62024TJ0638
ROZSUDOK VŠEOBECNÉHO SÚDU (prejudiciálna komora)
z 25. februára 2026 (
*1
)
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Dane – Spoločný systém DPH – Miesto nadobudnutí tovaru v rámci Spoločenstva – Články 40 a 41 smernice 2006/112/ES – Osoba povinná platiť DPH – Článok 203 smernice 2006/112 – Zásada daňovej neutrality – Zásada proporcionality – Nadobudnutia v rámci Spoločenstva uskutočnené pod identifikačným číslom pre DPH prideleným členským štátom pôvodu tovaru – Nesprávne uvedenie DPH na zodpovedajúcich faktúrach dodaní v rámci Spoločenstva“
Vo veci T‑638/24,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Verwaltungsgerichtshof (Najvyšší správny súd, Rakúsko) z 23. októbra 2024 a doručený Súdnemu dvoru 22. novembra 2024, ktorý súvisí s konaním:
Finanzamt Österreich
proti
D GmbH,
VŠEOBECNÝ SÚD (prejudiciálna komora),
na poradách v zložení: predseda komory S. Papasavvas, sudcovia N. Półtorak, M. Sampol Pucurull, D. Petrlík (spravodajca) a W. Valasidis,
generálny advokát: J. Martín y Pérez de Nanclares,
tajomník: V. Di Bucci,
so zreteľom na to, že Súdny dvor 10. decembra 2024 postúpil návrh na začatie prejudiciálneho konania Všeobecnému súdu podľa článku 50b tretieho odseku Štatútu Súdneho dvora Európskej únie,
so zreteľom na oblasť uvedenú v článku 50b prvom odseku písm. a) Štatútu Súdneho dvora Európskej únie a vzhľadom na neexistenciu nezávislej otázky týkajúcej sa výkladu v zmysle článku 50b druhého odseku uvedeného štatútu,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–
rakúska vláda, v zastúpení: A. Posch, J. Schmoll a F.Koppensteiner, splnomocnení zástupcovia,
–
Európska komisia, v zastúpení: P. Carlin a L. Hohenecker, splnomocnení zástupcovia,
po vypočutí návrhov generálneho advokáta na pojednávaní z 29. októbra 2025,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 40, 41 a 203 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1, ďalej len „smernica o DPH“), ako aj zásad neutrality dane z pridanej hodnoty (DPH) a proporcionality.
2
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Finanzamt Österreich (Daňový úrad Rakúska, ďalej len „daňový úrad“) a spoločnosťou D GmbH vo veci určenia DPH dlžnej touto spoločnosťou za zdaňovacie obdobia 2011 až 2015.
Právny rámec
Právo Únie
3
Článok 2 ods. 1 smernice o DPH uvádza:
„DPH podliehajú tieto transakcie:
…
b)
nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva za protihodnotu na území členského štátu:
i)
zdaniteľnou osobou konajúcou ako takou…,
…“
4
Článok 20 prvý odsek smernice o DPH znie:
„‚Nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva‘ je získanie práva disponovať ako majiteľ hmotným hnuteľným majetkom, ktorý bol odoslaný alebo dopravený nadobúdateľovi predávajúcim, nadobúdateľom alebo na ich účet do iného členského štátu než je ten, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru začala.“
5
Článok 40 smernice o DPH znie:
„Za miesto nadobudnutia tovaru v rámci Spoločenstva sa považuje miesto, kde sa končí odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi.“
6
Článok 41 smernice o DPH znie:
„Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 40, sa za miesto nadobudnutia tovaru v rámci Spoločenstva v zmysle článku 2 ods. 1 písm. b) bodu (i) považuje miesto na území členského štátu, ktorý pridelil identifikačné číslo pre DPH, pod ktorým nadobúdateľ uskutočnil toto nadobudnutie, ak nadobúdateľ nepreukáže, že nadobudnutie sa zdanilo v súlade s článkom 40.
