62015TO0584(01)
BENDROJO TEISMO (antroji kolegija) NUTARTIS
2016 m. rugsėjo 14 d. (
*1
)
„Ieškinys dėl panaikinimo — Saugomos kilmės vietos nuorodos („Halloumi“ arba „Hellim“) registravimo paraiška — Sprendimas dėl saugomos kilmės vietos nuorodos registravimo paraiškos paskelbimo Oficialiojo leidinio C serijoje pagal Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 50 straipsnio 2 dalies a punktą — Parengiamasis aktas — Aktas, dėl kurio negalima pareikšti ieškinio — Nepriimtinumas“
Byloje T‑584/15
Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA), įsteigta Latsia (Kipras), atstovaujama advokato N. Korogiannakis,
ieškovė,
prieš
Europos Komisiją, atstovaujamą A. Lewis ir J. Guillem Carrau,
atsakovę,
dėl SESV 263 straipsniu grindžiamo prašymo panaikinti Komisijos sprendimą dėl Kipro Respublikos pateiktos registravimo paraiškos CY/PDO/0005/01243 paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (OL C 246, 2015, p. 9) tiek, kiek Komisija nusprendė, kad ši paraiška tenkina 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012, p. 1) nustatytas sąlygas, kaip nurodyta šio reglamento 50 straipsnio 1 dalyje,
BENDRASIS TEISMAS (antroji kolegija),
kurį sudaro pirmininkė M. E. Martins Ribeiro, teisėjai S. Gervasoni ir L. Madise (pranešėjas),
kancleris E. Coulon,
priima šią
Nutartį
Teisinis pagrindas
1
2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (OL L 343, 2012, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 55, 2013 2 27, p. 27) 4 straipsnyje nustatyta saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų sistema, kuri gali būti taikoma kai kuriems žemės ūkio ir maisto produktams.
2
Reglamento Nr. 1151/2012 5 straipsnio 1 dalyje „kilmės vietos nuoroda“ apibrėžta kaip pavadinimas, apibūdinantis produktą, kurio kilmės vieta yra konkreti vietovė, regionas arba išimtiniais atvejais valstybė, kurio kokybę ar savybes iš esmės arba išimtinai nulėmė tam tikra geografinė aplinka su jai būdingais gamtos ir žmogaus veiklos veiksniais ir kurio visi gamybos etapai vykdomi apibrėžtoje geografinėje vietovėje.
3
Žemės ūkio ar maisto produkto pavadinimo kaip saugomos kilmės vietos nuorodos (toliau – SKVN) įregistravimas, kuris turi atitikti Reglamente Nr. 1151/2012 nustatytas sąlygas, ypač šio reglamento 7 straipsnyje apibrėžtą specifikaciją, tokiam pavadinimui garantuoja Europos Sąjungos apsaugą. Ši apsauga apibrėžta reglamento 13 straipsnio 1 dalyje.
4
Registravimo procedūra vyksta dviem etapais. Per pirmąjį etapą pavadinimo registravimo paraiška nagrinėjama nacionaliniu lygiu. Šis etapas reglamentuojamas Reglamento Nr. 1151/2012 49 straipsnyje, kuriame nurodyta:
„1.   Pavadinimų registravimo paraiškas pagal 48 straipsnyje nurodytas kokybės sistemas gali teikti tik grupės, kurių veikla susijusi su produktais, kurių pavadinimą norima įregistruoti. <…>
2.   <…> paraiška adresuojama tos valstybės narės valdžios institucijoms.
Valstybė narė tinkamomis priemonėmis išnagrinėja paraišką siekdama patikrinti, ar ji pagrįsta ir ar atitinka atitinkamos sistemos sąlygas.
3.   Valstybė narė, nagrinėdama paraišką pagal šio straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, inicijuoja nacionalinę prieštaravimo procedūrą, kuria užtikrinamas tinkamas paraiškos paskelbimas ir numatomas pakankamas laikotarpis, per kurį bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, turintis teisėtą interesą ir įsisteigęs ar gyvenantis tos valstybės narės teritorijoje, gali pareikšti prieštaravimą dėl paraiškos.
