62000TO0339_SV
Parter
Domskäl
Domslut
Parter
I mål T-339/00 R,
Bactria Industriehygiene-Service GmbH, Kirchheimbolanden (Tyskland), företrätt av advokaterna K. Van Maldegem och C. Mereu, med delgivningsadress i Luxemburg,
sökande,
mot
Europeiska gemenskapernas kommission, företrädd av R. Wainwright och L. Ström, båda i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
angående en ansökan om uppskov med verkställigheten av kommissionens förordning (EG) nr 1896/2000 av den 7 september 2000 om första fasen av det program som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om biocidprodukter (EGT L 228, s. 6) angående artikel 6.2 och 6.3 och artikel 7.1,
meddelar
FÖRSTAINSTANSRÄTTENS ORDFÖRANDE
följande
Beslut
Domskäl
Tillämpliga bestämmelser
1 Europaparlamentet och rådet antog den 16 februari 1998 direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, s. 1). Detta direktiv har till syfte att upprätta en gemenskapsordning för tillstånd och utsläppande på marknaden avseende användning av biocidprodukter.
2 De tillståndsförfaranden som föreskrivs i direktivet gör det möjligt att beakta biocidprodukters särskilda egenskaper och de risker som är knutna till användningen av dessa.
3 I punkt 12 i skälen till direktiv 98/8 anges att det är nödvändigt att upprätta en gemenskapsförteckning över verksamma ämnen som får ingå i biocidprodukter, och att föreskrifter bör meddelas om ett gemenskapsförfarande för bedömning av om ett verksamt ämne kan tas upp i gemenskapsförteckningen. I detta övervägande anges vidare att det särskilt måste anges vilka uppgifter de berörda parterna måste lägga fram vid ansökan om upptagande av ett verksamt ämne i förteckningen och att de verksamma ämnena i förteckningen regelbundet bör omprövas och vid behov jämföras med varandra under särskilda förhållanden, för att hänsyn skall kunna tas till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.
4 I artikel 5.1 a i direktiv 98/8 föreskrivs att medlemsstaterna skall godkänna en biocidprodukt endast "om det (de) verksamma ämne(n) som den innehåller finns med i förteckningen i bilaga 1A och alla krav som framgår av dessa bilagor är uppfyllda". Bilaga I i direktiv 98/8 skall innehålla en "förteckning över verksamma ämnen som får ingå i biocidprodukter med krav som beslutats på gemenskapsnivå". Bilaga I A hänför sig till lågriskbiocidprodukter och bilaga I B till basämnen.
5 Enligt artikel 9 i direktiv 98/8 skall medlemsstaterna föreskriva att ett ämne, som är ett verksamt ämne för användning av biocidprodukter, får släppas ut på marknaden endast för sådan användning om villkoren i artikel 11.1 i detta direktiv är uppfyllda och åtföljs av en förklaring om att det verksamma ämnet är avsett att ingå i en biocidprodukt.
6 I artikel 11 i direktiv 98/8 beskrivs förfarandet för upptagandet av ett verksamt ämne i bilaga I, IA eller IB. Upptagandet eller senare ändringar av upptagandet av ett verksamt ämne förutsätter att en ansökan ingetts. Enligt artikel 11.1 a skall en sökande till den behöriga myndigheten i en medlemsstat överlämna dokumentation om det verksamma ämnet, vilken uppfyller kraven i bilaga II A, III A eller IV A i direktivet samt dokumentation om minst en biocidprodukt som innehåller det verksamma ämnet, vilken uppfyller kraven i artikel 8 i direktivet. Efter att vissa formkrav uppfyllts skall dokumentationen sändas till kommissionen och ett beslut skall fattas i enlighet med förfarandet i artikel 28 i direktiv 98/8 om upptagande av det verksamma ämnet i bilaga I, IA eller IB.
7 I artikel 12 i direktiv 98/8, benämnd "Användning till förmån för andra sökande av uppgifter som de behöriga myndigheterna innehar", föreskrivs följande:
"1. Medlemsstaterna får använda de uppgifter som avses i artikel 8 till förmån för en andra eller senare sökande endast om något av följande villkor är uppfyllt:
...
c) När det gäller ett verksamt ämne som redan fanns på marknaden vid den tidpunkt som avses i artikel 34.1 gäller följande:
i) en period av tio år skall ha förflutit från den tidpunkt som avses i artikel 34.1 när det gäller alla uppgifter som har getts in med avseende på detta direktiv, om inte sådana uppgifter redan är skyddade i enlighet med gällande nationella bestämmelser om biocidprodukter. I sådana fall skall uppgifterna fortsätta att vara skyddade i den medlemsstaten fram till utgången av eventuellt kvarvarande skyddsperiod för uppgifterna i enlighet med nationella bestämmelser, dock högst tio år efter den tidpunkt som avses i artikel 34.1.
..."
8 Enligt artikel 16.1 i direktiv 98/8 tillåts medlemsstaterna att, under en tioårsperiod från och med den 14 maj 2000, avvika från kravet på tillstånd för en biocidprodukt i enlighet med artikel 3.1 i detta direktiv, avvika från kravet på att de verksamma ämnen som en biocidprodukt innehåller finns med i förteckningen i bilaga I eller IA enligt artikel 5.1, avvika från kravet på att den som ansöker skall tillhandahålla uppgifter enligt artikel 8.2 och 8.4 och, slutligen, avvika från det krav som anges i artikel 8.1. Enligt artikel 16.1 får medlemsstaten "särskilt, i enlighet med sina nationella bestämmelser, tillåta att en sådan biocidprodukt som innehåller verksamma [existerande] ämnen som inte finns med i förteckningen i bilaga I eller IA för denna produkttyp släpps ut på marknaden inom dess territorium". För denna möjlighet till undantag som medlemsstaten ges, uppställs restriktioner eller begränsningar som fastställs i enlighet med artikel 16.2 och 16.3.
9 I artikel 16.2 i direktiv 98/8 föreskrivs följande:
"När det här direktivet har antagits skall kommissionen inleda ett tioårigt arbetsprogram för att systematiskt granska alla verksamma ämnen som vid den tidpunkt som avses i artikel 34.1 redan finns på marknaden i form av verksamma ämnen i en biocidprodukt som är avsedd för andra ändamål än dem som anges i artikel 2.2 c och 2.2 d. I enlighet med förfarandet i artikel 28.3, skall föreskrifter antas, som skall innehålla alla nödvändiga bestämmelser för att utarbeta och genomföra programmet, däribland bestämmelser om prioriteringar för utvärderingen av de olika verksamma ämnena samt en tidsplan. Senast två år innan arbetsprogrammet avslutas skall kommissionen till rådet och Europaparlamentet överlämna en rapport om hur långt arbetet med programmet har kommit.
Under den tioårsperioden och från den tidpunkt som avses i artikel 34.1 kan det i enlighet med förfarandet i artikel 28.3 beslutas att ett verksamt ämne skall tas upp i bilaga I, IA eller IB samt villkoren för detta eller, i de fall där kraven i artikel 10 [avseende detta upptagande] inte uppfylls eller erforderliga uppgifter och data inte har getts in inom föreskriven tid, att det verksamma ämnet inte skall tas upp i bilaga I, IA eller IB."
10 Den 7 september 2000 antog kommissionen förordning (EG) nr 1896/2000 om första fasen av det program som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8 (EGT L 228, s. 6, nedan kallad den ifrågasatta förordningen). Syftet med denna förordning är att inleda den första fasen av arbetsprogrammet för att granska alla verksamma ämnen i biocidprodukter som redan fanns på marknaden den 14 maj 2000 (nedan kallat granskningsprogrammet). Såsom det anges i andra punkten i skälen till den ifrågasatta förordningen "är [a]vsikten med den första fasen av granskningsprogrammet att ge kommissionen möjlighet att identifiera existerande verksamma ämnen i biocidprodukter och fastställa vilka av dessa som bör utvärderas för att eventuellt tas upp i bilaga I, bilaga IA eller bilaga IB till direktiv [98/8]".
