62015CO0049_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑49/15 P(R),
jejímž předmětem je kasační opravný prostředek na základě čl. 57 druhého pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie, podaný dne 6. února 2015,
STC SpA, se sídlem ve Forlì (Itálie), zastoupená A. Marellim a G. Deluccou, avvocati,
účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (navrhovatelka),
přičemž dalšími účastnicemi řízení jsou:
Evropská komise,
zastoupená L. Cappellettim, L. Di Paolo a F. Moro, jako zmocněnci,
žalovaná v prvním stupni,
CPL Concordia Soc. coop., se sídlem v Concordia Sulla Secchia (Itálie), zastoupená A. Pentou, avvocato,
vedlejší účastnice řízení v prvním stupni,
MÍSTOPŘEDSEDA SOUDNÍHO DVORA,
po vyslechnutí prvního generálního advokáta M. Watheleta,
vydává toto
Usnesení
Odůvodnění rozsudku
1. Svým kasačním opravným prostředkem se STC SpA (dále jen „STC“) domáhá zrušení usnesení předsedy Tribunálu Evropské unie STC v. Komise (T‑355/14 R, EU:T:2014:1046, dále jen „napadené usnesení“), kterým předseda Tribunálu zamítl její návrh na předběžná opatření týkající se řady rozhodnutí Evropské komise ohledně zadávacího řízení JRC IPR 2013 C04 0031 OC na výstavbu trigenerační elektrárny s plynovou turbínou a její údržbu v areálu Společného výzkumného střediska (JRC) v Ispra (Úř. věst. 2013/S 137-237146).
Právní rámec
2. Článek 112 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, s. 1), nadepsaný „Zásady rovného zacházení a transparentnosti“, zní takto:
„1. V průběhu zadávacího řízení je styk veřejného zadavatele se zájemci nebo uchazeči přípustný pouze za podmínek, které zajišťují transparentnost a rovné zacházení. Tento styk nesmí vést ani ke změně podmínek veřejné zakázky, ani ke změně podmínek původní nabídky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zásad rovného zacházení a transparentnosti. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí přípustný styk mezi veřejným zadavatelem a uchazeči v průběhu zadávacího řízení, minimální požadavky na písemný záznam hodnocení a minimální obsah rozhodnutí přijatých veřejným zadavatelem.“
3. Článek 160 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení č. 966/2012 (Úř. věst. L 362, s. 1, dále jen „nařízení v přenesené pravomoci“), nadepsaný „Styk mezi veřejnými zadavateli a uchazeči“, stanoví:
„1. Styk mezi veřejným zadavatelem a uchazeči v průběhu zadávacího řízení je přípustný výjimečně, za podmínek uvedených v odstavcích 2 a 3.
[...]
3. Je-li po otevření nabídek v souvislosti s některou z nich zapotřebí určitého vyjasnění nebo je-li v nabídce nutno opravit zjevné administrativní chyby, může veřejný zadavatel navázat styk s uchazečem, avšak tento styk nesmí vést ke změně podmínek nabídky.
[...]“
Skutečnosti předcházející sporu, řízení před soudcem rozhodujícím o předběžných opatřeních a napadené usnesení
4. Skutečnosti předcházející sporu byly shrnuty v bodech 1 až 6 napadeného usnesení následovně:
„1 Dne 17. července 2013 zveřejnila Evropská komise v Úředním věstníku Evropské unie
otevřené zadávací řízení pod referenčním číslem JRC IPR 2013 C04 0031 OC, jehož předmětem byla výstavba trigenerační elektrárny s plynovou turbínou a její údržba ve Společném výzkumném středisku (JRC) v areálu Ispra (Itálie). Po opravě zveřejněné v Úředním věstníku byla lhůta pro doručení nabídek stanovena na 15. listopadu 2013 a datum otevření nabídek bylo stanoveno na 21. listopadu 2013. Dokument nazvaný ‚Administrativní příloha‘ a obsažený ve výzvě uchazeči upřesňoval, že zakázka bude zadána na základě ekonomicky nejvýhodnější nabídky určené celkovými náklady a na základě technické kvality, přičemž za celkové náklady nabídky lze udělit nejvýše 80 bodů a za technickou kvalitu nabídky lze udělit nejvýše 20 bodů.