Prieštaravimų <...> priimtinumą [nagrinėja] valstybė narė <...>
4.   Jeigu, įvertinusi gautus prieštaravimus, valstybė narė nusprendžia, kad šio reglamento reikalavimų laikomasi, ji gali priimti palankų sprendimą ir paraiškos dokumentus pateikti Komisijai. Tokiu atveju ji informuoja Komisiją apie priimtinus prieštaravimus, gautus iš fizinių arba juridinių asmenų, kurie ne trumpiau kaip penkerius metus iki 3 dalyje nurodytos paskelbimo dienos teisėtai prekiavo atitinkamais produktais, naudodami atitinkamus pavadinimus.
Valstybė narė užtikrina, kad jos priimtas palankus sprendimas būtų paskelbtas viešai ir kad bet kuris teisėtą interesą turintis fizinis ar juridinis asmuo turėtų galimybę pateikti apeliacinį skundą.
Valstybė narė užtikrina, kad būtų paskelbta produkto specifikacijos redakcija, kuria grindžiamas palankus sprendimas, ir suteikia galimybę elektroniniu būdu susipažinti su ta produkto specifikacija.
Saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų atveju valstybė narė taip pat užtikrina, kad būtų tinkamai paskelbta produkto specifikacijos redakcija, kuria remdamasi Komisija priima sprendimą pagal 50 straipsnio 2 dalį.“
5
Per antrąjį etapą Europos Komisija išnagrinėja paraišką ir, jei pastaroji tenkina Reglamente Nr. 1151/2012 nustatytas sąlygas, ją paskelbia, kad būtų galima pateikti prieštaravimą. Šią Komisijos vykdomą procedūrą, dėl kurios pareikštas šis ieškinys, reglamentuoja 50 straipsnis „Nagrinėjimas Komisijoje ir skelbimas, kad būtų galima pateikti prieštaravimą“, kuriame nustatyta:
„1.   Komisija tinkamomis priemonėmis nagrinėja visas paraiškas, kurias ji gauna pagal 49 straipsnį, siekdama patikrinti, ar jos yra pagrįstos ir ar tenkina atitinkamos sistemos sąlygas. <...>
2.   Tais atvejais, kai remdamasi pagal 1 dalies pirmą pastraipą atliktu nagrinėjimu Komisija mano, kad šiame reglamente nustatytos sąlygos yra įvykdytos, ji Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbia:
a)
paraiškų pagal II antraštinėje dalyje [„Saugomos kilmės vietos nuorodos ir saugomos geografinės nuorodos“] nustatytą sistemą atveju – bendrąjį dokumentą ir nuorodą į paskelbtą produkto specifikaciją;
<…>“
6
Paskelbimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje prasideda prieštaravimo procedūra, numatyta Reglamento Nr. 1151/2012 51 straipsnyje, kuriame numatyta:
„1.   Per tris mėnesius nuo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos valstybės narės arba trečiosios šalies valdžios institucijos arba fizinis ar juridinis asmuo, turintis teisėtą interesą ir įsisteigęs trečiojoje šalyje, Komisijai gali pateikti pranešimą apie prieštaravimą.
Bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, turintis teisėtą interesą ir įsisteigęs ar gyvenantis valstybėje narėje, kuri nėra paraiškos valstybė narė, gali tai valstybei narei, kurioje jis yra įsisteigęs, pateikti pranešimą apie prieštaravimą per laikotarpį, kuris numatytas prieštaravimams teikti pagal pirmą pastraipą.
Pranešime apie prieštaravimą pareiškiama, kad paraiška gali pažeisti šiame reglamente nustatytas sąlygas. <...>
Komisija pranešimą apie prieštaravimą nedelsdama persiunčia paraišką pateikusiai valdžios institucijai arba įstaigai.
2.   Jeigu Komisijai pateikiamas pranešimas apie prieštaravimą, o po to per dviejų mėnesių laikotarpį – pagrįstas prieštaravimo pareiškimas, Komisija patikrina šio pagrįsto prieštaravimo pareiškimo priimtinumą.
