62022CJ0183
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (piata komora)
z 15. júna 2023 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poľnohospodárstvo – Spoločná organizácia trhov – Nariadenie (EÚ) č. 1308/2013 – Stanovy organizácií výrobcov – Článok 153 ods. 1 písm. b) – Pravidlo členstva v iba jednej organizácii výrobcov – Rozsah – Článok 153 ods. 2 písm. c) – Demokratická kontrola organizácie výrobcov a rozhodnutí, ktoré prijali jej vyrábajúci členovia – Kontrola niektorých členov organizácie výrobcov vykonaná určitou osobou“
Vo veci C‑183/22,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) z 10. marca 2022 a doručený Súdnemu dvoru 10. marca 2022, ktorý súvisí s konaním:
Saint‑Louis Sucre
proti
Premier ministre,
Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation,
SICA des betteraviers d’Étrépagny,
SÚDNY DVOR (piata komora),
v zložení: predseda piatej komory E. Regan, sudcovia D. Gratsias (spravodajca), M. Ilešič, I. Jarukaitis a Z. Csehi,
generálna advokátka: T. Ćapeta,
tajomník: M. Krausenböck, referentka,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní zo 16. novembra 2022,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
Saint‑Louis Sucre, v zastúpení: J.‑P. Duhamel, F.‑C. Laprévote, A. Magraner‑Oliver a F. Six, avocats,
–
SICA des betteraviers d’Étrépagny, v zastúpení: F. Molinié, avocat,
–
francúzska vláda, v zastúpení: G. Bain a J.‑L. Carré, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: M. Konstantinidis a F. Le Bot splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 9. februára 2023,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 153 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 671), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2393 z 13. decembra 2017 (Ú. v. EÚ L 350, 2017, s. 15) (ďalej len „nariadenie č. 1308/2013“).
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Saint‑Louis Sucre a Premier ministre (predseda vlády, Francúzsko), ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation (minister poľnohospodárstva a potravinárstva, Francúzsko), ako aj Société d’intérêt collectif agricole (SICA) des betteraviers d’Étrépagny [spoločnosť kolektívneho poľnohospodárskeho záujmu (ďalej len „SICA“) združujúcou výrobcov repy v Étrépagny] vo veci uznania tejto spoločnosti za organizáciu výrobcov (ďalej len „OV“) v sektore cukru pre cukrovú repu.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013
3
Článok 4 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 (Ú. v. EÚ L 347, 2013 s 608), stanovuje:
„Na účely tohto nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
…
b)
‚podnik‘ sú všetky jednotky používané na poľnohospodárske činnosti a spravované poľnohospodárom, ktoré sa nachádzajú na území toho istého členského štátu;
c)
‚poľnohospodárska činnosť‘ je:
i)
produkcia, chov alebo pestovanie poľnohospodárskych výrobkov vrátane zberu, dojenia a rozmnožovania zvierat, a chovu zvierat na poľnohospodárske účely;
…“
Nariadenie č. 1308/2013
4
Odôvodnenie 131 nariadenia č. 1308/2013 znie takto:
„Organizácie výrobcov a ich združenia môžu zohrávať užitočnú úlohu pri koncentrácii ponuky, zlepšovaní uvádzania na trh, plánovania a prispôsobovania výroby dopytu, pri optimalizácii výrobných nákladov a stabilizácii výrobných cien, vedení výskumu, presadzovaní najlepších postupov a pri poskytovaní technickej pomoci, pri nakladaní s vedľajšími produktmi a pri riadení nástrojov na zvládanie rizík, ktoré majú ich členovia k dispozícii, čím prispejú k posilneniu postavenia výrobcov v potravinovom reťazci.“
5
Týmto nariadením sa podľa jeho článku 1 ods. 1 vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, to znamená so všetkými výrobkami uvedenými v prílohe I k Zmluve o FEÚ s výnimkou produktov rybolovu a akvakultúry definovaných v legislatívnych aktoch Únie o spoločnej organizácii trhov s produktmi rybolovu a akvakultúry.
6
V súlade s článkom 1 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia v spojení s časťou III jeho prílohy I sa na cukrovú repu vzťahuje spoločná organizácia pre sektor cukru.
7
Podľa článku 3 ods. 3 toho istého nariadenia sa na účely tohto nariadenia, pokiaľ nie je stanovené inak, uplatňujú definície uvedené najmä v nariadení č. 1307/2013.
