62023CO0131
TIESAS RĪKOJUMS (devītā palāta)
2024. gada 9. janvārī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesas Reglamenta 99. pants – “Acte éclairé” – Lēmums 2006/928/EK – Mehānisms, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par Rumānijā sasniegto, novēršot noteiktus trūkumus tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju – Raksturs un tiesiskās sekas – Saistošs raksturs attiecībā uz Rumāniju – Kritēriju tiešā iedarbība – Pienākums apkarot korupciju kopumā un it īpaši augsta līmeņa korupciju – Pienākums noteikt atturošus un efektīvus kriminālsodus – Kriminālatbildības noilguma termiņš – Konstitucionālās tiesas spriedums, ar ko par spēkā neesošu atzīta valsts tiesību norma, kura reglamentē šī termiņa apturēšanas iemeslus – Sistēmisks nesodāmības risks – Noziedzīgu nodarījumu un sodu tiesiskuma princips – Krimināltiesību normu paredzamības un precizitātes prasības – Labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas princips – Tiesiskās drošības princips – Valsts pamattiesību aizsardzības standarts – Dalībvalsts tiesu pienākums nepiemērot šīs dalībvalsts Konstitucionālās tiesas un/vai augstākās tiesas spriedumus, ja tie neatbilst Savienības tiesībām
Lietā C‑131/23
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Curtea de Apel Brașov (Brašovas apelācijas tiesa, Rumānija) iesniegusi ar 2023. gada 2. marta lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2023. gada 3. martā, kriminālprocesā pret
C.A.A,
C.V.,
piedaloties:
Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie – Direcţia Naţională Anticorupţie – Serviciul Teritorial Braşov,
Unitatea Administrativ Teritorială Judeţul Braşov,
TIESA (devītā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja O. Spinjana-Matei [O. Spineanu-Matei], ceturtās palātas priekšsēdētājs K. Likurgs [C. Lycourgos] (referents), kurš pilda devītās palātas tiesneša pienākumu, un tiesnese L. S. Rosi [L. S. Rossi],
ģenerāladvokāts: M. Kamposs Sančess‑Bordona [M. Campos Sánchez‑Bordona],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu izdot motivētu rīkojumu saskaņā ar Tiesas Reglamenta 99. pantu,
izdod šo rīkojumu.
Rīkojums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz LES 19. panta 1. punkta otrās daļas, LESD 325. panta 1. punkta, Konvencijas par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību, kas izstrādāta, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību K.3. pantu, un kas parakstīta Briselē 1995. gada 26. jūlijā (OV 1995, C 316, 49. lpp.; turpmāk tekstā – “FIA konvencija”), 2. panta 1. punkta, Komisijas Lēmuma 2006/928/EK (2006. gada 13. decembris), ar ko izveido mehānismu, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par Rumānijā sasniegto, novēršot noteiktus trūkumus tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju (OV 2006, L 354, 56. lpp.), Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā – “Harta”) 49. panta 1. punkta pēdējā teikuma un 53. panta, kā arī Savienības tiesību pārākuma principa interpretāciju.
2
Šis lūgums tika iesniegts saistībā ar ārkārtas pārskatīšanas prasībām, ko iesniedza C.A.A. un C.V., lūdzot atcelt viņu galīgos notiesājošos spriedumus par tirgošanos ar ietekmi, pasīvu korupciju un dienesta stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu attiecībā uz C.A.A. un dienesta stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu attiecībā uz C.V..
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3
Lēmums 2006/928 tika pieņemts saistībā ar Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai 2007. gada 1. janvārī, pamatojoties uz Akta par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV 2005, L 157, 203. lpp.), kurš stājās spēkā 2007. gada 1. janvārī, 37. un 38. pantu.
4
Šī lēmuma 1.–6. un 9. apsvērums formulēts šādi:
“(1)
Eiropas Savienība ir izveidota, balstoties uz tiesiskuma principu, kas ir kopīgs visām dalībvalstīm.
(2)
Brīvības, drošības un tiesiskuma un iekšējā tirgus telpa, ko izveidoja ar Līgumu par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ir balstīta uz savstarpēju pārliecību, ka visu dalībvalstu administratīvajos un tiesu lēmumos un praksē pilnībā ievēro tiesiskumu.
(3)
Tas visām dalībvalstīm nozīmē, ka pastāv objektīva, neatkarīga un efektīva tiesu un administratīvā sistēma, kas, inter alia, ir atbilstoši sagatavota cīņai pret korupciju.
(4)
Rumānija 2007. gada 1. janvārī kļūs par Eiropas Savienības dalībvalsti. [Eiropas] Komisija ir ņēmusi vērā lielos centienus, lai pabeigtu Rumānijas sagatavošanos dalībai, bet tajā pašā laikā savā 2006. gada 26. septembra ziņojumā tā ir apzinājusi jautājumus, kuri vēl jāatrisina, īpaši attiecībā uz tiesu sistēmas un tiesībaizsardzības iestāžu atbildību un efektivitāti, kur vēl joprojām ir vajadzīgi turpmāki panākumi, lai nodrošinātu resursus to pasākumu īstenošanai un piemērošanai, kas pieņemti, lai izveidotu iekšējo tirgu un brīvības, drošības un tiesiskuma telpu.
(5)
Ar Pievienošanās akta 37. pantu Komisiju pilnvaro veikt atbilstošus pasākumus gadījumā, ja Rumānija radītu nopietnu iekšējā tirgus darbības traucējumu risku, neizpildot saistības, kuras tā uzņēmusies. Ar Pievienošanās akta 38. pantu Komisiju pilnvaro veikt atbilstošus pasākumus gadījumā, ja pastāv būtisku nepilnību nopietna iespējamība attiecībā uz to, kā Rumānijā tiek transponēti, īstenoti vai piemēroti tiesību akti, kas pieņemti atbilstīgi ES Līguma VI sadaļai, un tiesību akti, kas pieņemti atbilstīgi EK Līguma IV sadaļai.
(6)
Neatrisinātie jautājumi saistībā ar tiesu sistēmas un tiesībaizsardzības iestāžu atbildību un efektivitāti attaisno mehānisma izveidi, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par Rumānijā sasniegto, novēršot noteiktus trūkumus tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju.
[..]
(9)
Šo lēmumu groza, ja atbilstoši Komisijas novērtējumam ir jākoriģē kritēriji. Šo lēmumu atceļ, kad ir pienācīgi izpildīti visi kritēriji.”
5
Lēmuma 2006/928 1. pants paredz:
“Rumānijai līdz katra gada 31. martam un pirmo reizi līdz 2007. gada 31. martam ir jāziņo Komisijai par gūtajiem panākumiem katra no pielikumā minētajiem trūkumiem novēršanā.
Komisija jebkurā laikā var sniegt tehnisku palīdzību, veicot dažādus pasākumus, vai vākt informāciju par šiem trūkumiem un apmainīties ar to. Turklāt Komisija jebkurā laikā šajā nolūkā var organizēt ekspertu delegācijas uz Rumāniju. Rumānijas iestādes sniedz šajā sakarā vajadzīgo atbalstu.”
