62003TJ0081_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
V spojených veciach T‑81/03, T‑82/03 a T‑103/03,
Mast-Jägermeister AG,
so sídlom vo Wolfenbütteli (Nemecko), v zastúpení: C. Drzymalla, advokát,
žalobkyňa,
proti
Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT),
v zastúpení: J. García Murillo, splnomocnená zástupkyňa,
žalovanému,
ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT a vedľajší účastník v konaní pred Súdom prvého stupňa:
Licorera Zacapaneca SA,
so sídlom v Santa Cruz (Guatemala), v zastúpení: L. Corno Caparrós a B. Uriarte Valiente, advokáti,
ktorých predmetom sú tri žaloby podané proti rozhodnutiam prvého odvolacieho senátu ÚHVT z 19. decembra 2002 (vec R 412/2002‑1 a vec R 382/2002‑1) a zo 14. januára 2003 (vec R 407/2002‑1), ktoré sa týkajú námietkových konaní medzi Licorera Zacapaneca SA a Mast‑Jägermeister AG,
SÚD PRVÉHO STUPŇA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV (piata komora),
v zložení: predseda komory M. Vilaras, sudkyne M. E. Martins Ribeiro a K. Jürimäe,
tajomník: K. Andová, referentka,
so zreteľom na žaloby podané do kancelárie Súdu prvého stupňa 3. (veci T‑81/03 a T‑82/03) a 19. marca 2003 (vec T‑103/03),
so zreteľom na vyjadrenie ÚHVT k žalobe podané do kancelárie Súdu prvého stupňa 14. (veci T‑81/03 a T‑82/03) a 15. decembra 2004 (vec T‑103/03),
so zreteľom na vyjadrenia vedľajšieho účastníka konania k žalobe podané do kancelárie Súdu prvého stupňa 15. decembra 2004,
so zreteľom na prerušenia konaní, o ktorých sa rozhodlo 16. júna, 5. decembra 2003 a 22. apríla 2004,
so zreteľom na rozhodnutie Súdu prvého stupňa z 1. júna 2006 o spojení veci,
so zreteľom na ústnu časť konania a po pojednávaní z 13. júla 2006,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
Okolnosti predchádzajúce sporu
1. Spoločnosť Licorera Zacapaneca SA podala 13. novembra 1998 na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) tri prihlášky ochrannej známky Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), v znení zmien a doplnení.
2. Tri prihlášky ochranných známok boli podané (ďalej len posudzované spoločne „prihlasované ochranné známky“) na zápis týchto obrazových označení, pre ktoré prihlasované farby boli čierna, zlatá a biela, ako aj, pokiaľ ide výlučne o ochranné známky, ktorých prihlášky boli dané vo veciach T‑81/03 a T‑103/03, červená:
>image>1
>image>2
>image>3
(vec T‑81/03)
(vec T‑82/03)
(vec T‑103/03)
>lt>2
3. Výrobky uvedené v prihláškach sú rovnaké v troch právnych veciach a patria do triedy 32 a 33 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júla 1957 v revidovanom a doplnenom znení. Zoznam výrobkov, pre ktorý sa podali prihlášky, tak ako bol ohraničený vedľajším účastníkom konania 7. februára 2000, obsahuje najmä tieto výrobky:
– trieda 32: „minerálne a sýtené vody a ostatné nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a ovocné šťavy; sirupy a ostatné prípravky na výrobu nápojov“,
– trieda 33: „Rum, rumové likéry a brandy“.
4. Dve prihlášky ochrannej známky Spoločenstva, ktoré sú predmetom vecí T‑81/03 a T‑82/03, boli zverejnené vo Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 88/99 z 8. novembra 1999.
5. Dňa 24. novembra 1999 podala Mast-Jägermeister AG dve námietky voči týmto prihláškam na základe článku 42 ods. 1 nariadenia č. 40/94. Námietky boli založené na skoršej obrazovej ochrannej známke Spoločenstva žalobkyne, zapísanej 16. októbra 1998 pod číslom 337 337 (ďalej len „skoršia ochranná známka“), ktorá je znázornená takto:
>image>4
6. Výrobky, pre ktoré je skoršia ochranná známka zapísaná, patria do tried 18, 25, 32 a 33 v zmysle Niceskej dohody a zodpovedajú tomuto opisu:
– trieda 18: „Dáždniky, slnečníky“,
– trieda 25: „Odevy, obuv, pokrývky hlavy“,
– trieda 32: „Nealkoholické nápoje“,
– trieda 33: „Vína, šumivé vína, ovocné vína, ovocné šumivé vína, liehoviny“.
7. Dôvodmi uvedenými na podporu každej námietky boli zhodnosť prihlasovanej ochrannej známky a skoršej ochrannej známky a pravdepodobnosť zámeny medzi nimi, v zmysle článku 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia č. 40/94.
8. Tretia prihláška ochrannej známky Spoločenstva vedľajšieho účastníka konania, ktorá bola predmetom veci T‑103/03, bola zverejnená vo Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 38/2000 z 15. mája 2000.
9. Dňa 31. mája 2000 podala žalobkyňa námietku proti tejto prihláške založenú na skoršej ochrannej známke, zmienenej v bode 5 vyššie, ako aj na skoršej obrazovej ochrannej známke Spoločenstva zapísanej 15. októbra 1998 pod číslom 135 228 (ďalej len „druhá skoršia ochranná známka“) a vyobrazenej takto:
>image>5
10. Výrobky, pre ktoré je druhá skoršia ochranná známka zapísaná, patria do triedy 33 v zmysle Niceskej dohody a zodpovedajú tomuto opisu: „Alkoholické nápoje (s výnimkou piva)“.
11. Dôvodmi uvedenými na podporu námietky boli zhodnosť prihlasovanej ochrannej známky a dvoch skorších ochranných známok a pravdepodobnosť zámeny medzi nimi, v zmysle článku 8 ods. 1 písm. a) a b) nariadenia č. 40/94.
12. Vo svojich oznámeniach o dôvodoch svojich troch námietok predložených 2. júna (vec T‑81/03), 27. apríla (vec T‑82/03) a 3. novembra 2000 (vec T‑103/03), ako aj v listovej korešpondencii z 27. septembra 2000 (veci T‑81/03 a T‑82/03) žalobkyňa poukázala na výsledky dvoch prieskumov verejnej mienky, uskutočnených v roku 1994 a v roku 1999 v Nemecku. Prieskum z roku 1994 viedol k záveru, že 88 % dospelej nemeckej populácie spájalo ochrannú známku Jägermeister s alkoholickými nápojmi. Podľa záverov prieskumu z roku 1999 70% nemeckej populácie bolo schopných spojiť meno „Jägermeister“ s čiernobielym vyobrazením hlavy jeleňa.
13. Troma rozhodnutiami z 25. marca (vec T‑81/03), 27. februára (vec T‑82/03) a zo 14. marca 2002 (vec T‑103/03) námietkové oddelenia vyhoveli námietkam a zamietli tri prihlášky v celom rozsahu z toho dôvodu, že existovala pravdepodobnosť zámeny v Španielsku, vzhľadom na podobnosť sporných označení a v dôsledku skutočnosti, že predmetné výrobky sú sčasti zhodné a sčasti podobné. Pokiaľ ide o dva prieskumy verejných mienok, ktoré nechala urobiť žalobkyňa, námietkové oddelenia sa domnievali, že prieskum verejnej mienky z roku 1994 nebol relevantný, pretože odkazuje na spoznanie ochrannej známky Jägermeister a nie skoršej ochrannej známky na trhu. Pokiaľ ide o druhý prieskum verejnej mienky z roku 1999, námietkové oddelenia vo svojich rozhodnutiach o námietkach vzťahujúcich sa na predmet právnych vecí T‑81/03 a T‑82/03 skonštatovali, že žalobkyňa nepredložila v lehote stanovenej na doplnenie svojich námietok predstavenie kresby, ktorá bola ukázaná skúmaným osobám. Vo svojom rozhodnutí o námietke vzťahujúcej sa na predmet veci T‑103/0 námietkové oddelenie navyše nezohľadnilo tento prieskum, ktorého všetky informácie boli predložené včas, z toho dôvodu, že na jednej strane tento prieskum verejnej mienky nepreukázal, že na ďalších relevantných územiach mimo Španielska má slovný prvok „venado especial“ taký istý vplyv, aký má na verejnosť tejto krajiny, a na druhej strane, že existencia pravdepodobnosti zámeny v Španielsku bola dostatočná pre zamietnutie prihlášky, ktorá bola napadnutá v celom rozsahu. Nakoniec, v tom istom rozhodnutí námietkové oddelenie sústredilo svoj rozbor na pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou v tejto veci a skoršou ochrannou známkou a neporovnalo prihlasovanú ochrannú známku s druhou skoršou ochrannou známkou.
14. Dňa 25. apríla (vec T‑82/03) a 10. mája 2002 (veci T‑81/03 a T‑103/03) podal vedľajší účastník konania tri odvolania, podľa článkov 57 až 62 nariadenia č. 40/94 proti už citovaným rozhodnutiam námietkových oddelení.
15. Rozhodnutiami z 19. decembra 2002 (vec R 412/2002‑1, ktorá je predmetom súdneho konania T‑81/03, a vec R 382/2002‑1, ktorá je predmetom súdneho konania T‑82/03) a zo 14. januára 2003 (vec R 407/2002‑1, ktorá je predmetom súdneho konania T‑103/03) (ďalej len, spoločne, „napadnuté rozhodnutia“), prvý odvolací senát ÚHVT vyhovel odvolaniu vedľajšieho účastníka konania, a teda zamietol námietky žalobkyne. Napadnuté rozhodnutia boli doručené žalobkyni 2. januára (veci T‑81/03 a T‑82/03) a 20. januára 2003 (T‑103/03).
16. Odvolací senát zastával v podstate názor, že napriek zhode niektorých sporných výrobkov, obsiahnutých v triedach 32 a 33, nie je žiaden naliehavý dôvod domnievať sa, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanými ochrannými známkami a skoršou ochrannou známkou u veľkej časti verejnosti v akejkoľvek časti Spoločenstva, a to z dôvodu rozdielu medzi uvedenými ochrannými známkami z hľadiska vizuálneho a fonetického, ako aj z dôvodu neexistencie veľkej koncepčnej podobnosti medzi nimi. Tento záver, založený v samej podstate na porovnávaní kolidujúcich označení odvolacím senátom, sa opiera o častosť výskytu obrázku jeleňa alebo hlavy jeleňa na účel ochrany sortimentu nápojov, ako to potvrdzuje osem zápisov ochranných známok a prieskum u registra ochranných známok Spojeného kráľovstva, ktorý vykonal motu proprio
odvolací senát.