11 Existerande verksamt ämne definieras som "verksamt ämne som släppts ut på marknaden före den 14 maj 2000 i form av ett verksamt ämne i en biocidprodukt, som är avsedd för andra ändamål än dem som anges i artikel 2.2 c och 2.2 d i direktivet".
12 Enligt denna förordning skall varje producent av ett existerande verksamt ämne "identifiera" detta verksamma ämne genom att till kommissionen inkomma med uppgifter om det verksamma ämnet enligt bilaga I till förordningen, och varje formulerare, det vill säga tillverkaren eller en representant för denne i gemenskapen, får identifiera ett existerande verksamt ämne (punkt 4 i skälen och artikel 3). Vad beträffar medlemsstaterna får dessa identifiera andra existerande verksamma ämnen än dem som finns med i den förteckning över samtliga verksamma ämnen som har identifierats (artikel 5.1 och 5.2).
13 Enligt artikel 4.1 första stycket i den ifrågasatta förordningen skall "producenter, formulerare och sammanslutningar som vill ansöka om att ett existerande verksamt ämne tas upp i bilaga I eller bilaga IA till direktivet [98/8] för en eller flera produkttyper [...] anmäla detta ämne till kommissionen genom att inkomma med de uppgifter som anges i bilaga II till denna förordning".
14 Som en följd av anmälan föreskrivs att det i enlighet med förfarandet i artikel 28 i direktiv 98/8 skall antas en förordning som bland annat innehåller en uttömmande förteckning över existerande verksamma ämnen som skall granskas under andra fasen av granskningsprogrammet (nedan kallad granskningsförteckningen). Denna granskningsförteckning skall bland annat innehålla existerande verksamma ämnen för vilka kommissionen har godkänt en anmälan eller om vilka medlemsstaterna har framfört önskemål (artikel 6.1 b).
15 I artikel 6 föreskrivs vidare följande:
"2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16.1, 16.2 eller 16.3 i direktivet får samtliga producenter av ett verksamt ämne som är upptaget i [granskningsförteckningen] och samtliga formulerare för biocidprodukter som innehåller ett sådant ämne släppa ut eller fortsätta att saluföra det verksamma ämnet på marknaden, som sådant eller i biocidprodukter, i den eller de produkttyper för vilka kommissionen har godkänt minst en anmälan.
3. I enlighet med förfarandet i artikel 28.3 i direktivet skall beslut antas som riktar sig till medlemsstaterna, av vilka det framgår att följande verksamma ämnen inte skall tas upp i bilaga I, bilaga IA eller bilaga IB till direktivet inom ramen för granskningsprogrammet, och att dessa verksamma ämnen, som sådana eller i biocidprodukter, inte längre skall släppas ut på marknaden för användning som biocider:
a) Verksamma ämnen som inte är upptagna i den förteckning som avses i punkt 1 b.
b) Verksamma ämnen som är upptagna i den förteckning som avses i punkt 1 b, i produkttyper för vilka kommissionen inte har godkänt någon anmälan.
Om det verksamma ämnet är upptaget i den förteckning över existerande verksamma ämnen som avses i punkt 1 a skall emellertid en rimlig avvecklingsperiod på högst tre år beviljas, räknat från och med den dag när beslutet enligt första stycket träder i kraft."
16 Slutligen föreskrivs i artikel 7.1 i den ifrågasatta förordningen att existerande verksamma ämnen i biocidprodukttyperna 8 (träskyddsmedel) och 14 (rodenticider) i bilaga V till direktivet, som är upptagna i den förteckning som avses i artikel 6.1 b i denna förordning, skall tas upp i den första förteckningen över existerande verksamma ämnen som skall granskas. Anmälare vars anmälningar har godkänts av kommissionen i enlighet med artikel 4.2 i denna förordning skall lämna in en fullständig dokumentation enligt artikel 11.1 a i direktiv 98/8 avseende upptagande av verksamma ämnen för dessa produkttyper i bilaga I, bilaga IA eller bilaga IB till direktivet. Den dokumentation som avses i artikel 11.1 a ii i direktivet skall omfatta representativa användningsområden särskilt med avseende på den exponering för det verksamma ämnet som människor och miljö utsätts för.
Bakgrund och förfarande
17 Sökanden, som är ett bolag bildat enligt tysk rätt, tillverkar och säljer perättiksyra (nedan kallad syra). Det är fråga om ett verksamt ämne som ingår i vissa biocidprodukter.
18 Genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 8 november 2000 väckte sökanden enligt artikel 230 fjärde stycket EG en talan om ogiltigförklaring av den ifrågasatta förordningen.
19 Genom en särskild handling som inkom till förstainstansrättens kansli den 12 januari 2001 ansökte sökanden även enligt artikel 242 EG om uppskov med verkställigheten av denna förordning till dess att förstainstansrätten avgjort frågan i sak.
20 Den 18 januari 2001 gjorde kommissionen en invändning om rättegångshinder mot talan om ogiltighetsförklaring enligt artikel 114 i förstainstansrättens rättegångsregler.
21 Den 14 februari 2001 framlade kommissionen sina yttranden över förevarande ansökan om interimistiska åtgärder.
22 Parterna hördes den 9 mars 2001. Under förhandlingen gav sökanden en version av sin ansökan om interimistiska åtgärder som innehöll vissa ytterligare omständigheter utöver dem som nämndes i den ursprungliga begäran och yrkade senare på konfidentiell behandling av vissa av dem, vilket kommissionen inte motsatte sig.
23 Efter förhandlingen anmodade rätten sökanden att inom en frist av två månader inkomma med vissa uppgifter avseende sökandens ekonomiska situation, vilka förebringades den 23 mars 2001 i form av en inlaga och särskilt ett vittnesmål från Gutknecht samt 25 bilagor.
24 De yttranden som kommissionen beretts tillfälle att inkomma med avseende den version av ansökan om interimistiska åtgärder som ingavs vid förhandlingen och avseende de upplysningar som sökanden lämnade därefter, ingavs den 29 mars respektive den 2 april 2001.
Föremålet för talan
25 I sin ansökan om interimistiska åtgärder ansökte sökanden om uppskov med verkställigheten av den ifrågasatta förordningen.
26 Vid förhandlingen preciserade sökanden emellertid att den endast begärde uppskov med verkställighet av förordningen vad avser artikel 6.2 och 6.3 och artikel 7.1.
Rättsfrågan
27 Enligt artiklarna 242 EG och 243 EG och artikel 4 i rådets beslut 88/591/EKSG, EEG, Euratom av den 24 oktober 1988 om upprättandet av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (EGT L 319, s. 1; svensk specialutgåva, område 1, volym 2, s. 89), i dess lydelse enligt rådets beslut 93/350/Euratom, EKSG, EEG av den 8 juni 1993 (EGT L 144, s. 21; svensk specialutgåva, område 1, volym 3, s. 21), får förstainstansrätten, om den anser att omständigheterna så kräver, förordna om uppskov med verkställigheten av den påtalade rättsakten eller föreskriva nödvändiga interimistiska åtgärder.
28 Enligt artikel 104.1 första stycket i förstainstansrättens rättegångsregler kan en ansökan om uppskov med verkställighet av en rättsakt endast prövas om sökanden har väckt talan om prövning av rättsakten vid rätten. Denna bestämmelse är inte endast en formföreskrift utan förutsätter att talan i sak, som ansökan om interimistiska åtgärder hänför sig till, kan prövas av förstainstansrätten.