Ak podľa článku 40 nadobudnutie podlieha DPH v členskom štáte, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru končí, po tom, ako bolo zdanené v súlade s prvým odsekom, základ dane sa primerane zníži v členskom štáte, ktorý pridelil identifikačné číslo pre DPH, pod ktorým nadobúdateľ toto nadobudnutie uskutočnil.“
7
Článok 138 ods. 1 smernice o DPH, pred prijatím smernice Rady (EÚ) 2018/1910 zo 4. decembra 2018 (Ú. v. EÚ L 311, 2018, s. 39), stanovoval:
„Členské štáty oslobodia od dane dodanie tovaru odoslaného alebo prepraveného do miesta určenia mimo ich územia, ale v rámci [Európskej únie] predávajúcim, nadobúdateľom alebo na ich účet, uskutočnené pre inú zdaniteľnú osobu… konajúcu ako takú v inom členskom štáte, než je členský štát, v ktorom sa odoslanie alebo preprava tovaru začala.“
8
Článok 203 smernice o DPH znie:
„DPH platí každá osoba, ktorá uvedie túto daň na faktúre.“
Rakúske právo
9
Ustanovenie § 11 ods. 12 Umsatzsteuergesetz 1994 (zákon o dani z obratu z roku 1994) z 23. augusta 1994 (BGBl. 663/1994, ďalej len „UStG 1994“) stanovuje:
„Ak podnikateľ na faktúre za dodanie tovaru alebo iné plnenie oddelene uviedol sumu dane, ktorú podľa tohto spolkového zákona nemá povinnosť zaplatiť z tejto transakcie, je povinný zaplatiť túto sumu na základe faktúry, ak ju vo vzťahu k príjemcovi dodania tovaru alebo príjemcovi iného plnenia náležite neopraví. …“
10
Ustanovenie § 3 ods. 8 prílohy k UStG 1994, ktorá obsahuje ustanovenia týkajúce sa vnútorného trhu, stanovuje:
„Nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva sa považuje za uskutočnené na území členského štátu, v ktorom sa tovar nachádza pri ukončení prepravy alebo odoslania. Ak nadobúdateľ tovaru používa vo vzťahu k dodávateľovi identifikačné číslo pre DPH, ktoré mu pridelil iný členský štát, tak sa nadobudnutie tovaru považuje za uskutočnené na území tohto členského štátu, pokiaľ nadobúdateľ tovaru nepreukáže, že nadobudnutie bolo zdanené v členskom štáte uvedenom v prvej vete. …“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
11
D je spoločnosť s ručením obmedzeným založená podľa rakúskeho práva. Nadobudla tovar od dodávateľov usadených v Rakúsku (ďalej len „dodávatelia“), ktorý si dala dodať z tohto členského štátu do iných členských štátov. V rámci týchto nadobudnutí oznámila dodávateľom svoje rakúske identifikačné číslo pre DPH. Dodávatelia jej zaslali faktúry týkajúce sa dodania uvedeného tovaru, v ktorých bola uvedená rakúska DPH. Na účely svojich daňových priznaní sa D na jednej strane domnievala, že táto DPH bola odpočítateľná, a na druhej strane, že predmetné nadobudnutia neboli nadobudnutiami v rámci Spoločenstva zdaniteľnými v Rakúsku.
12
V rámci daňovej kontroly spoločnosti D vydala daňová správa voči nej daňové výmery týkajúce sa DPH za jej zdaňovacie obdobia 2011 až 2015, do ktorých patria transakcie uvedené v bode 11 vyššie. Táto správa dospela k záveru, že tieto transakcie predstavujú nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva v zmysle článku 20 prvého odseku smernice o DPH. Konštatovala, že na účely uvedených transakcií D použila svoje rakúske identifikačné číslo pre DPH a že táto spoločnosť nepreukázala, že tieto nadobudnutia podliehali DPH v členskom štáte, v ktorom sa skončilo odoslanie alebo preprava tovaru. Uvedené nadobudnutia sú preto zdaniteľné v Rakúsku v súlade s § 3 ods. 8 prílohy k UStG 1994 obsahujúcej ustanovenia týkajúce sa vnútorného trhu, ktorým sa preberá článok 41 smernice o DPH. Okrem toho sa daňová správa domnievala, že príslušné dodania v rámci Spoločenstva boli oslobodené od DPH a že z tohto dôvodu dodávatelia fakturovali túto daň nesprávne za tieto dodania. Podľa § 11 ods. 12 UStG 1994, ktorým sa preberá článok 203 smernice o DPH, sú však dodávatelia povinní ju zaplatiť. V tejto súvislosti daňová správa odmietla D odpočítanie DPH na vstupe uvedenej na dotknutých faktúrach.
