62023CJ0554
ROZSUDOK SÚDNEHO DVORA (tretia komora)
z 30. apríla 2025 (
*1
)
„Odvolanie – Dumping – Dovozy dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku – Konečné antidumpingové clá – Článok 11 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2016/1036 – Žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení – Lehota stanovená v tomto ustanovení na podanie takejto žiadosti – Dostatočná povaha dôkazov – Informácie predložené po uplynutí tejto lehoty“
V spojených veciach C‑554/23 P a C‑568/23 P,
ktorých predmetom sú dve odvolania podľa článku 56 Štatútu Súdneho dvora Európskej únie, podané 4. a 14. septembra 2023,
Fertilizers Europe, so sídlom v Bruseli (Belgicko), v zastúpení: J. Beck, advocaat, a L. Ruessmann, avocat,
odvolateľ vo veci C‑554/23 P,
ďalší účastníci konania:
AO Nevinnomysskij Azot, so sídlom v Nevinnomyssku (Rusko),
AO Novomoskovskaja Akcionernaja Kompania NAK „Azot“, so sídlom v Novomoskovsku (Rusko),
v zastúpení: A. de Moncuit, E. Gergondet, N. Mizulin, A. Nosowicz, avocats, a P. Vander Schueren, advocaat,
žalobkyne v prvostupňovom konaní,
Európska komisia, v zastúpení: G. Luengo a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia,
žalovaná v prvostupňovom konaní,
a
Európska komisia, v zastúpení: G. Luengo a P. Němečková, splnomocnení zástupcovia,
odvolateľka vo veci C‑568/23 P,
ďalší účastníci konania:
AO Nevinnomysskij Azot, so sídlom v Nevinnomyssku,
AO Novomoskovskaja Akcionernaja Kompania NAK „Azot“, so sídlom v Novomoskovsku,
v zastúpení: A. de Moncuit, E. Gergondet, N. Mizulin, A. Nosowicz, avocats, a P. Vander Schueren, advocaat,
žalobkyne v prvostupňovom konaní,
Fertilizers Europe, so sídlom v Bruseli, v zastúpení: J. Beck, advocaat, a L. Ruessmann, avocat,
vedľajší účastník konania v prvostupňovom konaní,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda tretej komory C. Lycourgos, sudcovia S. Rodin (spravodajca), N. Piçarra, O. Spineanu‑Matei a N. Fenger,
generálna advokátka: L. Medina,
tajomník: A. Calot Escobar,
so zreteľom na písomnú časť konania,
po vypočutí návrhov generálnej advokátky na pojednávaní 28. novembra 2024,
vyhlásil tento
Rozsudok
1
Fertilizers Europe a Európska komisia sa svojimi odvolaniami domáhajú zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 5. júla 2023, Nevinnomysskij Azot a NAK Azot/Komisia (T‑126/21, ďalej len napadnutý rozsudok, EU:T:2023:376), ktorým Všeobecný súd zrušil vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/2100 z 15. decembra 2020, ktorým sa po revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 425, 2020, s. 21, ďalej len „sporné nariadenie“).
Právny rámec
Sporné nariadenie
2
Odôvodnenie 20 sporného nariadenia stanovuje:
„Komisia začala revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti na základe žiadosti o revízne prešetrovanie, ktorá bola pôvodne predložená 21. júna 2019 [(ďalej len ‚pôvodná žiadosť o revízne prešetrovanie‘)] a neskôr doplnená o ďalšie informácie (spoločne ďalej len ‚konsolidovaná žiadosť o revízne prešetrovanie‘). Konsolidovaná žiadosť o revízne prešetrovanie, ktorá predstavuje základ na začatie tohto revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti, bola vložená do otvoreného spisu a sprístupnená zainteresovaným stranám na nahliadnutie. Ako sa uvádza v bode 4.1 oznámenia, žiadateľ vo svojej [pôvodnej] žiadosti o revízne prešetrovanie predložil dôkaz o normálnej hodnote na základe skutočných domácich cien a zároveň vytvoril normálnu hodnotu pre prípad, že by sa domáce ceny nepovažovali za spoľahlivé a zohľadňujúce bežný obchod. Nie je relevantné, či bola pôvodná žiadosť [o revízne prešetrovanie] doplnená odhadovanými normálnymi hodnotami na základe dostupných informácií o skutočných cenách na domácom trhu v dotknutej krajine, pokiaľ Komisia začala revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti na základe konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie.“
Nariadenie 2016/1036
3
Článok 1 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/825 z 30. mája 2018 (Ú. v. EÚ L 143, 2018, s. 1) (ďalej len „nariadenie 2016/1036“), s názvom „Zásady“ stanovuje:
„Antidumpingové clo možno uložiť na akýkoľvek dumpingový výrobok, ktorého prepustenie do voľného obehu v [Európskej ú]nii spôsobuje ujmu.“
4
Článok 2 ods. 1 a 3 nariadenia 2016/1036 uvádza:
„1.   Normálna hodnota je spravidla založená na cenách zaplatených alebo obvykle platených v bežnom obchode nezávislými zákazníkmi v krajine vývozu.
Tam, kde vývozca v krajine vývozu podobný výrobok nevyrába alebo nepredáva, môže však byť normálna hodnota stanovená na základe cien iných predávajúcich alebo výrobcov.
Ceny medzi stranami, o ktorých vyjde najavo, že sú v spojení alebo uzavreli medzi sebou kompenzačnú dohodu medzi stranami, sa nepovažujú za ceny v bežnom obchode a nemožno ich použiť na určenie normálnej hodnoty, pokiaľ nie je stanovené, že príslušný vzťah nemá na ne vplyv.
Aby sa určilo, či sú dve strany v spojení, možno zohľadniť vymedzenie osôb, ktoré sú v spojení, v zmysle článku 127 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2447 [z 24. novembra 2015, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá vykonávania určitých ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Únie (Ú. v. EÚ L 343, 2015, s. 558)].
…
3.   Ak neexistuje predaj podobného výrobku v bežnom obchode alebo takýto predaj je nedostatočný, alebo ak z dôvodu osobitnej situácie na trhu takýto predaj neumožňuje náležité porovnanie, normálna hodnota podobného výrobku sa vypočíta na základe výrobných nákladov v krajine pôvodu, ktoré sa zvýšia o primeranú čiastku na predajné, všeobecné a administratívne náklady a zisk, alebo na základe vývozných cien v bežnom obchode do vhodnej tretej krajiny za predpokladu, že tieto ceny sú reprezentatívne.
