62012CC0198
GENERALINIO ADVOKATO
NIILO JÄÄSKINEN IŠVADA
pateikta 2013 m. lapkričio 14 d. (
1
)
Byla C‑198/12
Europos Komisija
prieš
Bulgarijos Respubliką
„Valstybės narės neįvykdytos jai tenkančios pareigos — Energijos vidaus rinka — Dujų transportavimas — Perdavimo sistemos operatorius — Pareiga užtikrinti didžiausius pajėgumus — Virtualus priešingos krypties dujų srautas („backhaul“) — Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas — Priimtinumas“
I – Įžanga
1.
Tais atvejais, kai techniškai neįmanoma fiziškai transportuoti dujų tinkle abiem kryptimis, dujų tinklo perdavimo sistemos operatorius vis tiek gali pasiūlyti virtualius „priešpriešinio srauto“ arba „backhaul“ (transportavimas priešinga kryptimi) pajėgumus. Tokiu atveju dujos faktiškai neteka priešinga kryptimi, bet dujų srautas, kurį prašoma tiekti priešpriešine kryptimi, atimamas iš pagrindine kryptimi tekančių dujų. Tai vadinama „užskaita“.
2.
Pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005 (
2
), 14 straipsnio 1 dalį perdavimo sistemos operatoriai privalo užtikrinti, kad visiems tinklo naudotojams paslaugos būtų siūlomos jų nediskriminuojant, ir teikti tiek nuolatines, tiek pertraukiamąsias teisės naudotis tinklu suteikimo trečiajai šaliai paslaugas.
3.
Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad rinkos dalyviams leidžiama naudotis didžiausiais pajėgumais visuose atitinkamuose 18 straipsnio 3 dalyje nurodytuose taškuose atsižvelgiant į sistemos vientisumą ir veiksmingą tinklo eksploatavimą, o pagal 16 straipsnio 2 dalį perdavimo sistemos operatoriai privalo įgyvendinti ir paskelbti nediskriminacinius ir skaidrius pajėgumų paskirstymo mechanizmus, įskaitant neatidėliotinų sandorių rinkas ir prekybos centrus, kurie tuo pačiu metu yra lankstūs ir lengvai pritaikomi prie kintančių rinkos aplinkybių.
4.
Komisijos nuomone, abi šios nuostatos, ypač Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalyje nustatyta pareiga suteikti „didžiausius pajėgumus“, apima reikalavimą pasiūlyti, nors ir virtualiai, „backhaul“, kaip nurodyta šios išvados 1 punkte, jeigu valstybė narė negali pasiūlyti dvikrypčių fizinių pajėgumų, kurie sudarytų galimybes dujoms tekėti abiem kryptimis. Bulgarijos Respublika laikosi nuomonės, kad Reglamente Nr. 715/2009 tokia pareiga atitinkamam perdavimo sistemos operatoriui nenumatyta.
5.
Taigi Komisija prašo, kad Teisingumo Teismas pripažintų, jog Bulgarijos Respublika neįvykdė Reglamento (EB) Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalyje bei 16 straipsnio 1 dalyje ir 2 dalies b punkte nustatytos pareigos suteikti visiems rinkos dalyviams didžiausius pajėgumus, konkrečiai kalbant, teikti virtualaus dujų transportavimo priešinga kryptimi paslaugas, ir priteisti iš Bulgarijos Respublikos bylinėjimo išlaidas.
6.
Šalys nesutaria dėl daugelio su tariamu pareigų neįvykdymu susijusių faktų ir aplinkybių, kurios taptų reikšmingos, jeigu Teisingumo Teismas nuspręstų, kad pagal Sąjungos teisę egzistavo pareiga užtikrinti virtualų priešingos krypties dujų srautą. Be to, Bulgarija tvirtina, kad ieškinys yra nepriimtinas.
7.
Vykstant prieš Bulgariją pradėtai administracinei procedūrai Komisija rėmėsi ankstesniu už Reglamentą Nr. 715/209 Sąjungos teisės aktu, t. y. 2005 m. rugsėjo 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1775/2005 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų (
3
). Nuo 2011 m. kovo 3 d. jis buvo panaikintas Reglamento Nr. 715/2009 31 straipsniu. 2012 m. balandžio 26 d. Komisija pateikė Teisingumo Teismui ieškinį, kuriame išdėstytuose reikalavimuose remiamasi tik Reglamentu Nr. 715/2009. Prie šios aplinkybės reikšmės aiškinant reikalavimuose nurodytas nuostatas dar trumpai grįšiu, kai vertinsiu Komisijos ieškinio priimtinumą ir Trečiojo energetikos teisės aktų rinkinio, į kurį buvo įtrauktas Reglamentas Nr. 715/2009 (bet, žinoma, ne Reglamentas Nr. 1775/2005), tikslų svarbą.