17. Pokiaľ ide o dva prieskumy verejnej mienky predložené žalobkyňou, odvolací senát vo svojich rozhodnutiach z 19. decembra 2002 (veci T‑81/03 a T‑82/03) potvrdil v podstate z tých istých dôvodov stanoviská námietkových oddelení. Vo svojom rozhodnutí zo 14. januára 2003 (vec T‑103/03) odvolací senát tiež potvrdil záver námietkového oddelenia o tom, že prieskum z roku 1994 nie je relevantný. Pokiaľ ide o prieskum z roku 1999, odvolací senát sa domnieval, že z jeho výsledkov nevyplýva záver o vnímaní nemeckého spotrebiteľa postaveného zoči‑voči obrazu jeleňa odlišnému od obrazu hlavy jeleňa ochrannej známky žalobkyne, ktorý sprevádzajú cudzie slová „venado especial“. Podľa názoru odvolacieho senátu je ťažké v tomto prípade uveriť, že spotrebitelia budú pokračovať v spájaní predmetného obrazu s výrobkom žalobkyne (Mast-Jägermeister). Preto aj keď senát pripustil, že skoršia ochranná známka má silnejší odlišujúci charakter v Nemecku, vôbec to neznamená, že nemecká verejnosť si zamieňa prihlasovanú ochrannú známku s hlavou jeleňa, ktorá charakterizuje výrobky žalobkyne. Nakoniec v tom istom rozhodnutí odvolací senát potvrdil právny názor námietkového oddelenia, ktorý spočíva pri posudzovaní pravdepodobnosti zámeny v prejednávanej veci na nezohľadnení tej skutočnosti, že skoršia ochranná známka, uvedená v bode 5 vyššie, je bližšie k prihlasovanej ochrannej známke. V prípade pravdepodobnosti zámeny medzi prihlasovanou ohranou známkou a skoršou ochrannou známkou totiž nie je potrebné hodnotiť druhú skoršiu ochrannú známku. Naopak v prípade, že pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou ochrannou známkou neexistuje, uvedená pravdepodobnosť medzi prihlasovanou ochrannou známkou a druhou skoršou ochrannou známkou je a fortiori
vylúčená.
Návrhy účastníkov konania
18. Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
– zrušil napadnuté rozhodnutia,
– zaviazal žalovaného na náhradu trov konania.
19. ÚHVT navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
– hlavne:
– zrušil napadnuté rozhodnutia,
– zaviazal vedľajšieho účastníka konania na náhradu trov konania alebo zaviazal každého účastníka konania na znášanie vlastných trov konania,
– subsidiárne:
– zamietol žaloby,
– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
20. Vedľajší účastník konania navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
– zamietol žaloby,
– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
21. Počas pojednávania ÚHVT vzal späť svoj návrh v časti, v ktorej sa domáhal toho, aby vedľajší účastník bol zaviazaný na náhradu trov konania v prípade, že sa vyhovie žalobe, a upresnil, že v takomto prípade každý účastník konania musí byť zaviazaný na to, aby znášal vlastné trovy konania. Súd prvého stupňa zaznamenal túto zmenu do zápisnice z pojednávania.
22. Počas pojednávania vedľajší účastník konania doplnil návrh týkajúci sa trov konania, ktorý spočíva v tom, aby ÚHVT bol zaviazaný na náhradu trov konania vedľajšieho účastníka v prípade zrušenia napadnutých rozhodnutí. Vedľajší účastník odôvodnil toto rozhodnutie tou skutočnosťou, že ÚHVT sa svojím hlavným návrhom pripojil k návrhu žalobkyne, ktorý má za cieľ zrušenie napadnutých rozhodnutí. Z rozsudku Súdneho dvora z 12. októbra 2004, Vedial/ÚHVT (C‑106/03 P, Zb. s. I‑9573, bod 26), pritom vyplýva, že toto stanovisko ÚHVT zasahuje do legitímnej dôvery vedľajšieho účastníka konania, ktorý očakáva, že ÚHVT bude obhajovať pred Súdom prvého stupňa rozhodnutia svojich odvolacích senátov. Súd prvého stupňa zaznamenal túto zmenu do zápisnice z pojednávania.
O prípustnosti hlavných návrhov ÚHVT
Tvrdenia účastníkov konania
23. ÚHVT sa domnieva, že hlavné návrhy, ktoré sú zamerané na to, aby napadnuté rozhodnutia boli zrušené, sú prípustné. V tejto súvislosti sa odvoláva na judikatúru, podľa ktorej nemá povinnosť systematicky brániť každé napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu, ale môže sa pripojiť k návrhu žalobkyne alebo tiež ponechať vec na úvahu Súdu prvého stupňa [rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. júna 2004, GE Betz/ÚHVT – Atofina Chemicals (BIOMATE), T‑107/02, Zb. s. II‑1845, body 34 a 36].
Posúdenie Súdom prvého stupňa
24. Treba zdôrazniť, že svojimi hlavnými návrhmi sa ÚHVT domáha toho, aby Súd prvého stupňa zrušil napadnuté rozhodnutia. Na podporu svojich návrhov ÚHVT uvádza tvrdenia, ktoré smerujú k preukázaniu toho, že odvolací senát sa dopustil omylu, keď vylúčil existenciu pravdepodobnosti zámeny v prejednávanej veci.
25. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že ÚHVT v konaní o žalobe podanej proti rozhodnutiu, ktoré vydal odvolací senát v námietkovom konaní, nie je oprávnený prostredníctvom svojich návrhov podaných pred Súdom prvého stupňa meniť skutkové okolnosti sporu, ktoré vyplývajú z návrhov prihlasovateľa a namietateľa [rozsudok Vedial/ÚHVT, už citovaný v bode 22 vyššie, bod 26; pozri rozsudok Súdu prvého stupňa z 1. februára 2006, Dami/ÚHVT – Stilton Cheese Makers (GERONIMO STILTON), T‑466/04 a T‑467/04, Zb. s. II-183, bod 29 a tam citovanú judikatúru].
26. Z uvedenej judikatúry však nevyplýva, že ÚHVT je povinný navrhnúť zamietnutie žaloby podanej proti rozhodnutiu niektorého zo svojich odvolacích senátov. ÚHVT síce nie je aktívne legitimovaný na podanie žaloby proti rozhodnutiu odvolacieho senátu, ale naopak nemôže byť povinný systematicky brániť každé napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu alebo automaticky navrhovať zamietnutie akejkoľvek žaloby podanej proti takémuto rozhodnutiu (rozsudky BIOMATE, už citovaný v bode 23 vyššie, bod 34, a GERONIMO STILTON, už citovaný v bode 25 vyššie, bod 30).
27. Nič teda nebráni ÚHVT v tom, aby sa pripojil k návrhu žalobkyne, alebo aby posúdenie prenechal na voľnú úvahu Súdu prvého stupňa, pričom mu na objasnenie poskytne všetko, čo považuje za vhodné [rozsudky Súdu prvého stupňa BIOMATE, už citovaný v bode 23 vyššie, bod 36; z 25. októbra 2005, Peek & Cloppenburg/ÚHVT (Cloppenburg), T‑379/03, Zb. s. II–4633, bod 22, a GERONIMO STILTON, už citovaný v bode 25 vyššie, bod 31].
28. Naproti tomu ÚHVT nemôže podávať návrhy požadujúce zrušenie alebo zmenu rozhodnutia odvolacieho senátu v bode, ktorý nebol uvedený v žalobe, ani nemôže uvádzať dôvody, ktoré neobsahovala žaloba (rozsudky Vedial/ÚHVT, už citovaný v bode 22 vyššie, bod 34; Cloppenburg, už citovaný v bode 27 vyššie, bod 22, a GERONIMO STILTON, už citovaný v bode 25 vyššie, bod 32).
29. V prejednávanej veci je potrebné konštatovať, že v rámci týchto hlavných návrhov ÚHVT uviedol výslovne iba tvrdenia podporujúce návrhy žalobkyne, podľa ktorých sa odvolací senát dopustil nesprávneho posúdenia, keď sa domnieval, že neexistovala pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami prinajmenšom v Španielsku. Preto hlavné návrhy ÚHVT a tvrdenia uvedené na ich podporu sú prípustné v rozsahu, v ktorom neprekračujú rámec návrhov a dôvodov uvádzaných žalobkyňou.
O veci samej
30. Pre každú z právnych vecí žalobkyňa uvádza dva dôvody založené po prvé na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 a po druhé na porušení článku 73 tohto nariadenia. Po prvé treba skúmať prvý dôvod.
Tvrdenia účastníkov konania
31. Žalobkyňa tým, že odkazuje na judikatúru týkajúcu sa posudzovania pravdepodobnosti zámeny, zdôrazňuje, že aby sa posúdila uvedená pravdepodobnosť, treba vychádzať z hľadiska dotknutej verejnosti v celej Európskej únii, keďže skoršia ochranná zámka je ochrannou známkou Spoločenstva. Ako vyplýva z článku 8 ods. 4 nariadenia č. 40/94, stačí však, aby pravdepodobnosť zámeny existovala aspoň na relevantnej časti Európskej únie, ako je celé územie členského štátu.
32. Žalobkyňa sa domnieva, že odvolací senát správne skonštatoval zhodnosť alebo podobnosť dotknutých výrobkov. Naopak kritizuje porovnanie medzi označeniami, ktoré vykonal odvolací senát.
33. Po prvé v tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát kládol nadmerný dôraz na slovo „venado“ alebo vo veci T‑103/03 na slová „venado especial“. Vzhľadom na význam slova „venado“ v španielčine (jeleň) pre hispanofónneho spotrebiteľa toto slovo len opisuje obraz obsiahnutý v prihlasovaných ochranných známkach. Tento obraz má na základe svojej veľkosti prevládajúce postavenie v prihlasovaných ochranných známkach. Takto na základe svojej čisto opisnej funkcie obrazového prvku nemôže mať slovo „venado“ významný charakter pre hispanofónnu verejnosť. Slovo „especial“, ktoré sa objavuje výlučne v prihlasovanej ochrannej známke, ktorá je predmetom veci T‑103/03, má len význam „osobitný“, a preto je chápaný dotknutou verejnosťou ako informácia o tom, že výrobok je zlepšeným alebo zmeneným výrobkom od toho istého výrobcu. Rovnaké spôsoby chápania sú bežne používané a nemajú rozlišovací charakter.
34. Dokonca aj mimo hispanofónnej verejnosti nemožno popierať podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami z toho dôvodu, že na prihlasovaných ochranných známkach sa nachádza prvok „venado“. Keď podľa žalobkyne skoršia ochranná známka spočíva výlučne na obrazovom označení, je to práve obrazový prvok neskoršej zmiešanej ochrannej známky, to znamená slovnej a obrazovej, ktorý vyvoláva zámeny. Slovný prvok poslednej uvedenej ochrannej známky môže bezpochyby ešte zvýšiť pravdepodobnosť zámeny v prejednávanej veci, keď tento prvok zodpovedá koncepčne obrazovému prvku prihlasovaných ochranných známok. Naopak žalobkyňa sa domnieva, že slovný prvok neskoršieho zmiešaného označenia v žiadnom prípade nemôže zdôrazniť rozdiel medzi týmto označením a skoršou ochrannou známkou, ktorá neobsahuje slovný prvok, keď je porovnanie tohto slovného prvku so skoršou obrazovou ochrannou známkou celkom vylúčené. Podľa žalobkyne bude totiž verejnosť porovnávať obraz skoršej obrazovej ochrannej známky, ktorý má zachytený v pamäti, s obrazovým prvkom neskoršej ochrannej známky. Odlišné posúdenie tejto otázky by viedlo čisto a jednoducho k umožneniu zhodného alebo takmer zhodného prevzatia skoršieho obrazového označenia do neskoršieho označenia, keď by akékoľvek slovo bolo s tým spojené, vrátane slova zodpovedajúceho jednoduchému slovnému opisu obrazového označenia.
