62003CC0335_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Úvod
1. V danom konaní podáva Portugalská republika žalobu o neplatnosť rozhodnutia Komisie 2003/364/ES z 15. mája 2003, ktorým sa určité výdavky vynaložené členskými štátmi v rámci záručnej sekcie Európskeho poľnohospodárskeho záručného a usmerňovacieho fondu (EPUZF) vylučujú z financovania Spoločenstvom(2) . Daný prípad sa týka odmietnutia Komisie zaplatiť Portugalskej republike celkovú sumu 2 446 684,20 eur.
II – Právny rámec
2. Právny rámec týkajúci sa financovania spoločnej poľnohospodárskej politiky a zúčtovania výdavkov EPUZF‑u bol opakovane a vyčerpávajúco posudzovaný v mnohých návrhoch a rozsudkoch. Pre podrobný výklad tohto právneho rámca pozri okrem iného návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Jacobs 22. januára 2004, a rozsudok vo veci Nemecko/Komisia.(3)
III – Skutkový stav a konanie pred podaním žaloby
3. Od 18. do 22. septembra 2000 vykonala Komisia rozličné kontroly v Portugalsku, aby posúdila, či jestvuje súlad s uplatniteľnými ustanoveniami Spoločenstva. Tieto kontroly sa vykonali na mnohých hospodárstvach chovu dobytka v Alentejo.
4. Na základe týchto kontrol Komisia oznámila listom z 20. marca 2001 portugalským orgánom, že podľa článku 8 ods. 1 nariadenia č. 1663/95(4) začala vyšetrovanie z toho dôvodu, že sektor hovädzieho a teľacieho mäsa nebol v úplnom súlade s nariadením č. 805/68(5), nariadením č. 3886/92(6), nariadením č. 3508/92(7) a nariadením č. 3887/92(8), ako ani s nariadením č. 1254/1999(9) a nariadením č. 2342/1999(10) .
5. Komisia dospela k tomuto záveru na základe nasledujúcich zistení. Po prvé, množstvo kontrol vykonaných na mieste počas zádržnej doby predstavovalo 4,4 %, zatiaľ čo právo Spoločenstva predpisuje podľa článku 6 nariadenia č. 3887/92(11) minimálne 5 % kontrol počas príslušného obdobia. Portugalskí výrobcovia použili navyše rôzne identifikačné značky. Pozostávali z bežných oranžových ušných značiek, starých kovových ušných značiek, žltých ušných značiek a zelených ušných značiek z programu Komisie (IDEA), ktorý používa elektronický značkovací systém na registráciu a rozlišovanie zvierat v rámci Spoločenstva. Navyše, niekoľko zvierat bolo označených a/alebo otetovaných na slabine. Množstvo zvierat nebolo identifikovaných prostredníctvom oficiálne rozdelených ušných značiek, ale prostredníctvom vlastných rukou napísaných značiek výrobcu.
6. Portugalské orgány namietli uvedené nesprávnosti v liste z 28. mája 2001. Portugalská vláda po prvé uvádza, že v danom roku splnili minimálne percento 5 % kontrol. Po druhé, portugalská vláda predkladá podrobnejšie vysvetlenie použitia rôznych ušných značiek. Staré kovové značky boli použité pre zvieratá, ktoré boli označené pred septembrom/októbrom 1998 a ktoré neboli nahradené. Žlté ušné značky boli určitými výrobcami použité pre ich vlastné kontrolné účely. Zvieratá označené prostredníctvom označenia a/alebo tetovania na slabine sú bojové býky. V prípade bojových býkov musia byť identifikačné značky viditeľné z väčšej vzdialenosti. Rukou napísané značky boli podľa portugalských orgánov použité preto, lebo sa pôvodné značky stratili a tieto boli zhodné s oficiálnymi identifikačnými číslami.
