Решение на Съда (трети състав) от 10 октомври 2013 г. (преюдициално запитване от Centrale Raad van Beroep — Нидерландия) — F. van der Helder, D. Farrington/College voor zorgverzekeringen
(Дело C-321/12)1
(Социално осигуряване — Регламент (ЕИО) № 1408/71 — Член 28, параграф 2, буква б) — Здравноосигурителни обезщетения — Пенсионери с право на пенсия за старост в няколко държави членки — Пребиваване в друга държава членка — Предоставяне на обезщетения в натура в държавата по пребиваване — Разходи за обезщетенията — Държава членка, на чието „законодателство“ пенсионерът е бил най-дълго време субект — Понятие)
Език на производството: нидерландски
Запитваща юрисдикция
Centrale Raad van Beroep
Страни в главното производство
Жалбоподатели: F. van der Helder, D. Farrington
Ответник: College voor zorgverzekeringen
Предмет
Преюдициално запитване — Centrale Raad van Beroep — Тълкуване на член 4 и член 28, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността (ОВ L 149, стр. 2; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 1, стр. 26) — Здравно осигуряване — Обезщетения за пенсионерите, пребиваващи в друга държава членка, различна от държавата на компетентната институция — Обезщетения за сметка на институцията, към която пенсионерът се е осигурявал най-дълго време — Понятие „законодателство, по което пенсионерът се е осигурявал най-дълго време“.ДиспозитивЧлен 28, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 1408/71 на Съвета от 14 юни 1971 година за прилагането на схеми за социална сигурност на заети лица, самостоятелно заети лица и членове на техните семейства, които се движат в рамките на Общността, в изменената му и актуализирана редакция съгласно Регламент (ЕО) № 118/97 на Съвета от 2 декември 1996 г., изменен с Регламент (ЕО) № 1992/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г., трябва да се тълкува в смисъл, че посоченото в тази
разпоредба
„законодателство“, на което пенсионерът е бил най-дълго време субект, е пенсионното законодателство.