62017TJ0834_RES
Mål T‑834/17
United Parcel Service, Inc.
mot
Europeiska kommissionen
Tribunalens dom (sjunde avdelningen i utökad sammansättning) av den 23 februari 2022
”Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Konkurrens – Marknader för internationella tjänster för expressleverans av mindre paket inom EES – Koncentration – Beslut om att en koncentration är oförenlig med den inre marknaden – Ogiltigförklaring av beslutet genom en dom av tribunalen – Rätten till försvar – Tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som ger enskilda rättigheter – Orsakssamband”
Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Kortfattad framställning av de grunder som åberopas – Ansökan om ersättning för skador som orsakats av en unionsinstitution – Minimikrav – Bristande omsorg i organisationen av vissa argument avseende rättsliga och faktiska omständigheter – Upptagande till prövning
(Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 47; Domstolens stadga, artikel 21; tribunalens rättegångsregler, artikel 76 d)
(se punkterna 26–28)
Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Kortfattad framställning av de grunder som åberopas – Ansökan innehåller inte en framställning av de grunder som åberopas – Generell hänvisning till andra handlingar som bifogats ansökan – Avvisning
(Domstolens stadga, artiklarna 21 och 53 första stycket; tribunalens rättegångsregler, artikel 76 d)
(se punkterna 31–34)
Domstolsförfarande – Ansökan genom vilken talan väckts – Formkrav – Kortfattad framställning av de grunder som åberopas – Ansökan innehåller inte en framställning av de grunder som åberopas – Generell hänvisning till andra inlagor – Avvisning – Huruvida en hänvisning till inlagor som ingetts till samma domstol i ett annat mål är tillåten – Bedömning i det enskilda fallet – Väsentligt villkor – Parterna, och särskilt sökandena, är desamma i båda målen
(Domstolens stadga, artikel 21; tribunalens rättegångsregler, artikel 76 d)
(se punkt 51)
Domstolsförfarande – Framläggande av bevisning – Frist – För sent ingivande av bevisning och bevisuppgift – Villkor
(Tribunalens rättegångsregler, artiklarna 76 f) och 81.1 samt artikel 85.1, 85.2 och 85.4)
(Se punkterna 64–66, 69 och 79)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Rättsstridighet – Tillräckligt klar överträdelse av Europeiska unionens konkurrensrätt – Institutionens utrymme för skönsmässig bedömning vid antagandet av rättsakten – Unionsdomstolens beaktande härav vid prövningen av rättsstridigheten
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkterna 82–88)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Rättsstridighet – Tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som ger enskilda rättigheter – Rättsregel som ger enskilda rättigheter – Begrepp – Rätten till försvar – Omfattas
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkt 95)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Rättsstridighet – Tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som ger enskilda rättigheter – Kommissionens åsidosättande av sin skyldighet att till den part som har anmält en koncentration översända den senaste versionen av den ekonometriska modell som använts för att bedöma koncentrationens inverkan på priserna – Tillräckligt klar överträdelse av den berörda partens rätt till försvar
(Artikel 340 andra stycket FEUF; rådets förordning nr 139/2004, artikel 18.3)
(se punkterna 97–111, 117, 118, 122 och 123)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Rättsstridighet – Bristfällig motivering av en unionsrättsakt – Omfattas inte
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkt 189)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Rättsstridighet – Tillräckligt klar överträdelse av Europeiska unionens konkurrensrätt – Institutionens utrymme för skönsmässig bedömning vid antagandet av rättsakten – Det val av ekonometrisk modell som kommissionen gjort i samband med ett förfarande för kontroll av koncentrationer avviker väsentligt från institutionens sedvanliga praxis – Tillräckligt klar överträdelse föreligger inte
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkterna 201–203, 209, 210 och 215–228)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Orsakssamband – Begrepp – Bevisbörda
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkt 341)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Orsakssamband – Skada som består i kostnaderna för att delta i ett förfarande för kontroll av en koncentration mellan två konkurrerande företag – Kostnader som följer av sökandens fria val – Direkt orsakssamband mellan skadan och institutionens handlande saknas
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkt 343)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Orsakssamband – Skada som består i kostnaderna för betalningen av en avtalsenlig ersättning vid hävning till följd av ett beslut genom vilket en anmäld koncentration förklarats vara oförenlig med den inte marknaden – Kostnader som följer av en avtalsförpliktelse som grundas på parternas vilja – Direkt orsakssamband mellan skadan och institutionens handlande saknas
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkterna 344–350)
Utomobligatoriskt skadeståndsansvar – Villkor – Orsakssamband – Utebliven vinst till följd av ett beslut genom vilket en anmäld koncentration förklarats vara oförenlig med den inte marknaden – Företag som tillkännagett att det avstår från koncentrationen till följd av nämnda beslut – Åsidosättandet av rätten till försvar har ingen avgörande inverkan på utgången av förfarandet för kontroll av den planerade koncentrationen – Avstående från transaktionen – Direkt orsakssamband mellan skadan och institutionens handlande saknas
(Artikel 340 andra stycket FEUF)
(se punkterna 353–371)
Resumé
Tribunalen ogillar den talan om skadestånd som i två fall väckts av UPS respektive ASL Aviation Holdings. Båda bolagen yrkade ersättning för den ekonomiska skada de påstod sig ha lidit till följd av rättsstridigheten av ett beslut av kommissionen genom vilket en anmäld företagskoncentration förklarats vara oförenlig med den inre marknaden.
