62023CJ0461
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (hetedik tanács)
2024. október 17. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Környezet – 2001/42/EK irányelv – Bizonyos tervek és programok környezeti hatásvizsgálata – A 3. cikk (2) bekezdésének b) pontja – 92/43/EGK irányelv – A 6. cikk (3) bekezdése – Jogi aktusok, amelyek esetében vizsgálatra van szükség – Különleges természetmegőrzési területté nyilvánító nemzeti jogi aktus – Azon emberi tevékenységek felsorolása, amelyek végzése, bizonyos kivételektől eltekintve, tilos ezen a területen”
A C‑461/23. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Alsó‑Szászország közigazgatási felsőbírósága, Németország) a Bírósághoz 2023. július 24‑én érkezett, 2023. július 4‑i határozatával terjesztett elő
az Umweltforum Osnabrücker Land eV
és
a Landkreis Osnabrück
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (hetedik tanács),
tagjai: F. Biltgen, az első tanács elnöke, a hetedik tanács elnökeként eljárva, M. L. Arastey Sahún, az ötödik tanács elnöke és J. Passer (előadó) bíró,
főtanácsnok: M. Campos Sánchez‑Bordona,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
az Umweltforum Osnabrücker Land eV képviseletében F. Heß Rechtsanwältin,
–
a Landkreis Osnabrück képviseletében A. Blume és R. Wiemann Rechtsanwälte,
–
a német kormány képviseletében J. Möller és A. Hoesch, meghatalmazotti minőségben, segítőik: K. Dingemann, F. Fellenberg, K. Reiter és D. Römling Rechtsanwälte,
–
Írország képviseletében M. Browne Chief State Solicitor, A. Joyce és M. Tierney, meghatalmazotti minőségben, segítőik: B. Kennedy SC és A. Carroll BL,
–
az Európai Bizottság képviseletében: C. Hermes és M. Noll‑Ehlers, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27‑i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.) értelmezésére vonatkozik.
2
Ezt a kérelmet az Umweltforum Osnabrücker Land eV és a Landkreis Osnabrück (Osnabrück járás, Németország) között az utóbbi által hozott, egy olyan rendelet jogszerűsége tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amely egy tájvédelmi körzetet egy Natura 2000 terület alapvető elemeként jelölt ki.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2001/42 irányelv
3
A 2001/42 irányelv „Célok” című 1. cikke a következőket írja elő:
„Ennek az irányelvnek a célja, hogy a környezet magas szintű védelmét biztosítsa, és hogy hozzájáruljon a környezeti szempontok beillesztéséhez a tervek és programok kidolgozásába és elfogadásába a fenntartható fejlődés elősegítése érdekében, annak biztosításával, hogy ennek az irányelvnek megfelelően, környezeti vizsgálatot végezzenek egyes, a környezetre valószínűleg jelentős hatással járó tervek és programok vonatkozásában.”
4
Ezen irányelv 2. cikkének a szövege a következő:
„Ezen irányelv alkalmazásában:
a)
tervek és programok: azok a tervek és programok, beleértve az Európai Közösség által közösen finanszírozottakat is, illetve ezek bármely módosítása:
–
amelyeket valamely nemzeti, regionális vagy helyi szintű hatóságnak kell kidolgoznia, illetve elfogadnia, illetve amelyeket valamely hatóság dolgoz ki parlamenti vagy kormány általi jogalkotási eljárás útján történő elfogadásra, valamint
–
amelyeket törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések írnak elő;
[…]”
5
Az említett irányelv „Hatály” című 3. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A 4–9. cikknek megfelelő környezeti vizsgálatot kell végezni azokkal a 2–4. cikkben [helyesen: (2), (3) és (4) bekezdésben] említett tervekkel és programokkal kapcsolatban, amelyeknek valószínűleg jelentős környezeti hatásuk lesz.
(2)   A (3) bekezdésre is figyelemmel környezeti vizsgálatot végeznek valamennyi olyan tervvel és programmal kapcsolatban:
a)
amely a mezőgazdaság, erdőgazdálkodás, halászat, energetika, ipar, közlekedés, hulladékgazdálkodás, vízgazdálkodás, távközlés, idegenforgalom, területrendezés, illetve földhasználat terén készül, és amely meghatározza a[z egyes köz‑ és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27‑i 85/337/EGK tanácsi irányelv (HL 1985. L 175., 40. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 248. o.)] I. és II. mellékletében felsorolt projektek [helyesen: projektek végrehajtása] jövőbeli engedélyének kereteit; illetve
b)
amely esetében valószínű területi hatására tekintettel a [természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21‑i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL 1992. L 206., 7. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 102. o.)] 6. vagy 7. cikke értelmében vizsgálatra van szükség.
