C‑797/23. sz. ügy
Meta Platforms Ireland Limited
kontra
Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
(a Tribunale amministrativo regionale per il Lazio [Olaszország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2026. május 12.
„ Előzetes döntéshozatal – Szellemi tulajdon – Szerzői jog és szomszédos jogok – (EU) 2019/790 rendelet – 15. cikk – Sajtókiadványok védelme az online felhasználást illetően – Az e kiadványok kiadói részére »méltányos díjazáshoz« való jogot előíró nemzeti szabályozás – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások nyújtóival szemben előírt kötelezettségek – A független közigazgatási hatóságra ruházott jogkörök – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 16. cikk – A vállalkozás szabadsága – E szabadság gyakorlásának korlátozása – Az 52. cikk (1) bekezdése – Igazolás – Az említett szabadság és más alapvető jogok közötti egyensúly – A 11. cikk (2) bekezdése – A tömegtájékoztatás szabadsága és sokszínűsége – A 17. cikk (2) bekezdése – A szellemi tulajdon védelme ”
1.        Intézmények jogi aktusai – Irányelvek – A tagállamok általi végrehajtás – A tagállamok mérlegelési mozgástere a többszörözésre és a nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tételre vonatkozó kizárólagos jogok anyagi jogi tartalmának szabályozására – Hiány – E jogok végrehajtásának részletes szabályai – A tagállamok mérlegelési mozgástere – Korlátok – E jogok anyagi jogi tartalmának és az irányelv által kitűzött célok tiszteletben tartása
(EUMSZ 288. cikk, harmadik bekezdés; 2001/29 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk és 3. cikk (2) bekezdés; 2019/790 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 15. cikk (1) bekezdés)
(lásd: 49–53. pont)
2.        Jogszabályok közelítése – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2019/790 irányelv – Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolása – Többszörözési jog és a nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tétel joga – A sajtókiadványok kiadói számára méltányos díjazáshoz való jogot előíró nemzeti szabályozás – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatások nyújtóival szemben előírt kötelezettségek – A közigazgatási hatóságra ruházott jogkörök – Megengedhetőség – Feltételek – A kiadóknak a kiadványaik felhasználásához adott előzetes hozzájárulásának szükségessége – E kiadók lehetősége az említett kiadványok felhasználására vonatkozó engedély megtagadására vagy ingyenes megadására – A szolgáltatók fizetési kötelezettségének hiánya a kiadványok felhasználásának elmaradása esetén – Az arányosság elvének tiszteletben tartása
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 16. és 52. cikk; 2019/790 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 15. cikk)
(lásd: 60–66., 78., 81–83. pont és a rendelkező rész)
3.        Jogszabályok közelítése – Szerzői jog és szomszédos jogok – 2019/790 irányelv – Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolása – Az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók számára közigazgatási pénzbírság terhe mellett bizonyos adatok közlésére vonatkozó kötelezettséget és a kiadványok láthatósága korlátozásától való tartózkodásra vonatkozó kötelezettséget előíró nemzeti szabályozás – A vállalkozás szabadságának korlátozása – Megengedhetőség – Feltételek – Törvényben előírt korlátozás – A hivatkozott jog lényeges tartalmának tiszteletben tartása – Az Unió által ilyenként elismert általános érdekű célkitűzés követése – Az arányosság elvének tiszteletben tartása – Teljesülő feltételek
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 16. és 52. cikk; 2019/790 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 15. cikk)
(lásd: 90–101. pont)
Összefoglalás
A Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Lazio tartomány közigazgatási bírósága, Olaszország) által előterjesztett előzetes döntéshozatal iránti kérelem alapján a nagytanácsban eljáró Bíróság első alkalommal határoz a 2019/790 irányelv(1) 15. cikkének átültetése keretében a tagállamokat megillető mérlegelési mozgástér terjedelméről.
