62023CC0240
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA
JEANA RICHARDA DE LA TOUR
přednesené dne 18. června 2024 (
1
)
Věc C‑240/23
Herbaria Kräuterparadies GmbH
proti
Freistaat Bayern
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud, Německo)]
„Řízení o předběžné otázce – Zemědělství a rybolov – Ekologická produkce a označování ekologických produktů – Nařízení (EU) 2018/848 – Pravidla ekologické produkce – Článek 16 – Článek 33 – Označování – Logo Evropské unie pro ekologickou produkci – Podmínky pro používání – Články 45 a 48 – Dovoz rovnocenných ekologických produktů pocházejících ze třetí země uznané na trhu Unie – Výraz odkazující na ekologickou produkci – Listina základních práv Evropské unie – Článek 20 – Rovné zacházení“
I. Úvod
1.
Od roku 2012 společnost Herbaria Kräuterparadies GmbH (dále jen „Herbaria“) napadá rozhodnutí Freistaat Bayern (Spolková země Bavorsko, Německo), které jí zakazuje používat údaj týkající se ekologického způsobu produkce v označení, propagačním materiálu a obchodních dokumentech směsi ovocných šťáv a bylinných výtažků, která kromě ekologických produktů obsahuje vitamíny jiného než rostlinného původu a glukonát železa nepocházející z ekologického zemědělství.
2.
První rozsudek Soudního dvora potvrdil výklad spolkové země Bavorsko ohledně nemožnosti použít za těchto podmínek logo Evropské unie pro ekologickou produkci, jakož i jakýkoli výraz odkazující na ekologickou produkci (
2
). Společnost Herbaria toto rozhodnutí uznala a tvrdí, že došlo k porušení rovnosti mezi jejím produktem a podobným americkým produktem, do kterého jsou přidány vitamíny jiného než rostlinného původu a glukonát železa nepocházející z ekologického zemědělství, ale který je uznán jako produkt ekologické produkce ve Spojených státech amerických a jako takový může být uváděn na trh na území Unie s logem Evropské unie pro ekologickou produkci, neboť Spojené státy jsou uznány jako třetí země s rovnocennými pravidly produkce a kontroly.
3.
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká zaprvé výkladu čl. 16 odst. 1, čl. 30 odst. 1, čl. 33 odst. 1, čl. 45 odst. 1 a čl. 48 odst. 1, jakož i přílohy II části IV bodě 2.2.2 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/848 ze dne 30. května 2018 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (
3
), a zadruhé článku 20 Listiny základních práv Evropské unie (
4
).
4.
Tato žádost umožní Soudnímu dvoru upřesnit, jak by se mělo používat logo Evropské unie pro ekologickou produkci v případě dovozu produktů pocházejících z ekologického zemědělství. Navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl, že produkty dovážené podle nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (
5
) a nařízení 2018/848 mohou být opatřeny tímto logem, které je ve stejném zorném poli doplněno povinnými údaji o původu surovin a zemi původu kontroly shody, aniž by tím byla narušena zásada rovnosti chráněná článkem 20 Listiny.
II. Právní rámec
A.
Nařízení č. 834/2007
5.
Body 1 a 33 odůvodnění nařízení č. 834/2007 uváděly:
„(1)
Ekologický způsob produkce […] plní dvojí společenskou roli, když na straně jedné zajišťuje zvláštní trh odpovídající na spotřebitelskou poptávku po ekologických produktech a na straně druhé přináší veřejné statky přispívající k ochraně životního prostředí a dobrým životním podmínkám zvířat, jakož i k rozvoji venkova.
[…]
(33)
Ekologické produkty dovážené do [Evropské unie] by mělo být povoleno uvádět na trh [Unie] jako ekologické, pokud byly vyprodukovány v souladu s pravidly produkce a podrobeny kontrolním opatřením, jež jsou v souladu s opatřeními stanovenými v právních předpisech [Unie] nebo jsou jim rovnocenná. Produkty dovezené v rámci rovnocenného systému by měly být navíc opatřeny potvrzením vydaným příslušným orgánem nebo uznaným kontrolním orgánem nebo subjektem dotyčné třetí země.“
6.
Článek 19 tohoto nařízení, nadepsaný „Obecná pravidla produkce zpracovaných potravin“, ve svém odst. 2 písm. b) stanovil:
„Na složení zpracovaných ekologických potravin se vztahují tyto podmínky:
[…]
b)
lze použít pouze potravinářské přídatné látky, pomocné látky, látky určené k aromatizaci, vodu, sůl, látky pro přípravu mikroorganismů a enzymů, minerály, stopové prvky, vitamíny, aminokyseliny a další mikroživiny v potravinách pro zvláštní nutriční použití a pouze pokud byly schváleny pro použití v ekologické produkci podle článku 21;“
7.
Článek 23 uvedeného nařízení, nadepsaný „Používání výrazů odkazujících na ekologickou produkci“, ve svém odstavci 1 stanovil:
„Pro účely tohoto nařízení se má za to, že produkt označen výrazy odkazujícími na ekologickou produkci, pokud se v jeho označení, propagačním materiálu nebo obchodních dokumentech on sám, jeho složky nebo krmné suroviny popisují výrazy, které naznačují kupujícímu, že produkt, jeho složky nebo krmné suroviny byly získány v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení. Zejména výrazy uvedené na seznamu v příloze a jejich odvozeniny nebo zdrobněliny jako ‚bio‘ a ‚eko‘ mohou být samostatně nebo v kombinaci používány kdekoli [v Unii] a v kterémkoli jazyce [Unie] při označování a propagaci produktu, který splňuje požadavky tohoto nařízení nebo požadavky z něj plynoucí.
Při označování a propagaci živých nebo nezpracovaných zemědělských produktů se mohou používat výrazy odkazující na ekologickou produkci, pouze pokud byly navíc všechny složky daného produktu rovněž získány v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení.“
8.
Článek 24 téhož nařízení, nadepsaný „Povinné údaje“, zněl takto:
„1.   Použijí-li se výrazy uvedené v čl. 23 odst. 1:
a)
na označení je uveden rovněž číselný kód uvedený v čl. 27 odst. 10 kontrolního orgánu nebo kontrolního subjektu, jemuž podléhá hospodářský subjekt, který provedl poslední fázi produkce nebo přípravy;
b)
pokud jde o balené potraviny, je na obalu uvedeno rovněž logo Společenství uvedené v čl. 25 odst. 1;
c)
je-li použito logo Společenství, je se ve stejném zorném poli jako toto logo označeno rovněž místo, kde byly vyprodukovány zemědělské suroviny, z nichž se produkt skládá, a to podle situace v následující podobě:
–
‚zemědělská produkce EU‘, byla-li zemědělská surovina vyprodukována v EU,
–
‚zemědělská produkce mimo EU‘, byla-li zemědělská surovina vyprodukována ve třetích zemích;
–
‚zemědělská produkce EU/mimo EU‘, byla-li část zemědělských surovin vyprodukována v[Unii] a část ve třetí zemi.
[…]
U produktů dovezených z třetích zemí je použití loga Společenství podle čl. 25 odst. 1 a uvedení údaje o původu podle prvního pododstavce dobrovolné. Je-li se však logo Společenství podle čl. 25 odst. 1 na označení uvedeno, musí být na označení uveden rovněž údaj o původu podle prvního pododstavce.
2.   Údaje uvedené v odstavci 1 se vyznačí na nápadném místě tak, aby byly dobře viditelné, jasně čitelné a nedaly se odstranit.
[…]“
9.
Článek 25 nařízení č. 834/2007, nadepsaný „Loga ekologické produkce“, stanovil:
„1.   Logo Společenství označující ekologickou produkci smí být použito v označování, obchodní úpravě a propagaci produktů, jež splňují požadavky stanovené tímto nařízením.
[…]
2.   Vnitrostátní a soukromá loga smí být použita v označování, obchodní úpravě a propagaci produktů, jež splňují požadavky stanovené tímto nařízením.
[…]“
10.
Článek 32 tohoto nařízení, nadepsaný „Dovoz vyhovujících produktů“, v odstavci 1 stanovil:
„Produkt dovezený ze třetí země může být uveden na trh Společenství jako ekologický, pokud:
a)
produkt splňuje ustanovení hlavy II, III a IV a prováděcí pravidla vztahující se na jeho produkci přijatá podle tohoto nařízení;
b)
všechny hospodářské subjekty včetně vývozců podléhají kontrole za strany kontrolního orgánu nebo kontrolního subjektu uznaného podle odstavce 2;
c)
dotyčné hospodářské subjekty jsou kdykoli schopny poskytnout dovozcům či vnitrostátním orgánům osvědčení podle článku 29, umožňující určit hospodářský subjekt, který provedl poslední operaci, a ověřit soulad tohoto hospodářského subjektu s písmeny a) a b), a jež bylo vydáno kontrolním orgánem nebo kontrolním subjektem podle písmene b).“
11.
Článek 33 uvedeného nařízení, nadepsaný „Dovoz produktů poskytujících rovnocenné záruky“, zněl takto:
„1.   Produkt dovezený ze třetí země může být rovněž uveden na trh [Unie] jako ekologický, pokud:
a)
produkt byl získán v souladu s pravidly produkce, jež jsou rovnocenné pravidlům uvedeným v hlavách III a IV;
b)
hospodářské subjekty podléhají kontrolním opatřením s účinností rovnocennou opatřením uvedeným v hlavě V a tato opatření jsou používána nepřetržitě a účinně;
c)
hospodářské subjekty podrobily své činnosti ve všech fázích produkce, přípravy a distribuce ve třetí zemi kontrolnímu systému uznanému podle odstavce 2 nebo kontrolnímu orgánu či kontrolnímu subjektu uznanému podle odstavce 3;
d)
na produkt se vztahuje potvrzení o kontrole vydané příslušnými orgány, kontrolními orgány nebo kontrolními subjekty třetí země, uznanými podle odstavce 2, nebo kontrolním subjektem nebo kontrolním orgánem uznaným podle odstavce 3, které potvrzuje, že produkt splňuje podmínky stanovené v tomto odstavci.