3.   Per du mėnesius nuo priimtino pagrįsto prieštaravimo pareiškimo gavimo dienos Komisija pakviečia prieštaravimą pateikusią valdžios instituciją arba asmenį ir paraišką pateikusią valdžios instituciją arba įstaigą atitinkamai konsultuotis pagrįstą laikotarpį, kuris neviršija trijų mėnesių.
Prieštaravimą pateikusi valdžios institucija arba asmuo ir paraišką pateikusi valdžios institucija arba įstaiga be nepagrįsto delsimo pradeda tokias atitinkamas konsultacijas. Jos viena kitai pateikia atitinkamą informaciją, kad būtų galima įvertinti, ar registravimo paraiška atitinka šiame reglamente nustatytas sąlygas. Jeigu susitarti nepavyksta, ši informacija taip pat pateikiama Komisijai.
<…>
4.   Tais atvejais, kai, pasibaigus šio straipsnio 3 dalyje nurodytoms atitinkamoms konsultacijoms, pagal 50 straipsnio 2 dalį paskelbta informacija iš esmės pakeičiama, Komisija dar kartą vykdo 50 straipsnyje nurodytą nagrinėjimą. <...>“
7
Reglamento Nr. 1151/2012 52 straipsnyje „Sprendimas dėl registravimo“ nustatyta:
„1.   Tais atvejais, kai Komisija, remdamasi jai prieinama informacija, gauta atlikus nagrinėjimą pagal 50 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą, mano, kad registravimo sąlygos neįvykdytos, ji priima įgyvendinimo aktus, kuriais paraiška atmetama. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 57 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2.   Jeigu Komisija negauna pranešimo apie prieštaravimą arba priimtino pagrįsto prieštaravimo pareiškimo pagal 51 straipsnį, ji, netaikydama 57 straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros, priima įgyvendinimo aktus, kuriais pavadinimas įregistruojamas.
3.   Jeigu Komisija gauna priimtiną pagrįstą prieštaravimo pareiškimą, pasibaigus 51 straipsnio 3 dalyje nurodytoms atitinkamoms konsultacijoms, atsižvelgdama į jų rezultatus ji:
a)
jeigu susitarimas pasiektas – netaikydama 57 straipsnio 2 dalyje nurodytos procedūros, įgyvendinimo aktais įregistruoja pavadinimą ir prireikus iš dalies pakeičia pagal 50 straipsnio 2 dalį paskelbtą informaciją, jei tokie pakeitimai nėra esminiai, arba
b)
jeigu susitarimo pasiekti nepavyko – priima įgyvendinimo aktus, kuriuose pateikiamas sprendimas dėl registravimo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 57 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4.   Registravimo aktai ir sprendimai dėl atmetimo skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.“
8
Reglamento Nr. 1151/2012 57 straipsnyje nustatyta:
„1.   Komisijai padeda Žemės ūkio produktų kokybės politikos komitetas. Tas komitetas – [tai] komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.“
9
2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011, p. 13), 5 straipsnyje nustatyta:
„1.   Kai taikoma nagrinėjimo procedūra, komitetas pateikia nuomonę Europos Sąjungos sutarties 16 straipsnio 4 ir 5 dalyse nustatyta balsų dauguma ir, kai taikoma, SESV 238 straipsnio 3 dalyje nustatyta balsų dauguma, jei teisės aktai priimami remiantis Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų balsai komitete skaičiuojami tuose straipsniuose nustatytu būdu.
2.   Jeigu komitetas pateikia palankią nuomonę, Komisija priima įgyvendinimo akto projektą.
3.   Nedarant poveikio 7 straipsnio taikymui, jeigu komitetas pateikia nepalankią nuomonę, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima. Jei manoma, kad įgyvendinimo aktas yra būtinas, pirmininkas gali tam pačiam komitetui pateikti iš dalies pakeistą įgyvendinimo akto projektą per du mėnesius nuo nepalankios nuomonės pateikimo arba per vieną mėnesį nuo tokios nuomonės pateikimo pateikti įgyvendinimo akto projektą apeliaciniam komitetui tolesniam svarstymui.
