62001CC0411_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Tribunal d'instance de Metz (Frankrike) (nedan kallad domstolen i Metz) har begärt ett förhandsavgörande angående tolkningen av artiklarna 145-151 i förordning nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (nedan kallad tullkodexen).(1) Tolkningsfrågan uppstod inom ramen för en tvist som avsåg fastställande av en tullskuld som uppkom med anledning av ett tresidigt passivt förädlingsförfarande.(2)
2 Den hänskjutande domstolen vill i huvudsak få svar på om en ekonomisk aktör, från importtullarna avseende förädlingsprodukter som övergått till fri omsättning, får avräkna beloppet av de importtullar som skulle ha varit tillämpliga på de temporärt exporterade varorna på grundval av deras riktiga tulltaxenummer, i ett fall där varorna har deklarerats enligt ett felaktigt tulltaxenummer när de temporärt exporterades från gemenskapen.
Tillämpliga bestämmelser
3 I artikel 4.16 i tullkodexen föreskrivs olika tullförfaranden vilka är tillämpliga på varor som kommer in i och som lämnar gemenskapens tullområde.
Tulldeklaration
4 Alla varor som skall hänföras till ett av de tullförfaranden som föreskrivs i tullkodexen skall "omfattas av en deklaration för förfarandet i fråga" (artikel 59 i tullkodexen) i form av en "tulldeklaration", som ges in av den berörda ekonomiska aktören till det behöriga tullkontoret.
5 Deklarationen får ändras efter att den mottagits av tullen på följande villkor som anges i artikel 65:
"Deklaranten skall på egen begäran få tillåtelse att rätta en eller flera av uppgifterna i deklarationen efter det att den mottagits av tullen. Rättelsen kan dock inte göra deklarationen tillämplig på andra varor än dem som den avsåg från början.
Ingen rättelse får dock medges om ansökan därom görs efter det att tullmyndigheterna
a) har underrättat deklaranten om att de ämnar undersöka varorna,
b) har konstaterat att upplysningarna i fråga är felaktiga, eller
c) har frigjort varorna."
Kontroll i efterhand av deklarationerna
6 Enligt artikel 78 i tullkodexen får en tulldeklaration ändras av tullmyndigheterna på eget initiativ eller på deklarantens begäran även efter det att varorna har frigjorts (artikel 78.1). Särskilt "[o]m granskningen av deklarationen eller kontrollen i efterhand tyder på att de bestämmelser som gäller det berörda tullförfarandet har tillämpats på basis av felaktiga eller bristfälliga upplysningar, skall tullmyndigheterna i enlighet med fastställda bestämmelser vidta de åtgärder som krävs för att reglera situationen med hänsyn till de nya upplysningar som föreligger" (artikel 78.3).
Tillstånd för tullförfaranden med ekonomisk verkan
7 Enligt artikel 85 är användningen av vissa tullförfaranden (de så kallade ekonomiska tullförfarandena såsom exempelvis den passiva förädlingen) beroende av tillstånd som utfärdas av tullmyndigheterna. I ett sådant tillstånd skall anges "[f]örutsättningarna för användning av förfarandet i fråga" (artikel 87.1). Dessa förutsättningar varierar beroende på vilket förfarande med ekonomisk verkan som har valts.
8 För att möjliggöra undersökningen av att dessa förutsättningar även fortsättningsvis är för handen preciseras i artikel 87.2 att "[t]illståndshavaren skall underrätta tullmyndigheterna om alla förhållanden som inträder efter det att tillståndet beviljats och som kan ha inverkan på dess fortsatta giltighet eller innehåll".
Bokföring av tullbelopp i efterhand
9 I artikel 220 i tullkodexen stadgas följande, såvitt är av intresse här:
"1. Om ett tullbelopp som härrör från en tullskuld ... har bokförts med ett lägre belopp än det belopp som skulden lagligen uppgår till, skall det belopp som skall utkrävas eller återstår att kräva bokföras inom två dagar efter det att myndigheterna blivit medvetna om situationen och har möjlighet att beräkna vad beloppet lagligen uppgår till samt att fastställa vem som är gäldenär (bokföring i efterhand).