Osobitná situácia na trhu pre dotknutý výrobok v zmysle prvého pododseku sa môže považovať za existujúcu okrem iného vtedy, keď sú ceny umelo nízke, keď dochádza k výraznému výmennému obchodu, alebo v prípade, ak ide o režim spracovania na neobchodné účely.“
5
Článok 5 ods. 3 a 9 nariadenia 2016/1036 uvádza:
„3.   Komisia podľa možnosti posúdi presnosť a primeranosť dôkazov uvedených v podnete, aby bolo možné zistiť, či existujú dostatočné dôkazy na začatie prešetrovania.
…
9.   Ak sa ukáže, že existujú dostatočné dôkazy na začatie konania, Komisia tak urobí do 45 dní odo dňa podania podnetu a uverejní oznámenie v Úradnom vestníku Európskej únie. Ak neexistujú dostatočné dôkazy, navrhovateľ je o tom informovaný do 45 dní odo dňa podania podnetu Komisii. Komisia poskytne členským štátom informácie týkajúce sa jej analýzy sťažnosti obvykle do 21 dní odo dňa podania sťažnosti Komisii.“
6
Podľa článku 11 ods. 1, 2, 5 a 6 tohto nariadenia:
„1.   Antidumpingové opatrenie zostane v platnosti len tak dlho a v takom rozsahu, v akom je to potrebné na prijatie odvetných opatrení proti dumpingu, ktorý spôsobuje ujmu.
2.   Konečné antidumpingové opatrenie uplynie päť rokov od jeho uloženia alebo päť rokov od ukončenia najnovšieho revízneho prešetrovania, ktoré sa týkalo tak dumpingu, ako aj ujmy, pokiaľ nie je v rámci revízneho prešetrovania stanovené, že uplynutie platnosti by pravdepodobne viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu dumpingu a ujmy. Takéto revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti sa iniciuje z podnetu Komisie alebo na žiadosť výrobcov z Únie, alebo v ich mene, a príslušné opatrenia zostanú v platnosti až do výsledku uvedeného revízneho prešetrovania.
Revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti sa začne, ak žiadosť obsahuje dostatočné dôkazy, že uplynutie platnosti opatrení by pravdepodobne malo za následok pokračovanie alebo opätovný výskyt dumpingu a ujmy. O takejto pravdepodobnosti môžu napríklad svedčiť dôkazy o pretrvávajúcom dumpingu a ujme alebo dôkazy, že odstránenie ujmy je čiastočne alebo výlučne spôsobené existenciou opatrení, alebo dôkazy, že okolnosti vývozcov alebo trhové podmienky sú také, že svedčia o pravdepodobnosti ďalšieho dumpingu spôsobujúceho ujmu, alebo dôkazy pokračujúcich narušení v súvislosti so surovinami.
Pri vykonávaní prešetrovaní podľa tohto odseku sa vývozcom, dovozcom, predstaviteľom krajiny vývozu a výrobcom z Únie poskytne príležitosť vysvetliť, vyvrátiť alebo vyjadriť pripomienky k záležitostiam, ktoré sú uvedené v žiadosti o revízne prešetrovanie, a závery sa dosiahnu s náležitým zreteľom na všetky relevantné a náležite zdokumentované dôkazy predložené vo vzťahu k otázke, či je pravdepodobné, alebo nepravdepodobné, že vypršanie platnosti opatrení by viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu dumpingu a ujmy.
Oznámenie o blížiacom sa uplynutí platnosti sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie vo vhodnom čase v poslednom roku uplatňovania opatrení, ktoré sú vymedzené v tomto odseku. Následne sú výrobcovia z Únie oprávnení, najneskôr tri mesiace pred koncom päťročného obdobia, podať si žiadosť o revízne prešetrovanie v súlade s druhým pododsekom. Taktiež sa uverejní oznámenie o skutočnom uplynutí platnosti opatrení podľa tohto odseku.
…
5.   Príslušné ustanovenia tohto nariadenia s ohľadom na postupy a vedenie prešetrovania s výnimkou tých ustanovení, ktoré sa týkajú lehôt, sa vzťahujú na každé revízne prešetrovanie, ktoré sa vykonáva podľa odsekov 2, 3 a 4.
Revízne prešetrovania vykonávané podľa odsekov 2 a 3 sa vykonajú urýchlene a spravidla sa ukončia do 12 mesiacov odo dňa ich začatia. V každom prípade sa revízne prešetrovania podľa odsekov 2 a 3 vždy ukončia do 15 mesiacov od ich začatia.
Revízne prešetrovania podľa odseku 4 sa v každom prípade ukončia do deviatich mesiacov od dátumu ich začatia.
Ak sa revízne prešetrovanie vykonávané podľa odseku 2 začne, pokiaľ počas toho istého konania prebieha revízne prešetrovanie podľa odseku 3, revízne prešetrovanie podľa odseku 3 sa ukončí v rovnaký čas ako preskúmanie podľa odseku 2.
Ak prešetrovanie nie je ukončené v rámci termínov uvedených v druhom, treťom a štvrtom pododseku, opatrenia:
–
sa skončia počas prešetrovaní podľa odseku 2,
–
sa skončia v prípade prešetrovaní súčasne vykonávaných podľa odsekov 2 a 3 tohto článku, ak sa buď prešetrovanie v zmysle odseku 2 začalo, zatiaľ čo revízne prešetrovanie na základe odseku 3 už prebiehalo v rámci toho istého konania, alebo ak sa takéto revízne prešetrovanie začalo v rovnaký čas, alebo
–
zostanú nezmenené počas prešetrovania podľa odsekov 3 a 4 tohto článku.
V Úradnom vestníku Európskej únie sa následne uverejní oznam o skutočnom uplynutí platnosti alebo zachovania opatrení podľa tohto odseku.
…
6.   Revízne prešetrovania podľa tohto článku začína Komisia. Komisia rozhodne, či začať revízne prešetrovania podľa odseku 2 tohto článku v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 15 ods. 2 Komisia zároveň poskytne členským štátom informácie, hneď ako hospodársky subjekt alebo členský štát predloží žiadosť odôvodňujúcu začatie revízneho prešetrovania podľa odsekov 3 a 4 tohto článku, a Komisia dokončí jej analýzu alebo hneď ako sama Komisia určí, že by sa malo revízne prešetriť, či je naďalej potrebné zachovať uložené opatrenia.
