62021CJ0580
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (piata komora)
z 20. apríla 2023 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Životné prostredie – Smernica 2009/28/ES – Podpora energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie – Článok 16 ods. 2 písm. c) – Prístup do prenosových a distribučných sústav – Prednostný prístup udelený elektrine vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie – Výroba z obnoviteľných aj konvenčných zdrojov energie“
Vo veci C‑580/21,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko) zo 6. júla 2021 a doručený Súdnemu dvoru 22. septembra 2021, ktorý súvisí s konaním:
EEW Energy from Waste Großräschen GmbH
proti
MNG Mitteldeutsche Netzgesellschaft Strom GmbH,
za účasti:
50 Hertz Transmission GmbH,
SÚDNY DVOR (piata komora),
v zložení: predseda piatej komory E. Regan, sudcovia D. Gratsias, F. Biltgen, I. Jarukaitis a Z. Csehi (spravodajca),
generálny advokát: A. Rantos,
tajomník: D. Dittert, vedúci oddelenia,
so zreteľom na písomnú časť konania a po pojednávaní z 8. septembra 2022,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
EEW Energy from Waste Großräschen GmbH, v zastúpení: B. Rechner a A. Vallone, Rechtsanwälte,
–
MNG Mitteldeutsche Netzgesellschaft Strom GmbH, v zastúpení: B. Christ a T. Höch, Rechtsanwälte,
–
50 Hertz Transmission GmbH, v zastúpení: T. Burmeister a L. Reichstein, Rechtsanwälte,
–
Európska komisia, v zastúpení: B. De Meester a G. Wils, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní 17. novembra 2022,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 16 ods. 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES (Ú. v. EÚ L 140, 2009, s. 16) v spojení s článkom 2 písm. a) a e) tejto smernice, ako aj článku 5 ods. 3 druhého pododseku uvedenej smernice.
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou EEW Energy from Waste Großräschen GmbH (ďalej len „EEW“) a spoločnosťou MNG Mitteldeutsche Netzgesellschaft Strom GmbH (ďalej len „MNG Strom“) vo veci škody, ktorá spoločnosti EEW údajne vznikla v dôsledku opakovaných výziev spoločnosti MNG Strom týkajúcich sa prístupu do sústav, pokiaľ ide o elektrinu, ktorú vyrobila EEW.
Právny rámec
Právo Únie
Smernica 2001/77/ES
3
Podľa článku 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/77/ES z 27. septembra 2001 o podpore elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou (Ú. v. ES L 283, 2001, s. 33; Mim. vyd. 12/002, s. 121) platilo, že:
„Na účely tejto smernice sa uplatnia tieto definície:
…
c)
‚elektrická energia vyrábaná z obnoviteľných zdrojov energie‘ znamená elektrickú energiu vyrábanú zariadeniami, ktoré využívajú len obnoviteľné zdroje energie, ako aj časť elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie v hybridných zariadeniach, ktoré využívajú aj konvenčné zdroje energie vrátane obnoviteľnej elektrickej energie, ktorá sa používa v plniacich skladovacích systémoch, s výnimkou elektrickej energie, ktorá sa vyrába ako výsledok takýchto skladovacích systémov.“
Smernica 2009/28
4
Odôvodnenia 11, 60 a 61 smernice 2009/28, zneli pred zrušením tejto smernice smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/2001 z 11. decembra 2018 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov (Ú. v. EÚ L 328, 2018, s. 82) takto:
„(11)
Je potrebné stanoviť transparentné a jednoznačné pravidlá pre výpočet podielu energie z obnoviteľných zdrojov energie a pre vymedzenie týchto zdrojov. …
…
(60)
Prednostný a garantovaný prístup elektriny z obnoviteľných zdrojov energie je dôležitý na integráciu obnoviteľných zdrojov energie do vnútorného trhu s elektrickou energiou v súlade s článkom 11 ods. 2 a ďalší rozvoj článku 11 ods. 3 [smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/54/ES z 26. júna 2003 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrickou energiou a o zrušení smernice 96/92/ES (Ú. v. EÚ L 176, 2003, s. 37; Mim. vyd. 12/002, s. 211)]. Požiadavky súvisiace so zachovaním spoľahlivosti a bezpečnosti sústavy a s riadením sústavy sa môžu líšiť v závislosti od charakteristík národnej sústavy a jej bezpečnej prevádzky. Prednostný prístup do sústavy zaručuje pripojeným výrobcom elektriny z obnoviteľných zdrojov energie, že budú môcť predávať a prenášať elektrinu z obnoviteľných zdrojov energie v súlade s pravidlami pripojenia vždy, keď bude daný zdroj k dispozícii. Ak sa elektrina z obnoviteľných zdrojov energie integruje na krátkodobý (spotový) trh, garantovaný prístup zabezpečí, že všetka predaná a podporovaná elektrina získa prístup do sústavy, čím sa umožní využitie maximálneho množstva elektriny z obnoviteľných zdrojov energie zo zariadení pripojených do sústavy. Pre členské štáty z tohto však nevyplýva žiadna povinnosť podporovať alebo zavádzať povinnosť nakupovať energiu z obnoviteľných zdrojov energie. V iných systémoch sa pre elektrinu z obnoviteľných zdrojov energie stanovuje pevná cena, zvyčajne v kombinácii s povinnosťou nákupu pre prevádzkovateľa systému. V tomto prípade je už prednostný prístup udelený.
