61997CC0405_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1 I denne sag anmoder Finanzgericht Bremen (Tyskland) Domstolen om at udtale sig om fortolkningen af Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2551/93 af 10. august 1993 (1) om aendring af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (2).
Den forelaeggende ret anmoder endvidere Domstolen om at traeffe afgoerelse om gyldigheden af artikel 522, stk. 3, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 om indfoerelse af en EF-toldkodeks (3), samt om spoergsmaalet, om artikel 522, sammenholdt med artikel 526, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 3254/94 af 19. december 1994 om aendring af forordning nr. 2454/93 (4), har tilbagevirkende gyldighed med hensyn til toldangivelser foretaget foer dens ikrafttraeden.
De relevante retsregler
2 Den faelles toldtarifs (herefter »FTT«) kombinerede nomenklatur findes i bilag I til Raadets forordning nr. 2658/87. Denne forordnings artikel 12 paalaegger Kommissionen hvert aar at vedtage »en forordning indeholdende en fuldstaendig udgave af den kombinerede nomenklatur sammen med de tilhoerende autonome og bundne toldsatser, saaledes som den foelger af de foranstaltninger, som er vedtaget af Raadet eller Kommissionen«.
3 Paa det tidspunkt, hvor den omtvistede indfoersel fandt sted, var den gaeldende udgave af toldnomenklaturen den, der findes i Raadets forordning nr. 2658/87 og i bilag I til Kommissionens forordning nr. 2551/93.
I denne sag er det navnlig foelgende positioner i den kombinerede nomenklatur (herefter »KN«), der er relevante:
a) 0802
Andre noedder, friske eller toerrede, ogsaa afskallede:
- Valnoedder:
0802 32 00
- - Afskallede
b) 0811
Frugter og noedder, ogsaa kogte i vand eller dampkogte, frosne, ogsaa tilsat sukker eller andre soedemidler:
0811 90 99
- - Andre varer.
Bestemmelse 2 i kapitel 8 (»Spiselige frugter og noedder; skaller af citrusfrugter og meloner«) i bilag I til Kommissionens forordning nr. 2551/93 bestemmer naermere, at koelede frugter og noedder tariferes i samme position som de tilsvarende friske frugter og noedder. Den foelgende bestemmelse specificerer, at toerrede frugter og noedder kan vaere delvis rehydreret eller behandlet for yderligere konservering eller stabilisering eller for at forbedre eller bevare deres udseende, forudsat at de har bevaret karakteren af toerrede frugter eller noedder. Ingen af disse bestemmelser giver dog en definition af, hvad der skal forstaas ved friske frugter og noedder og toerrede frugter og noedder (5).
4 Relevant er desuden artikel 109 i Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indfoerelse af en EF-toldkodeks (6) (herefter »kodeksen«). Den bestemmer, at indfoerselsvarer, med forbehold af toldmyndighedernes forudgaaende tilladelse, kan underkastes de »saedvanlige behandlinger«, som tjener til at sikre deres bevarelse eller til at forbedre deres udseende eller handelskvalitet eller til at forbedre deres distribution eller videresalg (7).
I forlaengelse af sidstnaevnte bestemmelse praeciseres det i forordningens artikel 112, stk. 2, at naar den paagaeldende vare er blevet underkastet de saedvanlige behandlinger, der er omhandlet i artikel 109, »er beskaffenheden, toldvaerdien og maengden, som skal laegges til grund ved beregningen af importafgiftsbeloebet, efter anmodning fra klarereren, de samme som dem, der, for saa vidt angaar denne vare, skulle have vaeret lagt til grund paa det i artikel 214 (8) naevnte tidspunkt, hvis varen ikke var blevet underkastet disse behandlinger«. Der kan fastsaettes undtagelser fra denne bestemmelse efter den saakaldte udvalgsprocedure, der omhandles i kodeksens artikel 249 (9).
5 Artikel 522, stk. 3, i Kommissionens forordning nr. 2454/93 bestemmer imidlertid, at hvis behandlingen bevirker et importafgiftsbeloeb, som er hoejere end importafgiften for varerne inden behandlingen, afstaar den paagaeldende fra at indgive den i kodeksens artikel 112, stk. 2, omhandlede anmodning. I saa fald »skal oplagshaveren af et oplag af type D afstaa fra enhver fordel, som anvendelsen af de konstaterede eller godkendte beskatningselementer for de behandlede varer ved henfoerslen heraf under proceduren maatte medfoere«.
