62021TJ0195_RES
Дело T‑195/21
Oleksandr Viktorovych Klymenko
срещу
Съвет на Европейския съюз
Решение на Общия съд (пети състав) от 21 декември 2021 година
„Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средства — Списък на лицата, образуванията и органите, чиито финансови средства и икономически ресурси се замразяват — Запазване на името на жалбоподателя в списъка — Задължение на Съвета да провери дали решение на орган на трета държава е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита“
Европейски съюз — Съдебен контрол за законосъобразност на актовете на институциите — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Замразяване на средствата на лицата, присвоили държавни средства, и на свързаните с тях физически или юридически лица и образувания — Обхват на контрола
(член 275, втора алинея ДФЕС; членове 47 и 48 от Хартата на основните права на Европейския съюз; Решение (ОВППС) 2021/394 на Съвета; Регламент 2021/391 на Съвета)
(вж. т. 65—67)
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Решение за замразяване на средства — Приемане или запазване въз основа на съдебно производство, проведено от органите на трета държава, отнасящо се до присвояване на държавни средства или злоупотреба с власт от лице на публична длъжност — Допустимост — Условие — Национално решение, прието при спазване на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита — Задължение на Съвета да извърши проверка — Задължение за мотивиране — Обхват — Трета държава, която се е присъединила към Европейската конвенция за защита на правата на човека — Липса на последици — Цел на ограничителните мерки за утвърждаване на правовата държава и на правата на човека
(член 21, параграф 2, буква б) ДЕС; съображение 2 и приложение към Решение 2014/119/ОВППС, изменено с Решение (ОВППС) 2021/394; приложение I към Регламент № 208/2014 на Съвета, и Регламент № 2021/391 на Съвета)
(вж. т. 69—74)
Актове на институциите — Мотивиране — Задължение — Обхват — Съществено процесуално изискване, различно от обосноваността на решението
(член 296 ДФЕС)
(вж. т. 77)
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Решение за замразяване на средства — Приемане или запазване въз основа на съдебно производство, проведено от органите на трета държава, отнасящо се до присвояване на държавни средства или злоупотреба с власт от лице на публична длъжност — Условия — Национално решение, прието при спазване на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита — Задължение на компетентния орган на Съюза да докаже, в случай на оспорване, правилността на мотивите си по отношение на съответните лица или образувания — Задължение на Съвета да провери спазването на посочените права — Нарушение
(приложение към Решение 2014/119/ОВППС, изменено с Решение (ОВППС) 2021/394; приложение I към Регламент № 208/2014 на Съвета и Регламент № 2021/391 на Съвета)
(вж. т. 79—87, 89—96 и 100)
Обща външна политика и политика на сигурност — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Решение за замразяване на средства — Приемане или оставяне в сила въз основа на взето от орган на трета държава национално решение за замразяване на средства — Допустимост — Условие — Национално решение, прието при спазване на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита — Задължение на Съвета да извърши проверка — Доказване на проверката — Тежест на доказване
(Решение 2014/119/ОВППС, изменено с Решение (ОВППС) 2021/394; регламенти № 208/2014 и № 2021/391 на Съвета)
(вж. т. 97 и 98)
Право на Европейския съюз — Принципи — Право на ефективна съдебна защита — Спазване на разумен срок — Ограничителни мерки, приети с оглед на положението в Украйна — Съдебно производство в трета страна, което служи за основание на решението за приемане на ограничителни мерки — Задължение на Съвета да извърши проверка — Обхват
(член 47 и член 52, параграф 3 от Хартата на основните права на Европейския съюз)
(вж. т. 101—108)
Резюме
След потушаването на протестите на площад „Независимост“ в Киев (Украйна) през февруари 2014 г., Съветът на Европейския съюз приема на 5 март 2014 г. Решение 2014/119/ОВППС (
1
) и Регламент № 208/2014 (
2
). С тези актове се цели по-специално да се замразят средствата на лицата, за които е установено, че са отговорни за присвояване на публични средства. Жалбоподателят е включен в списъка на лицата и образуванията, по отношение на които се прилагат тези мерки, на 14 април 2014 г., с мотива че срещу него има предварителни разследвания в Украйна за престъпления във връзка с присвояването на държавни средства и незаконното им прехвърляне извън Украйна. Впоследствие Съветът продължава срока на това включване на няколко пъти (
3
), поради това че срещу жалбоподателя са образувани наказателни производства от украинските органи за присвояване на публични средства или активи.
След приемането на Решение 2021/394 (
4
) и на Регламент 2021/391 (
5
), с които Съветът продължава срока на включване на името му в спорния списък въз основа на същите мотиви, жалбоподателят подава жалба за отмяна на тези актове.
С решението си Общият съд отменя тези два акта в частта им, която се отнася до жалбоподателя, и припомня, че когато основава ограничителни мерки на решения на трета държава, Съветът трябва да се увери, че при приемането на посочените решения от органите на въпросната трета държава са спазени основните права, признати от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), и по-конкретно правото на защита и правото на ефективна съдебна защита на лицето, засегнато от тези мерки.
Съображения на Общия съд
Общият съд припомня най-напред, че съдилищата на Европейския съюз трябва да контролират законосъобразността на всички актове на Съюза с оглед на посочените основни права. Съдът на Съюза трябва да се увери по-специално, че обжалваният акт почива на достатъчно солидни факти. В това отношение, макар да може да обоснове приемането или запазването на ограничителни мерки с решение на трета държава да започне и да проведе производство по наказателно разследване за престъпление присвояване на публични средства, Съветът трябва да се увери, че това решение е взето при зачитане на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита. Това задължение е още по-наложително, тъй като решенията, приети от Съвета с оглед на ситуацията в Украйна, са приети в рамките на политика за утвърждаване и подкрепа на правовата държава и зачитането на правата на човека в тази страна.
