62021CJ0559
TEISINGUMO TEISMO (ketvirtoji kolegija) SPRENDIMAS
2023 m. lapkričio 9 d. (
*1
)
„Apeliacinis skundas – Medžiagų, kurios bus įtrauktos į Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (REACH reglamentas) XIV priedą, sąrašo sudarymas – Oktametilciklotetrasiloksano (D4), dekametilciklopentasiloksano (D5) ir dodekametilcikloheksasiloksano (D6) įtraukimas į šį sąrašą – Patvarios, bioakumuliacinės ir toksiškos medžiagos – Labai patvarios ir didelės bioakumuliacijos medžiagos – Bioakumuliacija – Biokoncentracijos koeficientas – Organometalinės medžiagos“
Byloje C‑559/21 P
dėl 2021 m. rugsėjo 8 d. pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 56 straipsnį pateikto apeliacinio skundo
Global Silicones Council, įsteigta Vašingtone (Jungtinės Valstijos),
Dow Silicones UK Ltd, įsteigta Baryje (Jungtinė Karalystė),
Elkem Silicones France SAS, įsteigta Lione (Prancūzija),
Evonik Operations GmbH, įsteigta Esene (Vokietija),
Momentive Performance Materials GmbH, įsteigta Lėverkuzene (Vokietija),
Shin-Etsu Silicones Europe BV, įsteigta Almerėje (Nyderlandai),
Wacker Chemie AG, įsteigta Miunchene (Vokietija),
atstovaujamos avocats R. Cana, E. Mullier ir Z. Romata,
apeliantės,
dalyvaujant kitoms proceso šalims:
Europos cheminių medžiagų agentūrai
(ECHA), atstovaujamai W. Broere ir A. Hautamäki ir M. Heikkilä,
atsakovei pirmojoje instancijoje,
Vokietijos Federacinė Respublikai, iš pradžių atstovaujamai J. Möller ir D. Klebs, vėliau – J. Möller,
Europos
Komisijai, atstovaujamai L. Haasbeek, R. Lindenthal ir K. Mifsud-Bonnici,
American Chemistry Council Inc. (ACC), įsteigtai Vašingtone, iš pradžių atstovaujamai avocate A. Moroni, advocaat B. Natens ir advokat K. Nordlander, vėliau – advocaat S. De Knop, avocate A. Moroni ir advocaatB. Natens, galiausiai – advocaat S. De Knop ir avocate A. Moroni,
įstojusioms į bylą šalims pirmojoje instancijoje,
TEISINGUMO TEISMAS (ketvirtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. Lycourgos, teisėjai O. Spineanu-Matei (pranešėja), J.-C. Bonichot, S. Rodin ir L. S. Rossi,
generalinė advokatė J. Kokott,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
susipažinęs su 2023 m. balandžio 20 d. posėdyje pateikta generalinės advokatės išvada,
priima šį
Sprendimą
1
Apeliaciniu skundu Global Silicones Council, Dow Silicones UK Ltd, Elkem Silicones France SAS, Evonik Operations GmbH, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV ir Wacker Chemie AG (toliau kartu – apeliantės) prašo panaikinti 2021 m. birželio 30 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Global Silicones Council ir kt./ECHA (T‑519/18, toliau – skundžiamas sprendimas, EU:T:2021:404); šiuo sprendimu Bendrasis Teismas atmetė jų ieškinį, kuriuo prašoma visiškai ar iš dalies panaikinti 2018 m. birželio 27 d. Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) sprendimą įtraukti oktametilcitetrasiloksaną (D4), dekametilciklopentasiloksaną (D5) ir dodecametilcikloheksasiloksaną (D6) į medžiagų sąrašą, kuriame esančios medžiagos bus įtrauktos į 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančio Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančio Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB, (OL L 396, 2006, p. 1; klaidų ištaisymas OL L 136, 2007, p. 3), iš dalies pakeisto 2018 m. balandžio 18 d. Komisijos reglamentu (ES) 2018/589 (OL L 99, 2018, p. 7) (toliau – REACH reglamentas), XIV priedą.
Teisinis pagrindas
REACH reglamentas
2
REACH reglamento 1 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Šio reglamento tikslas – užtikrinti aukštą žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį, įskaitant cheminių medžiagų pavojaus vertinimo alternatyvių metodų skatinimą, taip pat laisvą cheminių medžiagų judėjimą vidaus rinkoje, tuo pačiu didinant konkurencingumą ir skatinant inovacijas.“
3
Šio reglamento 13 straipsnio 3 dalyje nustatyta:
„Jei norint surinkti informaciją apie cheminių medžiagų savybes būtina atlikti cheminių medžiagų bandymus, jie atliekami taikant Komisijos reglamente nustatytus bandymų metodus arba taikant kitus tarptautinius bandymų metodus, kuriuos Komisija ar [ECHA] pripažįsta tinkamais. Minėtą reglamentą, skirtą iš dalies keisti neesmines šio reglamento nuostatas jį papildant, Komisija priima 133 straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka.
Informaciją apie cheminių medžiagų savybes galima surinkti taikant ir kitus bandymų metodus, jei tenkinamos XI priede nustatytos sąlygos.“
4
Minėto reglamento 57 straipsnio d ir e punktuose nustatyta:
„58 straipsnyje nustatyta tvarka į XIV priedą gali būti įtrauktos šios cheminės medžiagos:
<…>
d)
cheminės medžiagos, kurios yra patvarios, bioakumuliacinės ir toksiškos pagal šio reglamento XIII priedo kriterijus;
e)
cheminės medžiagos, kurios yra labai patvarios ir didelės bioakumuliacijos pagal šio reglamento XIII priedo kriterijus.“
5
To paties reglamento XIII priede (toliau – XIII priedas) „Patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų cheminių medžiagų ir labai patvarių ir didelės bioakumuliacijos cheminių medžiagų nustatymo kriterijai“ išdėstomi patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų cheminių medžiagų (PBT cheminių medžiagų) ir labai patvarių ir didelės bioakumuliacijos cheminių medžiagų (vPvB cheminių medžiagų) nustatymo kriterijai ir informacija, kuri turi būti apsvarstyta vertinant cheminės medžiagos P (patvarumo), B (bioakumuliacijos) ir T (toksiškumo) savybes.
Reglamentas (ES) Nr. 253/2011
6
2011 m. kovo 15 d. Komisija priėmė Reglamentą (ES) Nr. 253/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XIII priedas (OL L 69, 2011, p. 7).
7
Reglamento Nr. 253/2011 5 ir 6 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(5)
Patirtis rodo, kad siekiant tinkamai nustatyti [PBT] arba [vPvB] chemines medžiagas visą reikiamą informaciją reikėtų naudoti integruotai ir taikyti įrodomosios duomenų galios metodą, lyginant informaciją su XIII priedo I skirsnyje nustatytais kriterijais.
(6)
Įrodomosios duomenų galios nustatymas ypač svarbus tais atvejais, kai XIII priedo I skirsnyje nustatyti kriterijai turimai informacijai taikomi netiesiogiai.“
8
XIII priedo, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 253/2011, preambulėje nurodyta:
„Šiame priede išdėstomi [PBT cheminių medžiagų] ir [vPvB cheminių medžiagų] nustatymo kriterijai, taip pat informacija, kuri turi būti apsvarstyta vertinant cheminės medžiagos [P, B ir T] savybes.
Nustatant [PBT] chemines medžiagas ir [vPvB] chemines medžiagas, taikomi ekspertų vertinimu grindžiami įrodomieji duomenys – visa atitinkama 3.2 skirsnyje išvardyta informacija lyginama su 1 skirsnyje išdėstytais kriterijais. Tai visų pirma taikoma, kai turimai informacijai negalima tiesiogiai taikyti 1 skirsnyje išdėstytų kriterijų.
Taikant įrodomuosius duomenis, atsižvelgiama į visą turimą informaciją, turinčią įtakos [PBT] cheminės medžiagos ir [vPvB] cheminės medžiagos nustatymui, pavyzdžiui, stebėsenos ir modeliavimo rezultatus, tinkamų in vitro bandymų rezultatus, reikšmingus duomenis apie gyvūnus, informaciją, gautą taikant kategorijų metodą (grupavimo, analogijos metodą), (Q)SAR [(kokybinis arba kiekybinis struktūros ir aktyvumo ryšys)] rezultatus ir praktinę žmonių patirtį, pavyzdžiui, poveikio darbo vietoje duomenis ir nelaimingų atsitikimų duomenų bazių duomenis, epidemiologinius ir klinikinius tyrimus, dokumentais pagrįstas atskirų atvejų ataskaitas ir stebėjimo duomenis. Duomenų kokybė ir nuoseklumas tinkamai įvertinami. Į vieną įrodomųjų duomenų visumą įtraukiami turimi rezultatai, nepriklausomai nuo atskirų su jais susijusių išvadų.
Informacija, naudojama cheminės medžiagos [PBT] savybėms ir (arba) [vPvB] savybėms vertinti, grindžiama atitinkamomis sąlygomis gautais duomenimis.
Nustatant šias savybes atsižvelgiama ir į atitinkamų cheminės medžiagos sudedamųjų dalių ir atitinkamų virsmo ir (arba) skaidymo produktų [PBT] savybes ir [vPvB] savybes.
Šis priedas taikomas visoms organinėms cheminėms medžiagoms, įskaitant organinius metalo junginius.“
9
XIII priedo 1.1.2 ir 1.2.2 punktai, iš dalies pakeisti Reglamentu Nr. 253/2011, suformuluoti taip:
„1.1.2. Bioakumuliacija
Cheminė medžiaga atitinka bioakumuliacijos kriterijų (B), jei biokoncentracijos vandens gyvūnuose koeficientas yra didesnis kaip 2000.
<…>
1.2.2. Bioakumuliacija
Cheminė medžiaga atitinka didelės bioakumuliacijos kriterijų, jei biokoncentracijos vandens gyvūnuose koeficientas yra didesnis kaip 5000.“
10
Šio reglamento XIII priedo 3.2 ir 3.2.2 punktuose, iš dalies pakeistuose Reglamentu Nr. 253/2011, nustatyta:
„3.2. Vertinimo informacija
[P, vP (didelio patvarumo), B, vB ir T] savybėms vertinti naudojant įrodomuosius duomenis apsvarstoma ši informacija:
<…>
3.2.2. [B] arba [vB] savybių vertinimas:
a)
biokoncentracijos arba bioakumuliacijos vandens organizmuose tyrimo rezultatai;
b)
kita informacija apie bioakumuliacijos galimybes, jei galima pagrįstai įrodyti jos tinkamumą ir patikimumą, pavyzdžiui:
<…>
c)
informacija apie cheminės medžiagos gebėjimą biologiškai koncentruotis maisto grandinėje, jei įmanoma, išreikštą biologinio koncentravimosi veiksniais ar koncentravimosi skirtinguose mitybos lygmenyse veiksniais.“
Reglamentas (ES) Nr. 440/2008
11
Remdamasi REACH reglamento 13 straipsnio 3 dalimi Komisija 2008 m. gegužės 30 d. priėmė Reglamentą (EB) Nr. 440/2008, nustatantį bandymų metodus pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) (OL L 142, 2008, p. 1).
12
Reglamento Nr. 440/2008, iš dalies pakeisto 2017 m. vasario 14 d. Komisijos reglamentu (ES) 2017/735 (OL L 112, 2017, p. 402), priedo C.13 skirsnyje aptariamas „[b]iologinis kaupimasis žuvyse. Veikimo per vandeninę terpę metodas ir mitybos bandymas“.