(61)
Za určitých okolností nie je možné úplne zaručiť prenos a distribúciu elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie bez vplyvu na spoľahlivosť alebo bezpečnosť sústavy. Za týchto okolností môže byť vhodné týmto výrobcom poskytnúť finančné kompenzácie. Ciele tejto smernice si však vyžadujú trvalé zvyšovanie prenosu a distribúcie elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie bez vplyvu na spoľahlivosť a bezpečnosť sústavy. Preto by mali členské štáty prijať vhodné opatrenia na umožnenie vyššieho prieniku elektriny z obnoviteľných zdrojov energie, okrem iného aj zohľadnením špecifík nepredikovateľných zdrojov a zdrojov, ktoré zatiaľ nemožno skladovať. V rozsahu nevyhnutnom na splnenie cieľov stanovených v tejto smernici by pripojenie nových zariadení na výrobu energie z obnoviteľných zdrojov energie malo byť umožnené čo najskôr. V záujme urýchlenia postupov pripájania do sústavy môžu členské štáty poskytnúť prednostné pripojenie alebo rezervovať pripájaciu kapacitu novým zariadeniam na výrobu elektriny z obnoviteľných zdrojov energie.“
5
Článok 1 smernice 2009/28 s názvom „Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti“ stanovoval:
„Touto smernicou sa ustanovuje spoločný rámec presadzovania energie z obnoviteľných zdrojov energie. Stanovujú sa v nej záväzné národné ciele pre celkový podiel energie z obnoviteľných zdrojov energie na hrubej konečnej energetickej spotrebe a pre podiel energie z obnoviteľných zdrojov energie v doprave. Stanovujú sa v nej pravidlá týkajúce sa štatistických prenosov medzi členskými štátmi, spoločných projektov medzi členskými štátmi a s tretími krajinami, potvrdení o pôvode, administratívnych postupov, informovania a odbornej prípravy a prístupu k elektrizačnej sústave pre energiu z obnoviteľných zdrojov energie. …“
6
Článok 2 tejto smernice stanovoval:
„Na účely tejto smernice sa uplatňuje vymedzenie pojmov uvedené v smernici [2003/54].
Uplatňuje sa aj toto vymedzenie pojmov:
a)
‚energia [vyrobená – neoficiálny preklad] z obnoviteľných zdrojov energie‘ je energia [vyrobená – neoficiálny preklad] z obnoviteľných nefosílnych zdrojov, a to veterná, slnečná, aerotermálna, geotermálna a hydrotermálna energia a energia oceánu, vodná energia, biomasa, skládkový plyn, plyn z čističiek odpadových vôd a bioplyny;
…
e)
‚biomasa‘ sú biologicky rozložiteľné časti výrobkov, odpadu a zvyškov biologického pôvodu z poľnohospodárstva (vrátane rastlinných a živočíšnych látok), lesného hospodárstva a príbuzných odvetví vrátane rybného hospodárstva a akvakultúry, ako aj biologicky rozložiteľné časti priemyselného a komunálneho odpadu;
…
j)
‚potvrdenie o pôvode‘ je elektronický dokument, ktorého jediným účelom je poskytnúť koncovému spotrebiteľovi dôkaz o tom, že daný podiel alebo množstvo energie bolo vyrobené z obnoviteľných zdrojov energie v súlade s článkom 3 ods. 6 smernice 2003/54/ES;
…“
7
Článok 5 ods. 1 a 3 uvedenej smernice znel takto:
„1.   Hrubá konečná energetická spotreba z obnoviteľných zdrojov energie v každom členskom štáte sa vypočíta ako súčet:
a)
hrubej konečnej spotreby elektriny [vyrobenej – neoficiálny preklad] z obnoviteľných zdrojov energie;
…
3.   Na účely odseku 1 písm. a) sa hrubá konečná spotreba elektriny [vyrobenej – neoficiálny preklad] z obnoviteľných zdrojov energie vypočíta ako množstvo elektriny vyrobené v členskom štáte z obnoviteľných zdrojov energie s výnimkou výroby elektriny z vody v prečerpávacích vodných elektrárňach, ktorú predtým prečerpali do hornej nádrže.
V hybridných zariadeniach, ktoré využívajú obnoviteľné a konvenčné zdroje, sa zohľadňuje len tá časť elektriny, ktorá bola vyrobená z obnoviteľných zdrojov energie. Na účely tohto výpočtu sa podiel každého zdroja energie vypočíta na základe jeho energetického obsahu.
Elektrina vyrobená z vodnej a veternej energie sa zohľadňuje v súlade s normalizačnými pravidlami uvedenými v prílohe II.“
8
Článok 15 ods. 1 tejto smernice stanovoval:
„Na účely preukázania podielu alebo množstva energie [vyrobenej – neoficiálny preklad] z obnoviteľných zdrojov energie v energetickom mixe dodávateľa koncovému spotrebiteľovi podľa článku 3 ods. 6 smernice [2003/54] členské štáty zabezpečia, aby pôvod elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie bolo možné zaručiť v zmysle tejto smernice v súlade s objektívnymi, transparentnými a nediskriminačnými kritériami.“
9
Podľa článku 16 ods. 1 a 2 smernice 2009/28 platilo, že:
„1.   Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na rozvoj infraštruktúry prenosovej a distribučnej sústavy a prepravnej a distribučnej siete, inteligentných sietí, zariadení na skladovanie energie a elektrizačnej sústavy s cieľom umožniť bezpečnú prevádzku elektrizačnej sústavy vrátane spojovacích vedení medzi členskými štátmi, a medzi členskými štátmi a tretími krajinami, a prispôsobiť ju ďalšiemu rozvoju výroby elektriny z obnoviteľných zdrojov energie. Členské štáty prijmú aj vhodné opatrenia na urýchlenie schvaľovacích postupov pre výstavbu infraštruktúry sústav a sietí a na koordináciu tohto schvaľovania s administratívnymi a plánovacími postupmi.
