62021CJ0116_RES
Spojeni predmeti C-116/21 P do C-118/21 P, C-138/21 P i C-139/21 P
Europska komisija
protiv
VW i dr.
Presuda Suda (treće vijeće) od 14. srpnja 2022.
„Žalba – Javna služba – Mirovina – Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije – Članak 20. Priloga VIII. – Priznavanje prava na mirovinu za nadživjele osobe – Nadživjeli bračni drug bivšeg dužnosnika koji je primao starosnu mirovinu – Brak sklopljen nakon prestanka radnog odnosa dužnosnika – Uvjet minimalnog trajanja braka od pet godina u trenutku dužnosnikove smrti – Članak 18. Priloga VIII. – Brak sklopljen prije prestanka radnog odnosa dužnosnika – Uvjet minimalnog trajanja braka od samo jedne godine – Prigovor nezakonitosti članka 20. Priloga VIII. – Povelja Europske unije o temeljnim pravima – Članak 20. – Načelo jednakog postupanja – Članak 21. stavak 1. – Načelo zabrane diskriminacije na temelju dobi – Članak 52. stavak 1. – Nepostojanje proizvoljnog ili očito neprimjerenog razlikovanja u pogledu ciljeva koje želi ostvariti zakonodavac Unije”
Pravo Europske unije – Načela – Jednako postupanje – Objektivno opravdano različito postupanje – Kriteriji za ocjenu – Primjena na zakonodavni akt Unije
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 20.; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, Prilog VIII., čl. 18. i 20.)
(t. 95.-97., 140.-143.)
Dužnosnici – Mirovine – Mirovina za nadživjele osobe – Uvjeti za priznavanje prava – Različita primjena ovisno o tome je li brak sklopljen prije ili nakon prestanka radnog odnosa preminulog dužnosnika – Usporedivost dviju situacija s obzirom na predmet i cilj mirovina za nadživjele osobe, kao i opći uvjet pravne veze između bračnih drugova
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, Prilog VIII., čl. 18. do 20. i 27.)
(t. 98.-100., 102.-108.)
Dužnosnici – Mirovine – Mirovina za nadživjele osobe – Uvjeti za priznavanje prava – Minimalno trajanje braka – Različito postupanje prema nadživjelim bračnim drugovima ovisno o tome je li brak sklopljen prije ili nakon prestanka radnog odnosa preminulog dužnosnika – Široka diskrecijska ovlast zakonodavca Unije – Poštovanje načela proporcionalnosti – Sudski nadzor – Ograničenja – Ispitivanje primjerenosti i nužnosti razlikovanja koje provodi sud Unije – Nedopuštenost
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 20. i čl. 52. st. 1.; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, Prilog VIII., čl. 18. i 20.)
(t. 127.-130., 144.)
Dužnosnici – Mirovine – Mirovina za nadživjele osobe – Uvjeti za priznavanje prava – Minimalno trajanje braka – Različito postupanje prema nadživjelim bračnim drugovima ovisno o tome je li brak sklopljen prije ili nakon prestanka radnog odnosa preminulog dužnosnika – Ograničenje prava na jednako postupanje i neizravna diskriminacija na temelju dobi – Opravdanje – Borba protiv prijevare – Dopuštenost –Nadzor proporcionalnosti
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 20., čl. 21. st. 1. i čl. 52. st. 1.; Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 1.d i Prilog VIII., čl. 18. i 20.)
(t. 139.-142., 146.-156., 172.-176.)
Žalba – Žalbeni razlozi – Žalbeni razlozi koji se odnose na zaključke u presudi koja je predmet žalbe, koji nisu bili predmet protužalbe – Pravomoćnost – Odbijanje
(Poslovnik Suda, čl. 169. st. 1. i čl. 178. st. 1.)
(t. 180.)
Kratak prikaz
Osobe VW, BT i RN sklopile su brak ili, ovisno o slučaju, ušle u novi brak s dužnosnicima Unije koji na dan sklapanja braka ili sklapanja novog braka više nisu radili u instituciji Unije. Manje od pet godina nakon tog datuma tri su supružnika preminula.