8
Článok 152 nariadenia č. 1308/2013 s názvom „Organizácie výrobcov“ v odsekoch 1 a 1b stanovuje:
„1.   Členské štáty môžu na základe žiadosti uznať [OV], ktoré:
a)
tvoria a v súlade s článkom 153 ods. 2 [písm. c)] kontrolujú výrobcovia v ktoromkoľvek zo špecifických sektorov uvedených v článku 1 ods. 2;
b)
sa zriadili z podnetu výrobcov a vykonávajú aspoň jednu z týchto činností:
i)
spoločné spracúvanie;
ii)
spoločnú distribúciu vrátane spoločných predajných platforiem alebo spoločnej prepravy;
iii)
spoločné balenie, označovanie alebo propagáciu;
iv)
spoločnú organizáciu kontroly kvality;
v)
spoločné využívanie zariadení alebo skladovacích priestorov;
vi)
spoločné nakladanie s odpadom, ktorý je priamo spojený s výrobou;
vii)
spoločné obstarávanie vstupných surovín;
viii)
akékoľvek iné spoločné činnosti spojené so službami, ktorými sa plní jeden z cieľov uvedených v písmene c) tohto odseku;
c)
majú konkrétne zameranie, ktoré môže zahŕňať aspoň jeden z týchto cieľov:
i)
zaistenie plánovania výroby a jej prispôsobenia dopytu, a to najmä z hľadiska kvality a kvantity;
ii)
koncentrácia ponuky a uvádzanie výrobkov, ktoré vyrobili ich členovia, na trh, a to aj prostredníctvom priameho uvádzania na trh;
iii)
optimalizácia výrobných nákladov a investičnej návratnosti v reakcii na normy v oblasti životného prostredia a dobrých životných podmienok zvierat a stabilizácia výrobných cien;
…
1a.   Odchylne od článku 101 ods. 1 ZFEÚ môže [OV] uznaná podľa odseku 1 tohto článku plánovať výrobu, optimalizovať výrobné náklady, uvádzať na trh poľnohospodárske výrobky a rokovať o zmluvách o ich dodávkach, a to v mene svojich členov v súvislosti s celou ich produkciou alebo jej časťou.
Činnosti uvedené v prvom pododseku sa môžu uskutočniť:
a)
za predpokladu, že sa skutočne vykonáva jedna alebo viaceré činnosti uvedené v odseku 1 písm. b) bodoch i) až vii), čím sa prispieva k napĺňaniu cieľov stanovených v článku 39 ZFEÚ;
b)
za predpokladu, že [OV] koncentruje ponuku a uvádza výrobky svojich členov na trh, bez ohľadu na to, či sa uskutočnil alebo neuskutočnil prevod vlastníctva poľnohospodárskych výrobkov z výrobcov na [OV];
c)
bez ohľadu na to, či je alebo nie je dohodnutá cena rovnaká, pokiaľ ide o agregovanú produkciu niektorých alebo všetkých členov;
d)
za predpokladu, že príslušní výrobcovia nie sú členmi žiadnej inej [OV], pokiaľ ide o výrobky spadajúce pod činnosti uvedené v prvom pododseku;
e)
za predpokladu, že sa na poľnohospodársky výrobok nevzťahuje povinnosť vyplývajúca z členstva poľnohospodára v družstve, ktoré samo nie je členom príslušnej [OV], aby dodávky uskutočňoval v súlade s podmienkami stanovenými v stanovách družstva alebo v pravidlách a rozhodnutiach, ktoré sú v týchto stanovách ustanovené alebo z nich vyplývajú.
Členské štáty sa však od podmienky stanovenej v druhom pododseku písm. d) môžu odchýliť v riadne odôvodnených prípadoch, ak majú vyrábajúci členovia dve samostatné jednotky produkcie umiestnené v odlišných zemepisných oblastiach.
1b.   Na účely tohto článku sa pojmom [OV] označujú aj združenia [OV] uznané podľa článku 156 ods. 1, ak takéto združenia spĺňajú požiadavky stanovené v odseku 1 tohto článku.“
9
Článok 153 tohto nariadenia, nazvaný „Stanovy organizácií výrobcov“, stanovuje:
„1.   V stanovách [OV] sa od vyrábajúcich členov predovšetkým žiada, aby:
a)
uplatňovali pravidlá, ktoré [OV] prijali v oblasti nahlasovania výroby, uvádzania výrobkov na trh a ochrany životného prostredia;
b)
boli členmi iba jednej [OV] pre akýkoľvek výrobok, ktorý sa v danom podniku vyrába; členské štáty sa však od tejto podmienky môžu odchýliť v riadne odôvodnených prípadoch, ak vyrábajúci členovia majú dve samostatné výrobné jednotky v odlišných zemepisných oblastiach;
c)
poskytovali informácie, ktoré organizácia výrobcov požaduje na štatistické účely.
2.   V stanovách [OV] sa tiež stanovia:
…
c)
pravidlá, ktoré vyrábajúcim členom umožnia demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia;
…“
10
Článok 206 uvedeného nariadenia, nazvaný „Usmernenia Komisie o uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže na poľnohospodárstvo“, v prvom odseku stanovuje:
„Pokiaľ sa v tomto nariadení neustanovuje inak a v súlade s článkom 42 ZFEÚ sa články 101 až 106 ZFEÚ a vykonávacie ustanovenia, ktoré sa na ne vzťahujú, s výhradou článkov 207 až 210 tohto nariadenia uplatňujú na všetky dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v článku 101 ods. 1 a článku 102 ZFEÚ, ktoré sa týkajú výroby poľnohospodárskych výrobkov alebo obchodu s nimi.“
11
Článok 209 toho istého nariadenia, nazvaný „Výnimky z cieľov SPP a poľnohospodári a ich združenia“, v odseku 1 stanovuje:
„Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa neuplatňuje na dohody, rozhodnutia a postupy uvedené v článku 206 tohto nariadenia, ktoré sú nevyhnutné na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 39 ZFEÚ.