13
Šio C.13 skirsnio įvado pirma pastraipa suformuluota taip:
„Šis bandymų metodas atitinka [Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija (EBPO)] bandymų gaires (TG) 305 (2012). Šios bandymų metodo peržiūros pagrindinis tikslas yra dvejopas. Pirma, numatyta įtraukti biologinio kaupimosi per maistą <…> bandymą, kuris tiktų labai mažai tirpių vandenyje medžiagų biologinio kaupimosi gebai nustatyti. <…>“
Ginčo aplinkybės
14
Skundžiamo sprendimo 7–21 punktuose ginčo aplinkybės yra išdėstytos taip:
„7
<…> Global Silicones Council yra JAV įsteigta bendrovė be akcinio kapitalo, atstovaujanti bendrovėms, kurios gamina ir parduoda silikono gaminius visame pasaulyje. Kitos ieškovės <…> yra bendrovės, gaminančios, parduodančios ir tiekiančios chemines medžiagas oktametilciklotetrasiloksaną (toliau – D4), dekametilciklopentasiloksaną (toliau – D5) ir dodekametilcikloheksasiloksaną (toliau – D6) atskirai arba mišinyje.
8
2014 m. spalio 14 d. [ECHA] vykdomasis direktorius paprašė ECHA Valstybių narių komiteto (toliau – VNK) pateikti nuomonę dėl D4 ir D5 patvarumo ir bioakumuliacijos, atsižvelgiant į XIII priede nustatytus kriterijus.
9
2015 m. balandžio 17 d. Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė pateikė ECHA [REACH] reglamento XV priedu (toliau – XV priedas) pagrįstą dokumentaciją; joje siūloma apriboti D4 ir D5 naudojimą kosmetikos gaminiuose, kurie naudojami įprastomis naudojimo sąlygomis yra nuplaunami. Siūlomas apribojimas buvo grindžiamas numanomomis D4 [P, B, T, vP ir vB] savybėmis ir numanomomis D5 vP [ir] vB savybėmis.
10
2015 m. balandžio 22 d. VNK pateikė nuomonę, kad ir D4, ir D5 atitinka XIII priede nustatytus vP ir vB [savybių] nustatymo kriterijus.
11
2016 m. kovo 10 d. ECHA Rizikos vertinimo komitetas (toliau – RVK) priėmė nuomonę, išnagrinėjęs Jungtinės Karalystės pasiūlymą dėl apribojimo ir VNK nuomonę. Nurodęs 2015 m. balandžio 22 d. VNK rekomendaciją RVK teigė, kad iš naujo nevertino D4 ir D5 vP ir vB savybių, tačiau ištyrė šių medžiagų T savybę. RVK padarė išvadą, kad D4 atitinka XIII priede pateiktus PBT ir vPvB medžiagų nustatymo kriterijus, o D5 atitinka vPvB medžiagų nustatymo kriterijus, tačiau, remiantis turimais įrodymais, D5 neatitinka XIII priede nustatytų toksiškumo kriterijų.
12
2018 m. sausio 10 d. [Reglamentu (ES) 2018/35, kuriuo dėl oktametilciklotetrasiloksano (D4) ir dekametilciklopentasiloksano (D5) iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas (OL L 6, 2018, p. 45)], Komisija nustatė D4 ir D5 apribojimą. 2018 m. balandžio 2 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo daugumos apeliančių šioje byloje ieškinį, juo prašyta panaikinti šį apribojimą. ECHA įstojo į tą bylą palaikyti Komisijos reikalavimų.
13
2017 m. kovo 1 d. pagal [REACH] reglamento 59 straipsnio 3 dalį Vokietijos Federacinės Respublikos kompetentinga institucija pateikė XV priedą atitinkančią dokumentaciją ir pasiūlė nustatyti, kad D4 ir D5 dėl jų [P, B, T, vP ir vB] savybių yra labai didelį susirūpinimą keliančios cheminės medžiagos. Vadovaudamasi to reglamento 59 straipsnio 2 dalimi Komisija 2017 m. gruodžio 21 d. paprašė ECHA pagal XV priedą parengti dokumentaciją dėl D6 kaip labai didelį susirūpinimą keliančios cheminės medžiagos identifikavimo. Šioje dokumentacijoje ECHA padarė išvadą, kad D6 atitinka [P, B, T, vP ir vB] kriterijus.
14
2018 m. kovo 8 d. ECHA paskelbė tris pagal XV priedą parengtas dokumentacijas, susijusias atitinkamai su D4, D5 ir D6 <…>. Tą pačią dieną ECHA pakvietė visas suinteresuotąsias šalis pagal [REACH] reglamento 59 straipsnio 4 dalį pateikti pastabų dėl šių dokumentacijų. ECHA gavo pastabų, 2018 m. balandžio 23 d. pastabų pateikė ir ieškovės.
15
Paskui kompetentinga Vokietijos institucija ir ECHA parengė tris 2018 m. birželio 12 d. dokumentus <…>, juose pateikti šių institucijų atsakymai į visas per viešas konsultacijas ECHA gautas pastabas.
16
Gavusi pastabų dėl trijų nagrinėjamų cheminių medžiagų identifikavimo, vadovaudamasi [REACH] reglamento 59 straipsnio 7 dalimi ECHA perdavė dokumentacijas MSC. Pagal VNK darbo procedūras, taikomas nustatant labai didelį susirūpinimą keliančias medžiagas, VNK gavo pagal XV priedą parengtą dokumentaciją, VNK susitarimo projektą ir kiekvienos iš trijų medžiagų patvirtinamojo dokumento projektą.
17
2018 m. birželio 12–14 d. vykusiame 60-ajame posėdyje VNK vieningai susitarė dėl D4, D5 ir D6 priskyrimo prie labai didelį susirūpinimą keliančių cheminių medžiagų, nes šios cheminės medžiagos atitinka PBT ir vPvB cheminių medžiagų identifikavimo kriterijus pagal [REACH] reglamento 57 straipsnio d ir e punktus. Šių susitarimų motyvai išdėstyti atitinkamuose patvirtinamuosiuose dokumentuose.
18
Pagrindžiamuosiuose dokumentuose dėl D4 ir D5, įskaitant abiejų medžiagų patvarumo ir bioakumuliacijos santraukas, keletą kartų daroma nuoroda į 2015 m. balandžio 22 d. VNK nuomonę dėl D4 ir D5, o dėl D4 toksiškumo – į 2016 m. kovo 10 d. RVK nuomonę. Pagrindžiamuosiuose dokumentuose dėl D4 ir D5 duomenys papildyti nuorodomis į naujus tyrimus, paskelbtus po tų nuomonių pateikimo. Pagrindžiamajame dokumente dėl D4 daroma išvada apie D4 [P, B, T, vP ir vB] savybes pagal XIII priedą. Pagrindžiamajame dokumente dėl D5 nevertinami duomenys apie šios medžiagos toksiškumą žmonių sveikatai ar aplinkai. Šiame dokumente daroma išvada, kad D5 yra vPvB cheminė medžiaga, o kai jos sudėtyje D4 koncentracija yra didesnė arba lygi 0,1 % (masė/masė), ji taip pat yra PBT.
19
Pagrindžiamajame dokumente dėl D6 pateikiami šios cheminės medžiagos skilimo ir pasiskirstymo vertinimai ir nuorodos į D4 ir D5 pagrindžiamuosiuose dokumentuose pateiktus duomenis. Šiame dokumente nevertinamas D6 toksiškumas aplinkai ar žmonių sveikatai. Jame daroma išvada, kad D6 yra vPvB medžiaga, ir pažymima, kad ji taip pat atitinka PBT medžiagoms taikomus kriterijus, kai jos sudėtyje D4 koncentracija yra didesnė arba lygi 0,1 % (masė/masė). Be to, atsižvelgiant į tai, kad D4 ir D5 buvo identifikuotos kaip D6 priemaišos, ir remiantis 2015 m. balandžio 22 d. VNK nuomone bei 2016 m. kovo 10 d. RVK nuomone, daroma išvada, kad D6 taip pat atitinka vPvB medžiagų kriterijus, kai D4 arba D5 koncentracija yra didesnė arba lygi 0,1 % (masė/masė).
20
2018 m. birželio 27 d., vadovaudamasi [REACH] reglamento 59 straipsnio 8 dalimi, ECHA priėmė Sprendimą ED/61/2018 dėl D4, D5 ir D6 įtraukimo į cheminių medžiagų, kurios bus įtrauktos į [REACH] reglamento XIV priedą, sąrašą, numatytą minėto reglamento 59 straipsnio 1 dalyje (toliau – kandidatinis sąrašas), dėl to, kad jos buvo identifikuotos kaip PBT ir vPvB cheminės medžiagos, kaip tai suprantama [REACH] reglamento 57 straipsnio d ir e punktuose [(toliau – ginčijamas sprendimas)]; šis sprendimas tą pačią dieną paskelbtas ECHA interneto svetainėje.
21
Tą pačią dieną ECHA interneto svetainėje paskelbtas kandidatinis cheminių medžiagų sąrašas buvo atnaujintas pagal šio reglamento 59 straipsnio 10 dalį įtraukiant įrašus apie D4, D5 ir D6. Pastabose dėl atitinkamų kandidatinio sąrašo įrašų nurodyta, kad D5 atitinka [REACH] reglamento 57 straipsnio d punkto kriterijus kaip PBT cheminė medžiaga, kai D4 kiekis yra didesnis arba lygus 0,1 % (masė/masė). Dėl D6 nurodyta, kad ši medžiaga atitinka [REACH] reglamento 57 straipsnio d punkte nustatytus kriterijus kaip PBT cheminė medžiaga, kai D4 kiekis yra didesnis arba lygus 0,1 % (masė/masė). Dėl D6 taip pat nurodyta, kad ši cheminė medžiaga, be jai būdingų savybių, taip pat atitinka [REACH] reglamento 57 straipsnio e punkte nurodytus kriterijus kaip vPvB cheminė medžiaga, kai D4 arba D5 kiekis yra didesnis arba lygus 0,1 % (masė/masė).“
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
15
2018 m. rugsėjo 3 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai pateiktu ieškiniu apeliantės prašė visiškai arba iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą.
16
2019 m. sausio 10 d. sprendimu Bendrojo Teismo penktosios kolegijos pirmininkas patenkino Vokietijos Federacinės Respublikos prašymą leisti įstoti į bylą palaikyti ECHA reikalavimų.
17
2019 m. vasario 1 d. nutartimi Bendrojo Teismo penktosios kolegijos pirmininkas patenkino Komisijos prašymą leisti įstoti į bylą palaikyti ECHA reikalavimų.
18
2019 m. balandžio 8 d. nutartimi Bendrojo Teismo penktosios kolegijos pirmininkas patenkino American Chemistry Council Inc. (ACC) prašymą leisti įstoti į bylą palaikyti apeliančių reikalavimų.
19
Grįsdamos ieškinius apeliantės rėmėsi dviem pagrindais.
