62014CC0559
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JULIANE KOKOTT
25 päivänä helmikuuta 2016 (
1
)
Asia C‑559/14
Rudolfs Meroni
(Ennakkoratkaisupyyntö – Augstākās tiesas Senāts (ylin tuomioistuin, Latvia))
”Ennakkoratkaisupyyntö — Oikeudellinen yhteistyö yksityisoikeudellisissa asioissa — Asetus (EY) N:o 44/2001 — 34 artiklan 1 kohta — Perusteet väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvien toimenpiteiden ja turvaamistoimien tunnustamisesta ja täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta kieltäytymiselle — Oikeusjärjestyksen perusteet (ordre public)”
I Johdanto
1.
Tässä oikeudenkäynnissä nousee esille angloamerikkalaisen oikeuden prosessioikeudellinen erityispiirre samoin kuin aiemmassa asiassa West Tankers, (
2
) jossa oli kyse anti-suit injunction -määräyksestä.
2.
Tällä kertaa kyse on niin kutsutusta freezing injunction -määräyksestä. (
3
) Sillä tarkoitetaan tuomioistuimen määräystä, jolla kielletään väliaikaisesti määräämästä tietystä omaisuudesta ja jolla on tarkoitus estää se, että luovuttamalla velallisen omaisuuseriä estetään niiden päätyminen myöhemmin velkojan haltuun.
3.
Käsiteltävässä asiassa omaisuuserien jäädyttäminen ei kuitenkaan kohdistu ainoastaan pääasian vastaajaan. Käyttökielto koskee myös sellaisia kolmansia, joilla on läheinen yhteys vastaajan omaisuuteen. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin, jonka on päätettävä käyttökiellon täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta Latvian tasavallassa, pitää tätä ongelmallisena oikeusjärjestyksen perusteiden (ordre public) kannalta.
4.
Käsiteltävä asia antaa unionin tuomioistuimelle siten jälleen tilaisuuden täsmentää oikeudellista käsitettä ”oikeusjärjestyksen perusteet” asetuksen (EY) N:o 44/2001 (
4
) asiayhteydessä. Tässä yhteydessä keskeistä on se, onko vaikutus kolmansien oikeuksiin otettava huomioon epäämisperusteena täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen yhteydessä ja jos on, niin missä määrin.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
A Unionin oikeus
5.
Käsiteltävässä asiassa sovellettavat unionin oikeussäännöt sisältyvät asetukseen N:o 44/2001.
6.
Sen johdanto-osan 18 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”Vastaajan oikeuksien huomioon ottaminen merkitsee – – sitä, että vastaajan on voitava hakea täytäntöönpanokelpoisuudesta annettuun päätökseen muutosta kontradiktorisessa menettelyssä, jos hän katsoo, että jokin täytäntöönpanon epäämisen perusteista täyttyy. – –”
7.
Asetuksen N:o 44/2001 32 artiklassa määritellään tuomion käsite (
5
) seuraavasti:
”Tuomiolla tarkoitetaan tässä asetuksessa jokaista jäsenvaltion tuomioistuimen ratkaisua riippumatta siitä, kutsutaanko sitä tuomioksi, päätökseksi, täytäntöönpanomääräykseksi vai joksikin muuksi, samoin kuin tuomioistuimen virkamiehen oikeudenkäyntikuluja koskevaa päätöstä.”
8.
Asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 kohdan mukaan ”tuomiota ei tunnusteta, jos – – tunnustaminen on selkeästi vastoin sen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteita (ordre public), missä tunnustamista pyydetään”. Saman artiklan 2 kohdan mukaan tuomiota ei myöskään tunnusteta, jos ”tuomio on annettu poisjäänyttä vastaajaa vastaan eikä haastehakemusta tai vastaavaa asiakirjaa ole annettu tiedoksi vastaajalle niin hyvissä ajoin ja siten, että vastaaja olisi voinut valmistautua vastaamaan asiassa, paitsi jos vastaaja ei ole hakenut tuomioon muutosta, vaikka olisi voinut niin tehdä”.
9.
Asetuksen N:o 44/2001 38 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltiossa annettu ja siellä täytäntöönpanokelpoinen tuomio on pantava täytäntöön toisessa jäsenvaltiossa, kun tuomio asiaan osallisen hakemuksesta on siellä julistettu täytäntöönpanokelpoiseksi.”
10.
Asetuksen N:o 44/2001 41 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Tuomio julistetaan täytäntöönpanokelpoiseksi heti, kun 53 artiklan edellyttämät muodollisuudet[ (
6
)] on täytetty, suorittamatta 34 ja 35 artiklan mukaista tarkistusta. Asianosaisella, jota vastaan täytäntöönpanoa haetaan, ei menettelyn tässä vaiheessa ole oikeutta tulla kuulluksi.”
11.
Asetuksen N:o 44/2001 42 artiklan 2 kohdan mukaan ”päätös täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta on annettava tiedoksi sille osapuolelle, jota vastaan täytäntöönpanoa haetaan, ja päätökseen on liitettävä tuomio, jos sitä ei jo ole annettu tälle tiedoksi”.
12.
Asetuksen N:o 44/2001 43 artiklassa säädetään muun muassa, että ”kumpikin asianosainen voi hakea muutosta täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevasta hakemuksesta annettuun päätökseen”.
13.
Asetuksen N:o 44/2001 45 artiklan 1 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaan ”tuomioistuin, jolta muutosta haetaan 43 – – artiklan mukaisesti, voi evätä tuomion julistamisen täytäntöönpanokelpoiseksi tai kumota täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta tehdyn päätöksen ainoastaan jollakin 34 ja 35 artiklassa mainituista perusteista”.
B Latvian oikeus
14.
Latvian tasavallan perustuslain 92 §:ssä säädetään, että jokaisella on oikeus puolustaa oikeuksiaan ja laillisia intressejään puolueettomassa tuomioistuimessa.
15.
