61981CJ0062_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 VED KENDELSE AF 26 . FEBRUAR 1981, INDGAAET TIL DOMSTOLEN DEN 19 . MARTS 1981, HAR STORHERTUGDOEMMET LUXEMBOURGS COUR DE CASSATION I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 177 STILLET TO PRAEJUDICIELLE SPOERGSMAAL VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF TRAKTATENS BESTEMMELSER OM FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER MED HENBLIK PAA DEN LUXEMBOURGSKE LOVGIVNING OM BIDRAG TIL ALDERS- OG INVALIDEFORSIKRINGEN .
2 SPOERGSMAALENE ER REJST I SAGER MELLEM PAA DEN ENE SIDE TO VIRKSOMHEDER, SOM HAR HJEMSTED I FRANKRIG, OG SOM HAR SPECIALISERET SIG I ANLAEGS- OG VEDLIGEHOLDELSESARBEJDER I FORBINDELSE MED JERNBANENETTETS INFRASTRUKTUR, NEMLIG AKTIE
SELSKABERNE SECO OG DESQUENNE & GIRAL, OG PAA DEN ANDEN SIDE ETABLISSEMENT D ' ASSURANCE CONTRE LA VIEILLESSE ET L ' INVALIDITE, EN LUXEMBOURGSK SOCIAL SIKRINGSINSTITUTION . VIRKSOMHEDERNE UDFOERTE HENHOLDSVIS I 1977 OG 1974 FORSKELLIGE ARBEJDER I STORHERTUGDOEMMET LUXEMBOURG . DE HAVDE TIL DETTE FORMAAL MIDLERTIDIGT UDSTATIONERET ARBEJDSTAGERE, SOM IKKE VAR STATSBORGERE I EN MEDLEMSSTAT, OG SOM HELLER IKKE KOM FRA ET LAND, DER I DEN PAAGAELDENDE PERIODE HAVDE EN INTERNATIONAL OVERENSKOMST MED LUXEMBOURG OM SOCIAL SIKRING, IDET ARBEJDSTAGERNE I HELE DET TIDSRUM, ARBEJDERNE I LUXEMBOURG STOD PAA, OBLIGATORISK VAR TILKNYTTET DEN FRANSKE SOCIALE SIKRINGSORDNING .
3 I HENHOLD TIL DEN LUXEMBOURGSKE SOCIALFORSIKRINGSLOV ER ARBEJDSTAGERE, DER ER BESKAEFTIGET PAA LUXEMBOURGSK OMRAADE, I PRINCIPPET OBLIGATORISK OMFATTET AF ALDERS- OG INVALIDEFORSIKRINGSORDNINGEN . HALVDELEN AF BIDRAGENE SKAL BETALES AF ARBEJDSGIVERNE OG HALVDELEN AF ARBEJDSTAGERNE . IMIDLERTID KAN DEN LUXEMBOURGSKE REGERING I HENHOLD TIL LOVENS ARTIKEL 174, STK . 2, DISPENSERE FRA FORSIKRINGSPLIGTEN FOR UDLAENDINGE, DER KUN MIDLERTIDIGT OPHOLDER SIG I STORHERTUGDOEMMET . I DETTE TILFAELDE SKAL ARBEJDSGIVEREN I HENHOLD TIL SAMME LOVS ARTIKEL 174, STK . 3, DOG BETALE DEN DEL AF BIDRAGET, SOM PAAHVILER HAM, UDEN AT BIDRAGET FOR SAA VIDT GIVER DE PAAGAELDENDE ARBEJDSTAGERE RET TIL NOGEN SOCIAL FORDEL .
