62005CJ0083_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C‑83/05,
ktorej predmetom je návrh na začatie prejudiciálneho konania podľa článku 234 ES, podaný rozhodnutím Amtsgericht Freiburg (Nemecko) zo 14. januára 2005 a doručený Súdnemu dvoru 18. februára 2005, v konaní začatom na návrh:
Bernd Voigt,
SÚDNY DVOR (šiesta komora),
v zložení: predseda šiestej komory J. Malenovský, sudcovia J.‑P. Puissochet a A. Borg Barthet (spravodajca),
generálny advokát: A. Tizzano,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na písomnú časť konania,
so zreteľom na pripomienky, ktoré predložili:
– nemecká vláda, v zastúpení: U. Forsthoff, splnomocnený zástupca,
– Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: X. Lewis a M. Heller, splnomocnení zástupcovia,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálneho advokáta, že vec bude prejednaná bez jeho návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Návrh na začatie konania o prejudiciálnej otázke sa týka výkladu smernice Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 42, s. 1; Mim. vyd. 13/001, s. 44), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 92/53/EHS z 18. júna 1992 (Ú. v. ES L 225, s. 1; Mim. vyd. 13/011, s. 205, ďalej len „smernica 70/156“).
2. Tento návrh bol predložený v rámci konania začatého na návrh pána Voigta vo veci správnej pokuty, ktorú mu uložilo Regierungspräsidium Karlsruhe‑Bretten (Prezídium okresu Karlsruhe‑Bretten).
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
3. Dôvody, ktoré viedli zákonodarcu Spoločenstva k prijatiu smernice 70/156, sú uvedené v odôvodneniach tejto smernice takto:
„… motorové vozidlá určené na prepravu nákladov alebo cestujúcich v každom členskom štáte musia vyhovovať určitým záväzným technickým požiadavkám;… také požiadavky sa medzi štátmi navzájom líšia… následne bránia obchodu v rámci Európskeho hospodárskeho spoločenstva;
… také prekážky brániace vytvoreniu a správnej funkcii spoločného trhu môžu byť redukované alebo dokonca odstránené, ak všetky členské štáty prijmú rovnaké požiadavky buď v rámci dodatku, alebo namiesto existujúcich právnych predpisov;
… zaužívanou praxou členských štátov je kontrolovať zhodu vozidiel s relevantnými požiadavkami predtým, než sú tieto vozidlá uvedené na trh;… táto kontrola sa vykonáva podľa typov vozidiel;
…
… na úrovni spoločenstva je nevyhnutné zaviesť postup pre typové schvaľovanie spoločenstva pre každý typ vozidla, aby bola kontrolovaná zhoda s uvedenými požiadavkami a každý členský štát mohol uznať kontroly vykonávané inými členskými štátmi;
… takýto postup musí členskému štátu umožniť zistiť, či bol typ vozidla podrobený kontrolám, ktoré ukladajú osobitné smernice a ktoré sú uvedené v typovom schvaľovacom osvedčení;… postup musí výrobcom umožniť vyplniť osvedčenie o zhode pre všetky vozidlá, ktoré sa zhodujú so schváleným typom;… vozidlo s takýmto osvedčením musia všetky členské štáty považovať za vozidlo vyhovujúce ich vlastným právnym predpisom;… každý členský štát by mal informovať ostatné členské štáty o svojich rozhodnutiach zaslaním kópie typového schvaľovacieho osvedčenia vystaveného pre každý typ vozidla, ktorý bol schválený;
…“
4. Článok 1 prvý odsek smernice 70/156 uvádza:
„Táto smernica platí pre schválenie typu motorových a ich prípojných vozidiel, vyrábaných v jednom alebo vo viacerých stupňoch, ďalej systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených k použitiu na takých motorových a ich prípojných vozidlách.“
5. Podľa článku 2 uvedenej smernice:
– schválenie typu
je definované ako „postup, ktorým členský štát osvedčuje, že typ vozidla, komponent alebo samostatná technická jednotka spĺňa relevantné technické požiadavky tejto smernice alebo samostatnej smernice, uvedenej do úplného zoznamu v prílohe IV alebo XI“,
– vozidlo
je definované ako „akékoľvek motorové vozidlo, určené k používaniu na ceste, či už dokončené alebo nedokončené, s najmenej štyrmi kolesami a maximálnou konštrukčnou rýchlosťou presahujúcou 25 km/h a jeho prípojné vozidlá, s výnimkou vozidiel, ktoré jazdia na koľajniciach, poľnohospodárskych a lesníckych traktorov a všetkých mobilných strojov“ a,
– typ vozidla
znamená „vozidlá jedinej kategórie, ktoré sa nelíšia minimálne v hlavných hľadiskách, špecifikovaných v prílohe II. B. Typ vozidla môže zahŕňať varianty a verzie (viď prílohu II. B)“.