(3)   A (2) bekezdésben említett tervek és programok közül azok, amelyek helyi szinten kis területek használatát veszik tervbe, illetve a (2) bekezdésben említett terveknek vagy programoknak csupán kisebb módosításai, csak abban az esetben igényelnek környezeti vizsgálatot, ha a tagállamok úgy határoznak, hogy azoknak valószínűleg jelentős hatásuk van a környezetre.
(4)   A tagállamok határozzák meg, hogy a (2) bekezdésben említetteken kívül azoknak az egyéb terveknek vagy programoknak, amelyek meghatározzák a projektek [helyesen: projektek végrehajtása] jövőbeli engedélyének kereteit, valószínűleg jelentős környezeti hatása van‑e.
(5)   A tagállamok eseti vizsgálattal vagy a tervek és programok típusának meghatározásával, illetve e kétféle megközelítés ötvözésével határozzák meg, hogy a (3) és (4) bekezdésben említett tervek vagy programok valószínűleg jelentős hatással lesznek a környezetre. A tagállamok ebből a célból minden esetben figyelembe veszik a II. mellékletben meghatározott vonatkozó szempontokat annak érdekében, hogy ez az irányelv kiterjedjen a valószínűleg jelentős környezeti hatással bíró tervekre és programokra.
[…]”
6
Az egyes köz‑ és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2011. december 13‑i 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2012. L 26., 1. o.) 2012. február 17‑i hatállyal hatályon kívül helyezte a 85/337 irányelvet, és annak helyébe lépett. A 2011/92 irányelv 14. cikke második bekezdésének megfelelően „[a] [85/337] irányelvre való hivatkozásokat [a 2011/92 irányelvre] való hivatkozásnak kell tekinteni”.
A 92/43 irányelv
7
A 92/43 irányelv 4. cikkének (4) bekezdése a következőket írja elő:
„Egy közösségi jelentőségű természeti terület (2) bekezdésben megállapított eljárással összhangban történő jóváhagyása után az érintett tagállam a lehető leghamarabb – de legkésőbb hat éven belül – különleges természetvédelmi területté [helyesen: különleges természetmegőrzési területté] nyilvánítja az érintett területet, és meghatározza annak különös fontosságát annak alapján, hogy az egyes természeti területek mennyire fontos szerepet töltenek be az I. mellékletben felsorolt természetes élőhelytípusok, illetve a II. mellékletben felsorolt fajok kedvező védettségi állapotának biztosításával történő fenntartása, illetve helyreállítása, valamint a Natura 2000 hálózat egységessége szempontjából, figyelembe véve továbbá, hogy milyen mértékben fenyegeti a károsodás vagy a pusztulás veszélye az egyes természeti területeket.”
8
Ezen irányelv 6. cikke a következőket írja elő:
„(1)   A tagállamok megállapítják a különleges természetvédelmi [helyesen: természetmegőrzési] területek védelméhez szükséges intézkedéseket, megfelelő esetben beleértve a kifejezetten az egyes természeti területekre kidolgozott vagy más fejlesztési tervek részét képező intézkedési terveket, továbbá olyan törvényi [helyesen: jogszabályi], közigazgatási, vagy szerződéses aktusokat is, amelyek az adott természeti területen megtalálható, az I. mellékletben szereplő természetes élőhelytípusok, illetve [a] II. mellékletben szereplő fajok ökológiai szükségleteinek megfelelnek.
(2)   A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a különleges természetvédelmi területeken [helyesen: különleges természetmegőrzési területeken] található olyan természetes élőhelytípusok és olyan fajok élőhelyei károsodásának és megzavarásának megakadályozására [helyesen: a természetes élőhelytípusok és fajok élőhelyei károsodásának, valamint olyan fajok megzavarásának megakadályozására], amelyek céljára az egyes területeket kijelölték, amennyiben a zavarás mértéke ezen irányelv céljaira tekintettel jelentős hatással lehet.
