62022TJ0793_RES
Vec T‑793/22
TU
proti
Európskemu parlamentu
Rozsudok Všeobecného súdu (štvrtá rozšírená komora) z 11. septembra 2024
„Verejná služba – Akreditovaní parlamentní asistenti – Skončenie služobného pomeru – Zmluva na dobu určitú – Neobnovenie – Postavenie informátora – Články 22a až 22c služobného poriadku – Ochranné opatrenia – Dôvernosť – Nemajetková ujma“
Súdne konanie – Predloženie dôkazov – Dôkazy získané protiprávne – Prípustnosť – Podmienky – Rozhodujúce dôkazy pre zabezpečenie súdneho preskúmania
(Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 85)
(pozri body 64, 69)
Súdne konanie – Opatrenia na zabezpečenie priebehu konania – Písomné otázky položené účastníkom konania – Voľné posúdenie rozsahu významu pripisovaného jednotlivým skutkovým okolnostiam a dôkazným prostriedkom Všeobecným súdom
(Rokovací poriadok Všeobecného súdu, článok 88 a článok 89 ods. 1)
(pozri body 73, 74)
Úradníci – Práva a povinnosti – Oznámenie skutočností, ktoré vedú k predpokladu existencie možnej nezákonnej činnosti alebo závažného nesplnenia povinnosti – Následky pre administratívu – Povinnosť chrániť zamestnanca, ktorý oznámil skutočnosti – Rozsah – Nevyhnutnosť prijať rozhodnutie potvrdzujúce uznanie postavenia informátora – Absencia
(Služobný poriadok úradníkov, článok 22a ods. 1 až 3; Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 127)
(pozri body 78 – 84)
Úradníci – Práva a povinnosti – Oznámenie skutočností, ktoré vedú k predpokladu existencie možnej nezákonnej činnosti alebo závažného nesplnenia povinnosti – Následky pre administratívu – Povinnosť informovať zamestnanca, ktorý oznámil skutočnosti – Rozsah – Absencia potvrdenia o prijatí oznámenia a informácie o ďalšom postupe – Porušenie – Oznámenie, ktoré bolo podané aj na Úrad pre boj proti podvodom (OLAF) – Absencia vplyvu
(Služobný poriadok úradníkov, články 22a a 22b; Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 127; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 883/2013, článok 5 ods. 3)
(pozri body 91 – 102)
Úradníci – Práva a povinnosti – Oznámenie skutočností, ktoré vedú k predpokladu existencie možnej nezákonnej činnosti alebo závažného nesplnenia povinnosti – Následky pre administratívu – Povinnosť chrániť zamestnanca, ktorý oznámil skutočnosti – Rozsah – Prijatie dostatočných ochranných opatrení za existencie dôveryhodných dôkazov o ujme – Voľná úvaha – Hranice – Dôkazné bremeno
(Služobný poriadok úradníkov, články 22a ods. 3 a 22b; Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 127)
(pozri body 105, 112 – 117, 128, 136, 138, 140 – 144, 158)
Akty inštitúcií – Smernice – Smernica 2019/1937 o ochrane osôb, ktoré nahlasujú porušenia práva Únie – Priame uloženie povinností inštitúciám Únie vo vzťahoch s ich zamestnancami – Vylúčenie – Možnosť odvolávať sa – Rozsah
(Článok 288 tretí odsek ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2019/1937, článok 21 ods. 5)
(pozri body 106 – 111)
Úradníci – Práva a povinnosti – Oznámenie skutočností, ktoré vedú k predpokladu existencie možnej nezákonnej činnosti alebo závažného nesplnenia povinnosti – Následky pre administratívu – Povinnosť chrániť zamestnanca, ktorý oznámil skutočnosti – Rozsah – Obnovenie zmluvy akreditovaného parlamentného asistenta v parlamentom zoskupení bez žiadosti tohto zoskupenia – Vylúčenie – Porušenie zásady rovnosti zaobchádzania a povinnosti starostlivosti – Absencia
(Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 127 a článok 130 ods. 1; rozhodnutie Európskeho parlamentu, ktorým sa prijíma štatút poslancov Európskeho parlamentu, článok 21 ods. 1; rozhodnutie predsedníctva Parlamentu, ktorým sa uplatňujú vykonávacie pravidlá k štatútu poslancov Európskeho parlamentu, článok 18 ods. 3)
(pozri body 129 – 135, 193, 196 – 200, 202)
Úradníci – Práva a povinnosti – Oznámenie skutočností, ktoré vedú k predpokladu existencie možnej nezákonnej činnosti alebo závažného nesplnenia povinnosti – Následky pre administratívu – Povinnosť chrániť zamestnanca, ktorý oznámil skutočnosti – Rozsah – Povinnosť zachovávať dôvernosť – Zverejnenie postavenia informátora zamestnanca tretej osobe a jeho uvoľnenie z funkcie z dôvodu jeho oznámenia – Porušenie
(Služobný poriadok úradníkov, články 22a a 22b; Podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov, článok 127)
(pozri body 173, 176 – 180)
Zhrnutie
Všeobecný súd, ktorý čiastočne vyhovel žalobe, ktorú podal TU, bývalý akreditovaný parlamentný asistent (ďalej len „APA“) Európskeho parlamentu, rozhodol v rozšírenej komore o úplne novej otázke ochrany, ktorú má táto inštitúcia poskytnúť APA z dôvodu jeho postavenia informátora.
