ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (deviata komora)
z 23. októbra 2025(*)
„ Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Poľnohospodárstvo – Spoločná poľnohospodárska politika (SPP) – Nariadenie (EÚ) 2021/2115 – Podpora strategických plánov – Nariadenie (EÚ) č. 1307/2013 – Priame platby poľnohospodárom – Plochy, ktoré majú poľnohospodári k dispozícii – Právny základ na využívanie týchto plôch – Podmienky evidencie tohto právneho základu – Plochy nahlásené v rámci režimov pomoci, ktoré sú väčšie ako plochy, pre ktoré bol evidovaný právny základ na využívanie – Správne sankcie uplatniteľné v prípade nadhodnotenia plôch – Sankcie podľa článku 19a nariadenia (EÚ) č. 640/2014 – Článok 19a – Sankcie – Uplatniteľnosť tohto článku po zrušení nariadenia č. 640/2014 “
Vo veci C‑466/24 [Venšova](i),
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 267 ZFEÚ, podaný rozhodnutím Administrativen săd – Varna (Správny súd Varna, Bulharsko) z 18. júna 2024 a doručený Súdnemu dvoru 2. júla 2024, ktorý súvisí s konaním:
LQ
proti
Zamestnik izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelje“,
SÚDNY DVOR (deviata komora),
v zložení: predseda deviatej komory M. Condinanzi (spravodajca), sudcovia N. Jääskinen a R. Frendo,
generálny advokát: A. Rantos,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
–        Európska komisia, v zastúpení: A. C. Becker, G. Koleva a M. Salyková, splnomocnené zástupkyne,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
1        Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu:
–        článku 4 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/2115 z 2. decembra 2021, ktorým sa stanovujú pravidlá podpory strategických plánov, ktoré majú zostaviť členské štáty v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky (strategické plány SPP) a ktoré sú financované z Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), a ktorým sa zrušujú nariadenia (EÚ) č. 1305/2013 a (EÚ) č. 1307/2013 (Ú. v. EÚ L 435, 2021, s. 1),
–        článku 28 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 908/2014 zo 6. augusta 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na platobné agentúry a ostatné orgány, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtovných závierok, pravidlá kontroly, zábezpeky a transparentnosť (Ú. v. EÚ L 255, 2014, s. 59),
–        článkov 18, 19 a 19a delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 vzhľadom na integrovaný administratívny a kontrolný systém, podmienky zamietnutia alebo odňatia platieb a administratívne sankcie uplatniteľné na priame platby, podporné nariadenia na rozvoj vidieka a krížové plnenie (Ú. v. EÚ L 181, 2014, s. 48), zmeneného delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2016/1393 zo 4. mája 2016 (Ú. v. EÚ L 225, 2016, s. 41) (ďalej len „delegované nariadenie č. 640/2014“),
–        ako aj článku 49 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“).
2        Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi LQ, fyzickou osobou, a Zamestnik izpălnitelen direktor na Dăržaven fond „Zemedelie“ (výkonný zástupca riaditeľa Národného fondu „Poľnohospodárstvo“, Bulharsko) (ďalej len „DFZ“), vo veci rozhodnutia tohto posledného uvedeného zástupcu riaditeľa, ktorým bola znížená suma finančnej pomoci, o ktorú LQ požiadala na hospodársky rok 2021 v rámci rôznych režimov pomoci a priamych platieb na plochu, a ktorým jej bola uložená sankcia z dôvodu nadhodnotenia plôch.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013
3        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549) bolo k 1. januáru 2023 zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/2116 z 2. decembra 2021 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a o zrušení nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 (Ú. v. EÚ L 435, 2021, s. 187). Podľa článku 104 nariadenia 2021/2116 sa však články 59, 63, 64, 67, 68, 74 a 77 nariadenia č. 1306/2013 naďalej uplatňujú vo vzťahu k výdavkom vzniknutým a platbám vykonaným v súvislosti s režimami podpory podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decemb[ra] 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 608), pred kalendárnym rokom 2022 a počas neho. Vzhľadom na to, že žiadosť o pomoc, o ktorú ide vo veci samej, sa týka hospodárskeho roka 2021, v prejednávanej veci sa nariadenie č. 1306/2013 uplatňuje.
4        Článok 59 nariadenia č. 1306/2013, nazvaný „Všeobecné zásady kontroly“, v odseku 1 stanovuje:
„Pokiaľ nie je stanovené inak, systém zavedený členskými štátmi… zahŕňa systematickú administratívnu kontrolu všetkých žiadostí o pomoc a žiadostí o platbu. Uvedený systém dopĺňajú kontroly na mieste.“
5        Článok 63 tohto nariadenia s názvom „Neoprávnené platby a správne sankcie“ v odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.      Ak sa zistí, že prijímateľ nespĺňa kritériá oprávnenosti, záväzky alebo iné povinnosti týkajúce sa podmienok pre poskytovanie pomoci alebo podpory, ako sa stanovuje v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva, pomoc sa nevyplatí alebo odníma v plnej miere alebo čiastočne a v prípade potreby sa príslušné platobné nároky uvedené v článku 21 nariadenia (EÚ) č. 1307/2013 nepridelia alebo sa odnímu.
2.      Navyše, ak sa tak ustanovuje v právnych predpisoch v oblasti poľnohospodárstva, členské štáty uložia aj správne sankcie v súlade s pravidlami ustanovenými v článku 64 a článku 77…“
6        Podľa článku 64 ods. 4 nariadenia č. 1306/2013 s názvom „Uplatňovanie správnych sankcií“:
„Správne sankcie môžu mať jednu z týchto foriem:
a)      zníženie sumy pomoci alebo podpory, ktorá sa má vyplatiť v súvislosti so žiadosťou o pomoc alebo žiadosťou o platbu, ktorej sa týka nesplnenie, alebo v súvislosti s ďalšími žiadosťami; avšak pokiaľ ide o podporu rozvoja vidieka, uvedeným ustanovením nie je dotknutá možnosť pozastavenia podpory, ak je možné domnievať sa, že prijímateľ napraví nesplnenie v primeranom čase;
b)      vyplatenie sumy vypočítanej na základe kvantitatívnej povahy a/alebo doby trvania nesplnenia;
c)      pozastavenie alebo odňatie schválenia, uznania alebo povolenia;
d)      vylúčenie z práva zúčastňovať sa na režime pomoci alebo príslušnom podpornom alebo inom opatrení alebo z práva na ich využívanie“.
7        Kapitola 2, nazvaná „Integrovaný administratívny a kontrolný systém“, nachádzajúca sa v hlave V tohto nariadenia, obsahuje článok 67 tohto nariadenia, ktorého odseky 1 a 2 znejú takto:
„1.      Každý členský štát zriadi a prevádzkuje integrovaný administratívny a kontrolný systém (ďalej len ‚integrovaný systém‘).
2.      Integrovaný systém sa uplatňuje na režimy podpory uvedené v prílohe I k nariadeniu (EÚ) č. 1307/2013…“
8        Článok 68 ods. 1 nariadenia č. 1306/2013 stanovuje:
„Integrovaný systém zahŕňa tieto prvky:
a)      počítačovú databázu;
b)      systém identifikácie poľnohospodárskych pozemkov;
c)      systém identifikácie a evidencie platobných nárokov;
d)      žiadosti o pomoc a žiadosti o platbu;
e)      integrovaný kontrolný systém;
f)      jednotný systém zaznamenávania totožnosti každého prijímateľa podpory uvedenej v článku 67 ods. 2, ktorý predloží žiadosť o pomoc alebo žiadosť o platbu.“
9        Článok 72 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje:
„Prijímateľ podpory uvedenej v článku 67 ods. 2 každý rok predloží žiadosť o priamu platbu alebo žiadosť o platbu za príslušnú plochu a opatrenia na rozvoj vidieka týkajúce sa zvierat, pričom v prípade potreby uvedie:
a)      všetky poľnohospodárske pozemky poľnohospodárskeho podniku, ako aj nepoľnohospodársku plochu, na ktoré sa požaduje podpora v súlade s článkom 67 ods. 2;
b)      platobné nároky, ktoré nahlasuje na účely aktivácie;
c)      všetky ďalšie informácie stanovené týmto nariadením alebo požadované so zreteľom na vykonávanie príslušných právnych predpisov v oblasti poľnohospodárstva alebo príslušným členským štátom.
