61982CJ0297_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved beslutning af 19 . november 1982, indgaaet til Domstolen den 24 . november 1982, har OEstre Landsret i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal angaaende den fortolkning af faellesskabs
retten, som er noedvendig, for at retten kan afgoere, om en dansk beskatning, der indebar en midlertidig forhoejelse til fordel for staten af den allerede eksisterende grundskyld til kommunerne, var forenelig med faellesskabsretten .
2 Baggrunden for den omtvistede beskatning var foelgende : i slutningen af 1979 vedtog den danske regering en plan for den oekonomiske politik med det sigte at nedbringe underskuddet paa betalingsbalancen og forbedre beskaeftigelsessituationen . Planen forudsatte bl.a . en afdaempning af indkomstudviklingen for alle grupper i samfundet og en retfaerdig fordeling af de byrder, der herved blev paalagt befolkningen . Da en devaluering af den danske krone var et vaesentligt led i denne plan, blev der den 30 . november 1979 foretaget en devaluering paa 4,76 % i forhold til de oevrige valutaer i Det europaeiske monetaere System . Da den danske regering imidlertid oenskede at opnaa overensstemmelse mellem den danske krones centralkurs og landbrugsomregningskursen over for ECU for at undgaa indfoerelse af monetaere udligningsbeloeb, foretog Raadet, efter anmodning fra den danske regering, den 3 . december 1979 en nedskrivning paa 4,63 % af den danske krones repraesentative kurs over for den europaeiske regningsenhed inden for landbrugssektoren ( Raadets forordning nr . 2717/79, EFT L 309, s . 1 ).
3 Devalueringen bevirkede en forhoejelse af landbrugspriserne udtrykt i danske kroner, som under normale forhold ville have foert til en betydelig indkomststigning for det danske landbrug . For at udligne denne indkomststigning, som den danske regering ansaa for at vaere i modstrid med den naevnte plan, fremsatte regeringen den 4 . december 1979 forslag til lov om grundskyld til staten af landbrugsejendomme . Loven blev vedtaget af Folketinget den 21 . december 1979 og blev den 28 . december 1979 stadfaestet og bekendtgjort som lov nr . 541 .
4 Grundlaget for beskatningen, som kun var i kraft i aaret 1980, var grundvaerdien, som ansat ud fra en generel bedoemmelse af jordens vaerdi i handel og vandel og uden hensyntagen til landbrugsproduktionens faktiske stoerrelse eller karakter .
5 De samvirkende danske Landboforeninger, som mandatar for tre gaardejere, der har anfaegtet grundskyldens gyldighed, indbragte sagen for OEstre Landsret, idet de gjorde gaeldende, at lov om grundskyld til staten af landbrugsejendomme maatte anses for uforenelig med aanden i og forudsaetningerne for EOEF-traktaten og den faelles landbrugspolitik derved, at den tilsigtede og havde til virkning dels at neutralisere virkningerne af en af Faelleskaberne udstedt retsakt, dels at modvirke formaalet med devalueringen, som var at foroege indtjeningen i dansk landbrug .
6 OEstre Landsret udsatte sagen og besluttede at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Skal EOEF-traktaten, saerlig anden del, afsnit II om landbruget, isaer artiklerne 39 og 40, og de i medfoer af Traktaten udstedte retsakter fortolkes saaledes, at de er til hinder for, at en medlemsstat gennemfoerer en midlertidig foroegelse af beskatningen af landbrugsejendommes vaerdi, naar dette sker i umiddelbar forbindelse med en af Raadet foretaget devaluering af medlemsstatens ' groenne valuta ', og naar beskatningsforoegelsen har til formaal at inddrage en vaesentlig del af den indkomstforoegelse, som devalueringen medfoerer for landbrugerne, til fordel for statskassen som led i en oekonomisk helhedsplan, der beroerer de fleste grupper af befolkningen?«
7 Det fremgaar af en gennemgang af forelaeggelsesbeslutningen, at provenuet af skatten indgik i statskassen uden at vaere oeremaerket til et bestemt formaal, at parterne var enige om, at skatten ikke paavirkede prisdannelsen, varernes frie bevaegelighed eller maengden af varer paa markedet, og at den ikke havde virkning som told eller afgifter med tilsvarende virkning . Heraf foelger, at spoergsmaalet om den omtvistede beskatnings forenelighed med faellesskabsretten maa afgoeres alene ud fra traktatens artikler 39-43 samt de faelles grundsaetninger for markedsordningerne .