8.
Tačiau Komisijos pareikštas ieškinys grindžiamas ir Reglamentu Nr. 1775/2005, ir Reglamentu Nr. 715/2009, kurie, jos nuomone, yra iš esmės identiški, kiek jie susiję su keliamu teisės klausimu, išskyrus toliau 38 punkte aptariamą skirtumą. Taigi ši išvada bus grindžiama Reglamento Nr. 715/2009 vertinimu, nors prireikus bus daromos nuorodos ir į Reglamentą Nr. 1775/2005.
II – Ikiteisminė procedūra ir procesas Teisingumo Teisme
9.
2009 m. birželio 26 d. Komisija išsiuntė Bulgarijos Respublikai oficialų pranešimą, kuriame, inter alia, teigė, kad valstybė narė neįvykdė savo pareigų pagal Reglamento Nr. 1775/2005 4 straipsnio 1 dalį bei 5 straipsnio 1 ir 2 dalis (dabartinius Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalį bei 16 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b punktą). Bulgarijos vyriausybė atsakė 2009 m. rugpjūčio 26 d. raštu, ji ginčijo Komisijos kaltinimus.
10.
Nepatenkinta šiuo atsakymu, 2010 m. birželio 28 d. Komisija pateikė Bulgarijos Respublikai pagrįstą nuomonę, kurią grindė Reglamentu Nr. 1775/2005. Joje, inter alia, buvo nurodyta, kad „backhaul“ paslaugos galėjo būti teikiamos vietoje fizinių dvikrypčių pajėgumų. Bulgarijos institucijos atsakė 2010 m. rugpjūčio 26 d. raštu; jos pateikė Komisijai papildomos informacijos 2011 m. rugpjūčio 24 d., 2011 m. gruodžio 28 d. ir 2012 m. sausio 19 d. raštais.
11.
Kadangi Komisijos netenkino Bulgarijos atsakymas, ji pareiškė šį ieškinį dėl pareigų neįvykdymo, kuris buvo pateiktas Teisingumo Teismui 2012 m. balandžio 26 d. pagal SESV 258 straipsnį.
12.
2013 m. rugsėjo 4 d. surengtame posėdyje dalyvavo Bulgarijos Respublikos ir Komisijos atstovai.
III – Glausta pagrindinių argumentų santrauka
13.
Komisija, inter alia, tvirtina, kad Bulgarijos perdavimo sistemos operatorius Bulgartransgaz nesuteikia pajėgumų dujoms tiekti abiem kryptimis kiekviename įleidimo ir išleidimo taške Bulgarijoje, konkrečiai kalbant, taškuose, kuriuose Bulgarijos sistema yra sujungta su Rumunijos ir Graikijos sistemomis. Graikijoje šis taškas yra Sidirokastre, o Rumunijoje – Negru Vodėje.
14.
Taigi Komisija teigia, kad Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalyje (Reglamento Nr. 1775/2005 5 straipsnio 1 dalis) įtvirtinta pareiga sudaryti rinkos dalyviams galimybę naudotis didžiausiais pajėgumais kartu su Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnyje (Reglamento Nr. 1775/2005 4 straipsnis) nurodyta pareiga teikti nuolatines ir pertraukiamąsias teisės naudotis tinklu suteikimo trečiajai šaliai paslaugas reiškia, kad perdavimo sistemos operatorius turi siūlyti pajėgumus abiem savo dujotiekio sistemos kryptimis. Komisija teigia, kad tais atvejais, kai fiziškai neįmanoma transportuoti dujų abiem kryptimis, perdavimo sistemos operatorius vis tiek gali pasiūlyti virtualius „priešpriešinio srauto“ arba „backhaul“ pajėgumus. Komisijos nuomone, taip perdavimo sistemos operatorius gali pasiūlyti pajėgumus, kurie netgi viršytų technines tinklo galimybes (
4
).
15.
Komisija taip pat tvirtina, kad nesuteikęs pertraukiamųjų priešpriešinio srauto pajėgumų perdavimo sistemos operatorius neįvykdytų iš Reglamento Nr. 715/2009 kylančios pareigos įgyvendinti pajėgumų paskirstymo mechanizmus, kurie yra suderinami su rinkos mechanizmais, įskaitant prekybos centrus. Komisija pažymėjo, kad pagal Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 2 dalies b punktą (Reglamento Nr. 1775/2005 5 straipsnio 2 dalies b punktas) perdavimo sistemos operatorius privalo įgyvendinti ir paskelbti nediskriminacinius ir skaidrius pajėgumų paskirstymo mechanizmus, kurie „yra suderinami su rinkos mechanizmais, įskaitant neatidėliotinų sandorių rinkas ir prekybos centrus, ir tuo pat metu lankstūs ir lengvai pritaikomi prie besikeičiančių rinkos aplinkybių“.