Svaka od triju dotičnih žena je, u svojem svojstvu nadživjelog bračnog druga bivšeg dužnosnika Unije, podnijela zahtjev za priznavanje prava na mirovinu za nadživjele osobe.
Europska komisija odbila je te zahtjeve (u daljnjem tekstu: sporne odluke) jer osobe VW, BT i RN ne ispunjavaju uvjete predviđene člankom 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju). Na temelju te odredbe bračni drugovi koji su sklopili brak s dužnosnikom nakon prestanka njegova radnog odnosa ne ostvaruju pravo na mirovinu za nadživjele osobe ako je njihov brak trajao kraće od pet godina. Suprotno tomu, u skladu s člankom 18. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, nadživjeli bračni drugovi koji su sklopili brak s dužnosnikom prije prestanka njegova radnog odnosa imaju pravo na mirovinu za nadživjele osobe ako je njihov brak trajao najmanje jednu godinu.
Opći sud, pred kojim su osobe VW, BT i RN podnijele tužbe za poništenje protiv spornih odluka, zaključio je da se člankom 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju povređuje načelo jednakog postupanja propisano člankom 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja), kao i, u predmetu koji se odnosi na osobu VW, načelo proporcionalnosti te, u predmetima koji se odnose na osobe BT i RN, načelo zabrane diskriminacije na temelju dobi propisano člankom 21. stavkom 1. Povelje. U tim je okolnostima prihvatio prigovore nezakonitosti koje su istaknule osobe VW, BT i RN te poništio svaku od spornih odluka.
Slijedom žalbi koje su podnijeli Komisija i Vijeće Europske unije, Sud ukida presude Općeg suda i odbija tužbe osoba VW, BT i RN. Sud ističe da zakonodavac Unije, time što je u člancima 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju predvidio različita minimalna trajanja braka za priznavanje prava na mirovinu za nadživjele osobe nadživjelim bračnim drugovima preminulih dužnosnika ili bivših dužnosnika, nije proizvoljno ni očito neprimjereno izvršio široku marginu prosudbe kojom raspolaže u tom pogledu.
Ocjena Suda
Potvrdivši analizu Općeg suda prema kojoj su situacije obuhvaćene člancima 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju usporedive i s obzirom na činjenicu da je zakonodavac Unije različito postupao s usporedivim situacijama time što je u tim odredbama predvidio različita minimalna trajanja braka, Sud podsjeća na to da se, s obzirom na široku diskrecijsku ovlast kojom zakonodavac Unije raspolaže pri donošenju pravila Pravilnika o osoblju, načelo jednakog postupanja, kako je propisano člankom 20. Povelje, ne poštuje samo kada zakonodavac provede razlikovanje koje je proizvoljno ili očito neprimjereno u odnosu na cilj pravila Pravilnika o osoblju o kojima je riječ. Ta sudska praksa primjenjiva je i u okviru provjere zahtjeva proporcionalnosti propisanog člankom 52. stavkom 1. Povelje.
Iz toga slijedi da je Opći sud u ovom slučaju trebao samo provjeriti nije li razlikovanje između nadživjelih bračnih drugova dužnosnika ili bivših dužnosnika ovisno o datumu sklapanja braka, provedeno u članku 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, u vezi s člankom 18. tog priloga, „proizvoljno” ili „očito neprimjereno” s obzirom na cilj u općem interesu koji se nastoji postići tim odredbama. Međutim, Opći sud povrijedio je opseg svojeg sudskog nadzora i stoga počinio pogrešku koja se tiče prava time što je u pobijanim presudama provjeravao „nerazumnost” tog razlikovanja s obzirom na cilj u općem interesu koji se nastoji postići i time što je, nadalje, ispitivao je li uvjet minimalnog trajanja braka od pet godina predviđen u članku 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju – razmatran zasebno i neovisno o uvjetu od jedne godine predviđenog u članku 18. tog priloga, u okviru članka 52. stavka 1. Povelje – proporcionalan na način da očito ne prekoračuje ono što je nužno za ostvarenje tog cilja u općem interesu.
