UZNESENIE SÚDNEHO DVORA (ôsma komora)
zo 6. decembra 2018 (*)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Článok 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora – Doprava – Nariadenie (ES) č. 261/2004 – Právo na náhradu škody v prípade zrušenia letu – Článok 3 ods. 5 – Pôsobnosť – Článok 2 písm. a) – Pojem letecký dopravca – Podnik, ktorý v čase zamýšľaného vykonania letu zatiaľ nemá prevádzkovú licenciu – Otázka neponechávajúca nijakú dôvodnú pochybnosť“
Vo veci C‑292/18,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Amtsgericht Kassel (Okresný súd Kassel, Nemecko) z 23. marca 2018 a doručený Súdnemu dvoru 27. apríla 2018, ktorý súvisí s konaním:
Petra Breyerová,
Heiko Breyer
proti
Sundair GmbH,
SÚDNY DVOR (ôsma komora),
v zložení: predseda ôsmej komory F. Biltgen, sudcovia J. Malenovský (spravodajca) a L. S. Rossi,
generálny advokát: Y. Bot,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude rozhodnutá odôvodneným uznesením v súlade s článkom 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora,
vydal toto
Uznesenie
1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 2 písm. a), článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91 (Ú. v. EÚ L 46, 2004, s. 1; Mim. vyd. 07/008, s. 10).
2        Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pani Petrou Breyerovou a pánom Heikom Breyerom proti spoločnosti Sundair GmbH v súvislosti s povinnosťou tejto spoločnosti zaplatiť náhradu škody z dôvodu zrušenia ich letu.
Právny rámec
Nariadenie č. 261/2004
3        Článok 2 nariadenia č. 261/2004, nazvaný „Definície“, stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia:
a)      ‚letecký dopravca‘ znamená podnik leteckej dopravy s platnou prevádzkovou licenciou;
b)      ‚prevádzkujúci letecký dopravca‘ znamená leteckého dopravcu, ktorý na základe zmluvy s cestujúcim, alebo v mene inej osoby, právnickej alebo fyzickej majúcej zmluvu s takým cestujúcim, vykoná alebo zamýšľa vykonať let;
c)      ‚dopravca Spoločenstva‘ znamená leteckého dopravcu s platnou prevádzkovou licenciou udelenou členským štátom v súlade s ustanoveniami Nariadenia Rady (EHS) č. 2407/92 z 23. júla 1992 o licenciách leteckých dopravcov [(Ú. v. ES L 240, 1992, s. 1; Mim. vyd. 06/002, s. 3)];
…“
4        Podľa článku 3 ods. 5 a 6 nariadenia č. 261/2004:
„5.      Toto nariadenie sa uplatňuje pri každom prevádzkujúcom leteckom dopravcovi, ktorý zabezpečuje prepravu cestujúcich v zmysle odsekov 1 a 2. Keď prevádzkujúci letecký dopravca, ktorý nemá žiadny zmluvný vzťah s cestujúcim, plní záväzky vyplývajúce z tohto nariadenia, považuje sa za osobu konajúcu v mene osoby, ktorá je vo zmluvnom vzťahu s cestujúcim.