Článok 101 ods. 1 ZFEÚ sa neuplatňuje na dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy poľnohospodárov, združení poľnohospodárov alebo združení takýchto združení, ani [OV] uznaných podľa článku 152 alebo 161 tohto nariadenia, či združení [OV] uznaných podľa článku 156 tohto nariadenia, ktoré sa týkajú výroby alebo predaja poľnohospodárskych výrobkov alebo využívania spoločných zariadení na skladovanie, ošetrovanie alebo spracovanie poľnohospodárskych výrobkov, pokiaľ sa tým neohrozujú ciele článku 39 ZFEÚ.
Tento odsek sa neuplatňuje na dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy, z ktorých vyplýva povinnosť účtovať rovnaké ceny alebo ktoré vylučujú hospodársku súťaž.“
Nariadenie 2017/2393
12
Odôvodnenie 52 nariadenia 2017/2393 znie takto:
„[OV] a ich združenia môžu zohrávať užitočnú úlohu pri koncentrácii ponuky, zlepšovaní uvádzania na trh, plánovania a prispôsobovania výroby dopytu, pri optimalizácii výrobných nákladov a stabilizácii výrobných cien, vedení výskumu, presadzovaní najlepších postupov a pri poskytovaní technickej pomoci, pri nakladaní s vedľajšími produktmi a pri nástrojoch na riadenie rizík, ktoré majú ich členovia k dispozícii, čím prispejú k posilneniu postavenia výrobcov v potravinovom reťazci. Ich činnosti vrátane rokovania o zmluvách na dodávku poľnohospodárskych výrobkov od takýchto [OV] a ich združení pri koncentrácii ponuky a uvádzaní výrobkov ich členov na trh preto prispievajú k plneniu cieľov [spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP)] stanovených v článku 39 [ZFEÚ], keďže posilňujú pozíciu poľnohospodárov v potravinovom dodávateľskom reťazci a môžu prispievať k zlepšovaniu jeho fungovania. Reforma SPP v roku 2013 posilnila úlohu [OV]. Odchylne od článku 101 ZFEÚ možnosť vykonávať činnosti, ako je plánovanie výroby, optimalizácia nákladov, uvádzanie výrobkov vyrábajúcich členov na trh a vedenie zmluvných rokovaní, by preto mala byť výslovne regulovaná ako právo uznaných [OV] vo všetkých odvetviach, v ktorých nariadenie [č. 1308/2013] ustanovuje spoločnú organizáciu trhov. Uvedená výnimka by sa mala vzťahovať len na tie [OV], ktoré skutočne vykonávajú činnosť zameranú na hospodársku integráciu a ktoré koncentrujú ponuku a uvádzajú výrobky svojich členov na trh. Okrem uplatňovania článku 102 ZFEÚ na takéto [OV] by sa však mali vytvoriť záruky s cieľom zabezpečiť, aby uvedené činnosti nevylučovali hospodársku súťaž alebo neohrozovali ciele stanovené v článku 39 ZFEÚ. …“
Francúzske právo
13
Podľa článku L. 551‑1 code rural et de la pêche maritime (Zákonník poľnohospodárstva a morského rybolovu) „správny orgán uznáva [OV] a združenia [OV] v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje nariadenie o spoločnej organizácii trhov s poľnohospodárskymi výrobkami za podmienok stanovených týmto zákonom“.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
14
Výnosom z 20. decembra 2019 minister poľnohospodárstva a potravinárstva uznal SICA za OV v sektore cukru pre cukrovú repu.
15
Návrhom podaným na vnútroštátny súd Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko), sa spoločnosť Saint‑Louis Sucre, ktorá vyrába cukor z cukrovej repy, domáhala zrušenia výnosu z 20. decembra 2019. Na podporu svojho návrhu Saint‑Louis Sucre uvádza konkrétne dva žalobné dôvody založené na porušení článku 153 ods. 1 písm. b) a článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013.
16
Na podporu žalobného dôvodu založeného na porušení článku 153 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia Saint‑Louis Sucre tvrdí, že Confédération générale des planteurs de repas Eure (Všeobecná konfederácia pestovateľov repy Eure) (ďalej len „CGB Eure“), Confédération générale des planteurs de reps Ile‑de‑France (Všeobecná konfederácia pestovateľov repy Ile‑de‑France) (ďalej len „CGB Ile‑de‑France“) a spoločnosť Naples Investissement, ktoré nie sú výrobcami, sú zároveň členmi SICA, ako aj SICA Roye‑Déshydratation, pričom posledná uvedená je aj OV uznanou v čase prijatia výnosu z 20. decembra 2019. Na základe tejto skutočnosti mal minister poľnohospodárstva a potravinárstva zamietnuť žiadosť SICA o uznanie na základe článku 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013.
