62021TJ0182_INF
Rettens dom (Fjerde Afdeling) af 14. december 2022 –PKK mod Rådet
(Sag T-182/21) (
1
)
»Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – restriktive foranstaltninger mod PKK med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – fælles holdning 2001/931/FUSP – forordning (EF) nr. 2580/2001 – anvendelighed på situationer med væbnet konflikt – terrorgruppe – faktuelt grundlag for afgørelserne om indefrysning af midler – afgørelse truffet af en kompetent myndighed – myndighed i et tredjeland – fornyet prøvelse – begrundelsespligt – proportionalitet – ret til forsvar – ret til effektiv domstolsbeskyttelse«
1.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indledning af en undersøgelse, en retsforfølgelse eller en domfældelse – myndighed, der er kompetent til at træffe den nævnte nationale afgørelse – begreb – administrativ myndighed – omfattet – betingelser
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4)
(jf. præmis 16, 17, 48-53, 56, 61 og 67)
2.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indledning af en undersøgelse, en retsforfølgelse eller en domfældelse – fornyet gennemgang med henblik på at begrunde opretholdelsen på listen over indefrysning af midler – samarbejde mellem Rådet og de kompetente myndigheder – rækkevidde – sondring mellem oprindelig vedtagelse og fornyet gennemgang af retsakter
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4)
(jf. præmis 19 og 23)
3.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – forpligtelse til loyalt samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne – oprindelig afgørelse om indefrysning af midler – berettigelse – bevisbyrden påhviler Rådet – rækkevidde
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4)
(jf. præmis 20, 21 og 121)
4.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse – nye forhold, der begrunder opretholdelsen, og som skal være genstand for en national afgørelse vedtaget efter den, der tjente som grundlag for den oprindelige opførelse – foreligger ikke
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4 og 6)
(jf. præmis 22, 41, 135 og 148)
5.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – anvendelsesområde – personer, grupper og enheder, der er involveret i terrorhandlinger – begreb – bedømmelseskriterier – et spørgsmål, der er forskelligt fra spørgsmålet om fastlæggelse af gruppen – krænkelse af retssikkerhedsprincippet – foreligger ikke
[Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 2; Rådets forordning nr. 2580/2001, art. 2, stk. 3, nr. i) og ii)]
(jf. præmis 29-34)
6.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indledning af en undersøgelse, en retsforfølgelse eller en domfældelse – intet krav om, at den nationale afgørelse træffes inden for rammerne af en i snæver forstand strafferetlig proces – betingelser
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4)
(jf. præmis 54 og 55)
7.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – forpligtelse til loyalt samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indledning af en undersøgelse, en retsforfølgelse eller en domfældelse – national afgørelse om domfældelse – ingen pligt til at anføre de seriøse og troværdige beviser eller indicier, som den nationale afgørelse er baseret på
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4; Rådets afgørelse (FUSP) 2021/142, (FUSP) 2021/1192 og (FUSP) 2022/152; Rådets forordning 2021/138, 2017/1188 og 2022/147)
(jf. præmis 72-80)
8.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse – myndighed, der er kompetent til at træffe den nævnte nationale afgørelse – begreb – myndighed i et tredjeland – omfattet
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4; Rådets afgørelse (FUSP) 2021/142, (FUSP) 2021/1192 og (FUSP) 2022/152; Rådets forordning 2021/138, 2017/1188 og 2022/147)
(jf. præmis 83 og 84)
9.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – vedtagelse eller opretholdelse på grundlag af en national afgørelse om indefrysning af midler hidrørende fra en myndighed i et tredjeland – lovlighed – betingelse – national afgørelse truffet under overholdelse af retten til forsvar og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse – kontrolforpligtelse, som påhviler Rådet – begrundelsespligt – rækkevidde
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4; Rådets afgørelse (FUSP) 2021/142, (FUSP) 2021/1192 og (FUSP) 2022/152; Rådets forordning 2021/138, 2017/1188 og 2022/147)
(jf. præmis 85, 86, 89 og 91-95)
10.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – anvendelsesområde – personer, grupper og enheder, der er involveret i terrorhandlinger – oprindelig opførelse – terrorhandlinger – begreb – de nationale myndigheders vurdering – Rådets kontrolforpligtelse