13
Dňa 24. novembra 2020 Bundesfinanzgericht (Spolkový finančný súd, Rakúsko) zamietol žalobu, ktorú podala D proti daňovým výmerom uvedeným v bode 12 vyššie.
14
Verwaltungsgerichtshof (Najvyšší správny súd, Rakúsko), ktorý je predkladajúcim vnútroštátnym súdom a na ktorý D podala opravný prostriedok „Revision“, zrušil rozhodnutie Bundesfinanzgericht (Spolkový finančný súd) z 24. novembra 2020 a vrátil vec tomuto súdu, pričom dospel k záveru, že predmetné transakcie nepodliehajú dani podľa § 3 ods. 8 prílohy k UStG 1994 obsahujúcej ustanovenia týkajúce sa vnútorného trhu.
15
Rozhodnutím z 18. októbra 2022 Bundesfinanzgericht (Spolkový finančný súd) vyhovel žalobe D a s poukázaním na rozsudok zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií) (C‑696/20, EU:C:2022:528), rozhodol, že D neuskutočnila nadobudnutia v rámci Spoločenstva v Rakúsku len na základe použitia svojho rakúskeho identifikačného čísla pre DPH na účely dotknutých transakcií.
16
Daňový úrad podal opravný prostriedok „Revision“ na predkladajúci vnútroštátny súd. Tento úrad sa pýta na výklad článkov 40, 41 a 203 smernice o DPH, ako aj zásad neutrality DPH a proporcionality. Kladie si otázku, či tieto články a tieto zásady bránia zdaneniu predmetných nadobudnutí v rámci Spoločenstva v Rakúsku na základe pravidla uvedeného v § 3 ods. 8 prílohy k UStG 1994, ktorá obsahuje ustanovenia týkajúce sa vnútorného trhu, ak v tomto členskom štáte existuje daňový dlh týkajúci sa zodpovedajúcich dodaní v rámci Spoločenstva z dôvodu nesprávneho uvedenia DPH na faktúrach podľa § 11 ods. 12 UStG 1994, ktorým sa preberá článok 203 tejto smernice.
17
V tejto súvislosti má predkladajúci vnútroštátny súd pochybnosti o tom, či riešenie prijaté v rozsudku zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií) (C‑696/20, EU:C:2022:528), možno uplatniť na vec samu. Na rozdiel od veci, v ktorej bol vydaný tento rozsudok, DPH vzťahujúca sa na dodania uskutočnené spoločnosťou D bola splatná nie preto, že daňová správa nepovažovala tieto dodania za oslobodené od dane, ale z dôvodu nesprávneho uvedenia rakúskej DPH na dotknutých faktúrach. Okrem toho tento daňový dlh nie je konečný, pretože § 11 ods. 12 UStG 1994 umožňuje dodávateľom opraviť nesprávne faktúry, a to kedykoľvek, aj keď rok, v ktorom boli tieto faktúry vystavené, je premlčaný.
18
Za týchto podmienok Verwaltungsgerichtshof (Najvyšší správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Bránia články 40, 41 a 203 [smernice o DPH], ako aj zásady neutrality a proporcionality uplatneniu vnútroštátneho ustanovenia, konkrétne § 3 ods. 8 druhej vety [prílohy k UStG 1994, ktorá obsahuje ustanovenia týkajúce sa vnútorného trhu], podľa ktorého sa nadobudnutie považuje za uskutočnené na území toho členského štátu, ktorého identifikačné číslo pre DPH bolo použité nadobúdateľom, pokiaľ nadobúdateľ preukáže, že nadobudnutie bolo zdanené v členskom štáte, v ktorom sa tovar nachádza pri ukončení prepravy alebo odoslania, v takých prípadoch, v ktorých je nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva sprevádzané dodaním tovaru v rámci Spoločenstva, ktoré Rakúsko posudzuje ako dodanie oslobodené od dane, avšak z dôvodu uvedenia rakúskej DPH na faktúre existuje daňová povinnosť pre toto dodanie na základe vystavenej faktúry?
2.