[…]
2.   [Evropská k]omise může postupem podle čl. 37 odst. 2 uznat třetí země, jejichž systém produkce je v souladu se zásadami a pravidly produkce, jež jsou rovnocenná zásadám a pravidlům stanoveným v hlavách II, III a IV, a jejichž kontrolní opatření mají rovnocennou účinnost jako opatření stanovená v hlavě V, a sestaví seznam těchto zemí. Hodnocení rovnocennosti zohlední pokyny CAC/GL 32 Codex Alimentarius.
[…]“
B.
Nařízení (ES) č. 889/2008
12.
Nařízení Komise (ES) č. 889/2008 ze dne 5. září 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů, pokud jde o ekologickou produkci, označování a kontrolu (
6
), obsahovalo článek 27, nadepsaný „Použití některých produktů a látek při zpracování potravin“, jehož odstavec 1 stanovil:
„Pro účely čl. 19 odst. 2 písm. b) nařízení [č. 834/2007] lze při zpracování ekologických potravin s výjimkou vína používat pouze tyto látky:
[…]
f)
minerály (včetně stopových prvků), vitaminy, aminokyseliny a mikroživiny povolené pouze pro případ, že jejich použití v potravinách, jejichž jsou součástí, je vyžadováno zákonem.“
C.
Nařízení (ES) č. 1235/2008
13.
Článek 7 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1235/2008 ze dne 8. prosince 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o opatření pro dovoz ekologických produktů ze třetích zemí (
7
), stanovil:
„Komise sestaví seznam uznaných třetích zemí v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení [č. 834/2007]. Seznam uznaných zemí je uveden v příloze III tohoto nařízení […]“
D.
Prováděcí nařízení (EU) č. 126/2012
14.
Článek 2 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 126/2012 ze dne 14. února 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 889/2008, pokud jde o osvědčení, a nařízení (ES) č. 1235/2008, pokud jde o opatření pro dovoz ekologických produktů ze Spojených států amerických (
8
), zařadil Spojené státy na seznam třetích zemí uvedených v příloze III nařízení č. 1235/2008.
E.
Nařízení 2018/848
15.
V bodech 1, 3, 6, 9, 15, 17, 73, 77 až 79, 93, 96 a 123 odůvodnění nařízení 2018/848 je uvedeno:
„(1)
Ekologická produkce […] plní dvojí společenskou roli – na straně jedné zajišťuje specifický trh reagující na spotřebitelskou poptávku po ekologických produktech a na straně druhé přináší veřejně dostupné statky přispívající k ochraně životního prostředí a dobrým životním podmínkám zvířat, jakož i k rozvoji venkova.
[…]
(3)
Cíle politiky ekologické produkce jsou začleněny do cílů [společné zemědělské politiky (SZP)] zejména tím, že pro zemědělce dodržující pravidla ekologické produkce je zajištěn spravedlivý zisk. Rostoucí poptávka spotřebitelů po ekologických produktech navíc vytváří podmínky pro další rozvoj a rozšíření trhu s těmito produkty, a tedy i pro vyšší výnos zemědělců, kteří se zabývají ekologickou produkcí.
[…]
(6)
Vzhledem k cílům politiky Unie v oblasti ekologické produkce by právní rámec stanovený pro provádění této politiky měl být zaměřen na zajištění spravedlivé hospodářské soutěže a řádného fungování vnitřního trhu s ekologickými produkty, na zachování důvěry spotřebitelů v produkty označené jako ekologické a oprávněnost této důvěry a na vytváření podmínek, za kterých se může tato politika rozvíjet v souladu s vývojem v oblasti produkce a trhu.
[…]
(9)
Vzhledem k dynamickému rozvoji sektoru ekologické produkce bylo v nařízení Rady [č. 834/2007] stanoveno, že je zapotřebí pravidla Unie pro ekologickou produkci v budoucnu přezkoumat, přičemž se zohlední zkušenosti získané při jejich uplatňování. Z tohoto přezkumu provedeného Komisí vyplývá, že právní rámec Unie upravující ekologickou produkci je třeba zlepšit tak, aby obsahoval pravidla, která odpovídají vysokým očekáváním spotřebitelů a zaručují dostatečnou jasnost pro ty, jimž jsou určena. Nařízení [č. 834/2007] by proto mělo být zrušeno a nahrazeno nařízením novým.
[…]
(15)
Výzkumné projekty ukázaly, že na trhu s ekologickými potravinami má zásadní význam důvěra spotřebitelů. Z dlouhodobého hlediska mohou pravidla, která postrádají důvěryhodnost, ohrozit důvěru veřejnosti a vést k selhání trhu. Proto by měl být udržitelný rozvoj ekologické produkce v Unii založen na řádných pravidlech produkce, která jsou harmonizována na úrovni Unie a která odpovídají očekáváním hospodářských subjektů i spotřebitelů, pokud jde o jakost ekologických produktů a soulad se zásadami a pravidly stanovenými v tomto nařízení.
[…]
(17)
Toto nařízení by mělo poskytnout základ pro udržitelný rozvoj ekologické produkce a jejích příznivých účinků na životní prostředí při současném zajištění účinného fungování vnitřního trhu s ekologickými produkty a spravedlivé hospodářské soutěže, a pomoci tak zemědělcům dosáhnout spravedlivého příjmu, zajistit důvěru spotřebitelů, chránit zájmy spotřebitelů a podporovat krátké distribuční kanály a místní produkci. Těchto cílů by mělo být dosaženo tím, že budou dodržovány obecné a konkrétní zásady a obecná a podrobná pravidla produkce vztahující se na ekologickou produkci.
[…]
(73)
Označování zemědělských produktů a potravin by mělo podléhat obecným pravidlům stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady [č. 1169/2011 (
9
)], a zejména ustanovením, jejichž cílem je zabránit označování, které může být pro spotřebitele matoucí nebo zavádějící. Kromě toho by v tomto nařízení měla být stanovena zvláštní ustanovení týkající se označování ekologických produktů a produktů z přechodného období. Měla by chránit jak zájmy hospodářských subjektů, které budou mít své produkty na trhu správně označeny a budou těžit z podmínek spravedlivé hospodářské soutěže, tak zájmy spotřebitelů, kteří se budou moci při výběru potravin informovaně rozhodovat.
[…]
(77)
V zájmu zajištění přehlednosti pro spotřebitele na celém trhu Unie by všechny balené ekologické potraviny vyprodukované v Unii měly být povinně označeny logem Evropské unie pro ekologickou produkci. Navíc by mělo být možné používat toto logo dobrovolně v případě nebalených ekologických produktů vyprodukovaných v Unii a v případě jakýchkoli ekologických produktů dovezených ze třetích zemí, jakož i pro informační a vzdělávací účely. Měl by být stanoven vzor loga Evropské unie pro ekologickou produkci.
(78)
Aby však spotřebitelé nebyli uváděni v omyl, pokud jde ekologickou povahu celého produktu, je vhodné omezit používání tohoto loga na produkty, které obsahují výhradně nebo téměř výhradně ekologické složky. Nemělo by být proto povoleno užívat je pro označování produktů z přechodného období nebo zpracovaných produktů, ve kterých je méně než 95 % hmotnostních složek zemědělského původu ekologických.
(79)
Aby se předešlo jakýmkoliv případným nejasnostem pro spotřebitele, pokud jde o to, zda produkt pochází z Unie, či mimo ni, měli by být spotřebitelé v případě použití loga Evropské unie pro ekologickou produkci vždy informováni o místě, kde byly vyprodukovány zemědělské suroviny, z nichž se produkt skládá. […]
[…]
(93)
Zkušenosti s pravidly pro dovoz ekologických produktů do Unie podle nařízení (ES) [č. 834/2007] ukázaly, že je nutné tato pravidla revidovat s cílem reagovat na očekávání spotřebitelů, že dovážené ekologické produkty splňují stejně náročné požadavky jako produkty z Unie, jakož i zajistit lepší přístup ekologických produktů z Unie na mezinárodní trh. […]
[…]
(96)
Třetí země uznané pro účely rovnocennosti podle nařízení [č. 834/2007] by měly být podle tohoto nařízení nadále takto uznány, a to na omezenou dobu nutnou k zajištění hladkého přechodu na režim uznání na základě mezinárodní dohody a za předpokladu, že i nadále zaručují rovnocennost své ekologické produkce a kontrolních pravidel s příslušnými platnými pravidly Unie a splňují všechny požadavky týkající se dohledu nad jejich uznáním ze strany Komise. Tento dohled by měl být založen zejména na výročních zprávách, které uznané třetí země zasílají Komisi.
[…]
(123)
Jelikož cílů tohoto nařízení, zejména spravedlivé hospodářské soutěže a řádného fungování vnitřního trhu s ekologickými produkty, jakož i zajištění důvěry spotřebitelů v tyto produkty a v logo Evropské unie pro ekologickou produkci, nemůže být uspokojivě dosaženo samotnými členskými státy, ale spíše jich může být vzhledem k potřebné harmonizaci pravidel pro ekologickou produkci lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 [SEU]. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.“
16.
Článek 16 nařízení 2018/848, nadepsaný „Pravidla produkce pro zpracované potraviny“, v odstavci 1 stanoví:
„Hospodářské subjekty produkující zpracované potraviny dodržují zejména podrobná pravidla produkce uvedená v příloze II části IV a ve všech prováděcích aktech uvedených v odstavci 3 tohoto článku.“
17.
Podle článku 30 tohoto nařízení, nadepsaného „Používání výrazů odkazujících na ekologickou produkci“:
„1.   Pro účely tohoto nařízení se má za to, že produkt je označen výrazy odkazujícími na ekologickou produkci, pokud se v jeho označení, propagačním materiálu nebo obchodních dokladech on sám, jeho složky nebo krmné suroviny použité pro jeho produkci popisují výrazy, které kupujícímu naznačují, že produkt, složky nebo krmné suroviny byly vyprodukovány v souladu s tímto nařízením. Zejména mohou být pro označení a propagaci produktů uvedených v čl. 2 odst. 1, které jsou v souladu s tímto nařízením, v celé Unii používány výrazy uvedené na seznamu v příloze IV a jejich odvozeniny nebo zdrobněliny, jako ‚bio‘ a ‚eko‘, a to samostatně i v kombinaci a v kterémkoli jazyce uvedeném ve zmíněné příloze.
