62022CJ0339_RES
C‑339/22. sz. ügy
BSH Hausgeräte GmbH
kontra
Electrolux AB
(a Svea Hovrätt [Svédország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2025. február 25.
„Előzetes döntéshozatal – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012/EU rendelet – A 4. cikk (1) bekezdése – Általános joghatóság – A 24. cikk 4. pontja – Kizárólagos joghatóság – Joghatóság szabadalmak lajstromozása és érvényessége terén – Bitorlási kereset – A tagállamokban és egy harmadik országban hatályosított európai szabadalom – A szabadalom érvényességének kifogás útján történő vitatása – Bitorlási kereset tárgyában eljáró bíróság joghatósága”
Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012 rendelet – Valamely tagállam bírósága joghatóságának meghatározása – Kizárólagos joghatóság – Szabadalmak bejegyzésével vagy érvényességével kapcsolatos jogviták – Az uniós jog önálló fogalmai – Egységes értelmezés – Uniós jogi rendelkezés értelmezésére vonatkozó nemzeti szabály vagy eljárás – Hatás hiánya
(1215/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 24. cikk, 4. pont)
(lásd: 25., 26. pont)
Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012 rendelet – E rendelet olyan rendelkezései, amelyek egyenértékűnek minősülnek a 44/2001 rendelet és a Brüsszeli Egyezmény rendelkezéseivel – Az említett rendelkezéseknek a Bíróság 44/2001 rendeletre és Brüsszeli Egyezményre vonatkozó ítélkezési gyakorlatának megfelelő értelmezése – Kizárólagos joghatóság – Szabadalmak bejegyzésével vagy érvényességével kapcsolatos jogviták – Fogalom – Önálló értelmezés – Szigorú értelmezés
(1968. szeptember 27‑i egyezmény, 16. cikk, 4. pont; 1215/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 24. cikk, 4. pont; 44/2001 tanácsi rendelet, 22. cikk, 4. pont)
(lásd: 28., 43. pont)
Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012 rendelet – Valamely tagállam bírósága joghatóságának meghatározása – Kizárólagos joghatóság – Szabadalmak bejegyzésével vagy érvényességével kapcsolatos jogviták – Terjedelem – Az egyik tagállamban megadott szabadalom érvényességének egy másik tagállamban indított szabadalombitorlási kereset keretében történő járulékos vizsgálata – Kizártság
Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012 rendelet – Valamely tagállam bírósága joghatóságának meghatározása – Hatály – Az alperes lakóhelye szerinti bíróság – Több tagállamban hatályosított európai szabadalom bitorlásával kapcsolatos kereset– A szabadalom érvényességének alperes általi vitatása – Szabadalmak bejegyzésével vagy érvényességével kapcsolatos jogviták – Kizárólagos hatáskör – A bitorlási kereset ügyében eljáró, az alperes lakóhelye szerinti bíróságnak a joghatósága hiányának megállapítására vonatkozó kötelezettsége – Hiány
(1215/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, (1) bekezdés, 24. cikk, 4. és 27. cikk)
(lásd: 38–42., 44–48., 52. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012 rendelet – Valamely tagállam bírósága joghatóságának meghatározása – Az alperes lakóhelye szerinti bíróság joghatósága – Szabadalom lajstromozásával vagy érvényességével kapcsolatos jogviták – Harmadik államban megadott szabadalmak bitorlása – Terjedelem – A harmadik államban megadott szabadalom érvényességének az eljáró bíróság általi járulékos vizsgálata – Bennfoglaltság
(2007. október 30‑i egyezmény, 22. cikk, 4. pont; 1215/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk, (1) bekezdés, 24. cikk, 4. pont, 33., 34. cikk, 73. cikk, (1) és (3) bekezdés)
(lásd: 55–57., 61–76. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Joghatóság és a határozatok végrehajtása a polgári és kereskedelmi ügyekben – 1215/2012 rendelet – Hatály – Külföldi elem megléte –Tagállamokban lakóhellyel rendelkező felek közötti jogvita – Harmadik ország területéhez kötődő külföldi elem – Bennfoglaltság
(1215/2012 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 4. cikk (1) bekezdés)
(lásd: 58–60. pont)
Összefoglalás
A Svea hovrätt, Patent‑ och marknadsöverdomstolen (stockholmi szabadalmi és kereskedelmi fellebbviteli bíróság, Svédország) előzetes döntéshozatal iránti kérelme alapján a Bíróság az 1215/2012 rendelet (
1
) hatályáról határoz. A Bíróság kimondja, hogy az alperes lakóhelye szerinti tagállam azon bírósága, amelyhez egy másik tagállamban megadott szabadalom bitorlása miatt nyújtottak be keresetet, továbbra is joghatósággal rendelkezik e kereset elbírálására, ha az alperes az eljárás keretében kifogás útján vitatja az említett szabadalom érvényességét, míg a szabadalom érvényességére vonatkozó határozathozatalra kizárólag e másik tagállam bíróságai rendelkeznek joghatósággal.
