62003CJ0036_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑36/03,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Spojené království) ze dne 23. prosince 2002, došlým Soudnímu dvoru dne 3. února 2003, v řízení
The Queen, k žalobě:
Approved Prescription Services Ltd,
proti
Licensing Authority, zastoupené Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency,
za přítomnosti:
Eli Lilly & Co. Ltd,
SOUDNÍ DVŮR (druhý senát),
ve složení C. W. A. Timmermans, předseda senátu, C. Gulmann (zpravodaj), J.‑P. Puissochet, N. Colneric a J. N. Cunha Rodrigues, soudci,
generální advokát: F. G. Jacobs,
vedoucí soudní kanceláře: M. Múgica Arzamendi, vrchní rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 25. května 2004,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za Approved Prescription Services Ltd J. Mutimear a T. Cookem, solicitors,
– za Eli Lilly & Co. Ltd I. Dodds-Smithem, solicitor, D. Andersonem, QC, a R. Hugues, solicitor,
– za vládu Spojeného království P. Ormond a K. Manjim, jako zmocněnci, ve spolupráci s P. Salesem a J. Coppelem, barristers,
– za dánskou vládu J. Moldem, jako zmocněncem,
– za francouzskou vládu G. de Bergues a C. Bergeot-Nunes, jako zmocněnci,
– za nizozemskou vládu H. G. Sevenster, jako zmocněnkyní,
– za Komisi Evropských společenství H. Støvlbækem a X. Lewisem, jako zmocněnci,
po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 8. července 2004,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 311, s. 67; Zvl. vyd. 13/27, s. 69).
2. Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi společností Approved Prescription Services Ltd (dále jen „APS“) a Licensing Autority, zastoupenou Medicines and Healthcare Products Regulatory Agency (dále jen „MHRA“), ohledně žádosti o registraci léčivého přípravku (dále jen „registrace“).
Právní rámec
3. Podle čl. 6 odst. 1 směrnice 2001/83 nesmí být žádný léčivý přípravek uveden v členském státě na trh, aniž by byla vydána registrace.
4. Článek 8 odst. 3 bod i) této směrnice stanoví:
„K žádosti [podané za účelem udělení registrace] se přiloží následující údaje a dokumenty v souladu s přílohou I:
[…]
i) výsledky
– fyzikálně-chemických, biologických či mikrobiologických zkoušek,
– toxikologických a farmakologických zkoušek,
– klinických hodnocení“.
5. Článek 10 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice stanovil ve svém znění platném v době rozhodné z hlediska původního řízení:
„Odchylně od čl. 8 odst. 3 bodu i) a aniž je dotčena právní ochrana průmyslového a obchodního vlastnictví,
a) žadatel není povinen předložit výsledky toxikologických a farmakologických zkoušek nebo výsledky klinických hodnocení, pokud může prokázat, že:
[…]
iii) léčivý přípravek je v zásadě podobný léčivému přípravku, který byl registrován v rámci Společenství v souladu s platnými předpisy Společenství po dobu nejméně 6 let a je uváděn na trh v členském státě, ve kterém je předkládána žádost. […] může […] členský stát jednotným rozhodnutím prodloužit tuto dobu na 10 let pro všechny léčivé přípravky, které jsou na trhu na jeho území, pokud to považuje v zájmu veřejného zdraví za nezbytné. […]
Je-li však léčivý přípravek určen pro léčebné použití odlišné od použití ostatních léčivých přípravků, které jsou na trhu, nebo má-li být přípravek podáván odlišnou cestou či v odlišných dávkách, musí být výsledky příslušných toxikologických a farmakologických zkoušek [nebo] příslušných klinických hodnocení předloženy“.
6. Postupy zavedené čl. 10 odst. 1 písm. a) body i) až iii) směrnice 2001/83 jsou obvykle označovány jako „zkrácené postupy“. Zvláštní postup směřující k udělení registrace, zavedený čl. 10 odst. 1 písm. a) posledním pododstavcem směrnice 2001/83 (dále jen „výhrada“), je zkráceným postupem zvaným „hybridní“.