V prípade, ak je odpoveď na prvú otázku kladná: vedie odstránenie DPH neoprávnene vykázanej na faktúre o dodaní tovaru v rámci Spoločenstva oslobodeného od dane, ku ktorému došlo z dôvodu neskoršej opravy faktúry jej vystavovateľom, k nadobudnutiu v rámci Spoločenstva podľa článku 41 [smernice o DPH], a ak áno, k akému okamihu sa toto nadobudnutie v rámci Spoločenstva považuje za uskutočnené?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
19
Svojou prvou otázkou sa predkladajúci vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa články 40, 41 a 203 smernice o DPH, ako aj zásady neutrality DPH a proporcionality majú vykladať v tom zmysle, že bránia uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje, že predmetom DPH je nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva v členskom štáte, v ktorom sa začalo odoslanie alebo preprava tovaru, z dôvodu, že nadobúdateľ uskutočnil toto nadobudnutie pod identifikačným číslom pre DPH prideleným týmto členským štátom, ak je takéto nadobudnutie tovaru sprevádzané dodaním tovaru v rámci Spoločenstva oslobodeným od DPH, pre ktoré existuje daňový dlh v uvedenom členskom štáte podľa pravidla stanoveného v článku 203 uvedenej smernice z dôvodu nesprávnej fakturácie DPH za toto dodanie.
20
Na úvod treba pripomenúť, že nadobudnutia tovaru v rámci Spoločenstva v zásade predstavujú transakcie podliehajúce DPH v súlade s článkom 2 ods. 1 písm. b) smernice o DPH.
21
Podľa článku 40 smernice o DPH za miesto nadobudnutia tovaru v rámci Spoločenstva sa považuje miesto v členskom štáte, v ktorom sa končí odoslanie alebo preprava tovaru nadobúdateľovi (ďalej len „členský štát skončenia odoslania alebo prepravy“).
22
Ak však nadobúdateľ uskutočňuje nadobudnutie v rámci Spoločenstva pod identifikačným číslom pre DPH, ktoré pridelil iný členský štát ako členský štát skončenia odoslania alebo prepravy (ďalej len „členský štát identifikácie“), za miesto tohto nadobudnutia sa v súlade s článkom 41 prvým odsekom smernice o DPH považuje miesto nachádzajúce sa na území členského štátu identifikácie, pokiaľ nadobúdateľ nepreukáže, že uvedené nadobudnutie podliehalo DPH v členskom štáte skončenia odoslania alebo prepravy.
23
Za okolností veci samej – ktoré predchádzali zavedeniu článku 138 ods. 1 písm. b) smernice o DPH smernicou 2018/1910 – sa článok 41 prvá veta smernice o DPH uplatní aj za predpokladu, že členský štát, ktorý sa opiera o toto ustanovenie, aby dosiahol, že DPH bude podliehať nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva, ako členský štát identifikácie, je členským štátom, v ktorom sa začalo odoslanie alebo preprava tovaru (ďalej len „členský štát začatia odoslania alebo prepravy“) [rozsudok zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií), C‑696/20, EU:C:2022:528, bod 43].
24
Treba tiež pripomenúť, pokiaľ ide o kontext, do ktorého patrí článok 41 smernice o DPH, že podľa všeobecného režimu tejto smernice po nadobudnutí v rámci Spoločenstva zdanenom v členskom štáte skončenia odoslania alebo prepravy alebo v členskom štáte identifikácie nasleduje dodanie v rámci Spoločenstva oslobodené od dane v členskom štáte začatia odoslania alebo prepravy podľa článku 138 smernice o DPH [pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií), C‑696/20, EU:C:2022:528, bod 51]. Oslobodenie dodania v rámci Spoločenstva zodpovedajúce nadobudnutiu v rámci Spoločenstva umožňuje zamedziť dvojitému zdaneniu, a v nadväznosti na to tiež porušeniu zásady daňovej neutrality, ktorá je súčasťou spoločného systému DPH (rozsudok z 27. septembra 2007, Teleos a i., C‑409/04, EU:C:2007:548, bod 25).
25
Navyše cieľom pravidla stanoveného v článku 41 smernice o DPH je na jednej strane zabezpečiť zdanenie daného nadobudnutia v rámci Spoločenstva. Na druhej strane má za cieľ zabrániť dvojitému zdaneniu za to isté nadobudnutie [pozri rozsudok zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií), C‑696/20, EU:C:2022:528, bod 41 a citovanú judikatúru].
