62024CJ0811
SODBA SODIŠČA (deveti senat)
z dne 23. aprila 2026 (
*1
)
„Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Pomoči de minimis – Uredba (EU) št. 1407/2013 – Uredba (EU) št. 1408/2013 – Uredba (EU) št. 717/2014 – Njihova področja uporabe – Uredba (EU) št. 1379/2013 – Sektor ribištva in akvakulture – Skupna ureditev trgov – Podjetja, dejavna na področju proizvodnje, predelave in trženja ribiških proizvodov – Prodaja na drobno – Nacionalna ureditev, ki določa pomoči de minimis za podjetja na območjih, prizadetih zaradi potresov“
V zadevi C‑811/24,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložil Consiglio di Stato (državni svet, Italija) z odločbo z dne 22. novembra 2024, ki je na Sodišče prispela 26. novembra 2024, v postopku
Pescheria Il Granchio Blu di JC
proti
Ministero delle Imprese e del Made in Italy,
SODIŠČE (deveti senat),
v sestavi M. Condinanzi, predsednik senata, R. Frendo, sodnica, in A. Kornezov (poročevalec), sodnik,
generalni pravobranilec: D. Spielmann,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za Pescheria Il Granchio Blu di JC L. Filipponi in P. Lori, avvocati,
–
za italijansko vlado S. Fiorentino, agent, skupaj s P. Passolunghijem, procuratore dello Stato, in L. Vignato, avvocata dello Stato,
–
za Evropsko komisijo V. Bottka, C. Calvo Langdon in C. Molinari, agenti,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 2(1)(c) Uredbe Komisije (EU) št. 717/2014 z dne 27. junija 2014 o uporabi členov 107 in 108 [PDEU] pri pomoči de minimis v sektorju ribištva in akvakulture (UL 2014, L 190, str. 45) ter člena 5(d) in (g) Uredbe (EU) št. 1379/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1184/2006 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 (UL 2013, L 354, str. 1).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Pescheria Il Granchio Blu di JC (v nadaljevanju: Granchio Blu) in Ministero delle Imprese e del Made in Italy (ministrstvo za podjetništvo in Made in Italy, Italija) glede zakonitosti dveh uredb, s katerima je to ministrstvo preklicalo davčne ugodnosti, ki so bile predhodno odobrene družbi Granchio Blu.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba št. 1379/2013
3
V uvodni izjavi 29 Uredbe št. 1379/2013 je navedeno:
„Ker cilja te uredbe, in sicer vzpostavitve SUT za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva [akvakulture], države članice ne morejo zadovoljivo doseči zaradi skupne narave trga za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva [akvakulture] in ker je ta cilj zaradi svojega obsega in učinkov ter potrebe po skupnem ukrepanju lažje doseči na ravni [Evropske] [u]nije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 [PEU]. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.“
4
Člen 1 te uredbe, naslovljen „Predmet urejanja“, v odstavku 1 določa:
„Vzpostavi se skupna ureditev trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva [akvakulture] (SUT).“
5
Člen 5 navedene uredbe, naslovljen „Opredelitev pojmov“, določa:
„[…] Uporabljajo se tudi naslednje opredelitve pojmov:
[…]
(d)
‚sektor ribištva in ribogojstva [akvakulture]‘ pomeni gospodarski sektor, ki vključuje vse dejavnosti proizvodnje, predelave in trženja ribiških proizvodov ali proizvodov iz ribogojstva [akvakulture];
(e)
‚omogočanje dostopnosti na trgu‘ pomeni vsako dobavo ribiškega proizvoda ali proizvoda iz ribogojstva [akvakulture] za distribucijo, potrošnjo ali uporabo na trgu Unije v okviru komercialne dejavnosti odplačno ali neodplačno;
(f)
‚dajanje na trg‘ pomeni, da je ribiški proizvod ali proizvod iz ribogojstva [akvakulture] prvič dan na trg Unije;
(g)
‚prodaja na drobno‘ pomeni ravnanje z živili in/ali predelavo živil in njihovo skladiščenje na kraju prodaje ali dostave končnemu potrošniku, ki vključuje distribucijske službe, preskrbo s pripravljeno hrano, tovarniške menze, obrate javne prehrane v institucijah, restavracije in druge podobne prehrambne storitvene dejavnosti, trgovine, distribucijske centre supermarketov in prodajna mesta v trgovini na veliko;
[…].“
6
Člen 46 Uredbe št. 1379/2013, naslovljen „Razveljavitev“, določa:
„Uredba [Sveta (ES) št. 104/2000 z. decembra 1999 o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva (UL, posebna izdaja v slovenščini: poglavje 4, zvezek 4, str. 198)] se razveljavi. Vendar pa se člen 4 uporablja do 12. decembra 2014.
Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge IV.“
Uredba (EU) št. 1407/2013
7
V uvodni izjavi 6 Uredbe Komisije (EU) št. 1407/2013 z dne 18. decembra 2013 o uporabi členov 107 in 108 [PDEU] pri pomoči de minimis (UL 2013, L 352, str. 1) je navedeno:
„Ker v sektorjih primarne proizvodnje kmetijskih proizvodov, ribištva in ribogojstva [akvakulture] veljajo posebni predpisi in ker obstaja možnost, da bi zneski pomoči, ki so manjši od zneskov, navedenih v tej uredbi, vseeno lahko izpolnili merila iz člena 107(1) [PDEU], se ta uredba za zadevne sektorje ne bi smela uporabljati.“
8
Člen 1 te uredbe, naslovljen „Področje uporabe“, v odstavku 1(a) in (b) določa:
„Ta uredba velja za pomoč, dodeljeno podjetjem v vseh sektorjih, razen za:
(a)
pomoč, dodeljeno podjetjem, dejavnim na področju ribištva in akvakulture, kakor ju zajema Uredba [št. 104/2000];
(b)
pomoč, dodeljeno podjetjem, dejavnim na področju primarne proizvodnje kmetijskih proizvodov“.
Uredba (EU) št. 1408/2013
9
Člen 1 Uredbe Komisije (EU) št. 1408/2013 z dne 18. decembra 2013 o uporabi členov 107 in 108 [PDEU] pri pomoči de minimis v kmetijskem sektorju (UL 2013, L 352, str. 9), naslovljen „Področje uporabe“, v odstavku 1 določa:
„Ta uredba se uporablja za pomoč, dodeljeno podjetjem, dejavnim v primarni proizvodnji kmetijskih proizvodov, razen za:
(a)
pomoč, katere znesek je določen na podlagi cene ali količine proizvodov, danih na trg;
(b)
pomoč za z izvozom povezane dejavnosti v tretje države ali države članice, kot je pomoč, neposredno povezana z izvoženimi količinami, ustanovitvijo in delovanjem distribucijske mreže ali drugimi tekočimi stroški, povezanimi z izvozno dejavnostjo;
(c)
pomoč, ki se dodeli pod pogojem, da se domačim proizvodom pri uporabi daje prednost pred uvoženimi.“
Uredba št. 717/2014
10
Člen 1 Uredbe št. 717/2014, naslovljen „Področje uporabe“, v odstavku 1 določa:
„Ta uredba se uporablja za pomoč, dodeljeno podjetjem v sektorju ribištva in akvakulture, razen za:
(a)
pomoč, katere znesek je določen na podlagi cene ali količine kupljenih proizvodov ali proizvodov, danih na trg;
(b)
pomoč za dejavnosti, povezane z izvozom v tretje države ali države članice, in sicer pomoč, neposredno povezano z izvoženimi količinami, vzpostavitvijo in delovanjem distribucijske mreže ali drugimi tekočimi izdatki, povezanimi z izvozno dejavnostjo;
(c)
pomoč, ki se dodeli pod pogojem, da se domačim proizvodom pri uporabi daje prednost pred uvoženimi;
(d)
pomoč za nakup ribiških plovil;
(e)
pomoč za posodobitev ali zamenjavo glavnih ali pomožnih motorjev ribiških plovil;
(f)
pomoč za dejavnosti za povečanje ribolovne zmogljivosti plovil ali za opremo za povečanje zmožnosti plovil za iskanje rib;
(g)
pomoč za izgradnjo novih ribiških plovil ali uvoz ribiških plovil;
(h)
pomoči za začasno ali trajno prenehanje ribolovnih dejavnosti, razen če to ni posebej določeno v Uredbi (EU) št. 508/2014 [Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo in razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2328/2003, (ES) št. 861/2006, (ES) št. 1198/2006 in (ES) št. 791/2007 in Uredbe (EU) št. 1255/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2014, L 149, str. 1)];
(i)
pomoč za raziskovalni ribolov;
(j)
pomoč za prenos lastništva podjetja;
(k)
pomoč za neposredno obnavljanje staleža, razen če to ni s pravnim aktom Unije izrecno določeno kot ohranjevalni ukrep ali v primeru poskusnega obnavljanja staleža.“
11
Člen 2 Uredbe št. 717/2014, naslovljen „Opredelitev pojmov“, določa:
„V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
‚podjetja v sektorju ribištva in akvakulture‘ pomenijo podjetja, dejavna na področju proizvodnje, predelave in trženja proizvodov iz ribištva in akvakulture;
(b)
‚ribiški proizvodi in proizvodi iz akvakulture‘ pomenijo proizvode, opredeljene v členu 5(a) in (b) Uredbe (EU) št. 1379/2013;
(c)
‚predelava in trženje‘ pomenita vse postopke, vključno s postopki za ravnanje s proizvodi, njihovo obdelavo, proizvodnjo in distribucijo, v času med iztovarjanjem ali izlovom in stopnjo končnega proizvoda.“
12
Člen 3 Uredbe št. 717/2014, naslovljen „Pomoč de minimis“, v odstavku 1 določa:
„Za ukrepe pomoči se šteje, da ne izpolnjujejo vseh meril iz člena 107(1) [PDEU] in so zato izvzeti iz zahteve glede priglasitve iz člena 108(3) [PDEU], če izpolnjujejo pogoje iz te uredbe.“
Italijansko pravo
13
Člen 46(7) decreto-legge n. 50 – Disposizioni urgenti in materia finanziaria, iniziative a favore degli enti territoriali, ulteriori interventi per lezone colpite da eventi sismici e misure per lo sviluppo (uredba‑zakon št. 50 o nujnih določbah na finančnem področju, pobudah za lokalne skupnosti, nadaljnjih ukrepih na potresno prizadetih območjih in razvojnih ukrepih) z dne 24. aprila 2017 (GURI št. 95 z dne 24. aprila 2017, v nadaljevanju: uredba‑zakon št. 50/2017) določa:
„Davčne ugodnosti iz tega člena se odobrijo na podlagi in v mejah Uredbe [št. 1407/2013] in Uredbe [št. 1408/2013].“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
14
Po potresih v osrednjem delu Italije leta 2016 so bile z uredbo‑zakonom št. 50/2017 določene davčne ugodnosti za nekatera podjetja, ki delujejo na območjih, ki so jih prizadeli ti potresi. Natančneje, člen 46(7) te uredbe‑zakona določa, da se te ugodnosti odobrijo na podlagi in v mejah uredb št. 1407/2013 in 1408/2013.
15
Granchio Blu je družba italijanskega prava, ki opravlja dejavnost prodaje rib, rakov in mehkužcev na drobno v supermarketu na enem od teh območij.
16
Tej družbi so bile na podlagi uredbe‑zakona št. 50/2017 odobrene davčne ugodnosti za leti 2017 in 2019.
17
Vendar so bile te ugodnosti z dvema ministrskima uredbama z dne 11. januarja 2023 preklicane z obrazložitvijo, da družba Granchio Blu v bistvu opravlja gospodarsko dejavnost, ki ne spada na področje uporabe uredb št. 1407/2013 in št. 1408/2013 in zato ni upravičena do navedenih ugodnosti.
18
V zvezi s tem je ministrstvo za podjetništvo in Made in Italy ugotovilo, da gospodarske dejavnosti v sektorju proizvodnje, predelave in trženja ribiških proizvodov, vključno s prodajo takih proizvodov na drobno, spadajo na področje uporabe Uredbe št. 717/2014.
19
Družba Granchio Blu je pri Tribunale amministrativo regionale per le Marche (upravno sodišče dežele Marke, Italija) vložila tožbo za odpravo ministrskih uredb, s katerima so bile preklicane davčne ugodnosti, ki so ji bile odobrene. To sodišče je s sodbo z dne 6. oktobra 2023 to tožbo zavrnilo.
20
Družba Granchio Blu je zoper to sodbo vložila pritožbo pri Consiglio di Stato (državni svet, Italija), ki je predložitveno sodišče.
21
Po mnenju družbe Granchio Blu je Tribunale amministrativo regionale per le Marche (upravno sodišče dežele Marke) napačno menilo, da že sama dejavnost prodaje ribiških proizvodov na drobno kot trgovska dejavnost spada pod pojem „predelava in trženje“ ribiških proizvodov in proizvodov iz akvakulture v smislu člena 2(1)(c) Uredbe št. 717/2014, saj ta pojem po njenem mnenju ne vključuje prodaje teh proizvodov na drobno končnim potrošnikom.