16.
Komisijos teigimu, dėl dujų rinkos likvidumo būtina, kad kainų signalus būtų galima siųsti abiem tinklo kryptimis, ne tik ta, kuria vienos krypties tinklo atveju fiziškai tiekiamos dujos. Be to, tam, kad, kaip nurodyta Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalyje, tinklas būtų eksploatuojamas veiksmingai, atvirkštinius pajėgumus reikia įtraukti į bendrus tinklo pajėgumus, kurie turi būti maksimizuoti.
17.
Taip pat pažymėtina, kad šalys nesutaria dėl faktų. Kaip matyti, Komisija savo argumentus grindžia faktiniu teiginiu, kad Bulgarija neužtikrina virtualių pertraukiamųjų priešpriešinio srauto pajėgumų tarp Sidirokastro ir Negru Vodės ir kad kompetentingos reguliavimo institucijos nesiėmė konkrečių priemonių, kad ši pareiga būtų įvykdyta. Bulgarijos Respublika, atvirkščiai, tvirtina, kad iš tiesų šios paslaugos yra teikiamos. Jos teigimu, tai matyti iš Bulgartransgaz interneto svetainėje paskelbtos su „backhaul“ paslaugomis susijusios informacijos (
5
).
18.
Vis dėlto Bulgarijos Respublikos pagrindinis argumentas yra tas, kad pagal Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalį, 16 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b punktą (Reglamento Nr. 1775/2005 4 straipsnio 1 dalis bei 5 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas) nereikalaujama teikti priešpriešinio srauto pajėgumų, nesvarbu, ar jie būtų virtualūs, ar kitokie. Ji tvirtina, kad tokia išvada neišvengiama, nesvarbu, koks būtų pasirinktas atitinkamų Reglamento Nr. 1775/2005 nuostatų aiškinimo metodas: pažodinis, istorinis, kontekstinis ar teleologinis.
19.
Bulgarijos Respublika priduria, kad 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 994/2010 dėl dujų tiekimo saugumo užtikrinimo priemonių, kuriuo panaikinama Tarybos direktyva 2004/67/EB (
6
), aiškiai suformuluota valstybių narių pareiga užtikrinti nuolatinį ir fizinį dujų tiekimą abiem kryptimis paneigia Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalies bei 16 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punkto aiškinimą, kad valstybės narės privalo užtikrinti virtualų atitinkamų paslaugų teikimą.
20.
Bulgarijos Respublika taip pat tvirtina, jog negali teikti virtualaus dujų perdavimo priešinga kryptimi paslaugų dėl to, kad Bulgarijoje veikia dvi atskiros dujų sistemos – vidaus sistema ir tranzitinė sistema, taip pat dėl techninių sunkumų Negru Vodėje, nes kaimyninės valstybės perdavimo sistemos operatorius nesiima būtinųjų koordinavimo priemonių.
21.
Bulgarijos Respublika taip pat nurodo kelis susitarimus, kurie buvo sudaryti su SSRS 1986 m. ir vėliau, bet dar prieš Bulgarijos Respublikai įstojant į Europos Sąjungą, dėl kurių ji negali teikti virtualaus dujų perdavimo priešinga kryptimi paslaugų tarp Sidirokastro ir Negru Vodės.
IV – Analizė
1. Ieškinio priimtinumas
22.
Pirmiausia norėčiau pažymėti, kad esminė data vertinant Bulgarijos elgesio teisėtumą yra 2010 m. rugpjūčio 28 d., t. y. data, kada suėjo du mėnesiai nuo Komisijos pagrįstos nuomonės pateikimo (
7
), dėl to nagrinėjamam ginčui taikytinas Sąjungos teisės aktas ratione temporis yra Reglamentas Nr. 1775/2005. Todėl man atrodo problemiška tai, kad Komisija savo reikalavimuose nurodė tik Reglamentą Nr. 715/2009, t. y. teisės aktą, kuris Bulgarijai iki 2011 m. kovo 3 d. nebuvo privalomas.
23.
Tačiau Teisingumo Teismas bent kartą pakeitė Komisijos reikalavimus vadovaudamasis nusistovėjusiu principu, kad „jeigu Bendrijos teisė aktas pakeičiamas per ikiteisminę procedūrą, Komisija gali siekti, kad būtų pripažinta, jog valstybė narė neįvykdė įsipareigojimų, numatytų vėliau pakeistoje arba panaikintoje pirminėje Bendrijos teisės akto redakcijoje, kurie naujomis nuostatomis buvo palikti galioti (
8
)“.
24.