2. [B]okföring i efterhand [skall] inte ske i följande fall:
...
b) Det rätta tullbeloppet har inte bokförts på grund av ett misstag från tullmyndigheternas sida och gäldenären kunde inte rimligen ha upptäckt detta, eftersom denne för sin del handlat i god tro och följt bestämmelserna i den gällande lagstiftningen i fråga om tulldeklarationen."
Den passiva förädlingen
10 Förfarandet för passiv förädling, som är i fråga i detta mål, regleras i artiklarna 145-160 i tullkodexen.
11 Förfarandet skall "medge att gemenskapsvaror temporärt exporteras från gemenskapens tullområde för att genomgå förädlingsprocesser och att de varor som härrör från dessa processer övergår till fri omsättning med fullständig eller partiell befrielse från importtullar" (artikel 145.1).
12 Det är här lämpligt att erinra om att, enligt artikel 145.3, med "temporärt exporterade varor", avses "varor som hänförts till förfarandet för passiv förädling", med "förädlingsprocesser" avses "de processer som anges i artikel 114.2 c första, andra och tredje strecksatsen", det vill säga "behandling av varor, inklusive uppförande eller montering av varorna eller anpassning av varorna till andra varor, bearbetning av varor, reparation av varor inklusive återställande och justering av varorna". Slutligen förstås, såvitt är av intresse här, med "förädlingsprodukter", "alla produkter som härrör från förädlingsprocesser".
13 I artiklarna 147 och 148 i tullkodexen regleras beviljande av tillstånd till passiv förädling. I artikel 147.1 föreskrivs i detta avseende särskilt att "[t]illstånd att använda förfarandet för passiv förädling skall utfärdas på begäran av den person som låter genomföra förädlingsprocesserna".
14 I artikel 148 b föreskrivs att tillstånd skall beviljas endast "[n]är det bedöms vara möjligt att fastställa att förädlingsprodukterna härrör från förädling av de temporärt exporterade varorna".
15 Enligt artikel 150.2 i tullkodexen gäller följande:
"Fullständig eller partiell befrielse från importtullar enligt artikel 151[.1] skall inte beviljas, om ett av villkoren eller en av förpliktelserna som rör förfarandet för passiv förädling inte uppfylls, såvida det inte fastställs att försummelsen inte har någon avgörande inverkan på det korrekta genomförandet av förfarandet."
16 I artikel 151.1 och 151.2 stadgas i sin tur följande:
"1. Fullständig eller partiell befrielse från importtullar enligt artikel 145 skall genomföras genom att från det importtullbelopp som är tillämpligt på de förädlingsprodukter som övergått till fri omsättning avräkna det importtullbelopp som skulle ha varit tillämpligt samma dag på de temporärt exporterade varorna, om de hade importerats till gemenskapens tullområde från det land i vilket de genomgick förädlingsprocessen eller den sista förädlingsprocessen.
2. Det belopp som skall avräknas enligt punkt 1 skall beräknas på grundval av de aktuella varornas kvantitet och beskaffenhet dagen för mottagandet av deklarationen som hänför dem till förfarandet för passiv förädling och enligt andra taxeringsgrunder som är tillämpliga på dem dagen för mottagandet av deklarationen för förädlingsprodukternas övergång till fri omsättning."
Den tresidiga trafiken
17 Även bestämmelserna i artiklarna 748-787 i förordning nr 2454/93 av den 2 juli 1993 (nedan kallad genomförandeförordningen),(3) angående tresidig passiv förädling är av betydelse i förevarande mål.
18 Särskilt enligt artikel 748 föreligger tresidig passiv förädling när förädlingsprodukterna övergår till fri omsättning vid ett tullkontor i en annan medlemsstat än den där det tullkontor är beläget från vilket varorna temporärt exporterades.
19 Vidare föreskrivs i artikel 778, såvitt är av intresse här, att ett visst "informationsformulär", betecknat "informationsformulär INF 2", skall användas beträffande de varor som hänförs till det tresidiga förfarandet samt att detta formulär skall uppvisas när deklarationen för övergång till fri omsättning inges till tullkontoret (artikel 781).
