62015FJ0048_SUM
ROZSUDEK SOUDU PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE
(samosoudce)
18. července 2016
Věc F‑48/15
SD
v.
Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO)
„Veřejná služba – Úředníci – Hodnocení – Hodnotící období 2013 – Hodnotící zpráva – Zjevně nesprávné posouzení – Plán postupného dosahování cílů – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Přípustnost“
Předmět:
Žaloba podaná na základě článku 270 SFEU, jenž je použitelný na Smlouvu o ESAE na základě jejího článku 106a, kterou se SD v podstatě domáhá, aby její hodnotící zpráva za období od 1. ledna do 31. prosince 2013 a „plán postupného dosahování cílů“, který byl přijat na základě této zprávy, byly zrušeny a aby bylo Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO nebo dále jen „Úřad“) uloženo, aby jí nahradil utrpěnou nemajetkovou újmu v přiměřené výši vyčíslené – s výhradou jejího zvýšení nebo snížení v průběhu řízení – na 10000 eur.
Rozhodnutí:
Žaloba se zamítá. SD ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví.
Shrnutí
Úředníci – Hodnocení – Hodnotící zpráva – Posuzovací pravomoc hodnotitelů – Soudní přezkum – Meze – Zjevně nesprávné posouzení – Pojem
(Služební řád úředníků, článek 43)
Žaloby úředníků – Akt nepříznivě zasahující do právního postavení – Pojem – Plán postupného dosahování cílů, který má zlepšit pracovní výkony a byl vypracován v úzké vazbě na hodnotící zprávu – Vyloučení
(Služební řád úředníků, čl. 90 odst. 2 a čl. 91 odst. 1)
V oblasti hodnocení zásluh mají hodnotitelé velmi širokou posuzovací pravomoc, a přezkum unijního soudu musí být proto omezen na ověření neexistence skutkového omylu, zjevně nesprávného posouzení či zneužití pravomoci.
Pochybení je konkrétně možné kvalifikovat jako zjevné výhradně tehdy, pokud ho lze jednoduše zjistit na základě kritérií, kterým chtěl normotvůrce podřídit výkon rozhodovací pravomoci. V důsledku toho důkazy, které má za tímto účelem předložit žalobkyně, musí být dostatečné k tomu, aby zbavily veškeré hodnověrnosti posouzení skutkového stavu uvedená v napadené hodnotící zprávě. Jinými slovy, žalobní bod vycházející ze zjevně nesprávného posouzení je třeba zamítnout, jestliže se navzdory důkazům předloženým žalobkyní jeví napadené posouzení každopádně jako hodnověrné.
(viz body 35 a 36)
Odkazy:
Soud pro veřejnou službu: rozsudky ze dne 10. listopadu 2009, N v. Parlament, F‑93/08, EU:F:2009:151, bod 58, a ze dne 18. března 2015, Rajala v. OHIM, F‑24/14, EU:F:2015:10, body 41 až 43 a citovaná judikatura
Takový akt, jako je plán postupného dosahování cílů za účelem zlepšení pracovních výkonů, vypracovaný v úzké vazbě na hodnotící zprávu, není pro svůj obsah a účel autonomním aktem oddělitelným od hodnocení zásluh dotyčného úředníka, ledaže je prokázáno, že byl přijat za jiným účelem, než je zlepšení pracovních výkonů posledně uvedeného, čímž tak zasahuje do jeho práv a služebního postavení.
Vzhledem k tomu, že Soud konstatoval, že hodnotící zpráva není stižena protiprávností, nemůže být plán postupného dosahování cílů, který byl vypracován v úzké vazbě na uvedenou zprávu, jako takový kvalifikován jako akt nepříznivě zasahující do právního postavení, a v důsledku toho nemůže být předmětem stížnosti ani žaloby na neplatnost.
(viz body 57, 58 a 61)
Odkazy:
Tribunál Evropské unie: rozsudek ze dne 3. prosince 2015, Sesma Merino v. OHIM, T‑127/14 P, EU:T:2015:927, bod 35