(3)   Figyelembe véve az adott természeti terület védelmével [helyesen: megőrzésével] kapcsolatos célkitűzéseket, megfelelő vizsgálatot kell folytatni minden olyan terv vagy program [helyesen: projekt] hatásait illetően, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a természeti terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy program [helyesen: projekt] részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra. A természeti területre gyakorolt hatások vizsgálatának eredményét figyelembe véve, továbbá a (4) bekezdés rendelkezéseinek értelmében [helyesen: rendelkezéseire is figyelemmel] az illetékes nemzeti hatóságok csak azután hagyják jóvá az érintett tervet vagy programot [helyesen: projektet], ha megbizonyosodtak arról, hogy az nem fogja hátrányosan befolyásolni az érintett természeti terület épségét, és miután – adott esetben – kikérték a lakosság véleményét is.
[…]”
9
Az említett irányelv 7. cikke értelmében:
„A 4. cikk (1) bekezdése alapján besorolt vagy a 4. cikk (2) bekezdése értelmében annak megfelelően elismert területek tekintetében ezen irányelv alkalmazásának napjától, illetve – amennyiben az későbbi időpontra esik – azon időponttól számítva, amikor a tagállam a [vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2‑i] 79/409/EGK [tanácsi] irányelv [(HL 1979. L 103., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 98. o.)] értelmében végrehajtja, illetve elismeri a besorolást, a [79/409] irányelv 4. cikke (4) bekezdésének első mondatából eredő kötelezettségek helyébe ezen irányelv 6. cikkének (2), (3) és (4) bekezdéséből eredő kötelezettségek lépnek.”
10
A vadon élő madarak védelméről szóló, 2009. november 30‑i 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2010. L 20., 7. o.) 2010. február 15‑én hatályon kívül helyezte a 79/409 irányelvet, és annak helyébe lépett. A 2009/147 irányelv 18. cikke második bekezdésének megfelelően „[a] [79/409] irányelvre való hivatkozásokat [a 2009/147 irányelvre] való hivatkozásnak kell tekinteni”.
A német jog
Az UVPG
11
A 1990. február 12‑i Umweltverträglichkeitsprüfung (a környezeti hatásvizsgálatról szóló törvény; BGBl. 1990 I, 205. o.) alapügyre alkalmazandó változatának (a továbbiakban: UVPG) 35. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Stratégiai környezeti vizsgálatot kell végezni az olyan tervek és programok esetében, amelyek
1.
az 5. melléklet 1. pontjában szerepelnek, vagy
2.
az 5. melléklet 2. pontjában szerepelnek és keretet biztosítanak az 1. mellékletben felsorolt projektek, illetve az olyan projektek elfogadhatóságáról szóló döntésekhez, amelyek a szövetségi tartományi jogszabályok szerint környezeti hatásvizsgálatnak vagy előzetes eseti vizsgálatnak vannak alávetve.
(2)   Az (1) bekezdés hatálya alá nem tartozó tervek és programok esetében csak akkor kell stratégiai környezeti vizsgálatot végezni, ha azok keretet biztosítanak az 1. mellékletben felsorolt projektek vagy más olyan projektek elfogadhatóságáról való döntéshez, amelyek a (4) bekezdésben említett előzetes eseti vizsgálat szerint valószínűleg jelentős hatást gyakorolnak a környezetre. […]
[…]”
12
Az UVPG 36. §‑ának szövege a következő:
„Stratégiai környezeti vizsgálatot kell végezni az olyan tervek és programok esetében, amelyeknél a 2009. július 29‑i Gesetz über Naturschutz und Landschaftspflege (Bundesnaturschutzgesetz) (a természet védelméről és a tájvédelemről szóló törvény, BGBl. 2009. I., 2542. o.) alapügyre alkalmazandó változata (a továbbiakban: BNatSchG) 36. cikke első mondatának 2. pontja alapján hatásvizsgálatot kell végezni.”