Впрочем, макар обстоятелството, че третата държава се е присъединила към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи (наричана по-нататък „ЕКПЧ“), да предполага контрол от страна на Европейския съд по правата на човека за спазването на гарантираните от ЕКПЧ основни права, такова обстоятелство не прави излишно изискването за проверка от страна на Съвета.
В случая Общият съд постановява, на първо място, що се отнася до решенията на съдия-следователя към районен съд Печерск в Киев от 1 март 2017 г. и 5 октомври 2018 г., които вече са били предмет на решенията на Общия съд по дела Klymenko/Съвет (T‑295/19) и Klymenko/Съвет (T‑258/20), че те сами по себе си не могат да установят, че решението на украинските органи за провеждане на наказателните производства, на което се основава запазването на ограничителните мерки, е взето при спазване на правото на защита и правото на ефективна съдебна защита. Всъщност те са приети, първото — повече от четири години, а второто — две години и половина преди приемането на обжалваните актове. По-нататък, Общият съд отбелязва, че доколкото са от процесуално естество, те са само инцидентни по отношение на наказателните производства, обосновали вписването и оставянето в списъка на името на жалбоподателя. Накрая, самото позоваване от Съвета на многобройни становища на украинските органи относно спазването на основните права на жалбоподателя, както и само възможността на същия да се позове на нарушение на неговите права пред украинските съдилища, не са достатъчни в това отношение.
На второ място, Общият съд счита, че Съветът не е доказал и по какъв начин притежаваната от него информация, що се отнася по-конкретно до процеса на запознаване на защитата в посочените производства и свързаните с тях съдебни решения са му позволили да приеме, че защитата на въпросните права е била гарантирана. Всъщност той констатира, че Съветът е приел за достатъчни лаконичните обяснения на кабинета на главния прокурор, въпреки че украинските наказателни производства все още са във фазата на предварителното разследване, и че въпросните дела, засягащи деяния, за които се твърди, че са извършени между 2011 г. и 2014 г., все още не са предадени на съд за разглеждане по същество. В това отношение Общият съд се позовава на ЕКПЧ (
6
) и на Хартата (
7
), от които следва, че принципът на правото на ефективна съдебна защита включва по-конкретно правото делото му да бъде разгледано в разумен срок. Общият съд отбелязва, че Европейският съд по правата на човека вече е приел, че нарушението на този принцип може да се констатира в частност когато фазата на разследване в наказателно производство се характеризира с периоди на бездействие, за които са отговорни компетентните за това разследване органи, или поради липсата на напредък в предварителните разследвания. В това отношение, когато срещу дадено лице от няколко години се прилагат ограничителни мерки, и то поради наличието на едно и също наказателно производство, провеждано в съответната трета държава, Съветът е длъжен преди приемането на обжалваните актове да се увери, че правото на това лице делото му да бъде разгледано в разумен срок, е спазено. С оглед на охранителния характер на замразяването на активите на жалбоподателя и на практиката на Съда по този въпрос (
8
) действително Съветът трябва да избягва ненужното продължаване на такава мярка в ущърб на правата и свободите на жалбоподателя само поради факта, че наказателните производства, все още във фазата на предварителното разследване, на които тази мярка се основава, са оставени висящи по същество до безкрай. При това положение Съветът е трябвало поне да посочи причините, поради които след самостоятелен и задълбочен анализ на доказателствата, представени от кабинета на главния прокурор и от жалбоподателя, е могъл да приеме, че тези права са били зачетени, що се отнася до въпроса дали делото на жалбоподателя е било разгледано в разумен срок.
Общият съд прави извода, че не е установено, че Съветът се е уверил в спазването от украинските органи на правото на защита и на правото на ефективна съдебна защита на жалбоподателя в рамките на наказателните производства, на които се е основал, и вследствие на това отменя Решение 2021/394 и Регламент 2021/391 в частта им, която засяга жалбоподателя.
(
1
)	Решение 2014/119/ОВППС на Съвета от 5 март 2014 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 66, 2014 г., стр. 26).
(
2
)	Регламент (ЕС) № 208/2014 на Съвета от 5 март 2014 г. относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (OВ L 66, 2014 г., стр. 1).
(
3
)	Вж. определение от 10 юни 2016 г., Klymenko/Съвет (T‑494/14, EU:T:2016:360), решения от 8 ноември 2017 г., Klymenko/Съвет (T‑245/15, непубликувано, EU:T:2017:792), от решение от 11 юли 2019 г., Klymenko/Съвет (T‑274/18, EU:T:2019:509), от 26 септември 2019 г., Klymenko/Съвет (C‑11/18 P, непубликувано, EU:C:2019:786), от 25 юни 2020 г., Klymenko/Съвет (T‑295/19, EU:T:2020:287) и от 3 февруари 2021 г., Klymenko/Съвет (T‑258/20, EU:T:2021:52).
(
4
)	Решение (ОВППС) 2021/394 на Съвета от 4 март 2021 г. за изменение на Решение 2014/119/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на ситуацията в Украйна (ОВ L 77, 2021 г., стр. 29).
(
5
)	Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/391 на Съвета от 4 март 2021 г. за прилагане на Регламент № 208/2014 относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица, образувания и органи с оглед на положението в Украйна (ОВ L 77, 2021 г., стр. 2).
(
6
)	Член 6, точка 1 от ЕКПЧ.
(
7
)	Член 47 от Хартата.
(
8
)	Вж. в този смисъл решение от 19 декември 2018 г., Azarov/Съвет (C‑530/17 P, EU:C:2018:1031).