6.      Toto nariadenie nemá vplyv na práva cestujúcich podľa smernice [Rady] 90/314/EHS [z 13. júna 1990 o balíku cestovných, dovolenkových a výletných služieb (Ú. v. ES L 158, 1990, s. 59; Mim. vyd. 13/010, s. 132)]. …“
5        Článok 5 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje:
„V prípade zrušenia letu príslušným cestujúcim:
…
c)      príslušní cestujúci majú právo na náhradu od prevádzkujúceho leteckého dopravcu v súlade s článkom 7, pokiaľ:
…
iii)      neboli informovaní o zrušení do siedmich dní pred plánovaným časom odletu a nebolo im ponúknuté presmerovanie, ktoré im umožní odletieť maximálne hodinu pred plánovaným časom odletu a dosiahnuť konečné cieľové miesto maximálne dve hodiny po plánovanom čase príletu.“
6        Podľa článku 7 ods. 1 uvedeného nariadenia:
„Keď sa uvádza odkaz na tento článok, cestujúci dostanú náhradu v nasledovnej výške:
a)      250 EUR v prípade všetkých letov na vzdialenosť 1500 km alebo menej;
…
Pri stanovení vzdialenosti je základom posledné cieľové miesto, do ktorého cestujúci kvôli odmietnutiu nástupu alebo zrušeniu, príde neskôr ako je plánovaný čas príletu.“
Smernica 90/314
7        Článok 5 ods. 1 smernice 90/314 uvádza:
„Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že organizátor a/alebo maloobchodník ako zmluvná strana je zodpovedný spotrebiteľovi za riadne vysporiadanie záväzkov vyplývajúcich zo zmluvy, bez ohľadu na to, či tieto záväzky majú byť splnené organizátorom a/alebo maloobchodníkom, či iným dodávateľom služieb, bez ujmy na právach organizátora a/alebo maloobchodníka stíhať týchto ďalších dodávateľo[v] služieb.“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
8        Pani a pán Breyerovci si vo februári 2017 zarezervovali v cestovnej kancelárii TUI Deutschland GmbH turistický zájazd.
9        Rezervačné dokumenty, ktoré im boli odovzdané, uvádzali, pokiaľ ide o let tam, že lietadlo vzlietne 9. júla 2017 o 6.00 hod. z Kassel‑Caldenu (Nemecko) a pristane v Palme de Mallorca (Španielsko) o 8.30 hod. Pokiaľ ide o spiatočný let, uvádzalo sa, že lietadlo by malo odletieť 16. júla 2017 o 10.20 hod. Vnútroštátny súd neuviedol, o koľkej bolo predpokladané pristátie. Podľa uvedených dokumentov obidva lety mala vykonať spoločnosť Sundair.
10      V zamýšľanom čase vykonania týchto dvoch letov síce spoločnosť Sundair podala žiadosť o potrebnú prevádzkovú licenciu na Luftfahrtbundesamt (Spolkový úrad pre leteckú dopravu, Nemecko), avšak táto licencia jej ešte nebola udelená. Táto licencia bola udelená až 27. septembra 2017, teda po plánovanom dátume vykonania spiatočného letu.
11      Päť dní pred začatím cesty boli pani a pán Breyerovci informovaní o zmene rezervácie na iný let, ktorý mala vykonať letecká spoločnosť Cobrex Trans. Tento let priletel do cieľovej destinácie s meškaním 13 hodín a 30 minút oproti plánovanému času príletu pred zmenou rezervácie. Rovnako boli informovaní aj o zmene ich rezervácie v prípade spiatočného letu, a to na let leteckého dopravcu Air Europa. Tento let začal odletom 16. júla 2017 o 6.40 hod., teda 3 hodiny a 40 minút pred pôvodne plánovaným časom odletu.
12      V dôsledku toho pani a pán Breyerovci podali na Amtsgericht Kassel (Okresný súd Kassel, Nemecko) žalobu, ktorou sa domáhali, aby im spoločnosť Sundair na základe článkov 5 a 7 nariadenia č. 261/2004 zaplatila náhradu škody vo výške 500 eur pre každého z nich, pričom od tejto sumy sa má odpočítať suma 190,40 eur, ktorá im už bola vyplatená.
13      Napriek tomu, že článok 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004 definuje pojem „letecký dopravca“ ako „podnik leteckej dopravy s platnou prevádzkovou licenciou“, vnútroštátny súd vyjadruje pochybnosti, pokiaľ ide o otázku, či články 5 a 7 tohto nariadenia sa uplatňujú na podnik, ktorý v čase rezervácie predmetného letu síce požiadal o udelenie prevádzkovej licencie, ale získal ju až po plánovanom čase tohto letu. Vnútroštátny súd sa totiž pýta, či by sa na účely dosiahnutia cieľa sledovaného uvedeným nariadením, ktorým je dosiahnutie vysokej úrovne ochrany cestujúcich, nemal uvedený pojem vykladať tak, že sa uplatňuje aj na podniky, ktoré požiadali o leteckú licenciu a následne ponúkali lety pred tým, než im bola udelená.