17
Vnútroštátny súd sa domnieva, že posúdenie tohto žalobného dôvodu závisí od odpovede na otázku, či sa toto posledné ustanovenie, ktoré vyžaduje, aby členovia OV boli členmi iba jednej OV pre daný výrobok podniku, má vykladať v tom zmysle, že tento zákaz kumulácie sa vzťahuje len na vyrábajúcich členov, alebo či sa vzťahuje na všetkých členov OV, vrátane členov, ktorí nie sú výrobcami.
18
Na podporu žalobného dôvodu založeného na porušení článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 Saint‑Louis Sucre tvrdí, že výnos z 20. decembra 2019 bol prijatý v rozpore s týmto ustanovením, keďže vyrábajúci členovia SICA, nie sú schopní demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia.
19
Saint‑Louis Sucre konkrétne tvrdí, že Confédération générale des planteurs de betteraves (ďalej len „CGB“) vlastní takmer celé základné imanie Naples Investissement a v skutočnosti kontroluje CGB Eure, ako aj CGB Ile‑de‑France. Vzhľadom na skutočnosť, že Naples Investissement vlastní 8,7 %, CGB Eure 15,1 % a CGB Ile‑de‑France 7,6 % základného imania SICA, CGB kontroluje prostredníctvom týchto troch subjektov, ktoré sú povinné uplatňovať jej usmernenia, 31,4 % celého tohto základného imania. Podľa spoločnosti Saint‑Louis Sucre táto okolnosť predstavuje obchádzanie stanov SICA, ktoré obmedzujú podiel na hlasovacích právach každého z jej členov na valnom zhromaždení na 10 % a svedčí o porušení zásady demokratickej kontroly SICA jej vyrábajúcimi členmi. Okrem toho Saint‑Louis Sucre tvrdí, že spomedzi trinástich členov správnej rady SICA traja zastupujú CGB Eure, CGB Île‑de‑France a Naples Investissement a ďalší šiesti sú výrobcovia, ktorí sú členmi CGB, ktorí v nej vykonávajú významné funkcie. Saint‑Louis Sucre dodáva, že porušenie zásady stanovenej v článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 je závažnejšie o to viac, že riaditeľa SICA a časť jej prostriedkov jej poskytuje CGB.
20
Vnútroštátny súd sa domnieva, že na účely odpovede na tento žalobný dôvod založený na porušení článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 treba určiť, či na účely posúdenia nezávislosti členov dotknutej organizácie treba preskúmať len to, či je základné imanie niektorých z nich v skutočnosti vo vlastníctve tej istej fyzickej alebo právnickej osoby, alebo či treba zohľadniť aj iné väzby, ako napríklad v prípade členov, ktorí nie sú výrobcami, členstvo v tej istej konfederácii odborových zväzov alebo v prípade vyrábajúcich členov, výkon riadiacich funkcií v rámci takejto konfederácie. Vnútroštátny súd sa okrem toho domnieva, že odôvodnenosť tohto žalobného dôvodu závisí aj od toho, či na to, aby sa dospelo k záveru o skutočnej kontrole nad OV jej vyrábajúcimi členmi, stačí, aby títo členovia disponovali väčšinou hlasov na valnom zhromaždení alebo je potrebné preskúmať aj to, či vzhľadom na rozdelenie hlasov medzi skutočne nezávislých členov im podiel na hlasovacích právach jedného alebo viacerých členov, ktorí nie sú výrobcami, umožňuje, aby aj bez dosiahnutia väčšiny kontrolovať rozhodnutia prijaté OV.
21
Za týchto podmienok Conseil d’État (Štátna rada, Francúzsko) rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa pravidlo stanovené v [článku 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013], podľa ktorého stanovy [OV] vyžadujú, aby jej členovia ‚boli členmi iba jednej [OV] pre akýkoľvek výrobok, ktorý sa v danom podniku vyrába‘, vykladať tak, že sa vzťahuje len na vyrábajúcich členov?
2.
S cieľom zabezpečiť dodržanie zásady stanovenej v [článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013], podľa ktorej vyrábajúci členovia [OV], musia demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia:
–
treba na účely posúdenia nezávislosti členov organizácie zohľadniť výlučne to, že ich základné imanie vlastní tá istá fyzická alebo právnická osoba, alebo aj ďalšie väzby, napríklad v prípade členov, ktorí nie sú výrobcami, členstvo v tej istej konfederácii odborových zväzov, alebo v prípade vyrábajúcich členov, výkon riadiacich funkcií v rámci takejto konfederácie?