[…]
5.   Pokud jde o zpracované potraviny, mohou být výrazy uvedené v odstavci 1 použity:
a)
v obchodním označení a v seznamu složek, jestliže je tento seznam povinný podle právních předpisů Unie […]
[…]
b)
pouze v seznamu složek […]
[…]
c)
v obchodním označení a seznamu složek […]
[…]“
18.
Článek 32 uvedeného nařízení, nadepsaný „Povinné údaje“, v odstavci 1 stanoví:
„Při použití výrazů uvedených v čl. 30 odst. 1 na produktech, včetně produktů označených jako produkty z přechodného období v souladu s čl. 30 odst. 3, je:
[…]
b)
v případě balených potravin na obalu uvedeno rovněž logo Evropské unie pro ekologickou produkci podle článku 33, s výjimkou případů uvedených v čl. 30 odst. 3 a odst. 5 písm. b) a c).“
19.
Podle článku 33 nařízení 2018/848, nadepsaného „Logo Evropské unie pro ekologickou produkci“:
„1.   Při označování, obchodní úpravě a propagaci produktů, jež jsou v souladu s tímto nařízením, lze použít logo Evropské unie pro ekologickou produkci.
Logo Evropské unie pro ekologickou produkci lze používat rovněž pro informační a vzdělávací účely související s existencí a propagací loga samotného, a to za předpokladu, že takovým použitím nemůže být spotřebitel uveden v omyl, pokud jde o ekologickou produkci konkrétních produktů, a že je logo reprodukováno v souladu s pravidly stanovenými v příloze V. […]
[…]
3.   Použití loga Evropské unie pro ekologickou produkci u produktů dovážených ze třetích zemí je nepovinné. Jestliže je toto logo v označení takových produktů uvedeno, je v označení uveden rovněž údaj podle čl. 32 odst. 2.
[…]
5.   Při označování, obchodní úpravě a propagaci produktů, jež jsou v souladu s tímto nařízením, smějí být použita vnitrostátní a soukromá loga.
[…]“
20.
Článek 42 tohoto nařízení, nadepsaný „Doplňující pravidla týkající se opatření v případě nesouladu“, zní takto:
„1.   V případě nesouladu majícího vliv na integritu ekologických produktů nebo produktů z přechodného období v jakékoli fázi produkce, přípravy a distribuce, například v důsledku použití nepovolených produktů, látek nebo technik nebo smísení s konvenčními produkty, příslušné orgány a případně kontrolní orgány a kontrolní subjekty […] zajistí, aby při označování a propagaci celé dotčené dávky nebo produkční série nebylo odkazováno na ekologickou produkci.
[…]“
21.
Článek 44 uvedeného nařízení, nadepsaný „Vývoz ekologických produktů“, stanoví v odstavci 1:
„Produkt může být vyvezen z Unie jako ekologický produkt a nést logo Evropské unie pro ekologickou produkci, pokud je v souladu s pravidly pro ekologickou produkci podle tohoto nařízení.“
22.
Článek 45 nařízení 2018/848, nadepsaný „Dovoz ekologických produktů a produktů z přechodného období“, v odstavci 1 stanoví:
„Produkt může být dovezen ze třetí země s cílem uvést ho na trh v Unii jako ekologický produkt nebo jako produkt z přechodného období, pokud jsou splněny tyto tři podmínky:
a)
produkt je produktem uvedeným v čl. 2 odst. 1;
b)
platí jedna z těchto skutečností:
i)
produkt splňuje ustanovení kapitol II, III a IV tohoto nařízení a všechny hospodářské subjekty a skupiny hospodářských subjektů podle článku 36, včetně vývozců v dotčené třetí zemi, podléhají kontrole ze strany kontrolních orgánů nebo kontrolních subjektů uznaných v souladu s článkem 46 a tyto orgány nebo subjekty vystavily všem těmto hospodářským subjektům, skupinám hospodářských subjektů a vývozcům certifikát potvrzující, že splňují požadavky tohoto nařízení;
ii)
pochází-li produkt ze třetí země, která je uznána v souladu s článkem 47, tento produkt splňuje podmínky stanovené v příslušné obchodní dohodě; nebo
iii)
pochází-li produkt ze třetí země, která je uznána v souladu s článkem 48, tento produkt splňuje rovnocenná pravidla produkce a kontroly dané třetí země a je dovážen s certifikátem kontroly, který vydaly příslušné orgány, kontrolní orgány nebo kontrolní subjekty uvedené třetí země a který potvrzuje uvedený soulad; a
c)
hospodářské subjekty ve třetích zemích jsou schopny kdykoli poskytnout dovozcům a vnitrostátním orgánům v Unii a v příslušných třetích zemích informace umožňující identifikaci hospodářských subjektů, které jsou jejich dodavateli, a kontrolních orgánů nebo kontrolních subjektů těchto dodavatelů s cílem zajistit sledovatelnost dotčeného ekologického produktu nebo produktu z přechodného období. Tyto informace se zpřístupní i kontrolním orgánům nebo kontrolním subjektům dovozců.“
23.
Článek 48 tohoto nařízení, nadepsaný „Rovnocennost podle nařízení [č. 834/2007], v odstavci 1 stanoví:
„Uznanou třetí zemí podle čl. 45 odst. 1 písm. b) bodu iii) je třetí země, která byla uznána pro účely rovnocennosti podle čl. 33 odst. 2 nařízení [č. 834/2007], včetně zemí uznaných v rámci přechodného opatření stanoveného v článku 58 tohoto nařízení.
Toto uznání pozbývá platnosti dne 31. prosince 2025.“
24.
Podle čl. 56 prvního a druhého pododstavce uvedeného nařízení:
„Nařízení [č. 834/2007] se zrušuje.
Uvedené nařízení se však i nadále použije pro účely dokončení posuzování dosud projednávaných žádostí ze třetích zemí, jak je stanoveno v článku 58 tohoto nařízení.“
25.
Článek 58 odst. 1 nařízení 2018/848 stanoví:
„Komise dokončí posouzení žádostí ze třetích zemí předložených podle čl. 33 odst. 2 nařízení [č. 834/2007], o kterých nebylo ke dni 17. června 2018 rozhodnuto. Pro posouzení takových žádostí se použije uvedené nařízení.“
26.
Příloha II část IV bod 2.2.2. písm. f) uvedeného nařízení stanoví, pokud jde o podrobné požadavky vztahující se na produkci zpracovaných potravin:
„Při zpracování potravin je možné používat tyto produkty a látky:
[…]
f)
minerály (včetně stopových prvků), vitaminy, aminokyseliny a mikroživiny, a to za předpokladu, že:
i)
jejich použití v potravinách určených k běžné spotřebě je ‚výslovně právně požadováno‘, čímž se rozumí výslovně požadováno v ustanoveních práva Unie nebo ustanoveních vnitrostátních právních předpisů slučitelných s právem Unie, na základě kterých nesmějí být dané potraviny v žádném případě uváděny na trh jako potraviny určené k běžné spotřebě, jestliže neobsahují jako přídatné látky daný minerál, vitamín, aminokyselinu nebo mikroživinu; nebo
ii)
pokud jde o potraviny uváděné na trh jako potraviny se zvláštními charakteristickými rysy nebo účinky v souvislosti se zdravím či výživou nebo v souvislosti s potřebami zvláštních skupin spotřebitelů:
–
je jejich použití ve výrobcích podle čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) [č. 609/2013 (
10
)] povoleno uvedeným nařízením a akty přijatými ohledně těchto produktů na základě čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení nebo
–
je jejich použití ve výrobcích upravovaných směrnicí Komise [2006/125/ES (
11
)] povoleno uvedenou směrnicí.“
F.
Nařízení (EU) 2020/1693
27.
Bod 7 odůvodnění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/1693 ze dne 11. listopadu 2020, kterým se mění nařízení (EU) 2018/848 o ekologické produkci a označování ekologických produktů, pokud jde o jeho datum použitelnosti a některá další data v uvedeném nařízení (
12
), uvádí:
„Pandemie COVID-19 a související krize v oblasti veřejného zdraví představují […] bezprecedentní výzvu pro třetí země a pro hospodářské subjekty usazené ve třetích zemích. V případě třetích zemí, které byly uznány za rovnocenné podle čl. 33 odst. 2 nařízení Rady [č. 834/2007], je proto vhodné prodloužit dobu platnosti jejich uznání o jeden rok až do 31. prosince 2026, aby měly tyto třetí země dostatek času na změnu svého postavení, a to buď uzavřením obchodní dohody s Evropskou unií, nebo úplným souladem jejich hospodářských subjektů s nařízením [2018/848], aniž by došlo ke zbytečnému narušení obchodu s ekologickými produkty.“
28.
Článek 1 bod 2 tohoto nařízení stanoví:
„Nařízení [2018/848] se mění takto:
2)
v čl. 48 odst. 1 druhém pododstavci se datum ‚31. prosince 2025‘ nahrazuje datem ‚31. prosince 2026‘.“
G.
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2021/1342
29.
Bod 3 odůvodnění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/1342 ze dne 27. května 2021, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/848 o pravidla týkající se informací, které mají být zasílány třetími zeměmi a kontrolními orgány a kontrolními subjekty pro účely dohledu nad jejich uznáním podle čl. 33 odst. 2 a 3 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 pro dovážené ekologické produkty, a o opatření, jež mají být přijata při výkonu tohoto dohledu (
13
), uvádí:
„Pokud jsou ekologické produkty dovezené do Unie v rámci uvedených dovozních režimů uváděny na trh Unie až do konce […] přechodných období [uvedených v bodech 1 a 2 odůvodnění], musí být vyprodukovány v souladu s pravidly produkce a podléhat kontrolním opatřením, jež jsou rovnocenná opatřením stanoveným v nařízení [č. 834/2007], a být i v souladu se souvisejícími prováděcími pravidly stanovenými v nařízeních Komise [č. 889/2008] a [č. 1235/2008].“
30.
