62017TJ0466_RES
Byla T‑466/17
Printeos, SA ir kt.
prieš
Europos Komisiją
2019 m. rugsėjo 24 d. Bendrojo Teismo (trečioji išplėstinė kolegija) sprendimas
„Konkurencija – Karteliai – Standartinių iš katalogo užsakomų ir specialiai atspausdintų vokų rinka – Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas – Panaikinimas iš dalies dėl pareigos motyvuoti nesilaikymo – Keičiantis sprendimas – Susitarimo procedūra – Baudos – Bazinis dydis – Išimtinis koregavimas – 10 % bendros apyvartos riba – Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis – Ne bis in idem principas – Teisinis saugumas – Teisėti lūkesčiai – Vienodas požiūris – Sankcijų sudėjimas – Proporcingumas – Teisingumas – Neribota jurisdikcija“
Ieškinys dėl panaikinimo – Sprendimas dėl panaikinimo – Pasekmės – Pareiga imtis vykdymo priemonių – Apimtis – Pasibaigus susitarimo procedūrai Komisijos priimtas sprendimas, kuriuo konstatuojamas konkurencijos taisyklių pažeidimas – Panaikinimas dėl motyvavimo stokos – Dalinis panaikinimas, taikomas tik daliai, kurioje skiriama bauda – Naujo sprendimo, kuriuo skiriama tokio paties dydžio bauda, priėmimas – „Ne bis in idem“ principas – Netaikymas – Teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimas – Nebuvimas
(SESV 101 straipsnis ir 266 straipsnio pirma pastraipa; EEE susitarimo 53 straipsnis; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnis)
(žr. 56–69 punktus)
Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Bazinio dydžio nustatymas – Pasibaigus susitarimo procedūrai skirta bauda – Gairėse numatytų metodų netaikymas – Vienodo požiūrio principo pažeidimas – Nebuvimas
(SESV 101 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 2006/C 210/02 13 ir 37 punktai)
(žr. 91–95, 98, 99, 103–135 punktus)
Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Bazinio dydžio nustatymas – Pasibaigus susitarimo procedūrai skirta bauda – Gairėse numatytų metodų netaikymas – Vienodo požiūrio principo pažeidimas – Galimybės remtis kito naudai padarytu neteisėtumu nebuvimas
(SESV 101 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 2006/C 210/02 13 ir 37 punktai)
(žr. 91–95, 98, 99, 136–146 punktus)
Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Maksimalus dydis – Maksimalaus dydžio taikymas visoms nubaustoms įmonėms, dalyvavusioms darant tą patį pažeidimą – Vienodo požiūrio principo pažeidimas – Nebuvimas
(Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 ir 3 dalys)
(žr. 96, 97, 101, 102 punktus)
Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Neatsižvelgimas į nacionalinės konkurencijos institucijos skirtą baudą – Skirtinga teritorija, skirtingas antikonkurencinis elgesys ir skirtingi laikotarpiai – Teisėtumo principo pažeidimas – Nebuvimas
(SESV 101 straipsnis; EEE susitarimo 53 straipsnis)
(žr. 152–158 punktus)
Santrauka
2019 m. rugsėjo 24 d. Sprendimu Printeos ir kt. / Komisija (T‑466/17) Bendrasis Teismas atmetė kelių standartinius iš katalogo užsakomus ir specialiai atspausdintus vokus parduodančių bendrovių (toliau – ieškovės) ieškinį, kuriuo visų pirma prašyta iš dalies panaikinti Europos Komisijos sprendimą (
1
), kuriuo joms skirta bauda už SESV 101 straipsnio pažeidimą (toliau – ginčijamas sprendimas). Šis pažeidimas buvo daromas ieškovių ir keturių kitų įmonių grupių susitarimų arba suderintų veiksmų kelių Europos šalių teritorijoje forma.
Ginčijamas sprendimas buvo priimtas po to, kai dėl motyvavimo stokos buvo iš dalies panaikintas (
2
) ankstesnis Komisijos sprendimas (
3
), kuriuo ieškovėms skirta 4729000 EUR bauda ir kuris buvo priimtas pagal susitarimo procedūrą (toliau – pradinis sprendimas). Po šio Bendrojo Teismo sprendimo Komisija priėmė ginčijamą sprendimą, kuriuo iš dalies pakeistas pradinis sprendimas ir skirta tokio paties dydžio bauda.