Perustuslain 105 §:n mukaan omistusoikeutta voidaan rajoittaa ainoastaan lailla.
III Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
16.
Ennakkoratkaisupyynnön taustalla on riita-asia, joka koskee High Court of Justicen (England & Wales), Queen’s Bench Division (Commercial Court) (Yhdistynyt kuningaskunta) vuonna 2013 antaman jäädyttämismääräyksen täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista Latvian tasavallassa.
17.
Kyseisellä määräyksellä muun muassa luonnollista henkilöä A. L:ää kielletään määräämästä omaisuuseristä, joiden on katsottava kuuluvan suoraan tai välillisesti hänen varallisuuteensa. Määräys koskee myös hänen osuuksiaan latvialaisessa VB-yhtiössä. A. L. omistaa kyseisestä yhtiöstä suoraan ainoastaan yhden osakkeen. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mukaan A. L. on kuitenkin lisäksi ainakin erään toisen yhtiön (jäljempänä Y), joka puolestaan omistaa huomattavan osuuden VB:stä, osuuksien ”tosiasiallinen edunsaaja”. (
7
)
18.
Rudolfs Meroni kuuluu Y:n toimivaan johtoon. Latvian tasavallan veroviranomaisen vuonna 2007 määräämän takavarikon vuoksi hän toimii lisäksi niiden Y:n osuuksien asiainhoitajana, (
8
) joiden ”tosiasiallinen edunsaaja” A. L. on.
19.
Kyseinen jäädyttämismääräys koskee 6 kohtansa mukaan ”kaikkia VB-omaisuuseriä riippumatta siitä, ovatko ne [A. L:n] vai muiden nimissä”. Määräykseen voidaan hakea muutosta Englannin oikeuden mukaan. Myös henkilöt, jotka eivät ole osapuolina Englannissa vireillä olevassa oikeudenkäynnissä ja joille määräys on annettu tiedoksi, voivat vaatia sen muuttamista tai kumoamista, (
9
) mutta muuten niiden on noudatettava määräystä sen tiedoksiantamisen jälkeen. (
10
) Siltä osin kuin on kyse Englannin ja Walesin ulkopuolella sijaitsevista omaisuuseristä, määräys ei kuitenkaan estä kolmansia osapuolia täyttämästä sopimus- tai muita velvoitteitaan ja noudattamasta sijaintivaltion tuomioistuinten antamia määräyksiä. (
11
) Määräyksen 22 kohdan (”Osapuolet, joille tämä määräys on annettava tiedoksi”) mukaan määräys annetaan tiedoksi vastaajien ohella ”edellä 7 kohdassa mainituille – – yhtiöille” ja siten myös VB:lle. ”Määräyksen täytäntöönpanoa ulkomailla” voidaan hakea ilman etukäteisilmoitusta vain, ”mikäli se on sallittua asianomaisessa oikeuspaikassa”. (
12
)
20.
VB- ja Y-yhtiöt eivät olleet osapuolina High Court of Justicessa käydyssä oikeudenkäynnissä, jossa A. L:ää koskeva jäädyttämismääräys annettiin. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tiedossa ei ole, että määräys olisi annettu tiedoksi A. L:lle. (
13
) Ennakkoratkaisupyynnöstä ei myöskään käy selvästi ilmi, annettiinko A. L:lle oikeus tulla kuulluksi ennen kuin englantilainen tuomioistuin antoi tuomionsa. Tuomion antamista edeltävään kuulemiseen viittaa kuitenkin se, että jäädyttämismääräyksen ”antamiseen eivät vaikuta [A. L:n] väitteet siitä, ettei hän omista suoraan tai välillisesti mitään osuutta [kyseisistä] varoista”. (
14
)
21.
Jäädyttämismääräys julistettiin ensimmäisessä oikeusasteessa täytäntöönpanokelpoiseksi Latvian tasavallassa vuonna 2013 A. L:ää kohtaan, ja täytäntöönpanokelpoiseksi julistaminen pysytettiin voimassa muutoksenhakuasteessa, sikäli kuin jäädyttämismääräyksessä kielletään A. L:ää myymästä suoraan tai välillisesti omistamiaan VB:n osuuksia, alentamasta niiden arvoa tai määräämästä muita henkilöitä toteuttamaan tällaisia toimenpiteitä.
22.
Meronin valitus, joka on parhaillaan ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen käsiteltävänä, kohdistuu kyseiseen Latviassa täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta tehtyyn päätökseen. Meronin mukaan jäädyttämismääräys estää Y:tä käyttämästä äänioikeuttaan VB:ssä, jonka osakas se on. Hän väittää, että jäädyttämismääräyksellä loukataan perustuslaissa suojattua omistusoikeutta, etenkin kun yhtiötä ei kuultu Englannissa käydyssä oikeudenkäyntimenettelyssä. Meronin mukaan tämä on vastoin oikeudenmukaisen oikeudenkäynnin periaatetta.
23.
Edellä esitetty huomioon ottaen ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on lykännyt asian käsittelyä ja esittänyt unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että sellaisten henkilöiden, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa, oikeuksien loukkaamista voidaan pitää ulkomaisen tuomion tunnustamista koskevassa menettelyssä hyväksyttävänä perusteena asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 kohtaan sisältyvän oikeusjärjestyksen perusteita koskevan säännöksen soveltamiselle ja ulkomaisen tuomion täytäntöönpanosta kieltäytymiselle siltä osin kuin se koskee henkilöitä, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa?
2)
Jos edelliseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko perusoikeuskirjan 47 artiklaa tulkittava siten, että siinä tarkoitetun oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan periaatteen mukaan välitoimien määräämistä koskevassa menettelyssä on mahdollista rajoittaa sellaisten henkilöiden varallisuusoikeuksia, jotka eivät ole asianosaisina pääasiassa, kunhan taataan, että kaikilla niillä henkilöillä, joihin välitoimista tehty päätös vaikuttaa, on oikeus milloin tahansa vaatia tuomioistuimelta päätöksen muuttamista tai kumoamista silloin, kun päätöksen tiedoksi antaminen kyseisille henkilöille on jätetty kantajien tehtäväksi?”
