62022CJ0240_RES
Věc C‑240/22 P
Evropská komise
v.
Intel Corporation Inc.
Rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 24. října 2024
„Kasační opravný prostředek – Hospodářská soutěž – Zneužití dominantního postavení – Trh s mikroprocesory – Rozhodnutí, kterým se konstatuje porušení článku 102 SFEU a článku 54 Dohody o EHP – Věrnostní slevy – Kvalifikace zneužívajícího jednání – Strategie směřující k vyloučení soutěžitelů, kteří jsou přinejmenším stejně výkonní jako dominantní podnik“
Kasační opravný prostředek – Důvody kasačního opravného prostředku – Porušení zákazu rozhodnout ultra petita – Žaloba na neplatnost rozhodnutí Komise, které konstatuje porušení pravidel hospodářské soutěže – Neexistence – Přezkum tvrzení, která údajně nebyla uvedena v návrhu na zahájení řízení, Tribunálem – Rozšíření existujícího důvodu, které s tímto důvodem úzce souvisí – Přípustnost
(Statut Soudního dvora, článek 21; jednací řád Tribunálu, článek 76 a čl. 84 odst. 1)
(viz body 96–106)
Hospodářská soutěž – Správní řízení – Rozhodnutí Komise, kterým se konstatuje protiprávní jednání – Soudní přezkum – Přezkum legality – Dosah – Nahrazení odůvodnění napadeného aktu – Vyloučení
(Články 102 a 263 SFEU)
(viz body 138, 158, 163, 166, 293, 316, 317)
Dominantní postavení – Zneužití – Pojem – Objektivní pojem týkající se jednání, které může ovlivnit strukturu trhu a které způsobuje zachování nebo rozvoj hospodářské soutěže – Povinnosti dominantního podniku – Hospodářská soutěž pouze na základě výkonnosti – Kritéria pro posouzení
(Článek 102 SFEU; Dohoda o EHP, článek 54)
(viz body 175–180)
Dominantní postavení – Zneužití – Slevy za výlučný odběr nebo věrnostní slevy – Způsobilost omezit hospodářskou soutěž a vyvolat účinky spočívající ve vyloučení z trhu – Analýza stejně výkonného konkurenta – Kritéria pro posouzení
(Článek 102 SFEU; Dohoda o EHP, článek 54)
(viz body 181, 182, 201, 203)
Dominantní postavení – Zneužití – Slevy za výlučný odběr nebo věrnostní slevy – Způsobilost omezit hospodářskou soutěž a vyvolat účinky spočívající ve vyloučení z trhu – Analýza stejně výkonného konkurenta – Důkazní povinnosti podniku v dominantním postavení, který zpochybňuje přesnost výpočtů provedených v rámci této analýzy
(Článek 102 SFEU; Dohoda o EHP, článek 54)
(viz body 204–208)
Dominantní postavení – Zneužití – Slevy za výlučný odběr nebo věrnostní slevy – Způsobilost omezit hospodářskou soutěž a vyvolat účinky spočívající ve vyloučení z trhu – Důkazní břemeno, jež nese Komise – Analýza stejně výkonného konkurenta – Soudní přezkum – Dosah – Komplexní hospodářské posouzení – Kontrola věcné správnosti, spolehlivosti a soudržnosti důkazů – Kontrola úplnosti relevantních údajů
(Článek 102 SFEU)
(viz body 267–271)
Dominantní postavení – Zneužití – Slevy za výlučný odběr nebo věrnostní slevy – Způsobilost omezit hospodářskou soutěž a vyvolat účinky spočívající ve vyloučení z trhu – Analýza stejně výkonného konkurenta – Soudní přezkum – Zohlednění skutkových a právních okolností, které nebyly zpochybněny v rámci správního řízení – Přípustnost
(Článek 102 SFEU)
(viz body 273–279)
Dominantní postavení – Zneužití – Slevy za výlučný odběr nebo věrnostní slevy – Způsobilost omezit hospodářskou soutěž a vyvolat účinky spočívající ve vyloučení z trhu – Analýza stejně výkonného konkurenta – Sleva poskytovaná ve formě nepeněžitých výhod – Určení hodnoty slevy – Kritéria
(Článek 102 SFEU; Dohoda o EHP, článek 54)
(viz body 309–315)
Dominantní postavení – Zneužití – Slevy za výlučný odběr nebo věrnostní slevy – Způsobilost omezit hospodářskou soutěž a vyvolat účinky spočívající ve vyloučení z trhu – Analýza stejně výkonného konkurenta – Nedostatek důkazů uvedených na podporu této analýzy – Povinnost Tribunálu přezkoumat další důkazy, které mohou prokázat uvedenou schopnost vyloučit konkurenta z trhu – Neexistence
