Byla T‑433/13
Petropars Iran Co. ir kt.
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
„Bendra užsienio ir saugumo politika – Iranui taikomos ribojamosios priemonės siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui – Lėšų įšaldymas – Pareiga motyvuoti – Vertinimo klaida – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Teisė užsiimti ekonomine veikla – Nuosavybės teisė – Visuomenės sveikatos apsauga, saugumo užtikrinimas ir aplinkos apsauga – Atsargumo principas – Proporcingumas – Teisė į gynybą“
Santrauka – 2015 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) sprendimas
1.      Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Ribojamosios priemonės Iranui – Asmenų, subjektų ar organizacijų, dalyvaujančių branduolinių ginklų platinimo veikloje ar teikiančių jai paramą, lėšų įšaldymas – Sprendimas, priimtas suinteresuotajam asmeniui žinomomis aplinkybėmis, leidžiančiomis suprasti jo atžvilgiu priimtos priemonės esmę – Leistinumas glaustai išdėstyti motyvus
(SESV 296 straipsnis; Tarybos sprendimai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
2.      Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Ribojamosios priemonės Iranui – Subjektų, kurie priklauso Irano vyriausybei finansinę paramą teikiančiam subjektui, lėšų įšaldymas  – Minimalūs reikalavimai – Šių subjektų įvardijimas kaip patronuojamųjų bendrovių – Aplinkybės, kuriomis galima nustatyti patronuojančiąją bendrovę
(SESV 296 straipsnis; Tarybos sprendimai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
3.      Teismo procesas – Naujų pagrindų pateikimas vykstant procesui – Sąlygos – Esamo pagrindo išplėtimas – Išplėtimo nebuvimas – Nepriimtinumas
(Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas ir 48 straipsnio 2 dalis)
4.      Europos Sąjunga – Teismo vykdoma institucijų aktų teisėtumo kontrolė – Ribojamosios priemonės Iranui – Kontrolės apimtis
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Tarybos sprendimai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
5.      Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės Iranui – Asmenų, subjektų ar organizacijų, dalyvaujančių branduolinių ginklų platinimo veikloje ar teikiančių jai paramą, lėšų įšaldymas – Pareiga šią priemonę taip pat taikyti subjektams, priklausantiems tokiam subjektui ar jo kontroliuojamiems – Priklausančio ar kontroliuojamojo subjekto statusas – Tarybos atliekamas vertinimas kiekvienu konkrečiu atveju – Kriterijai
(Tarybos sprendimo 2010/413/BUSP 20 straipsnio 1 dalies c punktas ir Tarybos sprendimas 2013/270/BUSP; Tarybos reglamento Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punktas ir Tarybos reglamentas Nr. 522/2013)
6.      Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės Iranui – Subjektų, kurie priklauso Irano vyriausybei finansinę paramą teikiančiam subjektui, lėšų įšaldymas  – Nuosavybės teisės ir teisės užsiimti ekonomine veikla apribojimas – Proporcingumo principo pažeidimas – Nebuvimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 ir 17 straipsniai; Tarybos sprendimai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
7.      Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės Iranui – Subjektų, kurie priklauso Irano vyriausybei finansinę paramą teikiančiam subjektui, lėšų įšaldymas – Aplinkos apsaugos, darbuotojų ir piliečių sveikatos apsaugos bei saugumo principo pažeidimas – Nebuvimas – Atsargumo principo pažeidimas – Nebuvimas
(Tarybos sprendimai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
8.      Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Ribojamosios priemonės Iranui – Asmenų, subjektų ar organizacijų, dalyvaujančių branduolinių ginklų platinimo veikloje ar teikiančių jai paramą, lėšų įšaldymas – Pareiga suinteresuotajam asmeniui pranešti apie motyvus tuo pat metu, kai priimamas jam nepalankus aktas ar tuoj pat po to – Ribos – Sąjungos ir valstybių narių saugumas arba jų tarptautiniai santykiai – Teisės susipažinti su dokumentais sąlyga pateikti šiuo klausimu prašymą Tarybai