13
Az UVPG 37. §‑a értelmében:
„A 35. cikk (1) bekezdésében vagy a 36. cikkben említett tervek és programok közül azok esetében, amelyek csupán kisebb módosítások vagy helyi szinten kis területek használatát veszik tervbe, csak akkor kell stratégiai környezeti vizsgálatot végezni, ha a 35. cikk (4) bekezdése alapján végzett előzetes eseti vizsgálat szerint a terv vagy program várhatóan jelentős hatással lesz a környezetre. […]”
A BNatSchG
14
A BNatSchG 20. §‑ának (2) bekezdése a következőket írja elő:
„A természet és a táj egyes részei védetté nyilváníthatók,
[…]
4. a 26. §‑sal összhangban, mint tájvédelmi körzet,
[…]”
15
A BNatSchG 22. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A természet és a táj egyes részeinek védelem alá helyezése védetté nyilvánítás útján történik. […]
[…]
Az (1) bekezdés szerinti védetté nyilvánítás,
1.
amelyre törvényi, rendeleti vagy közigazgatási úton került sor, és
2.
amely összeegyeztethetetlen a [2001/42] irányelvben foglalt feltételekkel, mivel nem folytatták le az irányelvben előírt stratégiai környezeti vizsgálatot,
érvényben marad, ha az említett követelményekkel való összeegyeztethetetlenség az Európai Unió Bíróságának határozatából ered, amennyiben és ameddig e határozat lehetővé teszi az alkalmazását. A [2001/42] irányelvvel való összeegyeztethetetlenség megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket haladéktalanul, további eljárásban kell végrehajtani. […]
[…]”
16
A BayNatSchG 26. §‑ának (1) bekezdése értelmében:
„A tájvédelmi körzetek olyan jogilag kötelező módon meghatározott területek, amelyeken különleges természet‑ és tájvédelemre van szükség
1.
az ökoszisztéma teljesítőképességének és működésének megőrzése, fejlesztése vagy helyreállítása, illetve a természeti értékek regenerációs képessége és fenntartható használata érdekében, beleértve egyes vadon élő állat‑ és növényfajok élettereinek és élőhelyeinek védelmét is,
[…]”
17
A BNatSchG 32. cikke kimondja:
„[…]
(2)   A [92/43] irányelv 4. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett jegyzékben szereplő területeket ezen irányelv 4. cikke (4) bekezdésének […] megfelelően és a vonatkozó természetvédelmi célkitűzésekkel összhangban a 20. § (2) bekezdése értelmében a természet és a táj védett részévé kell nyilvánítani.
(3)   A védetté nyilvánításban a vonatkozó természetmegőrzési célkitűzésekkel összhangban meg kell határozni a védelem célját, valamint a terület határait. Meg kell határozni, hogy védelemben kell‑e részesíteni elsődleges fontosságú természetes élőhelytípusokat vagy veszélyeztetett fajokat. A [92/43] irányelv 6. cikkében foglalt követelmények betartását kötelezettségekkel és tilalmakkal, valamint megfelelő kezelési és fejlesztési intézkedésekkel kell biztosítani. […]
[…]”
18
A BNatSchG 33. §‑ának (1) bekezdése a következőket írja elő:
„Tilos minden olyan változtatás és zavarás, amely valamely Natura 2000 terület jelentős károsodásához vezethet a természetmegőrzési vagy védelmi célkitűzések szempontjából lényeges elemeiben. […]”
19
A BNatSchG 34. cikke a következőket írja elő:
„(1)   A projekt engedélyezése vagy végrehajtása előtt meg kell vizsgálni a projektnek a Natura 2000 terület természetmegőrzési célkitűzéseivel való összeegyeztethetőségét, ha a projekt akár önmagában, akár pedig más terv vagy projekt részeként valószínűleg jelentős hatással lesz a területre, és nem kapcsolódik közvetlenül a terület kezeléséhez. Amennyiben egy Natura 2000 terület a 20. § (2) bekezdése értelmében a természet és a táj védett részének minősül, a hatásvizsgálati kritériumok a védelmi célkitűzésből és az e célból elfogadott rendelkezésekből következnek, feltéve hogy a különböző természetmegőrzési célkitűzéseket már figyelembe vették. […]
[…]
(6)   Amennyiben az (1) bekezdés első mondata szerinti, nem hatóság által végrehajtott projekt nem igényel más rendelkezések alapján közigazgatási határozatot vagy hatósági bejelentést, azt a természetvédelemért és tájvédelemért felelős hatóságnak kell bejelenteni. […]
(7)   A 20. § bekezdése […] értelmében védetté nyilvánított természeti értékek és tájrészletek tekintetében az (1)–(6) bekezdést csak annyiban kell alkalmazni, amennyiben a védettségre vonatkozó rendelkezések – ideértve a kivételekre és mentességekre vonatkozó rendelkezéseket is – nem írnak elő szigorúbb szabályokat a projektek jogszerűségére vonatkozóan. […]
[…]”
20
A BNatSchG 36. §‑a szerint:
„A 34. § (1)–(5) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó
[…]
2.
a hatóságok által a döntéshozatal során betartandó vagy figyelembe veendő tervekre.