IV Oikeudellinen arviointi
A Alustava huomautus
24.
Unionin tuomioistuimen ja ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen välisen tehtäväjaon mukaisesti kansallisen menettelyn tapahtumat eivät kuulu unionin tuomioistuimen toimivaltaan, ja on lähtökohtaisesti kansallisen tuomioistuimen asia arvioida ennakkoratkaisukysymystensä merkityksellisyyttä asian ratkaisemisen kannalta. Jotta käsiteltävästä asiasta saadaan parempi käsitys, on kuitenkin syytä mainita kaksi sen prosessioikeudellista erityispiirrettä, etenkin kun ne voivat olla tärkeitä, kun arvioidaan ennakkoratkaisukysymysten merkityksellisyyttä asian ratkaisemisen kannalta.
25.
Ensinnäkin ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa läpikäytyjen tosiseikkojen mukaan Meroni esiintyy latvialaisessa menettelyssä ilmeisesti omissa nimissään. Kyseinen jäädyttämismääräys ei kaikesta päätellen kuitenkaan koske Meronin omia omistusoikeuksia vaan ensisijaisesti A. L:n, jonka omaisuutta hän hallinnoi, omistusoikeuksia. Koska Meronia kuitenkin nähtävästi pidetään ”oikeuksien, joiden ’tosiasiallinen edunsaaja’ on [A. L.], haltijana”, (
15
) on lähdettävä siitä, että ennakkoratkaisukysymykset ovat asian ratkaisemisen kannalta merkityksellisiä myös hänen osaltaan.
26.
Toiseksi ennakkoratkaisupyynnöstä ei voida yksiselitteisesti päätellä, milloin kyseinen jäädyttämismääräys tarkasti ottaen annettiin tiedoksi A. L:lle tai Meronille. Unionin tuomioistuimelle esitetyt tiedot viittaavat kuitenkin siihen, että tällainen tiedoksianto, josta kiellon vaikuttavuus riippuu, on suoritettu. Ensinnäkin itse jäädyttämismääräyksen 22 kohdassa mainitaan, että määräys annetaan tiedoksi vastaajalle. Toiseksi jäädyttämismääräyksen täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta Latvian tasavallassa on jo päätetty alemmassa oikeusasteessa, ja viimeistään kyseisessä menettelyvaiheessa määräys olisi asetuksen N:o 44/2001 42 artiklan 2 kohdan mukaan pitänyt antaa tiedoksi A. L:lle, jonka omaisuudesta Meroni huolehtii asiainhoitajana. Myöskään tältä osin ennakkoratkaisukysymyksiä ei siten voida pitää Meronin osalta asian ratkaisemisen kannalta merkityksettöminä tai suorastaan hypoteettisina.
B Ennakkoratkaisukysymykset
27.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 kohdan tulkintaa ja toisella kysymyksellään, joka esitetään siltä varalta, että ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, perusoikeuskirjan 47 artiklan tulkintaa.
28.
Molempia kysymyksiä voidaan kuitenkin tutkia yhdessä, koska perusoikeuskirjassa tarkoitetusta perusoikeuksien loukkauksesta seuraa asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen. (
16
)
29.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee näin ollen kysymyksillään lähinnä, voiko jäsenvaltion tuomioistuimen antama jäädyttämismääräys, joka on annettu väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvänä toimenpiteenä kuulematta sitä ennen kaikkia henkilöitä, joiden oikeuksiin määräys voi vaikuttaa, olla täytäntöönpanovaltion oikeusjärjestyksen perusteiden tai perusoikeuskirjan 47 artiklan vastainen, jos jokainen henkilö, jota tuomio koskee, voi milloin tahansa vaatia määräyksen antaneen jäsenvaltion tuomioistuimessa tuomion muuttamista tai kumoamista.
30.
Ensin on kuitenkin tutkittava, onko kyseisessä jäädyttämismääräyksessä ylipäätään kyse asetuksen N:o 44/2001 32 artiklassa tarkoitetusta tuomiosta, (
17
) koska vain siinä tapauksessa jäädyttämismääräyksen, joka on väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvä toimenpide, tunnustamista ja täytäntöönpanoa voidaan arvioida kyseisen asetuksen perusteella.
31.
Tuomiossa Denilauler, (
18
) jossa oli kyse Brysselin yleissopimuksesta, tuomion käsitettä tulkittiin väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvien toimenpiteiden asiayhteydessä sen laajasta määritelmästä huolimatta suppeasti ja katsottiin, ettei Ranskassa määrätty takavarikko ollut täytäntöönpanokelpoinen Saksassa, koska tuomio oli sekä annettu kuulematta saksalaista velallista, jonka varojen takavarikoinnista oli kyse, että tarkoitus panna täytäntöön antamatta sitä ensin tiedoksi velalliselle. (
19
) Käsiteltävässä asiassa tällaisiin seikkoihin ei kuitenkaan liity epävarmuutta. Kuten edellä todettiin, on nimittäin katsottava, että jäädyttämismääräys annettiin tiedoksi A. L:lle tai hänen asiainhoitajalleen ja että Englannissa vireillä olleessa oikeudenkäynnissä myös järjestettiin mahdollisesti kuuleminen ennen tuomion antamista. Kyseistä jäädyttämismääräystä on siten tuomiossa Denilauler määritettyjen tiukkojen arviointiperusteidenkin valossa pidettävä asetuksessa N:o 44/2001 tarkoitettuna tuomiona. Näin ollen ei ole tarpeen ratkaista, onko tuomion käsitteelle asetuksen N:o 44/2001 mukaisten arviointiperusteiden mukaan asetettava lievemmät vaatimukset kuin Brysselin yleissopimuksessa, joka oli tuomion Denilauler perustana. Arvioinnin kattavuuden vuoksi on kuitenkin huomautettava, että asetuksen N:o 44/2001 yhteydessä tietyt seikat tukevat tunnustamismyönteisempää lähestymistapaa. (
20
) Kun tunnustaminen oli vielä Brysselin yleissopimuksen mukaan yleisesti evättävä, jos haastehakemusta ei ollut annettu asianmukaisesti ja hyvissä ajoin tiedoksi vastaajalle, asetuksen N:o 44/2001 mukaan tiedoksi antamiseen liittyvistä puutteista ei voida enää puhua epäämisperusteena, jos asianomainen henkilö ei hae tuomiovaltiossa muutosta tuomioon, vaikka olisi voinut niin tehdä. (
21
) Väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvien toimenpiteiden yhteydessä tämä tarkoittaa, että jos täytäntöönpantavaan toimenpiteeseen on mahdollista hakea muutosta tuomiovaltiossa (kuten käsiteltävässä asiassa), olisi johdonmukaista pitää toimenpidettä asetuksen N:o 44/2001 mukaisesti tunnustamiskelpoisena jo silloin, jos vastaaja ei tarjotusta mahdollisuudesta huolimatta hae muutosta toimenpiteeseen kansallisessa tuomioistuimessa.
