62022CJ0242_RES
Lieta C‑242/22 PPU
TL
pret
Ministério Público
Tiesas (pirmā palāta) 2022. gada 1. augusta spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedība – Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Direktīva 2010/64/ES – Tiesības uz mutisko un rakstisko tulkojumu – 2. panta 1. punkts un 3. panta 1. punkts – Jēdziens “būtisks dokuments” – Direktīva 2012/13/ES – Tiesības uz informāciju kriminālprocesā – 3. panta 1. punkta d) apakšpunkts – Piemērošanas joma – Netransponēšana valsts tiesībās – Tieša iedarbība – Eiropas Savienības Pamattiesību harta – 47. pants un 48. panta 2. punkts – Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija – 6. pants – Nosacīta brīvības atņemšanas soda piespriešana – Ar nosacītu notiesāšanu saistīto pienākumu neizpilde – Būtiska dokumenta tulkojuma nenodrošināšana un mutiskā tulka nepiedalīšanās tā sagatavošanā – Nosacītas notiesāšanas atcelšana – Ar šo atcelšanu saistītu procesuālo aktu rakstiska tulkojuma neesamība – Ietekme uz minētās atcelšanas spēkā esamību – Procesuālo noteikumu pārkāpums, kas izraisa relatīvu spēkā neesamību
Pamattiesības – Tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu – Tiesības uz aizstāvību – Nostiprināšana attiecīgi, pirmkārt, Pamattiesību hartas 47. pantā un 48. panta 2. punktā, un, otrkārt, Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. panta 1. punktā un 6. panta 2. un 3. punktā – Vienāda nozīme un piemērojamība
(LES 6. panta 1. punkta trešā daļa; Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, 48. panta 2. punkts un 52. panta 3. un 7. punkts)
(skat. 39. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Tiesības uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesos – Direktīva 2010/64 – Tiesības uz būtisku dokumentu rakstisku tulkojumu – “Būtisku dokumentu” jēdziens – Identitātes un dzīvesvietas deklarācija, kas kriminālprocesā izmantota, lai attiecīgajai personai paziņotu informāciju par tās pienākumiem saistībā ar dzīvesvietu – Iekļaušana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/64 14., 17. un 22. apsvērums un 3. panta 1.–3. punkts)
(skat. 58.–60. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Tiesības uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesos – Direktīva 2010/64 – Tiesības uz informāciju kriminālprocesos – Direktīva 2012/13 – Piemērošanas joma – Procesuālie dokumenti, kas attiecas uz nosacīta brīvības atņemšanas soda atcelšanu – Iekļaušana
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants un 48. panta 2. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/64 un Direktīva 2012/13)
(skat. 64.–67. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās – Tiesības uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesos – Direktīva 2010/64 – Tiesības uz informāciju kriminālprocesos – Direktīva 2012/13 – Tiesības uz mutisko tulkojumu – Tiesības uz būtisku dokumentu rakstisku tulkojumu – Tiesības tikt informētam par šīm tiesībām uz mutisko un rakstisko tulkojumu – Minēto tiesību adresāta pienākums uz šo tiesību pārkāpumu atsaukties noteiktā termiņā, pretējā gadījumā iestājoties noilgumam – Šī termiņa sākšanās pirms attiecīgās personas informēšanas tai saprotamā valodā par tiesību uz mutisko un rakstisko tulkojumu esamību un apjomu, kā arī par attiecīga būtiska dokumenta esamību un saturu – Nepieļaujamība
(Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants un 48. panta 2. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/64 2. panta 1. punkts un 3. panta 1. punkts; un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/13 3. panta 1. punkta d) apakšpunkts)
(skat. 78., 79., 80., 82., 83. un 89. punktu un rezolutīvo daļu)
Rezumējums
2019. gadā Moldovas pilsonim TL, kas nepārvalda portugāļu valodu, Portugālē tika piespriests nosacīts brīvības atņemšanas sods. Izvirzot apsūdzību, TL tika piemērots Portugāles Kriminālprocesa kodeksā paredzētais obligātais pasākums, ko veido identitātes un dzīvesvietas deklarācijas (turpmāk tekstā – “IDD”) (
1
) iesniegšana un ko papildina virkne pienākumu, tostarp pienākums informēt iestādes par dzīvesvietas maiņu. TL netika nodrošināta ne tulka palīdzība IDD sagatavošanā, ne šī dokumenta rakstisks tulkojums valodā, kurā viņš runā vai kuru saprot. Lai izpildītu nosacītas notiesāšanas režīmu, kompetentās iestādes nesekmīgi centās sazināties ar TL adresē, kas norādīta IDD.