2 Dne 10. září 2013 proběhla v areálu JRC v Ispra informační schůzka. V odpověď na otázku položenou během schůzky bylo poukázáno na chybu v dokumentu ‚Nabídka dodavatele‘ na řádku 2.31, pokud jde o plnění ‚Maintenance FULL MAINTENANCE jednotek turbínových generátorů po dobu 24 měsíců od dodání elektrárny‘, pro něž požadované plnění činilo dva kusy, a nikoli čtyři. Dne 17. září 2013 byl soubor obsahující uvedený dokument znovu zveřejněn v opravené verzi na internetové stránce JRC. Vzhledem k tomu, že po schůzce byla v témže dokumentu odhalena další chyba na řádku 2.18 ohledně plnění ‚Systémy dodávky elektrické energie pro elektrárny položka 1 (MMC a dodávky elektrické energie pro veškeré zařízení elektrárny)‘, pro něž požadované plnění činilo jeden kus, a nikoli dva, byl soubor obsahující dokument ‚Nabídka dodavatele‘ znovu zveřejněn na internetové stránce JRC dne 9. října 2013.
3 Nabídka [STC], předložená dne 15. listopadu 2013, obsahovala ‚první nabídku‘ a dvě ‚alternativní nabídky‘. Výbor pro hodnocení nabídek odmítl obě alternativní nabídky z důvodu, že nebyly v souladu se specifikacemi obsaženými v zadávací dokumentaci. Pokud jde o první nabídku, uvedený výbor konstatoval, že technická nabídka [STC] neobsahuje podrobný rozpis odhadovaných položek požadovaný v kapitole 12 technických specifikací zadávacího řízení a že [STC] vypracovala svou ekonomickou nabídku na základě neaktualizované verze dokumentu ‚Nabídka dodavatele‘. Dne 30. ledna 2014 zaslala Komise [STC] dopis, v němž po ní požadovala, aby poskytla podrobný rozpis odhadovaných položek, jak byl požadován v technických specifikacích. Pokud jde o ekonomickou nabídku, zaslala Komise [STC] v příloze opravený dokument ‚Nabídka dodavatele‘, v němž převzala jednotkové ceny navrhované společností [STC] a použila je na požadovaná množství, jak byla opravena dne 9. října 2013. Komise požádala [STC], aby potvrdila výpočty vycházející z přenesení jednotkových cen navrhovaných v opraveném dokumentu ‚Nabídka dodavatele‘.
4 [STC] odpověděla elektronickou poštou ze dne 7. února 2014. Protože měl výbor pro hodnocení nabídek za to, že poskytnuté odpovědi nesplňují jeho očekávání, informovala Komise dne 3. dubna 2014 [STC], že její nabídka byla vyhodnocena negativně. Týmž dopisem byla [STC] informována o tom, že zakázka byla zadána společnosti [CPL Concordia Soc. coop., dále jen ‚CPL Concordia‘], o počtu získaných bodů a o možnosti získat informace o charakteristice a výhodách úspěšné nabídky.
5 Dopisem ze dne 11. dubna 2014 napadla [STC] závěry výboru pro hodnocení nabídek jak stran její technické nabídky, tak stran její ekonomické nabídky. Požadovala rovněž, aby jí byl umožněn přístup k dokumentům týkajícím se jmenování výboru pro hodnocení nabídek, k hodnotícím protokolům, k žádostem o ‚doplnění‘ či ‚objasnění‘ podpůrných dokumentů a příslušným odpovědím, k pořadí hodnocených nabídek a ke známkám, jež získal každý uchazečský podnik, s příslušnými důvody pro vyloučení či výběr.