29 I artikel 104.2 i rättegångsreglerna föreskrivs att en ansökan om interimistiska åtgärder skall ange föremålet för talan, de omständigheter som ställer krav på skyndsamhet och de faktiska och rättsliga grunder på vilka den begärda åtgärden omedelbart framstår som befogad (fumus boni juris). Dessa villkor är kumulativa, vilket innebär att det inte kan förordnas om interimistiska åtgärder när ett av villkoren inte är uppfyllt (beslut av domstolens ordförande av den 14 oktober 1996 i mål C-268/96 P(R), SCK och FNK mot kommissionen, REG 1996, s. I-4971, punkt 30). I förekommande fall skall även en intresseavvägning mellan de föreliggande intressena göras i ett interimistiskt förfarande (beslut av domstolens ordförande av den 29 juni 1999 i mål C-107/99 R, Italien mot kommissionen, REG 1999, s. I-4011, punkt 59).
30 Vid denna helhetsbedömning förfogar domstolen som prövar en ansökan om en interimistisk åtgärd över ett omfattande utrymme för skönsmässig bedömning och är fri att med avseende på de särskilda omständigheterna i fallet i fråga avgöra sättet att pröva om dessa olika villkor är uppfyllda, liksom i vilken ordning denna prövning skall utföras, då det inte i någon bestämmelse i gemenskapsrätten föreskrivs ett i förväg upprättat analysschema för bedömningen av om det är nödvändigt att bevilja interimistiska åtgärder (beslut meddelat av domstolens ordförande den 17 december 1998 i mål C-363/98 P (R), Emesa Sugar mot rådet, REG 1998, s. I-8787, punkt 50).
Parternas yrkanden
Upptagande till sakprövning
31 Sökanden har gjort gällande att det ifrågasatta beslutet egentligen är ett beslut som är riktat till en bestämd grupp personer som sökanden utgör en del av, nämligen producenter av existerande verksamma ämnen, det vill säga de som fanns på marknaden den 14 maj 2000, och formulerare som använder dessa ämnen.
32 Dessutom skall sökanden, eftersom den skiljer sig från samtliga övriga ekonomiska aktörer, anses som direkt berörd av den ifrågasatta förordningen (domstolens dom av den 18 november 1975 i mål 100/74, CAM mot kommissionen, REG 1975, s. 1393, och av den 18 maj 1994 i mål C-309/89, Cordorniu mot rådet, REG 1994, s. I-1853; svensk specialutgåva, volym 15, s. 141). Sökanden har även åberopat vissa karakteristiska drag som är av sådan natur att sökanden skall anses personligt berörd (domstolens dom av den 14 juli 1983 i mål 231/82, Spijker Kwasten mot kommissionen, REG 1983, s. 2559, punkt 8, och förstainstansrättens dom av den 22 oktober 1996 i mål T-266/94, Skibsvaerftsforeningen m.fl. mot kommissionen, REG 1996, s. II-1399, punkt 46).
33 Dessutom deltog sökanden, på anmodan av kommissionen, aktivt vid antagandet av den ifrågasatta förordningen genom European Chemical Industry Council, med anledning av det särskilda intresse som sökanden hade av att förordningen skulle antas. I inledningen till direktiv 98/8 nämns särskilt samarbetet mellan kommissionen och industrin i fråga.
34 Av dessa skäl har sökanden gjort gällande att den berörs personligen av den ifrågasatta förordningen.
35 Eftersom den ifrågasatta förordningen är direkt tillämplig, berör bestämmelserna i denna sökanden på ett direkt sätt.
36 Kommissionen anser att ansökan om interimistiska åtgärder skall avslås, eftersom det är uppenbart att talan i sak, som denna ansökan hänför sig till, inte kan tas upp till prövning.
37 För det första visar den omständigheten att den ifrågasatta förordningen är tillämplig på alla producenter, formulerare, importörer, sammanslutningar och medlemsstater som vill identifiera och/eller anmäla de existerande verksamma ämnena att den har en allmän giltighet. En rättsakts allmänna räckvidd och därmed dess normativa karaktär kan inte ifrågasättas på grund av att det är möjligt att mer eller mindre exakt fastställa antalet rättssubjekt som vid en viss tidpunkt berörs av denna, eller till och med deras identitet (domen i det ovannämnda målet Codorniu mot rådet, och förstainstansrättens beslut av den 15 december 2000 i mål T-113/99, Galileo och Galileo International mot rådet, REG 2000, s. II-4141).
38 Sökanden har vidare inte visat att den är personligt berörd i förhållande till andra tillverkare av verksamma ämnen. Eftersom den påstådda slutna kretsen av tillverkare inte existerar, kan varje tillverkare alltid börja saluföra verksamma ämnen som redan existerade före den 14 maj 2000 och varje formulerare kan alltid börja använda sådana verksamma existerande ämnen i biocidprodukter. Vad avser sökandens deltagande i förfarandet för antagande av den ifrågasatta förordningen, förutom att det inte kännetecknas av ett aktivt deltagande, föreskrivs detta inte i gemenskapslagstiftningen.
39 Slutligen är inte sökanden direkt berörd av det ifrågasatta beslutet. Något orsakssamband mellan rättsakten och de ifrågasatta rättsverkningarna har nämligen inte fastställts för alla bestämmelserna i det ifrågasatta beslutet.
Fumus boni juris
40 Vad avser villkoret fumus boni juris har sökanden i första hand gjort gällande att kommissionen inte har befogenhet att anta en förordning som står i strid med bestämmelserna om skydd för uppgifter i direktiv 98/8. Den ifrågasatta förordningen skulle frånta anmälarna det rättsliga skydd som i artikel 12.1 c i i direktivet ges för "existerande uppgifter" avseende existerande verksamma ämnen, såsom syra, för hela perioden från den 14 maj 2000 till den 14 maj 2001, eller under kvarvarande perioder av nationellt skydd.
41 I andra hand anser sökanden att den ifrågasatta förordningen är oförenlig med fördraget eftersom den snedvrider konkurrensen och strider mot gemenskapsbestämmelserna inom konkurrensrätten. Förordningen gör det möjligt för de företag som inte deltar i förfarandet för upptagande i förteckning att dra nytta av anmälningar som görs av dem som deltar, den föreskriver en överdrivet lång avvecklingsperiod för existerande verksamma ämnen som inte har anmälts eller har anmälts felaktigt på högst tre år och uppmanar att inlämna "gemensamma anmälningar".
42 I sista hand anser sökanden att den ifrågasatta förordningen strider mot såväl äganderätten till uppgifter som proportionalitetspincipen, rättssäkerhetsprincipen och principen om berättigade förväntningar, principen om enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten och principen om internationella avtals företräde.
43 Kommissionen anser att dessa argument saknar grund. Sökanden har egentligen bestritt att det saknas bestämmelser som föreskriver ett förbud att saluföra ett ämne eller en produkt för en producent eller en formulerare som inte har gjort någon anmälan eller identifiering.
44 I synnerhet kan inte sökandens grund godtas enligt vilken den ifrågasatta förordningen "undanröjer skyddet för upplysningar" i artikel 12.1 c i i direktiv 98/8 godtas. Den ifrågasatta förordningen förtar inte verkan av artikel 12 i direktivet. De upplysningar som föreskrivs i bilaga I och II i den ifrågasatta förordningen skall underställas kommissionen. Vad avser de upplysningar som ingetts samtidigt av en "anmälare" enligt artiklarna 3.1 fjärde stycket i den ifrågasatta förordningen och 4.1 fjärde stycket i samma förordning, skyddas dessa enligt artikel 12 i direktivet.