Žalobca bol prijatý na miesto APA v rámci zoskupenia poslancov, aby asistoval poslankyni počas obdobia od augusta 2019 do februára 2022. V júli 2021 podal žiadosť o pomoc a ochranu podľa článku 24 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie (ďalej len „služobný poriadok“) v súvislosti s obťažovaním, ktorému bol údajne vystavený zo strany dotknutej poslankyne. Žalobca vo svojom e‑maile tiež uviedol, že chcel chrániť finančné záujmy Únie poskytnutím informácií v tejto žiadosti o finančných nezrovnalostiach, ktorých sa údajne dopustila táto poslankyňa. Okrem toho tieto nezrovnalosti oznámil Európskemu úradu pre boj proti podvodom (OLAF).
V tom istom mesiaci Parlament prijal dočasné ochranné opatrenie, ktorým bol žalobca preložený pod zodpovednosť predsedu delegácie, ktorý bol tiež členom zoskupenia, ktorého súčasťou bola dotknutá poslankyňa. Neskôr, v dôsledku údajných odvetných opatrení zo strany vedenia tejto delegácie, bol žalobca uvoľnený zo svojich funkcií na delegácii na svoju žiadosť až do skončenia svojej zmluvy.
Žalobca tiež požiadal o preloženie na akékoľvek iné miesto v Parlamente a o to, aby Parlament zvážil predĺženie jeho zmluvy, aby tak mohol spolupracovať s touto inštitúciou a s OLAF‑om na prebiehajúcich vyšetrovaniach pri súčasnom požívaní plnej ochrany. Napokon predložil viacero žiadostí o obnovenie svojej zmluvy.
Keďže tieto žiadosti boli zamietnuté, žalobca podal na Všeobecný súd žalobu, ktorou sa domáhal na jednej strane zrušenia rozhodnutia Parlamentu neobnoviť jeho zmluvu APA a implicitného rozhodnutia, ktorým Parlament odmietol uznať jeho postavenie informátora a prijať ďalšie doplňujúce ochranné opatrenia k opatreniu o uvoľnení z funkcie, ako aj na druhej strane náhrady spôsobenej škody.
Posúdenie Všeobecným súdom
Všeobecný súd na úvod konštatuje, že Parlament nebol povinný prijať rozhodnutie, ktorým by uznal, že žalobca požíval postavenie informátora. Ochrana stanovená v článku 22a ods. 3 služobného poriadku sa totiž priznáva bez akýchkoľvek formalít úradníkom, ktorí poskytli informácie o skutočnostiach, ktoré vedú k predpokladu existencie nezákonnej činnosti, len na základe skutočnosti, že tieto informácie poskytli.
Toto konštatovanie však nemá vplyv na povinnosť inštitúcie rešpektovať práva vyplývajúce z postavenia informátora dotknutej osoby.
V tejto súvislosti po prvé bez ohľadu na informačné povinnosti OLAF‑u vo vzťahu k žalobcovi prináleží Parlamentu, ktorý je orgánom príslušným na zabezpečenie ochrany svojich zamestnancov, ktorí v súlade s článkami 22a a 22b služobného poriadku oznámili závažné nezrovnalosti, aby hneď, ako mu boli oznámené skutočnosti uvedené v článku 22a služobného poriadku, najprv potvrdil prijatie tohto oznámenia a následne informoval zamestnanca o opatreniach prijatých v nadväznosti na jeho oznámenia, v súlade so svojou povinnosťou starostlivosti a podľa vnútorných predpisov týkajúcich sa vykonávania článku 22c služobného poriadku.
Po druhé, pokiaľ ide o dôkazné bremeno týkajúce sa dostatočnosti ochranných opatrení, v situácii, o akú ide v prejednávanej veci, v ktorej žalobca predložil hodnoverné dôkazy, podľa ktorých utrpel ujmu v dôsledku prijatia opatrenia o preložení a v ktorej sú jeho oznámenia o údajných odvetných opatreniach prijatých vedením delegácie navyše stále preskúmavané, prináleží Parlamentu, aby preukázal, že si splnil svoju povinnosť ochrany informátora prijatím opatrení, ktoré sú na tento účel dostatočné.