6
Šī lēmuma pielikums formulēts šādi:
“Trūkumi, kas jānovērš Rumānijai un kuri minēti 1. pantā.
1)
Jānodrošina pārredzamāks un efektīvāks tiesas process, īpaši, palielinot Augstākās tieslietu padomes resursus un paaugstinot tās atbildību. Jāziņo par jaunā civilprocesa kodeksa un kriminālprocesa kodeksa ietekmi un tā jāuzrauga.
2)
Kā paredzēts, jāizveido integritātes aģentūra, kuras pienākums ir pārbaudīt īpašumus, neatbilstības un iespējamos interešu konfliktus, un pieņemt saistošus lēmumus, uz kuru pamata var piemērot preventīvas sankcijas.
3)
Pamatojoties uz gūtajiem panākumiem, jāturpina profesionālas, objektīvas izmeklēšanas apsūdzībās par augsta līmeņa korupciju.
4)
Jāveic turpmāki pasākumi, lai novērstu un apkarotu korupciju, īpaši vietējās pašvaldībās.”
Rumānijas tiesības
Rumānijas Konstitūcija
7
Labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas princips ir noteikts Constituția României (Rumānijas Konstitūcija) 15. panta 2. punktā, saskaņā ar kuru “likums rada tiesiskas sekas tikai nākotnē, izņemot labvēlīgākas krimināltiesību vai administratīvo tiesību normas”.
8
Rumānijas Konstitūcijas 147. panta 1. un 4. punkts noteic:
“1.   Patlaban spēkā esošo likumu un rīkojumu tiesību normas, kā arī tiesību normas, kas tiek atzītas par nesaderīgām ar Konstitūciju, zaudē juridisko spēku četrdesmit piektajā dienā pēc Curtea Constituțională [(Konstitucionālā tiesa, Rumānija)] lēmuma publicēšanas, ja šajā laikā attiecīgi parlaments vai valdība nespēj saskaņot ar Konstitūciju tās tiesību normas, kas atzītas par nesaderīgām ar Konstitūcijas tiesību normām. Visā šajā laikposmā ar tiesību aktiem tiek apturēta tiesību normu piemērošana, kas atzītas par antikonstitucionālām.
[..]
4.   Curtea Constituțională [(Konstitucionālā tiesa)] nolēmumus publicē Monitorul Oficial al României (Rumānijas oficiālais vēstnesis). Šie nolēmumi ir vispārēji saistoši, sākot no to publicēšanas dienas, un tiem ir vienīgi uz nākotni vērstas tiesiskās sekas.”
Krimināltiesību normatīvie akti
9
2014. gada 1. februārī stājās spēkā 2009. gada 17. jūlijaLegea nr. 286/2009, privind Codul penal (Likums Nr. 286/2009 par Kriminālkodeksu; 2009. gada 24. jūlijaMonitorul Oficial al României, I daļa, Nr. 510; turpmāk tekstā – “Kriminālkodekss”).
10
Labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principa, kas noteikts Rumānijas Konstitūcijas 15. panta 2. punktā, tvērums ir precizēts Kriminālkodeksa 5. panta 1. punktā, saskaņā ar kuru:
“Ja laikā no noziedzīgā nodarījuma izdarīšanas līdz brīdim, kad stājas spēkā galīgs spriedums, ir spēkā viena vai vairākas krimināltiesību normas, piemēro labvēlīgāko krimināltiesību normu.”
11
Kriminālkodeksa 154. panta 1. punktā ir noteikts:
“Kriminālatbildības noilguma termiņi ir:
a)
15 gadi, ja par izdarīto noziedzīgo nodarījumu tiesību aktos ir paredzēts mūža ieslodzījums vai brīvības atņemšana uz laiku, kas ilgāks par 20 gadiem;
b)
10 gadi, ja par izdarīto noziedzīgo nodarījumu tiesību aktos ir paredzēta brīvības atņemšana uz laiku, kas nav mazāks par 10 gadiem, bet nav ilgāks par 20 gadiem;
c)
8 gadi, ja par izdarīto noziedzīgo nodarījumu tiesību aktos ir paredzēta brīvības atņemšana uz laiku, kas nav mazāks par 5 gadiem, bet nav ilgāks par 10 gadiem;
d)
5 gadi, ja par izdarīto noziedzīgo nodarījumu tiesību aktos ir paredzēta brīvības atņemšana uz laiku, kas nav mazāks par 1 gadu, bet nav ilgāks par 5 gadiem;
e)
3 gadi, ja par izdarīto noziedzīgo nodarījumu tiesību aktos ir paredzēta brīvības atņemšana uz laiku, kas ir mazāks par 1 gadu, vai naudas sods.”
12
Pirms Kriminālkodeksa stāšanās spēkā tiesību norma, kas reglamentē noilguma termiņu pārtraukšanu krimināllietās, paredzēja:
“Jebkura darbība lietā, par ko saskaņā ar likumu kriminālprocesa gaitā ir jāpaziņo aizdomās turētajam vai apsūdzētajam, pārtrauc 122. pantā paredzēto noilguma termiņu.”
13
Kriminālkodeksa 155. panta 1. punkta redakcijā, kas izriet no Likuma Nr. 286/2009, bija noteikts:
“Kriminālatbildības noilgumu pārtrauc jebkuras procesuālās darbības veikšana kriminālprocesā.”
14
Minētais 155. panta 1. punkts tika grozīts ar 2022. gada 30. maijaOrdonanța de urgență a Guvernului nr. 71/2022 pentru modificarea articolului 155 alineatul (1) din Legea nr. 286/2009 privind Codul penal (2022. gada 30. maija Valdības ārkārtas rīkojums Nr. 71/2022, ar ko groza Likuma Nr. 286/2009 par Kriminālkodeksu 155. panta 1. punktu; 2022. gada 30. maijaMonitorul Oficial al României, I daļa, Nr. 531; turpmāk tekstā – “Valdības ārkārtas rīkojums Nr. 71/2022”) šādi:
“Jebkura procesuālā darbība lietā, par ko saskaņā ar likumu ir jāpaziņo aizdomās turētajam vai apsūdzētajam, pārtrauc kriminālatbildības noilguma termiņu.”