45 En situation där en producent av ett verksamt ämne eller en formulerare av en biocidprodukt som innehåller detta verksamma ämne, vilken inte har gjort någon identifiering eller anmälan, ändå kan släppa ut eller saluföra detta verksamma ämne på marknaden utgör inte ett åsidosättande av bestämmelserna i direktivet om skydd för uppgifter.
46 För det första förbjuds medlemsstaterna enligt artikel 12 i direktiv 98/8 att använda de uppgifter som avses i artikel 8, vilka lämnas av den som ansöker om godkännande till förmån för en andra eller senare sökande. Dessa senare sökande har inte heller i fortsättningen tillgång till upplysningarna för sin ansökan under skyddsperioden för upplysningarna. I artikel 6.2 i den ifrågasatta förordningen regleras en annan situation, vilken är rätten för varje producent eller formulerare att saluföra ett ämne eller en produkt "i den eller de produkttyper" för vilka kommissionen har godkänt en anmälan.
47 För det andra har kommissionen understrukit att den korrekta tillämpliga bestämmelsen för förevarande mål är artikel 16.1 i direktiv 98/8 om "övergångsbestämmelser", i vilken det föreskrivs att en medlemsstat får fortsätta att använda sin nuvarande ordning eller praxis för utsläppande av biocidprodukter på marknaden för en period av tio år räknat från den 14 maj 2000, förutsatt att produkterna innehåller ett verksamt ämne som fanns på marknaden vid denna tidpunkt och som ännu inte finns med i förteckningen i bilaga I eller I A i enlighet med förfarandena i detta direktiv.
48 För det tredje bekräftar artikel 6.2 i den ifrågasatta förordningen endast den situation som följer av övergångsbestämmelserna, nämligen att medlemsstaterna skall tillåta de verksamma ämnena på sin marknad och biocidprodukter i den eller de produkttyper som har "anmälts" för att potentiellt upptas i nämnda bilagor. Kommissionen har i detta avseende påpekat att, enligt de upplysningar som den förfogar över, åtta producenter som importerar syra, däribland sökanden, är inskrivna för större mängder än tio ton per år. Under förutsättning att en av dessa "anmäler" ämnet för upptagande i den avsedda bilagan till direktiv 98/8, kan de andra producenterna och importörerna, inbegripet sökanden, fortsätta att släppa ut syra på den gemensamma marknaden under övergångsperioden om de så vill.
49 För det fjärde är det vanligtvis inte nödvändigt med ett nytt tillstånd för en biocidprodukt som innehåller syra och som sedan släppts ut på marknaden under övergångsperioden enligt denna medlemsstats system. Om detta är nödvändigt på grund av krav på förnyat tillstånd i denna medlemsstat eller om ny producent och importör under denna period vill börja att saluföra en biocidprodukt som innehåller syra, är det enligt artikel 12 i direktiv 98/8 förbjudet för myndigheterna i denna medlemsstat att använda de uppgifter som de erhållit från en sökande.
Skyndsamhetskravet
50 Sökanden har gjort gällande att den kommer att lida allvarlig och irreparabel skada om den inte ges uppskov med verkställighet av bestämmelserna i den ifrågasatta förordningen.
51 Att det begärda uppskovet skall meddelas skyndsamt följer enligt sökanden för det första av skyldigheten att före den 28 mars 2002 inkomma med de uppgifter, vilka anges i bilaga II, som krävs för anmälan av den syra som sökanden producerar i enlighet med artikel 4 i den ifrågasatta förordningen. För det första skall vissa av de studier som skall göras för att samla in dessa uppgifter göras under en period av flera månader, och för det andra uppskattas kostnaden för förberedelser och ingivande av dokumentation till cirka 180 000 euro.
52 Kostnaden för förberedelserna av dokumentationen skulle innebära en höjning av priset på den syra som säljs av sökanden och följaktligen att man skulle gå miste om leveransavtal. Sökanden skulle lida en betydande ekonomisk förlust samt en minskning av sina andelar på syramarknaden inom gemenskapen.
53 Sökanden har gjort gällande att den behållit en marknadsandel om ungefär [... procent] av gemenskapsmarknaden för syra i början av nittiotalet, vilken skall uppnå [... procent] 2001 på grund av det framtida granskningsprogrammet. Dess främsta kund, [...], avbröt det leveransavtal som knöt den till sökanden 1999, med en övergångsperiod fram till slutet av 2000, på grund av kostnader orsakade av granskningsprogrammet. På samma sätt sade [...] i slutet av 1998 upp avtal som den hade ingått med sökanden. 1997 representerade dessa två kunder [... procent] av den totala mängden syra som sålts av sökanden, vilket således utgjorde en kumulativ förlust uppgående till [...] tyska mark (DEM) för åren 1999-2001.
54 Förlusten av omsättningen om [...] procent i förhållande till omsättningen 1998, som föreligger redan i dag, är oöverstiglig för sökanden i den mycket specialiserade marknadssektor som desinfektionsmedel utgör. Sökanden har tillagt att företag som är etablerade i Centraleuropa fått instruktioner att inte göra inköp från sökanden. Vissa av sökandens kunder i gemenskapen har enligt sökanden även motsatt sig mindre prishöjningar.
55 Enligt sökanden ledde denna situation till att den var tvungen att successivt minska antalet anställda från 13, åren 1997 och 1998, till 9, år 1999, till 7, år 2000 och till 5, år 2001 (bilaga 23 till de yttranden som inlämnades efter förhandlingen).
56 Enligt sökanden leder det anmälningsförfarande som den genomför på sikt till att sökanden helt kommer att förlora syramarknaden till förmån för företag som kostnadsfritt drar nytta av upptagandet i bilaga I till direktivet på grund av anmälan av detta ämne. Det är även mycket möjligt att sökandens förlust av marknadsandelar leder till att den lämnar marknaden i fråga och, därmed, går i konkurs.
57 Slutligen innebär denna anmälan enligt sökanden att fullständig dokumentation skall inlämnas senare under andra fasen av granskningen, vilken kan uppskattas till en kostnad på mellan två och fem miljoner euro.
58 För det andra undanröjer den ifrågasatta förordningen skyddet för den information som ges till "existerande uppgifter" angående existerande aktiva verksamma ämnen genom direktiv 98/8 under granskningsperioden för dessa ämnen. Medan artikel 12.1 c i i direktiv 98/8 garanterar ett skydd för uppgifter under hela granskningsperioden, nämligen från den 14 maj 2000 till den 14 maj 2010, eller under kvarvarande perioder av nationellt skydd, fråntar den ifrågasatta förordningen anmälarna ett sådant skydd.
59 För det tredje har sökanden gjort gällande att konkurrerande företag, fram till dess att syra upptas i bilaga I till direktivet, utan att erlägga anmälningsavgifterna, kan fortsätta att sälja produkter som är billigare och förenade med ett högre risktagande genom att använda samma verksamma ämne. Dessutom har sökanden gjort gällande att andra konkurrerande verksamma ämnen än syra som inte har bedömts kunna upptas i gemenskapsregistret kan fortsätta att säljas under orimligt långa övergångsperioder.
60 För det fjärde innebär enligt sökanden avsaknaden av tekniska riktlinjer, som emellertid föreskrivs i artikel 33 i direktiv 98/8, en brist på rättssäkerhet som varken möjliggör förberedelser av dokumentation eller upprättandet av en nödvändig budget. Sökanden har tillagt att det varken förekommer något identifieringssystem för företag som kan vara intresserade av en gemensam anmälan av det verksamma ämnet eller förklaringar avseende formerna för en gemensam ansökan.
