null
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (třetího senátu)
30. dubna 2026(*)
„ Řízení o předběžné otázce – Hospodářská soutěž – Článek 101 SFEU – Kartelové dohody – Směrnice 2014/104/EU – Článek 3 odst. 2 – Právo na náhradu škody způsobené kartelovou dohodou v plné výši – Platba úroků – Článek 22 odst. 2 – Časová působnost vnitrostátních prováděcích ustanovení – Určení dne, od kterého jsou úroky splatné – Okamžik vzniku škody v případě nabytí zboží za nepřiměřeně vysoké ceny“
Ve věci C‑191/25,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soud, Rakousko) ze dne 27. února 2025, došlým Soudnímu dvoru dne 10. března 2025, v řízení
Wenzel Logistics GmbH
proti
Mercedes-Benz Group AG,
za účasti:
MAN Truck & Bus SE,
MAN Truck & Bus Deutschland GmbH,
SOUDNÍ DVŮR (třetí senát),
ve složení: C. Lycourgos (zpravodaj), předseda senátu, O. Spineanu-Matei, S. Rodin, N. Piçarra a N. Fenger, soudci,
generální advokátka: J. Kokott,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–        za Wenzel Logistics GmbH: M. Pilz, Rechtsanwalt,
–        za Mercedes-Benz Group AG: J. Bottyanfy, C. von Köckritz, H. Weiß a H. Wollmann, Rechtsanwälte,
–        za MAN Truck & Bus SE a MAN Truck & Bus Deutschland GmbH: F. Neumayr a M. Schifferl, Rechtsanwälte,
–        za Evropskou komisi: B. Ernst a A. Keidel, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1        Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 3 odst. 2 a čl. 22 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/104/EU ze dne 26. listopadu 2014 o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie o hospodářské soutěži (Úř. věst. 2014, L 349, s. 1).
2        Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společnostmi Wenzel Logistics GmbH a Mercedes-Benz Group AG ve věci náhrady škody vyplývající z porušení čl. 101 odst. 1 SFEU.
Právní rámec
Unijní právo
3        Článek 101 odst. 1 SFEU zní:
„S vnitřním trhem jsou neslučitelné, a proto zakázané, veškeré dohody mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve vzájemné shodě, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy a jejichž účelem nebo důsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu, zejména ty, které
a)      přímo nebo nepřímo určují nákupní nebo prodejní ceny anebo jiné obchodní podmínky;
[...]“
4        Bod 12 odůvodnění směrnice 2014/104 uvádí:
„Tato směrnice potvrzuje acquis communautaire týkající se práva na náhradu škody způsobené porušením unijních právních předpisů o hospodářské soutěži, zejména pokud jde o aktivní legitimaci a vymezení škody, jak je vymezeno v judikatuře Soudního dvora [Evropské unie], a nepředjímá případný další vývoj tohoto acquis. Každá osoba, které byla protiprávním jednáním způsobena škoda, může požadovat náhradu skutečné škody (damnum emergens), ušlého zisku (lucrum cessans) zvýšenou o úroky, a to bez ohledu na to, zda vnitrostátní právo tyto kategorie vymezuje samostatně nebo v kombinaci. Úhrada úroku je zásadní součástí náhrady škody, jež má vzniklou škodu napravit s ohledem na plynutí času, a měla by se vztahovat na dobu od okamžiku vzniku škody do okamžiku zaplacení odškodnění, aniž je dotčena skutečnost, zda vnitrostátní právo tento úrok označuje jako kompenzační úrok či úrok z prodlení, a zda je plynutí času chápáno jako samostatná kategorie (úrok) nebo jako součást skutečné škody nebo ušlého zisku. Stanovení pravidel, jež mají být za tímto účelem uplatňována, je na členských státech.“
5        Článek 3 této směrnice, nadepsaný „Právo na odškodnění v plné výši“, stanoví:
„1.      Členské státy zajistí, aby všem fyzickým nebo právnickým osobám, kterým vznikla škoda způsobená porušením právních předpisů o hospodářské soutěži, bylo umožněno požadovat a obdržet náhradu této škody v plné výši.
2.      Odškodnění v plné výši staví osobu, jíž byla způsobena škoda, do situace, v jaké by se nacházela, pokud by k porušení právních předpisů o hospodářské soutěži nedošlo. Zahrnuje tedy právo na náhradu skutečné škody a ušlého zisku, jakož i platbu úroků.
[...]“
6        Článek 21 uvedené směrnice, nadepsaný „Provedení“, stanoví v odstavci 1:
„Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 27. prosince 2016. [...]“
7        Článek 22 téže směrnice, nadepsaný „Časová působnost“, stanoví:
„1.      Členské státy zajistí, aby se vnitrostátní předpisy přijaté podle článku 21, které jsou nezbytné pro dosažení souladu s hmotněprávními ustanoveními této směrnice, nepoužily se zpětnou působností.