Kombinerade nomenklaturen
20 Slutligen skall det påpekas att den kombinerade nomenklaturen infördes genom rådets förordning nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan.(4) I den kombinerade nomenklaturen ordnas varorna i olika nummer (nedan kallade KN-nr) med avseende särskilt på tillämpningen av tull i enlighet med den gemensamma tulltaxan.
I - Bakgrund och förfarande
21 Tvisten i målet vid den nationella domstolen uppstod i samband med ett tresidigt förfarande för passiv förädling som involverade, i olika egenskaper, företagen Hewlett Packard Italiana, Hewlett Packard France och Hewlett Packard Europe (nedan kallade HP Italien, HP Frankrike respektive HP Europa), företaget Gefco SA, tullombud (nedan kallat Gefco), samt de franska och italienska tullmyndigheterna.
22 År 1995 erhöll HP Italien tillstånd av den italienska tullmyndigheten att använda förfarandet för passiv förädling avseende temporär export av hårdvarukomponenter (kretskort) som deklarerades enligt KN-nr 8473 30 90 och för efterföljande import av förädlingsprodukter i form av laserskrivare.
23 I informationsformuläret INF 2, som utfärdades av de italienska tullmyndigheterna på HP Italiens begäran, angavs 8473 som tullens referensnummer avseende de exporterade komponenterna, det vill säga endast de fyra första siffrorna i det deklarerade tulltaxenumret.
24 Såväl tillståndet avseende passiv förädling som informationsformuläret INF 2 hade en bilaga vilken innehöll en detaljerad beskrivning av kortens tekniska utformning.
25 Kretskorten exporterades från Italien till Kina och Japan där de installerades i skrivarna, vilka i sin tur under åren 1996 och 1997 via tullkontoret i Ennery återimporterades till Frankrike av HP Frankrike för HP Europas räkning.
26 Vid återimporten deklarerade Gefco, som agerade tullombud för HP Frankrike, korten enligt KN-nr 8473 30 10, vilket var ett annat nummer än det som redan angivits vid deklarationen i Italien när varorna exporterades (KN 8473 30 90). Det nya numret var mer fördelaktigt vid beräkningen av den befrielse från tull som föreskrivs i reglerna om passiv förädling.
27 Skillnaden mellan tulltaxenumren upptäcktes i samband med den undersökning som de franska tullmyndigheterna sedermera vidtog. Av den efterföljande utredningen framgick att ombudet, som handlat på instruktion av HP Europa, ensidigt hade ändrat deklarationen. Av utredningen framgick vidare att det ifrågavarande deklarationsfelet hade upprepats flera gånger i andra transaktioner, fram till november 1996.
28 Till följd härav anklagade de franska tullmyndigheterna, genom ett första protokoll av den 3 december 1998 och genom ett andra av den 26 september 2000, Gefco för att utan erforderligt tillstånd ensidigt ha ändrat tulltaxenumren. Genom skrivelse av den 19 oktober 2000 krävde de franska tullmyndigheterna Gefco på betalning av 8 795 672 FRF som Gefco var skyldigt för tull och mervärdesskatt.
29 Gefco överklagade till domstolen i Metz och gav bland annat in en deklaration som utfärdats den 21 december 2000 av de italienska tullmyndigheterna - till följd av en begäran som HP Italien givit in den 29 november 2000 - i vilken det bekräftades att KN-nr 8473 30 90, som felaktigt deklarerats då varorna exporterats, "inte motsvarar beskrivningen av de exporterade varorna".(5)
30 Domstolen i Metz, som var osäker beträffande tolkningen av artiklarna 145-151 i gemenskapens tullkodex, har med stöd av artikel 234 EG ställt följande tolkningsfråga till domstolen:
"Skall artiklarna 145-151 i gemenskapens tullkodex tolkas så att det inom ramen för ett tresidigt förfarande för passiv förädling är förbjudet för en ekonomisk aktör att när förädlingsprodukterna övergår till fri omsättning avräkna de importtullar som skulle ha varit tillämpliga på de temporärt exporterade varorna på grundval av deras riktiga tulltaxenummer i ett fall där varorna har deklarerats enligt ett annat felaktigt tulltaxenummer när de exporterades?"
