62017TJ0266
BENDROJO TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS
2018 m. rugsėjo 20 d. (
*1
)
„Europos Sąjungos prekių ženklas – Protesto procedūra – Europos Sąjungos žodinio prekių ženklo UROAKUT paraiška – Ankstesni nacionalinis ir tarptautinis vaizdiniai prekių ženklai „UroCys“ – Santykinis atmetimo pagrindas – Galimybės supainioti nebuvimas – Teisė pakeisti sprendimą – Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas (dabar – Reglamento (ES) 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas)“
Byloje T‑266/17
Kwizda Holding GmbH, įsteigta Vienoje (Austrija), atstovaujama advokatų L. Wiltschek, D. Plasser ir K. Majchrzak,
ieškovė,
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO), atstovaujamą S. Hanne,
atsakovę,
kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme,
Dermapharm GmbH, įsteigta Vienoje, atstovaujama advokatų H. Kunz-Hallstein ir R. Kunz-Hallstein,
dėl ieškinio, pareikšto dėl 2017 m. kovo 7 d. EUIPO ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1221/2016-4), susijusio su protesto procedūra tarp Dermapharm ir Kwizda Holding,
BENDRASIS TEISMAS (pirmoji kolegija),
kurį sudaro pirmininkė I. Pelikánová, teisėjai V. Valančius ir U. Öberg (pranešėjas),
kancleris E. Coulon,
susipažinęs su ieškiniu, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2017 m. gegužės 9 d.,
susipažinęs su EUIPO atsakymu į ieškinį, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2017 m. liepos 5 d.,
susipažinęs su įstojusios į bylą šalies atsakymu į ieškinį, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2017 m. liepos 18 d.,
atsižvelgęs į tai, kad bylos šalys per tris savaites po to, kai buvo pranešta apie rašytinės proceso dalies pabaigą, nepateikė prašymo surengti teismo posėdį, ir pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 106 straipsnio 3 dalį nusprendęs priimti sprendimą be žodinės proceso dalies,
priima šį
Sprendimą
Ginčo aplinkybės
1
2015 m. kovo 20 d. ieškovė Kwizda Holding GmbH pagal iš dalies pakeistą 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1) (panaikintas 2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/1001 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (OL L 154, 2017, p. 1)) pateikė Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybai (EUIPO) paraišką įregistruoti Europos Sąjungos prekių ženklą.
2
Prašomas įregistruoti prekių ženklas buvo žodinis žymuo UROAKUT.
3
Prekės, kurioms buvo prašoma įregistruoti prekių ženklą, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 5 klasei ir atitinka šį aprašymą: „Maisto papildai ir dietiniai produktai; medicininiai ir veterinariniai preparatai ir prekės“.
4
Prekių ženklo paraiška buvo paskelbta 2015 m. kovo 26 d.Bendrijos prekių ženklų biuletenyje Nr. 2015/058.
5
2015 m. birželio 26 d. įstojusi į bylą šalis Dermapharm GmbH pagal Reglamento Nr. 207/2009 41 straipsnio 1 dalies a punktą (dabar – Reglamento 2017/1001 46 straipsnio 1 dalies a punktas) pateikė protestą dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo registracijos šio sprendimo 3 punkte nurodytoms prekėms.
6
Protestas buvo grindžiamas šiais ankstesniais prekių ženklais:
–
Austrijoje registruotu vaizdiniu toliau vaizduojamu prekių ženklu; šio prekių ženklo paraiška buvo pateikta 2011 m. gruodžio 5 d., o prekių ženklas įregistruotas 2012 m. kovo 28 d. numeriu 6034/2011 ir visų pirma skirtas žymėti 5 klasės prekėms, kurios atitinka šį aprašymą: „Dietos produktai ir maisto papildai, skirti medicininiams tikslams, išskyrus podagros gydymą ar prevenciją“:
–
nurodytu tarptautiniu prekių ženklu, kurio registracija ėmė galioti 2012 m. birželio 5 d. ir kurio numeris yra 1137575; jo suteikiamos apsaugos galiojimas buvo išplėstas įtraukiant Vokietiją šio sprendimo 6 punkto pirmoje įtraukoje nurodytoms 5 klasės prekėms.
7
Protestas buvo grindžiamas Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkte (dabar – Reglamento Nr. 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) nurodytu pagrindu.
8
2016 m. gegužės 3 d. Protestų skyrius patenkino visą protestą, atmetė registracijos paraišką ir priteisė iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
9
2016 m. liepos 4 d. ieškovė, remdamasi Reglamento Nr. 207/2009 58–64 straipsniais (dabar – Reglamento 2017/1001 66–71 straipsniai), pateikė EUIPO apeliaciją dėl Protestų skyriaus sprendimo.
10
2017 m. kovo 7 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) EUIPO ketvirtoji apeliacinė taryba atmetė apeliaciją ir paliko galioti sprendimą atmesti minėtą registracijos paraišką. Konstatavusi, kad atitinkamą visuomenę sudaro plačioji vokiškai kalbančių Vokietijoje ir Austrijoje gyvenančių asmenų visuomenė, kuri yra pakankamai informuota, protingai pastabi ir nuovoki, ir visuomenė, kurią sudaro medicinos ir farmacijos srities specialistai, kurių pastabumo lygis didelis, Apeliacinė taryba patvirtino, kad nurodytos prekės yra tapačios arba labai panašios. Ji patvirtino Protestų skyriaus išvadą, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, vidutiniškai panašūs vizualiai ir fonetiškai, nes turi bendrą pradžios elementą „uro“, sutampa jų struktūra ir jie yra panašaus ilgio. Dėl konceptualaus panašumo Apeliacinė taryba nusprendė, kad žymenys, nagrinėjami kaip visuma, atitinkamai visuomenei nieko nereiškė, taigi „tam tikras konceptualus panašumas“ pasireiškė tuo, kad sutapo žymenų pradžia. Todėl, remdamasi vidutiniu ankstesnių prekių ženklų skiriamuoju pobūdžiu, Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad egzistuoja visuomenės, įskaitant specializuotąją aukšto pastabumo lygio visuomenę, suklaidinimo galimybė.