Az olasz jogalkotó ezt a rendelkezést a szerzői jogi törvény 43‑bis cikkével(2) ültette át, amely a sajtókiadványok kiadói számára a kiadványaik online felhasználásáért járó méltányos díjazáshoz való jogot, valamint e díjazás biztosítására szolgáló rendszert írja elő. Ennek megfelelően az olasz jog arra kötelezi az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatókat, hogy e díjazásról tárgyalásokat folytassanak a kiadókkal, anélkül hogy e tárgyalások során korlátoznák a tartalmaknak a keresési eredményekben való láthatóságát, és hogy bocsássák rendelkezésre a díjazás kiszámításához szükséges adatokat. Ezenkívül az Autorità per le Garanzie nelle Comunicazionit (távközlési felügyeleti hatóság, Olaszország; a továbbiakban: AGCOM) feladatául szabja, hogy e kiritériumokat meghatározza, nézeteltérés esetén a díjazást megállapítsa, és a szolgáltatókat terhelő tájékoztatási kötelezettség betartását akár szankciók útján is biztosítsa.
2023. január 19‑én az AGCOM e törvény alapján elfogadta a 3/23/CONS. sz. határozatot. E határozat előírja az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók által a kiadók részére a sajtókiadványok online felhasználásáért fizetendő méltányos díjazás meghatározásának kritériumait. A Meta Platforms Ireland Ltd, amely ilyen szolgáltató, keresetet indított a kérdést előterjesztő bíróság előtt az AGCOM említett határozatának megsemmisítése iránt.
Mivel kétségei merültek fel a nemzeti szabályozásnak az uniós joggal való összeegyeztethetőségét illetően, e bíróság úgy határozott, hogy a 2019/790 irányelv 15. cikkének, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 16. és 52. cikkének értelmezését kéri a Bíróságtól.
A Bíróság álláspontja
Először is, ami a 2019/790 irányelv 15. cikkét illeti, a Bíróság emlékeztet arra, hogy e rendelkezés(3) arra kötelezi a tagállamokat, hogy biztosítsák a sajtókiadványok kiadói számára az e kiadványok többszörözésére és nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tételére vonatkozó kizárólagos jogokat. Bár az államok nem rendelkeznek mérlegelési mozgástérrel e jogok anyagi jogi tartalmának szabályozására, e jogok átültetése során mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek a végrehajtásuk részletes szabályainak meghatározása tekintetében.
A Bíróság pontosítja, hogy e végrehajtási szabályok azonban nem módosíthatják az említett jogok anyagi jogi tartalmát, különösen azok jellegét és terjedelmét, és teljes mértékben összeegyeztethetőknek kell lenniük mind ezen irányelv általános célkitűzésével, mind pedig a 15. cikkének konkrét céljával.
E tekintetben a Bíróság egyrészt rámutat arra, hogy az említett irányelv általános célja a tagállamok szerzői és szomszédos jogokra vonatkozó jogszabályi rendelkezéseinek összehangolása, fenntartva e jogok magas szintű védelmét, és hozzájárulva a jól működő és méltányos szerzői jogi piac megvalósításához. Ami a 2019/790 irányelv 15. cikkének célját illeti, a Bíróság kifejti, hogy az e cikk által biztosított jogok uniós jogba történő bevezetése többek között azon nehézségek orvoslására irányul, amelyekkel e kiadványok kiadói az e felhasználások engedélyezését illetően szembesülnek, valamint arra, hogy az említett kiadványok előállításához szükséges ráfordítások megtérülésének lehetősége biztosított legyen.
Másrészt a Bíróság megállapítja, hogy az e 15. cikkben biztosított kizárólagos jogok megelőző jellegűek abban az értelemben, hogy az említett cikk hatálya alá tartozó sajtókiadványok felhasználásához az ilyen kiadványok kiadóinak előzetes engedélye szükséges. Bár e jellegből eredően az utóbbiak a kiadványaik felhasználására vonatkozó engedélyt az általuk megfelelőnek ítélt díjazástól tehetik függővé, a Bíróság azt is hangsúlyozza, hogy továbbra is lehetőséget kell biztosítani számukra arra, hogy ingyenesen engedélyezzék sajtókiadványaik online felhasználását, vagy azt megtiltsák. Ezzel egyidejűleg, az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatóknak továbbra is szabadon kell dönteniük az ilyen felhasználásról. Így a 2019/790 irányelv 15. cikke alapján semmilyen fizetési kötelezettség nem írható elő velük szemben, ha nem használják fel, és nem is kívánják felhasználni az említett sajtókiadványokat.
