Неокончателна редакция
РЕШЕНИЕ НА СЪДА (девети състав)
13 май 2026 година(*)
„ Преюдициално запитване — Данъчни въпроси — Обща система на данъка върху добавената стойност (ДДС) — Шеста директива 77/388/ЕИО — Член 2, точка 1 — Облагане с ДДС — Доставки на услуги, извършвани възмездно — Критерии — Вътрешногрупови отношения — Корекции на трансферни цени на автомобили между производители и дистрибутори — Отчитане на разходите за ремонт на тези автомобили, направени от дистрибуторите след продажбата — Наличие на пряка връзка между доставката на услуги и действително получената насрещна престация — Наличие на правоотношение, в рамките на което се обменят взаимни престации “
По дело C‑603/24
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Supremo Tribunal Administrativo (Върховен административен съд, Португалия) с акт от 3 юли 2024 г., постъпил в Съда на 16 септември 2024 г., в рамките на производство по дело
Stellantis Portugal, S.A.
срещу
Autoridade Tributária e Aduaneira,
СЪДЪТ (девети състав),
състоящ се от: M. Condinanzi, председател на състава, R. Frendo и Ал. Корнезов (докладчик), съдии,
генерален адвокат: J. Kokott,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като има предвид становищата, представени:
–        за Stellantis Portugal, S. A., от P. Braz, advogado,
–        за португалското правителство, от P. Barros da Costa, C. Bento, R. Campos Laires и A. Rodrigues, в качеството на представители,
–        за Европейската комисия, от M. Afonso и P. Carlin, в качеството на представители,
след като изслуша заключението на генералния адвокат, представено в съдебното заседание от 15 януари 2026 г.,
постанови настоящото
Решение
1        Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 2 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизирането на законодателствата на държавите членки, свързани с данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност:
единна данъчна основа
(ОВ L 145, 1977 г., стр. 1, наричана по-нататък „Шеста директива“ единна данъчна основа (ОВ L 45, 1977 г., стр. 1, наричана по-нататък „Шеста директива ДДС“).
2        Запитването е отправено в рамките на спор между Stellantis Portugal S. A., в качеството му на правоприемник на Opel Portugal, Lda. (по-рано General Motors Portugal (наричано по-нататък „GMP“), Autoridade Tributária e Aduaneira (Данъчен и митнически орган, Португалия) по повод на облагането с данък върху добавената стойност (ДДС) на доставките на услуги по ремонт на автомобили, които GMP е предоставило на други дружества от групата General Motors (Съединени американски щати), осъществяваща дейност в автомобилния сектор.
Правна уредба
Правото на Съюза
3        Считано от 1 януари 2007 г., Шеста директива е отменена и заменена с Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (ОВ L 347, 2006 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 9, том 3, стр. 7). Като се има предвид обаче моментът на настъпване на фактите по главното производство, Шеста директива ДДС е приложима към спора по главното производство.
4        Член 2 от Шеста директива ДДС предвижда:
„С данък върху добавената стойност се облагат:
1)      Доставката на стоки или услуги, извършена възмездно на територията на страната от данъчнозадължено лице, действащо в това си качество;
2)      вносът на стоки“ [неофициален превод].
5        Член 6 от тази директива гласи:
„1)      „Доставка на услуги“ означава всяка сделка, която не е доставка на стоки по смисъла на член 5.
[…]
4)      Когато данъчнозадължено лице, действащо от свое име, но за сметка на другиго, участва в доставка на услуги, за него се счита, че самото то е получило и доставило услугите.
[…]“ [неофициален превод].
6        Член 11 от посочената директива гласи:
„A.      На територията на страната
1.      Данъчната основа е:
а)      при доставките на стоки и услуги, с изключение на посочените в букви б), в) и г) по-долу, всичко, което представлява възнаграждение, получено от или дължимо на доставчика, във връзка с доставката, от страна на купувача, получателя или трета страна, включително субсидиите, които са пряко свързани с цената на такива доставки;
[…]“ [неофициален превод].