32.
Koska pääasiassa kyseessä olevan kaltainen jäädyttämismääräys voidaan asetuksen N:o 44/2001 nojalla julistaa lähtökohtaisesti täytäntöönpanokelpoiseksi, seuraavaksi on selvitettävä, estävätkö oikeusjärjestyksen perusteisiin liittyvät näkökohdat määräyksen täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen nyt käsiteltävässä asiassa.
1. Oikeusjärjestyksen perusteita koskeva lauseke unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä
33.
Unionin tuomioistuin on tulkinnut oikeusjärjestyksen perusteisiin perustuvia tunnustamisen ja täytäntöönpanon epäämisperusteita suppeasti. (
22
) Olen käsitellyt niitä koskevaa oikeuskäytäntöä jo toisessa yhteydessä (
23
) ja esitänkin toiston välttämiseksi seuraavassa ainoastaan yhteenvedon keskeisistä perusperiaatteista.
a) Yleiset periaatteet
34.
Jäsenvaltiot voivat lähtökohtaisesti määritellä vapaasti kansallisten käsitystensä mukaisesti, mitä vaatimuksia niiden oikeusjärjestysten perusteista aiheutuu. Unionin tuomioistuimen on kuitenkin valvottava, missä rajoissa jäsenvaltion tuomioistuin voi nojautua kyseiseen käsitteeseen. (
24
)
35.
Tuomion tunnustamisesta tai täytäntöönpanosta ei voida kieltäytyä pelkästään sillä perusteella, että ratkaisun antaneen valtion tuomioistuimen soveltama oikeussääntö poikkeaa oikeussäännöstä, jota jäsenvaltion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, tuomioistuin olisi soveltanut, jos asia olisi saatettu sen ratkaistavaksi. (
25
) Asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdassa olevaa, oikeusjärjestyksen perusteita koskevaa säännöstä voidaan soveltaa ainoastaan, jos toisessa jäsenvaltiossa annetun tuomion tunnustaminen tai täytäntöönpano olisi kestämättömällä tavalla ristiriidassa valtion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksen kanssa sen vuoksi, että tällä tunnustamisella tai täytäntöönpanolla loukattaisiin jotakin perustavanlaatuista periaatetta. Jotta noudatettaisiin asetuksen N:o 44/2001 36 artiklassa ja 45 artiklan 2 kohdassa säädettyä kieltoa tutkia toisessa jäsenvaltiossa annettu ratkaisu uudelleen sen sisältämän asiaratkaisun osalta, kyseessä on oltava sellaisen oikeussäännön ilmeinen rikkominen, jota pidetään valtion, jossa tunnustamista tai täytäntöönpanoa pyydetään, oikeusjärjestyksessä olennaisen tärkeänä, tai sellaisen oikeuden ilmeinen loukkaaminen, jota pidetään kyseisessä oikeusjärjestyksessä perustavanlaatuisena. (
26
)
b) Oikeusjärjestyksen perusteet ja menettelylliset takeet
36.
Unionin tuomioistuin vahvisti tällaisen lähestymistavan uudelleen 16.7.2015 antamassaan tuomiossa Diageo Brands (
27
) ja lausui lisäksi siitä, onko sitä, että jäsenvaltion tuomioistuimen antama tuomio on ilmeisellä tavalla unionin oikeuden vastainen ja annettu vastoin menettelyllisiä takeita, pidettävä perusteena kieltäytyä asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 alakohdan nojalla tunnustamasta tuomiota.
37.
Unionin tuomioistuin totesi tästä, että jos tuomio on unionin oikeuden vastainen, oikeusjärjestyksen perusteita koskevaa säännöstä voidaan soveltaa ainoastaan, jos mainittu oikeudellinen virhe merkitsisi sitä, että asianomaisen tuomion tunnustaminen valtiossa, jossa tunnustamista pyydetään, johtaisi sellaisen oikeussäännön ilmeiseen rikkomiseen, joka on unionin – ja siten mainitun jäsenvaltion – oikeusjärjestyksessä olennaisen tärkeä. (
28
) Menettelyllisten takeiden loukkaamisesta unionin tuomioistuin totesi lisäksi, että ”lukuun ottamatta erityisiä olosuhteita, jotka tekevät tuomiojäsenvaltion oikeussuojakeinojen käytön liian vaikeaksi tai mahdottomaksi, yksityisten on [ennen täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista] käytettävä [tuomiojäsenvaltiossa] kaikkia käytettävissä olevia oikeussuojakeinoja estääkseen oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaamisen aiemmassa vaiheessa”. (
29
) Näin unionin tuomioistuin on asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti sälyttänyt raskaan taakan sille, jota täytäntöönpano uhkaa: Velallinen ei voi odottaa toimettomana ja luottaa siihen, että se voi tarpeen vaatiessa vedota menettelyn puutteisiin tuomiovaltiossa vasta täytäntöönpanokelpoisuutta koskevassa menettelyssä käyttämänsä oikeussuojakeinon yhteydessä. Velallisen on pikemminkin oltava itse aktiivinen, kun se on saanut tiedon kyseisestä tuomiosta, ja riitautettava tuomio käytettävissään olevilla oikeussuojakeinoilla tuomiovaltiossa. (
30
)
38.