4.   Jeigu nuomonė nepateikiama, Komisija gali priimti įgyvendinimo akto projektą, išskyrus antroje pastraipoje nurodytus atvejus. Jei Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima, pirmininkas gali pateikti komitetui iš dalies pakeistą to įgyvendinimo akto projekto versiją.
<…>“
Ginčo aplinkybės
10
Ieškovė Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA) yra galvijų augintojų, gaminančių karvių pieną ir mėsą, organizacija. Ji buvo įkurta ir įregistruota 2004 m. ir turi 157 narius, o tai sudaro apie 75 % visų Kipro karvių pieno gamintojų. Kipre gaminant sūrį, pavadintą „Halloumi“, vidutiniškai suvartojama 54 mln. litrų šio pieno per metus. Tai yra tam tikros rūšies sūris, kuris gaminamas Kipre tam tikru būdu ir yra ypatingo skonio bei sudėties ir turi ypatingų kulinarinių savybių. Ieškovė Kipre laikoma pagrindine karvių pieno, naudojamo halumio gamyboje, gamintoja. Ji taip pat gamina halumį, pažymėtą jos pačios ir platintojų prekių ženklais, per jai 100 % priklausančią dukterinę bendrovę Papouis Dairies Ltd.
11
2012 m. balandžio 5 d. įvairios Kipro bendrovės ir organizacijos, veikiančios sūrių, ypač halumio, gamybos sektoriuje, Kipro valdžios institucijoms pateikė paraišką dėl „Halloumi“ kaip SKVN registravimo. Ši paraiška buvo grindžiama 1985 m. Kipro gamybos standartu (toliau – 1985 m. standartas) ir ja buvo siekiama, jog šis standartas būtų aiškinamas taip, kad pagal jį halumio gamintojai įpareigoti naudoti daugiau nei 50 % avių arba ožkų pieno. Kitaip tariant, jei karvių pienas maišomas su avių arba ožkų pienu arba su jų abiejų mišiniu, gaminant halumį naudojamas karvių pieno kiekis negali būti didesnis už avių arba ožkų pieno arba jų abiejų mišinio kiekį.
12
Nagrinėjamu atveju registravimo paraiška buvo paskelbta 2012 m. lapkričio 30 d.Episimi Efimerida tis Kypriakis Dimokratias; pagal Reglamento Nr. 1151/2012 49 straipsnį ieškovė pareiškė prieštaravimus pagal nacionalinę prieštaravimo procedūrą ir ginčijo draudimą halumio gamyboje naudoti karvių pieno kiekį, kuris būtų didesnis už avių arba ožkų pieno kiekį. Šiuo klausimu ieškovė teigė, kad pagal 1985 m. standartą halumis galėjo būti gaminamas naudojant didesnę dalį karvių pieno, jei naudojamo avių arba ožkų pieno kiekis taip pat buvo didelis.
13
2013 m. lapkričio 14 d. įvyko Kipro valdžios institucijų ir prieštaravimus pareiškusių subjektų susitikimas, per jį nepavyko jiems susitarti.
14
2014 m. liepos 9 d. Kipro žemės ūkio ministerija atmetė pareikštus prieštaravimus ir tą pačią dieną Episimi Efimerida tis Kypriakis Dimokratias paskelbė paraišką dėl „Halloumi“ kaip SKVN registravimo.
15
2014 m. liepos 17 d. Kipro valdžios institucijos Komisijai pateikė paraišką CY/PDO/0005/01243 dėl „Halloumi“ kaip SKVN įregistravimo (toliau – paraiška), kurioje patikslinta, kad specifikacijose reikalaujamoje pieno sudėtyje turi dominuoti avių arba ožkų pienas arba jų abiejų mišinys.
16
2014 m. liepos 22 d. Kipro žemės ūkio ministerijai atmetus ieškovės prieštaravimus, ši kreipėsi į Anatato Dikastirio tis Kypriakis Dimokratias (Kipro Respublikos Aukščiausiasis Teismas, Kipras).