14      Za týchto podmienok Amtsgericht Kassel (Okresný súd Kassel) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Má sa článok 5 ods. 1 písm. c), článok 7 ods. 1 a článok 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004 vykladať tak, že sa uplatňuje aj na podnik leteckej dopravy, ktorý v čase zamýšľaného vykonania letu ešte nedisponuje prevádzkovou licenciou v zmysle článku 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004, podal žiadosť o prevádzkovú licenciu ešte pred zamýšľaným vykonaním letu a ktorému bude táto licencia vydaná až neskôr (po plánovanom čase vykonania letu)?“
O prejudiciálnej otázke
15      Vo veci samej cestujúci, ktorých lety boli zrušené, požadujú na základe článku 5 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 261/2004 náhradu škody vo výške vypočítanej v súlade s článkom 7 toho istého nariadenia od podniku leteckej dopravy, ktorý v čase zamýšľaného vykonania týchto letov požiadal o udelenie prevádzkovej licencie, ktorá mu však ešte nebola udelená.
16      Za týchto okolností závisí prípadná existencia nároku na náhradu škody od odpovede na prejudiciálnu otázku, či je možné podnik, akým je podnik vo veci samej, považovať za podnik patriaci do pôsobnosti nariadenia č. 261/2004, a najmä jeho článku 3 ods. 5 v spojení s článkom 2 písm. a) tohto nariadenia.
17      Preto je potrebné chápať položenú otázku v tom zmysle, že vnútroštátny súd sa v podstate pýta, či sa má článok 3 ods. 5 nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 2 písm. a) tohto nariadenia vykladať v tom zmysle, že sa na podnik, akým je podnik dotknutý vo veci samej, ktorý požiadal o udelenie prevádzkovej licencie, ktorá mu však ešte nebola udelená v čase zamýšľaného vykonania plánovaných letov, môže vzťahovať pôsobnosť tohto nariadenia, a v prípade kladnej odpovede, či dotknutí cestujúci majú právo na náhradu škody na základe článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 toho istého nariadenia.
18      Podľa článku 99 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora môže Súdny dvor kedykoľvek rozhodnúť na návrh sudcu spravodajcu a po vypočutí generálneho advokáta odôvodneným uznesením, ak odpoveď na položenú prejudiciálnu otázku nevyvoláva žiadne dôvodné pochybnosti.
19      Keďže to tak je v prejednávanej veci, je potrebné uplatniť toto ustanovenie.
20      V prvom rade je potrebné pripomenúť, že článok 3 nariadenia č. 261/2004, ktorý vymedzuje rozsah pôsobnosti tohto nariadenia, stanovuje vo svojom odseku 5, že toto nariadenie sa uplatňuje na všetkých prevádzkujúcich leteckých dopravcov, ktorí zabezpečujú prepravu cestujúcich v zmysle odsekov 1 a 2 tohto článku.
21      V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že pojem „letecký dopravca“ je vymedzený v článku 2 písm. a) nariadenia č. 261/2004 tak, že označuje podnik leteckej dopravy s platnou prevádzkovou licenciou.
22      V širšom kontexte okrem toho článok 3 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 z 24. septembra 2008 o spoločných pravidlách prevádzky leteckých dopravných služieb v Spoločenstve (Ú. v. EÚ L 293, 2008, s. 3), ktoré nahradilo nariadenie č. 2407/92, na ktorý odkazuje článok 2 písm. c) nariadenia č. 261/2004, najmä stanovuje, že žiadny podnik usadený v Európskej únii nesmie prepravovať cestujúcich za úhradu a/alebo v prenájme, pokiaľ mu nebola udelená príslušná prevádzková licencia.