Tuomio Diageo Brands noudattelee tältä osin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen 25.2.2014 antamaa tuomiota, (
31
) jolla on kiinnostavasti yhteys Latviaan, kuten nyt käsiteltävällä asiallakin.
39.
Kyseisessä asiassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oli arvioitava Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan (
32
) ja oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden valossa, voivatko puutteet menettelyn käynnistämisessä Kyproksessa sen jälkeen, kun asiassa oli annettu tuomio vastaajan poissa ollessa, estää tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen Latviassa. Asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 2 kohdan mukaan tämä ei voi olla perusteena täytäntöönpanon epäämiselle, jos vastaaja – kuten Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaistavana olleessa asiassa – ”ei ole hakenut tuomioon muutosta, vaikka olisi voinut niin tehdä”. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin pitää tätä ongelmattomana myös Euroopan ihmisoikeussopimuksen näkökulmasta, mutta korostaa, että sille valituksen tehnyt vastaaja oli sijoitusneuvoja, joka ei siis suinkaan ollut liike-elämässä kokematon. Vaikka täytäntöönpantavaan tuomioon ei sisältynyt mainintaa oikeussuojakeinoista, vastaaja olisi kohtuudella voinut ottaa selvää Kyproksessa käytettävissä olevista oikeussuojakeinoista ja hakea tuomioon muutosta oikeusteitse sen jälkeen, kun hän oli saanut tiedon täytäntöönpantavasta tuomiosta. Vastaaja ei ole esittänyt näyttöä mahdollisten oikeussuojakeinojen puuttumisesta tai tehottomuudesta.
40.
Mainitussa asiassa ei kuitenkaan ole vielä sanottu viimeistä sanaa, koska 25.2.2014 annetun tuomion jälkeen Avotiņš pyysi sen uudelleenkäsittelyä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen suuressa jaostossa, joka ei ole vielä antanut ratkaisuaan. Tällä hetkellä on kuitenkin jo annetun tuomion perusteella katsottava, että velallisella, joka ei ole liike-elämässä kokematon, on huomattavia yhteistyövelvoitteita, kun on kyse hänen aineellisten ja menettelyllisten oikeuksiensa valvomisesta; ellei velallinen noudata velvoitteitaan, vetoamisesta Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaan ei ole hyötyä.
2. Oikeuskäytännössä vahvistettujen periaatteiden soveltaminen nyt käsiteltävään asiaan
41.
Aluksi on tarkasteltava sitä, voidaanko nyt käsiteltävässä asiassa oikeuskäytäntö huomioon ottaen katsoa olevan kyseessä oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen, minkä lisäksi hyödyllisen vastauksen antamiseksi ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle on myös tutkittava, kuka voi esittää oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaamista koskevan väitteen tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevassa riita-asiassa, ja voidaanko tällaisilla väitteillä vedota myös kolmansien oletettuihin oikeuksiin.
a) Oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaaminen pääasiassa
42.
Kantaja väittää pääasian oikeudenkäynnissä, että täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisella loukataan ”kolmansien henkilöiden omistusoikeutta”. (
33
) Kolmansilla henkilöillä hän tarkoittaa ensisijaisesti Y-yhtiötä, koska A. L:llä on ”vain taloudellisia intressejä” (
34
) kyseiseen yhtiöön, jonka oikeuksiin jäädyttämismääräys vaikuttaa, eikä hän ole sen varsinainen osuudenomistaja.
43.
Jäädyttämismääräys kohdistuu kuitenkin A. L:ään henkilökohtaisesti ja koskee ainoastaan automaattisena seurauksena hänen taloudellisesti hallitsemiaan yhtiöitä ja omaisuuseriä. Jäädyttämismääräyksessä A. L. määrätään pidättymään kaikista toimista, jotka voisivat johtaa VB:n omaisuuden vähenemiseen suoraan tai välillisesti, ja ohjeistamasta yhtiöiden, joissa A. L. käyttää määräysvaltaa, johtoelimiä toimimaan tällaisella tavalla. (
35
)
44.
Se, missä määrin jäädyttämismääräys on ristiriidassa Latvian aineellisen oikeuden tai prosessioikeuden perusteiden kanssa, ei käy ensi näkemältä ilmi, etenkin kun Latvian oikeusjärjestyksessä voidaan päättää väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvistä toimenpiteistä kuulematta ensin velallista, kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin myöntää. (
36
)
45.
Tästä huolimatta nyt kyseessä olevassa, Englannissa annetussa jäädyttämismääräyksessä ei määrätä sen täytäntöönpanoa ulkomailla peruuttamattomasti rajoittavista toimenpiteistä, etenkään sellaisten kolmansien henkilöiden osalta, jotka eivät osallistu menettelyyn Englannissa. Jäädyttämismääräyksestä aiheutuu oikeusvaikutuksia ulkomaille sijoittautuneisiin kolmansiin henkilöihin – siis yhtiöihin, joissa A. L. käyttää määräysvaltaa – pikemminkin vain seuraavien tiukkojen edellytyksen täyttyessä: ensinnäkin määräyksellä on oikeusvaikutuksia ilman edeltävää tiedoksiantoa vain, jos tämä sallitaan ulkomaisessa oikeudessa; (
37
) toiseksi jokainen, jolle jäädyttämismääräys annetaan tiedoksi, voi vaatia sen muuttamista tai kumoamista; (
38
) ja kolmanneksi jäädyttämismääräys ei estä kolmansia osapuolia täyttämästä sopimus- tai muita velvoitteitaan ulkomailla. (
39
)
46.