…“
10      Podľa článku 74 ods. 1 uvedeného nariadenia:
„Členské štáty v súlade s článkom 59 vykonávajú prostredníctvom platobných agentúr alebo orgánov nimi poverených administratívne kontroly žiadostí o pomoc s cieľom overiť oprávnenosť podmienok na poskytnutie pomoci. Tieto kontroly sa doplnia kontrolami na mieste.“
11      Článok 77 uvedeného nariadenia s názvom „Uplatňovanie správnych sankcií“ stanovuje:
„1.      Pokiaľ ide o správne sankcie uvedené v článku 63 ods. 2, tento článok sa uplatňuje v prípade nesplnenia kritérií oprávnenosti, záväzkov alebo iných povinností vyplývajúcich z uplatňovania pravidiel týkajúcich sa podpory uvedených v článku 67 ods. 2.
…
4.      Správne sankcie môžu mať tieto formy:
a)      zníženie sumy pomoci alebo podpory, ktorá sa vyplatila alebo sa má vyplatiť v súvislosti so žiadosťami o pomoc alebo žiadosťami o platbu, ktorých sa týka nesplnenie, a/alebo v súvislosti so žiadosťami o pomoc alebo so žiadosťami o platbu za predchádzajúce alebo nasledujúce roky;
b)      vyplatenie sumy vypočítanej na základe kvantitatívnej povahy a/alebo doby trvania nesplnenia;
c)      vylúčenie z práva zúčastňovať sa na režime pomoci alebo príslušnom podpornom opatrení.
…“
Nariadenie č. 1307/2013
12      Nariadenie č. 1307/2013 bolo od 1. mája 2023 zrušené a nahradené nariadením 2021/2115. Podľa článku 154 ods. 2 nariadenia 2021/2115 sa však nariadenie č. 1307/2013 naďalej uplatňuje v súvislosti so žiadosťami o poskytnutie pomoci týkajúcimi sa rokov podávania žiadostí začínajúcich sa pred 1. januárom 2023. Vzhľadom na to, že žiadosť o pomoc, o ktorú ide vo veci samej, sa týka hospodárskeho roka 2021, v prejednávanej veci sa nariadenie č. 1307/2013 uplatňuje.
13      Odôvodnenie 2 nariadenia č. 1307/2013 stanovuje:
„Jedným z hlavných cieľov a jednou z kľúčových požiadaviek reformy [spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP)] je zníženie administratívneho zaťaženia. …“
14      Článok 5 tohto nariadenia stanovuje:
„Nariadenie (EÚ) č. 1306/2013 a ustanovenia prijaté podľa neho sa uplatňujú na režimy ustanovené v tomto nariadení.“
15      Podľa znenia článku 32 nariadenia č. 1307/2013:
„1.      Podpora v rámci režimu základných platieb sa poskytuje poľnohospodárom po aktivácii platobného nároku na hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu, v členskom štáte, v ktorom bol pridelený, prostredníctvom nahlásenia v súlade s článkom 33 ods. 1. …
2.      Na účely tejto hlavy je ‚hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu‘:
a)      akákoľvek poľnohospodárska plocha podniku vrátane plôch, ktoré neboli k 30. júnu 2003 v dobrom poľnohospodárskom stave v členských štátoch, ktoré k Únii pristúpili 1. mája 2004 a ktoré sa pri pristúpení rozhodli uplatňovať režim jednotnej platby na plochu, ktorá sa využíva na poľnohospodársku činnosť, alebo ak sa plocha využíva aj na nepoľnohospodárske činnosti, je plocha, ktorá sa využíva prevažne na poľnohospodárske činnosti; alebo
…
4.      Plochy sa považujú za hektáre, na ktoré možno poskytnúť podporu, iba ak zodpovedajú vymedzeniu pojmu ‚hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu‘ po celý kalendárny rok, s výnimkou prípadu vyššej moci alebo výnimočných okolností.
…“
16      Článok 33 tohto nariadenia, nazvaný „Nahlásenie hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu“, v odseku 1 stanovuje:
„Na účely aktivácie platobných nárokov ustanovenej v článku 32 ods. 1 poľnohospodár v súvislosti s každým platobným nárokom nahlási pozemky zodpovedajúce hektárom, na ktoré možno poskytnúť podporu. Okrem prípadu vyššej moci alebo výnimočných okolností musia byť nahlásené pozemky poľnohospodárovi k dispozícii k dátumu stanovenému členským štátom, ktorý však nie je neskorší ako dátum stanovený v danom členskom štáte na zmenu žiadosti o pomoc uvedenej v článku 72 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.“
17      Článok 36 nariadenia č. 1307/2013, ktorý osobitne upravuje režim jednotnej platby na plochu, v odsekoch 2 a 5 stanovuje:
„2.      Jednotná platba na plochu sa poskytuje na ročnom základe pre každý hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu a ktorý poľnohospodár nahlásil v súlade s článkom 72 ods. 1 prvým pododsekom písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1306/2013. …
…
5.      S výnimkou prípadu vyššej moci alebo výnimočných okolností sú hektáre uvedené v odseku 2 poľnohospodárovi k dispozícii k dátumu stanovenému členským štátom, ktorý však nie je neskorší ako dátum stanovený v danom členskom štáte na zmenu žiadosti o pomoc, ako sa uvádza v článku 72 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013.“
18      Podľa článku 48 nariadenia č. 1307/2013, ktorý stanovuje všeobecné pravidlá týkajúce sa platieb na oblasti s prírodnými prekážkami:
„1.      Členské štáty môžu poskytnúť platbu poľnohospodárom, ktorí majú nárok na platbu v rámci režimu základných platieb alebo režimu jednotnej platby na plochu uvedeného v kapitole 1 a ktorých podniky sa úplne alebo čiastočne nachádzajú v oblastiach s prírodnými prekážkami určených členskými štátmi…
…
3.      … platba na oblasti s prírodnými prekážkami sa poskytuje ročne na hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu a ktorý sa nachádza v oblastiach, ktorým sa členský štát rozhodol poskytnúť platbu v súlade s odsekom 2 tohto článku. Vypláca sa po aktivovaní platobných nárokov na uvedené hektáre, ktorých držiteľom je príslušný poľnohospodár, alebo, v členských štátoch uplatňujúcich článok 36 tohto nariadenia, po nahlásení tých hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu, príslušným poľnohospodárom.
…“
Delegované nariadenie č. 640/2014
19      Delegované nariadenie č. 640/2014 bolo k 1. januáru 2023 zrušené delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2022/1172 zo 4. mája 2022, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2021/2116 vzhľadom na integrovaný administratívny a kontrolný systém v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a uplatňovanie a výpočet správnych sankcií v súvislosti s kondicionalitou (Ú. v. EÚ L 183, 2022, s. 12). Podľa článku 13 delegovaného nariadenia 2022/1172 sa však delegované nariadenie č. 640/2014 naďalej uplatňuje na žiadosti o pomoc v súvislosti s priamymi platbami, ktoré boli predložené pred 1. januárom 2023. Vzhľadom na čas skutkových okolností sporu vo veci samej sa tak v prejednávanej veci delegované nariadenie č. 640/2014 uplatňuje.
