Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
A. BIONDIJA,
predstavljeni 11. decembra 2025(1)
Zadeva C-468/24
SR
proti
Netz Niederösterreich GmbH
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesgericht St. Pölten (deželno sodišče, St. Pölten, Avstrija))
„ Predhodno odločanje – Energija – Dobava električne energije – Merilni instrumenti – Napredni števci – Pravica odjemalca do zavrnitve – Varnost podatkov, ki jih posredujejo napredni števci “
I.      Pravni okvir
A.      Pravo Unije
1.        Člen 20(b) in (c)
Direktive 2019/944(2), naslovljen „Funkcionalnosti sistemov naprednega merjenja“, določa:
„Kadar je uvedba sistemov naprednega merjenja v postopku ocene stroškovne učinkovitosti iz člena 19(2) pozitivna ali kadar se sistemi naprednega merjenja uvaja[jo] sistematično po 4. juliju 2019, države članice uvedejo sisteme naprednega merjenja v skladu z evropskimi standardi, Prilogo II in naslednjimi zahtevami:
[…]
(b)      varnost sistemov naprednega merjenja in sporočanja podatkov je skladna z zadevnimi pravili Unije na področju varnosti ob upoštevanju najboljših razpoložljivih tehnologij za zagotavljanje najvišje ravni kibernetske varnosti, pri čemer se upoštevajo stroški in načela sorazmernosti;
(c)      zasebnost in varstvo osebnih podatkov končnih odjemalcev sta skladna z zadevnimi pravili Unije na področju varstva osebnih podatkov in zasebnosti;
[…]“.
2.        Člen 21(1)(a)
Direktive 2019/944, naslovljen „Pravica do naprednega števca“, določa:
„1.      Kadar je uvedba sistemov naprednega merjenja v postopku ocene stroškovne učinkovitosti iz odstavka člena 19(2) ocenjena negativno in se sistemi naprednega merjenja ne uvajajo sistematično, države članice zagotovijo, da ima vsak končni odjemalec, ki plača s tem povezane stroške, na zahtevo pravico, da se mu pod pravičnimi, razumnimi in stroškovno učinkovitimi pogoji namesti oziroma, kadar je primerno, posodobi napredni števec, ki je:
(a)      kadar je tehnično možno, opremljen s funkcionalnostmi iz člena 20 ali z minimalnim naborom funkcionalnosti, ki ga opredelijo in objavijo države članice na nacionalni ravni v skladu s Prilogo II;
[…]“.
3.        Člen 22(1) te direktive, naslovljen „Običajni števci“, določa:
„1.      Kadar končni odjemalci nimajo naprednih števcev, države članice pri vsakem končnem odjemalcu zagotovijo, da so opremljeni s posameznimi običajnimi števce, ki natančno merijo njihovo dejansko porabo“.
4.        Člen 23(3) te direktive, naslovljen „Upravljanje podatkov“, določa:
„3.      Pravila o dostopu do podatkov in shranjevanju podatkov za namene te direktive so v skladu z ustreznim pravom Unije.
Obdelava osebnih podatkov v okviru te direktive se izvede v skladu z Uredbo (EU) 2016/679“.
5.        Člen 5(3)
Direktive 2002/58/ES(3), naslovljen „Zaupnost sporočil“, določa:
„3.      Države članice zagotovijo, da je uporaba elektronskih komunikacijskih omrežij z namenom shranjevanja podatkov ali pridobitve dostopa do podatkov, shranjenih v terminalski opremi naročnika ali uporabnika, dovoljena samo pod pogojem, da sta naročnik ali uporabnik jasno in izčrpno obveščena v skladu z Direktivo 95/46/ES, med drugim o namenih obdelave in da mu kontrolor podatkov zagotovi pravico do zavrnitve take obdelave. To ne prepreči nobenega tehničnega shranjevanja ali dostopa izključno za namen opravljanja ali lajšanja prenosa sporočila prek elektronskega komunikacijskega omrežja, ali če je nujno potrebno za zagotovitev storitve informacijske družbe, ki jo naročnik ali uporabnik izrecno zahtevata“.
6.        Člen 5(1)(f) Uredbe 2016/679(4), naslovljen „Načela v zvezi z obdelavo osebnih podatkov“, določa:
„1.      Osebni podatki so:
[…]“
(f)      obdelujejo se na način, ki zagotavlja ustrezno varnost osebnih podatkov, vključno z zaščito pred nedovoljeno ali nezakonito obdelavo ter pred nenamerno izgubo, uničenjem ali poškodbo z ustreznimi tehničnimi ali organizacijskimi ukrepi (‚celovitost in zaupnost‘)“.