15
2010. gada 1. jūlijaLegea nr. 135/2010 privind Codul de procedură penală (Likums Nr. 135/2010 par Kriminālprocesa kodeksu; 2010. gada 15. jūlijaMonitorul Oficial al României, I daļa, Nr. 486), redakcijā, kas piemērojama pamatlietā, 426. panta “Gadījumi, kuros var celt ārkārtas atcelšanas prasības” b) punkts paredz:
“Ārkārtas atcelšanas prasību var celt par galīgajiem nolēmumiem krimināllietās šādos gadījumos:
[..]
b)
kad apsūdzētais ir notiesāts, lai gan ir bijuši pierādījumi par to, ka pastāv pamats izbeigt tiesvedību.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
16
Ar Tribunalul Brașov (Brašovas apgabaltiesa, Rumānija) 2020. gada 30. aprīļa spriedumu krimināllietā, kas kļuva galīgs pēc Curtea de Apel Brașov (Brašovas apelācijas tiesa, Rumānija) 2022. gada 1. februāra sprieduma krimināllietā, C.A.A. un C.V. tika atzīti par vainīgiem attiecīgi C.A.A. pasīvā korupcijā, par tirgošanos ar ietekmi un dienesta stāvokļa ļaunprātīgā izmantošanā un C.V. par dienesta stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu saistībā ar publiskā iepirkuma procedūrām Rumānijā. C.A.A. tika piespriests brīvības atņemšanas sods uz septiņiem gadiem un desmit mēnešiem ar papildsodu – noteiktu tiesību izmantošanas aizliegums uz pieciem gadiem. C.V. tika nosacīti notiesāts ar brīvības atņemšanu uz diviem gadiem, nosakot pārbaudes laiku uz trim gadiem.
17
2022. gada 1. februārī, pamatojoties uz notiesājošo spriedumu, Tribunalul Brașov (Brašovas apgabaltiesa) izdeva attiecībā uz C.A.A. piespriestā brīvības atņemšanas soda izpildes orderi.
18
Lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniedzējtiesa atsaucas uz valsts judikatūru par Kriminālkodeksa 155. panta 1. punktu Likuma Nr. 286/2009 redakcijā, kurai var būt izšķiroša ietekme uz prasītāju pamatlietā situāciju.
19
Šī tiesa norāda, pirmkārt, ka Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) ar 2018. gada 26. aprīļa spriedumu Nr. 297, kas publicēts 2018. gada 25. jūnijā (turpmāk tekstā – “Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedums Nr. 297/2018”), apmierināja iebildi par šīs tiesību normas neatbilstību konstitūcijai, ciktāl tajā bija paredzēta kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšana “jebkādas procesuālas darbības” veikšanas gadījumā.
20
Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) it īpaši esot norādījusi, ka minētā tiesību norma nav paredzama un tajā nav ievērots noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības princips, ņemot vērā, ka vārdu salikums “jebkura procesuāla darbība” attiecas arī uz darbībām, par kurām nav paziņots aizdomās turētajam vai apsūdzētajam, tādējādi liedzot viņiem uzzināt, ka attiecībā uz viņu kriminālatbildību ir sācies jauns noilguma termiņš.
21
Tā arī esot konstatējusi, ka Kriminālkodeksa 155. panta 1. punkts redakcijā, kas bija spēkā pirms Likuma Nr. 286/2009 stāšanās spēkā, atbilda paredzamības nosacījumiem, kas ietverti atbilstošajās konstitucionālajās tiesību normās, jo tā paredzēja, ka tikai tādas darbības veikšana, par kuru saskaņā ar likumu ir jāpaziņo aizdomās turamajam vai apsūdzētajam, var pārtraukt kriminālatbildības noilguma termiņu.
22
Otrkārt, no iesniedzējtiesas sniegtajiem paskaidrojumiem izriet, ka vairākus gadus pēc Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Nr. 297/2018 valsts likumdevējs nav rīkojies, lai aizstātu Kriminālkodeksa 155. panta 1. punkta normu, kas atzīta par neatbilstošu konstitūcijai.
23
Treškārt, iesniedzējtiesa precizē, ka Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) ar 2022. gada 26. maija spriedumu Nr. 358, kurš publicēts 2022. gada 9. jūnijā (turpmāk tekstā – “Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedums Nr. 358/2022”), apmierināja jaunu iebildi par neatbilstību Konstitūcijai attiecībā uz Kriminālkodeksa 155. panta 1. punktu. Minētajā spriedumā Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) esot skaidrojusi, ka tās spriedumam Nr. 297/2018 ir “vienkārša” sprieduma par neatbilstību konstitūcijai juridiskais raksturs. Uzsvērdama, ka kopš sprieduma Nr. 297/2018 likumdevējs nebija rīkojies, kā arī to, ka pēdējā minētā sprieduma un nerīkošanās dēļ ir radusies jauna, neskaidra un neparedzama situācija attiecībā uz noteikumiem, kas piemērojami kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanai, Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) esot precizējusi, ka laikā no sprieduma Nr. 297/2018 publicēšanas līdz brīdim, kad stājies spēkā tiesību akts, ar ko nosaka piemērojamo normu, “[Rumānijas] pozitīvajās tiesībās [nebija] paredzēts neviens gadījums, kas ļautu pārtraukt kriminālatbildības noilguma termiņu”.
24
Ceturtkārt, no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka 2022. gada 30. maijā, proti, pēc Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Nr. 358/2022 pasludināšanas, bet pirms tā publicēšanas, Rumānijas valdība, rīkodamās kā deleģētais likumdevējs, pieņēma Valdības ārkārtas rīkojumu Nr. 71/2022, kurš stājās spēkā tajā pašā datumā un ar kuru Kriminālkodeksa 155. panta 1. punkts tika grozīts tādējādi, ka kriminālatbildības noilguma termiņu pārtrauc ikviena procesuālā darbība, par ko ir jāpaziņo aizdomās turētajam vai apsūdzētajam.
25
Piektkārt, iesniedzējtiesa norāda, ka ar 2022. gada 25. oktobra spriedumu Nr. 67/2022, kas publicēts 2022. gada 28. novembrī, Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa) precizēja, ka Rumānijas tiesībās noteikumi par kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanu ietilpst materiālajās krimināltiesībās un ka līdz ar to uz tiem attiecas krimināltiesību normu retroaktīvas piemērošanas aizlieguma princips, neskarot labvēlīgākas krimināltiesību normas (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, kas it īpaši ir garantēts Rumānijas Konstitūcijas 15. panta 2. punktā.
26
Līdz ar to Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa) esot nospriedusi, ka par galīgu notiesājošo spriedumu principā var tikt celta ārkārtas atcelšanas prasība, pamatojoties uz Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022 – kā labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) – sekām. Tomēr šāda iespēja esot izslēgta tad, ja apelācijas tiesa jautājumu par kriminālatbildības noilgumu jau ir izskatījusi tiesvedībā, kurā taisīts šis galīgais notiesājošais spriedums.
27
C.A.A. un C.V. katrs iesniedza ārkārtas prasību Curtea de Apel de Brașov (Brašovas apelācijas tiesa), kura ir iesniedzējtiesa, pamatojoties uz Likuma Nr. 135/2010, kas attiecas uz Kriminālprocesa kodeksu, 426. panta b) punktu, pamatlietā piemērojamajā redakcijā, atcelt 2020. gada 30. aprīļa spriedumu krimināllietā, kas minēts šā rīkojuma 16. punktā, paskaidrojot, ka viņi ir notiesāti, lai gan bija pierādījumi par to, ka pastāv kriminālprocesa izbeigšanas pamats, proti, ka ir beidzies kriminālatbildības noilguma termiņš. Ārkārtas prasības par atcelšanu iesniegšanas dienā, 2022. gada 21. jūnijā, C.A.A. atradās ieslodzījumā.
28
Prasību pamatojumam šie prasītāji, balstoties uz labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, atsaucas uz viņu kriminālatbildības noilgumu pēc Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022.