6 Den naevnte forordnings artikel 522 er siden blevet aendret ved artikel 1, nr. 16, i Kommissionens forordning nr. 3254/94, som traadte i kraft den 7. januar 1995. I den nye version indeholder bestemmelsen ikke laengere den restriktive bestemmelse i den tidligere versions stk. 3.
De faktiske omstaendigheder og de praejudicielle spoergsmaal
7 Moevenpick Deutschland GmbH (herefter »sagsoegeren«) indfoerte et parti friske valnoedder fra Kina. Under transporten blev varen koelet ved en temperatur paa mellem 0 og 5, C. Ved dens ankomst til Tyskland blev varen anbragt i et toldoplag af type D, hvor den blev frosset ved en temperatur paa -24, C for bedre at konservere den i oplagringsperioden. Foer varen blev bragt i fri omsaetning, blev noedderne udtaget af toldoplaget og anbragt i et andet lokale, hvor temperaturen var over 0, C.
8 Den 22. december 1994 anmeldte sagsoegeren det naevnte parti for Zollamt Neustaedter Hafen (toldsted, herefter »Zollamt«) med henblik paa dets overgang til fri omsaetning. Varen bestod mere praecist af 1 533 kartoner a 12,5 kg »friske valnoeddestykker uden skal og uden tilsaetning af sukker«. Sagsoegeren angav til brug for toldbehandlingen KN-kode 0802 3200 0000 i toldnomenklaturen, som henviser til »valnoedder, afskallede, friske eller toerrede«, under henvisning til, at der var tale om en optoeet vare, som var blevet undergivet en saedvanlig behandling for at sikre dens konservering, distribution og videresalg.
Zollamt tariferede dog varen som »frosne valnoedder« i pos. KN 0811 9099. Konventionaltoldsatsen blev saaledes fastsat til 18%, mens den af sagsoegeren angivne tarifering ville have medfoert en anvendelse af en sats paa 8%.
9 Den 16. januar 1995 indgav sagsoegeren klage til Hauptzollamt Bremen-Freihafen (hovedtoldstedet, herefter »Hauptzollamt«), hvorved selskabet ansoegte om annullation af den af Zollamt foretagne tarifering og dermed om anvendelse af den gunstigere bestemmelse i toldkodeksens artikel 112, stk. 2. Sagsoegeren gjorde gaeldende, at de toerrede valnoeddestykker ved toldangivelsen havde vaeret optoeet; disse var ved deres ankomst til Hamburg udelukkende blevet nedfrosset for at sikre en bedre konservering under oplagringsperioden. De maatte derfor anses for en »frisk eller toerret« vare, som havde vaeret underkastet den saedvanlige behandling, hvilket medfoerte anvendelse af en toldsats paa 8% i henhold til den tilsvarende position i FTT. Sagsoegeren haevdede desuden, at der ikke i dette tilfaelde kunne henvises til den loesning, der foelger af Riemer-sagen, hvori Domstolen havde fastslaaet, at udtrykket »friske baer« ikke omfatter baer, som har vaeret nedfrosset og derefter er blevet optoeet. I det foreliggende tilfaelde har de toerrede noedder nemlig paa grund af disse fremgangsmaader ikke undergaaet nogen irreversibel aendring, som kan aendre vaevsstrukturen eller bevirke tab af deres naturlige egenskaber.
Sagsoegeren gjorde desuden gaeldende, at artikel 522, stk. 3, i forordning nr. 2454/93 var ugyldig, fordi den var i strid med den hoejere retsregel i kodeksens artikel 112, og at den foerstnaevnte, skoent den var udstedt i henhold til kodeksens bestemmelser, ikke gav mulighed for at anvende princippet om de »saedvanlige behandlingers« neutralitet ved tariferingen.
10 Hauptzollamt gav ikke sagsoegeren medhold. Med hensyn til det foerste spoergsmaal fandt Hauptzollamt, at en foedevare, der tidligere har vaeret nedfrosset, ikke laengere kan sidestilles med et identisk frisk produkt, selv om den er blevet frembudt i ikke-frossen stand paa tidspunktet for fortoldningen. Hvad angaar anvendelse af princippet om de saedvanlige behandlingers »neutralitet« fastslog Hauptzollamt, at den for importfirmaet gunstigere bestemmelse i toldkodeksens artikel 112, stk. 2, ikke kunne anvendes i dette tilfaelde, fordi artikel 522, stk. 3, i forordning nr. 2551/93 var blevet korrekt vedtaget i overensstemmelse med bemyndigelsen i toldkodeksens artikel 112, stk. 2, sidste punktum.
