61982CJ0271_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved dom af 16 . september 1982, indgaaet til Domstolen den 4 . november s.aa ., har Cour d ' appel de Colmar i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikler 52 og 57 samt af Raadets direktiver 78/1026 og 78/1027 af 18 . december 1979, det foerste om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for dyrlaeger, omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, og det andet om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som dyrlaege ( EFT L 362, ss . 1 og 7 ).
2 Det naevnte spoergsmaal er rejst under en straffesag mod Vincent Rodolphe Auer, der blandt andet staar tiltalt for ulovlig udoevelse af virksomhed som dyrlaege i Frankrig . Auer, der oprindelig var oestrigsk statsborger, har studeret veterinaermedicin i Wien ( OEstrig ) og senere i Lyon og Parma ( Italien ), hvor han den 1 . december 1956 erhvervede diplom som doktor i veterinaermedicin ( laurea in medicina veterinaria ) og desuden den 11 . marts 1957 et foreloebigt og den 2 . maj 1980 et endeligt egnethedscertifikat vedroerende udoevelse af dyrlaegeerhvervet . I 1958 slog han sig ned i Frankrig for at udoeve virksomhed dér, foerst som assistent hos franske dyrlaeger og senere som selvstaendig .
3 Auer blev fransk statsborger i 1961 og ansoegte senere gentagne gange om autorisation til som dyrlaege at udoeve veterinaermedicin og -kirurgi, jfr . ministerielt dekret nr . 62-1481 af 27 . november 1962, hvorefter autorisation som naevnt kan meddeles dyrlaeger, der er foedt i udlandet, og som senere har erhvervet fransk statsborgerskab, samt personer, der er i besiddelse af et i udlandet tildelt veterinaerdiplom, hvis ligestilling med et fransk diplom er blevet anerkendt af et ved naevnte dekret oprettet undersoegelsesudvalg . Hans ansoegninger er imidlertid altid blevet afslaaet, idet naevnte udvalg ikke har villet anerkende ligestilling med hensyn til hans eksamensbevis, der kun har kunnet opnaa, som det hedder, »akademisk« anerkendelse . Auer har derfor ikke kunnet erhverve det medlemskab af dyrlaegeforeningen, han har ansoegt om .
4 Efter Auer ' s opfattelse har der ikke vaeret grundlag for at afslaa hans ansoegning, og han har derfor alligevel aabnet en dyrlaegepraksis i Mulhouse, hvor han er begyndt at drive virksomhed . Han er efter klager fra den franske dyrlaegeforening flere gange blevet tiltalt for ulovlig udoevelse af virksomhed som dyrlaege . I en af disse tidligere straffesager, der var blevet anlagt i 1978, havde Cour d ' appel de Colmar forelagt Domstolen et foerste praejudicielt spoergsmaal, der drejede sig om, hvorvidt et forbud rettet til en person, der havde erhvervet ret til at udoeve virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat, mod at udoeve naevnte virksomhed i Frankrig udgjorde en begraensning af etableringsfriheden i henhold til traktatens artikler 52 og 57 .
5 Paa davaerende tidspunkt var EOEF-traktatens artikel 57 endnu ikke blevet gennemfoert, for saa vidt angaar udoevelse af virksomhed som dyrlaege ; de to tidligere naevnte direktiver blev foerst den 18 . december 1978 vedtaget af Raadet . Ifoelge henholdsvis artikel 18, stk . 1, og artikel 3, stk . 1, i de to direktiver traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktiverne inden to aar efter disses meddelelse, det vil sige den 20 . december 1980 .
6 Efter at Auer havde gjort gaeldende, at bestemmelserne i de omhandlede direktiver var umiddelbart anvendelige paa hans tilfaelde, kendte Domstolen ved dom af 7 . februar 1979 ( Auer, sag 136/78, Sml ., s . 437 ) for ret :
, at statsborgere i en medlemsstat med hensyn til tidsrum, der ligger foer det tidspunkt, hvor medlemsstaterne skal have truffet de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme de paagaeldende direktiver, ikke kan paaberaabe sig dem med henblik paa at udoeve virksomhed som dyrlaege i den paagaeldende medlemsstat paa andre betingelser end i henhold til national lovgivning ;
, at dette svar ikke foregriber retsvirkningerne af de naevnte direktiver fra det tidspunkt, hvor medlemsstaterne skal have efterkommet dem ;
, og endelig at traktaten ikke tillader, at der sker forskelsbehandling af en medlemsstats statsborgere alt efter paa hvilket tidspunkt eller paa hvilken maade, de har erhvervet statsborgerskab i den paagaeldende stat .