2.   S výhradou požiadaviek súvisiacich so zachovaním spoľahlivosti a bezpečnosti sústavy a na základe transparentných a nediskriminačných kritérií vymedzených príslušnými vnútroštátnymi orgánmi:
a)
členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia prenosových sústav a prevádzkovatelia distribučných sústav zaručili na svojom území prenos a distribúciu elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie;
b)
členské štáty tiež poskytnú buď prednostný prístup alebo garantovaný prístup elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie do sústavy;
c)
členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia prenosových sústav uprednostňovali pri využívaní zariadení vyrábajúcich elektrinu zariadenia, ktoré vyrábajú elektrinu z obnoviteľných zdrojov energie, ak to povoľuje bezpečná prevádzka národnej elektrizačnej sústavy, a na základe transparentných a nediskriminačných kritérií. Členské štáty zabezpečia, aby sa prijímali vhodné prevádzkové opatrenia týkajúce sa sústavy a trhu s cieľom minimalizovať redukciu výroby elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie. Ak sa prijímajú dôležité opatrenia na obmedzenie obnoviteľných zdrojov energie s cieľom zaručiť bezpečnosť národnej elektrizačnej sústavy a bezpečnosť dodávok energie, členské štáty zabezpečia, aby príslušní prevádzkovatelia sústav podávali príslušnému regulačnému orgánu správy o týchto opatreniach a uvádzali, aké nápravné opatrenia chcú prijímať na zabraňovanie nevhodnej redukcii.“
Nemecké právo
10
§ 3 Erneuerbare‑Energien‑Gesetz (zákon o obnoviteľných zdrojoch energie) z 25. októbra 2008 (BGBl. 2011 I, s. 1634), v znení účinnom od 1. januára 2012 do 31. júla 2014 (ďalej len „EEG 2012“), nazvaný „Vymedzenie pojmov“, stanovoval:
„V zmysle tohto zákona je
1.
‚zariadenie‘ každé zariadenie na výrobu elektriny z obnoviteľných zdrojov energie…
3.
‚energia z obnoviteľných zdrojov‘… energia z biomasy…, ako aj z biologicky rozložiteľného podielu odpadu z domácností a priemyslu,
…“
11
V § 11 EEG 2012 s názvom „Riadenie zásobovania“ sa v odseku 1 uvádzalo:
„Prevádzkovatelia sústavy sú výnimočne oprávnení regulovať zariadenia…, ktoré sú priamo alebo nepriamo pripojené do ich sústavy…, pokiaľ:
1.
by v opačnom prípade v jednotlivých oblastiach sústavy vrátane predchádzajúcej sústavy došlo k preťaženiu siete,
2.
sa uprednostní elektrina vyrobená z obnoviteľných zdrojov energie…, pokiaľ nemusia iné zariadenia na výrobu elektriny zostať v sústave, aby sa zabezpečila bezpečnosť a spoľahlivosť systému výroby elektriny…
…“
12
§ 12 EEG 2012 s názvom „Mimoriadne ustanovenia“ v odseku 1 stanovoval:
„Ak sa zásobovanie elektrinou zo zariadení na výrobu elektriny z obnoviteľných zdrojov energie… z dôvodu preťaženia siete v zmysle § 11 ods. 1 zníži, prevádzkovatelia, ktorí sú dotknutí opatrením…, sa odškodnia vo výške 95 % z ušlého príjmu vrátane dodatočných nákladov a po odpočítaní ušetrených nákladov. …“
13
Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že tieto ustanovenia EEG 2012 v podstate zodpovedajú ustanoveniam troch verzií EEG, ktoré sa postupne uplatňujú na spor vo veci samej.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
14
EEW prevádzkuje v Großräschen (Nemecko) zariadenie na tepelné spracovanie odpadov, ktoré jej umožňuje vyrábať elektrickú a tepelnú energiu. Časť tohto odpadu pozostávajúca z biologicky rozložiteľného odpadu sa spracúva spaľovaním spolu s inými druhmi odpadu. Podiel biologicky odbúrateľného odpadu sa líši a môže predstavovať až 50 % celkového objemu odpadu. Časť elektrickej energie vyrobenej týmto zariadením zásobuje sústavu, ktorej prevádzkovateľom je MNG Strom, s ktorou EEW uzavrela dohodu o pripojení a nákupe, ktorou je viazaná.
15
V rokoch 2011 až 2016 MNG Strom v rámci riadenia bezpečnosti sústavy, a to v prípade potreby v súčinnosti so spoločnosťou 50 Hertz Transmissionom ako prevádzkovateľom prenosovej sústavy, niekoľkokrát vyzvala EEW, aby dočasne znížila zásobovanie príslušných sústav z dôvodu problémov s preťažením. V dôsledku toho EEW podala žalobu proti spoločnosti MNG Strom, ktorou sa domáhala zaplatenia sumy 2,24 milióna eur ako náhrady škody, a to najmä na základe § 12 EEG z roku 2012.