7. Spojené království Velké Británie a Severního Irska využilo možnosti dané členským státům čl. 10 odst. 1 písm. a) bodem iii) směrnice 2001/83 a prodloužilo dobu uvedenou v tomto ustanovení na deset let.
Skutkový rámec a předběžná otázka
8. Věc v původním řízení se týká tří léčivých přípravků, které všechny obsahují účinnou látku fluoxetin.
9. Dva z těchto léčivých přípravků vyrábí Eli Lilly & Co. Ltd (dále jen „Eli Lilly“). První z nich, Prozac v kapslích, je prvním léčivým přípravkem obsahujícím účinnou látku fluoxetin, pro nějž byla v rámci Společenství udělena registrace. Byl zaregistrován ve Spojeném království dne 25. listopadu 1988. Druhým léčivým přípravkem je Prozac ve formě roztoku, který byl v rámci Společenství poprvé zaregistrován dne 14. října 1992 v Dánsku. Ve Spojeném království byl předmětem registrace dne 28. října 1992 v návaznosti na žádost podanou Eli Lilly na základě hybridního zkráceného postupu. Referenčním léčivým přípravkem, na který žádost Eli Lilly odkazovala, byl Prozac v kapslích. Tato společnost tedy připustila, že Prozac ve formě roztoku není v zásadě podobný Prozacu v kapslích z důvodu jeho odlišné lékové formy, a předložila doplňující údaje, aby prokázala, že produkty jsou bioekvivalentní.
10. Třetí léčivý přípravek dotčený v původním řízení, nazvaný  Fluoxetine ve formě roztoku 20 mg/5ml, je vyráběn APS.
11. APS podala v říjnu 1999 k MHRA žádost o registraci tohoto léčivého přípravku.
12. APS se dovolávala zkráceného postupu upraveného v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii) směrnice 2001/83 z důvodu, že její produkt byl v zásadě podobný Prozacu ve formě roztoku. Uváděla mimo jiné, že datum první registrace jejího referenčního léčivého přípravku byl 25. listopad 1988, tedy datum registrace léčivého přípravku Prozac v kapslích ve Spojeném království.
13. MHRA byla toho názoru, že APS nemohla použít Prozac ve formě roztoku jako referenční léčivý přípravek pro účely použití čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice 2001/83, neboť v okamžiku podání žádosti o registraci byl uvedený léčivý přípravek registrován v rámci Společenství méně než deset let.
14. V důsledku toho byla APS vyzvána, aby změnila svou žádost tak, že tentokrát uvede jako referenční léčivý přípravek Prozac v kapslích, který byl registrován již déle než deset let. Vzhledem k tomu, že posledně uvedený léčivý přípravek nebyl v zásadě podobný Fluoxetinu ve formě roztoku, měla APS podle MHRA použít hybridní zkrácený postup a předložit doplňující údaje ve formě studie o bioekvivalenci srovnávající oba léčebné přípravky.
15. APS podala k High Court of Justice žalobu proti tomuto rozhodnutí, v níž uplatnila, že byla oprávněna opírat se o údaje sdělené pro Prozac ve formě roztoku.