Šalių reikalavimai
11
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
patenkinti ieškinį ir pakeisti ginčijamą sprendimą taip, kad būtų atmestas įstojusios į bylą šalies protestas,
–
prireikus panaikinti ginčijamą sprendimą ir grąžinti bylą nagrinėti EUIPO apeliacinei tarybai,
–
priteisti iš įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas, patirtas vykstant procesui Bendrajame Teisme ir procedūrai Apeliacinėje taryboje,
–
priteisti iš įstojusios į bylą šalies bylinėjimosi išlaidas, patirtas vykstant procedūrai Protestų skyriuje.
12
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
13
Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo vienintelį pagrindą – Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimą.
14
Ji iš esmės teigia, kad Apeliacinė taryba padarė klaidingą išvadą, kad atitinkama visuomenė gali supainioti ankstesnius prekių ženklus ir prašomą įregistruoti prekių ženklą.
15
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
16
Pagal Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktą, ankstesnio prekių ženklo savininkui užprotestavus, prekių ženklas, kurį prašoma įregistruoti, neregistruojamas, jeigu dėl savo panašumo į ankstesnį prekių ženklą ar tapatumo jam arba dėl prekių ar paslaugų, kurias žymi abu prekių ženklai, panašumo ar tapatumo yra galimybė suklaidinti visuomenę toje teritorijoje, kur ankstesnis prekių ženklas yra apsaugotas. Suklaidinimo galimybė apima ir galimybę sieti su ankstesniu prekių ženklu.
17
Pagal nusistovėjusią jurisprudenciją galimybę supainioti sudaro tikimybė, kad visuomenė gali manyti, jog nagrinėjamos prekės ar paslaugos yra pagamintos arba suteiktos tos pačios įmonės arba ekonomiškai susijusių įmonių. Pagal tą pačią jurisprudenciją supainiojimo galimybė turi būti visapusiškai vertinama atsižvelgiant į tai, kaip atitinkama visuomenė suvokia nagrinėjamus žymenis ir prekes ar paslaugas, ir į visus konkrečiam atvejui būdingus veiksnius, ypač į žymenų panašumo ir jais žymimų prekių ar paslaugų panašumo tarpusavio priklausomybę (žr. 2007 m. birželio 12 d. Sprendimo VRDT / Shaker, C‑334/05 P, EU:C:2007:333, 33 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2016 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo Sun Cali / EUIPO – Abercrombie & Fitch Europe (SUN CALI), T‑512/15, EU:T:2016:527, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
18
Siekiant taikyti Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktą galimybė supainioti reiškia, kad prekių ženklai, dėl kurių kilo ginčas, yra tapatūs arba panašūs ir kad prekės ar paslaugos, kurioms jie skirti, yra tapačios arba panašios. Šios sąlygos yra kumuliacinės (žr. 2009 m. sausio 22 d. Sprendimo Commercy / VRDT – easyGroup IP Licensing (easyHotel), T‑316/07, EU:T:2009:14, 42 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; 2016 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo SUN CALI, T‑512/15, EU:T:2016:527, 45 punktą).
19
Būtent atsižvelgiant į tai reikia išnagrinėti, ar Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad yra suklaidinimo galimybė, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktą.
Dėl atitinkamos teritorijos
20
Remiantis ginčijamo sprendimo 12 punktu galima daryti aiškią išvadą, jog Apeliacinė taryba nusprendė, kad atitinkama teritorija yra Vokietijos ir Austrijos teritorija, t. y. teritorija, kurioje saugomi ankstesni prekių ženklai. Šis vertinimas, kuris, beje, neginčijamas, turi būti patvirtintas.
Dėl atitinkamos visuomenės ir jos pastabumo lygio
21
Pagal jurisprudenciją visapusiškai vertinant galimybę supainioti reikia atsižvelgti į atitinkamos kategorijos prekių vidutinį vartotoją, kuris yra pakankamai informuotas, protingai pastabus ir nuovokus. Taip pat reikia atsižvelgti į tai, kad vidutinio vartotojo pastabumas gali skirtis priklausomai nuo nagrinėjamų prekių ar paslaugų kategorijos (2009 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Aceites del Sur-Coosur / Koipe, C‑498/07 P, EU:C:2009:503, 74 punktas; taip pat žr. 2007 m. vasario 13 d. Sprendimo Mundipharma / VRDT – Altana Pharma (RESPICUR), T‑256/04, EU:T:2007:46, 42 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
22
Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo 12 ir 21 punktuose Apeliacinė taryba konstatavo, kad atitinkamą visuomenę sudaro vokiškai kalbanti Vokietijos ir Austrijos visuomenė ir kad nurodytos 5 klasės prekės buvo skirtos ir plačiajai visuomenei, kuri turi būti laikoma pakankamai informuota, protingai pastabia ir nuovokia ir turinčia vidutinį pastabumo lygį, ir visuomenei, sudarytai iš medicinos ir farmacijos srities specialistų, kurių pastabumo lygis yra aukštas.
23
Nors ieškovė nekelia klausimo dėl atitinkamos visuomenės apibrėžimo, ji ginčija Apeliacinės tarybos vertinimą, kad atitinkamas vidutinis vartotojas priklauso „plačiajai visuomenei“, kurios pastabumo lygis yra vidutinis. Ieškovė tvirtina, kad medicinos preparatai ar dietiniai produktai ir maisto papildai yra skirti ypatingų mitybos poreikių turinčiai visuomenei, taigi ir specializuotos visuomenės, ir vidutinio vartotojo pastabumo lygis bus didesnis arba aukštas, kiek tai susiję su nurodytomis prekėmis, nepaisant to, ar jos parduodamos pagal receptą, ar ne.