16
Odvolací súd zamietol žalobu spoločnosti EEW z dôvodu, že elektrina vyrobená v zariadení spoločnosti EEW nie je vyrobená výlučne z obnoviteľných zdrojov energie, takže toto zariadenie nemožno kvalifikovať ako „zariadenie vyrábajúce elektrinu z obnoviteľných zdrojov energie“ v zmysle uplatniteľných vnútroštátnych ustanovení.
17
EEW podala proti tomuto rozhodnutiu opravný prostriedok „Revision“ na Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor, Nemecko), vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
18
Podľa tohto súdu rozhodnutie o tejto žalobe závisí od odpovede na otázku, či zariadenie spoločnosti EW predstavuje „zariadenie vyrábajúce elektrinu z obnoviteľných zdrojov energie“ v zmysle § 12 EEG 2012 v spojení s článkom 2 písm. c) smernice 2001/77 a ustanoveniami smernice 2009/28, najmä jej článkom 16 ods. 2 písm. c).
19
Za týchto podmienok Bundesgerichtshof (Spolkový súdny dvor) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Má sa článok 16 ods. 2 písm. c) v spojení s článkom 2 písm. a) a písm. e) smernice 2009/28/ES vykladať v tom zmysle, že pri dodávaní elektriny do sústavy sa majú uprednostniť aj také zariadenie vyrábajúce elektrinu, v ktorých sa elektrina vyrába tepelným spracovaním zmiešaného odpadu, pričom odpad obsahuje variabilný podiel biologicky rozložiteľného priemyselného a komunálneho odpadu?
2.
V prípade, že je odpoveď na prvú otázku kladná: je uprednostnenie pri zásobovaní elektrinou podľa článku 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28/ES závislé od výšky podielu biologicky rozložiteľného odpadu, ktorý sa pri výrobe elektriny používa spôsobom opísaným v prvej otázke?
3.
V prípade, že je odpoveď na druhú otázku kladná: existuje prah relevantnosti pre podiel biologicky rozložiteľného odpadu, pod ktorým sa na vyrobenú elektrinu neuplatnia pravidlá platné pre elektrinu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov energie?
4.
V prípade, že je odpoveď na tretiu otázku kladná: akému podielu tento prah zodpovedá alebo ako sa má určiť?
5.
V prípade, že je odpoveď na prvú a druhú otázku kladná: môže sa pri uplatnení právnych predpisov platných pre elektrinu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov energie na elektrinu, ktorá bola len čiastočne vyrobená z biologicky rozložiteľného odpadu, použiť právna myšlienka z článku 5 ods. 3 druhého pododseku smernice 2009/28 takým spôsobom, že sa tieto pravidlá uplatnia len na podiel elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie a tento podiel sa vypočíta na základe energetického obsahu každého zdroja energie?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
20
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 vykladať v tom zmysle, že prednostný prístup do elektrizačnej sústavy, z ktorého majú prospech zariadenia vyrábajúce elektrinu, ktoré využívajú obnoviteľné zdroje energie, sa nemá priznať len zariadeniam, ktoré vyrábajú elektrinu výlučne z obnoviteľných zdrojov energie, ale aj zariadeniam, ktoré ju vyrábajú tak z obnoviteľných, ako aj konvenčných zdrojov energie.
21
Podľa článku 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 členské štáty zabezpečia, aby prevádzkovatelia prenosových sústav uprednostňovali pri využívaní zariadení vyrábajúcich elektrinu zariadenia, ktoré vyrábajú elektrinu z obnoviteľných zdrojov energie, ak to povoľuje bezpečná prevádzka národnej elektrizačnej sústavy, a na základe transparentných a nediskriminačných kritérií.
22
Hoci smernica 2009/28 v článku 2 písm. a) definuje pojem „energia vyrobená z obnoviteľných zdrojov energie“ tak, že okrem iného zahŕňa „biomasu“, a pojem „biomasa“ definuje v článku 2 písm. e) tak, že okrem iného zahŕňa „biologicky rozložiteľné časti priemyselného a komunálneho odpadu“, naopak nespresňuje rozsah pojmu „zariadenie, ktoré vyrába elektrinu z obnoviteľných zdrojov energie“ v zmysle jej článku 16 ods. 2 písm. c).
23
Za týchto podmienok podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora jednak z požiadaviek jednotného uplatňovania práva Únie a jednak zo zásady rovnosti vyplýva, že znenie ustanovenia práva Únie, ktoré neobsahuje žiadny výslovný odkaz na právo členských štátov s cieľom určiť jeho zmysel a rozsah pôsobnosti, si v zásade vyžaduje samostatný a jednotný výklad v celej Únii, ktorý musí zohľadňovať nielen znenie tohto ustanovenia, ale aj jeho kontext a cieľ sledovaný predmetnou právnou úpravou [rozsudok z 2. júna 2022, T.N. a N.N. (Vyhlásenie o odmietnutí dedičstva), C‑617/20, EU:C:2022:426, bod 35 a citovaná judikatúra].