6. Podľa prílohy II smernice 70/156 kategória „M 1“ zahŕňa vozidlá používané na prepravu cestujúcich, ktoré majú najviac osem miest na sedenie okrem sedadla vodiča.
Vnútroštátna právna úprava
7. Ustanovenia nemeckej právnej úpravy v oblasti cestnej premávky sú obsiahnuté v textoch viacerých zákonov a iných právnych predpisov. V konaní o veci samej je relevantný zákon o premávke na pozemných komunikáciách (Straßenverkehrsgesetz, ďalej len „StVG“), pravidlá premávky na pozemných komunikáciách (Straßenverkehrsordnung, ďalej len „StVO“) a zákon o osobnej doprave (Personenbeförderungsgesetz, ďalej len „PBefG“). Smernica 70/156 bola do nemeckého právneho poriadku prebratá nariadením o typovom schvaľovaní vozidiel a častí vozidiel na úrovni Spoločenstva (Verordnung über die EG‑Typgenehmigung für Fahrzeuge und Fahrzeugteile z 9. decembra 1994, naposledy zmenené a doplnené 7. februára 2004). Pravidlá evidencie cestnej premávky (Straßenverkehrszulassungsordnung, ďalej len „StVZO“) teraz upravujú výlučne postup evidencie, ako aj povinné poistenie a obsahujú predpisy o výrobe a používaní vozidiel.
8. StVO definuje požiadavky, ktoré je potrebné dodržiavať pri riadení motorových vozidiel. Pokiaľ ide o rýchlosť, StVO stanovuje pre osobné vozidlá pravidlá odlišné od pravidiel platných pre ostatné motorové vozidlá. Toto rozlišovanie vyplýva z článku 18 ods. 5 druhej vety bodu 1 StVO, ustanovenia relevantného pre konanie vo veci samej, ktorý obmedzuje maximálnu rýchlosť iných než osobných vozidiel na diaľnici na 80 km/h. Osobné vozidlá nepodliehajú žiadnemu všeobecnému obmedzeniu rýchlosti.
9. StVO neobsahuje žiadnu definíciu pojmu „osobné vozidlo“. Článok 4 ods. 4 PBefG definuje osobné vozidlá ako motorové vozidlá, ktoré sú „vzhľadom na spôsob svojej konštrukcie a svojho vybavenia vhodné a určené na prepravu najviac deviatich osôb (vrátane vodiča)“.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
10. Dňa 21. októbra 2003 sa pán Voigt podrobil kontrole, keď na spolkovej diaľnici mimo obce riadil motorové vozidlo typu „Sprinter“ vyrobené spoločnosťou DaimlerChrysler AG s celkovou povolenou hmotnosťou 4,6 tony. Keďže rýchlosť uvedeného vozidla po odpočítaní prípustnej miery tolerancie bola 134 km/h, Regierungspräsidium Karlsruhe‑Bretten uložilo pánovi Voigtovi rozhodnutím z 18. novembra 2003 pokutu 275 eur, pretože o 54 km/h prekročil najvyššiu dovolenú rýchlosť 80 km/h platnú predovšetkým pre nákladné vozidlá. Okrem toho sa mu na dva mesiace zadržal vodičský preukaz a do centrálnej dopravnej evidencie sa mu zapísali štyri body. Vozidlo riadené pánom Voigtom, pre ktoré existuje typové schválenie na úrovni Spoločenstva v kategórii „M 1“, je podľa dokladov o evidencii zaevidované ako osobné vozidlo.
