimuksen, joka koski viimeksi mainitun yhtiön Malediiveille järjestämää matkapakettia, joka oli määrä toteuttaa 26.12.2020–2.1.2021. Matkapaketin kokonaishinta oli 8620 euroa.
11
Malediiveja koski joulukuusta 2020 lähtien Itävallan ulkoministeriön (Außenministerium) covid-19-pandemian aiheuttaman terveysvaaran vuoksi antama korkeimman tason matkustusvaroitus, jonka mukaan kyseinen ”varoitus [koski] kaikkia tähän maahan suuntautuvia turistimatkoja ja muita kuin välttämättömiä matkoja, mukaan lukien lomamatkat ja matkat perhevierailuja varten”.
12
Kyseisenä ajanjaksona viruksen seitsemän päivän ilmaantuvuus Malediiveilla oli vain 34,7 uutta tartuntaa 100000 asukasta kohden, ja se oli näin ollen pienempi kuin Itävallassa, jossa seitsemän päivän ilmaantuvuus mainittuna viiteajankohtana 14.12.2020 oli 220 uutta tartuntaa 100000 asukasta kohden.
13
Schauinsland-Reisen peruutti matkapakettisopimuksen 3.12.2020 kyseisen varoituksen perusteella. GF:lle ilmoitettiin peruuttamisen syystä viimeistään 9.12.2020, ja hänelle palautettiin maksettu etumaksu.
14
GF nosti Landesgericht für Zivilrechtssachen Grazissa (Grazin siviiliasioita käsittelevä osavaltion tuomioistuin, Itävalta) kanteen, jossa hän vaati itselleen ja puolisolleen 21821,82 euron määräistä vahingonkorvausta. Tässä yhteydessä hän vetosi sopimuksen peruuttamisesta aiheutuneisiin vahinkoihin, jotka johtuivat loman tuoman ilon menetyksestä ja ansionmenetyksestä, joka aiheutui siitä, että hän oli sulkenut vastaanottonsa suunnitellun matkan vuoksi eikä voinut enää peruttaa vastaanoton sulkemista lyhyellä varoitusajalla sopimuksen peruuttamisen jälkeen. Hän vaati lisäksi kiinteämääräistä korvausta kustannuksista.
15
Vaatimustensa tueksi GF väitti, ettei ulkoministeriön julkaisema matkustusvaroitus ollut väistämätön ja poikkeuksellinen olosuhde, joka olisi estänyt Schauinsland-Reisenia täyttämästä matkapakettisopimusta, varsinkaan kun viruksen seitsemän päivän ilmaantuvuus Malediiveilla oli matkapakettisopimusta peruutettaessa ollut pienempi kuin Itävallassa, kun Malediiveilla olisi ollut saatavana riittävästi lääketieteellistä hoitoa ja kun hän ja hänen vaimonsa olivat lisäksi ottaneet matkavakuutuksen sairauden varalta.
16
Schauinsland-Reisen vastasi, ettei siltä ollut voitu kohtuudella vaatia matkapakettisopimuksen täyttämistä kyseessä olevan kaltaisesta matkustusvaroituksesta huolimatta, kun otetaan huomioon ne ennakoimattomat seuraukset, joita sille olisi voinut aiheutua sille matkanjärjestäjänä kuuluvan vastuun johdosta. Kun lisäksi otetaan huomioon Itävallassa 26.12.2020 lähtien sovelletut maastapoistumisrajoitukset, GF ei kuitenkaan olisi saanut matkustaa.
17
Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz hylkäsi 13.7.2021 antamallaan tuomiolla GF:n esittämän vahingonkorvausvaatimuksen katsoen, että Schauinsland-Reisen oli pätevästi vedonnut väistämättömiin ja poikkeuksellisiin olosuhteisiin matkapakettisopimuksen peruuttamiseksi ja että GF:llä ei siten ollut oikeutta vahingonkorvaukseen.
18
Oberlandesgericht Graz (Grazin osavaltion ylioikeus, Itävalta), joka käsitteli asiaa valituksen johdosta, pysytti 27.1.2022 antamallaan tuomiolla ensimmäisessä oikeusasteessa annetun tuomion. Kyseinen tuomioistuin katsoi, että vaikka matkustusvaroitus oli vain aihetodiste poikkeuksellisista esteistä, Schauinsland-Reisen ei ollut syyllistynyt minkäänlaiseen laiminlyöntiin, kun otetaan huomioon matkapakettisopimusta peruutettaessa vallinnut epävarmuus siitä, miten covid-19-pandemia kehittyy.