20      Odôvodnenia 2 a 19 delegovaného nariadenia č. 640/2014 uvádzajú:
„(2)      Predovšetkým by sa mali stanoviť pravidlá na doplnenie určitých nepodstatných prvkov nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s fungovaním integrovaného administratívneho a kontrolného systému (ďalej len ‚integrovaný systém‘), časovými lehotami na predkladanie žiadostí o pomoc alebo žiadostí o platbu, podmienkami čiastočného alebo úplného zamietnutia pomoci a čiastočného alebo úplného odňatia neoprávnenej pomoci alebo podpory a určenia administratívnych sankcií na riešenie prípadov neplnenia povinností súvisiacich s podmienkami prijímania pomoci v rámci režimov stanovených v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013…
…
(19)      Administratívne sankcie by sa mali stanoviť s ohľadom na zásady odrádzajúcej povahy a proporcionality a osobitné problémy spojené s prípadmi vyššej moci, ako aj mimoriadnych okolností. Administratívne sankcie by mali byť odstupňované podľa závažnosti neplnenia povinností, pričom najprísnejšou sankciou by malo byť úplné vylúčenie z jedného alebo viacerých režimov pomoci na plochu alebo podporných opatrení na plochu na špecifikované obdobie. Mali by sa nimi zohľadniť osobitosti rôznych režimov pomoci alebo podporných opatrení s ohľadom na kritériá oprávnenosti, záväzky a iné povinnosti alebo možnosť, že príjemca nemusí nahlásiť celú svoju plochu, aby tak umelo vytvoril podmienku na oslobodenie od ekologizačných povinností. Administratívne sankcie podľa tohto nariadenia by sa mali považovať za dostatočne odrádzajúce od úmyselného neplnenia povinností.“
21      Článok 19a delegovaného nariadenia č. 640/2014 s názvom „Administratívne sankcie v prípade nadhodnotenia plôch pre režim základných platieb, režim jednotnej platby na plochu, prerozdeľovacie platby, režim pre mladých poľnohospodárov, platby pre oblasti s prírodnými obmedzeniami, režim pre malých poľnohospodárov, platby v rámci sústavy Natura 2000 a platby podľa rámcovej smernice o vode a platby pre oblasti s prírodnými alebo inými osobitnými obmedzeniami“ stanovuje:
„1.      Ak vzhľadom na skupinu plodín podľa článku 17 ods. 1 plocha nahlásená na účely režimov pomoci podľa hlavy III kapitol 1, 2, 4 a 5 a hlavy V nariadenia (EÚ) č. 1307/2013 a podporných opatrení podľa článkov 30 a 31 nariadenia [Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1698/2005 (Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 487)] presahuje plochu určenú v súlade s článkom 18 tohto nariadenia, pomoc sa vypočíta na základe určenej plochy zredukovanej o 1,5 násobok zisteného rozdielu, ak daný rozdiel presahuje buď 3 % určenej plochy, alebo dva hektáre.
Administratívna sankcia nesmie presiahnuť 100 % súm vypočítaných na základe nahlásenej plochy.
2.      Ak nebola príjemcovi ešte uložená žiadna administratívna sankcia podľa odseku 1 za nadhodnotenie plôch v rámci príslušného režimu pomoci alebo podporného opatrenia, administratívna sankcia podľa uvedeného odseku sa zníži o 50 %, ak rozdiel medzi nahlásenou plochou a určenou plochou nepresahuje 10 % určenej plochy.
3.      Ak bola príjemcovi znížená administratívna sankcia uložená podľa odseku 2 a uvedenému príjemcovi sa má v rámci príslušného režimu pomoci alebo podporného opatrenia uložiť podľa tohto článku a článku 21 ďalšia administratívna sankcia v nasledujúcom roku nároku, musí zaplatiť administratívnu sankciu v prípade uvedeného nasledujúceho roku nároku v plnej miere a zaplatiť sumu, o ktorú bola v súlade s odsekom 2 znížená administratívna sankcia vypočítaná podľa odseku 1.
4.      Ak sumu vypočítanú podľa odsekov 1, 2 a 3 nie je možné v plnej miere započítať v priebehu troch kalendárnych rokov nasledujúcich po kalendárnom roku zistenia v súlade s článkom 28 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 908/2014, nevyrovnaný zostatok sa zruší.“
Nariadenie 2021/2115
22      Článok 4 ods. 4 písm. a) nariadenia 2021/2115 stanovuje:
„Na účely typov intervencií vo forme priamych platieb sa ‚hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu‘ určí takým spôsobom, aby pokrýval plochy, ktoré má poľnohospodár k dispozícii a ktoré pozostávajú z:
a)      akejkoľvek poľnohospodárskej plochy podniku, ktorá sa počas roka, na ktorý sa žiada o podporu, využíva na poľnohospodársku činnosť alebo, ak sa plocha využíva aj na nepoľnohospodárske činnosti, využíva sa prevažne na poľnohospodársku činnosť…“
Bulharské právo
ZPZP
23      Článok 41 zakon za podpomagane na zemedelskite proizvoditeli (zákon o podpore poľnohospodárov) (DV č. 58 z 22. mája 1998) v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej (ďalej len „ZPZP“) stanovuje:
„1.      Poľnohospodári evidovaní podľa článku 7 môžu požiadať o pomoc v rámci režimov uvedených v článku 38a ods. 1, prostredníctvom podania žiadosti o pomoc podľa článku 32 ods. 1 na príslušný kalendárny rok.
…
3.      Poľnohospodárske pozemky uvedené v žiadosti o pomoc musia byť poľnohospodárom k dispozícii k 31. máju príslušného kalendárneho roka v súlade s článkom 36 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 1307/2013, čo sa osvedčuje právnym základom na využívanie evidovaným podľa [Zakon za sobstvenostta i polzvaneto na zemedelskite zemi (zákon o vlastníctve a využívaní poľnohospodárskych pozemkov)].
4.      Právny základ na využívanie poľnohospodárskych pozemkov sa eviduje na obecných poľnohospodárskych úradoch v mieste, kde sa nehnuteľnosť nachádza, prostredníctvom špecializovaného softvéru spravovaného ministerstvom poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva. Evidencia sa vykonáva až do uplynutia lehôt na podanie žiadosti o pomoc a na vykonanie zmien v tejto žiadosti, stanovených vyhláškou uvedenou v článku 32 ods. 5.
5.      Ministerstvo poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva klasifikuje, sumarizuje a jednorazovo alebo postupne zašle platobnej agentúre údaje o evidovaných právnych základoch na využívanie poľnohospodárskych pozemkov. …
6.      Pri predkladaní žiadosti o pomoc prostredníctvom integrovaného administratívneho a kontrolného systému [(ďalej len ‚IAKS‘)] platobná agentúra overí údaje uvedené v žiadosti, ktoré sa porovnajú s údajmi uvedenými v odseku 5. Ak poľnohospodár zahrnul do svojej žiadosti poľnohospodárske pozemky nad rámec pozemkov, pre ktoré existuje právny základ, alebo v rozsahu presahujúcom evidovaný právny základ na využívanie, systém vygeneruje upozornenie na chybu. Upozornenie na chybu sa predkladá poľnohospodárovi na podpis.