A BSH olyan európai szabadalom jogosultja, amely egy porszívókkal kapcsolatos találmányt részesít oltalomban. Ezt a szabadalmat Svédországban és több másik tagállamban, valamint az Egyesült Királyságban és Törökországban hatályosították, ami alapján ezen államokban nemzeti szabadalmakat adtak ki.
A BSH 2020. februárban keresetet nyújtott be az Electrolux ellen az említett európai szabadalom valamennyi nemzeti részének megsértése miatt a Patent‑ och marknadsdomstolen (szabadalmi és kereskedelmi bíróság, Svédország) előtt. Az Electrolux a szabadalom svéd részén kívüli többi nemzeti részének bitorlására vonatkozó kérelmek elfogadhatatlanságára hivatkozott, és mind a „Brüsszel Ia” rendelet, mind pedig a svéd szabadalmi törvény (
2
) alapján arra hivatkozott, hogy a külföldi szabadalmak érvénytelenek, és ezért a svéd bíróságok nem rendelkeznek joghatósággal az azokkal kapcsolatos bitorlás elbírálására.
A szabadalmi és kereskedelmi bíróság megállapította, hogy nem rendelkezik joghatósággal a Svédországtól eltérő tagállamokban hatályosított szabadalmak bitorlása miatt indított kereset elbírálására vonatkozóan. Az BSH e határozattal szemben fellebbezést nyújtott be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
Az előterjesztő bíróság kérdése arra irányul, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 24. cikkének 4. pontját (
3
) úgy kell‑e értelmezni, hogy az alperes lakóhelye szerinti tagállam azon bírósága, amelyhez e rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján egy másik tagállamban megadott szabadalom bitorlása miatt nyújtottak be keresetet, továbbra is joghatósággal rendelkezik e kereset elbírálására, ha az alperes az eljárás keretében kifogás útján vitatja a szabadalom érvényességét. Arra is választ kér, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 24. cikkének 4. pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy az alkalmazandó harmadik állam bíróságára is, és következésképpen e bíróság számára az ezen államban megadott vagy hatályosított szabadalom érvényességének értékelését illetően kizárólagos joghatóságot biztosít.
A Bíróság álláspontja
Először is, a Bíróság az érintett bíróságok „Brüsszel Ia” rendelet 4. cikkének (1) bekezdéséből (
4
) és 24. cikkének 4. pontjából eredő joghatósági szabályainak hatályáról határoz. Mindenekelőtt megállapítja, hogy a rendelet 24. cikkének 4. pontja értelmében a szabadalom lajstromozásával vagy érvényességével kapcsolatos jogviták elbírálására kizárólag annak a tagállamnak a bíróságai rendelkeznek joghatósággal, amelyben a szabadalmat megadták, függetlenül attól, hogy a jogvita keresetben vagy kifogás útján, egy másik tagállam bírósága előtt folyó bitorlási eljárás során merül fel. Ezt a megoldást indokolja, hogy a szabadalmak megadása a nemzeti közigazgatási eljárást igényel, valamint hogy ezek a bíróságok, amelyek a nemzeti jogukat alkalmazva döntenek, a legalkalmasabbak az ilyen ügyek elbírálására. A hatékony igazságszolgáltatás e céljának oly nagy a jelentősége, hogy több tagállam külön jogvédelmi rendszert léptetett működésbe, az ilyen típusú ügyeket különbíróságok számára fenntartva.
