62005CJ0388
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (druhá komora)
z 20. septembra 2007 (
*1
)
„Nesplnenie povinnosti členským štátom — Ochrana prirodzených biotopov — Voľne žijúce živočíchy a rastliny — Osobitne chránené územie ‚Valloni e steppe pedegarganiche‘“
Vo veci C-388/05,
ktorej predmetom je žaloba o nesplnenie povinnosti podľa článku 226 ES, podaná 24. októbra 2005,
Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: A. Aresu a D. Recchia, splnomocnení zástupcovia, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Talianskej republike, v zastúpení: I. M. Braguglia, splnomocnený zástupca, za právnej pomoci G. Fiengo, avvocato dello Stato, s adresou na doručovanie v Luxemburgu,
žalovanej,
SÚDNY DVOR (druhá komora),
v zložení: predseda druhej komory C. W. A. Timmermans, sudcovia K. Schiemann, J. Makarczyk, L. Bay Larsen (spravodajca) a C. Toader,
generálna advokátka: E. Sharpston,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 3. mája 2007,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Vo svojej žalobe Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Talianska republika:
—
si pred 28. decembrom 1998, teda dátumom označenia osobitne chráneného územia (ďalej len „OCHÚ“) „Valloni e steppe pedegarganiche“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva (Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98, ďalej len „smernica o vtáctve“), a to v rozsahu, v akom neprijala náležité opatrenia na zabránenie znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov, alebo akýmkoľvek rušivým vplyvom pôsobiacim na voľne žijúce vtáctvo, pokiaľ by boli vážne, v súvislosti s plánom označeným ako „regionálna dohoda“ a jeho projektmi, ktoré mohli mať dosah na biotopy a druhy nachádzajúce sa na území významnom pre ochranu vtáctva, tiež nazývanom Important Bird Area (ďalej len „IBA“) a evidovanom pod číslom 94 v zozname IBA z roku 1989 ako „Promontorio del Gargano“ a pod číslom 129 v zozname IBA z roku 1998 ako „Promontorio del Gargano“, a ktoré spôsobili poškodenie biotopov a rušivé vplyvy na voľne žijúce vtáctvo nachádzajúce sa v rámci tohto územia,
—
si po 28. decembri 1998, teda dátume označenia OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2 až 4 a z článku 7 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102, ďalej len „smernica o biotopoch“) v rozsahu, v akom:
—
v rozpore s článkom 6 ods. 2 tejto smernice neprijala primerané opatrenia, aby sa na OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“ predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré bolo označené OCHÚ, v súvislosti s projektmi predpokladanými v „regionálnej dohode“, ktoré už boli realizované a ktoré spôsobili poškodenie prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušenie druhov nachádzajúcich sa v rámci tohto územia,
—
v rozpore s článkom 6 ods. 3 tejto smernice neuskutočnila primeraný odhad dosahov ex ante v súlade s podmienkami definovanými v tomto článku, pokiaľ ide o projekty plánované na základe „regionálnej dohody“, ktoré už boli uskutočnené a pravdepodobne mohli významne ovplyvniť OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“,
—
v rozpore s článkom 6 ods. 4 rovnakej smernice neuskutočnila postup umožňujúci realizáciu projektu napriek negatívnemu odhadu dosahov na lokalitu a pri neexistencii alternatívnych riešení z dôvodov vyššieho verejného záujmu vrátane záujmov sociálnej a ekonomickej povahy alebo z dôvodov, ktoré sa týkajú zdravia alebo bezpečnosti ľudí, priaznivých dôsledkov primárneho významu na životné prostredie alebo tiež stanoviska Komisie k ďalším nevyhnutným dôvodom vyššieho verejného záujmu, a neoznámila Komisii kompenzačné opatrenia potrebné na zabezpečenie ochrany celkovej koherencie sústavy Natura 2000 v súvislosti s projektmi uvedenými v „regionálnej dohode“, schválenými — napriek ich dosahom na OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“ — na účely boja proti sociálno-ekonomickej kríze a nezamestnanosti, ktoré postihujú región Manfredonia.
