62015CJ0465
TIESAS SPRIEDUMS (devītā palāta)
2017. gada 7. septembrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Nodokļi – Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un elektroenerģijai – Direktīva 2003/96/EK – Piemērošanas joma – 2. panta 4. punkta b) apakšpunkts – Elektroenerģija, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai – Jēdziens
Lieta C‑465/15
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Finanzgericht Düsseldorf (Diseldorfas Finanšu tiesa, Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2015. gada 19. augustā un kas Tiesā reģistrēts 2015. gada 3. septembrī, tiesvedībā
Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH
pret
Hauptzollamt Duisburg.
TIESA (devītā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs E. Juhāss [E. Juhász], tiesneši K. Vajda [C. Vajda] (referents) un K. Jirimēe [K. Jürimäe],
ģenerāladvokāts M. Bobeks [M. Bobek],
sekretāre K. Lopesa Bankalari [X. Lopez Bancalari], administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un 2016. gada 17. novembra tiesas sēdi,
ņemot vērā apsvērumus, ko sniedza:
–
Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH vārdā – K. Möhlenkamp, Rechtsanwältin, un C. Palme,
–
Hauptzollamt Duisburg vārdā – H. Tulowitzki un P. Germelmann, pārstāvji,
–
Apvienotās Karalistes valdības vārdā – M. Holt un D. Robertson, pārstāvji, kuriem palīdz M. Gray, barrrister,
–
Eiropas Komisijas vārdā – F. Tomat un M. Wasmeier, pārstāvji,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2017. gada 19. janvāra tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (OV 2003, L 283, 51. lpp.), 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešo ievilkumu.
2
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (turpmāk tekstā – “Hüttenwerke Krupp”) un Hauptzollamt Duisburg (Duisburgas Galvenā muitas pārvalde, Vācija, turpmāk tekstā – “Galvenā muitas pārvalde”) par nodokļa atbrīvojuma – uz kuru Hüttenwerke Krupp ir pieteikusies attiecībā uz elektroenerģiju, ko tā 2012. gada novembrī ir izmantojusi turboventilatora darbināšanai, – atteikumu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3
Saskaņā ar Direktīvas 2003/96 preambulas 2.–7., 11., 12. un 22. apsvērumu:
“(2)
Tas, ka nav Kopienas noteikumu, kas nosaka minimālo nodokļa likmi elektroenerģijai un energoproduktiem, kas nav minerāleļļas, var nelabvēlīgi ietekmēt iekšējā tirgus pareizu darbību.
(3)
Iekšējā tirgus pareizai darbībai un citu Kopienas politikas mērķu sasniegšanai Kopienas līmenī nepieciešams noteikt minimālo nodokļu līmeni vairumam energoproduktu, ieskaitot elektroenerģiju, dabas gāzi un akmeņogles.
(4)
Būtiskas atšķirības valsts nodokļu līmeņos enerģētikas nozarē, ko piemēro dalībvalstis, var izrādīties kaitīgas iekšējā tirgus pareizai darbībai.
(5)
Nosakot attiecīgus Kopienas minimālos nodokļu līmeņus, varētu samazināt esošās atšķirības valsts nodokļu līmeņos.
(6)
Saskaņā ar [EK] Līguma 6. pantu vides aizsardzības prasības ir jāņem vērā, definējot un īstenojot Kopienas politiku citās jomās.
(7)
Būdama ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām puse, Kopiena ratificēja Kioto Protokolu. Nodokļu uzlikšana energoproduktiem un, vajadzības gadījumā, elektroenerģijai ir viens no pieejamiem līdzekļiem, lai sasniegtu Kioto Protokola mērķus.
[..]
(11)
Katra dalībvalsts lemj par fiskāliem pasākumiem, ko veikt saistībā ar šo Kopienas noteikumu īstenošanu nodokļu uzlikšanai energoproduktiem un elektroenerģijai. Šajā sakarā dalībvalstis var pieņemt lēmumu nepalielināt vispārējo nodokļu slogu, ja tās uzskata, ka šāda nodokļa neitralitātes principa īstenošana varētu veicināt to sistēmu pārstrukturēšanu un modernizēšanu, veicinot rīcību, kas sekmēs labāku vides aizsardzību un darbaspēka plašāku izmantošanu.