(Články 102 a 263 SFEU)
(viz body 328–343)
Shrnutí
Soudní dvůr svým rozsudkem zamítl kasační opravný prostředek podaný Evropskou komisí proti rozsudku Tribunálu ze dne 26. ledna 2022 (
1
), kterým Tribunál částečně zrušil rozhodnutí Komise, jímž byla společnosti Intel uložena sankce za to, že zneužila svého dominantního postavení na světovém trhu s mikroprocesory tím, že provedla celkovou strategii směřující k vyloučení svého hlavního konkurenta z trhu. Soudní dvůr tím s konečnou platností rozhodl spor mezi společností Intel a Komisí, který v této věci trval od roku 2009, přičemž v projednávané věci potvrdil analýzu provedenou Tribunálem za účelem posouzení způsobilosti sporných slev za výlučný odběr vyloučit konkurenci, která nebyla dostatečně prokázána, a tudíž zrušení konstatování protiprávního jednání v tomto ohledu. Soudní dvůr při této příležitosti upřesnil rozsah přezkumu legality, který přísluší Tribunálu, když má rozhodnout o analýze potenciálních protisoutěžních účinků takových praktik, jakož i o provádění as efficient competitor test (dále jen „test AEC“).
Rozhodnutím ze dne 13. května 2009 (
2
) uložila Evropská komise výrobci mikroprocesorů Intel pokutu ve výši 1,06 miliardy eur za zneužití dominantního postavení na světovém trhu s mikroprocesory (Central Processing Units) (
3
) založenými na architektuře x86 (
4
) (dále jen „CPU x86“) v období od října 2002 do prosince 2007 tím, že použila strategii, jejímž cílem bylo vyloučit svého hlavního konkurenta z trhu.
Komise ve svém rozhodnutí připsala společnosti Intel dva typy zneužívajícího chování, které Intel uplatňovala ve vztahu ke svým obchodním partnerům, a to konkrétně čistá omezení a podmíněné slevy. Pokud jde konkrétně o podmíněné slevy, Intel poskytovala slevy čtyřem hlavním výrobcům původního zařízení [Dell, Lenovo, Hewlett-Packard (HP), NEC a Lenovo] za podmínky, že od ní budou nakupovat veškeré nebo téměř veškeré své procesory x86. Intel rovněž poskytovala platby evropskému distributorovi mikroelektronických zařízení (MSH), jež byly podmíněny tím, že posledně uvedená společnost bude prodávat výlučně počítače vybavené procesory x86 vyrobené společností Intel. Tyto slevy a platby (dále jen „sporné slevy“) vedly k zajištění věrnosti těchto čtyř výrobců původního zařízení a společnosti Media-Saturn a významně tím omezily způsobilost konkurentů společnosti Intel soutěžit na trhu na základě vlastností jejich procesorů x86.
Rozsudkem ze dne 12. června 2014 (
5
) zamítl Tribunál žalobu na neplatnost podanou společností Intel proti spornému rozhodnutí v plném rozsahu. Soudní dvůr rozhodl o kasačním opravném prostředku, který podala Intel tak, že rozsudkem ze dne 6. září 2017 (
6
) zrušil původní rozsudek a vrátil věc Tribunálu.
V rozsudku o kasačním opravném prostředku Soudní dvůr konstatoval, že Tribunál, stejně jako Komise, vycházel z předpokladu, že věrnostní slevy poskytované podnikem v dominantním postavení jsou již svou povahou způsobilé omezit hospodářskou soutěž, takže nebylo nezbytné analyzovat všechny okolnosti projednávané věci, a zejména provádět test AEC. Vzhledem k tomu, že Komise přesto test provedla a tento test měl skutečný význam při posouzení schopnosti slev vyloučit stejně výkonného soutěžitele jako Intel, rozhodl Soudní dvůr, že Tribunál měl přezkoumat všechny argumenty společnosti Intel týkající se provedení tohoto testu Komisí, která je povinna analyzovat nejen význam dominantního postavení podniku na relevantním trhu, dosah sporných slev na trhu, podmínky a způsoby poskytování těchto slev, dobu jejich trvání a výši, ale také případnou existenci strategie směřující k vyloučení přinejmenším stejně výkonných soutěžitelů jako je tento podnik z trhu.