20
Pateikdamos pirmąjį pagrindą apeliantės nurodė, kad ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai, vertindama D4, D5 ir D6 B savybę bei D5 ir D6 T savybę, peržengė savo kompetencijos ribas ir pažeidė REACH reglamento 59 straipsnį. Šį pagrindą sudarė aštuonios dalys, jose teigiama: pirma, ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai atsižvelgė į VNK ir RVK nuomones, pati neatlikusi turimos informacijos vertinimo, ir taip „importavo“ tose nuomonėse padarytas klaidas; antra, ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai priėjo prie išvados, kad D4, D5 ir D6 atitinka kriterijus, pagal kuriuos jas galima priskirti prie PBT ir vPvB cheminių medžiagų, nors toje pačioje terpėje P ir B savybės nebuvo nustatytos; trečia, ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai neatsižvelgė į D4, D5 ir D6 hibridinį pobūdį; ketvirta, ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai savo išvadas dėl D4 ir D5 bioakumuliacijos grindė įrodymais, kurie negalėtų pagrįsti tokių išvadų; penkta, ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai neįvertino naujų įrodymų, susijusių su D4 ir D5 bioakumuliacija (B ir vB savybės), kuriuos ji gavo po to, kai VNK ir RVK pateikė savo nuomones; šešta, ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai neatsižvelgė į visą svarbią informaciją, susijusią su D6 bioakumuliacijos vertinimu; ir, septinta ir aštunta, ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai neatsižvelgė į informaciją apie D5 ir D6 toksiškumą ir šias medžiagas priskyrė prie PBT medžiagų dėl to, kad jose yra D4 priemaiša, nepaisydama VNK apibrėžtų konkrečių D4 kiekio ribų.
21
Antrasis pagrindas buvo susijęs su proporcingumo principo pažeidimu.
22
Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas atmetė abu nurodytus pagrindus, todėl ir visą ieškinį.
Šalių reikalavimai Teisingumo Teisme
23
Apeliaciniame skunde apeliantės, palaikomos ACC, Teisingumo Teismo prašo:
–
panaikinti skundžiamą sprendimą,
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl ieškinio dėl panaikinimo;
–
priteisti iš ECHA bylinėjimosi išlaidas, įskaitant susijusias su procesu Bendrajame Teisme ir įstojusių į bylą šalių patirtas išlaidas.
24
ECHA, palaikoma Vokietijos Federacinės Respublikos ir Komisijos, Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti apeliacinį skundą ir
–
priteisti iš apeliančių bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
25
Grįsdamos apeliacinį skundą apeliantės nurodo keturis pagrindus:
–
pirma, klaidingą XIII priedo ir Reglamento Nr. 253/2011 aiškinimą, nes Bendrasis Teismas nusprendė, kad vertinant cheminės medžiagos B ir vB savybes duomenys, susiję su biokoncentracijos koeficientu (toliau – BKK), turi „pirmenybę“ arba „didesnę įrodomąją galią“ nei kiti turimi duomenys,
–
antra, klaidingą XIII priedo aiškinimą, nes Bendrasis Teismas nusprendė, kad ECHA nepadarė akivaizdžios klaidos, kai neatsižvelgė į D4, D5 ir D6 hibridinį pobūdį, įrodymų iškraipymą ir teisės būti išklausytam pažeidimą,
–
trečia, klaidingą XIII priedo aiškinimą, nes Bendrasis Teismas nusprendė, kad ECHA nepadarė akivaizdžios klaidos, kai neatsižvelgė į atitinkamomis priemonėmis gautus duomenis, įrodymų iškraipymą ir teisės būti išklausytam pažeidimą,
–
ketvirta, Bendrojo Teismo išvadų esminius netikslumus ir įrodymų iškraipymą.
Dėl pirmojo pagrindo
Šalių argumentai
26
Apeliantės, palaikomos ACC, teigia, kad „įrodomųjų duomenų“ taikymas pagal REACH reglamentą reiškia, kad svarstant, ar cheminė medžiaga atitinka B ir vB kriterijus, reikia atsižvelgti ne tik į XIII priedo 3.2.2 skirsnio a punkte nurodytus duomenis apie BKK, bet ir į kitą informaciją, pavyzdžiui, biologinio koncentravimosi veiksnius (toliau – BKV) arba koncentravimosi skirtinguose mitybos lygmenyse veiksnius (toliau – KMV), aiškiai nurodytus to paties skirsnio c punkte. Taigi visi duomenys apie nagrinėjamas chemines medžiagas turi būti vertinami kartu, atsižvelgiant į minėto priedo 1 skirsnyje nurodytus kriterijus, ir jokie konkretūs duomenys, kaip antai duomenys apie BKK, neturi pirmenybės, palyginti su kitais turimais reikšmingais duomenimis, pavyzdžiui, apie BKV ir KMV; tai matyti iš XIII priedo 3.2.2 skirsnio, Reglamento Nr. 253/2011 5 ir 6 konstatuojamųjų dalių ir ECHA „ Informacijai keliamų reikalavimų ir cheminės saugos vertinimo rekomendacijų“ pažodinio aiškinimo.
27
Pirma, apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai skundžiamo sprendimo 71 punkte nusprendė, kad Europos Sąjungos teisės aktų leidėjas suteikė pirmenybę rezultatams, gautiems atlikus patikimus tyrimus dėl BKK, ir jų vertė turi didesnę įrodomąją galią nei kiti turimi duomenys, ir to sprendimo 68 punkte konstatavo, kad duomenis apie BKK teikiamą pirmenybę patvirtina XIII priedo 1.1.2 ir 1.2.2 skirsniai, kuriuose įtvirtinti medžiagos B ir vB savybių nustatymo kriterijai, palyginti su jos BKK vandens rūšyse, o minėto sprendimo 69 ir 70 punktuose nurodė, kad įrodomosios galios nustatymas netaikomas, jei duomenys apie BKK gali būti „tiesiogiai“ taikomi šio priedo 1 skirsnyje numatytiems kriterijams.
28
Pripažinimas, kad tam tikrai duomenų kategorijai turi būti suteikta „pirmenybė“, „didesnė įrodomoji galia“ (skundžiamo sprendimo 71 punktas) arba tam tikra „svarba“ (skundžiamo sprendimo 72 punktas), palyginti su kitais duomenimis, prieštarautų pačiai XIII priede apibrėžtai sąvokai „įrodomieji duomenys“, pagal kurią reikalaujama, kad visi turimi rezultatai būtų surinkti „nepriklausomai nuo atskirų su jais susijusių išvadų“, ir ši sąvoka netektų savo veiksmingumo.
29
Apeliančių nuomone, teigdamas, kad XIII priedo 3.2.2 skirsnyje nurodyti duomenys tampa svarbesni, kai duomenys apie BKK negali būti tiesiogiai taikomi turimai informacijai, Bendrasis Teismas iš tikrųjų nusprendė, kad šio skirsnio b ir c punktuose nurodytiems duomenims nereikia teikti jokios ypatingos reikšmės ar poveikio, jei rezultatai, kaip jie suprantami pagal minėto skirsnio a punktą, yra gauti.
30
Vis dėlto tokio Bendrojo Teismo vertinimo nepatvirtina nei XIII priedo preambulės antra pastraipa, nei Reglamento Nr. 253/2011 5 ir 6 konstatuojamosios dalys, kuriose nenurodyta, kad įrodomųjų duomenų taikymas yra reikšmingas, kai B/vB kriterijų neįmanoma tiesiogiai taikyti duomenims apie BKK, tačiau nurodyta, kad jis ypač reikšmingas, kai B/vB kriterijų neįmanoma tiesiogiai taikyti visai turimai informacijai. Toks aiškinimas taip pat atitiktų šio priedo preambulės trečią pastraipą, kurioje pabrėžiama būtinybė atsižvelgti į visą turimą informaciją, nepriklausomai nuo atskirų su ja susijusių išvadų. Skundžiamame sprendime nepagrįstai pirmenybė teikiama duomenims apie BKK būtent dėl galimybės juos skaitine išraiška taikyti to priedo 1 skirsnyje numatytiems kriterijams. Vis dėlto šiuo atveju vertinant atitinkamų cheminių medžiagų B ir vB savybes turėjo būti taikomas požiūris, grindžiamas įrodomaisiais duomenimis, neatsižvelgiant į tai, kad Bendrasis Teismas nusprendė, jog duomenys apie BKK gali būti tiesiogiai arba skaitine išraiška taikomi šiame skirsnyje numatytiems kriterijams.
31
Apeliančių teigimu, XIII priede reikalaujama atsižvelgti į duomenis apie BKK ir duomenis, susijusius su BKV ir (arba) KMV, nenumatant pirmumo tvarkos. Kai šių duomenų rezultatai yra turimi, tačiau prieštaringi (kaip šiuo atveju), ir kai iš nagrinėjamos medžiagos savybių matyti, kad duomenų kategorija nėra svarbi, kaip ir BKK atveju, šio priedo vidinį nuoseklumą atitiktų tai, kad įrodomųjų duomenų taikymui, kai nagrinėjami su BKK nesusiję duomenys, kurie yra vienodai svarbūs, iš principo būtų teikiama ypatinga svarba.
32
Vis dėlto skundžiamame sprendime teigiama, kad su BKK susijusių rezultatų savaime pakanka, kad atsirastų „susirūpinimo“ dėl B/vB savybių prezumpcija, kuri gali būti paneigta, tik jei kiti duomenys šiuos rezultatus „atmeta“ (skundžiamo sprendimo 73 punktas) arba „panaikina“ (skundžiamo sprendimo 74 punktas), arba jiems „prieštarauja“ (minėto sprendimo 83 ir 130 punktai), arba juos „paneigia“ (to paties sprendimo 129 ir 155 punktai).
33
Antra, apeliantės tvirtina, kad skundžiamo sprendimo 74 punkte Bendrasis Teismas perkėlė įrodinėjimo pareigą, kai nusprendė, jog tai, kad cheminės medžiagos biologinės koncentracijos nėra vienoje maisto grandinėje, neįrodo, jog ta medžiaga biologiškai nesikoncentruoja kitose maisto grandinėse. Atsižvelgdamas į tai, Bendrasis Teismas nepaisė fakto, kad REACH reglamente nereikalaujama įrodyti, jog nėra biologinės koncentracijos visose galimose maisto grandinėse, tačiau reikalaujama, kad ECHA įrodytų, jog cheminė medžiaga atitinka kriterijus, kad ją būtų galima identifikuoti kaip B arba vB savybę turinčią cheminę medžiagą, o šiuo atveju ECHA to nepadarė.
34
Trečia, skundžiamo sprendimo 76 ir 77 punktuose Bendrasis Teismas taip pat padarė vertinimo klaidą, nes nepatikrino proceso, per kurį buvo priimtas ginčijamas sprendimas, nes, pirma, jis nepagrįstai atmetė BKV laboratorinio tyrimo, kurio metu žuvys buvo veikiamos per maisto grandinę ir kuris parodė labai silpną BKV, rezultatus ir be jokio tinkamo pagrindo pritarė VNK paaiškinimams, kad šie rezultatai negali būti lyginami su tuo, kas vyksta realioje aplinkoje, kurioje žuvys yra veikiamos tiek per maisto grandinę, tiek per vandens aplinką, ir, antra, neprieštaravo ECHA, kai ji duomenis apie kitas chemines medžiagas, kurių BKV yra silpnas, o BKK didelis, pripažino tinkamais, nelygindama tų medžiagų savybių su šioje byloje nagrinėjamų cheminių medžiagų savybėmis.
35
ECHA, palaikomos Vokietijos Federacinės Respublikos, teigimu, požiūris, grindžiamas įrodomaisiais duomenimis pagal XIII priedą, nepašalina galimybės skirtingiems duomenims teikti skirtingą svarbą, todėl kritiką dėl klaidingo šio priedo ir Reglamento Nr. 253/2011 aiškinimo reikia atmesti kaip nepagrįstą. Dėl kitų Bendrojo Teismo tariamai padarytų klaidų ECHA teigia, kad apeliančių argumentai iš esmės nepriimtini, nes jos siekia, kad būtų iš naujo įvertintos faktinės aplinkybės. Bet kuriuo atveju tie argumentai yra nepagrįsti.