A jelen ügyben a Bíróság mindenekelőtt megjegyzi, hogy a kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy a kiadók méltányos díjazáshoz való jogát előíró szóban forgó nemzeti szabályozás megfelel‑e ezen követelményeknek.
Ezt követően a Bíróság pontosítja, hogy az e szabályozás által a szolgáltatók számára előírt kötelezettségek, vagyis a díjazás összegének meghatározásához szükséges adatok közlésére vonatkozó kötelezettség, valamint azon kötelezettség, hogy a tárgyalások során tartózkodjanak a sajtókiadványok keresési eredményekben való láthatóságának korlátozásától, hozzájárulnak a 2019/790 irányelv és 15. cikke célkitűzéseinek megvalósításához azáltal, hogy megerősítik az ezen irányelvben és különösen annak 15. cikkben említett védelmi szintet. E tekintetben a Bíróság kifejti, hogy kizárólag e szolgáltatók rendelkeznek a sajtókiadványok online felhasználásának gazdasági értékével kapcsolatos releváns információkkal, és ennek következtében e kiadványok kiadói gyenge tárgyalási helyzetbe kerülnek a díjazásuk meghatározása tekintetében.
Következésképpen e kötelezettségek lehetővé teszik annak biztosítását, hogy a szolgáltatók és a kiadók közötti tárgyalások tisztességesek legyenek, és hogy a szolgáltatók minden releváns információ alapján szabadon dönthessenek arról, hogy kívánják‑e, és ha igen, milyen díjazás ellenében, engedélyezni a szolgáltatók részére a sajtókiadványok többszörözését vagy a nyilvánosság számára történő hozzáférhetővé tételét.
Végül, ami a szóban forgó nemzeti szabályozás által az AGCOM‑ra ruházott hatásköröket illeti, a Bíróság megállapítja, hogy e hatóságnak a díjazás összegének meghatározásában betöltött szerepén túl a szolgáltatók és a kiadók továbbra is szabadon dönthetnek úgy, hogy nem kötnek szerződést. Ehhez hozzáteszi, hogy e hatóságnak a szolgáltatókkal szemben előírt tájékoztatási kötelezettség tiszteletben tartásának ellenőrzésére és az esetleges kötelezettségszegések szankcionálására vonatkozó hatásköre – amennyiben az arányosság elvét tiszteletben tartják – nem tekinthető úgy, mint amely ellentétes e 15. cikkel.
Másodszor, ami a Charta 16. és 52. cikkét illeti, a Bíróság úgy ítéli meg, hogy az a nemzeti szabályozás, amely a felek által szabadon meghatározott gazdasági ellentételezésnek tekinthető „méltányos díjazást” ír elő, nem tekinthető úgy, mint amely korlátozza a szolgáltatók vállalkozási szabadságának gyakorlását. Ezzel szemben a bizonyos adatok közlésére és a kiadványok láthatóságának korlátozásától való tartózkodásra vonatkozó, az utóbbiakra rótt kötelezettségek, valamint az AGCOM‑ra e tekintetben ruházott hatáskörök korlátozhatják e szabadság gyakorlását.
A Bíróság, miután megállapította, hogy a szóban forgó nemzeti szabályozás, mivel csupán korlátozza a szolgáltatók azon lehetőségét, hogy érdekeiket szerződéses jogviszony keretében érvényesítsék, nem sértheti a vállalkozás szabadság lényeges tartalmát, megvizsgálja az arányosság elvének tiszteletben tartását.
