62023CJ0692
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (пети състав)
15 януари 2026 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Обществени поръчки — Директива 2014/24/ЕС — Член 12, параграф 3 — Обществена поръчка, която се възлага пряко на юридическо лице, контролирано съвместно от възлагащите органи — Условия — Праг за дейността на контролираното юридическо лице, която се извършва при изпълнението на задачи, възложени му от възлагащите органи — Член 12, параграф 5 — Отчитане на оборота на дъщерните дружества на групата, на която дружество майка е контролираното юридическо лице — Счетоводно законодателство на Съюза — Директива 2013/34/ЕС — Членове 22 и 24 — Изготвяне на консолидирани финансови отчети“
По дело C‑692/23
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Gerechtshof Den Haag (Апелативен съд Хага, Нидерландия) с акт от 14 ноември 2023 г., постъпил в Съда на 17 ноември 2023 г., в рамките на производство по дело
AVR-Afvalverwerking BV
срещу
NV BAR-Afvalbeheer,
Gemeente Barendrecht,
Gemeente Albrandswaard,
Gemeente Ridderkerk,
NV Irado,
Afvalsturing Friesland NV
СЪДЪТ (пети състав),
състоящ се от: M. L. Arastey Sahún, председател на състава, J. Passer, E. Regan (докладчик), D. Gratsias и B. Smulders, съдии,
генерален адвокат: A. Rantos,
секретар: A. Lamote, администратор,
предвид изложеното в писмената фаза на производството и в съдебното заседание от 5 февруари 2025 г.,
като има предвид становищата, представени:
–
за AVR-Afvalverwerking BV, от P. F. C. Heemskerk и E. L. Vos, advocaten,
–
за NV BAR-Afvalbeheer, Gemeente Barendrecht, Gemeente Albrandswaard и Gemeente Ridderkerk, от L. Bozkurt, advocate,
–
за NV Irado, от D. B. Zieren, advocaat,
–
за Afvalsturing Friesland NV, от L. E. J. Korsten и M. van Wanroij, advocaten,
–
за италианското правителство, от S. Fiorentino и G. Palmieri, в качеството на представители, подпомагани от M. Cherubini и C. Colelli, avvocati dello Stato,
–
за австрийското правителство, от A. Posch и J. Schmoll, в качеството на представители,
–
за Европейската комисия, от A. Biolan, L. Malferrari и G. Wils, в качеството на представители,
след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 30 април 2025 г.,
постанови настоящото
Решение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) и член 12, параграф 5 от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО (ОВ L 94, 2014 г., стр. 65).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между AVR-Afvalverwerking BV (наричано по-нататък „AVR“), от една страна, и BAR-Afvalbeheer NV (наричано по-нататък „BAR“), Gemeente Barendrecht (община Барендрехт, Нидерландия), Gemeente Albrandswaard (община Албрандсваард, Нидерландия), Gemeente Ridderkerk (община Ридеркерк, Нидерландия) (наричани по-нататък заедно „общините BAR“), NV Irado и Afvalsturing Friesland NV (наричано по-нататък „AF“), от друга, относно обществени поръчки за събиране и оползотворяване на остатъчни битови отпадъци на общините BAR, възложени пряко на юридически лица, които са контролирани съвместно от възлагащите органи.
Правна уредба
Правото на Съюза
Директива 2013/34/ЕС
3
Съображение 31 към Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно годишните финансови отчети, консолидираните финансови отчети и свързаните доклади на някои видове предприятия и за изменение на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета (ОВ L 182, 2013 г., стр. 19) предвижда:
„Консолидираните финансови отчети следва да представят дейностите на предприятието майка и неговите дъщерни предприятия като едно стопанско предприятие (група). Предприятията, които са контролирани от предприятието майка, следва да се считат за дъщерни предприятия. Контролът следва да се основава на притежаването на мажоритарен дял от правата на глас, но контрол може да съществува също така, когато има споразумения с други акционери или съдружници. При определени обстоятелства контрол може да бъде действително упражняван, когато предприятието майка притежава миноритарен дял от акциите или не притежава акции на дъщерното предприятие. Държавите членки следва да имат право да изискват в консолидираните финансови отчети да бъдат включени предприятията, които не са обект на контрол, но са под общо управление или имат общ административен, управителен или надзорен орган“.
4
Член 22 („Изискване за изготвяне на консолидирани финансови отчети“) от Директива 2013/34 гласи:
„1.   Държавите членки изискват от всяко предприятие, регулирано от националното им законодателство, да съставя консолидирани финансови отчети и консолидиран доклад за дейността, ако това предприятие (предприятие майка):
а)
притежава мнозинството от гласовете на акционерите или съдружниците в друго предприятие (дъщерно предприятие);
б)
има право да назначава или освобождава мнозинството от членовете на административния, управителния или надзорния орган на друго предприятие (дъщерно предприятие) и същевременно е акционер или съдружник в това предприятие;
в)
има право да упражнява господстващо влияние върху предприятие (дъщерно предприятие), в което е акционер или съдружник по силата на договор, сключен с това предприятие, или на клауза в неговия учредителен акт, ако законодателството, приложимо към дъщерното предприятие, допуска то да се подчинява на такива договори или клаузи.