V napadeném rozsudku Tribunál převzal zjištění obsažená v původním rozsudku týkající se čistých omezení a jejich protiprávnosti z hlediska článku 102 SFEU, jakož i posouzení tohoto rozsudku týkající se kvalifikace sporných slev jako „slevy za výlučný odběr“.
Naopak v souladu s právními otázkami, o nichž bylo rozhodnuto v rozsudku o kasačním opravném prostředku, přezkoumal argumenty společnosti Intel týkající se provedení testu AEC Komisí. Tribunál tak identifikoval pochybení při použití tohoto testu Komisí ve vztahu ke čtyřem výrobcům původního zařízení a společnosti MSH. Tribunál rovněž zjistil pochybení v rámci přezkumu dosahu sporných slev na trhu a doby jejich uplatňování, odůvodňující částečné zrušení sporného rozhodnutí v rozsahu, v němž kvalifikovalo sporné slevy jako praktiky představující porušení článku 102 SFEU, jakož i zrušení pokuty uložené společnosti Intel (
7
).
Komise proti rozsudku Tribunálu podala kasační opravný prostředek. Uplatňovala jednak pochybení při přezkumu testu AEC Tribunálem a jednak nezohlednění rozsahu soudního přezkumu provedeného Tribunálem pro účely analýzy způsobilosti sporných slev omezit hospodářskou soutěž.
Závěry Soudního dvora
Soudní dvůr se nejprve zabýval výtkami vyjádřenými v rámci prvních dvou důvodů kasačního opravného prostředku, které se v podstatě týkají rozsahu soudního přezkumu, jenž přísluší Tribunálu pro účely analýzy způsobilosti sporných slev omezit hospodářskou soutěž. V tomto ohledu měl za to, že Tribunálu nelze vytýkat, že nezkoumal, zda prvky sporného rozhodnutí odlišné od těch, o které se Komise opřela za účelem konstatování porušení článku 102 SFEU, umožňují prokázat způsobilost sporných slev vyvolat protisoutěžní účinek vyloučení z trhu, jelikož Tribunálu nepřísluší nahradit odůvodnění autora aktu, jehož legalitu přezkoumává, svým vlastním odůvodněním. Kromě toho, pokud jde o skutečnosti a písemnosti ve spise, které Tribunál může zohlednit ve svých posouzeních, Soudní dvůr připomněl, že Tribunál nemůže vycházet ze skutečností, které nebyly sděleny Komisi během správního řízení, ani ze skutečností, které nevyplývají ze sporného rozhodnutí. V projednávaném případě přitom přezkum kritizovaných bodů odůvodnění napadeného rozsudku neodhaluje žádné porušení takto připomenutých zásad.
K posouzení testu AEC provedeného Komisí
Soudní dvůr dále postupně analyzoval výtky Komise týkající se přezkumu provedeného Tribunálem ohledně použití testu AEC na některé výrobce původního zařízení.
Pokud jde o společnost Dell, zkoumal Soudní dvůr konkrétně, zda se Tribunál dopustil pochybení, jak tvrdila Komise, při analýze důkazů umožňujících zpochybnit výsledek testu AEC, který Komise získala.
V projednávaném případě Komise použila test AEC pro posouzení způsobilosti sporných slev vyloučit konkurenta, který by byl stejně výkonný jako Intel, aniž však zaujímal dominantní postavení. V tomto ohledu Soudní dvůr poznamenal, že provedený test AEC měl za cíl stanovit cenu, za jakou by soutěžitel stejně výkonný jako společnost Intel a mající stejné náklady musel nabízet své CPU x86, aby výrobcům původního zařízení a společnosti MSH nahradil ztrátu dotčených slev, s cílem určit, zda v takovém případě může tento soutěžitel nadále pokrýt své náklady.
Tento test je tedy založen na srovnání sporné části (
8
) a požadované části (
9
) pro každého výrobce původního zařízení, jakož i pro MSH. V této souvislosti Soudní dvůr uvedl, že Komise vycházela z předpokladů, které implikují zohlednění řady číselných údajů.