31 Gefco, den franska regeringen, den portugisiska regeringen och kommissionen har kommit in med yttranden i målet vid domstolen.
II - Rättslig analys
Parternas argument
32 Gefco har först och främst gjort gällande att skillnaden mellan tulltaxenumren som framkommit under de olika delarna av det passiva förädlingsförfarandet varit ett resultat av ett förvaltningsfel begånget av de italienska myndigheterna och att Gefco varit i god tro och ovetande om detta.
33 Under dessa omständigheter bör artikel 151.2 i tulltaxan tolkas på så sätt att den oskyldige aktören medges rätt att från den tull som belöper på förädlingsprodukterna avräkna det tullbelopp som skulle ha varit tillämpligt på de temporärt exporterade varorna på grundval av det tulltaxenummer som motsvarar deras verkliga egenskaper även om detta nummer skiljer sig från det som deklarerats vid exporten av varorna.
34 Till stöd för sin uppfattning har Gefco dessutom anfört att felet i deklarationen av de exporterade varorna i förevarande mål inte har fått någon inverkan på det passiva förädlingsförfarandets korrekta genomförande, på så sätt att befrielsen från tull motsvarar de villkor som uppställs i artikel 150.2 i tullkodexen.
35 Syftet med förfarandet för passiv förädling är nämligen att undvika att gemenskapsvaror som exporteras för att genomgå förädling utanför gemenskapens tullområde beläggs med tull när de återimporteras till gemenskapen. För att detta syfte skall kunna uppnås, har klaganden i målet vid den nationella domstolen vidare anfört, är det nödvändigt och tillräckligt att det med säkerhet fastställs att förädlingsprodukterna utgör resultatet av förädlingen av de temporärt exporterade varorna.
36 Slutligen har Gefco gjort gällande att om de franska myndigheternas motsatta ståndpunkt skulle godtas skulle det medföra att man tillämpade en sanktion som uppenbarligen inte står i proportion till kränkningen av tullbestämmelserna, vilket utan anledning skulle hindra att syftet med det ifrågavarande ekonomiska tullförfarandet uppnås.
37 Den franska regeringen hävdar å sin sida att den partiella befrielsen från importtullar i princip skall baseras på deklarationen vid den temporära exporten.
38 Detta innebär inte att det är helt uteslutet att de temporärt exporterade varornas verkliga egenskaper tas i beaktande. Varornas riktiga egenskaper och korrekta tulltaxenummer kan emellertid endast visas genom uppvisande av den korresponderande tulldokumentationen. Om denna är felaktig på grund av att tulldeklarationen var felaktig måste tulldeklarationen ändras, vilket enbart får göras på det sätt och i enlighet med de villkor som föreskrivs i gemenskapens tullbestämmelser.
39 Den franska regeringen hävdar vidare att det särskilt av artiklarna 65.1 och 87.2 i tullkodexen framgår att det ankommer på den aktör som vill att en sådan ändring skall göras att i tid begära detta hos tullmyndigheterna samt att visa för myndigheterna att det är nödvändigt att byta tulltaxenummer. I annat fall skulle inte tullmyndigheterna kunna undersöka egenskaperna hos de varor för vilka ett visst tullförfarande har beviljats.
40 För övrigt, har den franska regeringen vidare anfört, har inte Gefco heller i rätt tid utnyttjat den ytterligare möjligheten till ändring av tulldeklarationen som framgår av artikel 78 i tullkodexen, vilket innebär att klaganden inte längre kan åberopa vid den nationella domstolen att den ifrågavarande deklarationen är felaktig.
41 Den franska regeringen har följaktligen föreslagit att domstolen skall förklara att en aktör som inom ramen för ett passivt förädlingsförfarande har angivit ett felaktigt tulltaxenummer i exportdeklarationen och inte har rättat deklarationen, i enlighet med villkoren i artikel 65, innan den godkänts av tullmyndigheterna eller inte har upplyst dessa myndigheter om vad som inträffat efter det att tillståndet utfärdats och därigenom erhållit en rättelse av tulldokumentet enligt artikel 78, när förädlingsprodukterna övergår till fri omsättning, inte skall få avräkna de importtullar som skulle varit tillämpliga på de temporärt exporterade varorna på grundval av deras riktiga tulltaxenummer.