Tam, kde je to na základe revízneho prešetrovania opodstatnené, opatrenia sa v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 15 ods. 3 zrušia alebo zachovajú v súlade s odsekom 2 alebo zrušia, zachovajú alebo zmenia v súlade s odsekmi 3 a 4 tohto článku.
Ak sú opatrenia zrušené pre individuálnych vývozcov, nie však pre krajinu ako celok, takíto vývozcovia sú naďalej účastníkmi konania a možno ich automaticky opätovne prešetriť v rámci ktoréhokoľvek následného revízneho prešetrovania, ktoré sa uskutoční vo vzťahu k tejto krajine v súlade s týmto článkom.“
Okolnosti predchádzajúce sporu
7
Okolnosti predchádzajúce sporu sú uvedené v bodoch 2 až 13 napadnutého rozsudku a pre potreby týchto spojených vecí ich možno zhrnúť takto.
8
AO Nevinnomysskij Azot a AO Novomoskovskaja Akcionernaja Kompania NAK „Azot“ (ďalej spoločne len „spoločnosti ‚Azot‘“) sú výrobcami a vývozcami dusičnanu amónneho so sídlom v Rusku. Ako také podliehajú nariadeniu Rady (ES) č. 2022/95 zo 16. augusta 1995, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. ES L 198, 1995, s. 1) [neoficiálny preklad].
9
Po prvom revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti príslušných opatrení, ako aj po prvom predbežnom preskúmaní bolo nariadením Rady (ES) č. 658/2002 z 15. apríla 2002, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. ES L 102, 2002, s. 1; Mim. vyd. 11/041, s. 67), zachované konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku. Po druhom revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti týchto opatrení a druhom predbežnom preskúmaní boli tieto opatrenia zachované v účinnosti nariadením Rady (ES) č 661/2008 z 8. júla 2008, ktorým sa po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 a po predbežnom preskúmaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia (ES) č. 384/96 ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 185, 2008, s. 1). Po treťom revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti uvedených opatrení Komisia tieto opatrenia zachovala v účinnosti svojím vykonávacím nariadením (EÚ) č. 999/2014 z 23. septembra 2014, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku po preskúmaní pred uplynutím platnosti podľa článku 11 ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 (Ú. v. EÚ L 280, 2014, s. 19). Po priebežnom revíznom prešetrovaní a v súlade s článkom 11 ods. 3 nariadenia 2016/1036 Komisia prijala vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/1722 zo 14. novembra 2018, ktorým sa po priebežnom revíznom prešetrovaní podľa článku 11 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1036 mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 999/2014, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ L 287, 2018, s. 3).
10
Spoločnosti „Azot“ podliehali antidumpingovému clu uplatniteľnému na celé ruské územie počas celého obdobia, v ktorom prebiehali tieto konania o revíznom prešetrovaní.
11
Dňa 21. júna 2019 Fertilizers Europe, európske združenie výrobcov hnojív, podľa článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 predložilo Komisii pôvodnú žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti dotknutých antidumpingových opatrení. V tejto žiadosti združenie Fertilizers Europe tvrdilo, že existujú dôkazy preukazujúce pravdepodobnosť pokračovania dumpingu v prípade uplynutia platnosti týchto opatrení. V tejto súvislosti vychádzalo z porovnania medzi vývoznými cenami a vytvorenou normálnou hodnotou.
12
V odpovedi na uvedenú žiadosť Komisia požiadala Fertilizers Europe o poskytnutie dodatočných informácií s cieľom doplniť a objasniť svoju pôvodnú žiadosť o revízne prešetrovanie (ďalej len „dodatočné informácie“). Dňa 20. augusta 2019 Fertilizers Europe predložilo tieto dodatočné informácie, ktoré boli zahrnuté do konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie a ktoré vychádzali z normálnej hodnoty založenej na skutočných cenách na ruskom domácom trhu.
13
Dňa 23. septembra 2019 Komisia uverejnila oznámenie o začatí revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení uplatniteľných na dovoz dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku (Ú. v. EÚ C 318, 2019, s. 6), keďže sa domnievala, že existujú dostatočné dôkazy na začatie takého revízneho prešetrovania a na vykonanie prešetrovania.
14
Na základe tohto prešetrovania Komisia dospela k záveru, že existuje pravdepodobnosť opätovného výskytu dumpingu a ujmy, ak by uplynula platnosť týchto antidumpingových opatrení. Prijatím sporného nariadenia Komisia v dôsledku toho predĺžila uvedené opatrenia na obdobie piatich rokov.
Konanie pred Všeobecným súdom a napadnutý rozsudok
15
Svojou žalobou podanou na Všeobecný súd sa spoločnosti „Azot“ domáhali zrušenia sporného nariadenia. Na podporu svojej žaloby tieto spoločnosti uviedli jediný žalobný dôvod založený v podstate na porušení článku 11 ods. 2 a 5, ako aj článku 5 ods. 3 nariadenia 2016/1036 v rozsahu, v akom Komisia nesprávne vykonala revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení uplatniteľných na dovozy dusičnanu amónneho s pôvodom v Rusku, a to napriek neexistencii dostatočných dôkazov na tento účel.
16
Pokiaľ ide o právne kritériá uplatniteľné na obsah žiadosti o revízne prešetrovanie, Všeobecný súd v prvom rade v bodoch 65 až 67 napadnutého rozsudku najmä konštatoval, že „z doslovného výkladu článku 11 ods. 2 nariadenia [2016/1036] vyplýva, že žiadosť o revízne prešetrovanie, ktorú musia predložiť výrobcovia z Únie alebo v ich mene najneskôr tri mesiace pred uplynutím päťročného obdobia, po ktorého uplynutí platnosť antidumpingových opatrení uplynie [(ďalej len ‚zákonná lehota‘)], už musí obsahovať dostatočné dôkazy o tom, že uplynutie platnosti opatrení by pravdepodobne malo za následok pokračovanie alebo opätovný výskyt dumpingu a ujmy“, keďže štvrtý pododsek tohto ustanovenia, ktorý stanovuje túto zákonnú lehotu, v ktorej musí byť táto žiadosť podaná, výslovne odkazuje na tento článok 11 ods. 2 druhý pododsek, ktorý spresňuje podmienky týkajúce sa obsahu uvedenej žiadosti umožňujúce začať revízne prešetrovanie.