24
Pokiaľ ide v prvom rade o znenie článku 16 ods. 2 písm. c) prvej vety smernice 2009/28, toto ustanovenie tým, že odkazuje na zariadenia, ktoré „používajú“ obnoviteľné zdroje energie, neumožňuje samo osebe určiť, či sa toto ustanovenie vzťahuje len na zariadenia vyrábajúce elektrinu výlučne z obnoviteľných zdrojov energie, alebo či sa uplatňuje aj na zariadenia, ktoré na tento účel používajú len časť takýchto zdrojov energie.
25
Okrem toho sa zdá, že druhá veta toho istého ustanovenia, ktorá odkazuje na opatrenia, ktoré treba prijať na minimalizovanie nepoužívania elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie, použitím slovesa „minimalizovať“ vychádza zo zásady, že prednostný prístup by malo byť možné poskytnúť aj zariadeniam, ktoré využívajú obnoviteľné zdroje energie len čiastočne. Vylúčenie takýchto zariadení by totiž malo za následok, že sa z prednostného prístupu vylúči časť „zelenej“ elektrickej energie, ktoré by mohla byť podstatná.
26
Ďalej, pokiaľ ide o kontext, do ktorého patrí uvedené ustanovenie, smernica 2001/77 vo svojom článku 2 písm. c) definovala „elektrickú energiu vyrábanú z obnoviteľných zdrojov energie“ ako „elektrickú energiu vyrábanú zariadeniami, ktoré využívajú len obnoviteľné zdroje energie, ako aj časť elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie v hybridných zariadeniach, ktoré využívajú aj konvenčné zdroje energie“.
27
Smernica 2009/28, ktorá nahradila smernicu 2001/77 a ktorá bola účinná v čase skutkových okolností vo veci samej, však túto definíciu neprebrala. Táto smernica definuje v článku 2 písm. a) „energiu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov energie“ ako „energiu vyrobenú z obnoviteľných nefosílnych zdrojov“ a následne spresňuje, na ktoré obnoviteľné zdroje sa táto definícia vzťahuje. V dôsledku toho, ako poznamenala 50 Hertz Transmission, kvalifikácia „elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie“ už nezávisí od druhu zariadenia, v ktorom bola elektrická energia vyrobená, ale len od zdrojov energie, ktoré tieto zariadenia používajú na výrobu elektrickej energie.
28
Napokon, pokiaľ ide o ciele sledované smernicou 2009/28, ako vyplýva z jej článku 1, týmto cieľom je stanoviť spoločný rámec presadzovania výroby energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie predovšetkým stanovením záväzných národných cieľov pre celkový podiel energie vyrobenej z takýchto zdrojov energie na hrubej konečnej energetickej spotrebe.
29
Okrem toho z odôvodnenia 60 tejto smernice vyplýva, že jej cieľom je prostredníctvom integrácie elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie na spotovom trhu čo najviac podporovať využívanie elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie. Odôvodnenie 61 uvedenej smernice uvádza, že cieľom tejto smernice je trvalo zvýšiť prenos a distribúciu elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie a že na tento účel by členské štáty mali prijať vhodné opatrenia na umožnenie vyššieho prieniku elektriny z obnoviteľných zdrojov energie.
30
Okrem toho podľa judikatúry Súdneho dvora, pokiaľ ide o garantovaný prístup do sústavy upravený v článku 16 ods. 2 písm. b) smernice 2009/28, tento garantovaný prístup do sústavy má za cieľ integrovať obnoviteľné zdroje energie do vnútorného trhu s elektrickou energiou prostredníctvom zabezpečenia prístupu do sústav pre všetku elektrickú energiu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov, čo umožňuje využiť maximálne množstvo elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov energie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. januára 2022, Fondul Proprietatea, C‑179/20, EU:C:2022:58, bod 62).
31
Ciele týkajúce sa maximálneho využitia elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie a trvalého zvýšenia prenosu a distribúcie elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie by pritom mohli byť ohrozené, ak by sa zariadenie na výrobu elektriny, ktoré nevyužíva výlučne obnoviteľné zdroje energie, považovalo na základe tejto skutočnosti za zariadenie využívajúce iba konvenčné zdroje energie, a preto by bolo vylúčené z prednostného prístupu stanoveného v článku 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28.
32
Preto treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 sa má vykladať v tom zmysle, že prednostný prístup do elektrizačnej sústavy, z ktorého majú prospech zariadenia vyrábajúce elektrinu, ktoré využívajú obnoviteľné zdroje energie, sa nemá priznať len zariadeniam, ktoré vyrábajú elektrinu výlučne z obnoviteľných zdrojov energie, ale aj zariadeniam, ktoré ju vyrábajú tak z obnoviteľných, ako aj konvenčných zdrojov energie.
O druhej, tretej, štvrtej a piatej otázke
33
Svojou druhou až piatou otázkou, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 vykladať v tom zmysle, že zariadenie, ktoré vyrába elektrinu tak z obnoviteľných, ako aj konvenčných zdrojov energie, a to v závislosti od variabilného podielu, má prospech z prednostného prístupu do sústavy len pre tú časť elektriny, ktoré vyrobilo z obnoviteľných zdrojov energie, a ak áno, aké sú spôsoby uplatnenia tohto prednostného prístupu.
