62019CJ0790_RES
Lieta C‑790/19
Parchetul de pe lângă Tribunalul Braşov
pret
LG
un
MH
(Curtea de Apel Braşov lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (otrā palāta) 2021. gada 2. septembra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Finanšu sistēmas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un terorisma finansēšanai nepieļaušana – Direktīva (ES) 2015/849 – Direktīva 2005/60/EK – Noziedzīgs nodarījums saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu – Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana, ko izdarījis predikatīva noziedzīga nodarījuma izdarītājs (“pašlegalizācija”)
Tiesību aktu tuvināšana – Finanšu sistēmas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un terorisma finansēšanai nepieļaušana – Direktīva 2005/60 – Priekšmets – Noziedzīgs nodarījums saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, kas ir nošķirts no predikatīvā noziedzīgā nodarījuma, no kura ir gūti legalizētie līdzekļi – Divu noziedzīgu nodarījumu izdarītāja identiskums – Pieļaujamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/60 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts)
(skat. 48.–54. un 86. punktu un rezolutīvo daļu)
Tiesību aktu tuvināšana – Finanšu sistēmas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un terorisma finansēšanai nepieļaušana – Direktīva 2005/60 un Direktīva 2015/849 – Noziedzīgs nodarījums saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, ko izdarījis predikatīva noziedzīga nodarījuma, no kura ir gūti legalizētie līdzekļi, izdarītājs – Iespēja dalībvalstīm paredzēt predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītāja vainojamību noziedzīgā nodarījumā saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu – Pieļaujamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/60 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2015/849 1. panta 3. punkta a) apakšpunkts)
(skat. 58.–61., 65. un 70.–72. punktu)
Pamattiesības – “Ne bis in idem” princips – Piemērošanas nosacījumi – Viena un tā paša noziedzīga nodarījuma pastāvēšana – Vērtējuma kritērijs – Faktisko apstākļu identiskums
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants)
(skat. 77.–80. punktu)
Tiesību aktu tuvināšana – Finanšu sistēmas izmantošanas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un terorisma finansēšanai nepieļaušana – Direktīva 2005/60 – Priekšmets – Noziedzīgs nodarījums saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, kas ir nošķirts no predikatīvā noziedzīgā nodarījuma, no kura ir gūti legalizētie līdzekļi – Nošķirtas materiālas darbības – Predikatīva noziedzīga nodarījuma izdarītājs, kuru var apsūdzēt noziedzīga nodarījuma saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju izdarīšanā – Pieļaujamība, ņemot vērā “ne bis in idem” principu – Valsts tiesas kompetencē esoša pārbaude – Piemērojamība
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/60 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts)
(skat. 81.–85. punktu)
Rezumējums
Tribunalul Brașov (Brašovas apgabaltiesa, Rumānija) piesprieda LG, kurš ir kādas sabiedrības vadītājs, nosacītu brīvības atņemšanas sodu par noziedzīgu nodarījumu – nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, kas sastāv no 80 epizodēm, kuras izdarītas laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam. Attiecīgie līdzekļi tika gūti no noziedzīga nodarījuma – krāpšanas nodokļu jomā, ko bija izdarījusi tā pati persona (turpmāk tekstā – “predikatīvais noziedzīgais nodarījums”).
Curtea de apel Brașov (Brašovas Apelācijas tiesa, Rumānija), iesniedzējtiesai, kurā par šo spriedumu tika iesniegtas apelācijas sūdzības, bija šaubas par to, vai var pastāvēt personas identiskums starp predikatīvā pārkāpuma izdarītāju un noziedzīga nodarījuma – nelikumīgu iegūtu līdzekļu legalizācijas izdarītāju.
Tiesa spriedumā nosprieda, ka Direktīvai 2005/60 (
1
) nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītājs var izdarīt noziedzīgu nodarījumu – nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu.
Tiesas vērtējums
Vispirms Tiesa atgādina, ka īpašuma konversija vai nodošana, zinot, ka šāds īpašums ir iegūts ar noziedzīgu darbību vai piedaloties šādā darbībā, lai slēptu vai maskētu šā īpašuma nelikumīgo izcelsmi, vai palīdzētu jebkurai personai, kas ir iesaistīta šādā darbībā, izvairīties no savas rīcības juridiskajām sekām, ir darbība, kas – ja tā ir izdarīta ar nodomu – ir uzskatāma par noziedzīgu nodarījumu – nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu (
2
). Līdz ar to, lai persona varētu tikt uzskatīta par šāda noziedzīga nodarījuma izdarītāju, tai ir jāzina, ka attiecīgie līdzekļi ir iegūti no noziedzīgas darbības vai no līdzdalības šādā darbībā. Tā kā šis nosacījums noteikti ir izpildīts attiecībā uz predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītāju, Direktīvā 2005/60 nav izslēgts, ka viņš var būt arī noziedzīga nodarījuma – nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas izdarītājs. Turklāt, tā kā šāda rīcība ir nosacīta materiāla darbība, kas automātiski neizriet no predikatīvā noziedzīgā nodarījuma, to var izdarīt gan predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītājs, gan trešā persona.