29
Minētie prasītāji būtībā apgalvo, ka laikposmā no Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Nr. 297/2018 publicēšanas dienas, proti, 2018. gada 25. jūnija, līdz sprieduma Nr. 358/2022 publicēšanas dienai, proti, 2022. gada 9. jūnijam, Rumānijas tiesībās neesot bijis paredzēts nekāds pamats kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanai.
30
Tas, ka laikposmā starp šiem datumiem pozitīvajās tiesībās nebija paredzēts nekāds pamats kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanai, pats par sevi esot labvēlīgāka krimināltiesību norma, kas viņiem esot jāpiemēro saskaņā ar labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, kurš tostarp ir nostiprināts Rumānijas Konstitūcijā.
31
Ja šāda interpretācija tiktu atbalstīta, iesniedzējtiesa konstatē, ka, ņemot vērā to noziedzīgo nodarījumu izdarīšanas datumu, par kuriem prasītāji pamatlietā tika notiesāti, attiecībā uz šiem noziedzīgajiem nodarījumiem paredzētais noilguma termiņš būtu beidzies, pirms nolēmums par prasītāju notiesāšanu būtu kļuvis galīgs, tādēļ kriminālprocess būtu jāizbeidz un nebūtu iespējams viņus notiesāt.
32
Šajā kontekstā iesniedzējtiesa šaubās par to, vai prasītāju pamatlietā aizstāvētā interpretācija ir saderīga ar Savienības tiesībām. Šī tiesa vispirms norāda, ka šāda interpretācija atbrīvotu viņus no kriminālatbildības par korupcijas noziegumiem, lai gan Lēmums 2006/928 uzliek Rumānijai pienākumu efektīvi un preventīvi apkarot šādus noziegumus.
33
Tiesa arī uzsver, ka pamatlietā ir runa gan par korupcijas noziegumiem tiešā nozīmē, proti, par pasīvās korupcijas un tirgošanās ar ietekmi noziegumiem saistībā ar publiskā iepirkuma procedūrām, gan par korupcijas noziegumiem pielīdzināmiem noziegumiem, proti, par dienesta stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas noziegumiem, ko saistībā ar publiskā iepirkuma līgumiem izdarījuši arī ierēdņi, no kuriem viens ieņēma īpaši nozīmīgu amatu teritoriālajā administratīvajā vienībā.
34
Turpinājumā iesniedzējtiesa norāda, ka prasītāju pamatlietā izvirzītā interpretācija, kuras rezultātā viņi tiktu atbrīvoti no kriminālatbildības, arī ir jāizvērtē, ņemot vērā LES 19. panta 1. punkta otro daļu, LESD 325. panta 1. punktu un FIA konvencijas 2. panta 1. punktu. Šīs tiesību normas, kas attiecas uz Savienības finanšu interešu aizsardzību, ir piemērojamas šajā lietā, jo pamatlietā aplūkotie pārkāpumi ir izdarīti saistībā ar publiskā iepirkuma procedūrām, kuras tika finansētas no publiskiem līdzekļiem un kuru rezultātā piemērots pievienotās vērtības nodoklis (PVN).
35
Šajā sakarā šī tiesa piebilst, ka Savienības budžetu cita starpā finansē no dalībvalstu iemaksātajām summām, kas atbilst noteiktai procentuālajai daļai no nacionālā kopienākuma. Līdz ar to akti, kas rada kaitējumu valsts budžetam, varētu ietekmēt dalībvalsts iemaksas apmēru ES budžetā, tādējādi netieši ietekmējot ES finansiālās intereses.
36
Visbeidzot, iesniedzējtiesa norāda, ka tās lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir jāizvērtē arī, ņemot vērā Hartas 49. panta 1. punkta pēdējo teikumu un 53. pantu, jo atkarībā no Tiesas sniegtās atbildes valsts tiesai varētu būt jāpiemēro labvēlīgākas krimināltiesību normas piemērošanas princips un jāpārbauda, vai valsts aizsardzības standartos, kas izriet no Curtea Constituțională (Konstitucionālās tiesas) spriedumu ietekmes, ir ievērots Savienības tiesību pārākums.
37
Iesniedzējtiesa precizē, ka Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedumu Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022 ietekme uz kriminālatbildības noilguma termiņu ir izraisījusi kriminālprocesa izbeigšanu īpaši lielā skaitā lietu, kas rada būtisku kaitējumu, kā arī no jauna tika atsāktas lietas, par kurām bija pasludināts galīgais spriedums laikposmā no 2018. gada 25. jūnija, kad tika publicēts Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedums Nr. 297/2018, līdz 2022. gada 30. maijam, kad stājās spēkā Valdības ārkārtas rīkojums Nr. 71/2022, tādējādi apdraudot visas tiesu sistēmas efektivitāti, jo tai tiktu atņemts būtisks elements cīņā pret korupciju.
38
Turklāt Komisija 2022. gada 22. novembra ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par Rumānijas panākumiem saskaņā ar sadarbības un pārbaudes mehānismu (COM(2022) 664 final) esot izteikusi bažas par šīs judikatūras būtisko ietekmi uz izskatīšanā esošām krimināllietām, it īpaši korupcijas lietām.
39
Šādos apstākļos Curtea de Apel Brașov (Brašovas apelācijas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [LES] 19. panta 1. punkta otrā daļa, LESD 325. panta 1. punkts, [FIA konvencijas] 2. panta 1. punkts un Lēmums [2006/928] jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj piemērot Konstitucionālās tiesas pieņemto nolēmumu, ar kuru ar atpakaļejošu spēku ir konstatēta noilguma pārtraukšanas gadījumu neesamība, apstākļos, kad pastāvēja vispārēja un pastāvīga valsts tiesu, tostarp [Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa, Rumānija)], judikatūra un minētā nolēmuma piemērošana izraisītu sistēmiskas nesodāmības risku tāpēc, ka tiktu atsākta ievērojami daudz krimināllietu, kurās ir pieņemts galīgais spriedums, izskatīšana, kā arī ārkārtas pārskatīšanas procedūras ietvaros tiktu pieņemts nolēmums par kriminālprocesa izbeigšanu, jo ir konstatēta noilguma iestāšanās?
2)
Vai [Savienības] tiesību pārākuma princips, atsaucoties uz Lēmumu [2006/928] un [Hartas] 49. panta 1. punkta trešo teikumu (labvēlīgākas krimināltiesību normas atpakaļejoša spēka princips), nepieļauj kriminālatbildības noilguma pārskatīšanu soda izpildes posmā, iesniedzot ārkārtas apelācijas sūdzību, ja minētās apelācijas sūdzības iesniegšana ir Curtea Constituțională (Konstitucionālās tiesas) nolēmuma – kas ir pasludināts pēc tam, kad notiesājošie spriedumi kļuva galīgi, un ar ko ir mainīta vispārēja un pastāvīga valsts tiesu judikatūra – sekas, un tādā veidā ir apdraudēta soda atturoša un efektīva iedarbība, kā arī tiesisko attiecību drošība un stabilitāte?