24
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
25
Visų pirma reikia priminti, kad tuo atveju, kai atitinkamos prekės yra vaistai arba farmacijos produktai, atitinkamą visuomenę sudaro medicinos specialistai ir pacientai, kurie yra galutiniai minėtų prekių vartotojai (žr. 2010 m. gruodžio 15 d. Sprendimo Novartis / VRDT – Sanochemia Pharmazeutika (TOLPOSAN), T‑331/09, EU:T:2010:520, 21 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2017 m. spalio 5 d. Sprendimo Forest Pharma / EUIPO – Ipsen Pharma (COLINEB), T‑36/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:690, 49 punktą). Taigi reikia patvirtinti tokį Apeliacinės tarybos pateiktą atitinkamos visuomenės apibrėžimą.
26
Be to, jurisprudencijoje įtvirtinta, kad, viena vertus, medicinos specialistai yra labai pastabūs skirdami vaistus. Kita vertus, iš to matyti, kad, kalbant apie galutinius vartotojus, tais atvejais, kai farmacijos produktai parduodami be recepto, reikia daryti prielaidą, jog šie produktai domina vartotojus, kurie laikomi pakankamai informuotais ir pastabiais bei nuovokiais, nes tokie produktai daro įtaką jų sveikatos būklei, ir kad mažai tikėtina, jog šie vartotojai supainios skirtingus tokių prekių tipus. Be to, net darant prielaidą, kad gydytojo receptas yra privalomas, išrašant šiuos produktus vartotojų pastabumo lygis gali būti labai aukštas, turint omenyje tai, kad tai yra farmacijos produktai. Taigi galima manyti, jog kalbant apie vaistus, išduodamus pagal gydytojo receptą arba be jo, pakankamai informuotų ir protingai pastabių bei nuovokių vartotojų pastabumo laipsnis yra didesnis (žr. 2010 m. gruodžio 15 d. Sprendimo TOLPOSAN, T‑331/09, EU:T:2010:520, 26 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
27
Iš šios jurisprudencijos taip pat matyti, kad šios išvados taikomos ir tuo atveju, kai farmacijos produktai yra skirti nesunkioms ligoms ir sutrikimams gydyti (2015 m. gegužės 13 d. Sprendimo Ferring / VRDT – Kora (Koragel), T‑169/14, nepaskelbtas Rink., EU:T:2015:280, 31 punktas), kaip yra kai kurių šlapimo takų ligų atvejais.
28
Tas pats pasakyta bendrai apie visus dietinius produktus ir maisto papildus, kurie nėra vaistai tikrąja to žodžio prasme, tačiau laikomi sveikatos srities produktais, bendrai skirtais sveikatos būklei pagerinti, ir kurie gali lemti padidėjusį pakankamai informuotų, protingai pastabių bei nuovokių vartotojų pastabumo lygį (2015 m. lapkričio 26 d. Sprendimo Bionecs / VRDT – Fidia farmaceutici (BIONECS), T‑262/14, nepaskelbtas Rink., EU:T:2015:888, 19 punktas; taip pat žr. 2009 m. gruodžio 15 d. Sprendimo Trubion Pharmaceuticals / VRDT – Merck (TRUBION), T‑412/08, nepaskelbtas Rink., EU:T:2009:507, 28 punktą).
29
Šiuo atveju 5 klasės prekėms, kurioms skirtas prašomas įregistruoti prekių ženklas, bendra tai, kad iš esmės jos skirtos prekybai vadovaujantis rekomendacija arba yra skiriamos sveikatos priežiūros specialisto, receptą išrašančio gydytojo, farmacininko ar veterinarijos gydytojo. Atsižvelgiant į jų tiesioginę įtaką naudotojo sveikatai ir į patologijų, kurioms gydyti jie skirti, specifiką, reikia laikyti, kad iš esmės vartotojai bus pakankamai informuoti, ypač pastabūs ir nuovokūs, taigi atitinkamos visuomenės, nesvarbu, ar tai būtų plačioji visuomenė, ar specialistai, pastabumo lygis bus aukštas (šiuo klausimu žr. 2014 m. balandžio 9 d. Sprendimo Farmaceutisk Laboratorium Ferring / VRDT – Tillotts Pharma (OCTASA), T‑501/12, nepaskelbtas Rink., EU:T:2014:194, 32 punktą ir 2017 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Laboratorios Ern / EUIPO – Ascendo Medienagentur (SLIMDYNAMICS), T‑700/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:896, 24 punktą).
30
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad ginčijamo sprendimo 21 punkte Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, kad tam tikros atitinkamos visuomenės dalies pastabumo lygis yra tik vidutinis.
Dėl prekių palyginimo
31
Pagal suformuotą jurisprudenciją, siekiant įvertinti atitinkamų prekių ar paslaugų panašumą, reikia atsižvelgti į visus svarbius ryšį tarp jų apibūdinančius veiksnius. Šie veiksniai pirmiausia yra jų pobūdis, paskirtis, naudojimas, taip pat tai, ar jos tarpusavyje konkuruoja, ar viena kitą papildo. Galima taip pat atsižvelgti į kitus veiksnius, kaip antai atitinkamų prekių platinimo kanalus (žr.2016 m. sausio 21 d. Sprendimo Hesse / VRDT, C‑50/15 P, EU:C:2016:34, 21 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2007 m. liepos 11 d. Sprendimo El Corte Inglés / VRDT – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños), T‑443/05, EU:T:2007:219, 37 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
32
Nagrinėjamu atveju ginčijamo sprendimo 14 ir 15 punktuose Apeliacinė taryba nusprendė, kad ginčijamos 5 klasės prekės yra tapačios arba labai panašios į prekes, kurioms skirti ankstesni prekių ženklai.
