62022TJ0334_RES
Mål T‑334/22
Danske Fragtmænd A/S
mot
Europeiska kommissionen
Tribunalens dom (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) av den 29 januari 2025
”Talan om ogiltigförklaring – Statligt stöd – Postsektorn – Kapitaltillskott till förmån för Post Danmark – Beslut i vilket det fastställs att det inte föreligger något statligt stöd – Kapitaltillskott till förmån för Postnord – Beslut i vilket stödet förklaras vara oförenligt med den inre marknaden – Villkoret personligen berörd ej uppfyllt – Konkurrensställningen har inte väsentligen påverkats – Avvisning”
Talan om ogiltigförklaring – Fysiska eller juridiska personer – Begreppet regleringsakt i den mening som avses i artikel 263 fjärde stycket FEUF – Alla akter som har allmän giltighet med undantag för lagstiftningsakter – Kommissionsbeslut om ett individuellt stöd – Omfattas inte
(Artikel 263 fjärde stycket FEUF)
(se punkt 21)
Talan om ogiltigförklaring – Fysiska eller juridiska personer – Akter som berör dem direkt och personligen – Villkoret personligen berörd – Kriterier – Kommissionsbeslut om statligt stöd vilket antagits efter det formella granskningsförfarandet – Talan väckt av ett företag som konkurrerar med det stödmottagande företaget och som haft en aktiv roll i det administrativa förfarandet – Företaget har inte styrkt att dess ställning på den aktuella marknaden väsentligen har påverkats – Avvisning
(Artikel 263 fjärde stycket FEUF)
(se punkterna 22–51)
Resumé
Tribunalen (i utökad sammansättning) avvisar Danske Fragtmænd A/S talan om ogiltigförklaring av Europeiska kommissionens beslut om statligt stöd som genomförts av Danmark och Sverige för Postnord AB och Post Danmark A/S, med motiveringen att sökanden saknar talerätt. (
1
) Vid prövningen av huruvida sökanden är personligen berörd slår tribunalen fast att sökanden inte styrkt att bolagets ställning på den berörda marknaden väsentligen kunde påverkas av de aktuella stödåtgärderna.
Danske Fragtmænd är ett danskt bolag som bland annat är verksamt på den danska marknaden för vägburen godstransport och paketdistribution.
Postnord är ett bolag som tillhandahåller posttjänster. Dess aktiekapital ägs till 40 procent av Konungariket Danmark och till 60 procent av Konungariket Sverige. Postnord innehar 100 procent av kapitalet i Postnord Group AB. Post Danmark är ett helägt dotterbolag till Postnord Group och verksamt på den danska marknaden samt på utländska marknader för posttjänster.
Post Danmarks intäkter minskade med 55 procent under perioden 2009–2019.
I denna situation lämnade Konungariket Danmark och Konungariket Sverige, var för sig, kapitaltillskott till Postnord med ett belopp om 267 miljoner svenska kronor (SEK) (ungefär 23,1 miljoner euro) respektive 400 miljoner SEK (ungefär 34,6 miljoner euros). Postnord Group å sin sida har lämnat ett kapitaltillskott till Post Danmark med ett belopp om 2,339 miljarder danska kronor (DKK) (ungefär 313,6 miljoner euro)
Genom det angripna beslutet fann kommissionen att kapitaltillskotten från Konungariket Danmark och Konungariket Sverige till Postnord utgjorde olagliga statliga stöd som var oförenliga med den inre marknaden. Kapitaltillskottet från Postnord Group till Post Danmark utgjorde däremot inte statligt stöd enligt kommissionen.
Danske Fragtmænd har väckt talan om ogiltigförklaring av detta beslut.
Tribunalens bedömning
Kommissionen har gjort gällande att talan ska avvisas då sökanden saknar talerätt. Sökanden har inte visat att dess ställning på marknaden väsentligt påverkats av de berörda kapitaltillskotten.
Tribunalen påpekar inledningsvis att det angripna beslutet inte är riktat till Danske Fragtmænd och att beslutet inte kan betraktas som en regleringsakt, eftersom kapitaltillskotten till Postnord och Post Danmark har en individuell karaktär. Talan om ogiltigförklaring kan följaktligen endast tas upp till prövning om sökanden kan anses direkt och personligen berörd av det angripna beslutet enligt artikel 263 fjärde stycket andra ledet FEUF varvid dessa två villkor är kumulativa.