6 Dopisem ze dne 15. dubna 2014 Komise opětovně [STC] sdělila jméno podniku, jemuž byla zakázka zadána, a uvedla srovnávací známky a charakteristiky nabídky [CPL Concordia] z technického a ekonomického hlediska a zaslala jí výňatek ze zprávy výboru pro hodnocení nabídek.“
5. Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 30. května 2014 podala STC žalobu, kterou se domáhala jednak toho, aby Tribunál zrušil rozhodnutí ze dne 3. dubna 2014, kterým Komise zamítla její nabídku, kterou podala v rámci zadávacího řízení JRC IPR 2013 C04 0031 OC, rozhodnutí, kterým Komise zadala zakázku společnosti CPL Concordia, jakýkoli další předchozí či následný související akt, včetně případného rozhodnutí, kterým se schvaluje smlouva, a samotnou smlouvu, jakož i rozhodnutí Komise, kterým se zamítá její žádost o přístup k dokumentům týkajícím se zadávacího řízení (dále společně jen „sporná rozhodnutí“), a jednak toho, aby Komisi uložil povinnost odvolat zadání zakázky a vypracovat a přijmout veškeré akty k zadání zakázky žalobkyni a podpůrně, nelze-li napravit újmu, povinnost nahradit vzniklou škodu.
6. Samostatným podáním došlým kanceláři Tribunálu téhož dne podala STC návrh na předběžné opatření, v němž v zásadě navrhovala, aby předseda Tribunálu:
– nařídil odklad vykonatelnosti sporných rozhodnutí;
– umožnil jí plný výkon práva na přístup k dokumentům týkajícím se zadávacího řízení příslušným předběžným opatřením a
– uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
7. Komise ve svém vyjádření k uvedenému návrhu v zásadě navrhovala, aby předseda Tribunálu zamítl návrh na předběžné opatření jako zčásti nepřípustný a v plném rozsahu neopodstatněný a rozhodl, že o nákladech řízení bude rozhodnuto později. Usnesením ze dne 2. září 2014 povolil předseda Tribunálu vstup CPL Concordia do řízení jako vedlejšího účastníka na podporu návrhových žádání Komise.
8. Dne 8. prosince 2014 zamítl předseda Tribunálu napadeným usnesením návrh na předběžné opatření z důvodu, že v projednávaném případě nebyla splněna podmínka fumus boni juris. Předseda Tribunálu nejprve v bodech 20 až 31 napadeného usnesení analyzoval druhý žalobní důvod směřující ke zrušení týkající se ekonomické nabídky předložené STC a poté v bodě 32 tohoto usnesení rozhodl, že není nutné rozhodovat o dalších žalobních důvodech směřujících ke zrušení, neboť je prima facie
zřejmé, že nabídka STC byla odmítnuta právem, takže ostatní důvody nemohou ukázat existenci fumus boni juris .
Návrhová žádání účastníků řízení
9. STC v podstatě navrhuje, aby Soudní dvůr:
– zrušil napadené usnesení;
– nařídil odklad vykonatelnosti sporných rozhodnutí a
– uložil Komisi náhradu nákladů řízení.
10. Komise navrhuje, aby Soudní dvůr:
– odmítl kasační opravný prostředek jako nepřípustný a v každém případě jej zamítl jako neopodstatněný;
– podpůrně zamítl návrh na předběžné opatření a
– uložil STC náhradu nákladů řízení Komise vynaložených v rámci kasačního opravného prostředku i v rámci řízení před Tribunálem.
11. CPL Concordia navrhuje, aby Soudní dvůr:
– zamítl kasační opravný prostředek jako zjevně nepřípustný a zjevně neopodstatněný;
– potvrdil napadené usnesení i sporná rozhodnutí a
– uložil STC náhradu nákladů řízení.
Ke kasačnímu opravnému prostředku
12. Na podporu svého kasačního opravného prostředku se STC dovolává tří důvodů. Všechny tyto důvody jsou namířeny proti závěrům předsedy Tribunálu v bodě 31 napadeného usnesení, podle nichž druhý žalobní důvod směřující ke zrušení uvedený v prvním stupni, týkající se ekonomické nabídky předložené STC, neumožňuje prokázat existenci fumus boni juris .
13. STC mimoto tvrdí, že její kasační opravný prostředek je namířen i proti bodům 32 až 35 napadeného usnesení, v nichž předseda Tribunálu uvedl, proč má za to, že jelikož existence fumus boni juris založená na druhém žalobním důvodu směřujícím ke zrušení byla zamítnuta, není nutné rozhodovat o ostatních vznesených žalobních důvodech, tedy o prvním a třetím žalobním důvodu směřujícím ke zrušení, ani o argumentech STC týkajících se naléhavosti a zvážení zájmů.