7.      Po uplynutí lehôt na podanie žiadosti o pomoc a na vykonanie zmien v tejto žiadosti, stanovených vyhláškou uvedenou v článku 32 ods. 5 platobná agentúra vykoná administratívnu kontrolu všetkých predložených žiadostí o pomoc, v súvislosti s ktorými systém vygeneroval upozornenie na chybu. Pri kontrole sa informácie uvedené v žiadostiach o pomoc porovnajú s údajmi uvedenými v odseku 5, týkajúcimi sa splnenia podmienok uvedených v odsekoch 3 a 4.
8.      Ak sa na základe overenia uvedeného v odseku 7 zistí, že na využívanie poľnohospodárskeho pozemku, ktorého sa týka žiadosť, neexistuje právny základ, platobná agentúra vykoná geografické určenie plochy a polohy tohto pozemku. V takom prípade ministerstvo poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva poskytne platobnej agentúre dodatočné informácie.
9.      Ak sa pri overovaní podľa odsekov 7 a 8 nezistí evidovaný právny základ v zmysle odseku 4, platobná agentúra uplatní ustanovenia článku 43 ods. 3.“
24      Článok 43 ZPZP stanovuje:
„1.      Platobná agentúra vykoná priame platby týkajúce sa predložených žiadostí, ak zistí, že:
(1)      žiadateľ využíva poľnohospodárske plochy nahlásené v žiadosti a vykonáva na nich poľnohospodársku činnosť;
…
(4)      plochy nahlásené na účely pomoci sa považujú za oprávnené na pomoc počas kontrol uvedených v článku 37 ods. 3 a 4.
…
3.      Platobná agentúra zníži sumu platby alebo odmietne platbu v rámci režimov priamych platieb, ak:
…
(4)      žiadateľ nahlásil plochy, ktoré nevyužíva, alebo nahlásil plochy, ktoré nespĺňajú kritériá oprávnenosti stanovené vo vyhláške uvedenej v článku 40;
(5)      na tú istú plochu boli podané dve alebo viaceré žiadosti a zdvojenie plôch nebolo odstránené;
…
(7)      žiadateľ o pomoc nie je osobu využívajúcou nahlásené poľnohospodárske plochy;
…
(10)      plochy nahlásené na účely pomoci sa považujú za neoprávnené na poskytnutie pomoci počas kontrol vykonaných podľa článku 37 ods. 3 a 4.
4.      Platobná agentúra zníži sumu platby alebo zamietne platbu uvedenú v odseku 3 podľa kritérií stanovených v právnych predpisoch Európskej únie.“
Vyhláška č. 5 z 27. februára 2009
25      Článok 2 naredba č. 5 za uslovijata i reda za podavane na zajavlenia po šemi i merki za direktni plaštania (vyhláška č. 5 o podmienkach a postupoch podávania žiadostí v rámci schém a opatrení priamych platieb) z 27. februára 2009 (DV č. 22 z roku 2009), v znení uplatniteľnom na spor vo veci samej, stanovuje:
„1.      Podpora v rámci režimov a opatrení uvedených v článku 1 sa poskytuje poľnohospodárom, ktorí obhospodarujú poľnohospodárske pozemky a/alebo chovajú dobytok a ktorí spĺňajú požiadavky článku 41 [ZPZP].
2.      Osoby uvedené v odseku 1 podávajú žiadosť o podporu v rámci režimov a opatrení uvedených v článku 1 prostredníctvom formulára, ktorý každoročne schvaľuje [DFZ] – Platobná agentúra (Razplaštatelna agencija – RA). Pri prvej žiadosti o pomoc musia osoby uvedené v odseku 1 vyplniť aj žiadosť o evidenciu.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
26      LQ podala žiadosť o finančnú pomoc na rok 2021 v rámci rôznych režimov pomoci a opatrení priamych platieb na plochu, financovaných z Európskeho poľnohospodárskeho záručného fondu (EPZF) a Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV) a štátneho rozpočtu Bulharskej republiky.
27      Listom z 13. januára 2023 DFZ informoval LQ o schválení podpory a jej vyplatení na základe plôch nahlásených za hospodársky rok 2021. V tomto liste sa uvádzalo, že sumy pomoci, o ktoré žiadala LQ v rámci režimu platieb pre oblasti s prírodnými prekážkami, režimu jednotnej platby na plochu, ako aj pomoc na poľnohospodárske postupy prospešné pre klímu a životné prostredie, boli znížené, a že sankcie boli uložené z dôvodu nadhodnotenia plôch.
28      LQ sa obrátila na Administrativen săd – Varna (Správny súd Varna, Bulharsko) so žalobou proti uvedenému listu, pričom tvrdila, že tento list nebol odôvodnený, a teda neumožňoval pochopiť, na základe akých skutkových okolností bolo toto rozhodnutie prijaté, a že príslušný orgán sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
29      Z návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že o znížení súm pomoci požadovanej LQ sa rozhodlo na základe výsledkov správnej kontroly oprávnenosti plôch, vykonanej podľa článku 74 nariadenia č. 1306/2013, článkov 28 a 29 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 809/2014 zo 17. júla 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 v súvislosti s integrovaným administratívnym a kontrolným systémom, opatreniami na rozvoj vidieka a krížovým plnením (Ú. v. EÚ L 227, 2014, s. 69), ako aj s článkom 37 ods. 2. z ZPZP porovnaním údajov dostupných v evidencii IAKS s údajmi uvedenými v databáze bulharského Ministerstva poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva.
30      Pri uvedenej kontrole sa zistilo, že plochy nahlásené v žiadosti o pomoc, ktorú podala LQ na hospodársky rok 2021, boli väčšie ako plochy, ktorých právny základ využívania bol evidovaný podľa vnútroštátnych právnych predpisov.
31      Za plochy uvedené v žiadosti LQ o pomoc, ktoré sa považovali za neoprávnené alebo nadhodnotené, jej bola uložená sankcia podľa článku 19a delegovaného nariadenia č. 640/2014.
32      LQ tvrdí, že list z 13. januára 2023 uvedený v bode 27 vyššie vôbec neodkazuje na prípadný nesúlad údajov, ktoré poskytla vo svojej žiadosti o pomoc, s údajmi použitými DFZ v rámci jeho kontrol. Presnejšie, tento list neposkytuje žiadnu informáciu, na základe ktorej by bolo možné dospieť k záveru, že boli vykonané administratívne kontroly, a neuvádza ani zistené prípady nesúladu v žiadosti o pomoc.
33      DFZ tvrdí, že podľa článku 41 ods. 3 ZPZP musia byť poľnohospodárske plochy nahlásené v žiadosti o pomoc k dispozícii poľnohospodárom k 31. máju dotknutého kalendárneho roka, čo umožňuje evidovať právny základ na využívanie týchto plôch.
34      V prejednávanej veci DFZ tvrdí, že rozhodol o znížení súm pomoci poskytnutej LQ a o uložení sankcií podľa tohto ustanovenia, keďže LQ vo svojej žiadosti o pomoc nahlásila väčšiu plochu, než bola plocha zistená na základe vykonaných správnych kontrol. V tejto súvislosti DFZ spresňuje, že listom z 8. júna 2023 najprv informoval LQ o tom, že chýbajú údaje týkajúce sa právneho základu využívania pozemku s číslom 78519‑1127‑22‑1, ktorý LQ uviedla v žiadosti o pomoc v rámci režimu platieb pre oblasti s prírodnými prekážkami. Pokiaľ ide o žiadosť LQ o pomoc v rámci režimu jednotnej platby na plochu, DFZ tvrdí, že pozemok s číslom 001182‑8‑1‑1 nemá primerané vlastnosti na účely príslušnej pomoci. Napokon v liste z 30. októbra 2023 DFZ oznámil LQ, že o uložení správnych sankcií sa rozhodlo práve z dôvodu zisteného rozdielu medzi nahlásenou plochou a plochou zistenou na základe kontrol.