23      Z toho celkom nepochybne vyplýva, že podnik, ktorému prevádzková licencia zatiaľ nebola udelená, nesmie uskutočňovať žiadny let.
24      Vzhľadom na to, že podnik, ktorý napriek požiadavkám stanoveným v článku 3 ods. 5 nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 2 písm. a) tohto nariadenia ‑ a vzhľadom na to, že je zrejmé, že neexistuje automatický prístup k prevádzkovej licencii, ‑ nemal takúto licenciu v čase zamýšľaného vykonania plánovaných letov, nemožno považovať za podnik, na ktorý sa vzťahujú tieto ustanovenia, a teda ani uvedené nariadenie ako celok.
25      Nevykonanie plánovaných letov touto spoločnosťou za okolností, o aké ide vo veci samej, teda nemôže vyvolávať účinky zrušenia uvedené v článku 5 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 7 ods. 1 tohto nariadenia.
26      Vzhľadom na osobitosti konania vo veci samej je potrebné dodať, že okolnosť, že článok 3 ods. 5 nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 2 písm. a) tohto nariadenia bráni možnosti odškodniť dotknutých cestujúcich na základe tohto nariadenia, nebráni tomu, aby sa títo cestujúci domáhali náhrady škody na základe iných titulov, medzi ktoré patrí, ako sa uvádza v článku 3 ods. 6 rovnakého nariadenia, smernica 90/314, ktorá najmä vo svojom článku 5 ods. 1 stanovuje, že členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia, aby zabezpečili, že organizátor a/alebo maloobchodník ako zmluvná strana je zodpovedný voči spotrebiteľovi za riadne vyrovnanie záväzkov vyplývajúcich zo zmluvy, a to bez ohľadu na to, či tieto záväzky majú byť splnené organizátorom, a/alebo maloobchodníkom, či iným dodávateľom služieb, bez ujmy na právach organizátora a/alebo maloobchodníka stíhať týchto ďalších dodávateľov služieb.
27      Je potrebné tiež dodať, že vzhľadom na zvýšenú úroveň ochrany spotrebiteľov, ktorá musí byť zaručená vo všetkých politikách Únie, závermi v bodoch 24 a 25 tohto uznesenia nie sú dotknuté práva, ktoré môžu spotrebiteľom, akými sú žalobcovia vo veci samej, vyplývať voči obchodníkom z iných nástrojov práva Únie, akými sú napríklad smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 („smernica o nekalých obchodných praktikách“) (Ú. v. EÚ L 149, 2005, s. 22).
28      Preto je vzhľadom na predchádzajúce úvahy potrebné odpovedať na položenú otázku tak, že článok 3 ods. 5 nariadenia č. 261/2004 v spojení s článkom 2 písm. a) tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že na podnik, akým je podnik dotknutý vo veci samej, ktorý požiadal o udelenie prevádzkovej licencie, ktorá mu však ešte nebola udelená v čase zamýšľaného vykonania plánovaných letov, sa nemôže vzťahovať pôsobnosť tohto nariadenia, takže dotknutí cestujúci nemajú právo na náhradu škody na základe článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 toho istého nariadenia.
O trovách
29      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:
Článok 3 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 z 11. februára 2004, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá systému náhrad a pomoci cestujúcim pri odmietnutí nástupu do lietadla, v prípade zrušenia alebo veľkého meškania letov a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 295/91, v spojení s článkom 2 písm. a) tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že na podnik, akým je podnik dotknutý vo veci samej, ktorý požiadal o udelenie prevádzkovej licencie, ktorá mu však ešte nebola udelená v čase zamýšľaného vykonania plánovaných letov, sa nemôže vzťahovať pôsobnosť tohto nariadenia, takže dotknutí cestujúci nemajú právo na náhradu škody na základe článku 5 ods. 1 písm. c) a článku 7 ods. 1 toho istého nariadenia.
Podpisy
* Jazyk konania: nemčina.