35. Podľa žalobkyne sa prejednávaná vec odlišuje od prípadu, keď ako skoršia ochranná známka, tak aj prihlasovaná ochranná známka spočívajú na kombinácii slovných a obrazových prvkov. V tomto prípade niekedy môže nastať situácia, že slovný prvok skoršej ochrannej známky je natoľko výrazný, že dotknutá verejnosť si zapamätá túto ochrannú známku len prostredníctvom jej slovného prvku, a že keď je postavená zoči‑voči neskoršiemu slovnému a obrazovému označeniu, zoberie rozhodujúcim spôsobom do úvahy len slovné prvky obsiahnuté v kolidujúcich označeniach.
36. Z toho vplýva, že pre porovnanie kolidujúcich označení je potrebné zohľadniť obrazový prvok prihlasovaných ochranných známok ako rozhodujúci prvok, a to tým viac, že výrobky, na ktoré sa označenia viažu, sú na každodenné použitie, kupované hlavne na základe zrakového vnemu, z čoho vyplýva mimoriadna dôležitosť obrazového prvku.
37. Po druhé žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát v tejto súvislosti nesprávne zohľadnil usporiadanie farieb v prihlasovaných ochrann ých známkach. Zápis skoršej čiernobielej ochrannej známky sa totiž vzťahuje na každé farebné usporiadanie, vrátane použitia pozlátenej farby pre rám vo forme kružnice a pre obrysy hlavy jeleňa. Skutočnosť, že prihlasovaná ochranná známka vo veci T‑103/03 je zapísaná do rámca tvoreného čiernymi a červenými úsečkami, a takto by mohla vytvárať dojem vinety, nemá tiež žiadnu relevanciu. Keďže tento rámec bol základným geometrickým tvarom, dotknutá verejnosť tomu neprikladala žiadnu dôležitosť. Okrem toho druhá skoršia ochranná známka spočívala tiež na vinete, zatiaľ čo skoršia ochranná známka je tiež vyobrazená opakovane na vinete.
38. Po tretie sa žalobkyňa domnieva, že odvolací senát kládol príliš veľký dôraz na drobné rozdiely medzi prihlasovanými ochrannými známkami a skoršou ochrannou známkou, vzhľadom na veľké podobnosti medzi nimi. Dotknutá verejnosť si však zapamätá len približný dojem obrazových označení a nie ich podrobnosti, ako sú skutočnosti, že v skoršej ochrannej známke je kožušina jeleňa naskicovaná a jeho hlava nakreslená spôsobom rytectva, zatiaľ čo prihlasované ochranné známky sa nevyznačujú takýmito vlastnosťami. Rovnako to platí, pokiaľ ide o jelenie parohy, ktoré sú zrezané v prihlasovaných ochranných známkach, zatiaľ čo v skoršej ochrannej známke sú vyobrazené celistvo, a pokiaľ ide o to, že na prihlasovaných ochranných známkach nie je kríž zasadený do aureoly, pričom na skoršej ochrannej známke je vyobrazený takto.
39. Žalobkyňa zdôrazňuje, že celkový dojem skoršej ochrannej známky sa vyznačuje portrétovým vyobrazením hlavy jeleňa, ktorá je vnútri kružnice priamo tvárou v tvár voči tomu, kto ju pozoruje. Imaginárna úsečka, ktorá vedie od čela cez nos až po papuľu jeleňa, prečnieva vertikálne cez šiju zvieraťa. Uši sa nachádzajú približne 45 stupňov od tejto vertikálnej úsečky, začiatok rohov je priamo za ušami.
40. Prihlasované ochranné známky sa vyznačujú tiež takouto imaginárnou priamou úsečkou prečnievajúcou nad šiju, ktorá ide od čela cez nos až po papuľu jeleňa. Navyše uši jeleňa sa nachádzajú tiež približne 45 stupňov od tejto vertikálnej úsečky a začiatok rohov sa nachádza tiež priamo za ušami. Nakoniec ako v prihlasovaných ochranných známkach, tak aj v skoršej ochrannej známke je hlava jeleňa oddelená na úrovni šije kružnicou a obidva obrázky sa vyznačujú veľkou symetriou a oba ukazujú štylizované zobrazenie hlavy jeleňa, keďže stupeň abstrakcie je iba trochu významnejší v prihlasovaných ochranných známkach. V rozpore s názorom odvolacieho senátu nie sú kružnice, do ktorých sú vyobrazené dve hlavy jeleňa, jednoduchou vedľajšou ozdobou, ale ohraničujú obidva obrazy a dávajú im formu. Tento prvok posilňuje podobnosť medzi dojmami všetkých kolidujúcich označení. Naopak, pravouhlý rámec obsiahnutý v dvoch z prihlasovaných ochranných známok (vec T‑81/03 a T‑103/03) je v skutočnosti len vedľajšou ozdobou, ktorá nie je vnímateľná dotknutou verejnosťou.
41. Okrem toho je veľmi nápadné to, že hlava jeleňa obsiahnutá v prihlasovaných ochranných známkach sa javí ako obraz ľahko podobný hlave jeleňa obsiahnutej v skorších ochranných známkach. Ak by sme totiž zväčšili obraz hlavy jeleňa obsiahnutý v skoršej ochrannej známke „zväčšujúc“ hlavu jeleňa, rohy by sa tiež stratili za kružnicou. Tento účinok ešte viac zvyšuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi označeniami z dôvodu nedokonalého obrazu, ktorý si dotknutá verejnosť pamätá z týchto označení.
42. Žalobkyňa tiež tvrdí, že skutočnosť, že v prihlasovaných ochranných známkach chýba motív kríža obkoleseného aureolou, nemôže byť dostatočnou rozdielnosťou označení. Na jednej strane je dojem lúčov prítomný v prihlasovaných ochranných známkach, najmä v kružnici, ktorá je súčasťou obrazového prvku týchto ochranných známok. Na druhej strane môžu byť prihlasované ochranné známky vnímané ako modernizácia skoršej ochrannej známky. Odvolací senát nesprávne zamietol toto tvrdenie z toho dôvodu, že rozdiely medzi označeniami sú príliš zjavné. Podľa žalobkyne a vzhľadom na myšlienky, ktoré rozvinula, sú tieto rozdiely len málo závažné vzhľadom na podobnosť medzi označeniami. Okrem toho pôvodné ochranné známky vedľajšieho účastníka konania preukazujú to, že samotný vedľajší účastník konania zmodernizoval svoje označenie.
43. Navyše sa ;táto právna vec odlišuje od právnej veci, o ktorej sa rozhodlo rozsudkom Súdneho dvora z 11. novembra 1997, SABEL (C‑251/95, Zb. s. I‑6191). Po prvé, v tejto právnej veci Súdny dvor musel odpovedať na prejudiciálnu otázku a nemusel rozhodnúť o pravdepodobnosti zámeny medzi označeniami, ktoré navzájom kolidujú. Po druhé, v rozpore s prípadom slova „sabèl“ v tejto právnej veci je v prejednávanej právnej veci slovo „venado“ chápané v hispanofónnom svete ako označenie „jeleňa“, a preto nemá samostatný význam v rámci porovnávania medzi predmetnými ochrannými známkami, keďže je opisom obrazu obsiahnutého v prihlasovaných ochranných známkach. Po tretie, slovo „sabèl“ je začlenené do obrazového prvku ochrannej známky, zatiaľ čo slovo „venado“ sa javí oddelene od obrazového prvku v prihlasovaných ochranných známkach. Po štvrté, a najmä, podobnosť ochranných známok v prejednávanej právnej veci sa neobmedzuje na podobnosť predmetných motívov, ale existuje veľmi silná podobnosť v spôsobe, akým sú zmienené motívy vyjadrené.
44. Ďalej skutočnosť, že tri rôzne námietkové oddelenia ÚHVT s rôznym zložením dospeli nezávisle jedno od druhého k záveru, že existuje podobnosť medzi prihlasovanými ochrannými známkami a skoršou ochranou známkou, preukazuje, že najlepšie tvrdenia smerujú v prospech pravdepodobnosti zámeny. Okrem toho rozhodnutie tretieho námietkového oddelenia č. 3006/2000 z 12. decembra 2002 dospelo k podobnému záveru.
45. Nakoniec sa žalobkyňa domnieva, že vzhľadom na podobnosť kolidujúcich označení nie je nutné preukázať zvýšenú rozlišovaciu spôsobilosť skoršej ochrannej známky .
46. V každom prípade žalobkyňa zdôrazňuje, že je bezpochyby pravda, že vo veciach T‑81/03 a T‑82/03 nepredložila v lehotách obrazové označenie, ktoré bolo základom druhého prieskumu verejnej mienky uskutočneného v roku 1999, ale opísala ho vo svojich pripomienkach z 27. septembra 2000 v konaní pred námietkovými oddeleniami tak, že neexistuje žiadna pochybnosť o tejto otázke medzi účastníkmi konania. Ďalej vedľajší účastník dokonale pochopil obsah a základ tohto prieskumu a nespochybnil jeho výsledok, keďže sa výlučne obmedzil na uvedenie skutočnosti, že sa prieskum ohraničil na Nemecko. Vo veci T‑103/03, v rámci ktorej bolo označenie, ktoré bolo predmetom prieskumu, predložené v stanovenej lehote, žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát nesprávne uplatnil právo, keď odmietol zobrať do úvahy výsledok zmieneného prieskumu z toho dôvodu, že sa netýkal otázky reakcie verejnosti na označenie obsahujúce slovný prvok „venado especial.“ Žalobkyňa nakoniec zdôrazňuje, že označenie, ktoré bolo základ prieskumu a ktoré spočíva na hlave jeleňa bez kríža, je zapísané v jej prospech ako vnútroštátna ochranná známka v Nemecku, ako aj medzinárodná ochranná známka.
47. ÚHVT zastáva názor, že v týchto právnych veciach sú to práve rozhodnutia vydané námietkovými oddeleniami, ako aj rozhodnutia vydané tretím odvolacím senátom vo veci R 213/2001‑3, ktoré správne podali výklad kritérií stanovených judikatúrou uplatniteľnou na určenie toho, či existuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými obrazovými ochrannými známkami.
48. Po prvé ÚHVT zdôrazňuje, že príslušná skupina verejnosti v prejednávanej veci je spotrebiteľ Spoločenstva, berúc do úvahy tú skutočnosť, že skoršia ochranná známka je zápisom Spoločenstva. Podľa judikatúry však stačí, že existuje pravdepodobnosť zámeny v časti Spoločenstva na to, aby bola prihláška na zápis zamietnutá z dôvodu zásady jednotného charakteru ochrannej známky Spoločenstva. Preto existencia pravdepodobnosti zámeny na španielskom území je dostatočná na zamietnutie namietaných prihlášok v celom rozsahu.