7. Komisia nato listom z 31. októbra 2001 vyzvala portugalské orgány na dvojstranné rokovanie. Komisia dodala, že má v úmysle vykonať 2 % finančnú opravu výdavkov deklarovaných Portugalskom v súvislosti s prémiou za stádo dojníc v kalendárnom roku 1999 a 5 % finančnú opravu výdavkov deklarovanú Portugalskom v súvislosti s prémiou pre výrobcov hovädzieho a teľacieho mäsa v tom istom kalendárnom roku.
8. Dvojstranné rokovanie sa uskutočnilo v Bruseli 21. novembra 2001. Komisia oznámila svoje návrhy týkajúce sa bilaterálneho rokovania v oficiálnom stanovisku 20. februára 2002. Komisia následne portugalským orgánom formálne oznámila svoje návrhy, a to listom z 30. mája 2002, odkazujúc na rozhodnutie 94/442/ES(12) . Portugalské orgány nato požiadali o začatie zmierovacieho konania. Toto konanie však neviedlo ku zblíženiu jednotlivých stanovísk účastníkov konania. Keďže toto konanie nebolo úspešné, Komisia prijala dňa 15. mája 2003 napadnuté rozhodnutie.
9. V rozhodnutí 2003/364/ES Komisia vylúčila určité výdavky vynaložené členskými štátmi z financovania prostredníctvom fondu. Podľa článku 1 rozhodnutia Komisie 2003/364/ES a podľa prílohy k tomuto rozhodnutiu boli nasledujúce výdavky zo strany Portugalskej republiky vylúčené z financovania Spoločenstvom pre účtovné obdobie 1999:
– 909 773,86 eur pokiaľ ide o prémiu za dojnice, vrátane doplnkovej prémie,
– 1 087 047,53 eur pokiaľ ide o špeciálnu prémiu za hovädzinu a teľacinu,
– 376 870,71 eur pokiaľ ide o rozšírenú prémiu,
– 72 992,11 eur pokiaľ ide o priame platby výrobcom Poseima.
10. Návrhom podaným 31. júla 2003 podala Portugalská republika podľa článku 230 ods. 1 ES žalobu o neplatnosť napadnutého rozhodnutia a o náhradu trov konania žalovanou. Komisia tvrdila, že Súdny dvor má žalobu zamietnuť a žalobkyňu zaviazať na náhradu trov konania.
IV – Žaloba
11. Na podporu svojej žaloby predkladá žalobca tri žalobné dôvody: porušenie vyplývajúce z nesprávneho právneho uplatnenia článku 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/92; nesprávne posúdenie skutkového stavu týkajúceho sa výdavkov deklarovaných portugalskými orgánmi pre kalendárny rok 1999 v súvislosti s prémiou za chov stáda dojníc a porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 253 ES.
A – Prvý žalobný dôvod: porušenie vyplývajúce z nesprávneho právneho uplatnenia článku 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/92
Tvrdenia účastníkov konania
12. Portugalská vláda tvrdí, že v danom roku splnila minimálne percento kontrol stanovených v článku 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/92. Článok 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/92 stanovuje „minimálne kontroly zvierat“ [ neoficiálny preklad ]. Podľa portugalskej vlády treba žiadosti o pomoc pre „zvieratá“ a s tým spojené kontroly posudzovať a hodnotiť v kontexte jednotnosti hospodárstva, teda pri spoločnom zohľadnení všetkých schém pomoci pre „zvieratá“. Z článku 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/92 preto nevyplýva, tak ako to tvrdí Komisia, že každú zo schém pomoci treba kontrolovať jednotlivo.
13. Portugalské orgány prijali stanovisko, podľa ktorého hospodárstva predkladajú spoločnú žiadosť pre rôzne schémy pomoci pre „zvieratá“ dostupné v rámci záručnej sekcie EPUZF‑u, v zmysle ktorých sú kontroly vykonávané. V danom roku bol zákonne predpísaný minimálny počet kontrol overovaním na mieste vykonaný na základe žiadostí počas zádržnej doby zvierat.