35      Vnútroštátny súd sa pýta, či právo Únie umožňuje na základe takého vnútroštátneho ustanovenia, akým je článok 41 ods. 3 a 4 ZPZP, alebo na základe praxe príslušného vnútroštátneho správneho orgánu odmietnuť poskytnúť poľnohospodárom pomoc na plochy, ktorých právny základ na využívanie nezaevidovali do databáz vytvorených na tento účel v lehotách stanovených vnútroštátnym právom.
36      Pokiaľ ide o článok 19a delegovaného nariadenia č. 640/2014, na základe ktorého DFZ uložil LQ sankcie, vnútroštátny súd uvádza, že toto delegované nariadenie, aj keď bolo zrušené s účinnosťou od 1. januára 2023, sa naďalej uplatňuje na žiadosti o pomoc týkajúce sa priamych platieb podané pred týmto dátumom, tak ako je to vo veci samej. Konštatuje však, že konsolidované znenie uvedeného delegovaného nariadenia už neobsahuje tento článok 19a. Vnútroštátny súd sa preto pýta, či sa má uvedený článok považovať za účinný ku dňu uloženia sankcií LQ, teda k 13. januáru 2023.
37      Za týchto podmienok Administrativen săd – Varna (Správny súd Varna) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.      Je podľa článku 4 ods. 4 [nariadenia 2021/2115], článku 28 [vykonávacieho nariadenia č. 908/2014] a článkov 18 a 19 [delegovaného nariadenia č. 640/2014] prípustná taká vnútroštátna právna úprava a prax platobnej agentúry Bulharskej republiky, pokiaľ ide o uplatňovanie vnútroštátnych predpisov, najmä článku 41 ods. 3 a 4 [ZPZP], na základe ktorého je poľnohospodárovi odopretý nárok na finančnú podporu za plochy, na ktoré má uzatvorenú zmluvu o využívaní na ten istý rok, pokiaľ ale tento právny základ [na využívanie] nebol v zákonom stanovenej lehote zapísaný do systému ministerstva poľnohospodárstva?
2.      Má sa poľnohospodárovi s prihliadnutím na článok 49 ods. 1 tretiu vetu [Charty] uložiť sankcia podľa článku 19a delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014 [ktoré bolo zrušené delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2022/1172…], pričom v odôvodnení 16 sa uvádza: ‚V záujme jednoznačnosti a právnej istoty by sa delegované nariadenie (EÚ) č. 640/2014 malo zrušiť. Toto [delegované] nariadenie by však malo naďalej platiť pre žiadosti o pomoc v súvislosti s priamymi platbami predloženými pred 1. januárom 2023, pre žiadosti o platbu podané vo vzťahu k podporným opatreniam vykonaným v súlade s nariadením (EÚ) č. 1305/2013 a pre systém kontroly a správne sankcie v súvislosti s pravidlami krížového plnenia_‘ ktorý platil pre hospodársky rok 2021, ak v čase odoslania listu, ktorým bola uložená sankcia, teda 13. januára 2023, [tento] článok19a delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 640/2014 z 11. marca 2014 neexistoval v znení účinnom od 1. januára 2023?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
O prípustnosti
38      Európska komisia má pochybnosti o prípustnosti prvej otázky z dôvodu, že skutkové a právne okolnosti potrebné na to, aby Súdny dvor poskytol užitočnú odpoveď na otázku, ktorá mu bola položená, z návrhu na začatie prejudiciálneho konania jednoznačne nevyplývajú. Vnútroštátny súd totiž ani jasne nevysvetlil skutkové okolnosti ani nereprodukoval relevantný vnútroštátny právny rámec, najmä vnútroštátne ustanovenia stanovujúce povinnosť zaevidovať právny základ na využívanie poľnohospodárskej pôdy. Nespresňuje ani dôvody, prečo sa domnieva, že je potrebný výklad článku 4 ods. 4 nariadenia 2021/2115, článku 28 vykonávacieho nariadenia č. 908/2014, ako aj článkov 18 a 19 nariadenia č. 640/2014.
39      Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora je konanie, ktoré upravuje článok 267 ZFEÚ, nástrojom spolupráce medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi, prostredníctvom ktorého Súdny dvor poskytuje týmto súdom výklad práva Únie potrebný na vyriešenie sporu, ktorý prejednávajú (rozsudok z 27. apríla 2023, Castorama Polska a Knor, C‑628/21, EU:C:2023:342, bod 25, ako aj citovaná judikatúra).
40      V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v rámci tohto konania prináleží výlučne vnútroštátnemu súdu, ktorý vec prejednáva a ktorý musí prevziať zodpovednosť za rozhodnutie sporu, aby s prihliadnutím na osobitosti jednotlivého prípadu posúdil potrebu prejudiciálneho rozhodnutia na vydanie svojho rozhodnutia, ako aj relevantnosť otázok položených Súdnemu dvoru. Preto v prípade, že sa predložené otázky týkajú výkladu práva Únie, Súdny dvor je v zásade povinný rozhodnúť. Z toho vyplýva, že pre otázky týkajúce sa výkladu práva Únie platí prezumpcia relevantnosti. Súdny dvor môže odmietnuť návrh predložený vnútroštátnym súdom len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Únie nijako nesúvisí s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, ak ide o hypotetický problém alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými a právnymi podkladmi nevyhnutnými na užitočnú odpoveď na otázky, ktoré sa mu položili (rozsudok z 29. júla 2024, LivaNova, C‑713/22, EU:C:2024:642, bod 53 a citovaná judikatúra).
41      V prejednávanej veci, ako vyplýva z informácií poskytnutých vnútroštátnym súdom, žaloba vo veci samej smeruje proti listu DFZ z 13. januára 2023, ktorým DFZ informoval LQ o znížení sumy finančnej pomoci, ktorú LQ požadovala na hospodársky rok 2021 v rámci viacerých režimov pomoci a opatrení priamych platieb na plochu, a o uložení sankcií z dôvodu zisteného nadhodnotenia plôch.
42      DFZ znížil sumu finančnej pomoci, požadovanej LQ, z toho dôvodu, že po kontrole oprávnenosti plôch, vykonanej na základe porovnania údajov, ktoré LQ nahlásila vo svojej žiadosti o pomoc, s údajmi uvedenými v systéme Ministerstva poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva sa zistilo, že LQ neuviedla do evidencie právny základ na využívanie všetkých poľnohospodárskych pozemkov uvedených v jej žiadosti o pomoc, ako to vyžaduje článok 41 ods. 3 a 4 ZPZP.
43      Prvá otázka sa teda jasne týka situácie, keď počítačová databáza Ministerstva poľnohospodárstva, potravinárstva a lesného hospodárstva neobsahuje informácie o právnom základe na využívanie pozemku, na ktorý sa vzťahuje žiadosť o finančnú pomoc na hospodársky rok 2021, ktorú predložila LQ.
44      V dôsledku toho na rozdiel od toho, čo tvrdí Komisia, návrh na začatie prejudiciálneho konania obsahuje zhrnutie predmetu sporu vo veci samej a relevantných skutkových okolností, ako aj znenie dotknutých vnútroštátnych ustanovení, vrátane článku 41 ods. 3 a 4 ZPZP.
45      Okrem toho tento návrh uvádza dôvody, ktoré viedli vnútroštátny súd k tomu, aby požiadal o výklad právnej úpravy Únie. Z uvedeného návrhu totiž vyplýva, že existujúca judikatúra Súdneho dvora sa týka iných skutkových okolností, než sú tie, o ktoré ide vo veci samej, ako aj vnútroštátnej právnej úpravy odlišnej od právnej úpravy dotknutej v tejto veci.