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
2
Článok 4 smernice o vtáctve stanovuje:
„1.   Druhy uvedené v prílohe 1 sú predmetom zvláštnych opatrení týkajúcich sa ochrany ich biotopov, aby sa zabezpečilo ich prežitie a rozmnožovanie v areáli ich rozšírenia.
…
Členské štáty klasifikujú najmä podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie územia ako osobitne chránené územia na zachovanie týchto druhov, berúc do úvahy požiadavky na ich ochranu v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica.
2.   Členské štáty urobia podobné opatrenia pre pravidelne sa vyskytujúce sťahovavé druhy, ktoré nie sú uvedené v prílohe 1, berúc do úvahy potrebu ich ochrany v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica, čo sa týka oblastí ich hniezdenia, preperovania a zimovania a miest odpočinku na ich migračných trasách. Na tento účel venujú členské štáty zvláštnu pozornosť ochrane mokradí a hlavne mokradí medzinárodného významu.
…
4.   Čo sa týka ochrany oblastí uvedených vyššie v odsekoch 1 a 2, členské štáty podniknú náležité kroky na zabránenie znečistenia alebo poškodzovania biotopov alebo akýchkoľvek rušivých vplyvov pôsobiacich na vtáctvo, pokiaľ by boli vážne vzhľadom na ciele tohto článku. Členské štáty sa takisto budú snažiť zabrániť znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov mimo týchto chránených území.“
3
Článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch stanovuje:
„Členské štáty podniknú primerané kroky, aby sa na osobitne chránených územiach [v osobitných chránených oblastiach — neoficiálny preklad] predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré boli územia označené za chránené, pokiaľ by takéto rušenie bolo podstatné vo vzťahu k cieľom tejto smernice.“
4
Článok 6 ods. 3 smernice o biotopoch upravuje postup odhadu dosahov takých plánov alebo projektov na chránené územia, ktoré môžu tieto územia ovplyvniť, kým článok 6 ods. 4 tejto smernice upravuje za určitých okolností prijatie kompenzačných opatrení, ak sa projekt alebo plán musí realizovať aj napriek negatívnemu odhadu dosahov na dotknutú lokalitu.
5
Článok 7 smernice o biotopoch uvádza, že záväzky vyplývajúce z článku 6 ods. 2 až 4 tejto smernice „nahradia akékoľvek záväzky vyplývajúce z prvej vety článku 4 ods. 4 smernice [o vtáctve], pokiaľ ide o územia klasifikované podľa článku 4 ods. 1 alebo podobne uznané podľa článku 4 ods. 2 uvedenej smernice, a to odo dňa vykonania tejto smernice alebo oznámenia [klasifikácie — neoficiálny preklad], alebo uznania členským štátom podľa [smernice o vtáctve], ak je tento druhý dátum neskorší“.
Skutkové okolnosti a konanie pred podaním žaloby
6
Lega Italiana Protezione Uccelli (Talianska liga pre ochranu vtáctva) podala vo februári 2001 na Komisii sťažnosť, podľa ktorej bola geografická oblasť „Valloni e steppe pedegarganiche“, ktorá bola 28. decembra 1998 klasifikovaná ako OCHÚ, predmetom viacerých ukončených alebo prebiehajúcich priemyselných a stavebných prác zasahujúcich do prirodzeného biotopu a ochrany viacerých druhov voľne žijúceho vtáctva nachádzajúceho sa alebo prechádzajúceho týmto územím.
7
Komisia listom z 22. augusta 2001 požiadala Taliansku republiku o informácie týkajúce sa prebehajúcich a plánovaných prác v rámci tohto OCHÚ, najmä prác patriacich do „regionálnej dohody“ pre priemyselný rozvoj regiónu Manfredonia, uzavretej regiónom Puglia a obcou Manfredonia.
8
Talianske orgány odpovedali listami Stáleho zastúpenia Talianskej republiky pri Európskej únii zo 6. decembra 2001 a 15. februára 2002, ako aj listom regiónu Puglia z 13. februára 2003.