4 DET FREMGAAR AF SAGENS AKTER, AT DE NAEVNTE BESTEMMELSER ER INDFOERT, DELS FORDI DET IKKE VILLE VAERE RIMELIGT AT OPKRAEVE BIDRAG FRA ARBEJDSTAGERE, SOM KUN MIDLERTIDIGT OPHOLDER SIG PAA LUXEMBOURGSK OMRAADE, DELS FORDI DET MAA FORHINDRES, AT ARBEJDSGIVEREN TILSKYNDES TIL AT BENYTTE UDENLANDSK ARBEJDSKRAFT FOR AT FORMINDSKE SINE UDGIFTER TIL SOCIAL SIKRING . I PRAKSIS OPKRAEVES ARBEJDSGIVERENS DEL AF BIDRAGET IMIDLERTID IKKE LAENGERE FOR ARBEJDSTAGERE, SOM KUN MIDLERTIDIGT OPHOLDER SIG PAA LUXEMBOURGSK OMRAADE, NAAR ARBEJDSTAGERNE ER STATSBORGERE I EN MEDLEMSSTAT ELLER ER LIGESTILLET DERMED .
5 I DET FORELIGGENDE TILFAELDE OPNAAEDE SECO OG DESQUENNE & GIRAL DISPENSATION FOR LOENMODTAGERNES DEL AF DE SOCIALE BIDRAG I HENHOLD TIL SOCIALFORSIKRINGSLOVENS ARTIKEL 174, STK . 2, MEN FIK EFTER DEN LUXEMBOURGSKE INSTITUTIONS BESTEMMELSE PAALAGT AT BETALE ARBEJDSGIVERENS DEL AF BIDRAGENE I HENHOLD TIL LOVENS ARTIKEL 174, STK . 3 . SELSKABERNE INDBRAGTE AFGOERELSEN FOR DOMSTOLENE UNDER
PAABERAABELSE AF, AT DE LUXEMBOURGSKE LOVBESTEMMELSER IKKE KUNNE ANVENDES OVER FOR DEM, DA DE VAR UDTRYK FOR FORSKELSBEHANDLING OG KUNNE HINDRE DEN FRIE UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER INDEN FOR FAELLESSKABET .
6 STORHERTUGDOEMMET LUXEMBOURGS COUR DE CASSATION FANDT, AT DENS AFGOERELSE AFHANG AF, OM DE PAAGAELDENDE NATIONALE LOVBESTEMMELSER VAR FORENELIGE MED FAELLESSKABSRETSREGLERNE OM FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER, OG STILLEDE FOELGENDE SPOERGSMAAL :
1 . "SKAL BESTEMMELSERNE I ROM-TRAKTATENS ARTIKEL 60 FORTOLKES SAALEDES, AT EN MEDLEMSSTAT I DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER I HENHOLD TIL SIN NATIONALE LOVGIVNING, LIGESOM AF SINE EGNE STATSBORGERE, KAN KRAEVE BETALING AF ARBEJDSGIVERENS ANDEL AF BIDRAGENE TIL ALDERS- OG INVALIDEFORSIKRINGEN AF EN UDENLANDSK FYSISK ELLER JURIDISK PERSON, SOM ER HJEMMEHOERENDE I ET AF FAELLESSKABETS MEDLEMSLANDE, OG SOM UDOEVER MIDLERTIDIG VIRKSOMHED I FOERSTNAEVNTE STAT OG DER BESKAEFTIGER ARBEJDERE, SOM ER STATSBORGERE I STATER, DER IKKE HAR NOGEN FORBINDELSE MED FAELLESSKABET, ELLER STRIDER ET SAADANT KRAV MOD OVENNAEVNTE ELLER ANDRE FAELLESSKABSBESTEMMELSER SOM EN DISKRIMINERENDE PRAKSIS, DER HAEMMER DEN FRIE UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER, IDET DENNE TJENESTEYDER, DER ER HJEMMEHOERENDE I ET EF-LAND, FOERST I SIT HJEMLAND OG ETABLERINGSLAND SKAL BETALE BL.A . ARBEJDSGIVERENS BIDRAGSANDEL FOR SINE UDENLANDSKE ARBEJDERE OG DERNAEST SKAL BETALE ARBEJDSGIVERENS BIDRAGSANDEL I DEN STAT, HVOR DER MIDLERTIDIGT PRAESTERES TJENESTEYDELSER VED HJAELP AF UDENLANDSK ARBEJDSKRAFT?"