[…]”
Alsó‑Szászország tartomány természetvédelmi törvénye
21
A 2010. február 19‑i Niedersächsisches Naturschutzgesetz (alsó‑szászországi természetvédelmi törvény) alapügyre alkalmazandó változatának 19. §‑a a következőket írja elő:
„A természetvédelmi hatóság a BNatSchG 26. §‑ának (1) bekezdése alapján rendeleti úton tájvédelmi körzetnek nyilváníthat egyes területeket.”
A szóban forgó rendelet
22
A 2019. szeptember 30‑i Verordnung über das Landschaftsschutzgebiet „Bäche im Artland” in den Städten Quakenbrück, Fürstenau und Bersenbrück sowie den Gemeinden Menslage, Nortrup, Badbergen, Berge, Bippen, Eggermühlen, Kettenkamp, Ankum und Merzen, Landkreis Osnabrück (az osnabrücki járásban, Quakenbrück, Fürstenau és Bersenbrück városban, valamint Menslage, Nortrup, Badbergen, Berge, Bippen, Eggermühlen, Kettenkamp, Ankum és Merzen községben található „Artlandi patakok” nevű tájvédelmi körzetről szóló rendelet) „Tájvédelmi körzet” című 1. §‑a a következőket írja elő:
„(1)   A (2) és (3) bekezdésben részletesebben meghatározott területet »Artlandi patakok« néven tájvédelmi körzetnek kell nyilvánítani.
[…]
(4)   A tájvédelmi körzet a [92/43] irányelv alapján besorolt »Artlandi patakok« [Natura 2000] terület lényeges alkotóeleme. A védetté nyilvánítás célja a BNatSchG 32. §‑a (2) bekezdésének megfelelően a terület [Natura 2000] területként való megőrzése és a »Natura 2000« európai ökológiai hálózat egységességének biztosítása.
(5)   A tájvédelmi körzet területe körülbelül 1095 ha.
[…]”
23
A szóban forgó rendelet „A terület jellemzői” című 2. §‑ának szövege a következő:
„(1)   Természeti terület és a terület jellemzői
Az »Artlandi patakok« elnevezésű tájvédelmi körzet az »Ems‑Hunte‑Geest és Dümmer‑Geestniederung« nevű földrajzi régióban található. A patakok a természeti területre jellemző, áramló víz alatti növényzettel rendelkező vízfolyások, amelyek a 92/43 irányelv II. mellékletében felsorolt halak és körszájúak fontos élőhelyének számítanak. A patakok mentén található éger (kőris) ligeterdők és a velük szomszédos mocsári nyírfaerdők a 92/43 irányelv értelmében elsődleges fontosságú természetes élőhelyek. Ezen túlmenően más, nem elsődleges fontosságú természetes élőhelyek, mint a hidrofil magaskórós szegélytársulások, a tőzegmohás lápok és ingólápok, a mészkerülő bükkös‑tölgyes vegyes erdők, valamint a II. mellékletbe tartozó közönséges tarajosgőte (Triturus cristatus) és nagy szarvasbogár (Lucanus cervus) fajok előfordulása is értéket képvisel.
[…]”
24
A szóban forgó rendelet „Különleges védelmi cél” című 3. §‑ának (4) bekezdése a következőket írja elő:
„A tájvédelmi körzetben lévő [Natura 2000] terület különleges védelmi célja (a BNatSchG 7. §‑a (1) bekezdésének 9. pontja szerinti természetmegőrzési célkitűzések) a jelen rendelet 3. §‑ának (1) és (2) bekezdésén túlmenően a területen jelen lévő, a 92/43 irányelv II. mellékletében felsorolt közösségi érdekeltségű természetes élőhelyek és a II. mellékletben említett állatfaj – mint a természetmegőrzési célkitűzések szempontjából releváns elemek – kedvező védettségi állapotának fenntartása vagy helyreállítása a BNatSchG 7. §‑a (1) bekezdésének 10. pontja értelmében,
1.