Így tehát, amennyiben az alperes lakóhelye szerinti tagállam bíróságához a „Brüsszel Ia” rendelet (
5
) alapján egy másik tagállamban megadott szabadalom bitorlása miatt nyújtanak be keresetet, amelynek keretében az alperes kifogás útján vitatja e szabadalom érvényességét, e bíróság járulékos jelleggel nem állapíthatja meg az említett szabadalom semmisségét, hanem e rendelet 27. cikkének megfelelően (
6
) joghatóságának hiányát kell megállapítania a szabadalom érvényességének kérdése tekintetében, tekintettel a szabadalom megadásának helye szerinti tagállam bíróságainak az említett rendelet 24. cikkének 4. pontjában előírt kizárólagos joghatósági szabályára.
Az előterjesztő bíróság együttesen vizsgálandó első és második kérdése lényegében arra irányul, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 24. cikkének 4. pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy az alperes lakóhelye szerinti tagállam azon bírósága, amelyhez e rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján egy másik tagállamban megadott szabadalom bitorlása miatt nyújtottak be keresetet, továbbra is joghatósággal rendelkezik e kereset elbírálására, ha az alperes az eljárás keretében kifogás útján vitatja a szabadalom érvényességét.
Másodszor, ami azt a kérdést illeti, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 24. cikkének 4. pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy az alkalmazandó harmadik állam bíróságára is, és következésképpen e bíróság számára az ezen államban megadott vagy hatályosított szabadalom érvényességének értékelését illetően kizárólagos joghatóságot biztosít, a Bíróság megjegyzi, hogy e rendelkezés szövege a tagállami bíróságok kizárólagos joghatóságára vonatkozik, és hogy a „Brüsszel Ia” rendeletben előírt rendszer az Európai Unión belüli joghatósági rendszer, amely sajátos célokat, így a belső piac megfelelő működésére, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozására irányuló célt követ. Mivel e rendelet 24. cikkének 4. pontja nem tekinthető alkalmazandónak olyan helyzetben, amikor az érintett szabadalmakat nem valamely tagállamban, hanem harmadik államban adják meg vagy hatályosítják, (
7
) e rendelkezés nem alkalmazható harmadik állam bíróságára, következésképpen nem ruház kizárólagos vagy nem kizárólagos joghatóságot ilyen bíróságra az ezen államban megadott vagy hatályosított szabadalom érvényességének értékelését illetően.
Mindazonáltal, bár az alperes lakóhelye szerinti, a „Brüsszel Ia” rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében meghatározott bíróság főszabály szerinti joghatóságát korlátozhatja egyrészt különös szabályok, (
8
) másrészt pedig az általános nemzetközi jog, a jelen ügyben úgy tűnik, hogy nem kell figyelembe venni olyan korlátozást, amelyet ezek előírnának.
Az általános nemzetközi jogot illetően a Bíróság emlékeztet arra, hogy az Unió hatáskörei alapján elfogadott olyan aktust, mint a „Brüsszel Ia” rendelet, és annak hatályát az általános nemzetközi jog szabályai és elvei tükrében kell értelmezni, amelyek kötelezőek az uniós intézményekre nézve. E tekintetben az alperes lakóhelye szerinti bíróságnak egy olyan jogvita elbírálására vonatkozó joghatósága, amely legalább részben valamely harmadik államhoz kapcsolódik, nem ellentétes a szerződések relatív hatályának nemzetközi jogi elvével.