Taigi, atrodytų, nėra pagrindo, kuriuo remiantis būtų galima ginčyti Komisijos ieškinio priimtinumą dėl to, kad jos reikalavimuose nurodytas dar neįsigaliojęs reglamentas, nes reikšmingos materialinės reglamentų Nr. 1775/2005 ir Nr. 715/2009 nuostatos yra iš esmės identiškos.
25.
Tačiau kadangi vėlesnis reglamentas buvo priimtas atsižvelgiant į Trečiąjį energetikos teisės aktų rinkinį, kuriame numatyta siekti didesnių tikslų įgyvendinant dujų vidaus rinką, teleologiniu požiūriu aiškinant Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalį, 16 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b punktą arba, tiksliau, jomis pakeistas nuostatas, t. y. Reglamento Nr. 1775/2005 4 straipsnio 1 dalį bei 5 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b punktą, galima atsižvelgti tik į ankstesniojo reglamento, t. y. Reglamento Nr. 1775/2005, tikslus.
26.
Bulgarijos Respublika Teisingumo Teismo prašo atmesti ieškinį kaip nepriimtiną dėl kitų priežasčių. Ji teigia, kad dėl neatitikčių tarp per administracinę procedūrą Komisijos pateiktų kaltinimų ir kaltinimų, nurodytų Teisingumo Teismui pateiktame ieškinyje, ji negalėjo nustatyti konkrečios pareigos, kurios tariamai neįvykdė, ir atitinkamai negalėjo veiksmingai gintis nuo Komisijos pateiktų kaltinimų.
27.
Iš esmės Bulgarijos Respublika tvirtina, jog Komisijos pateiktas oficialus pranešimas ir pagrįsta nuomonė buvo grindžiami tuo, kad Bulgarija neužtikrino fizinių priešingos krypties srauto pajėgumų, o Komisijos Teisingumo Teisme pareikštas ieškinys buvo grindžiamas virtualių priešingos krypties srauto pajėgumų („backhaul“) neužtikrinimu. Taigi ieškinio dalykas skyrėsi nuo per administracinę procedūrą nagrinėto klausimo.
28.
Mano nuomone, nėra jokio pagrindo pripažinti Komisijos ieškinį nepriimtinu dėl atitinkamų dokumentų tarpusavio neatitikties. Taip manau, nes oficialiame pranešime, pagrįstoje nuomonėje ir Teisingumo Teisme pareikštame ieškinyje minimas virtualus „backhaul“. Be to, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką Komisija turi teisę susiaurinti savo Teisingumo Teisme reiškiamame ieškinyje nurodytų kaltinimų apimtį, palyginti su pagrįstoje nuomonėje ir oficialiame pranešime pateiktais argumentais (
9
).
29.
Taip pat primenu, kad bet kuriuo atveju pagal Teisingumo Teismo praktiką nereikalaujama, kad trijose stadijose (t. y. oficialaus pranešimo, pagrįstos nuomonės ir Teisingumo Teisme pareikšto ieškinio) nurodomi reikalavimai visiškai sutaptų. Jeigu ginčo dalykas, nurodytas pagrįstoje nuomonėje, neišplečiamas ar nepakeičiamas Teisingumo Teisme pareikštame ieškinyje, laikoma, kad Komisija įvykdė Sąjungos teisėje jai nustatytas procesines pareigas (
10
). Neatsižvelgiant į tai, kad tariamai pažeistos nuostatos buvo pakeistos Reglamento Nr. 715/2009 nuostatomis, šioje byloje Komisija šios taisyklės laikėsi.
30.
Siekdamas išsamumo, norėčiau pridurti, kad atmetu kaip nereikšmingą Komisijos dublike išreikštą pastabą, jog Bulgarijos Respublika vykstant administracinei procedūrai neprieštaravo, kad pagal Reglamento Nr. 1775/2005 4 straipsnio 1 dalį bei 5 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b punktą (Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalis, 16 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies b punktas) ji virtualiai ar kitaip privalo teikti pertraukiamuosius priešingos krypties srauto pajėgumus. Kaip Bulgarijos Respublika nurodė savo atsiliepime į ieškinį, siekdama užtikrinti teisę į gynybą valstybė narė, vykstant teisminiam nagrinėjimui, gali remtis argumentais, kurie nebuvo kelti ikiteisminėje stadijoje (
11
).
31.
Dėl šių priežasčių manau, kad Komisijos ieškinys yra priimtinas.
2. Klausimai, susiję su Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalies, 16 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punkto aiškinimu
32.
Šios bylos esmė – išsiaiškinti, ar pareiga maksimizuoti pajėgumus, atsižvelgiant į veiksmingą tinklo eksploatavimą, reiškia konkrečią pareigą numatyti virtualius priešingos krypties pajėgumus. Jeigu atsakymas į šį klausimą būtų neigiamas, visi šalių Teisingumo Teismui pateikti ir mano pirma aprašyti argumentai taptų nereikšmingi. Taigi nagrinėjamoje byloje lieka, bent iš pradžių, išaiškinti Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalį, 16 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies b punktą. Primenu, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką nustatant Sąjungos teisės nuostatos reikšmę būtina atsižvelgti į jos kontekstą, formuluotę ir tikslus (
12
).