36
Vokietijos Federacinė Respublika priduria, kad reikia BKK suteikti ne tik „tam tikrą pirmenybę“, bet ir galima manyti, kad BKK turi lemiamą reikšmę, nes šiuo atveju D4, D5 ir D6 koncentracija žuvyse buvo 5000 kartų didesnė nei aplinkos vandenyje.
37
Dėl skundžiamo sprendimo 71 punkto Komisija priduria, kad ginčydamos Bendrojo Teismo atliktus BKK įrodomųjų duomenų vertinimus apeliantės pateikia argumentus, kuriais iš esmės siekia, kad būtų iš naujo įvertintos faktinės aplinkybės, todėl juos reikia atmesti kaip nepriimtinus. Apeliančių argumentai dėl Bendrojo Teismo padarytos aiškinimo klaidos, teikiant pirmenybę rezultatams, gautiems atlikus patikimus BKK tyrimus, yra nereikšmingi. Iš tiesų, net jei Bendrasis Teismas būtų padaręs teisės klaidą, kai šiems rezultatams iš principo teikė pirmenybę, quod non, jo vertinimas negali būti kvestionuojamas, nes šiuo atveju VNK, nepadarydamas akivaizdžios vertinimo klaidos, nusprendė, kad BKK vertės turi didesnę įrodomąją galią nei kiti apeliančių nurodyti duomenys.
Teisingumo Teismo vertinimas
38
Pateikdamos pirmąjį pagrindą apeliantės, palaikomos ACC, iš esmės teigia, kad skundžiamo sprendimo 68–72, 74, 76 ir 77 punktuose padarytos kelios teisės klaidos, susijusios, pirma, su klaidingu XIII priedo aiškinimu dėl duomenims apie BKK teikiamos pirmenybės, antra, su įrodinėjimo pareigos perkėlimu ir, trečia, su tuo, kad Bendrasis Teismas nepaisė savo kontrolės ribų.
39
Pirma, dėl pirmenybės, kurią skundžiamo sprendimo 68–72 punktuose Bendrasis Teismas teikė rezultatams, gautiems atlikus patikimus cheminės medžiagos BKK vandens gyvūnuose tyrimus, reikia pažymėti, kad iš XIII priedo, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 253/2011, sistemos matyti, kad nustatant duomenų įrodomąją galią atsižvelgiama į visą turimą informaciją, turinčią įtakos PBT arba vPvB cheminės medžiagos nustatymui, nepriklausomai nuo atskirų su ja susijusių išvadų, ir turi būti tinkamai įvertinama duomenų kokybė ir nuoseklumas.
40
Pagal šio priedo preambulės antrą pastraipą siekiant identifikuoti PBT ir vPvB chemines medžiagas taikomas ekspertų vertinimu grindžiamas duomenų įrodomosios galios nustatymas – visa turima svarbi 3.2 skirsnyje išvardyta informacija (t. y. svarbūs turimi duomenys apie BKK, BKV ir KMV) lyginama su 1 skirsnyje išdėstytais kriterijais.
41
XIII priedo 1 skirsnyje dėl PBT ir vPvB medžiagų identifikavimo kriterijų bioakumuliacija apibrėžiama pagal BKK vandens gyvūnuose. Taigi cheminė medžiaga „atitinka bioakumuliacijos kriterijų“ (B), jei BKK vandens gyvūnuose yra didesnis kaip 2000, ir „atitinka didelės bioakumuliacijos kriterijų“ (vB), jei BKK vandens gyvūnuose yra didesnis kaip 5000.
42
Iš šio priedo preambulės antros pastraipos matyti, kad duomenų įrodomoji galia nustatoma būtent tada, kai turimai informacijai negalima tiesiogiai taikyti jo 1 skirsnyje išdėstytų kriterijų. Tai taip pat matyti iš Reglamento Nr. 253/2011 6 konstatuojamosios dalies, pagal kurią įrodomosios duomenų galios nustatymas ypač svarbus, kai šio 1 skirsnio kriterijų turimai informacijai negalima taikyti tiesiogiai.
43
Kaip generalinė advokatė pažymėjo išvados 44–50 punktuose, iš kartu aiškinamų šios preambulės ir šios 6 konstatuojamosios dalies matyti, kad, atsižvelgiant į visą turimą informaciją, nurodytą XIII priedo 3.2 skirsnyje, nustatant duomenų įrodomąją galią pirmiausia reikia išsiaiškinti, ar turimais tyrimais tinkamai ir patikimai nustatytas BKK. Jei taip, tinkamiems ir patikimiems duomenims apie BKK XIII priedo sistemoje teikiama pirmenybė, nes bioakumuliacija tiesiogiai susijusi su šiais duomenimis. Šio aiškinimo negali paneigti tai, kad Reglamentu 2017/735, kuriuo iš dalies pakeistas Reglamentas Nr. 440/2008, buvo įtrauktas mitybos bandymo metodas, t. y. per biologinį koncentravimąsi arba koncentravimąsi skirtinguose mitybos lygmenyse, tinkamas vandenyje labai mažai tirpioms medžiagoms, kaip bioakumuliacijos žuvyse ir poveikio per vandens aplinką nustatymo metodas.
44
Taigi skundžiamo sprendimo 71 ir 72 punktuose Bendrasis Teismas, nepadarydamas teisės klaidos, galėjo prieiti prie išvados, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas suteikė pirmenybę rezultatams, gautiems atlikus patikimus cheminės medžiagos BKK vandens gyvūnuose tyrimus. Kaip Bendrasis Teismas teisingai nurodė to sprendimo 68–71 punktuose, ši pirmenybė neturi įtakos nustatant įrodomąją galią. Būtent tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas konstatavo, kad VNK nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos, kai nusprendė, kad duomenys apie BKK turi didesnę įrodomąją galią nei kiti apeliančių nurodyti duomenys, t. y. duomenys, susiję su KMV ir BKV. Taigi apeliančių argumentai, kad iš skundžiamo sprendimo matyti, jog XIII priedo 3.2.2 skirsnio b ir c punktuose nurodytiems duomenims nereikia priskirti jokios konkrečios reikšmės ar poveikio, kai turima su biokoncentracija susijusių rezultatų, grindžiami klaidingu šio sprendimo aiškinimu, todėl turi būti atmesti kaip nepagrįsti.
45
Be to, kadangi pirmasis apeliacinio skundo pagrindas, grindžiamas klaidingu XIII priedo aiškinimu, yra susijęs su Bendrojo Teismo vertinimu, pateiktu dėl konkretaus būdo, kuriuo šioje byloje nustatyta įrodomoji galia, ir dėl įrodomosios galios priskyrimo duomenims apie BKK, palyginus įvairius įrodymus, šį pagrindą, nesant jokio tvirtinimo dėl iškraipymo, reikia atmesti kaip nepriimtiną.
46
Antra, dėl teiginio, kad skundžiamo sprendimo 74 punkte Bendrasis Teismas tariamai perkėlė įrodinėjimo pareigą, kai netiesiogiai nusprendė, kad apeliantės turi įrodyti, jog biologinės koncentracijos nėra visuose maisto grandyse, reikia pažymėti, kad Bendrasis Teismas šiuo klausimu nurodė, jog į „atlikus lauko tyrimus gautus duomenis, iš kurių matyti, kad kai kuriose maisto grandinėse nėra koncentravimosi skirtinguose mitybos lygmenyse, atsižvelgė“ VNK – jis nusprendė, kad „šie duomenys [vis dėlto] nepaneigia kitų įrodymų, kuriais pagrįsta išvada dėl bioakumuliacijos“. Būtent šiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas nurodė, kad, pirma, bioakumuliacijos dėl biologinio koncentravimosi nebuvimas nepašalina bioakumuliacijos dėl biologinio koncentravimosi galimybės ir, antra, tai, kad maisto grandinėje nėra cheminės medžiagos biologinio koncentravimosi, neįrodo, jog nėra tos pačios cheminės medžiagos biologinio koncentravimosi kitose maisto grandinėse.
47
Įrodinėjimo pareigos perkėlimas reikštų, kad, nesant įrodymų dėl cheminės medžiagos bioakumuliacijos, apeliantės privalo įrodyti bioakumuliacijos nebuvimą, o šiuo atveju taip nebuvo. Vis dėlto, kaip generalinė advokatė pažymėjo išvados 91 punkte, šalis, kuri skundžiasi tuo, kad Sąjungos institucija nepakankamai išnagrinėjo atitinkamus duomenis arba padarė akivaizdžių vertinimo klaidų, privalo pateikti įrodymų, pagrindžiančių tokio trūkumo ar klaidų tikimybę, o ši institucija prireikus turi tokią tikimybę atmesti; tai nėra įrodinėjimo pareigos perkėlimas.
48
Trečia, kiek tai susiję su tariamai nepakankama tam tikrų VN ir ECHA konstatavimų kontrole, kurią skundžiamo sprendimo 76 ir 77 punktuose atliko Bendrasis Teismas, pirmiausia reikia priminti, kad, kaip Bendrasis Teismas pažymėjo skundžiamo sprendimo 51 ir 52 punktuose, esant tokioms sudėtingoms kintančioms techninėms aplinkybėms, kokios nagrinėjamos šioje byloje, kompetentingos Sąjungos institucijos turi didelę diskreciją, o Sąjungos teismo kontrolė turi apsiriboti patikrinimu, ar naudojantis šia diskrecija nebuvo padaryta akivaizdžios klaidos, ar nepiktnaudžiauta įgaliojimais ir ar šios institucijos akivaizdžiai neperžengė savo diskrecijos ribų. (šiuo klausimu žr. 2011 m. liepos 21 d. Sprendimo Etimine, C‑15/10, EU:C:2011:504, 60 punktą ir 2023 m. kovo 9 d. Sprendimo PlasticsEurope / ECHA, C‑119/21 P, EU:C:2023:180, 46 punktą).
49
Vis dėlto iš apeliančių argumentų nematyti, kad Bendrasis Teismas peržengė savo kontrolės ribas. Atrodo, kad, nenurodžiusios nė menkiausio iškraipymo, apeliantės ginčija tai, kaip Bendrasis Teismas vertino jų minėto mitybos bandymo rezultatus ir VNK daromą nuorodą į kitas medžiagas, siekiant parodyti, kad nėra neįprasta, jog medžiaga, kurios BKV, gautas atlikus mitybos bandymą, yra mažesnis nei 1, gali turėti BKK, atitinkantį B arba vB savybių nustatymo kriterijų.
50
Taip apeliantės iš tikrųjų siekia, kad Teisingumo Teismas iš naujo išnagrinėtų Bendrajam Teismui pateiktus įrodymus. Pagal SESV 256 straipsnio 1 dalį ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirmą pastraipą apeliacinis skundas paduodamas tik dėl teisės klausimų. Tik Bendrasis Teismas turi jurisdikciją nustatyti ir vertinti reikšmingas faktines aplinkybes ir įrodymus. Vadinasi, apeliacinėje byloje Teisingumo Teismo jurisdikcijai nepriklauso nei nustatyti faktinių aplinkybių, nei iš esmės nagrinėti įrodymų, kuriais Bendrasis Teismas grindė šias faktines aplinkybes (žr. 2023 m. kovo 9 d. Sprendimo PlasticsEurope / ECHA, C‑650/21 P, EU:C:2023:180, 84 punktą).