Pirmiausia Bendrasis Teismas nusprendė, kad kai teisės akto panaikinimas grindžiamas procedūriniu pažeidimu, kaip antai motyvavimo stoka, ir Sąjungos teismas nepasinaudojo neribota jurisdikcija pakeisti skirtą baudą, Komisija gali priimti naują sprendimą, kuriuo ieškovėms skiriama bauda, ir nėra priežasties jai teikti ieškinio pagrindo, grindžiamo teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir ne bis in idem principų pažeidimu, kaltinimus. Šiuo aspektu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad ne bis in idem principo taikymas suponuoja tai, kad buvo priimtas teismo sprendimas dėl to, ar iš tikrųjų buvo padarytas pažeidimas, arba kad buvo atlikta jo teisėtumo kontrolė. Todėl ne bis in idem principas savaime neužkerta kelio bylos atnaujinimui dėl tos pačios konkurenciją ribojančios veikos, jei pirmasis sprendimas buvo panaikintas dėl procedūros pažeidimų, nepriėmus sprendimo dėl faktinių aplinkybių, kuriomis įmonė kaltinama, esmės, nes tokiu atveju sprendimo dėl panaikinimo negalima laikyti „išteisinamuoju“, kaip jis suprantamas baudžiamosiose bylose. Bendrasis Teismas konstatavo, kad šis požiūris taikomas ir tuo atveju, kai dėl nepakankamo motyvavimo būtų panaikintas sprendimas, kuriuo skiriama bauda, jeigu šis sprendimas buvo priimtas užbaigiant susitarimo procedūrą.
Antra, dėl ieškinio pagrindo, grindžiamo vienodo požiūrio principo pažeidimu nustatant baudos dydį, Bendrasis Teismas konstatavo, kad tikrinant, ar laikytasi šio principo, reikia skirti, viena vertus, atitinkamoms įmonėms skirtinų baudų bazinio dydžio nustatymą ir, kita vertus, 10 % ribos pagal Reglamento Nr. 1/2003 (
4
) 23 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, kuri gali skirtis atsižvelgiant į atitinkamas atitinkamų įmonių bendras apyvartas, taikymą minėtoms įmonėms. Nors iš tiesų Komisija vertindama pažeidimo ekonominę svarbą ir santykinę kiekvienos darant pažeidimą dalyvavusios įmonės reikšmę gali laisvai pasirinkti bazinio baudos dydžio apskaičiavimo metodiką, pagrįstą pardavimų verte per vienus pažeidimo metus, ji privalo laikytis vienodo požiūrio principo. Tačiau 10 % ribos taikymas nustatant galutinį baudų dydį iš principo nepriklauso nei nuo šios pažeidimo ekonominės svarbos, nei nuo kiekvienos jame dalyvavusios įmonės reikšmės, nei nuo jos padaryto pažeidimo sunkumo ar trukmės, bet yra taikomas automatiškai, nes yra susijęs tik su jos bendra apyvarta, todėl minėtas taikymas ipso facto atitinka vienodo požiūrio principą.
Vis dėlto Bendrasis Teismas nusprendė, jog Komisijos vertinimas, kad tarpiniame skirtinų baudų apskaičiavimo etape 10 % ribos taikymo rezultatas ipso facto atitinka vienodo požiūrio principą, yra klaidingas. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad laikydamasi tokio požiūrio, kuris nepatenka į Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies taikymo sritį, Komisija naudojasi pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairių (
5
) 37 punkte jai suteikta diskrecija. Išnagrinėjęs taikant šį požiūrį atliktą bazinių dydžių koregavimą įvairioms įmonių grupėms, ginčijamo sprendimo adresatėms, Bendrasis Teismas konstatavo, kad viena iš šių grupių buvo vertinama palankiau be objektyvaus pateisinimo. Tačiau Bendrasis Teismas nusprendė, kad ieškovės negali savo naudai remtis neteisėtumu, atsirandančiu dėl tokio skirtingo vertinimo.
Kiek tai susiję su SESV 101 straipsnio ir nacionalinės konkurencijos teisės lygiagrečiu taikymu, nagrinėjamu atveju dėl ieškovių elgesio poveikio Ispanijos teritorijoje, o tai buvo ieškinio trečiojo pagrindo, grindžiamo teisėtumo principo pažeidimu, dalykas, pirmiausia Bendrasis Teismas konstatavo, kad ginčijamas sprendimas nesusijęs su šia teritorija ir kad Ispanijos konkurencijos institucija nubaudė už elgesį kitu laikotarpiu. Bendrasis Teismas nusprendė, jog tokiomis aplinkybėmis tam, kad už ieškovių antikonkurencinį elgesį skirta sankcija būtų tinkama ir pakankamai atgrasanti, reikia atsižvelgti į visą minėto elgesio poveikį šiose skirtingose teritorijose, įskaitant ir laiką, o tai reiškia, jog Komisija negali būti kaltinama, kad pirminiame ir ginčijamame sprendimuose dėl šių priežasčių nesumažino ieškovėms skirtos baudos.
(
1
)	2017 m. birželio 16 d. Komisijos sprendimas C(2017) 4112 final, iš dalies keičiantis 2014 m. gruodžio 10 d. Sprendimą C(2014) 9295 final dėl bylos nagrinėjimo pagal [SESV 101] straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (AT.39780 – Vokai).
(
2
)	2016 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo sprendimas Printeos ir kt. / Komisija (T‑95/15, EU:T:2016:722).
(
3
)	2014 m. gruodžio 10 d. sprendimas C(2014) 9295 final dėl bylos nagrinėjimo pagal [SESV] 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (AT.39780 – Vokai).
(
4
)	2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų [SESV 101 ir 102] straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).
(
5
)	OL C 210, 2006, p. 2.