22
V tem okviru se predložitveno sodišče sprašuje, ali prodaja rib, rakov in mehkužcev na drobno spada pod pojem „predelava in trženje“ ribiških proizvodov in proizvodov iz akvakulture v smislu te določbe. Če bi se ta dejavnost štela za del sektorja ribištva in akvakulture, družba Granchio Blu ne bi mogla biti upravičena do davčnih ugodnosti iz člena 46(7) uredbe‑zakona št. 50/2017. Če pa bi se štelo, da navedena dejavnost ne spada v ta sektor in da torej ni izključena s področij uporabe uredb št. 1407/2013 in št. 1408/2013, bi bila družba Granchio Blu lahko upravičena do teh ugodnosti.
23
V teh okoliščinah je Consiglio di Stato (državni svet) prekinil odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložil ta vprašanja:
„1.
Ali opredelitev pojma ‚predelava in trženje‘ iz člena 2(1)(c) Uredbe Komisije (EU) št. 717/2014 z dne 27. junija 2014 zajema tudi dejavnost prodaje ribiških proizvodov na drobno in ali je morebitna izključitev te dejavnosti s področja uporabe Uredbe Komisije (EU) št. 717/2014, ki izhaja iz besedila te določbe, združljiva z besedilom člena 5(d) in (g) Uredbe (EU) št. 1379/2013, ki vsebuje ločeno opredelitev prodaje na drobno v okviru skupne ureditve trga za ribiške proizvode, ali pa velja, da taka izključitev ni združljiva s splošnimi pravili, ki urejajo sektor ribištva, saj Uredba (EU) št. 1379/2013 že sicer vsebuje opredelitev prodaje na drobno, v skladu s katero je ta del dejavnosti v sektorju ribištva (senat predložitvenega sodišča se nagiba k stališču, da je taka izključitev združljiva)?
2.
Skratka, ali se Uredba Komisije (EU) št. 717/2014 z dne 27. junija 2014 uporablja za dejavnost prodaje ribiških proizvodov na drobno bodisi zato, ker je prodaja na drobno povezana s sektorjem ribištva, bodisi zato, ker je očitno ločena od tega sektorja (predložitveno sodišče se nagiba k zadnjenavedenem stališču, ki pomeni, da je dejavnost prodaje na drobno izključena s področja uporabe Uredbe Komisije (EU) št. 717/2014)?
3.
Ali pravo Unije nasprotuje nacionalnemu pravu, ki omogoča, da se pomoč de minimis dodeli podjetjem, ki se ukvarjajo s prodajo ribiških proizvodov na drobno in ki so do te pomoči upravičena zato, ker se ne ukvarjajo z industrijskim ribolovom in ker so v urbani prosti coni, vzpostavljeni po potresu, ki je prizadel osrednjo Italijo?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo in drugo vprašanje
24
Predložitveno sodišče s prvim in drugim vprašanjem, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 2(1)(c) Uredbe št. 717/2014 v povezavi s členom 5(d) in (g) Uredbe št. 1379/2013 razlagati tako, da pojem „predelava in trženje“ ribiških proizvodov in proizvodov iz akvakulture, opredeljen v tem členu 2(1)(c), zajema dejavnost prodaje ribiških proizvodov na drobno, tako da ta dejavnost spada na področje uporabe Uredbe št. 717/2014.
25
Najprej je treba navesti, da je odločitev o dodelitvi pomoči de minimis nekaterim podjetjem ali sektorjem dejavnosti v pristojnosti držav članic, pod pogojem, da te upoštevajo pravila Unije s tega področja. V obravnavanem primeru se je Italijanska republika s sprejetjem uredbe‑zakona št. 50/2017 po potresih, ki so leta 2016 prizadeli osrednji del Italije, odločila, da bo pomoč de minimis dodelila le podjetjem, ki spadajo na področje uporabe uredb št. 1407/2013 in št. 1408/2013.
26
Ob tem je treba opozoriti, da je namen Uredbe št. 1407/2013 za državno pomoč v omejenem znesku (de minimis) omogočiti odstopanje od pravila, da je treba vsako pomoč pred izvedbo priglasiti Evropski komisiji (glej v tem smislu sodbo z dne 28. oktobra 2020, INAIL, C‑608/19, EU:C:2020:865, točka 26).
27
Člen 1(1)(a) te uredbe s svojega področja uporabe izključuje „pomoč, dodeljeno podjetjem, dejavnim na področju ribištva in akvakulture, kakor ju zajema Uredba [št. 104/2000]“, pri čemer je treba pojasniti, da je bila ta razveljavljena z Uredbo št. 1379/2013, katere člen 46 določa, da se sklicevanja na to prvo uredbo štejejo kot sklicevanja na drugo uredbo.