Не е необходимо държавите членки да изискват предприятието майка да бъде акционер или съдружник в дъщерното си предприятие. Държавите членки, чието законодателство не урежда подобни договори или клаузи, не са длъжни да прилагат настоящата разпоредба; или
г)
е акционер или съдружник в предприятие и:
i)
мнозинството от членовете на административните, управителните или надзорните органи на това предприятие (дъщерно предприятие), които са заемали длъжността през съответната финансова година, през предишната финансова година и до датата на съставяне на консолидираните финансови отчети, са назначени само в резултат на упражняването на правата си на глас; или
ii)
контролира самό, по силата на договор с други акционери или съдружници в това предприятие (дъщерно предприятие) мнозинството от гласовете на акционерите или съдружниците в това предприятие. Държавите членки могат да въведат по-подробни разпоредби за формата и съдържанието на подобни договори.
Държавите членки предписват най-малко изискванията по буква ii). Те могат да обвържат прилагането на подточка i) с изискването правата на глас да представляват най-малко 20 % от всички права на глас.
Подточка i) обаче не се прилага, когато трета страна притежава правата по букви а), б) или в) по отношение на това предприятие.
2.   В допълнение на случаите по параграф 1, държавите членки могат да изискват от всяко предприятие, регулирано от националното им законодателство, да съставя консолидирани финансови отчети и консолидиран доклад за дейността, ако:
а)
това предприятие (предприятие майка) има правомощията да упражнява или действително упражнява доминиращо влияние или контрол върху друго предприятие (дъщерно предприятие); или
б)
това предприятие (предприятие майка) и другото предприятие (дъщерно предприятие) се управляват общо от предприятието майка.
3.   За целите на параграф 1, букви а), б) и г) към правата на предприятието майка се добавят правата на глас и правата на назначаване и освобождаване, принадлежащи на всяко друго дъщерно предприятие, както и на всяко лице, което действа от свое име, но за сметка на предприятието майка или на друго дъщерно предприятие.
4.   За целите на параграф 1, букви а), б) и г) правата, посочени в параграф 3, се намаляват с правата, които произтичат от:
а)
акции и дялове, държани за сметка на лице, различно от предприятието майка или негово дъщерно предприятие; или
б)
акции и дялове:
i)
които се държат като обезпечение, при условие че правата по тях се упражняват съгласно получените инструкции, или
ii)
които се държат във връзка с предоставянето на заеми като част от обичайните стопански дейности, при условие че правото на глас се упражнява в интерес на лицето, дало обезпечението.
5.   За целите на параграф 1, букви а) и г), общият сбор от гласовете на акционерите или съдружниците в дъщерното предприятие се намалява с гласовете по акции или дялове, притежавани от същото предприятие, от негово дъщерно предприятие или от лице, което действа от свое име, но за сметка на някое от тези предприятия.
6.   Без да се засяга действието на член 23, параграф 9, предприятието майка и всичките му дъщерни предприятия се консолидират, независимо от това къде се намират техните седалища.
[…]“.
5
Член 23 от тази директива предвижда, видно от неговото заглавие, случаи на освобождаване от задължението за изготвяне на консолидирани финансови отчети и консолидиран доклад за дейността, залегнало в член 22 от нея.
6
Член 24 от тази директива съдържа, видно от неговото заглавие, набор от правила, които уреждат изготвянето на консолидираните финансови отчети.
Директива 2014/24
7
Съображения 31 и 32 от Директива 2014/24 гласят:
„(31)
Съществува значителна правна несигурност до каква степен договорите за поръчки, сключени между субекти в публичния сектор, следва да бъдат обхванати от правилата за обществените поръчки. Съдебната практика на Съда на Европейския съюз в тази област се тълкува по различен начин от държавите членки и дори от възлагащите органи. Следователно е необходимо да се поясни в кои случаи правилата за обществените поръчки не се прилагат по отношение на договорите за поръчки, сключени в рамките на публичния сектор.
Това пояснение следва да се основава на принципите, установени в съдебната практика на Съда на Европейския съюз в тази област. Сам по себе си фактът, че и двете страни по договора са публични органи, не изключва прилагането на правилата за обществените поръчки. Прилагането на правилата за обществените поръчки обаче не следва да засяга свободата на публичните органи да изпълняват възложените им задачи за осигуряване на обществени услуги, като използват собствените си ресурси, което включва възможността за сътрудничество с други публични органи.