7.        Člen 13(1)
Uredbe 2016/679, naslovljen „Informacije, ki se zagotovijo, kadar se osebni podatki pridobijo od posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki“, določa:
„1.      Kadar se osebni podatki v zvezi s posameznikom, na katerega se nanašajo osebni podatki, pridobijo od tega posameznika, upravljavec zadevnemu posamezniku takrat, ko pridobi osebne podatke, zagotovi vse naslednje informacije:
(a)      identiteto in kontaktne podatke upravljavca in njegovega predstavnika, kadar ta obstaja;
(b)      kontaktne podatke pooblaščene osebe za varstvo podatkov, kadar ta obstaja;
(c)      namene, za katere se osebni podatki obdelujejo, kakor tudi pravno podlago za njihovo obdelavo; […]“.
8.        Člen 32(2) te uredbe, naslovljen „Varnost obdelave“, določa:
„2.      Pri določanju ustrezne ravni varnosti se upoštevajo zlasti tveganja, ki jih pomeni obdelava, zlasti zaradi nenamernega ali nezakonitega uničenja, izgube, spremembe, nepooblaščenega razkritja ali dostopa do osebnih podatkov, ki so poslani, shranjeni ali kako drugače obdelani“.
B.      Avstrijsko pravo
9.        Člen 83(3) ElWOG (Elektrizitätswirtschafts- und -organisationsgesetz (ElWOG)(5) (zakon o gospodarjenju z električno energijo in urejanju trga z njo; v nadaljevanju: ElWOG) določa:
„3.      Prikazovalnik na napredni merilni napravi mora biti privzeto nastavljen tako, da je mogoče odčitati le trenutno stanje števca. Za namene preverjanja drugih, za obračun upoštevnih vrednosti, shranjenih v merilni napravi, je treba na zahtevo odjemalca omogočiti tak prikaz na napredni merilni napravi, da se te vrednosti lahko preverijo na prikazovalniku same napredne merilne naprave. Ta možnost mora biti zagotovljena brezplačno in brez nesorazmernih dodatnih bremen za končnega odjemalca.
[…]“.
10.      Člen 84a(1) tega zakona določa:
„1.      Odčitavanje s strani omrežnega operaterja, vključno z uporabo četrturnih vrednosti pri končnih odjemalcih, je dovoljeno le z izrecnim soglasjem končnega odjemalca ali zaradi izpolnjevanja obveznosti, ki izhajajo iz pogodbe o dobavi, ki jo je odjemalec izbral in temelji na četrturnih vrednostih. Poleg tega lahko omrežni operaterji te podatke iz napredne merilne naprave preberejo tudi brez soglasja končnega odjemalca v utemeljenih posameznih lokalnih primerih, če je to nujno potrebno za vzdrževanje varnega in učinkovitega delovanja omrežja. Zadevne podatke je treba izbrisati takoj, ko niso več potrebni za izpolnjevanje tega namena. […] Končnega odjemalca je treba nemudoma obvestiti, če se četrturne vrednosti odčitavajo brez njegove privolitve“.
11.      Člen 1 Intelligente Messgeräte-Einführungsverordnung(6) (uredba o uvedbi naprednih merilnih naprav; v nadaljevanju: IME-VO) tako določa:
„1.      Vsak omrežni operater […] je dolžan:
(1)      […]
(2)      v okviru tehničnih možnosti, do konca leta 2024 vsaj 95 odstotkov merilnih mest, priključenih na njegovo omrežje, opremiti z naprednimi merilnimi napravami (člen 7(1), točka 31, ElWOG 2010) v skladu z zahtevami […] [IMA-VO],(7) pri čemer je treba upoštevati prenos po vodih.
[…]
4.      Omrežni operaterji morajo končne odjemalce nemudoma obvestiti o namestitvi napredne merilne naprave in o okvirnih pogojih za to namestitev. […]
[…]
6.      Če končni odjemalec zavrne merjenje z napredno merilno napravo, mora omrežni operater to zahtevo upoštevati. V tem primeru mora omrežni operater napredne merilne naprave, ki bodo nameščene ali so že nameščene, nastaviti tako, da se mesečne, dnevne in četrturne vrednosti ne shranjujejo in ne prenašajo ter da sta funkcija izklopa in funkcija omejevanja moči izklopljeni, pri čemer mora biti vsakokratna nastavitev funkcij končnemu odjemalcu vidna na merilni napravi. Omogočeno mora biti odčitavanje in prenos odčitka števca, potrebnega za obračunavanje ali omejevanje porabe, in, če merilna naprava to tehnično omogoča, najvišje četrturne povprečne obremenitve (moči) v koledarskem letu. Tako nastavljene digitalne merilne naprave se upoštevajo pri izpolnjevanju ciljnih obveznosti iz odstavka 1, če izpolnjujejo zahteve iz [IMA-VO] z ustrezno aktivacijo ali programiranjem, ki mora biti na zahtevo končnega odjemalca nemudoma izvedeno.