11 Sagsoegeren anlagde den 3. april 1996 sag ved Finanzgericht Bremen til proevelse af denne afgoerelse, og han gjorde herunder i det vaesentlige de argumenter gaeldende, som han allerede havde paaberaabt sig over for toldmyndighederne. Ved kendelse af 19. august 1996 besluttede Finanzgericht at indhente en udtalelse fra en teknisk sagkyndig om, hvorvidt valnoeddestykkerne, der var importeret ad soevejen og koelet ved en temperatur mellem 0 og 5, C, havde undergaaet forandringer i vaevsstruktur, smag og udseende paa det tidspunkt, da de blev bragt i fri omsaetning, hvilket skete efter en oplagringsperiode paa mellem en og tolv maaneder i et koelehus ved en temperatur paa -24, C. Den sagkyndige konkluderede, at den beskrevne behandling ikke fra et teknisk synspunkt kunne opfattes som en »fryseproces«, da valnoedder ikke indeholder vand, der kan fryses. Der er derfor efter den sagkyndiges opfattelse kun tale om en koeleproces. Hauptzollamt fastholdt imidlertid sin opfattelse og gjorde gaeldende, at den proces, som noedderne havde vaeret underkastet, selv om den ikke var frysning i teknisk forstand, alligevel ikke var uden betydning, fordi den forhindrede modningsprocessen og dermed forhindrede produktet i at blive harsk. Der kunne derfor ikke ses bort fra denne proces ved tariferingen. Sagsoegeren opfattede paa sin side den sagkyndiges udtalelse som en bekraeftelse af sin opfattelse, nemlig at valnoedderne, som det fremgik af den sagkyndiges udtalelse, aldrig havde undergaaet en »fryseproces« i udtrykkets egentlige betydning, saaledes at det pr. definition ikke var muligt at tarifere dem i FTT's position for frosne produkter.
12 Ved kendelse af 7. oktober 1997 forelagde Finanzgericht dernaest Domstolen foelgende spoergsmaal:
»1)
Skal den faelles toldtarif, som affattet ved bilag I til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2551/93 af 10. august 1993, EFT L 241, om aendring af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif (den kombinerede nomenklatur 1994), fortolkes saaledes, at toerrede valnoeddestykker, der er importeret fra et tredjeland, og som oplagres dybfrosset i Faellesskabet i et toldoplag og senere optoeet ekspederes til fri omsaetning, skal tariferes i pos. 0802?
2) Saafremt spoergsmaal 1 besvares benaegtende:
Var artikel 522, stk. 3, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993, EFT L 253, s. 1, som blev ophaevet ved den nye affattelse af artikel 522 ved Kommissionens forordning (EF) nr. 3254/94 af 19. december 1994, EFT L 346, s. 1, ugyldig?
3) Saafremt spoergsmaal 2 besvares bekraeftende:
Kan artikel 522, sammenholdt med artikel 526, stk. 4, i forordning nr. 2454/93 (gennemfoerelsesbestemmelserne til toldkodeksen), som affattet ved artikel 1, nr. 16 og nr. 18, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3254/94 af 19. december 1994, EFT L 346, s. 1, ogsaa finde anvendelse for toldangivelser foer den 7. januar 1995?«
Det foerste praejudicielle spoergsmaal
13 Finanzgericht's foerste praejudicielle spoergsmaal gaar naermere bestemt ud paa, om den version af FTT, der findes i bilag I til forordning nr. 2551/93, skal fortolkes saaledes, at de paagaeldende produkter henhoerer under pos. 0802 paa trods af de behandlinger, som de har undergaaet efter deres ankomst til Faellesskabets omraade.
14 De indlaeg, der er indgivet af Kommissionen og af sagsoegeren - som samstemmende mener, at varen skal tariferes i pos. 0802 - fremhaever, at det afgoerende kriterium for tariferingen af varerne i overensstemmelse med ordlyden af positionerne og underpositionerne i den kombinerede nomenklatur og bestemmelserne i underafsnit eller kapitler skal soeges i deres karakteristika og objektive egenskaber, saaledes som de fremtraeder for medlemsstaternes toldmyndigheder paa tidspunktet for deres fortoldning (10). Af hensyn til en ensartet fortolkning af den faelles toldtarif tillaegger Domstolen desuden Toldsamarbejdsraadets forklarende bemaerkninger om det harmoniserede system betydning (11).