33
Šias išvadas, kurių, beje, ieškovė neginčijo, reikia patvirtinti.
Dėl žymenų palyginimo
34
Visapusis galimybės supainioti vertinimas, kiek jis susijęs su vizualiu, fonetiniu ar konceptualiu žymenų, dėl kurių kilo ginčas, panašumu, turi būti pagrįstas bendru jų sukeliamu įspūdžiu, atsižvelgiant, be kita ko, į jų skiriamuosius ir dominuojančius elementus. Vidutinio atitinkamų prekių ar paslaugų vartotojo prekių ženklų suvokimas turi lemiamą reikšmę atliekant visapusį minėtos galimybės supainioti vertinimą. Šiuo atžvilgiu pabrėžtina, kad vidutinis vartotojas prekių ženklą paprastai suvokia kaip visumą ir nenagrinėja įvairių jo detalių (žr. 2007 m. birželio 12 d. Sprendimo VRDT / Shaker, C‑334/05 P, EU:C:2007:333, 35 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
35
Nustatant prekių ženklą sudarančio elemento skiriamąjį požymį, reikia įvertinti didesnį ar mažesnį šio elemento galėjimą identifikuoti tam tikros įmonės prekes ar paslaugas, kurioms buvo įregistruotas prekių ženklas, ir taip atskirti tas prekes ar paslaugas nuo kitų įmonių prekių ar paslaugų. Atliekant šį vertinimą, reikia atsižvelgti, be kita ko, į nagrinėjamam elementui būdingas savybes, siekiant nustatyti, ar jis apibūdina prekes arba paslaugas, kurioms yra įregistruotas, ar ne (2006 m. birželio 13 d. Sprendimo Inex / VRDT– Wiseman (Karvės odos vaizdas), T‑153/03, EU:T:2006:157, 35 punktas ir 2012 m. liepos 12 d. Sprendimo Winzer Pharma / VRDT – Alcon (BAÑOFTAL)T‑346/09, nepaskelbtas Rink., EU:T:2012:368, 78 punktas).
36
Nagrinėjamu atveju Apeliacinė taryba nusprendė, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, buvo vidutiniškai panašūs vizualiai ir fonetiškai ir turėjo „tam tikrą konceptualų panašumą“. Ginčijamo sprendimo 22 punkte Apeliacinė taryba pridūrė, kad ankstesnių prekių ženklų skiriamasis požymis yra vidutinis ir kad nebuvo aišku, jog terminas „urocys“ turi apibūdinamųjų konotacijų.
37
Ieškovė ginčija šį teiginį, tvirtina, kad elementas „uro“ yra tik apibūdinamasis, ir nurodo, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, labai skiriasi vizualiai, fonetiškai ir konceptualiai.
38
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
39
Visų pirma reikia priminti, kad vartotojas paprastai prekių ženklą suvokia kaip visumą ir nenagrinėja jo skirtingų detalių, vis dėlto, vertindamas žodinį žymenį, jį suskaido į žodinius elementus, jam turinčius konkrečią reikšmę ar primenančius jam žinomus žodžius (žr. 2013 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Eurocool Logistik / VRDT – Lenger (EUROCOOL), T‑599/10, nepaskelbtas Rink., EU:T:2013:399, 104 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
40
Be to, nors sutampa žymenų, dėl kurių kilo ginčas, pradžios elementas „uro“, iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad vertinant dviejų žymenų panašumą negalima atsižvelgti tik į vieną sudėtinio žymens elementą ir jį lyginti su kitu žymeniu. Atvirkščiai, šį palyginimą būtina atlikti nagrinėjant žymenis, dėl kurių kilo ginčas, vertinant kiekvieno iš jų visumą, tačiau tai nereiškia, kad vienas ar keli elementai negali dominuoti bendrame sudėtinio žymens daromame įspūdyje (žr. 2007 m. birželio 12 d. Sprendimo VRDT / Shaker, C‑334/05 P, EU:C:2007:333, 41 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
41
Sudėtinis prekių ženklas, kurio viena sudedamoji dalis yra tapati kitam prekių ženklui, gali būti laikomas panašiu į pastarąjį prekių ženklą, tik jeigu ši sudedamoji dalis sudaro dominuojantį elementą bendrame sudėtinio ženklo sukurtame įspūdyje (žr. 2015 m. gegužės 13 d. Sprendimo easyGroup IP Licensing / VRDT – TUI (easyAir-tours), T‑608/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2015:282, 50 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Panašumas gali būti vertinamas remiantis vien dominuojančiu elementu tik tuomet, jei visos kitos prekių ženklo sudedamosios dalys yra nežymios (2007 m. birželio 12 d. Sprendimo VRDT / Shaker, C‑334/05 P, EU:C:2007:333, 42 punktas).
42
Nagrinėjamu atveju reikia konstatuoti, jog neginčijama, kad elementu „uro“ daroma nuoroda į urologijos sritį. Kaip iš esmės nurodo EUIPO, atitinkama visuomenė šį elementą supranta kaip nuorodą į urologiją, taigi jis gali būti suprastas ne kaip tiesiogiai apibūdinantis atitinkamas prekes, bet daugiausia kaip užuomina. Todėl ginčijamo sprendimo 18 punkte Apeliacinė taryba teisingai konstatavo, kad elementas „uro“ reiškė užuominą į urologijos sritį.