Следва да се гарантира, че изключеното от прилагането на правилата сътрудничество между публични органи не води до нарушаване на конкуренцията по отношение на частните икономически оператори, дотолкова доколкото поставя частен доставчик на услуги в по-изгодна позиция в сравнение с неговите конкуренти.
(32)
Предвидените в настоящата директива процедури не следва да се прилагат за обществените поръчки, възложени на контролирани юридически лица, ако възлагащият орган упражнява върху съответното юридическо лице контрол, подобен на този, който упражнява върху собствените си структурни звена, при условие че контролираното юридическо лице извършва повече от 80 % от дейността си при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращия възлагащ орган или от други юридически лица, контролирани от същия възлагащ орган, независимо от бенефициера на изпълнението на поръчката.
Изключението следва да не обхваща случаите на пряко участие на частен икономически оператор в капитала на контролираното юридическо лице, тъй като при подобни обстоятелства възлагането на обществената поръчка без състезателна процедура би дало на частния икономически оператор с капиталово участие в контролираното юридическо лице неоправдано предимство спрямо неговите конкуренти. Въпреки това, предвид особените характеристики на публичните органи със задължително членство, като организациите, отговарящи за управлението или изпълнението на определени обществени услуги, това следва да не се прилага в случаи, когато съгласно разпоредба на националното законодателство в съответствие с Договорите участието на конкретни частни икономически оператори в капитала на контролираното юридическо лице е задължително, при условие че това участие не включва контролни или блокиращи правомощия и не оказва решаващо влияние върху решенията на контролираното юридическо лице. В допълнение следва да се поясни, че решаващ елемент е единствено прякото частно участие в контролираното юридическо лице. Ето защо участието на частен капитал в контролиращия възлагащ орган или органи не е пречка за възлагането на обществени поръчки на контролираното юридическо лице, без да се прилагат предвидените в настоящата директива процедури, тъй като подобно участие не оказва отрицателно въздействие върху конкуренцията между частните икономически оператори.
Следва също така да се поясни, че възлагащите органи от вида на публичноправните организации, при които може да има частно капиталово участие, следва да могат да се ползват от изключението във връзка с междуведомственото сътрудничество. Следователно, когато са спазени всички останали условия, свързани с междуведомственото сътрудничество, изключението за междуведомствено сътрудничество следва да се прилага и за възлагащите органи, когато договорът за поръчка е сключен изключително между възлагащи органи“.
8
Член 12 („Обществени поръчки между субекти в публичния сектор“) от тази директива предвижда в параграфи 3 и 5:
„3.   Възлагащ орган, който не упражнява върху публичноправно или частноправно юридическо лице контрол по смисъла на параграф 1, може въпреки това да възложи на това юридическо лице обществена поръчка, без да прилага настоящата директива, ако са изпълнени всички условия по-долу:
а)
възлагащият орган упражнява съвместно с други възлагащи органи върху това юридическо лице контрол, подобен на този, който упражнява върху собствените си структурни звена;
б)
повече от 80 % от дейността на това юридическо лице се извършва при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращите възлагащи органи или от други юридически лица, контролирани от същите възлагащи органи; и
в)
в контролираното юридическо лице няма пряко частно капиталово участие, с изключение на форми на частно капиталово участие, които не са свързани с контролни или блокиращи правомощия, които се изискват от разпоредби на националното законодателство в съответствие с Договорите и които не оказват решаващо влияние върху контролираното юридическо лице.
[…]
5.   За определянето на процента от дейността, посочен в параграф 1, първа алинея, буква б), параграф 3, първа алинея, буква б) и параграф 4, буква в), се взема предвид средният общ оборот или друг подходящ показател, основан на дейността, например разходите на съответното юридическо лице или възлагащ орган по отношение на услуги, доставки и строителство през трите години, предшестващи възлагането на поръчката.
[…]“.
Нидерландското право
9
Членове 22—24 от Директива 2013/34 са транспонирани в нидерландското законодателство с разпоредби, които се намират в книга 2 от Burgerlijk Wetboek (Граждански кодекс), озаглавена „Юридически лица“.
10
Директива 2014/24 е транспонирана в нидерландското законодателство с Aanbestedingswet (Закон за обществените поръчки) от 1 ноември 2012 г. (Stb. 2012 г., № 542), в приложимата му редакция към спора в главното производство (наричан по-нататък „Законът за обществените поръчки“).
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
11
През 1995 г. общините от провинция Фризия (Нидерландия) учредяват AF, съвместна организация за оползотворяване на отпадъци. Впоследствие други нидерландски общини, които не се намират в същата провинция, също стават акционери в тази организация.
12
Запитващата юрисдикция посочва, че AF е дружеството майка на група дъщерни дружества, някои от които извършват дейност в област, различна от изпълнението на дейностите, възложени на AF или на неговите дъщерни дружества от общините, които са акционери в AF.
