62015TO0231_INF
Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 11. september 2019 –Haswani mod Rådet
(Sag T-231/15 RENV)
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger over for Syrien – indefrysning af midler – artikel 86 i Rettens procesreglement – tilpasning af stævningen – antagelse til realitetsbehandling – nødvendigt at tilpasse anbringender og argumenter – åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er retligt ugrundet«
1.
Retslig procedure – dom afsagt af Domstolen bindende for Retten – betingelser – hjemvisning efter appel – retsspørgsmål, der endeligt er afgjort af Domstolen i forbindelse med appellen – retskraft – rækkevidde
(Statutten for Domstolen, art. 53, stk. 1, og art. 61; Rettens procesreglement, art. 215)
(jf. præmis 32-34)
2.
Retslig procedure – afgørelse eller forordning, der under en sag erstatter den anfægtede retsakt – anmodning om tilpasning af stævningen – sagsøgerens forpligtelse til at indgive nævnte anmodning ved et særskilt dokument – foreligger ikke, medmindre der er væsentlige forskelle mellem de to retsakter – Rådets kontrolforpligtelse
(Rettens procesreglement, art. 86)
(jf. præmis 38-41)
3.
Retslig procedure – afgørelse eller forordning, der under en sag erstatter den anfægtede retsakt – anmodning om tilpasning af stævningen – specifikke restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Syrien – nye kriterier for opførelse på listen – formodning for støtte til det syriske regime for så vidt angår fremtrædende erhvervsfolk, der driver virksomhed i Syrien – nye begrundelser for opførelse underbygget af nye beviser – væsentlige forskelle mellem de to retsakter – sagsøgeren forpligtet til at ledsage sin anmodning om tilpasning af tilpassede anbringender og argumenter – tilsidesættelse – afvisning
[Art. 263, stk. 6, TEUF; Rettens procesreglement, art. 86, stk. 1, 2, 3 og 6; Rådets afgørelse 2011/273/FUSP, 2011/782/FUSP og 2013/255/FUSP, som ændret ved afgørelse (FUSP) 2015/837, 2015/1836, 2016/850, art. 28, stk. 2, litra a), og (FUSP) 2015/383; Rådets forordning nr. 442/2011, nr. 36/2012, som ændret ved Rådets forordning 2015/1828, art. 15, stk. 1 a, litra a), 2015/375, 2015/828, og 2016/840]
(jf. præmis 42, 47, 48, 51-53, 55-57 og 60-64)
4.
Institutionernes retsakter – begrundelse – forpligtelse – rækkevidde – restriktive foranstaltninger over for Syrien – indefrysning af midler, der tilhører personer, enheder eller organer med tilknytning til det syriske regime – afgørelse truffet under omstændigheder, som er den pågældende bekendt, og som gør det muligt for vedkommende at forstå, hvilke konsekvenser den trufne foranstaltning har for denne
(Art. 296 TEUF; Rådets forordning 2013/255/FUSP, art. 28, stk. 2, og (FUSP) 2016/850; Rådets forordning 2016/840)
(jf. præmis 65 og 66)
Angående
Dels søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2015/383 af 6. marts 2015 om gennemførelse af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT 2015, L 64, s. 41), af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/375 af 6. marts 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT 2015, L 64, s. 10), af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/837 af 28. maj 2015 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT 2015, L 132, s. 82), af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/828 af 28. maj 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT 2015, L 132, s. 3), af Rådets afgørelse (FUSP) 2016/850 af 27. maj 2016 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (EUT 2016, L 141, s. 125), og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2016/840 af 27. maj 2016 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien (EUT 2016, L 141, s. 30), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, dels søgsmål i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for den skade, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af disse retsakter.
Konklusion
1)
Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
2)
George Haswani bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet afholdte omkostninger i sagerne C-313/17 P og T-231/15 RENV.
3)
Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger i sagerne C-313/17 P og T-231/15 RENV.