Článek 1 tohoto nařízení v přenesené pravomoci stanoví:
„1.   Výroční zpráva, kterou má každý rok do 31. března zaslat Komisi v souladu s čl. 48 odst. 2 nařízení [2018/848] třetí země uvedená v čl. 48 odst. 1 uvedeného nařízení a zařazená na seznam stanovený v prováděcím nařízení, které má být přijato podle čl. 48 odst. 3 nařízení [2018/848] […] obsahuje:
[…]
d)
veškeré aktualizace norem produkce uplatňovaných ve třetí zemi, které jsou považovány za rovnocenné pravidlům produkce uvedeným v hlavách III a IV nařízení [č. 834/2007];
e)
veškeré aktualizace kontrolních opatření uplatňovaných ve třetí zemi, u nichž se má za to, že mají rovnocennou účinnost jako opatření uvedená v hlavě V nařízení [č. 834/2007], a potvrzení, že tato kontrolní opatření jsou uplatňována trvale a účinně;
[…]
6.   Pokud Komise obdrží od členského státu oznámení, v němž ji informuje o důvodném podezření na nesrovnalost nebo porušení, pokud jde o soulad dovážených ekologických produktů s požadavky stanovenými v nařízení (ES) [č. 834/2007] a s normami produkce a kontrolními opatřeními přijatými jako rovnocenná na základě provedeného posouzení, oznámí to příslušnému orgánu třetí země. Tento příslušný orgán prošetří příčinu vzniku podezření na nesrovnalost nebo porušení předpisů a do 30 kalendářních dnů od oznámení Komise informuje Komisi a dotčený členský stát o výsledku šetření a o přijatých opatřeních.“
III. Skutkové okolnosti sporu v původním řízení a předběžné otázky
31.
Společnost Herbaria vyrábí produkt „Blutquick“, což je směs ovocných šťáv a bylinných výtažků pocházejících z ekologické produkce. Do nápoje, který je prodáván jako doplněk stravy, jsou přidávány vitamíny, které nejsou rostlinného původu, a glukonát železa. Na obalu se nachází logo Evropské unie pro ekologickou produkci, vnitrostátní značka pro ekologickou produkci a označení odkazující na skutečnost, že přísady pocházejí z „kontrolovaného ekologického zemědělství“.
32.
Rozhodnutím ze dne 18. ledna 2012 Bayerische Landesanstalt für Landwirtschaft (Bavorský zemský institut pro zemědělství, Německo) mimo jiné nařídil společnosti Herbaria odstranit do 1. prosince 2012 odkaz na chráněnou ekologickou produkci podle článku 23 nařízení č. 834/2007, který se objevuje v označení, v propagačním materiálu a v obchodních dokumentech produktu „Blutquick“, z důvodu, že na základě ustanovení tohoto nařízení a čl. 27 odst. 1 písm. f) nařízení č. 889/2008 bylo povoleno přidávat vitamíny a minerály do zpracovaných produktů označených jako „ekologické“ pouze v případě, že jejich použití bylo vyžadováno zákonem. V případě produktu „Blutquick“ tomu tak podle Bavorského zemského institutu pro zemědělství nebylo.
33.
Společnost Herbaria podala proti tomuto rozhodnutí žalobu k Verwaltungsgericht München (správní soud v Mnichově, Německo), který položil Soudnímu dvoru předběžné otázky týkající se výkladu čl. 27 odst. 1 písm. f).
34.
Po obdržení odpovědi na tyto otázky Verwaltungsgericht München (správní soud v Mnichově) zamítl rozsudkem Herbaria I žalobu společnosti Herbaria.
35.
Odvolání podané proti tomuto rozhodnutí bylo zamítnuto rozsudkem ze dne 29. července 2021, proti kterému společnost Herbaria podala opravný prostředek „Revision“ k Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud, Německo), předkládajícímu soudu. Ten se domnívá, že nařízení č. 834/2007 již není ratione temporis použitelné, protože bylo nahrazeno nařízením 2018/848.
36.
Společnost Herbaria již nezpochybňuje, že kvůli přídavku vitamínů a glukonátu železa nařízení 2018/848 zakazuje odkaz na ekologickou produkci při uvádění produktu „Blutquick“ na trh. Podle jejího výkladu tohoto nařízení se však stejný zákaz nevztahuje na produkt dovážený ze Spojených států, který má stejné vlastnosti.
37.
Podle společnosti Herbaria mohou být na základě dohody o rovnocennosti uzavřené mezi Unií a Spojenými státy produkty, které konkurují produktu „Blutquick“ a pocházejí ze Spojených států, skutečně uváděny na trh v Unii jako ekologické produkty s logem Evropské unie pro ekologickou produkci pouze za podmínky, že splňují pravidla ekologické produkce platná ve Spojených státech, a tedy i v případě, že nesplňují všechna pravidla ekologické produkce vyžadovaná právem Unie. To představuje nerovné zacházení v rozporu s článkem 20 Listiny.
38.
Spolková země Bavorsko má za to, že výklad nařízení 2018/848, kterým se řídí společnost Herbaria, je nesprávný a ve skutečnosti může být produkt pocházející ze Spojených států označen logem Evropské unie pro ekologickou produkci pouze tehdy, pokud splňuje pravidla produkce stanovená tímto nařízením. Neexistuje tedy žádný rozdíl v zacházení.
39.
Předkládající soud má především pochybnosti o tom, zda za okolností sporu v původním řízení může produkt dovezený ze Spojených států nést logo Evropské unie pro ekologickou produkci, i když nesplňuje ve všech ohledech požadavky stanovené nařízením 2018/848.
40.
Pokud by tomu tak skutečně bylo, klade si předkládající soud poté otázku, zda to nepředstavuje nerovné zacházení zakázané článkem 20 Listiny, a pokud ano, zda takové nerovné zacházení může být odůvodněno s ohledem na uznání rovnocenné povahy dotyčných produktů nebo na obchodní podmínky.
41.
Nakonec se předkládající soud domnívá, že obdobná otázka vyvstává, pokud jde o odkaz na ekologickou produkci stanovenou v čl. 30 odst. 1 nařízení 2018/848, jehož použití bylo společnosti Herbaria rovněž zakázáno.
42.
Podle předkládajícího soudu totiž v případě, že dvě společnosti vyrábějí stejnou zpracovanou potravinu, která splňuje rovnocenná pravidla pro výrobu a kontrolu třetí země uznaná v souladu s čl. 48 odst. 1 nařízení 2018/848, ale která z důvodu přidání určitých složek nesplňuje podmínky stanovené v čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení ve spojení s přílohou II částí IV bodem 2.2.2 písm. f) uvedeného nařízení, a tyto dvě společnosti chtějí v Unii uvádět na trh příslušné produkty označené jako ekologická produkce, dochází v tomto ohledu, pokud uvážíme, že situace jsou v zásadě srovnatelné, k nerovnému zacházení ve smyslu článku 20 Listiny. Zatímco společnost vyrábějící v Unii nemůže podle názoru předkládajícího soudu podle čl. 30 odst. 1 druhé věty nařízení 2018/848 připojit ke svému produktu při uvádění na trh v Unii údaj o ekologické produkci, společnost se sídlem ve třetí zemi uznaná v souladu s článkem 48 tohoto nařízení ke svému produktu tento údaj připojit může. Podle předkládajícího soudu to vyplývá ze skutečnosti, že podle čl. 45 odst. 1 písm. b) bodu iii) nařízení (EU) 2018/848 může být produkt, na který se vztahuje toto nařízení, dovezen ze třetí země s cílem uvést ho na trh v Unii jako ekologický produkt, pokud – vedle dalších podmínek – pochází ze třetí země, která je uznána v souladu s článkem 48 uvedeného nařízení a splňuje rovnocenná pravidla produkce a kontroly této třetí země, což je případ produktu rovnocenného produktu „Blutquick“, který může být prodáván ve Spojených státech pod označením „ekologický“, i když do něj byly přidány vitamíny a minerály s výživovou hodnotou.
43.
Za těchto podmínek se Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být čl. 33 odst. 1 nařízení 2018/848 vykládán v tom smyslu, že pro zpracovanou potravinu, která je za podmínek stanovených čl. 45 odst. 1 tohoto nařízení dovezena s cílem uvést ji na trh v [Evropské u]nii jako ekologický produkt, která však, protože kromě rostlinných produktů obsahuje i minerální látky a vitaminy, které nejsou rostlinného původu, nesplňuje požadavky stanovené čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení ve spojení s částí IV bodem 2.2.2. písm. f) přílohy II téhož nařízení, lze použít logo Evropské unie pro ekologickou produkci?
2)
V případě kladné odpovědi na první otázku vyplývá z článku 20 Listiny, že pro zpracovanou potravinu lze použít logo [Evropské] unie pro ekologickou produkci, pokud pochází z Unie a splňuje rovnocenná pravidla produkce a kontroly třetí země uznané podle čl. 48 odst. 1 uvedeného nařízení, nikoli však požadavky stanovené čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení ve spojení s částí IV bodem 2.2.2. písm. f) přílohy II uvedeného nařízení?
3)
Vyplývá z článku 20 Listiny, že takovou zpracovanou potravinu pocházející z Unie lze podle čl. 30 odst. 1 nařízení 2018/848 označit výrazy odkazujícími na ekologickou produkci, aniž se použije logo [Evropské] unie pro ekologickou produkci?“
44.
Písemná vyjádření předložily společnost Herbaria, spolková země Bavorsko a Komise. Zúčastnily se spolu s Radou Evropské unie a Evropským parlamentem jednání konaného dne 18. března 2024, během kterého odpověděly na otázky k ústnímu zodpovězení položené Soudním dvorem.
IV. Analýza
45.
Než odpovím na otázky předkládajícího soudu, rád bych zdůraznil, že společnost Herbaria nezpochybňuje, že produkt „Blutquick“ nemůže nést logo Evropské unie pro ekologickou produkci podle unijních právních předpisů.
46.