E tekintetben először is megjegyzi, hogy e szabályozás alkalmas az általa követett cél megvalósítására. Továbbá nem tűnik nyilvánvalónak, hogy léteznek olyan kevésbé korlátozó intézkedések, amelyek lehetővé teszik e cél ugyanolyan hatékony elérését. Végül, ami különösen a szolgáltatókkal szemben előírt, bizonyos adatok közlésére vonatkozó kötelezettséget illeti, a Bíróság egyrészt megjegyzi, hogy úgy tűnik, hogy a közlendő adatok az általuk a kiadók részére fizetendő esetleges díjazás meghatározásához szükséges adatokra korlátozódnak, azzal, hogy ez utóbbiaknak tiszteletben kell tartaniuk a kereskedelmi, ipari és pénzügyi információk bizalmas jellegét. Másrészt az e kötelezettség be nem tartása miatt kiszabható szankció figyelembe veszi a szolgáltató fizetőképességét, így nem ró rá nyilvánvalóan észszerűtlen terhet. Az ilyen kötelezettség előírása tehát arányos az elérni kívánt célhoz képest, mivel megfelelő egyensúlyt teremt a szóban forgó alapvető jogok és szabadságok, egyrészt a Charta 16. cikkében garantált vállalkozás szabadsága, másrészt a Charta 17. cikkének (2) bekezdésében kimondott szellemi tulajdonhoz való jog, valamint a Charta 11. cikkének (2) bekezdésében garantált, a tömegtájékoztatás szabadságához és sokszínűségéhez való jog között.
Következésképpen a Bíróság kimondja, hogy a 2019/790 irányelv 15. cikkével, valamint a Charta 16. és 52. cikkével nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely biztosítja a kiadók számára azt a jogot, hogy a kiadványaik információs társadalommal összefüggő szolgáltatást nyújtó szolgáltatók általi felhasználására vonatkozó engedély ellentételezéséül méltányos díjazásban részesüljenek, amely bizonyos kötelezettségeket ró ezen szolgáltatókra, és amely felhatalmaz egy hatóságot arra, hogy meghatározza az e díjazás meghatározásához használandó referenciakritériumokat, továbbá hogy ellenőrizze az egyik kötelezettség tiszteletben tartását, és e kötelezettség megsértése esetén szankciót szabjon ki, egyrészt azzal a feltétellel, hogy e szabályozás nem fosztja meg a sajtókiadványok kiadóit attól a lehetőségtől, hogy megtagadják az ilyen engedély megadását, vagy hogy azt ingyenesen adják meg, továbbá hogy az információs társadalommal összefüggő szolgáltatásokat nyújtó szolgáltatók számára nem ír elő olyan fizetési kötelezettséget, amely nem kapcsolódik az ilyen kiadványok felhasználásához, másrészt azzal a feltétellel, hogy az e szolgáltatókkal szemben előírt kötelezettségek és esetlegesen kiszabott szankciók tiszteletben tartják az arányosság elvét.
1      A digitális egységes piacon a szerzői és szomszédos jogokról, valamint a 96/9/EK és a 2001/29/EK irányelv módosításáról szóló, 2019. április 17‑i (EU) 2019/790 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2019. L 130., 92. o.).
2      Az 1941. április 22‑i Articolo 43‑bis della legge n. 633
– Protezione del diritto d’autore e di altri diritti connessi al suo esercizio (a szerzői jog és az annak gyakorlásához kapcsolódó egyéb jogok védelméről szóló 633. sz. törvény; a GURI 1941. április 22‑i 166. száma) alapügyben alkalmazandó változatának 43‑bis cikke (a továbbiakban: 43‑bis cikk).
3      Az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogok egyes vonatkozásainak összehangolásáról szóló, 2001. május 22‑i 2001/29/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 167., 10. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 230. o.; helyesbítések: HL 2008. L 314., 16. o.; HL 2014. L 10., 32. o.) 2. és 3. cikkével együttesen értelmezve.