61986CO0147(01)_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved processkrift, indgivet til Domstolens Justitskontor den 8 . juni 1988, har sammenslutningen af foerste grad "Panhellinios Syndesmos Idioktiton Frontistirion Xenon Glosson - PALSO" ( samarbejdsraadet for indehavere af skoler, der giver supplerende undervisning i fremmedsprog ) og Antonios Trechas i medfoer af artikel 39 i protokollen vedroerende statutten ( EOEF ) for Domstolen samt artikel 97, stk . 1, i procesreglementet indgivet begaering om tredjemandsindsigelse mod Domstolens dom af 15 . marts 1988, Kommissionen mod Den Hellenske Republik ( sag 147/86, Sml . s . 1637 ).
2 Det blev i den anfaegtede dom dels statueret, at Den Hellenske Republik havde tilsidesat sine forpligtigelser efter Traktatens artikler 52 og 59 ved at forbyde de oevrige EF-landes statsborgere at oprette skoler, der giver supplerende undervisning, saakaldte "frontistirion"-skoler, private musik - og danseskoler, samt give privatundervisning i hjemmet, dels at Den Hellenske Republik, har tilsidesat sine forpligtigelser efter Traktatens artikel 48 ved at forbyde de oevrige EF-landes statsborgere, som allerede er beskaeftiget i Graekenland, samt disses familiemedlemmer, at bestride en stilling som leder eller laerer ved "frontistirion"-skolerne og private musik - og danseskoler, eller ved at begraense deres adgang hertil .
3 I begaeringen om tredjemandsindsigelse bestrides rigtigheden af de traktatbrud, som blev fastslaaet ved den omhandlede dom for saa vidt angaar undervisning i fremmedsprog .
4 Kommissionen har gjort to formalitetsindsigelser gaeldende og anmodet om, at Domstolen i henhold til procesreglementets artikel 91, stk . 1, tager stilling hertil uden at indlede behandlingen af sagens realitet . Kommissionen har i foerste raekke gjort gaeldende, at alene medlemsstater og Faellesskabets institutioner kan rejse tredjemandsindsigelse mod en af Domstolen afsagt dom i en traktatbrudssag . Subsidiaert har Kommissionen anfoert, at den anfaegtede dom ikke goer indgreb i tredjemandsrettigheder .
5 Til stoette for den foerste formalitetsindsigelse har Kommissionen gjort gaeldende, at bortset fra medlemsstater og Faellesskabets institutioner er fysiske og juridiske personer udelukket fra at vaere parter i en traktatbrudssag . Sidstnaevnte kan nemlig ikke tvinge Kommissionen til at anlaegge en saadan sag . I henhold til artikel 37 i protokollen vedroerende statutten for Domstolen har de endvidere ikke ret til at intervenere i traktatbrudssager . Den manglende mulighed for at intervenere indebaerer tilsvarende, at der ikke eksisterer mulighed for at rejse tredjemandsindsigelse .
6 De begaerende parter goer gaeldende, at denne formalitetsindsigelse ikke boer tages til foelge, idet de blandt andet haevder, at Kommissionen bygger sin argumentation paa en sammenblanding af reglerne om intervention og tredjemandsindsigelse . Det er alene sidstnaevnte regler, der sikrer den retlige beskyttelse af tredjemaend, hvis rettigheder er blevet beroert, og dette uanset tvistens art .
7 I henhold til procesreglementets artikel 91, stk . 3, forhandles der, naar der er fremsat begaering efter stk . 1, mundtligt, medmindre Domstolen bestemmer andet . Domstolen finder imidlertid, at denne sag er tilstraekkeligt oplyst . Der boer derfor ved kendelse traeffes afgoerelse om formalitetsspoergsmaalet, uden at der indledes mundtlig forhandling .
8 Artikel 39 i protokollen vedroerende statutten ( EOEF ) for Domstolen har foelgende ordlyd : "Medlemsstaterne, Faellesskabets institutioner og alle andre fysiske og juridiske personer kan i tilfaelde paa vilkaar, der fastsaettes i procesreglementet, rejse tredjemandsindsigelse mod dommen i en sag, i hvilken de ikke er blevet tilvarslet, hvis dommen goer indgreb i deres rettigheder ."