Soudní dvůr v rozsudku Herbaria I totiž rozhodl, že „čl. 27 odst. 1 písm. f) nařízení č. 889/2008 musí být vykládán v tom smyslu, že použití látky uvedené v tomto ustanovení, je vyžadováno zákonem pouze za podmínky, že norma unijního práva nebo norma vnitrostátního práva, která je s unijní normou v souladu, přímo stanoví přidání uvedené látky do potraviny k tomu, aby tato potravina mohla být vůbec uvedena na trh“. Dodal, že „[p]oužití takové látky není vyžadováno zákonem ve smyslu uvedeného ustanovení, pokud je potravina uváděna na trh jako doplněk stravy, s nutričním nebo zdravotním tvrzením nebo jako potravina pro zvláštní výživu, i když to znamená, že pro dodržení ustanovení“, která jsou obsažena v některých dokumentech unijního práva, „týkajících se přidávání látek do potravin, tato potravina musí obsahovat stanovené množství dotčené látky“ (
14
).
47.
Ačkoli byl rozsudek Herbaria I vydán podle tehdy platného nařízení č. 834/2007, zůstává aktuální i po přijetí nařízení 2018/848, pokud jde o skutečnost, že čl. 16 odst. 1 a příloha II část IV bod 2.2.2 písm. f) odrážka i) tohoto nařízení zakazují přidávání minerálů, vitamínů, aminokyselin a mikroživin, pokud jejich použití v potravinách není výslovně právně požadováno v ustanoveních práva Unie nebo ustanoveních vnitrostátních právních předpisů slučitelných s právem Unie. Ani na základě výše uvedeného nařízení tak nemůže společnost Herbaria označit produkt „Blutquick“, který obsahuje vitaminy jiného než rostlinného původu a glukonát železa nepocházející z ekologického zemědělství, logem Evropské unie pro ekologickou produkci.
48.
V rámci řízení, které vedlo k rozsudku Herbaria I, již společnost Herbaria ve svém písemném vyjádření upozornila na riziko porušení rovnosti mezi produktem „Blutquick“ a konkurenčním produktem pocházejícím ze Spojených států, který by podle ní mohl využívat logo Evropské unie pro ekologickou produkci. Generální advokátka E. Sharpston ve svém stanovisku usoudila, že by Soudní dvůr neměl na tento bod odpovídat, jelikož taková otázka nebyla předkládajícím soudem formulována (
15
). Soudní dvůr se řídil stejnou úvahou a neodpověděl na tuto otázku, kterou předkládající soud nevznesl (
16
).
49.
Aby společnost Herbaria získala právo používat logo Evropské unie pro ekologickou produkci bez dodržování unijních právních předpisů týkajících se ekologické produkce, opětovně před předkládajícím soudem uplatnila nerovné zacházení mezi produktem „Blutquick“ a produktem dovezeným ze třetí země (Spojené státy) uznané v souladu s článkem 48 nařízení 2018/848 pro účely rovnocennosti podle čl. 33 odst. 2 nařízení č. 834/2007, která může používat logo Evropské unie pro ekologickou produkci.
50.
Jinými slovy společnost Herbaria zakládá svou argumentaci na jistotě, že toto logo může být použito pro takový americký produkt a produkt „Blutquick“ se stal předmětem nerovného zacházení, protože jej nelze opatřit uvedeným logem, ačkoli splňuje americké předpisy pro ekologickou produkci.
A.
K první předběžné otázce
51.
Podstatou první otázky předkládajícího soudu položené Soudnímu dvoru je, zda může být logem Evropské unie pro ekologickou produkci opatřen dovezený produkt v souladu s postupem stanoveným v čl. 45 odst. 1 nařízení 2018/848, který však nesplňuje požadavky čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení ve spojení s přílohou II částí IV bodem 2.2.2 písm. f) odrážkou i) uvedeného nařízení.
52.
Pro zodpovězení této otázky je nutné zaprvé určit, jaký dovozní režim se použije, a zadruhé, které nařízení se vztahuje na tento druh dováženého produktu.
53.
Zaprvé, pokud jde o použitelný dovozní režim, čl. 45 odst. 1 nařízení 2018/848, na který se předkládající soud táže, stanoví tři dovozní režimy, které jsou podrobně uvedeny v odst. 1 písm. b) tohoto článku. První režim se týká produktů, které splňují ustanovení kapitol tohoto nařízení týkajících se cílů a zásad ekologické produkce, pravidel produkce a označování (shoda produktů) (
17
). Druhý režim se týká produktů pocházejících ze třetích zemí, které Unie uznala v rámci obchodní dohody jako země se systémem produkce, který plní stejné cíle a zásady, přičemž uplatňuje pravidla, jež zaručují stejnou úroveň zajištění shody jako pravidla Unie (rovnocennost z titulu obchodní dohody) (
18
). Třetí se týká produktů, které splňují rovnocenná pravidla třetí země jednostranně uznané Komisí v souladu s článkem 48 uvedeného nařízení, pokud jde o výrobu a kontrolu (
19
). Tento poslední režim odpovídá režimu stanovenému v čl. 33 odst. 2 nařízení č. 834/2007 (jednostranná rovnocennost podle nařízení č. 834/2007).
54.
Společnost Herbaria tvrdí, že dovoz amerických produktů se řídí obchodní dohodou, a proto spadá pod čl. 45 odst. 1 písm. b) bod ii) nařízení 2018/848.
55.
Je sice pravda, že existovala výměna dopisů mezi United States Department of Agriculture (Ministerstvo zemědělství Spojených států) a Komisí, přičemž k této výměně došlo v souvislosti se skutečností, že dne 15. února 2012 bylo v Úředním věstníku Evropské unie zveřejněno prováděcí nařízení č. 126/2012, kterým se změnilo nařízení Komise č. 1235/2008, tak, aby byly Spojené státy doplněny na seznam uvedený v příloze III tohoto nařízení jako třetí země, jejíž výrobní systém je v souladu se zásadami a pravidly rovnocennými těm, jež jsou stanoveny v hlavách II, III a IV nařízení č. 834/2007 a jejichž kontrolní opatření mají stejnou účinnost jako opatření stanovená v hlavě V tohoto nařízení. Prováděcí nařízení č. 126/2012 vstoupilo v platnost dne 1. června 2012.
56.
K povolení dovozu ekologických produktů pocházejících ze Spojených států jako produktů pocházejících ze třetí země s rovnocennými pravidly produkce a kontroly tak ve skutečnosti došlo podle čl. 33 odst. 2 nařízení č. 834/2007, tj. na základě rovnocennosti jednostranně uznané Komisí. To potvrzuje Komise ve zprávě vypracované podle článku 49 nařízení 2018/848 (
20
).
57.
Zadruhé, pokud jde o právní režim, který se uplatní na dovážený produkt, není sice pochyb o tom, že nařízení 2018/848 se nyní uplatní na unijní produkty a aby bylo možné použít logo Evropské unie pro ekologickou produkci, musí produkt „Blutquick“ splňovat požadavky tohoto nařízení, odpověď je však méně jasná, pokud jde o dovážené produkty pocházející ze třetích zemí, jejichž pravidla produkce a kontroly jsou uznávána jako rovnocenná.
58.
Nařízení č. 834/2007, ačkoli bylo zrušeno nařízením 2018/848, se totiž pro účely dokončení posuzování nevyřízených žádostí ze třetích zemí nadále použije (
21
). Článek 58 nařízení 2018/848 potvrzuje, že zrušené nařízení č. 834/2007 se použije na posuzování žádostí ze třetích zemí předložených podle čl. 33 odst. 2 tohoto nařízení, o kterých nebylo ke dni 17. června 2018 rozhodnuto.
59.
Bod 3 odůvodnění nařízení v přenesené pravomoci 2021/1342 výslovně odkazuje na nezbytnost, aby dovezené ekologické produkty v rámci dovozního režimu stanoveného v čl. 48 odst. 1 nařízení 2018/848 byly až do konce přechodného období vyráběny v souladu s pravidly produkce a podléhaly kontrolním opatřením, jež jsou rovnocenná opatřením stanoveným v nařízení č. 834/2007. Stejně tak čl. 1 odst. 1 písm. d) a e) tohoto nařízení v přenesené pravomoci odkazují na rovnocennost s pravidly stanovenými nařízením č. 834/2007, pokud jde o produkci a kontrolu.
60.
Rozpaky mohou ve skutečnosti pramenit z rozdílného znění čl. 33 odst. 2 nařízení č. 834/2007, který vytváří tento mechanismus jednostranné rovnocennosti pro třetí země, a čl. 45 odst. 1 písm. b) bodu iii) nařízení 2018/848, který tento mechanismus přebírá.
61.
Zatímco čl. 33 odst. 2 nařízení č. 834/2007 uvádí, že „Komise může […] uznat třetí země, jejichž systém produkce je v souladu se zásadami a pravidly produkce, jež jsou rovnocenná zásadám a pravidlům stanoveným v hlavách II[ (
22
)], III[ (
23
)] a IV[ (
24
)], a jejichž kontrolní opatření mají rovnocennou účinnost jako opatření stanovená v hlavě V[ (
25
)], a sestaví seznam těchto zemí“, čl. 45 odst. 1 písm. b) bod iii) nařízení 2018/848 uvádí, že „produkt splňuje rovnocenná pravidla produkce a kontroly dané třetí země“.
62.
Na první pohled se zdá, že oblast požadované rovnocennosti si v těchto dvou článcích neodpovídá, protože článek 45 nařízení 2018/848 výslovně neodkazuje na pravidla týkající se označování.
63.
Tento rozdíl ve znění, který lze vysvětlit tím, že tato část čl. 45 odst. 1 písm. b) bod iii) nařízení 2018/848 vychází z pozměňovacího návrhu Parlamentu (
26
), však nesmí vést k odlišnému výkladu uvedených dvou článků, pokud jde o rovnocennost. V prvním znění jsou pravidla označování zahrnuta do zásad a pravidel produkce. Proto, pokud jde o pravidla v oblasti produkce v čl. 45 odst. 1 písm. b) bodě iii) nařízení 2018/848, jsou do nich pravidla označování zahrnuta, na rozdíl od toho, co tvrdí Komise ve svých písemných připomínkách.
64.
Pro odpověď na první položenou otázku se mi zdá vhodné odlišit případ souladu produktu s požadavky nařízení 2018/848 (
27
) od dvou dalších případů dovozu, u nichž je odkazováno na mechanismus rovnocennosti podle obchodní dohody (
28
) nebo podle nařízení č. 834/2007 (
29
).
65.