Soudní dvůr, který upřesnil úroveň důkazů požadovanou k tomu, aby podniku v dominantním postavení umožnila zpochybnit výsledek přijatý Komisí, zdůraznil, že se Komise nemůže spokojit se zpochybněním správnosti jednoho z výpočtů provedených v rámci testu AEC, ale musí prokázat vadu nebo chybu, která může změnit výsledek testu tím, že jeho výsledek změní z negativního na pozitivní, tak aby vyvolal rozumnou pochybnost o opodstatněnosti tohoto přijatého výsledku.
V projednávané věci Soudní dvůr poznamenal, že Tribunál měl v rámci svrchovaného posouzení důkazů předložených společností Intel za to, že všechny relevantní údaje, které je třeba zohlednit při posuzování sporné části společnosti Dell, naznačují, že tato sporná část může být velmi pravděpodobně vyšší než 7,1 %, což je hodnota použitá Komisí, která se rozhodla vycházet pouze z části údajů, takže výsledek testu AEC se mohl změnit z negativního na pozitivní, pokud by byly zohledněny všechny tyto údaje. Tato sporná část přicházela kromě toho v úvahu pro samotnou Komisi, která se přesto rozhodla vycházet pouze z určitých údajů.
Tribunál tudíž mohl platně konstatovat, že Komise neprokázala právně dostačujícím způsobem opodstatněnost posouzení sporné části společnosti Dell.
Poté, co Soudní dvůr rovněž zamítl výtky vycházející z nesprávného právního posouzení a z porušení práva Komise na obhajobu v rámci přezkumu testu AEC ve vztahu ke společnosti HP, zkoumal výtky týkající se přezkumu testu AEC ve vztahu ke společnosti Lenovo, které se konkrétněji týkaly hodnocení výše slev poskytnutých tomuto výrobci původního zařízení.
V projednávaném případě byla část slev poskytnutých společností Intel společnosti Lenovo poskytnuta ve formě nepeněžitých výhod, a sice ve formě rozšíření standardní záruky společnosti Intel o jeden rok a nabídky lepšího využití platformy společnosti Intel v Číně.
Jak přitom upřesnil Tribunál, rozsah a povaha poskytnutých sporných slev jsou faktory zohledněnými při výpočtu požadované části pro určení výsledku testu AEC. V důsledku toho, pokud jsou tyto slevy poskytovány ve formě nepeněžitých výhod, byť jen částečně, je třeba je posoudit.
V tomto ohledu Soudní dvůr uvedl, že kompenzace navrhovaná stejně výkonným soutěžitelem jako Intel nemusí nutně mít formu peněžitého plnění rovnajícího se hodnotě nepeněžitého plnění pro dotčeného zákazníka, ale může spočívat v rovnocenném nepeněžitém plnění. Ze subjektivního hlediska zákazníka je rovněž bezvýznamné, že se hodnota plnění liší od nákladů, které musel stejně výkonný soutěžitel jako Intel vynaložit na poskytnutí uvedeného plnění tomuto zákazníkovi.
Proto je třeba v souladu se základy testu AEC posoudit slevu poskytnutou ve formě nepeněžitého plnění s přihlédnutím k hypotetickému konkurentovi s podobnou strukturou nákladů, jakou má Intel. Soudní dvůr dodal, že úprava těchto nákladů může být nicméně nezbytná k zohlednění skutečnosti, že náklady stejně výkonného soutěžitele mohou být dotčeny z důvodu, že uspokojuje pouze spornou část zákazníků, která je nižší než nesporná část společnosti Intel.
Z toho vyplývá, že Komise, jejíž úvaha nezohlednila hypotetického konkurenta, který by byl schopen prodávat společnosti Lenovo CPU x86 a nabízet této společnosti nepeněžité výhody za stejných podmínek jako Intel, vycházela z předpokladu, který je v rozporu se základy testu AEC uvedeného ve sporném rozhodnutí. Tribunál tedy v napadeném rozsudku poukázal na vnitřní nesoudržnost testu AEC, aniž svým posouzením nahradil posouzení Komise.
