SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE
(prvi senat)
z dne 10. novembra 2009
Zadeva F-93/08
N
proti
Evropskemu parlamentu
„Javni uslužbenci – Uradniki – Ocenjevanje – Ocenjevalno poročilo – Ničnostna tožba – Dopustnost – Obrazložitev – Očitna napaka pri presoji – Opredelitev ciljev, ki jih je treba doseči“
Predmet: Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero N predlaga zlasti razglasitev ničnosti odločbe generalnega sekretarja
Parlamenta z dne 4. marca 2008 o dokončnem sprejetju njegovega ocenjevalnega poročila za obdobje od 1. januarja do 30. aprila 2007
in odločbe predsednika Parlamenta z dne 25. septembra 2008 o zavrnitvi njegove pritožbe zoper navedeno ocenjevalno poročilo.
Odločitev: Tožba se zavrne. Tožeči stranki se naloži plačilo vseh stroškov.
Povzetek
1.      Uradniki – Pravno sredstvo – Pravni interes – Tožba za razglasitev ničnosti ocenjevalnega poročila – Uradnik, prerazporejen
v drugo institucijo – Neupoštevanje navedenega poročila s strani te druge institucije
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)
2.      Uradniki – Ocenjevanje – Ocenjevalno poročilo – Obveznost seznanitve zadevnega uradnika z dokumentom, v katerem so določeni
cilji njegove službe
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 43)
1.      Ocenjevalno poročilo uradnika je neodvisno od njegove prihodnje uporabnosti pisni in formalni dokaz o kakovosti dela zadevne
osebe. Taka ocena ni le opis nalog, opravljenih v zadevnem obdobju, temveč tudi presoja osebnih odlik, ki jih je ocenjena
oseba prikazala v poklicnem življenju. Tako je vsak uradnik upravičen zahtevati pravično in ustrezno oceno svojega dela. Zato
je treba uradniku v skladu s pravico do učinkovitega sodnega varstva vsekakor priznati pravico do izpodbijanja ocenjevalnega
poročila, ki se nanaša nanj, bodisi zaradi njegove vsebine bodisi zato, ker ni bilo pripravljeno v skladu s pravili, ki jih
določajo Kadrovski predpisi.
Tako prerazporeditev uradnika iz ene institucije v drugo, neupoštevanje ocenjevalnih poročil, ki jih je pripravila prva institucija,
s strani druge institucije in napredovanje uradnika v okviru druge institucije niso elementi, zaradi katerih bi uradnik izgubil
pravni interes za ukrepanje zoper končno ocenjevalno poročilo, ki ga je pripravila prva institucija.
(Glej točki 46 in 47.)
Napotitev na:
Sodišče: 22. december 2008, Gordon proti Komisiji, C‑198/07 P, ZOdl., str. I‑10701, točki 44 in 45.
2.      Iz členov od 10 do 12 splošnih določb za izvajanje člena 43 Kadrovskih predpisov, ki jih je sprejel Parlament, izhaja, da
mora ta institucija med ocenjevalnim razgovorom vsakega od svojih uradnikov ali uslužbencev seznaniti z dokumentom, v katerem
so podrobno navedeni cilji, ki so za prihodnje leto dodeljeni njegovi direkciji, enoti ali službi. Ta dokument je bistven
pri presoji storitev uradnika ali uslužbenca naslednje leto in pri sestavi njegovega ocenjevalnega poročila. Poleg tega mora
uprava pripraviti dokument, v katerem so podrobneje pojasnjeni cilji, ki so uradniku ali uslužbencu osebno določeni, če uradnik
ali uslužbenec med ocenjevalnim razgovorom to zahteva.
Za uradnika je treba šteti, da je bil seznanjen s cilji za prihodnje leto, če je vodja enote na splošnem sestanku opredelil
splošne cilje direkcije, posebne cilje svoje enote ali službe ter individualne cilje različnih uradnikov, in če je bil poleg
tega predložen in obravnavan načrt, v katerem so za vsakega uradnika ali uslužbenca opredeljeni naloge in cilji za naslednje
leto. Čeprav so v takem primeru v tem načrtu glede na njegovo vsebino in standardnost uporabljenih formulacij naštete predvsem
naloge, ki jih je treba izpolniti, bolj kot so določeni cilji, je z njim vseeno zadevnim uradnikom ali uslužbencem dana vrsta
smernic in ciljev, ki jih je treba doseči, zato se ta načrt lahko šteje za predstavitev ciljev v smislu splošnih izvedbenih
določb.
(Glej točki 64 in 66.)