Kyseiselle jäädyttämismääräykselle on siten ensinnäkin tunnusomaista se, että siinä otetaan huomioon täytäntöönpanovaltion menettelyoikeudelliset erityispiirteet (kuten tiedoksiantoa koskevat vaatimukset) ja annetaan toiseksi asianomaiselle henkilölle myös tiedoksiannon jälkeen huomattava aineellinen liikkumavara. Jos esimerkiksi Y-yhtiön olisi äänivallan yhdistämistä koskevien sopimusten perusteella tietyin edellytyksin käytettävä äänioikeuttaan VB:n yhtiökokouksessa etukäteen sovitulla tavalla, jäädyttämismääräys, joka ei siis vaikuta jo tehtyihin sopimusvelvoitteisiin, ei olisi mitä ilmeisimmin esteenä sille.
47.
Tämän perusteella ei ole viitteitä siitä, että jäädyttämismääräys sitoisi kolmansia henkilöitä, jotka eivät osallistu menettelyyn, aineellisesti – mikä voisi olla merkityksellistä oikeusjärjestyksen perusteisiin liittyvien näkökohtien kannalta. Päinvastoin on katsottava, että jos Y:n kaltaisen kolmannen henkilön, joka ei osallistu menettelyyn, voidaan katsoa kuuluvan jäädyttämismääräyksen piiriin, tämä on seurausta lähinnä siitä, että ensinnäkin A. L. on sen ”tosiasiallinen edunsaaja”, että toiseksi täytäntöönpanovaltion kansallisessa oikeudessa ilmeisesti tunnustetaan tällainen oikeudellinen asema (
40
) ja että kolmanneksi tuomiovaltion kansallisessa oikeudessa sallitaan tällainen jäädyttämismääräys. Tällaisesta määräyksestä seuraava yritysten, jotka eivät osallistu menettelyyn, perustuslaissa suojatun oikeusaseman mahdollinen loukkaaminen ei siis tapahdu mielivaltaisesti vaan perustuu lakiin.
48.
Sikäli kuin jäädyttämismääräyksessä mainitut kolmannet henkilöt voivat lisäksi tarvittaessa turvautua oikeussuojakeinoihin määräystä vastaan ja kolmannet henkilöt ovat lisäksi pääomayhtiöitä eivätkä siis kokemattomia liike-elämässä, oikeusjärjestyksen perusteiden loukkaamisesta ei ole viitteitä myöskään prosessioikeuden kannalta. Näin on kuitenkin vain, mikäli oikeussuojakeinojen käyttämiselle Englannissa ei ole ylipääsemättömiä esteitä, mitä on vastakkaista näkemystä tukevien konkreettisten seikkojen puuttuessa (
41
) pidettävä nyt käsiteltävässä asiassa lähtökohtana, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden oikeudenkäyttöä koskeva keskinäinen luottamus.
49.
Edellä mainitusta tuomiosta Diageo Brands voidaan pikemminkin johtaa edellytys, jonka mukaan tuomiovaltiossa on käytettävä kaikkia oikeussuojakeinoja ennen kuin oikeusjärjestyksen perusteita koskeva väite voidaan ylipäätään esittää täytäntöönpanovaltiossa. Tämä lähtökohta on myös sopusoinnussa Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaa, joka vastaa sisällöltään perusoikeuskirjan 47 artiklaa, koskevan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen uudemman oikeuskäytännön kanssa. Jos kyseisiä tuomioita sovelletaan nyt käsiteltävään asiaan, oikeusjärjestyksen perusteita ei voida katsoa loukatun, koska kaikkia oikeussuojakeinoja tuomiovaltiossa ei ole vielä käytetty.
50.
Unionin tuomioistuimen ei tarvitse arvioida tässä menettelyssä sitä, onko jäädyttämismääräys sisällöllisesti liian epätäsmällinen kelvatakseen täytäntöönpanoperusteeksi Latviassa, mihin Meroni lisäksi vetoaa. Se ei nimittäin kuulu seikkoihin, jotka asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 kohdan soveltamisen yhteydessä tutkittaisiin täytäntöönpanokelpoiseksi julistamiseen liittyvässä menettelyvaiheessa.
51.
Tämä kysymys liittyy pikemminkin pakkotäytäntöönpanoa koskevaan lainsäädäntöön, joka kuuluu edelleen jäsenvaltioiden toimivaltaan. Nyt tarkasteltavassa ennakkoratkaisupyynnössä on sitä vastoin kyse pelkästään pakkotäytäntöönpanoa edeltävästä täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta. Toisin sanoen tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen ei vielä tarvitse merkitä väistämättä sitä, että se voidaan panna täytäntöön samoilla pakkotäytäntöönpanokeinoilla, joita olisi käytettävissä tuomiovaltiossa. Ratkaisevaa täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen kannalta on pikemminkin se, onko kyse tuomiovaltiossa täytäntöönpanokelpoisesta tuomiosta, (
42
) mitä on pidettävä lähtökohtana nyt käsiteltävässä asiassa. Kun on kyse täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttamisesta, täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen jälkeenkin voidaan – kuten unionin tuomioistuin on todennut muun muassa tuomiossa Prism Investments (
43
) – kuitenkin käyttää muita (kansallisia) oikeussuojakeinoja ja esittää mahdollisesti sellaisia väitteitä, joita Meroni on esittänyt nyt käsiteltävässä asiassa.
52.
Pääasian kaltaisessa tapauksessa ei ole unionin oikeuden näkökulmasta viitteitä sellaisten täytäntöönpanovaltion oikeusjärjestyksen perustavien oikeudellisten arvojen loukkaamisesta, jotka voisivat johtaa sellaiseen lopputulokseen, jota ei voida hyväksyä, jos jäädyttämismääräys julistetaan täytäntöönpanokelpoiseksi, joten on katsottava, ettei oikeusjärjestyksen perusteita ole loukattu.
b) Kolmansien henkilöiden oikeuksiin vetoaminen täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevassa menettelyssä
53.
