PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (apelācijas palāta)
2008. gada 19. septembrī
Lieta T‑253/06 P
Olivier Chassagne
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Apelācija – Civildienests – Ierēdņi – Ikgadējo ceļa izdevumu atlīdzināšana – Francijas aizjūras departamentos (FAD) dzimis ierēdnis – Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. pants – Apstiprinošs akts – Paziņojums par algu – Faktu sagrozīšana – Kļūda tiesību piemērošanā
Priekšmets Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2006. gada 29. jūnija rīkojumu lietā F‑11/05
Chassagne/Komisija (Krājums‑CDL, I‑A‑1‑65. un II‑A‑1‑241. lpp.), ar kuru tiek lūgts atcelt šo rīkojumu
Nolēmums Atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2006. gada 29. jūnija rīkojumu lietā F‑11/05 Chassagne/Komisija (Krājums‑CDL, I‑A‑1‑65. un II‑A‑1‑241. lpp.). Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Civildienesta tiesai. Lēmuma
par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.
Kopsavilkums
1.      Tiesvedība – Lēmums, kas pieņemts ar motivētu rīkojumu – Nosacījumi – Prasītāja tiesību tikt uzklausītam ievērošana – Apjoms
(Pirmās instances tiesas Reglamenta 111. pants; Padomes Lēmuma 2004/752 3. panta 4. punkts)
2.      Apelācija – Pamati – Civildienesta tiesā izvirzīto pamatu un argumentu vienkārša atkārtošana – Nepieņemamība – Civildienesta
tiesas veiktas Kopienu tiesību interpretācijas vai piemērošanas apstrīdēšana – Pieņemamība
(EKL 225. pants; Tiesas Statūtu I pielikuma 11. panta 1. punkts; Pirmās instances tiesas Reglamenta 138. panta 1. punkta c) apakšpunkts)
3.      Apelācija – Pamati – Pamats, kas izvirzīts pret tādu sprieduma motīvu, kas nav vajadzīgs tā rezolutīvās daļas pamatošanai
– Neefektīvs pamats – Nepieciešamība to pārbaudīt pēc tam, kad ir izvērtēti pret galvenajiem argumentiem izvirzītie pamati
(EKL 225. pants; Tiesas Statūtu I pielikuma 11. panta 1. punkts)
4.      Apelācija – Pamati – Kļūdains faktu vērtējums – Nepieņemamība – Pierādījumu vērtējuma pārbaude Pirmās instances tiesā – Izslēgšana,
izņemot sagrozīšanas gadījumu
(EKL 225. pants; Tiesas Statūtu I pielikuma 11. panta 1. punkts)
5.      Ierēdņi – Pārsūdzība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Termiņi – Termiņa sākums
(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)
6.      Ierēdņi – Pārsūdzība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Termiņi – Sūdzība par lēmumu par ceļa izdevumu atmaksāšanu, kas
pamatota ar iebildumiem, kuri ir ļoti līdzīgi agrākā sūdzībā par ceļā pavadītā laika noteikšanu izvirzītajiem iebildumiem
– Jauna termiņa noteikšana, kas ir aizliegta – Izslēgšana
(Civildienesta noteikumu 90. un 91. pants)
1.      Tas vien, ka Pirmās instances tiesas Reglamenta 111. pants, kas mutatis mutandis ir piemērojams tiesvedībās Civildienesta tiesā līdz brīdim, kad stāsies spēkā šīs tiesas reglaments, ļauj Kopienu tiesai lemt,
neuzsākot mutvārdu procesu, nedod tai tiesības pamatot savu nolēmumu ar faktiem un dokumentiem, attiecībā uz kuriem prasītājs
nav vispār varējis paust savu nostāju. Šajā ziņā nepietiek ar to, ka prasītājam ir bijusi iespēja uzzināt par minētajiem faktiem
un dokumentiem, jo tiesību tikt uzklausītam ievērošana prasa, lai tam būtu bijusi reāla iespēja iesniegt savus apsvērumus.