Португалското право
7        Член 1, параграф 1, буква a) от Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (Кодекс за данъка върху добавената стойност), одобрен с Decreto-Lei n.º
394-B/84 (Декрет-закон № 394-B/84) от 26 декември 1984 г. (Diário da República, I серия A, бр. 297 от 26 декември 1984 г.), в редакцията, приложима към фактите по спора в главното производство, предвижда, че доставките на услуги, извършени възмездно на територията на страната от данъчнозадължено лице, действащо в това си качество, подлежат на облагане с ДДС.
8        Член 4 от Кодекса за данъка върху добавената стойност гласи:
„1.      За доставки на услуги се считат възмездните сделки, които не са прехвърляния, вътреобщностно придобиване или внос на стоки.
[…]
4.      Когато доставката на услуги се извършва от довереник, действащ от свое име, той последователно е получателят и доставчикът на услугата.
[…]“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
9        GMP е част от групата General Motors.
10      Тази група се състои по-специално от дружества, наречени от запитващата юрисдикция „производители на оригинално оборудване „(наричани по-нататък „OEM“), които произвеждат автомобили, части и принадлежности и/или ги доставят на други дружества, принадлежащи към посочената група, и на дружества, наречени от тази юрисдикция „национални дружества за продажба/национални организации за продажба“ (наричани по-нататък „NSC/NSO“), които разпространяват така доставяните стоки на определен географски пазар.
11      GMP изпълнява функциите на NSC/NSO в Португалия. В това качество то купува по-специално автомобили от установените в Европейския съюз OEM (наричани по-нататък „съответните OEM“) и продава тези автомобили на независими дистрибутори с дейност в Португалия, които от своя страна ги препродават на крайни клиенти.
12      Когато посочените автомобили са засегнати от дефекти в производствения процес (Recall campaigns) или от неизправности, които се покриват от
гаранциите, предоставени от производителя (Policy and Warranty), или е трябвало да бъдат предмет на процедури, свързани с оказване на пътна помощ (Road Side Assisgns), тези клиенти ги представят на концесионерите, които да ги
ремонтират в своите помещения. След това тези концесионери фактурират на GMP разходите за ремонтите, като им начисляват съответния ДДС.
13      GMP информира съответните OEM за разходите, които прави за дистрибуцията на автомобилите, както и на части и аксесоари, доставени от тези OEM, което включва и разходи за посочените ремонти в допълнение към оперативните разходи на GMP, като разходи за персонал, електроенергия и маркетинг.
14      От акта за преюдициално запитване е видно, че по силата на сключено през 2004 г. споразумение между дружествата от групата General Motors за определяне на трансферните цени на автомобилите в рамките на тази група (наричано по-нататък „споразумението от 2004 г.“) цената на автомобилите, частите и принадлежностите, продавани от OEM на NSC/NSO, може да бъде предмет на корекция, за да се гарантира на последните предварително определен марж на печалба. По-специално съгласно клауза 1.0 от това споразумение трансферните цени на тези стоки се определят, като от продажните цени, наречени „външни“, а именно цените на продажбите на тези автомобили на трети лица, каквито са концесионерите, се извади сумата, съответстваща на свързаните разходи за дистрибуция и на предварително определения марж на печалбата на съответната NSC/NSO. Първоначалните трансферни цени се определяли за всеки референтен период въз основа на брутна пределна отстъпка от очакваните външни продажни цени. В края на всеки референтен период се извършва корекция на трансферните цени, за да се увеличи или намали действителният марж на печалбата на този NSC/NSO, така че той да съвпада с предварително определения марж на печалбата. Съгласно клауза 4.0 от посоченото споразумение първоначалните трансферни цени се коригират в края на всеки референтен период, за да се гарантира, че действителните финансови резултати на NSC/NSO съответстват на предварително определения марж на печалбата. Тази корекция е направена през съответния референтен период, като в счетоводните отчети на OEM се отрази съответно увеличение/намаление на трансферните цени. Запитваща юрисдикция уточнява, че в спора, с който е сезирана, въпросната корекция се удостоверявала с кредитно или дебитно известие до OEM на GMP.
