62023TJ0025_RES
Lieta T‑25/23
Orgatex GmbH & Co. KG
pret
Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroju
Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2024. gada 23. oktobra spriedums
Kopienas dizainparaugs – Spēkā neesamības atzīšanas process – Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots grīdas marķējums – Regulas (EK) Nr. 6/2002 3. panta a) punkts un 25. panta 1. punkta a) apakšpunkts – Dizainparauga vienotība – Skatu saskaņotība
Kopienas dizainparaugi – Aizsardzības nosacījumi – Attēlojums, kas atbilst dizainparauga definīcijai – Vērtējuma kritēriji – Attēlojuma, kas iesniegts līdz ar reģistrācijas pieteikumu, ņemšana vērā
(Padomes Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punkts)
(skat. 34., 41. un 101. punktu)
Kopienas dizainparaugi – Reģistrācijas pieteikums – Nosacījumi – Dizainparauga attēlojums, ko ir iespējams reproducēt – Jēdziens – Vairāku viena un tā paša dizainparauga skatu iesniegšana – Pieļaujamība – Nosacījumi – Vienotības prasība – Skatu saskaņotība
(Padomes Regulas Nr. 6/2002 36. panta 1. punkts; Komisijas Regulas Nr. 2245/2002 1. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 4. panta 2. punkts)
(skat. 36.–40. un 43. punktu)
Kopienas dizainparaugi – Atsaukšana un spēkā neesamība – Pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu – Pieteikuma izskatīšana – Dizainparauga īpašniekam labvēlīgas interpretācijas princips – Neesamība
(Padomes Regula Nr. 6/2002)
(skat. 48.–52. punktu)
Kopienas dizainparaugi – Spēkā neesamības pamati – Attēlojums, kas neatbilst dizainparauga definīcijai – Grīdas marķējuma attēlojums
(Padomes Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punkts un 25. panta 1. punkta a) apakšpunkts)
(skat. 63., 69., 70., 80., 83., 115. un 116. punktu)
Rezumējums
Vispārējā tiesa, aplūkodama atcelšanas prasību, kuru tā noraida, lemj par līdz šim neizskatītu jautājumu par skatu saskaņotību, ņemot vērā dizainparauga vienotības kritēriju. Tā arī sniedz precizējumus par to, ka spēkā neesamības atzīšanas procesā nepastāv Kopienas dizainparauga reģistrēšanai labvēlīgas interpretācijas princips.
Prasītāja Orgatex GmbH & Co. KG. ir Kopienas dizainparauga, kurā attēlots grīdas marķējums, īpašniece. L. Longton Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojā (EUIPO) iesniedza pieteikumu par šī dizainparauga spēkā neesamības atzīšanu, kuru Anulēšanas nodaļa noraidīja.
Tomēr Apelācijas padome atcēla Anulēšanas nodaļas lēmumu un atzina apstrīdēto dizainparaugu par spēkā neesošu, uzskatot, ka tas reģistrēts, pārkāpjot Regulas Nr. 6/2002 (
1
) 3. panta a) punktu, jo četri iesniegtie attēli nav saskanīgi un attēlo vismaz divus dažādus dizainparaugus.