(12)
Enerģijas cenas ir Kopienas enerģētikas, transporta un vides politikas pamatelementi.
[..]
(22)
Kopienas noteikumiem noteikti būtu jāattiecas uz energoproduktiem, ja tos izmanto par kurināmo vai motordegvielu. Tādēļ nodokļu sistēmas būtībai un loģikai jābūt tādai, lai noteikumu jomā neiekļautu energoproduktu divējādu izmantošanu un izmantošanu citiem nolūkiem, nevis kā degvielu, kā arī mineraloģiskos procesus. Tādai pašai attieksmei jābūt pret līdzīgā veidā izmantojamo elektroenerģiju.”
4
Direktīvas 2003/96 1. pantā dalībvalstīm ir noteikts pienākums uzlikt nodokli energoproduktiem un elektroenerģijai saskaņā ar šo direktīvu.
5
Minētās direktīvas 2. panta 1. punktā ir definēti energoprodukti, norādot produktu sarakstu, kuri atbilst Kombinētās nomenklatūras kodiem, kas ir ietverta I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV 1987, L 256, 1. lpp.). Minētās direktīvas 2. panta 2. punktā ir precizēts, ka tā ir piemērojama arī elektroenerģijai, kas atbilst minētās nomenklatūras kodam 2716.
6
Šīs pašas direktīvas 2. panta 4. punktā ir noteikts:
“Šī direktīva neattiecas uz:
[..]
b)
šādiem energoproduktu un elektroenerģijas izmantošanas veidiem:
–
energoproduktiem, kurus izmanto citiem nolūkiem, nevis par motordegvielu vai kurināmo;
–
energoproduktu divējādu izmantošanu.
Energoprodukts tiek divējādi izmantots, ja to izmanto gan par kurināmo, gan citiem nolūkiem, kas nav izmantošana par motordegvielu un kurināmo. Energoproduktu izmantošanu ķīmiskai reducēšanai un elektrolītiskos un metalurģijas procesos uzskata par divējādu lietošanu,
–
elektroenerģiju, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai un elektrolītiskos un metalurģijas procesos,
[..].”
Vācijas tiesības
7
Stromsteuergezetz (Likums par elektroenerģijas nodokli) redakcijā, kas piemērojama pamatlietas faktiem, 9.bis panta 1. punktā ir noteikts:
“Nodokļa, kas tiek uzlikts elektroenerģijai, atlaide tiek piešķirta, tas tiek atmaksāts vai kompensēts, pamatojoties uz pieteikumu, ja ir apstiprināts, ka elektroenerģija tika paredzēta un to izmantoja ražošanas nozares uzņēmums
[..]
4.
ķīmiskās reducēšanas reakcijām,
[..].”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
8
Hüttenwerke Krupp apsaimnieko tērauda ražotni. Tā ražo augstā temperatūrā iegūtu čugunu domnas krāsnīs ķīmiskas reducēšanas procesā no dzelzsrūdas un koksa.
9
Iekārta ietver turboventilatorus, ko darbina elektromotori, kurus izmantojot gaiss tiek saspiests, lai tiktu ievadīts kauperos. Vēlāk uzkarsētu saspiesto gaisu citi ventilatori ievada domas krāsnī, kur notiek ķīmiska reducēšana, kuras gaitā dzelzsrūda tiek pakāpeniski pārvērsta dzelzī, augstā temperatūrā pievienojot tai oglekļa monoksīdu. Saspiesta karsta gaisa ievadīšana ir nepieciešama ķīmiskās reducēšanas aktivizēšanai un norisei domas krāsnī.