Genom beslut av den 30 januari 2013 (nedan kallat det omtvistade beslutet) (
1
) förklarade Europeiska kommissionen att en anmäld koncentration mellan United Parcel Service, Inc. (nedan kallat UPS) och TNT Express NV (nedan kallat TNT), två företag som var verksamma på marknaderna för internationella tjänster för expressleverans av mindre paket, var oförenlig med den inre marknaden.
Samtidigt som UPS offentligt tillkännagav att det avstod från denna koncentration väckte bolaget talan vid tribunalen om ogiltigförklaring av det omtvistade beslutet. Tribunalen biföll talan genom dom av den 7 mars 2017 (
2
) och domstolen ogillade kommissionens överklagande av tribunalens dom genom dom av den 16 januari 2019. (
3
)
Under tiden hade kommissionen förklarat att en anmäld koncentration mellan TNT och FedEx Corp. (nedan kallad FedEx), en konkurrent till UPS, var förenlig med den inre marknaden. (
4
)
I slutet av år 2017 väckte UPS skadeståndstalan mot kommissionen. Talan avsåg ersättning för den ekonomiska skada som bolaget påstod sig ha lidit till följd av att det omtvistade beslutet var rättsstridigt. (
5
) År 2018 väckte även bolagen ASL Aviation Holdings DAC och ASL Airlines (Ireland) Ltd (nedan gemensamt kallade ASL-bolagen) skadeståndstalan. De sistnämnda bolagen hade före antagandet av det omtvistade beslutet ingått kommersiella avtal med TNT som skulle genomföras efter det att koncentrationen mellan UPS och TNT hade godkänts. (
6
)
Skadeståndstalan i dessa båda fall ogillas av tribunalens sjunde avdelning i utökad sammansättning.
Tribunalens bedömning
Ogillande av UPS skadeståndstalan (mål T‑834/17)
UPS gjorde genom sin skadeståndstalan gällande att kommissionen, genom att anta det omtvistade beslutet, hade gjort sig skyldig till tillräckligt klara överträdelser av unionsrätten som medför att unionen kan ådra sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar. Enligt UPS hade kommissionen för det första åsidosatt bolagets processuella rättigheter under det administrativa förfarandet, för det andra åsidosatt motiveringsskyldigheten och för det tredje gjort en felaktig bedömning av den anmälda koncentrationen i sak.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att unionens utomobligatoriska skadeståndsansvar förutsätter att tre kumulativa villkor är uppfyllda, nämligen att det har skett en tillräckligt klar överträdelse av en rättsregel som ger enskilda rättigheter, att det verkligen föreligger en skada och att det finns ett direkt orsakssamband mellan överträdelsen och den skada som lidits.
Vad för det första gäller det påstådda åsidosättandet av UPS processuella rättigheter under det administrativa förfarandet, kritiserade bolaget kommissionen, för det första, för att den varken hade lämnat underrättelse om den slutliga versionen av den ekonometriska modell som hade använts för att analysera den anmälda koncentrationens inverkan på priserna eller om kriterierna för bedömningen av de effektivitetsvinster som koncentrationen gav upphov till. För det andra ansåg UPS att kommissionen hade åsidosatt bolagets rätt att få tillgång till de upplysningar som FedEx hade lämnat under det administrativa förfarandet.
Vad gäller den omständigheten att det inte hade lämnats underrättelse om den senaste versionen av den ekonometriska modell som kommissionen använde, påpekar tribunalen att kommissionen enligt de tillämpliga bestämmelserna faktiskt var skyldig att underrätta UPS om denna version. Eftersom kommissionen i detta avseende hade ett i hög grad begränsat, eller till och med obefintligt, utrymme för skönsmässig bedömning gjorde den sig skyldig till en tillräckligt klar överträdelse av UPS rätt till försvar genom att inte underrätta bolaget om denna modell. Med hänsyn till rättspraxis om iakttagande av rätten till försvar och domstolens dom av den 16 januari 2019 var detta åsidosättande av UPS rättigheter inte heller ursäktligt på grund av en påstådd brist på klarhet i unionsrätten, såsom kommissionen påstod.
