61982CJ0039_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom afsagt den 8 . januar 1982, indgaaet til Domstolen den 1 . februar 1982, har Kantongerecht, Haag, i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 stillet et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 13 for at blive i stand til at afgoere, om det er foreneligt med traktaten, at det nederlandske post- telegraf- og telefonvaesen opkraever fortoldningsgebyr og kommission ved indfoersel af boeger fra en anden medlemsstat .
2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en sag mellem en privatperson, som sagsoeger, og det nederlandske postvaesen . Sagsoegeren i hovedsagen havde
bestilt flere pakker boeger hos en raekke leverandoerer i andre medlemsstater og skulle betale omsaetningsafgift ( moms ) af disse varer . Postvaesenet foretog toldangivelsen af varerne og betalingen af den skyldige moms enten paa eget initiativ eller efter at have sendt adressaten en meddelelse om pakkens ankomst med forespoergsel om, hvorvidt han oenskede, at postvaesenet opfyldte disse formaliteter, eller om han selv ville opfylde dem . Ved udleveringen af pakkerne paa bopaelen maatte sagsoegeren ikke alene betale postbudet de beloeb, der var betalt til statskassen som moms, men ogsaa visse beloeb, som postvaesenet opkraevede for egen regning i form af fortoldningsgebyrer og kommission .
3 Sagsoegeren i hovedsagen, som har bestridt lovligheden af postvaesenets opkraevning af de sidstnaevnte beloeb, som han anser for en afgift med tilsvarende virkning som told, der er forbudt i henhold til EOEF-traktatens artikel 13, har anlagt sag med krav om tilbagebetaling af de urigtigt erlagte beloeb ved Kantongerecht, Haag . Sagsoegeren har gjort gaeldende, at selv om medlemsstaterne endnu kan opretholde hindringer for vareudvekslingen inden for rammerne af det nationale beskatningssystem, gaelder der strenge begraensninger herfor, og det er forbudt at opkraeve omkostningerne for de administrative foranstaltninger, som knytter sig hertil . I det foreliggende tilfaelde er de omtvistede afgifter rent faktisk blevet opkraevet af staten i forbindelse med, at der fortsat skal svares omsaetningsafgift . Postvaesenet, som er et statsligt organ og ikke en selvstaendig juridisk person, og hvis forhold til offentligheden er reguleret i lovgivningen og de administrativt fastsatte bestemmelser, handler snarere som medhjaelper for toldvaesenet end i adressatens interesse, og de omtvistede afgifter er en godtgoerelse for de administrative handlinger, som staten udfoerer med henblik paa opkraevningen af den moms, der skal svares .
4 Ifoelge postvaesenet er fortoldningsgebyret og kommissionen ikke afgifter med tilsvarende virkning som told . Postvaesenet har ikke monopol paa transport af pakker, og varernes afsender og adressat kan aftale en anden transportform . Selv hvis pakken sendes med posten, kan adressaten selv gennemfoere indfoerselsformaliteterne, og i dette tilfaelde skal der ikke betales nogen afgift til postvaesenet .
5 Paa denne baggrund har Kantongerecht stillet Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Omfatter forbudet mod afgifter med tilsvarende virkning som told, som det er formuleret i artikel 13 i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, de af det nederlandske statslige post-, telegraf- og telefonvaesen beregnede beloeb :
a ) i form af »fortoldningsgebyr«, som afkraeves adressaten for en vareforsendelse ( boeger ), som afsendes pr . post fra en anden medlemsstat til den i Nederlandene bosiddende adressat, for at holde varerne til disposition med henblik paa toldkontrol, idet denne kontrol er noedvendig for opkraevning af omsaetningsafgift,
b)i form af »kommission«, som afkraeves adressaten for indgivelse efter hans anmodning eller i det mindste i hans interesse af fortoldningsbegaeringen over for skatte- og afgiftsmyndighederne?«
6 Ifoelge de oplysninger, postvaesenet har givet, opkraeves fortoldningsgebyret i intet tilfaelde uden at der samtidig opkraeves kommission, og i de oevrige medlemsstater, hvor postvaesenet opkraever tilsvarende beloeb, er der tale om et enkelt gebyr, der kaldes »gebyr for fremlaeggelse for toldvaesenet« . Foelgelig maa de to dele af Kantongerecht ' s spoergsmaal behandles under ét .
7 Som Domstolen gentagne gange har fastslaaet, bl.a . i dommene af 25 . januar 1977 ( Bauhuis, sag 46/76, Sml . s . 5 ) og af 28 . juni 1978 ( Simmenthal, sag 70/77, Sml . s . 1453 ), er enhver oekonomisk byrde, der ikke er told i egentlig forstand, som paalaegges ensidigt og belaster varer ved graenseoverskridelsen, uanset benaevnelse eller opkraevningsmaade en afgift med tilsvarende virkning i den i traktatens artikler 12 ff forudsatte betydning, medmindre den er et led i et generelt, internt afgiftssystem, der konsekvent, efter ensartede kriterier og paa samme handelstrin paalaegges indenlandske varer og indfoerte varer, i hvilket tilfaelde den falder ind under traktatens artikel 95 . En saadan byrde er imidlertid ikke en afgift med tilsvarende virkning, hvis den er et vederlag for en tjenesteydelse, der faktisk udfoeres for importoeren eller eksportoeren, og dens stoerrelse er afpasset efter tjenesteydelsen .