Pokud jde o produkty, které splňují požadavky nařízení 2018/848, nic nebrání používání loga Evropské unie pro ekologickou produkci, protože čl. 33 odst. 1 tohoto nařízení uvádí, že je lze použít při označování, obchodní úpravě a propagaci produktů, jež jsou v souladu s tímto nařízením.
66.
Pokud jde o produkty dovážené na základě rovnocennosti podle obchodní dohody nebo podle nařízení č. 834/2007, ačkoli se na používání loga Evropské unie pro ekologickou produkci vztahuje v případě prvního z nich čl. 33 odst. 1 nařízení 2018/848 a v případě druhého z nich článek 25 nařízení č. 834/2007 (
30
), přičemž znění obou těchto článků odkazuje na soulad s požadavky stanovenými v platném nařízení, navrhuji zabývat se otázkou výkladu uvedených dvou článků společně. To je odůvodněno tím spíše, že ačkoli jednostranný režim rovnocennosti podle nařízení č. 834/2007 má skončit 31. prosince 2026 (
31
), má být nahrazen novým režimem rovnocennosti založeným na obchodní dohodě, neboť Rada předala Komisi své pokyny s cílem uzavřít tyto dohody (
32
), a výklad přijatý pro jednu z nich bude platit i pro druhou z důvodu totožnosti použitých pojmů.
67.
Vzhledem k tomu, že logo Evropské unie pro ekologickou produkci lze použít pouze pro označování, obchodní úpravu a propagaci produktů splňujících platné nařízení, doslovný výklad pojmů čl. 33 odst. 1 nařízení 2018/848 a článku 25 nařízení č. 834/2007 vede k tomu, že používání tohoto loga je vyhrazeno pro produkty splňující požadavky platných předpisů (nikoli rovnocenné produkty).
68.
Pokud by tento výklad převážil, bylo by uvedené logo koncipováno podobně jako například označení CE nebo ekologická značka EU, což jsou značky pro dodržování harmonizačních pravidel Unie založené na souladu produktu s těmito pravidly.
69.
Označení CE je totiž jediné označení osvědčující shodu produktu s příslušnými požadavky harmonizačních právních předpisů Unie, které upravují jeho připojování (
33
). Připojením označení CE nebo tím, že označení CE nechá připojit, dává výrobce na srozuměnou, že nese odpovědnost za shodu produktu se všemi příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho připojování (
34
). Produkty pocházející ze třetích zemí, které vstupují na trh Unie, musí splňovat všechny platné požadavky Unie (
35
).
70.
Pokud jde o ekoznačku EU (
36
), i když je nepovinná, smí být používána pouze pro produkty, které splňují kritéria pro ekoznačku EU použitelná na dotyčné produkty a jimž byla ekoznačka EU udělena (
37
). Pochází-li produkt ze země mimo Unii, podává se žádost o její udělení u jednoho z příslušných subjektů v jednom z těch členských států, ve kterých produkt má být nebo již byl uveden na trh (
38
). Neexistují žádná odlišná kritéria pro udělení uvedené značky pro produkty dovážené do Unie.
71.
Doslovný výklad čl. 33 odst. 1 nařízení 2018/848 a článku 25 nařízení č. 834/2007, který vyhrazuje logo Evropské unie pro ekologickou produkci pouze pro produkty, které jsou v souladu s platným nařízením, by mohl být odůvodněný, i když existují dovážené produkty, které nejsou v souladu, ale splňují předpisy pro ekologickou produkci země původu.
72.
Článek 25 odst. 2 nařízení č. 834/2007 a čl. 33 odst. 5 nařízení 2018/848 totiž stanoví, že vnitrostátní a soukromá loga smí být použita v označování, obchodní úpravě a propagaci produktů, jež splňují požadavky platného nařízení, a že používání loga Evropské unie pro ekologickou produkci je u produktů dovezených ze třetích zemí dobrovolné (
39
). Dalo by se tedy předpokládat, že v případě dovozu na základě rovnocennosti budou v Unii na základě vzájemného uznávání přijímána tato vnitrostátní nebo soukromá loga osvědčující soulad dovážených produktů s vnitrostátními nebo soukromými pravidly v zemi původu, zatímco logo Evropské unie pro ekologickou produkci bude vyhrazeno pro produkty splňující požadavky platného nařízení, a to v zájmu harmonizace a srozumitelnosti pro spotřebitele nacházejícího se na území Unie.
73.
Kromě toho by toto vzájemné uznávání v kombinaci s používáním loga Evropské unie pro ekologickou produkci vyhrazeného pro produkty splňující požadavky předpisů nebylo v rozporu s ustanoveními Dohody o technických překážkách obchodu (
40
), protože jsou zakázány pouze technické předpisy (
41
), normy (
42
) a postupy pro posuzování shody (
43
), které zajišťují méně příznivé zacházení pro dovážené produkty ve srovnání s domácími produkty. V tomto případě to však není dovozce, kdo si stěžuje na méně příznivé zacházení, ale unijní výrobce, kdo si stěžuje na příznivější zacházení s dováženým produktem.
74.
Teleologický výklad může také vést k tomu, že používání loga Evropské unie pro ekologickou produkci bude vyhrazeno pro produkty, které jsou v souladu s platným nařízením. Jak nařízení č. 834/2007, tak nařízení 2018/848 zdůrazňují potřebu důvěry spotřebitele v ekologickou produkci, pokud jde o označování a transparentnost (
44
).
75.
Jakkoli jsou tyto doslovné a teleologické výklady atraktivní, přesto naráží na záměr unijního normotvůrce, který byl jasně naznačen v různých dokumentech, a zejména v přípravných pracích k nařízení 2018/848.
76.
Od roku 2004 je totiž v nařízení (ES) č. 392/2004 (
45
) stanoveno, že logo označující, že produkty podléhají zvláštnímu kontrolnímu systému stanovenému platnými právními předpisy Společenství, se může použít pro produkty dovážené ze třetích zemí (
46
). V témže roce Komise v Evropském akčním plánu pro organické potraviny a zemědělství (
47
) v akci 19, jejímž cílem bylo zvýšit úsilí o zařazení třetích zemí na ekvivalenční seznam, včetně místních hodnocení, stanovila, že všechny produkty dovážené na základě rovnocennosti budou mít přístup k logu Společenství. Toto stanovisko potvrdila v příloze tohoto akčního plánu a uvedla, že akce 19 je zaměřena na širší používání loga na dovážených produktech (
48
).
77.
V roce 2014 ve studii dopadu návrhu nařízení, který se stane nařízením 2018/848, Komise poté, co podrobně popsala různé dovozní režimy na základě shody nebo rovnocennosti, uvedla, že všechny dovážené produkty by mohly nést logo Evropské unie pro ekologickou produkci (
49
).
78.
Je tedy zřejmé, že existuje nebo existovalo několik dovozních režimů, z nichž jeden je založen na shodě, ostatní na rovnocennosti, ale všechny jsou nebo byly určeny k tomu, aby umožnily používání loga Evropské unie pro ekologickou produkci.
79.
V tomto smyslu je shoda chápána nejen jako soulad s pravidly Unie, ale také jako soulad s pravidly obchodní dohody, třetí země nebo příslušného kontrolního orgánu, která byla posouzena jako rovnocenná. Proto musí být čl. 25 odst. 1 nařízení č. 834/2007 a čl. 33 odst. 1 nařízení 2018/848, pokud zmiňují soulad s požadavky použitelného nařízení, chápány tak, že vyžadují dodržování pravidel v oblasti produkce a kontroly, která jsou považována za rovnocenná pravidlům použitelného nařízení.
80.
V této volbě unijního normotvůrce nechybí informování spotřebitele.
81.
Zatímco logo Evropské unie pro ekologickou produkci je stejné pro všechny ekologické produkty, dovážené i nedovážené, údaje, které je povinně doprovázejí, se liší v závislosti na původu suroviny a místě, kde se kontroluje dodržování ekologických norem.
82.
Článek 24 odst. 1 písm. c) nařízení č. 834/2007 a čl. 32 odst. 2 nařízení 2018/848 tak stanoví, že je-li logo použito, musí se objevit ve stejném zorném poli, případně s uvedením místa, kde byly vyprodukovány suroviny, v jedné z těchto podob: „zemědělská produkce EU“, „zemědělská produkce mimo EU“ nebo „zemědělská produkce EU/mimo EU“.
83.
Podobně tak příloha XI část B bod 1 nařízení č. 889/2008 [ve znění nařízení Komise (EU) č. 271/2010 ze dne 24. března 2010 (
50
)], kterým se provádí nařízení č. 834/2007, a příloha V bod 2 písm. a) nařízení 2018/848, stanoví, že logo musí být doplněno číselnými kódy, jejichž první dvě písmena odpovídají kódu ISO země, v níž se provádí kontrola shody.
84.
Zkoumání loga a povinných údajů nám tedy zaprvé umožňuje zjistit, že suroviny produktů, na kterých je umístěno logo Evropské unie pro ekologickou produkci s označením „zemědělská produkce EU“, byly vypěstovány v souladu s předpisy Unie, a zadruhé, že pravidla ekologické produkce země uvedené v kódu země byla zkontrolována, přičemž je upřesněno, že příslušným orgánem nebo kontrolním subjektem je orgán, jemuž podléhá hospodářský subjekt, který provedl poslední fázi produkce nebo přípravy (
51
).
85.
Produkt konkurující produktu „Blutquick“ je tak opatřen následujícími povinnými údaji: „US“ a „zemědělská produkce mimo EU“. Pokud by bylo povoleno, aby byl produkt „Blutquick“ opatřen logem Evropské unie pro ekologickou produkci, musel by být označen logem s údaji „DE“ a „zemědělská produkce EU“.
86.
Společnost Herbaria na jednání poukázala na případ produktu tvořeného surovinami vyprodukovanými v Unii, které by byly vyvezeny do Spojených států a tam zpracovány. Takový zpracovaný produkt, pokud by splňoval americká pravidla pro ekologickou produkci, by mohl při dovozu do EU získat logo Evropské unie pro ekologickou produkci. Toto logo by však bylo doplněno o označení „USA“ a „zemědělská produkce EU“.
87.