Egyébiránt ezt a joghatóságot úgy kell gyakorolni, hogy az ne sértse a be nem avatkozás elvét. Az, amikor az állam hatáskörei gyakorlása során nemzeti szabadalmat ad, amely a jogosultja számára az állam területén kizárólagos szellemi tulajdonjogokat biztosít, az említett állam nemzeti szuverenitásából ered. Márpedig, amennyiben a szabadalmat érintő bírósági határozat érinti e kizárólagos jogok fennállását, illetve tartalmát, kizárólag ezen állam hatáskörrel rendelkező bíróságai hozhatnak ilyen határozatot.
Ezzel szemben az alperes lakóhelye szerinti tagállam bírósága, amelyhez a „Brüsszel Ia” rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján bitorlási keresetet nyújtottak be, amelynek keretében kifogás útján egy harmadik államban megadott vagy hatályosított szabadalom érvényességének kérdését vetik fel, e kérdés eldöntésére – amennyiben nem alkalmazható korlátozás – joghatósággal rendelkezik. Mivel ugyanis az e tekintetben kért határozat kizárólag inter partes hatállyal bír, nem érinti a szabadalom harmadik államban való fennállását vagy tartalmát, illetve nem vonja maga után a harmadik állam nemzeti nyilvántartásának módosítását.
A Bíróság ezzel kapcsolatban megállapítja, hogy a „Brüsszel Ia” rendelet 24. cikkének 4. pontját úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazható harmadik állam bíróságára, következésképpen nem ruház semmilyen – kizárólagos vagy nem kizárólagos – joghatóságot ilyen bíróságra az ezen államban megadott vagy hatályosított szabadalom érvényességének értékelését illetően.
(
1
)	A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12‑i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2012. L 351., 1. o., a továbbiakban: „Brüsszel Ia” rendelet).
(
2
)	Lásd a patentlagen (1967:837) (szabadalmi törvény [1967:837]) 61. cikkének második bekezdését.
(
3
)	A „Brüsszel Ia” rendelet 24. cikke: „A felek lakóhelyére való tekintet nélkül valamely tagállam következő bíróságai kizárólagos joghatósággal rendelkeznek: [...] 4. az olyan eljárásokra, amelyek szabadalommal, védjeggyel, formatervezési mintával vagy hasonló, letétbe helyezést vagy lajstromozást igénylő jogok lajstromozásával vagy érvényességével kapcsolatosak – akár keresetben, akár kifogás útján merül fel a kérdés –, annak a tagállamnak a bíróságai, ahol a letétbe helyezést vagy lajstromozást kérelmezték, vagy az megtörtént, illetve uniós jogi aktus vagy nemzetközi egyezmény alapján megtörténtnek tekintendő. Az Európai Szabadalmi Hivatal 1973. október 5-én Münchenben aláírt, az európai szabadalmak megadásáról szóló egyezménye alapján fennálló joghatóságának sérelme nélkül, az egyes tagállamok bíróságai kizárólagos joghatósággal rendelkeznek az adott tagállamnak megadott európai szabadalom lajstromozását vagy érvényességét érintő eljárásban; [...]”
(
4
)	A „Brüsszel Ia” rendelet 4. cikkének (1) bekezdése: „A rendelet rendelkezéseire is figyelemmel valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező személy, állampolgárságára való tekintet nélkül, az adott tagállam bíróságai előtt perelhető.”
(
5
)	A „Brüsszel Ia” rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján.
(
6
)	A „Brüsszel Ia” rendelet 27. cikke: „Valamely tagállam bírósága hivatalból megállapítja joghatóságának hiányát, amennyiben e bírósághoz olyan keresettel fordulnak, amelynek tárgyára vonatkozóan a 24. cikk alapján más tagállam bírósága rendelkezik kizárólagos joghatósággal.”
(
7
)	Lásd ebben az értelemben: 2022. szeptember 8‑iIRnova ítélet (C‑399/21, EU:C:2022:648, 35. pont).
(
8
)	A „Brüsszel Ia” rendelet 73. cikke.