62020CJ0713_RES
Asia C-713/20
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbankvastaanX
ja
YvastaanRaad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
(Centrale Raad van Beroepin esittämä ennakkoratkaisupyyntö)
Unionin tuomioistuimen tuomio (kymmenes jaosto) 13.10.2022
Ennakkoratkaisupyyntö – Siirtotyöläisten sosiaaliturva – Asetus (EY) N:o 883/2004 – 11 artiklan 3 kohdan a ja e alakohta – Jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka on palkkatyössä toisessa jäsenvaltiossa – Vain yhden työvoiman vuokrausyrityksen kanssa tehty työsopimus tai tehdyt työsopimukset – Vuokratyötä koskevat toimeksiannot – Toimeksiantojen väliset ajanjaksot – Vuokratyötä koskevien toimeksiantojen välisinä ajanjaksoina sovellettavan lainsäädännön määrittäminen – Työsuhteen keskeytyminen
Sosiaaliturva – Siirtotyöläiset – Sovellettava lainsäädäntö – Jäsenvaltiossa asuva henkilö, joka suorittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen työvoiman vuokrausyrityksen kautta vuokratyötä koskevia toimeksiantoja tässä toisessa jäsenvaltiossa – Kyseinen henkilö on näiden toimeksiantojen välisinä ajanjaksoina asuinjäsenvaltionsa lainsäädännön alainen – Edellytys – Työsuhteen keskeytyminen näiden välikausien ajaksi
(Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 883/2004 11 artiklan 3 kohdan a ja e alakohta)
(ks. 40, 43–44, 48, 50 ja 53 kohta sekä tuomiolauselma)
Tiivistelmä
X (joka on Saksassa asuva Alankomaiden kansalainen) on tammikuusta 2013 alkaen ja Y (joka on Puolassa asuva Puolan kansalainen) on heinäkuusta 2007 alkaen ollut palkkatyössä Alankomaissa työvoiman vuokrausyrityksen kautta. X teki työvoiman vuokrausyrityksen kanssa työsopimuksen, jonka perusteella hän on suorittanut vuokratyötä koskevia toimeksiantoja, joiden välisinä ajanjaksoina hän on tehnyt niin ikään Alankomaissa palkatonta työtä ja kotitaloustyötä, josta on maksettu hyvin pientä palkkaa. Y puolestaan on tehnyt työvoiman vuokrausyrityksen kanssa perättäisiä työsopimuksia, joiden välillä on ollut useita ajanjaksoja, joina hän ei työskennellyt.
X:lle toimitettiin heinäkuussa 2015 hänen eläkeoikeuksiaan koskeva ote, josta ilmeni, että koska hän asui Saksassa, hän on ollut vakuutettu Alankomaiden sosiaaliturvajärjestelmässä vain niinä ajanjaksoina, jolloin hän on tosiasiallisesti työskennellyt työvoiman vuokrausyritykselle Alankomaissa, mutta ei vuokratyötä koskevien toimeksiantojensa välisinä ajanjaksoina.
Y:lle, joka ei ollut työskennellyt 1.1.–7.2.2016 välisenä aikana, ilmoitettiin maaliskuussa 2016, ettei hänellä ollut oikeutta Alankomaiden sosiaaliturvajärjestelmän mukaisiin perheavustuksiin tammi- ja helmikuulta 2016, koska hän ei ollut työskennellyt Alankomaissa kyseisten kuukausien ensimmäisenä työpäivänä.