26
V prejednávanej veci z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že daňová správa považovala dodania v rámci Spoločenstva, o ktoré ide vo veci samej, za transakcie oslobodené od DPH. Táto daňová správa však podriadila tieto dodania uplatneniu pravidla stanoveného v článku 203 smernice o DPH z dôvodu, že faktúry týkajúce sa týchto dodaní nesprávne uvádzali DPH.
27
Okrem toho z článku 203 smernice o DPH vyplýva, že DPH platí každá osoba, ktorá uvedie túto daň na faktúre.
28
Takáto osoba je povinná zaplatiť DPH uvedenú na faktúre bez ohľadu na povinnosť odviesť túto daň na základe plnenia, ktoré podlieha DPH (pozri rozsudok z 11. apríla 2013, Rusedespred, C‑138/12, EU:C:2013:233, bod 23 a citovanú judikatúru).
29
Článok 203 smernice o DPH má totiž za cieľ zabrániť nebezpečenstvu straty daňových príjmov, ktoré môže vzniknúť z práva na odpočítanie dane podľa tejto smernice. Toto ustanovenie sa má preto uplatniť, ak bola DPH vyfakturovaná nesprávne a existuje riziko straty daňových príjmov z dôvodu, že adresát predmetnej faktúry si môže uplatniť svoje právo na odpočítanie takejto DPH [rozsudok z 8. decembra 2022, Finanzamt Österreich (DPH omylom fakturovaná konečným spotrebiteľom), C‑378/21, EU:C:2022:968, body 20 a 21].
30
Naproti tomu článok 203 smernice o DPH sa nevzťahuje na situácie, v ktorých je DPH uvedená na faktúre správna v tom zmysle, že zodpovedá skutočne zdaniteľnému plneniu podľa iného ustanovenia tejto smernice [pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. decembra 2022, Finanzamt Österreich (DPH omylom fakturovaná konečným spotrebiteľom), C‑378/21, EU:C:2022:968, body 22 a 23].
31
Z vyššie uvedeného vyplýva, že články 41 a 203 smernice o DPH podliehajú odlišným podmienkam uplatnenia a sledujú vlastný účel. Pokiaľ sú teda ich podmienky uplatnenia splnené, nič v týchto ustanoveniach nebráni ich súčasnému uplatneniu na nadobudnutie v rámci Spoločenstva a z dôvodu nesprávneho uvedenia DPH na faktúre na dodanie v rámci Spoločenstva oslobodené od dane. Rovnako nič v ostatných ustanoveniach smernice o DPH nebráni takémuto súbežnému uplatneniu článkov 41 a 203 tejto smernice.
32
Pokiaľ ide o zásady neutrality DPH a proporcionality, treba pripomenúť, že opatrenia prijaté členskými štátmi na zabezpečenie riadneho výberu dane a predchádzania daňovým podvodom nesmú ísť v súlade so zásadou proporcionality nad rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie takto sledovaných cieľov a nemôžu sa teda používať spôsobom spochybňujúcim neutralitu DPH, ktorá predstavuje základnú zásadu spoločného systému DPH zavedeného právom Únie v tejto oblasti [pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií), C‑696/20, EU:C:2022:528, bod 54].
33
Cieľom zásady neutrality DPH je úplne zbaviť zdaniteľnú osobu bremena DPH v rámci jej hospodárskych činností. Spoločný systém DPH takto zaručuje úplnú neutralitu, čo sa týka daňového bremena všetkých hospodárskych činností, bez ohľadu na účely a výsledky týchto činností, pod podmienkou, že tieto v zásade podliehajú DPH (rozsudok z 2. júla 2020, Terracult, C‑835/18, EU:C:2020:520, bod 25).
34
V tejto súvislosti je pravda, že príjemca faktúry, v ktorej je nesprávne uvedená DPH, nemá právo na odpočítanie tejto dane, ktorá je splatná podľa článku 203 smernice o DPH, pretože právo na odpočítanie vyfakturovanej DPH vo všeobecnosti súvisí so skutočným uskutočnením zdaniteľného plnenia, zatiaľ čo DPH je podľa tohto ustanovenia splatná nezávisle od takejto transakcie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 31. januára 2013, Stroj trans, C‑642/11, EU:C:2013:54, bod 30 a citovanú judikatúru).