13
В съответствие с националната правна уредба, с която се транспонират членове 22—24 от Директива 2013/34, AF изготвя консолидирани годишни счетоводни отчети, които съгласно тази национална правна уредба включват собствените му финансови данни и финансовите данни на дъщерните му дружества, на останалите дружества от групата и на другите юридически лица, върху които AF може да упражнява контрол или които се намират само под негово управление. Част от тези консолидирани годишни счетоводни отчети е отчетът за приходите и разходите, в който като приходи AF включва консолидирания оборот на тези правни субекти, с изключение на извършените между тях сделки.
14
Освен това самото дружество AF експлоатира депо за отпадъци (наричано по-нататък „депото“) по поръчка на общините в провинция Фризия. Депото приема остатъчни небитови отпадъци, наред с другото, промишлени отпадъци и отпадъци от общински проекти, като например рекултивацията на почвата при строителството на сгради или отстраняването на азбест.
15
През 2000 г. три общини от провинция Южна Холандия (Нидерландия) учредяват Irado, за да се осигури по-специално управлението от тяхна страна на отпадъците. През 2017 г. Irado става акционер в AF и от 1 януари 2017 г. възлага на AF оползотворяването на остатъчните битови отпадъци, които събира в тези три общини на провинция Южна Холандия.
16
Общините BAR също се намират в тази провинция. През 2015 г. те учредяват BAR, за да се осигури управлението от тяхна страна на отпадъците.
17
До 31 декември 2019 г. всяка от общините BAR е имала договор с различни дружества за оползотворяване на отпадъци, а въз основа на тези договори AVR, специализирано в този сектор търговско дружество, е оползотворявало остатъчните битови отпадъци на тези общини отчасти като подизпълнител.
18
През 2019 г. общините BAR решават BAR да придобие дялово участие в Irado и последното дружество да отговаря за събирането и оползотворяването на остатъчните им битови отпадъци.
19
На 13 декември 2019 г. Irado и AF сключват договор за доставка, превоз и оползотворяване на остатъчните битови отпадъци на общините BAR, считано от 1 януари 2020 г.
20
На 20 декември 2019 г. BAR и Irado сключват договор за предоставяне на услуги, предмет на който е и оползотворяването на остатъчните битови отпадъци на общините BAR.
21
На 31 декември 2019 г. BAR става акционер в Irado.
22
AVR предявява иск пред Rechtbank Den Haag (първоинстанционен съд Хага, Нидерландия), с който моли да се обявят за недействителни или, при условията на евентуалност, да се развалят или да се забрани изпълнението на договорите за поръчка, споменати в точки 19 и 20 от настоящото решение, които обвързват, от една страна, BAR и Irado, и от друга, Irado и AF, по съображение че не са изпълнени условията, при които възлагащ орган може, когато упражнява съвместно с други възлагащи органи контрол върху съответното юридическо лице, да възложи пряко обществена поръчка на това юридическо лице. С този иск също се иска да се разпореди провеждането на процедура за възлагане на посочените поръчки, в случай че общините BAR все още желаят да ги възложат.
23
След като Rechtbank Den Haag (Първоинстанционен съд Хага) отхвърля иска му, AVR подава въззивна жалба пред Gerechtshof Den Haag (Апелативен съд Хага, Нидерландия), който е запитващата юрисдикция.
24
Тази юрисдикция посочва, че за страните е безспорно, че поръчката, възложена от BAR на Irado, и поръчката, възложена от Irado на AF, по принцип попадат в обхвата на предвиденото в Директива 2014/24 задължение за провеждане на състезателна процедура, освен ако те могат да бъдат възложени пряко поради контрола, упражняван от възлагащия орган съвместно с други възлагащи органи върху юридическото лице изпълнител на поръчката.
25
Ето защо посочената юрисдикция счита, че за да се разреши висящият пред нея спор, следва в частност да се прецени дали в отношенията, които има с контролиращите го възлагащи органи, AF отговаря на условието по член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от тази директива във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от нея, съгласно което контролираното юридическо лице трябва да извършва повече от 80 % от дейността си при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращите възлагащи органи, като в случая този процент се определя по критерия за оборота.
26
В тази насока според запитващата юрисдикция ответниците в главното производство твърдят, че след като тези разпоредби изрично визират дейността на юридическото лице, на което е възложена обществената поръчка, релевантен може да бъде само оборотът на самото юридическо лице.
27
От друга страна, AVR счита, че трябва да се отчете оборотът на групата, от която е част същото юридическо лице, защото това бил единственият начин да се държи сметка за икономическата реалност. Иначе контролираното от възлагащи органи юридическо лице можело да заобиколи изискването по член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24, като изкуствено раздели дейността си, така че самото то да извършва в рамките на групата повече от 80 % от тази дейност в полза на посочените възлагащи органи, като същевременно възложи на едно или повече дружества от тази група да осъществяват дейност на свободния пазар.