Podle mého názoru by právě v této fázi uvažování měla být přezkoumána otázka platnosti dotčené právní úpravy. Tato otázka byla vznesena na jednání v návaznosti na otázku k ústnímu zodpovězení soudkyně zpravodajky týkající se čl. 45 odst. 1 písm. b) bodu iii) nařízení 2018/848 a vedla k zásahu Parlamentu a Rady do řízení.
88.
Je třeba připomenout, že unijní normotvůrce má v oblasti SZP širokou posuzovací pravomoc, která odpovídá politické odpovědnosti, již mu přiznávají články 40 a 43 SFEU, a že Soudní dvůr mnohokrát rozhodl, že na legalitu takového opatření může mít vliv pouze zjevně nepřiměřená povaha opatření přijatého v této oblasti ve vztahu k cíli, jejž příslušný orgán zamýšlí sledovat (
52
).
89.
Je nesporné, že právní úprava použitelná v tomto případě spadá do oblasti SZP. Deklarovaný cíl těchto právních předpisů ve prospěch ekologické produkce je dvojí: na straně jedné zajišťuje specifický trh reagující na spotřebitelskou poptávku po ekologických produktech a na straně druhé přináší veřejně dostupné statky přispívající k ochraně životního prostředí a dobrým životním podmínkám zvířat, jakož i k rozvoji venkova (
53
). Dovoz ekologických produktů tedy splňuje tento dvojí cíl. Dovoz v rámci režimu rovnocennosti rovněž umožňuje rozvíjet trh s ekologickými produkty a podporovat zemědělství šetrnější k životnímu prostředí mimo Unii.
90.
Nařízení č. 834/2007 a 2018/848 rovněž stanoví jako cíle důvěru spotřebitelů (
54
) a spravedlivou hospodářskou soutěž (
55
). I když jde o dosažení těchto cílů, jsem toho názoru, stejně jako Rada a Parlament, že volba unijního normotvůrce umožnit ekologickým produktům dováženým v rámci určitých režimů, aby byly označeny logem EU pro ekologickou produkci spolu s povinnými údaji o původu surovin a o zemi původu kontroly shody, zajišťuje, že spotřebitelé jsou řádně informováni a hospodářská soutěž je dostatečně spravedlivá.
91.
Pokud jde o spravedlivou hospodářskou soutěž, zejména přípravné práce k nařízení č. 834/2007 (
56
) ukazují, že riziko nekalé soutěže bylo unijnímu normotvůrci dokonale známé, protože určitý počet delegací kritizoval použití systému rovnocennosti v mezích pokynů Codex Alimentarius (
57
) a vyjádřil obavy ze ztráty důvěry spotřebitelů a z poklesu ochrany spotřebitelů.
92.
Jak však bylo uvedeno výše, informovanost spotřebitele je zajištěna přítomností loga Evropské unie pro ekologickou produkci spolu s výše uvedenými povinnými údaji.
93.
Je pravda, že mohly být zvoleny i jiné metody, avšak ta, která byla zvolena, není zjevně nevhodná, ale je jediná, která může ovlivnit legalitu normy.
94.
Uznání rovnocennosti pro třetí země není navíc ponecháno na uvážení Komise. Prostor pro uvážení Komise se totiž řídí čl. 33 odst. 2 nařízení č. 834/2007 (
58
) a musí zohledňovat pokyny CAC/GL 32 Codex Alimentarius.
95.
V každém případě pravidlem, jehož zákonnost by byla zpochybněna, není čl. 45 odst. 1 písm. b) bod iii) nařízení 2018/848, ale prováděcí nařízení č. 126/2012, které přidalo Spojené státy na seznam třetích zemí, jejichž systém je uznán za rovnocenný, a to pouze v rozsahu, v němž umožnilo dovoz produktů, do kterých jsou přidány vitamíny jiného než rostlinného původu a glukonát železa, které nepocházejí z biologického zemědělství.
96.
Navrhuji proto odpovědět na první otázku předkládajícího soudu týkající se produktů dovážených na základě rovnocennosti podle nařízení č. 834/2007 za použití čl. 45 odst. 1 písm. b) bodu iii) nařízení 2018/848 takto: čl. 25 odst. 1 nařízení č. 834/2007 je třeba vykládat v tom smyslu, že logo Evropské unie pro ekologickou produkci spolu s povinnými údaji stanovenými v článku 24 tohoto nařízení může být umístěno na produkty dovezené ze třetí země na základě čl. 45 odst. 1 písm. b) bodu iii), čl. 48 odst. 1, jakož i článku 58 nařízení 2018/848, pokud tyto produkty splňují pravidla produkce a kontroly dané země, která je uvedena na seznamu v příloze III k nařízení č. 1235/2008.
B.
Ke druhé a třetí předběžné otázce
97.
Svou druhou a třetí otázkou, kterými je třeba se zabývat společně, se předkládající soud ptá, zda z článku 20 Listiny vyplývá, že logo Evropské unie pro ekologickou produkci nebo výrazy odkazující na ekologickou produkci podle čl. 30 odst. 1 nařízení 2018/848 mohou být použity pro zpracovanou potravinu, pokud tato potravina pochází z Unie a splňuje rovnocenná pravidla produkce a kontroly třetí země uznané podle čl. 48 odst. 1 tohoto nařízení, nikoli však požadavky stanovené čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení ve spojení s částí IV bodem 2.2.2. písm. f) přílohy II téhož nařízení.
98.
Připomínám, že produkt „Blutquick“ musí splňovat podmínky nového právní úpravy, tj. nařízení 2018/848, aby mohl používat logo Evropské unie pro ekologickou produkci.
99.
Pokud jde o používání výrazů odkazujících na ekologickou produkci, čl. 30 odst. 1 nařízení 2018/848 jej vyhrazuje pro produkty získané v souladu s uvedeným nařízením. Požadovaná shoda je stejná jako ta, kterou požaduje čl. 33 odst. 1 zmíněného nařízení pro používání loga Evropské unie pro ekologickou produkci. Analýza tedy musí být stejná, pokud jde o dodržování zásady rovnosti.
100.
Kromě toho, pokud jde o dodržování zásady rovnosti zakotvené v článku 20 Listiny, Soudní dvůr je stále toho názoru, že se srovnatelnými situacemi nemůže být zacházeno odlišně a s odlišnými situacemi stejně, není-li takové zacházení objektivně odůvodněné (
59
).
101.
V projednávané věci, navzdory tvrzení společnosti Herbaria, nejsou situace srovnatelné a nedostává se jim stejného zacházení, pokud se na ně podíváme před vstupem na trh. Každopádně i z pohledu spotřebitele může být nerovné zacházení odůvodněné.
102.
Pokud vezmeme v úvahu srovnatelnost situací ve fázi před vstupem na trh, produkt „Blutquick“ totiž musí splňovat pravidla Unie, zatímco americký produkt musí splňovat americká pravidla. Kromě toho musí být tento soulad ověřen kontrolním orgánem příslušným pro danou zemi. Přístup na trh Unie je pro produkty Unie automatický, zatímco americké produkty musí být dováženy v souladu s podmínkami stanovenými v článku 45 nařízení 2018/848. Opatření amerického produktu logem Evropské unie pro ekologickou produkci je pouze nepovinné. Tyto situace proto nejsou srovnatelné a může s nimi být zacházeno odlišně.
103.
V každém případě z pohledu spotřebitele jsou však oba výrobky naproti tomu srovnatelné, protože oba obsahují vitamíny jiného než rostlinného původu a glukonát železa nepocházející z „ekologického zemědělství“. Předpisy je však neupravují stejně, protože americký produkt nese logo Evropské unie pro ekologickou produkci s údaji o zemi kontroly shody v „USA“ a „zemědělská produkce mimo EU“, zatímco produkt „Blutquick“ nemůže nést toto logo, a to ani s odlišnými údaji. Z pohledu spotřebitele by tedy zacházení bylo odlišné.
104.
Možné nerovné zacházení je však odůvodněno následujícími skutečnostmi.
105.
Zaprvé sladění získání loga Evropské unie pro ekologickou produkci pro produkty Unie s právními předpisy uznanými za rovnocenné, i když se v určitých ohledech liší, by znamenalo zbavit právní předpisy Unie v oblasti ekologického zemědělství veškeré účinnosti na území Unie.
106.
Zadruhé tyto právní předpisy mají příznivé účinky nejen pro spotřebitele, kteří se mohou živit kvalitnějšími potravinami, ale také pro půdu a životní prostředí Unie, jejíž ekologická produkce bude ohleduplnější, z čehož budou mít prospěch všichni obyvatelé Unie, včetně těch, kteří nekonzumují produkty pocházející z ekologického zemědělství. Zaručují tedy ochranu spotřebitelů a ochranu životního prostředí v souladu s články 37 a 38 Listiny.
107.
Zatřetí povolení dovozu ekologických produktů, a to i na základě rovnocennosti, pravděpodobně na jednu stranu zvýší nabídku ekologických produktů pro spotřebitele a na druhou stranu podpoří výrobní metody šetrné k životnímu prostředí v jiných zeměpisných oblastech.
108.
Proto navrhuji odpovědět předkládajícímu soudu, že článek 20 Listiny nebrání tomu, aby nemohlo být pro zpracovanou potravinu použito logo Evropské unie pro ekologickou produkci stanovené v čl. 33 odst. 1 nařízení 2018/848 nebo výrazy odkazující na ekologickou produkci podle čl. 30 odst. 1 tohoto nařízení, pokud tato potravina pochází z Unie a splňuje rovnocenná pravidla produkce a kontroly třetí země uznané podle čl. 48 odst. 1 nařízení 2018/848, ale nesplňuje podmínky stanovené v čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení ve spojení s částí IV bodem 2.2.2. písm. f) přílohy II uvedeného nařízení.
V. Závěry
109.
S ohledem na výše uvedené úvahy navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na předběžné otázky Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud, Německo) následovně:
„1)
Článek 25 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91
musí být vykládán v tom smyslu, že
logo Evropské unie pro ekologickou produkci spolu s povinnými údaji stanovenými v článku 24 tohoto nařízení může být umístěno na produkty dovezené ze třetí země na základě čl. 45 odst. 1 písm. b) bodu iii), čl. 48 odst. 1, jakož i článku 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/848 ze dne 30. května 2018 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud tyto produkty splňují pravidla produkce a kontroly dané země, která je uvedena na seznamu v příloze III k nařízení Komise (ES) č. 1235/2008 ze dne 8. prosince 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o opatření pro dovoz ekologických produktů ze třetích zemí.