19
GF on tehnyt Revision-valituksen Oberster Gerichtshofiin (ylin yleinen tuomioistuin, Itävalta), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
20
Kyseinen tuomioistuin täsmentää, että matkustusvaroitus, jolla väestöä kehotettiin olemaan tekemättä vapaa-ajanmatkoja aiottuun matkakohteeseen, oli julkaistu noin kolme viikkoa ennen kyseisen matkapaketin alkua. Lisäksi kyseinen tuomioistuin toteaa, ettei Schauinsland-Reisen voinut vaikuttaa covid-19-pandemian kehitykseen tai matkustusvaroituksen julkaisemiseen eikä se olisi voinut välttää niiden seurauksia kohtuullisin toimenpitein.
21
Ensiksi herää kuitenkin sen mukaan kysymys, onko tällaisen matkustusvaroituksen julkaiseminen riittävä osoitus sellaisesta korkeasta riskistä, jonka perusteella matkanjärjestäjällä on oikeus peruuttaa kyseinen matkapakettisopimus maksamatta lisäkorvausta, kun muun ohella otetaan huomioon terveydelliset toimenpiteet, jotka olisivat voineet estää matkapakettisopimuksen täyttämisen, vai onko kyseiseltä matkanjärjestäjältä edellytettävä, että se matkustusvaroituksesta riippumatta itse arvioi riskit ottaen huomioon kaikki tapaukseen liittyvät olosuhteet.
22
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan se seikka, että matkustusvaroituksen on julkaissut pätevä ja riippumaton elin ja että varoitus on yksiselitteinen ja siten vastaa kyseessä olevan yleisön selvyyden ja oikeusvarmuuden tarpeeseen, puoltaisi sitä, että matkustusvaroituksella on ratkaiseva vaikutus. Lisäksi sellaisella valtion viranomaisella, josta pääasiassa on kyse, on kyseisen tuomioistuimen mukaan pääsääntöisesti yksityistä yritystä luotettavammat edellytykset arvioida riskitasoa matkakohteessa.
23
Matkustusvaroituksen ratkaisevaa vaikutusta vastaan puhuu sen mukaan puolestaan se seikka, että kun otetaan huomioon alati muuttuva terveystilanne pandemian vaikutuksen kohteena olevilla eri alueilla, viranomaisten julkaisema matkustusvaroitus ei välttämättä heijasta luotettavasti paikan päällä tosiasiallisesti vallitsevaa riskiä kyseessä olevan matkan ajankohtana.
24
Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, voidaanko katsoa, että kun korkeimman tason matkustusvaroitus on annettu, direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut ”väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet estävät” matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta, vaikka kyseessä olevan matkan toteuttaminen ei periaatteessa olisi mahdotonta ja matkanjärjestäjän asiakas on ilmoittanut hyväksyvänsä tunnistetun riskin.
25
Tässä tilanteessa Oberster Gerichtshof on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko direktiivin [2015/2302] 12 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että matkanjärjestäjä voi vedota väistämättömiin ja poikkeuksellisiin olosuhteisiin, jotka estävät sitä täyttämästä sopimusta, jo silloin, kun asiakkaan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on ennen suunniteltua matkan alkamista antanut kohdemaata koskevan korkeimman tason matkustamisvaroituksen?
2)
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi,
onko direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohtaa tulkittava siten, että kyse ei ole väistämättömistä ja poikkeuksellisista olosuhteista, jos matkustaja on ilmoittanut matkustusvaroituksesta ja pandemiatilanteen kehittymiseen liittyvästä epävarmuudesta tietoisena, ettei hän silti halua peruuttaa matkaa, eikä matkanjärjestäjän olisi ollut mahdotonta toteuttaa matkaa?”
Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
26
Unionin tuomioistuimen presidentti lykkäsi 3.3.2023 tekemällään päätöksellä asian käsittelyä, kunnes asian C‑299/22 käsittelyn päättävä ratkaisu annetaan.
27
Unionin tuomioistuimen presidentti ilmoitti 4.3.2024 tekemällään päätöksellä ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle 29.2.2024 annetusta tuomiosta Tez Tour (C‑299/22, EU:C:2024:181) ja 29.2.2024 annetusta tuomiosta Kiwi Tours (C‑584/22, EU:C:2024:188) ja pyysi tätä ilmoittamaan, halusiko se kyseiset tuomiot huomioon ottaen pysyttää ennakkoratkaisupyyntönsä.