28
To izključitev je mogoče pojasniti, kot je razvidno iz uvodne izjave 6 Uredbe št. 1407/2013, s tem, da za sektor ribištva in akvakulture veljajo posebni predpisi, in z možnostjo, da bi zneski pomoči, ki so manjši od zneskov, navedenih v tej uredbi, vseeno lahko izpolnili merila iz člena 107(1) PDEU.
29
„Sektor ribištva in akvakulture“ je v členu 5(d) Uredbe št. 1379/2013 opredeljen kot gospodarski sektor, ki „vključuje vse dejavnosti proizvodnje, predelave in trženja ribiških proizvodov ali proizvodov iz ribogojstva [akvakulture]“.
30
Ker se predložitveno sodišče sprašuje, ali prodaja ribiških proizvodov na drobno spada pod pojem „trženje“ takih proizvodov v smislu člena 5(d) Uredbe št. 1379/2013, ki v tej uredbi ni opredeljen, je treba opozoriti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso pomen in obseg izrazov, ki jih pravo Unije ne opredeljuje, določiti glede na njihov običajen pomen v vsakdanjem jeziku, ob upoštevanju konteksta, v katerem se uporabljajo, in ciljev, ki jim sledi ureditev, katere del so (sodba z dne 13. junija 2024, A GmbH & Co. KG, C‑104/23, EU:C:2024:504, točka 41 in navedena sodna praksa).
31
V zvezi s tem je treba najprej navesti, da izraz „trženje“, če ni podrobneje določen, v običajnem pomenu v vsakdanjem jeziku na splošno označuje vse dejavnosti, ki se opravljajo po proizvodnji in predelavi proizvoda do njegove prodaje končnemu potrošniku, vključno s prodajo takih proizvodov na drobno.
32
Dalje, glede konteksta, v katerem se ta izraz uporablja, je treba navesti, da Uredba št. 1379/2013 ureja tudi „omogočanje dostopnosti na trgu“, „dajanje na trg“ in „prodajo na drobno“ v zvezi s takimi proizvodi, kot izhaja iz člena 5, od (e) do (g), te uredbe. Iz tega sledi, da so „podjetja, dejavna na področju ribištva in akvakulture, kakor ju zajema Uredba [št. 1379/2013]“ v smislu člena 1(1)(a) Uredbe št. 1407/2013 tudi podjetja, ki so dejavna med drugim v „prodaji na drobno“ ribiških proizvodov.
33
Nazadnje, iz člena 1 Uredbe št. 1379/2013 v povezavi z njeno uvodno izjavo 29 je razvidno, da je cilj te uredbe vzpostavitev SUT za ribiške proizvode in proizvode iz akvakulture. Ta cilj pa bi bil ogrožen, če bi bilo treba nekatere faze distribucijske verige ribiških proizvodov, in sicer prodajo takih proizvodov na drobno, izključiti iz te SUT.
34
V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da „sektor ribištva in akvakulture“ v smislu Uredbe št. 1379/2013 zajema trženje ribiških proizvodov, ne glede na to, ali gre za prodajo na debelo ali prodajo na drobno.
35
Iz tega sledi, da podjetja, katerih dejavnost je trženje takih proizvodov, vključno na drobno, ne spadajo na področje uporabe Uredbe št. 1407/2013 v skladu z njenim členom 1(1)(a).
36
Ta podjetja ravno tako ne spadajo na področje uporabe Uredbe št. 1408/2013, katere člen 1, naslovljen „Področje uporabe“, določa, da se ta uredba uporablja za pomoč, dodeljeno podjetjem, dejavnim v primarni proizvodnji kmetijskih proizvodov.
37
Pojasniti pa je treba, da podjetja, ki delujejo v sektorju ribištva in akvakulture, spadajo na področje uporabe Uredbe št. 717/2014, ki določa posebna pravila o pomoči de minimis, ki veljajo za ta sektor.
38
Člen 1(1) te uredbe namreč določa področje uporabe te uredbe s tem, da določa, da se uporablja za pomoči, dodeljene „podjetjem v sektorju ribištva in akvakulture“, razen za pomoči, ki so izrecno naštete v tej določbi (glej v tem smislu sodbo z dne 27. januarja 2022, Sātiņi‑S, C‑238/20, EU:C:2022:57, točka 55). Nobena od teh zadnjenavedenih pa se ne nanaša na „prodajo na drobno“.