61 I sista hand har sökanden i de yttranden som den inlämnat efter förhandlingen gjort gällande att den inte är ensam om att beröras av nämnda luckor i den ifrågasatta förordningen. De fyra interventionssökandena i målet rörande huvudsaken, och allmänt sett aktörerna inom biocidindustrierna i Europa, är osäkra beträffande det lämpliga skyddet för de investeringar som orsakas av anmälningarna.
62 Kommissionen har bestritt att villkoret avseende skyndsamhet är uppfyllt.
63 För det första beror en stor del av den skada som har lidits inte på den ifrågasatta förordningen utan på det granskningsprogram som upprättades genom direktiv 98/8.
64 Vidare har de påståenden som rör de nödvändiga kostnaderna för anmälan och minskning av sökandens marknadsandel inte bevisats. I detta avseende har kommissionen gjort gällande att det enligt fast rättspraxis inte är tillräckligt med enbart ekonomisk skada för att fastställa skyndsamhet, om den kan utgöra föremål för en senare ekonomisk kompensation. Undantag från denna princip kan endast godtas i det fall då den angivna ekonomiska skadan skulle vara svår att uppskatta med avseende på ersättningen eller om det, efter att beslutet omedelbart verkställts, skulle vara svårt att återställa marknadsutvecklingen (se beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande av den 7 juli 1998 i mål T-65/98 R, Van den Bergh Foods mot kommissionen (REG 1998, s. II-2641), punkterna 65 och 66).
65 I förevarande mål uppgår den skada som lidits fram till det att målet avgörs i sak till 180 000 euro, plus förlusten av det avtal som ingicks med ... från och med november 2000. Denna situation skiljer sig således från den som angavs i beslutet i det ovannämnda målet Van den Bergh Foods mot kommissionen.
66 Slutligen kommer enligt kommissionen "lämplighetseffekten" till förmån för sökandens konkurrenter inte att kunna konstateras förrän efter det att den förteckning över verksamma ämnen som avses i artikel 6.1 b i den ifrågasatta förordningen har antagits, nämligen en viss tid efter fristens utgång - den 28 mars 2002 - för anmälan om upptagande av syra i bilaga I eller I A i direktiv 98/8.
Intresseavvägning
67 Enligt sökanden går dennes intresse av att få uppskov med verkställighet av den ifrågasatta förordningen före samtliga övriga intressen i fråga. Sökanden har i detta avseende åberopat dess utveckling av ekologiska biocidprodukter och dess yrkesmässiga och kommersiella etik.
68 Den höga skyddsnivån för människor och miljö som eftersträvas genom direktiv 98/8 kommer enligt sökanden att äventyras under den period som hänför sig till granskningsprogrammet, nämligen mellan den 14 maj 2000 och den 14 maj 2010 och troligtvis längre, eftersom den ifrågasatta förordningen tillåter, och till och med ger ett incitament till, att släppa ut farliga biocidprodukter på marknaden. Avsaknaden av uppskov med verkställighet skulle således medföra en ökning av försäljningen av klorin, vilket är ett ämne som är billigare än syra men som är farligare ur ekologisk synvinkel.
69 Av samma skäl anser sökanden att den ifrågasatta förordningen står i strid med de högre ekologiska intressen och folkhälsointressen som den kemiska industrin förespråkar i programmet "Responsible Care", i vilket sökanden deltar aktivt.
70 Kommissionen har gjort gällande att för det fall sökandens konstaterande att den fick en förlust av marknadsandelar i avvaktan på beslutet i talan rörande huvudsaken antas vara välgrundat, led sökanden denna förlust, enligt egen uppgift, till förmån för andra producenter som importerar syra och som påstås "dra nytta" av dennes ansträngning att göra en anmälan. Under denna period finns det således inget skäl för att användarna skulle överge syra till förmån för andra ämnen som, enligt vad som påstås, är billigare och farligare. En sådan övergång skulle, enligt sökandens egna argument, endast vara tänkbar om varken sökanden själv eller någon annan intresserad part ingav dokumentation för syra i syfte att den skulle upptas på "granskningsförteckningen" eftersom de avskräckts av de avgifter som detta innebar. I detta fall var det obligatoriskt med en övergång till andra ämnen efter den "succesiva avvecklingsperiod" som nämns i artikel 6.3 andra stycket i den ifrågasatta förordningen. Denna övergång skulle emellertid ske efter dagen för avgörandet i talan rörande huvudsaken.
71 Vad avser övriga producenter och formulerares intressen, räknar kommissionen med att det på marknaden finns cirka 2000 verksamma ämnen för biocidändamål, vilka tillverkas av ett femtiotal företag, och har uppgett att dessa ämnen ingår i biocidprodukter, vars antal är mellan 10 000 och 20 000, och tillverkas av ett mycket stort antal företag. Kommissionen anser att ett stort antal av dessa, liksom sökanden vad avser syra, redan har påbörjat det arbete som är nödvändigt för att inge uppgifterna till bilaga II före den 28 mars 2002. Om uppskov med verkställighet av förordningen ges, kommer deras ansträngningar och utgifter att förtas hela sin ändamålsenliga verkan, åtminstone på medellång sikt.
72 Slutligen har kommissionen åberopat det allmänna intresset av att det granskningsprogram som föreskrivs i den ifrågasatta förordningen verkställs. Såsom anges i artikel 6.1 representerar den ifrågasatta förordningen den första fasen av granskningsprogrammet och skall följas av en annan förordning samt av alla beslut om upptagande av de verksamma ämnena i en av bilagorna till direktivet. Tidsplanen för och takten i denna granskning, som önskas av gemenskapslagstiftaren såsom en nödvändig beståndsdel i en politik för skydd av människors och djurs hälsa samt av miljön, skulle således äventyras.
Rättens bedömning
Upptagande till sakprövning av ansökan om interimistiskt förfarande
73 Enligt fast rättspraxis skall frågan huruvida talan rörande huvudsaken skall tas upp till prövning i princip inte prövas i ett interimistiskt förfarande, för att inte föregripa prövningen i sak. Det kan emellertid visa sig nödvändigt att fastställa om vissa omständigheter föreligger som gör det möjligt att dra slutsatsen att talan rörande huvudsaken, som yrkandet om interimistiska åtgärder hör till, kan prövas, när det, såsom i detta fall, har hävdats att det är uppenbart att en sådan talan inte kan tas upp till prövning (beslut meddelat av domstolens ordförande av den 27 januari 1988 i mål 376/87 R, Distrivet mot rådet, REG 1988, s. 209, punkt 21, och av den 12 oktober 2000 i mål C-300/00 P(R), Federación de Cofradías de Pescadores de Guipúzcoa m.fl. mot rådet, REG 2000, s. I-8797, punkt 34, och beslut av förstainstansrättens ordförande av den 30 juni 1999 i mål T-13/99 R, Pfizer Animal Health mot rådet, REG 1999, s. II-1961, punkt 121).
74 I förevarande fall anser förstainstansrätten att det finns anledning att kontrollera om talan om ogiltigförklaring är av sådan karaktär att det är uppenbart att den inte kan tas upp till sakprövning.