Vispārējās tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, Vispārējā tiesa atgādina, ka dizainparauga pārbaude atbilstoši Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punktam jāveic, pamatojoties uz reģistrā ierakstīto attēlojumu, kas nosaka aizsardzības priekšmetu un apjomu. Pieteikuma iesniedzēja vai īpašnieka procesa gaitā izteiktie apsvērumi var tikt ņemti vērā tikai tad, ja tie izriet no dizainparauga attēlojuma. Tātad tā pārbauda, vai skati, kas veido attēlojumu kopumā, atspoguļo viena vai vienota produkta izskatu, proti, vai pastāv dizainparauga vienotība.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa norāda: prasība par skatu saskaņotību nozīmē, ka visiem skatiem jāparāda viena un tā paša produkta izskats tādējādi, ka tie ļauj skaidri identificēt vienu un to pašu dizainparaugu. Neatbilstība vai pretrunas starp iesniegtajiem skatiem var likt secināt, ka attēlojumā parādīti atšķirīgi produkti. Tas tā it īpaši ir tad, ja skati veido viena un tā paša koncepta dažādas izstrādes formas vai variantus vai arī – ja līniju, kas paredzētas dizainparauga identificēšanai, vai atsevišķu iezīmju izslēgšanas izmantošana nav saskanīga visos skatos. Proti, nevar pastāvēt dizainparauga vienotība, ja starp skatiem ir neatrisināma neatbilstība vai nepārvarama pretruna, jo nevar tikt noteikts tikai viena produkta izskats un līdz ar to attēlojums neļauj skaidri identificēt tikai vienu dizainparaugu. Turpretim dizainparauga vienotību var konstatēt, neraugoties uz nelielām atšķirībām starp skatiem, taču tikai tādā gadījumā, ja šos skatus var salāgot vienota dizainparauga izpratnē. Lai gan tas tā ir, Vispārējā tiesa precizē, ka EUIPO instancēm jāņem vērā nevis visas iespējamās kombinācijas starp skatiem, kurus pieteikuma iesniedzējs iesniedzis reģistrācijas pieteikumā, bet gan tikai tādas kombinācijas, kas šķiet loģiskas un ticamas, ņemot vērā vispārējo pieredzi.
Otrām kārtām, Vispārējā tiesa norāda, ka nekas Regulā Nr. 6/2002 neparedz tādas interpretācijas principu, kura būtu labvēlīga Kopienas dizainparauga pieteikuma iesniedzējam vai īpašniekam, un no tā secina, ka spēkā neesamības atzīšanas procesā šāds princips nepastāv.
Trešām kārtām, Vispārējā tiesa norāda, ka pieņēmums, saskaņā ar kuru apstrīdētā dizainparauga 1.1. un 1.2. skats parāda priekšpusi un 1.3. un 1.4. skats – aizmugurējo pusi, katru no tiem augšskatā un perspektīvas skatā, šķiet loģisks un ticams, ņemot vērā vispārējo pieredzi. Tomēr šajos skatos ir neatrisināma neatbilstība un tie neparāda vienotu dizainparaugu, un no tā izriet, ka apstrīdētais dizainparaugs EUIPO reģistrā iekļauts, pārkāpjot Regulas Nr. 6/2002 3. panta a) punktu.
Visbeidzot, Vispārējā tiesa izskata pieņēmumu, uz kuru prasītāja ir atsaukusies kā uz tādu, kas tai ir labvēlīgs, un saskaņā ar kuru 1.1. skats attēlo priekšpusi un 1.2., 1.3. un 1.4. skats – aizmugurējo pusi. Pirmkārt, tā precizē, ka EUIPO instancēm nebija pienākuma aplūkot šādu pieņēmumu. Proti, tas nav ne loģisks, ne ticams, ņemot vērā vispārējo pieredzi, jo, izņemot īpašus apstākļus, kas šajā lietā nav pierādīti un nepastāv, šķiet neloģiski un neticami parādīt tikai vienu priekšpuses skatu un trīs aizmugurējās puses skatus. Otrkārt, tā konstatē, ka šis pieņēmums arī rada neatrisināmu neatbilstību starp skatiem, un uzsver, ka šo neatbilstību nevar pārvarēt, salīdzinot ar apgalvoti tirgotajiem produktiem. Proti, lai gan tirgotie produkti, kuri atbilst dizainparaugam, var tikt ņemti vērā, lai novērtētu kopējo iespaidu, šajā lietā nav jāizvērtē, vai divi konfliktējošie dizainparaugi informētam lietotājam rada vienādu kopējo iespaidu, bet gan jānosaka, vai, pamatojoties uz reģistrā ierakstīto attēlojumu, dizainparaugs ir vienots.
Ņemot vērā šos apsvērumus, Vispārējā tiesa secina, ka, pat pieļaujot prasītājas pieņēmumu, starp skatiem pastāv nepārvaramas pretrunas vai neatrisināma neatbilstība un līdz ar to tie neatspoguļo vienotu dizainparaugu.
(
1
)	Padomes Regula (EK) Nr. 6/2002 (2001. gada 12. decembris) par Kopienas dizainparaugiem (OV 2002, L 3, 1. lpp.).