2.      Členské státy zajistí, aby se vnitrostátní předpisy přijaté podle článku 21, které nejsou uvedeny v odstavci 1, nepoužily na řízení o žalobě o náhradu škody zahájená u vnitrostátního soudu přede dnem 26. prosince 2014.“
8        Podle článku 23 směrnice 2014/104 vstoupila tato směrnice v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, tedy dne 26. prosince 2014.
Rakouské právo
9        Ustanovení § 1000 odst. 1 Allgemeines bürgerliches Gesetzbuch (Obecný zákoník občanský) ve znění použitelném na spor v původním řízení (dále jen „ABGB“) stanoví:
„Na úroky, které byly sjednány, aniž byla určena jejich výše, nebo které náleží ze zákona, se vztahuje sazba ve 4 % ročně, nestanoví-li právní předpisy jinak.“
10      Podle § 1333 ABGB:
„1.       Škoda, kterou dlužník svému věřiteli způsobil prodlením se zaplacením peněžité pohledávky, se nahrazuje zákonnými úroky (§ 1000 odst. 1).
2.      Věřitel může uplatňovat kromě zákonných úroků i náhradu dalších, dlužníkem zaviněných a jemu vzniklých škod, zejména nezbytné náklady účelných mimosoudních opatření spočívajících ve vymáhání [pohledávek], pokud jsou k vymáhané pohledávce v přiměřeném poměru.“
11      Ustanovení § 37a odst. 1 Bundesgesetz gegen Kartelle und andere Wettbewerbsbeschränkungen (Kartellgesetz 2005) [Spolkový zákon o potírání kartelových dohod a jiných omezení hospodářské soutěže (kartelový zákon z roku 2005)] (BGBl. I, 61/2005, dále jen „KartG“) ve znění zveřejněném v BGBl. I, 13/2013 stanovilo:
„Kdo se zaviněně dopustí porušení [práva hospodářské soutěže], je povinen nahradit škodu, která tím byla způsobena. V případě pořízení zboží nebo služby za nepřiměřeně vysokou cenu není nárok na náhradu škody vyloučen pouze z důvodu, že došlo k převodu zboží nebo služby na další osobu. Při rozhodování o rozsahu škody [...] lze zohlednit zejména prospěch, který podnik získal v důsledku protiprávního jednání. Podnik je na základě obdobného použití § 1333 ABGB povinen uhradit úroky z pohledávky na náhradu škody počítané ode dne vzniku škody.“
12      Podle § 86 KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 13/2013 se tento § 37a použil na porušení práva hospodářské soutěže, ke kterému došlo po 28. únoru 2013.
13      Rakouský zákonodárce za účelem provedení směrnice 2014/104 do svého právního řádu změnil KartG v roce 2017. Ustanovení § 37c odst. 1 KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 56/2017 stanoví:
„Kdo se zaviněně dopustí porušení práva hospodářské soutěže, je povinen nahradit škodu, která tím byla způsobena.“
14      Ustanovení § 37d KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 56/2017 zní takto:
„1.      Náhrada škody zahrnuje rovněž ušlý zisk.
2.      Osoba povinná k náhradě škody je na základě obdobného použití § 1333 ABGB povinna uhradit úroky z pohledávky na náhradu škody počítané ode dne vzniku škody.“
15      Podle § 86 KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 56/2017 vstoupila ustanovení uvedená v předchozích dvou bodech v platnost dne 27. prosince 2016 a použijí se na náhradu škod vzniklých po 26. prosinci 2016, zatímco na škody vzniklé před 27. prosincem 2016 se vztahují ustanovení KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 13/2013, a tedy zejména § 37a tohoto zákona, za podmínek uvedených v bodech 11 a 12 tohoto rozsudku.
16      Ustanovení § 37d KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 176/2021 stanoví:
„1.      Ustanovení tohoto dílu upravují občanskoprávní odpovědnost za škodu způsobenou porušením práva hospodářské soutěže a uplatňování nároků na její náhradu.
2.      Jejich cílem je provedení směrnice [2014/104].“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
17      Dne 19. července 2016 přijala Evropská komise rozhodnutí C(2016)
4673 final týkající se řízení podle článku 101
[SFEU] a článku 53 Dohody o EHP (Věc AT.39824 – Nákladní vozidla). Shrnutí tohoto rozhodnutí bylo dne 6. dubna 2017 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (Úř. věst. 2017, C 108, s. 6).