43
Šiuo klausimu reikia priminti, kad vaistų sektoriuje vadinamieji „užuominas darantys“ prekių ženklai yra įprasti. Farmacijos sektoriuje dažnesnės yra nuorodos į produktų taikymo sritį ir į jų veikliąsias medžiagas (2011 m. liepos 14 d. Sprendimo Winzer Pharma / VRDT – Alcon (OFTAL CUSI), T‑160/09, nepaskelbtas Rink., EU:T:2011:379, 80 punktas). Atitinkama visuomenė supras, kad preparatai ir vaistai, kurių pavadinimas prasideda žodiniu elementu „uro“, yra skirti šlapimo takų ligoms gydyti. Todėl tokia visuomenė šį elementą labiau suvoks kaip produkto paskirties, o ne kaip jo komercinės kilmės nuorodą. Taigi, pradžios elemento „uro“ skiriamasis požymis yra silpnas, nes juo daroma nuoroda į nurodytų prekių savybes.
44
Dėl papildomo prašomo įregistruoti prekių ženklo elemento „akut“ reikia konstatuoti, kad, priešingai, nei teigia ieškovė, jis negali būti laikomas užuomina, reikalaujančia daug aiškinimo pastangų. Atitinkamos vokiškai kalbančios visuomenės suvokimu, toks apibūdinamasis terminas bendrai vartojamas vokiečių k. ir verčiamas kaip „skubus, ūmus, intensyvus“.
45
Dėl ankstesnių prekių ženklų elemento „cys“ reikia pažymėti, kad bent jau iš medicinos ir farmacijos specialistų sudaryta visuomenė jį supras kaip užuominą į žodį „cistitas“ arba „cisteinas“. Taigi, Apeliacinė taryba taip pat nepadarė klaidos, kai ginčijamo sprendimo 22 punkte nurodė, kad ankstesni prekių ženklai turi vidutinį jiems būdingą skiriamąjį požymį ir kad terminas „urocys“, vertinamas visapusiškai, neturi akivaizdžios apibūdinamosios konotacijos.
46
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad norimus palyginti žymenis, dėl kurių kilo ginčas, reikia vertinti kaip visumą, atsižvelgiant į papildomus elementus: prašomo įregistruoti prekių ženklo elementą „akut“ ir ankstesnių prekių ženklų elementą „cys“.
Dėl vizualaus palyginimo
47
Dėl žymenų vizualaus palyginimo pirmiausia reikia priminti, kad niekas nedraudžia tikrinti vizualaus žodinio ir vaizdinio prekių ženklų panašumo, nes abu šie prekių ženklai išreikšti grafiškai, o tai gali sukurti vizualų įspūdį (žr. 2005 m. gegužės 4 d. Sprendimo Chum / VRDT – Star TV (STAR TV), T‑359/02, EU:T:2005:156, 43 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
48
Ginčijamo sprendimo 18 punkte Apeliacinė taryba nurodė, kad žymenis, dėl kurių kilo ginčas, vokiškai kalbanti visuomenė supras kaip pradžios elemento „uro“ ir papildomo elemento „akut“ arba „cys“ kombinaciją. Apeliacinė taryba taip pat nurodo, kad šio pradžios elemento negalima nepaisyti juo labiau dėl to, kad jis yra žymenų pradžioje ir iš esmės prisideda nustatant bendrą jų sukuriamą įspūdį. Nepaisydama elementų „akut“ ir „cys“ skirtumų, susijusių su raidžių ir skiemenų skaičiumi, Apeliacinė taryba nusprendė, kad, vertinant žymenų bendrą įspūdį, sutapo jų pradžia ir struktūra ir jie yra maždaug tokio paties ilgio, taigi jie vizualiai vidutiniškai panašūs.
49
Ieškovė nesutinka su šiuo vertinimu ir atkreipia dėmesį į tai, kad ankstesnių prekių ženklų elementai „cys“ ir prašomo įregistruoti prekių ženklo elementas „akut“ neturi jokios bendros raidės; skiriasi jų ilgis, raidžių skaičius ir skiemenų struktūra. Ieškovė priduria, kad Apeliacinė taryba neatsižvelgė į ankstesnių prekių ženklų „pusiau vaizdinį“ pobūdį ir į didžiosios raidės C, kuri yra ankstesnius prekių ženklus, turinčius tą patį žymenį „urocys“, sudarančio žodžio viduryje, grafinį savitumą vizualiu požiūriu, o terminas „uroakut“ suprantamas kaip homogeninis.
50
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
51
Šiuo klausimu reikia priminti, kad prekių ženklo dalis, sudaranti jo pradžią, vizualiu požiūriu turi didesnį poveikį nei dalis, sudaranti jo pabaigą (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Companhia Muller de Bebidas / VRDT – Missiato Industria e Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA), T‑472/08, EU:T:2010:347, 62 punktą ir 2017 m. lapkričio 20 d. Sprendimo Stada Arzneimittel / VRDT– Urgo recherche innovation et développement (Immunostad), T‑403/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:824, 31 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), taigi paprastai vartotojas didesnį dėmesį skiria prekių ženklo pradžiai, o ne pabaigai (žr. 2011 m. gegužės 19 d. Sprendimo PJ Hungary / VRDT – Pepekillo (PEPEQUILLO), T‑580/08, EU:T:2011:227, 77 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), tačiau tokia išvada taikytina ne visais atvejais (žr. 2007 m. gegužės 16 d. Sprendimo Trek Bicycle / VRDT – Audi (ALLTREK), T‑158/05, nepaskelbtas Rink., EU:T:2007:143, 70 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
52
Nagrinėjamu atveju vien tai, kad vartojamas bendras elementas „uro“, neleidžia daryti išvados, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, yra vizualiai panašūs (šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 22 d. Sprendimo International Gaming Projects / EUIPO – Zitro IP (TRIPLE TURBO), T‑210/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:91, 51 punktą).
53
Be to, reikia konstatuoti, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, turi tam tikrų vizualių skirtumų. Prašomame įregistruoti prekių ženkle esantis elementas „akut“ ir ankstesnių prekių ženklų elementas „cys“ labai skiriasi vienas nuo kito, todėl jie ypač patraukia visuomenės dėmesį ir nėra nereikšmingi atliekant vizualų žymenų, dėl kurių kilo ginčas, palyginimą.