34
V prejednávanej veci sa vnútroštátny súd konkrétne pýta, či také zariadenie, aké prevádzkuje EEW, ktoré vyrába elektrickú energiu zo zmesi odpadu obsahujúcej variabilný podiel biologicky rozložiteľného priemyselného a komunálneho odpadu, má prospech z prednostného prístupu do sústavy, len pokiaľ ide o elektrinu vyrobenú z tohto variabilného podielu.
35
V tejto súvislosti treba na úvod uviesť, že z definícií uvedených v článku 2 písm. a) a e) smernice 2009/28 vyplýva, že hoci energia získaná zhodnotením biomasy predstavuje energiu z obnoviteľných zdrojov, pod pojem „biomasa“, tak ako je definovaný v tejto smernici, spadá len biologicky rozložiteľná časť, a to najmä priemyselný a komunálny odpad. Energia vyrobená tepelným spracovaním priemyselného a komunálneho odpadu sa tak v prípade elektriny vyrobenej z tejto biologicky rozložiteľnej časti tohto odpadu a s výnimkou jeho časti tvorenej konvenčným odpadom považuje za energiu z obnoviteľných zdrojov.
36
Súdny dvor tiež v súvislosti s článkom 16 ods. 2 písm. b) uvedenej smernice rozhodol, že z tohto ustanovenia síce vyplýva možnosť zavedenia „garantovaného prístupu“ do sústavy pre elektrinu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov energie, ale len pokiaľ ide o „zelenú“ elektrickú energiu, a preto toto ustanovenie nemôže slúžiť ako právny základ pre vnútroštátne ustanovenia stanovujúce garantovaný prístup pre zariadenia vyrábajúce elektrinu z neobnoviteľných zdrojov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. januára 2022, Fondul Proprietatea, C‑179/20, EU:C:2022:58, bod 65). Ako uviedol generálny advokát v bode 46 svojich návrhov, zásadu prednostného prístupu do sústavy uvedenú v článku 16 ods. 2 písm. c) uvedenej smernice treba vykladať analogicky.
37
Zariadenie vyrábajúce elektrinu, ktoré používa zmes odpadu, v ktorom iba variabilná časť pozostáva z biologicky rozložiteľného priemyselného a komunálneho odpadu, alebo všeobecnejšie, ktoré vo variabilnej miere používa súčasne obnoviteľné, ako aj konvenčné zdroje energie, musí mať preto možnosť využiť prednostný prístup stanovený v článku 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 iba do výšky variabilného podielu elektriny, ktorá bola vyrobená z obnoviteľných zdrojov energie.
38
Smernica 2009/28 však nestanovuje, akým spôsobom sa má vypočítať podiel elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie, ktorú vyrobilo zariadenie vyrábajúce elektrinu, ktoré používa tak obnoviteľné, ako aj konvenčné zdroje energie, a konkrétnejšie, či tento podiel musí dosiahnuť minimálnu prahovú hodnotu, aby vyrobená elektrická energia mala prospech z prednostného prístupu.
39
Táto smernica sa v článku 16 ods. 2 písm. c) obmedzuje na stanovenie dvoch požiadaviek.
40
V prvom rade toto ustanovenie podmieňuje prednostný prístup potrebami súvisiacim s bezpečnosťou národnej elektrizačnej sústavy. V tejto súvislosti odôvodnenie 60 smernice 2009/28 spresňuje, že požiadavky súvisiace so zachovaním spoľahlivosti a bezpečnosti sústavy, ako aj s riadením sústavy sa môžu líšiť v závislosti od charakteristík národnej sústavy a jej bezpečnej prevádzky.
41
V druhom rade článok 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 vyžaduje, aby sa prednosť pri prístupe riadila na základe transparentných a nediskriminačných kritérií. V tejto súvislosti odôvodnenie 11 tejto smernice zdôrazňuje, že je dôležité stanoviť jasné a transparentné pravidlá výpočtu podielu energie z obnoviteľných zdrojov energie a vymedziť tieto zdroje. Okrem toho odôvodnenie 60 uvedenej smernice všeobecne pripomína význam prednostného prístupu vyhradeného pre elektrinu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov energie pre integráciu obnoviteľných zdrojov energie do vnútorného trhu s elektrickou energiou, a najmä, že tento prednostný prístup by sa mal premietnuť do vnútroštátnych pravidiel pripojenia tak, že sa pripojeným výrobcom elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov energie poskytne istota, že budú môcť predávať a prenášať elektrinu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov energie vždy, keď bude daný zdroj k dispozícii.
42
Z toho vyplýva, že členské štáty disponujú širokou mierou voľnej úvahy pri stanovovaní podmienok vykonávania prednostného prístupu, z ktorého musia mať prospech zariadenia vyrábajúce elektrinu, ktoré využívajú obnoviteľné zdroje energie, pokiaľ rešpektujú ciele sledované touto smernicou.
43
Súdny dvor navyše už konštatoval, že normotvorca Únie prijatím smernice 2009/28 rozhodne nechcel úplne harmonizovať vnútroštátne systémy podpory výroby zelenej energie, pričom vychádzal jednak z konštatovania, že členské štáty uplatňujú odlišné systémy podpory, a jednak zo zásady, že treba zabezpečiť ich riadne fungovanie, aby sa zachovala dôvera investorov, a umožniť týmto štátom určiť účinné vnútroštátne opatrenia na dosiahnutie záväzných celkových národných cieľov, ktoré im ukladá uvedená smernica (rozsudok zo 4. októbra 2018, L.E.G.O., C‑242/17, EU:C:2018:804, bod 53 a citovaná judikatúra).