14. Nejprve je třeba zkoumat přípustnost posledně uvedené argumentace a poté společně zkoumat všechny tři důvody kasačního opravného prostředku.
K přípustnosti argumentace týkající se naléhavosti a zvážení zájmů, jakož i zamítnutí argumentů týkajících se fumus boni juris spadajících pod první a třetí žalobní důvod vznesené v prvním stupni
15. Článek 104 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu stanoví, že návrh na předběžné opatření musí označit „předmět sporu, okolnosti, které dokládají naléhavost, jakož i skutkové i právní důvody, které prima facie
odůvodňují nařízení navrhovaného předběžného opatření“. Soudce rozhodující o návrhu na předběžné opatření může tudíž nařídit odklad v ykonatelnosti a jiná předběžná opatření, pokud bylo prokázáno, že jejich nařízení je prima facie
odůvodněno skutkově i právně ( fumus boni juris ) a je naléhavé v tom smyslu, že k zabránění vážné a nenapravitelné újmy na zájmech navrhovatele je nezbytné, aby byla nařízena a byla účinná ještě před rozhodnutím o žalobě ve věci samé. Tyto podmínky jsou kumulativní, takže návrhy na předběžná opatření musí být zamítnuty, pokud jedna z těchto podmínek není splněna. Soudce rozhodující o předběžných opatřeních provede v případě potřeby rovněž zvážení existujících zájmů [usnesení Komise v. Pilkington Group, C‑278/13 P(R), EU:C:2013:558, bod 35 a citovaná judikatura].
16. Z ustálené judikatury mimoto vyplývá, že podle čl. 256 odst. 1 SFEU, čl. 58 prvního pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie a čl. 168 odst. 1 písm. d) jednacího řádu Soudního dvora musí kasační opravný prostředek přesně vymezovat kritizované části rozsudku, jehož zrušení je navrhováno, jakož i právní argumenty, které tento návrh konkrétně podporují. Tento požadavek nesplňuje kasační opravný prostředek, který se omezuje na opakování důvodů a argumentů, které byly předloženy již před Tribunálem, aniž obsahuje argumentaci směřující konkrétně k identifikaci nesprávného právního posouzení, kterým by měl napadený rozsudek trpět. Takový kasační opravný prostředek totiž ve skutečnosti představuje návrh směřující k dosažení prostého nového přezkumu žaloby podané k Tribunálu, což je mimo pravomoc Soudního dvora [usnesení Goldstein v. Komise, C‑148/96 P(R), EU:C:1996:307, body 23 a 24, jakož i citovaná judikatura; viz rovněž rozsudek Nordspedizionieri di Danielis Livio a další v. Komise, C‑62/05 P, EU:C:2007:607, bod 55 a citovaná judikatura].
17. Z judikatury připomenuté v bodě 15 tohoto usnesení vyplývá, že předseda Tribunálu měl v bodě 35 napadeného usnesení právem za to, že je třeba zamítnout návrh na předběžné opatření, aniž je nezbytné zkoumat otázky týkající se naléhavosti a zvážení zájmů, neboť není splněna podmínka fumus boni juris. A dále vzhledem k tomu, že STC v rámci svého kasačního opravného prostředku opakuje argumenty, které k těmto otázkám uvedla již v prvním stupni, musejí být tyto argumenty v souladu s judikaturou připomenutou v bodě 16 tohoto usnesení odmítnuty jako nepřípustné.
18. Pokud jde o zamítnutí argumentů týkajících se fumus boni juris spadajících pod první a třetí důvod směřující ke zrušení a vznesené před Tribunálem, STC ve svém kasačním opravném prostředku podotýká, že „Tribunál má za to, že údajné nesplnění podmínky fumus boni juris jej zprošťuje povinnosti rozhodnout o ostatních vznesených žalobních důvodech směřujících ke zrušení“. Tvrdí však, že „od těchto žalobních důvodů neupouští a bude se jich nadále dovolávat pro účely napadení rozhodnutí Tribunálu o tom, že se jimi nebude zabývat“, a „navrhuje, aby jim soudce rozhodující o předběžných opatřeních vyhověl, a to podle potřeby buď přímo Soudní dvůr, nebo Tribunál, bude-li mu věc vrácena“. STC za tímto účelem výslovně opakuje své argumenty uvedené v prvním stupni na podporu uvedených důvodů.