46      Z toho vyplýva, že prvá otázka je prípustná.
O veci samej
47      Na úvod treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry v rámci postupu spolupráce medzi vnútroštátnymi súdmi a Súdnym dvorom, zavedeného článkom 267 ZFEÚ, prináleží Súdnemu dvoru poskytnúť vnútroštátnemu súdu užitočnú odpoveď, ktorá mu umožní rozhodnúť prejednávaný spor. V tomto smere Súdnemu dvoru v prípade potreby prináleží preformulovať položené otázky. V rovnakom duchu môže Súdny dvor vziať do úvahy aj ustanovenia práva Únie, na ktoré sa vnútroštátny súd v znení svojej otázky neodvolával (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. septembra 2023, Groenland Poultry, C‑169/22, EU:C:2023:638, bod 47 a citovanú judikatúru).
48      V prejednávanej veci sa prvá otázka týka článku 4 ods. 4 nariadenia 2021/2115, ktorý na účely typov intervencií vo forme priamych platieb definuje pojem „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu“.
49      Ako pritom vyplýva z návrhu na začatie prejudiciálneho konania, LQ podala žiadosť o finančnú pomoc na hospodársky rok 2021 v rámci viacerých režimov pomoci a opatrení priamych platieb na plochu financovaných z EPZF, EPFRV a štátneho rozpočtu Bulharskej republiky.
50      Z toho vyplýva, že na spor vo veci samej sa môžu uplatniť ratione materiae len ustanovenia nariadenia č. 1307/2013. Podľa článku 1 ods. 2 a článku 154 nariadenia 2021/2115 sa totiž jednak toto nariadenie uplatňuje na podporu Únie financovanú z EPZF a EPFRV poskytovanú na intervencie vymedzené v strategickom pláne SPP, ktorý zostavil členský štát a schválila Komisia a ktorý sa vzťahuje na obdobie od 1. januára 2023 do 31. decembra 2027 a jednak sa nariadenie č. 1307/2013 naďalej uplatňuje, pokiaľ ide o žiadosti o pomoc týkajúce sa rokov podávania žiadostí začínajúcich sa pred 1. januárom 2023.
51      V tejto súvislosti vzhľadom na to, že podľa informácií uvedených v návrhu na začatie prejudiciálneho konania sa to, že údajne nebol evidovaný právny základ na využívanie jedného z pozemkov LQ týka žiadosti o pomoc podanej v rámci režimu platieb pre oblasti s prírodnými prekážkami, sú v rámci prvej otázky relevantné ustanovenia článku 48 nariadenia č. 1307/2013, ktorý definuje všeobecné pravidlá upravujúce režim platieb pre takéto oblasti.
52      Odseky 1 a 3 tohto článku 48 odkazujú na účely identifikácie plôch patriacich do rozsahu pomoci týkajúcej sa oblastí s prírodnými prekážkami, ako aj na účely určenia podmienok jej vyplatenia, na ustanovenia uplatniteľné na režim základných platieb, ako aj na ustanovenia týkajúce sa režimu jednotnej platby na plochu.
53      V prejednávanej veci sa prvá otázka týka hlavne dôkazného bremena, ktoré znášajú poľnohospodári, aby preukázali, že poľnohospodárske pozemky, ktoré nahlásili vo svojej žiadosti o pomoc, mali skutočne k dispozícii ku dňu podania tejto žiadosti. Okrem toho z informácií uvedených v návrhu na začatie prejudiciálneho konania vyplýva, že LQ podala žiadosť o pomoc len v rámci režimu jednotnej platby na plochu bez toho, aby požiadala o podporu v rámci režimu základných platieb. Treba teda konštatovať, že v rámci prvej otázky vnútroštátny súd žiada o výklad ustanovení článku 32 ods. 2 písm. a), ako aj článku 36 ods. 2 a 5 nariadenia č. 1307/2013, ktoré definujú „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu“, a stanovujú podmienku, podľa ktorej hektáre nahlásené v žiadosti o pomoc musia byť „poľnohospodárovi k dispozícii k dátumu stanovenému členským štátom“.
54      Treba preto konštatovať, že svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa článok 32 ods. 2 písm. a), ako aj článok 36 ods. 2 a 5 nariadenia č. 1307/2013 majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave alebo vnútroštátnej praxi, podľa ktorej možno poľnohospodárovi odoprieť nárok na vyplatenie pomoci na plochy, na ktorých využívanie tento poľnohospodár uzavrel zmluvu na dotknutý rok, ak táto zmluva nebola ako právny základ na využívanie uvedených plôch evidovaná v počítačovej databáze určenej na tento účel, a to v lehotách stanovených vnútroštátnym právom.
55      Podľa ustálenej judikatúry je pri výklade ustanovení práva Únie potrebné zohľadniť nielen ich znenie, ale aj ich kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej sú súčasťou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 19. septembra 2024, Agrarmarkt Austria, C‑350/23, EU:C:2024:771, bod 57 a citovanú judikatúru).
56      V tejto súvislosti treba po prvé pripomenúť, že v článku 32 ods. 2 písm. a) nariadenia č. 1307/2013 je pojem „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu“ definovaný ako „akákoľvek poľnohospodárska plocha podniku…, ktorá sa využíva na poľnohospodársku činnosť, alebo ak sa plocha využíva aj na nepoľnohospodárske činnosti_… plocha, ktorá sa využíva prevažne na poľnohospodársku činnosť“.
57      Podľa znenia odsekov 2 a 5 článku 36 tohto nariadenia sa jednotná platba na plochu poskytuje na ročnom základe na každý hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu a ktorý poľnohospodár nahlásil v súlade s článkom 72 ods. 1 prvým pododsekom písm. a) nariadenia č. 1306/2013, a s výnimkou prípadu vyššej moci alebo výnimočných okolností musia tieto hektáre byť poľnohospodárovi k dispozícii k dátumu stanovenému členským štátom, ktorý nemôže byť neskorší ako najneskorší dátum stanovený týmto členským štátom na zmenu žiadosti o pomoc, ako sa uvádza v článku 72 ods. 1 tohto nariadenia.
58      Zo spoločného výkladu týchto ustanovení vyplýva, že na účely poskytnutia požadovanej pomoci musí poľnohospodár skutočne využívať plochy nahlásené v žiadosti o pomoc a mať ich k dispozícii.
59      Po druhé, pokiaľ ide o kontext, do ktorého patria uvedené ustanovenia, treba uviesť, že nariadenie č. 1307/2013 stanovuje ustanovenia uplatniteľné na režimy podpory, najmä ustanovenia týkajúce sa priamych platieb poľnohospodárom, vrátane tých, ktoré sa týkajú podmienok prístupu k týmto platbám.
60      V tejto súvislosti treba konštatovať, že článok 32 ods. 2 písm. a) a článok 36 ods. 2 a 5 nariadenia č. 1307/2013 sú obsiahnuté v častiach tohto nariadenia venovaných vykonávaniu režimu základných platieb a režimu jednotnej platby na plochu. Keďže podpora na základe týchto režimov sa poľnohospodárom poskytuje po aktivácii platobného nároku na hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu, určenie hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu, ktoré má poľnohospodár k dispozícii, je nevyhnutné na riadne vykonanie uvedených schém, keďže umožňuje overiť, že boli splnené podmienky poskytnutia uvedenej pomoci, a keďže počet hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu, predstavuje základ na účely výpočtu sumy pomoci, ktorá sa má vyplatiť poľnohospodárovi, ktorý podal žiadosť o pomoc.
