62018TJ0716_RES
Byla T‑716/18
(Ištraukų skelbimas)
The Logistical Approach BV
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą
2019 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas
„Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Vaizdinio Europos Sąjungos prekių ženklo „Idealogistic Compass Greatest care in getting it there“ paraiška – Ankstesnis vaizdinis tarptautinis prekių ženklas IDÉA – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybė supainioti – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas“
Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Santykiniai atmetimo pagrindai – Ankstesnio tapataus arba panašaus prekių ženklo, įregistruoto tapačioms arba panašioms prekėms ar paslaugoms, savininko protestas – Galimybė supainioti su ankstesniu prekių ženklu – Galimybės supainioti vertinimas – Atitinkamos visuomenės nustatymas – Visuomenės pastabumo lygis
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 18, 23–25 punktus)
Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Santykiniai atmetimo pagrindai – Ankstesnio tapataus arba panašaus prekių ženklo, įregistruoto tapačioms arba panašioms prekėms ar paslaugoms, savininko protestas – Galimybė supainioti su ankstesniu prekių ženklu – Vaizdinis prekių ženklas „Idealogistic Compass Greatest care in getting it there“
(Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 26–30, 63–70 punktus)
Santrauka
2019 m. rugsėjo 20 d. Sprendimu The Logistical Approach / EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there) (T‑716/18) Bendrasis Teismas panaikino Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą, patvirtinantį Protestų skyriaus sprendimą, kuriuo buvo patenkintas protestas dėl vaizdinio prekių ženklo „Idealogistic Compass Greatest care in getting there“ registracijos, grindžiamas ankstesniu vaizdiniu tarptautiniu prekių ženklu IDÉA.
Bendrojo Teismo nuomone, darant prielaidą, kad nagrinėjamos paslaugos yra tapačios, kaip nusprendė Apeliacinė taryba, ir atsižvelgiant į įprastą ankstesnio prekių ženklo skiriamąjį požymį, Apeliacinė taryba turėjo atmesti galimybę supainioti bent jau paslaugų, skirtų išimtinai specialistams, kurių pastabumas didesnis nei vidutinis, atveju. Iš tiesų dėl didelio pastabumo renkantis nagrinėjamas paslaugas ir atsižvelgiant į mažą nagrinėjamų žymenų panašumo laipsnį, visų pirma dėl skirtingų jų struktūrų, kurias tikrai pastebės ypač pastabi ir nuovoki visuomenės dalis, nėra galimybės supainioti šių paslaugų komercinę kilmę.
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad, priešingai, nei teigia Apeliacinė taryba, aplinkybė, jog specialistai tik retai turi galimybę tiesiogiai palyginti skirtingus prekių ženklus ir turi remtis netiksliai prisimenamu jų vaizdu, negali suponuoti išvados, kad nagrinėjamas prekių ženklų įspūdis šiuo atveju daugiausia priklauso nuo jų bendro elemento „idea“. Nors elementas „idea“ yra įtrauktas į vieną iš dominuojančių prašomo įregistruoti prekių ženklo elementų ir į skiriamąjį ankstesnio prekių ženklo elementą, specialistai jo nelaikys vieninteliu elementu, leidžiančiu identifikuoti nagrinėjimus prekių ženklus.
Taigi Bendrasis Teismas pripažino pagrįstu vienintelį ieškinio pagrindą, susijusį su Reglamento 2017/1001 (
1
) 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu, kiek tai susiję su prašomu įregistruoti prekių ženklu žymimomis paslaugomis, išimtinai skirtomis specialistams.
Vis dėlto, kadangi Apeliacinė taryba išsamiai neapibrėžė, kurios paslaugos buvo skirtos išimtinai specialistams, kurių pastabumas didesnis nei vidutinis, o kurios – ir specialistams, ir plačiajai visuomenei, pasižyminčiai vidutiniu pastabumu, Bendrasis Teismas pritarė visam vieninteliam ieškinio pagrindui ir panaikino visą ginčijamą sprendimą.
Bendrasis Teismas paaiškino: kadangi Apeliacinė taryba konstatavo, jog galimybė supainioti egzistuoja tiek paslaugų, skirtų ir specialistams, ir plačiajai visuomenei, atveju, tiek išimtinai specialistams skirtų paslaugų atveju, ji galėjo, siekdama proceso ekonomiškumo, nenustatyti vidutinio kiekvienos nagrinėjamos paslaugos vartotojo. Vis dėlto su jurisprudencijoje suformuluotais principais toks požiūris nesuderinamas tik tuomet, jei neklaidinga Apeliacinės tarybos išvada, kad galimybė supainioti egzistuoja tiek paslaugų, skirtų visuomenei, kurią sudaro ir plačioji visuomenė, kurios pastabumo lygis vidutinis, ir specialistai, kurių pastabumo lygis didesnis nei vidutinis, tiek paslaugų, skirtų išimtinai specialistams, atveju. Tačiau šiuo atveju taip nėra.
(
1
)	2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1).