2021 gada 7. janvārī, tiesa, kas TL bija piespriedusi sodu, izdeva rīkojumu, aicinot viņu ierasties tiesā, lai viņš tiktu uzklausīts par to, ka nav ievērojis ar nosacītas notiesāšanas režīmu saistītos pienākumus. Paziņojumi par šo rīkojumu portugāļu valodā tika nosūtīti uz IDD norādīto adresi.
Tā kā norādītajā datumā TL tiesā neieradās, šī tiesa ar 2021. gada 9. jūnija rīkojumu atcēla nosacītu brīvības atņemšanas sodu. Arī šis rīkojums portugāļu valodā tika nosūtīts uz IDD norādīto adresi. Pēc tam TL tika aizturēts citā adresē un ievietots ieslodzījuma vietā soda izpildei.
2021. gada novembrī TL iesniedza prasību, lai panāktu, ka tiek konstatēta IDD, kā arī rīkojumu par nosacītas notiesāšanas atcelšanu spēkā neesamība. Viņš norādīja, ka nebija sasniedzams IDD norādītajā adresē, jo bija mainījis dzīvesvietu. Viņš par dzīvesvietas maiņu neesot paziņojis tāpēc, ka neesot zinājis par pienākumu to darīt, jo viņam nebija nodrošināts ne mutiskais tulks IDD sagatavošanas laikā, ne šī dokumenta rakstisks tulkojums valodā, kurā viņš runā vai kuru saprot. Turklāt ne 2021. gada 7. janvāra rīkojums, ne 2021. gada 9. jūnija rīkojums neesot bijis iztulkots šādā valodā.
Pirmās instances tiesa šo prasību noraidīja, jo, lai gan bija konstatēti šie procesuālie pārkāpumi, kas attiecas uz rakstisku un mutisku tulkojumu, tie bija novērsti, ciktāl TL paredzētajos termiņos par tiem nebija cēlis iebildi (
2
). Iesniedzējtiesai, kas par šo nolēmumu ir saņēmusi apelācijas sūdzību, ir šaubas par šādas procesuālas tiesību normas saderību it īpaši ar Direktīvu 2010/64 (
3
) un Direktīvu 2012/13 (
4
).
Steidzamības prejudiciālā nolēmuma tiesvedībā Tiesa atzīst, ka šīs direktīvas, aplūkojot tās kopsakarā ar pamattiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu un uz tiesību uz aizstāvību ievērošanu (
5
), kā arī efektivitātes principu, nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru par šajās direktīvās paredzēto tiesību uz informāciju un mutisku un rakstisku tulkojumu pārkāpumu šo tiesību adresātam iebilde ir jāceļ noteiktā termiņā, kuru neievērojot, iestājas noilgums, ja šo termiņu sāk skaitīt vēl pirms attiecīgā persona ir tikusi informēta valodā, kurā tā runā vai kuru saprot, pirmkārt, par tiesību uz mutisku un rakstisku tulkojumu esamību un apjomu un, otrkārt, par attiecīgā būtiskā dokumenta esamību un saturu, kā arī tā sekām.
Tiesas vērtējums
Tiesa veic pārbaudi, ņemot vērā Direktīvas 2010/64 2. panta 1. punktu (
6
) un 3. panta 1. punktu (
7
), kā arī Direktīvas 2012/13 3. panta 1. punkta d) apakšpunktu (
8
), kopsakarā ar Hartas 47. pantu un 48. panta 2. punktu. Šajās tiesību normās faktiski ir konkretizētas pamattiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu un tiesību uz aizstāvību ievērošanu.