28
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ilmoitti 7.3.2024 päivätyssä ja seuraavana päivänä unionin tuomioistuimen kirjaamoon toimitetussa kirjeessä pysyttävänsä ennakkoratkaisupyyntönsä. Tältä osin se totesi, että vaikka edellisessä kohdassa mainitut tuomiot sisältävät elementtejä, jotka ovat hyödyksi esitettyihin kysymyksiin vastaamisessa, koska ne selventävät direktiivissä 2015/2302 tarkoitetun väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteen tulkintaa, kyseinen tuomioistuin kuitenkin pitää välttämättömänä, että lisäksi täsmennetään, missä olosuhteissa voidaan katsoa, että nämä olosuhteet ”estävät matkanjärjestäjää toteuttamasta sopimusta” kyseisen direktiivin 12 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
29
Kahdella kysymyksellään, joita on tarkasteltava yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin kysyy lähinnä, onko direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohtaa tulkittava siten, että todistaakseen väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden estävän matkanjärjestäjää täyttämästä matkapakettisopimusta kyseisessä säännöksessä tarkoitetussa merkityksessä riittää, että matkanjärjestäjä vetoaa siihen, että toimivaltaiset viranomaiset ovat julkaisseet virallisen suosituksen, jolla kehotetaan matkustajia välttämään matkustamista kyseiselle alueelle, ja näin on, vaikka matkustaja on ilmoittanut kaikesta huolimatta haluavansa tehdä matkansa ja vaikka kyseisen matkapakettisopimuksen täyttäminen ei olisi ollut matkanjärjestäjälle objektiivisesti arvioiden mahdotonta.
30
Tältä osin on aluksi muistutettava, että direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa säädetään, että matkanjärjestäjä voi peruuttaa matkapakettisopimuksen ja palauttaa matkustajalle kaikki matkapaketista suoritetut maksut, mutta että sillä ei ole velvollisuutta maksaa lisäkorvausta, jos väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet estävät matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta ja matkanjärjestäjä ilmoittaa matkustajalle sopimuksen peruuttamisesta ilman aiheetonta viivytystä ennen matkapaketin alkamista.
31
Kyseisessä säännöksessä tarkoitettu väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden käsite määritellään direktiivin 3 artiklan 12 alakohdassa siten, että sillä tarkoitetaan ”tilannetta, johon tällaiseen tilanteeseen vetoava osapuoli ei voi vaikuttaa ja jonka seurauksia ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuulliset toimenpiteet olisi toteutettu”.
32
Kyseisen direktiivin johdanto-osan 31 perustelukappaleessa selvennetään kyseisen käsitteen ulottuvuutta, kun siinä mainitaan, että ”tällaisiin olosuhteisiin voivat kuulua esimerkiksi sota, muut vakavat turvallisuusongelmat kuten terrorismi, merkittävät riskit ihmisten terveydelle kuten vakavan taudin esiintyminen matkakohteessa tai luonnonkatastrofit kuten tulvat, maanjäristykset tai sääolosuhteet, jotka tekevät mahdottomaksi matkapakettisopimuksessa määritetyn turvallisen matkustamisen kohteeseen”.
33
Direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja 3 artiklan 12 alakohdan, sellaisina kuin niitä selvennetään direktiivin johdanto-osan 31 perustelukappaleessa, sanamuodosta ilmenee, että se, että matkanjärjestäjä voi käyttää oikeuttaan peruuttaa matkapakettisopimus ilman, että sillä olisi velvollisuus maksaa lisäkorvausta, riippuu yksinomaan siitä, onko ilmennyt objektiivisia olosuhteita, jotka ovat omiaan vaikuttamaan kyseisen matkapaketin toteuttamiseen, sekä siitä, onko matkustajalle ilmoitettu sopimuksen peruuttamisesta ilman aiheetonta viivytystä ennen matkapaketin alkamista (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 31 kohta).
34
Siltä osin kuin kyseisen oikeuden käyttämisen edellytyksenä näin ollen on se, että ”väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet estävät” matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta, kyseisen edellytyksen on lisäksi ehdottomasti täytyttävä sopimuksen peruuttamisen ajankohtana (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 27 kohta ja tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 65 kohta).