49. Po druhé ÚHVT porovnáva výrobky, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce ochranné známky, a pripája sa k stanovisku, ktoré zaujala žalobkyňa v priebehu konania pred ÚHVT, podľa ktorého aplikačné rozdiely, na ktoré poukazuje vedľajší účastník konania, nemôžu byť zohľadnené, keďže výrobky, na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky patriace do triedy 33, to znamená „rum, rumové likéry a brandy“, sú obsiahnuté vo všeobecnejšom výraze „liehoviny“, pre ktoré je zapísaná skoršia ochranná známka. Rovnako „minerálne a sýtené vody a ostatné nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a ovocné šťavy“, na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky patriace do triedy 32, môžu byť zahrnuté do všeobecnejšej kategórie, na ktorú sa vzťahuje skoršia ochranná známka „nealkoholické nápoje“. Preto v týchto prípadoch ide o zhodné výrobky.
50. Pokiaľ ide o „sirupy a ostatné prípravky na výrobu nápojov“, na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky a ktoré patria do triedy 32, tieto vykazujú vysoký stupeň podobnosti s nealkoholickými nápojmi, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka, keďže obe kategórie výrobkov majú zhodné určenie a keďže sú v priamej konkurencii na trhu. V tejto súvislosti ÚHVT zdôrazňuje, že výrobcovia nealkoholických nápojov môžu predať svoje výrobky v dvoch formách, buď ako konečné výrobky na spotrebu, alebo ako prášok či kvapalinu (sirupy a prípravky na výrobu nápojov), ku ktorým treba pridať sýtenú alebo nesýtenú vodu. V poslednom uvedenom prípade výrobok, ktorý z toho vyplynie, je nealkoholický nápoj, ktorý vo väčšine prípadov nevykazuje žiaden rozdiel oproti výrobku pripravenému na spotrebu.
51. ÚHVT vyvodzuje záver, že odvolací senát sa správne domnieval, že existuje zhoda medzi niektorými spornými výrobkami, a dodáva, že ďalšie výrobky, ktoré senát nepovažoval za zhodné, predstavujú vysoký stupeň podobnosti. Tiež je nepochybné, že sporné výrobky sú tovarmi bežnej spotreby.
52. Po tretie, pokiaľ ide o porovnanie kolidujúcich označení, ÚHVT zdôrazňuje, že z vizuálneho hľadiska ako skoršia ochranná známka, tak aj prihlasované ochranné známky predstavujú obrazové prvky spočívajúce v podstate v zobrazení čelného pohľadu na hlavu jeleňa vsadenú do kružnice. To, čo odlišuje štýl zobrazení, je veľkosť hlavy, ktorá je viditeľná, prítomnosť kríža obkoleseného aureolou v staršej ochrannej známke, doplnenie slovného prvku v prihlasovaných ochranných známkach, to znamená „venado“ alebo „venado especial“ a v prihlasovaných ochranných známkach vo veciach T‑81/03 a T‑103/03 pravouhlý rámec, do ktorého sú vsadené prihlasované ochranné známky.
53. ÚHVT sa domnieva, že napriek tomu, že existuje slovný prvok „venado“ alebo „venado special“ v prihlasovaných ochranných známkach, z vizuálneho hľadiska je ich obrazový prvok vnímaný ako prevládajúci z dôvodu jeho umiestnenia, jeho nápadného výzoru a jeho veľkosti. Navyše vložiť ochrannú známku do pravouholníka ako vinetu, ako je to v prípade prihlasovaných ochranných známok, ktoré sú predmetom vecí T‑81/03 a T‑103/03, je zvyčajnou praxou v odvetví nápojov. Pokiaľ ide o skoršiu ochrannú známku, ÚHVT zastáva názor, že kríž obkolesený aureolou, hoci aj jasne viditeľnou, nemá prevládajúce postavenie vzhľadom k vyjadreniu hlavy zvieraťa.
54. Z fonetického hľadiska ÚHVT konštatuje, že skoršie ochranné známky sú výlučne obrazové. Preto ich prípadné ústne vyjadrenie je vykonané opisom obrázku účastníkovi rozhovoru preto, aby mohol identifikovať predmetné označenie. Takto nemožno vylúčiť, že španielska verejnosť bude o ňom uvažovať s tým, že sa bude odvolávať na nakreslené zviera, to znamená na „venado“ (jeleň). Prihlasované ochranné známky sú ústne vyjadrené slovami, ktoré obsahujú, to znamená, pokiaľ ide o každú z nich, „venado“ a „venado special“.
55. Z koncepčného hľadiska ÚHVT poznamenáva, že slovo „venado“ je považované španielskym spotrebiteľom za vymedzenie zvieraťa, ktorého vlastnosti zodpovedajú zvieraťu, ktoré je vyjadrené v obrazovom prvku. Pri celkovom vnímaní prihlasovaných ochranných známok tento pojem nevníma španielska verejnosť ako nezávislý prvok, ale považuje ho za jasne spojený s obrazovým prvkom, ktorý zohráva dôležitú úlohu, keďže jediný slovný prvok prihlasovaných ochranných známok vymedzuje vyjadrené zviera. Z toho vyplýva, že obrazový prvok prihlasovaných ochranných známok je rozhodujúco dôležitý vo vnímaní španielskym spotrebiteľom.
56. Vzhľadom na tieto úvahy sa ÚHVT domnieva, že v rámci celkového posudzovania pravdepodobnosti zámeny v prejednávanej veci treba zohľadniť nasledujúce prvky: po prvé obrazový prvok prihlasovaných ochranných známok, ktorý je vnímaný ako prvok, ktorý priťahuje pozornosť spotrebiteľa, keďže kríž obkolesený aureolou skoršej ochrannej známky nie je prevládajúcim prvkom v celkovom dojme, ktorý vyvoláva táto ochranná známka; po druhé slovný prvok „venado“ alebo „venado special“ prihlasovaných ochranných známok, ktorý vníma španielska verejnosť ako vnútorne spätý s obrazovým prvkom týchto ochranných známok, keďže ide o pojem, na základe ktorého je identifikované vyjadrené zviera; po tretie skutočnosť, že sporné označenia majú spoločné ako prvok, ktorý priťahuje pozornosť spotrebiteľa, myšlienku premietnutú jej obrazovými prvkami, to znamená hlavu jeleňa z čelného pohľadu a vloženú do kružnice, ktorá má sama osebe zvyčajný rozlišujúci charakter; po štvrté skutočnosť, že sporné výrobky sú zhodné alebo silne podobné a že koniec koncov, pokiaľ ide o tovary určené na bežnú spotrebu, nie je priemerný spotrebiteľ pri ich nákupe obzvlášť pozorný.
57. Záverom sa ÚHVT domnieva, tak ako námietkové oddelenia a v rozpore s posúdením, ktoré urobil odvolací senát v napadnutých rozhodnutiach, že v prípade, keď uvedená skupina verejnosti, pokiaľ ide o obrazový prvok prihlasovaných ochranných známok, neprisudzuje osobitný význam slovu „venado“, potom existuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými označeniami, keďže prvky, ktoré tvoria prihlasovanú ochrannú známku, sú spojené z koncepčného hľadiska.
58. Len subsidiárne ÚHVT navrhuje zamietnutie žaloby pre prípad, že by Súd prvého stupňa potvrdil právny názor odvolacieho senátu, ktorý sa týka toho, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi spornými označeniami.
59. Nakoniec, pokiaľ ide o zohľadnenie dvoch prieskumov verejnej mienky, ktoré vykonala žalobkyňa, aby preukázala všeobecnú známosť skorších ochranných známok v Nemecku, ÚHVT sa stotožňuje, vo veciach T‑81/03 a T‑82/03 so stanoviskom, ktoré prijal odvolací senát a námietkové oddelenia, ktoré sa domnievali, že prvý dokument nebol relevantný a že druhý nebol platný z toho dôvodu, že nebol v stanovenej lehote úplne predložený. Naopak vo veci T‑103/03 sa ÚHVT domnieva, že keďže prieskum uskutočnený v Nemecku v roku 1999 (pozri bod 12 vyššie) bol predložený vo svojej úplnosti v stanovenej lehote, potom musí byť zohľadnený Súdom prvého stupňa v prípade, keď vedie k záveru, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami na španielskom území.
60. Vedľajší účastník konania po prvé odmieta právny názor žalobkyne, podľa ktorého porovnanie musí byť urobené bez ohľadu na slovný prvok prihlasovaných ochranných známok, keďže skoršie ochranné známky sú čisto obrazové. Podľa vedľajšieho účastníka konania takýto prístup, ktorý vôbec neberie na vedomie slovné prvky, popiera celkové porovnanie ochranných známok, ktoré berie do úvahy ich rozlišujúce a prevažujúce prvky, ako to vyžaduje judikatúra.
61. Vedľajší účastník konania si nemyslí, že odvolací senát kládol nadmerný dôraz na slovo „venado“ alebo „venado especial“. Na jednej strane tieto prvky, ktoré zaberajú jednu tretinu prihlasovaných ochranných známok a sú napísané veľkým a hrubým písmom a v prihlasovaných ochranných známkach, ktoré sú predmetom vecí T–81/03 a T–103/03, sú červenej farby, sú takto zhodnotené preto, aby rozhodujúcim spôsobom pritiahli pozornosť spotrebiteľa. Na druhej strane rozlišovacia spôsobilosť skoršej ochrannej známky je oslabená z toho dôvodu, že existuje viacero ochranných známok, ktoré obsahujú zobrazenia hláv alebo tiel jeleňov, použitých na nápoje. Obraz jeleňa preto musí byť považovaný za bežne používaný prvok tak, že nemôže byť vyhradený ako právo pre jediný podnik, ktorému je takto priznaná neobvyklá výsada. Tento obraz nemôže byť považovaný za prevládajúci prvok prihlasovaných ochranných známok, keďže má z týchto dôvodov znížený význam na účel porovnania.
62. Vedľajší účastník konania tiež popiera existenciu fonetickej zhody kolidujúcich ochranných známok. V tejto súvislosti tvrdí, že priemerný spotrebiteľ vždy použije pojmy „venado“ alebo „venado special“ preto, aby si vyžiadal výrobky, nezávisle od obrazov, ktoré sú uvedené na fľašiach Pokiaľ ide o výrobky žalobkyne, vedľajší účastník konania sa domnieva, že nemecký spotrebiteľ ich vyžiada vždy s tým, že použije meno „Mast‑Jägermeister“ vzhľadom na všeobecnú známosť ochrannej známky žalobkyne, ktorá obsahuje hlavu jeleňa, ktorá bola ukazovaná v rámci prieskumu verejnej mienky predloženému žalobkyňou v konaní pred ÚHVT. Vedľajší účastník konania nevie, ako budú španielski spotrebitelia volať ochrannú známku žalobkyne, ale domnieva sa, že pravdepodobne tiež použijú meno „Mast‑Jägermeister“, alebo ak ho budú volať s odkazom na obraz, budú používať výraz „cabeza de ciervo“, keďže pojem „ciervo“ je v španielskom jazyku obvyklejší ako pojem „venado“.
