61984CJ0276_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 1 . oktober 1984, indgaaet til Domstolen den 21 . november s.aa ., har Finanzgericht Hamburg i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 9, stk . 1, i Kommissionens forordning nr . 2730/79 af 29 . november 1979 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter ( EFT L 317, s . 1 ) samt fortolkningen af Kommissionens forordning nr . 1371/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for den administrative anvendelse af monetaere udligningsbeloeb ( EFT L 138, s . 1 ).
2 Spoergsmaalene er rejst under en sag, der verserer for naevnte ret mellem Metelmann GmbH & Co . KG, Hamburg, og Hauptzollamt Hamburg-Jonas .
3 Metelmann havde i august 1981 anmodet to tyske toldsteder om fortoldning af to partier maelkepulver pakket i saekke à 25 kg, som skulle eksporteres til Polen, og for hvilke eksportrestitutionen og det monetaere udligningsbeloeb var blevet forudfastsat . Efter fortoldningen blev de to partier, der paa grund af pakningen henhoerte under pos . 04.02 A II b 1, transporteret til Hamburgs frihavn, hvor en tredjemand, som de i mellemtiden var blevet solgt til, lod dem reemballere i pakninger à 1 kg, foer de forlod Faellesskabets geografiske omraade, hvilket bevirkede, at varen herefter henhoerte under pos . 04.02 A II a 1, for hvilken der imidlertid var fastsat samme restitutionssats .
4 Hauptzollamt, som havde udbetalt den forudfastsatte eksportrestitution og det forudfastsatte monetaere udligningsbeloeb til Metelmann, kraevede herefter beloebet tilbagebetalt med den begrundelse, at restitutionen i henhold til artikel 9, stk . 1, i forordning nr . 2730/79 kun udbetales, hvis der foeres bevis for, at det produkt, for hvilket udfoerselstoldformaliteterne er blevet afsluttet, har »forladt Faellesskabets geografiske omraade i uforandret stand«, at det samme krav gaelder med hensyn til udbetalingen af det monetaere udligningsbeloeb, og at de omtvistede partier som foelge af ompakningen ikke opfyldte ovennaevnte betingelse .
5 Efter forgaeves at have indgivet klage anlagde Metelmann sag ved Finanzgericht Hamburg, som udsatte sagen og forelagde Domstolen foelgende spoergsmaal :
»1 ) Skal artikel 9, stk . 1, i forordning ( EOEF ) nr . 2730/79, hvorefter udbetaling af eksportrestitutionen er betinget af, at det paagaeldende produkt har forladt Faellesskabets geografiske omraade »i uforandret stand«, fortolkes saaledes, at en aendring af varens ydre beskaffenhed ( f.eks . ompakning fra stoerre til mindre pakninger ) medfoerer restitutionens bortfald, naar den paagaeldende forandring ganske vist medfoerer en aendret tarifering, men restitutionssatsen for de paagaeldende toldpositioner er den samme?
2 ) Saafremt spoergsmaal 1 besvares benaegtende :
Er det den restitutionssats, der gjaldt paa tidspunktet for udfoerselstoldformaliteternes afslutning, eller den forudfastsatte restitutionssats, der skal anvendes, saafemt varens ydre beskaffenhed er aendret, efter at udfoerselstoldformaliteterne er afsluttet, men foer varen har forladt Faellesskabets omraade?
3 ) Skal de fortolkninger, der gives i svarene paa spoergsmaal 1 og 2 ogsaa gaelde, og eventuelt hvilke skal ikke gaelde, ved en tilsvarende fortolkning af forordning ( EOEF ) nr . 1371/81 af 19 . maj 1981, for saa vidt angaar de monetaere udligningsbeloeb, selv om navnlig artikel 7, stk . 4, og artikel 16, stk . 2, i naevnte forordning ikke indeholder nogen udtrykkelig bestemmelse om varens udfoersel i uforandret stand?«
6 Der er indgivet skriftlige indlaeg af Metelmann, Hauptzollamt Hamburg-Jonas, Den italienske Republiks regering og Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber .
7 For saa vidt angaar det foerste spoergsmaal, er det Metelmanns opfattelse, at artikel 9 i Kommissionens forordning nr . 2730/79 ikke indeholder et absolut forbud mod aendringer af varens ydre kendetegn, isaer ikke, naar denne aendring ikke har nogen indflydelse paa restitutionssatsen ; et saadant forbud ville nemlig vaere i strid med proportionalitetsprincippet, hvis dets eneste formaal var at lette toldkontrollen ; der er desuden ikke grund til at behandle det foreliggende tilfaelde anderledes end dem, hvor varerne er anbragt paa toldoplag eller i frizone, for hvilke behandlinger, som f.eks . ompakning, udtrykkeligt er tilladt i henhold til artikel 4, stk . 5, i Kommissionens forordning nr . 798/80 af 31 . marts 1980 om gennemfoerelsesbestemmelser for forudbetaling af eksportrestitutioner og positive monetaere udligningsbeloeb for landbrugsprodukter ( EFT L 87, s . 42 ), som er indsat i forordningen ved artikel 2, stk . 1, i Kommissionens forordning nr . 2674/80 af 17 . oktober 1980 ( EFT L 274, s . 11 ); ompakning af varen i andre enheder medfoerer derfor ikke, at retten til restitutionen bortfalder, i hvert fald ikke, hvis restitutionssatsen forbliver den samme .
8 Hauptzollamt, Den italienske Republiks regering og Kommissionen har foreslaaet, at spoergsmaalet besvares saaledes, at en aendring af varens ydre kendetegn, i dette tilfaelde en ompakning i andre enheder, medfoerer bortfald af restitutionen . Hauptzollamt har understreget noedvendigheden af en effektiv toldkontrol . Den italienske Republiks regering finder, at en aendring af de ydre kendetegn, der kan medfoere en aendring af den position, varen henhoerer under, paavirker overensstemmelsen mellem det aendrede produkt og det produkt, der er angivet til udfoersel, og derfor er af betydning ved bedoemmelsen af, om eksportoerens ret til restitutionen boer bortfalde . Kommissionen har anfoert, at faellesskabslovgiver, naar det har vaeret hensigten at tillade en behandling, uden at dette paavirker retten til restitutionen, har fundet det noedvendigt at give en udtrykkelig bemyndigelse, saaledes som det er sket i artikel 1, stk . 1, i forordning nr . 2674/80, som har aendret artikel 9 i forordning nr . 2730/79 med det formaal at tillade indfrysning af varen .
9 Ved besvarelsen af det forelagte spoergsmaal bemaerkes foerst og fremmest, at forordning nr . 798/80 i modsaetning til Metelmann ' s opfattelse ikke indeholder en bemyndigelse til at foretage en saadan aendring af produkter, der er anbragt paa toldoplag eller i frizone, som reemballering i andre enheder . Udtrykket »ompakning«, som findes i listen i naevnte forordning over de behandlinger, der er tilladt, findes nemlig ogsaa i artikel 1, stk . 8, i Raadets direktiv 71/235 af 21 . juni 1971 om harmonisering af lovgivning om de saedvanlige behandlinger, der kan foretages paa toldoplag og i frizoner, ved siden af udtrykket »omhaeldning eller simpel omfyldning i andre beholdere« . Det ville imidlertid vaere helt overfloedigt at omtale »omhaeldning eller simpel omfyldning i andre beholdere«, og det er i oevrigt tvivlsomt, om dette udtryk omfatter omhaeldning eller omfyldning i beholdere af andre stoerrelser, hvis man var af denopfattelse, at »ompakning« af en vare ogsaa omfattede reemballering i andre enheder .
10 Det maa derfor fastslaas, om en fortolkning af artikel 9, stk . 1, i forordning nr . 2730/79, hvorefter en aendring af varens ydre kendetegn i hvert fald kan medfoere, at restitutionen bortfalder, er uforenelig med proportionalitetsprincippet, i det mindste i det tilfaelde, hvor aendringen ikke foerer til en aendring af restitutionssatsen og derfor ikke synes at have nogen indflydelse paa restitutionssystemet .