9
Listom z 19. decembra 2003 Komisia vyzvala Taliansku republiku, aby jej predložila svoje pripomienky v lehote dvoch mesiacov od doručenia tohto listu.
10
Keďže tento členský štát na uvedený list neodpovedal, Komisia mu zaslala 9. júla 2004 odôvodnené stanovisko.
11
Talianska vláda na toto stanovisko odpovedala listom z 9. novembra 2004, v ktorom uviedla, že na výhrady Komisie bude reagovať v krátkej budúcnosti.
12
Keďže Komisia nedostala inú odpoveď, rozhodla sa podať žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
13
Vzhľadom na to, že Komisia vzala späť žalobné dôvody týkajúce sa porušenia článku 6 ods. 3 a 4 smernice o biotopoch, nie je viac potrebné ich preskúmať.
O žalobe
Argumentácia účastníkov konania
14
Komisia tvrdí, že „regionálna dohoda“ pre priemyselný rozvoj regiónu Manfredonia bola uzavretá v marci 1998 a že projekty, ktoré zahŕňala, sa ihneď začali realizovať, čím bola narušená ochrana viacerých chránených vtákov nachádzajúcich sa alebo prelietajúcich v geografickej oblasti nazvanej „Valloni e steppe pedegarganiche“, ktorá bola ako OCHÚ klasifikovaná 28. decembra 1998. Okrem toho tieto projekty sa stále uskutočňujú.
15
Táto „regionálna dohoda“ bola schválená bez prijatia opatrení na zabránenie znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov, alebo akýmkoľvek rušivým vplyvom pôsobiacim na vtáctvo v rámci územia „Valloni e steppe pedegarganiche“ a bez toho, aby uskutočnil predchádzajúci odhad dosahov na toto územie.
16
Talianska republika uznáva, že „regionálna dohoda“ bola schválená v marci 1998 bez toho, aby sa uskutočnil predbežný postup odhadu jej dosahov na územie „Valloni e steppe pedegarganiche“. Pripúšťa, že priemyselná výstavba mala priamy účinok na vymiznutie prirodzeného biotopu európskeho významu z tohto územia.
Posúdenie Súdnym dvorom
O situácii pred klasifikáciou geografickej oblasti „Valloni e steppe pedegarganiche“ ako OCHÚ
17
Článok 4 ods. 4 smernice o vtáctve ukladá členským štátom povinnosť prijať náležité opatrenia, aby na OCHÚ zabránili znečisteniu alebo poškodzovaniu biotopov alebo akýmkoľvek rušivým vplyvom pôsobiacim na vtáctvo, pokiaľ by boli vážne vzhľadom na ciele tohto článku.
18
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že členské štáty musia dodržiavať povinnosti, ktoré vyplývajú najmä z článku 4 ods. 4 smernice o vtáctve, a to aj v prípade, že dotknuté územie nebolo klasifikované ako OCHÚ, za predpokladu, že tak malo byť označené (pozri rozsudok z 18. marca 1999, Komisia/Francúzsko, C-166/97, Zb. s. I-1719, bod 38).
19
V tejto súvislosti Súdny dvor usúdil, že zoznam IBA, aj keď pre dotknuté členské štáty nie je právne záväzný, obsahuje vedecké dôkazy, ktoré umožňujú posúdiť dodržiavanie povinnosti členského štátu klasifikovať ako OCHÚ najvhodnejšie územia na zachovanie chránených druhov podľa počtu a veľkosti (pozri najmä rozsudok zo 7. decembra 2000, Komisia/Francúzsko, C-374/98, Zb. s. I-10799, bod 25).
20
Je nepochybné, že v geografickej oblasti s názvom „Valloni e steppe pedegarganiche“, ktorá sa nachádza v regióne Puglia, presnejšie v obci Manfredonia, sa nachádzajú zriedkavé druhy voľne žijúceho vtáctva, z čoho vyplýva, že v roku 1989 bola BirdLife International klasifikovaná ako IBA pod názvom „Promontorio del Gargano“. Ako IBA tiež bola klasifikovaná v zozname IBA z roku 1998.