Tribunalen avfärdar även kommissionens argument att utarbetandet av den ekonometriska modellen hade föregåtts av flera skriftväxlingar med UPS. Genom att underlåta att lämna ut den slutliga versionen av den ekonometriska modellen har kommissionen nämligen inte bara bortsett från ett processrättsligt krav som är avsett att säkerställa att förfarandet för kontroll av koncentrationer är legitimt och rättvist, utan kommissionen försatte dessutom UPS i en situation som inte gjorde det möjligt för bolaget att förstå en del av skälen till det omtvistade beslutet.
Vad däremot gäller den omständigheten att UPS inte underrättades om kriterierna för att utvärdera de effektivitetsvinster som den anmälda koncentrationen gav upphov till, påpekar tribunalen att det inte finns någon bestämmelse i unionsrätten som är tillämplig på kontroll av koncentrationer som ålägger kommissionen att i förväg på ett abstrakt sätt definiera de specifika kriterier på grundval av vilka den vill medge att en effektivitetsvinst kan anses vara kontrollerbar. Under dessa omständigheter saknas rättslig grund för UPS argument som syftar till att visa att kommissionen var skyldig att underrätta bolaget om de specifika kriterier och beviskrav som den avsåg att tillämpa för att avgöra huruvida var och en av de åberopade effektivitetsvinsterna kunde kontrolleras.
Tribunalen godtar inte heller argumentet att kommissionen skulle ha åsidosatt UPS rätt att få tillgång till vissa handlingar som FedEx tillhandahållit kommissionen under det administrativa förfarandet. UPS utnyttjade nämligen inte sin rätt till tillgång i tid och i enlighet med de formkrav som föreskrivs i tillämplig lagstiftning (underlåtenhet att vända sig till förhörsombudet) och uppfyllde därför inte villkoren för att erhålla ersättning för en skada som påstods följa av åsidosättandet av nämnda rättigheter.
Vad för det andra gäller kommissionens påstådda åsidosättande av motiveringsskyldigheten, erinrar tribunalen om att en bristfällig motivering av en unionsrättsakt i princip inte i sig kan medföra skadeståndsansvar för unionen.
Vad för det tredje gäller UPS argument avseende fel vid bedömningen i sak av den anmälda koncentrationen, påpekar tribunalen, samtidigt som den bekräftar att kommissionen begick vissa fel, att dessa fel inte utgör tillräckligt klara överträdelser av unionsrätten för att kunna ge upphov till utomobligatoriskt skadeståndsansvar för unionen. Tribunalen preciserar i detta avseende att även om kommissionen, i strid med sina egna regler (Bästa tillvägagångssätt vid framläggande av ekonomiska bevis), använde en ekonometrisk modell som väsentligt avviker från sedvanlig ekonomisk praxis, hade den ett betydande utrymme för skönsmässig bedömning vid fastställandet av denna modell. Vid sin analys av den anmälda koncentrationens verkningar grundade sig kommissionen dessutom inte uteslutande på denna ekonometriska modell, utan den gjorde även en allmän analys av den relevanta marknadens egenskaper och framhöll marknadens art och egenskaper och följderna av den planerade koncentrationen.
Slutligen finner tribunalen att UPS inte har lyckats visa att det förekom uppenbara och allvarliga fel vid bedömningen av huruvida FedEx vinster eller konkurrenssituation i koncentrationsplanen var kontrollerbara och inte heller har lagt fram något indicium som påvisar en skillnad i behandling mellan beslutet om transaktionen mellan FedEx och TNT och det omtvistade beslutet.
Efter att således ha slagit fast att den tillräckligt klara överträdelsen av UPS processuella rättigheter under det administrativa förfarandet endast bestod i att det inte hade lämnats underrättelse om den senaste versionen av den ekonometriska modell som kommissionen använde sig av för att analysera den anmälda koncentrationens inverkan på priserna, prövar tribunalen huruvida det finns ett direkt orsakssamband mellan denna rättsstridighet och de skador som UPS har åberopat, nämligen, för det första, kostnaderna för dess deltagande i förfarandet för kontroll av den anmälda koncentrationen mellan FedEx och TNT, för det andra, betalningen till TNT av en avtalsenlig ersättning vid hävning till följd av att fusionsavtalet med TNT upphävts och, för det tredje, den uteblivna vinst som följer av att det är omöjligt att genomföra detta fusionsavtal.
