TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS
2009 m. balandžio 28 d.
Byla F‑72/06
Luc Verheyden
prieš
Europos Bendrijų Komisiją
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – OLAF vidaus tyrimas – OLAF sprendimas perduoti informaciją nacionalinėms teisminėms institucijoms – Priimtinumas“
Dalykas: Ieškinys, pareikštas pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius, kuriuo L. Verheyden iš esmės prašo panaikinti sprendimą, kuriuo Europos
kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) nusprendė perduoti Italijos teisminėms institucijoms su ieškovu susijusią informaciją,
ir priteisti iš Komisijos atlyginti jam nuostolius.
Sprendimas: Atmesti ieškinį. Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1.      Pareigūnai – Ieškinys – Asmens nenaudai priimtas aktas – Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) sprendimas perduoti informaciją
nacionalinėms teisminėms institucijoms – Įtraukimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90a straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1073/1999 10 straipsnio 2 dalis)
2.      Pareigūnai – Ieškinys – Ieškinys, pareikštas Europos kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF)
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalis ir 90a straipsnis)
3.      Pareigūnai – Ieškinys – Išankstinė administracinė procedūra
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnis)
1.      Sprendimai, kuriais taikydama Reglamento Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų 10 straipsnio
2 dalį OLAF perduoda informaciją nacionalinėms teisminėms institucijoms, atsižvelgiant į pasekmes, kurias jie gali sukelti,
ir į būtinybę užtikrinti Pareigūnų tarnybos nuostuose numatytų asmenų veiksmingą teisminę gynybą, yra asmens nenaudai priimti
aktai Pareigūnų tarnybos nuostatų 90a straipsnyje pavartota prasme.
(žr. 38 punktą)
Nuoroda:
Tarnautojų teismo praktika: 2009 m. balandžio 28 d. Sprendimo Violetti ir kt. prieš Komisiją, F‑5/05 ir F‑7/05, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000, 69–97 punktai.
2.      Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90a straipsnyje nustatytą teisių gynimo priemonių sistemą ieškinys dėl žalos atlyginimo,
kuriuo reikalaujama atlyginti Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) padarytą žalą, yra priimtinas, tik jeigu buvo atlikta
ikiteisminė procedūra pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų normas. Ši procedūra skiriasi atsižvelgiant į tai, ar žala, kurią
prašoma atlyginti, atsirado dėl asmens nenaudai priimto akto Pareigūnų tarnybos nuostatų 90a straipsnyje pavartota prasme,
ar dėl sprendimo galios neturinčių OLAF veiksmų. Pirmuoju atveju suinteresuotasis asmuo per nustatytus terminus turi kreiptis
į OLAF direktorių su skundu dėl ginčijamo akto. Antruoju atveju, atvirkščiai, administracinė procedūra pradedama pateikus
prašymą Tarnybos nuostatų 90 straipsnio 1 dalyje pavartota prasme, kad būtų atlyginta žala ir prireikus paskui pateikiamas
skundas dėl sprendimo atmesti prašymą. Vis dėlto, kai ieškinys dėl panaikinimo ir ieškinys dėl žalos atlyginimo yra tiesiogiai
susiję, antrasis priimtinas kaip ieškinio dėl panaikinimo priedas, nesant reikalo prieš tai administracijai pateikti prašymą
atlyginti tariamai patirtą žalą ir skundą, kuriuo ginčijamas implicitinio ar eksplicitinio sprendimo atmesti minėtą prašymą
pagrįstumas.
(žr. 53 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1996 m. birželio 28 d. Sprendimo Y prieš Teisingumo Teismą, T‑500/93, Rink. VT p. I‑A‑335 ir II‑977, 64 ir 66 punktai.
3.      Už tariamai suinteresuotiesiems asmenims kilusią žalą dėl to, kad administracija nesilaikė Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnyje
nustatytų terminų, atitinkamai institucijai gali kilti atsakomybė tik su sąlyga, kad siekdami gauti tariamos žalos atlyginimą,
jie laikėsi dviejų ikiteisminės procedūros etapų, t. y. pateikė prašymą, vėliau – skundą.
(žr. 60 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. sausio 26 d. Sprendimo Roccato prieš Komisiją, T‑267/03, Rink. VT p. I‑A‑1 ir II‑1, 84 punktas.