15      След проверка на положението на GMP за финансовата 2006 г., на 10 декември 2009 г. данъчният и митнически орган изготвя доклад, в който констатира, че съответните OEM носят отговорност за отстраняване на дефекти, произтичащи от производствения процес на моторните автомобили, и на неизправностите, които се покриват от гаранцията, предоставена от производителя, както и да ремонтират тези автомобили в рамките на процедурите, свързани с оказване на пътна помощ. Този орган констатира също, че разходите за поправките, дължащи се на тези дефекти и неизправности, първоначално се поемат от GMP, което впоследствие ги прехвърля върху тези OEM посредством корекции на трансферните цени на посочените автомобили. Въз основа на това посоченият орган приема, че GMP е предоставяло на територията на страната услуги по ремонт на автомобили на съответните OEM и че тези услуги подлежат на облагане с ДДС. Поради това тя решава, че това дружество, в качеството си на данъчнозадължено лице по този данък, трябва да начисли сумата от 1 504 215,49 евро, съответстваща на размера на ДДС, дължим за доставката на тези услуги, и на компенсаторните лихви.
16      GMP сезира Tribunal Administrativo e Fiscal de Sintra (Административен и данъчен съд Синтра, Португалия) с жалба срещу решението на данъчния и митнически орган, с което се иска заплащането на посочената в предходната точка от настоящото решение сума, като изтъква, че корекциите на трансферните цени на автомобилите, частите и принадлежностите, предоставени от съответните OEM на GMP, не представляват възнаграждение за услуги, изразяващи се в ремонт на тези автомобили.
17      След като тази юрисдикция уважава жалбата, данъчният и митнически орган подава въззивна жалба пред Tribunal Central Administrativo Sul (Централен административен съд на Юга, Португалия), който я уважава.
18      GMP подава извънредна молба за преразглеждане на решението на последната юрисдикция пред Supremo Tribunal Administrativo (Върховен административен съд, Португалия), който е запитващата юрисдикция.
19      Междувременно GMP става Opel Portugal, което впоследствие се слива със
Stellantis Portugal.
20      При тези обстоятелства Supremo Tribunal Administrativo (Върховен административен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 2 от [Шеста директива ДДС], в сила към момента на настъпване на фактите, да се тълкува в смисъл, че предвиденото в този член понятие за възмездно предоставяне на услуги обхваща корекция на продажната цена на автомобилите, надлежно установена и материализирана в споразумение, сключено между страните, с цел постигане на минимален марж на печалба, като тази корекция на продажната цена на автомобилите е документирана чрез издаване на кредитно или дебитно известие от европейските производители от групата General Motors на жалбоподателя?“.
По допустимостта на преюдициалното запитване
21      Европейската комисия иска да се установи дали преюдициалното запитване е допустимо, тъй като запитващата юрисдикция не е предоставила цялата информация, позволяваща да се определи дали сумите, които съответните OEM кредитират или дебитират на GMP, съответстват на разходите за ремонт на моторните автомобили или дали са били взети предвид други параметри,
за да се гарантира на GMP предварително определен марж на печалба.
22      В това отношение следва да се припомни, че след като актът за преюдициално запитване служи за основание на въведеното с член 267 ДФЕС производство, в самия този акт националната юрисдикция трябва ясно да посочи фактическата обстановка и правната уредба в основата на спора в главното производство (вж. в този смисъл решение от 24 октомври 2024 г., Omnitel Comunicaciones и др., C‑441/23, EU:C:2024:916, т. 69, както и цитираната съдебна практика).
23      В действителност, съдържащата се в актовете за преюдициално запитване информация трябва да позволява, от една страна, на Съда да бъде полезен с отговора си на поставените от националната юрисдикция въпроси, и от друга, на правителствата на държавите членки и на другите заинтересовани да упражнят правото да представят становища, което им е предоставено с член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз. Съдът трябва да следи това право да се зачита предвид факта, че съгласно тази разпоредба на заинтересованите се съобщават само актовете за преюдициално запитване (решение от 24 октомври 2024 г., Omnitel Comunicaciones и др., C‑441/23, EU:C:2024:916, т. 70 и цитираната съдебна практика).
24      Кумулативните изисквания относно съдържанието на акта за преюдициално запитване са посочени изрично в член 94 от Процедурния правилник на Съда и са припомнени по-специално в точка 15 от Препоръките към националните юрисдикции относно отправянето на преюдициални запитвания (ОВ C 380, 2019 г., стр. 1). Те се съдържат понастоящем в точка 15 от Препоръките към националните юрисдикции относно отправянето на преюдициални запитвания (ОВ C, C/2024/6008).