63. Pokiaľ ide o iné krajiny, ako je Španielsko, vedľajší účastník konania sa domnieva, že pojmy „venado“ alebo „venado especial“ priemerný spotrebiteľ nepochopí a nebudú spájané s obrazom jeleňa. Preto prihlasované ochranné známky budú považované v týchto krajinách za fantazijné. Okrem toho vedľajší účastník konania tvrdí, že zapísal u ÚHVT slovnú ochrannú známku VENADO bez toho, že by voči tomuto žalobkyňa podala námietku. Žalobkyňa nenamietala ani voči viacerým slovným a obrazovým ochranným známkam, ktoré obsahujú to isté slovo, ako aj obraz hlavy jeleňa, zapísané vedľajším účastníkom konania v Španielsku, ako by platilo v prípade, že by pravdepodobnosť zámeny bola ohraničená na územie tohto štátu.
64. Vedľajší účastník konania sa domnieva, že z vizuálneho hľadiska sú neodškriepiteľné rozdiely medzi skoršími ochrannými známkami a prihlasovanými ochrannými známkami a že boli zdôraznené v napadnutých rozhodnutiach. Okrem toho vedľajší účastník konania tvrdí, že slovný prvok prihlasovaných ochranných známok získava význam pri porovnávaní, vzhľadom na obmedzený rozlišujúci charakter zobrazenia hlavy jeleňa. Slovný prvok „venado“ alebo „venado especial“ získava na hodnote vďaka farebným veľkým písmenám tak, že môže pritiahnuť pozornosť spotrebiteľa viac ako obrázok.
65. Podľa vedľajšieho účastníka konania je vylúčené, aby spotrebitelia považovali prihlasované ochranné známky za moderné podoby skoršej ochrannej známky, keďže prihlasované ochranné známky neobsahujú kríž Svätého Huberta, ktorý žalobkyňa považuje za prvok, ktorý jednoznačne získava na hodnote u skoršej ochrannej známky, ale obsahujú nový a charakteristický prvok, to znamená slová „venado“ alebo „venado especial“. Vo všeobecnosti vedľajší účastník konania poznamenáva, že modernizované podoby ochranných známok zahrňujú charakteristickejšie prvky, ako sú tieto spomínané, a prípadné nové zavedené prvky nie sú zvyčajne mimoriadne význačné. Nakoniec skutočnosť, na ktorú poukazuje žalobkyňa, že samotný vedľajší účastník konania zmodernizoval svoje ochranné známky, nie je vôbec relevantná na posúdenie pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami.
66. Z koncepčného hľadiska sa vedľajší účastník konania stotožňuje s právnym názorom odvolacieho senátu, podľa ktorého neexistuje koncepčná zhoda, vzhľadom najmä na to, že skoršia ochranná známka obsahuje dodatočný prvok, to znamená kríž Svätého Huberta, zatiaľ čo prihlasované ochranné známky obsahujú naopak slová „venado“ alebo „venado especial“.
67. Vedľajší účastník konania zdôrazňuje, že aj keď existuje určitá koncepčná podobnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, z rozsudku SABEL, už citovaného v bode 43 vyššie, vyplýva, že táto podobnosť môže byť zdrojom pravdepodobnosti zámeny, len ak ochranná známka, voči ktorej smeruje námietka, má osobitný rozlišujúci charakter, buď vnútorne alebo z dôvodu všeobecnej známosti, ktorú má u verejnosti. Skoršia ochranná známka však nemá takúto vlastnosť. Na jednej strane jej vnútorný rozlišujúci charakter je obmedzený skutočnosťou, že existujú iné ochranné známky, ktoré sa vzťahujú na rovnaké výrobky a ktoré obsahujú zobrazenia jeleňovitých zvierat alebo jeleňov, ako to preukázal vedľajší účastník v konaní pred odvolacím senátom bez toho, že by voči tomu namietala žalobkyňa. Na druhej strane všeobecná známosť skoršej ochrannej známky nebola preukázaná, keďže prieskumy verejnej mienky predložené žalobkyňou boli zamietnuté.
68. V každom prípade vedľajší účastník konania pripomína, že prieskum urobený v roku 1999 sa zakladal na zobrazení hlavy jeleňa bez kríža a nie na skoršej ochrannej známke. Nie je relevantné, že zmienené zobrazenie bolo tiež zapísané ako ochranná známka v mene žalobkyne, keďže podľa judikatúry nemôže byť prvýkrát poukázané v konaní pred Súdom prvého stupňa na túto ochrannú známku, ktorá nebola použitá na zdôvodnenie námietok žalobkyne, alebo na ňu nebolo poukázané v konaní pred odvolacím senátom.
69. Vedľajší účastník konania vyvodzuje záver, že odvolací senát správne rozhodol, že po zohľadnení rozdielov medzi spornými ochrannými známkami a neexistencie os obitnej rozlišovacej spôsobilosti skorších ochranných známok neexistuje v prejednávanej veci pravdepodobnosť zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
70. Podľa článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 na základe námietky majiteľa skoršej ochrannej známky nebude ochranná známka, o zápis ktorej sa žiada, zapísaná, ak „kvôli jej zhodnosti alebo podobnosti so skoršou ochrannou známkou a zhodnosti alebo podobnosti tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto dve ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je skoršia ochranná známka chránená; pravdepodobnosť zámeny zahŕňa aj pravdepodobnosť asociácie so skoršou ochrannou známkou“.
71. Podľa ustálenej judikatúry pravdepodobnosť zámeny predstavuje pravdepodobnosť, keď sa verejnosť môže domnievať, že predmetné výrobky alebo služby pochádzajú od jedného podniku alebo prípadne od podnikov, ktoré sú ekonomicky prepojené [rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2002, Oberhauser/ÚHVT – Petit Liberto (Fifties), T‑104/01, Zb. s. II‑4359, bod 25; pozri tiež analogicky rozsudky Súdneho dvora z 29. septembra 1998, Canon, C‑39/97, Zb. s. I‑5507, bod 29, a z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer, C‑342/97, Zb. s. I‑3819, bod 17].
72. Podľa tej istej judikatúry sa musí pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti posudzovať celkovo so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci (pozri analogicky rozsudky SABEL, už citovaný v bode 43 vyššie, bod 22; Canon, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 16; Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 18, a Fifties, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 26).
73. Toto celkové posúdenie vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti predmetných ochranných známok sa má zakladať na celkovom dojme, ktorý ochranné známky vytvárajú, so zohľadnením najmä ich rozlišujúcich a prevládajúcich prvkov. Nemožno vylúčiť v tejto súvislosti, že koncepčná podobnosť vyplývajúca zo skutočnosti, že obe ochranné známky používajú obrázky, ktoré sa zhodujú v sémantickom obsahu, môže vytvoriť pravdepodobnosť zámeny v prípade, že skoršia ochranná známka má výraznú rozlišovaciu spôsobilosť, či už vnútornú alebo vďaka všeobecnej známosti, ktorú požíva na verejnosti (pozri analogicky rozsudok SABEL, už citovaný v bode 43 vyššie, bod 23 a 24).
74. Okrem toho celkové posúdenie predpokladá určitú vzájomnú závislosť medzi zohľadňovanými okolnosťami a najmä podobnosť ochranných známok a podobnosť výrobkov alebo služieb, ktoré označujú. Nízky stupeň podobnosti medzi označenými výrobkami alebo službami môže byť vyvážený vysokým stupňom podobnosti medzi ochrannými známkami a naopak (pozri analogicky rozsudky Canon, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 17; Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 19, a Fifties, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 27).
75. Treba tiež zdôrazniť, že pre celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny je rozhodujúce vnímanie ochranných známok priemerným spotrebiteľom predmetných výrobkov alebo služieb. Priemerný spotrebiteľ obyčajne vníma ochrannú známku ako celok a neskúma jej jednotlivé prvky [rozsudky Súdu prvého stupňa Fifties, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 28, a z 3. marca 2004, Mülhens/ÚHVT – Zirh International (ZIRH), T‑355/02, Zb. s. II‑791, bod 41; pozri analogicky rozsudky SABEL, už citovaný v bode 43 vyššie, bod 23, a Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 25]. Na účely tohto celkového posúdenia sa za priemerného spotrebiteľa predmetných výrobkov považuje riadne informovaný a primerane pozorný a obozretný spotrebiteľ. Okrem toho je potrebné zohľadniť skutočnosť, že priemerný spotrebiteľ má iba málokedy možnosť vykonať priame porovnanie rôznych ochranných známok, ale musí sa spoľahnúť na nedokonalú predstavu týchto známok, ktorú si uchoval v pamäti. Rovnako treba zohľadniť skutočnosť, že stupeň pozornosti priemerného spotrebiteľa sa môže meniť v závislosti od kategórií predmetných výrobkov alebo služieb (pozri analogicky rozsudky Lloyd Schuhfabrik Meyer, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 26, a Fifties, už citovaný v bode 71 vyššie, bod 28).
76. Navyše z jednotného charakteru ochrannej známky Spoločenstva zakotveného v článku 1 ods. 2 nariadenia č. 40/94 vyplýva, že skoršia ochranná známka Spoločenstva je rovnako chránená vo všetkých členských štátoch. Preto je možné namietať existenciu skorších ochranných známok Spoločenstva voči akejkoľvek neskoršej prihláške ochrannej známky, ktorá by narúšala ich ochranu, hoci iba s ohľadom na vnímanie spotrebiteľov v časti Spoločenstva. Z toho vyplýva, že zásada zakotvená v článku 7 ods. 2 nariadenia č. 40/94, podľa ktorej na zamietnutie zápisu ochrannej známky postačuje, ak absolútny dôvod zamietnutia existoval iba v časti Spoločenstva, sa bude analogicky uplatňovať rovnako na relatívny dôvod zamietnutia v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [rozsudky Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2002, Matratzen Concord/ÚHVT – Hukla Germany (MATRATZEN), T‑6/01, Zb. s. II‑4335, bod 59; ZIRH, už citovaný v bode 75 vyššie, body 35 a 36; zo 6. októbra 2004, New Look/ÚHVT – Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE a NLCollection), T‑117/03 až T‑119/03 a T‑171/03, Zb. s. II‑3471, bod 34, a z 1. marca 2005, Fusco/ÚHVT – Fusco International (ENZO FUSCO), T‑185/03, Zb. s. II‑715, bod 33].
77. Nakoniec je potrebné pripomenúť, že zákonnosť rozhodnutí odvolacieho senátu ÚHVT sa musí posudzovať výlučne na základe nariadenia č. 40/94 tak, ako to interpretuje judikatúra Spoločenstva, a nie na základe prípadnej skoršej rozhodovacej praxe ÚHVT [rozsudky Súdu prvého stupňa z 5. decembra 2002, Sykes Enterprises/ÚHVT (REAL PEOPLE, REAL SOLUTIONS), T‑130/01, Zb. s. II‑5179, bod 31; z 3. júla 2003, Alejandro/ÚHVT – Anheuser‑Busch (BUDMEN), T‑129/01, Zb. s. II‑2251, bod 61, a zo 6. júla 2004, Grupo El Prado Cervera/ÚHVT − Héritiers Debuschewitz (CHUFAFIT), T‑117/02, Zb. s. II‑2073, bod 57].
78. Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba vykonať porovnanie na jednej strane predmetných tovarov a na strane druhej sporných označení. V tejto súvislosti treba upresniť, že rozhodnutia námietkového oddelenia a odvolacieho senátu, na ktoré poukazuje žalobkyňa a ÚHVT (pozri body 45 a 47 vyššie) a ktorých predmetom je pravdepodobnosť zámeny medzi ďalšími ochrannými známkami, ktorých prihlášky podal vedľajší účastník konania so skoršou ochrannou známkou, nie sú relevantné pre tento rozbor, keďže preukazujú maximálne určitú rozhodovaciu prax ÚHVT, ktorú Súdny dvor podľa judikatúry citovanej v predchádzajúcom bode nemôže brať do úvahy.
– O skorších ochranných známkach vo veci T‑103/03
79. Na podporu svojej námietky, ktorá je predmetom veci T‑103/03, žalobkyňa poukazuje na svoje dve ochranné známky Spoločenstva uvádzané v bodoch 5 a 9 vyššie. Treba však skonštatovať, že druhá skoršia ochranná známka sa podobá na vinetu, ktorá obsahuje ako hlavný prvok to isté vyjadrenie hlavy jeleňa ako to, ktoré sa objavuje v skoršej ochrannej známke. Ďalšie prvky, ktoré sa s tým spájajú, sú najmä označenie „jägermeister“ dotknutého výrobku, meno a adresa žalobkyne, ako aj pokyny v anglickom jazyku o spotrebe jej výrobku (serve cold – keep on ice).
80. Za týchto podmienok ako námietkové oddelenie, tak aj odvolací senát správne sústredili svoj rozbor na pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou v tejto právnej veci a skoršou ochrannou známkou. Ak by sa totiž vyvodil záver, že existuje pravdepodobnosť zámeny medzi ochrannou známkou prihlasovanou v rovnakej právnej veci a skoršou ochrannou známkou, potom by nebolo nutné zohľadniť druhú skoršiu ochrannú známku. Rovnako, ak by sa vyvodil záver, že neexistuje takáto pravdepodobnosť zámeny, tento záver by potom platil a fortiori
pre druhú skoršiu ochrannú známku, ktorá obsahuje okrem obrazu hlavy jeleňa nachádzajúceho sa tiež v skoršej ochrannej známke dodatočné prvky uvedené v predchádzajúcom bode, ktoré ju odlišujú navyše od ochrannej zámky prihlasovanej v tejto právnej veci. V tejto súvislosti treba tiež zdôrazniť, že sama žalobkyňa vo svojej žalobe vo veci T‑103/03 zamerala svoj rozbor na podobnosti medzi prihlasovanou ochrannou známkou a skoršou ochrannou známkou.
81. Preto Súd prvého stupňa bude sústreďovať svoj rozbor, aj pokiaľ ide o označenia, voči ktorým bola podaná námietka vo veci T‑103/03, na pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanou ochrannou známkou v tejto právnej veci a skoršou ochrannou známkou.
– O príslušnej skupine verejnosti
82. Treba zdôrazniť, že prihlasované ochranné známky sa zameriavajú na alkoholické alebo nealkoholické nápoje. Tieto výrobky sú tiež uvedené medzi výrobkami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka. Keďže alkoholické alebo nealkoholické nápoje sú tovarmi bežnej spotreby, potom napadnuté rozhodnutia správne uvádzajú, že príslušnú skupinu verejnosti tvorila široká verejnosť, to znamená priemerný spotrebiteľ.
83. Okrem toho, keďže skoršia ochranná známka je ochrannou známkou Spoločenstva, relevantným územím pre rozbor pravdepodobnosti zámeny je celé územie Európskej únie. Je však nesporné, že slová „venado“ a „venado especial“, ktoré tvoria prihlasované ochranné známky, sú španielske slová, ktorých význam pochopí len priemerný hispanofónny spotrebiteľ. Posúdenie pravdepodobnosti zámeny medzi prihlasovanými ochrannými známkami a skoršou ochrannou známkou v Španielsku nadobúda takto osobitný význam pre tieto právne veci. Ak sa totiž ukáže, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanými ochrannými známkami a skoršou ochrannou známkou v Španielsku, tento záver bude a fortiori
platný pre priemerného spotrebiteľa iných členských štátov, ktorý nebude rozumieť významu vyššie uvedených slovných prvkov prihlasovaných ochranných známok. Naopak v súlade s judikatúrou citovanou v bode 76 vyššie, existencia pravdepodobnosti zámeny medzi ochrannými známkami kolidujúcimi v Španielsku je dostatočným dôvodom na zamietnutie predmetných prihlášok na zápis, a to bez toho, že by bolo treba skúmať, či takáto pravdepodobnosť tiež existuje vo zvyšnej časti Európskej únie.
84. Z toho vyplýva, že rozbor pravdepodobnosti zámeny sa musí začať skúmaním vnímania kolidujúcich ochranných známok španielskou verejnosťou.
– O porovnaní výrobkov
85. Odvolací senát zastával názor – bez toho, že by voči tomu namietali účastníci konania – že niektoré výrobky, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce ochranné známky, sú zhodné. Toto je aj prípad „minerálnych a sýtených vôd a ostatných nealkoholických nápojov; ovocných nápojov a ovocných štiav“, ktoré patria do triedy 32 a na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky, ktoré sú nealkoholické nápoje, a teda zhodné s „nealkoholickými nápojmi“ tej istej triedy, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka. Rovnako „rum, rumové likéry a brandy“, ktoré patria do triedy 33 a na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky, sú zhodné s „liehovinami“ tej istej triedy, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka (rozhodnutia napadnuté vo veciach T‑81/03 a T‑103/03, bod 23; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑82/03, bod 20).
86. Odvolací senát sa výslovne nevyslovil k porovnaniu iných výrobkov, na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky, ktoré patria do triedy 32, to znamená „sirupy a ostatné prípravky na výrobu nápojov“ s výrobkami, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka. Odvolací senát však nespochybnil posúdenie námietkových oddelení, podľa ktorého zmienené výrobky, na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky a nealkoholické nápoje, ktoré patria do tej istej triedy 32 a ktoré sú pokryté skoršou ochrannou známkou, sú podobné. Žalobkyňa a ÚHVT sa zhodli na skutočnosti, že tieto výrobky sú si veľmi podobné, hoci vedľajší účastník konania sa nevyjadril k tejto otázke vo svojom vyjadrení. V priebehu pojednávania však pripustil, že zmienené výrobky sú podobné. Treba totiž skonštatovať, že predmetné výrobky vykazujú vysoký stupeň podobnosti, preto, ako správne zdôrazňuje ÚHVT, aby sa stali nealkoholickými nápojmi pripravenými na spotrebu, stačí zmiešať s výrobkami, na ktoré sa vzťahujú prihlasované ochranné známky, sýtenú alebo nesýtenú vodu, keďže zmienené výrobky majú zhodné určenie a keďže sú v priamej konkurencii na trhu.
87. Treba teda vyvodiť záver, že výrobky, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce ochranné známky, sú vo veľkej časti zhodné a vo zvyšnej časť veľmi podobné.
– O porovnaní označení
88. V napadnutých rozhodnutiach odvolací senát vyvodil záver, že neexistuje pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanými ochrannými známkami a skoršou ochrannou známkou v akejkoľvek časti Spoločenstva, a to napriek zhode niektorých výrobkov, na ktoré sa vzťahujú predmetné ochranné známky, a napriek tomu, že existujú „očividné podobnosti“ medzi nimi. Tento záver je založený na niektorých „zjavných a veľmi nápadných“ rozdieloch medzi kolidujúcimi obrazovými označeniami, akými sú v prihlasovaných ochranných známkach neprítomnosť kríža Svätého Huberta obkoleseného aureolou, ktorý súperí so samotnou hlavou jeleňa a priťahuje pozornosť spotrebiteľa, rozdiely zobrazenia hláv jeleňa, ako aj prítomnosť, v prihlasovaných ochranných známkach, farebného a štylizovaného slovného prvku („venado“ alebo „venado especial“). Vzhľadom na tieto rozdiely sa odvolací senát domnieval, že kolidujúce ochranné známky mali byť považované za vizuálne odlišné (rozhodnutie napadnuté vo veci T‑81/03, body 25, 26, 28 a 34; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑82/03, bod 22, 23, 25 a 30; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑103/03, body 25, 26 a 31).
89. Z fonetického hľadiska sú predmetné ochranné známky tiež odlišné, keďže iba prihlasované ochranné známky obsahujú slovný prvok. V rozhodnutiach napadnutých vo veciach T‑81/03 a T‑82/03 sa odvolací senát okrem toho domnieval, že námietkové oddelenia zaujali nesprávne stanovisko, že slovný prvok prihlasovaných ochranných známok sa spája v Španielsku s obrazovým prvkom označení. V tejto súvislosti odvolací senát vychádzal z tvrdenia, ktoré sama žalobkyňa uviedla v konaní pred námietkovými oddeleniami, a domnieval sa, že bolo pravdepodobnejšie, že skoršia ochranná známka je vnímaná foneticky ako odkaz na slovo, a teda na ochrannú známku Jägermeister „ako na ochrannú známku ‚cerf‘ alebo ‚VENADO‘“ (rozhodnutie napadnuté vo veci T‑81/03, body 28 a 34; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑82/03, body 25 a 30; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑103/03, body 26 a 31).
90. Odvolací senát zastával tiež názor, že kolidujúce ochranné známky nevykazujú veľkú koncepčnú podobnosť. Hoci koncept, ktorý ich zbližuje, môže byť opísaný ako hlava jeleňa, prítomnosť ďalších prvkov, akými je kríž Svätého Huberta v skoršej ochrannej známke a slovný prvok „venado“ alebo „venado especial“ v prihlasovaných ochranných známkach, ich koncepčne odlišuje (rozhodnutie napadnuté vo veci T‑81/03, bod 34; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑82/03, bod 30; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑103/03, bod 31).
91. Okrem týchto porovnaní odvolací senát vyslovil názor, že rozlišovacia spôsobilosť motívu jeleňa alebo hlavy jeleňa bola znížená, vzhľadom na jeho časté používanie na označenie sortimentu nápojov, tak ako to potvrdzuje osem zápisov na úrovni Spoločenstva, na ktoré poukazuje vedľajší účastník konania, a výsledok hľadania, ktorý vykonal samotný odvolací senát v registri ochranných známok Spojeného kráľovstva (rozhodnutie napadnuté vo veci T‑81/03, body 27 a 34; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑82/03, body 24 a 30; rozhodnutie napadnuté vo veci T‑103/03, bod 32).