17
V druhom rade Všeobecný súd v bodoch 69 a 70 napadnutého rozsudku konštatoval, že tento výklad je nevyhnutný na dosiahnutie cieľa, ktorým je zabezpečiť, aby dôkazy predložené Komisii v zákonnej lehote boli dostatočné na preukázanie pravdepodobného pokračovania alebo opakovaného výskytu dumpingu a ujmy v prípade uplynutia platnosti dotknutých antidumpingových opatrení. Konštatoval tak, že zavedenie tejto lehoty prispieva k zabezpečeniu istoty právnych situácií tým, že umožňuje hospodárskym subjektom na trhu včas zistiť, či tieto opatrenia môžu byť zachované, ako aj Komisii disponovať primeranou lehotou na posúdenie dôkazov obsiahnutých v žiadosti o revízne prešetrovanie a ubezpečiť sa o ich dostatočnej a relevantnej povahe, aby sa zabránilo neoprávnenému zachovaniu antidumpingového opatrenia po uplynutí predpísanej lehoty.
18
V treťom rade Všeobecný súd v bodoch 71 až 74 napadnutého rozsudku rozhodol, že výrobcovia z Únie môžu po uplynutí zákonnej lehoty a počas troch mesiacov predchádzajúcich uplynutiu platnosti dotknutých antidumpingových opatrení predložiť dodatočné informácie na základe článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 a že Komisia môže počas týchto troch mesiacov získať alebo požiadať o dodatočné vysvetlenia, ktorými sa dopĺňajú alebo potvrdzujú dostatočné dôkazy predložené pred uplynutím tejto zákonnej lehoty, čo vedie ku konsolidovanej verzii žiadosti o revízne prešetrovanie bez toho, aby takéto dodatočné informácie mohli predstavovať nové tvrdenia, ani nahradiť žiadosť o revízne prešetrovanie podanú v uvedenej zákonnej lehote alebo napraviť nedostatočnosť dôkazov, ktoré sú v nej obsiahnuté.
19
Vo štvrtom rade Všeobecný súd v bodoch 78 až 101 napadnutého rozsudku preskúmal a zamietol tvrdenie Komisie, podľa ktorého je podľa článku 11 ods. 5 nariadenia 2016/1036 oprávnená uplatniť článok 5 ods. 3 a 9 tohto nariadenia, ktorý upravuje pôvodné prešetrovanie.
20
Na základe týchto úvah Všeobecný súd v bode 104 tohto rozsudku prijal záver, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď v odôvodnení 20 sporného nariadenia tvrdila, že nie je relevantné, či pôvodná žiadosť o revízne prešetrovanie bola doplnená o dodatočné informácie, a že začatie revízneho prešetrovania bolo možné odôvodniť na základe konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie.
21
Pokiaľ ide o dostatočnosť dôkazov uvedených v pôvodnej žiadosti o revízne prešetrovanie a povahu dodatočných informácií, Všeobecný súd v bodoch 105 a 140 uvedeného rozsudku na jednej strane rozhodol, že informácie, ktoré Komisia v prejednávanej veci získala po uplynutí zákonnej lehoty, treba považovať nie za obyčajné objasnenie týchto dôkazov, ale za nové dôkazy, a na druhej strane, že zo sporného nariadenia vyplýva, že Komisia sa domnievala, že dôkazy uvedené v pôvodnej žiadosti o revízne prešetrovanie neboli dostatočné na preskúmanie dotknutých antidumpingových opatrení.
22
V dôsledku toho Všeobecný súd v bode 142 toho istého rozsudku dospel k záveru, že sporné nariadenie treba zrušiť bez toho, aby bolo potrebné preskúmať ostatné výhrady uvedené spoločnosťami „Azot“.
Návrhy účastníkov odvolacieho konania a konanie pred Súdnym dvorom
23
Svojím odvolaním vo veci C‑554/23 P Fertilizers Europe navrhuje, aby Súdny dvor:
–
vyhlásil odvolanie za prípustné a dôvodné,
–
zrušil napadnutý rozsudok a v zostávajúcej časti zamietol návrhy v prvostupňovom konaní a
–
uložil spoločnostiam „Azot“ povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré mu vznikli v tomto odvolacom konaní a v konaní pred Všeobecným súdom.
24
Svojím odvolaním vo veci C‑568/23 P Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zrušil napadnutý rozsudok a v zostávajúcej časti zamietol návrhy predložené v prvostupňovom konaní a
–
uložil spoločnostiam „Azot“ povinnosť nahradiť trovy prvostupňového a odvolacieho konania.
25
Rozhodnutím predsedu Súdneho dvora z 9. októbra 2023 boli veci C‑554/23 P a C‑568/23 P spojené na účely písomnej a ústnej časti konania, ako aj vyhlásenia rozsudku.
26
Spoločnosti „Azot“ navrhujú, aby Súdny dvor:
–
zamietol odvolania v celom ich rozsahu a potvrdil napadnutý rozsudok,
–
subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na rozhodnutie v súlade s rozsudkom Súdneho dvora, a
–
uložil Komisii a Fertilizers Europe povinnosť nahradiť trovy konania, ktoré tieto spoločnosti vynaložili v rámci tohto odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom.
O odvolaniach
27
Na podporu svojich odvolaní Fertilizers Europe a Komisia uvádzajú v uvedenom poradí štyri a dva odvolacie dôvody.
28
Prvý a druhý odvolací dôvod združenia Fertilizers Europe, ako aj prvý odvolací dôvod Komisie sú založené na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa mal Všeobecný súd dopustiť pri výklade článku 11 nariadenia 2016/1036, zatiaľ čo tretí a štvrtý odvolací dôvod združenia Fertilizers Europe, ako aj druhý odvolací dôvod Komisie, uvádzané subsidiárne, sú založené na nesprávnom právnom posúdení, ktorého sa mal Všeobecný súd dopustiť pri uplatnení tohto článku 11, ako aj na skreslení skutkových okolností a dôkazov.