35
Siltä osin kuin on ensinnäkin kyse tästä väistämättömiä ja poikkeuksellisia olosuhteita koskevasta edellytyksestä, sen on katsottava täyttyvän, kun tällaiset olosuhteet ovat tosiasiallisesti ilmenneet asianomaisen matkapakettisopimuksen peruuttamispäivänä, mikä merkitsee sitä, että kyseisenä päivänä vallitsee tilanne, joka vastaa väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteen määritelmää, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2015/2302 3 artiklan 12 alakohdassa ja kuin sitä kuvaillaan direktiivin johdanto-osan 31 perustelukappaleessa (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 29 kohta).
36
Väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden toteamiseksi ei sen sijaan automaattisesti riitä, että toimivaltaiset viranomaiset ovat julkaisseet virallisen suosituksen, jolla matkustajia kehotetaan välttämään matkustamista kyseessä olevalle alueelle (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 32 kohta).
37
Tällainen automaattinen seuraus olisi nimittäin ristiriidassa tällaisten suositusten luonteen ja niiden tekemisen perustan kanssa, sillä niissä kerrotaan suuren yleisön valistamiseksi objektiivisista olosuhteista, jotka voivat aiheuttaa terveyteen kohdistuvia tai muita riskejä ja jotka voivat kuulua direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetun väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden käsitteen alaan, ja siten väistämättä tilanteesta, joka kehittyy ja muuttuu alueesta riippuen (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 33 kohta).
38
Kuten myös ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin korostaa, tällaiset suositukset eivät siten välttämättä luotettavasti kuvaa tilannetta sellaisena kuin se objektiivisesti arvioituna on määrättynä ajankohtana paikassa, jossa kyseessä oleva matka on määrä toteuttaa.
39
Vaikka tällaisilla suosituksilla voi luonteensa vuoksi olla merkittävä todistusarvo siltä osin kuin on kyse siitä, vallitsevatko tällaiset olosuhteet maissa, joita suositukset koskevat, sekä siitä, mitkä niiden seuraukset ovat asianomaisen matkapaketin toteuttamiselle, tällaisilla suosituksilla ei siten kuitenkaan voida katsoa olevan sellaista todistusvoimaa, että ne olisivat tässä suhteessa kumoamattomia todisteita (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 37 kohta).
40
Tätä analyysiä tukee direktiivin 2015/2302 syntyhistoria. Kuten Euroopan komissio on korostanut, toisin kuin nyt kyseessä olevan direktiivin säätämiseen johtaneessa komission 9.7.2013 antamassa ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi matkapaketeista ja avustetuista matkajärjestelyistä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2011/83/EU muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY kumoamisesta (COM(2013) 512 final), jonka johdanto-osan 26 perustelukappaleen viimeisessä virkkeessä täsmennetään, että ”väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden olisi katsottaa olevan kyseessä erityisesti silloin, kun kohteeseen matkustamista neuvotaan välttämään luotettavissa ja julkisissa tiedotteissa, kuten jäsenvaltioiden viranomaisten suosituksissa”, kyseisessä direktiivissä ei lopulta ole minkäänlaista täsmennystä mainittujen suositusten todistusarvosta saati ratkaisevasta todistusarvosta.
41
Tässä tilanteessa, ja koska direktiivissä 2015/2302 ei ole säännöksiä näytön esittämisestä saman direktiivin 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden vallitsemisesta, kunkin jäsenvaltion on menettelyllistä itsemääräämisoikeutta koskevan periaatteen nojalla vastaavuus- ja tehokkuusperiaatteen asettamissa rajoissa määritettävä sisäisessä oikeusjärjestyksessään todistelussa noudatettavat menettelytavat, toimivaltaisessa kansallisessa tuomioistuimessa sallitut todistuskeinot ja periaatteet, joiden perusteella kyseinen tuomioistuin arvioi sille esitettyjen todisteiden näyttöarvoa, sekä edellytetty näyttökynnys (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 38 kohta).
42
Siltä osin kuin on erityisesti kyse tehokkuusperiaatteesta, on kuitenkin todettava, että se edellyttää, että menettelysäännöillä, jotka koskevat oikeussuojakeinoja, joilla pyritään turvaamaan yksityisillä olevat unionin oikeuteen perustuvat oikeudet, ei saa tehdä unionin oikeusjärjestyksessä vahvistettujen oikeuksien käyttämistä käytännössä mahdottomaksi tai suhteettoman vaikeaksi (tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 39 kohta).