Vaikka katsottaisiin, että oikeusjärjestyksen perusteita on loukattu kolmansien henkilöiden – tässä tapauksessa Y-yhtiön – oikeuksien osalta, Meroni, joka ennakkoratkaisupyynnön mukaan rinnastetaan oikeudelliselta asemaltaan latvialaisessa menettelyssä A. L:ään, ei voisi vedota tällaiseen loukkaamiseen oikeussuojakeinolla, jolla vastustetaan A. L:ää kohtaan annetun jäädyttämismääräyksen julistamista täytäntöönpanokelpoiseksi.
54.
Asetuksen N:o 44/2001 systematiikasta nimittäin ilmenee, että täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevaa hakemusta käsittelevä tuomioistuin ei tutki viran puolesta kyseisen tuomion yhdenmukaisuutta oikeusjärjestyksen perusteiden kanssa vaan että vastaaja voi – asetuksen johdanto-osan 18 perustelukappaleen mukaan – oikeuksiensa huomioon ottamiseksi riitauttaa täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisen. Tätä taustaa vasten olisi asetuksen systematiikan vastaista, jos vastaaja voisi vedota tässä yhteydessä myös kolmansien henkilöiden oikeudelliseen asemaan, etenkin jos kyseiset kolmannet henkilöt itse eivät ole hakeneet muutosta täytäntöönpanokelpoiseksi julistamiseen tai kyseessä olevaa tuomiota ei ole vielä edes annettu tiedoksi niille.
55.
Samansuuntainen oli jo tuomio Draka NK Cables ym., (
44
) jonka mukaan velallisen velkoja, joka ei ole osallistunut asianosaisena oikeudenkäyntimenettelyyn, ei voi hakea muutosta täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevan hakemuksen johdosta annettuun päätökseen (esimerkiksi tavoitteenaan estää kilpailevien velkojien toteuttama täytäntöönpano): unionin tuomioistuimen vaatimusta riidan rajaamisesta ainoastaan menettelyn asianosaisiin kierrettäisiin, jos niiden sallittaisiin vedota kolmansien henkilöiden väitettyihin oikeuksiin asetuksen N:o 44/2001 43 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen mukaisessa menettelyssä.
56.
Sikäli kuin Meroni ei esiinny menettelyssä Y-yhtiön nimissä, mistä ei ole viitteitä, hän ei siis voi täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevassa menettelyssä vedota sen intresseihin ”kolmansien henkilöiden oikeuksina”. Näin ollen Meronin esittämät oikeusjärjestyksen perusteita koskevat väitteet, vaikka ne olisivatkin perusteltuja, olisi sivuutettava pääasiassa, koska niissä vedotaan sellaisten kolmansien henkilöiden oikeuksiin, jotka eivät osallistu menettelyyn.
V Ratkaisuehdotus
57.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
Jäsenvaltion tuomioistuimen antama jäädyttämismääräys, joka on annettu väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvänä toimenpiteenä kuulematta sitä ennen kaikkia henkilöitä, joiden oikeuksiin määräys voi vaikuttaa, ei ole asetuksen N:o 44/2001 34 artiklan 1 kohdan tai Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan vastainen ainakaan silloin, jos jokainen henkilö, jota tuomio koskee, voi milloin tahansa vaatia tuomiojäsenvaltion tuomioistuimessa tuomion muuttamista tai kumoamista.
Täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista vastaan käytettävillä oikeussuojakeinoilla voidaan vedota ainoastaan muutoksenhakijan omiin oikeuksiin eikä kolmansien henkilöiden oikeuksiin.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: saksa.
(
2
)	Tuomio Allianz (C‑185/07, EU:C:2009:69).
(
3
)	Siitä käytettiin aiemmin myös nimitystä Mareva-määräys; ks. tästä jo tuomio Gambazzi (C‑394/07, EU:C:2009:219, 11 kohta).
(
4
)	Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EYVL 2001, L 12, s. 1; sellaisena kuin sitä sovelletaan käsiteltävässä asiassa ja sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 22.10.2008 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1103/2008 (EUVL L 304, s. 80)).
(
5
)	Tämä määritelmä vastaa olennaisin osin tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta yksityisoikeuden alalla 27.9.1968 tehdyn yleissopimuksen (EYVL 1972, L 299, s. 32; jäljempänä Brysselin yleissopimus) 25 artiklan mukaista määritelmää.
(
6
)	Tässä yhteydessä on esitettävä mm. täytäntöönpantavan tuomion jäljennös.
(
7
)	Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ei täsmennä, mitä ”tosiasiallisen edunsaajan” oikeudellisella asemalla on ymmärrettävä ja tarkoitetaanko sillä esimerkiksi varainhoitosuhdetta vai ainoastaan tosiasiallista mahdollisuutta vaikuttaa omistajan tapaan.
(
8
)	Ennakkoratkaisupyynnön 3 kohdan mukaan Meronilla ”on hallussaan ne [A. L:n] varat, jotka takavarikoitiin rikosoikeudenkäynnissä”, ja Yhdistyneen kuningaskunnan kirjallisten huomautusten 9 kohdassa hänestä käytetään nimitystä ”bailee of property of [A. L.]”.
(
9
)	Jäädyttämismääräyksen 13 kohta.
(
10
)	Jäädyttämismääräyksen 15 kohta, jonka otsikko on ”Muut osapuolet kuin kantajat ja vastaaja”. Henkilöiden, jotka eivät noudata määräystä, katsotaan syyllistyneen oikeuden halventamiseen (contempt of court), josta voidaan määrätä tuntuvia seuraamuksia.
(
11
)	Jäädyttämismääräyksen 20 kohta.
(
12
)	Jäädyttämismääräyksen 21 kohta.
(
13
)	Ennakkoratkaisupyynnön 10.2.5 kohta.
(
14
)	Jäädyttämismääräyksen 1 kohta.
(
15
)	Ks. tästä ennakkoratkaisupyynnön 3 ja 8 kohta.