O prvom a druhom odvolacom dôvode vo veci C‑554/23 P a o prvom odvolacom dôvode vo veci C‑568/23 P
Argumentácia účastníkov konania
29
Fertilizers Europe svojím prvým a druhým odvolacím dôvodom a Komisia svojím prvým odvolacím dôvodom v podstate tvrdia, že Všeobecný súd sa v bodoch 65 až 67 a 71 až 104 napadnutého rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď vyložil článok 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 v spojení s článkom 5 ods. 3 a 9 tohto nariadenia v tom zmysle, že Komisia nemôže vychádzať pri skúmaní otázky, či existujú dostatočné dôkazy na vykonanie revízneho prešetrovania antidumpingových opatrení, ktorých platnosť sa blíži k uplynutiu, len zo žiadosti o revízne prešetrovanie podanej výrobcami z Únie v zákonnej lehote stanovenej v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036, ktorá je nanajvýš doplnená informáciami, ktoré len potvrdzujú dôkazy obsiahnuté v tejto žiadosti.
30
V prvom rade, pokiaľ ide o doslovný výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, Fertilizers Europe sa domnieva, že na rozdiel od toho, ako Všeobecný súd rozhodol v bodoch 65 až 67 napadnutého rozsudku, zo znenia tohto článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku nevyhnutne nevyplýva, že žiadosť o revízne prešetrovanie podaná v zákonnej lehote musí už obsahovať dostatok dôkazov na odôvodnenie toho, aby sa vykonalo revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti dotknutých antidumpingových opatrení.
31
Podľa Komisie je článok 11 ods. 2 štvrtý pododsek nariadenia 2016/1036 neutrálny, pokiaľ ide o otázku, či Komisia musí obmedziť svoje posúdenie na dôkazy predložené v zákonnej lehote. Na rozdiel od toho, čo Všeobecný súd konštatoval v napadnutom rozsudku, z výrazu „v súlade s druhým pododsekom“ uvedeného v tomto ustanovení najmä nemožno vyvodiť, že Komisia je povinná preskúmať dostatočnosť dôkazov odôvodňujúcich alebo neodôvodňujúcich začatie revízneho prešetrovania výlučne na základe žiadosti podanej v zákonnej lehote. Okrem toho tento článok 11 ods. 2 druhý pododsek stanovuje len právne kritérium vyžadované na to, aby Komisia mohla vykonať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti dotknutých antidumpingových opatrení, bez toho, aby výslovne alebo implicitne obmedzovalo všeobecné právomoci, ktorými disponuje Komisia v rámci svojho posúdenia odôvodnenosti takéhoto prešetrovania.
32
V druhom rade, pokiaľ ide o kontext, do ktorého patrí článok 11 ods. 2 štvrtý pododsek nariadenia 2016/1036, Fertilizers Europe tvrdí, že žiadne ustanovenie tohto nariadenia nemá vplyv na širokú mieru voľnej úvahy, ktorou Komisia disponuje v oblasti spoločnej obchodnej politiky.
33
Komisia tvrdí, že z antidumpingových nariadení predchádzajúcich nariadeniu 2016/1036 vyplýva, že jej povinnosť určiť, či podnet alebo žiadosť obsahuje dostatočné dôkazy na odôvodnenie začatia pôvodného prešetrovania alebo konania o revíznom prešetrovaní, nie je podmienená dodržaním lehoty a že toto posledné uvedené nariadenie v tejto súvislosti nezaviedlo žiadnu zmenu.
34
Okrem toho odvolateľky zdôrazňujú, že podľa článku 11 ods. 2 prvého pododseku nariadenia 2016/1036 má Komisia možnosť z vlastnej iniciatívy vykonať revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení.
35
Odvolateľky sa tiež domnievajú, že článok 5 ods. 3 a 9 nariadenia 2016/1036 v spojení s jeho článkom 11 ods. 5 zavádza v súvislosti so žiadosťami o revízne prešetrovanie podanými podľa článku 11 ods. 2 tohto nariadenia konanie o doplňujúcich informáciách, ktoré umožňuje predloženie dodatočných a nových dôkazov po uplynutí zákonnej lehoty.
36
Po tretie Fertilizers Europe tvrdí, že výklad tohto článku 11 ods. 2, ktorý podal Všeobecný súd, ohrozuje prežitie priemyselných odvetví Únie, a preto je v rozpore s cieľom sledovaným nariadením 2016/1036, ktorým je ochrana výrobného odvetvia Únie pred nekalým dovozom z tretích krajín. Tento výklad by tiež viedol k porušeniu procesných práv výrobcov Únie, konkrétne zásady právnej istoty a dodržiavania práva na obhajobu pri posudzovaní žiadosti o revízne prešetrovanie, ktorú podali, pričom úroveň podrobnosti potrebných dôkazov sa v jednotlivých veciach líši a závisí od skutkových okolností.
37
Okrem toho cieľom konania o revíznom prešetrovaní pred uplynutím platnosti konečných antidumpingových opatrení, stanoveného nariadením 2016/1036, je zabezpečiť, aby zachovanie dotknutých antidumpingových opatrení bolo riadne odôvodnené na základe informácií zhromaždených počas ich revízneho prešetrovania, a nielen na základe žiadosti o revízne prešetrovanie. Článok 11 ods. 2 tohto nariadenia je teda koherentný a v súlade so zásadou riadnej správy vecí verejných, ak by sa dostatočnosť dôkazov posudzovala v čase začatia tohto revízneho prešetrovania bez toho, aby k predloženiu týchto dôkazov muselo dôjsť v konkrétnej lehote.
38
Komisia zastáva názor, že Všeobecný súd správne konštatoval, že cieľom zákonnej lehoty bolo usmerniť výrobcov z Únie, pokiaľ ide o dátum, ku ktorému má byť podaná žiadosť o revízne prešetrovanie, s cieľom riadne zorganizovať buď ukončenie platnosti dotknutých antidumpingových opatrení, alebo začatie revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti týchto opatrení, a informovať o tom zainteresované strany. Vzhľadom na skutočnosť, že uvedené nariadenie stanovuje dlhšie lehoty na to, aby Komisia mohla rozhodnúť o dostatočnosti dôkazov uvedených v žiadosti o revízne prešetrovanie, ako sú tie, ktoré stanovuje na to, aby mohla rozhodnúť o podnete na začatie pôvodného prešetrovania, Všeobecný súd mal z toho vyvodiť, že na účely posúdenia dostatočnosti dôkazov Komisia musí mať k dispozícii aspoň tie isté právomoci, aké má na posúdenie dostatočnosti dôkazov obsiahnutých v takomto podnete.