Vad gäller kravet på att vara personligen berörd, så erinrar tribunalen om att detta villkor – på området för statligt stöd – kan anses uppfyllt om sökanden styrker att den berörda åtgärden väsentligen kan påverka dess ställning på den berörda marknaden. Ett företag kan således inte enbart åberopa att det konkurrerar med det företag som gynnas för att kunna anses personligen berört av beslutet. Nämnda företag kan inte heller enbart åberopa vissa omständigheter som tyder på att dess kommersiella eller finansiella prestationsförmåga försämrats för att visa att dess marknadsställning väsentligen har påverkats.
Vad först gäller sökandens medverkan i det administrativa förfarandet vid kommissionen, är det förhållandet att Danske Fragtmænd i förevarande fall hade en betydelsefull roll i detta förfarandet inte tillräckligt för att dra slutsatsen att sökanden är personligen berörd av det angripna beslutet.
Vad sedan gäller frågan huruvida sökandens ställning på marknaden väsentligen har påverkats så konstaterar tribunalen inledningsvis att Danske Fragtmænds påstående att bolaget förlorat ungefär 30 procent av sina marknadsandelar på grund av att Post Danmark – tack vare kapitaltillskotten – kunnat tillämpa prisdumpning inte kan godtas då någon prima facie-bevisning härför inte framlagts.
Därefter underkänner tribunalen sökandens argument att bolaget, innan de nämnda kapitaltillskotten beviljades, förlorade kunder till flera olika konkurrenter medan bolaget efter dessa kapitaltillskott uteslutande förlorade kunder till Postnord och i synnerhet Post Danmark. Tribunalen finner härvid att förteckningarna över kunder som påstås ha förlorats till Postnord, som Danske Fragtmænd åberopat till stöd för sina argument, samtliga ska förstås så, att de identifierar kunder som lämnat sökanden för att uteslutande vända sig till Postnord eller dess underleverantörer, även innan kapitaltillskotten beviljades. De åberopade förteckningarna bevisar således inte ett förändrat beteende hos kunderna till följd av de berörda kapitaltillskotten.
Slutligen underkänner tribunalen sökandens argument att bolaget förlorat ett stort antal kunder till Postnord till följd av de aktuella kapitaltillskotten. För det fall förteckningarna över kunder som påstås ha förlorats till Postnord antas vara tillräckliga för att prima facie styrka att sökandens konkurrensställning väsentligen har påverkats, så har sökanden inte i tillräcklig utsträckning visat att det kan finnas ett samband mellan den påstådda förlusten av kunder till Postnord och de aktuella kapitaltillskotten.
Förlusten av kunder som Danske Fragtmænd påstår sig ha lidit var nämligen relativt stabil mellan åren 2016 och 2019, trots de beviljade kapitaltillskotten.
Sökanden har vidare inte inkommit med någon prima facie-bevisning till stöd för sitt argument att den påstådda kundförlusten mer specifikt var ett resultat av prisdumpning eller av de priser som var lägre än konkurrenternas och som Post Danmark påstås tillämpa tack vare kapitaltillskotten.
Då andra faktorer än kapitaltillskotten kan förklara den åberopade kundförlusten, ålåg det sökanden att åberopa omständigheter som gör det möjligt att styrka i synnerhet att den väsentliga påverkan som bolagets konkurrensställning lidit kunde vara resultatet av de nämnda kapitaltillskotten trots dessa andra faktorer. Tribunalen konstaterar emellertid att sökanden inte åberopat några sådana faktorer.
Det faktum att sökanden haft en relativt stabil omsättning under den aktuella perioden, trots att de aktuella åtgärderna beviljades, tyder på att åtgärderna inte väsentligen kan ha påverkat sökandens ställning på den berörda marknaden.
Mot denna bakgrund har sökanden inte visat att dess konkurrensställning väsentligen kan ha påverkats av de berörda kapitaltillskotten. Sökanden har följaktligen inte styrkt att bolaget är personligen berört av det angripna beslutet. Tribunalen avvisar därför talan på grund av att sökanden saknar talerätt, utan att det är nödvändigt att pröva huruvida sökanden eventuellt är direkt berörd.
(
1
)	Kommissionens beslut (EU) 2022/459 av den 10 september 2021 om statligt stöd SA.49668 (2019/C) (ex 2017/FC) och SA.53403 (2019/C) (ex 2017/FC) som genomförts av Danmark och Sverige för Postnord AB och Post Danmark A/S (EUT L 93, 2022 s. 146) (nedan kallat det angripna beslutet).