19. Je třeba bez dalšího poukázat na to, že na rozdíl od tvrzení STC zamítl předseda Tribunálu argumenty týkající se fumus boni juris spadající pod první a třetí žalobní důvod, jež před ním byly vzneseny.
20. Je sice pravda, že předseda Tribunálu nezkoumal tyto argumenty meritorně, nicméně v bodě 32 napadeného usnesení uvedl, proč takový přezkum nebyl nutný, když rozhodl, že „jelikož byla nabídka [STC] odmítnuta prima facie
právem na základě použitelných právních předpisů, jeví se jako vyloučené, že by přezkum ostatních žalobních důvodů mohl ukázat existenci fumus boni juris “.
21. STC přitom tím, že ve svém kasačním opravném prostředku pouze uvedla, že zpochybňuje relevantní body napadeného usnesení a neupouští od svých žalobních důvodů vznesených v prvním stupni, a že zopakovala argumentaci předloženou před Tribunálem, neuvádí žádný důvod či argument, jímž by mohla zpochybnit předsedou Tribunálu provedené zamítnutí argumentů týkajících se fumus boni juris spadajících pod první a třetí žalobní důvod směřující ke zrušení a vznesené před předsedou Tribunálu. STC totiž ve svém kasačním opravném prostředku neuvádí důvody, proč měl být postup předsedy Tribunálu protiprávní, když měl za to, že zamítnutí argumentů spadajících pod druhý žalobní důvod směřující ke zrušení je dostatečným důvodem pro zamítnutí obdobných argumentů spadajících pod oba tyto další žalobní důvody.
22. Za těchto okolností musí být tato argumentace v souladu s judikaturou připomenutou v bodě 16 tohoto usnesení odmítnuta jako nepřípustná.
Ke třem důvodům kasačního opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
23. První důvod kasačního opravného prostředku v podstatě vychází ze zkreslení skutkového stavu, pokud jde o přetrvávání zjevných administrativních chyb, jímž je stižena ekonomická nabídka STC, a o skutečnost, že předseda Tribunálu nevzal v potaz překročení pravomoci Komise. Administrativní chyby, jimiž je stižena nabídka STC, se podle STC netýkají jednotkových cen, ale požadovaných množství některých plnění, neboť STC předložila nabídku na základě již neplatné verze dokumentu nazvaného „Nabídka dodavatele“. Za těchto podmínek měla oprava podle STC spočívat výlučně v tom, že měla být vyzvána, aby sama uvedla jednotkové ceny, které navrhuje ve vztahu k novému množství. Komisi tedy nepříslušelo vyplnit dokument „Nabídka dodavatele“ místo STC, a zasahovat tak do určování celkových nákladů nabídky.
24. Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jehož se měl dopustit předseda Tribunálu ohledně skutečnosti, že právo změnit ekonomickou nabídku za účelem opravy zjevných administrativních chyb, jimiž je tato nabídka stižena, nepřísluší zadavateli, nýbrž uchazeči. Vzhledem k tomu, že Komise změnila požadovaná množství, měla STC získat možnost uvést novou jednotkovou cenu v závislosti na těchto množstvích. STC je toho názoru, že uchazeč je navrženými jednotkovými cenami vázán pouze ve vztahu k množstvím uvedeným v nabídce, a zdůrazňuje, že počet bodů přidělených za ekonomickou nabídku se odvíjí od celkových nákladů nabídky.
25. Třetí důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení, jehož se měl předseda Tribunálu dopustit, když rozhodl, že změna jednotkových cen uvedených v nabídce společnosti STC provedená touto společností na základě změny požadovaných množství některých plnění je protiprávní.
26. Komise, podporovaná CPL Concordia, tvrdí, že všechny tři důvody kasačního opravného prostředku jsou nepřípustné a v každém případě neopodstatněné.