17
2015 m. kovo 25 d. ir birželio 25 d. raštais ieškovė informavo Komisijos Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinį direktoratą (GD) apie savo susirūpinimą. 2015 m. kovo 25 d. rašte ieškovė teigė, kad paraiškoje pateikiamas neteisingas 1985 m. standarto aiškinimas, nes jis grindžiamas klaidingais ir nepagrįstais moksliniais įrodymais.
18
2015 m. liepos 20 d. raštu Komisija informavo ieškovę, kad ši gali dalyvauti registravimo procedūroje tik per nacionalinę prieštaravimo procedūrą ir kad pagal šios procedūros sąlygas Komisija negali nagrinėti nacionaliniu lygiu atmesto jos prieštaravimo.
19
2015 m. liepos 28 d. aktu (OL C 246, 2015, p. 9, toliau – ginčijamas aktas) Komisija, išnagrinėjusi paraišką, nusprendė ją paskelbti pagal Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnio 2 dalies a punktą ir pateikti specifikacijų, kurias Kipro valdžios institucijos pateikė dėl „Halloumi“ kaip SKVN įregistravimo, santrauką. Šiuo paskelbimu buvo pradėtas antrasis administracinės procedūros Komisijoje etapas, t. y. Reglamento Nr. 1151/2012 51 straipsnyje numatyta tarpvalstybinė prieštaravimų pateikimo procedūra.
Procesas ir šalių reikalavimai
20
Ieškovė pareiškė šį ieškinį, jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2015 m. spalio 7 d. Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
—
panaikinti ginčijamą aktą,
—
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
21
Atskiru dokumentu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2015 m. spalio 8 d.) ieškovė pateikė prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones; jame Bendrojo Teismo pirmininko iš esmės prašė sustabdyti ginčijamo akto arba bet kurio kito vėlesnio sprendimo dėl „Halloumi“ kaip SKVN registravimo pagal šio reglamento 52 straipsnį vykdymą, nepradėti Reglamento Nr. 1151/2012 51 straipsnyje numatytos prieštaravimo procedūros ir atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
22
2015 m. gruodžio 7 d. nutartimi Bendrojo Teismo pirmininkas atmetė prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones dėl skubos nebuvimo. Klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimas buvo atidėtas.
23
Atskiru dokumentu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2016 m. sausio 15 d.) Komisija pareiškė nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 130 straipsnio 1 dalį. Komisija Bendrojo Teismo prašo:
—
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną,
—
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
24
2016 m. kovo 9 d. dokumentu ieškovė pateikė pastabas dėl Komisijos pareikšto nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo. Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
—
pripažinti ieškinį priimtinu,
—
nagrinėti ieškinį iš esmės,
—
panaikinti ginčijamą aktą,
—
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
25
Pagal Procedūros reglamento 130 straipsnį, jei šalis atskiru dokumentu prašo Bendrojo Teismo priimti sprendimą dėl nepriimtinumo arba dėl kompetencijos nebuvimo nepradėjus bylos nagrinėti iš esmės, Bendrasis Teismas gali nuspręsti priimti sprendimą motyvuota nutartimi ir netęsti proceso.
26
Nagrinėjamu atveju Bendrasis Teismas mano, kad bylos medžiagoje yra užtektinai informacijos, todėl reikia priimti sprendimą netęsiant proceso.
27
Komisija teigia, kad ieškovės pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra nepriimtinas dėl to, kad, pirma, ginčijamas aktas nėra aktas, kurį galima ginčyti, nes jis yra parengiamojo pobūdžio ir juo galutinai nenustatoma Komisijos pozicija, ir, antra, juo nedaromas pakankamas teisinis poveikis ieškovės teisinei padėčiai arba procesinėms teisėms.