75 Enligt artikel 230.4 EG kan en fysisk eller juridisk persons talan om ogiltigförklaring av en förordning upptas till sakprövning under förutsättning att den ifrågasatta förordningen i själva verket är ett beslut som direkt och personligen berör honom. Enligt fast rättspraxis står kriteriet för att skilja mellan en förordning och ett beslut att finna i huruvida den ifrågavarande rättsakten har allmän giltighet eller inte (domstolens beslut av den 23 november 1995 i mål C-10/95 P, Asocarne mot rådet, REG 1995, s. I-4149, punkt 28, och av den 24 april 1996 i mål C-87/95 P, CNPAAP mot rådet, REG 1996, s. I-2003, punkt 33, samt förstainstansrättens beslut av den 26 mars 1999 i mål T-114/96, Tech mot kommissionen, REG 1999, s. II-913, punkt 26). En rättsakt har en allmän giltighet om den äger tillämpning på objektivt fastställda situationer och om den ger rättsverkningar i förhållande till abstrakt angivna personer (förstainstansrättens dom av den 10 juli 1996 i mål T-482/93, Weber mot kommissionen, REG 1996, s. II-609, punkt 55).
76 I den ifrågasatta förordningen fastställs de bestämmelser som är nödvändiga för att utarbeta och påbörja den första fasen av det granskningsprogram som avses i artikel 16.2 i direktiv 98/8. Denna första fas syftar till att göra det möjligt att upprätta en förteckning över samtliga existerande verksamma ämnen. I detta syfte ålägger bestämmelserna om identifieringsförfarandet producenterna, och ger formulerarna möjligheten, att lämna kommissionen uppgifter om existerande verksamma ämnen i biocidprodukter. I den ifrågasatta förordningen upprättas även ett ansökningsförfarande för att göra det möjligt för producenterna och formulerarna att upplysa kommissionen om huruvida de önskar att ett existerande verksamt ämne skall upptas i bilaga I, i bilaga I A eller i bilaga I B i direktiv 98/8, för en eller flera typer av produkter, och förbinda sig att lämna alla upplysningar som krävs för att detta verksamma ämne korrekt skall kunna bedömas och ett beslut skall kunna fattas i detta avseende.
77 Av detta följer att den ifrågasatta förordningen är tillämplig på objektivt fastställda situationer och får rättsverkningar i förhållande till de personkategorier som åsyftas på ett allmänt och abstrakt sätt, nämligen samtliga producenter och formulerare som kan identifiera existerande verksamma ämnen och samtliga producenter, formulerare och sammanslutningar som vill ansöka om upptagande i en av bilagorna till direktiv 98/8 av ett existerande verksamt ämne för en eller flera produkttyper. Denna reglering framstår således som en åtgärd med allmän giltighet i den mening som avses i artikel 249 andra stycket EG.
78 Det är dock inte uteslutet att en bestämmelse som till sin beskaffenhet och räckvidd har normativ karaktär kan beröra en fysisk eller juridisk person personligen, om bestämmelsen angår personen på grund av vissa egenskaper som är utmärkande för denne eller på grund av en faktisk situation som särskiljer denne i förhållande till alla andra personer och därigenom försätter personen i en ställning som motsvarar den som gäller för en person som ett beslut är riktat till (domstolens dom av den 16 maj 1991 i mål C-358/89, Extramet Industrie mot rådet, REG 1991, s. I-2501, punkt 13, domen i det ovannämnda målet Codorniu mot rådet, punkt 19, besluten i de ovannämnda målen Biscuiterie-confiserie LOR och Confiserie du Tech mot kommissionen, punkt 30, och förstainstansrättens dom av den 8 juli 1999 i mål T-158/95, Eridania m. fl. mot rådet, REG 1999, s. II-2219, punkt 56).
79 Mot bakgrund av denna rättspraxis finns det anledning att kontrollera om det i förevarande fall finns omständigheter som gör det möjligt att anse att det inte kan uteslutas att sökanden är berörd av den ifrågasatta förordningen med anledning av vissa egenskaper som är utmärkande för denna eller om det finns en faktisk situation som med hänsyn till nämnda förordning utmärker sökanden i förhållande till varje annan person.
80 För det första skall påpekas att möjligheten att med större eller mindre säkerhet fastställa hur många eller till och med vilka rättssubjekt som en rättsakt vid en viss tidpunkt är tillämplig på inte är tillräcklig för att ifrågasätta den allmänna giltigheten, och därmed den normativa beskaffenheten, av denna rättsakt, och innebär inte att dessa rättssubjekt skall anses personligen berörda av rättsakten, så länge som denna tillämpning sker på grundval av en objektiv rättslig eller faktisk situation som anges i rättsakten och som överensstämmer med dess syfte (domstolens beslut av den 24 maj 1993 i mål C-131/92, Arnaud m.fl. mot rådet, REG 1993, s. I-2573, punkt 13, och förstainstansrättens beslut av den 15 september 1998 i mål T-100/94, Michailidis m.fl. mot kommissionen, REG 1998, s. II-3115, punkt 58). I detta avseende är det tillräckligt att konstatera att den ifrågasatta förordningen i förevarande fall inte särskilt avser sökanden.
81 Om man sedan även antar att ikraftträdandet av den ifrågasatta förordningen har en särskild påverkan på sökandens situation, kan det konstateras att även om denna förordning är av sådan art att den kan påverka sökandens ekonomiska situation med avseende på de faktiska konsekvenser den medför, är denna omständighet inte tillräcklig för att särskilja sökanden i förhållande till alla andra personer. Den ifrågasatta förordningen berör sökanden endast i dennas objektiva egenskap av ett företag som tillverkar och säljer syra, på samma sätt som alla ekonomiska aktörer som bedriver samma verksamhet inom Europeiska gemenskapen (förstainstansrättens beslut av den 25 juni 1998 i mål T-14/97 och T-15/97, Sofivo m.fl. mot rådet, REG 1998, s. II-2601, punkt 37).
82 Dessutom är den omständigheten att en normativ rättsakt kan ha olika faktiska verkningar för de olika rättssubjekt på vilken den är tillämplig inte av sådan art att den kan särskilja dessa i förhållande till samtliga övriga berörda aktörer, när denna rättsakt tillämpas på en objektivt bestämd situation (domstolens beslut av den 18 december 1997 i mål C-409/96 P, Sveriges Betodlares och Henrikson mot kommissionen, REG 1997, s. I-7531, punkt 37).
83 Slutligen, i den del sökanden har gjort gällande att den ingår i en sluten krets av ekonomiska aktörer som består av samtliga producenter av existerande verksamma ämnen vid tidpunkten den 14 maj 2000, skall det erinras om att en enskild skall anses som personligen berörd i egenskap av medlem i en avgränsad krets av aktörer uteslutande om institutionen från vilken den omtvistade rättssaken härrör var skyldig att vid antagandet av rättsakten beakta dessa aktörers särskilda situation (beslutet i det ovannämnda målet Federación de Cofradías de Pescadores de Guipúzcoa m.fl. mot rådet, punkt 46).
84 Den ifrågasatta förordningen syftar just till att göra det möjligt att identifiera de existerande verksamma ämnena för att kunna göra en systematisk granskning av dem på grundval av uppgifter som skall inges av ekonomiska aktörer från flera kategorier, däribland kategorin producenter av existerande verksamma ämnen.
85 I denna förordning fastställs bestämmelser som är nödvändiga för att utarbeta och påbörja det program som avses i artikel 16.2 i direktivet. I punkt 23 i skälen till detta direktiv anges följande:
"Genomförandet av det här direktivet, anpassningen av dess bilagor till utvecklingen av teknisk och vetenskaplig kunskap och införlivandet av verksamma ämnen med relevanta bilagor kräver ett nära samarbete mellan kommissionen, medlemsstaterna och sökandena ...".
86 Enligt förfarandet för anmälan av verksamma ämnen skall dessutom bland annat producenter av verksamma ämnen delta, och dessa skall, vid ansökan om upptagande av ett existerande verksamt ämne i bilaga I, bilaga I A eller bilaga I B i direktivet för en eller flera typer av produkter, åtaga sig att tillhandahålla alla uppgifter som krävs för en korrekt utvärdering och ett korrekt beslut beträffande detta verksamma ämne (punkt 5 och artiklarna 4 och 7.1 i den ifrågasatta förordningen).