54
Pirmiausia reikia pažymėti, kad terminai „akut“ ir „cys“ neturi jokios bendros raidės. Antra, prašomo įregistruoti prekių ženklo elementas „akut“ yra ilgesnis nei pradžios elementas „uro“ ir apima keturias iš septynių termino „uroakut“ raides, o pusę termino „urocys“ sudaro elementas „uro“. Trečia, vaizdinis ankstesnių prekių ženklų elementas, kurį sudaro raidė C žodžio viduryje, lemia vizualų atskyrimą, o terminas „uroakut“ bus suvokiamas kaip homogeninis.
55
Todėl reikėtų pažymėti, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, yra iš dalies tapatūs, nes sutampa jų pradžios elementas „uro“ (ir, beje, ieškovė to neginčija) ir jų vizualus panašumas apsiriboja šio bendro elemento buvimu. Žymenų, dėl kurių kilo ginčas, skirtumai, kuriuos lemia papildomų elementų „akut“ ir „cys“ buvimas, labai prisideda prie bendro prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, sukuriamo įspūdžio.
56
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia patvirtinti Apeliacinės tarybos išvadą, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, vertinami bendrai, vizualiai yra vidutiniškai panašūs.
Dėl fonetinio palyginimo
57
Kalbant apie fonetinį palyginimą, reikia pažymėti, kad Apeliacinė taryba rėmėsi motyvais, kurie nurodyti šio sprendimo 48 punkte.
58
Ieškovė teigia, kad tariant ankstesnius prekių ženklus išsiskiria skiriamasis elementas „cys“; jis neturi nieko bendro su žodiniu elementu „akut“. Ji nesutinka su teiginiu, kad raidė „c“ bus tariama kaip „k“, ir pabrėžia, kad skiriasi ankstesnių prekių ženklų skiemenų (trys skiemenys) ir prašomo įregistruoti prekių ženklo skiemenų (keturi skiemenys) skaičius, taigi skiriasi jų tarimo intonacija.
59
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
60
Reikia pažymėti, kad ankstesni prekių ženklai sudaryti iš trijų skiemenų „u“, „ro“ ir „cys“, o prašomas įregistruoti prekių ženklas sudarytas iš keturių skiemenų, t. y. „u“, „ro“, „a“ ir „kut“, kad jų ilgis, tarimo ritmas ir intonacija yra skirtingi ir kad fonetiškai sutampa tik žymenų, dėl kurių kilo ginčas, du pirmi skiemenys. Be to, galimybė tarti ankstesnių prekių ženklų elemente „cys“ esančią „c“ raidę kaip sprogstamąjį priebalsį lemia žymenų, dėl kurių kilo ginčas, fonetinio skirtumo akcentavimą.
61
Tačiau jau buvo nuspręsta, jog aplinkybės, kad skiemenų skaičius skiriasi, nepakanka fonetinio žymenų, dėl kurių kilo ginčas, panašumo egzistavimo galimybei pašalinti (šiuo klausimu žr. 2011 m. gegužės 19 d. Sprendimo PEPEQUILLO, T‑580/08, EU:T:2011:227, 79 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Nagrinėjamu atveju pirmi du žymenų, dėl kurių kilo ginčas, skiemenys „u“ ir „ro“ yra tapatūs. Be to, neginčijama, kad jie tariami vienodai.
62
Todėl, atsižvelgiant į žymenų, dėl kurių kilo ginčas, fonetinį tapatumą, kurį lemia bendras elementas „uro“, šio sprendimo 60 punkte nurodytų skirtumų neužtenka tam, kad būtų paneigta, jog atitinkamam vartotojui susidaro įspūdis, kad prekių ženklai, vertinami bendrai, fonetiškai tam tikra prasme panašūs.
63
Nagrinėjamu atveju Apeliacinė taryba nusprendė, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, fonetiškai panašūs tik vidutiniškai, būtent dėl to, kad likę prašomo įregistruoti prekių ženklo elementai tariami skirtingai, taigi tam reikia pritarti.
Dėl konceptualaus palyginimo
64
Kalbant apie konceptualų panašumą pažymėtina, kad Apeliacinė taryba nusprendė, jog ir specializuota visuomenė, ir galutinis tikslinis vartotojas pradžios elementą „uro“ suvokia kaip užuominą į tai, kad atitinkamos prekės susijusios su urologijos sritimi. Apeliacinė taryba pripažino, kad elementai „akut“ ir „cys“ skiriasi: pirmasis iš jų apibūdina tai, kas atsiranda staiga, išplinta greitai ir intensyviai, o antrajį specializuotoji visuomenė gali suvokti mažiausiai kaip termino „cistitas“ arba „cisteinas“ užuominą. Vis dėlto, nors ginčijamo sprendimo 19 punkte Apeliacinė taryba nurodė, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, vertinami bendrai, plačiajai vokiškai kalbančiai visuomenei nieko nereiškia, ji padarė išvadą, kad egzistuoja „tam tikras konceptualus panašumas“, atsižvelgiant į tai, kad sutampa pradžios elementas „uro“.
65
Ieškovė ginčija šį vertinimą ir pabrėžia aiškius prašomo įregistruoti prekių ženklo elemento „akut“, kuris, kaip ji teigia, yra ne tik apibūdinamojo pobūdžio, bet reiškia ir užuominą į tai, kad prekė visų pirma gali būti naudojama nuo ligų, kurios pasireiškia staiga arba vystosi greitai ir intensyviai, ir ankstesnių prekių ženklų elemento „cys“, kuriuo daroma nuoroda į prevenciškai vartojamus preparatus, konceptualius skirtumus. Dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo ieškovė priduria, kad vokiškai kalbanti visuomenė supranta terminą „akut“, bet nesupranta elemento „cys“ reikšmės, nes vidutiniam vartotojui nėra žinomos sąvokos „cistitas“ arba „cisteinas“.