10
2013. gada 26. aprīlīHüttenwerke Krupp, pamatojoties uz Likuma par elektroenerģijas nodokli 9.bis pantu, lūdza Galvenajai muitas pārvaldei atbrīvojumu 20585,2 MWh elektroenerģijas, kas 2012. gada novembrī tika izmantota turboventilatora darbināšanai. Ar 2013. gada 4. jūnija lēmumu Galvenā muitas pārvalde šo lūgumu noraidīja. Tā arī noraidīja sūdzību, ko Hüttenwerke Krupp bija iesniegusi par šo lēmumu.
11
Hüttenwerke Krupp cēla prasību par minēto lēmumu iesniedzējtiesā.
12
Tā apgalvo, ka Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešajā ievilkumā norādītais jēdziens “elektroenerģija, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai” attiecas uz jebkādu elektroenerģijas izmantošanu ķīmiskai reducēšanai, kā to parāda šīs normas formulējumā izmantotais datīvs. Tā uzskata, ka šis jēdziens ietver visu ķīmiskās reducēšanas procesu, nenošķirot dažādus procesa posmus. Tādējādi arī saspiestā gaisa ražošana un ievadīšana, bez kuras ķīmiskās reducēšanas process nav iespējams, esot tā daļa.
13
Savukārt Galvenā muitas pārvalde apgalvo, ka elektroenerģija ir tieši jāizmanto ķīmiskās reducēšanas procesā, nevis palīgiekārtās un papildiekārtās citos ražošanas posmos, pat ja minētās iekārtas ir nepieciešamas čuguna ražošanā. Turboventilatorā, kas darbojas pirms īstā ķīmiskās reducēšanas procesa, izmantoto elektroenerģiju nevar uzskatīt par tieši izmantotu šajā procesā.
14
Iesniedzējtiesa norāda, ka tajā izskatāmās lietas atrisinājums ir atkarīgs no tā, kā ir jāinterpretē Likuma pa elektroenerģijas nodokli – redakcijā, kas piemērojama pamatlietas faktiem, – 9.bis panta 1. punkts, ar kuru ir transponēts Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešais ievilkums.
15
Savukārt minētā tiesa uzskata, ka saspiesta un domas krāsnī sakarsēta gaisa izmantošana ir domnu procesa un tātad ķīmiskās reducēšanas procesa nepieciešama sastāvdaļa, ko tāpēc nevar uzskatīt par “iepriekšēju, jau beigušos procesa daļu”. Tā piebilst, ka saspiestais karstais gaiss tiek ražots tikai ar vienu mērķi – piegādāt domnas krāsnij ķīmiskajai reducēšanai absolūti nepieciešamu elementu.
16
Šādos apstākļos Finanzgericht Düsseldorf (Diseldorfas Finanšu tiesa, Vācija) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai [..] Direktīvas 2003/96 [..] 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešais ievilkums attiecībā uz čuguna ražošanu domnas krāsnīs ir jāinterpretē tādējādi, ka arī elektroenerģija turboventilatoru darbināšanai ir jāuzskata par tādu elektroenerģiju, kas galvenokārt tiek izmantota ķīmiskai reducēšanai?”
Par prejudiciālo jautājumu
17
Uzdodot savu jautājumu, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka elektroenerģija, kas tiek izmantota turboventilatoru darbināšanai, kuri ir paredzēti gaisa saspiešanai, kas vēlāk tiek izmantots domnas krāsnīs čuguna ražošanas procesā, ķīmiski reducējot dzelzsrūdu, ir “elektroenerģija, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai”, šīs tiesību normas izpratnē.
18
Šis jautājums faktiski ir par to, kādai saiknei ir jāpastāv starp elektroenerģiju un ķīmisko reducēšanu, lai varētu uzskatīt, ka elektroenerģija tiek izmantota “galvenokārt ķīmiskai reducēšanai” Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešā ievilkuma izpratnē.
19
Šajā ziņā jāatgādina, ka ar Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunktu no tās piemērošanas jomas ir izņemta virkne energoproduktu un elektroenerģija, kas tiek izmantota tajā norādītajiem nolūkiem. Līdz ar to energoprodukti un elektroenerģija, uz ko attiecas šī tiesību norma, netiek aplikti ar nodokli atbilstoši šai direktīvai.