(
16
)	Ks. vastaavasti tuomio Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, 38 ja 39 kohta) ja tuomio Gambazzi (C-394/07, EU:C:2009:219, 28 kohta) sekä ratkaisuehdotukseni flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑302/13, EU:C:2014:2046, 74 kohta).
(
17
)	Ks. aiemmasta oikeustilasta ja Brysselin yleissopimuksen 25 artiklasta ratkaisuehdotukseni Gambazzi (C‑394/07, EU:C:2008:748, 20–30 kohta).
(
18
)	Tuomio Denilauler (125/79, EU:C:1980:130, 2, 7, 8, 17 ja 18 kohta).
(
19
)	On huomattava, että tuomion (oikeudenkäyntikielenä varsinaisesti ratkaisevan) saksankielisen version 17 ja 18 kohta poikkeavat tältä osin sen ranskankielisestä versiosta, koska ranskankielisen version mukaan tuomiosta ei voi olla kyse, jos sekä haastehakemus että tiedoksianto puuttuvat kumulatiivisesti, kun taas tuomion saksankielinen versio tukee sellaista tulkintaa, että pelkkä haastehakemuksen tai tiedoksiannon puuttuminen johtaa siihen, ettei kyse voi olla tuomiosta. Saksan Bundesgerichtshofin varovainen oikeuskäytäntö (ks. esim. määräys 21.12.2006, Az. IX ZB 150/05, julkaistu mm. RIW 2007, s. 217), jonka mukaan tuomion antamista on täytynyt edeltää tuomiovaltiossa kontradiktorinen menettely, jotta ulkomaiset väliaikaiseen oikeussuojaan liittyvät toimenpiteet voidaan tunnustaa Saksassa, perustuu mahdollisesti muun muassa myös tähän kielelliseen eroavuuteen.
(
20
)	Ks. tästä Leible teoksessa Rauscher (toim.), EuZPR/EuIPR, Brüssel I-VO, 3. painos, 2011, 32 artikla, 12a kohta.
(
21
)	Ks. tästä tuomio ASML (C‑283/05, EU:C:2006:787, 18–21 kohta).
(
22
)	Ks. vastaavasti tuomio Hoffmann (145/86, EU:C:1988:61, 21 kohta); tuomio Hendrikman ja Feyen (C-78/95, EU:C:1996:380, 23 kohta); tuomio Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, 21 kohta); tuomio Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, 26 kohta); tuomio Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, 55 kohta) ja tuomio Trade Agency (C-619/10, EU:C:2012:531, 49 kohta).
(
23
)	Ratkaisuehdotukseni flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑302/13, EU:C:2014:2046, 71 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
(
24
)	Tuomio Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, 23 kohta); tuomio Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, 28 kohta); tuomio Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, 57 kohta); tuomio Trade Agency (C-619/10, EU:C:2012:531, 49 kohta) ja tuomio flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑302/13, EU:C:2014:2319, 47 kohta).
(
25
)	Tuomio Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, 36 kohta); tuomio Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, 29 kohta); tuomio Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, 58 kohta); tuomio Trade Agency (C-619/10, EU:C:2012:531, 50 kohta) ja tuomio flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑302/13, EU:C:2014:2319, 48 kohta).
(
26
)	Tuomio Krombach (C-7/98, EU:C:2000:164, 37 kohta); tuomio Renault (C-38/98, EU:C:2000:225, 29 kohta); tuomio Gambazzi (C-394/07, EU:C:2009:219, 27 kohta); tuomio Apostolides (C-420/07, EU:C:2009:271, 59 kohta); tuomio Trade Agency (C-619/10, EU:C:2012:531, 51 kohta) ja flyLAL-Lithuanian Airlines (C‑302/13, EU:C:2014:2319, 49 kohta).
(
27
)	Tuomio Diageo Brands (C‑681/13, EU:C:2015:471).
(
28
)	Tuomio Diageo Brands (C‑681/13, EU:C:2015:471, 50 kohta).
(
29
)	Tuomio Diageo Brands (C‑681/13, EU:C:2015:471, 64 kohta).
(
30
)	Ks. tästä tuomio Apostolides (C‑420/07, EU:C:2009:271, 80 kohta).
(
31
)	Asia Avotiņš v. Latvia (ECLI:CE:ECHR:2014:0225JUD001750207, erityisesti 51 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
(
32
)	Määräys vastaa perusoikeuskirjan 47 artiklaa. Kun otetaan huomioon perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohta, Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan tulkinta on näin ollen kiinnostava perusoikeuskirjan 47 artiklan tulkinnan kannalta; ks. tästä ratkaisuehdotukseni Schindler Holding ym. v. komissio (C‑501/11 P, EU:C:2013:248, 21–24 kohta).
(
33
)	Ennakkoratkaisupyynnön 8 kohta.
(
34
)	Ennakkoratkaisupyynnön 8 kohta.
(
35
)	Jäädyttämismääräyksen 9 kohta.
(
36
)	Ennakkoratkaisupyynnön 10.2.4 kohta.
(
37
)	Jäädyttämismääräyksen 21 kohta.
(
38
)	Jäädyttämismääräyksen 13 kohta.
(
39
)	Jäädyttämismääräyksen 20 kohta.
(
40
)	Ennakkoratkaisupyynnön 8 kohdassa mainitaan nimenomaisesti alankomaalaiseen yhtiöön Y kohdistuvien oikeuksien, joiden tosiasiallinen edunsaaja on [A. L.], omistaminen.
(
41
)	Meronin kirjallisten huomautustensa 21 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa esittämä perustelematon väite, jonka mukaan englantilaisten tuomioistuinten harkintavalta on liian suuri, ei ole tässä suhteessa riittävä.
(
42
)	Tuomio Coursier (C‑267/97, EU:C:1999:213, 23 kohta).
(
43
)	Tuomio Prism Investments (C‑139/10, EU:C:2011:653, 40 kohta).
(
44
)	Tuomio Draka NK Cables ym. (C‑167/08, EU:C:2009:263, 29–31 kohta).