– Kontekstas ir formuluotė
33.
Kaip Bulgarijos Respublika nurodė savo atsiliepime į ieškinį, nei Reglamente Nr. 715/2009, nei Reglamente Nr. 1775/2005 nėra jokios aiškios nuorodos į perdavimo sistemos operatorių pareigą teikti virtualaus dujų perdavimo priešinga kryptimi paslaugas.
34.
Norėčiau pridurti, kad Reglamento Nr. 715/2009 2 straipsnio 1 dalies 3 punkte „pajėgumai“ apibrėžti kaip „didžiausias srautas, išreikštas įprastais kubiniais metrais per laiko vienetą arba energijos vienetu per laiko vienetą, kuriuo tinklo naudotojas turi teisę naudotis pagal transportavimo sutarties nuostatas“. Be to, pagal 2 straipsnio 1 dalies 18 punktą „techniniai pajėgumai“ reiškia didžiausius nuolatinius pajėgumus, kuriuos perdavimo sistemos operatorius gali siūlyti tinklo naudotojams atsižvelgdamas į sistemos vientisumą ir perdavimo tinklo eksploatacijos reikalavimus. Nei kurioje nors iš šių nuostatų, nei daugelyje kitų Reglamento Nr. 715/2009 nuostatų, kuriose minimas žodis „pajėgumai“, nenurodyta, kad šis terminas apimtų ir virtualius srautus. Kaip paaiškinau šios nuomonės 1 punkte, tai reiškia, kad fiziškai dujos neteka.
35.
Iš tiesų daugiausia informacijos suteikia Reglamento Nr. 715/2009 2 straipsnio 1 dalies 20 punkte pateikiama „turimų pajėgumų“ apibrėžtis. Joje nurodyta, kad „turimi pajėgumai“ reiškia techninių pajėgumų, t. y. didžiausių nuolatinių pajėgumų, dalį, kuri nėra paskirta ir tuo metu vis dar priklauso sistemai. Kadangi virtualaus priešingos krypties srauto esmė yra padidinti turimus pajėgumus pagrindine kryptimi, atimant iš jų dujas, parduodamas priešinga kryptimi, galima būtų tikėtis, kad „turimų pajėgumų“ apibrėžtyje būtų daroma nuoroda ne tik į techninius pajėgumus, bet ir į srautus priešinga kryptimi. Juo labiau kad, kaip pabrėžė Komisija, tiekiant dujas priešinga kryptimi iš tiesų galima suteikti tinklo techninius pajėgumus viršijančius pajėgumus pagrindine tinklo kryptimi.
36.
Man ypač daug keblumų kelia nuomonė, kad fizinio dujų srauto sumažinimas užtikrinant virtualų tiekimą gali būti suderinamas su tuo, kaip paprastai suprantamas transportavimo tinklo ar dujotiekio pajėgumų padidinimas. Mano nuomone, tai prilygsta teiginiui, kad krovinių ekspeditorių atgrasymas fiziškai naudotis geležinkeliais yra būdas maksimizuoti jų prekių transportavimo pajėgumus. Iš tiesų Europoje jau nuo viduramžių laikų žinomi įvairūs komerciniai būdai, kuriais siekiama sumažinti poreikį transportuoti prekes, vertybinius popierius ar pinigus iš taško A į tašką B, atimant iš srautų iš taško A į tašką B srautus iš taško B į tašką A. Tačiau šie metodai yra ne transportavimo tinklų pajėgumų maksimizavimo priemonės, o komerciniai būdai išvengti nepatogumų, kai trūksta transporto.
37.
Mano nuomone, didžiausi pajėgumai, kaip jie apibrėžti Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalyje, yra susiję su turimais pajėgumais, t. y. techniniais tinklo pajėgumais, kurie dar nėra priskirti, todėl yra prieinami; arba jie prieinami, nes tinklo naudotojai turi nepanaudotų sutartyje numatytų pajėgumų. Kitaip tariant, perdavimo sistemos operatoriai negali leisti to, kad techniniai pajėgumai nebūtų naudojami. Šie pajėgumai turi būti pasiūlyti rinkos dalyviams nediskriminaciniu būdu. Šį aiškinimą patvirtina minėto straipsnio pavadinimas, kuriame kalbama apie perdavimo sistemos operatorių pajėgumų paskirstymo mechanizmų principus ir perkrovos valdymo tvarką (t. y. Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnis), ir straipsnio nuostatos, kuriomis reglamentuojamos su sutartine ar fizine tinklo perkrova susijusios problemos.