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 3, 4 og 6)
(jf. præmis 98-103 og 123-130)
11.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – fælles holdning 2001/931 – anvendelsesområde – væbnet konflikt i den humanitære folkerets forstand – omfattet
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 3, første afsnit; Rådets forordning nr. 2580/2001; Rådets rammeafgørelse 2002/475)
(jf. præmis 106-108, 111-116 og 118)
12.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler – anvendelsesområde – princippet om selvbestemmelse – sondring mellem selve målene med udøvelsen af retten til selvbestemmelse og den adfærd, der udvises med henblik på at nå disse – Rådets skøn
[Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 3, første afsnit, nr. i)-iii)]
(jf. præmis 109, 110, 115 og 117)
13.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – de trufne foranstaltningers retsbevarende karakter – princippet om, at strafbare forhold og straffe skal have lovhjemmel – anvendelse heraf – foreligger ikke
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 49, stk. 1; Rådets fælles holdning 2001/931)
(jf. præmis 120)
14.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – opretholdelse på grundlag af en national afgørelse – national afgørelse, der ikke længere i sig selv gør det muligt at fastslå, at risikoen for involvering i terrorhandlinger fortsat består – Rådets forpligtelse til at tage hensyn til de seneste faktiske forhold, der godtgør, at risikoen fortsat består
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 6; Rådets afgørelse (FUSP) 2021/142, (FUSP) 2021/1192 og (FUSP) 2022/152; Rådets forordning 2021/138, 2017/1188 og 2022/147)
(jf. præmis 131-134, 142-144, 146, 147, 149, 152, 156, 157, 163 og 214 samt domskonkl. 1)
15.
Den Europæiske Union – domstolsprøvelse af lovligheden af institutionernes retsakter – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – opretholdelse på grundlag af en national afgørelse truffet af en kompetent myndighed – omfanget af prøvelsen – prøvelse, der udstrækker sig til samtlige forhold, som er anført med henblik på at godtgøre, at risikoen for involvering i terrorhandlinger fortsat består – forhold, der ikke alle hidrører fra en national afgørelse vedtaget af en kompetent myndighed – ingen betydning
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 6)
(jf. præmis 137)
16.
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – indefrysning af midler tilhørende en organisation involveret i terrorhandlinger – begrænsninger af ejendomsretten, ytringsfriheden og forsamlingsretten – tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet – foreligger ikke
(Rådets fælles holdning 2001/931; Rådets afgørelser (FUSP) 2021/142, (FUSP) 2021/1192 og (FUSP) 2022/152; Rådets forordninger 2021/138, 2017/1188 og 2022/147)
(jf. præmis 165-170 og 173)
17.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – aktindsigt – ret, der er betinget af en anmodning herom til Rådet – ingen tilsidesættelse
(Rådets fælles holdning 2001/931; Rådets forordning nr. 2580/2001)
(jf. præmis 198)
18.
EU-ret – principper – ret til forsvar – ret til en effektiv domstolsbeskyttelse – specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme – afgørelse om indefrysning af midler – pligt til at meddele de omstændigheder, som lægges den pågældende til last – rækkevidde
(Rådets fælles holdning 2001/931, art. 1, stk. 4; Rådets afgørelse (FUSP) 2021/142, (FUSP) 2021/1192 og (FUSP) 2022/152; Rådets forordning nr. 2580/2001, art. 2, stk. 3, og Rådets forordning 2021/138, 2021/1188 og 2022/147)
(jf. præmis 200-203)
19.
Annullationssøgsmål – dom om annullation – retsvirkninger – forpligtelse til at træffe foranstaltninger til opfyldelse heraf – rækkevidde – pligt til at undgå, at den annullerede retsakt erstattes af en retsakt, der er behæftet med samme fejl – udvidelse af denne pligt til de efterfølgende retsakter
(Art. 266 TEUF; statutten for Domstolen, art. 60, stk. 2)
(jf. præmis 207-209)
20.
Retslig procedure – sagsomkostninger – udgifter forvoldt unødvendigt eller af ond vilje – følger af Rådets tilsidesættelse af forpligtelsen til at drage konsekvenserne af de ved en annullationsdom fastslåede ulovligheder – hver part tilpligtes at bære sine egne omkostninger
(Rettens procesreglement, art. 134, stk. 1, og art. 135, stk. 2)
(jf. præmis 212 og 215-218)
Konklusion
1)
Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
2)
Hver part bærer sine egne omkostninger.
(
1
) – EUT C 217 af 7.6.2021.