39
V členu 2(1)(a) navedene uredbe so „podjetja v sektorju ribištva in akvakulture“ opredeljena kot podjetja, dejavna „na področju proizvodnje, predelave in trženja proizvodov iz ribištva in akvakulture“, ne da bi bile določene kakršne koli omejitve glede vrste zadevnega trženja.
40
Poleg tega je v skladu s členom 2(1)(c) te uredbe pojem „predelava in trženje“ opredeljen kot „vsi postopki, vključno s postopki za ravnanje s proizvodi, njihovo obdelavo, proizvodnjo in distribucijo, v času med iztovarjanjem ali izlovom in stopnjo končnega proizvoda“.
41
Ker je prodaja na drobno zadnja faza distribucije ribiških proizvodov, do katere pride „na stopnji končnega proizvoda“ v dobavni verigi, je treba ugotoviti, da taka prodaja spada na področje uporabe Uredbe št. 717/2014.
42
Glede na zgornje preudarke je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 2(1)(c) Uredbe št. 717/2014 v povezavi s členom 5(d) in (g) Uredbe št. 1379/2013 razlagati tako, da pojem „predelava in trženje“ ribiških proizvodov in proizvodov iz akvakulture, opredeljen v tem členu 2(1)(c), zajema dejavnost prodaje ribiških proizvodov na drobno, tako da ta dejavnost spada na področje uporabe Uredbe št. 717/2014.
Tretje vprašanje
43
Predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba pravo Unije razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, ki omogoča dodelitev pomoči de minimis podjetjem, ki delujejo na področju prodaje ribiških proizvodov na drobno in ki so do takih pomoči upravičena, ker se razlikujejo od podjetij za industrijski ribolov in so v urbani prosti coni, vzpostavljeni kot odziv na gospodarske posledice potresa.
44
V skladu z ustaljeno sodno prakso predhodno odločanje ni namenjeno oblikovanju posvetovalnih mnenj o splošnih ali hipotetičnih vprašanjih, temveč je utemeljeno s potrebo po dejanski rešitvi spora (sodba z dne 22. januarja 2026, Herchoski, C‑902/24, EU:C:2026:42, točka 48 in navedena sodna praksa).
45
V zvezi s tem je treba opozoriti, da se, kot je razvidno iz točk 14 in 22 te sodbe, v skladu s členom 46(7) uredbe‑zakona št. 50/2017 davčne ugodnosti v korist nekaterih podjetij, ki delujejo na območjih, prizadetih zaradi potresa, dodelijo na podlagi in v mejah uredb št. 1407/2013 in št. 1408/2013.
46
Kot pa je razvidno iz odgovora na prvo in drugo vprašanje, prodaja ribiških proizvodov na drobno spada na področje uporabe Uredbe št. 717/2014, in ne na področji uporabe uredb št. 1407/2013 in št. 1408/2013.
47
V teh okoliščinah in ker se predložitveno sodišče ni sklicevalo na nobeno drugo nacionalno ureditev, na podlagi katere bi bilo mogoče ugotoviti, da se je Italijanska republika odločila dodeliti pomoči de minimis iz postopka v glavni stvari na podlagi in v mejah Uredbe št. 717/2014, je treba ugotoviti, da bi odgovor na tretje vprašanje v teh okoliščinah očitno pomenil posvetovalno mnenje o hipotetičnem vprašanju, kar bi bilo v nasprotju z nalogo, ki jo ima Sodišče v okviru sodnega sodelovanja, uvedenega s členom 267 PDEU (glej v tem smislu sodbo z dne 22. februarja 2022, Stichting Rookpreventie Jeugd in drugi, C‑160/20, EU:C:2022:101, točka 84).
48
Tretje vprašanje zato ni dopustno.
Stroški
49
Ker je ta postopek za stranke iz postopka v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (deveti senat) razsodilo:
Člen 2(1)(c) Uredbe Komisije (EU) št. 717/2014 z dne 27. junija 2014 o uporabi členov 107 in 108 [PDEU] pri pomoči de minimis v sektorju ribištva in akvakulture v povezavi s členom 5(d) in (g) Uredbe (EU) št. 1379/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1184/2006 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 je treba razlagati tako, da pojem „predelava in trženje“ ribiških proizvodov in proizvodov iz akvakulture, opredeljen v tem členu 2(1)(c), zajema dejavnost prodaje ribiških proizvodov na drobno, tako da ta dejavnost spada na področje uporabe Uredbe št. 717/2014.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: italijanščina.