11 Det maa understreges, at det som foelge af det store antal udfoersler, der foerer til en restitution, som sker hvert aar inden for Faellesskabet, er praktisk talt umuligt at kontrollere, om den vare, der forlader Faellesskabet, er identisk med den vare, der har vaeret genstand for en toldangivelse, paa anden maade end paa grundlag af varens emballage og dens stoerrelse . En effektiv kontrol er imidlertid noedvendig, for at restitutionssystemet kan fungere, idet det kun er muligt at udbetale de restitutioner, som faktisk skal ydes, hvis der kan ske en korrekt identifikation af den vare, der har forladt Faellesskabet .
12 Denne konklusion bestyrkes i oevrigt af ovennaevnte forordning nr . 798/80, som ved selve angivelsen af de behandlinger, som kan foretages, uden at retten til restitutionen beroeres, klart viser, at der er tale om aendringer, som ikke paa nogen maade kan goere toldkontrollen vanskeligere .
13 Proportionalitetsprincippet er derfor ikke til hinder for, at enhver aendring af varens ydre kendetegn findes at medfoere restitutionens bortfald, naar aendringen kan goere toldkontrollen vanskeligere og derved paavirke restitutionssystemets funktion .
14 Det foerste spoergsmaal maa derfor besvares med, at artikel 9, stk . 1, i forordning nr . 2730/79, hvorefter eksportrestitutionen kun udbetales, hvis varen har forladt Faellesskabets geografiske omraade »i uforandret stand«, skal fortolkes saaledes, at en aendring af varens ydre kendetegn medfoerer bortfald af restitutionen, naar aendringen kan goere toldkontrollen vanskeligere .
15 Naar henses til svaret paa det foerste spoergsmaal, har det vist sig hensigtsmaessigt at besvare det andet spoergsmaal for det tilfaelde, at nye toldformaliteter undtagelsesvis kan afsluttes, efter at varen har forladt Faellesskabets geografiske omraade, i stedet for de tidligere afsluttede formaliteter, hvis genstand er bortfaldet som foelge af de aendringer, varen har undergaaet .
16 I dette tilfaelde opstaar spoergsmaalet om, hvilket tidspunkt der skal laegges til grund ved fastsaettelsen af restitutionssatsen .
17 Det er kun Kommissionen, der har undersoegt muligheden for en efterfoelgende gentagelse af udfoerselstoldformaliteterne . Det er Kommissionens opfattelse, at man i et saadant tilfaelde med henblik paa fastsaettelsen af restitutionssatsen maa anvende det tidspunkt, hvor varen faktisk har forladt Faellesskabet, eftersom genstanden for de tidligere toldformaliteter er bortfaldet som foelge af de aendringer, der er foretaget af varen, efter at toldformaliteterne er afsluttet .
18 I den anledning bemaerkes, at restitutionen skal udligne forskellen mellem priserne i Faellesskabet og priserne paa verdensmarkedet . Hvis udfoerselstoldformaliteterne undtagelsesvis afsluttes paa ny, efter at varerne har forladt Faellesskabets geografiske omraade, er det ikke laengere muligt at tage hensyn til de priser, som kunne opnaas for varerne paa det faelles marked, og derfor maa det antages, at det tidspunkt, hvor de forlader Faellesskabets geografiske omraade, ogsaa er det tidspunkt, hvorefter man ikke laengere kan beregne forskellen mellem priserne inden for Faellesskabet og priserne paa verdensmarkedet . En fastsaettelse af restitutionssatsen, der sker paa grundlag af de priser, der er gaeldende paa det senere tidspunkt, hvor udfoerselstoldformaliteterne gentages, har ikke laengere noget at goere med restitutionens formaal og graenser noedvendigvis til det vilkaarlige . Dette gaelder saa meget mere, som det i saa fald ville staa eksportoeren frit for at vaelge det tidspunkt, hvor restitutionssatsen var gunstigst, til gentagelsen af toldformaliteterne .