51
Taigi pirmąjį pagrindą reikia atmesti kaip iš dalies nepagrįstą ir iš dalies nepriimtiną.
Dėl antrojo pagrindo
Šalių argumentai
52
Apeliantės, palaikomos ACC, tvirtina, kad XIII priedas taikomas organinėms medžiagoms, įskaitant metalo organines medžiagas; jis netaikomas neorganinėms medžiagoms. Medžiaga būtų organinė, jeigu ją sudarytų tik anglis, vandenilis, deguonis ir galbūt azotas. D4, D5 ir D6 dėl savo hibridinio pobūdžio pasižymi unikaliomis savybėmis, todėl jų tirpumas ir pasiskirstymas terpėse skiriasi, o tai daro įtaką jų pasiskirstymui ir likimui aplinkoje. Apeliantės patikslina, kad D4, D5 ir D6 yra biologiškai skaidžios, kad kuo aukštesnis trofinis lygmuo, tuo jų koncentracija mažesnė, ir kad jos metabolizuojamos, kai organizmai jas įsisavina su maistu, t. y. nesikaupia maisto grandinėje.
53
Apeliančių teigimu, tai reiškia, kad duomenys apie BKK nėra tiesiogiai susiję su šių medžiagų B ir vB savybių vertinimu, nes biokoncentracijos tyrimai atliekami dirbtinėmis sąlygomis, kai ne tik neleidžiama medžiagoms pasiskirstyti ore ar nuosėdose, bet ir palaikoma pastovi medžiagų koncentracija vandenyje. Taigi šių tyrimų rezultatai neatspindi medžiagų elgesio aplinkoje „atitinkamomis sąlygomis“, kaip tai suprantama pagal XIII priedo preambulės ketvirtą pastraipą. Vis dėlto BKV ir KMV yra reikšmingi parametrai.
54
Šiomis aplinkybėmis apeliantės teigia, pirma, kad Bendrasis Teismas neatsakė į jų pirmojoje instancijoje pateiktus argumentus, susijusius su pasekmėmis, kylančiomis dėl atitinkamų medžiagų hibridinio pobūdžio taikant XIII priede nustatytus kriterijus. Vis dėlto skundžiamo sprendimo 140, 141 ir 150 punktuose Bendrasis Teismas tik nusprendė, kad hibridinės (organinės ir neorganinės) struktūros medžiaga nepatenka į šio priedo taikymo sritį.
55
Antra, skundžiamo sprendimo 151 punkte Bendrasis Teismas perkėlė įrodinėjimo pareigą, kai nusprendė, kad apeliantės nepateikė jokių įrodymų, galinčių patvirtinti, kad ECHA neatsižvelgė į konkrečias cheminės medžiagos savybes, ir nepaisė įrodymų, kuriuos jos pateikė šiam neatsižvelgimui įrodyti. Apeliančių nuomone, ECHA neįrodė, kad atsižvelgė į nagrinėjamų medžiagų hibridinį pobūdį, kai jas vertino pagal šį priedą, o Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad tai nėra akivaizdi vertinimo klaida.
56
Skundžiamo sprendimo 156 punkte Bendrasis Teismas vėl perkėlė įrodinėjimo pareigą, kai nusprendė, kad apeliantės neįrodė, jog ECHA padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kiek tai susiję su tuo, kad ji atsižvelgė į poveikį per maistą maisto grandinėje. Apeliantės teigia pateikusios išsamias pastabas, įrodančias, kad ECHA neatsižvelgė į D4, D5 ir D6 specifines su jų hibridiniu pobūdžiu susijusias savybes, pateisinančias BKV duomenų naudojimą jų B ir vB savybėms įvertinti, todėl ECHA turėjo įrodyti, kad priimdama ginčijamą sprendimą ji iš tikrųjų atsižvelgė į šias specifines savybes.
57
Trečia, apeliantės ginčija skundžiamo sprendimo 117, 126, 152, 153 ir 155 punktuose pateiktus Bendrojo Teismo vertinimus, kiek jie iš esmės grindžiami faktinių aplinkybių iškraipymu.
58
Pirma, skundžiamo sprendimo 117 ir 152 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai tvirtino, kad, apeliančių teigimu, D4, D5 ir D6 nėra nei vandenyje, nei aplinkoje. Apeliantės neigia pateikusios tokius absoliučius teiginius šiuo klausimu ir kaip pavyzdį nurodo dubliką ir savo atsakymą į Bendrojo Teismo pateiktus klausimus, iš kurių matyti, kad jos teigė ir įrodė, jog D4, D5 ir D6 hibridinės savybės daro tokią įtaką jų elgsenai ir išlikimui aplinkoje, kad dėl jų B/vB savybių reikėtų daryti kitokią išvadą, nei padarė Bendrasis Teismas.
59
Antra, skundžiamo sprendimo 126 punkte Bendrasis Teismas visų pirma klaidingai nusprendė, kad nėra pakankamai konkrečių ir apčiuopiamų apeliančių teiginio, kad D4, D5 ir D6 metabolizuoja organizmai, įrodymų. Vis dėlto apeliantės tvirtina, kad ieškinyje pirmojoje instancijoje jos pateikė tai patvirtinančių mokslinių įrodymų, kaip antai „Domoradzki et al. (2017)“ ir „Gobas et al. (2015)“ tyrimus apie žuvų metabolizmą.
60
Skundžiamo sprendimo 153 punkte Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad apeliančių teiginiai apie bentosinių, pelaginių ir sausumos gyvūnų metabolizmą nebuvo pagrįsti. Apeliančių teigimu, nors to sprendimo 128 punkte Bendrasis Teismas iš tikrųjų atsižvelgė į jų nurodytą tyrimą „Selck ir kt. (2018)“, vis dėlto jis nepaisė pagrindinės šio tyrimo išvados, kad nagrinėjamos medžiagos net ir nuosėdose gyvenančiuose organizmuose metabolizuojamos iki tokio lygio, kad bioakumuliacija negalima.
61
Skundžiamo sprendimo 155 punkte Bendrasis Teismas padarė klaidingas išvadas. Taigi apeliantės tvirtina neteigusios, kad nagrinėjamos medžiagos yra visiškai metabolizuojamos, ir mano, jog to sprendimo 127 punkte Bendrojo Teismo padaryta išvada, kad „net jei toks metabolizmas vyktų, jis nebūtų pakankamai stiprus, kad paneigtų bet kokią bioakumuliaciją dėl biokoncentracijos“, yra nepagrįsta. Be to, tame pačiame 155 punkte išdėstytą Bendrojo Teismo teiginį, kad ECHA išvadą dėl D4, D5 ir D6 vB savybės patvirtina mitybos tyrimų duomenys apie biologinį koncentravimąsi, paneigia tyrimas „Gobas (2018)“.
62
ECHA, palaikoma Komisijos, teigia, kad antrąjį pagrindą reikia atmesti kaip nepriimtiną arba bet kuriuo atveju kaip nepagrįstą.
63
Dublike apeliantės priduria, kad jų teisė būti išklausytoms buvo pažeista jau vien todėl, kad jų argumentai buvo iškraipyti ir Bendrasis Teismas jų nenagrinėjo.
Teisingumo Teismo vertinimas
64
Antrasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su tuo, kaip remdamasis XIII priede numatytais vertinimo kriterijais Bendrasis Teismas įvertino D4, D5 ir D6 savybes, kurios joms būdingos dėl jų hibridinio pobūdžio.
65
Pirma, apeliantės kritikuoja skundžiamo sprendimo 140, 141 ir 150 punktus, kuriuose Bendrasis Teismas iškraipė jų argumentus. Apeliantės tvirtina teigusios ne tai, kad D4, D5 ir D6 dėl savo hibridinio pobūdžio neturėtų būti įtrauktos į REACH reglamento taikymo sritį, o tai, kad šioms medžiagoms būdingos savybės gali turėti įtakos XIII priede numatytų kriterijų taikymui siekiant jas priskirti prie PBT arba vPvB medžiagų.
66
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, kaip generalinė advokatė teigė išvados 77–81 punktuose, iš ieškinio pirmojoje instancijoje matyti, jog apeliantės kritikavo „REACH reglamento XIII priede įtvirtintų kriterijų taikymo būdą“, bet Bendrojo Teismo išvada dėl šio priedo taikymo atitinkamoms medžiagoms vis dėlto nepažeidžia jų interesų.
67
Iš tiesų, atsižvelgiant į to sprendimo struktūrą, ši išvada yra preliminarus D4, D5 ir D6 savybių, kuriomis jos pasižymi dėl savo hibridinio pobūdžio, ir jų įtakos šių medžiagų P, B, T, vP ar vB savybių įvertinimui, analizės etapas. Kaip teigia ECHA, o apeliantės to neginčija, Bendrasis Teismas ne tik konstatavo, kad D4, D5 ir D6 patenka į REACH reglamento taikymo sritį, bet ir išnagrinėjo apeliančių prieštaravimus, grindžiamus šių medžiagų hibridinio pobūdžio įtaka XIII priedo taikymui. Todėl skundžiamo sprendimo 140, 141 ir 150 punktų kritiką reikia atmesti kaip nereikšmingą.
68
Antra, teiginį, kad Bendrasis Teismas perkėlė įrodinėjimo pareigą, kai skundžiamo sprendimo 151 ir 156 punktuose tvirtino, kad apeliantės nepateikė įrodymų, galinčių patvirtinti, jog ECHA neatsižvelgė į informaciją apie D4, D5 ir D6 hibridinį pobūdį ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kiek tai susiję su poveikiu per maistą maisto grandinėje, reikia atmesti kaip nepagrįstą. Iš tiesų, kaip minėta šio sprendimo 47 punkte, Bendrasis Teismas tik teisingai konstatavo, kad apeliantės turi jam pateikti įrodymų, kuriais gali pagrįsti savo nurodytų trūkumų ar akivaizdžių klaidų tikėtinumą.
69
Trečia, kiek tai susiję su pasekmėmis, kylančiomis dėl D4, D5 ir D6 specifinių savybių, reikia pažymėti, kad, kaip teigia ECHA ir kaip matyti iš skundžiamo sprendimo 151 punkto, Bendrasis Teismas nenusprendė, jog tokios savybės negali būti laikomos reikšminga informacija, kaip tai suprantama pagal XIII priedo 3.2 skirsnį, kuria galima remtis nustatant įrodomąją galią. Jis nusprendė, jog šiuo atveju apeliančių pateikti duomenys neįrodo, kad ECHA neatsižvelgė į šias savybes ir kad toks neatsižvelgimas turėjo įtakos D4, D5 ir D6 priskiriant prie PBT arba vPvB medžiagų.
70
Apeliantės ginčija šią Bendrojo Teismo išvadą ir tvirtina, kad skundžiamo sprendimo 117, 126, 152, 153 ir 155 punktuose padarytos išvados grindžiamos jų argumentų ir jiems pagrįsti pateiktų įrodymų iškraipymu.
71
Kalbėdamos apie savo argumentų iškraipymą apeliantės tvirtina, kad jos nepateikė tokių absoliučių teiginių, pagal kuriuos „D4, D5 ir D6 nėra vandenyje“, ir neteigė, jog šias medžiagas visiškai metabolizuoja tam tikri organizmai.