–
stačí na to, aby sa dospelo k záveru o skutočnej kontrole nad organizáciou zo strany jej vyrábajúcich členov, aby títo členovia disponovali väčšinou hlasov, alebo je potrebné preskúmať, či vzhľadom na rozdelenie hlasov medzi skutočne nezávislých členov im podiel na hlasovacích právach jedného alebo viacerých členov, ktorí nie sú výrobcami, umožňuje, aj bez dosiahnutia väčšiny, kontrolovať rozhodnutia prijaté organizáciou?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
22
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013 vykladať v tom zmysle, že požiadavka členstva v iba jednej OV sa týka výlučne jej vyrábajúcich členov, alebo všetkých jej členov, tak vyrábajúcich, ako aj členov, ktorí nie sú výrobcami.
23
V prvom rade treba uviesť, že článok 152 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1308/2013 nebráni tomu, aby členské štáty uznali OV, ktorých členmi sú fyzické osoby alebo subjekty, ktoré nie sú výrobcami.
24
V tejto súvislosti článok 152 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1308/2013 síce stanovuje, že OV, ktoré môžu členské štáty na základe žiadosti uznať, pozostávajú z výrobcov z jedného zo sektorov uvedených v článku 1 ods. 2 tohto nariadenia. Toto ustanovenie však treba chápať v jeho kontexte tak, že nevylučuje možnosť členských štátov uznať OV, ktorých členmi nie sú výlučne výrobcovia.
25
Článok 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 totiž stanovuje, že kontrolu nad OV a jej rozhodnutiami musia vykonávať „vyrábajúci členovia“ OV. Ak by však uznané OV pozostávali len z výrobcov, toto spresnenie by bolo zbytočné, keďže by mohol stačiť všeobecný odkaz na členov OV.
26
Z toho vyplýva, že nariadenie č. 1308/2013 nebráni tomu, aby členské štáty uznali OV, ktoré prijímajú členov, ktorí nie sú výrobcami, pod podmienkou, že sú to práve vyrábajúci členovia, ktorí v súlade s článkom 153 ods. 2 písm. c) tohto nariadenia demokraticky kontrolujú organizáciu a jej rozhodnutia.
27
Pokiaľ ide v druhom rade o pravidlo členstva v iba jednej OV stanovené v článku 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013, treba konštatovať, ako uviedla generálna advokátka v bode 44 svojich návrhov, že hoci podľa väčšiny jazykových verzií úvodnej časti tohto článku 153 ods. 1, najmä španielskej, dánskej, nemeckej, anglickej, holandskej, poľskej a portugalskej verzie, toto pravidlo odkazuje na „vyrábajúcich členov“ dotknutej OV, francúzske znenie uvedeného ustanovenia odkazuje len na „členov“.
28
Keďže však všetkým jazykovým zneniam aktu Únie musí byť v zásade priznaná rovnaká hodnota, treba v prípade rozdielov medzi týmito verziami vykladať dotknuté ustanovenie v kontexte celkovej systematiky a účelu právnej úpravy, ktorej je súčasťou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. februára 2018, Belgicko/Komisia, C‑16/16 P, EU:C:2018:79, bod 49, ako aj citovanú judikatúru).
29
Pokiaľ ide o celkovú systematiku nariadenia č. 1308/2013, jeho článok 3 ods. 3 najmä stanovuje, že na účely tohto nariadenia sa uplatňujú vymedzenia pojmov uvedené v nariadení č. 1307/2013.
30
Spresnenie uvedené v článku 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013, podľa ktorého sa požiadavka byť členom iba jednej OV uplatňuje „pre akýkoľvek výrobok, ktorý sa v danom podniku vyrába“, treba vykladať v zmysle článku 4 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1307/2013, ktorý definuje pojem „podnik“ ako všetky jednotky používané na poľnohospodársku činnosť a spravované poľnohospodárom, ktoré sa nachádzajú na území toho istého členského štátu. Okrem toho článok 4 ods. 1 písm. c) bod i) tohto nariadenia č. 1307/2013 stanovuje, že pojem„poľnohospodárska činnosť“ zahŕňa najmä produkciu a pestovanie poľnohospodárskych výrobkov. Z toho vyplýva, že spresnenie uvedené v článku 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013 sa týka výroby poľnohospodárskych výrobkov, z čoho vyplýva, že požiadavka stanovená v tomto ustanovení sa týka len vyrábajúcich členov OV.
31
Pokiaľ ide o účel nariadenia č. 1308/2013, z jeho odôvodnenia 131, ktoré sa odráža v článku 152 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia, vyplýva, že organizácie výrobcov a ich združenia môžu zohrávať užitočnú úlohu pri koncentrovaní ponuky, zlepšovaní uvádzania na trh, plánovania a prispôsobovania výroby dopytu, pri optimalizácii výrobných nákladov a stabilizácii výrobných cien, vedení výskumu, presadzovaní najlepších postupov a pri poskytovaní technickej pomoci, pri nakladaní s vedľajšími produktami a pri riadení nástrojov na zvládanie rizík, ktoré majú ich členovia k dispozícii, čím prispejú k posilneniu postavenia výrobcov v potravinovom reťazci.