[…]“.
II.    Postopek v glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
12.      Družba Netz Niederösterreich GmbH, nasprotna stranka v pritožbenem postopku v glavni stvari, je operater električnega omrežja v Avstriji. SR, pritožnica, prek omrežja nasprotne stranke v pritožbenem postopku kupuje električno energijo od tretje družbe.
13.      Pritožnica je uporabljala analogni števec električne energije, katerega veljavnost kalibracije pa se je iztekla decembra 2023. Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe izhaja, da je treba tak števec nadomestiti z napredno merilno napravo, ki je skladna z zakonskimi zahtevami (v nadaljevanju tudi: napredni števec).
14.      Ker je pritožnica nasprotovala odstranitvi prejšnjega analognega števca, je nasprotna stranka v pritožbenem postopku pri Bezirksgericht Tulln (okrajno sodišče v Tullnu, Avstrija) vložila tožbo za odstranitev prejšnjega števca. Pritožnica je zoper sodbo prvostopenjskega sodišča vložila pritožbo pri Landesgericht St. Pölten (deželno sodišče v St. Pöltnu, Avstrija), ki je predložitveno sodišče.
15.      Predložitveno sodišče je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo šest vprašanj:
„1.      Ali je treba člen 22 [Direktive 2019/944] v povezavi s Prilogo II k tej direktivi razlagati tako, da mora omrežni operater upoštevati zahtevo končnega odjemalca, da ne želi imeti napredne merilne naprave, in mu mora v tem primeru namesto sistema naprednega merjenja ponuditi običajni števec?
2.      Ali je treba člen 2(1) Direktive 2014/32 (EU) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o harmonizaciji zakonodaj držav članic v zvezi z dostopnostjo merilnih instrumentov na trgu (Direktiva 2014/32/EU o merilnih instrumentih) (8), ki podrobneje opredeljuje ‚merilni instrument‘ v smislu prilog od III do XII, ki se nanašajo na posamezne merilne instrumente (števci delovne električne energije [MI-003]), v povezavi s členom 20(b) in (c) ter členom 23(3) [Direktive 2019/944] razlagati tako, da nasprotuje določbi nacionalnega prava (člen 7(1), točka 31, ElWOG (zakon o gospodarjenju z električno energijo in urejanju trga z njo iz leta 2010) v različici BGBl I št. 17/2021), ki ne določa posebnih zahtev glede varnosti podatkov merilnih naprav?
3.      Ali je treba pri razlagi člena 20(b) in (c), člena 21(1)(a) in člena 23(3) [Direktive 2019/944] upoštevati tudi člen 6(1) Direktive 85/374/EGS (direktiva v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako) (9), kakor je bila spremenjena z Direktivo 1999/34/ES (10)?
4.      Ali je treba člen 5(3) [Direktive 2002/58/ES] razlagati tako, da se izraz ‚elektronsko komunikacijsko omrežje‘ uporablja tudi za električno omrežje, po katerem se prenašajo podatki (podatki o porabi, meta podatki, osebni identifikator) za namene iz člena 20(b) in (c), člena 21(1)(a) in člena 23(3) [Direktive 2019/944]?
5.      Ali je treba člen 5(1)(f), člen 13 in člen 32(2) [Uredbe (EU) 2016/679] ter člen 7 in člen 8(1) in (2) [Listine Evropske unije o temeljnih pravicah] razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni določbi [člen 1(6) uredbe IME-VO], v skladu s katero mora biti končnemu odjemalcu vidna le vsakokratna nastavitev intervala odčitavanja, ne pa tudi, ali je omrežni operater zaznal ‚utemeljen posamezni primer‘ (člen 84a(1) ElWOG) in je podatke končnega odjemalca pridobil pred nastopom določenega intervala?
6.      Ali je glede na člen 52(3) Listine, peti odstavek preambule in pojasnila k členu 7 Listine treba pri razlagi člena 20(b) in (c), člena 21(1)(a) in člena 23(3) [Direktive 2019/944]
uporabiti sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice, ki se nanaša na člen 8 EKČP?“.
16.      Na zahtevo Sodišča se v teh sklepnih predlogih obravnavata le četrto in peto vprašanje za predhodno odločanje.
17.      Stranki v postopku v glavni stvari, avstrijska in finska vlada ter Komisija so predložile pisna stališča in podale ustne navedbe na obravnavi 24. septembra 2025.
III. Analiza
Uvodne ugotovitve
O energetski učinkovitosti in varstvu podatkov
18.      Zadeva se umešča v poseben regulativni in tehnološki okvir, v katerem se digitalizacija energetskega sektorja šteje za nepogrešljivo za doseganje ciljev okoljske učinkovitosti in okoljske trajnosti, določenih v pravu Unije.