8 I det foreliggende tilfaelde er opkraevningen af omsaetningsafgiften ikke en afgift med tilsvarende virkning som told . Som Domstolen allerede har fast
slaaet i dommen af 5 . maj 1982 ( Schul, sag 15/81, Sml . s . 1409 ), er en saadan afgift en bestanddel af det faelles mervaerdiafgiftssystem, hvorved der er indfoert en ensartet afgiftsordning, der systematisk og efter objektive kriterier omfatter baade transaktioner inden for medlemsstaterne og indfoerselsforretninger . Denne afgift maa derfor anses for at udgoere en uadskillelig bestanddel af en almindelig intern afgiftsordning, jf . traktatens artikel 95 .
9 Imidlertid medfoerer statens opkraevning af omsaetningsafgiften, naar der ikke er foretaget en fuldstaendig harmonisering af momssystemet i Faellesskabet, at der skal gennemfoeres en raekke formaliteter ved indfoersel af varer, der er paalagt denne afgift . Under disse omstaendigheder maa det praejudicielle spoergsmaal forstaas saaledes, at det drejer sig om, hvorvidt den oekonomiske byrde, som postvaesenet paalaegger for at opfylde disse formaliteter for adressatens regning, er en afgift med tilsvarende virkning som indfoerselstold, jf . traktatens artikel 13 . Med henblik herpaa maa det foerst undersoeges, om denne byrde er paalagt ensidigt .
10 Postvaesenet har i foerste raekke gjort gaeldende, at afsenderen og adressaten kunne have valgt en anden transportform for varerne i samhandelen inden for Faellesskabet . Dette argument maa forkastes . Postvaesenernes dominerende stilling i alle medlemsstaterne, deres snaevre indbyrdes samarbejde inden for rammerne af internationale aftaler og den service, der tilbydes som foelge heraf, indebaerer, at anvendelse af andre transportmaader ikke kan anses for et virkeligt oekonomisk alternativ, naar der er tale om en enkeltstaaende vareforsendelse af ringe vaerdi til en privatperson .
11 For det andet har postvaesenet henvist til, at en privatperson har mulighed for selv at udfylde de noedvendige papirer . I saa fald ville der ikke foreligge en afgift med tilsvarende virkning, hvis der var tale om et reelt alternativ for den paagaeldende . I denne henseende skal det bemaerkes, at postvaesenets argument om, at den private adressat kan naegte at modtage forsendelsen, returnere den med postbudet og selv foretage en toldangivelse, som medfoerer, at en angivelse, som postvaesenet allerede har foretaget, ophaeves, ikke synes at tage hensyn til dagliglivets realiteter . Det tilkommer foelgelig den nationale ret at tage stilling til, om postvaesenet ikke stiller pakkens adressat over for en fuldbyrdet kendsgerning ved paa eget initiativ at opfylde de naevnte formaliteter, foer det sender adressaten en meddelelse om pakkens ankomst .
12 Hvis den nationale ret naar til den konklusion, at det omtvistede gebyr er en byrde, som postvaesenet ensidigt paalaegger, maa den endvidere fastslaa, om byrden kan anses for et vederlag for en tjenesteydelse, der er udfoert for adressaten, og om dens stoerrelse er afpasset efter tjenesteydelsen . Den nationale ret kan herved tage hensyn til den privates vanskeligheder ved at udfoere de noedvendige formaliteter, til de bestraebelser, som postvaesenet har udfoldet, og til, om gebyret er reguleret i en aftale, som de nationale postvaesener har indgaaet paa internationalt plan .
13 Det af Kantongerecht, Haag, stillede spoergsmaal maa derfor besvares saaledes, at forbudet i EOEF-traktatens artikel 13 skal fortolkes saaledes, at det omfatter et af postvaesenet opkraevet gebyr for fremlaeggelse for toldvaesenet af en postpakke fra en anden medlemsstat, som afkraeves adressaten for opfyldelse af omsaetningsafgiftsformaliteterne, hvis gebyret er en ensidigt paalagt oekonomisk byrde og ikke er et vederlag for en tjenesteydelse, der faktisk er erlagt, af en stoerrelse, der er afpasset efter tjenesteydelsen .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
14 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber og af den britiske regering, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale domstol, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt den af Kantongerecht, Haag, ved dom af 8 . januar 1982 for ret :
Forbudet i EOEF-traktatens artikel 13 skal fortolkes saaledes, at det omfatter et af postvaesenet opkraevet gebyr for fremlaeggelse for toldvae
senet af en postpakke fra en anden medlemsstat, som afkraeves adressaten for opfyldelse af omsaetningsafgiftsformaliteterne, hvis gebyret er en ensidigt paalagt oekonomisk byrde og ikke er et vederlag for en tjenesteydelse, der faktisk er erlagt, af en stoerrelse, der er afpasset efter tjenesteydelsen .