72
Pirma, reikia pažymėti, kad apeliantės neginčija, jog Bendrasis Teismas galėjo iš jų pateiktų raštų suprasti, kad D4, D5 ir D6 nėra vandenyje. Vis dėlto iškraipymas turi būti akivaizdus iš skundžiamo sprendimo, o šiuo atveju taip nėra. Be to, skundžiamo sprendimo 118 punkte Bendrasis Teismas taip pat rėmėsi hipoteze, kad nagrinėjamos medžiagos nepereina „iš neištirpusių nuosėdų į vandenį“, ir pažymėjo, kad net ir mažas tirpumas vandenyje nereiškia, kad „nėra biokoncentracijos vandens gyvūnuose“.
73
Antra, reikia konstatuoti, kad apeliantės nepagrindžia teiginio, kad iškraipyti jų argumentai dėl D4, D5 ir D6 metabolizmo tam tiruose organizmuose. Be to, apeliančių ginčijamas skundžiamo sprendimo 155 punktas patenka į Bendrojo Teismo motyvus, išdėstytus to sprendimo 153–155 punktuose. Taigi, minėto sprendimo 153 punkte teisingai išdėstęs apeliančių argumentus Bendrasis Teismas konstatavo, kad nagrinėjamų medžiagų metabolizmas žuvyse ir dugno nuosėdose gyvenančiuose organizmuose buvo išnagrinėtas analizuojant pirmojo pagrindo antrą dalį, ir, antra, kad argumentai dėl šių medžiagų metabolizmo kituose organizmuose yra nepagrįsti. To paties sprendimo 155 punkte Bendrasis Teismas tik kaip alternatyvą apsvarstė hipotezę, kad „nagrinėjamos medžiagos [yra] visiškai metabolizuojamos tam tikruose organizmuose“, ir padarė išvadą, kad „tai nekvestionuotų ECHA išvados dėl D4, D5 ir D6 vB [savybės], pagrįstos didelėmis BKK vertėmis ir paremtos daugeliu atlikus mitybos tyrimus gautų duomenų apie biologinį koncentravimąsi šaltinių“.
74
Kalbant apie įrodymų iškraipymą, nes Bendrasis Teismas tariamai neatsižvelgė į apeliančių pateiktus D4, D5 ir D6 metabolizmo žuvyse tyrimus, reikia pažymėti, kad šis kaltinimas grindžiamas selektyviu skundžiamo sprendimo aiškinimu, nes, kaip matyti iš šio sprendimo 170–172 punktų, tyrimai „Domoradzki et al. (2017)“ ir „Gobas et al. (2015)“, kuriuos savo apeliaciniame skunde nurodo apeliantės, buvo išnagrinėti pagrindžiamuosiuose dokumentuose, susijusiuose su D4 ir D5, ir į juos buvo atsižvelgta priimant sprendimą.
75
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad apeliančių teiginiais, kad iškraipyti argumentai ir įrodymai, iš esmės siekiama, kad Teisingumo Teismas juos aiškintų kitaip nei Bendrasis Teismas skundžiamame sprendime, todėl juos reikia atmesti kaip nepriimtinus.
76
Ketvirta, dėl teisės būti išklausytam pažeidimo reikia priminti, kad ši teisė reiškia, jog suinteresuotajam asmeniui būtų suteikta galimybė tinkamai pareikšti savo nuomonę dėl informacijos, kuria remdamasi kompetentinga valdžios institucija ketina pagrįsti savo sprendimą. Apeliantės kritikuoja tai, kad Bendrasis Teismas atmetė dėl ginčijamo sprendimo pateiktus prieštaravimus. Be to, teisės būti išklausytam per teismo procesą paisymas reiškia ne tai, kad teismas privalo į savo sprendimą įtraukti visus kiekvienos šalies argumentus, o tai, kad išklausęs šalių teiginius ir išnagrinėjęs įrodymus jis turi priimti sprendimą dėl ieškinio reikalavimų ir motyvuoti savo sprendimą (2007 m. sausio 11 d. Sprendimo Technische Glaswerke Ilmenau / Komisija, C‑404/04 P, EU:C:2007:6, 125 punktas).
77
Vadinasi, antrąjį pagrindą reikia atmesti kaip iš dalies nepagrįstą ir iš dalies nepriimtiną.
Dėl trečiojo pagrindo
Šalių argumentai
78
Pateikdamos trečiąjį pagrindą apeliantės, palaikomos ACC, konkrečiai ginčija skundžiamo sprendimo 88–90 ir 116–119 punktus ir teigia, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai pernelyg formaliai atskyrė rizikos vertinimą nuo pavojaus vertinimo.
79
Jos nurodo, kad XIII priedo preambulės ketvirtoje pastraipoje teigiama, kad informacija, naudojama cheminės medžiagos PBT/vPvB savybėms įvertinti, „turi būti pagrįsta atitinkamomis sąlygomis gautais duomenimis“. Jos taip pat cituoja 2016 m. gruodžio 7 d. ECHA apeliacinės komisijos sprendimo (byla A-013-2014) 114 punktą, pagal kurį, nors „atitinkamos sąlygos“ nebūtinai atitinka „realaus gyvenimo sąlygas“, pagal XIII priedo preambulės ketvirtą pastraipą reikalaujama, kad ECHA atsižvelgtų į nagrinėjamai cheminei medžiagai būdingas savybes, kad būtų galima teisingai įvertinti jos elgseną aplinkoje.
80
Vis dėlto skundžiamo sprendimo 88 punkte Bendrasis Teismas klaidingai atmetė jų argumentus, susijusius su medžiagų išlikimu ir elgsena aplinkoje, motyvuodamas tuo, kad jie neturi reikšmės, nes labiau susiję su rizikos, o ne su pavojaus vertinimu. Dėl tokio rizikos vertinimo atskyrimo nuo pavojaus vertinimo negali būti atmesti argumentai, susiję su realiai taikomomis aplinkos sąlygomis, t. y. „atitinkamomis sąlygomis“, kaip tai suprantama pagal XIII priedo preambulės ketvirtą pastraipą, nes tai būtų šių cheminių medžiagų poveikio vertinimas, kurio ECHA neprivalėtų nagrinėti, atlikdama pavojaus vertinimą. Apeliančių teigimu, vertinant, ar cheminė medžiaga „atitinkamomis sąlygomis“ atitinka P, B, T, vP arba vB kriterijus, būtinai reikia išnagrinėti šios medžiagos elgesį aplinkoje, atsižvelgiant į jai būdingas savybes.
81
Taigi Bendrasis Teismas neteisingai išaiškino XIII priedo ketvirtą pastraipą ir, atmesdamas šiuos argumentus, pažeidė apeliančių teisę būti išklausytoms.
82
Komisija tvirtina, kad trečiąjį pagrindą reikia atmesti kaip nepagrįstą. Šiuo klausimu ji teigia, kad apeliančių pateiktas XIII priedo preambulės ketvirtos pastraipos aiškinimas nėra pagrįstas nei 2016 m. gruodžio 7 d. ECHA Apeliacinės tarybos sprendimu (byla A-013-2014), nei EBPO gairėmis Nr. 305, kuriose numatytas standartizuotas bandymų metodas cheminės medžiagos biokoncentracijai matuoti.
83
Komisijos teigimu, trečiasis apeliacinio skundo pagrindas yra naujas pagrindas, nes pirmojoje instancijoje apeliantės teigė, jog „atitinkamos sąlygos“ reikalauja, kad kiekviena savybė (P, B ir T) būtų įvertinta toje pačioje aplinkoje. Taigi šio pagrindo nurodymas apeliacinėje instancijoje yra nepriimtinas. Bet kuriuo atveju Komisija mano, kad šis pagrindas nepagrįstas, nes grindžiamas klaidingu cheminės medžiagos keliamo pavojaus nustatymo supratimu.
Teisingumo Teismo vertinimas
84
Pirmiausia reikia konstatuoti, kad pateikdamos trečiąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantės kritikuoja tai, kad Bendrasis Teismas atskyrė rizikos vertinimą nuo pavojaus vertinimo bei tokio atskyrimo pasekmes nustatant, kad cheminė medžiaga kelia didelį susirūpinimą, kaip tai suprantama pagal REACH reglamento 57 ir 59 straipsnius. Taigi šis pagrindas negali būti laikomas nauju apeliacinėje instancijoje.
85
Konkrečiau kalbant, apeliantės ginčija skundžiamo sprendimo 88–90 ir 116–119 punktus, kurie iš esmės susiję su sąvoka „atitinkamos sąlygos“, kaip tai suprantama pagal XIII priedo preambulės ketvirtą pastraipą, kurioje nurodyta, kad „[i]nformacija, naudojama cheminės medžiagos [PBT] savybėms ir (arba) [vPvB] savybėms vertinti, grindžiama atitinkamomis sąlygomis gautais duomenimis“.
86
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, kiek tai susiję su REACH reglamentu, Teisingumo Teismas jau ne kartą yra nurodęs skirtumą tarp pavojaus vertinimo ir rizikos vertinimo. Jis taip pat nusprendė, kad XIII priede išvardyti kriterijai grindžiami šio reglamento 57 straipsnio d ir e punktuose nurodytų PBT ir vPvB medžiagų keliamo pavojaus vertinimu ir jais nereikalaujama dėl atitinkamų medžiagų atlikti tokio rizikos vertinimo, kokį reikia atlikti per minėto reglamento I priedo 6 skirsnyje nurodytą vertinimo procedūrą ar to paties reglamento 64 straipsnio 4 dalyje numatytą autorizacijos procedūrą arba tuo atveju, kai taikoma to paties reglamento 70 straipsnyje nurodyta ribojimo procedūra (šiuo klausimu žr. 2017 m. kovo 15 d. Sprendimo Polynt / ECHA, C‑323/15 P, EU:C:2017:207, 24 ir 25 punktus).
87
Vadinasi, skundžiamo sprendimo 89 punkte remdamasis rizikos vertinimo ir pavojaus vertinimo skirtumu Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, kad medžiagos elgsena aplinkoje veikiau patenka į rizikos vertinimo sritį. Taigi XIII priedo kontekste sąvoka „atitinkamos sąlygos“ susijusi ne su atitinkamos medžiagos elgsena aplinkoje, o su klausimu, ar bandymų metodais galima nustatyti jai būdingas pavojingas savybes.
88
Taigi, kaip generalinė advokatė nurodė savo išvados 68 punkte, skundžiamame sprendime nepadaryta teisės normos taikymo klaidos, nes Bendrasis Teismas atsisakė aiškinti sąvoką „atitinkamos sąlygos“ kaip reiškiančią, kad bioakumuliacijos vertinimo bandymų metodai turi atitikti faktinį atitinkamų medžiagų buvimą aplinkoje.
89
Dėl pagrindų ir įrodymų, kuriais apeliantės taip pat remiasi grįsdamos trečiąjį pagrindą, iškraipymo reikia pažymėti, kad jos nurodo jį tik formaliai, nepagrįsdamos jo įrodymais, leidžiančiais nustatyti, kokį pagrindą ar įrodymus Bendrasis Teismas iškraipė.
90
Dėl tariamo teisės būti išklausytam pažeidimo pažymėtina, kad apeliančių argumentams negalima pritarti dėl tų pačių motyvų, kurie išdėstyti šio sprendimo 76 punkte.
91
Taigi apeliacinio skundo trečiąjį pagrindą reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Dėl ketvirtojo pagrindo
92
Ketvirtąjį pagrindą sudaro trys dalys: pirma susijusi su tuo, kaip Bendrasis Teismas atsižvelgė į informaciją apie D5 ir D6 toksiškumą dėl jose esančios D4 priemaišos, antra susijusi su įrodymais dėl D4 ir D5 bioakumuliacijos po to, kai buvo priimtos VNK ir RVK nuomonės, trečia susijusi su atsižvelgimu į visą reikšmingą informaciją vertinant D6 bioakumuliaciją.