28
Ieškovė ginčija ginčijamo akto parengiamąjį pobūdį. Ji teigia, kad ginčijamam aktui gali būti taikoma teisminė kontrolė, nes tai yra priemonė, apimanti Komisijos „sprendimą“, pagal kurį paraiška dėl pavadinimo „Halloumi“ kaip SKVN registravimo tenkina visus Reglamente Nr. 1151/2012 nustatytus registravimo kriterijus, ir dėl jos kyla privalomų teisinių pasekmių.
29
Tam, kad būtų priimtas sprendimas dėl Komisijos pareikšto nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo, pirmiausia reikia nustatyti, ar, kaip teigia Komisija, ginčijamas aktas yra parengiamojo pobūdžio, atsižvelgiant į galutinį sprendimą, ir dėl to jo negalima ginčyti.
30
Pirmiausia reikia priminti, kad pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą „kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo gali pirmoje ir antroje pastraipose numatytomis sąlygomis pareikšti ieškinį dėl jam skirtų aktų arba aktų, kurie yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susiję, ar dėl reglamentuojančio [reglamentuojamojo] pobūdžio teisės aktų, tiesiogiai su juo susijusių ir dėl kurių nereikia patvirtinti įgyvendinančių [įgyvendinimo] priemonių.“
31
Siekiant nustatyti, ar ginčijamos priemonės yra aktai, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą, reikia gilintis į jų esmę (1981 m. lapkričio 11 d. Sprendimo IBM / Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 9 punktas).
32
Tuo tikslu aktai ir sprendimai, dėl kurių galima pareikšti ieškinį dėl panaikinimo, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnį, yra tik tos priemonės, kurios sukelia privalomų teisinių pasekmių, galinčių paveikti ieškovo interesus, iš esmės pakeisdamos jo teisinę padėtį (žr. 2010 m. sausio 19 d. Sprendimo Co‑Frutta / Komisija, T‑355/04 ir T‑446/04, EU:T:2010:15, 32 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
33
Kai kalbama apie aktus, kurie parengiami per kelias vidaus procedūros stadijas, iš esmės ginčijami gali būti tik tie aktai, kuriais įtvirtinama galutinė institucijos pozicija procedūros pabaigoje, neapimant tarpinių priemonių, kurių tikslas yra parengti galutinį sprendimą ir kurių neteisėtumas galėtų būti veiksmingai ginčijamas pareiškiant dėl jo ieškinį (žr. 2015 m. rugsėjo 3 d. Nutarties Ispanija / Komisija, T‑676/14, EU:T:2015:602, 13 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
34
Nagrinėjamu atveju, viena vertus, pagal Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnio 2 dalį sprendimu dėl „skelbimo, kad būtų galima pateikti prieštaravimą“, siekiama, kaip matyti iš jo pavadinimo, pradėti šio reglamento 51 straipsnyje numatytą prieštaravimo procedūrą ir parengti 52 straipsnyje nurodytą „sprendimą dėl registravimo“, kuris laikomas galutiniu sprendimu.
35
Vadinasi, Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnio 2 dalyje numatytas sprendimas dėl „skelbimo, kad būtų galima pateikti prieštaravimą“, yra parengiamojo pobūdžio, palyginti su „sprendimu dėl registravimo“, dėl to tik pastarasis sprendimas gali sukelti teisinių pasekmių, galinčių paveikti ieškovo interesus, taigi, ir būti ieškinio dėl panaikinimo dalykas pagal SESV 263 straipsnį (šiuo klausimu žr. 2014 m. rugsėjo 10 d. Nutarties Zentralverband des Deutschen Bäckerhandwerks / Komisija, T‑354/13, nepaskelbta Rink., EU:T:2014:775, 30 punktą).
36
Kita vertus, galimais pažeidimais priimant tokį parengiamąjį aktą galima veiksmingai remtis grindžiant ieškinį dėl galutinio akto, kurio vienas iš rengimo etapų yra šis parengiamasis aktas (šiuo klausimu žr. 1981 m. lapkričio 11 d. Sprendimo IBM / Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 12 punktą), jei ieškovė pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą įrodo, kad tenkinamos ieškinio priimtinumo sąlygos.
37
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnio 2 dalyje numatytas sprendimas dėl „skelbimo, kad būtų galima pateikti prieštaravimą“, nėra aktas, kurį galima ginčyti.