2."HVIS DET FOERSTE SPOERGSMAAL BESVARES SAALEDES, AT DEN BESKREVNE PRAKSIS PRINCIPIELT ER EN FORBUDT FORSKELSBEHANDLING, VIL BESVARELSEN DA NOEDVENDIGVIS BLIVE DEN SAMME ELLER EVENTUELT EN ANDEN, HVIS TJENESTEYDEREN RENT FAKTISK OPVEJER ULEMPEN VED DEN DOBBELTE BETALING AF ARBEJDSGIVERENS BIDRAGSANDEL GENNEM ANDRE OEKONOMISKE FAKTORER, SOM F.EKS . VED AT BETALE SIN UDENLANDSKE ARBEJDSKRAFT LOENNINGER, SOM ER LAVERE END DEN SOCIALE MINDSTELOEN I DET LAND, HVOR TJENESTEYDELSERNE PRAESTERES, ELLER LAVERE END DE LOENNINGER, SOM GAELDER IFOELGE LANDETS KOLLEKTIVE ARBEJDSAFTALER?"
7 SPOERGSMAALENE GAAR I DET VAESENTLIGE UD PAA, OM FAELLESSKABSRETTEN ER TIL HINDER FOR, AT EN MEDLEMSSTAT FORPLIGTER EN ARBEJDSGIVER, SOM ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, OG SOM VED HJAELP AF ARBEJDSTAGERE, DER ER STATSBORGERE I TREDJE
LANDE, MIDLERTIDIGT UDFOERER ARBEJDER I DEN FOERSTNAEVNTE STAT, TIL AT BETALE ARBEJDSGIVERENS DEL AF BIDRAGENE TIL DEN SOCIALE SIKRING FOR DE NAEVNTE ARBEJDSTAGERE, NAAR ARBEJDSGIVEREN ALLEREDE SKAL BETALE TILSVARENDE BIDRAG FOR DE SAMME ARBEJDSTAGERE OG FOR DE SAMME BESKAEFTIGELSESPERIODER I HENHOLD TIL LOVGIVNINGEN I ETABLERINGSSTATEN, OG NAAR DE BIDRAG, DER BETALES I DEN STAT, HVOR YDELSEN UDFOERES, IKKE GIVER ARBEJDSTAGERNE RET TIL NOGEN SOCIAL FORDEL . DET OENSKES SAERLIGT AFGJORT, OM EN SAADAN FORPLIGTELSE KAN VAERE BERETTIGET I DET OMFANG, DEN OPVEJER DE OEKONOMISKE FORDELE, SOM ARBEJDSGIVEREN HAR KUNNET OPNAA VED IKKE AT OVERHOLDE BESTEMMELSERNE OM DEN SOCIALE MINDSTELOEN I DEN STAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES .
8 IFOELGE TRAKTATENS ARTIKEL 59 OG ARTIKEL 60, STK . 3, KAN TJENESTEYDEREN MED HENBLIK PAA UDFOERELSEN AF SIN TJENESTEYDELSE MIDLERTIDIGT UDOEVE SIN VIRKSOMHED I DET LAND, HVOR YDELSEN PRAESTERES, PAA SAMME VILKAAR, SOM DET PAAGAELDENDE LAND FASTSAETTER FOR SINE EGNE STATSBORGERE . DISSE BESTEMMELSER INDEBAERER, SOM DOMSTOLEN GENTAGNE GANGE HAR FREMHAEVET DET, SIDST VED DOM AF 17 . DECEMBER 1981 ( WEBB, SAG 279/80, ENDNU UTRYKT ), AT ENHVER FORSKELSBEHANDLING AF TJENESTEYDEREN PAA GRUNDLAG AF DENNES NATIONALITET ELLER PAA GRUND AF, AT HAN ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT END DEN, HVORI TJENESTEYDELSEN SKAL PRAESTERES, SKAL AFSKAFFES . BESTEMMELSERNE FORBYDER SAALEDES IKKE BLOT AABENBAR FORSKELSBEHANDLING PAA GRUND AF TJENESTEYDERENS NATIONALITET, MEN OGSAA ALLE SKJULTE FORMER FOR FORSKELSBEHANDLING, SOM, SKOENT DE ER BASERET PAA TILSYNELADENDE NEUTRALE KRITERIER, RENT FAKTISK FOERER TIL DET SAMME RESULTAT .