Závěry Soudního dvora
27. Úvodem je třeba připomenout, že jak uvedl předseda Tribunálu v bodě 23 napadeného usnesení, povoluje čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci opravu zjevných administrativních chyb při vypracovávání nabídky ve fázi řízení po otevření nabídek pouze z podnětu veřejného zadavatele, a pokud takovéto navázání styku nevede ke změně podmínek nabídky. Toto ustanovení bylo přijato na základě článku 112 nařízení č. 966/2012, jehož odstavec 1 mimo jiné stanoví, že takový styk je přípustný pouze za podmínek, které zajišťují transparentnost a rovné zacházení.
28. Cílem čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci je tak umožnit opravu administrativních chyb, jichž se dopustil uchazeč při vypracovávání nabídky, přičemž má být zabráněno tomu, aby styk mezi veřejným zadavatelem a uchazečem při opravě takovéto administrativní chyby neposkytl uchazeči výhodu v tom, že by mu bylo umožněno změnit podmínky této nabídky v okamžiku, kdy ostatní uchazeči již tuto možnost nemají.
29. V projednávaném případě je nesporné, že Komise dopisem ze dne 30. ledna 2014 vyzvala STC, aby opravila svou nabídku, na základě posledně uvedeného ustanovení, na něž je ostatně odkazováno.
30. Je rovněž nesporné, že v dokumentu nazvaném „Nabídka dodavatele“, zveřejněném původně dne 17. července 2013, se vyskytly dvě chyby na řádcích 2.18 a 2.31, pokud jde o požadovaná množství některých plnění. STC mimo jiné tvrdí, že jí mělo být umožněno, aby ve své odpovědi na dopis Komise ze dne 30. ledna 2014 změnila jednotkové ceny navrhované v původní nabídce, předložené dne 15. listopadu 2013, aby tak mohla zohlednit tyto chyby.
31. V bodě 2 napadeného usnesení však bylo konstatováno – a STC to ostatně nepopírá – že opravená verze souboru obsahujícího dokument „Nabídka dodavatele“ byla zveřejněna na internetové stránce JRC dne 9. října 2013, tedy více než jeden měsíc před 15. listopadem 2013, jenž byl nejzazším datem pro předložení nabídek a datem skutečného předložení nabídky STC.
32. Administrativní chyby, jež měly být opraveny společností STC v odpověď na dopis ze dne 30. ledna 2014, tedy nebyly jako takové chybami, jichž se dopustila Komise při vypracovávání původní výzvy k podání nabídek a které byly včas opraveny. Ze skutkového stavu zjištěného v napadeném usnesení na základě skutečností obsažených ve spise, a zejména v bodech 2, 3 a 24 napadeného usnesení, vyplývá, že chyby, jež měly být opraveny, plynuly spíše ze skutečnosti, že STC ve své nabídce předložené dne 15. listopadu 2013 nepřihlédla ke změnám provedeným dne 9. října 2013 stran množství požadovaných pro údržbu a systémy dodávky elektrické energie.
33. Jak správně podotkl předseda Tribunálu v bodě 24 napadeného usnesení, STC se tedy dopustila administrativních chyb při vypracovávání své nabídky ve smyslu čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci, neboť použila nesprávná množství těchto plnění zmíněná v původní výzvě k podávání nabídek.
34. Je zajisté pravda, jak tvrdí STC, že se tyto chyby týkaly požadovaných množství uvedených plnění, a nikoli navrhovaných jednotkových cen jako takových. Avšak jak správně uvedl předseda Tribunálu v bodech 25 až 27 napadeného usnesení, měly uvedené chyby nicméně přímý dopad na ekonomickou nabídku STC, neboť měly vliv na výpočet celkové výše nabídky z těchto cen.
35. Vzhledem k tomu, že předseda Tribunálu uvedl, že se chyby, jež měly být opraveny a jichž se dopustil uchazeč, a nikoli veřejný zadavatel, týkaly požadovaných množství některých plnění, a správně identifikoval jejich dopad na celkové náklady nabídky, je třeba zamítnout argumenty STC předložené v rámci jejího prvního důvodu kasačního opravného prostředku a vycházející ze zkreslení skutečností, pokud jde o přetrvávání zjevných administrativních chyb majících dopad na její ekonomickou nabídku.
36. Tyto argumenty totiž neumožňují dospět k závěru, že uvedené chyby byly v napadeném usnesení posouzeny způsobem, který zkresluje skutečnosti obsažené ve spise.