61      Definícia pojmu „hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu“ stanovená v článku 32 ods. 2 písm. a) uvedeného nariadenia, hoci je vložená do jeho časti týkajúcej sa vykonávania režimu základných platieb, je, ako spresňuje samotné toto ustanovenie, relevantná „na účely tejto hlavy“, ktorá zahŕňa článok 36 toho istého nariadenia.
62      Po tretie, pokiaľ ide o ciele sledované nariadením č. 1307/2013, tieto ciele treba určiť vzhľadom na úlohy zdieľaného riadenia fondov Únie s členskými štátmi v rámci SPP.
63      V tejto súvislosti treba na jednej strane pripomenúť, že jednou z kľúčových požiadaviek reformy SPP prijatej nariadením č. 1307/2013, ktorá je opísaná v odôvodnení 2 tohto nariadenia, je zníženie administratívneho zaťaženia.
64      Z právnej úpravy Únie týkajúcej sa ochrany finančných záujmov Únie a financovania SPP, ako aj IAKS pritom jasne vyplýva, že povinnosťou členských štátov je prijať vhodné opatrenia na zabezpečenie riadneho výkonu IAKS, pričom členské štáty sú najmä povinné prijať opatrenia potrebné jednak na uistenie sa, že transakcie financované Úniou sa skutočne realizovali a správne vykonali, a jednak na predchádzanie nezrovnalostiam a ich postihovanie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júna 2010, Pontini a i., C‑375/08, EU:C:2010:365, bod 75).
65      Na tento účel na jednej strane podľa článkov 63, 64 a 77 nariadenia č. 1306/2013, ktoré, ako uvádza článok 5 nariadenia č. 1307/2013, je úzko prepojené s týmto posledným uvedeným nariadením, členské štáty ukladajú správne sankcie, ktoré musia byť primerané a odstupňované v závislosti od závažnosti, rozsahu, trvania a opakovania zisteného nesplnenia a ktoré môžu mať formu zníženia sumy pomoci, vyplatenia sumy vypočítanej na základe množstva a/alebo obdobia, ktorého sa týka nesplnenie, pozastavenia alebo odňatia schválenia, uznania alebo povolenia alebo vylúčenia z práva zúčastňovať sa na režime pomoci alebo príslušnom podpornom alebo inom opatrení alebo z práva na ich využívanie.
66      Na druhej strane podľa článkov 67 až 73 nariadenia č. 1306/2013 členské štáty zriadia a spravujú IAKS, ktorý sa uplatňuje na režimy podpory uvedené v prílohe I k nariadeniu č. 1307/2013 a ktorý zahŕňa okrem iného systém identifikácie poľnohospodárskych pozemkov a evidencie žiadostí o pomoc a žiadostí o platbu. Jeho hlavným cieľom je overiť skutočnosť transakcií financovaných z rozpočtu Únie v rámci SPP a ich súlad s kritériami oprávnenosti na pomoc alebo podporné opatrenia, ako aj zlepšiť účinnosť a monitorovanie podpory Únie, a to aj uľahčením predchádzania nezrovnalostiam a podvodom a uplatňovania vyžadovaných sankcií.
67      V dôsledku toho žiadny prvok delegovaného nariadenia č. 640/2014 neumožňuje dospieť k záveru, že členské štáty nemôžu s cieľom zabezpečiť riadne vykonávanie uvedeného delegovaného nariadenia prijať vnútroštátne pravidlá, ktoré vyžadujú, aby poľnohospodár, ktorý podáva žiadosť o pomoc prostredníctvom počítačovej databázy určenej na tento účel, uviedol na podporu tejto žiadosti právne základy na využívanie poľnohospodárskych pozemkov identifikovaných ako hektáre, na ktoré možno poskytnúť podporu, a to na účely oprávnenosti na požadované podporné opatrenie a na účely výpočtu sumy pomoci.
68      Súdny dvor v tejto súvislosti rozhodol, že členské štáty disponujú mierou voľnej úvahy, pokiaľ ide o osvedčujúce dokumenty a dôkazy, ktoré treba vyžadovať od žiadateľa podpory v súvislosti s plochami, ktoré sú predmetom jeho žiadosti [rozsudok zo 17. decembra 2020, Land Berlin (Platobné nároky spojené s SPP) C‑216/19, EU:C:2020:1046, bod 35 a citovaná judikatúra]. Pri vykonávaní tejto miery voľnej úvahy sú členské štáty oprávnené podrobnejšie upraviť, aké dôkazy treba predložiť na podporu žiadosti o pomoc, s poukázaním najmä na zvyčajnú prax v oblasti poľnohospodárstva na svojom území vzťahujúcu sa na právo požívať a využívať krmovinárske plochy a na tituly, ktoré sa majú predložiť v súvislosti s týmto užívaním (rozsudok z 24. júna 2010, Pontini a i., C‑375/08, EU:C:2010:365, bod 82).
69      Pri výkone svojej miery voľnej úvahy však členské štáty musia rešpektovať ciele sledované dotknutou právnou úpravou Únie a všeobecné zásady práva Únie, ako sú zásada proporcionality a zásada právnej istoty (pozri v tomto zmysle rozsudky z 27. júna 2019, Azienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele, C‑348/18, EU:C:2019:545, bod 57, ako aj zo 7. apríla 2022, Avio Lucos, C‑116/20, EU:C:2022:273, bod 63).
70      Hoci vnútroštátnemu súdu prináleží, aby v každom jednotlivom prípade overil, či táto zásada bola dodržaná (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júna 2010, Pontini a i., C‑375/08, EU:C:2010:365, bod 89), v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora má Súdny dvor právomoc poskytnúť vnútroštátnemu súdu všetky výkladové prvky spadajúce do rámca práva Únie, ktoré mu umožnia posúdiť tento súlad na účely rozhodnutia vo veci, o ktorej rozhoduje (rozsudok z 11. júna 2020, Subdelegación del Gobierno en Guadalajara, C‑448/19, EU:C:2020:467, bod 17 a citovaná judikatúra).
71      Pokiaľ ide o zásadu právnej istoty, ktorú Súdny dvor zohľadňuje v oblasti pomoci poľnohospodárom, najmä pokiaľ ide o ustanovenia týkajúce sa správnych sankcií (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. apríla 2024, Kaszamás, C‑79/23, EU:C:2024:329, bod 59 a citovanú judikatúru), treba pripomenúť, že vyžaduje nielen to, aby právna úprava Únie dotknutým osobám umožnila presne poznať rozsah povinností, ktoré im ukladá, ale aj to, aby tieto osoby mohli jednoznačne poznať svoje práva a povinnosti a podľa toho konať (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. júla 2018, Teglgaard a Fløjstrupgård, C‑239/17, EU:C:2018:597, bod 52, ako aj citovanú judikatúru),
72      Pokiaľ ide o zásadu proporcionality, ktorá podľa Súdneho dvora vyžaduje, aby prostriedky, ktoré používa predpis, boli spôsobilé uskutočniť sledovaný cieľ a neprekračovali to, čo je potrebné na jeho dosiahnutie, treba pripomenúť, že ju musí dodržiavať tak normotvorca Únie, ako aj vnútroštátni zákonodarcovia a súdy, ktorí uplatňujú právo Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. júna 2010, Pontini a i., C‑375/08, EU:C:2010:365, bod 87).