Pirmkārt, pat ja šīs tiesību normas valsts tiesību sistēmā nav transponētas vai ir transponētas nepilnīgi, privātpersonas var atsaukties uz tiesībām, kas izriet no šīm tiesību normām, jo tām ir tieša iedarbība. Tajās precīzi un bez nosacījumiem ir noteikts ikviena aizdomās turētā vai apsūdzētā tiesību saņemt mutiskās tulkošanas pakalpojumus un būtisku dokumentu rakstisku tulkojumu, kā arī tikt informētam par šīm tiesībām saturs un apjoms.
Otrkārt, runājot par iespējamo šo tiesību normu pārkāpumu šajā gadījumā, Tiesa konstatē, ka trīs attiecīgie procesuālie akti, proti, IDD, 2021. gada 7. janvāra rīkojums ierasties tiesā un 2021. gada 9. jūnija rīkojums par nosacītas notiesāšanas atcelšanu ietilpst Direktīvas 2010/64 un Direktīvas 2012/13 piemērošanas jomā un ir būtiski dokumenti, kuriem būtu bijis jānodrošina rakstisks tulkojums. IDD rakstisks tulkojums valodā, kuru saprot vai kurā runā TL, esot bijis ļoti svarīgs, jo šajā dokumentā paredzēto pienākumu neizpilde tieši izraisīja viņam piespriestā nosacīta brīvības atņemšanas soda atcelšanu.
Šajā ziņā šo direktīvu piemērošana procesuālam aktam, kura saturs nosaka nosacīta brīvības atņemšanas soda saglabāšanu vai atcelšanu, ir vajadzīga, ņemot vērā šo direktīvu mērķi nodrošināt, ka tiek ievērotas Hartas 47. pantā nostiprinātās tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu un šīs pašas hartas 48. panta 2. punktā garantētās tiesības uz aizstāvību. Šīs pamattiesības faktiski būtu apdraudētas, ja persona, kam ir piespriests nosacīts brīvības atņemšanas sods, ņemot vērā, ka nav šāda akta rakstiska tulkojuma vai tā sagatavošanā nepiedalās mutiskais tulks, nevar zināt, kādas sekas tai iestāsies, ja tā neizpildīs pienākumus, kas tai ir saskaņā ar šo aktu.
Treškārt, runājot par attiecīgo tiesību pārkāpuma sekām, Direktīvā 2010/64 un Direktīvā 2012/13 nav reglamentēti noteikumi, kas attiecas uz tajās paredzēto tiesību īstenošanu. Tādējādi šie noteikumi ietilpst dalībvalstu iekšējā tiesību sistēmā saskaņā ar to procesuālās autonomijas principu, ar nosacījumu, ka tie atbilst līdzvērtības un efektivitātes principam.
Runājot par efektivitātes principu, valsts tiesībās paredzētie noteikumi nedrīkst apdraudēt šajās direktīvās paredzēto mērķi. Pirmām kārtām, pienākums informēt aizdomās turētos un apsūdzētos par viņu tiesībām uz mutisku un rakstisku tulkojumu ir ļoti svarīgs šo tiesību faktiskai nodrošināšanai. Ja šāda informācija netiek sniegta, attiecīgā persona nevar zināt nedz par šo tiesību esamību un apjomu, nedz arī prasīt to ievērošanu. Līdz ar to, ja personai, uz kuru attiecas kriminālprocess, kas notiek valodā, kurā tā nerunā vai kuru nesaprot, noteiktā termiņā, kuru neievērojot, iestājas noilgums, prasītu norādīt uz apstākli, ka tā nav bijusi informēta par tiesībām uz mutisku un rakstisku tulkojumu, savu jēgu zaudētu tiesības tikt informētam un tajā pašā laikā būtu apdraudētas šīs personas tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu un uz tiesību uz aizstāvību ievērošanu. Šāds secinājums ir jāizdara arī attiecībā uz tiesībām uz mutisku un rakstisku tulkojumu, ja attiecīgā persona nav bijusi informēta par šo tiesību esamību un apjomu.