9 DETTE GAELDER NATIONALE BESTEMMELSER SOM DE FORELIGGENDE, NAAR DEN FORPLIGTELSE TIL AT BETALE ARBEJSGIVERENS DEL AF BIDRAGENE TIL DEN SOCIALE SIKRING, SOM TJENESTEYDERE MED HJEMSTED PAA STATENS EGET OMRAADE ER UNDERKASTET, UDSTRAEKKES TIL ARBEJDSGIVERE, SOM ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, OG SOM ALLEREDE SKAL BETALE TILSVARENDE BIDRAG FOR DE SAMME ARBEJDSTAGERE OG FOR DE SAMME BESKAEFTIGELSESPERIODER I HENHOLD TIL SIDSTNAEVNTE STATS LOVGIVNING . UNDER SAADANNE OMSTAENDIGHEDER INDEBAERER BESTEMMELSERNE I DEN STAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES, AT DE ARBEJDSGIVERE, DER ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, OEKONOMISK PAALAEGGES EN YDERLIGERE BYRDE, IDET DE RENT FAKTISK RAMMES HAARDERE END DE TJENESTEYDERE, DER ER ETABLERET PAA STATENS EGET OMRAADE .
10 BESTEMMELSER, SOM PAALAEGGER ARBEJDSGIVERNE UDGIFTER TIL SOCIAL SIKRING AF DERES ARBEJDSTAGERE, HVORTIL DER IKKE SVARER NOGEN SOCIAL FORDEL FOR ARBEJDSTAGERNE, SOM I OEVRIGT HAR FAAET DISPENSATION FRA FORSIKRINGSPLIGTEN I DEN MEDLEMSSTAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES, OG SOM DESUDEN I HELE DEN PERIODE, HVOR ARBEJDET UDFOERES, FORBLIVER OBLIGATORISK TILSLUTTET DEN SOCIALE SIKRINGSORDNING I DEN MEDLEMSSTAT, HVOR ARBEJDSGIVEREN ER ETABLERET, KAN I OEVRIGT IKKE MED RIMELIGHED ANSES FOR BERETTIGEDE AF ALMENE HENSYN I FORBINDELSE MED DEN SOCIALE BESKYTTELSE AF ARBEJDSTAGERE .
11 ETABLISSEMENT D ' ASSURANCE CONTRE LA VIEILLESSE ET L ' INVALIDITE HAR VEDROERENDE DETTE ANFOERT, AT MEDLEMSSTATERNE, EFTERSOM DET STAAR DEM FRIT FOR FULDSTAENDIGT AT NAEGTE ARBEJDSTAGERE, SOM ER STATSBORGERE I TREDJELANDE, SAAVEL INDREJSE TIL DERES OMRAADE SOM TILLADELSE TIL AT UDFOERE LOENNET ARBEJDE, SAA MEGET MERE KAN OPSTILLE BETINGELSER ELLER RESTRIKTIONER FOR EN EVENTUEL ARBEJDSTILLADELSE, SOM DE FRIT KAN BEVILGE, F.EKS . OBLIGATORISK BETALING AF ARBEJDSGIVERENS DEL AF BIDRAGENE TIL DEN SOCIALE SIKRING .