21
Zdá sa preto, že toto územie malo byť klasifikované ako OCHÚ pred 28. decembrom 1998.
22
Okrem toho je nesporné, že realizácia priemyselnej výstavby v rámci „regionálnej dohody“ spôsobila zničenie časti územia „Valloni e steppe pedegarganiche“, ktorá bola v dobrom stave ochrany, a narušila ochranu viacerých druhov chránených vtákov vyskytujúcich sa na tomto území.
23
Je preto potrebné konštatovať, že Talianska republika si pred 28. decembrom 1998 nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice o vtáctve, a že žalobe Komisie je potrebné v tejto súvislosti vyhovieť.
Situácia po klasifikácii geografickej oblasti „Valloni e steppe pedegarganiche“ ako OCHÚ
24
Je potrebné uviesť, že pokiaľ ide o územia klasifikované ako OCHÚ, článok 7 smernice o biotopoch stanovuje, že záväzky vyplývajúce z článku 4 ods. 4 smernice o vtáctve sa nahrádzajú najmä záväzkami vyplývajúcimi z článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch odo dňa vykonania tejto smernice alebo dňa klasifikácie v zmysle smernice o vtáctve, ak je tento dátum neskorší (pozri rozsudok z 13. júna 2002, Komisia/Írsko, C-117/00, Zb. s. I-5335, bod 25).
25
Územie „Valloni e steppe pedegarganiche“ bolo ako OCHÚ klasifikované 28. decembra 1998, z čoho vyplýva, že v prejednávanej veci sa článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch na toto územie uplatňuje od tohto dátumu.
26
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že článok 6 ods. 2 smernice o biotopoch, rovnako ako článok 4 ods. 4 prvá veta smernice o vtáctve upravujú povinnosť členských štátov prijať primerané opatrenia, aby sa na OCHÚ klasifikovaných podľa odseku 1 tohto článku predišlo poškodeniu biotopov, ako aj rušeniu, ktoré by podstatným spôsobom ovplyvňovalo druhy, pre ktoré boli OCHÚ klasifikované (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Írsko, už citovaný, bod 26).
27
Zo spisu však vyplýva, že situácia opísaná v bode 22 tohto rozsudku pretrvávala aj po 28. decembri 1998. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že región Puglia v reakcii na námietky Komisie uvedené v oznámení zo 7. júla 2004 uviedol, že zohľadní potrebu prijať vhodné kompenzačné opatrenia zamerané buď na rozšírenie dotknutého OCHÚ, alebo na označenie nového OCHÚ s podobnou faunou a flórou ako v poškodenom biotope.
28
Z toho vyplýva, že výhrada založená na tom, že Talianska republika si nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch, je dôvodná. Žalobe Komisie je preto aj v tejto súvislosti potrebné vyhovieť.
29
Je preto potrebné určiť, že Talianska republika si tým, že neprijala primerané opatrenia, aby sa na OCHÚ „Valloni e steppe pedegarganiche“ predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré bolo toto územie vytvorené, nesplnila v období pred 28. decembrom 1998 povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice o vtáctve, a v období po tomto dátume povinnosti vyplývajúce z článku 6 ods. 2 smernice o biotopoch.
O trovách
30
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Taliansku republiku na náhradu trov konania a Talianska republika nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
1.
Talianska republika si tým, že neprijala primerané opatrenia, aby sa na osobitne chránenom území „Valloni e steppe pedegarganiche“ predišlo poškodeniu prirodzených biotopov a biotopov druhov, ako aj rušeniu druhov, pre ktoré bolo toto územie vytvorené, nesplnila v období pred 28. decembrom 1998 povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 4 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva, a v období po tomto dátume povinnosti vyplývajúce z článku 6 ods. 2 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín.
2.
Talianska republika je povinná nahradiť trovy konania.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.