14. Portugalská vláda zastáva názor, že článok 6 ods. 5 nariadenia (EHS) č. 3887/92 v znení platnom v rozhodnom čase nerozlišoval medzi rôznymi schémami pomoci týkajúcimi sa povinnosti kontrolovať 5 % žiadostí o pomoc pre „zvieratá“ počas zádržnej doby, z čoho vyplýva, že v rozpore s tvrdením Komisie, portugalské orgány konali v súlade s príslušným ustanovením. Takisto odkazuje na článok 6 ods. 5, zmenený a doplnený nariadením č. 1678/98(13), ktorý stanovuje, že „kontroly overovaním na mieste podľa tohto nariadenia sa môžu vykonať v spojení s akoukoľvek inou inšpekciou upravenou právom Spoločenstva“(14) [ neoficiálny preklad ].
15. Portugalská vláda tvrdí, že percento kontrol všetkých žiadostí o pomoc pre „zvieratá“ je vyššie ako 5 %. Je pravdou, že percento kontrol prémiového systému v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa zostalo pri 4,4 % počas zádržnej doby. No ak sa vezme do úvahy priemerne percento kontrol prémiového systému v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa, prémiového systému za chov stáda dojníc a prémiového systému pre výrobcov ovčieho a kozieho mäsa, percento kontrol vzrastie na 6,3 %.
16. Portugalská vláda takisto kladie dôraz na verziu článku 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/92 v znení nariadenia č. 2801/99(15) . Toto ustanovenie uvádza: „... Kontroly vykonávané overovaním na mieste týkajúce sa prémií za zvieratá majú zahŕňať všetky zvieratá, ktoré majú byť kontrolované podľa schémy pomoci. Najmenej 50 % minimálnych kontrol zvierat sa má vykonať počas zádržnej doby. ... Kontroly overovaním na mieste sa podľa tohto nariadenia majú, tam kde je to primerané, vykonať spolu s kontrolami vykonanými podľa iných pravidiel Spoločenstva.“ [ neoficiálny preklad ] Táto verzia článku 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/92 jasne rozlišuje jednotlivé schémy pomoci, avšak toto ustanovenie nadobudlo účinnosť až 1. januára 2000.
17. Portugalská vláda tvrdí, že neuplatnením verzie článku 6 ods. 5 nariadenia č. 3887/82 platnej v rozhodnom čase pre daný prípad, ale uplatnením verzie pozmenenej nariadením č. 2801/99 Komisia retroaktívne uplatňuje nové pravidlo, ktorým porušuje všeobecné právne zásady, ktoré sú spoločné pre členské štáty.
18. Komisia zastáva názor, že stanovisko, ktoré zastáva portugalská vláda, predstavuje nesprávny výklad ducha a znenia článku 6 ods. 3 a 5 nariadenia č. 3887/92. Stanovisko portugalskej vlády je diametrálne odlišné od zamýšľaného cieľa týchto ustanovení. Článok 6 ods. 1 nariadenia č. 3887/92 stanovuje toto: „Správne kontroly a kontroly overovaním na mieste sa vykonávajú tak, aby sa zabezpečilo účinné preverenie dodržiavania podmienok poskytnutia pomoci a prémií.“ [ neoficiálny preklad ] Ak by sa prijalo tvrdenie portugalskej vlády, potom by stačila kontrola 10 % žiadostí o pomoc pre prémiový systém za chov stáda dojníc a 10 % žiadostí o pomoc pre prémiový systém výrobcom ovčieho a kozieho mäsa. Tým by sa percento skontrolovaných žiadostí zvýšilo na 6,66 %, a to bez jedinej kontroly žiadosti o pomoc pre prémiový systém v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa.