92. Pokiaľ ide o vizuálne porovnanie, Súd prvého stupňa zdôrazňuje, že ako prihlasované ochranné známky, tak aj skoršie ochranné známky predstavujú obrazové prvky, ktoré spočívajú najmä v zobrazení hlavy jeleňa z čelného pohľadu, vloženej do kružnice. Tento spoločný obrazový prvok zaujíma prevládajúce miesto v kolidujúcich označeniach z dôvodu svojho nápadného výzoru a svojej veľkosti. Toto zistenie nie je spochybnené ani abstraktnejším štýlom a zafarbením tohto obrazového prvku prihlasovaných ochranných známok, ani zúbkovanými obrysmi kružnice, do ktorej je uvedený prvok vložený. Slovné prvky prihlasovaných ochranných známok, vloženie dvoch z nich do pravouhlého rámca a kríž obkolesený aureolou u skoršej ochrannej známky tvoria bezpochyby zjavné prvky, ktoré odlišujú kolidujúce označenia z vizuálneho hľadiska. Nejde však o prevládajúce prvky na rozdiel od obrazového prvku, ktorý je spoločný týmto označeniam, to znamená zobrazenie hlavy jeleňa z čelného pohľadu, vloženej do kružnice. Vzhľadom na všetky tieto skutočnosti zastáva Súd prvého stupňa názor, v rozpore so stanoviskom odvolacieho senátu, že kolidujúce ochranné známky vykazujú významnú vizuálnu podobnosť.
93. Nesprávny je aj záver odvolacieho senátu, podľa ktorého predmetné ochranné známky sú foneticky odlišné dokonca aj vzhľadom na španielskych spotrebiteľov.
94. Treba totiž zdôrazniť, že skoršia ochranná známka je čisto obrazová. Prihlasované ochranné známky, všetky tri, obsahujú slovo „venado“, ktoré sa bezpochyby bude hispanofónnym spotrebiteľom foneticky spájať s obrazovou časťou týchto ochranných známok. Prostredníctvom svojho významu by tento spotrebiteľ mohol toto slovo tiež spájať so skoršou ochrannou známkou alebo použiť na jej označenie, keďže táto neobsahuje slovný prvok. Námietkové oddelenia vyvodili záver, v podstate z tých istých dôvodov, o fonetickej zhodnosti alebo podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami na území Španielska.
95. V napadnutých rozhodnutiach odvolací senát zamietol tento záver, keďže zohľadnil najmä skutočnosť, že neexistuje emfatický slovný prvok v skoršej ochrannej známke, ktorý je však obsiahnutý v prihlasovaných ochranných známkach („venado“, „venado especial“). V rozhodnutiach napadnutých vo veciach T‑81/03 a T‑82/03 odvolací senát tiež vychádzal z tvrdenia, ktoré žalobkyňa sama uviedla v konaniach pred námietkovými oddeleniami, podľa ktorého je pravdepodobnejšie, že skoršia ochranná známka je vnímaná, dokonca aj v Španielsku, tak, že skôr odkazuje na ochrannú známku Jägermeister ako na ochrannú známku „cerf alebo VENADO“.
96. Tieto úvahy však nie sú opodstatnené. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že slovo „jägermeister“ sa neobjavuje na skoršej ochrannej známke, ale iba druhej skoršej ochrannej známke, na ktorú žalobkyňa nepoukázala na podporu svojich námietok, ktoré sú predmetom veci T‑81/03 a T‑82/03. Za týchto podmienok neexistuje žiadny platný dôvod, pre ktorý by hispanofónny spotrebiteľ foneticky spájal skoršiu ochrannú známku skôr so slovom „jägermeister“ ako so slovami „cerf“ alebo „venado“, ktoré zodpovedajú prevládajúcemu obrazovému prvku skoršej ochrannej známky. Prípadne by to mohlo byť inak, len ak by bolo preukázané, že skoršia ochranná známka má dobré meno na španielskom území. Argumentácia žalobkyne v konaniach pred námietkovými oddeleniami, z ktorej vychádzal odvolací senát, sa zamerala presne na preukázanie takéhoto dobrého mena, najmä v Nemecku a v ďalších krajinách Európskej únie, vrátane Španielska, a nie na preukázanie rozdielu kolidujúcich ochranných známok z hľadiska fonetického, ako to nesprávne tvrdil odvolací senát. Najskôr je však nutné skonštatovať, že žalobkyňa neuviedla žiaden dôkaz na preukázanie dobrého mena skoršej ochrannej známky v inej krajine Európskej únie, ako je Nemecko. Ďalej odvolací senát neuznal existenciu dobrého mena skoršej ochrannej známky v Španielsku. Nakoniec sama žalobkyňa medzičasom upustila od tohto tvrdenia, pretože vo svojich žalobách uviedla len dobré meno skoršej ochrannej známky v Nemecku a počas pojednávania potvrdila, že sa nedovoláva žiadneho dobrého mena tejto ochrannej známky v Španielsku.
97. V každom prípade samotná skutočnosť, že hispanofónny spotrebiteľ pozná pomenovanie Jägermeister výrobku žalobkyne, mu nemôže zabrániť pomyslieť na tento výrobok, keď počuje hovoriť o likéri „venado“ – slovo, ktoré môže chápať skôr ako odkaz na obraz nachádzajúci sa v skoršej ochrannej známke ako na meno odlišného výrobku. Toto je o to pravdepodobnejšie, že výslovnosť slova „jägermeister“ nie je zjavná pre hispanofónnu osobu, čo spôsobuje, že v tejto krajine je ešte pravdepodobnejší odkaz na výrobok žalobkyne na základe opisu skoršej ochrannej známky.
98. Tvrdenie vedľajšieho účastníka konania, podľa ktorého španielsky spotrebiteľ, keď sa odvoláva na zviera uvedené v skoršej ochrannej známke, bude používať skôr slovo „ciervo“, keďže toto slovo je údajne obvyklejšie v španielskom jazyku ako slovo „venado“, nemôže spochybniť predchádzajúce úvahy. Dokonca aj za predpokladu, že by to tak bolo, vedľajší účastník konania nespochybňuje fakt, že španielske slovo „venado“ opisuje tiež zviera, ktorého obraz je zobrazený v skoršej ochran nej známke. Preto toto slovo môže tiež ;viesť dotknutého spotrebiteľa k myšlienke na túto ochrannú známku.
99. Doplnok, ktorým je prídavné meno „especial“ k slovu „venado“ v ochrannej známke prihlasovanej vo veci T‑103/03, nemôže viesť k odlišnému záveru v poslednej uvedenej právnej veci. Je totiž nesporné, že španielsky spotrebiteľ bude považovať túto kvalifikáciu za druhotnú a sprievodnú. Na jednej strane sa objavuje pod slovom „venado“ a je napísané omnoho menšími písmenami. Na druhej strane jeho význam v španielskom jazyku (osobitný) má za následok, že spotrebiteľ bude vnímať výrobok, ktorý nesie ochrannú známku VENADO ESPECIAL, ako obmenu, v zmysle charakteru alebo kvality, výrobku ochrannej známky VENADO.
100. Z koncepčného hľadiska sa koncept na základe obrazového prvku prihlasovaných ochranných známok môže zhrnúť ako koncept hlavy jeleňa z čelného pohľadu, vloženej do kružnice alebo medaily. Slovný prvok zmienených ochranných známok nemení nič na tomto koncepte pre španielskeho spotrebiteľa, ktorý bude vnímať slovo „venado“ alebo „venado especial“ nie samostatným spôsobom, ale ako priamy odkaz na obrazový prvok. Ten istý koncept je v podstate základom skoršej ochrannej známky. Preto kolidujúce ochranné známky musia byť z koncepčného hľadiska považované za podobné.
– O celkovom posúdení pravdepodobnosti zámeny
101. Pokiaľ ide o celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny, Súd prvého stupňa sa v rozpore s riešením obsiahnutým v napadnutých rozhodnutiach domnieva, že vzhľadom na skutočnosť, že dotknuté výrobky sú z veľkej časti zhodné a zo zvyšnej časti veľmi podobné, a so zreteľom na vizuálnu, fonetickú alebo koncepčnú podobnosť kolidujúcich ochranných známok, pokiaľ ide o priemerných španielskych spotrebiteľov, rozdiely, ktoré sa objavujú medzi nimi, nie sú dostatočné na to, aby sa odmietla existencia pravdepodobnosti zámeny vo vnímaní spomínanej príslušnej skupiny verejnosti.
102. Obzvlášť vizuálne rozdiely medzi označeniami nestačia samy osebe na to, aby sa vyhlo akejkoľvek pravdepodobnosti zámeny vo vedomí príslušnej skupiny verejnosti.
103. Po prvé, keďže priemerný spotrebiteľ si uchováva v pamäti nedokonalú predstavu o ochrannej známke, potom sa nemožno domnievať, že si môže spomenúť na obrazové podrobnosti predmetných označení, akými je viac‑menej realistický štýl hlavy jeleňa, rozmery parohov alebo jednoduchý charakter či zúbkované obrysy kružnice, do ktorej je vložená hlava jeleňa.
104. Prítomnosť farieb v prihlasovaných ochranných známkach stráca v podstate svoj význam pre porovnanie so skoršou ochrannou známkou z dôvodu skutočnosti, že skoršia ochranná známka je čierno-bielym obrazom. Takto by si priemerný spotrebiteľ, konfrontovaný s prihlasovanými ochrannými známkami, mohol rozumne myslieť, že sú len farebnou verziou skoršej ochrannej známky.
105. Kríž, ktorý sa objavuje medzi parožím jeleňa v staršej ochrannej známke, hoci je jasne viditeľný, nebude priemerným hispanofónnym spotrebiteľom vnímaný, ako už bolo zdôraznené (pozri bod 92 vyššie), ako prevládajúci prvok.
106. Pravouhlý rámec ochranných známok prihlasovaných vo veciach T‑81/03 a T‑103/03 nemôže byť tiež považovaný za dostatočne rozlišujúci prvok. Ako žalobkyňa a ÚHVT správne tvrdili, tento rámec je sekundárnym prvkom, ktorý dáva dotknutým ochranným známkam výzor vinety. Navyše v dôsledku skutočnosti, že nápoje sú často predávané vo fľašiach, vloženie ochrannej známky do pravouholníka na spôsob vinety predstavuje veľmi bežnú prax v odvetví nápojov.
107. Nakoniec, tak ako už bolo zdôraznené vyššie, slovné prvky („venado“, „venado especial“), ktoré sa objavujú iba v prihlasovaných ochranných známkach, budú priemerným hispanofónnym spotrebiteľom chápané ako priamy odkaz na obrazovú časť týchto ochranných známok. Preto iba tieto prvky nie sú dostatočné na rozlíšenie prihlasovaných ochranných známok od skoršej ochrannej známky v Španielsku, keď španielsky spotrebiteľ nájde tiež v skoršej ochrannej známke obraz zvieraťa, ktoré sa volá „venado“.