15 Loesningen paa problemet, hvor de paagaeldende varer skal henfoeres under i den kombinerede nomenklatur, skal saaledes findes i dette system. Ifoelge de forklarende bemaerkninger forstaas der ved en »frosset« vare, at varen er nedkoelet til under frysepunktet, saaledes at den bliver frosset helt igennem, mens der ved en »koelet« vare forstaas, at varens temperatur er nedsat, uden at varen bliver frosset (12). Som tidligere fremhaevet skulle der ved tariferingen kun tages hensyn til produktets objektive karakteristika paa tidspunktet for den omstaendighed, hvorved toldskylden opstod. Paa dette tidspunkt blev varen frembudt »optoeet« i teknisk forstand. Som det fremgaar af den udtalelse, som den sagkyndige afgav til den forelaeggende ret, blev varen faktisk ikke frosset i streng forstand paa grund af toerrede valnoeddestykkers ringe vandindhold, men undergik snarere en forceret koeleproces, nemlig til en meget lav temperatur (-24, C), der ligger under koeletemperaturen (0-5, C). Denne behandling har derfor ikke haft til foelge, at der blev skabt »irreversible aendringer, navnlig i vaevsstrukturen«, som Domstolen naevnte i Riemer-dommen (13) som det afgoerende element ved vurderingen af, om de paagaeldende frugter havde vaeret »frosset«.
16 Produktets objektive karakteristika berettiger altsaa en tarifering i pos. 0802 som stykker af »andre noedder, friske eller toerrede, ogsaa afskallede«, og naermere bestemt tarifering i underposition 0802 32 00 »valnoedder, afskallede«, for hvilke der gaelder en konventionalsats paa 8%.
17 Jeg foreslaar foelgelig Domstolen at besvare det foerste praejudicielle spoergsmaal saaledes: Den faelles toldtarif, som affattet ved bilag I til forordning nr. 2551/93, skal fortolkes saaledes, at toerrede valnoeddestykker indfoert fra et tredjeland, som har vaeret frosset i et toldoplag paa Faellesskabets omraade og senere er blevet bragt i fri omsaetning ved en temperatur paa over 0, C, skal tariferes i pos. 0802.
Det andet praejudicielle spoergsmaal
18 Det resultat, som jeg er naaet til med hensyn til det foerste praejudicielle spoergsmaal, og som gaar ud paa, at den paagaeldende vare tariferes i den faelles toldtarifs pos. 0802, beroever de to foelgende spoergsmaal deres genstand, idet den forelaeggende ret har stillet dem for det tilfaelde, at det foerste besvares benaegtende. Jeg vil dog, for det tilfaelde at Domstolen skulle naa til en anden loesning og betegne de paagaeldende varer som »frosne« som omhandlet i toldtariffens pos. 0811, forelaegge Domstolen foelgende betragtninger.
19 Med sit andet praejudicielle spoergsmaal anmoder den forelaeggende ret Domstolen om at traeffe afgoerelse om gyldigheden af artikel 522, stk. 3, i forordning nr. 2454/93, som er ophaevet ved forordning nr. 3254/94, men som var gaeldende paa tidspunktet for de faktiske omstaendigheder. Naermere bestemt oensker den forelaeggende ret at vide, om denne bestemmelse, som blev udstedt af Kommissionen efter bemyndigelse fra Raadet, er i overensstemmelse med kodeksens trinhoejere bestemmelser.