44
V dôsledku toho v súlade s ustálenou judikatúrou prináleží vnútroštátnemu súdu, ktorý jediný má právomoc posúdiť skutkové okolnosti a vykladať vnútroštátnu právnu úpravu, aby určil, či boli v prejednávanej veci splnené požiadavky vyplývajúce z práva Únie, pokiaľ ide o určenie podmienok vykonávania prednostného prístupu pre zariadenia, ktoré využívajú obnoviteľné zdroje energie. Súdny dvor, ktorý bol požiadaný, aby vnútroštátnemu súdu poskytol užitočné odpovede v rámci prejudiciálneho konania, má však právomoc poskytnúť usmernenia týkajúce sa skutočností, ktoré majú členské štáty zohľadniť pri uplatňovaní prednostného prístupu do sústavy, a to na základe spisu vo veci samej, ako aj na základe písomných a ústnych pripomienok, ktoré mu boli predložené, aby umožnil vnútroštátnemu súdu rozhodnúť (pozri analogicky rozsudok z 22. septembra 2020, Cali Apartments, C‑724/18 a C‑727/18, EU:C:2020:743, bod 78 a citovanú judikatúru).
45
V tejto súvislosti požiadavka uvedená v článku 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28, podľa ktorej sa prednostný prístup do sústavy musí určiť na základe transparentných a nediskriminačných kritérií, znamená, ako uviedol generálny advokát v bode 54 svojich návrhov, že musia byť jednoznačné, členskými štátmi vopred oznámené a že ich uplatňovanie musí byť predvídateľné pre všetky dotknuté strany.
46
Okrem toho z diskusií, ktoré sa uskutočnili na pojednávaní pred Súdnym dvorom, vyplýva, že zariadenia vyrábajúce elektrinu môžu byť na účely uplatnenia článku 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 rozdelené do troch skupín, a to zariadenia, ktoré využívajú len obnoviteľné zdroje energie, zariadenia využívajúce iba konvenčné zdroje energie a zariadenia využívajúce zmes obnoviteľných a konvenčných zdrojov energie.
47
Je zrejmé jednak, že zariadenia patriace do prvej skupiny musia mať s výhradou obmedzení týkajúcich sa bezpečnosti a kapacity sústavy vždy prednostný prístup, pokiaľ ide o všetku elektrinu, ktorú vyrábajú a že zariadenia patriace do druhej skupiny nemôžu získať na základe tohto ustanovenia žiadny prednostný prístup, a jednak, že so zariadeniami patriacimi do týchto prvých dvoch skupín sa v zásade musí zaobchádzať rovnako v rámci skupiny, do ktorej patria.
48
Pokiaľ ide o zariadenia patriace do tretej skupiny, treba naopak v prvom rade pripomenúť, že ako vyplýva z bodu 37 tohto rozsudku, prednostný prístup im prináleží len vo vzťahu k tej časti elektriny, ktorá bola vyrobená z obnoviteľných zdrojov energie. V druhom rade v rámci tejto tretej skupiny nemožno so zariadeniami zaobchádzať rovnako, keďže časť obnoviteľných zdrojov energie, ktorú využívajú, nie je nevyhnutne rovnaká.
49
Cieľ sledovaný smernicou 2009/28, ktorým je podpora využívania energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie, by mohol byť ohrozený, ak by zariadenia, ktoré v podstatnej miere využívajú obnoviteľné zdroje energie mali systematicky prednostný prístup na úkor iných zariadení, ktoré tiež využívajú obnoviteľné zdroje energie, ale v menšej miere. Nič to však nemení na tom, že vzhľadom na ten istý cieľ musí byť možné uprednostniť prvé uvedené zariadenia pred druhými uvedenými, avšak bez toho, aby mali systematickú prioritu.
50
Je preto dôležité, aby kritériá použité na určenie poradia, v ktorom prevádzkovateľ sústavy využíva zariadenia využívajúce zmes obnoviteľných a konvenčných zdrojov energie, odrážali veľkosť podielu obnoviteľných zdrojov energie, ktoré využívajú.
51
Je tiež dôležité, aby tieto kritériá zohľadňovali osobitosti a technické obmedzenia, ktorými sa vyznačuje riadenie prístupu zariadení do elektrizačných sústav. V tejto súvislosti MNG Strom uviedla, že prevádzkovateľ elektrizačnej prenosovej sústavy v reálnom čase nevie, aký podiel biologicky rozložiteľného odpadu zariadenie vyrábajúce elektrinu využíva, keď rozhoduje o poradí odstavenia zariadení, keďže ani samotní prevádzkovatelia týchto zariadení v jednotlivom okamihu nevedia, aká časť energie sa vyrába z obnoviteľných zdrojov. 50 Hertz Transmission zdôraznila, že rozhodnutie o uprednostnení je núdzové opatrenie, ktoré sa prijíma takmer okamžite a má dôsledky pre nadväzujúcich prevádzkovateľov, čo znamená, že kritériá uprednostnenia musia umožniť poskytnúť prevádzkovateľovi sústavy konkrétne usmernenia.