8 Selv om parterne i hovedsagen har udtrykt forskellige opfattelser vedroerende de noejagtige aarsager til den danske regerings indfoerelse af den omtvistede beskatning og dens praecise virkninger, er de enige om, at den er et led i en indkomstpolitik, som har til formaal at fordele skattebyrden paa de forskellige
grupper af den erhvervsaktive befolkning . Som den danske, den franske og den italienske regering samt Kommissionen med rette har gjort gaeldende, og som Domstolen i oevrigt har udtalt i dommen af 10 . marts 1981 ( Irish Creamery Milk Suppliers Association m.fl ., de forenede sager 36 og 71/80, Sml . 1981, s . 735 ), er de faelles markedsordninger i princippet ikke til hinder for en saadan national politik . Ifoelge traktatens artikel 39, stk . 2, litra c ), skal der ved udarbejdelsen af den faelles landbrugspolitik tages hensyn til »den kendsgerning, at landbruget i Medlemsstaterne udgoer en sektor, som er snaevert forbundet med oekonomien som helhed« . Den faelles landbrugspolitik har saaledes ikke til formaal at undtage landbrugsproducenterne fra virkningerne af en national indkomstpolitik . Fastsaettelsen af faelles priser i forbindelse med de faelles markedsordninger har i oevrigt ikke til formaal at garantere landbrugsproducenterne en nettopris, der er uafhaengig af enhver af de nationale myndigheder foretagen beskatning, og selve ordlyden af artikel 39, stk . 1, litra b ), viser, at forhoejelsen af de individuelle indkomster for landbrugerne i foerste raekke er taenkt at skulle ske ved hjaelp af de i litra a ) beskrevne strukturforanstaltninger .
9 Ifoelge sagsoegeren i hovedsagen er den omtvistede nationale foranstaltning imidlertid uforenelig med faellesskabsretten paa grund af de saerlige omstaendigheder, hvorunder den blev truffet . Det aabenlyse formaal med den skat, som blev indfoert ved lov nr . 541, og som begraensede de danske landbrugeres indkomster, var nemlig at neutralisere den eneste virkning, der soegtes opnaaet ved en faellesskabsretsakt, in casu Raadets forordning af 3 . december 1979, hvorved den danske krone blev devalueret i forhold til den europaeiske regningsenhed med det formaal at foroege de samme landbrugeres indkomster . Folketinget tiltog sig herved en kompetence, som er overfoert til faellesskabsmyndighederne .
10 Dette anbringende kan ikke tages til foelge . Det fremgaar af betragtningerne til Raadets forordning af 3 . december 1979, at denne blev vedtaget, ikke med det sigte at sikre de danske landbrugere foroegede nettoindkomster, men udelukkende for at undgaa indfoerelse af monetaere udligningsbeloeb i Danmark . Dette formaal blev paa ingen maade beroert af indfoerelsen af den omtvistede grundskyld . Som Kommissionen endvidere med rette har anfoert, ville der i
virkeligheden kun have vaeret tale om neutralisering af virkningen af Raadets forordning i det tilfaelde, hvor den forhoejelse af landbrugspriserne udtrykt i danske kroner, som fulgte af forordningen, faktisk ikke fandt sted . Men den ved lov nr . 541 indfoerte grundskyld har klart ikke haft denne virkning ; den har kun haft den virkning delvis at inddrage landbrugsproducenternes indkomster fra salget af deres produkter, efter at markedskraefterne og det faelles prissystem paa normal vis havde spillet deres rolle .
11 Det staar imidlertid fast, at midlerne til gennemfoerelsen af en national indkomstpolitik, der bl.a . omfatter landbrugsproducenterne, ville vaere uforenelige med traktaten og reglerne om de faelles markedsordninger, saafremt de lagde hindringer i vejen for funktionen af de mekanismer, som anvendes til opnaaelse af de paagaeldende markedsordningers formaal . Det egentlige problem, som den omtvistede grundskyld rejser i forhold til disse regler, er saaledes, om grundskylden har haft saadanne virkninger .
12 Som Domstolen har udtalt i ovennaevnte dom af 10 . marts 1981, tilkommer det den nationale ret at afgoere, om den skat, den skal tage stilling til, rent faktisk har fremkaldt virkninger, som hindrer de faelles markedsordningers mekanismer i at fungere . Til brug for den bedoemmelse, som den nationale ret herved skal foretage, kan der imidlertid fremhaeves visse faellesskabsretlige forhold og angives visse kriterier .