25      В случая следва да се отбележи, че запитващата юрисдикция, макар и обобщено, е изложила фактическите обстоятелства по спора в главното производство, така че да позволи разбирането на неговия предмет. По-специално, от акта за отправяне на преюдициално запитване следва, че корекциите на трансферните цени на въпросните автомобили са направени от съответните OEM в зависимост от всички разходи за дистрибуция на тези автомобили, понесени от GMP, включително разходите, свързани с техните ремонти и експлоатационните разходи на GMP.
26      Ето защо следва да се приеме, че преюдициалното запитване е допустимо.
По преюдициалния въпрос
27      С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 2, точка 1 от Шеста директива ДДС трябва да се тълкува в смисъл, че представлява насрещна престация за „възмездна доставка на услуги“ по смисъла на тази разпоредба корекция на трансферната цена на автомобили, която е:
–        надлежно установена в споразумение, сключено между дружества, принадлежащи към една и съща група, което има за цел да гарантира на дружеството — приобретател на такива автомобили, получаването на предварително определен марж на печалба при препродажбата на тези автомобили,
–        удостоверена с кредитно или дебитно известие, отправено от дружеството продавач до дружеството приобретател, и
–        изчислена в зависимост по-специално от разходите, направени от последното дружество във връзка с ремонта на посочените автомобили от трети лица.
28      Като предварително уточнение в това отношение следва да се припомни, че съгласно член 2, точка 1 от Шеста директива ДДС на облагане с ДДС подлежат доставките на стоки или услуги, извършени възмездно на територията на страната от данъчнозадължено лице, действащо в това си качество.
29      Освен това съгласно член 6, параграф 1, първа алинея от Шеста директива ДДС доставка на услуги означава „всяка сделка, която не е доставка на стоки“.
30      Съгласно постоянната съдебна практика една доставка е „възмездна“ по смисъла на член 2, точка 1
от Шеста директива ДДС
и следователно облагаема с ДДС
единствено ако съществува пряка връзка между доставката на стоки или на услуги, от една страна, и реално получена от данъчнозадълженото лице насрещна престация, от друга страна. Подобна пряка връзка е налице, когато между доставчика на услугата и получателя ѝ съществува правоотношение, в рамките на което се правят взаимни престации, като полученото от доставчика на тези операции възнаграждение представлява действителната равностойност на оределяема услуга, предоставена на получателя (вж. в този смисъл решение от 16 септември 2020 г., Mitteldeutsche Hartstein-Industrie, C‑528/19, EU:C:2020:712, т. 43; вж.
по аналогия решения от 4 юли 2024 г., Latvijas Informācijas un komunikācijas tehnolonung ijas asociācija, C‑87/23, EU:C:2024:570, т. 26, и от 4 септември 2025 г., Arcomet Towercranes, C‑726/23, EU:C:2025:646, т. 33).
31      В случая от предоставената от запитващата юрисдикция информация е видно, че съответните OEM продават на GMP по-специално автомобили, които то впоследствие препродава на независими дистрибутори, установени в Португалия, които на свой ред са натоварени с продажбата на тези автомобили на крайните клиенти.
32      В случай на недостатъци, произтичащи от процеса на производство на посочените автомобили, на аномалии, поети във връзка с гаранциите, предоставени от производителя, или на процедури, свързани с пътната помощ, тези концесионери извършвали ремонт на същите автомобили и фактурирали цената на тези ремонти на GMP, което впоследствие уведомявало OEM за разходите, които е направило в това отношение, както и за други разходи, като неговите експлоатационни разходи, които включвали по-специално разходите за персонал, електроенергия и маркетинг.
33      Освен това по силата на Споразумението от 2004 г. на GMP е гарантирано получаването на предварително определен марж на печалба при препродажбата на автомобили. За тази цел съответните OEM извършват корекции на трансферните цени на разглежданите автомобили, изчислени в зависимост от всички разходи, посочени в предходната точка от настоящото решение, и за да спазят този марж, в зависимост от случая, отправят кредитно или дебитно известие до GMP.