73      Ako vyplýva z bodov 65 až 67 vyššie, právna úprava Únie týkajúca sa IAKS, ochrany finančných záujmov Únie a financovania SPP vyžaduje prijatie vhodných vnútroštátnych opatrení na zabezpečenie riadneho fungovania IAKS a skutočnej realizácie a správneho vykonania schém pomoci financovaných Úniou. V tejto súvislosti a v rozsahu, v akom je to relevantné v rámci sporu vo veci samej, treba uviesť, že článok 72 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1306/2013 vymenúva údaje, ktoré musia byť uvedené v žiadosti o pomoc alebo v žiadosti o platbu. Spresňuje sa v ňom, že okrem informácií, ktoré musia byť uvedené v týchto žiadostiach podľa tohto nariadenia, môže príslušný členský štát vyžadovať, aby sa v týchto žiadostiach uvádzali aj ďalšie informácie, čím sa prispieva k zabezpečeniu dodržiavania zásad právnej istoty a proporcionality.
74      V prejednávanej veci, ako poznamenáva Komisia, na jednej strane vnútroštátne ustanovenie, akým je ustanovenie uplatniteľné na spor vo veci samej, konkrétne článok 41 ods. 3 a 4 ZPZP, sleduje takýto cieľ, keďže jeho cieľom je najmä zabrániť tomu, aby poľnohospodári mohli zneužívajúcim spôsobom využívať pozemky iných osôb s cieľom obísť právnu úpravu Únie týkajúcu sa režimov podpory. Na druhej strane takéto vnútroštátne ustanovenie tým, že vyžaduje evidenciu právneho základu využívania poľnohospodárskych pozemkov nahlásených v žiadosti o pomoc u orgánov príslušných v mieste, kde sa tieto pozemky nachádzajú, zrejme neukladá poľnohospodárom, ktorí žiadajú o pomoc alebo podporu, povinnosť, ktorú by bolo ťažké dodržať.
75      Z toho vyplýva, že s výhradou overenia vnútroštátnym súdom vzhľadom na okolnosti vo veci samej podmienka stanovená dotknutou vnútroštátnou právnou úpravou, ktorá spočíva v predložení platného právneho titulu na účely vyplatenia pomoci má takú povahu, že môže spĺňať požiadavky vyplývajúce zo zásady právnej istoty a to v súlade so zásadou proporcionality bez toho, aby prekračovala rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa sledovaného touto právnou úpravou.
76      Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 32 ods. 2 písm. a), ako aj článok 36 ods. 2 a 5 nariadenia č. 1307/2013 sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave alebo vnútroštátnej praxi, podľa ktorej možno poľnohospodárovi odoprieť nárok na vyplatenie pomoci na plochy, na ktorých využívanie tento poľnohospodár uzavrel zmluvu na dotknutý rok, ak táto zmluva nebola ako právny základ na využívanie uvedených plôch evidovaná v počítačovej databáze určenej na tento účel, a to v lehotách stanovených vnútroštátnym právom, pokiaľ sú dodržané ciele sledované dotknutou právnou úpravou Únie a všeobecné zásady práva Únie, najmä zásady proporcionality a právnej istoty.
O druhej otázke
77      Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či je článok 49 ods. 1 tretia veta Charty uplatniteľný na sankciu, akou je sankcia uložená poľnohospodárovi podľa článku 19a delegovaného nariadenia č. 640/2014 v situácii, keď bolo toto posledné uvedené ustanovenie účinné v čase podania žiadosti o podporu, ako aj v čase uloženia uvedenej sankcie, avšak ku dňu preskúmania žaloby podanej proti tej istej sankcii bolo odstránené z konsolidovaného znenia uvedeného delegovaného nariadenia, ktoré, hoci bolo zrušené s účinnosťou od 1. januára 2023, sa podľa článku 13 delegovaného nariadenia 2022/1172 naďalej uplatňuje na žiadosti podané pred týmto dátumom.
78      V tejto súvislosti platí, že v rámci spolupráce medzi Súdnym dvorom a vnútroštátnymi súdmi zakotvenej v článku 267 ZFEÚ prislúcha výlučne vnútroštátnemu súdu, ktorému bol spor predložený a ktorý musí prevziať zodpovednosť za následné súdne rozhodnutie, aby so zreteľom na osobitosti veci posúdil tak potrebu rozhodnutia v prejudiciálnom konaní pre vyhlásenie svojho rozsudku, ako aj dôležitosť otázok, ktoré kladie Súdnemu dvoru. Preto je Súdny dvor v zásade povinný rozhodnúť, ak sa predložené otázky týkajú výkladu práva Únie (rozsudok zo 17. októbra 2024, FA.RO. di YK & C., C‑16/23, EU:C:2024:886, bod 33).
79      Z toho vyplýva, že pri otázkach týkajúcich sa výkladu práva Únie platí prezumpcia relevantnosti. Súdny dvor teda môže odmietnuť rozhodovať o prejudiciálnej otázke položenej vnútroštátnym súdom len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad právnej normy Únie nemá nijakú súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, pokiaľ ide o hypotetický problém alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými ani právnymi podkladmi potrebnými na užitočnú odpoveď na otázky, ktoré mu boli položené (rozsudok zo 17. októbra 2024, FA.RO. di YK & C., C‑16/23, EU:C:2024:886, bod 34).
80      V prvom rade treba pripomenúť, že v prejednávanej veci delegované nariadenie 2022/1172 zrušilo delegované nariadenie č. 640/2014 a že z článku 13 tohto prvého uvedeného delegovaného nariadenia vyplýva, že toto druhé uvedené delegované nariadenie sa naďalej uplatňuje na žiadosti o pomoc týkajúce sa priamych platieb podané pred 1. januárom 2023. Z toho vyplýva, že keďže žiadosť o pomoc, o ktorú ide vo veci samej, bola podaná v roku 2021, článok 19a delegovaného nariadenia č. 640/2014 sa naďalej uplatňuje ratione temporis na spor vo veci samej, hoci toto posledné uvedené delegované nariadenie bolo zrušené s účinnosťou od 1. januára 2023. Okolnosť, že sankcia bola uložená po zrušení delegovaného nariadenia č. 640/2014, je v tejto súvislosti irelevantná.
81      Ďalej treba konštatovať, že na rozdiel od toho, čo tvrdí vnútroštátny súd, tento článok 19a je stále súčasťou tak znenia delegovaného nariadenia č. 640/2014 uplatniteľného ratione temporis na vec samu, ako aj posledného konsolidovaného znenia uvedeného delegovaného nariadenia pred jeho zrušením.
82      Za týchto podmienok sa druhá otázka v rozsahu, v akom vychádza z nesprávneho predpokladu, týka hypotetického problému v zmysle judikatúry pripomenutej v bode 79 vyššie, a preto ju treba vyhlásiť za neprípustnú (pozri analogicky rozsudok zo 16. januára 2025, Stangalov, C‑644/23, EU:C:2025:16, bod 60 a citovanú judikatúru).
O trovách
83      Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (deviata komora) rozhodol takto:
Článok 32 ods. 2 písm. a) a článok 36 ods. 2 a 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1307/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa ustanovujú pravidlá priamych platieb pre poľnohospodárov na základe režimov podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 637/2008 a nariadenie Rady (ES) č. 73/2009,
sa majú vykladať v tom zmysle, že:
nebránia vnútroštátnej právnej úprave alebo vnútroštátnej praxi, podľa ktorej možno poľnohospodárovi odoprieť nárok na vyplatenie pomoci na plochy, na ktorých využívanie tento poľnohospodár uzavrel zmluvu na dotknutý rok, ak táto zmluva nebola ako právny základ na využívanie uvedených plôch evidovaná v počítačovej databáze určenej na tento účel, a to v lehotách stanovených vnútroštátnym právom, pokiaľ sú dodržané ciele sledované dotknutou právnou úpravou Únie a všeobecné zásady práva Únie, najmä zásady proporcionality a právnej istoty.
Podpisy
*      Jazyk konania: bulharčina.
i      Názov tejto veci je fiktívny. Nezodpovedá skutočnému menu ani názvu žiadneho z účastníkov konania.