19. Takýto výklad je úplne v rozpore s článkom 7 nariadenia č. 3508/92, ktorý jasne stanovuje, že: „Integrovaný systém kontroly bude pokrývať všetky podané žiadosti o pomoc, predovšetkým pokiaľ ide o správne kontroly, overovanie na mieste a ak je to vhodné, overovanie pomocou leteckého alebo satelitného diaľkového snímania.“
Posúdenie
20. Článok 6 ods. 3 nariadenia č. 3887/92 stanovuje: „kontroly vykonávané overovaním na mieste sa týkajú aspoň významnej vzorky žiadostí. Táto vzorka musí predstavovať aspoň: – 10 % žiadostí o pomoc pre „zvieratá“ alebo prehlásení o účasti, ….“ [ neoficiálny preklad ]. Bod 5 toho istého článku stanovuje: „Aspoň 50 % minimálnych kontrol zvierat sa má vykonať počas zádržnej doby...“ [ neoficiálny preklad ]. Z týchto ustanovení vyplýva, že minimálny počet kontrol vykonaných na zvieratách musí počas zádržnej doby predstavovať najmenej 5 %.
21. Účastníci sa nezhodujú vo výklade „minimálnych kontrol zvierat“. Portugalská vláda tvrdí, že kontroly pri všetkých schémach pomoci týkajúcich sa zvierat sa majú považovať za celok. Priemerný počet kontrol je tak rozhodujúci vtedy, ak sa berie do úvahy to, či sa dosiahol súlad s minimálnou požiadavkou 5 %, tak ako to vyžaduje článok 6 ods. 3 a 5 nariadenia č. 3887/92. Komisia má iný názor. Podľa nej musí byť minimálna požiadavka 5 % splnená pre každú schému jednotlivo.
22. Zdá sa mi, že pojem „minimálne kontroly zvierat“ sa má vykladať v tom zmysle, že každá jednotlivá schéma pomoci musí byť v súlade s minimálnym percentom, tak ako je to opísané v článku 6 ods. 3 a 5 nariadenia č. 3887/92. Ak by sa prijalo odôvodnenie portugalskej vlády, potom by bola účinnosť ustanovenia vážne podkopaná. Každé iné znenie článku 6 ods. 3 a 5 nariadenia č. 3887/92, ako to, ktoré je uvedené vyššie, by viedlo k tomu, že portugalská vláda by bola schopná kontrolovať len žiadosti o pomoc pre prémiový systém za chov stáda dojníc a žiadosti o pomoc pre prémiový systém výrobcom ovčieho a kozieho mäsa. Mohlo by k tomu dôjsť tam, kde by nebolo potrebné vykonať kontrolu žiadosti o pomoc pre prémiový systém v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa. Takýto výklad článku 6 ods. 3 a 5 nariadenia č. 3887/92 preto nie je možné prijať.
23. Ak by percento kontrol týkajúcich sa prémiového systému v sektore hovädzieho a teľacieho mäsa počas zádržnej doby vzrástlo na 4,4 % a ak by bolo možné článok 6 ods. 3 a 5 nariadenia č. 3887/92 vykladať len jedným spôsobom, potom je potrebné dospieť k záveru, že portugalská vláda si nesplnila minimálnu požiadavku 5 % kontrol, tak ako to stanovuje nariadenie č. 3887/92.
24. Podľa môjho názoru je tak prvý žalobný dôvod predložený portugalskou vládou nedôvodný.
B – Druhý žalobný dôvod: nesprávne posúdenie skutkového stavu týkajúceho sa výdavkov deklarovaných portugalskými orgánmi pre kalendárny rok 1999 v súvislosti s prémiou za chov stáda dojníc
Tvrdenia účastníkov konania
25. Druhý žalobný dôvod predložený portugalskými orgánmi má tri časti. Prvá časť sa týka dátumu, ku ktorému boli zistené nesprávnosti. Druhá časť sa zaoberá relevantnosťou zistení a tretia časť sa týka reprezentatívnosti vzorky.