28
Ето защо запитващата юрисдикция иска да се установи кой оборот следва да бъде отчетен, когато визираният в тези разпоредби процент от дейността се определя въз основа на критерия за оборота и контролираното юридическо лице е начело на група, за да се прецени дали е изпълнено условието, предвидено в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от тази директива.
29
В тази насока тя отбелязва, че по висящия пред нея спор това условие ще е изпълнено, ако се отчете единствено оборотът на AF, но не и ако то се преценява през призмата на консолидирания оборот на групата, начело на която е AF.
30
Запитващата юрисдикция обаче посочва и възможността, както твърди AVR, евентуално за релевантен да се приеме оборотът на правните субекти, с които същото юридическо лице образува стопанска единица по смисъла на понятието „предприятие“ в конкурентното право на Съюза.
31
Второ, според тази юрисдикция ако Съдът постанови, че трябва да се отчете само оборотът на контролираното юридическо лице, би следвало да се провери дали в случая ответниците в главното производство правилно са отчели оборота, реализиран от AF от експлоатацията на депото.
32
При тези обстоятелства Gerechtshof Den Haag (Апелативен съд Хага) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли критерият за дейност по член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 във връзка с член 12, параграф 5 от тази директива
да се тълкува в смисъл, че
ако посоченият там процент от дейностите се определя въз основа на оборота и контролираното юридическо лице е част от група,
трябва да се отчете оборотът единствено на самото контролирано юридическо лице или и оборотът на всички свързани или несвързани дружества в групата, като например
i)
консолидираният оборот, при който съгласно разпоредбите, с които в националното право са транспонирани членове 22 и 24 от Директива 2013/34, оборотът на съответното юридическо лице трябва да се добави към оборота на другите дружества в групата, или
ii)
оборотът на предприятията, с които контролираното юридическо лице образува стопанска единица по смисъла на понятието за предприятие съгласно конкурентното право на Съюза?
2)
Ако отговорът на първия въпрос е, че трябва да се отчете оборотът единствено на самото контролирано юридическо лице, трябва ли посоченият в този въпрос критерий за дейност
да се тълкува в смисъл, че
оборотът, който се генерира, когато в качеството си на ползватели трети лица разтоварват отпадъци на депо, което контролираното юридическо лице експлоатира по поръчка на контролиращите възлагащи органи, следва да се счита за оборот, който е резултат от изпълнението на задачи, възложени на това юридическо лице от контролиращите възлагащи органи, като се има предвид, че при експлоатацията контролираното юридическо лице се конкурира и с частни оператори?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
33
С първия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от тази директива трябва да се тълкува в смисъл, че условието повече от 80 % от дейността на контролираното юридическо лице да се извършва при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращите го възлагащи органи — когато това условие се определя съгласно критерия за оборота и посоченото контролирано юридическо лице е дружеството майка на дадена група — изисква да се отчете и оборотът на останалите правни субекти, които са част от тази група, според случая, въз основа на консолидирания оборот, който посоченото юридическо лице е длъжно да състави съгласно членове 22 и 24 от Директива 2013/34, или на съвкупния оборот на правните субекти, с които същото юридическо лице образува стопанска единица по смисъла на понятието „предприятие“ съгласно конкурентното право на Съюза.
34
Член 12, параграф 3 от Директива 2014/24 се отнася до случая, когато възлагащ орган упражнява не самостоятелно, а съвместно с други възлагащи органи, контрол върху частноправно или публичноправно юридическо лице и уточнява условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може този възлагащ орган надлежно да възложи пряко обществена поръчка на това юридическо лице.
35
Сред кумулативните условия, от които зависи възможността за такова възлагане, запитващата юрисдикция иска от Съда да даде тълкуване единствено що се отнася до условието за процента от дейността, който контролираното юридическо лице трябва да извършва при задачите, които са му възложени от контролиращите го възлагащи органи, през призмата на член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от тази директива във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от нея.
36
Следователно, за да се отговори на въпросите на запитващата юрисдикция, е необходимо на първо място да се установи дали преценката дали това условие е изпълнено изисква наред с оборота на контролираното юридическо лице да се отчете и оборотът на другите правни субекти, които са част от групата, чието дружество майка е това юридическо лице.
37
Съгласно постоянната съдебна практика при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза следва да се вземат предвид не само нейният текст, но и контекстът ѝ, както и целите на правната уредба, от която тя е част (вж. решения от 17 ноември 1983 г., Merck_292/82, EU:C:1983:335, т. 12, и от 22 декември 2022 г., Sambre HigBiesme и Commune de Farciennes, C‑383/21 и C‑384/21, EU:C:2022:1022, т. 54 и цитираната съдебна практика).
38
Първо, досежно формулировката на процесните разпоредби е уместно да се отбележи, от една страна, че член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 изисква повече от 80 % от „дейността“ на контролираното юридическо лице да се извършва при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращите възлагащи органи или от други юридически лица, контролирани от същите възлагащи органи.