19.      Zlasti Direktiva 2019/944 o notranjem trgu električne energije države članice spodbuja k uvedbi sistemov naprednega merjenja(11) (v nadaljevanju tudi: napredni števec), da bi odjemalcem omogočili dostop do informacij o porabi energije v realnem času ali skoraj v realnem času ter spodbudili dejavno sodelovanje pri energetskem prehodu.(12)
20.      Zakonodajalec Unije je med drugim želel okrepitl vlogo odjemalcev pri njihovi porabi energije, da bi bolj sodelovali na trgu, pri čemer jim je zagotovil tudi svobodno izbiro dobaviteljev.(13) Za udeležbo odjemalcev so potrebne ustrezne tehnologije, kot so sistemi naprednega merjenja. Taki sistemi poleg tega operaterjem dajejo boljši pregled nad njihovimi omrežji in jim omogočajo, da lahko znižajo stroške obratovanja in vzdrževanja.(14) Ob tem Direktiva 2019/944 določa obveznosti tudi za operaterje distribucijskih sistemov.(15)
21.      Sistem naprednega merjenja vključuje zbiranje različnih vrst podatkov, od podatkov o porabi do osebnih podatkov. Zato je zakonodajalec Unije poudaril pomembnost tega, da je vsaka obdelava osebnih podatkov skladna s
SUVP.(16)
22.      V tem okviru obravnavana zadeva ponuja priložnost za preverjanje, kako države članice upravljajo razmerje med energetsko učinkovitostjo in varstvom podatkov.
Dopustnost
23.      Nasprotna stranka v pritožbenem postopku in avstrijska vlada izpodbijata dopustnost četrtega in petega vprašanja za predhodno odločanje. Trdita, da sta ti vprašanji za predhodno odločanje hipotetični, ker se nanašata na predpostavko, da je napredni števec nameščen, medtem ko se spor o glavni stvari nanaša na odstranitev prejšnjega analognega števca.
24.      Opozoriti je treba, da v skladu z ustaljeno sodno prakso „za vprašanja o razlagi prava Unije, ki jih nacionalno sodišče zastavi v pravnem in dejanskem okviru, za opredelitev katerega je odgovorno samo in katerega pravilnosti Sodišče ne preverja, velja domneva upoštevnosti“.(17) Taka domneva se lahko izpodbija z izrednimi okoliščinami, kadar je očitno, da postavljeno vprašanje nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora v postopku v glavni stvari, ali če Sodišče nima na voljo pravnih in dejanskih elementov, da bi lahko na zastavljena vprašanja dalo uporabne odgovore.(18)
25.      Poleg tega duh sodelovanja, na katerem temelji mehanizem predloga za sprejetje predhodne odločbe, pomeni, da nacionalno sodišče ob upoštevanju posebnosti zadeve presodi potrebo po sprejetju predhodne odločbe in tudi upoštevnost vprašanj, ki jih postavi. Sodišče je, kadar se predložena vprašanja nanašajo na razlago prava Unije, načeloma dolžno odločiti.(19)
26.      V obravnavanem primeru je iz spisa razvidno, da želi predložitveno sodišče pojasniti področje uporabe nekaterih določb prava Unije, da bi skladno razlagalo nacionalno pravo. Upoštevnost vprašanj za predhodno odločanje je utemeljilo s predmetom spora in pojasnilo, kako lahko odgovor nanje vpliva na izid postopka v glavni stvari.
27.      Iz tega sledi, da postavljenih vprašanj ni mogoče šteti za povsem hipotetična.
A.      Četrto vprašanje za predhodno odločanje:
28.      Predložitveno sodišče s četrtim vprašanjem za predhodno odločanje v bistvu sprašuje, ali se pogoji za shranjevanje ali dostop do podatkov, shranjenih v terminalski opremi v elektronskem komunikacijskem omrežju, ki so določeni v členu 5(3) Direktive 2002/58, lahko uporabljajo za električno omrežje, po katerem se lahko prenašajo osebni podatki za namene iz člena 20(b) in (c), člena 21(1)(a) in člena 23(3) Direktive 2019/944.
29.      Najprej naj pojasnim, da po mojem mnenju člen 21(1) Direktive 2019/944 v obravnavani zadevi ni upošteven, ker ureja primer, v katerem je bila uvedba sistemov naprednega merjenja v neki državi članici ocenjena negativno. Iz spisa izhaja, da je bila v Avstriji uvedba takih sistemov ocenjena pozitivno v postopku ocene stroškovne učinkovitosti,(20) na podlagi katerega je bila nato sprejeta uredba IME‑VO.