39
Podľa Komisie na rozdiel od toho, čo konštatoval Všeobecný súd, týmto cieľom nemôže byť zabezpečenie právnej istoty hospodárskych subjektov na trhu Únie, keďže žiadna zainteresovaná strana nie je informovaná o žiadosti o revízne prešetrovanie podanej výrobcami z Únie, ani nie je informovaná o tom, že takáto žiadosť bola podaná predtým, ako Komisia uverejní oznámenie o začatí revízneho prešetrovania pred uplynutím platnosti dotknutých antidumpingových opatrení.
40
Spoločnosti „Azot“ odpovedajú, že Všeobecný súd správne zastával názor, že z doslovného výkladu a kontextu článku 11 ods. 2 druhého a štvrtého pododseku nariadenia 2016/1036 vyplýva, že žiadosť o revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení musí obsahovať dostatočné dôkazy najneskôr ku dňu uplynutia zákonnej lehoty na odôvodnenie začatia takéhoto revízneho prešetrovania.
41
V prvom rade tieto spoločnosti v podstate tvrdia, že Všeobecný súd správne vyložil článok 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 vzhľadom na jeho znenie a kontext, do ktorého toto ustanovenie patrí. Konkrétne právo výrobcov z Únie podať žiadosť o revízne prešetrovanie sa riadi štvrtým pododsekom uvedeného ustanovenia, ktorý odkazuje na druhý pododsek tohto článku 11 ods. 2 Uvedené spoločnosti sa domnievajú, že žiadosť o revízne prešetrovanie, ktorá musí byť podaná pred uplynutím zákonnej lehoty, musí jednak obsahovať dostatok dôkazov a jednak musí byť spôsobilá nasvedčovať pravdepodobnosti dumpingu spôsobujúceho ujmu. Táto lehota je dostatočná na to, aby umožnila týmto výrobcom zhromaždiť relevantné dôkazy a Komisii vykonať ich dôkladné posúdenie, pričom treba zabrániť tomu, aby boli antidumpingové opatrenia neoprávnene zachované počas príliš dlhého obdobia. Podľa ich názoru, ak by normotvorca Únie chcel obmedziť povinnosti uvedených výrobcov, urobil by tak výslovne.
42
V druhom rade spoločnosti „Azot“ tvrdia, že hoci druhý pododsek článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 nespresňuje, v ktorom okamihu musia výrobcovia z Únie predložiť dostatok dôkazov v rámci ich žiadosti o revízne prešetrovanie, toto ustanovenie nemožno vykladať oddelene od tohto článku 11 ods. 2 štvrtého pododseku, ktorý presne stanovuje lehotu na tento účel.
43
V treťom rade spoločnosti „Azot“ tvrdia, že výklad článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, ktorý podal Všeobecný súd, rešpektuje práva všetkých zainteresovaných strán a nemá za následok obmedzenie povinností a právomocí Komisie, ktorá má za predpokladu dodržania procesných lehôt právomoc posúdiť dostatočnosť dôkazov obsiahnutých v žiadosti o revízne prešetrovanie. V tomto rámci sa však Komisia nemôže odvolávať na pravidlá upravujúce iné druhy preskúmaní alebo prešetrovaní alebo právomoci, ktoré jej umožňujú konať ex offo, a táto inštitúcia by mala dodržiavať tak príslušné procesné pravidlá, ako aj všeobecné zásady Únie, takže by sa nemala usilovať napraviť nedostatočnosť dôkazov predložených výrobcami z Únie v žiadosti o revízne prešetrovanie.
Posúdenie Súdnym dvorom
44
Prvý a druhý odvolací dôvod Fertilizers Europe, ako aj prvý odvolací dôvod Komisie smerujú proti bodom 65 až 104 napadnutého rozsudku. V týchto bodoch Všeobecný súd vyložil článok 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 tak, že neumožňuje Komisii rozhodnúť o žiadosti o revízne prešetrovanie dumpingových opatrení na základe nových dôkazov, ktoré na jej žiadosť predložili výrobcovia z Únie menej ako tri mesiace pred uplynutím platnosti týchto opatrení, s výnimkou dodatočných informácií predložených týmito výrobcami, ktoré sa obmedzujú na doplnenie alebo potvrdenie dôkazov obsiahnutých v tejto žiadosti o revízne prešetrovanie. Ako bolo pripomenuté v bode 20 tohto rozsudku, Všeobecný súd z tohto výkladu vyvodil, že Komisia mala priznať relevantnosť skutočnosti, že pôvodná žiadosť o revízne prešetrovanie bola doplnená o dodatočné informácie a že začatie prešetrovania dotknutých antidumpingových opatrení nebolo možné odôvodniť na základe konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie.
45
S cieľom určiť, či výklad tohto článku 11 ods. 2, ktorý takto podal Všeobecný súd, obsahuje, ako tvrdia odvolateľky, nesprávne právne posúdenie, treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa majú ustanovenia aktu Únie vykladať nielen so zreteľom na ich znenie, ale aj na kontext, do ktorého patria, a na ciele sledované právnou úpravou, ktorej sú súčasťou (rozsudok z 28. novembra 2024, Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics a Jushi Egypt for Fiberglass Industry/Komisia, C‑269/23 P a C‑272/23 P, EU:C:2024:984, bod 69, ako aj citovaná judikatúra).
46
Pokiaľ ide v prvom rade o znenie predmetných ustanovení, treba uviesť, že podľa článku 11 ods. 2 druhého pododseku prvej vety nariadenia 2016/1036 „revízne prešetrovanie [opatrení] pred uplynutím platnosti sa začne, ak žiadosť obsahuje dostatočné dôkazy, že uplynutie platnosti opatrení by pravdepodobne malo za následok pokračovanie alebo opätovný výskyt dumpingu a ujmy“.
47
Okrem toho článok 11 ods. 2 štvrtý pododsek druhá veta nariadenia 2016/1036 stanovuje, že výrobcovia z Únie sú oprávnení podať žiadosť o revízne prešetrovanie „v súlade s druhým pododsekom“ tohto článku 11 ods. 2 najneskôr tri mesiace pred uplynutím platnosti dotknutých antidumpingových opatrení.