11. Pán Voigt podal 27. novembra 2003 proti týmto opatreniam odvolanie. S odkazom na osvedčenie o evidencii dotknutého vozidla, podľa ktorého je toto vozidlo klasifikované ako osobné vozidlo, sa domnieval, že obmedzenie rýchlosti na 80 km/h na diaľnici mimo obce, ktoré platí predovšetkým pre nákladné vozidlá, sa netýka uvedeného vozidla, ktoré podlieha obmedzeniam týkajúcim sa osobných vozidiel.
12. Rozhodnutím z 10. marca 2004 Staatsanwaltschaft Freiberg predložilo spis pána Voigta Amtsgericht Freiburg, aby rozhodol o požadovanej pokute. Tento súd vydal 29. apríla 2004 oslobodzujúce rozhodnutie. Staatsanwaltschaft Freiburg podalo proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na Oberlandesgericht Karlsruhe. Oberlandesgericht Karlsruhe 26. augusta 2004 toto oslobodzujúce rozhodnutie zrušil. Domnieval sa totiž, že vo veci samej je potrebné zistiť ďalšie skutočnosti o konkrétnej verzii vozidla typu „Sprinter“ vedeného pánom Voigtom, pretože podľa rozhodnutia vydaného v predchádzajúcom dni v podobnej veci je potrebné rozlišovať medzi rôznymi verziami tohto vozidla a údaj „osobné vozidlo“ v dokladoch o evidencii nie je relevantný.
13. Za týchto podmienok Amtsgericht Freiburg rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1. Má sa smernica 70/156/EHS…, ktorá bola prebratá do nemeckého právneho poriadku nariadením EG‑TypV (Verordnung über die EG‑Typgenehmigung für Fahrzeuge und Fahrzeugteile z 9. decembra 1994, naposledy zmenené a doplnené 7. februára 2004), vykladať tak, že vodič motorového vozidla, ktorého vozidlo bolo podľa typového schválenia založeného na typovom schválení ES zaevidované ako osobné vozidlo, je tiež oprávnený uviesť vozidlo do prevádzky v cestnej premávke ako schválený typ vozidla a podlieha vodič tohto motorového vozidla predovšetkým iba predpisom o najvyššej dovolenej rýchlosti, ktoré platia pre osobné motorové vozidlá?
2. Majú úrady príslušné na stíhanie priestupkov na úseku dopravy právo vyhlásiť typové schválenia vydané spolkovým dopravným úradom na základe typového schválenia Spoločenstva a osvedčenia o evidencii vydané nemeckými evidenčnými orgánmi na základe týchto typových schválení Spoločenstva za neúčinné pri klasifikácii typu vozidla, pokiaľ ide o určenie predpisov o najvyššej dovolenej rýchlosti, ktoré musí vodič takéhoto typu vozidla dodržiavať?“
O prejudiciálnych otázkach
14. Svojimi dvomi otázkami, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má smernica 70/156 vykladať tak, že jej odporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej také vozidlo, o aké ide vo veci samej, nepodlieha vnútroštátnym predpisom o rýchlosti platným pre osobné vozidlá, ale predpisom platným pre nákladné vozidlá, aj napriek tomu, že toto vozidlo bolo na základe typového schválenia Spoločenstva vydaného podľa uvedenej smernice zaevidované ako osobné vozidlo.
15. Na úvod je potrebné jednak poznamenať, že smernica 70/156, ktorá sa výslovne týka len medzinárodnej klasifikácie motorových vozidiel do kategórií M, N alebo O definovaných v jej prílohe II, neobsahuje žiadne ustanovenie o zaradení motorových vozidiel do kategórie „osobných vozidiel“. Okrem toho podľa zistení vnútroštátneho súdu má síce výrobca vozidla, o ktoré ide vo veci samej, na toto vozidlo typové schválenie Spoločenstva „M 1“, toto vozidlo však bolo klasifikované ako osobné vozidlo až v štádiu jeho evidencie nemeckými orgánmi.