32
V tejto súvislosti požiadavka byť členom iba jednej OV má za cieľ zachovať účinnosť, s akou sa dosahuje cieľ spočívajúci v posilnení postavenia výrobcov v potravinovom reťazci. Ako totiž vyplýva z článku 152 ods. 1 písm. b) a c) tohto nariadenia, ciele sledované OV, ktoré sú v ňom uvedené a ktoré sú v odôvodnení 131 uvedeného nariadenia identifikované ako prispievajúce k takémuto cieľu, sa sledujú v rámci činností, ktoré musia mať skutočnú spoločnú povahu. Okrem toho, ako sa uvádza v odôvodnení 52 nariadenia 2017/2393, práve s týmto cieľom posilniť postavenie výrobcov v potravinovom reťazci normotvorca Únie na základe článku 152 ods. 1a nariadenia č. 1308/2013 výslovne upravil možnosť uznaných OV, odchylne od článku 101 ZFEÚ plánovať výrobu, optimalizovať výrobné náklady, uvádzať na trh a rokovať o zmluvách týkajúcich sa ponuky poľnohospodárskych výrobkov v mene svojich členov v súvislosti s celou ich produkciou alebo jej časťou.
33
Účasť výrobcov ako členov vo viacerých OV pre daný výrobok poľnohospodárskeho podniku by však mohla viesť k roztrieštenosti pri výkone činností uvedených v článku 152 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013. To by v zásade ohrozilo účinné dosiahnutie niektorých cieľov, ktoré môže OV sledovať, uvedených v písmene c) toho istého ustanovenia, akými sú plánovanie výroby a jej prispôsobenie dopytu, koncentrácia ponuky a optimalizácia výrobných nákladov a v konečnom dôsledku by to mohlo brániť dosiahnutiu cieľa spočívajúceho v posilnení postavenia výrobcov v potravinovom reťazci, ktorý okrem iného odôvodňuje neuplatniteľnosť článku 101 ZFEÚ.
34
Preto len v prípade, že dotknutí vyrábajúci členovia majú dve samostatné výrobné jednotky nachádzajúce sa v rôznych zemepisných oblastiach, môžu členské štáty v súlade s článkom 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013 v riadne odôvodnených prípadoch uznať OV napriek skutočnosti, že niektorí z jej vyrábajúcich členov sú členmi aj inej OV.
35
Naopak skutočnosť, že niektorí členovia OV, ktorí nie sú výrobcami, sú členmi aj inej OV, nemôže pravdepodobne vyvolať účinky opísané v bode 33 tohto rozsudku. V tejto súvislosti možnosť, že takáto účasť zvýši riziko protisúťažnej koordinácie medzi dotknutými OV, nemôže spochybniť záver, ku ktorému vedie výklad vyplývajúci z celkovej systematiky a z účelu ustanovení nariadenia č. 1308/2013 týkajúcich sa uznania OV.
36
Úlohy stanovené v článku 152 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 môžu v skutočnosti odôvodňovať určité formy koordinácie alebo zosúladených postupov len medzi výrobcami, ktorí sú členmi tej istej OV, alebo medzi členmi toho istého združenia OV. Z toho vyplýva, že dohody alebo zosúladené postupy dohodnuté nie v rámci OV alebo združenia OV, ale medzi OV alebo medzi združeniami OV presahujú rámec toho, čo je nevyhnutné na plnenie týchto úloh. Preto aj v prípade, že z dôvodu účasti subjektov, ktorí nie sú výrobcami, vo viac ako jednej OV existuje zvýšené riziko koordinácie medzi týmito rôznymi OV s cieľom účtovať stanovené ceny alebo vylúčiť hospodársku súťaž, takéto konanie je naďalej zakázané podľa článku 101 ods. 1 ZFEÚ v spojení s článkom 209 ods. 1 nariadenia č. 1308/2013 (pozri analogicky rozsudok zo 14. novembra 2017, APVE a i., C‑671/15, EU:C:2017:860, body 57 až 59). Prináleží teda vnútroštátnym orgánom hospodárskej súťaže, ako aj prípadne Európskej komisii, aby vykonávali svoje právomoci v tejto oblasti s cieľom predchádzať a prípadne sankcionovať takéto správanie.
37
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 153 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 1308/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že požiadavka členstva v iba jednej OV sa týka výlučne jej vyrábajúcich členov.