87 Av dessa omständigheter följer att man kan anse att nämnda förordning, i den mån det har kontrollerats att sökanden tillhör en sluten krets i förhållande till den ifrågasatta förordningen, berör sökanden personligen i egenskap av medlem i en kategori ekonomiska aktörer vars särskilda intressen skall beaktas av kommissionen vid antagandet av förordningen, vilken ålägger dem fastställda skyldigheter.
88 För övrigt är sökanden direkt berörd av den ifrågasatta förordningen eftersom denna direkt avser ett verksamt ämne som sökanden producerar och i förhållande till vilken det i förordningen föreskrivs att vissa formkrav skall vara uppfyllda.
89 Det är under dessa omständigheter inte alldeles uteslutet att sökanden är direkt och personligen berörd av den ifrågasatta förordningen och att talan om ogiltigförklaring följaktligen kan upptas till sakprövning enligt artikel 230.4 EG. Det skall följaktligen fastställas att förevarande begäran om interimistiska åtgärder kan upptas till prövning.
90 Mot bakgrund av de omständigheter som föreligger i förevarande fall finns det enligt rätten anledning att till att börja med pröva om kravet på skyndsamhet är uppfyllt.
Skyndsamhetskravet
91 Inledningsvis skall det understrykas att de uppgivna följderna för tredje man (se ovan punkt 61) som sökanden har gjort gällande endast kan beaktas vid avvägningen mellan de föreliggande intressena (beslut i det ovannämnda målet Pfizer Animal Health mot rådet, punkt 136).
92 Av fast rättspraxis följer att syftet med begäran om interimistiska åtgärder är att garantera att domen i sakfrågan får full effekt. Om detta mål skall uppnås måste de sökta åtgärderna vara brådskande på så sätt att det är nödvändigt, för att inte allvarligt och irreparabelt skada sökandens intressen, att de beslutas och får verkningar innan målet avgörs i sak. Sökandens yrkanden består i att i sak hävda att den saknar garanti för att den investering som den måste göra för att inge dokumentationen som omfattas av anmälan skyddas och att kostnaderna för finansiering av nämnda dokumentation kan hindra dess ställning på gemenskapsmarknaden för syra.
93 Tillämpningen av den ifrågasatta förordningen innebär närmare bestämt dels ekonomiska följder som leder till att avtal som sökanden har ingått med köpare av syra hävs, dels att det blir möjligt för företag som inte inger någon anmälan avseende det verksamma ämnet till kommissionen att ägna sig åt illojal konkurrens.
94 Enligt fast rättspraxis kan inte en ren förmögenhetsskada anses som en irreparabel skada eller ens som en skada som är svår att avhjälpa, förutom i undantagsfall, eftersom den senare kan ersättas finansiellt (beslut meddelat av domstolens ordförande den 18 oktober 1991 i mål C-213/91 R, Abertal m.fl. mot kommissionen, REG 1991, s. I-5109, punkt 24, och beslut meddelat av förstainstansrättens ordförande den 7 november 1995 i mål T-168/95 R, Eridania m.fl. mot rådet, REG 1995, s. II-2817, punkt 42).
95 Med tillämpning av dessa principer kan ansökan om uppskov under de omständigheter som föreligger i förevarande mål endast rättfärdigas om det framgår att sökanden, i avsaknad av en sådan åtgärd, befinner sig i en situation som kan äventyra sökandens själva existens eller på ett irreparabelt sätt ändra sökandens marknadsandelar.
96 I förevarande fall är det inte möjligt att dra slutsatsen av påståendena om kostnaden för nödvändiga uppgifter för anmälan, de uppsägningar av avtal som blir följden av denna och minskningen av dess marknadsandel att sökandens existens är ifrågasatt eller att dennas marknadsandelar inte kan återtas senare.
97 Sökanden har gjort gällande att de två kunder som importerar, ... och ..., har upphört med sina inköp. Denna omständighet, även om det antas att beslutet att avbryta de avtal som ingåtts med sökanden, vilket fattats före det datum då den ifrågasatta förordningen antogs, enbart är rättfärdigat i perspektivet av en prisökning på syra, räcker emellertid inte för att visa att sökanden inte längre kan fortsätta sin verksamhet på marknaden i fråga till dess att förstainstansrätten uttalar sig om den ifrågasatta förordningens laglighet.
98 För att visa den ifrågasatta förordningens ekonomiska inverkan på dess verksamhet, gjorde sökanden en tabell avseende försäljningsutvecklingen för åren 1997-2000 och en uppskattning av sin försäljning för år 2001. Av denna framgår att försäljningen av syra år 2000 medförde att sökanden fick en omsättning på ... DEM, varav ... härrörde från ... Det framgår särskilt att sökanden förutser att under år 2001 få en omsättning på ... DEM, varav ... genom försäljning till de två ovannämnda kunderna. Man kan således inte anse att sökanden inte kan fortsätta sin ekonomiska verksamhet utan kunderna i fråga. För övrigt kan det konstateras att den omsättning som sökanden fått genom försäljning av syra till andra kunder, såsom förutses för år 2001, till och med visar en mindre ökning (... DEM). Denna omständighet är av sådan art att den visar att den påstådda illojala konkurrensen från de ekonomiska aktörerna som inte har anmält det verksamma ämnet i fråga till kommissionen endast får begränsade följder, tvärtemot vad sökandens revisor anser i dennes korta förklaring. I detta avseende skall det fastställas att nämnda förklaring har avfattats i mycket allmänna ordalag och förutsätter att sökanden fortsätter att förlora marknadsandelar.
99 För övrigt räcker inte åberopandet av den omständigheten att det inneburit svårigheter att finansiera dokumentation som är nödvändig för anmälan inte för att fastställa riktigheten av dessa svårigheter. Sökanden har inte ingett någon förklaring från bankinrättningar som bekräftar att den eventuellt vägrats lån för detta ändamål.
100 Det är, vilket förklarades vid förhandlingen, inte heller säkert att sökanden är det enda företaget som till kommissionen anmäler det aktiva verksamma ämnet som den tillverkar. Sökanden har inte heller uteslutit möjligheten till en gemensam anmälan, såsom föreskrivs i den ifrågasatta förordningen, av medlemmarna i European Chemical Industry Council, som säljer syra och i övrigt förbereder åtgärder i denna riktning inom ramen för en "task-force" som den har upprättat i detta syfte.
101 Slutligen innebär en anmälan av ett verksamt ämne som görs av en annan aktör än sökanden att sökanden kan dra nytta av följderna av denna anmälan. Sökanden har emellertid av professionella och kommersiella etiska skäl beslutat att göra en anmälan. Ett sådant ställningstagande från dennas sida har kunnat leda dess konkurrenter på marknaden till att bestämma sig för att avstå från att göra en anmälan av det verksamma ämnet, vilket inneburit att sökanden har bidragit till uppkomsten av den skada som den åberopar. Att en provisorisk åtgärd skall meddelas skyndsamt kan inte utgöra en följd av sökandens inställning utan skall enbart utgöra en följd av verkningarna av den ifrågasatta rättsakten.
102 Sökanden har även åberopat skador som inte uteslutande är av ekonomisk art och som har uppkommit bland annat genom den brist på rättssäkerhet som har skapats särskilt genom att det inte finns några tekniska riktlinjer, som emellertid skall utarbetas enligt direktiv 98/8, samt att skyddet för uppgifter enligt artikel 12.1 c i i direktivet för "existerande uppgifter" avseende existerande verksamma ämnen har borttagits.