39
Така, от текста на член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) не следва, че предвиденото в тази разпоредба условие непременно трябва да се преценява въз основа единствено на дейността на самото контролирано юридическо лице.
40
Всъщност критерият, предвиден в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б), се отнася не до самото юридическо лице, а до извършваната от него дейност. Следователно не е изключено дейността, която е релевантна за преценката дали е изпълнено предвиденото от тази разпоредба условие, да обхваща както пряко извършваната дейност от споменатото юридическо лице, така и осъществяваната чрез други правни субекти, които са част от групата, чието дружество майка е същото юридическо лице.
41
От друга страна, член 12, параграф 5, първа алинея от Директива 2014/24 предвижда, че визираният в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от нея процент от дейността се определя по-специално въз основа на средния общ оборот, без да се изисква оборотът, годен адекватно да отрази тази дейност, да е ограничен до оборота, резултат от дейността на контролираното юридическо лице.
42
Следователно формулировката на тази разпоредба потвърждава, че за да се прецени дали е изпълнено условието, залегнало в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от тази директива, релевантният критерий не се свежда до дейността на самото контролирано юридическо лице, а обхваща и дейността, която може да бъде свързана с него в по-широк смисъл. Така, след като, както допуска член 12, параграф 5, първа алинея от посочената директива, критерият за средния общ оборот се взема предвид за целите на тази преценка, този оборот следва да може адекватно да отразява такава дейност. Оттук следва, че оборотът на останалите правни субекти, които са част от групата, чието дружество майка е контролираното юридическо лице, също е релевантен за целите на тази преценка.
43
Второ, това тълкуване се потвърждава от контекста, от който са част тези разпоредби. Всъщност съгласно кумулативните условия, от които зависи прилагането на член 12, параграф 3 от Директива 2014/24, тази разпоредба предвижда в първа алинея, буква в), че по принцип в контролираното юридическо лице не трябва да има пряко частно капиталово участие.
44
В тази насока съображение 32 към цитираната директива посочва, че по-специално когато възлагащ орган упражнява съвместно с други възлагащи органи контрол върху съответното контролирано юридическо лице, изключването на прилагането на процедурите, предвидени от тази директива, следва да не обхваща случаите на пряко участие на частен икономически оператор в капитала на контролираното юридическо лице, тъй като при подобни обстоятелства възлагането на обществената поръчка без състезателна процедура би дало на частния икономически оператор с капиталово участие в контролираното юридическо лице неоправдано предимство спрямо неговите конкуренти.
45
Оттук следва, че законодателят на Съюза е искал възможността за пряко възлагане на обществена поръчка да се прецени, като се отчете икономическият контекст, в който се намират всички правни субекти, засегнати от това възлагане. Ето защо наред с въпроса за отношенията между контролираното юридическо лице и възлагащите органи, които съвместно упражняват контрол върху него, следва да се отчете по-широкият икономически контекст, в който действа самото юридическо лице. Във връзка с това не може да се пренебрегне наличието на група, начело на която е посоченото юридическо лице.
46
Така, контекстуалното тълкуване на член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от нея потвърждава, че за целите на прилагането на тези разпоредби следва да се отчете оборотът на правните субекти, които са част от групата, чието дружество майка е съответното юридическо лице.
47
Трето, предходните съображения се потвърждават от историята на създаване на член 12, параграф 3 от посочената директива.
48
Всъщност член 12 от тази директива кодифицира и уточнява практиката, развита от Съда в областта на прякото възлагане на обществени поръчки (решение от 22 декември 2022 г., Sambre & Biesme и Commune de Farciennes, C‑383/21 и C‑384/21, EU:C:2022:1022, т. 44 и цитираната съдебна практика).
49
Видно от съображение 31 към Директива 2014/24, като отбелязва наличието на значителна правна несигурност до каква степен договорите за поръчки, сключени между субекти в публичния сектор, следва да бъдат обхванати от правилата за обществените поръчки, и оттам необходимостта да се внесат пояснения в това отношение, законодателят на Съюза приема, че тези пояснения следва да се основават на принципите, установени в практиката на Съда в тази област, и следователно не е възнамерявал да постави под въпрос тази съдебна практика (решение от 22 декември 2022 г., Sambre & Biesme и Commune de Farciennes, C‑383/21 и C‑384/21, EU:C:2022:1022, т. 66 и цитираната съдебна практика).
50
В тази насока е уместно да се припомни, че преди приемането на въпросната директива Съдът е постановил, че за целите на прякото възлагане на обществена поръчка на контролиран правен субект този субект трябва да осъществява основната част от дейността си в полза на възлагащия орган или възлагащите органи, който/които го притежават, което трябва да се прецени, като се отчетат всички обстоятелства по случая — както качествени, така и количествени (вж. в този смисъл решение от 8 декември 2016 г., Undis Servizi, C‑553/15, EU:C:2016:935, т. 31 и 32 и цитираната съдебна практика).