Stoga Sud ukida pobijane presude Općeg suda i, nakon što je utvrdio da stanje postupka dopušta odlučivanje o sporovima, sam konačno odlučuje o njima.
Sud u tom pogledu ističe da je, iako je zakonodavac Unije različito postupao s usporedivim situacijama time što je u člancima 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju predvidio različita minimalna trajanja braka, to različito postupanje ipak opravdano na temelju članka 52. stavka 1. Povelje.
U skladu s člankom 52. stavkom 1. Povelje, prava i slobode koji su priznati Poveljom mogu se ograničiti samo ako su ta ograničenja, kao prvo, predviđena zakonom, kao drugo, ako poštuju bit tih prava i sloboda te, kao treće, ako su potrebna i ako zaista odgovaraju ciljevima u općem interesu koje priznaje Unija ili potrebi zaštite prava i sloboda drugih osoba.
U ovom je slučaju nesporno da je različito postupanje prema nadživjelim bračnim drugovima dužnosnika predviđeno zakonom jer proizlazi iz članka 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju u vezi s člankom 18. tog priloga. Tim se odredbama predviđaju precizni brojčano iskazani uvjeti minimalnog trajanja braka kojima se definira doseg ograničavanja ostvarivanja prava na jednako postupanje.
Prema mišljenju Suda, ograničenjem koje je u sustav mirovina za nadživjele osobe uvedeno predmetnim različitim postupanjem poštuje se bitan sadržaj načela jednakog postupanja. Naime, tim se ograničenjem ne dovodi u pitanje načelo jednakog postupanja kao takvo jer se odnosi samo na pitanje uvjeta minimalnog trajanja braka koji nadživjeli bračni drugovi preminulih dužnosnika ili bivših dužnosnika trebaju ispuniti kako bi mogli ostvariti pravo na mirovinu za nadživjele osobe, pri čemu tim bračnim drugovima nije uskraćena mogućnost ostvarivanja prava na takvu mirovinu u svakom od slučajeva predviđenih člancima 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju.
Navedeno ograničenje usto ispunjava cilj u općem interesu, odnosno cilj kojim se nastoje spriječiti zlouporabe prava i prijevare. U tom kontekstu, uvjet prema kojem brak mora trajati određeno vrijeme da bi se nadživjelom bračnom drugu priznalo pravo na mirovinu za nadživjele osobe namijenjen je tomu da se osigura postojanje stvarne i stabilne veze između dotičnih osoba. Riječ je o jedinstvenom kriteriju koji se bez razlike primjenjuje na sve nadživjele bračne drugove obuhvaćene odredbama članaka 18. i 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju i čiji cilj nije pretpostaviti da su nadživjeli bračni drugovi počinili zlouporabu ili prijevaru, nego spriječiti počinjenje takvih zlouporaba ili prijevara.
Konačno, što se tiče ispitivanja proporcionalnosti, Sud presuđuje da nije ni proizvoljno ni očito neprimjereno u članku 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju zahtijevati dulje minimalno trajanje braka od onog predviđenog u članku 18. tog priloga. Naime, u slučaju iz tog članka 20., koji obilježava činjenica da je brak sklopljen nakon prestanka dužnosnikova radnog odnosa, poticaj za zlouporabu ili prijevaru vjerojatniji je zbog veće predvidljivosti i blizine smrti dužnosnika s obzirom na to da, kao u ovom slučaju, radni odnos prestaje zbog umirovljenja.
S obzirom na prethodno navedeno, Sud zaključuje da je članak 20. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, u dijelu u kojem njime uvedeno različito postupanje ispunjava kriterij iz članka 52. stavka 1. Povelje, u skladu s načelom jednakog postupanja propisanim u članku 20. Povelje.
Sud iz istih razloga presuđuje da je navedeno različito postupanje, iako je utvrdio da se neizravno temelji na dobi, u skladu i s načelom zabrane diskriminacije na temelju dobi propisanim u članku 21. stavku 1. Povelje.