43
Jos katsottaisiin, että sellaisten virallisten suositusten julkaiseminen, joissa kehotetaan matkustajia välttämään matkustamista kyseessä olevalle alueelle, on automaattisesti riittävä peruste sille, että matkanjärjestäjä voi peruuttaa asianomaisen matkapakettisopimuksen direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden perusteella olematta siten velvollinen maksamaan lisäkorvausta, matkustajalle voisi käydä mahdottomaksi käyttää oikeuttaan lisäkorvaukseen, sillä on mahdollista, että tällaiset olosuhteet eivät vallitse tai eivät enää vallitse kyseisellä alueella sillä hetkellä, kun matkapakettisopimus peruutetaan (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 40 kohta).
44
Näin ollen matkustajan on voitava vedota seikkoihin, joilla voidaan kyseenalaistaa tällaisten suositusten todistusarvo, kiistääkseen täten sen, että matkanjärjestäjällä on direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla ollut oikeus peruuttaa matkapakettisopimus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sitä merkittävää todistusarvoa, jonka jäsenvaltiot voivat menettelyllisen itsemääräämisoikeuden periaatteen nojalla antaa kyseisille suosituksille vakavan terveydellisen riskin olemassaolon arvioinnin kannalta.
45
Nyt käsiteltävässä asiassa on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana arvioida GF:n esittämät perustelut huomioon ottaen, onko Schauinsland-Reisen matkapakettisopimuksen peruuttaessaan voinut pätevästi katsoa direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden olleen käsillä, kun erityisesti otetaan huomioon se, että ulkoministeriö oli julkaissut pääasiassa kyseessä olevan korkeimman tason matkustusvaroituksen covid-19-pandemian aiheuttaman terveysvaaran vuoksi.
46
Jos ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen poikkeuksellisten ja välttämättömien olosuhteiden todella vallinneen matkapakettisopimusta peruutettaessa, sen on toiseksi arvioitava, estivätkö kyseiset olosuhteet matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta mainitussa säännöksessä tarkoitetussa merkityksessä.
47
Tältä osin on ensinnäkin todettava, että direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdan sanamuoto ”estävät – – toteuttamasta sopimusta” eroaa saman direktiivin 12 artiklan 2 kohdan, joka koskee matkustajan peruuttamisoikeutta, sanamuodosta ”jotka vaikuttavat merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen tai jotka vaikuttavat merkittävästi matkustajien kuljetukseen matkakohteeseen”, jonka unionin tuomioistuin on katsonut kattavan paitsi seuraukset, jotka sulkevat pois kyseisen matkapaketin toteuttamisen mahdollisuuden, myös seuraukset, jotka vaikuttavat merkittävällä tavalla kyseisen matkapaketin toteuttamisen edellytyksiin (tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 48 kohta).
48
Näillä kahdella säännöksellä tavoitellaan kuitenkin päämäärää, joka on sen tunnustaminen, että niin matkustajalla kuin matkanjärjestäjällä on kullakin erillinen peruuttamisoikeutensa väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden vallitessa (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 70 kohta).
49
Tässä tilanteessa on katsottava, vastaavasti kuin unionin tuomioistuin on tulkinnut direktiivin 2015/2302 12 artiklan 2 kohtaa, että sen toteaminen, että direktiivin 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetut väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet estävät matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta, ei ehdottomasti edellytä, että kyseessä olevan matkapaketin toteuttaminen on näiden olosuhteiden vuoksi matkanjärjestäjälle objektiivisesti arvioiden mahdotonta. Päinvastoin on riittävää, että olosuhteet, joihin vedotaan, vaikuttavat merkittävästi kyseisen matkapaketin toteuttamisen edellytyksiin.
50
Näin ollen covid-19:n leviämisen kaltaisen terveyskriisin voidaan, kun otetaan huomioon, että se on merkittävä riski ihmisten terveydelle, katsoa olevan tapahtuma, joka direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla estää matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta siitä riippumatta, ettei se välttämättä tee sopimuksen täyttämistä objektiivisesti arvioiden mahdottomaksi (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 53 kohta).
51
Tässä yhteydessä on myös otettava huomioon ne kohtuulliset toimenpiteet, jotka matkanjärjestäjä tai matkustaja itse ovat toteuttaneet tai voisivat mahdollisesti toteuttaa, jotta kyseessä oleva matka voitaisiin toteuttaa niistä poikkeuksellisista ja välttämättömistä olosuhteista, joihin matkanjärjestäjä vetoaa, johtuvista terveydellisistä tai muista riskeistä huolimatta; on täsmennettävä, että matkanjärjestäjältä ei voi vaatia, että se ottaa kantaakseen suhteettomia kustannuksia matkan toteuttamiseksi näiden riskien vallitessa, kun otetaan huomioon kyseisten matkapalvelujen arvo.