különösen az elsődleges fontosságú természetes élőhelyek (a 92/43 irányelv I. melléklete):
[…]
2.
különösen a többi természetes élőhely (a 92/43 irányelv I. melléklete):
[…]
3.
különösen az állatfajok (a 92/43 irányelv II. melléklete) [tekintetében]:
[…]”
25
A szóban forgó rendelet „Tilalmak” című 4. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„A BNatSchG 26. §‑ának (2) bekezdése értelmében a tájvédelmi körzetben tilos minden olyan tevékenység, amely megváltoztatja a területnek a jelen rendelet 2. §‑ában meghatározott jellemzőit, vagy amely ellentétes a jelen rendelet 3. §‑ában leírt általános vagy különleges védelmi céllal. A BNatSchG 33. §‑ának (1) bekezdése értelmében tilos minden olyan tevékenység, amely a jelen rendelet megőrzési és védelmi céljai szempontjából a Natura 2000 terület lényeges elemeit tekintve jelentős károsodáshoz vezethet.
Következésképpen a tájvédelmi körzetben tilos a következő tevékenység:
[…]
10. erdő első telepítése,
11. erdők más felhasználás céljából történő újratelepítése,
[…]”
26
A szóban forgó rendelet „Mentességek” című 5. §‑a a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A (2)–(7) bekezdésben felsorolt tevékenység vagy használat mentesül a 4. §‑ban foglalt tilalmak alól.
[…]
(3)   Mentességet élvez a felszíni vizeknek a [Wasserhaushaltsgesetz (vízgazdálkodási törvény), a Niedersächsisches Wassergesetz (alsó‑szászországi vízügyi törvény] és a BNatSchG elveinek, valamint a védelmi célkitűzésből eredő következő követelményeknek megfelelő védelme:
1.
amennyiben a felszíni vizek védelméért felelős személy legkésőbb minden év január 31‑ig benyújtja az illetékes járásnak a másodrendű vízfolyások esetében az e rendelet hatálya alá tartozó, az adott vízvédelmi évre tervezett összes fenntartási intézkedést tartalmazó fenntartási tervet, a jelen rendelet 5. §‑a (3) bekezdése 2. pontjának b)–c), e) és h) alpontja szerinti követelmények nem alkalmazandók, amint az illetékes járás jóváhagyja ezt a tervet.
2.
Ha nem nyújtottak be a jelen rendelet 5. §‑a (3) bekezdésének 1. pontja szerinti fenntartási tervet, a 2. §‑ban említett másodrendű vízfolyások és környezetük fenntartásának a következő szabályoknak kell megfelelnie:
[…]
b)
a medergyomirtás a folyóvonal mentén történő részleges kaszálás formájában egész évben megengedett. Ha a vízfolyás mederszélessége nem teszi lehetővé a folyóvonal mentén történő kaszálást, a kaszálást egyoldali vagy szigetszerű kaszálással kell végezni; az ettől való eltéréshez az illetékes természetvédelmi hatóság előzetes hozzájárulása szükséges;
[…]
(4)   Mentességet élvez a [Niedersächsisches Fischereigesetznek (alsó‑szászországi halászati törvény) és a Binnenfischereiordnungnak (belvízi halászatról szóló rendelet)] megfelelően, a területen természetesen kialakult feltételek és biológiai közösségek, különösen a vízi‑ és úszónövényzet, valamint a parti növényzet lehető legnagyobb mértékű védelme mellett folytatott, a védelmi célkitűzésből eredő következő követelményeknek megfelelő horgászati célú rendeltetésszerű használat:
1.
halállomány‑telepítési intézkedés csak a 2. §‑ban említett, az adott vízfolyásnak megfelelő azon természetes [fajok spektrumával] engedélyezett, amelyek a belvízi halászatról szóló rendeletnek a halállomány‑telepítés időpontjában hatályos változatában is engedélymentesként szerepelnek, és ha biztosított, hogy a 3. §‑ban említett elsődleges fontosságú fajok vagy élőhelytípusok ennek következtében nem károsodnak vagy szorulnak ki.