13 De faelles markedsordningers mekanismer har hovedsagelig til formaal at skabe et prisniveau i produktions- og engrosleddet, der tilgodeser baade produktionen i den paagaeldende sektor og forbrugerne, og som sikrer forsyningerne uden at tilskynde til overproduktion .
14 Disse maal vil for det foerste kunne bringes i fare ved nationale beskatningsforanstaltninger, som, selv om dette maatte vaere utilsigtet, har en vaesentlig indflydelse paa prisniveauet paa markedet . Dog er risikoen for en saadan indflydelse paa prisdannelsen mindre, naar der ikke er tale om en afgift paa land
brugsproduktionen, men om en grundskyld, der paalaegges alle landbrugsejendomme, og som hverken beregnes paa grundlag af den faktiske stoerrelse eller karakter af landbrugsproduktionen .
15 Det bemaerkes for det andet, saaledes som sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende for Domstolen, og som Kommissionen har anerkendt, at beskatningsforanstaltninger, som direkte eller indirekte har en vaesentlig indflydelse paa landbrugsbedrifternes struktur og foelgelig paa arten og maengden af forsyninger til landbrugsmarkederne, ligeledes vil kunne bringe de maal i fare, som de faelles markedsordninger forfoelger .
16 Det er i den forbindelse klart, at risikoen for en saadan indflydelse paa landbrugsproduktionens struktur bl.a . afhaenger af skattens stoerrelse, om den er midlertidig eller permanent, om den rammer alle landbrugsejendomme eller ej, om der er en direkte forbindelse mellem skattens stoerrelse og den enkelte producents indkomst, og endelig om provenuet af skatten skal anvendes til et bestemt formaal .
17 Spoergsmaalet maa herefter besvares som foelger :
, En midlertidig foroegelse af beskatningen af landbrugsjordens vaerdi, der til fordel for statskassen, som led i en oekonomisk helhedsplan der beroerer de fleste grupper af befolkningen, har til formaal at inddrage en vaesentlig del af den indkomstforoegelse, som en foretaget aendring af den vekselkurs, der anvendes inden for den faelles landbrugspolitik, medfoerer for landbrugerne, er i sig selv hverken uforenelig med EOEF-traktatens bestemmelser om landbrugspolitikken eller med bestemmelserne om de faelles markedsordninger, selv om indfoerelsen af skatten er snaevert forbundet med aendringen af vekselkursen .
, Foroegelsen af beskatningen ville derimod vaere uforenelig med de naevnte bestemmelser i det omfang, den hindrede de ved de paagaeldende faelles markedsordninger indfoerte mekanismer i at fungere enten paa grund af den virkning, den havde paa prisdannelsen, eller paa grund af den aendring af landbrugsbedrifternes struktur, den kunne foere til .
, Det tilkommer den nationale ret at bedoemme, om, og i givet fald i hvilket omfang, den skat, der foreligger til paakendelse, rent faktisk havde saadanne virkninger .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
De udgifter, der er afholdt af den franske og den italienske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( femte afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt den af OEstre Landsret ved beslutning af 19 . november 1982, for ret :
1 ) En midlertidig foroegelse af beskatningen af landbrugsjordens vaerdi, der til fordel for statskassen, som led i en oekonomisk helhedsplan der beroerer de fleste grupper af befolkningen, har til formaal at inddrage en vaesentlig del af den indkomstforoegelse, som en foretaget aendring af den vekselkurs, der anvendes inden for den faelles landbrugspolitik, medfoerer for landbrugerne, er i sig selv hverken uforenelig med EOEF-traktatens bestemmelser om landbrugspolitikken eller med bestemmelserne om de faelles markedsordninger, selv om indfoerelsen af skatten er snaevert forbundet med aendringen af vekselkursen .
2)Foroegelsen af beskatningen ville derimod vaere uforenelig med de naevnte bestemmelser i det omfang, den hindrede de ved de paagaeldende faelles markedsordninger indfoerte mekanismer i at fungere, enten paa grund af den virkning, den havde paa prisdannelsen, eller paa grund af den aendring af landbrugsbedrifternes struktur, den kunne foere til .
3)Det tilkommer den nationale ret at bedoemme, om, og i givet fald i hvilket omfang, den skat, der foreligger til paakendelse, rent faktisk havde saadanne virkninger .