52
Merkitystä ei sen sijaan ole sillä seikalla, että matkustaja on ilmoittanut haluavansa tehdä kyseisen matkan todetuista riskeistä huolimatta, sillä kysymystä siitä, onko matkanjärjestäjä ollut estynyt täyttämästä kyseistä matkasopimusta, on arvioitava objektiivisesti eikä ainoastaan subjektiivisista näkökohdista (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 54 ja 69 kohta).
53
Koska toiseksi on niin, että matkapakettisopimuksen täyttämisen estyminen on lopullisesti todettavissa vasta silloin, kun kyseessä oleva matka oli tarkoitus toteuttaa, eli matkapakettisopimuksen peruuttamispäivän jälkeen, sen arvioiminen, onko sopimuksen täyttämiselle este, suuntautuu väistämättä tulevaisuuteen (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 30 kohta ja tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 66 kohta).
54
Tämän arvioinnin on siten perustuttava ennusteeseen, joka koskee sen todennäköisyyttä, että ne väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet, joihin matkanjärjestäjä vetoaa, tulevat direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla estämään matkanjärjestäjää täyttämästä sopimusta (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 31 kohta ja tuomio 29.2.2024, Tez Tour, C‑299/22, EU:C:2024:181, 67 kohta).
55
Tältä osin merkitystä ei ole sillä, olisiko tilanne matkan aiottuna ajankohtana lopulta sallinut kyseisen matkapakettisopimuksen täyttämisen vai ei (ks. vastaavasti tuomio 29.2.2024, Kiwi Tours, C‑584/22, EU:C:2024:188, 49 kohta).
56
Nyt käsiteltävässä asiassa on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen asiana arvioida, onko Schauinsland-Reisen matkapakettisopimuksen peruuttaessaan voinut kohtuudella arvioida muun muassa pääasiassa kyseessä olevan matkustusvaroituksen perusteella, että covid-19-pandemian aiheuttama terveysvaara tulisi estämään sitä täyttämästä matkapakettisopimusta, koska pandemia, vaikka se ei välttämättä olisi tehnyt sopimuksen täyttämistä objektiivisesti arvioiden mahdottomaksi, olisi kuitenkin merkittävästi vaikuttanut sen täyttämisen edellytyksiin, eikä asiaintilaa olisi voitu korjata kustannuksiltaan kohtuullisin toimenpitein.
57
Edellä sanottu huomioon ottaen esitettyihin kysymyksiin on vastattava, että direktiivin 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohtaa on tulkittava siten, että todistaakseen kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden estävän matkanjärjestäjää täyttämästä matkapakettisopimusta matkanjärjestäjä voi vedota siihen, että toimivaltaiset viranomaiset ovat julkaisseet virallisen suosituksen, jolla kehotetaan matkustajia välttämään matkustamista kyseiselle alueelle, ja näin on, vaikka matkustaja on ilmoittanut kaikesta huolimatta haluavansa tehdä matkansa ja vaikka kyseisen matkapakettisopimuksen täyttäminen ei olisi ollut matkanjärjestäjälle objektiivisesti arvioiden mahdotonta. Tällainen suositus ei kuitenkaan voi tältä osin olla kumoamaton todiste.
Oikeudenkäyntikulut
58
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (seitsemäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
Matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY kumoamisesta 25.11.2015 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2302 12 artiklan 3 kohdan b alakohtaa
on tulkittava siten, että
todistaakseen kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden estävän matkanjärjestäjää täyttämästä matkapakettisopimusta matkanjärjestäjä voi vedota siihen, että toimivaltaiset viranomaiset ovat julkaisseet virallisen suosituksen, jolla kehotetaan matkustajia välttämään matkustamista kyseiselle alueelle, ja näin on, vaikka matkustaja on ilmoittanut kaikesta huolimatta haluavansa tehdä matkansa ja vaikka kyseisen matkapakettisopimuksen täyttäminen ei olisi ollut matkanjärjestäjälle objektiivisesti arvioiden mahdotonta. Tällainen suositus ei kuitenkaan voi tältä osin olla kumoamaton todiste.
Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.