Kasační opravný prostředek podaný dne 16. listopadu 2012 společností Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE proti usnesení Tribunálu (čtvrtého senátu) vydanému dne 13. září 2012 ve věci T-369/11: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE v. Evropská komise, Delegace Evropské unie v Turecku, Centrální finanční a kontraktační jednotka (CFCU)
(Věc C-520/12 P)
Jednací jazyk: angličtina
Účastnice řízení
Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Diadikasia Symvouloi Epicheiriseon AE (zástupce: A. Krystallidis, Δικηγόρος)
Další účastnice řízení: Evropská komise, Delegace Evropské unie v Turecku, Centrální finanční a kontraktační jednotka (CFCU)
Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr:
zrušil usnesení napadené kasačním opravným prostředkem,
prohlásil její žalobu před Tribunálem za přípustnou,
rozhodl ve věci a napravil škodu způsobenou navrhovatelce protiprávním rozhodnutím žalované ze dne 5. dubna 2011, přijatým Delegací Evropské unie v Turecku, a doručeným žalobkyni dne 6. dubna 2011, o zrušení zadání veřejné zakázky na "Rozšíření evropsko-turecké sítě obchodních středisek v Sivas, Antakya, Batman a Van - EuropeAid/128621/D/SER/TR" konsorciu "DIADIKASIA BUSINESS CONSULTANS S.A. (GR) - WYG INTERNATIONAL LTD (UK) - DELEEUW INTERNATIONAL LTD (TR) - CYBERPARK (TR)" z důvodu údajně nepravdivých prohlášení vzhledem k horizontálním zájmům navrhovatelky v dotčené věci,
uložil Komisi náhradu veškerých nákladů řízení v prvním stupni i v řízení o kasačním opravném prostředku.
Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
V rámci svého prvního důvodu kasačního opravného prostředku navrhovatelka tvrdí, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení při uplatnění článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie ("SFEU") tím, že nechal bez povšimnutí skutečnost, že se pojem "orgán" obsažený v tomto ustanovení netýká pouze orgánů Evropské unie, nýbrž i úředníků Evropské unie, kteří rovněž odpovídají za náhradu škody jednotlivcům, kterým byla způsobena škoda v důsledku jednání těchto úředníků.
V rámci druhého důvodu navrhovatelka tvrdí, že Tribunál porušil povinnost uvést odůvodnění a porušil článek 47 Listiny základních práv Evropské unie a články 6 (právo na spravedlivý proces) a 13 (Právo na účinný procesní prostředek) Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod ("EÚLP"), jakožto základní zásady práva Unie, jelikož odmítl žalobu navrhovatelky jako nepřípustnou, aniž by se zabýval jejími vyjádřeními k námitce nepřípustnosti ze strany žalované, ve vztahu k relevantní judikatuře o škodách způsobených úředníky EU (rozsudky Soudního dvora ze dne 10. července 1969, Sayag a Zurich, 9/69, Recueil, s. 329; ze dne 28. dubna 1971, Lütticke v. Komise, 4/69, Recueil, s. 325, a ze dne 11. listopadu 1981, IBM v. Komise, 60/81, Recueil, s. 2639), a výkladem článku 263 SFEU podle výše uvedené judikatury. Tribunál rovněž neodpověděl na argumenty navrhovatelky týkající se závažného porušení základních zásad unijního práva ze strany žalované, totiž právní jistoty, ochrany legitimního očekávání a práva být vyslechnut, jakož i článku 4 kodex řádné správní praxe Komise.
V rámci třetího důvodu navrhovatelka tvrdí, že Tribunál nesprávně vylíčil a zkreslil důkazy předložené navrhovatelkou v prvním stupni tím, že rozhodl, že "pouze CFCU měla pravomoc zadavatele [...] pro přijetí rozhodnutí o udělení dotčené zakázky [...] a že pravomoc Komise spočívala pouze v ověření toho, zda byly nebo nebyly splněny podmínky financování ze strany Unie", na základě dokumentů předložených Tribunálu navrhovatelkou, které skutečně prokazují, že CFCU jedná pod kontrolou Komise a v mezích stanovených Komisí. Konstatování usnesení napadeného kasačním opravným prostředkem jsou proto nesprávná a zkreslují důkazy, které má Tribunál k dispozici.
____________