3)
Vai [Savienības] tiesību pārākuma princips, atsaucoties uz [Hartas] 53. pantu, ļauj piemērot tādus valsts aizsardzības standartus kā pamatlietā, kas ir garantēti dalībvalsts tiesībās un izriet no Curtea Constituțională (Konstitucionālās tiesas) nolēmumiem piešķirtās iedarbības, ja tā rezultātā ir apdraudēta Savienības tiesību efektīva piemērošana dalībvalsts teritorijā?”
Tiesvedība Tiesā
40
Ar Tiesas priekšsēdētāja 2023. gada 30. marta lēmumu tiesvedība šajā lietā tika apturēta līdz sprieduma pasludināšanai lietā Lin (C‑107/23 PPU).
41
Tā kā Tiesa spriedumu lietā Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606) pasludināja 2023. gada 24. jūlijā, Tiesas priekšsēdētājs tajā pašā dienā uzdeva atjaunot tiesvedību.
42
Iesniedzējtiesa, kurai kanceleja paziņoja par šo spriedumu, informēja Tiesu, ka tā vēlas savu lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu uzturēt.
43
Lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu iesniedzējtiesa lūdza Tiesu piemērot šai lietai Tiesas Reglamenta 105. pantā paredzēto paātrināto tiesvedību.
44
Ņemot vērā lēmumu izdot motivētu rīkojumu saskaņā ar Reglamenta 99. pantu, par šo lūgumu vairs nav jālemj.
Par lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pieņemamību
45
Jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru ar LESD 267. pantu ieviestās sadarbības starp Tiesu un valstu tiesām ietvaros tikai valsts tiesai, kura izskata lietu un kura ir atbildīga par pieņemamo tiesas nolēmumu, ņemot vērā lietas īpatnības, jānovērtē gan tas, cik lielā mērā prejudiciālais nolēmums nepieciešams tās sprieduma taisīšanai, gan arī Tiesai uzdoto jautājumu nozīmīgums. Tādējādi, ja uzdotie jautājumi attiecas uz Savienības tiesību interpretāciju, Tiesai principā ir jālemj (spriedums, 2023. gada 21. marts, Mercedes-Benz Group (Ar pārveidošanas ierīcēm aprīkotu transportlīdzekļu ražotāju atbildība), C‑100/21, EU:C:2023:229, 52. punkts un tajā minētā judikatūra).
46
No minētā izriet, ka uz jautājumiem par Savienības tiesību interpretāciju attiecas nozīmīguma prezumpcija. Atteikties lemt par valsts tiesas uzdotu prejudiciālo jautājumu Tiesa var tikai tad, ja ir acīmredzams, ka lūgtajai Savienības tiesību interpretācijai nav nekādas saistības ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem vai tās priekšmetu, ja izvirzītā problēma ir hipotētiska vai arī ja Tiesai nav zināmi faktiskie un tiesiskie apstākļi, kas nepieciešami, lai sniegtu noderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem (spriedums, 2023. gada 21. marts, Mercedes-Benz Group (Ar pārveidošanas ierīcēm aprīkotu transportlīdzekļu ražotāju atbildība), C‑100/21, EU:C:2023:229, 53. punkts un tajā minētā judikatūra).
47
Šajā lietā pirmais iesniedzējtiesas uzdotais jautājums attiecas it īpaši uz LESD 325. panta 1. punkta un FIA konvencijas 2. panta 1. punkta, kuru mērķis ir Savienības finanšu interešu aizsardzība, interpretāciju.
48
Jāatzīmē, ka strīdi pamatlietā ir saistīti, kā izriet no šā rīkojuma 16. punkta, ar pasīvās korupcijas, tirgošanās ar ietekmi un dienesta stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas pārkāpumiem, kas izdarīti saistībā ar publiskā iepirkuma procedūrām Rumānijā.
49
Atšķirībā no korupcijas nodarījumiem, par kuriem ir runa atsevišķos strīdos lietā, kuras iznākumā pasludināts 2021. gada 21. decembra spriedums, Euro Box Promotion u.c. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034), un kuri bija izdarīti saistībā ar publiskā iepirkuma, kas daļēji finansēts no Eiropas Savienības līdzekļiem, procedūrām, lietas materiālos nav nekā tāda, kas liecinātu, ka pamatlietā aplūkotie nodarījumi būtu skāruši Savienības finanšu intereses.
50
It īpaši ar to, ka PVN tika piemērots attiecīgo publiskā iepirkuma procedūru ietvaros, nepietiek, lai uzskatītu, ka ir skartas Savienības finanšu intereses. Tāpat nevar būt pietiekams arī iesniedzējtiesas minētais apstāklis, ka izdarītie nodarījumi, iespējams, ir radījuši kaitējumu valsts budžetam, kas varētu ietekmēt Rumānijas iemaksas apmēru Savienības budžetā.
51
No iepriekš minētā izriet, ka pirmajam jautājumam, ciktāl tas attiecas uz LESD 325. panta 1. punkta un FIA konvencijas 2. panta 1. punkta interpretāciju, nav nekādas saistības ar pamatlietas faktiskajiem apstākļiem vai priekšmetu. Tādējādi šajā ziņā tas ir acīmredzami nepieņemams.
Par prejudiciālajiem jautājumiem
52
Atbilstoši Tiesas Reglamenta 99. pantam Tiesa pēc tiesneša referenta priekšlikuma un pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas jebkurā brīdī var lemt, izdodot motivētu rīkojumu, ja atbilde uz uzdoto prejudiciālo jautājumu skaidri izriet no judikatūras.
53
Turklāt jāņem vērā, ka LESD 267. pantā paredzētā tiesu iestāžu sadarbība ir balstīta uz skaidru funkciju nošķiršanu starp Tiesu un valstu tiesām. No vienas puses, Tiesai nav tiesību piemērot Savienības tiesību normas konkrētajā lietā, bet gan tikai lemt par līgumu un Savienības iestāžu, struktūru vai aģentūru pieņemto aktu interpretāciju (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 18. maijs, Asociaţia Forumul Judecătorilor din România u.c., C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 un C‑397/19, EU:C:2021:393, 201. punkts un tajā minētā judikatūra). No otras puses, saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas Ieteikumiem valstu tiesām par prejudiciālā nolēmuma tiesvedības ierosināšanu (OV 2019, C 380, 1. lpp.) 11. punktu valsts tiesām tajās izskatāmajās lietās ir jāizdara konkrēti secinājumi no Tiesas sniegtajiem interpretācijas elementiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2018. gada 25. oktobris, Roche Lietuva, C‑413/17, EU:C:2018:865, 43. punkts).
54
Šajā lietā, lai gan iesniedzējtiesa pauda šaubas, Tiesa uzskata, ka iesniedzējtiesas lūgto Savienības tiesību interpretāciju var skaidri izsecināt no spriedumiem, 2021. gada 21. decembris, Euro Box Promotion u.c. (C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034), un 2023. gada 24. jūlijs, Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606). Tādējādi šajā lietā ir jāpiemēro Reglamenta 99. pants.