K důsledkům, které je třeba vyvodit z chyb zjištěných v rámci testu AEC
Soudní dvůr nakonec analyzoval výtky Komise, pokud jde o nesprávné posouzení Tribunálu, pokud jde o důsledky, které je třeba vyvodit z pochybení zjištěných v rámci testu AEC.
V této souvislosti Soudní dvůr upřesnil rozsah soudního přezkumu příslušejícího Tribunálu v rámci jeho přezkumu analýzy provedené Komisí týkající se způsobilosti sporných slev vyloučit soutěžitele.
Podle ustálené judikatury musí skutečnosti zakládající protiprávní jednání vyplývat z odůvodnění aktu, kterým se konstatuje protiprávní jednání, přičemž unijní soudy je nemohou změnit tím, že v rámci přezkumu legality podle článku 263 SFEU nahradí odůvodnění autora dotčeného aktu vlastním odůvodněním.
V projednávaném případě měl Tribunál za to, aniž Komise v rámci kasačního opravného prostředku zpochybnila konkrétní prvky jeho posouzení, že se Komise dopustila pochybení v testu AEC, řádně nepřezkoumala kritérium týkající se dosahu na trhu a neprovedla správnou analýzu doby trvání sporných slev.
S ohledem na předcházející úvahy Tribunálu nepříslušelo, aby zkoumal prostřednictvím odůvodnění, které neobsahuje pochybení, jež konstatoval v napadeném rozsudku, zda napadené slevy byly způsobilé vyloučit stejně výkonného soutěžitele jako společnost Intel z trhu, přičemž by se pro účely tohoto přezkumu opíral o jiné skutečnosti než ty, o které se pro účely prokázání této způsobilosti opírala Komise.
Zejména pouhý odkaz ve sporném rozhodnutí na období, během kterého Intel uplatňovala sporné slevy, a na jejich časový rámec nepostačuje sám o sobě, bez ohledu na závěry, které bylo možné z testu AEC vyvodit, k podložení konečných závěrů ohledně takto vyvolaných účinků vyloučení z trhu. Tribunál nemusel zohlednit ani skutečnou způsobilost hlavního konkurenta společnosti Intel zůstat na trhu z důvodu výkonnosti, inovativního a přitažlivého charakteru jejích výrobků, jelikož tato analýza je nezávislá na testu AEC.
(
1
) – Rozsudek ze dne 26. ledna 2022, Intel Corporation v. Komise (T‑286/09 RENV, EU:T:2022:19, dále jen „napadený rozsudek“).
(
2
) – Rozhodnutí Komise C(2009) 3726 final ze dne 13. května 2009 týkající se řízení podle článku [102 SFEU] a článku 54 Dohody o EHP (Věc COMP/C 3/37.990 – Intel) (dále jen „sporné rozhodnutí“).
(
3
) – Procesor je klíčovou součástí každého počítače, jak pokud jde o celkový výkon systému, tak o jeho celkovou cenu.
(
4
) – Mikroprocesory používané v počítačích lze rozdělit do dvou kategorií, a sice mikroprocesory x86 a procesory založené na jiné architektuře. Architektura x86 je standard, který navrhla společnost Intel a může fungovat pod operačním systémem Windows i Linux.
(
5
) – Rozsudek ze dne 12. června 2014, Intel v. Komise (T‑286/09, EU:T:2014:547, dále jen „původní rozsudek“).
(
6
) – Rozsudek ze dne 6. září 2017, Intel v. Komise (C‑413/14 P, EU:C:2017:632, dále jen „rozsudek o kasačním opravném prostředku“).
(
7
) – Vzhledem k tomu, že Tribunál měl za to, že není schopen určit výši pokuty vztahující se pouze k čistým omezením, zrušil v plném rozsahu článek napadeného rozhodnutí, kterým byla společnosti Intel uložena pokuta ve výši 1,06 miliardy eur za konstatované protiprávní jednání.
(
8
) – Toto slovní spojení v projednávané věci označuje tu část trhu, ze které byli zákazníci společnosti Intel ochotni a schopni přesunout své zásobování k jinému dodavateli, přičemž tato část trhu byla nutně omezená zejména vzhledem k povaze produktu, pověsti značky a profilu společnosti Intel.
(
9
) – Tento výraz v projednávaném případě označuje podíl na poptávce zákazníka, který musí získat stejně výkonný soutěžitel jako Intel, aby mohl vstoupit na trh, aniž utrpí ztráty.