48
Zo znenia ustanovení uvedených v bodoch 46 a 47 tohto rozsudku vyplýva, že Komisia je povinná vykonať revízne prešetrovanie antidumpingových opatrení, ak žiadosť o revízne prešetrovanie jednak obsahuje dostatočné dôkazy o tom, že uplynutie platnosti dotknutých antidumpingových opatrení by pravdepodobne viedlo k pokračovaniu alebo opakovanému výskytu dumpingu a ujmy v súlade s článkom 11 ods. 2 druhým pododsekom prvou vetou nariadenia 2016/1036, a jednak je podaná najneskôr tri mesiace pred uplynutím platnosti týchto opatrení.
49
Naproti tomu zo spojenia týchto ustanovení nevyplýva žiadna požiadavka, ktorá by obmedzovala právomoci Komisie vykonať takéto revízne prešetrovanie.
50
Takéto obmedzenie predovšetkým nemožno priamo vyvodiť zo spresnenia uvedeného v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku nariadenia 2016/1036, podľa ktorého sú výrobcovia z Únie oprávnení podať žiadosť o revízne prešetrovanie „v súlade s druhým pododsekom“, keďže znenie tohto článku 11 ods. 2 druhého pododseku sa obmedzuje na stanovenie povinnosti Komisie vykonať revízne prešetrovanie v určitých situáciách a na poskytnutie príkladov dôkazov, ktoré môžu byť v tejto súvislosti relevantné.
51
Okrem toho, ako uviedla generálna advokátka v bode 40 svojich návrhov, vzhľadom na to, že kritérium týkajúce sa dostatočnosti dôkazov stanovené v uvedenom článku 11 ods. 2 druhom pododseku zaväzuje len Komisiu v čase prijatia rozhodnutia o revíznom prešetrovaní, odkaz na toto ustanovenie, ktorý sa nachádza v tom istom článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku, nemožno chápať tak, že výrobcovia z Únie sú povinní predložiť takéto dôkazy v zákonnej lehote.
52
Z toho vyplýva, že na rozdiel od toho, ako rozhodol Všeobecný súd v bodoch 65 až 67 napadnutého rozsudku, znenie článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036 nemožno vykladať tak, že jednoznačne preukazuje dôvodnosť reštriktívnej koncepcie právomocí Komisie, ku ktorej dospel v tomto rozsudku.
53
Pokiaľ ide v druhom rade o kontext, do ktorého patrí článok 11 ods. 2 druhý pododsek prvá veta a článok 11 ods. 2 štvrtý pododsek druhá veta nariadenia 2016/1036, treba zohľadniť, ako v podstate uviedla generálna advokátka v bodoch 44 až 50 svojich návrhov, celý tento článok 11 ods. 2 a odsek 1 uvedeného článku.
54
Podľa článku 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036 antidumpingové opatrenie má zostať v platnosti len tak dlho a v takom rozsahu, v akom je to potrebné na prijatie odvetných opatrení proti dumpingu, ktorý spôsobuje ujmu. Okrem toho z tohto článku 11 ods. 2 tretieho pododseku vyplýva, že závery revízneho prešetrovania vedeného Komisiou musia zohľadňovať všetky relevantné a náležite zdokumentované dôkazy predložené vo vzťahu k otázke, či je pravdepodobné, alebo nepravdepodobné, že zrušenie opatrení by viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu predmetného dumpingu a ujmy.
55
Zo spoločného výkladu týchto dvoch ustanovení vyplýva, že Komisia je povinná v priebehu konania o revíznom prešetrovaní zohľadniť všetky dôkazy uvedené v predchádzajúcom bode bez toho, aby lehota, v ktorej jej boli tieto dôkazy poskytnuté, bola rozhodujúca. Normotvorca Únie tak stanovil všeobecne záväzné pravidlo určené na zabezpečenie toho, aby bol výsledok konania o revíznom prešetrovaní v súlade so zásadou stanovenou v článku 11 ods. 1 nariadenia 2016/1036. Ako zdôraznila generálna advokátka v bode 49 svojich návrhov, rozsah tejto voľby vykonanej týmto normotvorcom by bol citeľne obmedzený, ak by sa konštatovalo, že v predbežnej fáze konania o revíznom prešetrovaní je Komisia naopak povinná na základe čisto časového kritéria vylúčiť dôkazy, ktoré sú jej poskytnuté.
56
Podľa článku 11 ods. 2 prvého pododseku druhej vety tohto nariadenia „takéto revízne prešetrovanie pred uplynutím platnosti sa iniciuje z podnetu Komisie alebo na žiadosť výrobcov z Únie, alebo v ich mene, a príslušné opatrenia zostanú v platnosti až do výsledku uvedeného revízneho prešetrovania“. Komisia tak má právomoc vykonať prešetrovanie antidumpingových opatrení bez ohľadu na to, či výrobcovia z Únie podali žiadosť o revízne prešetrovanie, a to kedykoľvek pred uplynutím platnosti týchto opatrení. V dôsledku toho domnievať sa, že Komisia je pri rozhodovaní o žiadosti o revízne prešetrovanie viazaná dôkazmi uvedenými v tejto žiadosti, ktoré boli predložené najneskôr tri mesiace pred uplynutím platnosti uvedených opatrení, by ju v prípade, že disponuje novšími dôkazmi, mohlo prinútiť k zamietnutiu uvedenej žiadosti, hoci stále môže ex offo rozhodnúť o vykonaní takého revízneho prešetrovania. Takýto výsledok by mohol ohroziť účinnosť vedených konaní bez toho, aby sa zmenil ich výsledok.
57
Pokiaľ ide v treťom rade o cieľ nariadenia 2016/1036, treba uviesť, že podľa článku 1 ods. 1 tohto nariadenia, nazvaného „Zásady“, „antidumpingové clo možno uložiť na akýkoľvek dumpingový výrobok, ktorého prepustenie do voľného obehu v Únii spôsobuje ujmu“. Schopnosť Komisie zabezpečiť úplné dosiahnutie tohto cieľa by však bola narušená, ak by, ako sa domnieval Všeobecný súd v napadnutom rozsudku, na účely rozhodnutia, či je potrebné vykonať revízne prešetrovanie antidumpingových opatrení, táto inštitúcia nemohla pred dátumom uplynutia platnosti týchto opatrení zohľadniť všetky dôkazy súvisiace s otázkou, či je pravdepodobné alebo nepravdepodobné, že zrušenie uvedených opatrení by viedlo k pokračovaniu alebo opätovnému výskytu predmetného dumpingu a ujmy.