42 Den portugisiska regeringen gör i princip samma bedömning som den franska regeringen och menar att det inte är tillåtet att göra en ensidig förändring av tullklassificeringen avseende varor som exporterats temporärt.
43 Enligt den portugisiska regeringens uppfattning skall emellertid en annan lösning tillämpas när villkoren i artikel 220.2 i tullkodexen är uppfyllda. Särskilt vid ett tresidigt passivt förädlingsförfarande skall tullen på den ort dit förädlingsprodukterna importerats beakta det riktiga tulltaxenumret för varorna när den felaktiga klassificeringen beror på ett fel som tullmyndigheterna på exportorten begått och som aktören inte rimligen kunnat upptäcka, förutsatt att vederbörande följt alla de regler som är tillämpliga på tulldeklarationen. Enligt den portugisiska regeringen ankommer det i vart fall på den nationella domstolen att undersöka om dessa villkor är uppfyllda i det aktuella målet.
44 Kommissionen har å sin sida inledningsvis anfört att förfarandet för passiv förädling är beroende av ett tillstånd som utfärdas för en viss ekonomisk transaktion och för en viss bestämd typ av varor samt att detta innebär att, när det föreligger en skillnad mellan det deklarerade tulltaxenumret och de riktiga egenskaperna hos de temporärt exporterade varorna, den nationella domstolen först och främst skall fastställa om det beviljade tillståndet, med hänsyn till ordalydelsen, är tillräckligt för att omfatta de varor som faktiskt exporterats.
45 Kommissionen har vidare anfört att även om tillståndet i förevarande fall innehåller ett felaktigt tulltaxenummer hänvisar det till en bifogad detaljerad beskrivning varigenom förklaras på vilket sätt varornas egenskaper exakt skall bestämmas och av vars innehåll tycks kunna utläsas att det omfattar även de varor som faktiskt exporterats.
46 Även om så vore fallet, har kommissionen vidare anfört, återstår det emellertid att avgöra om det konstaterade åsidosättandet av reglerna om passivt förädlingsförfarande, i förevarande fall den felaktiga tulldeklarationen, har haft någon inverkan på det korrekta genomförandet av förfarandet. Enligt artikel 150.2 är det nämligen endast i sådana fall som nämnda åsidosättande skulle kunna medföra en sanktionsåtgärd.
47 Enligt kommissionen måste det utan tvekan uteslutas att den felaktiga deklarationen avseende egenskaperna hos de temporärt exporterade varorna kan inverka på genomförandet av tullförfarandet i det fall deklarationen, i syfte att fästa avseende vid de exporterade varornas verkliga egenskaper, sedermera rättats i den mening som avses i artikel 78.3. I sådant fall skulle nämligen ingenting hindra att den tullskuld som härrör från importen av förädlingsprodukterna bestämdes på grundval av de riktiga egenskaperna hos de temporärt exporterade varorna, även om dessa egenskaper skiljer sig från dem som ursprungligen deklarerats.
48 Även om rättelsen inte ägde rum, har kommissionen vidare anfört, skulle det ändå vara möjligt för den berörda parten att i målet visa de temporärt exporterade varornas riktiga egenskaper samt det faktum att förädlingsprodukterna faktiskt erhållits genom bearbetning av dessa varor. För att klargöra förhållandet borde parten i ett sådant fall emellertid använda sig av bevis - såsom en kontroll som genomförts av tullmyndigheterna i efterhand eller ett expertutlåtande - som med absolut säkerhet skulle kunna motsäga innehållet i tulldokumentet, vilket således entydigt skulle kunna bekräfta att den felaktiga deklarationen av de temporärt exporterade varornas egenskaper inte inverkat på det ifrågavarande tullförfarandets genomförande.