30.      V teh okoliščinah je treba za odgovor na to vprašanje za predhodno odločanje v bistvu preveriti, ali je pojem „električno omrežje“ lahko zajet s pojmom „elektronsko komunikacijsko omrežje“.(21)
31.      V zvezi s tem je treba omeniti, da se zahteve iz člena 5(3) Direktive 2002/58 nanašajo le na podatke, shranjene v terminalski opremi naročnika ali uporabnika.(22)
32.      Ugotoviti je treba tudi, da je v členu 1, točka 1(a), Direktive 2008/63(23) o telekomunikacijski terminalski opremi terminalska oprema opredeljena kot oprem[a], ki je neposredno ali posredno priključena na mrežni vmesnik javnega telekomunikacijskega omrežja za pošiljanje, obdelovanje ali sprejemanje informacij.(24)
33.      Res je, da Izvedbena uredba 2023/1162 o zahtevah za interoperabilnost(25) določa, da „glede na to, da se napredni števci štejejo za terminalsko opremo, se uporablja tudi [Direktiva 2002/58] […] vključno s členom 5(3).“(26) Vendar navedena uredba ne določa, ali je treba izenačitev naprednih števcev s terminalsko opremo šteti za upoštevno v primeru javnega električnega omrežja. Razlaga, da so napredni števci terminalska oprema, ne glede na to, ali gre za javno električno omrežje ali ne, bi po mojem mnenju pomenila tveganje, da ne bi bila usklajena z drugimi zgoraj navedenimi določbami prava Unije.
34.      Na podlagi teh preudarkov je mogoče sklepati, da morata biti za uporabo člena 5(3) Direktive 2002/58 v obravnavanem primeru v bistvu izpolnjena dva pogoja: (a) napredni števec mora biti last odjemalca, in (b) priključen mora biti na javno električno omrežje(27), ob predpostavki, da se napredni števec lahko šteje za terminalsko opremo.
35.      Na obravnavi se je izkazalo, da v Avstriji električno omrežje ni javno in da napredni števec ni last odjemalca.
36.      Poleg tega, kot navaja avstrijska vlada, je glavni cilj električnega sistema v obravnavani zadevi dobava električne energije, in ne prenos signalov, kot je to v primeru elektronskega komunikacijskega omrežja.(28)
37.      Iz tega bi sledilo, da v obravnavani zadevi zgoraj navedena pogoja ne moreta biti izpolnjena, da bi se lahko uporabile zahteve glede shranjevanja iz člena 5(3) Direktive 2002/58. Vsekakor mora predložitveno sodišče preveriti, ali sta ta pogoja v obravnavanem primeru izpolnjena.
38.      Tako se člen 5(3) Direktive 2002/58 ne bi uporabljal, če števec ni last odjemalca in je priključen na zasebno omrežje, kar pa mora preveriti predložitveno sodišče.
B.      Peto vprašanje za predhodno odločanje
39.      Predložitveno sodišče s petim vprašanjem za predhodno odločanje sprašuje, ali člen 5(1)(f), člen 13 in člen 32(2) SUVP ter člena 7 in 8(1) in (2) Listine nasprotujejo avstrijski določbi (v obravnavani zadevi členu 1(6) uredbe IME-VO in členu 84a(1) ElWOG), v skladu s katero mora biti končnemu odjemalcu vidna le vsakokratna nastavitev intervala odčitavanja, ne pa tudi, ali je omrežni operater zaznal „utemeljen posamezni primer“ in je podatke končnega odjemalca pridobil pred nastopom določenega intervala.
40.      Najprej je treba ugotoviti, da sta tako nasprotna stranka v pritožbenem postopku kot avstrijska vlada na obravnavi poudarili, da se člen 84a(1) ElWOG, ki se nanaša na dostop operaterjev do podatkov v naprednih števcih v utemeljenih posameznih primerih, ne uporablja, kadar je za števec nastavljena možnost „opt-out“.(29) Vrednosti porabe energije se namreč ne beležijo, kar onemogoča pridobitev vrednosti v primeru iz člena 84a
ElWOG.
41.      Na tej podlagi bom analiziral peto vprašanje za predhodno odločanje in preveril, ali določbe SUVP nasprotujejo členu 84a(1) ElWOG.
42.      Najprej je treba omeniti, da, kot je navedeno v uvodni izjavi 91 Direktive 2019/944, „[t]a direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava zlasti Listina“. In da „je [bistveno], da je vsaka obdelava osebnih podatkov na podlagi te direktive skladna z [SUVP] […]“.(30)
43.      V skladu s členom 23 („Upravljanje podatkov“) Direktive 2019/944 morajo države članice določiti pravila, na podlagi katerih lahko upravičene stranke dostopajo do podatkov končnega odjemalca, in organizirati upravljanje podatkov, da bi zagotovile učinkovit in varen dostop do podatkov in njihovo izmenjavo ter zaščito in varstvo podatkov.