(SESV 296 straipsnis; Tarybos sprendimai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
9.      Europos Sąjungos teisė  – Principai – Teisė į gynybą – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Ribojamosios priemonės Iranui – Asmenų, subjektų ar organizacijų, dalyvaujančių branduolinių ginklų platinimo veikloje ar teikiančių jai paramą, lėšų įšaldymas – Pareiga pateikti kaltę patvirtinančius įrodymus – Apimtis
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Tarybos sprendimai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
10.    Ieškinys dėl panaikinimo – Sprendimas dėl panaikinimo – Pasekmės – Teisingumo Teismo nustatytas apribojimas – Ribojamosios priemonės Iranui – Dviejų aktų, kuriais nustatomos ribojamosios priemonės, panaikinimas iš dalies  – Rimtos žalos teisiniams saugumui rizika – Panaikintų aktų pasekmių palikimas galioti, kol pasibaigs terminas apeliaciniam skundui pateikti ar kol šis skundas bus atmestas
(SESV 264 straipsnio antra pastraipa; Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnio antra pastraipa; Tarybos reglamentai 2010/413/BUSP ir 2013/270/BUSP; Tarybos reglamentai Nr. 267/2012 ir Nr. 522/2013)
1.      Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 32–36 punktus)
2.      Kalbant apie Iranui taikomas ribojamąsias priemones, kaip antai Irano vyriausybei finansinę paramą teikiančių subjektų ir su jais susijusių subjektų, lėšų įšaldymą, kuris privalomas Tarybai pagal Sprendimo 2010/413 dėl ribojamųjų priemonių Iranui 20 straipsnio 1 dalies c punktą ir Reglamento Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui 23 straipsnio 2 dalies d punktą, priemonių, kuriomis tam tikri subjektai įrašomi į branduolinėje arba su balistinėmis raketomis susijusioje veikloje dalyvaujančių ir teikiančių paramą Irano vyriausybei subjektų sąrašą, motyvai leidžia šiems subjektams nustatyti Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies c punkte ir Reglamento Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punkte numatytą kriterijų, t. y. įtraukimo į sąrašą kriterijų, susijusį su subjektais, priklausančiais Irano vyriausybei finansinę paramą teikiančiam subjektui, kuris buvo jų pavadinimų įrašymo į sąrašą kriterijus, nes, viena vertus, minėtuose motyvuose paminėjus terminą patronuojamoji bendrovė, aišku, kad egzistuoja patronuojančiosios bendrovės kontrolė, kurią, be kita ko, lemia tarp pastarosios ir atitinkamos patronuojamosios bendrovės esantys kapitalo santykiai, ir, kita vertus, aplinkybės, kuriomis priemonės buvo priimtos, leidžia nustatyti patronuojančiąją bendrovę, kuriai jos priklausė ar kuri jas kontroliavo, ir kurios pavadinimo įrašymas į sąrašus buvo pagrįstas kriterijumi dėl subjektų, teikiančių paramą Irano vyriausybei.
(žr. 40–47 punktus)
3.      Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 54–59 punktus)
4.      Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 60 ir 61 punktus)
5.      Jeigu įšaldomos subjekto, pripažinto teikiančiu paramą Irano vyriausybei, lėšos, išlieka nemaža rizika, kad jis darys spaudimą jam priklausantiems ar jo kontroliuojamiems arba jam priklausantiems subjektams tam, kad išvengtų jam taikomų priemonių poveikio. Tad šių subjektų lėšų įšaldymas, privalomas Tarybai pagal Sprendimo 2010/413 dėl ribojamųjų priemonių Iranui 20 straipsnio 1 dalies c punktą ir Reglamento Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui 23 straipsnio 2 dalies d punktą, yra reikalingas ir tinkamas siekiant užtikrinti nustatytų priemonių veiksmingumą ir garantuoti, kad šių priemonių nebus išvengta.