49 I förevarande fall är dessa villkor uppfyllda, vilket kommissionen har preciserat under den muntliga förhandlingen, eftersom de exporterade varornas egenskaper och identiteten hos varorna före och efter bearbetningen är lätt att kontrollera på basis av den detaljerade beskrivning som bifogats de ursprungliga tulldokumenten. Som ett resultat av en kontroll i efterhand har för övrigt de italienska tullmyndigheterna huvudsakligen bekräftat att Gefco korrekt återgivit de faktiska omständigheterna.
50 Kommissionen anser således att, när de temporärt exporterade varorna deklarerats med felaktiga tulltaxenummer, det ankommer på den som är skyldig att betala tullen att visa att den felaktiga deklarationen inte har haft någon faktisk inverkan på det passiva förädlingsförfarandets korrekta genomförande. Om detta visas, och särskilt om det exakta tulltaxenumret för de temporärt exporterade varorna med säkerhet kan fastställas genom en efterföljande tullkontroll, har den som är skyldig att betala tullen, när förädlingsprodukterna övergår till fri omsättning, rätt att avräkna de importtullar som skulle varit tillämpliga på de temporärt exporterade varorna på grundval av deras riktiga tulltaxenummer.
Bedömning
51 Vid en bedömning av de olika ståndpunkterna måste jag först och främst påpeka att det inte framstår som ändamålsenligt för att besvara de här aktuella frågorna att, som den portugisiska regering har gjort, åberopa artikel 220.2 i tullkodexen.
52 Jag erinrar om att enligt denna bestämmelse skall bokföring i efterhand inte ske när "[d]et rätta tullbeloppet ... inte [har] bokförts på grund av ett misstag från tullmyndigheternas sida och gäldenären ... inte rimligen [kunde] ha upptäckt detta, eftersom denne för sin del handlat i god tro och följt bestämmelserna i den gällande lagstiftningen i fråga om tulldeklarationen".
53 Nu synes det mig inte som om det är ändamålsenligt att välja denna väg i förevarande mål, även om det teoretiskt sett är genomförbart. Visserligen har faktiskt den franska tullen, efter att ha fastställt tullbeloppet avseende förädlingsprodukterna till en viss nivå med hänsyn till det av Gefco vid importen deklarerade tulltaxenumret, ändrat och höjt beloppet enligt artikel 220.1 i tullkodexen på grundval av det andra tulltaxenummer som deklarerades vid exporten. Det fel som föranlett bokföringen i efterhand av tullen har dock varken orsakats av de franska tullmyndigheterna eller av de italienska, utan i huvudsak av oskicklighet från exportören HP Italiens sida, som har använt ett felaktigt tulltaxenummer i sin exportdeklaration.(6) Det verkar således inte som att det första villkoret som anges i artikel 220.2 är uppfyllt, vilket utgör ett hinder mot bokföring i efterhand.
54 Att hävda att "gäldenären [inte rimligen kunde] ha upptäckt detta" fel (såsom föreskrivs i artikel 220), låter sig inte heller göras eftersom det tvärtom följer av omständigheterna att Gefco var medvetet om felet och på grund härav ensidigt ändrade tulldeklarationerna vid importen av förädlingsprodukterna.
55 Således kan inte heller det sista villkoret som anges i artikel 220.2 i tullkodexen anses uppfyllt i förevarande mål.
56 För att nu övergå till den centrala delen av den diskussion som förevarit mellan parterna, vill jag inledningsvis påpeka att ingen av parterna har ifrågasatt att det i målet förekommit ett åsidosättande av villkoren för ett passivt förädlingsförfarande, eftersom det har fastslagits att en felaktig deklaration tillhandahölls i samband med exporten och att tullmyndigheterna inte informerats om felaktigheten.
57 På samma sätt har det inte ifrågasatts att det följer av artikel 150.2 i tullkodexen att åsidosättande av de villkor som gäller för det ifrågavarande tullförfarandet inte nödvändigtvis medför en höjning av tullen om det visats att åsidosättandet inte har haft betydande inverkan på förfarandets genomförande.