51
Ето защо, като е определил в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от посочената директива на 80 % процента от дейността, която трябва да се извършва от контролираното юридическо лице при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращите го възлагащи органи, законодателят на Съюза е искал да уточни критерия, съдържащ се в това отношение в практиката на Съда. От разпоредбите на същата директива обаче не следва, че този законодател е приел, че при преценката, която следва да бъде направена в тази насока, вече не трябва да се отчитат всички обстоятелства в конкретния случай.
52
Всъщност такива обстоятелства включват факта, че контролираното юридическо лице е дружество майка на дадена група, в резултат от което, за да се прецени дейността на последното дружество, е необходимо да се отчетат извършваните от него дейности чрез останалите правни субекти, част от тази група, и следователно техният оборот, когато в съответствие с член 12, параграф 5, първа алинея от Директива 2014/24 това е използваният критерий, за да се определи дали е изпълнено условието, залегнало в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от нея.
53
Четвърто, това тълкуване на член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от нея се подкрепя от целта, преследвана с тези разпоредби.
54
Както подчертава генералният адвокат в точка 52 от заключението си, в тази насока цитираните разпоредби целят да предотвратят нарушенията на конкуренцията, в смисъл че с тях трябва да се гарантира, че Директива 2014/24 продължава да се прилага, когато контролирано юридическо лице осъществява дейност на пазара и следователно може да се конкурира с други предприятия. Всъщност такова юридическо лице не е непременно лишено от свобода на действие просто поради факта, че отнасящите се до него решения се контролират от органа/органите на местна власт, който/които го притежава(т), ако то все пак може да упражнява съществена част от икономическата си дейност с други оператори. Напротив, когато отговаря на условията на същите разпоредби, то не се подчинява на изискванията на тази директива, тъй като те са продиктувани от намерението да се защити конкуренцията, която в този случай вече не следва да съществува (вж. по аналогия решение от 8 декември 2016 г., Undis Servizi, C‑553/15, EU:C:2016:935, т. 33 и цитираната съдебна практика).
55
Фактът обаче, че икономическата дейност на контролираното юридическо лице, извършвана с такива оператори, се упражнява пряко от това юридическо лице или чрез други правни субекти, част от групата, на която то е дружество майка, е ирелевантен, що се отнася до постигането на целта за предотвратяване на нарушенията на конкуренцията. Ето защо, за да се определи каква част от дейността си контролираното юридическо лице извършва за контролиращите го възлагащи органи, дейността на останалите правни субекти, част от групата, на която то е дружество майка, трябва да бъде отчетена, а следователно и оборотът на тези субекти, когато това е използваният критерий, за да се определи дали е изпълнено условието, залегнало в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24.
56
Тази констатация се потвърждава от факта, че както отбелязва генералният адвокат в точки 56 и 57 от заключението си, от една страна, не е изключено правните субекти, които са част от група, да могат непряко да се ползват от обществените поръчки, възложени на дружеството майка на тази група без състезателна процедура, което, по подобие на изложените в точка 44 от настоящото решение съображения, би довело до предоставянето им на неоправдано предимство спрямо техните конкуренти. От друга страна, постигането на целите, закрепени в член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 и припомнени в точка 54 от настоящото решение, няма как да зависи от структурата на тази група, какъвто би бил случаят, ако не бъде отчетена дейността на останалите правни субекти, част от групата, на която контролираното юридическо лице е дружество майка. Всъщност това би означавало, че споменатото контролирано юридическо лице би могло лесно да заобиколи тази разпоредба и наложеното с нея условие, като изкуствено раздели дейностите си и възложи някои от тях на дружествата от групата, на която е дружество майка.
57
На второ място, следва да се отговори на въпросите на запитващата юрисдикция относно реда и условията за определяне на оборота на групата, на която контролираното юридическо лице е дружество майка, за да се прецени дали то отговаря на условието по член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24, и по-специално относно евентуалната релевантност на консолидирания оборот, съставен в приложение на Директива 2013/34.
58
В тази насока от съображение 31 към Директива 2013/34 става ясно, че консолидираните финансови отчети следва да представят дейностите на предприятието майка и неговите дъщерни дружества, т.е. предприятията, контролирани от предприятието майка, като ги разглеждат като едно стопанско предприятие.
59
За целта в член 22 от тази директива са изложени обстоятелствата, при които държавите членки са длъжни да предвидят — без да се засягат упоменатите в член 23 от нея случаи на освобождаване — задължението за някои регулирани от националното им законодателство предприятия да изготвят по-специално консолидирани финансови отчети; изготвянето на такива отчети е предмет на член 24 от същата директива.