Todėl, kai remdamasi pirmiau nurodytomis nuostatomis Taryba priima sprendimą, ji turi įvertinti atitinkamo atvejo aplinkybes tam, kad nustatytų, kurie subjektai turi būti laikomi priklausomais ar kontroliuojamais subjektais. Tačiau atitinkamo subjekto veiklos pobūdis ir galimybė, kad tarp šios veiklos ir paramos Irano vyriausybei teikimo nėra sąsajos, šiuo atveju nereikšmingi kriterijai, nes priklausomam ar kontroliuojamam subjektui nustatyta lėšų įšaldymo priemonė nėra pagrįsta tuo, kad jis pats tiesiogiai teikia paramą tai vyriausybei.
Kai visas subjekto kapitalas priklauso subjektui, teikiančiam paramą Irano vyriausybei, yra įvykdytas Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies c punkte ir Reglamento Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punkte numatytas įtraukimo į sąrašus kriterijus.
Kai subjekto kapitalas netiesiogiai priklauso subjektui, teikiančiam paramą Irano vyriausybei, yra įvykdytas Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies c punkte ir Reglamento Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punkte nustatytas kriterijus, ir taip yra neatsižvelgiant nei į tai, ar tarp šios patronuojančiosios bendrovės ir jai priklausančio subjekto yra tarpinių bendrovių, nei į tokių bendrovių skaičių, jeigu nuosavybės grandinėje esantis kiekvienas subjektas visiškai priklauso tai patronuojančiajai bendrovei. Tokiomis aplinkybėmis patronuojantysis subjektas iš tiesų vienintelis išlaiko išimtinę visų savo patronuojamųjų bendrovių kontrolę ir dėl to gali per tarpines bendroves daryti spaudimą netiesiogiai jam priklausančiam subjektui tam, kad išvengtų jam skirtų priemonių pasekmių, todėl tai pagrindžia ribojamųjų priemonių priėmimą šio netiesiogiai valdomo subjekto atžvilgiu.
Kai beveik visas subjekto kapitalas priklauso subjektui, teikiančiam paramą Irano vyriausybei, yra tenkinamas Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies c punkte ir Reglamento Nr. 267/2012 23 straipsnio 2 dalies d punkte numatytas įtraukimo į sąrašus kriterijus, nes patronuojančioji bendrovė gali daryti lemiamą įtaką savo patronuojamosios bendrovės elgesiui tada, kai jai priklauso visas ar beveik visas tos patronuojamosios bendrovės kapitalas. Vis dėlto kai 48 % ar 49 % subjekto kapitalo priklauso subjektui, teikiančiam paramą Irano vyriausybei, vien to. nepakanka ribojamųjų priemonių šiems subjektams nustatymui pagrįsti.
(žr. 62–64, 68, 69, 72, 73, 81 punktus)
6.      Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 92–95 punktus)
7.      Kalbant apie Iranui taikomas ribojamąsias priemones, kaip antai Irano vyriausybei finansinę paramą teikiančių subjektų ir su jais susijusių subjektų, lėšų įšaldymą, šiuo atveju nepagrįstas tvirtinimas, kad dėl šių ribojamųjų priemonių kyla rizika aplinkai bei Irano piliečių ir darbuotojų sveikatai ir saugumui, nes iš ieškovių argumentų matyti, kad ši rizika išplaukia iš Sąjungos nustatytų apribojimų tiekti Irano įmonėms esmines prekes ar technologijas bei teikti su šiomis prekėmis susijusias technines paslaugas, skirtas Irano dujų pramonei. Taigi šie apribojimai susiję su visais Irano subjektais, todėl jie gali daryti poveikį pirma nurodytiems subjektams neatsižvelgiant į tai, ar jų pavadinimai įrašyti į branduolinėje arba su balistinėmis raketomis susijusioje veikloje dalyvaujančių ir teikiančių paramą Irano vyriausybei subjektų sąrašą.
Remiantis tuo taip pat darytina išvada, kad negalima kaltinti Tarybos tuo, kad priimdama minėtas ribojamąsias priemones ji netaikė atsargumo principo.
(žr. 98–101, 103 punktus)
8.      Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 112–114 punktus)
9.      Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 119–122 punktus)
10.    Žr. sprendimo tekstą.
(žr. 128–134 punktus)