62000CC0119_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Faktiske omstændigheder
1. I denne sag har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber nedlagt påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 97/36/EF om ændring af direktiv 89/552/EØF,
- idet det ikke har udstedt de nødvendige love eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller
- under alle omstændigheder ikke har givet Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser.
2. I henhold til artikel 2, stk. 1, i direktiv 97/36 skulle medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet senest den 30. december 1998. De skulle straks underrette Kommissionen herom.
3. Den 12. marts 1999 fremsendte Kommissionen en åbningsskrivelse til Storhertugdømmet Luxembourg, idet den ikke havde fået underretning om de foranstaltninger, der var truffet i Storhertugdømmet Luxembourg til gennemførelse af direktivet. Som svar på åbningsskrivelsen meddelte den luxembourgske regering i en skrivelse af 27. maj 1999, at den var i færd med at forberede de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af direktivet. Som bilag til skrivelsen fremsendte regeringen et forslag til en lov, som skulle træde i kraft fra november 1999. Derefter fremsendte Kommissionen en begrundet udtalelse den 9. juli 1999. Den luxembourgske regering besvarede udtalelsen den 8. november 1999, og i besvarelsen henviste den til sin tidligere skrivelse af 27. maj 1999.
4. På grundlag af disse oplysninger anlagde Kommissionen sag ved Domstolen den 27. marts 2000. I svarskriftet, som er indgået til Domstolen den 6. juni 2000, har den luxembourgske regering ikke bestridt traktatbruddet for så vidt angår den forsinkede gennemførelse af direktiv 97/36. Regeringen har dog henvist til lovforslaget, og den har forklaret, at den forsinkede vedtagelse af loven skyldes lovens komplicerede tekniske karakter og de høringer, det har været nødvendigt at gennemføre. Regeringen har anført, at den nu forventer loven vedtaget inden for nogle få måneder, og at traktatbrudssagen for Domstolen derfor har mistet sin genstand.
Traktatbruddet
5. Jeg skal henvise til, at en medlemsstat efter Domstolens faste praksis ikke kan påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes. Denne praksis har Domstolen for nylig endnu en gang bekræftet i sagen Kommissionen mod Grækenland .
6. Heller ikke det forhold, at det må forventes, at den nationale lovgivning til gennemførelse af direktivet er kommet i stand på det tidspunkt, hvor Domstolen skal træffe afgørelse i sagen, kan føre til, at der ikke kan antages at foreligge et traktatbrud.
Forslag til afgørelse
7. På baggrund af disse omstændigheder skal jeg foreslå, at Domstolen træffer følgende afgørelse:
1) Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed,
- idet det ikke har udstedt de nødvendige love eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller
- under alle omstændigheder ikke har givet Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser.
2) I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det Storhertugdømmet Luxembourg at betale sagens omkostninger.