V situácii, keď je inštitúcia povinná vykonať ustanovenia uvedené v článkoch 22a až 22c služobného poriadku, ktorých cieľom je najmä zabezpečiť ochranu informátorov pred prípadnými odvetnými opatreniami, totiž táto inštitúcia nemôže stanoviť pravidlá, ktoré chránia menej ako tie, ktoré v tejto súvislosti špecificky prijal normotvorca Únie, pokiaľ ide o ochranu informátorov členskými štátmi. (
1
)
Po tretie, pokiaľ ide o rozsah povinnosti inštitúcie chrániť informátorov, Všeobecný súd uvádza, že z článku 22a ods. 3 služobného poriadku vyplýva, že inštitúcia musí prijať všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie ich vyváženej a účinnej ochrany pred akoukoľvek formou odvetných opatrení, vrátane hrozieb a pokusov o odvetné opatrenia.
Je síce pravda, že Parlament v prípade absencie výslovnej žiadosti zo strany jedného alebo viacerých poslancov zo zoskupenia nemá možnosť obnoviť zmluvu APA. Iniciatíva na obnovenie zmluvy APA totiž prináleží výlučne jednému alebo viacerým poslancom, ktorým nemožno uložiť povinnosť spolupracovať alebo pokračovať v spolupráci s APA, ktorých si slobodne nevybrali. APA udržiava s poslancom alebo poslancami, ktorým asistuje, pracovný vzťah charakterizovaný existenciou dôvery.
Rovnako povinnosť starostlivosti nemôže viesť k tomu, že Parlament v rozpore s pravidlom uvedeným v článku 21 štatútu poslancov, podľa ktorého si poslanci môžu slobodne vybrať svojich osobných asistentov, obnoví zmluvu s APA, aj keby tento asistent získal postavenie informátora.
Týmto konštatovaním však nie je dotknutá povinnosť Parlamentu prijať všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie vyváženej a účinnej ochrany žalobcu pred akoukoľvek formou odvetných opatrení.
Všeobecný súd sa v tejto súvislosti domnieva, že tým, že sa Parlament obmedzil na informovanie žalobcu, že opatrenie o uvoľnení z funkcie bolo jediným možným ochranným opatrením, nepreukázal, že prijal všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, aby žalobca neutrpel žiadnu ujmu zo strany inštitúcie z dôvodu svojho postavenia informátora podľa článku 22a ods. 3 služobného poriadku. Vzhľadom na jeho postavenie informátora a podľa článku 22a ods. 3 služobného poriadku mu mal Parlament poskytnúť podporu tým, že sa mu mal pokúsiť pomôcť nájsť riešenie popri opatrení o uvoľnení z funkcie.
Okrem toho tým, že sa Parlament obmedzil na to, že žalobcovi oznámil, že na účely jeho ochrany z titulu jeho postavenia informátora neprichádzalo do úvahy žiadne iné opatrenie než uvoľnenie z funkcie a že obnovenie jeho zmluvy nebolo z tohto dôvodu mysliteľným opatrením, nepreukázal, že mu poskytol poradenstvo a pomoc, ktoré mu mal poskytnúť.
Napokon tým, že Parlament informoval predsedu delegácie, že žalobca bude u neho uvoľnený zo svojich funkcií z dôvodu svojej žiadosti o pomoc, ale aj z dôvodu svojho postavenia informátora, bez toho, aby žalobca dal súhlas so zverejnením tohto postavenia, Parlament porušil svoju povinnosť zachovávania dôvernosti a ochrany identity žalobcu ako informátora.
V dôsledku toho Všeobecný súd dospel k záveru o existencii nemajetkovej ujmy, ktorú utrpel žalobca, ktorú nemožno napraviť iba samotným zrušením implicitného rozhodnutia v rozsahu, v akom mu Parlament týmto rozhodnutím v odpovedi na jeho žiadosť odmietol priznať iné ochranné opatrenie ako opatrenie o uvoľnení z funkcie. Za týchto podmienok Všeobecný súd zrušil uvedené rozhodnutie, čiastočne vyhovel návrhom na náhradu škody do výšky 10000 eur a vo zvyšnej časti žalobu zamietol.
(
1
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1937 z 23. októbra 2019 o ochrane osôb, ktoré nahlasujú porušenia práva EÚ (Ú. v. EÚ L 305, 2019, s. 17).