12 DETTE RAESONNEMENT KAN IKKE ANERKENDES, IDET EN MEDLEMSSTAT IKKE KAN ANVENDE SINE KONTROLBEFOEJELSER MED HENSYN TIL BESKAEFTIGELSE AF STATSBORGERE FRA TREDJELANDE TIL AT PAALAEGGE EN VIRKSOMHED, SOM ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, OG SOM ER OMFATTET AF DEN FRIE UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER I HENHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 59 OG 60, EN DISKRIMINERENDE BYRDE .
13 ETABLISSEMENT D ' ASSURANCE CONTRE LA VIEILLESSE ET L ' INVALIDITE HAR ENDVIDERE GJORT GAELDENDE, AT EN UDVIDELSE AF NATIONALE BESTEMMELSER SOM DE FORELIGGENDE TIL OGSAA AT OMFATTE TJENESTEYDERE, DER ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, UNDER ALLE OMSTAENDIGHEDER ER BERETTIGET I DET OMFANG, DEN RENT FAKTISK OPVEJER DE OEKONOMISKE FORDELE, SOM TJENESTEYDERNE HAR KUNNET OPNAA VED EVENTUELT IKKE AT OVERHOLDE BESTEMMELSERNE I DEN STAT, HVOR DE UDFOERER DERES TJENESTEYDELSER, BL . A . MED HENSYN TIL DEN SOCIALE MINDSTELOEN . ETABLISSEMENT D ' ASSURANCE CONTRE LA VIEILLESSE ET L ' INVALIDITE HAR HERVED HENVIST TIL DE SAERLIGE VANSKELIGHEDER, DER FOR DEN MEDLEMSSTAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES, ER FORBUNDET MED AT SIKRE, AT ARBEJDSGIVERE, DER ER ETABLERET UDEN FOR STATENS OMRAADE, OVERHOLDER SAADANNE BESTEMMELSER .
14 DET STAAR FAST, AT FAELLESSKABSRETTEN IKKE ER TIL HINDER FOR, AT MEDLEMSSTATERNE UDSTRAEKKER DERES LOVGIVNING ELLER DE AF ARBEJDSMARKEDETS PARTER INDGAAEDE
KOLLEKTIVE ARBEJDSAFTALER VEDROERENDE MINDSTELOEN TIL AT OMFATTE ENHVER, DER, SELV MIDLERTIDIGT, UDFOERER LOENNET ARBEJDE PAA DERES OMRAADE, UANSET HVOR ARBEJDSGIVEREN ER ETABLERET, LIGESOM FAELLESSKABSRETTEN IKKE FORBYDER MEDLEMSSTATERNE AT GENNEMTVINGE OVERHOLDELSEN AF DISSE REGLER VED PASSENDE MIDLER . EN ORDNING ELLER EN PRAKSIS, SOM GENERELT PAALAEGGER ALLE TJENESTEYDERE, SOM ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, OG SOM BESKAEFTIGER ARBEJDSTAGERE, DER ER STATSBORGERE I TREDJELANDE, EN FORPLIGTELSE TIL AT YDE BIDRAG TIL DEN SOCIALE SIKRING ELLER DERTIL SVARENDE BIDRAG, UANSET OM DE HAR OVERHOLDT REGLERNE OM DEN SOCIALE MINDSTELOEN I DEN MEDLEMSSTAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES, KAN, NAAR DEN BEGRAENSER DEN FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER, IMIDLERTID IKKE BETEGNES SOM ET PASSENDE MIDDEL, IDET EN SAADAN GENEREL FORANSTALTNING IKKE EFTER SIN ART KAN VAERE EGNET TIL AT SIKRE, AT DE NAEVNTE REGLER OVERHOLDES, ELLER TIL PAA NOGEN MAADE AT BRINGE DEN PAAGAELDENDE ARBEJDSKRAFT NOGEN FORDEL .