2)
Článek 20 Listiny základních práv Evropské unie nebrání tomu, aby nemohlo být pro zpracovanou potravinu použito logo Evropské unie pro ekologickou produkci stanovené v čl. 33 odst. 1 nařízení 2018/848 nebo výrazy odkazující na ekologickou produkci podle čl. 30 odst. 1 tohoto nařízení, pokud tato potravina pochází z Unie a splňuje rovnocenná pravidla produkce a kontroly třetí země uznané podle čl. 48 odst. 1 nařízení 2018/848, ale nesplňuje podmínky stanovené v čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení ve spojení s částí IV bodem 2.2.2. písm. f) přílohy II uvedeného nařízení.“
(
1
) – Původní jazyk: francouzština.
(
2
) – Rozsudek ze dne 5. listopadu 2014, Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, dále jen rozsudek Herbaria I, EU:C:2014:2335).
(
3
) – Úř. věst. 2018, L 150, s. 1.
(
4
) – Dále jen „Listina“.
(
5
) – Úř. věst. 2007, L 189, s. 1.
(
6
) – Úř. věst. 2008, L 250, s. 1.
(
7
) – Úř. věst. 2008, L 334, s. 25.
(
8
) – Úř. věst. 2012, L 41, s. 5.
(
9
) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. 2011, L 304, s. 18).
(
10
) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 12. června 2013 o potravinách určených pro kojence a malé děti, potravinách pro zvláštní lékařské účely a náhradě celodenní stravy pro regulaci hmotnosti a o zrušení směrnice Rady 92/52/EHS, směrnic Komise 96/8/ES, 1999/21/ES, 2006/125/ES a 2006/141/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/39/ES a nařízení Komise (ES) č. 41/2009 a (ES) č. 953/2009 (Úř. věst. 2013, L 181, s. 35).
(
11
) – Směrnice Komise ze dne 5. prosince 2006 o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti (Úř. věst. 2006, L 339, s. 16).
(
12
) – Úř. věst. 2020, L 381, s. 1.
(
13
) – Úř. věst. 2021, L 292, s. 20.
(
14
) – Viz rozsudek Herbaria I (bod 51).
(
15
) – Viz stanovisko generální advokátky E. Sharpston ve věci Herbaria Kräuterparadies (C‑137/13, EU:C:2014:318, body 57 až 66).
(
16
) – Viz rozsudek Herbaria I (body 49 a 50).
(
17
) – Viz čl. 45 odst. 1 písm. b) bod i) nařízení 2018/848.
(
18
) – Viz čl. 45 odst. 1 písm. b) bod ii) a článek 47 nařízení 2018/848.
(
19
) – Viz čl. 45 odst. 1 písm. b) bod iii) nařízení 2018/848.
(
20
) – Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o uznávání třetích zemí pro účely rovnocennosti v případě ekologických produktů [COM(2022) 728 final], bod 3.
(
21
) – Viz články 56 a 58 nařízení 2018/848.
(
22
) – Hlava II, nadepsaná „Cíle a zásady ekologické produkce“.
(
23
) – Hlava III, nadepsaná „Pravidla produkce“.
(
24
) – Hlava IV, nadepsaná „Označování“.
(
25
) – Hlava V, nadepsaná „Kontroly“.
(
26
) – Viz informační sdělení Generálního sekretariátu Rady Zvláštnímu výboru pro zemědělství/Radě ze dne 27. dubna 2018 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o ekologické produkci a označování ekologických produktů, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXX/XXX [nařízení o úředních kontrolách], a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 834/2007 – výsledek prvního čtení v Evropském parlamentu (Štrasburk, 16. až 19. dubna 2018) (dokument 8060/1/18), str. 168.
(
27
) – Viz čl. 45 odst. 1 písm. b) bod i) nařízení 2018/848.
(
28
) – Viz čl. 45 odst. 1 písm. b) bod ii) nařízení 2018/848.
(
29
) – Viz čl. 45 odst. 1 písm. b) bod iii) nařízení 2018/848.
(
30
) – K „log[u] Společenství pro ekologickou produkci“, které bylo po Lisabonské smlouvě přejmenováno na „logo Evropské unie pro ekologickou produkci“, viz bod 4 odůvodnění nařízení Komise (EU) č. 271/2010 ze dne 24. března 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 889/2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o logo Evropské unie pro ekologickou produkci (Úř. věst. 2010, L 84, s. 19).
(
31
) – Viz čl. 1 odst. 2 nařízení 2020/1693.
(
32
) – Viz sdělení generálního sekretariátu Rady delegacím ze dne 24. června 2021 týkající se přílohy doporučení rozhodnutí Rady, kterým se povoluje zahájení jednání o dohodách o obchodu s ekologickými produkty mezi Evropskou unií a Argentinou, Austrálií, Kanadou, Kostarikou, Indií, Izraelem, Japonskem, Novým Zélandem, Korejskou republikou, Tuniskem a Spojenými státy americkými.
(
33
) – Viz čl. 30 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh a kterým se zrušuje nařízení Rady (EHS) č. 339/93 (Úř. věst. 2008, L 218, s. 30).
(
34
) – Viz čl. 30 odst. 3 nařízení č. 765/2008.
(
35
) – Viz bod 22 odůvodnění rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh a o zrušení rozhodnutí Rady 93/465/EHS (Úř. věst. 2008, L 218, s. 82).
(
36
) – Vzor této značky je uveden v příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 66/2010 ze dne 25. listopadu 2009 o ekoznačce EU (Úř. věst. 2010, L 27, s. 1).
(
37
) – Viz čl. 9 odst. 2 druhý pododstavec nařízení č. 66/2010.
(
38
) – Viz čl. 9 odst. 1 písm. c) nařízení č. 66/2010.
(
39
) – Viz čl. 24 odst. 1 poslední pododstavec nařízení č. 834/2007 a čl. 33 odst. 3 nařízení 2018/848.
(
40
) – Dohoda, která tvoří přílohu 1A dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO), schválená rozhodnutím Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (Úř. věst. 1994, L 336, s. 1) (dále jen „Dohoda o technických překážkách obchodu“).
(
41
) – Viz článek 2.1 Dohody o technických překážkách obchodu.
(
42
) – Viz příloha 3 odst. D Dohody o technických překážkách obchodu nadepsaná „Základní ustanovení“.
(
43
) – Viz čl. 5.1 a čl. 5.1.1 Dohody o technických překážkách obchodu.
(
44
) – Viz body 3, 5 a 22 odůvodnění jakož i čl. 1 odst. 1 a čl. 23 odst. 2 druhý pododstavec nařízení č. 834/2007 a body 6, 15, 17, 67, 121 a 123 odůvodnění, jakož i čl. 30 odst. 2 druhý pododstavec a čl. 46 odst. 9 nařízení 2018/848.
(
45
) – Nařízení Rady ze dne 24. února 2004, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. 2004, L 65, s. 1).
(
46
) – Viz bod 6 odůvodnění nařízení č. 392/2004.
(
47
) – Viz sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané „Evropský akční plán pro organické potraviny a zemědělství“ [COM(2004) 415 final].
(
48
) – Viz předávací zpráva ze dne 14. června 2004 pro generálního tajemníka Evropské komise od paní Patricie Bugnotové, ředitelky, panu Javieru Solanovi, generálnímu tajemníkovi/vysokému představiteli, týkající se pracovního dokumentu útvarů Komise – příloha ke sdělení Komise s názvem „Evropský akční plán pro organické potraviny a zemědělství“ (dokument 10436/04), s. 13 a 31.
(
49
) – Viz předávací zpráva ze dne 26. března 2014 pro generálního tajemníka Evropské komise od ředitele Jordiho Ayeta Puigarnaua, panu Uwe Corsepiusovi, generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie, týkající se zprávy o analýze dopadů, která je připojena k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o ekologické produkci a označování ekologických produktů, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXX/XXX [nařízení o úředních kontrolách] a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 834/2007 – část 3/3, s. 52.
(
50
) – Úř. věst. 2010, L 84, s. 19.
(
51
) – Článek 24 odst. 1 písm. a) nařízení č. 834/2007 a čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení 2018/848.
(
52
) – Viz rozsudek ze dne 12. července 2012, Association Kokopelli (C‑59/11, EU:C:2012:447, bod 39 a citovaná judikatura).
(
53
) – Viz bod 1 odůvodnění nařízení č. 834/848 a nařízení 2018/848.
(
54
) – Viz poznámka pod čarou 44 tohoto stanoviska.
(
55
) – Viz body 3 a 23 odůvodnění, jakož i čl. 1 odst. 1 a čl. 41 odst. 2 písm. c) nařízení č. 834/2007 a body 6, 17, 73, 85, 99, 121 a 123 odůvodnění, jakož i čl. 46 odst. 9 nařízení 2018/848.
(
56
) – Viz dokument Rady 8136/06 ze dne 6. dubna 2006 o výsledku prací vedených skupinou „Kvalita potravin“ (ekologické zemědělství) na zasedání ve dnech 30. a 31. března 2006, bod 17.
(
57
) – Pokyny CAC/GL 32 Codex Alimentarius týkající se produkce, zpracování, označování a uvádění na trh potravin pocházejících z ekologického zemědělství, vypracované pod záštitou Organizace OSN pro výživu a zemědělství a Světové zdravotnické organizace.
(
58
) – Tento článek stanoví, že „Komise může postupem podle čl. 37 odst. 2 uznat třetí země, jejichž systém produkce je v souladu se zásadami a pravidly produkce, jež jsou rovnocenná zásadám a pravidlům stanoveným v hlavách II, III a IV, a jejichž kontrolní opatření mají rovnocennou účinnost jako opatření stanovená v hlavě V, a sestaví seznam těchto zemí“.
(
59
) – Viz rozsudek ze dne 8. září 2022, Ametic (C‑263/21, EU:C:2022:644, bod 56 a citovaná judikatura).