18      Podle tohoto rozhodnutí se patnáct evropských výrobců nákladních vozidel, a sice MAN SE, MAN Truck & Bus Deutschland GmbH, MAN Truck & Bus AG, Daimler AG, Fiat Chrysler Automobiles NV, CNH Industrial NV, Iveco SpA, Iveco Magirus AG, AB Volvo (publ), Volvo Lastvagnar AB, Renault Trucks SAS, Volvo Group Trucks Central Europe GmbH, PACCAR Inc., DAF Trucks Deutschland GmbH a DAF Trucks NV, účastnilo kartelové dohody zakázané zejména článkem 101 SFEU, která spočívala v koluzních ujednáních v otázkách určování cen a navyšování hrubých cen v Evropském hospodářském prostoru pro nákladní vozidla, jakož i načasování a přenesení nákladů na zavedení emisních technologií pro tato nákladní vozidla požadovaných podle platných norem (dále jen „dotčená kartelová dohoda“). Pokud jde o MAN SE, MAN Truck & Bus Deutschland GmbH a MAN Truck & Bus AG, k tomuto protiprávnímu jednání docházelo mezi 17. lednem 1997 a 20. zářím 2010 a v případě dvanácti dalších zúčastněných společností mezi 17. lednem 1997 a 18. lednem 2011.
19      Wenzel Logistics je přepravní společností se sídlem v Rakousku, která během těchto období trvání dotčené kartelové dohody nakoupila nákladní vozidla od distributorů několika účastníků této kartelové dohody, zejména nákladní vozidla značky Mercedes-Benz, jejímž majitelem byla společnost Daimler AG, nyní Mercedes-Benz Group.
20      Dne 13. ledna 2021 podala společnost Wenzel Logistics k Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (zemský soud pro občanskoprávní věci ve Štýrském Hradci, Rakousko) žalobu o náhradu škody, kterou se domáhala, aby byla společnosti Mercedes-Benz Group uložena povinnost zaplatit jí částku 848 357,92
eura jako náhradu škody, která jí údajně vznikla v důsledku dotčené kartelové dohody. Tato částka podle ní odpovídala rozdílu mezi pořizovacími cenami nákladních vozidel skutečně zaplacenými společností Wenzel Logistics a cenami, které by zaplatila v případě neexistence dotčené kartelové dohody, zvýšeného o zákonné úroky a náklady.
21      Pokud jde o úroky, společnost Wenzel Logistics měla za to, že tyto úroky jsou podle § 37d KartG splatné ode dne vzniku škody.
22      Společnost Mercedes-Benz Group, podporovaná MAN Truck & Bus SE a MAN Truck & Bus Deutschland GmbH, vedlejšími účastnicemi v původním řízení, tvrdila, že dotčená kartelová dohoda neměla vliv na čisté ceny fakturované společnosti Wenzel Logistics a že posledně uvedená v každém případě tyto ceny přenesla na své zákazníky. Rovněž tvrdila, že právo na náhradu škody vyplývající z kartelových dohod se v rakouském právu řídí KartG až od 1. března 2013. Vzhledem k tomu, že nárok na náhradu škody způsobenou dotčenou kartelovou dohodou vznikl před tímto datem, měly by být úroky na základě ABGB placeny ode dne splatnosti. Toto datum musí být určeno nikoli v závislosti na vzniku škody, ale v závislosti na doručení žaloby společnosti Wenzel Logistics.
23      Rozsudkem ze dne 2. dubna 2024 Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (zemský soud pro občanskoprávní věci ve Štýrském Hradci) na základě znaleckého posudku rozhodl, že společnost Mercedes-Benz Group je povinna zaplatit společnosti Wenzel Logistics částku 172 857,42
eura, přičemž tato částka zahrnuje zákonné úroky ve výši 4 % ročně. V souladu s § 1333 ABGB ve spojení s dalšími ustanoveními rakouského občanského práva měl uvedený soud za to, že tyto úroky jsou splatné ode dne, kdy byl nárok na náhradu škody vyčíslen na základě výzvy nebo v rámci žaloby, tedy v projednávané věci od 21. ledna 2021, což je datum doručení žaloby na náhradu škody společnosti Mercedes-Benz Group.
24      Odvolání podané společností Wenzel Logistics proti tomuto rozsudku bylo zamítnuto rozsudkem Oberlandesgericht Graz (vrchní zemský soud ve Štýrském Hradci, Rakousko) ze dne 10. října 2024.
25      V tomto rozsudku odvolací soud připomněl, že čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104, který se týká práva na náhradu škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši, včetně úroků, byl do rakouského právního řádu proveden § 37d KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 56/2017, který se podle § 86 tohoto zákona použije pouze na škody vzniklé po 26. prosinci 2016. Toto ustanovení je tedy stejně jako § 37a KartG, který vstoupil v platnost dne 1. března 2013, nepoužitelné ratione temporis na žalobu o náhradu škody podanou společností Wenzel Logistics.
Soud prvního stupně tedy správně vycházel z obecných pravidel rakouského občanského práva, aniž zohlednil zvláštní pravidla obsažená v KartG.
26      Společnost Wenzel Logistics podala proti uvedenému rozsudku opravný prostředek „Revision“ k Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soud, Rakousko), který je předkládajícím soudem.
27      Předkládající soud poznamenává, že podle judikatury Soudního dvora vyplývá právo na náhradu škody způsobené kartelovou dohodou v plné výši, spolu s úroky, přímo z čl. 101 odst. 1 SFEU a ze zásady efektivity. Soudní dvůr kromě toho upřesnil, že čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 2014/104 odráží tuto judikaturu týkající se čl. 101 odst. 1 SFEU, takže vnitrostátní opatření provádějící tento čl. 3 odst. 1 a 2 by se v souladu s čl. 22 odst. 2 této směrnice měla s okamžitým účinkem použít na každou žalobu o náhradu škody spadající do oblasti působnosti uvedené směrnice.