20 Den omtvistede bestemmelse vedroerer toldbehandlingen af varer, som har vaeret underkastet de »saedvanlige behandlinger«, der naevnes i kodeksens artikel 109. Den bestemmer, at hvis behandlingen bevirker et importafgiftsbeloeb, som er hoejere end importafgiften for varerne inden behandlingen, afstaar den paagaeldende fra at indgive den i kodeksens artikel 112, stk. 2, omhandlede anmodning (14). Med andre ord bevirker artikel 522, stk. 3, i forordning nr. 2454/93 (herefter »Kommissionens forordning«), at den paagaeldende ikke kan drage fordel af princippet om behandlingernes »neutralitet« og dermed opnaa samme behandling, som hvis varen paa tidspunktet for toldskyldens opstaaen ikke var blevet underkastet disse behandlinger. Derimod bestemmer kodeksen, at varen skal undergives en toldbehandling svarende til den tilstand, som den befinder sig i paa det tidspunkt, hvor den indfoeres paa Faellesskabets omraade, uden at eventuelle behandlinger, som den senere er blevet underkastet, har nogen betydning i denne henseende (15). I det tilfaelde, som vi beskaeftiger os med her, skal den behandling, som varerne har undergaaet, hvis man teknisk forstaar den som »frysning«, uden tvivl forstaas som en »saedvanlig behandling« som omhandlet i kodeksens artikel 109. Denne behandling medfoerer foelgelig anvendelse af en told paa 18%, som er hoejere end den (8%), som ville vaere blevet paalagt varen, hvis den ikke havde undergaaet de angivne behandlinger. Ifoelge denne fortolkning af de relevante bestemmelser ville kodeksens artikel 112 give mulighed for at anvende den told, som svarer til de egenskaber, som varen havde foer behandlingen, altsaa den gunstigere told i pos. 0802, mens artikel 522 i Kommissionens forordning ville foreskrive anvendelse af den hoejere sats i pos. 0811.
21 I denne sammenhaeng maa der foerst henvises til, som den forelaeggende ret ligeledes har bemaerket, at den ordning, der foelger af Kommissionens forordning, synes at vaere i strid med, hvad der foelger af kodeksens artikel 112. Mens den sidstnaevnte nemlig giver mulighed for en bestemt gunstig tarifering, naar den indfoerte vare underkastes de »saedvanlige behandlinger«, udelukker den foerstnaevnte bestemmelse dette. Imidlertid kan der ifoelge kodeksens artikel 112, stk. 2, sidste punktum, fastsaettes »undtagelser« fra denne bestemmelse efter den procedure, der er fastsat i samme kodeks' artikel 249. Da Kommissionens forordning, som indeholder artikel 522, hvis gyldighed det her drejer sig om, uden tvivl er udstedt i henhold til kodeksens artikel 249 (16), skal der altsaa til syvende og sidst tages stilling til, om denne bestemmelse, som Kommissionen haevder, indeholder en »undtagelse« fra neutralitetsprincippet, eller om den ikke snarere, som sagsoegeren haevder, maa anses for en ny bestemmelse med generel raekkevidde, som er i strid med den ved kodeksen indfoerte ordning. Det er aabenbart, at det kun er i foerstnaevnte tilfaelde, at den paagaeldende bestemmelse kan anses for at vaere i overensstemmelse med en trinhoejere ordning og dermed gyldig.
22 Til stoette for sin opfattelse har Kommissionen henvist til de hensyn, der ligger bag den gunstige behandling, som indroemmes importoeren ved kodeksens artikel 112, og dermed til den bemyndigelse, der er givet Kommissionen, til at indfoere undtagelser. Kommissionen har anfoert, at varer indfoert fra tredjelande paa disse landes marked faktisk fremtraeder paa en maade, som ikke noedvendigvis svarer til markedsvilkaarene i medlemsstaterne. Varerne skal derfor tilpasses markedsvilkaarene i Faellesskabet ved behandlinger, saaledes at de kan bevares, deres udseende eller handelskvalitet kan forbedres, eller distribution og videresalg kan forberedes; disse behandlinger kan udfoeres, uden at den paagaeldende skal give afkald paa fordelene ved ordningen med toldoplag. Imidlertid - har Kommissionen tilfoejet - for at undgaa, at de oekonomiske vilkaar, og navnlig konkurrenceforholdene, forstyrres i Faellesskabet til skade for faellesskabsproducenter, skal de »saedvanlige behandlinger« vaere enkle og maa ikke vaesentligt aendre varernes karakteristika og bestemmelse.
Efter Kommissionens opfattelse skal undtagelsen i artikel 522, stk. 3, foelgelig forklares med, at i alle de tilfaelde, hvor de »saedvanlige behandlinger« bevirker en forandring af varen, som medfoerer anvendelse af en hoejere sats (som i tilfaelde af frysning), skal der ikke vaere adgang til den gunstigere toldbehandling; en anden loesning ville have til foelge, at man gav disse varer en bedre behandling end tilsvarende faellesskabsvarer.