[…]
(5)   Mentességet élvez a jó szakmai gyakorlatnak megfelelő, az 5. § (2) bekezdése szerinti, valamint a védelmi célkitűzésből eredő következő követelményeknek megfelelő rendeltetésszerű mezőgazdasági földhasználat:
[…]
(6)   Mentességet élvez a [Niedersächsisches Gesetz über den Wald und die Landschaftsordnung (alsó‑szászországi erdészeti és tájhasználati törvény)] 11. §‑ának és a BNatSchG 5. §‑a (3) bekezdésének, valamint a védelmi célkitűzésből eredő következő követelményeknek megfelelő rendeltetésszerű erdőgazdálkodás:
[…]
(7)
Az erdőterületek erdősítéssel történő újratelepítése csak az illetékes természetvédelmi hatóság hozzájárulásával engedélyezett.
[…]
(8)   A (2), (3), (5) és (6) bekezdésben említett esetekben az illetékes természetvédelmi hatóság megadja a szükséges hozzájárulást […], ha és amennyiben nem várható a tájvédelmi körzetre vagy annak a jelen rendelet megőrzési és védelmi céljai szempontjából lényeges elemeire gyakorolt tartós behatás vagy zavarás. […]
(9)   A (2), (4), (6) és (7) bekezdés szerinti kötelező bejelentés esetén az illetékes természetvédelmi hatóság meghozhatja a jelen rendelet védelmi céljának tiszteletben tartásához szükséges intézkedéseket. […] Az illetékes természetvédelmi hatóság egyedi esetekben megtilthatja a bejelentett tevékenységek vagy intézkedések végrehajtását, ha azok sértik a jelen rendelet védelmi célját.
[…]”
27
A szóban forgó rendelet „Engedélyezési jogkör” címet viselő 7. §‑ának (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„[…] az illetékes természetvédelmi hatóság elrendelheti a korábbi állapot helyreállítását, ha a jelen rendelet 4. §‑ában foglalt tilalmakat vagy 5. §‑ában foglalt hozzájárulási vagy bejelentési kötelezettséget megsértették, és a természetet vagy a tájat jogellenesen pusztították, károsították vagy megváltoztatták.”
28
A szóban forgó rendelet „Természetvédelmi és helyreállítási intézkedések végrehajtása” című 9. §‑ának (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A jelen rendelet 4. és 5. §‑ában foglalt rendelkezések főszabály szerint megfelelnek a [92/43] irányelv I. mellékletében szereplő élőhelytípusok, valamint az irányelv II. mellékletében felsorolt, [a tájvédelmi körzetben] található állatfajok kedvező védettségi állapotának fenntartását célzó intézkedéseknek.”
29
A szóban forgó rendelet „Közigazgatási szabálysértés” címet viselő 10. §‑ának (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Aki szándékosan vagy gondatlanságból megsérti a jelen rendelet 4. §‑ában foglalt tilalmakat, és nem rendelkezik az 5. § szerinti mentességgel vagy a 6. § szerinti mentesítéssel, közigazgatási szabálysértést követ el.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
30
2019. szeptember 30‑án Osnabrück járás elfogadta a szóban forgó rendeletet, amely kijelölte az „Artlandi patakok” tájvédelmi körzetet az azonos nevű Natura 2000 terület alapvető elemeként (a továbbiakban: érintett terület).
31
A rendelet elfogadására irányuló eljárás során Osnabrück járás biztosította a nyilvánosság részvételét, beleértve az alapeljárás felperesének részvételét is, lehetővé téve számukra, hogy megtekintsék a rendelettervezetet és a különböző vonatkozó térképeket, valamint az indokolást. Ezzel szemben Osnabrück járás a szóban forgó rendelet elfogadását megelőzően nem végezte el a 2001/42 irányelv szerinti környezeti vizsgálatot, és nem vizsgálta előzetesen annak szükségességét sem.
32
2020. október 13‑án az alapeljárás felperese a szóban forgó rendelet jogszerűségének vizsgálata iránti kérelmet nyújtott be, amelyben a környezetvédelemre vonatkozó rendelkezések, különösen az uniós jog átültetését célzó rendelkezések megsértésére hivatkozott.
33
Az e kérelmet elbíráló Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Alsó‑Szászország közigazgatási felsőbírósága, Németország), amely a jelen ügyben kérdést előterjesztő bíróság, úgy véli, hogy a 2022. február 22‑iBund Naturschutz in Bayern ítélet (C‑300/20, EU:C:2022:102, 60–69. pont) fényében az UVPG‑nek a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a) pontján alapuló 35. §‑a alapján nem állt fenn kötelezettség arra vonatkozóan, hogy a szóban forgó rendelet elfogadását megelőzően környezeti vizsgálatot végezzenek.