38.
Tiesa, kad Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 5 dalyje daroma netiesioginė nuoroda į tinklo pajėgumų „maksimizavimą“ kaip naujų perdavimo pajėgumų sukūrimą atliekant naujas investicijas, kurių poreikį perdavimo sistemos operatoriai turi reguliariai įvertinti. Tačiau ši nuostata, kurios nebuvo Reglamento Nr. 1775/2005 5 straipsnyje, aiškiai susijusi su techniniais tinklo pajėgumais, be to, joje nenustatyta jokia teisinė pareiga didinti tokius pajėgumus.
39.
Dėl santykio tarp Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalies, 16 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punkto primenu, kad pagal pirmąją iš šių nuostatų perdavimo sistemos operatoriai privalo siūlyti paslaugas visiems tinklo naudotojams jų nediskriminuodami ir teikti tiek nuolatines, tiek pertraukiamąsias teisės naudotis tinklu suteikimo trečiajai šaliai paslaugas. Šios pareigos nepatvirtina Komisijos pateikto Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punkto aiškinimo.
40.
Mano nuomone, nediskriminavimo pareiga nereiškia, kad perdavimo sistemos operatorius privalo teikti naujas paslaugas. Pagal ją tiesiog reikalaujama, kad jis susilaikytų nuo tinklo naudotojų diskriminavimo teikdamas jau egzistuojančias paslaugas. Taip pat ir perdavimo sistemos operatoriaus pareiga teikti pertraukiamas paslaugas nereiškia, kad jis privalo teikti bet kokias įmanomas tinklo paslaugas, kurios gali būti teikiamos pertraukiamai. Šiuo aspektu norėčiau pažymėti, kad dėl techninių priežasčių „backhaul“ gali būti siūlomas tik pertraukiamai (
13
). Todėl pareiga teikti „backhaul“ paslaugas kaip virtualius priešingos krypties srautus negali būti kildinama iš Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punkto, aiškinamų kartu su 14 straipsnio 1 dalimi.
41.
Galiausiai nuoroda į veiksmingą tinklo eksploatavimą Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 1 dalyje, kuria Komisija remiasi kaip argumentu, pagrindžiančiu jos kaltinimą, kartu su sistemos vientisumu joje minima kaip galimas veiksnys, į kurį reikia atsižvelgti, kai rinkos dalyviams suteikiama galimybė naudotis didžiausiais pajėgumais visuose tinklo taškuose, įskaitant, kaip numatyta 18 straipsnio 3 dalyje, dujų įleidimo ir išleidimo taškus. Mano nuomone, nuoroda į veiksmingą tinklo eksploatavimą iš tiesų reiškia sąlygą, kuria apribojami turimi pajėgumai, o ne veiksnį, dėl kurio jie turi būti maksimizuojami. Kitaip tariant, perdavimo sistemos operatoriui nereikia apkrauti turimų pajėgumų tiek, kad tai sukeltų grėsmę veiksmingam tinklo eksploatavimui.
– Tikslai
42.
Iš reglamentų Nr. 1775/2005 ir Nr. 715/2009 parengiamųjų dokumentų neatrodo, kad kuriame nors iš šių reglamentų būtų buvę siekta numatyti pareigą teikti „backhaul“ kaip virtualių priešingos krypties srautų paslaugas (
14
). Priešingai, negu posėdžio metu tvirtino Komisija, mano nuomone, Trečiojo energetikos teisės aktų rinkinio tikslai negali būti reikšmingi vertinant valstybės narės pareigas, susijusias su tokio „backhaul“ suteikimu. Taip yra todėl, kad šį rinkinį sudarančių teisės aktų pasiūlymai buvo priimti 2007 m. rugsėjo mėn. (
15
) Todėl jie negali turėti įtakos Reglamento Nr. 1775/2005 nuostatų, kuriomis buvo remiamasi oficialiame pranešime ir pagrįstoje nuomonėje, aiškinimui. Priešingu atveju tarp administracinės procedūros ir Komisijos pareikšto ieškinio atsirastų neatitiktis, dėl kurios būtų pažeidžiama Bulgarijos Respublikos teisė į gynybą.
43.
Be to, kaip savo atsiliepime į ieškinį nurodė Bulgarija, pagal Reglamento Nr. 994/2010 6 straipsnio 5 dalį perdavimo sistemos operatoriai privalo iki 2013 m. gruodžio 3 d. įdiegti transportavimo abiem kryptimis pajėgumus visuose tarpvalstybiniuose jungiamuosiuose vamzdynuose tarp valstybių narių, išskyrus tam tikras išimtis. Todėl neišvengiamai darytina išvada, kad jeigu Sąjungos teisės aktų leidėjas būtų siekęs įtvirtinti virtualius ar kitokius transportavimo abiem kryptimis pajėgumus Reglamente Nr. 715/2009 ar Reglamente Nr. 1775/2005, jis būtų tai aiškiai numatęs, kaip tai padarė Reglamente Nr. 994/2010.