108. Po druhé a najmä, vizuálne rozdiely medzi predmetnými ochrannými známkami sú neutralizované zhodou veľkej časti dotknutých výrobkov a podobnosťou iných dotknutých výrobkov, ako aj fonetickou a koncepčnou podobnosťou uvedených ochranných známok, pokiaľ ide o príslušnú hispanofónnu skupinu verejnosti.
109. Záver o existencii pravdepodobnosti zámeny medzi kolidujúcimi ochrannými známkami v Španielsku nemôže byť spochybnený tvrdením vedľajšieho účastníka konania (pozri bod 63 vyššie) založeným na tom, že pojem „venado“ bol zapísaný ako slovná ochranná známka Spoločenstva bez toho, že by voči tomu namietala žalobkyňa. Nezávisle od otázky prípustnosti tohto skutkového prvku, uvádzaného prvýkrát v konaní pred Súdom prvého stupňa, stačí na jednej strane poznamenať, že samotná skutočnosť, že žalobkyňa nepodala námietku voči zápisu ochrannej známky, jej nebráni podať námietku voči zápisu inej ochrannej známky. Na druhej strane, a najmä, keďže fonetická podobnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami je len jedným z prvkov, ktorý musí byť zohľadnený v rámci celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny, potom pravdepodobnosť zámeny medzi prihlasovanými ochrannými známkami a skoršou ochrannou známkou nie je vylúčená, aj keď by sa pripustilo, že neexistuje takáto pravdepodobnosť, pokiaľ ide o skoršiu ochrannú známku a slovnú ochrannú známku VENADO, napriek ich fonetickej podobnosti.
110. Tvrdenie vedľajšieho účastníka konania, s ktorým sa stotožnili napadnuté rozhodnutia, založené na údajne slabom rozlišujúcom charaktere obrazov jeleňa alebo hlavy jeleňa z toho dôvodu, že takéto obrazy sú často používané na ochranu nápojov, musia byť tiež zamietnuté. Nezávisle od otázky, či osem zápisov, na ktoré poukazuje vedľajší účastník konania, a vyhľadanie, ktoré samovoľne urobil odvolací senát v registri ochranných známok Spojeného kráľovstva, sú dostatočné na to, aby sa dospelo k takémuto záveru, treba skonštatovať, že v prejednávanej veci to nie je všeobecnejší koncept jeleňa alebo hlavy jeleňa, ktorý zbližuje kolidujúce ochranné známky, ale špecifickejší koncept, spočívajúci v zobrazení, vo forme medaily, v čelnom pohľade hlavy jeleňa vsadeného do kružnice. Iba tri z ôsmich ochranných známok Spoločenstva, na ktoré poukazuje vedľajší účastník konania, sa však približujú k tomuto špecifickejšiemu konceptu. Ide o ochranné známky zapísané pod č. 86439, 164392 a 163311, dve posledné uvedené sú zjavne vzájomne spojené, pretože obe označujú ten istý výrobok, to znamená pivo značky ANTLER. Okrem toho sa ochranná známka zapísaná pod č. 86439 javí ako veľmi odlišná od kolidujúcich označení v prejednávanej veci, keďže kružnica obsahujúca hlavu jeleňa je zapísaná do dodatočného rámca fantazijnej a nepravidelnej obruby a ochranná známka obsahuje prevládajúci slovný prvok, to znamená slovo „contri“, napísané úmerne väčším písmom a bez akejkoľvek sémantickej väzby na obrazovú časť ochrannej známky. Vzhľadom na všetko, čo bolo uvedené, a so zreteľom na neexistenciu zjavnej sémantickej väzby medzi jeleňom alebo hlavou jeleňa a alkoholickými alebo nealkoholickými nápojmi, Súd prvého stupňa zastáva právny názor, že nemožno poprieť prinajmenšom priemerný rozlišujúci charakter konceptu čelného pohľadu hlavy jeleňa vsadeného do kružnice pre označenie nápojov.
111. Nakoniec treba zamietnuť tvrdenie vedľajšieho účastníka konania o tom, že neexistuje osobitný rozlišujúci charakter obrazu hlavy jeleňa, založené na rozsudku SABEL, už citovanom v bode 43 vyššie. V tejto právnej veci Súdny dvor rozhodol tak, že jednoduchá asociácia medzi dvoma ochrannými známkami, ktorú si môže vytvárať verejnosť na základe zhody ich sémantického obsahu, nie je dostatočná sama osebe na vyvodenie záveru o existencii pravdepodobnosti zámeny, pokiaľ ide o dve ochranné známky, z ktorých jedna spočívala na kombinácii slova a obrazu, zatiaľ čo druhá bola tvorená obrazom a nebola osobitne všeobecne známa u verejnosti (rozsudok SABEL, už citovaný v bode 43 vyššie, bod 11 a 25). Súdny dvor uviedol, že takáto pravdepodobnosť môže byť prijatá, len ak skoršia ochranná známka má výraznú rozlišovaciu spôsobilosť, či už vnútornú alebo vďaka všeobecnej známosti, ktorú požíva na verejnosti (rozsudok SABEL, už citovaný v bode 43, bod 24). Je však nutné skonštatovať, že v prejednávanej veci slovný prvok obsiahnutý v prihlasovaných ochranných známkach („venado“ a „venado especial“) tvorí, pokiaľ ide o územie Španielska, priamy odkaz na obraz uvedený v zmienených ochranných známkach, hoci v právnej veci, o ktorej sa rozhodlo rozsudkom SABEL, už citovaným v bode 43 vyššie, slovo „sabèl“, ktoré bolo súčasťou prihlasovanej ochrannej známky v tejto veci, nepredstavovalo žiaden sémanticky vzťah s obrazom skáčuceho geparda, ktorého sprevádzal. Navyše vo veci, o ktorej sa rozhodlo rozsudkom SABEL, už citovaným v bode 43 vyššie, sa sémantická zhoda medzi obrazovými časťami dvoch kolidujúcich ochranných známok ohraničovala na skutočnosť, že obidve zvieratá uvedené v ochranných známkach, gepard a puma, patrili medzi mačkovité šelmy a boli vyjadrené ako skáču, čo je typická póza pre tento druh zvieraťa (návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Jacobs k rozsudku SABEL, už citovanému v bode 43 vyššie, Zb. s. I‑6193, body 3, 4 a 13). Naopak, ako už bolo vyššie zdôraznené, podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami v týchto právnych veciach sú početné a prekračujú jednoduchú zhodu prvkov založených na prírode, a preto málo obrazotvorných. Treba najmä pripomenúť, že kolidujúce označenia všetky obsahujú čiastočný obraz toho istého zvieraťa (jeleňa) a že v každom prípade je to rovnaká časť tohto zvieraťa, ktorá je ukázaná, to znamená hlava s parožím a šijou, z čelného pohľadu a vložená do kružnice.
112. Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že prvý dôvod uvedený žalobkyňou musí byť prijatý, a že preto treba zrušiť napadnuté rozhodnutia bez toho, aby bolo treba skúmať tak ďalšie tvrdenia žalobkyne založené na tom, že relevantná verejnosť považuje prihlasované ochranné známky za modernizovanú podobu skoršej ochrannej známky, ako aj na údajnom dobrom mene poslednej uvedenej ochrannej známky v Nemecku, ani druhý dôvod, ktorý uviedla žalobkyňa a ktorý je založený na porušení článku 73 nariadenia č. 40/94.
O trovách
113. Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Podľa článku 87 ods. 3 prvého pododseku uvedeného rokovacieho poriadku však môže Súd prvého stupňa vo výnimočných prípadoch náhradu trov konania rozdeliť.
114. V prejednávanej veci vedľajší účastník konania nemal úspech, keďže napadnuté rozhodnutia musia byť zrušené v súlade s návrhmi žalobkyne. Žalobkyňa však nenavrhla, aby vedľajší účastník konania bol zaviazaný na náhradu trov konania, ale aby na náhradu týchto trov bol zaviazaný ÚHVT.
115. V tomto smere je potrebné uviesť, že hoci samotný Úrad podporil prvý žalobný návrh žalobkyne, je potrebné ho zaviazať na náhradu trov vzniknutých žalobkyni, pretože napadnuté rozhodnutia pochádzajú od jeho odvolacieho senátu (rozsudok BIOMATE, už citovaný v bode 23 vyššie, bod 97).
116. Pokiaľ ide o nový návrh vedľajšieho účastníka konania, ktorý bol prednesený počas pojednávania a ktorým navrhuje, aby v prípade, že budú napadnuté rozhodnutia zrušené, bol ÚHVT zaviazaný na náhradu trov, ktoré vznikli vedľajšiemu účastníkovi konania, treba zdôrazniť, že podľa judikatúry majú účastníci konania právo predniesť počas pojednávania návrhy o trovách konania, aj keď tak skôr neurobili [rozsudok Súdneho dvora z 29. marca 1979, NTN Toyo Bearing a i./Rada, 113/77, Zb. s. 1185, a návrhy, ktoré predniesol generálny advokát Warner k tomuto rozsudku, Zb. s. 1212, 1274; rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. februára 2006, Royal County of Berkshire Polo Club/ÚHVT – Polo/Lauren (ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB), T‑214/04, Zb. s. II-239, bod 54]. Preto je tento návrh prípustný.
117. Súd prvého stupňa sa však domnieva, že stanovisko, ktoré zaujal ÚHVT voči rozhodnutiam svojho vlastného odvolacieho senátu, netvorí výnimočný prípad, ktorý môže odôvodniť rozdelenie trov konania podľa článku 87 ods. 3, prvého pododseku rokovacieho poriadku. Tak ako bolo zdôraznené v bodoch 24 až 29 vyššie, ÚHVT totiž nie je povinný systematicky brániť každé napadnuté rozhodnutie odvolacích senátov a má možnosť pripojiť sa k návrhu žalobcu. Takéto stanovisko ÚHVT preto nemôže zasiahnuť do legitímnej dôvery vedľajšieho účastníka konania. Rozsudok Vedial/ÚHVT, už citovaný v bode 22 vyššie, na ktorý poukázal vedľajší účastník konania v tejto súvislosti, nie je relevantný. V bode 36 tohto rozsudku Súdny dvor odkazuje výlučne na legitímnu dôveru účastníka konania, pre ktorého bol priaznivý rozsudok vydaný odvolacím senátom, pretože konanie pred Súdom prvého stupňa má za cieľ preskúmať iba zákonnosť rozhodnutia odvolacieho senátu v súlade s článkom 63 ods. 2 nariadenia č. 40/94. Táto legitímna dôvera nemôže v prejednávanej veci zabrániť tomu, aby Súd prvého stupňa pristúpil k takémuto skúmaniu nezávisle od stanoviska prijatého ÚHVT. Preto treba rozhodnúť tak, že vedľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.
Výrok
Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (piata komora)
rozhodol a vyhlásil:
1. Rozhodnutia prvého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) z 19. decembra 2002 (vec R 412/2002‑1 a vec R 382/2002‑1) a zo 14. januára 2003 (vec R 407/2002‑1) sa zrušujú.
2. Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli žalobkyni.
3. Vedľajší účastník konania znáša svoje vlastné trovy konania.