60
Както генералният адвокат подчертава по същество в точка 62 от заключението си, в тази насока когато по силата на тези разпоредби дадено дружество има задължението да изготви консолидирани финансови отчети, съставеният за целта консолидиран оборот може да създаде вярна представа за дейностите, извършвани от дружеството майка в рамките на ръководената от него група, и следователно позволява адекватно да се прецени дали това дружество майка, когато му е възложена обществена поръчка по реда на пряко възлагане, отговаря на условието по член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от нея.
61
В случая запитващата юрисдикция посочва, че AF е начело на група от дъщерни дружества и че в съответствие със задължението за изготвяне на консолидирани финансови отчети, което то има по силата на националната правна уредба за транспониране на Директива 2013/34, съставя по-специално консолидиран оборот, който включва оборота на дъщерните му дружества.
62
Ето защо, за да се даде полезен отговор на запитващата юрисдикция, не е необходимо да се проверява дали са релевантни други критерии, като критерия за наличието на стопанска единица по смисъла на понятието „предприятие“ съгласно конкурентното право на Съюза, на който също се позовава запитващата юрисдикция, защото с оглед на информацията, предоставена от тази юрисдикция, въз основа на такъв консолидиран оборот може да се направи извод, че условието по член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от нея не е изпълнено.
63
С оглед на изложеното дотук на първия въпрос следва да се отговори, че член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24 във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от Директива 2014/24 трябва да се тълкува в смисъл, че условието повече от 80 % от дейността на контролираното юридическо лице да се извършва при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращите го възлагащи органи — когато това условие се определя съгласно критерия за оборота и посоченото контролирано юридическо лице е дружеството майка на дадена група — изисква да се отчете и оборотът на останалите правни субекти, които са част от тази група, според случая, въз основа на консолидирания оборот, който посоченото юридическо лице е длъжно да състави съгласно членове 22 и 24 от Директива 2013/34.
По втория въпрос
64
Предвид отговора на първия въпрос, не следва да се дава отговор на втория.
По ограничаването на действието във времето на съдебното решение
65
В съдебното заседание пред Съда AF прави искане той да ограничи действието във времето на настоящото решение, ако постанови, че член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от Директива 2014/24 трябва да се тълкува в смисъл, че условието относно дейността на контролираното юридическо лице трябва да се прецени, като се отчете и оборотът на останалите правни субекти, част от групата, на която това юридическо лице е дружество майка.
66
В подкрепа на искането си AF изтъква, че според него това тълкуване е непредвидимо и че също така AF не е било длъжно да предвиди такова тълкуване.
67
В тази насока следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика тълкуването, което дава Съдът на норма на правото на Съюза при упражняване на компетентността си по член 267 ДФЕС, уточнява и изяснява значението и обхвата на тази норма, както тя трябва или е трябвало да се разбира и прилага от момента на нейното влизане в сила. От това следва, че така разтълкуваната норма може и трябва да се прилага от съда към правоотношения, възникнали и установени преди обявяването на решението по искането за тълкуване, ако освен това са налице условията, които позволяват пред компетентните юрисдикции да се отнесе спор по прилагането на посочената норма (решение от 16 март 2023 г., Towercast, C‑449/21, EU:C:2023:207, т. 56 и цитираната съдебна практика).
68
Единствено по изключение, въз основа на присъщия на правния ред на Съюза общ принцип на правна сигурност, Съдът може да ограничи възможността всяко заинтересовано лице да се позове на тълкувана от него разпоредба, за да оспори добросъвестно установени правоотношения. За да бъде наложено подобно ограничение, е необходимо да бъдат изпълнени два основни критерия, а именно добросъвестност на заинтересованите лица и риск от сериозни смущения (решение от 16 март 2023 г., Towercast, C‑449/21, EU:C:2023:207, т. 57 и цитираната съдебна практика).
69
В това отношение обаче следва да се констатира, че AF не е представило никакво конкретно доказателство, което да прави искането му основателно, а само твърди непредвидимост на тълкуването, посочено в точка 65 от настоящото решение.
70
При това положение няма основание действието на настоящото решение да бъде ограничено във времето.
По съдебните разноски
71
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (пети състав) реши:
Член 12, параграф 3, първа алинея, буква б) от Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО във връзка с член 12, параграф 5, първа алинея от Директива 2014/24
трябва да се тълкува в смисъл, че
условието повече от 80 % от дейността на контролираното юридическо лице да се извършва при изпълнението на задачи, възложени му от контролиращите го възлагащи органи — когато това условие се определя съгласно критерия за оборота и посоченото контролирано юридическо лице е дружеството майка на дадена група — изисква да се отчете и оборотът на останалите правни субекти, които са част от тази група, според случая, въз основа на консолидирания оборот, който посоченото юридическо лице е длъжно да състави съгласно членове 22 и 24 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно годишните финансови отчети, консолидираните финансови отчети и свързаните доклади на някои видове предприятия и за изменение на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директиви 78/660/ЕИО и 83/349/ЕИО на Съвета.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: нидерландски.