20
Tādējādi no Direktīvas 2003/96 piemērošanas jomas ir izņemta “elektroenerģija, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai”, kas norādīta šīs direktīvas 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešajā ievilkumā.
21
Jēdziena “elektroenerģija, ko [..] izmanto ķīmiskai reducēšanai” parastā nozīme minētā 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešā ievilkuma dažādās valodu redakcijās liecina, ka attāla saikne starp elektroenerģijas izmantošanu un ķīmisko reducēšanu ir nepietiekama, lai šāda izmantošana ietilptu šīs tiesību normas piemērošanas jomā, tāpat kā šajā ziņā ir nepietiekama elektroenerģijas izmantošana, kas nav vajadzīga ķīmiskās reducēšanas pabeigšanai.
22
Tomēr pats par sevi Direktīvas 2003/96 teksts neļauj noteikt, vai pastāv pietiekami cieša saikne starp elektroenerģiju, kas tiek izmantota tādā nolūkā, kāds ir pamatlietā, un ķīmisko reducēšanu minētās tiesību normas izpratnē.
23
Tādēļ ir jāņem vērā ne tikai Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešā ievilkuma teksts, bet arī tā konteksts un šo normu ietverošā tiesiskā regulējuma mērķi (it īpaši skat. spriedumu, 2014. gada 10. septembris, Holger Forstmann Transporte, C‑152/13, EU:C:2014:2184, 26. punkts).
24
Šajā ziņā jānorāda, ka atbilstoši minētās direktīvas 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešajam ievilkumam tā nav piemērojama divējādi izmantotiem energoproduktiem. Jāpiebilst, ka divējādi izmantoto energoproduktu definīcija ir ietverta šajā tiesību normā, no kuras izriet, ka energoprodukts tiek divējādi izmantots, ja to izmanto gan par kurināmo, gan citiem nolūkiem, kas nav izmantošana par motordegvielu vai kurināmo. Energoproduktu izmantošana, it īpaši ķīmiskai reducēšanai, tiek uzskatīta par divējādu izmantošanu.
25
Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē, ņemot vērā tās preambulas 22. apsvērumu, kurā ir noteikts, ka Kopienas noteikumiem katrā ziņā būtu jāattiecas uz energoproduktiem, ja tos izmanto par motordegvielu vai kurināmo. No šī apsvēruma izriet arī tas, ka nodokļu sistēmas būtībai un loģikai jābūt tādai, lai tās piemērošanas jomā neiekļautu it īpaši energoproduktu divējādu izmantošanu, un ka šādi izmantota elektroenerģija ir jāaplūko analogi.
26
Kā Komisija ir paskaidrojusi savos apsvērumos, energoproduktu un elektroenerģijas savstarpējas aizstājamības dēļ Savienības likumdevējs ir izvēlējies paredzēt analogu attieksmi pret šiem produktiem, nosakot Direktīvas 2003/96 piemērošanas jomu un tātad – uzliekot tiem nodokli saskaņā ar šo direktīvu. Nosakot tās materiālo piemērošanas jomu šādā veidā, ir iespējams noteikt nodokļa minimālo līmeni Eiropas Savienībā kopumā gan energoproduktiem, gan elektroenerģijai un, galu galā, tā nolūks ir sasniegt minētās direktīvas divkāršo mērķi, kas ir noteikts tās 2.–6., 7., 11. un 12. apsvērumā, tas ir, pirmkārt, nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību enerģētikas nozarē un, otrkārt, sekmēt vides politikas mērķu sasniegšanu.
27
Ņemot vērā šī sprieduma 25. un 26. punktā izklāstītos apsvērumus, ir jānorāda, ka jēdziena “elektroenerģija, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai”, kurš minēts Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešajā ievilkumā, interpretācijai, kas ir plašāka par jēdziena “elektroenerģija[, ko izmanto] ķīmiskai reducēšanai” šīs tiesību normas otrā ievilkuma izpratnē interpretāciju, sekas būtu tādas, ka, lai noteiktu minētās direktīvas piemērošanas jomu, Savienības likumdevējs pārtrauktu analogo attieksmi pret tādā pašā veidā izmantotiem energoproduktiem un elektroenerģiju.