44.
Kaip nurodė Komisija, tiesa, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, jeigu Sąjungos teisės akto nuostatą galima aiškinti daugiau nei vienu būdu, pirmenybė turi būti teikiama Sutartį atitinkančiai, o ne su ja nesuderinamai reikšmei (
16
).
45.
Taip pat atkreiptinas dėmesys į tai, kad vidaus rinka yra Reglamento Nr. 1775/2005, kuriuo siekiama sukurti tokią gamtinių dujų rinką, teisinis pagrindas. Pažymėtina ir tai, jog Reglamento Nr. 1775/2005 12 konstatuojamojoje dalyje numatyta, kad „turėtų būti pasiektas pakankamas tarpvalstybinio dujų tinklų sujungimo pajėgumų lygis ir skatinama integruoti rinkas siekiant sukurti gamtinių dujų vidaus rinką“. Tačiau šios konstatuojamosios dalies nebuvo Reglamente Nr. 1775/2005, todėl negalima į ją atsižvelgti vertinant tariamą Bulgarijos Respublikos pažeidimą, nes tam reikšminga data yra 2010 m. rugpjūčio mėn. (žr. šios išvados 22 punktą). Taip pat reikia nurodyti, kad perdavimo sistemos operatorių pareiga „palengvinti tarpvalstybinius gamtinių dujų mainus“, minima Reglamento Nr. 715/2009 16 straipsnio 2 dalies a punkte in fine, nebuvo nurodyta atitinkamoje Reglamento Nr. 1775/2005 nuostatoje, t. y. 5 straipsnio 2 dalies a punkte.
46.
Pagal savo praktiką Teisingumo Teismas, jeigu Sąjungos teisės akto formuluotė yra aiški ir tiksli, negali aiškinti jo nuostatos siekdamas ją ištaisyti ir taip išplėsti su ja susijusias valstybių narių pareigas (
17
).
47.
Taigi negaliu konstatuoti, kad reikalavimas suteikti priešingos krypties pajėgumus – virtualius ar kitokius – išplaukia iš kartu aiškinamų Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalies, 16 straipsnio 1 dalies ir 2 dalies b punkto, nesvarbu, koks aiškinimo metodas būtų taikomas. Kaip minėjau, dėl Reglamente Nr. 994/2010 aiškiai suformuluotos pareigos sukurti fizinius pajėgumus transportuoti dujas abiem kryptimis tampa dar sunkiau teigti, kad Reglamento Nr. 715/2009 14 straipsnio 1 dalyje, 16 straipsnio 1 dalyje ir 2 dalies b punkte įtvirtinta pareiga suteikti virtualius priešingos krypties srauto pajėgumus.
48.
Galiausiai, atsižvelgiant į mano padarytą išvadą, kad Sąjungos teisėje nenustatyta perdavimo sistemos operatorių pareiga teikti „backhaul“ kaip virtualius priešingos krypties srauto pajėgumus, nereikia vertinti, ar Komisija pateikė pakankamai įrodymų pažeidimui įrodyti (
18
), ir kitų Bulgarijos Respublikos pateiktų argumentų dėl jos patiriamų sunkumų tiekiant pertraukiamus virtualius srautus priešinga kryptimi techniniu požiūriu ir atsižvelgiant į jos tarptautinius įsipareigojimus, prisiimtus prieš įstojant į Europos Sąjungą.
V – Išvada
49.
Todėl siūlau Teisingumo Teismui atmesti Komisijos ieškinį ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
(
1
)	Originalo kalba: anglų.
(
2
)	OL L 211, 2009, p. 36. Taip pat žr. 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005, klaidų ištaisymą (OL L 229, 2009 p. 29) ir klaidų ištaisymą (OL L 309, 2009, p. 87).
(
3
)	OL L 289, 2005, p. 1.
(
4
)	Tuo atveju, kai jau yra susitarta dėl 20 vienetų virtualaus srauto priešinga kryptimi, perdavimo sistemos operatorius galėtų sutikti rezervuoti iki 120 vienetų pagrindinės krypties pajėgumų, net jeigu fizinis dujotiekio pajėgumas yra tik 100 vienetų (kadangi minėti pirmieji 20 vienetų atimami iš rezervuotų 120 vienetų pagrindinės krypties srauto pajėgumų).