26. Pokiaľ ide o prvú časť, portugalská vláda zastáva názor, že údajné nesprávnosti v identifikácii zvierat, ktoré boli podľa tvrdenia Komisia zistené na hospodárstvach v regióne Alentejo v septembri 2000, nemôžu predstavovať základ pre vykonanie paušálnych finančných opráv týkajúcich sa výdavkov vynaložených v súvislosti s kalendárnym rokom 1999. Komisia vykonala rozličné kontroly v Portugalsku od 18. do 22. septembra 2000; výsledok týchto kontrol je preto treba brať do úvahy pre hospodársky rok 2000, a nie pre hospodársky rok 1999.
27. Komisia sa vo svojom vyjadrení odporcu odvoláva na článok 5 ods. 2 písm. c nariadenia č. 729/70 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 1287/95 z 22. mája 1995,(16) ktoré stanovuje, že: „... odmietnutie financovania sa nemôže týkať výdavkov vynaložených pred obdobím dvadsiatich štyroch mesiacov, ktoré predchádzalo písomnému oznámeniu Komisie o výsledkoch preverovaní určenému dotknutému členskému štátu ...“ [ neoficiálny preklad ].
28. Portugalské orgány to namietajú a tvrdia, že Komisia nerozlišuje dve rozdielne veci. Prvá vec sa týka dĺžky trvania doby, počas ktorej musia byť výsledky vykonaných preverení oznámené, a druhá vec sa týka účtovného obdobia, na ktoré sa vzťahuje vykonané preverenie.
29. V druhej časti žalobného dôvodu portugalská vláda namieta platnosť nesprávnosti uvádzaných Komisiou. Portugalsko dodržalo a naďalej dodržiava systém identifikácie hovädzieho dobytka(17), a to aj pokiaľ ide o rukou napísané čísla. Rukou napísané identifikačné čísla sú len dočasným opatrením. Toto dočasné riešenie slúži na to, aby boli zvieratá označené oficiálnym identifikačným číslom do chvíle, kým príslušný orgán dodá náhradné ušné značky. Portugalská vláda zdôrazňuje, že rukou napísané identifikačné čísla sú totožné s oficiálnymi identifikačnými číslami uvedenými v zdravotných preukazoch daných zvierat, takže nemôžu nastať žiadne problémy, pokiaľ ide o identifikáciu zvierat.
30. Komisia to namieta a odkazuje na súhrnnú správu, v ktorej sú zhrnuté nedostatky týkajúce sa identifikácie zvierat. Miestni inšpektori zjavne, bez akýchkoľvek problémov, akceptovali rukou napísané identifikačné čísla. Takéto konanie nie je v súlade s článkom 6 ods. 1 nariadenia č. 3887/92(18), ktoré stanovuje: „Správne kontroly a kontroly overovaním na mieste sa vykonávajú tak, aby sa zabezpečilo účinné preverenie dodržiavania podmienok poskytnutia pomoci a prémií.“ [ neoficiálny preklad ]
31. V tretej časti žalobného dôvodu portugalská vláda tvrdí, že Komisia nesprávne posúdila príslušný skutkový stav, pretože neuskutočnila náhrady za daných okolností. Na odôvodnenie uplatnenia svojej finančnej nápravy Komisia uvádza, že niektoré zvieratá mali ušné značky, ktoré im dal výrobca a na ktorých bolo uvedené identifikačné číslo použité výrobcom, ktoré ale bolo odlišné od čísla udeleného príslušnými orgánmi. Komisia zastáva názor, že takéto konanie predstavuje riziko viac ako jednej prémie vyplatenej za to isté zviera. Podľa portugalskej vlády by mala Komisia viac zohľadniť okolnosti, za ktorých takáto skutočnosť nastala. Týkala sa len šiestich výrobcov v jednom regióne. Tvrdí, že tento región má určité špecifiká, ktoré ho odlišujú od zvyšku krajiny. Keďže hospodárstva s dobytkom v Alentejo sú rozšírené, údajne to výrobcom sťažuje kontrolu zvierat. Tvrdí, že použitá vzorka preto nebola reprezentatívna.
