EUR-Lex - 61998B0106 - SV
Avis juridique important
|
61998B0106
Förstainstansrättens beslut (första avdelningen) den 4 augusti 1999.
-
Fratelli Murri SpA mot Europeiska kommissionen.
-
Skadeståndstalan - Utomobligatoriskt skadestånd - Preskriptionstid.
-
Mål T-106/98.
Rättsfallssamling 1999 s. II-02553
Sammanfattning
Nyckelord
1 Skadeståndstalan - Preskriptionstid - Den tidpunkt då fristen börjar löpa - Daglig förlust av ränta på skadans belopp - Saknar betydelse (EG-fördraget, artikel 215 andra stycket (nu artikel 288 andra stycket EG); EG-stadgan för domstolen, artikel 43) 2 Skadeståndstalan - Preskriptionstid - Avbrott - Villkor (EG-fördraget, artikel 173 (nu artikel 230 EG i ändrad lydelse) och artikel 175 (nu artikel 232 EG); EG-stadgan för domstolen, artikel 43)
Sammanfattning
1 För att gemenskapen skall kunna ådra sig utomobligatoriskt skadeståndsansvar och för att det skall uppkomma en rätt till ersättning för den skada som har lidits, följer det av artikel 215 andra stycket i fördraget (nu artikel 288 andra stycket EG) att flera villkor skall vara uppfyllda, nämligen att det handlande som läggs institutionen till last är rättsstridigt, att det föreligger en verklig skada och att det finns ett orsakssamband mellan institutionens handlande och den åberopade skadan. Preskriptionsfristen kan inte börja löpa förrän samtliga förutsättningar för skadeståndsskyldigheten är uppfyllda och i synnerhet inte innan den skada som skall ersättas har blivit definitiv. Den dagliga förlusten av ränta på skadans belopp, för vilket det har yrkats skadestånd vid förstainstansrätten, avbryter emellertid inte preskriptionstiden. Eftersom räntan beräknas på det belopp som skadan uppgick till när den blev definitiv, syftar räntan nämligen endast till att justera ersättningen. Räntan skall således inte förväxlas med den händelse som föranleder talan i den mening som avses i artikel 43 i stadgan för domstolen, från och med vilken den femåriga preskriptionstiden börjar löpa. 2 Preskriptionstiden för att väcka talan om gemenskapens skadeståndsansvar avbryts antingen genom att talan väcks vid gemenskapsdomstolen, eller genom att det dessförinnan görs en framställning hos gemenskapens behöriga institutioner, varvid det i sistnämnda fall emellertid krävs, för att preskriptionen skall avbrytas, att det efter framställningen väcks talan inom de frister som fastställs i artiklarna 173 (nu artikel 230 EG i ändrad lydelse) och 175 i fördraget (nu artikel 232 EG).