66
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
67
Kiek tai susiję su atitinkama visuomene, pabrėžtina, kad reikia patvirtinti Apeliacinės tarybos analizę, kurios, beje, ieškovė neginčija, kad bendras žymenų, dėl kurių kilo ginčas, elementas „uro“ suprastinas kaip nuoroda į urologiją.
68
Taip pat reikia konstatuoti, jog ginčijamo sprendimo 18 punkte Apeliacinė taryba teisingai nurodė, kad elementą „cys“ bent jau specializuota visuomenė gali suprasti kaip termino „cistitas“ arba „cisteinas“ užuominą; beje, ieškovė to neginčija. Be to, kaip jau nurodyta šio sprendimo 44 punkte, prašomo įregistruoti prekių ženklo žodinis elementas „akut“ vokiečių k. yra bendro naudojimo terminas, reiškiantis „skubus, ūmus, intensyvus“.
69
Bet kuriuo atveju žymenys, dėl kurių kilo ginčas, turi mažą konceptualų panašumą, kurį lemia skirtinga reikšmė, perteikiama papildomais elementais „akut“ ir „cys“.
70
Šiuo atveju reikia atkreipti dėmesį į tai, jog Apeliacinė taryba tik konstatavo, kad, suinteresuotosios visuomenės požiūriu, egzistuoja „tam tikras konceptualus panašumas“, taigi, tam reikia pritarti.
Dėl visapusio galimybės supainioti vertinimo
71
Visapusis galimybės supainioti vertinimas reiškia, kad tarp veiksnių, į kuriuos atsižvelgiama, būtent tarp prekių ženklų ir prekių ar paslaugų, kurioms jie yra skirti, panašumo, egzistuoja tam tikra tarpusavio priklausomybė. Taigi mažą prekių ar paslaugų, kuriems skirti prekių ženklai, panašumo laipsnį gali kompensuoti didelis prekių ženklų panašumo laipsnis, ir atvirkščiai (1998 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Canon, C‑39/97, EU:C:1998:442, 17 punktas ir 2006 m. gruodžio 14 d. Sprendimo Mast-Jägermeister / VRDT– Licorera Zacapaneca (VENADO su rėmu ir kt.), T‑81/03, T‑82/03 ir T‑103/03, EU:T:2006:397, 74 punktas).
72
Kaip matyti iš Reglamento Nr. 207/2009 8 konstatuojamosios dalies (dabar – Reglamento 2017/1001 11 konstatuojamoji dalis), galimybės supainioti vertinimas priklauso nuo daugelio veiksnių, ypač nuo prekių ženklo pripažinimo atitinkamoje rinkoje. Kadangi galimybė supainioti yra juo didesnė, kuo ryškesnis prekių ženklo skiriamasis požymis, prekių ženklai, patys savaime arba dėl pripažinimo rinkoje turintys ryškų skiriamąjį požymį, saugomi labiau nei tie, kurių skiriamasis požymis ne toks ryškus (pagal analogiją žr. 1997 m. lapkričio 11 d. Sprendimo SABEL, C‑251/95, Rink., EU:C:1997:528, 24 punktą; 1998 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Canon, C‑39/97, Rink., EU:C:1998:442, 18 punktą ir 1999 m. birželio 22 d. Sprendimo Lloyd Schuhfabrik Meyer, C‑342/97, Rink., EU:C:1999:323, 20 punktą).
73
Nagrinėjamu atveju nurodžiusi, kad ankstesniems prekių ženklams būdingas skiriamasis požymis turėjo būti vertinamas kaip vidutinis, ginčijamo sprendimo 23 punkte Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad galimybė supainioti, atitinkamos visuomenės, įskaitant specializuotąją visuomenę, kurios pastabumo lygis yra aukštas, požiūriu, egzistuoja. Šią išvadą ji grindė žymenų, dėl kurių kilo ginčas, vidutiniu vizualiu, fonetiniu ir tam tikru konceptualiu panašumu, taip pat – nurodytų prekių tapatumu arba dideliu panašumu.
74
Ieškovė toliau laikosi pozicijos, kad remiantis paprastu apibūdinamojo elemento „uro“ sutapimu negalima daryti išvados, kad, nesant kitų panašumų, egzistuoja supainiojimo galimybė, juolab kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, labai skiriasi fonetiškai, vizualiai ir konceptualiai.
75
Ieškovė priduria, kad vien apibūdinamasis elemento „uro“ pobūdis „susilpnina“ ankstesnių prekių ženklų skiriamąjį pobūdį, dėl to susiaurėja jų apsaugos apimtis.
76
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
77
Šiuo atveju iš to, kas išdėstyta, matyti, kad, pirma, nurodytos 5 klasės prekės yra tapačios arba labai panašios ir, antra, kaip taip pat matyti iš šio sprendimo 34–70 punktų, žymenys, dėl kurių kilo ginčas, turi tam tikrą vizualaus, fonetinio ir konceptualaus panašumo laipsnį.
78
Remiantis jurisprudencija, visapusiškai vertinant galimybę supainioti vizualūs, fonetiniai ar konceptualūs žymenų, dėl kurių kilo ginčas, aspektai ne visada vienodai svarbūs, ir tokių žymenų panašumo ar skirtumo svarbumas gali priklausyti nuo jiems būdingų požymių (šiuo klausimu žr. 2004 m. spalio 6 d. Sprendimo New Look / VRDT – Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE et NLCollection), T‑117/03–T‑119/03 ir T‑171/03, EU:T:2004:293, 49 punktą).