37. Ve zbývající části je třeba zkoumat všechny argumenty STC uvedené v rámci jejího prvního důvodu kasačního opravného prostředku a vycházející z toho, že nebylo vzato v potaz překročení pravomoci Komisí, jakož i argumenty uvedené společností STC v rámci jejího druhého a třetího důvodu kasačního opravného prostředku. STC se všemi těmito argumenty v podstatě dovolává toho, že předseda Tribunálu postupoval protiprávně, když rozhodl, že druhý před ním vznesený žalobní důvod směřující ke zrušení neumožňuje prokázat existenci fumus boni juris navzdory právním pochybením, jichž se dopustila Komise a jež vedla k negativnímu hodnocení nabídky, jež bylo STC sděleno dne 3. dubna 2014. Tato pochybení spočívají podle STC v tom, že byl v projednávaném případě uplatněn postup, který se má uplatnit pro opravu zjevných administrativních chyb majících dopad na nabídku uchazeče.
38. V tomto ohledu STC v rámci svého prvního a druhého důvodu kasačního opravného prostředku správně uvádí, že pouze uchazeč smí určovat obsah své nabídky. I když je totiž pravda, že čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci umožňuje veřejnému zadavateli navázat z vlastního podnětu styk s uchazečem, aby mu umožnil opravu své nabídky, nesvěřuje mu pravomoc změnit tuto nabídku jménem uchazeče.
39. Jak právem rozhodl předseda Tribunálu v bodě 25 napadeného usnesení, v projednávaném případě Komise skutečně navázala styk se STC, aby jí umožnila opravit zjištěné zjevné administrativní vady v souladu s čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci.
40. Je zajisté pravda, jak vyplývá z bodu 3 napadeného usnesení, že Komise zaslala společnosti STC dopisem ze dne 30. ledna 2014 dokument nazvaný „Nabídka dodavatele“ v aktualizované verzi obsahující jednotkové ceny i celkové náklady opravené nabídky. Avšak když STC ve své elektronické poště ze dne 7. února 2014 uvedla, že neschvaluje takto navrhované změny a naopak trvá na celkových nákladech své nabídky, čímž změnila původně navrhované jednotkové ceny, vzala Komise tento postoj uchazeče na vědomí. Jak totiž uvedl předseda Tribunálu v bodě 4 napadeného usnesení, právě na základě této odpovědi na dopis ze dne 30. ledna 2014 přijala Komise pozdější rozhodnutí, obsažené v jejím dopise ze dne 3. dubna 2014 o odmítnutí nabídky STC v jí pozměněném znění.
41. Je nutno konstatovat, že Komise tímto jednáním nezměnila nabídku STC a že na rozdíl od argumentů STC předseda Tribunálu v napadeném usnesení nerozhodl, že by taková změna byla přípustná. Jak rozhodl předseda Tribunálu v bodě 25 napadeného usnesení, nepřekročila Komise prima facie
meze své pravomoci navázat styk s uchazečem, neboť společnosti STC pouze navrhla, aby opravila množství některých plnění uvedených v její nabídce.
42. STC rovněž tvrdí, že se předseda Tribunálu dopustil nesprávného právního posouzení ve vztahu k existenci fumus boni juris, pokud jde o otázku, zda Komise právem odmítla nabídku STC z důvodu, že podmínky své ekonomické nabídky změnila, a nikoli opravila.
43. V tomto ohledu je třeba připomenout, že v souladu s tím, co bylo rozhodnuto v bodě 28 tohoto usnesení, nemůže oprava administrativní chyby, jíž se dopustil uchazeč při vypracovávání své nabídky, na základě čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci tomuto uchazeči umožnit změnu této nabídky, a poskytnout mu tak neoprávněnou výhodu.
44. Z toho plyne, že jakákoli změna ekonomické nabídky, která není mechanickou opravou zjevné administrativní chyby vzniklé při vypracovávání nabídky, nebo která nevyplývá automaticky z této opravy, není podle čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci povolena. Veřejný zadavatel totiž nemůže po otevření nabídek dát pouze jednomu uchazeči možnost změnit podmínky nabídky, protože jinak by byla porušena zásada rovného zacházení a znění uvedeného ustanovení.