15 DE SPOERGSMAAL, DER ER STILLET AF STORHERTUGDOEMMET LUXEMBOURGS COUR DE CASSATION, MAA FOELGELIG BESVARES SAALEDES, AT FAELLESSKABSRETTEN ER TIL HINDER FOR, AT EN MEDLEMSSTAT FORPLIGTER EN ARBEJDSGIVER, SOM ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, OG SOM VED HJAELP AF ARBEJDSTAGERE, DER ER STATSBORGERE I TREDJELANDE, MIDLERTIDIGT UDFOERER ARBEJDER I DEN FOERSTNAEVNTE STAT, TIL AT BETALE ARBEJDSGIVERENS DEL AF BIDRAGENE TIL DEN SOCIALE SIKRING AF DE NAEVNTE ARBEJDSTAGERE, NAAR ARBEJDSGIVEREN ALLEREDE SKAL BETALE TILSVARENDE BIDRAG FOR DE SAMME ARBEJDSTAGERE OG FOR DE SAMME BESKAEFTIGELSESPERIODER I HENHOLD TIL LOVGIVNINGEN I ETABLERINGSSTATEN, OG NAAR DE BIDRAG, SOM BETALES I DEN STAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES, IKKE GIVER ARBEJDSTAGERNE RET TIL NOGEN SOCIAL FORDEL . EN SAADAN FORPLIGTELSE ER HELLER IKKE BERETTIGET, SAAFREMT DEN HAR TIL FORMAAL AT OPVEJE DE OEKONOMISKE FORDELE, SOM ARBEJDSTAGEREN MAATTE HAVE KUNNET OPNAA VED IKKE AT OVERHOLDE REGLERNE OM DEN SOCIALE MINDSTELOEN I DEN STAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
16 DE UDGIFTER, DER ER AFHOLDT AF KOMMISSIONEN, SOM HAR AFGIVET INDLAEG FOR DOMSTOLEN, KAN IKKE GODTGOERES . DA SAGENS BEHANDLING I FORHOLD TIL HOVEDSAGENS PARTER UDGOER ET LED I DEN SAG, SOM VERSERER FOR DEN NATIONALE RET, TILKOMMER DET DENNE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
KENDER
DOMSTOLEN
VEDROERENDE DE SPOERGSMAAL, SOM ER FORELAGT DEN AF STORHERTUGDOEMMET LUXEMBOURGS COUR DE CASSATION VED KENDELSE AF 26 . FEBRUAR 1981 FOR RET :
FAELLESSKABSRETTEN ER TIL HINDER FOR, AT EN MEDLEMSSTAT FORPLIGTER EN ARBEJDSGIVER, SOM ER ETABLERET I EN ANDEN MEDLEMSSTAT, OG SOM VED HJAELP AF ARBEJDSTAGERE, DER ER STATSBORGERE I TREDJELANDE, MIDLERTIDIGT UDFOERER ARBEJDER I DEN FOERSTNAEVNTE STAT, TIL AT BETALE ARBEJDSGIVERENS DEL AF BIDRAGENE TIL DEN SOCIALE SIKRING AF DE NAEVNTE ARBEJDSTAGERE, NAAR ARBEJDSGIVEREN ALLEREDE SKAL BETALE TILSVARENDE BIDRAG FOR DE SAMME ARBEJDSTAGERE OG FOR DE SAMME BESKAEFTIGELSESPERIODER I HENHOLD TIL LOVGIVNINGEN I ETABLERINGSSTATEN, OG NAAR DE BIDRAG, SOM BETALES I DEN STAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES, IKKE GIVER ARBEJDSTAGERNE RET TIL NOGEN SOCIAL FORDEL . EN SAADAN FORPLIGTELSE ER HELLER IKKE BERETTIGET, SAAFREMT DEN HAR TIL FORMAAL AT OPVEJE DE OEKONOMISKE FORDELE, SOM ARBEJDSGIVEREN MAATTE HAVE KUNNET OPNAA VED IKKE AT OVERHOLDE REGLERNE OM DEN SOCIALE MINDSTELOEN I DEN STAT, HVOR TJENESTEYDELSEN UDFOERES .