(skat. 29. un 31. punktu)
Atsauce: Tiesa, 2006. gada 19. janvāris, C‑547/03 P AIT/Komisija, Krājums, I‑845. lpp., 18. un 36. punkts.
2.      No EKL 225. panta, Tiesas Statūtu 1 pielikuma 11. panta 1. punkta un Pirmās instances tiesas Reglamenta 138. panta 1. punkta
c) apakšpunkta izriet, ka apelācijas sūdzībā ir precīzi jānorāda apstrīdētie elementi, kas ietverti spriedumā, kuru tiek lūgts
atcelt, kā arī juridiskie argumenti, ar kuriem konkrēti ir pamatots šis lūgums. Šai prasībai neatbilst apelācijas sūdzība,
kurā, pat neietverot argumentus, kuros konkrēti norādīta pārsūdzētajā spriedumā pieļautā kļūda tiesību piemērošanā, ir vienīgi
vēlreiz minēti tiesvedībā Civildienesta tiesā jau izvirzītie pamati un argumenti. Šāda apelācijas sūdzība faktiski ir lūgums
vienkārši vēlreiz izvērtēt prasības pieteikumu, kas iesniegts tiesvedībā Civildienesta tiesā, un tas neietilpst Pirmās instances
tiesas kompetencē. Tomēr tādēļ, ka apelācijas sūdzības iesniedzējs apstrīd Civildienesta tiesas veikto Kopienu tiesību interpretāciju
vai piemērošanu, apelācijas procesā var no jauna izskatīt pirmajā instancē pārbaudītos tiesību jautājumus. Ja apelācijas sūdzības
iesniedzējs nevarētu šādi pamatot savu apelācijas sūdzību ar pamatiem un argumentiem, kas jau izmantoti Civildienesta tiesā,
apelācijas procesam daļēji zustu jēga.
(skat. 54. un 55. punktu)
Atsauces: Tiesa, 2000. gada 4. jūlijs, C‑352/98 P Bergaderm un Goupil/Komisija, Recueil, I‑5291. lpp., 34. un 35. punkts; 2003. gada 11. novembris, C‑488/01 P Martinez/Parlaments, Recueil, I‑13355. lpp., 39. punkts.
3.      Lai gan ir taisnība, ka apelācijas tiesvedībā kā nepamatots ir jānoraida pamats, kas izvirzīts, apstrīdot pārsūdzētā nolēmuma,
kura rezolutīvā daļa no tiesību viedokļa ir pietiekami pamatota ar citiem argumentiem, papildu argumentāciju, tomēr lēmumu
par šādu noraidīšanu nevar pieņemt uzreiz, jo šis jautājums ir atkarīgs no tā, vai pamati, kas ir izvirzīti, apstrīdot pārējos
argumentus, ir vai nav pamatoti. Attiecīgi šādu iebildumu var vērtēt vienīgi pēc tam, kad ir pabeigts galveno izvirzīto argumentu,
ar kuriem ir pamatots pārsūdzētais nolēmums, pamatotības vērtējums. Gadījumā, ja neviens no minētajiem argumentiem neļauj
pamatot pārsūdzēto nolēmumu, Kopienu tiesai ir jāvērtē pamats, kas ir izvirzīts, apstrīdot papildu argumentāciju.
(skat. 95., 96. un 148. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1993. gada 22. decembris, C‑244/91 P Pincherle/Komisija, Recueil, I‑6965. lpp., 25. punkts; 1994. gada 24. janvāris, C‑275/93 P Boessen/CES, Recueil, I‑159. lpp., 25. un 26. punkts; 2004. gada 29. aprīlis, C‑181/02 P Komisija/Kvaerner Warnow Werft, Recueil, I‑5703. lpp., 49. punkts.