58
Okrem toho treba uviesť, že na rozdiel od toho, čo Všeobecný súd konštatoval v bode 70 napadnutého rozsudku a ako tvrdí Komisia, cieľom článku 11 ods. 2 štvrtého pododseku druhej vety nariadenia 2016/1036 nie je umožniť subjektom na trhu včas zistiť, či antidumpingové opatrenia môžu byť zachované. Na jednej strane, ako Komisia zdôrazňuje vo svojom odvolaní, žiadosť o revízne prešetrovanie nie je oznámená žiadnej zainteresovanej strane pred uverejnením oznámenia o začatí revízneho prešetrovania v Úradnom vestníku Európskej únie. Na druhej strane, ako je konštatované v bode 56 tohto rozsudku, Komisia má právomoc vykonať prešetrovanie antidumpingových opatrení bez ohľadu na to, či bola žiadosť o revízne prešetrovanie podaná výrobcami Únie a v ktorýkoľvek deň pred uplynutím platnosti týchto opatrení.
59
Naproti tomu je nesporné, že Všeobecný súd v bode 70 napadnutého rozsudku správne konštatoval, že cieľom zákonnej lehoty na podanie žiadosti o revízne prešetrovanie stanovenej v článku 11 ods. 2 štvrtom pododseku druhej vete nariadenia 2016/1036 je najmä umožniť Komisii, aby mala k dispozícii primeranú lehotu na posúdenie dôkazov obsiahnutých v tejto žiadosti, ako aj ubezpečiť sa o ich dostatočnej a relevantnej povahe, aby sa zabránilo neoprávnenému zachovaniu antidumpingového opatrenia po uplynutí predpísanej lehoty.
60
Možnosť Komisie získať alebo si vyžiadať, ak to považuje za vhodné, dodatočné dôkazy menej ako tri mesiace pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení, nemôže ohroziť dosiahnutie cieľa článku 11 ods. 2 štvrtého pododseku druhej vety nariadenia 2016/1036 uvedeného v predchádzajúcom bode, pretože existencia takejto možnosti neznamená, že by sa autorovi žiadosti o revízne prešetrovanie priznalo právo spontánne doplniť svoju žiadosť po uplynutí zákonnej lehoty alebo podať takúto žiadosť po uplynutí tejto lehoty. Zdá sa teda, že Všeobecný súd v bode 77 napadnutého rozsudku nesprávne prijal záver, že výklad tohto ustanovenia podaný Komisiou v spornom nariadení by zbavil uvedené ustanovenie jeho zmyslu, keďže by sa právna povinnosť, ktorá je v ňom stanovená, stala bezpredmetnou.
61
Z vyššie uvedeného bez toho, aby bolo potrebné zaujať stanovisko k právomociam, ktoré by Komisia prípadne mohla vyvodzovať z článku 5 nariadenia 2016/1036, vyplýva, že článok 11 ods. 2 tohto nariadenia sa má vykladať v tom zmysle, že Komisia je oprávnená zohľadniť dôkazy, ktoré na jej žiadosť predložili výrobcovia z Únie v období troch mesiacov pred uplynutím platnosti antidumpingových opatrení, s cieľom rozhodnúť, či je potrebné vykonať revízne prešetrovanie týchto antidumpingových opatrení.
62
Všeobecný súd sa preto dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 104 napadnutého rozsudku rozhodol, že Komisia sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď v odôvodnení 20 sporného nariadenia tvrdila, že nie je relevantné, či pôvodná žiadosť o revízne prešetrovanie bola doplnená o dodatočné informácie, a že začatie revízneho prešetrovania bolo možné odôvodniť na základe konsolidovanej žiadosti o revízne prešetrovanie.
63
Vzhľadom na všetky vyššie uvedené dôvody treba vyhovieť prvému a druhému odvolaciemu dôvodu vo veci C‑554/23 P, ako aj prvému odvolaciemu dôvodu vo veci C‑568/23 P. Keďže nesprávne právne posúdenie, ktorého sa dopustil Všeobecný súd pri výklade článku 11 ods. 2 nariadenia 2016/1036, postačuje na to, aby bol výrok napadnutého rozsudku zbavený základu, treba zrušiť tento rozsudok bez toho, aby bolo potrebné preskúmať tretí a štvrtý odvolací dôvod vo veci C‑554/23 P, ako aj druhý odvolací dôvod vo veci C‑568/23 P.
O konaní pred Všeobecným súdom
64
V súlade s článkom 61 prvým odsekom druhou vetou Štatútu Súdneho dvora Európskej únie môže Súdny dvor v prípade zrušenia rozhodnutia Všeobecného súdu vydať konečný rozsudok sám, ak to stav konania dovoľuje.
65
V tomto prípade to tak nie je.
66
Všeobecný súd nepreskúmal výhradu uvedenú v rámci prvého žalobného dôvodu, podľa ktorej sa Komisia v spornom nariadení nesprávne domnievala, že konsolidovaná žiadosť o revízne prešetrovanie obsahovala dostatočné dôkazy o pravdepodobnosti pokračovania dumpingu v prípade uplynutia platnosti dotknutých antidumpingových opatrení.
67
Keďže preskúmanie tejto výhrady predpokladá vykonanie komplexného posúdenia skutkového stavu, pre ktoré Súdny dvor nemá k dispozícii potrebné skutkové okolnosti, stav konania nedovoľuje, aby sám vydal konečný rozsudok, a preto je potrebné vrátiť vec Všeobecnému súdu.
O trovách
68
Vzhľadom na to, že vec sa vracia Všeobecnému súdu, o trovách odvolacieho konania sa rozhodne neskôr.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol takto:
1.
Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie z 5. júla 2023, Nevinnomysskij Azot a NAK Azot/Komisia (T‑126/21, EU:T:2023:376), sa zrušuje.
2.
Vec sa vracia Všeobecnému súdu Európskej únie na ďalšie konanie.
3.
O trovách konania sa rozhodne neskôr.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.