55
Kā izriet no šā rīkojuma 53. punkta, iesniedzējtiesai pamatlietā būs jāizdara konkrēti secinājumi par interpretācijas jautājumiem, kas izriet no šīs Tiesas judikatūras.
56
Iesniedzējtiesas uzdotie jautājumi, kas ir jāizskata kopā, ciktāl tie ir pieņemami, attiecas uz LES 19. panta 1. punkta otrās daļas, Hartas 49. panta 1. punkta pēdējā teikuma un 53. panta, kā arī Lēmuma 2006/928 interpretāciju.
57
Tomēr no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pamatojuma izriet, ka šo jautājumu pamatā esošās iesniedzējtiesas šaubas būtībā attiecas uz to, kā interpretēt, pirmām kārtām, Savienības tiesību normas, ar kurām dalībvalstīm ir noteikts pienākums efektīvi cīnīties pret korupciju, un, otrām kārtām, garantijas, kas izriet no noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principa.
58
Šādos apstākļos šie jautājumi ir jāizskata, ņemot vērā tikai Lēmumu 2006/928 un Hartas 49. panta 1. punktu un 53. pantu.
59
No tā izriet, ka ar šiem jautājumiem iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai iepriekšējā punktā minētās Savienības tiesību normas jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesām ir pienākums nepiemērot, pirmām kārtām, šīs dalībvalsts Konstitucionālās tiesas spriedumus, ar ko valsts tiesību norma, kurā reglamentēti kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanas pamati, ir atzīta par spēkā neesošu, jo saistībā ar prasībām par krimināltiesību normu paredzamību un precizitāti ir pārkāpts noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības princips, kā arī, otrām kārtām, minētās dalībvalsts augstākās tiesas spriedumu, no kura izriet, ka noteikumi, kas reglamentē šos pārtraukšanas pamatus un kas izriet no šīs konstitucionālās judikatūras, var tikt piemēroti retroaktīvi kā labvēlīgākas krimināltiesību normas (lex mitior), lai apstrīdētu galīgos notiesājošos spriedumus, ņemot vērā, ka šo spriedumu sekas ir tādas, ka diezgan daudz krimināllietu, tostarp lietas par korupciju, tiks izbeigtas kriminālatbildības noilguma dēļ.
Par Rumānijai noteiktā pienākuma efektīvi apkarot korupciju neizpildi
60
Tiesai jau ir bijusi iespēja spriest, ka Lēmums 2006/928 ir saistošs Rumānijai visos tā elementos, kamēr tas nav atcelts, un ka tā pielikumā minētie trūkumu novēršanas mērķi ir vērsti uz to, lai šī dalībvalsts ievērotu LES 2. pantā noteikto tiesiskuma vērtību, un tie šai dalībvalstij ir saistoši tādējādi, ka tai ir jāveic atbilstoši pasākumi šo mērķu sasniegšanai, saskaņā ar LES 4. panta 3. punktā noteikto lojālas sadarbības principu pienācīgi ņemot vērā ziņojumus, ko Komisija izstrādājusi, pamatojoties uz minēto lēmumu, it īpaši minētajos ziņojumos formulētos ieteikumus (spriedums, 2021. gada 21. decembris, Euro Box Promotion u.c., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034, 175. punkts).
61
Starp Lēmuma 2006/928 pielikumā izklāstītajiem kritērijiem ir minēti šādi kritēriji: “pamatojoties uz gūtajiem panākumiem, jāturpina profesionālas, objektīvas izmeklēšanas apsūdzībās par augsta līmeņa korupciju” (trešais kritērijs) un “jāveic turpmāki pasākumi, lai novērstu un apkarotu korupciju, īpaši vietējās pašvaldībās” (ceturtais kritērijs).
62
No šiem kritērijiem, kas Rumānijai ir saistoši, izriet, ka Lēmums 2006/928 nosaka Rumānijas pienākumu efektīvi apkarot korupciju kopumā un it īpaši augsta līmeņa korupciju, jo sevišķi pašvaldībās. Šajā ziņā no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu rīkojuma izriet, ka C.A.A. ieņēma nozīmīgu vadošu amatu Rumānijas vietējā valsts pārvaldē.
63
Lai izpildītu šī lēmuma prasības, kurās ir prasīts novērst un apkarot korupciju, kas minēta iepriekšējā punktā, Rumānijai ir jāparedz efektīvi un atturoši kriminālsodi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 21. decembris, Euro Box Promotion u.c., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034, 190. un 191. punkts).
64
Turklāt Rumānijai ir jānodrošina, lai tās krimināltiesību un kriminālprocesa tiesību normas ļautu efektīvi sodīt par korupciju. Tādējādi, lai arī paredzētie sodi un kriminālprocesi, kas ieviesti, lai cīnītos pret šiem noziedzīgajiem nodarījumiem, ir šīs dalībvalsts kompetencē, šo kompetenci ierobežo ne tikai samērīguma un līdzvērtības principi, bet arī efektivitātes princips, kas noteic, ka minētajiem sodiem ir jābūt efektīviem un atturošiem. Šī efektivitātes prasība noteikti attiecas gan uz saukšanu pie atbildības un sodiem par korupciju, gan uz piespriesto sodu piemērošanu, jo, nepastāvot efektīvai sodu izpildei, tie nevar būt efektīvi un atturoši (šajā nozīmē skat. spriedums, 2021. gada 21. decembris, Euro Box Promotion u.c., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034, 192. punkts).
65
Šajā gadījumā no iesniedzējtiesas sniegtajiem paskaidrojumiem, kas apkopoti šī rīkojuma 18.–26. punktā, izriet, ka, pirmām kārtām, piemērojot Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedumu Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022 laikposmā no 2018. gada 25. jūnija, sprieduma Nr. 297/2018 publicēšanas dienas, līdz 2022. gada 30. maijam – dienai, kad stājās spēkā Valdības ārkārtas rīkojums Nr. 71/2022, Rumānijas tiesībās nebija paredzēts neviens pamats, kas ļautu pārtraukt kriminālatbildības noilguma termiņu, un, otrām kārtām, saskaņā ar Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa) spriedumu Nr. 67/2022 uz noteikumu, kas izriet no šīs konstitucionālās judikatūras var atsaukties kā uz labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior), tostarp, lai apstrīdētu galīgos notiesājošos spriedumus.
66
Attiecībā uz konkrētajām sekām, kādas varētu izrietēt no minētās judikatūras, iesniedzējtiesa norāda, ka tam, ka pamatlietā kā labvēlīgāka krimināltiesību norma (lex mitior) tiek piemērots no Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022 izrietošais noteikums, saskaņā ar kuru iepriekšējā punktā minētajā laikposmā Rumānijas tiesībās nebija paredzēts pamats kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanai, sekas esot tādas, ka noilguma termiņš, kurš paredzēts attiecībā uz pamatlietā aplūkotajiem noziedzīgajiem nodarījumiem, būtu beidzies, pirms prasītāju pamatlietā notiesājošs spriedums būtu kļuvis galīgs, un tādēļ kriminālprocess būtu jāizbeidz un viņus nebūtu iespējams notiesāt.