4.      Apelācijas tiesvedībā ir pieņemami iebildumi attiecībā uz pārsūdzētajā nolēmumā konstatētajiem faktiem un to vērtējumu, ja
apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Civildienesta tiesa ir veikusi konstatējumus, kuri saskaņā ar lietas materiāliem
ir būtiski neprecīzi, vai ja tā ir sagrozījusi tai iesniegtos pierādījumus. Šāda sagrozīšana ir gadījumā, kad, neizdarot atsauci
uz jauniem pierādījumiem, esošo pierādījumu vērtējums šķiet acīmredzami kļūdains.
(skat. 99. un 101. punktu)
Atsauces: Tiesa, 2002. gada 24. oktobris, C‑82/01 P Aéroports de Paris/Komisija, Recueil, I‑9297. lpp., 56. punkts; 2007. gada 18. janvāris, C‑229/05 P PKK un KNK/Padome, Krājums, I‑439. lpp., 35. punkts un tajā minētā judikatūra.
5.      Paziņojuma par ikmēneša atalgojumu nosūtīšanas rezultātā sākas sūdzības un prasības, kas vērsta pret administratīvo lēmumu,
termiņa ritējums, ja no šī paziņojuma skaidri izriet šāda lēmuma esamība un tā saturs. Tomēr, piemērojot Civildienesta noteikumu
25. pantā paredzēto principu, atbilstoši kuram jebkurš saskaņā ar Civildienesta noteikumiem pieņemtais individuālais lēmums
ir nekavējoties rakstveidā jādara zināms ieinteresētajam ierēdnim, šis gadījums nav jāinterpretē plaši – tādējādi, ka ir strikti
jāpārbauda nosacījums par to, vai no paziņojuma par ikmēneša atalgojumu skaidri izriet lēmuma esamība un tā saturs.
(skat. 139. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1974. gada 21. februāris, no 15/73 līdz 33/73, 52/73, 53/73, no 57/73 līdz 109/73, 116/73, 117/73, 123/73,
132/73 un no 135/73 līdz 137/73 Kortner u.c./Padome u.c., Recueil, 177. lpp., 18. punkts. Pirmās instances tiesa, 1998. gada 24. marts, T‑232/97 Becret‑Daniau u.c./Parlaments, Recueil FP, I‑A‑157. un II‑495. lpp., 31. un 32. punkts; 2005. gada 16. februāris, T‑354/03 Reggimenti/Parlaments, Krājums‑CDL, I‑A‑33. un II‑147. lpp., 38. un 39. punkts.
6.      Lēmums par ierēdņa ceļa izdevumiem, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu VII pielikuma 8. panta 4. punktu, ir tam nelabvēlīgs
individuāli un neskarot lēmumu, ar kuru ir noteikts ierēdņa ceļā pavadītais laiks, un, attiecīgi, to nevar uzskatīt par šī
iepriekš minētā lēmuma apstiprināšanu. Tādējādi sūdzības par lēmumu, ar kuru ir noteikts ceļā pavadītais laiks, saturs pats
par sevi nekādi nevar ietekmēt vēlāk iesniegtas sūdzības par lēmumu par ceļa izdevumiem pieņemamību, tādēļ ka tām ir atšķirīgi
priekšmeti un tas vien, ka ierēdnis sūdzībā ir izvirzījis noteiktus iebildumus, nevar liegt iespēju izvirzīt tos pašus iebildumus
sūdzībā, kas vērsta pret lēmumu, kas tam ir individuāli nelabvēlīgs.
No tā izriet, ka Civildienesta tiesa pieļauj kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatot, ka, ja apelācijas sūdzības iesniedzējam
tiktu atļauts sūdzībā, kas vērsta pret lēmumu par ceļa izdevumu atlīdzināšanu, izvirzīt ļoti līdzīgus iebildumus tiem, kuri
agrāk izvirzīti sūdzībā par lēmumu, ar ko ir noteikts ierēdņa ceļā pavadītais laiks, tas veidotu prasības, kura tiek celta
par iepriekš minēto lēmumu, termiņa pagarinājumu.
(skat. 149.–151., 153. un 155. punktu)