44.      Kar zadeva člen 5(1)(f), člen 13 in člen 32(2) SUVP, za razlago katerih prosi predložitveno sodišče v petem vprašanju za predhodno odločanje, nisem povsem prepričan, da sta v obravnavani zadevi upoštevna člen 5(1)(f) in člen 32(2).
45.      Člen 5(1)(f) SUVP namreč določa načeli celovitosti in zaupnosti, v skladu s katerima mora upravljavec izvajati ukrepe za zagotovitev ravni varnosti, ki ustreza tveganju.(31) Člen 32 SUVP določa obveznosti upravljavca v zvezi z varnostjo obdelave. Odstavek 2 navedenega člena določa, da je treba pri določanju take ravni varnosti upoštevati „tveganja, ki jih pomeni obdelava, zlasti zaradi nenamernega ali nezakonitega uničenja, izgube, spremembe, nepooblaščenega razkritja ali dostopa do osebnih podatkov, ki so poslani, shranjeni ali kako drugače obdelani“.(32)
46.      V obravnavani zadevi naj bi se vprašanje, ki ga je postavilo predložitveno sodišče, nanašalo na obveznost operaterja, da odjemalca obvesti ob vpogledu v podatke v „utemeljenem posameznem primeru“. Zato bom glede na to, da po mojem mnenju člena 5(1)(f) in 32(2) SUVP v obravnavani zadevi nista upoštevna, v svoji analizi obravnaval člen 13.
47.      V navedenem členu pa so naštete informacije, ki jih mora upravljavec (v obravnavanem primeru operater) posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki (odjemalcu), zagotoviti „takrat, ko pridobi osebne podatke“. Med informacije, ki jih je treba zagotoviti, spadajo tudi nameni, za katere se osebni podatki obdelujejo, kakor tudi pravna podlaga za njihovo obdelavo.(33) Vendar je v skladu s členom 13(4) SUVP navedena obveznost obveščanja izključena, kadar in kolikor posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, že ima navedene informacije.
48.      Kar zadeva avstrijsko ureditev, člen 84a(1) ElWOG izrecno določa namen, zaradi katerega lahko operaterji omrežja dostopajo do takih podatkov prek naprednega števca v „utemeljenih posameznih“ primerih. Namen je, kadar je to nujno, za zagotovitev varnega in učinkovitega delovanje omrežja. Poleg tega določa, da „[je] [z]adevne podatke […] treba izbrisati takoj, ko niso več potrebni za izpolnjevanje tega namena. […] Končnega odjemalca je treba nemudoma obvestiti, če se četrturne vrednosti odčitavajo brez njegove privolitve“.
49.      Kot je nasprotna stranka v pritožbenem postopku izkazala v svojih stališčih, je člen 84a(1) ElWOG ponovljen v splošnih pogojih za dostop do distribucijskega omrežja družbe Netz Niederösterreich GmbH,(34) za katere se lahko šteje, da so bili povzeti v pogodbi, sklenjeni z odjemalcem ob namestitvi naprednega števca ali pred tem.
50.      Menim, da člen 84a(1) ElWOG določa obveznost iz člena 23 Direktive 2019/944, da je treba podatke upravljati, da se zagotovita dostop do njih ter njihova učinkovita in varna izmenjava.
51.      Člen 84a namreč izrecno določa namen dostopa in določa, da se podatki izbrišejo, ko niso več potrebni. Tako naj bi člen 84a zagotavljal, da sta dostop do podatkov in njihova izmenjava varna. Prav tako naj bi zagotavljal varstvo samih podatkov s tem, da zahteva, da je odjemalec nemudoma obveščen, če ni dal privolitve.
52.      Iz tega sledi, da avstrijska ureditev, v obravnavanem primeru člen 84a(1) ElWOG, ni v nasprotju s SUVP, če je odjemalec obveščen o posebnem namenu iz člena 84a(1). Na podlagi teh preudarkov menim, da avstrijska ureditev ni v nasprotju s členom 7 in členom 8(1) in (2) Listine.
53.      Kot je bilo poudarjeno tudi na obravnavi, se zavedam, da ima lahko odjemalec pomisleke glede učinkovitega varstva osebnih podatkov, zlasti kadar se prenašajo z napravami, kakršni so števci energije. V zvezi s tem menim, da je morda primerno omeniti, da je zakonodajalec Unije nedavno okrepil raven varstva osebnih podatkov potrošnikov s sprejetjem Uredbe (EU) 2023/2854,(35) ki, čeprav se uporablja od 12. septembra 2025, uporabnikom „povezanih izdelkov“(36) še vedno zagotavlja pravočasen dostop do podatkov, ustvarjenih s takimi instrumenti.