103 Vad avser den påstådda bristen på rättssäkerhet har sökanden inte visat hur denna påstådda rättsosäkerhet i sig utgör en allvarlig skada. Det har inte på något sätt visats att bestämmelserna i den ifrågasatta förordningen är så otillräckliga att de inte gör det möjligt för sökanden att anmäla det verksamma ämnet som den tillverkar för att det skall upptas i förteckningen. Den omständigheten att kommissionen ännu inte har utarbetat tekniska riktlinjer för att "underlätta det löpande arbetet med att genomföra [...] [direktiv 98/8]" (artikel 33 i direktiv 98/8) saknar i detta avseende betydelse, eftersom skyndsamheten skall bedömas med beaktande av de verkningar som den ifrågasatta rättsakten har.
104 Dessutom kan inte sökanden påstå att den har kunnat förbereda dokumentationen och bedöma kostnaden för detta, eftersom bolaget Scientific Consulting Company Chemisch-Wissenschaftliche Beratung GmbH har gjort en fullständig utvärdering av de kostnader som är nödvändiga för att ta fram uppgifterna och för att förbereda dokumentationen samt bedömningarna avseende de begärda uppgifterna.
105 Slutligen är det, vad avser den skada som uppkommit genom avsaknaden av skydd för uppgifter enligt artikel 12.1 c i i direktiv 98/8 för "existerande uppgifter" avseende existerande verksamma ämnen, endast möjligt att denna uppkommer under förutsättning att den ifrågasatta förordningen inte erkänner denna bestämmelse i direktivet. Denna fråga skall först prövas inom ramen för bedömningen av villkoret avseende fumus boni juris, eftersom sökanden har åberopat en grund som i huvudsak rör åsidosättande av artikel 12.1 c i i direktiv 98/8 (nedan punkterna 107-110).
106 Med undantag från denna sistnämnda prövning följer det av ovanstående att sökanden inte har lyckats påvisa att den, om de provisoriska begärda åtgärderna inte kommer att beviljas, kommer att lida allvarlig och irreparabel skada.
Bedömning vid ett första påseende av åsidosättandet av artikel 12.1 c i i direktiv 98/8
107 Vid bedömningen av fumus boni juris avseende ansökan om uppskov med verkställigheten ankommer det inte på domstolen att slutgiltigt avgöra tolkningen av de bestämmelser som är tillämpliga på tvisten (beslut meddelat av domstolens ordförande av den 11 april 2001 i mål C-478/00 P(R), kommissionen mot Roussel och Roussel Iberica, REG 2001, s. I-0000, punkt 76).
108 Såsom det klargjordes under förhandlingen består sökandens klagomål i att artikel 6.2 i den ifrågasatta förordningen, i den mån den tillåter producenter av ett aktivt verksamt ämne och formulerare av biocidprodukter som innehåller detta ämne att släppa ut eller fortsätta att saluföra ämnet på marknaden, som sådant eller i biocidprodukter, för den eller de typer av produkter för vilka kommissionen har godkänt åtminstone en ansökan, står i strid med artikel 12.1 c i i direktiv 98/8, som förbjuder medlemsstaterna att använda uppgifterna om de existerande verksamma ämnen som de innehar under den period som de granskar dessa ämnen.
109 I detta avseende skall det påpekas att följderna av en anmälan, som anges i artikel 6.2 i den ifrågasatta förordningen, inte skall förväxlas med användandet av de uppgifter som de behöriga myndigheterna innehar för andra sökanden som avses i artikel 12 i direktiv 98/8. De två bestämmelserna reglerar nämligen olika situationer. Den omständigheten att aktörer som inte har gjort en anmälan av ett existerande verksamt ämne till kommissionen emellertid kan släppa ut eller fortsätta att saluföra ämnet på marknaden förtar inte verkan av den bestämmelse som säkerställer skydd för de uppgifter som inges av den som ansöker om godkännande.
110 De omständigheter som sökanden har åberopat inom ramen för ansökan om interimistiska åtgärder är inte, utan att det på något sätt föregriper prövningen av huruvida den ifrågasatta förordningen är lagenlig eller rättsstridig vad avser de bedömningar som skall göras inom ramen för prövningen av talan i sak, av sådan art att de visar att klagomålet i fråga framstår som rättsenligt.
111 I vart fall, även om det antas att sökanden i tillräcklig utsträckning har visat att den kommer att lida allvarlig och irreparabel skada om uppskov med verkställighet av den ifrågasatta förordningen inte meddelas, leder avvägningen mellan å ena sidan sökandens intresse av att erhålla den begärda interimistiska åtgärden, och å andra sidan det allmänna intresset av att en normativ rättsakt verkställs och intresset från tredje parter som är direkt berörda av ett eventuellt uppskov med verkställigheten av förordningen i fråga (se i detta avseende beslut av förstainstansrättens ordförande av den 15 december 1992 i mål T-96/92 R, CCE des Grandes sources m.fl. mot kommissionen, REG 1992, s. II-2579, punkt 39, av den 10 maj 1994 i mål T-88/94 R, Société commerciale des potasses et de l_azote et Entreprise minière et chimique mot kommissionen, REG 1994, s. II-263, punkt 44, av den 2 december 1994 i mål T-322/94 R, Union Carbide mot kommissionen, REG 1994, s. II-1159, punkt 36, och av den 17 januari 2001 i mål T-342/00 R, Petrolessence och SG2R mot kommissionen, REG 2001, s. II-0000, punkt 51), till att förevarande begäran skall avslås.
112 Den ifrågasatta förordningen syftar till att påbörja den första fasen i granskningsprogrammet. Det skall i detta avseende påpekas att det särskilt av punkt 8 i skälen till direktiv 98/8 framgår att det när biocidprodukter godkänns är nödvändigt att försäkra sig om att de, mot bakgrund av aktuell vetenskaplig och teknisk kunskap, inte medför några oacceptabla risker för miljön och i synnerhet inte för människors och djurs hälsa. I princip skall de krav som är förbundna med skyddet för folkhälsan obestridligen vara övervägande i förhållande till ekonomiska aspekter (domstolens beslut av den 12 juli 1996 i mål C-180/96 R, Förenade kungariket mot kommissionen, REG 1996, s. I-3903, punkt 93, och beslut av domstolens ordförande av den 18 november 1999 i mål C-329/99 P(R), REG 1999, s. I-8343, punkt 102).
113 I en situation som den i förevarande mål, då den åtgärd som har begärts vid den hänskjutande domstolen kan få en allvarlig inverkan på tredje personers rättigheter och intressen - särskilt rättigheter för producenter av aktiva verksamma ämnen som redan har inlett nödvändiga undersökningar för anmälan i enlighet med artikel 4 i den ifrågasatta förordningen, vilka inte är parter i målet och vilka således inte har kunnat höras - är en sådan åtgärd endast berättigad om det framstår som om sökanden i avsaknad av en sådan åtgärd skulle hamna i en situation som kan äventyra dess existens (beslut av förstainstansrättens ordförande av den 6 juli 1993 i mål T-12/93 R, CCE Vittel och CE Pierval mot kommissionen, REG 1993, s. II-785, punkt 20).
114 Domstolen finner, som framgår av punkt 98 ovan, att sökanden inte har visat att det föreligger en sådan situation.
115 Av vad som ovan anförts följer att villkoren för beviljande av uppskov med verkställighet av den ifrågasatta förordningen inte är uppfyllda i förevarande mål. Ansökan skall därför avslås.
Domslut
På dessa grunder fattar
FÖRSTAINSTANSRÄTTENS ORDFÖRANDE
följande beslut:
1) Ansökan om uppskov med verkställighet avslås.
2) Beslut om rättegångskostnader kommer att meddelas senare.