28      S ohledem na tuto judikaturu nelze podle předkládajícího soudu vyloučit, že se § 37d KartG ve znění zveřejněném v BGBl. I, 56/2017 musí použít na věc v původním řízení. To by však bylo možné pouze v případě, že by § 86 KartG zůstal nepoužitelný v rozsahu, v němž stanoví, že se uvedený § 37d týká pouze náhrady škody vzniklé po 26. prosinci 2016. Tento soud si přeje položit Soudnímu dvoru otázku, zda čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 ve spojení s jejím čl. 22 odst. 2 musí být skutečně chápán v tom smyslu, že se takové vnitrostátní ustanovení, jako je § 37d KartG, použije na žalobu o náhradu škody, jako je žaloba podaná společností Wenzel Logistics.
29      Uvedený soud se kromě toho táže, jaká kritéria je třeba zohlednit při určování data vzniku škody s ohledem na čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104, přičemž tímto datem je podle bodu 12 odůvodnění této směrnice okamžik, od kterého by měly být placeny úroky. Klade si otázku, zda v rámci takové žaloby o náhradu škody, jako je žaloba podaná společností Wenzel Logistics, která se týká škody způsobené kartelovou dohodou spočívající v prodeji zboží za nepřiměřeně vysoké ceny, musí být úroky počítány ode dne zaplacení tohoto zboží za nepřiměřeně vysokou cenu, nebo od jiného data, jako je datum splatnosti kupní ceny tohoto zboží nebo také datum uzavření kupní smlouvy.
30      Za těchto okolností se Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soud) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)      Musí být čl. 3 odst. 2 směrnice [2014/104] ve spojení s jejím čl. 22 odst. 2 vykládán v tom smyslu, že se [tento] čl. 3 odst. 2 týkající se platby úroků z náhrady škody způsobené kartelovou dohodou použije na řízení o žalobě o náhradu škody zahájená u vnitrostátního soudu ode dne 26. prosince 2014?
V případě záporné odpovědi na tuto otázku: jaký jiný den je rozhodující pro použitelnost čl. 3 odst. 2 směrnice [2014/104]?
2)      Musí být čl. 3 odst. 2 směrnice [2014/104] vykládán v tom smyslu, že jako okamžik, k němuž vznikla škoda způsobená kartelovou dohodou a od kterého se počítají úroky, které je třeba zaplatit z náhrady škody způsobené kartelovou dohodou, musí být určen den, kdy poškozený zaplatil nepřiměřeně vysokou cenu požadovanou na základě zakázané cenové dohody?
V případě záporné odpovědi na tuto otázku: jaký jiný okamžik je rozhodující pro vznik škody?“
K předběžným otázkám
K přípustnosti
31      Podle společnosti Mercedes-Benz Group, podporované MAN Truck & Bus SE a MAN Truck & Bus Deutschland GmbH, jsou předběžné otázky, které se týkají výkladu směrnice 2014/104, zjevně irelevantní pro řešení sporu v původním řízení, neboť žaloba na náhradu škody podaná společností Wenzel Logistics nespadá do časové působnosti této směrnice. Článek 3 odst. 2 uvedené směrnice zjevně představuje „hmotněprávní ustanovení“ ve smyslu čl. 22 odst. 1 téže směrnice. S ohledem na zákaz zpětného použití stanovený v tomto čl. 22 odst. 1 se tudíž vnitrostátní ustanovení provádějící čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 nemohou použít na žalobu o náhradu škody podanou společností Wenzel Logistics, která se týká škod vzniklých před vstupem směrnice 2014/104 v platnost.
32      V této souvislosti je třeba připomenout, že v rámci řízení upraveného v článku 267 SFEU je věcí pouze vnitrostátního soudu, kterému byl spor předložen a jenž musí nést odpovědnost za soudní rozhodnutí, které bude vydáno, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti věci jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání rozsudku, tak relevanci otázek, které klade Soudnímu dvoru. Na otázky týkající se výkladu unijního práva položené vnitrostátním soudem v právním a skutkovém rámci, který tento soud vymezí v rámci své odpovědnosti a jehož správnost nepřísluší Soudnímu dvoru ověřovat, se vztahuje domněnka relevance. Soudní dvůr může odmítnout vydat rozhodnutí o žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce pouze tehdy, pokud je zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také jestliže Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na otázky, které jsou mu položeny (rozsudky ze dne 7. září 1999, Beck a Bergdorf, C‑355/97, EU:C:1999:391, bod 22, jakož i ze dne 12. února 2026, Valora Effekten Handel, C‑864/24, EU:C:2026:94, bod 28).
