62024CJ0280_INF
Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 5. juni 2025 –[Malicník] (
i
)
(Sag C-280/24)
»Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – direktiv 93/13/EØF – vurdering af, om et kontraktvilkår, der ikke har været genstand for individuel forhandling, er urimeligt – artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1 – forbrugerkreditaftale – kontraktvilkår med betegnelsen »oprettelsesgebyr« – krav om gennemsigtighed – artikel 4, stk. 2, og artikel 5 – kontraktvilkår, som ikke præciserer indholdet af de ydelser, der leveres som modydelse for dette gebyr – spørgsmålet, om betegnelsen af det gebyr, der skal betales af forbrugeren, og en præcis angivelse af størrelsen heraf er tilstrækkelig – overvæltning på forbrugeren af alle omkostninger for ydelser, der er forbundet med oprettelsesgebyret«
1.
Forbrugerbeskyttelse – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – direktiv 93/13 – urimeligt kontraktvilkår som omhandlet i artikel 3 – vilkår, hvorefter forbrugeren pålægges at betale et oprettelsesgebyr uden angivelse af indholdet af de ydelser, der leveres som modydelse for dette gebyr – krav om gennemsigtighed – national retspraksis, der fastslår, at et sådant vilkår er foreneligt med dette krav, idet betegnelsen af dette gebyr og den præcise angivelse af størrelsen heraf er tilstrækkelig – ikke tilladt
(Rådets direktiv 93/13, art. 4, stk. 2, og art. 5)
(jf. præmis 32-41 og domskonkl. 1)
2.
Forbrugerbeskyttelse – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – direktiv 93/13 – urimeligt kontraktvilkår som omhandlet i artikel 3 – vilkår, hvorefter forbrugeren pålægges at betale et oprettelsesgebyr – de nationale retsinstansers efterprøvelse af urimelighed – kriterier – tjenesteydelser og faktiske udgifter, som henhører under de ydelser, som långiveren præsterer i forbindelse med indgåelsen af aftalen, og som er nødvendige for indgåelsen af denne aftale – vilkår, hvorefter forbrugeren skal afholde omkostninger, der er forbundet med långiverens økonomiske aktivitet – lovlighed – betingelse – proportionalitet
(Rådets direktiv 93/13, art. 3, stk. 1, og art. 4, stk. 1)
(jf. præmis 43-52 og domskonkl. 2)
Konklusion
1)
Artikel 4, stk. 2, og artikel 5 i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler,
skal fortolkes således, at
disse bestemmelser er til hinder for en national retspraksis, hvorefter et kontraktvilkår vedrørende et gebyr i forbindelse med ydelse af et lån, der er indeholdt i en forbrugerkreditaftale, opfylder det krav om gennemsigtighed, der er fastsat i disse bestemmelser, alene på grund af dels, at det følger af betegnelsen af dette gebyr, at det dækker de af långiverens handlinger, som er nødvendige for indgåelse af aftalen, og som henhører under långiverens interne anliggender, dels at gebyrets størrelse er fastsat præcist i denne aftale.
2)
Artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, i direktiv 93/13,
skal fortolkes således, at
et kontraktvilkår om et »oprettelsesgebyr«, der er indeholdt i en forbrugerkreditaftale, for at opfylde de krav, der er fastsat i disse bestemmelser, skal modsvare tjenesteydelser og faktiske udgifter, som med rimelighed henhører under de ydelser, som långiveren præsterer i forbindelse med indgåelsen af denne aftale, og som er nødvendige for indgåelsen af denne aftale, under udelukkelse af ethvert overlap mellem de forskellige omkostninger eller mellem de tjenesteydelser, som disse omkostninger udgør vederlaget for, idet et sådant kontraktvilkår ikke kan anses for urimeligt alene af den grund, at den vælter omkostningerne til finansinstituttets økonomiske aktiviteter over på forbrugeren, under forudsætning af at det nævnte vilkår ikke indebærer, at forbrugeren skal afholde omkostninger, der ikke står i et rimeligt forhold til udgifterne i forbindelse med de omhandlede tjenesteydelser og lånebeløbet.
(
i
) – Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.