Vad för det första gäller kostnaderna för UPS deltagande i förfarandet för kontroll av den anmälda koncentrationen mellan FedEx och TNT konstaterar tribunalen att detta deltagande uppenbarligen var en följd av UPS fria val. Åsidosättandet av UPS processuella rättigheter i förfarandet för kontroll av koncentrationen mellan UPS och TNT kan således inte anses utgöra den avgörande orsaken till kostnaderna för dess deltagande i förfarandet för kontroll av koncentrationen mellan FedEx och TNT. Eftersom betalningen av ersättningen till TNT för hävningen hade sitt ursprung i en avtalsförpliktelse som följde av villkoren i fusionsavtalet mellan UPS och TNT, kunde de rättsstridigheter som det omtvistade beslutet var behäftat med inte heller vara den avgörande orsaken till att ersättningen betalades till TNT.
Vad slutligen gäller påståendet om UPS uteblivna vinst, påpekar tribunalen att det inte kan presumeras att koncentrationen skulle ha förklarats vara förenlig med den inre marknaden om UPS processuella rättigheter i förfarandet för kontroll av koncentrationen mellan UPS självt och TNT inte hade åsidosatts. UPS har inte heller visat eller lämnat några uppgifter som gör det möjligt för tribunalen att dra slutsatsen att kommissionen, utan detta åsidosättande, skulle ha förklarat att nämnda transaktion är förenlig med den inre marknaden. UPS avstående från den planerade koncentrationen redan från tillkännagivandet av det omtvistade beslutet medförde dessutom att det inte längre fanns något direkt orsakssamband mellan den konstaterade rättsstridigheten och den påstådda skadan.
Mot bakgrund av det ovan anförda finner tribunalen att UPS inte har styrkt att åsidosättandet av dess processuella rättigheter i förfarandet för kontroll av koncentrationen mellan UPS självt och TNT var den avgörande orsaken till de åberopade skadorna. Tribunalen ogillar således UPS skadeståndstalan i dess helhet.
Ogillande av den skadeståndstalan som väckts av ASL-bolagen (mål T‑540/18)
Den skadeståndstalan som ASL-bolagen väckt avser ersättning för den uteblivna vinst som påståtts vara en följd av att det, på grund av det omtvistade beslutet, var omöjligt att genomföra de kommersiella avtal som hade ingåtts med TNT. Till stöd för skadeståndsyrkandet gjorde ASL-bolagen gällande att kommissionen hade åsidosatt deras och UPS grundläggande rättigheter och att kommissionen hade begått allvarliga och uppenbara fel i sin bedömning av den anmälda koncentrationen mellan UPS och TNT.
Tribunalen konstaterar för det första att ASL-bolagen inte som grund för sitt eget skadeståndsyrkande kan göra gällande att UPS rätt till försvar har åsidosatts i samband med förfarandet för kontroll av koncentrationen mellan UPS och TNT. Det är, enligt tribunalens fasta praxis, nämligen nödvändigt att det skydd som följer av den regel som åberopas till stöd för en skadeståndstalan är effektivt i förhållande till den person som åberopar den och att denna person således hör till dem som den aktuella regeln ger rättigheter.
För det andra underkänner tribunalen ASL-bolagens argument att kommissionen, i samband med förfarandet för kontroll av koncentrationen mellan UPS och TNT, åsidosatte deras grundläggande rättigheter och särskilt deras rätt till god förvaltning enligt artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Tribunalen preciserar härvidlag att eftersom ASL-bolagen frivilligt hade valt att inte delta i detta förfarande hade de inte fog för att göra gällande att kommissionen hade åsidosatt deras grundläggande rättigheter i samband med detta förfarande.
För det tredje avvisar tribunalen den grund som avser att kommissionen begått allvarliga och uppenbara fel i bedömningen av den anmälda koncentrationen mellan UPS och TNT, eftersom ASL-bolagen i detta avseende endast har hänvisat till UPS ansökan i mål T‑834/17.
Mot bakgrund av dessa överväganden ogillar tribunalen ASL-bolagens talan såsom ogrundad, genom att konstatera att dessa bolag inte har visat att det omtvistade beslutet har tillkommit genom tillräckligt klara överträdelser av unionsrätten.
(
1
)	Kommissionens beslut C (2013) 431 om att en koncentration är oförenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktioner (ärende COMP/M.6570 – UPS/TNT Express).
(
2
)	Dom av den 7 mars 2017, United Parcel Service/kommissionen (T-194/13, EU:T:2017:144).
(
3
)	Dom av den 16 januari 2019, kommissionen/United Parcel Service (C-265/17 P, EU:C:2019:23).
(
4
)	Beslut av den 8 januari 2016 om att en koncentration är förenlig med den inre marknaden och EES-avtalets funktion (ärende M.7630 – FedEx/TNT Express), för vilket en sammanfattning har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (EUT C 450, 2016, s. 12).
(
5
)	Mål T-834/17, United Parcel Service mot kommissionen.
(
6
)	Mål T-540/18, ASL Aviation Holdings och ASL Airlines (Ireland)/kommissionen.