(
5
)	Tarp bylos dokumentų nėra nurodyto interneto puslapio, kuris atitinkamu metu, t. y. 2010 m. rugpjūčio 28 d., praėjus dviem mėnesiams nuo Komisijos pagrįstos nuomonės pateikimo, buvo prieinamas, kopijos. Atrodo, kad šiuo metu ieškinyje ir Bulgarijos Respublikos atsiliepime į ieškinį minimu adresu informacija visuomenei nebeprieinama. Žr. http://www.bulgartransgaz.bg/UserFiles/File/reverse_bg.pdf.
(
6
)	OL L 295, 2010, p. 1.
(
7
)	2003 m. birželio 12 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Italiją (C-363/00, Rink. p. I-5767) 21 punktas.
(
8
)	Sprendimo Komisija prieš Italiją 22 punktas. Norėčiau pažymėti, kad kitose bylose, kai atitinkamas Sąjungos teisės aktas buvo pakeistas laikotarpiu nuo administracinės procedūros iki teisminio Komisijos pareikšto ieškinio dėl valstybės narės neįvykdytų įsipareigojimų nagrinėjimo stadijų, Komisija savo reikalavimuose nurodė abi atitinkamo Sąjungos teisės akto redakcijas – ir galiojusią vykstant administracinei procedūrai, ir vykstant teisminiam nagrinėjimui. Žr., pvz., 2011 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Austriją (C-53/08, Rink. p. I-4309) 1 punktą ir reikalavimus, paskelbtus OL C 107, 2008, p. 15; 2011 m. gegužės 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Vokietiją (C‑54/08), Rink. p. I‑4355) 1 punktą ir reikalavimus, paskelbtus OL C 107, 2008, p. 16; 2009 m. rugsėjo 10 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Graikiją (C-416/07, Rink. p. I-7883) ir reikalavimus, paskelbtus OL C 283, 2007, p. 16.
(
9
)	Teisingumo Teismas savo 1997 m. rugsėjo 16 d. Sprendime Komisija prieš Italiją (C‑279/94, OL C 318, 1997, p. 2, 25 punktas) nurodė, kad „<...> reikalavimas [kad Komisijos pagrįsta nuomonė ir ieškinys būtų grindžiami tokiais pačiais kaltinimais] nereiškia, kad kiekvienu atveju pagrįstoje nuomonėje aprašytas ginčo dalykas ir ieškinio reikalavimai visiškai sutaptų, jeigu ginčo dalykas nebuvo išplėstas arba pakeistas, o priešingai, paprasčiausiai susiaurintas“. Taip pat žr. 2005 m. vasario 1 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Austriją (C-203/03, Rink. p. I-935, 29 punktas); 2006 m. kovo 14 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Prancūziją (C-177/04, Rink. p. I-2461, 37 punktas); 2006 m. balandžio 27 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Vokietiją (C-441/02, Rink. p. I-3449, 61 punktas).
(
10
)	2010 m. liepos 8 d. Teisingumo Teismo sprendimas Komisija prieš Portugaliją (C-171/08, Rink. p. I-6817).
(
11
)	Pvz., 1999 m. rugsėjo 16 d. Teisingumo Teismo sprendimas Komisija prieš Ispaniją (C-414/97, Rink. p. I-5585, 19 punktas).
(
12
)	Žr. 2009 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo sprendimo NCC Construction Danmark A/S prieš Skatteministeriet (C-174/08, Rink. p. I-10567) 23 punktą ir 2012 m. liepos 19 d. Teisingumo Teismo sprendimo A Oy (C‑33/11) 27 punktą; taip pat žr. mano 2011 m. lapkričio 27 d. išvados, pateiktos byloje Europos Komisija prieš Airiją (2013 m. balandžio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimas, C‑85/11), 28 punktą.
(
13
)	Virtualus priešingos krypties srautas priklauso nuo tokios pačios ar didesnės apimties pagrindinės krypties srauto. Todėl jį galima pasiūlyti tik kaip pertraukiamą paslaugą.
(
14
)	Iš tiesų per posėdį Komisijos atstovo buvo paprašyta nurodyti, iš kurios šių reglamentų parengiamųjų dokumentų dalies būtų galima spręsti, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas ketino nustatyti pareigą suteikti virtualų „backhaul“. Atstovas negalėjo pateikti tokių įrodymų.
(
15
)	Konkrečiai žr. pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų (COM(2007) 532).
(
16
)	1983 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Tarybą (C-218/82, Rink. p. I-4063) 15 punktas.
(
17
)	2010 m. liepos 15 d. Sprendimo Komisija prieš Jungtinę Karalystę (C-582/08, Rink. p. I-7195) 51 punktas.
(
18
)	Žr., pvz., 1982 m. gegužės 25 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Nyderlandus (C-96/81, Rink. p. I-1791, 6 punktas); 2009 m. spalio 29 d. Teisingumo Teismo sprendimą Komisija prieš Suomiją (C-246/08, Rink. p. I-10605, 52 punktas).