Dėl pirmos dalies
– Šalių argumentai
93
Apeliantės, palaikomos ACC, tvirtina, kad ECHA pripažino D5 ir D6 PBT medžiagomis, nes jose yra D4 priemaišos, ir kad D4 turi P, B ir T savybių. Atsižvelgdama į apie šias medžiagas turimus duomenis ECHA vis dėlto nepaisė to, kad nei D5, nei D6 savaime nepasižymi T savybe.
94
Apeliantės neginčija, kad D5 ir D6 yra D4 priemaišų. Vis dėlto jos teigia, kad tiesiogiai ištyrus D5 ir D6 nustatyta, kad jos nėra toksiškos aplinkai. Nors XIII priedo preambulės penktoje pastraipoje teigiama, kad reikia atsižvelgti į informaciją apie priemaišas ir (arba) sudedamąsias dalis, cheminės medžiagos identifikavimas turėtų būti grindžiamas informacija apie pačią cheminę medžiagą ir „taip pat“ apie atitinkamas šios medžiagos sudedamąsias dalis.
95
Pirma, skundžiamo sprendimo 256 punkte Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai nusprendė, kad „žodis „taip pat“ nerodo, kad ECHA turėjo įvertinti D5 ir D6 toksiškumą“.
96
Antra, to sprendimo 270 punkte Bendrasis Teismas nusprendė, kad ECHA pateikti paaiškinimai dėl D5 ir D6 toksiškumo yra „tikėtini“, o 271 punkte jis tvirtino, kad apeliančių argumentas, susijęs su tuo, kad D4, kiek jis patenka į aplinką kaip D5 arba D6 priemaiša, niekada nesiekia toksiškumo lygio dėl savo mažo tirpumo vandenyje ir didelio oktanolio ir vandens pasiskirstymo koeficiento, „neįtikina“. Apeliančių teigimu, Bendrasis Teismas nepagrindė šio teiginio ir dėl to jos neteko teisės būti išklausytoms.
97
Trečia, to paties sprendimo 272 punkte Bendrasis Teismas iškraipė apeliančių argumentus, kai konstatavo, kad D4 neišmetamas į aplinką. Iš tiesų tiek ieškinyje pirmojoje instancijoje, tiek Bendrajam Teismui pateiktame dublike apeliantės nurodė, kad D4 išmetama kaip D5 arba D6 priemaišos, tačiau dėl D4 būdingų savybių jos išmetimas nepasiekia toksiškumo lygio.
98
Taigi, apeliančių teigimu, Bendrasis Teismas įvertino D5 ir D6 toksiškumą, nepateikdamas nė menkiausio pagrindo šiam vertinimui pagrįsti, ir taip pažeidė savo kontrolės įgaliojimų ribas.
99
ECHA teigia, kad ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas nepriimtinas, nes savo argumentais apeliantės iš tikrųjų siekia, kad Teisingumo Teismas iš naujo įvertintų Bendrojo Teismo jau išnagrinėtus įrodymus ir faktines aplinkybes.
100
ECHA teigimu, šio pagrindo pirmą dalį reikia atmesti kaip nereikšmingą, nes D5 ir D6 toksiškumas neturi jokios įtakos šių medžiagų vP ir vB savybių vertinimui ir nepaneigia išvados, kad D5 ir D6 priskiriamos prie labai didelį susirūpinimą keliančių medžiagų, atsižvelgiant į jų vP ir vB savybes.
101
Bet kuriuo atveju šioje dalyje apeliančių pateikti argumentai taip pat nepagrįsti.
102
Pasak Komisijos, iš XIII priedo preambulės penktos pastraipos matyti, kad PBT arba vPvB cheminės medžiagos identifikavimas taip pat gali būti grindžiamas P, B, T, vP arba vB savybėmis, būdingomis bet kuriai jos sudedamajai daliai, įskaitant jos priemaišas arba šios medžiagos virsmo ar skilimo produktus.
– Teisingumo Teismo vertinimas
103
Pirma, apeliantės ginčija Bendrojo Teismo pateiktą XIII priedo preambulės penktos pastraipos aiškinimą, pagal kurį identifikuojant PBT arba vPvB cheminę medžiagą taip pat atsižvelgiama į atitinkamų medžiagos sudedamųjų dalių bei jos virsmo ir (arba) skilimo produktų P, B, T, vP ar vB savybes.
104
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad skundžiamo sprendimo 256 punkte, kurį apeliantės ginčija, Bendrasis Teismas nusprendė, jog prieveiksmis „taip pat“ nereiškia, kad ECHA turėjo įvertinti D5 ir D6 toksiškumą, nors žinojo, kad duomenys šiuo klausimu nėra išsamūs arba kad šių dviejų medžiagų toksiškumas jau matyti iš kitų turimų duomenų, be kita ko, susijusių su D4 kaip D5 ir D6 priemaiša. Vis dėlto apeliantės neįrodė, kad šis teiginys yra klaidingas. Be to, skundžiamo sprendimo 256 punktas atitinka REACH reglamentu siekiamą tikslą, kuris matyti iš jo 1 straipsnio ir kurį Bendrasis Teismas priminė to sprendimo 257 punkte, t. y. užtikrinti aukštą žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos lygį.
105
Antra, apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas nepagrindė savo pateiktų vertinimų dėl ECHA ir jų pačių pateiktų paaiškinimų įrodomosios galios; atitinkamai minėto sprendimo 270 ir 271 punktuose jis tik nurodė, kad jie „tikėtini“, bet iš esmės neįtikinami. Nors apeliantės formaliai nurodo įrodymų iškraipymą, iš jų argumentų matyti, kad jos iš tikrųjų teigia, kad Bendrasis Teismas pažeidė pareigą motyvuoti. Skundžiamo sprendimo 270 ir 271 punktai turi būti aiškinami atsižvelgiant į to sprendimo 267–271 punktus, kuriuose nurodytos priežastys, dėl kurių ECHA neatsižvelgė į toksiškumo duomenis, gautus atlikus bandymus su D5 ir D6. Be to, dėl tų pačių priežasčių, kurios išdėstytos šio sprendimo 76 punkte, skundžiamo sprendimo 270 ir 271 punktuose pateikti Bendrojo Teismo teiginiai neatskleidžia teisės būti išklausytam pažeidimo.
106
Trečia, dėl apeliančių kritikos, susijusios su skundžiamo sprendimo 272 punktu, reikia konstatuoti, kad Bendrasis Teismas neignoravo apeliančių pateiktų įrodymų ir jų neiškraipė, juos tik kvalifikavo kaip neesminius įrodymus. Apeliantės ginčija šį punktą teigdamos, kad jos įrodinėjo ne tai, kad D4 nebuvo išmesta į aplinką, o tai, kad šios medžiagos išmetimas dėl jai būdingų savybių nepasieks toksiškumo lygio. Reikia pažymėti, kad šį apeliančių argumentą Bendrasis Teismas išnagrinėjo ir atmetė to sprendimo 271 punkte, nes 272 punktas pateiktas siekiant išsamumo, o tai patvirtina žodžių junginio „be to“ vartojimas. Taigi prieštaravimą dėl skundžiamo sprendimo 272 punkto reikia atmesti kaip nereikšmingą.
107
Vadinasi, ketvirtojo pagrindo pirmą dalį reikia atmesti kaip iš dalies nepagrįstą ir iš dalies nereikšmingą.
Dėl antros dalies
– Šalių argumentai
108
Anot apeliančių, palaikomų ACC, ECHA išnagrinėjo ne naują informaciją apie D4 ir D5, kuri tapo prieinama po to, kai buvo priimta VNK nuomonė, bet prieš priimant ginčijamą sprendimą. Vis dėlto, pirma, skundžiamo sprendimo 170, 171, 175 ir 177 punktuose Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, kad ECHA „apdorojo“ tyrimus ir juos išnagrinėjo „kritišku žvilgsniu“, nepateikęs motyvų, kurie lėmė tokį teiginį.
109
Antra, skundžiamo sprendimo 178 ir 180 punktuose Bendrasis Teismas padarė vertinimo klaidą, pirma, kai nusprendė, kad apeliantės nenurodė jokio konkretaus duomenų, dėl kurių jos negalėjo žinoti, kaip jie buvo įvertinti, pavyzdžio, ir, antra, kai konstatavo, kad apeliantės pateikė kelis pavyzdžius, kurie, jų nuomone, įrodo, jog ECHA kruopščiai neišnagrinėjo naujos informacijos.
110
Trečia, kiek tai susiję su augimo korekcijomis, taikytomis BKK vertėms, skundžiamo sprendimo 200 punkte Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad siekiant nustatyti, ar buvo atlikta augimo korekcija, buvo remiamasi tyrimu „Gobas et al (2015)“. Vis dėlto apeliančių teigimu, šiame tyrime nenurodyta, kad BKV vertėms buvo pritaikyta augimo korekcija. Bet kuriuo atveju „Gobas (2018)“ atskleidė problemas, susijusias su ECHA taikyta augimo korekcija.
111
Ketvirta, skundžiamo sprendimo 208 punkte Bendrasis Teismas padarė klaidą, kai vertino apeliančių nurodytas faktines aplinkybes ir argumentus. Apeliančių teigimu, ECHA neprivalo kiekvieno tyrimo atveju įvertinti, ar mėginiai galėjo būti užteršti. Vis dėlto, kai nustatoma užteršimo problema, kaip buvo šiuo atveju, nustatydama įrodomąją galią ji turėtų į ją atsižvelgti.
112
ECHA tvirtina, kad ketvirtojo pagrindo antroje dalyje apeliantės iš tikrųjų siekia, kad būtų iš naujo įvertintos šios bylos faktinės aplinkybės, todėl jų argumentus reikia atmesti kaip nepriimtinus. Šie argumentai taip pat nepagrįsti.
– Teisingumo Teismo vertinimas
113
Pateikdamos pirmąjį priekaištą, kuriuo grindžiama ketvirtojo apeliacinio skundo pagrindo antroji dalis, apeliantės iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas be pakankamų paaiškinimų nusprendė, jog ECHA tinkamai atsižvelgė į naujus D4 ir D5 bioakumuliacijos tyrimus, parengtus po to, kai buvo pateiktos VNK ir RVK nuomonės.
114
Taigi šis priekaištas iš esmės yra susijęs su tuo, kad Bendrasis Teismas neįvykdė savo pareigos motyvuoti. Šiuo klausimu reikia priminti, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnį ir 53 straipsnio pirmą pastraipą Bendrajam Teismui tenkanti pareiga motyvuoti sprendimus nereikalauja, kad jis išsamiai ir vieną po kito išnagrinėtų visus ginčo šalių argumentus. Taigi motyvavimas gali būti netiesioginis, su sąlyga, kad jis leidžia suinteresuotiesiems asmenims sužinoti, dėl kokių priežasčių Bendrasis Teismas atmetė jų argumentus, o Teisingumo Teismui – turėti pakankamai informacijos, kad jis galėtų vykdyti savo kontrolę (2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendimo Ja zum Nürburgring / Komisija, C‑647/19 P, EU:C:2021:666, 36 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
115
Atsižvelgiant į šią jurisprudenciją reikia konstatuoti, kad skundžiamo sprendimo 170, 171, 175 ir 177 punktuose, kuriuose Bendrasis Teismas iš esmės konstatavo, kad įvairūs mokslo tyrimai buvo kritiškai išnagrinėti per sprendimų priėmimo procesą, nėra jokių motyvavimo spragų, nes šie punktai turi būti aiškinami atsižvelgiant į skundžiamo sprendimo kontekstą. Kaip generalinė advokatė pažymėjo išvados 97 ir 98 punktuose, Bendrasis Teismas išnagrinėjo tvarką, kuria ECHA ir VNK atsižvelgė į kai kuriuos iš šių tyrimų, būtent skundžiamo sprendimo 185–188 punktuose.
