62016TO0348
KENDELSE AFSAGT AF RETTENS PRÆSIDENT
13. juli 2017 (
*1
)
»Særlige rettergangsformer – voldgiftsklausul – udeblivelsesdom – anmodning om udsættelse af fuldbyrdelse af dommen – ikke kompetent«
I sag T-348/16 OP-R,
Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis, Thessaloniki (Grækenland), ved advokat V. Christianos,
sagsøger i hovedsagen,
mod
Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd (ERCEA) ved M. Pesquera Alonso og F. Sgritta, som befuldmægtigede, bistået af advokat E. Kourakis,
sagsøgt i hovedsagen,
angående en anmodning indgivet i henhold til procesreglementets artikel 123, stk. 4, og artikel 156 om udsættelse af fuldbyrdelsen af dom af 6. april 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis mod ERCEA (T-348/16, ikke trykt i Sml., EU:T:2017:268),
har
RETTENS PRÆSIDENT
afsagt følgende
Kendelse
Tvistens baggrund, retsforhandlinger og parternes påstande
1
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 27. juni 2016 anlagde Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis sag i henhold til artikel 272 TEUF. Den 28. oktober 2016, dvs. to dage efter udløbet af den fastsatte frist, indgav Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd (ERCEA) svarskrift. Retten konstaterede, a ERCEA ikke havde besvaret stævningen inden for den frist, der er fastsat i artikel 81 i Rettens procesreglement, og tog i henhold til procesreglementets artikel 123, stk. 3, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis’ påstande til følge ved dom af 6. april 2017, Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis mod ERCEA (T-348/16, ikke trykt i Sml., herefter »udeblivelsesdommen«, EU:T:2017:268).
2
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 5. maj 2017 fremsatte ERCEA anmodning om genoptagelse af udeblivelsesdommen på grundlag af procesreglementets artikel 166, stk. 1, og artikel 41 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol.
3
Ved særskilt dokument indleveret til Justitskontoret samme dag fremsatte ERCEA den foreliggende anmodning i det væsentlige med påstand om udsættelse af udeblivelsesdommen indtil det tidspunkt, hvor Retten måtte have taget stilling til den anmodning om genoptagelse, som ERCEA havde indgivet.
4
Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis har i sine bemærkninger til anmodningen om foreløbige forholdsregler indleveret til Rettens Justitskontor den 1. juni 2017 nedlagt følgende påstande:
–
ERCEA’s anmodning om udsættelse af fuldbyrdelsen tages ikke til følge, for så vidt som denne anmodning i henhold til procesreglementets artikel 126, sammenholdt med dets artikel 130, åbenbart er ugrundet eller under alle omstændigheder skal afvises fra realitetsbehandling i henhold til procesreglementets artikel 129, sammenholdt med dets artikel 130.
–
ERCEA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Retlige bemærkninger
5
Henset til de oplysninger, der fremgår af sagsakterne, er dommeren i sagen om foreløbige forholdsregler af den opfattelse, at Retten er i besiddelse af alle nødvendige oplysninger for at kunne træffe afgørelse om den foreliggende anmodning, uden at det forinden er nødvendigt at høre parternes mundtlige bemærkninger. Der skal under omstændighederne i denne sag først foretages en undersøgelse af, om dommeren i sagen om foreløbige forholdsregler er kompetent til at behandle den nævnte anmodning.
6
ERCEA har til støtte for anmodningen om udsættelse af fuldbyrdelse af udeblivelsesdommen henvist til artikel 41 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol og procesreglementets artikel 76, artikel 123, stk. 4, og artikel 156.
7
Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis har i det væsentlige anført, at anmodningen om foreløbige forholdsregler ikke kan antages til realitetsbehandling. For det første er det ikke muligt at udsætte fuldbyrdelsen af udeblivelsesdommen, idet denne doms konklusion udelukkende har deklaratorisk og ikke eksigibel karakter. For det andet har ERCEA ikke søgsmålsinteresse, idet den nævnte anmodning er indgivet for tidligt, for så vidt som udeblivelsesdommen ikke umiddelbart står over for at skulle fuldbyrdes.
8
Det bemærkes, uden at det er nødvendigt at undersøge disse formalitetsindsigelser, at fremsættelse af en indsigelse i henhold til artikel 41 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, sammenholdt med denne statuts artikel 53, stk. 1, ikke har opsættende virkning på fuldbyrdelsen af en udeblivelsesdom, medmindre Retten træffer anden bestemmelse.
9
Det fremgår i øvrigt af procesreglementets artikel 123, stk. 4, at når en udeblivelsesdom kan fuldbyrdes, kan Retten dog udsætte fuldbyrdelsen, indtil den har taget stilling til den anmodning om genoptagelse, der er fremsat i henhold til procesreglementets artikel 166.
10
Det fremgår imidlertid af procesreglementets artikel 1, stk. 2, litra a), at der i dette reglement ved »Retten«, for så vidt angår de sager, der er fordelt eller henvist til en afdeling, forstås den pågældende afdeling.
11
Det følger heraf, at udsættelsen af fuldbyrdelsen af en udeblivelsesdom er omfattet af specifikke bestemmelser, der udtrykkeligt tillægger Retten og ikke Rettens præsident i egenskab af dommer i sagen om foreløbige forholdsregler denne kompetence.
12
Det er i øvrigt vigtigt at bemærke, at det, når der er tale om tredjemandsindsigelser, af procesreglementets artikel 167 modsætningsvis udtrykkeligt fremgår, at fuldbyrdelsen af den anfægtede dom eller kendelse kan udsættes efter anmodning af den tredjemand, der har rejst indsigelse i henhold til procesreglementets artikel 156-161, idet denne kompetence således er tillagt Rettens præsident i egenskab af dommer i sagen om foreløbige forholdsregler under overholdelse af bestemmelserne i statutten for Den Europæiske Unions Domstol. Hvad angår tredjemandsindsigelser fastsætter artikel 42 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol i modsætning til, hvad der i henhold til artikel 41 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol er tilfældet for indsigelsessager, nemlig ikke bestemmelse om sammensætningen af det dommerkollegium, der er kompetent til at tage stilling til, om fuldbyrdelsen af en dom skal udsættes, men begrænser sig til generelt at henvise til de tilfælde og betingelser, der er fastsat i procesreglementet.
13
Det følger således af ordlyden og opbygningen af såvel statutten for Den Europæiske Unions Domstol som procesreglementet, at Rettens præsident ikke er kompetent til at træffe afgørelse vedrørende den foreliggende anmodning, som derfor skal afvises.
14
I henhold til procesreglementets artikel 158, stk. 5, udsættes afgørelsen om sagens omkostninger.
På grundlag af disse præmisser
bestemmer
RETTENS PRÆSIDENT:
1)
Anmodningen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
2)
Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
Således bestemt i Luxembourg den 13. juli 2017.
E. Coulon
Justitssekretær
M. Jaeger
Præsident
(
*1
) – Processprog: græsk.