Soud: Nejvyšší soud 
Datum rozhodnutí: 10/31/2017 
Spisová značka: 30 Cdo 3161/2017 
ECLI: ECLI:CZ:NS:2017:30.CDO.3161.2017.1 
Typ rozhodnutí: USNESENÍ 
Heslo: Dovolání 
Přípustnost dovolání 
Příslušnost soudu mezinárodní 
Dotčené předpisy: čl. 5 odst. 1 bod a Nařízení () č. 44/2001 
§ 243c odst. 1 o. s. ř. 
§ 237 o. s. ř. 
§ 151 odst. 1 o. s. ř. 
Kategorie rozhodnutí: E  
 
30 Cdo 3161/2017-96  
 
 
U S N E S E N Í 
 
 
Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Pavla Simona a soudců Mgr. Víta Bičáka a 
JUDr. Bohumila Dvořáka v právní věci žalobkyně BOSWELL GROUP, a. s., IČ 26852101, se sídlem v Ostravě, Kpt. 
Vajdy 3046/2, zastoupené JUDr. Milanem Čichoněm, advokátem se sídlem v Ostravě, Hlavní třída 1196/27, proti žalované 
BFK, spol. s. r. o., IČ 34143980, se sídlem v Pohranicích 343, Slovenská republika, zastoupené Mgr. Tomášem Gureckým, 
advokátem se sídlem v Ostravě, Josefa Skupy 1639/21, o zaplacení částky 100 529 Kč s příslušenstvím, vedené u Krajského 
soudu v Ostravě pod sp. zn. 1 ECm 63/2011, o dovolání žalované proti usnesení Vrchního soudu v Olomouci ze dne 14. 7. 
2015, č. j. 4 Cmo 181/2015-30, takto: 
 
 
Dovolání se odmítá. 
 
Odůvodnění:  
 
Vrchní soud v Olomouci jako soud odvolací napadeným usnesením potvrdil usnesení Krajského soudu v Ostravě jako soudu 
prvního stupně ze dne 9. 3. 2015, č. j. 1 ECm 63/2011-21, kterým byla zamítnuta námitka žalovaného, že k projednání a 
rozhodnutí sporu není příslušný Krajský soud v Ostravě.  
Odvolací soud se ztotožnil s právním názorem soudu prvního stupně, tedy že se jedná o spor z obchodních vztahů, jehož 
předmětem je peněžitý závazek k zaplacení úplaty za ubytování poskytnuté v Ostravě na základě rámcové smlouvy uzavřené 
mezi účastníky, přičemž účastníci mají sídlo v různých členských státech Evropské unie a na otázku mezinárodní příslušnosti 
je tedy třeba aplikovat nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. 12. 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních 
rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále jen „nařízení Brusel I“), publikované v Úředním věstníku Evropské unie 
L 12/1 dne 16. 1. 2001. V daném případě plyne mezinárodní příslušnost procesního soudu z čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení 
Brusel I, neboť v obvodu tohoto soudu došlo ke splnění závazku ze smlouvy.  
Proti usnesení odvolacího soudu podala žalovaná dovolání, při jehož podání nebyla zastoupena advokátem. Usnesením 
Krajského soudu v Ostravě ze dne 27. 12. 2016, č. j. 1 ECm 63/2011-76, byl žalované k její žádosti ustanoven zástupce k 
ochraně jejích zájmů v dovolacím řízení, který podáním ze dne 6. 4. 2017 dovolání žalované ve lhůtě doplnil.  
Nejvyšší soud však dovolání žalované podle § 243c odst. 1 zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění účinném od 
1. 1. 2013 do 31. 12. 2013 (viz čl. II bod 7 zákona č. 404/2012 Sb. a čl. II bod 2 zákona č. 293/2013 Sb.), dále jen „o. s. ř.“, 
odmítl.  
Dovolací námitka, kterou žalovaná v různých obměnách vyjádřila ve svém dovolání, spočívající v tom, že by mezinárodně 
příslušné měly být soudy státu sídla žalované, přípustnost dovolání ve smyslu § 237 o. s. ř. nezakládá. Odvolací soud totiž 
postupoval v souladu s judikaturou Nejvyššího soudu, pokud uzavřel, že vedle obecného soudu státu bydliště žalovaného (čl. 
2 nařízení Brusel I), má žalobce možnost využít pravidla mezinárodní příslušnosti na výběr dané, zakládající mezinárodní i 
místní příslušnost soudu místa, kde byla služba poskytnuta (čl. 5 odst. 1 nařízení Brusel I). Srov. usnesení Nejvyššího soudu 
ze dne 14. 1. 2016, sp. zn. 30 Cdo 1941/2015, uveřejněné pod číslem 29/2017 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek.
O nákladech dovolacího řízení rozhodne soud prvního stupně v rozhodnutí, jímž se řízení končí (§ 151 odst. 1 o. s. ř.).  
Proti tomuto usnesení nejsou přípustné opravné prostředky. 
 
V Brně 31. října 2017  
 
JUDr. Pavel Simon 
předseda senátu