Kumpikin asianosainen nosti itseään koskevasta päätöksestä kanteen rechtbank Amsterdamissa (Amsterdamin alioikeus, Alankomaat). Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Centrale Raad van Beroep (sosiaaliturva- ja virkamiesasioiden ylioikeus, Alankomaat), johon rechtbank Amsterdamin antamista tuomioista on valitettu, katsoo, että näissä riita-asioissa on kyse siitä, onko ajanjakso, jona asianomaiset henkilöt ovat olleet vakuutettuina Alankomaiden sosiaaliturvajärjestelmässä, keskeytynyt vuokratyötä koskevien toimeksiantojensa välisinä ajanjaksoina. Tämä tuomioistuin katsoo, että näiden toimeksiantojen välisinä ajanjaksoina sovellettava lainsäädäntö on määritettävä asetuksen N:o 883/2004 nojalla. (
1
)
Unionin tuomioistuin katsoo, että mainitun asetuksen (
2
) mukaan henkilö, joka asuu jäsenvaltiossa ja joka suorittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen työvoiman vuokrausyrityksen kautta vuokratyötä koskevia toimeksiantoja tässä toisessa jäsenvaltiossa, on näiden toimeksiantojen välisinä ajanjaksoina asuinjäsenvaltionsa kansallisen lainsäädännön alainen, jos työsuhde on vuokratyösopimuksen nojalla keskeytynyt näiden välikausien ajaksi.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Unionin tuomioistuin muistuttaa aluksi asetuksen N:o 883/2004 11 artiklan 3 kohdan a alakohdassa säädetystä periaatteesta, jonka mukaan henkilö, joka on palkkatyössä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana jossakin jäsenvaltiossa, on kyseisen jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädännön alainen. Sen kysymyksen osalta, onko asianomaisten henkilöiden katsottava olleen mainittujen ajanjaksojen aikana palkkatyössä tai itsenäisinä ammatinharjoittajina, unionin tuomioistuin toteaa, että käsitteellä ”palkkatyö” tarkoitetaan toimintaa tai vastaavaa tilannetta, jota pidetään palkkatyönä sen jäsenvaltion sosiaaliturvalainsäädännössä, jossa tätä toimintaa harjoitetaan tai vastaava tilanne vallitsee. (
3
)
Nyt käsiteltävässä asiassa X on työskennellyt sellaisen määräaikaisen vuokratyösopimuksen perusteella, jonka mukaan työsuhteen oli määrä alkaa, kun hän aloitti tosiasiallisesti työskentelynsä, ja päättyä, kun tämä työskentely loppui. X:n ja työvoiman vuokrausyrityksen välillä ei siten ollut työsuhdetta hänen vuokratyötä koskevien toimeksiantojensa välisinä ajanjaksoina. X:n näiden ajanjaksojen aikana Alankomaissa harjoittamaa toimintaa ei myöskään voida pitää Alankomaiden lainsäädännössä tarkoitettuna palkkatyönä tai vastaavana tilanteena. Niiden kahden työsopimuksen, jotka Y on tehnyt työvoiman vuokrausyrityksen kanssa, välisenä ajanjaksona hänen ja kyseisen yrityksen välinen työsuhde oli keskeytynyt.
Tästä seuraa, että asianomaiset henkilöt eivät olleet vuokratyötä koskevien toimeksiantojensa välisenä ajanjaksona Alankomaiden lainsäädännössä tarkoitetussa palkkatyössä tai vastaavassa tilanteessa, koska he olivat lopettaneet työskentelyn. He eivät näin ollen kuuluneet asetuksen N:o 883/2004 11 artiklan 3 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, joten he eivät olleet Alankomaiden lainsäädännön alaisia. Työskentelyjäsenvaltion lainsäädännön soveltamiseksi on aina tarpeen, että jatkuva työsuhde on olemassa. Näissä olosuhteissa asianomaiset henkilöt kuuluivat näiden toimeksiantojen välisinä ajanjaksoina asetuksen N:o 883/2004 11 artiklan 3 kohdan e alakohdan (
4
) soveltamisalaan – tämä alakohta on jäännössääntö, jota on tarkoitus soveltaa kaikkiin henkilöihin, joiden tilannetta ei ole nimenomaisesti säännelty mainitun asetuksen muissa säännöksissä – ja he ovat siten asuinjäsenvaltion lainsäädännön alaisia.
(
1
)	Sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 883/2004 (EUVL 2004, L 200, s. 1).
(
2
)	Erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan a ja e alakohta.
(
3
)	Asetuksen N:o 883/2004 10 artiklan a alakohta.
(
4
)	Tässä säännöksessä säädetään, että muut kuin a–d alakohdassa tarkoitetut henkilöt ovat asuinjäsenvaltioidensa lainsäädännön alaisia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen muita säännöksiä, joissa heille taataan etuuksia yhden tai useamman muun jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.