54.      Skratka, menim, da člen 13 SUVP ter člen 7 in člen 8(1) in (2) Listine ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora biti končnemu odjemalcu vidna le namestitev intervala odčitavanja, ne pa tudi, če je upravljavec omrežja ugotovil obstoj „utemeljenega posameznega primera“ (člen 84a(1) ElWOG) in je podatke končnega odjemalca pridobil pred nastopom določenega intervala, če je bil odjemalec predhodno obveščen o tem posebnem namenu.
IV.    Predlog
55.      Glede na vse navedeno Sodišču predlagam, naj na vprašanja, ki jih je postavilo Landesgericht St. Pölten (deželno sodišče v St. Pöltnu, Avstrija), odgovori tako:
Člen 5(3) Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij je treba razlagati tako:
pojem „elektronsko komunikacijsko omrežje“ se ne uporablja za električno omrežje po katerem se prenašajo podatki (podatki o porabi, meta podatki, osebni identifikator) za namene iz člena 20, točki (b) in (c), ter člena 23(3) Direktive (EU) 2019/944 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o skupnih pravilih notranjega trga električne energije in spremembi Direktive 2012/27/EU, kadar električno omrežje ni javno in napredni števec ni last odjemalca.
Člen 13 Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES v povezavi s členom 7 ter členom 8(1) in (2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da:
ne nasprotujejo nacionalni ureditvi, v skladu s katero mora biti končnemu odjemalcu vidna le namestitev intervala odčitavanja, ne pa tudi, če je upravljavec omrežja ugotovil obstoj „utemeljenega posameznega primera“ in je podatke končnega odjemalca pridobil pred nastopom določenega intervala, če je bil odjemalec predhodno obveščen o tem posebnem namenu.
1       Jezik izvirnika: italijanščina.
2       Direktiva (EU) 2019/944 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o skupnih pravilih notranjega trga električne energije in spremembi Direktive 2012/27/EU (prenovitev) (UL 2019, L 158, str. 125).
3       Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 514), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 (UL 2009, L 337, str. 11).
4       Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1, v nadaljevanju: SUVP).
5       Bundesgesetz, mit dem die Organisation auf dem Gebiet der Elektrizitätswirtschaft neu geregelt wird (Elektrizitätswirtschafts- und -organisationsgesetz 2010 – ElWOG 2010). BGBl. I Nr. 110/2010.
6       Verordnung des Bundesministers für Wirtschaft, Familie und Jugend, mit der die Einführung intelligenter Messgeräte festgelegt wird (Intelligente Messgeräte-Einführungsverordnung – IME-VO). BGBl. II Nr. 138/2012.
7       Verordnung der E-Control, mit der die Anforderungen an intelligente Messgeräte bestimmt werden (Intelligente Messgeräte-AnforderungsVO 2011 – IMA-VO 2011). BGBl. II Nr. II Nr. 339/2011 (v nadaljevanju: uredba IMA-VO).
8      UL 2014, L 96, str. 149.
9      Direktiva Sveta 85/374/ES z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (UL 1985, L 210, str. 29).
10      Direktiva 1999/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. maja 1999 o spremembi Direktive Sveta 85/374/EGS o prilagajanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako (UL 1999, L 141, str. 20).
11       V členu 2, točka 23, Direktive 2019/944 je „sistem naprednega merjenja“ opredeljen kot „elektronski sistem, ki lahko meri električno energijo, dovedeno v omrežje, ali električno energijo, prejeto iz omrežja, ki zagotavlja več informacij kot običajni števec in ki je opremljen za pošiljanje in prejemanje podatkov v obliki elektronske komunikacije za namene obveščanja, spremljanja in nadzora“. Sistem naprednega merjenja se od „običajnega števca“ razlikuje po tem, da gre pri zadnjenavedenem za „analogni ali elektronski števec, ki ni opremljen za pošiljanje in sprejemanje podatkov“, kakor je opredeljen v členu 2, točka 22, te direktive.
12       Glej zlasti uvodne izjave 10, 49, 52 in 54 Direktive 2019/944.
13       Glej uvodni izjavi 11 in 12 Direktive 2019/944.
14       Glej uvodno izjavo 52 Direktive 2019/944.
15       Glej uvodno izjavo 45 Direktive 2019/944.
16       Glej uvodno izjavo 91 Direktive 2019/944.
17       Glej sodbo z dne 17. maja 2023, BK in ZhP (Delna prekinitev postopka v glavni stvari) (C‑176/22, EU:C:2023:416, točka 19 in navedena sodna praksa).
18       Glej sodbo z dne 22. decembra 2008, Régie Networks (C-333/07, EU:C:2008:764, točka 46).
19       Sodba z dne 25. junija 2024,
Ilva in drugi (C-626/22, EU:C:2024:542, točka 46 in navedena sodna praksa).