23 Jeg anser den af sagsoegeren foreslaaede loesning for korrekt. Man kan nemlig ikke med rimelighed tale om »undtagelser« fra ordningen i kodeksens artikel 112, naar der er tale om en bestemmelse, som i virkeligheden vaesentligt reducerer denne bestemmelses normative indhold ved at naegte de fordele, der er fastsat for det tilfaelde, at der foretages »saedvanlige behandlinger«. Der er nemlig kun tale om en »undtagelse« fra en trinhoejere retsnorm, hvis denne forbliver i kraft som almindelig regel, som den foerstnaevnte netop indfoerer »undtagelser« fra, der exceptionelt begraenser dens anvendelsesomraade. I det tilfaelde, som vi beskaeftiger os med her, bevirker bestemmelsen i Kommissionens forordning derimod en afskaffelse af den fordel, som kodeksens ordning giver, idet den udelukker, at de toldpligtige kan nyde godt af de fordele, som kodeksens artikel 112 havde til formaal at give dem.
24 Hvis det er tilfaeldet, maa det tilfoejes, at ordningen i Kommissionens forordnings artikel 522 saa meget desto mindre kan vaere berettiget i henhold til den almindelige bemyndigelse i kodeksens artikel 249 til at fastsaette »de noedvendige bestemmelser for anvendelsen af denne kodeks« (17). Det er her tilstraekkeligt at henvise til det almindelige princip, hvorefter Kommissionen, naar den traeffer gennemfoerelsesforanstaltninger til en af Raadets grundforordninger, ikke kan fravige principperne i denne (18). Paa det omraade, som vi beskaeftiger os med her, har Domstolen praeciseret, at selv om Raadet har tildelt Kommissionen en vid skoensmaessig befoejelse til i samarbejde med medlemsstaternes toldsagkyndige at praecisere indholdet af de positioner, der kommer i betragtning ved tariferingen af en bestemt vare, bemyndiger dette dog ikke Kommissionen til at aendre tariffens ordlyd (19). Paa tilsvarende maade kan gennemfoerelsesforordningen ikke fravige gunstige bestemmelser i toldkodeksen, som er til fordel for de toldpligtige.
25 Paa baggrund af disse betragtninger foreslaar jeg Domstolen at besvare Finanzgericht Bremen's andet praejudicielle spoergsmaal saaledes: Artikel 522 i forordning nr. 2454/93 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 er ugyldig, for saa vidt den i stk. 3 bestemmer, at hvis en »saedvanlig behandling« bevirker et importafgiftsbeloeb, som er hoejere end importafgiften for varerne inden behandlingen, afstaar den paagaeldende fra at indgive den i kodeksens artikel 112, stk. 2, omhandlede anmodning.
Det tredje praejudicielle spoergsmaal
26 Den forelaeggende rets tredje spoergsmaal gaar ud paa, om det, saafremt det andet spoergsmaal besvares benaegtende - altsaa saafremt det fastslaas, at artikel 522, stk. 3, i forordning nr. 2454/93 er ugyldig - er muligt at anvende den ved forordning nr. 3254/94 indfoerte ordning paa de her omhandlede toldangivelser.
27 Artikel 1, nr. 16, i den naevnte forordning, som traadte i kraft den 7. januar 1995, erstatter ordlyden af artikel 522 i forordning nr. 2454/93. Den naevnte bestemmelse indeholder ikke laengere restriktionerne for adgang til de fordele, der foelger af ordningen med saedvanlige behandlinger, der var fastsat i den foregaaende udgave.
28 Den forelaeggende ret spoerger foelgelig Domstolen, om den nye version af artikel 522 kan tillaegges tilbagevirkende gyldighed og saaledes omfatte toldbehandlingen af varer, der er omfattet af ordningen med »saedvanlige behandlinger«, selv naar der er tale om toldangivelser, der indgives foer den nye forordnings ikrafttraeden.
29 Da en forordning i mangel af klare holdepunkter herfor i sin ordlyd ikke kan fortolkes saaledes, at den har tilbagevirkende gyldighed, finder jeg det tilstraekkeligt her at bemaerke - i lighed med Kommissionen - at naar det foerst er konstateret, at artikel 522, stk. 3, i den oprindelige version er ugyldig, er det kun den almindelige regel i kodeksens artikel 112, stk. 2, der kan finde anvendelse. Denne er affattet saaledes, at den kan paaberaabes umiddelbart for de nationale myndigheder. Foelgelig skal princippet om de saedvanlige behandlingers neutralitet, som er fastslaaet i sidstnaevnte bestemmelse, finde anvendelse paa de her omhandlede toldangivelser.