116
Dėl antrojo priekaišto, pateikto grindžiant šią ketvirtojo pagrindo dalį, kuriame iš esmės teigiama, kad skundžiamo sprendimo 178 ir 180 punktai vienas kitam prieštarauja, reikia konstatuoti, kad jis grindžiamas klaidingu tų punktų supratimu. To sprendimo 178 punkte išdėstęs apeliančių teiginį, kad vien pacituoti tyrimus nepakanka siekiant įrodyti, jog ECHA atsižvelgė į naują informaciją, Bendrasis Teismas konstatavo, kad apeliantės nenurodė jokių duomenų, dėl kurių negalėjo žinoti, kaip ji buvo įvertinta. To paties sprendimo 180 punkte atsakoma į kitą argumentą, susijusį su ECHA tariamai padarytomis akivaizdžiomis vertinimo klaidomis vertinant tam tikrus tyrimus. Būtent šiuo klausimu Bendrasis Teismas konstatavo, kad apeliantės pateikė pavyzdžių, kuriais siekė įrodyti, kad ECHA kruopščiai neišnagrinėjo turimos naujos informacijos, tačiau Bendrasis Teismas juos atmetė po minėto 180 punkto esančiuose punktuose.
117
Dėl trečiojo priekaišto, grindžiamo iškraipymu skundžiamo sprendimo 200 punkte, reikia pažymėti, kad iš procesinių dokumentų matyti, jog pirmojoje instancijoje pateikto pirmojo pagrindo penktoje dalyje D4 ir D5 BKK vertėms taikytos augimo korekcijos klausimo apeliantės neaptarė. Tik Bendrajam Teismui pateiktame dublike, visų pirma dalyje, susijusioje su D6 bioakumuliacija, kaip nurodyta skundžiamo sprendimo 201 punkte, apeliantės priekaištavo ECHA dėl to, kad vertindama D4, D5 ir D6 ji taikė pagal augimą pakoreguotą BKK.
118
Taigi skundžiamo sprendimo 200 punkte Bendrasis Teismas teisingai kaip pavėluotą atmetė apeliančių argumentą dėl tariamos BKK verčių augimo korekcijos, nors šis argumentas buvo pateiktas ne tik per teismo posėdį, bet ir dublike. Iš tiesų, kaip matyti iš Bendrojo Teismo procedūros reglamento 84 straipsnio 2 dalies, dublike naujus pagrindus leidžiama pateikti tik tuo atveju, jeigu tenkinama šio straipsnio 1 dalyje numatyta sąlyga, t. y. jeigu šie pagrindai grindžiami bylos nagrinėjimo metu paaiškėjusiomis teisinėmis arba faktinėmis aplinkybėmis, bet apeliantės šiuo atveju to nenurodė.
119
Dėl ketvirtojo priekaišto, susijusio su skundžiamo sprendimo 208 punkte nagrinėta klaida vertinant faktines aplinkybes ir apeliančių argumentus dėl galimos mėginių taršos, reikia konstatuoti, kad šis kaltinimas nepriimtinas, nes, kaip priminta šio sprendimo 50 punkte, tik Bendrasis Teismas yra kompetentingas konstatuoti ir vertinti reikšmingas faktines aplinkybes ir įrodymus.
120
Vadinasi, ketvirtojo pagrindo antrą dalį reikia atmesti kaip iš dalies nepriimtiną ir iš dalies nepagrįstą.
Dėl trečios dalies
– Šalių argumentai
121
Apeliantės, palaikomos ACC, tvirtina, pirma, kad skundžiamo sprendimo 96 ir 225 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai nukrypo nuo savo jurisprudencijos, kai nusprendė, kad 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiančio ir panaikinančio direktyvas 67/548/EEB bei 1999/45/EB ir iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 (OL L 353, 2008, p. 1), I priedo 1.1.1.3 skirsnis neturi reikšmės identifikuojant PBT ir vPvB medžiagas. 2013 m. kovo 7 d. Sprendime Bilbaína de Alquitranes ir kt. / ECHA (T‑93/10, EU:T:2013:106) Bendrasis Teismas pripažino, kad tam tikros Reglamento Nr. 1272/2008 nuostatos gali būti taikomos cheminės medžiagos identifikavimo kaip keliančios didelį susirūpinimą procedūrai.
122
Antra, skundžiamo sprendimo 226 punkte Bendrasis Teismas padarė vertinimo klaidą dėl duomenų apie KMV ir BKV santykio ir dėl BKK teikiamos didesnės reikšmės. Taigi iš esmės, kiek tai susiję būtent su D6, apeliantės iš esmės pakartoja savo pirmajame apeliacinio skundo pagrinde pateiktą teiginį, siejamą su XIII priedo aiškinimo klaida, nes Bendrasis Teismas teikė pirmenybę duomenims apie BKK.
123
Trečia, skundžiamo sprendimo 231, 234 ir 237 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai kaip nepriimtinus atmetė apeliančių prieštaravimus dėl augimo pataisų, taikytų atliekant tyrimą „CERI (2010)“, motyvuodamas tuo, kad jie buvo pateikti tik per teismo posėdį. Iš tikrųjų šie prieštaravimai buvo pateikti dublike. Apeliantės taip pat teigia, kad skundžiamo sprendimo 234 punkte buvo iškraipyti jų argumentai, nes jos ginčijo ne EBPO 305 gairėje nustatytos metodikos galiojimą, kiek tai susiję su ECHA taikoma augimo korekcija, o tai, kad ECHA taikė šioje gairėje numatytas galimybes normalizuoti augimą.
124
Ketvirta, skundžiamo sprendimo 241 punkte Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad apeliantės tvirtino, jog pagal bendrą praktiką ECHA turėjo atlikti įvairių tyrimų, susijusių su FBC duomenimis, statistinę analizę. Apeliantės tvirtina teigusios, kad nustatydama įrodomąją galią ECHA turėjo atsižvelgti į šią informaciją, kai ji turima, kaip nagrinėjamu atveju, ir suteikti jai reikiamą svarbą.
125
ECHA, palaikoma Komisijos, prašo atmesti ketvirto pagrindo trečią dalį. Konkrečiai kalbant apie Reglamento Nr. 1272/2008 taikymą, reikia pažymėti, kad Komisija mano, jog bet kuriuo atveju apeliančių argumentai yra nereikšmingi, nes nustatymą pagal įrodomąją galią ECHA atliko pagal XIII priedą.
– Teisingumo Teismo vertinimas
126
Pirma, dėl skundžiamo sprendimo 96 ir 225 punktų, kuriuose Bendrasis Teismas atmetė galimybę pagal analogiją taikyti Reglamento Nr. 1272/2008 I priedo 1.1.1.3 skirsnį, kuriame pateiktas toks įrodomosios galios nustatymo, koks nurodytas XIII priedo preambulės antroje ir trečioje pastraipose, paaiškinimas, reikia konstatuoti, kad apeliantės neįrodė, kaip bendras REACH ir Reglamento Nr. 1272/2008 aiškinimas galėjo lemti kitokią išvadą nei ta, kuri padaryta ginčijamame sprendime, kaip pažymėjo ir generalinė advokatė išvados 71 ir 72 punktuose. Taigi šį argumentą reikia atmesti kaip netinkamą.
127
Antra, kalbant apie duomenų apie BKK pirmenybę, palyginti su duomenimis apie BKV ir KMV, identifikuojant D6 kaip bioakumuliacinę medžiagą, reikia konstatuoti, kad Bendrasis Teismas nepadarė aiškinimo klaidos, kai skundžiamo sprendimo 226 punkte konstatavo „didesnėms BKK vertėms teikiamą svarbą“. Todėl apeliančių priekaištą šiuo klausimu reikia atmesti kaip nepagrįstą. Dėl kitų aspektų, susijusių su KMv ir BKV duomenų santykiu, reikia pažymėti, kad apeliantės tik teigia, jog šis santykis turi būti aiškinamas kitaip, nei jį aiškina Bendrasis Teismas, tačiau iškraipymo neįrodo.
128
Dėl priekaišto, susijusio su augimo pataisa, taikyta atliekant tyrimą „CERI (2010)“, reikia pažymėti, kad, nors tiesa, kad šis priekaištas iš esmės buvo pateiktas dublike Bendrajam Teismui, o ne tik teismo posėdyje, vis dėlto jį atmetus kaip nepriimtiną dėl pavėluoto pateikimo skundžiamo sprendimo 231 punkte nėra padaryta teisės klaida dėl tų pačių motyvų, kurie nurodyti šio sprendimo 117 ir 118 punktuose.
129
Dėl kitų apeliančių nurodytų kaltinimų, susijusių su skundžiamo sprendimo 234, 237 ir 241 punktais, reikia konstatuoti, kad savo argumentais apeliantės tik ginčija įrodymų svarbą nustatant D6 bioakumuliacijos įrodomąją galią, tačiau neįrodo tariamų iškraipymų buvimo. Iš tikrųjų taip jos siekia, kad būtų iš naujo išnagrinėti Bendrajam Teismui pateikti įrodymai, o tai dėl šio sprendimo 50 punkte nurodytų priežasčių nepatenka į Teisingumo Teismo kompetenciją.
130
Taigi ketvirtojo pagrindo trečią dalį reikia atmesti kaip iš dalies nepagrįstą, iš dalies nereikšmingą ir iš dalies nepriimtiną.
131
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad visą apeliacinį skundą reikia atmesti,
Dėl bylinėjimosi išlaidų
132
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra nepagrįstas, bylinėjimosi išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas. Šio reglamento 138 straipsnio 1 dalyje, taikomoje apeliaciniame procese pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, nustatyta, kad iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
133
Teisingumo Teismo Procedūros reglamento 184 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad jeigu apeliacinį skundą pateikia ne įstojusi į bylą šalis pirmojoje instancijoje, iš šios šalies gali būti priteistos bylinėjimosi apeliaciniame procese išlaidos tik tuo atveju, jeigu ji dalyvavo Teisingumo Teisme vykusio proceso rašytinėje arba žodinėje dalyje. Jeigu tokia šalis dalyvauja procese, Teisingumo Teismas gali nuspręsti, kad ji padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
134
Remiantis šio reglamento 140 straipsnio 1 dalimi, įstojusios į bylą valstybės narės ir institucijos padengia savo išlaidas.
135
Kadangi ECHA reikalavo priteisti iš apeliančių bylinėjimosi išlaidas ir šios bylą pralaimėjo, jos turi padengti šias išlaidas.
136
Pirmojoje instancijoje į bylą įstojusios Vokietijos Federacinė Respublika ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
137
ACC, pirmojoje instancijoje įstojusi į bylą šalis, dalyvavusi rašytinėje proceso Teisingumo Teisme dalyje, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:
1.
Atmesti apeliacinį skundą.
2.
Global Silicones Council
,
Dow Silicones UK Ltd, Elkem Silicones France SAS, Evonik Operations GmbH, Momentive Performance Materials GmbH, Shin-Etsu Silicones Europe BV ir Wacker Chemie AG padengia savo ir Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) patirtas bylinėjimosi išlaidas.
3.
Vokietijos Federacinė Respublika, Europos Komisija ir American Chemistry Council Inc (ACC) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.