7 Den franske Republik havde den 20 . december 1980 endnu ikke efterkommet de ovenfor naevnte direktiver, og gennemfoerelsesforanstaltninger blev foerst vedtaget ved lov nr . 82899 af 20 . oktober 1982 . Auer havde i mellemtiden fortsat virket som dyrlaege i Mulhouse og var stadigvaek ikke blevet medlem af dyrlaegeforeningen . Efter at Ordre national des vétérinaires de France og Syndicat national des vétérinaires praticiens de France endnu engang havde indgivet klage, blev han paa ny tiltalt for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed vedroerende forhold i tiden fra den 26 . januar til den 15 . juni 1981 . De af tiltalen omfattede forhold fandt sted i tidsrummet mellem udloebet af den frist, der var blevet fastsat for gennemfoerelsen af de omhandlede direktiver, og tidspunktet for vedtagelsen af den franske lov, ved hvilken de er blevet gennemfoert .
8 Under denne straffesag har Auer henvist til de rettigheder, han besidder i henhold til faellesskabsreglerne, idet han navnlig har gjort gaeldende, at bestemmelserne i de omhandlede direktiver er blevet umiddelbart anvendelige, og han selv foelgelig berettiget til at udoeve virksomhed i Frankrig, eftersom medlemsstaternes frist til at efterkomme direktiverne var udloebet paa det tidspunkt, de paatalte forhold fandt sted, uden at Frankrig havde truffet de foranstaltninger, der er noedvendige til at gennemfoere direktiverne .
9 Retten i foerste instans forkastede dette anbringende . Ankeinstansen Cour d ' appel de Colmar fastslaar, »at det paa den ene side er klart, at Domstolens
dom af 7 . februar 1979 udtrykkeligt begraenser sig til overgangsperioden paa 2 aar, hvilket kunne tyde paa, at det modsatte resultat skulle gaelde derefter, mens det paa den anden side maa forekomme uacceptabelt, at en person, der kommer fra udlandet, og som er i besiddelse af et udenlandsk eksamensbevis, i Frankrig kan udoeve virksomhed som dyrlaege uden at vaere medlem af dyrlaegeforeningen, og at denne person saaledes nyder videregaaende rettigheder end den person, der fra begyndelsen har haft fransk statsborgerskab, og som er indehaver af franske eksamensbeviser«, og har paa baggrund heraf forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Foreligger der en hindring for den etableringsfrihed, der er indfoert ved Rom-traktatens artikler 52 og 57, naar der stilles krav om, at en person, som har erhvervet ret til at udoeve virksomhed som dyrlaege i en af De europaeiske Faellesskabers medlemsstater, hvor han har erhvervet de i artikel 3 i direktiv 78/1026 omhandlede eksamensbeviser, og som har erhvervet statsborgerskab i en anden medlemsstat, skal erhverve det medlemskab af en national forening, der ifoelge lovgivningen i sidstnaevnte stat er en betingelse for udoevelsen af naevnte erhverv, skoent den frist paa to aar, der er fastsat for vedtagelsen af de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme direktiverne 78/1026 og 78/1027, er udloebet?«
10 De borgerlige parter i hovedsagen Ordre national des vétérinaires de France og Syndicat national des vétérinaires praticiens de France har gjort gaeldende, at Auer ' s eksamensbevis overhovedet ikke opfylder de eksamenskrav, der er fastlagt i artikel 1 i direktiv 78/1027, og at det til tiltalte den 2 . maj 1980 udstedte egnethedscertifikat ikke udgoer et bevis for, at han har opfyldt de i naevnte bestemmelse fastlagte eksamenskrav .
11 Auer har anfoert, at medlemsstaterne ifoelge artikel 2 i direktiv 78/1026 skal anerkende de i direktivets artikel 3 opregnede eksamensbeviser, og at opregningen i sidstnaevnte artikels litra f ) netop naevner de eksamensbeviser, der er udstedt til ham i Italien . Heraf foelger, at han har ret til at virke som dyrlaege i Frankrig, idet direktivet paalaegger medlemsstaterne praecise og ubetingede forpligtelser og derfor er umiddelbart anvendeligt, fordi en privatperson over for den medlemsstat, der ikke har opfyldt sin forpligtelse til at efterkomme direktivet inden for den fastsatte frist, kan stoette ret paa direktivet . Kommissionen deler i alt vaesentligt denne opfattelse .