30 Jeg foreslaar derfor Domstolen at besvare det tredje praejudicielle spoergsmaal saaledes: Toldangivelser, der blev indgivet, foer forordning nr. 3254/94 traadte i kraft, er omfattet af artikel 112, stk. 2, i forordning nr. 2913/92.
Paa baggrund af de foregaaende betragtninger foreslaar jeg Domstolen at besvare de praejudicielle spoergsmaal, som Finanzgericht har forelagt, saaledes:
»1) Den faelles kombinerede nomenklatur, som affattet ved bilag I til Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2551/93 af 10. august 1993 om aendring af bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den faelles toldtarif, skal fortolkes saaledes, at toerrede valnoeddestykker indfoert fra et tredjeland, som foerst er blevet frosset i et toldoplag og dernaest optoeet med henblik paa at blive bragt i fri omsaetning, skal tariferes i pos. 0802 32 00.
2) Artikel 522 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemfoerelsesbestemmelser til Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 om indfoerelse af en EF-toldkodeks er ugyldig, for saa vidt den i stk. 3 bestemmer, at hvis en 'saedvanlig behandling' bevirker et importafgiftsbeloeb, som er hoejere end importafgiften for varerne inden behandlingen, afstaar den paagaeldende fra at indgive den i kodeksens artikel 112, stk. 2, omhandlede anmodning.
3) Toldangivelser, der blev indgivet, foer Kommissionens forordning (EF) nr. 3254/94 af 19. december 1994 om aendring af forordning nr. 2454/93 traadte i kraft, er omfattet af artikel 112, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indfoerelse af en EF-toldkodeks.«
(1) - EFT L 241, s. 1.
(2) - EFT L 256, s. 1.
(3) - EFT L 253, s. 1.
(4) - EFT L 346, s. 1.
(5) - Der findes en definition af udtrykket »friske frugter«, som i oevrigt angaar en anden frugt (baer), i dommen af 15.6.1976, sag 120/75, Riemer, Sml. s. 1003. Domstolen udtaler i praemis 3, at ordet »friske« skal fortolkes »som omfattende baer, som befinder sig i den naturtilstand, hvori de er hoestede, og som ikke har undergaaet nogen af de naevnte former for konservering eller behandling«. Domstolen praeciserede dernaest, at »baer, som er frosne, som foelge af selve fryseprocessen undergaar visse irreversible aendringer i deres beskaffenhed, navnlig i vaevsstrukturen, saaledes at de ikke laengere befinder sig i den naturlige tilstand selv efter at vaere delvist eller helt optoeede«.
(6) - EFT L 302, s. 1.
(7) - Samme definition er optaget i bilag 69 til Kommissionens forordning nr. 2454/93. Den senere forordning nr. 3254/94 har mere praecist specificeret, hvad der skal forstaas ved »saedvanlige behandlinger« som omhandlet i artikel 522 og 518. Det praeciseres indledningsvis, at »medmindre andet er fastsat, maa ingen af foelgende behandlinger bevirke en aendring af den ottecifrede KN-kode«; forordningen inkluderer dernaest i listen i bilag 3 blandt »simple behandlinger, som skal sikre, at indfoerselsvarer bevares i god stand under oplagringen«, »enhver behandling ved temperatursaenkning, ogsaa selv om det foerer til en aendring af den ottecifrede KN-kode«.
(8) - Denne bestemmelse lyder saaledes: »1. Medmindre andre, saerlige bestemmelser er fastsat i denne kodeks, fastsaettes import- eller eksportafgifterne for en vare paa grundlag af de saerlige beskatningselementer, der gaelder for varen paa det tidspunkt, hvor toldskylden, som vedroerer den, opstaar, jf. dog stk. 2.
2. Naar det ikke er muligt noejagtigt at fastslaa tidspunktet for toldskyldens opstaaen, skal der ved fastsaettelsen af de saerlige beskatningselementer for den paagaeldende vare regnes med det tidspunkt, hvor toldmyndighederne konstaterer, at varen befinder sig i en situation, der har fremkaldt en toldskyld. Saetter de oplysninger, som toldmyndighederne raader over, dem i stand til at fastslaa, at toldskylden opstod paa et tidspunkt forud for denne konstatering, fastsaettes import- eller eksportafgifterne for den paagaeldende vare dog paa grundlag af de saerlige beskatningselementer, som var gaeldende for den paa det tidligste tidspunkt, hvor eksistensen af toldskylden som foelge af denne situation kan fastslaas paa grundlag af de foreliggende oplysninger.