67
Iesniedzējtiesa arī uzsvēra, ka Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedums Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022 var ietekmēt “īpaši daudz lietu”, tostarp lietas, kas pabeigtas, pasludinot galīgus notiesājošus spriedumus, kuri varētu tikt apstrīdēti, izmantojot tādas ārkārtas prasības kā pamatlietā aplūkotās.
68
Turklāt dati, kurus Komisija ir sniegusi šā rīkojuma 38. punktā minētajā ziņojumā, kas sagatavots saskaņā ar Lēmuma 2006/928 2. pantu, apstiprina, ka pastāv risks, ka par daudziem korupcijas gadījumiem vairs nevarēs piemērot sodu ar tiem saistītā kriminālatbildības noilguma dēļ. Proti, no šī ziņojuma, uz kuru atsaucas iesniedzējtiesa, izriet, ka Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedums Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022 varētu izraisīt “kriminālprocesa izbeigšanu un kriminālatbildības atcelšanu ļoti daudzās lietās” un ka “kriminālprocesa izbeigšanai tik lielā skaitā korupcijas lietu var būt ievērojama ietekme uz centieniem apkarot augsta līmeņa korupciju”.
69
No iepriekš minētajiem apstākļiem var secināt, ka tiesiskā situācija, kas izriet no Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) sprieduma Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022, kā arī Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa) sprieduma Nr. 67/2022 piemērošanas, rada sistēmisku nesodāmības risku attiecībā uz korupcijas nodarījumiem, it īpaši lietās, kuru sarežģītība prasa ilgāku krimināltiesību iestāžu izmeklēšanu (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 91. punkts).
70
Šāda sistēmiska nesodāmības riska pastāvēšana nav saderīga ar Lēmuma 2006/928 prasībām, kā atgādināts šā rīkojuma 59.–61. punktā.
71
Vispirms šajā ziņā valsts likumdevējam jāveic nepieciešamie pasākumi, lai izpildītu šīs prasības, pieņemot nepieciešamās un grozot jau esošās tiesību normas, lai nodrošinātu, ka tiesiskais regulējums, kurš piemērojams kriminālvajāšanai un sodīšanai par korupcijas nodarījumiem, tostarp noteikumi par kriminālatbildības noilgumu, atbilst Lēmuma 2006/928 prasībām. Šis režīms jāveido tādējādi, lai tam raksturīgu iemeslu dēļ tas neradītu sistēmisku nesodāmības risku par šādiem noziedzīgiem nodarījumiem, vienlaikus nodrošinot apsūdzēto personu pamattiesību aizsardzību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 93. punkts).
72
Tiesiskā situācija, kurā šīs dalībvalsts konstitucionālā tiesa ir atzinusi par spēkā neesošu dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas reglamentē kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanu, un atzinusi, ka tam nav iedarbības, un ko valsts likumdevējs nav labojis gandrīz četrus gadus, nav saderīga ar šī rīkojuma 59.–61. punktā atgādināto pienākumu nodrošināt, lai valsts teritorijā izdarītie korupcijas nodarījumi būtu sodāmi ar efektīviem un atturošiem kriminālsodiem. Šāda situācija, kas ietekmē vispārpiemērojamu tiesību normu, kura bija piemērojama visiem kriminālprocesiem un kuras neaizstāšanu pēc tās atzīšanas par neatbilstošu konstitūcijai nevarēja paredzēt nedz kriminālvajāšanu veicošās tiesību aizsardzības iestādes, nedz krimināltiesas, ietver cieši saistīto risku, ka daudzi korupcijas gadījumi nevarēs tikt sodīti šī termiņa izbeigšanās dēļ, it īpaši lietās, kuru sarežģītības dēļ tiesību aizsardzības iestādēm jāveic ilgāka izmeklēšana (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 94. punkts).
Par valsts tiesu pienākumiem
73
No pastāvīgās judikatūras izriet, ka atbilstoši Savienības tiesību pārākuma principam gadījumā, ja valsts tiesisko regulējumu nav iespējams interpretēt atbilstīgi Savienības tiesībām, valsts tiesai, kurai ir pienākums savas kompetences ietvaros piemērot Savienības tiesību normas, izskatāmajā lietā ir jānodrošina šo normu pilnīga iedarbība, vajadzības gadījumā pēc savas iniciatīvas nepiemērojot nekādu, arī vēlāk pieņemtu, valsts tiesisko regulējumu vai praksi, kas ir pretrunā Savienības tiesību normai ar tiešu iedarbību, neprasot un negaidot, kad šis valsts tiesiskais regulējums vai prakse tiks atcelta likumdošanas ceļā vai izmantojot kādu citu konstitūcijā paredzētu metodi (spriedums, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 95. punkts).
74
Šajā gadījumā Lēmuma 2006/928 pielikumā minētie trūkumu novēršanas mērķi ir formulēti skaidri un precīzi un nav saistīti ne ar kādu nosacījumu, tālab tiem ir tieša iedarbība (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 21. decembris, Euro Box Promotion u.c., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034, 253. punkts).
75
Tādējādi principā valsts tiesām ir pilnībā jāizpilda no šā lēmuma izrietošie pienākumi un nav jāpiemēro valsts tiesību normas, kuras tiesvedībā par korupcijas nodarījumiem, liedz piemērot efektīvus un atturošus sodus, lai apkarotu šādus noziedzīgus nodarījumus (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 21. decembris, Euro Box Promotion u.c., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034, 194. punkts).
76
Tālab šķiet, ka principā valsts tiesām saskaņā ar Lēmumu 2006/928 ir pienākums nepiemērot Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedumu Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022, no kuriem izriet, ka laikposmā no 2018. gada 25. jūnija, kas ir sprieduma Nr. 297/2018 publicēšanas dienas, līdz 2022. gada 30. maijam – dienai, kad stājās spēkā Valdības ārkārtas rīkojums Nr. 71/2022, Rumānijas tiesībās nebija paredzēts nekāds pamats kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanai, jo šo spriedumu iznākumā kriminālatbildība ir noilgusi daudzos korupcijas gadījumos un tālab, kā konstatēts šī rīkojuma 66. punktā, ir radīts sistēmisks nesodāmības risks par šādiem noziedzīgiem nodarījumiem (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 98. punkts).
77
Tāpat saskaņā ar šīm tiesību normām valsts tiesām principā ir pienākums nepiemērot Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa) spriedumu Nr. 67/2022, ciktāl šis spriedums ļauj atsaukties uz kriminālatbildības noilgumu, pamatojoties uz Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedumu Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022 kā labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) sekām korupcijas gadījumos un tādējādi palielina sistēmisku nesodāmības par šādiem nodarījumiem risku (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 99. punkts).
78
Tomēr vēl ir jāpārbauda, vai pienākums nepiemērot šādus spriedumus tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā nav pretrunā pamattiesību aizsardzībai (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 100. punkts).