34      При тези условия запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали не трябва да се счита, че GMP е предоставяло на съответните OEM услуги по ремонт на тези автомобили, като цялата или част от сумите, произтичащи от тези корекции, представлява възнаграждението.
35      Посочената юрисдикция, която единствена е компетентна да се произнесе по фактите, следва да определи естеството на разглежданите в главното производство сделки. При това положение Съдът трябва да предостави на посочената юрисдикция насоките за тълкуване на правото на Съюза, които могат да бъдат полезни за решаване на делото, с което тя е сезирана (вж. в този смисъл решение от 4 юли 2024 г., Latvijas Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas asociācija, C‑87/23, EU:C:2024:570, т. 24 и 25 и цитираната съдебна практика).
36      В това отношение, на първо място, следва да се отбележи, че единственото правоотношение между GMP и съответните OEM, на което се позовава запитващата юрисдикция, е произтичащото от споразумението от 2004 г.
37      От информацията, с която разполага Съдът, обаче следва, че това споразумение е имало за предмет определянето на трансферните цени на автомобилите, продавани от тези OEM на GMP, и че корекциите на тези цени, предвидени в посоченото споразумение, са имали за цел да гарантират на GMP получаването на предварително определен марж на печалба.
38      Нито една от клаузите на споразумението от 2004 г., посочени в акта за преюдициално запитване, не сочи, че между GMP и съответните OEM е съществувало правоотношение, съгласно което GMP е било длъжно срещу възнаграждение да извърши ремонта на автомобилите, които купува от тези OEM.
39      Освен това в това решение не се съдържат други данни, включително, ако е необходимо, фактически неписани обстоятелства, които могат да разкрият съществуването на такова правоотношение.
40      Следователно данните от преписката, с която разполага Съдът, не позволяват да се заключи, че между GMP и съответните OEM съществува правоотношение по смисъла на цитираната в точка 30 от настоящото решение съдебна практика, произтичащо от споразумението от 2004 г. или от всяко друго доказателство, изведено от тази преписка, в рамките на което тези дружества са обменили взаимни престации, едната от които е предоставяне от GMP на услуги по ремонт на автомобилите на тези OEM, а другата — във възнаграждението за тези услуги.
41      В случай че въз основа на данни, които не са представени на вниманието на Съда и евентуално разгледани заедно със споразумението от 2004 г., запитващата юрисдикция стигне до извода, че съществува такова правоотношение между GMP и посочените OEM, тази юрисдикция ще трябва също да определи дали разглежданите в главното производство корекции представляват действителната равностойност на определяеми услуги по смисъла на цитираната в точка 30 от настоящото решение съдебна практика, тоест дали тези корекции представляват възнаграждението на GMP за предоставянето на услуги по ремонт на разглежданите автомобили.
42      В това отношение следва да се припомни, че несигурният характер на самото съществуване на възмездност е от естество да прекъсне пряката връзка между доставената на получателя услуга и евентуално полученото възнаграждение (решение от 4 септември 2025 г., Arcomet Towercranes, C‑726/23, EU:C:2025:646, т. 46 и цитираната съдебна практика). Така, за да може да се установи такава връзка, това възнаграждение не трябва да бъде нито безвъзмездно, нито произволно, нито трудно остойностимо (вж. в този смисъл решение от 4 септември 2025 г., Arcomet Towercranes, C‑726/23, EU:C:2025:646, т. 47 и цитираната съдебна практика).
43      В случая от акта за преюдициално запитване е видно, че разглежданите в главното производство корекции са изчислени, като се вземат предвид не само разходите, свързани с ремонтите, извършени от независимите концесионери и фактурирани от тях на GMP, но и експлоатационните разходи на последното дружество. Така разходите за ремонт на разглежданите автомобили, изглежда, са само един от параметрите, взети предвид за целите на изчисляването на посочените корекции. Следователно, в зависимост от значимостта на всички тези разходи спрямо първоначалните трансферни цени, едни и същи корекции могат да доведат не само до кредитни известия, но и до дебитни известия, изпратени от OEM до GMP.