16. Za těchto okolností se High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Může být žádost o registraci léčivého přípravku C podána platně podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) prvního pododstavce směrnice 2001/83, pokud tato žádost směřuje k prokázání, že léčivý přípravek C je v zásadě podobný léčivému přípravku B, v případě, že
– léčivý přípravek B souvisí s původním léčivým přípravkem A v tom smyslu, že léčivý přípravek B byl registrován jako ‚rozšíření řady‘ léčivého přípravku A, ale má jinou lékovou formu než léčivý přípravek A nebo není jinak léčivému přípravku A v zásadě podobný ve smyslu čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii),
– léčivý přípravek A byl v rámci Společenství registrován po dobu přesahující šest/deset let stanovenou v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii) a
– léčivý přípravek B byl v rámci Společenství registrován po dobu nepřesahující šest/deset let stanovenou v čl. 10 odst. 1 písm. a) bodě iii)?“
K předběžné otázce
17. Léčivý přípravek je původnímu léčivému přípravku v zásadě podobný ve smyslu čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice 2001/83, pokud splňuje kritéria totožnosti v kvalitativním a kvantitativním složení účinných látek, totožnosti lékové formy a bioekvivalence, jestliže s ohledem na vědecké poznatky zjevně nevykazuje oproti původnímu zvláštnímu léčivému přípravku značné rozdíly, pokud jde o bezpečnost a účinnost [rozsudek ze dne 3. prosince 1998, Generics (UK) a další, C‑368/96, Recueil, s. I‑7967, bod 36, týkající se odpovídajícího ustanovení směrnice Rady 65/65/EHS ze dne 26. ledna 1965 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se [zvláštních] léčivých přípravků (Úř. věst. 1965, 22, s. 369)].
18. Pokud je podle čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice 2001/83 prokázáno, že léčivý přípravek je v zásadě podobný produktu, jenž byl zaregistrován alespoň po dobu šesti nebo deseti let v rámci Společenství a je uváděn na trh v členském státě, ve kterém je žádost předkládána, není žadatel povinen předložit výsledky toxikologických a farmakologických zkoušek a klinických hodnocení. Poslední pododstavec tohoto ustanovení stanoví, že „je-li […] léčivý přípravek určen pro léčebné použití odlišné od použití ostatních léčivých přípravků, které jsou na trhu, nebo má-li být přípravek podáván odlišnou cestou či v odlišných dávkách, musí být výsledky příslušných toxikologických a farmakologických zkoušek nebo příslušných klinických hodnocení předloženy“.
19. APS, vláda Spojeného království, dánská, francouzská a nizozemská vláda, jakož i Komise se všechny na jednání dovolávaly rozsudku ze dne 29. dubna 2004, Novartis Pharmaceuticals (C‑106/01, dosud nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí), vydaného poté, co podaly svá písemná vyjádření, ale před konáním jednání. Domnívají se, že úvaha sledovaná Soudním dvorem v tomto rozsudku nutně předpokládá, že žádost o registraci léčivého přípravku C musí být za okolností takových jako v případě původního řízení, povolena na základě zkráceného postupu, i když byl produkt B zaregistrován v rámci Společenství po dobu kratší než deset let a ačkoli produkty A a B nejsou v zásadě podobné ve smyslu směrnice, neboť jejich léková forma je rozdílná.
20. Eli Lilly, která v písemném vyjádření zastávala opačnou tezi, se k uvedenému jednání nedostavila.
21. Je třeba konstatovat, že stanovisko účastníků řízení, kteří podali ústní vyjádření, podle nějž úvahu sledovanou Soudním dvorem ve výše uvedeném rozsudku Novartis Pharmaceuticals lze přenést na případ původního řízení, se jeví jako opodstatněné.
22. Soudní dvůr v tomto rozsudku vyložil čl. 4 třetí pododstavec bod 8 písm. a) směrnice 65/65. Znění čl. 10 odst. 1 písm. a) směrnice 2001/83 je přitom v podstatě totožné se zněním uvedeného ustanovení.
23. Situace, která nastala ve výše uvedeném rozsudku, byla charakterizována následujícími skutečnostmi. Léčivé přípravky A a B, které byly vyráběny stejným podnikem, byly ve Spojeném království k datu podání žádosti pro léčivý přípravek C předmětem registrace více než deset let (přípravek A), respektive méně než deset let (přípravek B). Registrace pro produkt B byla obdržena v souladu s hybridním zkráceným postupem. Vzhledem k tomu, že produkty A, B a C nebyly v zásadě podobné ve smyslu čl. 4 třetího pododstavce bodu 8 písm. a) směrnice 65/65, byla jejich biologická dostupnost rozdílná.