38
Šios išvados negali paneigti ieškovės argumentai.
39
Pirma, ieškovė tvirtina, kad ginčijamas aktas jai sukelia privalomų teisinių pasekmių ir daro labai neigiamą ekonominį poveikį. Ji pabrėžia, kad teisiniu požiūriu dėl ginčijamo akto jos produktai nedelsiant tampa neatitinkantys 1985 m. standarto, nes paskelbus ginčijamą registravimo paraišką jie nebebus laikomi „toleruotinais“ rinkoje ir vartotojai jų nelaikys „tradiciniais“ produktais. Šiuo klausimu ji nurodo, kad net jei Komisija neįregistruos pavadinimo „Halloumi“ kaip SKVN, ginčijamu aktu jai bus padaryta žala, nes juo konstatuojama, kad aptariama registravimo paraiška tenkina Reglamente Nr. 1151/2012 nustatytus kriterijus. Be to, ji nurodo didelę turtinę žalą, susijusią būtent su rinkos dalies, klientų ir halumio sūrio gamybai naudojamo karvių pieno pirkimo–pardavimo sutarčių praradimu. Ji pažymi, kad tuo atveju, jei ginčijamas aktas nebus panaikintas, dėl beveik 30 mln. litrų jos narių pagaminto pieno iškart susidarys perteklius, o tai, be abejonės, lems jų išnykimą.
40
Šiuo klausimu reikia konstatuoti, kad ieškovės argumentai neleidžia nustatyti teisinių pasekmių, galinčių paveikti jos interesus, buvimo. Iš tikrųjų, viena vertus, ginčijamas aktas, turint omenyje jo parengiamąjį pobūdį, nesukelia jokių privalomų teisinių pasekmių, galinčių teisiškai paveikti jos gaminių atitiktį 1985 m. standartui. Konkrečiai kalbant, juo nesiekiama, kad minėto standarto, kuriuo jis grindžiamas, aiškinimui būtų suteikta privalomoji galia, ir jis neturi tokio poveikio. Kita vertus, turtinė žala, kurią nurodo ieškovė, net jei būtų laikoma įrodyta, neturi jokios įtakos teisiškai analizuojant ginčijamą sprendimą (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2015 m. rugsėjo 3 d. Nutarties Ispanija / Komisija, T‑676/14, EU:T:2015:602, 18 punktą).
41
Antra, kaip nepagrįstą reikia atmesti ieškovės nurodytą argumentą dėl sprendimo atmesti registravimo paraišką, priimamo pagal Reglamento Nr. 1151/2012 52 straipsnio 1 dalį atlikus nagrinėjimą pagal šio reglamento 50 straipsnio 1 dalį ir kuris yra galutinis, ir dėl šio reglamento 50 straipsnio 2 dalyje nurodyto sprendimo dėl „skelbimo, kad būtų galima pateikti prieštaravimą“, taip pat priimamo atlikus minėtą nagrinėjimą, panašumo.
42
Iš tikrųjų, kaip matyti iš Reglamento Nr. 1151/2012 52 straipsnio 1 dalies ir 50 straipsnio 2 dalies, pirmame iš šių straipsnių nurodytu sprendimu atmesti registravimo paraišką užbaigiama registravimo procedūra, o antrame straipsnyje nurodytu sprendimu dėl „skelbimo, kad būtų galima pateikti prieštaravimą“, pradedamas kitas šios procedūros etapas.
43
Trečia, ieškovė tvirtina, kad pagal Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnio 1 dalį Komisijos atliekamas nagrinėjimas yra galutinis, nes pasibaigus prieštaravimo procedūrai Komisija, laikydamasi gero administravimo, teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principų, negali atsisakyti įregistruoti tik remdamasi per šią procedūrą gauta papildoma informacija, dėl to sprendimas, priimtas atlikus nagrinėjimą pagal minėto reglamento 50 straipsnio 2 dalį, laikytinas galutiniu. Šiuo klausimu ieškovė nurodo, kad pagal Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnio 2 dalį priimto sprendimo Komisija negalėtų pati pakeisti.