12 En stillingtagen til disse anbringender kraever foerst og fremmest en undersoegelse af de bestemmelser i de naevnte direktiver, der er anvendelige i det foreliggende tilfaelde . Artikel 2, stk . 1, i direktiv 78/1026 bestemmer, at »hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, der udstedes til medlemsstaternes statsborgere af de oevrige medlemsstater i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027/EOEF, og som er anfoert i artikel 3, ved paa sit omraade at tildele dem samme virkning som de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser, den selv udsteder« . I stk . 2 tilfoejes, at »naar et af de i artikel 3 naevnte eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifikationsbeviser er udstedt inden gennemfoerelsen af dette direktiv, skal det ledsages af en attestation fra de kompetente myndigheder i udstedelseslandet gaaende ud paa, at det er i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027/EOEF« . For saa vidt angaar eksamensbeviser, udstedt i Italien, anfoerer artikel 3, litra f ), i direktiv 78/1026, »il diploma di laurea di dottore in medicina veterinaria accompagnato dal diploma di abilitazione all ' esercizio della medicina veterinaria, udstedt af undervisningsministeren paa grundlag af resultaterne af den kompetente statslige eksamenskomités bedoemmelse« .
13 Domstolen skal udtale, at det eksamensbevis ( il diploma di laurea ) og det certifikat ( il diploma d ' abilitazione ), som Auer er i besiddelse af, er helt identiske med de i artikel 3, litra f ), i direktiv 78/1026 omhandlede kvalifikationsbeviser, hvilket i oevrigt ogsaa Cour d ' appel de Colmar har fastslaaet i forelaeggelsesdommen . Da disse eksamensbeviser er udstedt inden direktivets gennemfoerelse ( henholdsvis i 1956 og 1980 ), finder artikel 2, stk . 2, anvendelse .
14 Det bemaerkes herved, at Auer ' s advokat i retsmoedet har fremlagt et dokument dateret den 3 . december 1982 og udstedt af dekanen ved fakultetet for veterinaermedicin ved universitetet i Parma, hvori det fastslaas, at det »diploma di laurea« og det »certificato di abilitazione«, Auer har faaet udstedt henholdsvis i 1956 og i 1980, er i overensstemmelse med artikel 1 i direktiv 78/1027 .
15 At naevnte certifikat ( certificato di abilitazione ) er blevet udfaerdiget paa et senere tidspunkt end tidspunktet for de forhold, der har givet anledning til
straffesagen mod Auer, aendrer ikke paa nogen maade Auer ' s retsstilling, idet det omhandlede dokument ikke »ex nunc« affoeder nogen ret til virksomhed som dyrlaege, men blot tjener til at bevise, at de paa et tidligere tidspunkt udstedte eksamensbeviser er i overensstemmelse med direktiv 78/1027 . Den i artikel 2, stk . 2, i direktiv 78/1026 opstillede betingelse er derfor opfyldt i det foreliggende tilfaelde .
16 Ved de ovenfor citerede bestemmelser i direktiv 78/1026 skabes der for hver medlemsstat utvetydige, fuldstaendige, praecise og ubetingede forpligtelser, der ikke levner plads for et skoen . Ifoelge Domstolens faste praksis kan en privatperson under disse omstaendigheder ved den nationale ret paaberaabe sig bestemmelserne i et faellesskabsdirektiv, der ikke, eller kun ufuldstaendigt, er gennemfoert af vedkommende medlemsstat . Det anfoerte gaelder for Auer, hvis ret til i Frankrig i henhold til de eksamens- og andre kvalifikationsbeviser, han har erhvervet i Italien, at virke som dyrlaege ikke kan anfaegtes efter udloebet af den frist, inden for hvilken Den franske Republik skulle have gennemfoert de omhandlede direktiver .
17 For saa vidt angaar det af den nationale ret rejste saerlige spoergsmaal, om en statsborger i en medlemsstat, som i en anden medlemsstat har erhvervet eksamensbeviser, der giver ret til at drive dyrlaegevirksomhed, har ret til at udoeve dette erhverv ogsaa uden at vaere medlem af den faglige organisation, har de borgerlige parter i hovedsagen gjort gaeldende, at vedkommende heller ikke vil kunne vaere fritaget for det pligtmaessige medlemskab, selv om hans beviser og certifikater er gyldige .