79
Be to, tuo atveju, kai du žymenys panašūs dėl to, kad turi tam tikrą sudedamąjį elementą, kurio skiriamasis požymis yra silpnas, tokie panašumo elementai taip pat daro silpną poveikį bendram galimybės supainioti vertinimui (šiuo klausimu žr. 2007 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Cabrera Sánchez / OHMI – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano), T‑242/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2007:391, 85 punktą; 2012 m. liepos 13 d. Sprendimo Caixa Geral de Depósitos / VRDT – Caixa d’Estalvis i Pensions de Barcelona (la Caixa), T‑255/09, nepaskelbtas Rink., EU:T:2012:383, 79 punktą ir 2015 m. kovo 4 d. Sprendimo FSA / VRDT – Motokit Veículos e Acessórios (FSA K‑FORCE), T‑558/13, nepaskelbtas Rink., EU:T:2015:135, 49–52 punktus).
80
Šiuo atveju reikia priminti, kad šio sprendimo 43 punkte jau buvo konstatuota, jog bendras žymenų, dėl kurių kilo ginčas, pradžios elementas „uro“ turi silpną skiriamąjį požymį.
81
Be to, kaip matyti visų pirma iš šio sprendimo 53, 60 ir 69 punktų, vizualūs, fonetiniai ir konceptualūs skirtumai dėl žymenų, dėl kurių kilo ginčas, papildomų elementų „akut“ ir „cys“ nėra nereikšmingi tam, kaip juos bendrai supranta atitinkama visuomenė, tačiau jie kompensuoja vizualų, fonetinį ir konceptualų panašumą, kurį lemia tik bendro elemento „uro“ buvimas ir idėja, į kurią juo daroma nuoroda, juo labiau kad atitinkamos visuomenės pastabumo lygis yra didesnis.
82
Todėl reikia daryti išvadą, kad žymenis, dėl kurių kilo ginčas (vertinamus visapusiškai), atitinkama visuomenė bendrai suvoks skirtingai, todėl Apeliacinė taryba padarė klaidingą išvadą, kad, kiek tai susiję su 5 klasės prekėmis, kurioms skirti žymenys, dėl kurių kilo ginčas, egzistuoja atitinkamos visuomenės suklaidinimo galimybė.
83
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad ginčijamą sprendimą reikia panaikinti.
Dėl prašymo pakeisti sprendimą
84
Dėl ieškovės reikalavimo pakeisti ginčijamą sprendimą ir atmesti protestą reikia pažymėti, kad šiuo reikalavimu ieškovė iš esmės Bendrojo Teismo prašo priimti sprendimą, kurį, kaip nurodo pati ieškovė, turėjo priimti EUIPO, t. y. sprendimą, kuriuo būtų konstatuota, kad neįvykdytos sąlygos, kad būtų galima patenkinti įstojusios į bylą šalies protestą. Todėl ieškovė prašo Bendrojo Teismo pasinaudoti savo kompetencija pakeisti sprendimą, kaip tai numatyta Reglamento Nr. 207/2009 65 straipsnio 3 dalyje (dabar – Reglamento 2017/1001 72 straipsnio 3 dalis).
85
Be to, primintina, kad Reglamento Nr. 207/2009 65 straipsnio 3 dalyje pripažinta Bendrojo Teismo kompetencija pakeisti sprendimą nesuteikia jam teisės vertinti klausimo, dėl kurio Apeliacinė taryba dar nepriėmė sprendimo. Dėl šios priežasties sprendimų pakeitimo kompetencija turi būti naudojamasi iš esmės tik tais atvejais, kai patikrinęs Apeliacinės tarybos atliktą vertinimą Bendrasis Teismas, remdamasis nustatytomis faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis, gali nustatyti, kokį sprendimą turėjo priimti Apeliacinė taryba (2011 m. liepos 5 d. Sprendimo Edwin / VRDT, C‑263/09 P, EU:C:2011:452, 72 punktas).
86
Šioje byloje įvykdytos sąlygos, kuriomis Bendrasis Teismas gali pasinaudoti savo kompetencija pakeisti sprendimą. Iš to, kas išdėstyta šio sprendimo 21–83 punktuose, matyti, kad Apeliacinė taryba turėjo konstatuoti, kad, priešingai, nei nusprendė Protestų skyrius, nagrinėjamu atveju nėra galimybės supainioti. Todėl protestą reikia atmesti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
87
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
88
Kadangi EUIPO pralaimėjo bylą, ji turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos turi būti priteistos ieškovės bylinėjimosi išlaidos pagal šios reikalavimus.
89
Remiantis Procedūros reglamento 138 straipsnio 3 dalimi, įstojusi į bylą šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
90
Be to, ieškovė reikalavo priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas, kurias ji patyrė vykstant procedūrai Apeliacinėje taryboje. Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal Procedūros reglamento 190 straipsnio 2 dalį būtinosios išlaidos, kurias šalys patiria dėl procedūros Apeliacinėje taryboje, laikomos atlygintinomis bylinėjimosi išlaidomis, todėl šis ieškovės prašymas yra priimtinas.
91
Tačiau tai netaikoma bylinėjimosi išlaidoms, patirtoms vykstant protesto procedūrai. Todėl ieškovės reikalavimas, susijęs su bylinėjimosi išlaidomis, patirtomis vykstant procedūrai Protesto skyriuje, kurios nėra atlygintinos bylinėjimosi išlaidos, yra nepriimtinas.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2017 m. kovo 7 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1221/2016-4).
2.
Atmesti Dermapharm GmbH protestą.
3.
EUIPO padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Kwizda Holding GmbH bylinėjimosi išlaidos, įskaitant išlaidas, kurias ši patyrė vykstant procedūrai Apeliacinėje taryboje.
4.
Dermapharm padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Pelikánová
Valančius
Öberg
Paskelbta 2018 m. rugsėjo 20 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.