58 Som tydligt framgått i det föregående går parternas uppfattningar i sär beträffande huruvida sådan bevisning får åberopas också i ett fall som det förevarande, i vilket åsidosättandet har konstaterats och det inte skett någon efterföljande ändring av exportdeklarationen och av tillståndet till passiv förädling i den mening som avses i artikel 78.3 i tullkodexen.
59 Den franska regeringen förefaller anse att ändringen av tulldokumentet är nödvändig eftersom det tycks finnas ett slags tvingande antagande beträffande dess sanningsenlighet, och att det därför inte vore möjligt att på annat sätt bevisa att förädlingsprodukterna faktiskt erhållits genom bearbetning av de temporärt exporterade varorna. Gefco och kommissionen har däremot gjort gällande att den berörda parten likaväl kan tillhandahålla bevis på annat sätt också vid avsaknad av en formell ändring av tulldeklarationen.
60 För min del måste jag först och främst påpeka att om man bortser från de olika principiella ståndpunkterna skulle man kanske kunna besvara den i målet aktuella frågan på ett sätt som står i överensstämmelse med båda dessa uppfattningar utan att nödvändigtvis behöva göra ett i förväg bestämt ståndpunktstagande. Jag anser faktiskt, med hänsyn till det särskilda fall som är i fråga här, att det skulle vara möjligt att hitta en lösning med direkt stöd av artikel 78 i tullkodexen, såsom domstolen tolkat denna bestämmelse i den nyligen meddelade domen i målet Overland.(7)
61 I detta mål ombads domstolen uttala sig i fråga om en aktör som vid importen av vissa varor felaktigt hade deklarerat ett värde som var högre än det riktiga värdet. När aktören blev medveten om felet hade han krävt återbetalning av den del av tullen som han inte varit skyldig att betala. Återbetalningen beviljades, men beslutet ogiltigförklarades sedermera. I domen ansåg inte domstolen att det var nödvändigt att lämna ett principiellt svar på frågan om tullmyndigheten var skyldig att vidta åtgärder för att ändra tulldeklarationen i den mening som avses i artikel 78 i tullkodexen och på vilka villkor. Domstolen nöjde sig med att notera att tullmyndigheten i ett första skede hade beviljat återbetalning och att "[e]n sådan ansökan [endast kunde] bifallas om tullmyndigheterna på nytt [hade] granska[t] tulldeklarationerna mot bakgrund av de nya upplysningar som ... hade lämnat[s]. Följaktligen [skulle tullmyndigheten] anses ha godtagit att göra en granskning av deklarationerna och, efter granskningen och i enlighet med resultaten av denna, ha fattat de beslut som krävdes för att 'reglera situationen', i den mening som avses i artikel 78.3 i tullkodexen, med beaktande av att deklarationerna var bristfälliga till följd av ett oavsiktligt misstag från deklarantens sida" (punkt 23).
62 Domstolen har med andra ord bekräftat att ett beslut från tullmyndigheten vars ordalydelse inte är förenlig med en föregående felaktig tulldeklarations ordalydelse kan (eller snarare skall) betraktas som ett underförstått beslut om att avhjälpa felet i denna deklaration i den mening som avses i artikel 78 i tullkodexen.
63 I det aktuella målet har de italienska tullmyndigheterna, som följd av en begäran enligt artikel 78 i tullkodexen, ansett att exportdeklarationen inte var sanningsenlig, genom att påvisa att de exporterade varornas egenskaper inte motsvarade dem som dokumenterats. Vid tillämpning av återgiven rättspraxis följer att ett sådant underkännande skall anses motsvara ett - om än underförstått - rättelsebeslut avseende en exportdeklaration i den mening som avses i artikel 78 i tullkodexen.
64 Efter att ha klarlagt detta tror jag inte att det är nödvändigt att uppehålla sig kring den principfråga som, vilket framgått (punkterna 58 och 59), parterna är djupt oeniga om, också på grund av att det inte verkar gå att härleda något stöd för ett entydigt och bestämt svar ur tullkodexen. Jag begränsar mig härvidlag till att uttrycka min förvåning över en lösning som, för gott och under alla omständigheter, utesluter möjligheten att ställa alternativa bevis i den aktuella typen av mål, eftersom detta inte tycks stämma väl överens med systemets syften och med en rättvis och skälig bedömning av detsamma.
