EUR-Lex - 61999B0107 - DA
Avis juridique important
|
61999B0107
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 21. juni 1999.
-
Maria Soledad Garcia Retortillo mod Rådet for Den Europæiske Union.
-
Særlige rettergangsformer - Beslutning 1999/307/EF - Integration af Schengen-sekretariatet i Generalsekretariatet for Rådet - Hovedsagens antagelse til realitetsbehandling - Uopsættelighed.
-
Sag T-107/99 R.
Samling af Afgørelser 1999 side II-01939
side IA-00107
side II-00591
Sammendrag
Nøgleord
1 Saerlige rettergangsformer - betingelser for antagelse til realitetsbehandling - hovedsagen kan antages til realitetsbehandling - ingen betydning - graenser (EF-traktaten, art. 185 og 186 (nu art. 242 EF og 243 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) 2 Tjenestemaend - klage og soegsmaal - klage- og soegsmaalsadgang - personer, der goer krav paa status som tjenestemaend eller midlertidigt ansatte, og som ikke er lokalt ansatte - person, der ikke udtrykkeligt er omfattet af en beslutning, der goer det muligt at udnaevne tjenestemaend ved en fravigelse af vedtaegten (EF-traktaten, art. 179 (nu art. 236 EF); tjenestemandsvedtaegten, art. 90 og 91) 3 Saerlige rettergangsformer - udsaettelse af gennemfoerelsen - foreloebige forholdsregler - betingelser - alvorligt og uopretteligt tab (EF-traktaten, art, 185 og 186 (nu art. 242 EF og 243 EF); Rettens procesreglement, art. 104, stk. 1 og 2)
Sammendrag
1 Spoergsmaalet om, hvorvidt hovedsagen kan antages til realitetsbehandling, maa i princippet ikke behandles under behandlingen af en sag om foreloebige forholdsregler, men skal udskydes til behandlingen af hovedsagen, undtagen hvis det er aabenbart, at denne maa afvises. Saafremt der under behandlingen af sagen om foreloebige forholdsregler tages stilling til, om hovedsagen kan antages til realitetsbehandling - hvor dette ikke umiddelbart er helt udelukket - vil det vaere ensbetydende med at foregribe afgoerelsen vedroerende sagens realitet. 2 Traktatens artikel 179 (nu artikel 236 EF), som giver Faellesskabets retsinstanser kompetence til at afgoere alle tvister mellem Faellesskabet og dets ansatte med de begraensninger og paa de betingelser, der er fastsat i vedtaegten, eller som fremgaar af de ansaettelsesvilkaar, der gaelder for dets oevrige ansatte, skal forstaas saaledes, at denne bestemmelse alene finder anvendelse paa tjenestemaend og paa andre ansatte end lokalt ansatte, samt paa personer, der mener at have krav paa en saadan status. Vedtaegtens artikel 90 og 91 om klage- og soegsmaalsadgang omfatter ikke blot de tjenestemaend, der goer tjeneste, men ogsaa ansoegere til en stilling eller deltagere i en generel udvaelgelsesproeve. Naar en raadsbeslutning ved fravigelse af vedtaegten giver ansaettelsesmyndigheden mulighed for at udnaevne en persongruppe, der udtrykkeligt er naevnt, til tjenestemaend paa proeve, kan en person, som ikke hoerer til denne gruppe, ikke anses for ansoeger til en stilling inden for Faellesskaberne. 3 Hvorvidt uopsaettelighedsbetingelsen i forbindelse med en begaering om foreloebige forholdsregler er opfyldt, skal vurderes ud fra noedvendigheden af at traeffe en foreloebig afgoerelse med henblik paa at undgaa en alvorlig og uoprettelig skade for den part, som begaerer den foreloebige forholdsregel. Det paahviler den part, som begaerer den foreloebige forholdsregel, at bevise, at vedkommende ikke kan afvente afgoerelsen i hovedsagen uden at lide et tab, som har alvorlige og uoprettelige foelger.