Otrām kārtām, pat ja attiecīgā persona faktiski šādu informāciju ir saņēmusi savlaicīgi, vēl ir vajadzīgs, lai tai būtu bijusi zināma attiecīgā būtiskā dokumenta esamība un saturs, kā arī tā sekas, lai tā spētu atsaukties uz tiesību uz šī dokumenta rakstisku tulkojumu vai tiesību uz mutisku tulkojumu tā sagatavošanas laikā pārkāpumu.
Tādējādi efektivitātes princips būtu apdraudēts, ja termiņu, kāds valsts procesuālajā tiesību normā ir paredzēts iespējai atsaukties uz Direktīvā 2010/64 un Direktīvā 2012/13 piešķirto tiesību pārkāpumu, sāktu skaitīt, pat pirms attiecīgā persona ir tikusi informēta valodā, kurā tā runā vai kuru saprot, pirmkārt, par tiesību uz mutisko un rakstisko tulkojumu esamību un apjomu un, otrkārt, par attiecīgā būtiskā dokumenta esamību un saturu, kā arī tā sekām.
(
1
)	IDD tiek sagatavota attiecībā uz ikvienu apsūdzēto. Tajā norāda šīs personas dzīvesvietu, darba vietu vai citu domicilu un norāda, ka tai ir paziņota noteikta informācija un pienākumi, piemēram, pienākums nemainīt dzīvesvietu, nepaziņojot savu jauno adresi.
(
2
)	Saskaņā ar Código do Processo Penal (Kriminālprocesa kodekss) 120. pantu par tādiem spēkā neesamības pamatiem kā tulka nenodrošināšana ir jāceļ iebilde noteiktos termiņos, kurus neievērojot, iestājas noilgums. Tādējādi tāda procesuālā akta vai darbības spēkā neesamības gadījumā, kurā ieinteresētā persona piedalās, iebilde par spēkā neesamības pamatu ir jāceļ pirms šī akta vai darbības pabeigšanas. Portugāles valdība uzskata, ka šis pants ir piemērojams arī attiecibā uz iebildes celšanu par trūkumiem, kas ir saistīti ar tiesību uz būtisku kriminālprocesa dokumentu rakstisku tulkojumu pārkāpumu.
(
3
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/64/ES (2010. gada 20. oktobris) par tiesībām uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesā (OV 2010, L 280, 1. lpp.).
(
4
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/13/ES (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (OV 2012, L 142, 1. lpp.).
(
5
)	Kas ir garantētas attiecīgi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 47. pantā un 48. panta 2. punktā.
(
6
)	Šajā tiesību normā ir noteikts, ka dalībvalstis nodrošina, ka aizdomās turētajām vai apsūdzētajām personām, kuras nesaprot attiecīgajā kriminālprocesā lietoto valodu vai nerunā tajā, nekavējoties tiek nodrošināts mutiskais tulkojums kriminālprocesā izmeklēšanas un tiesu iestādēs.
(
7
)	Saskaņā ar šo tiesību normu dalībvalstis nodrošina, lai aizdomās turētajām vai apsūdzētajām personām, kuras nesaprot attiecīgajā kriminālprocesā lietoto valodu, pieņemamā termiņā tiktu sniegts visu tādu dokumentu rakstiskais tulkojums, kuri ir būtiski, lai nodrošinātu, ka tās spēj īstenot savas tiesības uz aizstāvību, un lai nodrošinātu taisnīgu procesu.
(
8
)	Šajā tiesību normā ir noteikts, ka dalībvalstis nodrošina, lai aizdomās turētie vai apsūdzētās personas nekavējoties saņemtu informāciju vismaz par tiesībām uz mutisko un rakstisko tulkojumu, lai nodrošinātu minēto tiesību efektīvu īstenošanu.