35
DPH splatnú podľa článku 203 smernice o DPH však možno opraviť vzhľadom na účel tohto ustanovenia opísaný v bode 29 vyššie, pretože na zabezpečenie neutrality DPH prináleží členským štátom, aby vo svojich vnútroštátnych právnych poriadkoch stanovili možnosť opraviť akúkoľvek nedôvodne vyfakturovanú daň, ak vystaviteľ faktúry preukáže svoju dobrú vieru alebo ak vystaviteľ faktúry včas úplne zabráni nebezpečenstvu straty daňových príjmov (pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. mája 2019, EN.SA., C‑712/17, EU:C:2019:374, bod 33 a citovanú judikatúru).
36
Dodržiavanie zásady neutrality DPH je zabezpečené najmä systémom, v ktorom na jednej strane dodávateľ, ktorý omylom zaplatil daňovým orgánom DPH, môže požiadať o jej vrátenie, a na druhej strane nadobúdateľ môže podľa občianskeho práva podať žalobu o vydanie bezdôvodného obohatenia proti uvedenému dodávateľovi, ktorý mu nezaplatil vrátenú DPH, pretože tento systém umožňuje nadobúdateľovi, ktorý znášal daň fakturovanú omylom, získať vrátenie súm zaplatených bez právneho dôvodu. Ak sa vrátenie DPH stane nemožným alebo nadmerne ťažkým, najmä v prípade platobnej neschopnosti dodávateľa, zásady neutrality DPH a efektivity vyžadujú, aby členské štáty stanovili nástroje potrebné na to, aby nadobúdateľovi umožnili získať späť DPH fakturovanú a zaplatenú bez právneho dôvodu, najmä zaslaním jeho žiadosti o vrátenie priamo daňovému orgánu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 13. októbra 2022, HUMDA, C‑397/21, EU:C:2022:790, body 21 a 22 a citovanú judikatúru).
37
V tejto súvislosti predkladajúci vnútroštátny súd okrem iného uviedol, že rakúske právo umožňuje opravu nedôvodne vyfakturovanej DPH prostredníctvom opravy nesprávnych faktúr a že takúto opravu možno vykonať kedykoľvek, aj keď je rok, v ktorom boli tieto faktúry vystavené, premlčaný.
38
Za týchto podmienok zdanenie nadobudnutí v rámci Spoločenstva v členskom štáte identifikácie v súlade s článkom 41 smernice o DPH za predpokladu, že zodpovedajúce dodania v rámci Spoločenstva sú oslobodené od DPH a že v tom istom členskom štáte existuje daňový dlh týkajúci sa týchto dodaní na základe pravidla stanoveného v článku 203 tejto smernice, nie je v rozpore so zásadami neutrality DPH a proporcionality.
39
V dôsledku toho v situácii, o akú ide vo veci samej, keď je členský štát identifikácie členským štátom začatia odoslania alebo prepravy, uplatnenie pravidla stanoveného v článku 203 smernice o DPH na dodania v rámci Spoločenstva oslobodené od DPH v členskom štáte začatia odoslania alebo prepravy nebráni zdaneniu zodpovedajúcich nadobudnutí v rámci Spoločenstva v tom istom členskom štáte v súlade s článkom 41 tejto smernice.
40
Záver uvedený v bode 39 vyššie nie je spochybnený rozsudkom zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií), C‑696/20, EU:C:2022:528, bod 55), v ktorom Súdny dvor rozhodol, že uplatnenie pravidla stanoveného v článku 41 smernice o DPH v členskom štáte identifikácie na nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva, ktoré je sprevádzané dodaním tovaru v rámci Spoločenstva, ktoré sa v tomto členskom štáte nepovažovalo za oslobodené od dane, vedie k dodatočnému zdaneniu, ktoré nie je v súlade so zásadami proporcionality a neutrality DPH.
