62020CJ0713_RES
Kohtuasi C‑713/20
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
versus
X
ja
Y
versus
Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Centrale Raad van Beroep)
Euroopa Kohtu (teine koda) 13. oktoobri 2022. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Võõrtöötajate sotsiaalkindlustus – Määrus (EÜ) nr 83/2004 – Artikli 11 lõike 3 punktid a ja e – Isik, kes elab ühes liikmesriigis ja töötab teises liikmesriigis – Tööleping(ud), mis on sõlmitud ühe rendiagentuuriga – Renditöö lähetused – Vahele jäävad ajavahemikud – Renditöö lähetuste vahelistele ajavahemikele kohaldatava õiguse kindlaks määramine – Töösuhte lõppemine
Sotsiaalkindlustus – Võõrtöötajad – Kohaldatavad õigusaktid – Isik, kes elab ühes liikmesriigis ja on teises liikmesriigis asuva rendiagentuuri kaudu renditöö lähetustes selle teise liikmesriigi territooriumil – Selle isiku suhtes renditöö lähetuste vahelistel perioodidel tema elukohaliikmesriigi õigusaktide kohaldamine – Tingimus – Töösuhte lõppemine nimetatud ajavahemikel
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 883/2004, artikli 11 lõike 3 punktid a ja e)
(vt punktid 40, 43, 44, 48, 50 ja 53 ning resolutsioon)
Kokkuvõte
X (Madalmaade kodanik, kes elab Saksamaal) alustas 2013. aasta jaanuaris ja Y (Poola kodanik, kes elab Poolas) alustasid 2007. aasta juulis rendiagentuuri kaudu töötamist Madalmaades. X oli sõlminud rendiagentuuriga töölepingu, mille raames olid tal lähetused renditööle, mille vahel olid pausid, mil ta tegi Madalmaades ka tasustamata tööd ja väikese tasu eest majapidamistöid. Y oli sõlminud rendiagentuuriga järjestikused töölepingud, mille vahel oli mitu pausi.
2015. aasta juulis esitati X‑ile teatis tema pensioniõiguste kohta, millest ilmnes, et kuna ta elab Saksamaal, oli ta Madalmaade sotsiaalkindlustusskeemi alusel kindlustatud vaid perioodidel, mil ta Madalmaades rendiagentuuri heaks tegelikult töötas, kuid mitte renditöö lähetuste vahelistel ajavahemikel.
2016. aasta märtsis anti Y‑ile teada, et tal ei ole õigust saada Madalmaade sotsiaalkindlustusskeemi alusel lapsetoetust 2016. aasta jaanuari ja veebruari eest, kuna nimetatud kuude esimesel tööpäeval ta Madalmaades ei töötanud.
Mõlemad asjasse puutuvad isikud esitasid nende suhtes tehtud otsuse peale rechtbank Amsterdamile (Amsterdami esimese astme kohus, Madalmaad) kaebuse. Eelotsusetaotluse esitanud kohus Centrale Raad van Beroep (avaliku teenistuse ja sotsiaalkindlustusasjade apellatsioonikohus, Madalmaad), kellele esitati Amsterdami esimese kohtu otsuse peale apellatsioonkaebused, leidis, et need kohtuasjad puudutavad küsimust, kas renditöö lähetuste vahelistel ajavahemikel on asjasse puutuvate isikute kindlustus Madalmaade sotsiaalkindlustusskeemis katkenud. See kohus leidis, et selleks on tarvis määrata kindlaks, millised õigusaktid on neil ajavahemikel kohaldatavad määruse nr 883/2004 (
1
) alusel.
Euroopa Kohus otsustas, et isiku suhtes, kes elab ühes liikmesriigis ja on teises liikmesriigis asuva rendiagentuuri kaudu renditöö lähetustes selle teise liikmesriigi territooriumil, kohaldatakse nimetatud määruse (
2
) kohaselt renditöö lähetuste vahelistel ajavahemikel tema elukohaliikmesriigi õigusakte, kui renditöölepingu kohaselt töösuhe nendel ajavahemikel lõpeb.
Euroopa Kohtu hinnang
Kõigepealt kordas Euroopa Kohus üle määruse nr 883/2004 artikli 11 lõike 3 punktis a esitatud põhimõtte, mille kohaselt kohaldatakse liikmesriigis töötava või füüsilisest isikust ettevõtjana tegutseva isiku suhtes selle liikmesriigi sotsiaalkindlustusalaseid õigusakte. Seejärel märkis Euroopa kohus küsimuse kohta, kas asjasse puutuvaid isikuid tuleb pidada kõnealustel ajavahemikel töötajateks või füüsilisest isikust ettevõtjateks, et mõiste „töötamine“ on määratletud kui tegevus või samaväärne olukord, mida sellena käsitletakse vastavalt selle liikmesriigi sotsiaalkindlustusalastele õigusaktidele, kus selline tegevus või samaväärne olukord esineb. (
3
)
Käsitletaval juhul nähtub Euroopa Kohtu käsutuses olevast toimikust, et X tegutses tähtajalise renditöölepingu alusel, mis nägi ette, et töösuhe algab siis, kui ta tegelikult töötamist alustab, ja lõpeb siis, kui ta töötamise lõpetab. Seega ei olnud X‑i renditöö lähetuste vahelisel ajal tema ja rendiagentuuri vahel töösuhet. Lisaks ei saa tööd, mida X kõnealustel ajavahemikel Madalmaades tegi, pidada töötamiseks või samaväärseks olukorraks Madalmaade õigusaktide tähenduses. Y‑i puhul oli tema ja rendiagentuuri vahel sõlmitud kahe lepingu vahelisel ajavahemikul tema ja rendiagentuuri vaheline töösuhe lõppenud.
Sellest järeldub, et renditöö lähetuste vahelistel ajavahemikel asjasse puutuvad isikud ei töötanud ega olnud samaväärses olukorras Madalmaade õigusaktide tähenduses, kuna nad olid töötamise lõpetanud. Seega ei kuulunud nad määruse nr 883/2004 artikli 11 lõike 3 punkti a kohaldamisalasse, mistõttu ei olnud nende suhtes kohaldatavad Madalmaade õigusaktid. Nimelt on töökohaliikmesriigi õigusaktide kohaldamiseks alati nõutav püsiva töösuhte olemasolu. Neil tingimustel kuulusid asjasse puutuvad isikud nimetatud ajavahemikel määruse nr 883/2004 artikli 11 lõike 3 punkti e (
4
) – mille näol on tegemist varusättega, mida kohaldatakse kõigi isikute suhtes, kes on olukorras, mida kõnealuse määruse muud sätted konkreetsemalt ei reguleeri – kohaldamisalasse ning nende suhtes olid seega kohaldatavad elukohaliikmesriigi õigusaktid.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta (EÜT 2004, L 166, lk 1; ELT eriväljaanne 05/05, lk 72).
(
2
)	Täpsemalt määruse artikli 11 lõike 3 punktid a ja e.
(
3
)	Vt määruse nr 883/2004 artikli 1 punkt a.
(
4
)	See säte näeb ette, iga muu isiku suhtes, kelle suhtes ei kehti punktid a–d, kohaldatakse elukohajärgse liikmesriigi õigusakte, ilma et see piiraks teiste selle määruse sätete kohaldamist, millega talle tagatakse hüvitised ühe või mitme muu liikmesriigi õigusaktide alusel.