33      V projednávané věci, jak vyplývá z informací poskytnutých předkládajícím soudem týkajících se jeho první otázky, má tento soud pochybnosti o tom, zda se na § 37d KartG, ustanovení rakouského práva provádějící čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104, vztahuje zákaz zpětného použití stanovený v čl. 22 odst. 1 této směrnice.
34      Tato otázka není ani hypotetická, ani zjevně není bez vztahu k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení. Je totiž nesporné, že se společnost Wenzel Logistics domáhá použití § 37d KartG na svou žalobu o náhradu škody namísto obecných pravidel rakouského občanského práva, která na tuto žalobu použily Landesgericht für Zivilrechtssachen Graz (zemský soud pro občanskoprávní věci ve Štýrském Hradci) a Oberlandesgericht Graz (vrchní zemský soud ve Štýrském Hradci). V případě použití tohoto § 37d by byly úroky počítány ode dne vzniku škody, kdežto v případě použití obecných pravidel rakouského občanského práva by úroky byly podle informací obsažených v předkládacím rozhodnutí splatné až ode dne doručení uvedené žaloby společnosti Mercedes-Benz Group.
Ustanovení směrnice 2014/104 uvedená v první otázce jsou tedy relevantní pro určení, zda se § 37d KartG použije na věc v původním řízení, a Soudní dvůr má k dispozici skutkové a právní poznatky nezbytné k zodpovězení této otázky.
35      Z toho vyplývá, že první otázka je přípustná.
36      Druhá otázka vychází z předpokladu, jehož správnost bude ověřena v rámci projednání první otázky, že takové vnitrostátní ustanovení, kterým se provádí čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104, jako je § 37d KartG, se má použít na žalobu o náhradu škody týkající se škody vzniklé před vstupem této směrnice v platnost. Pokud by se ukázalo, že tento předpoklad je správný, bylo by třeba odpovědět na tuto druhou otázku, která se týká toho, jaké závěry vyplývají z čl. 3 odst. 2 této směrnice pro určení okamžiku vzniku škody za účelem výpočtu úroků.
37      Vzhledem k tomu, že druhá otázka tedy není ani hypotetická, ani zjevně není bez vztahu k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, a vzhledem k tomu, že Soudní dvůr disponuje skutkovými a právními poznatky nezbytnými pro poskytnutí užitečné odpovědi předkládajícímu soudu, je tato otázka rovněž přípustná. Ostatně argument vznesený společností Mercedes-Benz Group, podporovanou MAN Truck & Bus SE a MAN Truck & Bus Deutschland GmbH, který vychází z toho, že směrnice 2014/104 neobsahuje na rozdíl od toho, co naznačuje předkládající soud při položení uvedené otázky, žádné závazné pravidlo, které by odkazovalo na datum vzniku škody, se týká věci samé.
K věci samé
K první otázce
38      Podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda musí být čl. 3 odst. 2 a čl. 22 odst. 2 směrnice 2014/104 vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní ustanovení provádějící právo na náhradu škody způsobené porušením práva hospodářské soutěži v plné výši, které stanoví, že úroky z této náhrady škody v plné výši musí být vypočteny ode dne, kdy tato škoda vznikla, se musí s okamžitým účinkem použít na všechny žaloby, které se týkají takové náhrady škody a byly podány dne 26. prosince 2014 nebo později, tedy dni vstupu této směrnice v platnost.
39      Pokud jde o časovou působnost vnitrostátních ustanovení provádějících směrnici 2014/104, je třeba rozlišovat podle toho, zda pravidlo této směrnice provedené dotčeným vnitrostátním ustanovením kodifikuje judikaturu Soudního dvora týkající se článku 101 SFEU, v kterémžto případě se toto vnitrostátní ustanovení musí použít s okamžitým účinkem, nebo vyplývá pouze z uvedené směrnice, což tedy vyžaduje posoudit časovou působnost uvedeného vnitrostátního ustanovení s ohledem na článek 22 téže směrnice (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 16. února 2023, Tráficos Manuel Ferrer, C‑312/21, EU:C:2023:99, bod 33).
40      Pokud jde o pravidlo uvedené v čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104, podle kterého musí náhrada škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši zahrnovat náhradu skutečné škody, náhradu ušlého zisku a platbu úroků, Soudní dvůr již konstatoval, že toto pravidlo kodifikuje, jak vyplývá z bodu 12 odůvodnění této směrnice, judikaturu týkající se čl. 101 odst. 1 SFEU vycházející zejména z rozsudku ze dne 13. července 2006, Manfredi a další (C‑295/04 až C‑298/04, EU:C:2006:461, bod 95), takže se vnitrostátní opatření provádějící tento čl. 3 odst. 2 musí s okamžitým účinkem použít na všechny žaloby o náhradu škody, které spadají do působnosti uvedené směrnice, jak potvrzuje její čl. 22 odst. 2 (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 16. února 2023, Tráficos Manuel Ferrer, C‑312/21, EU:C:2023:99, body 34 a 35).