41
Ako totiž vyplýva najmä z bodov 49, 52 a 53 rozsudku zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií), C‑696/20, EU:C:2022:528), záver, ku ktorému dospel Súdny dvor v tomto rozsudku, bol založený na konštatovaní predkladajúceho vnútroštátneho súdu, podľa ktorého na jednej strane vnútroštátny daňový orgán s predmetným dodaním v rámci Spoločenstva s konečnou platnosťou zaobchádzal ako s transakciou podliehajúcou DPH – a nie ako s transakciou oslobodenou od tejto dane v súlade s článkom 138 smernice o DPH – a na druhej strane zdaniteľná osoba si nemohla odpočítať DPH zaplatenú na vstupe z tohto dodania. V tejto súvislosti Súdny dvor najmä uviedol, že v prípade neexistencie oslobodenia dodania v rámci Spoločenstva od dane v členskom štáte začatia odoslania alebo prepravy nemohlo existovať riziko daňového úniku, takže zdanenie tejto transakcie v tomto členskom štáte na základe pravidla uvedeného v článku 41 smernice o DPH bolo v rozpore s cieľmi sledovanými týmto ustanovením, ako sú pripomenuté v bode 25 vyššie.
42
Naproti tomu vo veci samej DPH vzťahujúca sa na predmetné dodania v rámci Spoločenstva nie je splatná z dôvodu neexistencie oslobodenia týchto dodaní od dane, ale podľa pravidla uvedeného v článku 203 smernice o DPH.
43
Ako však uviedol generálny advokát v bode 54 svojich návrhov, vznik daňového dlhu podľa článku 203 smernice o DPH, ktorý je povinný zaplatiť dodávateľ tovaru v rámci Spoločenstva nesprávne fakturujúci DPH, sa nerovná zdaneniu týchto dodaní prostredníctvom DPH. Ako totiž bolo pripomenuté v bode 34 vyššie, daňový dlh stanovený v článku 203 tejto smernice nevzniká z dôvodu transakcie podliehajúcej DPH, ale len z dôvodu, že DPH je uvedená na dotknutej faktúre.
44
Okrem toho v rozsudku zo 7. júla 2022, Dyrektor Izby Skarbowej w W. (Nesprávna kvalifikácia reťazových transakcií), C‑696/20, EU:C:2022:528), dotknutý daňový orgán s dodaním v rámci Spoločenstva dotknutým vo veci samej s konečnou platnosťou zaobchádzal ako s transakciou podliehajúcou DPH, zatiaľ čo v situácii uvedenej v tejto prejudiciálnej otázke možno daňový dlh, ktorý vznikol podľa článku 203 smernice o DPH, v zásade opraviť.
45
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na prvú prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že články 40, 41 a 203 smernice o DPH, ako aj zásady neutrality DPH a proporcionality sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje, že predmetom DPH je nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva v členskom štáte, v ktorom sa začalo odoslanie alebo preprava tovaru, z dôvodu, že nadobúdateľ uskutočnil toto nadobudnutie pod identifikačným číslom pre DPH prideleným týmto členským štátom, ak je takéto nadobudnutie tovaru sprevádzané dodaním tovaru v rámci Spoločenstva oslobodeným od DPH, pre ktoré existuje daňový dlh v uvedenom členskom štáte podľa pravidla stanoveného v článku 203 uvedenej smernice z dôvodu nesprávnej fakturácie DPH za toto dodanie.
O druhej otázke
46
Vzhľadom na odpoveď na prvú otázku nie je potrebné preskúmať druhú otázku.
O trovách
47
Vzhľadom na to, že konanie pred Všeobecným súdom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Všeobecnému súdu a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (prejudiciálna komora)
rozhodol takto:
Články 40, 41 a 203 smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty, ako aj zásady neutrality dane z pridanej hodnoty (DPH) a proporcionality
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
nebránia uplatneniu vnútroštátnej právnej úpravy, ktorá stanovuje, že predmetom DPH je nadobudnutie tovaru v rámci Spoločenstva v členskom štáte, v ktorom sa začalo odoslanie alebo preprava tovaru, z dôvodu, že nadobúdateľ uskutočnil toto nadobudnutie pod identifikačným číslom pre DPH prideleným týmto členským štátom, ak je takéto nadobudnutie tovaru sprevádzané dodaním tovaru v rámci Spoločenstva oslobodeným od DPH, pre ktoré existuje daňový dlh v uvedenom členskom štáte podľa pravidla stanoveného v článku 203 uvedenej smernice z dôvodu nesprávnej fakturácie DPH za toto dodanie.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Petrlík
Valasidis
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu z 25. februára 2026.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.