Turpinājumā Tiesa analizē normatīvo kontekstu, kādā iekļaujas Direktīva 2005/60, tostarp dalībvalstu starptautiskās saistības (
3
), kā arī šīs direktīvas pieņemšanas brīdī spēkā esošos Savienības tiesību aktus (
4
). Šajā ziņā tā precizē, ka attiecīgajā brīdī dalībvalstīm bija izvēles iespēja savās krimināltiesībās neparedzēt predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītāja vainojamību darbībās, kas ir nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana. Proti, pirmkārt, dalībvalstu pienākums aizliegt noteiktas nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas darbības, nenorādot tiesiskos līdzekļus šāda aizlieguma īstenošanai, un, otrkārt, tāda nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas definīcija, kas, nepadarot par obligātu, atļauj predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītāja vainojamību minētajās darbībās, atstāj šādu izvēles iespēju dalībvalstīm (
5
) atbilstoši to starptautiskajām saistībām un valsts tiesību pamatprincipiem. Turklāt šo valstu pienākums paredzēt šādu vainojamību ir noteikts tikai ar Direktīvu 2018/1673 (
6
).
Visbeidzot Tiesa precizē, ka šī vainojamība atbilst Direktīvas 2005/60 mērķiem, jo tā var apgrūtināt noziedzīgi iegūtu līdzekļu iekļaušanu finanšu sistēmā un tādējādi palīdz nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību. Līdz ar to dalībvalsts var paredzēt predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītāja vainojamību noziedzīgā nodarījumā – nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanā.
Turklāt attiecībā uz ne bis in idem principu (
7
), un it īpaši attiecībā uz aizliegumu vienu un to pašu personu saukt pie atbildības vai sodīt krimināllietā par vienu un to pašu pārkāpumu, Tiesa atgādina, ka atbilstošais kritērijs ir faktisko apstākļu identiskums, ar to saprotot savstarpēji nešķiramu konkrētu apstākļu kopumu, uz kā pamata attiecīgā persona ar spēkā stājušos galīgu spriedumu ir attaisnota vai notiesāta. Tādējādi, ir aizliegts par identiskiem faktiem piemērot vairākus krimināltiesiska rakstura sodus, izmantojot dažādas šim mērķim domātas procedūras. Konkrētajā gadījumā ne bis in idem princips neliedz predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītāju saukt pie atbildības par noziedzīgu nodarījumu – nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, ja apsūdzības pamatā esošie faktiskie apstākļi nav identiski tiem, kas ir predikatīvā noziedzīgā nodarījuma pamatā. Šajā ziņā Tiesa precizē, ka nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana ir no predikatīvā noziedzīgā nodarījuma darbības nošķirta darbība, pat ja nelikumīgi iegūtos līdzekļus ir legalizējis šī predikatīvā noziedzīgā nodarījuma izdarītājs.
Tiesa precizē valsts tiesai uzlikto pārbaudes pienākumu apjomu. Proti, tai ir jāpārbauda, vai par predikatīvo noziedzīgo nodarījumu ir pasludināts galīgs spriedums krimināllietā, ar ko šī noziedzīgā nodarījuma izdarītājs ir attaisnots vai notiesāts, un vai predikatīvo noziedzīgo nodarījumu veidojošie faktiskie apstākļi nav identiski faktiskajiem apstākļiem, attiecībā uz kuriem to izdarītājs tika apsūdzēts saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/60/EK (2005. gada 26. oktobris) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV 2005, L 309, 15. lpp.), 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts).
(
2
)	Direktīvas 2005/60 1. panta 2. punkta a) apakšpunkts.
(
3
)	Eiropas Padomes Konvencija par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, meklēšanu, izņemšanu un konfiskāciju, kas parakstīta Strasbūrā 1990. gada 8. novembrī (Eiropas līgumu sērija, Nr. 141).
(
4
)	Padomes Pamatlēmums 2001/500/TI (2001. gada 26. jūnijs) par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un nozieguma rīku un noziedzīgi iegūto līdzekļu identifikāciju, meklēšanu, iesaldēšanu, arestēšanu un konfiskāciju (OV 2001, L 182, 1. lpp.).
(
5
)	Direktīvas 2005/60 1. panta 1. punkts un 2. punkta a) apakšpunkts.
(
6
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2018/1673 (2018. gada 23. oktobris) par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas apkarošanu ar krimināltiesībām (OV 2018, L 284, 22. lpp.).
(
7
)	Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 50. pants.