28
Šādas interpretācijas sekas būtu, ka elektroenerģija būtu atbrīvota no nodokļa, kā paredzēts Direktīvā 2003/96, kaitējot energoproduktam, kas tiek izmantots tādā pašā veidā, bet kas tomēr tiek aplikts ar nodokli atbilstoši šai direktīvai. Attiecībā uz energoproduktu un elektroenerģijas savstarpējo aizstājamību šīs interpretācijas sekas būtu elektroenerģijas izmantošanas sekmēšana, kaitējot energoproduktiem, kas, galu galā, būtu pretrunā Direktīvas 2003/96 divkāršajam mērķim, kurš atgādināts šī sprieduma 26. punktā.
29
Šajā gadījumā ir jāprecizē arī, ka no iesniedzējtiesas nolēmuma neizriet, ka pamatlietā aplūkotajā iekārtā elektroenerģija, kas tiek izmantota turboventilatora darbināšanai, papildus elektromotoru darbināšanai, kuri nepieciešami gaisa saspiešanai, tiktu izmantota citādā veidā. Hüttenwerke Krupp apsvērumi ir balstīti arī uz pieņēmumu, ka saskaņā ar pamatlietas faktiem izmantotā elektroenerģija tiek izmantota turboventilatora darbināšanai kā dzinējs. Turklāt tiesas sēdē Hüttenwerke Krupp, atbildot uz Tiesas uzdoto jautājumu, ir apstiprinājusi, ka no turboventilatoriem nākošais saspiestais gaiss tiek uzkarsēts kauperos un pēc tam ievadīts domnas krāsnī.
30
Ja turboventilators darbotos nevis pateicoties elektroenerģijai, bet drīzāk pateicoties tādam energoproduktam, kāda ir dīzeļdegviela, uz to neattiektos energoprodukta ar “divējādu izmantošanu” jēdziens Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta otrā ievilkuma izpratnē, kurš ļauj to izslēgt no šīs direktīvas piemērošanas jomas, jo attiecīgais energoprodukts tika izmantots vienīgi kā dzinējs, kas tātad atbilst izmantošanai par motordegvielu.
31
Tādējādi šī sprieduma 26.–28. punktā izklāstīto iemeslu dēļ šīs tiesību normas trešais ievilkums nevar tikt interpretēts tādā veidā, ka ar to no minētās direktīvas piemērošanas jomas tiek izslēgta elektroenerģija, kura tiek izmantota tādiem pašiem nolūkiem kā šāds energoprodukts, pretējā gadījumā tiktu pārtraukta analoga attieksme, ko Savienības likumdevējs ir vēlējies paredzēt energoproduktiem un elektroenerģijai, nosakot Direktīvas 2003/96 piemērošanas jomu.
32
Ņemot vērā visus iepriekš izklāstītos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Direktīvas 2003/96 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka elektroenerģija, kas tiek izmantota turboventilatoru darbināšanai, kuri ir paredzēti gaisa saspiešanai, kas vēlāk tiek izmantots domnas krāsnīs čuguna ražošanas procesā, ķīmiski reducējot dzelzsrūdu, nav “elektroenerģija, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai” šīs tiesību normas izpratnē.
Par tiesāšanās izdevumiem
33
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:
Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvas 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai, 2. panta 4. punkta b) apakšpunkta trešais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka elektroenerģija, kas tiek izmantota turboventilatoru darbināšanai, kuri ir paredzēti gaisa saspiešanai, kas vēlāk tiek izmantots domnas krāsnīs čuguna ražošanas procesā, ķīmiski reducējot dzelzsrūdu, nav “elektroenerģija, ko galvenokārt izmanto ķīmiskai reducēšanai” šīs tiesību normas izpratnē.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.