79
Šajā sakarā, pirmkārt, jānorāda, ka kriminālprocess, kas saistīts ar korupcijas nodarījumiem, ir to pienākumu izpilde, kas Rumānijai uzlikti saskaņā ar Lēmumu 2006/928 un tālab saskaņā ar Savienības tiesību aktiem Hartas 51. panta 1. punkta izpratnē. Tādējādi pamattiesības, kas ar Hartu ir garantētas attiecīgajām personām pamatlietā, ir jāievēro (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 21. decembris, Euro Box Promotion u.c., C‑357/19, C‑379/19, C‑547/19, C‑811/19 un C‑840/19, EU:C:2021:1034, 204. punkts).
80
Jānorāda, kā Tiesa ir nospriedusi 2023. gada 24. jūlija sprieduma Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606) 109. punktā, ka valsts tiesu pienākums nepiemērot Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedumus Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022, kā arī Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa) spriedumu Nr. 67/2022 nevar apdraudēt nedz noziedzīgu nodarījumu un sodu paredzamības, precizitātes un retroaktivitātes aizlieguma principu, nedz labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, kā garantēts Hartas 49. panta 1. punktā.
81
Otrkārt, jāatgādina, ka tad, ja dalībvalsts tiesai, kā tas ir šajā gadījumā, tiek lūgts pārbaudīt tādas valsts tiesību normas vai valsts pasākuma saderību ar pamattiesībām, kas tādā situācijā, kurā dalībvalsts rīcība nav pilnībā noteikta ar Savienības tiesībām, īsteno šīs tiesības Hartas 51. panta 1. punkta izpratnē, valsts iestādes un tiesas var piemērot valsts standartus pamattiesību aizsardzībai, ja vien šī piemērošana neapdraud nedz to aizsardzības līmeni, kāds tiek garantēts ar Hartu, kā to interpretējusi Tiesa, nedz arī Savienības tiesību pārākumu, vienotību un efektivitāti (spriedums, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 110. punkts).
82
2023. gada 24. jūlija sprieduma lietā Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606) 111. punktā Tiesa konstatēja, ka risinājumi, kas pieņemti Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedumā Nr. 297/2018 un Nr. 358/2022, kā arī Înalta Curte de Casație și Justiție (Augstā kasācijas tiesa) spriedumā Nr. 67/2022, ir balstīti uz noziedzīgu nodarījumu un sodu tiesiskuma principu, kā arī labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, ko garantē Rumānijas Konstitūcija, un šie principi ir jāuzskata par valsts standartiem pamattiesību aizsardzībai.
83
No 2023. gada 24. jūlija sprieduma lietā Lin (C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606) 118. punkta būtībā izriet, ka Rumānijas tiesām nav pienākuma nepiemērot iepriekšējā punktā minēto valsts judikatūru saskaņā ar Lēmumu 2006/928, neraugoties uz to, ka pastāv sistēmisks nesodāmības risks par korupcijas nodarījumiem, ciktāl šī valsts judikatūra ir balstīta uz noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības principu, kas aizsargāts valsts tiesībās, saistībā ar prasībām par krimināltiesību normu paredzamību un precizitāti, tostarp noilguma noteikumu noziedzīgiem nodarījumiem gadījumā.
84
Savukārt, ņemot vērā nepieciešamību līdzsvarot valsts aizsardzības standartu, kas attiecas uz labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, ar Lēmuma 2006/928 noteikumiem, tas, ka valsts tiesa piemēro minēto standartu, lai apstrīdētu kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanu ar procesuālām darbībām pirms 2018. gada 25. jūnija, dienas, kad publicēts Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedums Nr. 297/2018, ir jāuzskata par tādu, kas var apdraudēt Savienības tiesību pārākumu, vienotību un efektivitāti šī rīkojuma 76. punktā atgādinātās judikatūras izpratnē (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 123. punkts).
85
Tādējādi jāuzskata, ka valsts tiesas tiesvedībās, kuru mērķis ir piemērot kriminālsodus par korupcijas nodarījumiem, nevar piemērot šī rīkojuma 62. punktā minēto valsts aizsardzības standartu attiecībā uz labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, lai apstrīdētu kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanu ar procesuālām darbībām pirms 2018. gada 25. jūnija – dienas, kad publicēts Curtea Constituțională (Konstitucionālā tiesa) spriedums Nr. 297/2018 (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2023. gada 24. jūlijs, Lin, C‑107/23 PPU, EU:C:2023:606, 124. punkts).
86
Šādos apstākļos uz uzdotajiem jautājumiem jāatbild, ka Lēmums 2006/928 jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesām nav pienākuma nepiemērot šīs dalībvalsts Konstitucionālās tiesas spriedumus, ar ko valsts tiesību norma, kurā reglamentēti noilguma termiņa pārtraukšanas pamati krimināllietās, ir atzīta par spēkā neesošu tādēļ, ka saistībā ar prasībām par krimināltiesību normu paredzamību un precizitāti ir pārkāpts noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības princips, kas aizsargāts valsts tiesībās, pat ja šo spriedumu rezultātā kriminālatbildības noilguma dēļ tiktu izbeigts ievērojams skaits krimināllietu, tostarp lietas par korupciju. Savukārt šis lēmums jāinterpretē tādējādi, ka šīs dalībvalsts tiesām ir pienākums nepiemērot valsts aizsardzības standartu attiecībā uz labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, kas ļauj apstrīdēt – tostarp to prasību ietvaros, kuras celtas par galīgiem spriedumiem, – kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanu šādās lietās ar procesuālajām darbībām, kas veiktas pirms spēkā neesamības konstatējuma.
Par tiesāšanās izdevumiem
87
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:
Komisijas Lēmums 2006/928/EK (2006. gada 13. decembris), ar ko izveido mehānismu, lai nodrošinātu sadarbību un pārliecinātos par Rumānijā sasniegto, novēršot noteiktus trūkumus tādās jomās kā tiesu sistēmas reforma un cīņa pret korupciju,
jāinterpretē tādējādi, ka
dalībvalsts tiesām nav pienākuma nepiemērot šīs dalībvalsts Konstitucionālās tiesas spriedumus, ar ko valsts tiesību norma, kurā reglamentēti noilguma termiņa pārtraukšanas pamati krimināllietās, ir atzīta par spēkā neesošu tādēļ, ka saistībā ar prasībām par krimināltiesību normu paredzamību un precizitāti ir pārkāpts noziedzīgu nodarījumu un sodu likumības princips, kas aizsargāts valsts tiesībās, pat ja šo spriedumu rezultātā kriminālatbildības noilguma dēļ tiktu izbeigts ievērojams skaits krimināllietu, tostarp lietas par korupciju.
Šis lēmums turpretim jāinterpretē tādējādi, ka
šīs dalībvalsts tiesām ir pienākums nepiemērot valsts aizsardzības standartu attiecībā uz labvēlīgāku krimināltiesību normu (lex mitior) retroaktīvas piemērošanas principu, kas ļauj apstrīdēt – tostarp to prasību, kuras celtas par galīgiem spriedumiem, – kriminālatbildības noilguma termiņa pārtraukšanu šādās lietās ar procesuālajām darbībām, kas veiktas pirms spēkā neesamības konstatējuma.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – rumāņu.