65 Jag anser särskilt att åtminstone i sådana särskilda fall i vilka tullmyndigheten har underkänt innehållet i relevanta dokument, för så vitt dokumenten ger vid handen en felaktig klassificering av varorna och en riktig klassificering enkelt skulle kunna fastställas med hjälp av bevisning om varornas verkliga egenskaper, kan inte den berörda partens rätt att ställa sådan bevisning uteslutas, även i avsaknad av en formell ändring av tulldokumenten.
66 I annat fall skulle man faktiskt inte endast göra artikel 150.2 meningslös, utan även riskera att inte följa syftet med det passiva förädlingsförfarandet eftersom man påför aktörerna en högre tull som inte är berättigad enligt syftena med den gemensamma handelspolitik som uppställs genom tullkodexen i dess helhet, och genom bestämmelserna om passiv förädling i synnerhet.
67 Det här aktuella målet framstår för mig som just ett av dessa särskilda fall, med hänsyn till att de italienska tullmyndigheterna har bekräftat att det tulltaxenummer under vilket varorna deklarerats och varigenom exporten tilläts varit felaktigt.
68 Således ankommer det uppenbarligen på den nationella domstolen att göra bedömningen av de faktiska omständigheterna och att fastställa huruvida Gefco har ställt det ifrågavarande beviset. Här begränsar jag mig till att påpeka att det i här aktuellt mål inte förefaller särskilt svårt att fastställa de temporärt exporterade varornas verkliga egenskaper och överensstämmelsen mellan dessa varor och komponenterna i förädlingsprodukterna. Bevisningen underlättas faktiskt av att korten har installerats i skrivarna utan att genomgå någon förändring och kan därför framgå både av den detaljerade tekniska beskrivningen som bifogats tulltillståndet och av informationsformuläret INF 2, och av den motsvarande deklaration som utfärdats av de italienska tullmyndigheterna som resultat av en begäran om ändring som också åberopats av kommissionen under den muntliga förhandlingen.
69 Mot bakgrund av vad som framgått ovan föreslår jag följaktligen att domstolen skall besvara den tolkningsfråga som ställts av domstolen i Metz på så sätt att artiklarna 145-151 i gemenskapens tullkodex skall tolkas så att de i ett fall som det förevarande inte utgör något hinder mot att en aktör som deklarerat varor vilka hänförts till ett passivt förädlingsförfarande under ett felaktigt tulltaxenummer skall ha rätt att, när förädlingsprodukterna övergår till fri omsättning, avräkna de importtullar som skulle varit tillämpliga på de temporärt exporterade varorna på grundval av deras riktiga tulltaxenummer.
III - Förslag till avgörande
70 Mot bakgrund av vad som framförts i det föregående föreslår jag att domstolen skall fastställa följande:
Artiklarna 145-151 i gemenskapens tullkodex skall tolkas så att de i ett fall som det förevarande inte utgör något hinder mot att en aktör som deklarerat varor vilka hänförts till ett passivt förädlingsförfarande under ett felaktigt tulltaxenummer skall ha rätt att, när förädlingsprodukterna övergår till fri omsättning, avräkna de importtullar som skulle varit tillämpliga på de temporärt exporterade varorna på grundval av deras riktiga tulltaxenummer.
(1) - Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 (EGT L 302, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 16, s. 4).
(2) - Se punkterna 11 och 18 nedan.
(3) - Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 253, s. 1; svensk specialutgåva, område 2, volym 10, s. 1).
(4) - Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 (EGT L 256, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i ändrad lydelse enligt förordning (EG) nr 1734/96 (EGT L 238, s. 1).
(5) - Se inlaga från Circoscrizione doganale di Milano (Milanos tullmyndighet) I av den 21 december 2000 (bilaga nr 9 till Gefcos skriftliga yttrande).
(6) - Se bilagorna nr 7 och 8 som Gefco givit in i målet.
(7) - Dom av den 5 december 2002 i mål C-379/00, Overland (REG 2002, s. I-0000).