O druhej otázke
38
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, či stanovy OV obsahujú pravidlá umožňujúce vyrábajúcim členom OV demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia, vnútroštátny orgán zodpovedný za uznanie tejto organizácie musí:
–
konštatovať, že určitá osoba kontroluje určitých členov OV len vtedy, ak má podiel na základnom imaní uvedených členov, alebo aj vtedy, ak má s nimi iné druhy vzťahov, ako je v prípade členov, ktorí nie sú výrobcami, ich členstvo v tej istej konfederácii odborových zväzov alebo v prípade vyrábajúcich členov, výkon riadiacich funkcií týmito členmi v rámci takejto konfederácie,
–
obmedziť sa na overenie toho, či vyrábajúci členovia OV, majú na valnom zhromaždení organizácie väčšinu hlasov alebo či je ešte potrebné preskúmať, či vzhľadom na rozdelenie hlasov medzi členov, ktorí nie sú kontrolovaní inými osobami, môže jeden alebo viacerí členovia, ktorí nie sú výrobcami, kontrolovať, a to aj bez väčšiny, rozhodnutia prijaté OV.
39
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že vnútroštátny súd sa svojou druhou otázkou pýta na výklad článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 v situácii, keď sú niektorí členovia OV kontrolovaní inou osobou, a preto nie sú nezávislí.
40
V tejto súvislosti treba po prvé uviesť, že zo znenia článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 vyplýva, že OV musí mať stanovy obsahujúce pravidlá umožňujúce jej vyrábajúcim členom demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia. Príslušné stanovy preto musia obsahovať ustanovenia, ktoré umožňujú vylúčiť, aby kontrolu OV mohli vykonávať členovia OV, ktorí nie sú výrobcami.
41
Pokiaľ ide po druhé o kontext, do ktorého patrí článok 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013, treba poznamenať, že tento článok odkazuje na článok 152 ods. 1 písm. a) tohto nariadenia, pokiaľ ide o podmienky, ktoré musia OV spĺňať na to, aby ich členské štáty mohli na základe žiadosti uznať. V tejto súvislosti článok 152 ods. 1 písm. b) a c) tohto nariadenia okrem iného vyžaduje, aby sa OV zriadili z podnetu výrobcov, a to s cieľom vykonávať určité činnosti a aby mali konkrétne zameranie, ktoré tieto ustanovenia vymenúvajú. Z toho vyplýva, že v článku 153 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia mal normotvorca Únie v úmysle prostredníctvom požiadavky týkajúcej sa demokratickej kontroly OV zo strany jej vyrábajúcich členov zabezpečiť, aby sa činnosť OV vykonávala za podmienok, ktoré zaručujú, že sa zachová kontrola vyrábajúcich členov, nad rozhodnutiami týkajúcimi sa činností a cieľov sledovaných OV.
42
Tento výklad je po tretie podporený účelom sledovaným nariadením č. 1308/2013. Ako bolo pripomenuté v bode 31 tohto rozsudku, zriadenie OV má za cieľ posilniť postavenie výrobcov v potravinovom reťazci.
43
Tento cieľ by však bol ohrozený, ak by rozhodovací proces v rámci týchto OV umožňoval uprednostniť záujmy iných osôb ako ich vyrábajúcich členov. Na zmiernenie takéhoto rizika je potrebné, aby v rámci demokratickej kontroly zo strany vyrábajúcich členov mali títo členovia OV väčšinu hlasov v orgánoch OV a aby členovia, ktorí nie sú výrobcami, nemali iné možnosti kontrolovať jej rozhodnutia (pozri analogicky rozsudok z 15. júna 1989, Stute Nahrungsmittelwerke_77/88, EU:C:1989:249, body 12 a 15).
44
Hoci nemožno vylúčiť, že požiadavka stanovená v článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 môže mať dôsledky, pokiaľ ide o samotné dojednania týkajúce sa účasti týchto vyrábajúcich členov, treba pripomenúť, že vzhľadom na okolnosti dotknuté vo veci samej sa otázky položené vnútroštátnym súdom týkajú len podmienok, za ktorých možno usúdiť, že účasť jedného alebo viacerých členov, ktorí nie sú výrobcami, vzhľadom na podmienky a rozsah tejto účasti porušuje požiadavku demokratickej kontroly OV jej vyrábajúcimi členmi.
45
V tejto súvislosti, ako uviedla generálna advokátka v bodoch 78 a 79 svojich návrhov, prináleží vnútroštátnemu orgánu príslušnému rozhodnúť o žiadosti o uznanie OV preskúmať všetky skutočnosti, ktoré by mohli naznačovať, že podmienky stanovené v článku 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013, ako aj podmienky stanovené v súlade s týmto posledným uvedeným ustanovením v aktoch upravujúcich fungovanie OV nie sú v skutočnosti dodržané.
46
V tejto súvislosti je povinnosťou tohto vnútroštátneho orgánu na jednej strane určiť, v aktoch upravujúcich činnosť OV, ako sú jej stanovy alebo vnútorné predpisy, ustanovenia, ktoré prípadne v spojení s uplatniteľnými vnútroštátnymi predpismi zaručujú, že OV a jej rozhodnutia sú demokraticky kontrolované vyrábajúcimi členmi. Na druhej strane musí uvedený vnútroštátny orgán overiť, či medzi skutkovými a právnymi okolnosťami súvisiacimi s predloženou žiadosťou o uznanie nie sú také, ktoré by viedli k obchádzaniu predmetných ustanovení.