44      Освен това различните разходи, направени от GMP при дистрибуцията на тези автомобили, са били взети предвид само за да се гарантира получаването на предварително определения марж на печалба, така че след получаването му не изглежда, че на GMP се гарантира възстановяването на всички тези разходи от съответните OEM, и по-специално направените от него за ремонта на посочените автомобили.
45      С оглед на тези съображения изглежда, освен ако се установи друго при проверките, които запитващата юрисдикция трябва да извърши съгласно точка 41 от настоящото решение, че връзката, която може да съществува между евентуалните услуги по ремонт на разглежданите автомобили, предоставяни от GMP на съответните OEM, и корекциите на трансферните цени на тези автомобили, в най-добрия случай е косвена.
46      На второ място, що се отнася до довода на португалското правителство, че като е поело разходите за ремонт на същите автомобили, GMP е действало за сметка на съответните OEM и е участвало в доставка на услуги, извършвана от концесионерите на тези OEM, поради което разпределянето на тези разходи на последните трябвало да се квалифицира като данъчно събитие за облагаема с ДДС сделка в приложение на член 6, параграф 4 от Шеста директива ДДС, достатъчно е да се отбележи, че преписката, с която разполага Съдът, не съдържа данни, позволяващи да се приеме, че GMP е участвало в такава доставка на услуги и че е действало за чужда сметка.
47      На трето и последно място, в случай че запитващата юрисдикция приеме, че разглежданите в главното производство корекции не представляват възнаграждение за предоставяне на услуги по ремонт на автомобили, предоставени от GMP на съответните OEM, а последваща промяна на цената, платена от GMP при закупуването на посочените автомобили от тези OEM, следва да се отбележи, както по същество посочва генералният адвокат в точки 56—62 от заключението си, че при необходимост компетентните национални органи ще трябва да преценят значението на това изменение за определянето на данъчната основа на сделката, изразяваща се в доставката на тези автомобили от посочените OEM на GMP, по-специално с оглед на член 11 от Шеста директива ДДС.
48      С оглед на всички гореизложени
съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 2, точка 1 от Шеста директива ДДС трябва да се тълкува в смисъл, че корекция на трансферната цена на автомобили, която е:
–        надлежно установена в споразумение, сключено между дружества, принадлежащи към една и съща група, което има за цел да гарантира на дружеството — приобретател на такива автомобили, получаването на предварително определен марж на печалба при препродажбата на тези автомобили,
–        удостоверена с кредитно или дебитно известие, отправено от дружеството продавач до дружеството приобретател, и
–        изчислена в зависимост по-специално от разходите, направени от последното дружество във връзка с ремонта на посочените автомобили от трети лица,
не представлява насрещна престация за „възмездна доставка на услуги“ по смисъла на тази разпоредба, освен ако между тези дружества съществува правоотношение, характеризиращо се с взаимни задължения за доставката на услуги от дружеството приобретател на дружеството продавач и плащането от последното дружество на възнаграждение за тези услуги под формата на такава корекция, установяващо пряка връзка между доставката на тези услуги и тази корекция.
По съдебните разноски
49      С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (девети състав) реши:
Член 2, точка 1 от Шеста директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 година за хармонизиране на законодателството на държавите членки, свързани с данъците върху оборота — обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа,
трябва да се тълкува в смисъл, че
корекция на трансферната цена на автомобили, която е:
–        надлежно установена в споразумение, сключено между дружества, принадлежащи към една и съща група, което има за цел да гарантира на дружеството — приобретател на такива автомобили, получаването на предварително определен марж на печалба при препродажбата на тези автомобили,
–        удостоверена с кредитно или дебитно известие, отправено от дружеството продавач до дружеството приобретател, и
–        изчислена в зависимост по-специално от разходите, направени от последното дружество във връзка с ремонта на посочените автомобили от трети лица,
не представлява насрещна престация за „възмездна доставка на услуги“ по смисъла на тази разпоредба, освен ако между тези дружества съществува правоотношение, характеризиращо се с взаимни задължения за доставката на услуги от дружеството приобретател на дружеството продавач и плащането от последното дружество на възнаграждение за тези услуги под формата на такава корекция, установяващо пряка връзка между доставката на тези услуги и тази корекция.
Подписи
*      Език на производството: португалски.