32. Komisia uvádza, že aj keď má región určité špecifiká, musí to byť v súlade v pravidlami Spoločenstva.
Posúdenie
33. V prvej časti žalobného dôvodu portugalská vláda spochybňuje rok, ktorého sa finančná náprava týka. Tvrdí, že výsledky kontrol mali byť vzaté do úvahy pre hospodársky rok 2000, a nie pre hospodársky rok 1999.
34. Na základe článku 5 ods. 2 písm. c nariadenia č. 729/70 má Komisia právomoc, v rozpore s tým, čo tvrdí portugalská vláda, odmietnuť financovanie výdavkov vynaložených počas 24 mesiacov, ktoré predchádzali písomnému oznámeniu Komisie o výsledkoch preverovaní určenému dotknutému členskému štátu. Komisia preto mohla vziať do úvahy výsledky vykonaných kontrol pre hospodársky rok 1999.
35. Po ďalšie, portugalská vláda vo svojom návrhu a ani v replike nepoprela, že by boli rôzne zvieratá označené len rukou napísanými identifikačnými číslami. Je to v rozpore s článkom 4 ods. 1 nariadenia č. 820/97. Toto ustanovenie uvádza, že „všetky zvieratá hospodárstva narodené po 1. januári 1998 alebo určené po tomto dátume na výmeny v rámci Spoločenstva sa identifikujú značkou schválenou príslušným orgánom, umiestnenou na každé ucho“ [ neoficiálny preklad ]. Nepovažujem odôvodnenie, ktoré podáva portugalská vláda, a to, že rukou napísané identifikačné číslo je len dočasným riešením, za dôkaz toho, že identifikácia zvierat je dostatočne zabezpečená.
36. Portugalska vláda ďalej tvrdí, že nedostatky zistené v regióne Alentejo sú pre tento región špecifické a že nemôžu byť zovšeobecnené na všetky regióny.
37. Je ustálenou judikatúrou, že na účely preukázania porušenia pravidiel týkajúcich sa spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov, Komisia nie je povinná preukázať vyčerpávajúcim spôsobom nedostatok kontrol vykonaných vnútroštátnymi správnymi orgánmi alebo nesprávnosť číselných údajov, ale že je len povinná predložiť dôkazný prostriedok o vážnych a odôvodnených pochybnostiach, ktoré má v súvislosti s týmito kontrolami a číselnými údajmi. Toto uľahčenie dôkazného bremena Komisie sa vysvetľuje tým, že členský štát má lepšiu možnosť zhromaždiť a preveriť údaje potrebné pre zúčtovanie výdavkov EPUZF‑u a že jemu preto prináleží povinnosť predložiť detailnejší a kompletnejší dôkaz o skutočnom stave kontrol a prípadne o nesprávnostiach tvrdení Komisie.(19)
38. Členské štáty sú samy zodpovedné za porušenie pravidiel týkajúcich sa spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov, tak ako to vyplýva z článku 8 ods. 1 nariadenia č. 729/70, ktorý členským štátom ukladá spoločnú povinnosť prijať nevyhnutné opatrenia na to aby sa presvedčili, že opatrenia financované prostredníctvom EPUZF‑u sú skutočne a správne realizované, aby sa ochránili pred a vysporiadali s nesprávnosťami a aby získali späť peniaze, o ktoré prišli z dôvodu nesprávnosti alebo z nedbanlivosti.
39. Zovšeobecnenie údajov z daného regiónu iným regiónom preto v zásade nie je zakázané. Musí však byť zdôvodnené skutkovými okolnosťami.
40. V tomto ohľade je potrebné poznamenať, že portugalská vláda nenamietala primeraným spôsobom tvrdenia Komisie týkajúce sa neprimeranej identifikácie zvierat. Podľa vyššie citovanej judikatúry je portugalská vláda povinná preukázať, že pochybnosti Komisie boli neopodstatnené, predložením podrobného a úplného dôkazu o pôvode jej kontrol a číselných údajov. Samotné odvolávanie sa na skutočnosť, že situácia je v každom regióne odlišná, je nepostačujúce.