19 Det andet spoergsmaal maa derfor besvares med, at hvis udfoerselstoldformaliteterne undtagelsesvis kan afsluttes endnu en gang efter det tidspunkt, da varen har forladt Faellesskabets geografiske omraade, er det den restitutionssats, der er gaeldende paa dette tidspunkt, der finder anvendelse .
20 Med det tredje spoergsmaal oenskes oplyst, om svarene paa de to foerste spoergsmaal ogsaa gaelder for udbetalingen af monetaere udligningsbeloeb, skoent artiklerne 7, stk . 4, og 16, stk . 2, i forordning nr . 1371/81 ikke indeholder udtrykkelige regler om udfoersel af en vare i uforandret stand .
21 Alle de procesdeltagere, der har afgivet indlaeg, har foreslaaet, at dette spoergsmaal besvares bekraeftende, med undtagelse af Metelmann, som har gjort gaeldende, at saafremt det antages, at aendringer i varens ydre beskaffenhed medfoerer restitutionens bortfald, maa det tages i betragtning, at der ikke er nogen bestemmelse i forordning nr . 1371/81, der goer udbetalingen af det monetaere udligningsbeloeb betinget af, at varen er blevet udfoert i uforandret stand .
22 Det fremgaar af artikel 2 i Kommissionens forordning nr . 243/78 af 1 . februar 1978 ( EFT L 37, s . 5 ) om forudfastsaettelse af monetaere udligningsbeloeb, som var gaeldende paa tidspuktet for de faktiske omstaendigheder, som ligger til grund for naervaerende sag, at monetaere udligningsbeloeb kun kan forudfastsaettes, hvis afgifterne og restitutionerne ogsaa er det . Som foelge heraf medfoerer bortfald af den forudfastsatte restitution ogsaa, at det forudfastsatte monetaere udligningsbeloeb bortfalder .
23 Med hensyn til det tidspunkt, der skal laegges til grund ved fastsaettelsen af det monetaere udligningsbeloeb i tilfaelde af en efterfoelgende afslutning af toldformaliteterne, maa det fastslaas, at i medfoer af artikel 5, stk . 4, i Kommissionens forordning nr . 1372/81 af 19 . maj 1981 om forskrifter for beregning af monetaere udligningsbeloeb ( EFT L 138, s . 14 ) afledes den monetaere koefficient, som eksportrestitutionerne og eksportafgifterne i samhandelen med tredjelande i henhold til artikel 5, stk . 2, litra b ), i samme forordning skal multipliceres med, af den procentsats, som er benyttet ved beregning af det monetaere udligningsbeloeb . Heraf foelger, at der ikke kan benyttes forskellige tidspunkter ved fastsaettelsen dels af det monetaere udligningsbeloeb, dels af restitutionssatsen .
24 Det tredje spoergsmaal maa derfor besvares med, at besvarelsen af de to foerste spoergsmaal ligeledes gaelder for betalingen af monetaere udligningsbeloeb i henhold til forordning nr . 1371/81 .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
25 De udgifter, der er afholdt af Den italienske Republiks regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Finanzgericht Hamburg ved kendelse af 1 . oktober 1984, for ret :
1 ) Artikel 9, stk . 1, i forordning nr . 2730/79, hvorefter eksportrestitutionen kun udbetales, hvis varen har forladt Faellesskabets geografiske omraade »i uforandret stand«, skal fortolkes saaledes, at en aendring af varens ydre kendetegn medfoerer bortfald af restitutionen, naar aendringen kan goere toldkontrollen vanskeligere .
2)Hvis udfoerselstoldformaliteterne undtagelsesvis kan afsluttes endnu en gang efter det tidspunkt, da varen har forladt Faellesskabets geografiske omraade, er det den restitutionssats, der er gaeldende paa dette tidspunkt, der finder anvendelse .
3)Besvarelsen af de to foerste spoergsmaal gaelder ligeledes for betalingen af monetaere udligningsbeloeb i henhold til forordning nr . 1371/81 .