41      Soudní dvůr, který takto upřesnil, že se ustanovení vnitrostátního práva provádějící čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 musí s okamžitým účinkem použít na žaloby o náhradu škody s cílem nahradit škodu způsobenou porušením práva hospodářské soutěže, v bodě 35 rozsudku ze dne 16. února 2023, Tráficos Manuel Ferrer (C‑312/21, EU:C:2023:99), rovněž uvedl, že se tato okamžitá použitelnost týká žalob spadajících do působnosti této směrnice v souladu s jejím čl. 22 odst. 2.
42      Jak vyplývá z posledně uvedeného ustanovení, žaloby podané před 26. prosincem 2014, což je datum vstupu směrnice 2014/104 v platnost, jsou vyloučeny z působnosti této směrnice a členské státy musí zajistit, aby se vnitrostátní předpisy, jejichž cílem je provést uvedenou směrnici do vnitrostátních právních řádů, na tyto žaloby nevztahovaly.
43      V posledně uvedeném ohledu Soudní dvůr upřesnil, že pokud vnitrostátní ustanovení uvedené v čl. 22 odst. 2 směrnice 2014/104 vstoupí v platnost v době mezi 26. prosincem 2014 a 27. prosincem 2016, což je datum uplynutí lhůty pro provedení této směrnice, může dotčený členský stát považovat všechny žaloby o náhradu škody podané přede dnem vstupu tohoto vnitrostátního ustanovení v platnost, či dokonce před 27. prosincem 2016, za vyloučené z působnosti tohoto ustanovení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 28. března 2019, Cogeco Communications, C‑637/17, EU:C:2019:263, body 28 a 29).
44      V projednávané věci z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že společnost Wenzel Logistics podala dne 13. ledna 2021 žalobu na náhradu škody, kterou se domáhala náhrady škody způsobené dotčenou kartelovou dohodou. Rovněž je zřejmé, že cílem § 37d KartG, který mimo jiné stanoví, že úroky jsou splatné ode dne vzniku škody, je provést do rakouského právního řádu čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104. Za těchto okolností, jejichž správnost nepřísluší Soudnímu dvoru ověřovat, se ustanovení § 37d KartG musí použít na situaci dotčenou v původním řízení.
45      V tomto ohledu není třeba zkoumat, zda čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 představuje „hmotněprávní ustanovení“ ve smyslu čl. 22 odst. 1 této směrnice. Jak totiž vyplývá z bodů 33 a 35 rozsudku ze dne 16. února 2023, Tráficos Manuel Ferrer (C‑312/21, EU:C:2023:99), jejichž obsah byl připomenut v bodech 39 až 41 tohoto rozsudku, časová působnost vnitrostátních ustanovení provádějících čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 nemůže, aniž by tím byl narušen užitečný účinek čl. 101 odst. 1 SFEU, jehož výklad je kodifikován v tomto čl. 3 odst. 2, podléhat omezením stanoveným v článku 22 této směrnice, s jedinou výjimkou, která vyplývá z odstavce 2 tohoto článku, podle níž se vnitrostátní předpisy provádějící uvedenou směrnici v žádném případě nepoužijí na žaloby podané před vstupem této směrnice v platnost.
46      Proto je třeba mít za to, že je takové vnitrostátní ustanovení, jako je § 86 KartG, které omezuje použitelnost § 37d tohoto zákona na žaloby o náhradu škody, která vznikla po 26. prosinci 2016, a které vede, pokud jde o takovou žalobu, jako je žaloba společnosti Wenzel Logistics, směřující k náhradě škody vzniklé před 27. prosincem 2016, k zaplacení úroků nikoli ode dne vzniku této škody, ale od doručení žaloby, třeba považovat za ustanovení, které narušuje užitečný účinek čl. 101 odst. 1 SFEU.
47      V tomto ohledu je třeba poznamenat, že již před přijetím směrnice 2014/104 Soudní dvůr v bodech 95 a 97 rozsudku ze dne 13. července 2006, Manfredi a další (C‑295/04 až C‑298/04, EU:C:2006:461), v podstatě rozhodl, že náhrada škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši nemůže, aniž by se tato náhrada stala neúčinnou, odhlédnout od takových skutečností, jako je uplynutí času, které mohou ve skutečnosti snížit hodnotu této náhrady škody. V posledně uvedeném ohledu Soudní dvůr v bodě 97 tohoto rozsudku obdobně odkázal na svou dřívější judikaturu vycházející z rozsudku ze dne 2. srpna 1993, Marshall (C‑271/91, EU:C:1993:335, bod 31). Jak vyplývá z bodu 12 odůvodnění směrnice 2014/104, cílem této směrnice je zejména kodifikovat tuto judikaturu Soudního dvora, podle níž náhrada škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši zahrnuje zaplacení úroků ode dne, kdy tato škoda vznikla.