45. Podle STC měla být oprava jednotkových cen uvedená v její elektronické poště ze dne 7. února 2014 povolena, neboť neměnila celkové náklady její nabídky. Předseda Tribunálu však v bodě 27 napadeného usnesení právem poukázal na to, že změny provedené STC v této elektronické poště vedou k zdvojnásobení výše její nabídky, pokud jde o cenu plnění, pro něž bylo požadované množství o polovinu sníženo, a v bodě 29 tohoto usnesení uvedl, že celkové náklady nabídky byly vypočteny automaticky podle požadovaných množství a jednotkových cen, neboť pouze ty měli uchazeči uvést v dokumentu „Nabídka dodavatele“.
46. Vzhledem k těmto zjištěním a s ohledem na to, co bylo uvedeno v bodě 44 tohoto usnesení, předseda Tribunálu v bodě 28 napadeného usnesení v rámci svého předběžného přezkumu existence fumus boni juri rovněž právem poukázal na to, že společnosti STC nemohla být dána možnost, aby po uplynutí lhůty pro podání nabídek přehodnotila své jednotkové ceny v závislosti na požadovaných množstvích, a v bodě 29 uvedeného usnesení správně uvedl, že tyto ceny zřejmě představovaly hlavní ukazatel nabídky. Oprava nabídky STC, kterou by se měnily původně předložené jednotkové ceny, by jí totiž mohla poskytnout neoprávněnou výhodu oproti ostatním uchazečům, a mohla by tedy být v rozporu s čl. 160 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci a se zásadou rovného zacházení.
47. Za těchto podmínek předseda Tribunálu v bodech 25 a 30 napadeného usnesení správně rozhodl, že jediná možná oprava bez protiprávní změny nabídky zřejmě prima facie
spočívá v použití jednotkových cen uvedených v původní nabídce ze dne 15. listopadu 2013 na nová množství požadovaná ve vyhlášení zakázky ve znění platném k 9. říjnu 2013. Předseda Tribunálu v bodech 25 a 27 napadeného usnesení rovněž právem podotkl, že Komise postupovala prima facie
v souladu s právem, když v souladu s pravomocí, jíž je nadána, navrhla tuto opravu, zatímco STC, která chtěla zachovat výši celkových nákladů navzdory změně požadovaných množství, změnila podmínky této nabídky.
48. Z výše uvedeného vyplývá, že argumenty STC, podle nichž byla STC na rozdíl od toho, jak rozhodl předseda Tribunálu v napadeném usnesení, oprávněna opravit jednotkové ceny předložené v původní nabídce, jak učinila ve své elektronické poště ze dne 7. února 2014, nemohou obstát.
49. Žádný z důvodů kasačního opravného prostředku tak neumožňuje dospět k závěru, že by předseda Tribunálu postupoval protiprávně, když měl na základě před ním přednesených argumentů, a aniž byl dotčen meritorní přezkum věci, za to, že druhý žalobní důvod směřující ke zrušení neumožňuje prokázat existenci fumus boni juris .
50. V důsledku toho musí být kasační opravný prostředek zamítnut v celém rozsahu, aniž je nezbytné rozhodovat o přípustnosti návrhových žádání STC směřujících k odkladu vykonatelnosti sporných rozhodnutí. I když tato návrhová žádání nebyla předložena podpůrně, je třeba konstatovat, že by byla relevantní jen v případě zrušení napadeného usnesení.
K nákladům řízení
51. Podle čl. 184 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora platí, že není-li kasační opravný prostředek opodstatněný, rozhodne Soudní dvůr o nákladech řízení. Podle čl. 138 odst. 1 uvedeného jednacího řádu, který se použije na základě čl. 184 odst. 1 téhož řádu na řízení o kasačním opravném prostředku, se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že Komise a CPL Concordia požadovaly náhradu nákladů řízení a STC neměla se svými návrhovými žádáními a důvody úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení vynaložených v rámci tohoto řízení o kasačním opravném prostředku.
Výrok
Z těchto důvodů místopředseda Soudního dvora rozhodl takto:
1) Kasační opravný prostředek se zamítá.
2) STC SpA se ukládá náhrada nákladů řízení o kasačním opravném prostředku.