16. Smernica 70/156 obsahuje ustanovenia, ktorých účelom podľa jej odôvodnení je stanoviť a zaviesť na úrovni Spoločenstva postup typového schvaľovania každého typu vozidla, ktorý nahrádza postupy typového schvaľovania predtým platné v členských štátoch. Rozsah takého typového schvaľovania Spoločenstva môže byť určený len na základe presného rozsahu pôsobnosti smernice 70/156.
17. Táto smernica pritom chronologicky opisuje postup schvaľovania typu, následný postup vydania schvaľovacieho osvedčenia, vystavenie osvedčenia o zhode výrobcom, ako aj povinnosť členských štátov kontrolovať na účely evidencie zhodu výroby so schváleným typom. Cieľom ustanovení uvedenej smernice je odstrániť prekážky voľného pohybu tovarov. Harmonizácia predpisov a technických vlastností predstavuje prostriedok na dosiahnutie tohto cieľa. Smernica 70/156 však neobsahuje žiadny údaj, ktorý by išiel nad rámec tejto harmonizácie. Predovšetkým neobsahuje žiadnu požiadavku na členské štáty, pokiaľ ide o pravidlá o rýchlosti platné pre rôzne kategórie motorových vozidiel, pre ktoré sa vydalo schválenie typu na úrovni Spoločenstva.
18. Je preto potrebné konštatovať, že smernica 70/156 sa tak týka technických vlastností typu vozidla a neobsahuje žiadnu inú požiadavku týkajúcu sa pravidiel cestnej premávky, ktoré musia dodržiavať vodiči motorových vozidiel.
19. Je tiež potrebné uviesť, že smernica 70/156 je založená na článku 100 Zmluvy EHS (zmenený na článok 100 Zmluvy ES, teraz článok 94 ES) alebo na článku 100 A Zmluvy ES (zmenený na článok 100 A Zmluvy ES, ďalej zmenený, teraz článok 95 ES), ktoré sa týkajú právomocí v oblasti harmonizácie na účely vytvorenia spoločného alebo vnútorného trhu.
20. Za týchto podmienok nevyplýva ani z názvu smernice 70/156, ani z jej predmetu alebo účelu, že by zákonodarca Spoločenstva zamýšľal spájať schvaľovanie typu vozidiel na úrovni Spoločenstva zavedené uvedenou smernicou s cieľom odstrániť prekážky vytvorenia vnútorného trhu s následkami, pokiaľ ide o uplatňovanie vnútroštátnych predpisov o premávke na pozemných komunikáciách, ktoré upravujú rýchlosť rôznych kategórií motorových vozidiel.
21. Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba na otázky, ktoré položil Amtsgericht Freiburg, odpovedať tak, že smernica 70/156 sa má vykladať v tom zmysle, že jej neodporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej také vozidlo, o aké ide vo veci samej, nepodlieha vnútroštátnym predpisom o rýchlosti platným pre osobné vozidlá, ale predpisom platným pre nákladné vozidlá, aj napriek tomu, že toto vozidlo bolo na základe typového schválenia Spoločenstva vydaného podľa uvedenej smernice zaevidované ako osobné vozidlo.
O trovách
22. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.
Výrok
Z týchto dôvodov Súdny dvor (šiesta komora) rozhodol takto:
Smernica Rady 70/156/EHS zo 6. februára 1970 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, zmenená a doplnená smernicou Rady 92/53/EHS z 18. júna 1992, sa má vykladať v tom zmysle, že jej neodporuje vnútroštátna právna úprava, podľa ktorej také vozidlo, o aké ide vo veci samej, nepodlieha vnútroštátnym predpisom o rýchlosti platným pre osobné vozidlá, ale predpisom platným pre nákladné vozidlá, aj napriek tomu, že toto vozidlo bolo na základe typového schválenia Spoločenstva vydaného podľa uvedenej smernice zaevidované ako osobné vozidlo.