48      S ohledem na uvedenou judikaturu a bod odůvodnění směrnice 2014/104, které jsou relevantní pro výklad čl. 3 odst. 2 této směrnice, nezaručuje takové vnitrostátní ustanovení, jako je § 86 KartG, jehož použití by vedlo, pokud jde o škody vzniklé před 27. prosincem 2016, k výpočtu úroků, který nezohledňuje běh času mezi okamžikem vzniku škody a okamžikem, kdy se poškozená osoba domáhá svého práva na náhradu škody, plnou účinnost čl. 101 odst. 1 SFEU. To platí tím spíše, že zvláštnosti věcí spadajících do práva hospodářské soutěže v zásadě vyžadují provedení komplexní skutkové a hospodářské analýzy (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 20. dubna 2023, Repsol Comercial de Productos Petrolíferos, C‑25/21, EU:C:2023:298, bod 60 a citovaná judikatura). Tyto zvláštnosti obvykle vedou k tomu, že mezi vznikem škody způsobené kartelovou dohodou a jejím konstatováním příslušným orgánem pro hospodářskou soutěž uplyne dlouhá doba. Dotčená kartelová dohoda, ke které došlo, pokud jde o účast společnosti Daimler, nyní Mercedes-Benz Group, mezi 17. lednem 1997 a 18. lednem 2011, byla Komisí konstatována až dne 19. července 2016.
49      Vzhledem k tomu, že takové vnitrostátní ustanovení, jako je § 86 KartG, musí být považováno za ustanovení narušující užitečný účinek čl. 101 odst. 1 SFEU, je třeba připomenout, že toto ustanovení primárního unijního práva má přímé účinky ve vztazích mezi jednotlivci a zakládá práva jednotlivců jako procesních subjektů, která musí vnitrostátní soudy chránit (rozsudky ze dne 30. ledna 1974, BRT a Société belge des auteurs, compositeurs et éditeurs, 127/73, EU:C:1974:6, bod 16, a ze dne 4. září 2025, Nissan Iberia, C‑21/24, EU:C:2025:659, bod 50).
50      Je třeba rovněž připomenout, že vnitrostátní soud je povinen vykládat vnitrostátní právo pokud možno s ohledem na znění a účel čl. 101 odst. 1 SFEU, s přihlédnutím k veškerému vnitrostátnímu právu a za použití výkladových metod uznaných tímto právem, aby zajistil plnou účinnost tohoto ustanovení primárního unijního práva a dospěl k výsledku, který bude v souladu s cílem sledovaným tímto ustanovením. Pokud se vnitrostátní soud domnívá, že nemůže přijmout konformní výklad z důvodu určitých omezení týkajících se například zákazu použití výkladu vnitrostátního práva contra legem, přísluší mu nepoužít dotčené vnitrostátní ustanovení a přímo použít čl. 101 odst. 1 SFEU na spor, který mu byl předložen (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 6. října 2021, Sumal, C‑882/19, EU:C:2021:800, body 71 až 73).
51      S ohledem na všechny výše uvedené důvody je třeba na první otázku odpovědět tak, že čl. 3 odst. 2 a čl. 22 odst. 2 směrnice 2014/104 ve spojení s čl. 101 odst. 1 SFEU musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátní ustanovení, které provádí právo na náhradu škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši a které stanoví, že úroky z této náhrady škody v plné výši musí být vypočteny ode dne, jímž může případně být i den předcházející vstupu této směrnice v platnost, kdy tato škoda vznikla, se musí s okamžitým účinkem použít na všechny žaloby, které se týkají takové náhrady škody a byly podány po vstupu tohoto vnitrostátního ustanovení v platnost, nebo pokud tento vstup v platnost následuje po uplynutí lhůty k provedení uvedené směrnice, na všechny takové žaloby o náhradu škody, které byly podány po uplynutí této lhůty.
K druhé otázce
52      Podstatou druhé otázky předkládajícího soudu je, zda musí být čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 vykládán v tom smyslu, že pro účely plné náhrady škody způsobené kartelovou dohodou, která spočívala v koluzních ujednáních vedoucích k prodeji zboží za nepřiměřeně vysoké ceny, je datem vzniku této škody, od níž jsou splatné úroky, den, kdy byly tyto ceny zaplaceny poškozenou osobou.
53      Jak bylo uvedeno v bodech 40 a 47 tohoto rozsudku, unijní normotvůrce v čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 kodifikoval dřívější judikaturu Soudního dvora, podle níž právo na náhradu škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši zahrnuje zejména zaplacení úroků ode dne, kdy tato škoda vznikla.
54      Tato povinnost se odráží v samotné definici pojmu „odškodnění v plné výši“ obsažené v čl. 3 odst. 2 uvedené směrnice, podle níž taková náhrada „staví osobu, jíž byla způsobena škoda, do situace, v jaké by se nacházela, pokud by k porušení právních předpisů o hospodářské soutěži nedošlo“.