41. Na základe vyššie uvedených tvrdení nemožno podľa môjho názoru vyhovieť ani tvrdeniam žalobcu, pokiaľ ide o zamietnutie určitého financovania v rámci prémie za chov stáda dojníc.
C – Tretí žalobný dôvod: Porušenie povinnosti odôvodnenia podľa článku 253 ES
42. Portugalská vláda tvrdí, že Komisia vo svojom rozhodnutí neuviedla, ktoré aspekty správania sa portugalských orgánov boli považované za odporujúce právu Spoločenstva, a ktorá právna úprava Spoločenstva bola tým porušená. Podľa portugalských orgánov tak rozhodnutie nie je v súlade s minimálnymi požiadavkami nutnými pre splnenie povinnosti odôvodnenia. Tieto minimálne požiadavky sú o to prísnejšie, keď ide o rozhodnutia, na základe ktorých sa ukladajú sankcie alebo ktoré majú za následok nepriaznivé dôsledky, osobitne finančnej povahy, tak ako je tomu v danom prípade. V takýchto situáciách je splnenie povinnosti odôvodnenia dôležité na to, aby sa zaručili práva na obhajobu osobe alebo orgánu postihnutému negatívnymi dôsledkami opatrenia.
43. Podľa Komisie preukazuje rozsiahla korešpondencia medzi Portugalskou republikou a Komisiou, že výhrada Portugalskej republiky je neopodstatnená. Okrem toho, napadnuté rozhodnutie poskytuje celkový pohľad na právne základy a dôvody. Siedme odôvodnenie navyše stanovuje: „Pokiaľ ide o prípady, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, Komisia oznámila členským štátom posúdenie súm, ktoré majú byť vylúčené z dôvodu nesúladu s pravidlami Spoločenstva, a toto posúdenie je uvedené v predmetnej súhrnnej správe.“ [ neoficiálny preklad ] Súhrnná správa stanovuje podrobný opis odôvodnení, na základe ktorých Komisia uskutočnila paušálne opravy.
Posúdenie
44. Tretiemu žalobnému dôvodu portugalskej vlády, ktorý sa týka neprimeraného odôvodnenia, nie je takisto možné vyhovieť. Súdny dvor už rozhodol, že: „V osobitnom kontexte vypracovania rozhodnutí týkajúcich sa zúčtovania výdavkov musí byť odôvodnenie rozhodnutia považované za dostatočné, ak boli štáty, ktorú sú jeho adresátom, úzko pribraté do procesu jeho vypracovania a poznali dôvody, pre ktoré Komisia usúdila, že nemôže zaťažiť EPUZF spornou sumou“.(20)
45. Portugalské orgány boli úzko pribraté do vypracovania napadnutého rozhodnutia. Odôvodnenia týkajúce sa zistení Komisie boli uvedené v korešpondencii Komisie adresovanej portugalským orgánom, ako aj vo vyššie uvedenej súhrnnej správe a boli tiež portugalskej vláde počas zmierovacieho konania vysvetlené. Posledný žalobný dôvod má byť preto podľa môjho názoru zamietnutý.
V – Návrh
46. Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujem, aby Súdny dvor:
1. žalobu zamietol;
2. zaviazal Portugalskú republiku na náhradu trov konania.
(1) .
(2)
–	Ú. v. EÚ L 124, s. 45.
(3)
–	Návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Jacobs 22. januára 2004 vo veci Grécko/Komisia, C‑332/01, (rozsudok z 9. septembra 2004, Zb. s. I‑7699), body 4 až 9 a 18 až 22, a rozsudok Súdneho dvora zo 4. marca 2004, Nemecko/Komisia, C‑344/01, Zb. s. I‑2081, body 2 až 14.
(4)
–	Nariadenie Komisie (ES) č. 1663/95 zo 7. júla 1995 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 týkajúceho sa postupu pri zúčtovaní výkazov záručnej sekcie EPUZF‑u, Ú. v. ES L 158, s. 6; Mim. vyd. 03/018, s. 31.