18 Det maa herved fastslaas, at obligatorisk indmeldelse i eller medlemskab af en faglig organisation eller et fagligt organ er omtalt flere steder i direktiv 78/1026, blandt andet i foerste betragtning til direktivet og i artiklerne 7 og 12, og bestemmelser herom maa anses for lovlige, for saa vidt som formaalet hermed er at skabe garanti for en haederlig og pligtmaessig erhvervsudoevelse samt disciplinaert tilsyn med dyrlaegernes virksomhed, det vil sige beskyttelsesvaerdige interesser . Medlemsstaternes lovgivningsbestemmelser om pligtmaessigt medlemskab af en faglig forening er saaledes ikke i sig selv uforenelige med faellesskabsretten .
19 Som de borgerlige parter selv har erkendt, er imidlertid en saadan forpligtelse kun i overensstemmelse med faellesskabsretten, saafremt dennes grundlaeggende principper, og navnlig princippet om forbud mod forskelsbehandling overholdes . En ansoegning om medlemskab af en faglig sammenslutning kan nemlig ikke afslaas med den begrundelse, at et bevis for faglig uddannelse, der er erhvervet i en anden medlemsstat, ikke kan anses for gyldigt, naar dette eksamensbevis er et af de beviser, som samtlige medlemsstater og faglige sammenslutninger i medlemsstaterne som indehavere af offentlig myndighed er forpligtet til at anerkende i henhold til faellesskabsretten . En lovgivning, der indeholder bestemmelser om strafforfoelgning eller administrative sanktioner for en dyrlaege, der er aktiv som saadan uden at vaere medlem af en faglige sammenslutning, idet medlemskab som naevnt er blevet naegtet ham i strid med faellesskabsretten, er ikke forenelig med faellesskabsretten, fordi traktatens bestemmelser og bestemmelserne i direktiv 78/1026, hvorefter, jfr . den anden betragtning til direktivet, den faktiske udoevelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser paa
dyrlaegeomraadet skal lettes, hermed mister deres tilsigtede virkning .
20 Det spoergsmaal, Cour d ' appel de Colmar har stillet, maa derfor besvares saaledes :
, En statsborger i en medlemsstat, der har ret til at drive virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat, hvor han har faaet udstedt et af de i artikel 3 i direktiv 78/1026 omhandlede eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifikationsbeviser, er, ogsaa selv om udstedelsen er sket foer direktivets gennemfoerelse, berettiget til at virke som dyrlaege i foerstnaevnte stat med virkning fra den 20 . december 1980, dog paa betingelse af, at myndighederne i den stat, hvor han har erhvervet eksamensbevis, har meddelt ham attestation for, at dette eksamensbevis opfylder forskrifterne i artikel 1 i direktiv 78/1027 .
, Den omstaendighed, at en EF-borger ikke er optaget som medlem i en national dyrlaegesammenslutning, kan ikke hindre ham i at virke som dyrlaege og kan ikke begrunde, at der rejses tiltale for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed, naar hans ansoegning om medlemskab er afslaaet i strid med faellesskabsretten .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, der har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt den af Cour d ' appel de Colmar ( chambre des appels correctionnels ) ved dom af 16 . september 1982, for ret :
, En statsborger i en medlemsstat, der har ret til at drive virksomhed som dyrlaege i en anden medlemsstat, hvor han har faaet udstedt et af de i artikel 3 i direktiv 78/1026 omhandlede eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifikationsbeviser, er, ogsaa selv om udstedelsen er sket foer direktivets gennemfoerelse, berettiget til at virke som dyrlaege i foerstnaevnte stat med virkning fra den 20 . december 1980, dog paa betingelse af, at myndighederne i den stat, hvor han har erhvervet eksamensbevis, har meddelt ham attestation for, at dette eksamensbevis opfylder forskrifterne i artikel 1 i direktiv 78/1027 .
‚Den omstaendighed, at en EF-borger ikke er optaget som medlem af en national dyrlaegesammenslutning, kan ikke hindre ham i at virke som dyrlaege og kan ikke begrunde, at der rejses tiltale for ulovlig udoevelse af dyrlaegevirksomhed, naar hans ansoegning om medlemskab er afslaaet i strid med faellesskabsretten .