55      Vznik škody vede ke vzniku situace, která se zásadně liší od situace, v níž by se dotyčná osoba nacházela, kdyby nedošlo k dotčenému protiprávnímu jednání, takže všechny složky náhrady škody, včetně úroků určených k vyrovnání uplynutí času, musí vycházet z data vzniku škody.
56      Unijní normotvůrce však neupřesnil kritéria, na jejichž základě je třeba určit skutkovou okolnost, která charakterizuje vznik škody. Vzhledem k tomu, že tento konkrétní způsob uplatnění práva na náhradu škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši nebyl harmonizován, mají členské státy v tomto ohledu prostor pro uvážení.
57      Tato volnost však nemá žádný vliv na povinnost každého členského státu přijmout veškerá opatření nezbytná k zajištění plné účinnosti dotyčné směrnice v souladu s cílem, který sleduje (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 10. dubna 1984, von Colson a Kamann, 14/83, EU:C:1984:153, bod 15, jakož i ze dne 1. srpna 2025, Alace a Canpelli, C‑758/24 a C‑759/24, EU:C:2025:591, bod 62).
58      Povinnost zajistit „odškodnění v plné výši“ ve smyslu čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104, tedy povinnost, která vyplývá z čl. 101 odst. 1 SFEU, vyžaduje, aby každý orgán členského státu vycházel z kritérií umožňujících určit skutečnost, která převažujícím způsobem charakterizuje okamžik, kdy poškozené osobě začala vznikat škoda způsobená porušením práva hospodářské soutěže. Pokud vznik této škody charakterizuje stejně relevantním způsobem více skutečností, je třeba určit jako výchozí bod pro výpočet úroků tu z těchto skutečností, ke které došlo jako první.
59      Kromě toho, pokud má škoda různé složky, je třeba se ujistit, že posouzení na základě vodítek, které se týkají okamžiku vzniku této škody, uvedených v předchozím bodě, bude provedeno zvlášť pro každou složku této škody.
60      Vzhledem k tomu, že v projednávané věci zaprvé z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že škoda tvrzená společností Wenzel Logistics vyplývá z toho, že v důsledku dotčené kartelové dohody
zaplatila za nákup nákladních vozidel nepřiměřeně vysoké ceny, a zadruhé, jak vyplývá z čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104, jehož obsah vychází z čl. 101 odst. 1 SFEU, který má, jak bylo připomenuto v bodě 49 tohoto rozsudku, přímý účinek mezi jednotlivci, že škoda, na kterou se vztahuje tato směrnice, zahrnuje nejen skutečnou škodu, ale i ušlý zisk, se s výhradou ověření, která musí provést předkládající soud s ohledem na všechny relevantní skutečnosti, jeví, že vznik škody může charakterizovat okamžik, kdy se prostředky staly nedostupnými za účelem zaplacení těchto cen.
61      S ohledem na výše uvedené důvody je třeba na druhou otázku odpovědět tak, že čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/104 ve spojení s čl. 101 odst. 1 SFEU musí být vykládán v tom smyslu, že pro účely plné náhrady škody způsobené kartelovou dohodou, která spočívala v koluzních ujednáních vedoucích k prodeji zboží za nepřiměřeně vysoké ceny, je datem vzniku této škody, od kterého jsou úroky splatné, den, kdy došlo ke skutečnosti, která převažujícím způsobem charakterizuje okamžik, kdy poškozené osobě začala vznikat skutečná škoda nebo ušlý zisk v důsledku této kartelové dohody.
K nákladům řízení
62      Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:
1)      Článek 3 odst. 2 a čl. 22 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/104/EU ze dne 26. listopadu 2014 o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie o hospodářské soutěži ve spojení s čl. 101 odst. 1 SFEU
musí být vykládány v tom smyslu, že
vnitrostátní ustanovení, které provádí právo na náhradu škody způsobené porušením práva hospodářské soutěže v plné výši a které stanoví, že úroky z této náhrady škody v plné výši musí být vypočteny ode dne, jímž může případně být i den předcházející vstupu této směrnice v platnost, kdy tato škoda vznikla, se musí s okamžitým účinkem použít na všechny žaloby, které se týkají takové náhrady škody a byly podány po vstupu tohoto vnitrostátního ustanovení v platnost, nebo pokud tento vstup v platnost následuje po uplynutí lhůty k provedení uvedené směrnice, na všechny takové žaloby o náhradu škody, které byly podány po uplynutí této lhůty.
2)      Článek 3 odst. 2 směrnice 2014/104 ve spojení s čl. 101 odst. 1 SFEU
musí vykládán v tom smyslu, že
pro účely plné náhrady škody způsobené kartelovou dohodou, která spočívala v koluzních ujednáních vedoucích k prodeji zboží za nepřiměřeně vysoké ceny, je datem vzniku této škody, od kterého jsou úroky splatné, den, kdy došlo ke skutečnosti, která převažujícím způsobem charakterizuje okamžik, kdy poškozené osobě začala vznikat skutečná škoda nebo ušlý zisk v důsledku této kartelové dohody.
Podpisy
*      Jednací jazyk: němčina.