44
Vis dėlto, pirma, šie aspektai neturi reikšmės šios nutarties 35 punkte padarytai išvadai, kad Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnio 2 dalyje nurodytas sprendimas yra tik parengiamojo pobūdžio. Antra, per šį registravimo procedūros etapą niekas nedraudžia Komisijai, remiantis Reglamento Nr. 1151/2012 52 straipsnio 3 dalies b punktu ir pasibaigus prieštaravimo procedūrai, atmesti registravimo paraiškos vykstant pagal šio reglamento 57 straipsnio 2 dalį organizuojamai Žemės ūkio produktų kokybės politikos komiteto nuomonės pateikimo procedūrai.
45
Šiuo klausimu, priešingai, nei teigia ieškovė, reikalavimas laukti, kol bus priimtas galutinis sprendimas, kad būtų galima ginčyti galimus pažeidimus, padarytus priimant parengiamąjį aktą, nėra „laiko gaišimas ir išteklių švaistymas“. Taigi tokio ieškinio dėl parengiamojo akto priėmimas būtų nesuderinamas su kompetencijų pasiskirstymo tarp Komisijos ir Sąjungos teismo sistemomis, su Sutartyje numatytomis teisių gynimo priemonėmis ir gero teisingumo administravimo ir tinkamo administracinės procedūros vykdymo reikalavimais (šiuo klausimu žr. 2011 m. spalio 13 d. Sprendimo Deutsche Post ir Vokietija / Komisija, C‑463/10 P ir C‑475/10 P, EU:C:2011:656, 51 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
46
Galiausiai tai, kad pagal Reglamento Nr. 1151/2012 52 straipsnio 2 dalį arba 52 straipsnio 3 dalies a punktą Komisija neturi jokios diskrecijos atmesti registravimo paraiškos ir privalo įregistruoti prašomą pavadinimą, nereiškia, kad registravimo akto negalima ginčyti ir kad ieškovas neturi teisės į veiksmingą teisminę apsaugą, kaip numatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje. Iš tikrųjų, galimais pažeidimais, padarytais priimant tokį parengiamąjį aktą, kaip ginčijamas aktas, galima veiksmingai remtis grindžiant ieškinį dėl galutinio akto, taip užtikrinant pakankamą teisminę apsaugą (šiuo klausimu žr. 2013 m. lapkričio 27 d. Nutarties MAF / EIOPA, T‑23/12, nepaskelbta Rink., EU:T:2013:632, 33 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
47
Ketvirta, kadangi ieškovė, remdamasi 1981 m. lapkričio 11 d. Sprendimu IBM / Komisija (60/81, EU:C:1981:264, 11 punktas), tvirtina, kad ginčijamas aktas skiriasi nuo tų, kurie gali būti priimti pagal Reglamento Nr. 1151/2012 52 straipsnį, nes jis buvo priimtas anksčiau nei aktai, priimti pasibaigus prieštaravimo procedūrai, ir nėra su ja susijęs, reikia konstatuoti, kad, priešingai, nei reikalaujama pagal minėto sprendimo 11 punktą, ginčijamu aktu „užbaigiama ne speciali atskira procedūra“, o procedūros etapas, t. y. Reglamento Nr. 1151/2012 50 straipsnyje numatytas „Komisijos nagrinėjimo ir skelbimo, kad būtų galima pateikti prieštaravimą“, etapas (žr. šios nutarties 34 punktą).
48
Todėl ieškinį reikia atmesti kaip nepriimtiną ir nėra reikalo nagrinėti Komisijos pateikto antrojo nepriimtinumo pagrindo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
49
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovė pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra, pagal Komisijos pateiktus reikalavimus.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (antroji kolegija),
nutaria:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Pagkyprios organismos ageladotrofon Dimosia Ltd (POA)
padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra.
Priimta 2016 m. rugsėjo 14 d. Liuksemburge.
Kancleris
E. Coulon
Pirmininkė
M. E. Martins Ribeiro
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.