20       PWC Austria za regulativni organ za električno energijo E-Control, Studie zur Analyse der Kosten Nutzen einer österreichweiten Einführung von Smart Metering, giugno 2010, na voljo na naslovu: https://www.e-control.at/documents/1785851/1811528/pwc-austria-smart-metering-e-control-06-2010.pdf/b68eb019-b6bf-444d-b4fb-95f3d05727ca?t=1413906565472b68eb019-b6bf-444d-b4fb-95f3d05727ca
21       Pojem „elektronsko komunikacijsko omrežje“ je opredeljen v členu 2, točka 1, Direktive (EU) 2018/1972 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o Evropskem zakoniku o elektronskih komunikacijah (prenovitev) (UL 2018, L 321, str. 36).
22       Moj poudarek. Med drugim, kot je Sodišče razsodilo v sodbi z dne 1. oktobra 2019, Planet49 (C-673/17, EU:C:2019:80), se varstvo iz člena 5(3) uporablja za vse informacije, shranjene v terminalski opremi, ne glede na to, ali gre za osebne podatke ali ne (točke od 68 do 70).
23       Direktiva Komisije 2008/63/ES z dne 20. junija 2008 o konkurenci na trgih za komunikacijsko terminalsko opremo (UL 2008, L 162, str. 20).
24       Moj poudarek.
25       Izvedbena uredba Komisije (EU) 2023/1162 z dne 6. junija 2023 o zahtevah za interoperabilnost ter nediskriminatornih in preglednih postopkih za dostop do merjenih podatkov in podatkov o porabi (UL 2023, L 154, str. 10).
26       Glej uvodno izjavo 16 izvršne uredbe 2023/1162.
27       V členu 2, točka 8, Direktive 2018/1972 je „javno elektronsko komunikacijsko omrežje“ opredeljeno kot „elektronsko komunikacijsko omrežje, ki se v celoti ali pretežno uporablja za zagotavljanje javno dostopnih elektronskih komunikacijskih storitev in zagotavlja prenos informacij med omrežnimi priključnimi točkami“.
28       Glej člen 2, točka 1, Direktive 2018/1972.
29       V pojasnilo: vrednosti porabe se lahko posredujejo v eni od treh različnih nastavitev: „standardni“, „opt-in“ ali „opt-out“. „Standardna“ nastavitev pomeni prenos dnevnih vrednosti porabe. Nastavitev „opt-in“ poleg dnevnih vrednosti porabe vključuje tudi prenos četrturnih vrednosti porabe. Nastavitev „opt-out“ pa je v nasprotju z drugima dvema nastavitvama, saj števec, ki ima to nastavitev, shranjuje in prenaša le letno porabo. Če se aktivira nastavitev „opt‑out“, števec preneha meriti električno energijo kot napredni števec in deluje kot digitalni števec.
30       Glej tudi člen 23(3) Direktive 2019/944.
31       Glej sodbo z dne 21. decembra 2023, Krankenversicherung Nordrhein (C-667/21, EU:C:2023:1022, točka 68).
32       Glej sodbo z dne 25. januarja 2024, MediaMarktSaturn (C-687/21, EU:C:2024:72, točka 37).
33       Glej med drugim sodbo z dne 11. julija 2024, Meta Platforms Ireland (Zastopniška tožba) (C-757/22, EU:C:2024:598, točka 54).
34       Kot je navedla družba Netz Niederösterreich GmbH v svojih stališčih pred Sodiščem, točka XIV splošnih pogojev za dostop do distribucijskega omrežja družbe Netz Niederösterreich GmbH [Allgemeine Bedingungen für den Zugang zum Verteilernetz der Netz Niederösterreich GmbH] izrecno določa, da „[d]a bi se zagotovilo varno in učinkovito delovanje omrežja, se lahko v utemeljenih posameznih primerih vrednosti odčitavajo četrturno tudi brez soglasja odjemalca omrežja; v tem primeru je odjemalec o tem pravočasno obveščen. Poleg tega se četrturne vrednosti lahko odčitajo po nalogu BMWFW (Bundesministerium für Wissenschaft, Forschung und Wirtschaft) ali regulativnega organa za namene člena 84a(1) EIWOG 2010, če so združene takoj po odčitanju in nato anonimizirane“ (prosti prevod).
Družba
Netz Niederösterreich GmbH poleg tega trdi, da je pogodba, sklenjena z odjemalcem, v skladu z navedenimi splošnimi pogoji, ki jih je 18. junija 2014 odobril regulativni organ za električno energijo E-Control.
35       Uredba (EU) 2023/2854 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2023 o harmoniziranih pravilih za pravičen dostop do podatkov in njihovo uporabo ter spremembi Uredbe (EU) 2017/2394 in Direktive (EU) 2020/1828 (akt o podatkih) (UL 2023, L 2023/2854).
36       Za opredelitev „povezanega izdelka“ glej člen 2, točka 5, Uredbe 2023/2854.