9 Procesreglementets artikel 97, der er udstedt i medfoer af foernaevnte bestemmelse, foreskriver, at den begaerende tredjemand i indsigelsen skal angive, paa hvilke punkter den anfaegtede dom goer indgreb i hans rettigheder og aarsagen til, at han ikke har kunnet deltage i sagen .
10 Protokollens artikel 37 bestemmer foelgende : "Medlemsstaterne og Faellesskabets institutioner kan indtraede i retstvister, der er indbragt for Domstolen . Samme ret tilkommer alle andre personer, der godtgoer at have en berettiget interesse i afgoerelsen af en for Domstolen indbragt retstvist med undtagelse af retstvister mellem medlemsstater, mellem Faellesskabets institutioner eller mellem medlemsstater paa den ene side og Faellesskabets institutioner paa den anden side ."
11 Det fremgaar af sidstnaevnte bestemmelse, at bortset fra medlemsstaterne og Faellesskabets institutioner kan fysiske og juridiske personer ikke intervenere i retstvister anlagt i medfoer af Traktatens artikler 169 og 170, hvorunder en medlemsstat eller Kommissionen har nedlagt paastand om, at Domstolen statuerer, at en medlemsstat ikke har opfyldt sine faellesskabsretlige forpligtelser .
12 For saa vidt som denne bestemmelse ikke tillader, at fysiske og juridiske personer deltager i saadanne sager, udelukker den dem foelgelig fra at vaere omfattet af den naevnte artikel 39 . De opfylder nemlig ikke den i artiklen fastsatte betingelse, hvorefter der alene kan rejses tredjemandsindsigelse af personer, der, som det naermere praeciseres i procesreglementets artikel 97, har kunnet deltage i hovedsagen, eftersom de i henhold til protokollens artikel 37 er udelukket fra at deltage i traktatbrudssagen .
13 Denne fortolkning af protokollens artikel 37, sammenholdt med artikel 39, kan ogsaa goeres gaeldende med hensyn til tredjemandsindsigelsers formaal og rolle i tvistemaalsproceduren .
14 Tredjemandsindsigelser skal goere det muligt for personer, der havde skullet eller kunnet deltage i hovedsagen, at faa anerkendt deres rettigheder .
15 Domstolen har da ogsaa allerede fastslaaet, at det af hensyn til en ordentlig retspleje og sikkerheden i retsforhold i videst muligt omfang skal undgaas, at personer med retlig interesse i udfaldet af en for Domstolen verserende retsag goer denne interesse gaeldende, efter at Domstolen har afsagt dom og saaledes afgjort det omtvistede spoergsmaal ( dom af 12 . juli 1962, regeringen for Kongeriget Belgien mod Société Commerciale Antoine Vloeberghs og Den Hoeje Myndighed for Det Europaeiske Kul - og Staalfaellesskab, 9 og 12/60 TO, Sml . 1954-1964, s . 321 ).
16 Selv om dette krav er fastslaaet i en dom, hvor Domstolen traf afgoerelse i medfoer af reglerne i EKSF-Traktaten, finder kravet tilsvarende anvendelse i forbindelse med EOEF-Traktaten .
17 Det ville herefter vaere paradoksalt, hvis personer, der i medfoer af artikel 37 er afskaaret fra at intervenere, kunne anfaegte den dom, som Domstolen har afsagt i denne tvist, ved at rejse tredjemandsindsigelse .
18 Det foelger af ovenstaaende betragtninger, at bortset fra medlemsstaterne og Faellesskabets institutioner kan fysiske og juridiske personer ikke rejse tredjemandsindsigelse mod en dom, som Domstolen har afsagt i en traktatbrudssag .
19 Den foreliggende begaering om tredjemandsindsigelse, som er indgivet af en fysisk person og en faglig sammenslutning mod Domstolens dom af 15 . marts 1988, boer herefter klart afvises, uden at det er fornoedent at traeffe afgoerelse om den anden af Kommissionens formalitetsindsigelser .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom . Sagsoegerne har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Af disse grunde
bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Begaeringen om tredjemandsindsigelse afvises .
2 ) De begaerende parter betaler sagens omkostninger .
Luxembourg, den 6 . december 1989 .