47
Príslušný vnútroštátny orgán teda musí preskúmať najmä kontrolu, ktorú môže vykonávať osoba, akou je konfederácia odborových zväzov, nad niektorými členmi OV, či už výrobcami alebo členmi, ktorí nie sú výrobcami. Existencia takejto kontroly môže vyplývať z účasti tejto osoby na základnom imaní niektorých členov OV, ale aj z iných právnych vzťahov, ako je členstvo niektorých právnických osôb, ktoré sú členmi OV, v tej istej konfederácii odborových zväzov alebo výkon riadiacich funkcií v rámci uvedenej konfederácie určitými fyzickými osobami, ktoré sú členmi OV.
48
Ak vnútroštátny orgán konštatuje, že niektorí členovia OV môžu byť kontrolovaní určitou osobou, uvedenému orgánu prináleží ešte preskúmať, či táto okolnosť môže brániť vyrábajúcim členom OV, demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia.
49
V tejto súvislosti mu prináleží, aby na jednej strane preskúmal, či kontrola niektorých členov OV, ktorí tvoria orgány OV, vykonaná určitou osobou je takej povahy, že ich núti dodržiavať usmernenia vydané touto osobou v rámci predmetných orgánov.
50
Na druhej strane treba určiť, či kontrola, ktorú osoba takto vykonáva nad niektorými členmi OV, umožňuje jednému alebo viacerým členom, ktorí nie sú výrobcami, vykonávať rozhodujúci vplyv v rámci týchto orgánov OV, takže bez ohľadu na skutočnosť, že nemajú väčšinu hlasov, sú schopní kontrolovať rozhodnutia prijaté touto OV, čím bráni demokratickej kontrole uvedenej OV jej vyrábajúcimi členmi.
51
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na druhú otázku odpovedať tak, že článok 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013 sa má vykladať v tom zmysle, že na účely určenia, či stanovy OV obsahujú pravidlá umožňujúce vyrábajúcim členom OV demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia, vnútroštátny orgán zodpovedný za uznanie tejto organizácie musí:
–
preskúmať, či určitá osoba kontroluje niektorých členov organizácie výrobcov, a zohľadniť pritom nielen skutočnosť, že táto osoba má podiel na základnom imaní uvedených členov, ale aj to, či má s nimi iné druhy vzťahov, ako je v prípade členov, ktorí nie sú výrobcami, ich členstvo v tej istej konfederácii odborových zväzov alebo v prípade vyrábajúcich členov, výkon riadiacich funkcií týmito členmi v rámci takejto konfederácie,
–
po overení, či vyrábajúci členovia OV majú na valnom zhromaždení organizácie väčšinu hlasov, musí ešte preskúmať, či vzhľadom na rozdelenie hlasov medzi členov, ktorí nie sú kontrolovaní inými osobami, môže jeden alebo viacerí členovia, ktorí nie sú výrobcami, z dôvodu rozhodujúceho vplyvu, ktorý by tým mohli vykonávať, kontrolovať, a to aj bez väčšiny, rozhodnutia prijaté OV.
O trovách
52
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:
1.
Článok 153 ods. 1 písm. b) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/2393 z 13. decembra 2017,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
požiadavka členstva v iba jednej organizácii výrobcov sa týka výlučne jej vyrábajúcich členov.
2.
Článok 153 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 1308/2013, zmeneného nariadením 2017/2393,
sa má vykladať v tom zmysle, že:
na účely určenia, či stanovy organizácie výrobcov obsahujú pravidlá umožňujúce jej vyrábajúcim členom demokraticky kontrolovať organizáciu a jej rozhodnutia, vnútroštátny orgán zodpovedný za uznanie tejto organizácie musí:
–
preskúmať, či určitá osoba kontroluje niektorých členov organizácie výrobcov, a zohľadniť pritom nielen skutočnosť, že táto osoba má podiel na základnom imaní uvedených členov, ale aj to, či má s nimi iné druhy vzťahov, ako je v prípade členov, ktorí nie sú výrobcami, ich členstvo v tej istej konfederácii odborových zväzov alebo v prípade vyrábajúcich členov, výkon riadiacich funkcií týmito členmi v rámci takejto konfederácie,
–
po overení, či vyrábajúci členovia organizácie výrobcov majú na valnom zhromaždení organizácie väčšinu hlasov, musí ešte preskúmať, či vzhľadom na rozdelenie hlasov medzi členov, ktorí nie sú kontrolovaní inými osobami, môže jeden alebo viacerí členovia, ktorí nie sú výrobcami, z dôvodu rozhodujúceho vplyvu, ktorý by tým mohli vykonávať, kontrolovať, a to aj bez väčšiny, rozhodnutia prijaté organizáciou výrobcov.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: francúzština.