3. For at undgaa at der drages oekonomisk fordel af en udsaettelse af tidspunktet for toldskyldens opstaaen eller bogfoering af toldskylden, beregnes der udligningsrenter i tilfaelde og paa betingelser, der fastlaegges i bestemmelser, som vedtages efter udvalgsproceduren.«
(9) - Jf. fodnote 18 i det foelgende.
(10) - Jf. f.eks. dom af 17.10.1995, forenede sager C-59/94 og C-64/94, Pardo & Fils og Camicas, Sml. I, s. 3159, af 14.1.1993, sag C-177/91, Bioforce, Sml. I, s. 45, af 19.5.1994, sag C-11/93, Siemens Nixdorf, Sml. I, s. 1945, og af 10.10.1985, sag 200/84, Daiber, Sml. s. 3363.
(11) - Jf. f.eks. dom af 9.8.1994, sag C-393/93, Stanner, Sml. I, s. 4011, hvori det hedder i praemis 15, at »af Domstolens praksis foelger endvidere, at saavel Toldsamarbejdsraadets forklarende bemaerkninger som tariferingsmeddelelserne fra nomenklaturudvalget for den faelles toldtarif er vigtige hjaelpemidler til at sikre en ensartet anvendelse af toldtariffen, hvorfor de kan betragtes som gyldige midler til fortolkning heraf. Fortolkningen af de ovennaevnte toldpositioner skal saaledes ikke alene ske paa grundlag af den faelles toldtarifs ordlyd og opbygning, men tillige under hensyn til, hvad der anfoeres i de naevnte forklarende bemaerkninger. Jf. ogsaa dom af 9.8.1994, sag C-395/93, Neckermann Versand, Sml. I, s. 4027, praemis 5, og Daiber-dommen, praemis 14.
(12) - Jeg vil erindre om, at udtalelsen fra den af Finanzgericht Bremen udpegede sagkyndige praeciserer, at toerrede valnoedder ikke kan »fryses« paa grund af det ringe vandindhold, og desuden at den »atekniske« frysning, som de har vaeret udsat for i dette tilfaelde, ikke medfoerer vaevsaendringer, men goer det muligt at bevare olien i disse noedder uforandret, hvorved noeddernes smag stabiliseres, og holdbarheden saaledes forbedres.
(13) - Naevnt i det foregaaende, fodnote 5.
(14) - Jeg vil for at lette laesningen gengive denne bestemmelses ordlyd: »Er den paagaeldende vare blevet underkastet de saedvanlige behandlinger, der er omhandlet i artikel 109, er beskaffenheden, toldvaerdien og maengden, som skal laegges til grund ved beregning af importafgiftsbeloebet, efter anmodning fra klarereren de samme som dem, der, for saa vidt angaar denne vare, skulle have vaeret lagt til grund paa det i artikel 214 naevnte tidspunkt, hvis varen ikke var blevet underkastet disse behandlinger. Der kan dog fastsaettes undtagelser fra denne bestemmelse efter udvalgsproceduren.«
(15) - Det maa erindres, at det her fulgte raesonnement forudsaetter, at den paagaeldende vare skal betegnes som »frosne valnoedder« som omhandlet i den faelles toldtarifs pos. 0811.
(16) - Jf. praeamblen til forordning nr. 2454/93.
(17) - I denne artikel angives ligeledes den procedure, der skal foelges (dvs. udvalgsproceduren) ved toldkodeksens anvendelse. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget, der bestaar af medlemsstaternes repraesentanter og ham selv som formand, et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes, for at udvalget kan afgive udtalelse med det flertal, som er fastsat i EF-traktatens artikel 148, stk. 2, inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til det paagaeldende spoergsmaals hastende karakter. Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse; i modsat fald forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal vedtages, og Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal. Har Raadet efter udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.
(18) - Jf. i denne forbindelse dom af 30.10.1975, sag 23/75, Rey Soda m.fl., Sml. s. 1279, og af 13.11.1991, sag C-303/90, Frankrig mod Kommissionen, Sml. I, s. 5315.
(19) - Jf. dom af 18.9.1990, sag C-265/89, Vismans Nederland, Sml. I, s. 3411, praemis 13, og af 13.12.1994, sag C-401/93, GoldStar Europe, Sml. I, s. 5587, praemis 19.