(5)
–	Nariadenie Rady (EHS) č. 805/68 z 27. júna 1968 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, Ú. v. ES L 148, s. 24, zmenené a doplnené nariadením Rady (ES) č. 2222/96 z 18. novembra 1996 (Ú. v. ES L 296, s. 50).
(6)
–	Nariadenie Komisie (EHS) č. 3886/92 z 23. decembra 1992 ustanovujúce podrobné pravidlá pre uplatňovanie systému prémií stanovených v nariadení Rady (EHS) č. 805/68 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom a zrušujúce nariadenia (EHS) č. 1244/82 a (EHS) č. 714/89, Ú. v. ES L 391, s. 20, zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 2311/96 z 2. decembra 1996, Ú. v. ES L 313, s. 9.
(7)
–	Nariadenie Rady (EHS) č. 3508/92 z 27. novembra 1992, ktorým sa stanovuje integrovaný systém spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v spoločenstve, Ú. v. ES L 355, s. 1; Mim. vyd. 03/013, s. 223.
(8)
–	Nariadenie Komisie (ES) č. 3887/92 z 23. decembra 1992 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného systému spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve, Ú. v. ES L 391, s. 36.
(9)
–	Nariadenie Rady (ES) č. 1254/1999 zo 17. mája 1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, Ú. v. ES L 160, s. 21; Mim. vyd. 03/025, s. 339.
(10)
–	Nariadenie Komisie (ES) č. 2342/1999 z 28. októbra 1999, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 1254/1999 o spoločnej organizácii trhu s hovädzím a teľacím mäsom, týkajúce sa prémiových systémov, Ú. v. ES L 281, s. 30; Mim. vyd. 03/026, s. 396.
(11)
–	Nariadenie už citované v poznámke pod čiarou 8.
(12)
–	Ú. v. ES L 182, s. 45; Mim. vyd. 03/016, s. 268.
(13)
–	Nariadenie Komisie (ES) č. 1678/98 z 29. júla 1998, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 3887/92 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného systému spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve, Ú. v. ES L 212, s. 23.
(14)
–	Ustanovenie – v zmenenej a doplnenej forme – je uplatniteľné na žiadosti o pomoc podané 1. januára 1999 alebo po tomto dátume.
(15)
–	Nariadenie Komisie (ES) č. 2801/1999 z 21. decembra 1999, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 3887/92 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania integrovaného systému spravovania a kontroly určitých schém poskytovania pomoci v Spoločenstve, Ú. v. ES L 340, s. 29.
(16)
–	Ú. v. ES L 125, s. 1.
(17)
–	Nariadenie Komisie (ES) č. 2629/97 z 29. decembra 1997 stanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 820/97, pokiaľ ide o ušné značky, registre vlastníctva a zdravotné preukazy zvierat v rámci systému pre identifikáciu a registráciu hovädzieho dobytka, Ú. v. ES L 354, s. 19; Mim. vyd. 03/022, s. 201.
(18)
–	Nariadenie už citované v poznámke pod čiarou 8.
(19)
–	Rozsudky Súdneho dvora z 19. septembra 2002, Nemecko/Komisia, C‑377/99, Zb. s. I‑7421, bod 95; zo 6. marca 2001, Holandsko/Komisia, C‑278/98, Zb. s. I‑1501, body 39 až 41, a z 19. júna 2003, Španielsko/Komisia, C‑329/90, Zb. s. I‑6103, bod 68.
(20)
–	Pozri okrem iného rozsudok Súdneho dvora z 1. októbra 1998, Holandsko/Komisia, C‑27/94, Zb. s. I‑5581, bod 36, a návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Mischo vo veci Holandsko/Komisia, C‑133/99 (rozsudok Súdneho dvora zo 6. júna 2002, Zb. s. I‑4943, body 125 až 127).