24. Soudní dvůr odkázal v bodech 56 až 67 uvedeného rozsudku zejména na ustanovení o výhradě a připustil, že žadatel o registraci produktu C mohl odkazovat na farmakologickou, toxikologickou a klinickou dokumentaci vztahující se k dokumentaci k produktu B, vzešlého z vývoje referenčního produktu A, i když produkty A a B nebyly v zásadě podobné z důvodu své rozdílné biologické dostupnosti.
25. Soudní dvůr v tomto ohledu zejména poznamenal, že pokud je žadateli povoleno odkázat na základě ustanovení o výhradě na údaje týkající se varianty B, jež se liší od referenčního léčivého přípravku A svou cestou podávání nebo svým dávkováním, přičemž rozdíly v těchto bodech obecně předpokládají, že produkty A a B nejsou bioekvivalentní, musí mu to být rovněž povoleno tím spíše, pokud se tyto dva produkty liší pouze svou rozdílnou biologickou dostupností, zatímco jejich cesta podávání a jejich dávkování zůstávají nezměněny (viz výše uvedený rozsudek Novartis Pharmaceuticals, bod 66).
26. Stejnou úvahu lze přitom sledovat v případě, že se původní léčivý přípravek a varianta odlišují pouze tím, že jejich léková forma je rozdílná. Vzhledem k tomu totiž, že změna cesty podávání obecně předpokládá, jak podotkli všichni účastníci řízení přítomní na jednání, změnu lékové formy, je dotčená situace v původním řízení analogická situaci, ve které byl vydán výše uvedený rozsudek Novartis Pharmaceuticals.
27. Tento závěr je, jak podotkl generální advokát v bodech 14 až 18 a 69 až 73 svého stanoviska, mimoto potvrzen stanoviskem pro žadatele o registraci humánních léčivých přípravků v členských státech Evropského společenství, zveřejněným Komisí v roce 2001.
28. Vlá da Spojeného království sice sdílí úvahu sledovanou v bodě 26 tohoto rozsudku, uplatňuje nicméně, že z výše uvedeného rozsudku Novartis Pharmaceuticals rovněž vyplývá, že za okolností, takových jako v případě původního řízení, se může žadatel o registraci dovolávat údajů vztahujících se k produktu B pouze za podmínky, že podal svou žádost na základě ustanovení o výhradě.
29. V tomto ohledu stačí poznamenat, že úvaha sledovaná ve výše uvedeném rozsudku Novartis Pharmaceuticals sice odkazuje na ustanovení týkající se výhrady, z toho však nevyplývá, že žadatel o registraci léčivého přípravku C musí podat žádost odkazující na toto ustanovení.
30. S ohledem na výše uvedené je třeba na předběžnou otázku odpovědět tak, že žádost o registraci produktu C může být podána na základě čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice 2001/83, pokud tato žádost směřuje k prokázání, že produkt C je v zásadě podobný produktu B, v případě, že
– produkt B představuje novou lékovou formu produktu A a
– produkt A byl na rozdíl od produktu B zaregistrován v rámci Společenství nejméně po dobu šesti nebo deseti let upravenou v uvedeném ustanovení.
K nákladům řízení
Výrok
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením vyjádření Soudnímu dvoru jiných než vyjádření předložených uvedenými účastníky řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:
Žádost o registraci produktu C může být podána na základě čl. 10 odst. 1 písm. a) bodu iii) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud tato žádost směřuje k prokázání, že produkt C je v zásadě podobný produktu B, v případě, že
– produkt B představuje novou lékovou formu produktu A a
– produkt A byl na rozdíl od produktu B zaregistrován v rámci Společenství nejméně po dobu šesti nebo deseti let upravenou v uvedeném ustanovení.