52
Treba dodať, že elektrická energia má takú povahu, že hneď ako je vpustená do prenosovej alebo distribučnej sústavy, je ťažké určiť pôvod a najmä zdroj energie, z ktorého bola vyrobená (rozsudok z 1. júla 2014, Ålands Vindkraft, C‑573/12, EU:C:2014:2037, bod 87). Rovnako v okamihu, keď prevádzkovateľ prenosovej sústavy využíva zariadenie vyrábajúce elektrinu, ktoré využíva tak obnoviteľné, ako aj konvenčné zdroje energie, je rovnako ťažké konkrétne identifikovať časť elektriny, ktorú toto zariadenie vyrobilo z obnoviteľných zdrojov energie. Z týchto technických okolností vyplýva určitá časť neistoty, takže nemožno vylúčiť, že časť elektriny, o ktorej sa tvrdí, že bola vyrobená z obnoviteľných zdrojov energie, v tomto konkrétnom okamihu z takýchto zdrojov energie vyrobená nebola.
53
Cieľ, ktorý sa snaží dosiahnuť smernica 2009/28, a to čo najviac podporiť prístup do sústav pre elektrinu vyrobenú z obnoviteľných zdrojov energie, nevyžaduje, aby v presnom okamihu, keď prevádzkovateľ sústavy využíva zariadenie vyrábajúce elektrinu, ktoré využíva energetickú zmes, bol tento prevádzkovateľ oboznámený s presným podielom tohto typu elektriny v celkovom množstve energie dodávanej týmto zariadením.
54
V tejto súvislosti stačí, aby uplatňovanie kritérií stanovených príslušnými vnútroštátnymi orgánmi umožnilo, aby sa počas dostatočne dlhého a reprezentatívneho obdobia a v rozsahu, v ktorom je to technicky uskutočniteľné, poskytol prednostný prístupu do sústavy každému zariadeniu, ktoré vyrába elektrickú energiu tak z obnoviteľných, ako aj konvenčných zdrojov, úmerne k veľkosti podielu obnoviteľných zdrojov energie, ktoré využíva.
55
Nemožno vylúčiť, že príslušné vnútroštátne orgány zohľadnia na tento účel potvrdenie o pôvode podľa článku 2 písm. j) smernice 2009/28, ktoré sa v prípade potreby vydáva výrobcovi elektriny podľa článku 15 tejto smernice, nezávisle od skutočnosti, že takéto potvrdenie, ako vyplýva najmä z odseku 1 tohto ustanovenia, sa vydáva s cieľom umožniť koncovým spotrebiteľom ubezpečiť sa o presnom zložení energetického mixu dodávateľa energie.
56
Okrem toho nič nebráni tomu, aby sa príslušné vnútroštátne orgány v rámci výkonu svojej voľnej úvahy, pokiaľ ide o stanovenie týchto kritérií, opierali o určité ustanovenia uvedené v článku 5 ods. 3 smernice 2009/28, najmä o ustanovenie, podľa ktorého sa na účely výpočtu časti elektriny vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie v hybridných zariadeniach, ktoré využívajú tak obnoviteľné, ako aj konvenčné zdroje energie, počíta podiel každého zdroja energie na základe jeho energetického obsahu.
57
Zo všetkých týchto úvah vyplýva, že na druhú, tretiu, štvrtú a piatu otázku treba odpovedať tak, že článok 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28 sa má vykladať v tom zmysle, že zariadenie, ktoré vyrába elektrinu tak z obnoviteľných, ako aj konvenčných zdrojov energie, má prospech z prednostného prístupu do sústavy len pre to množstvo elektriny, ktoré vyrobilo z obnoviteľných zdrojov energie. Prislúcha členským štátom, aby stanovili podrobné pravidlá uplatňovania tohto prednostného prístupu tým, že stanovia transparentné a nediskriminačné kritériá, ktoré pri zohľadnení požiadaviek týkajúcich sa zachovania spoľahlivosti a bezpečnosti sústavy umožnia stanoviť poradie prednosti v závislosti od veľkosti podielu obnoviteľných zdrojov energie využívaných každým zariadením vyrábajúcim elektrinu.
O trovách
58
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:
1.
Článok 16 ods. 2 písm. c) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES
sa má vykladať v tom zmysle, že:
prednostný prístup do elektrizačnej sústavy, z ktorého majú prospech zariadenia vyrábajúce elektrinu, ktoré využívajú obnoviteľné zdroje energie, sa nemá priznať len zariadeniam, ktoré vyrábajú elektrinu výlučne z obnoviteľných zdrojov energie, ale aj zariadeniam, ktoré ju vyrábajú tak z obnoviteľných, ako aj konvenčných zdrojov energie.
2.
Článok 16 ods. 2 písm. c) smernice 2009/28
sa má vykladať v tom zmysle, že:
zariadenie, ktoré vyrába elektrinu tak z obnoviteľných, ako aj konvenčných zdrojov energie, má prospech z prednostného prístupu do sústavy len pre to množstvo elektriny, ktoré vyrobilo z obnoviteľných zdrojov energie. Prislúcha členským štátom, aby stanovili podrobné pravidlá uplatňovania tohto prednostného prístupu tým, že stanovia transparentné a nediskriminačné kritériá, ktoré pri zohľadnení požiadaviek týkajúcich sa zachovania spoľahlivosti a bezpečnosti sústavy umožnia stanoviť poradie prednosti v závislosti od veľkosti podielu obnoviteľných zdrojov energie využívaných každým zariadením vyrábajúcim elektrinu.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.