34
E bíróság szerint mindazonáltal lehetséges, hogy ezen elfogadást megelőzően környezeti vizsgálatot kellett volna végezni az UVPG 36. §‑ának, valamint a BNatSchG 36. §‑a első mondata 2. pontjának és 34. §‑a (1) bekezdése első mondatának együttesen értelmezett rendelkezései alapján, amelyek a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdése b) pontjának és a 92/43 irányelv 6. cikke (3) bekezdésének együttesen értelmezett rendelkezésein alapulnak.
35
E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság elsősorban többek között a 2019. június 12‑iCFE ítéletre (C‑43/18, EU:C:2019:483, 49. és 50. pont) tekintettel arra keresi a választ, a szóban forgó rendelethez hasonló jogi aktus, amellyel valamely tagállam egy területet a 92/43 irányelvvel összhangban különleges természetmegőrzési területnek nyilvánít, normatív tartalmától függetlenül mindenképpen úgy kell‑e tekinteni, mint amely közvetlenül kapcsolódik, illetve nélkülözhetetlen a terület kezeléséhez.
36
Mivel álláspontja szerint több tényező is szól az ilyen értelmezés ellen, a kérdést előterjesztő bíróság ezt követően másodsorban arra keresi a választ, hogy az olyan szabályokat, mint a szóban forgó rendelet 5. §‑ának (3)–(6) bekezdésében szereplő kivételek, az érintett terület kezeléséhez közvetlenül kapcsolódónak, illetve nélkülözhetetlennek kell‑e tekinteni, és ha igen, milyen feltételek mellett.
37
Harmadsorban, abban az esetben, ha e kivételek nem úgy értelmezendők, mint amelyek pusztán a szóban forgó rendelet 4. §‑ában foglalt tilalmak hatályának pontosításából állnak, hanem az érintett terület kezeléséhez közvetlenül nem kapcsolódó, illetve nem nélkülözhetetlen önálló szabályok, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a 2001/42 irányelv szerinti környezeti vizsgálat lefolytatására vonatkozó kötelezettség fennállására milyen hatással van először is az a körülmény, hogy az említett kivételek hatálya alá tartozó tevékenységek a végrehajtásukat megelőzően már nem tartoznak a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti eseti hatásvizsgálat hatálya alá, és még ha ilyen vizsgálat tárgyát is képeznék, azt az e kivételekben megállapított konkrét kritériumok és részletszabályok alapján kell elvégezni, másodszor az a tény, hogy az e kivételek alapján engedélyezett tevékenységeket az érintett területen már hosszú ideje végzik, és harmadszor pedig hogy a szóban forgó rendeletet adott esetben a 2001/42 irányelv 3. cikkének (3) bekezdése értelmében vett, a kis területek használatát helyi szinten meghatározó tervnek kell tekinteni.
38
Végül negyedsorban, a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy a környezeti vizsgálatnak adott esetben milyen szabályoknak kell megfelelnie.
39
E körülmények között a Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht (Alsó‑Szászország közigazgatási felsőbírósága, Németország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben, hogy egy jogi aktus valamennyi olyan rendelkezését, amellyel egy tagállam egy területet a 92/43 irányelv értelmében különleges természetmegőrzési területté nyilvánít, függetlenül azok szabályozási tartalmától, a terület kezeléséhez közvetlenül kapcsolódónak vagy ahhoz szükségesnek kell tekinteni azzal a következménnyel, hogy a jogi aktusra mint tervre nem vonatkozik a környezeti vizsgálat a 2001/42 irányelvnek a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 3. cikke (2) bekezdésének b) pontja alapján, vagy pedig az egyes rendelkezések tartalmától függően külön megközelítést lehet‑e alkalmazni úgy, hogy az ilyen jogi aktus egyes rendelkezései (rész)tervként a területkezeléshez közvetlenül kapcsolódónak vagy szükségesnek tekintendők, míg az említett jogi aktusnak mint (rész)tervnek más rendelkezései nem?
2)
Amennyiben az első kérdés második fordulatára igenlő a válasz: úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben, hogy egy tagállamnak egy területet a 92/43 irányelv értelmében különleges természetmegőrzési területté nyilvánító természetvédelmi célokat, valamint követelményeket és tilalmakat megállapító jogi aktusában foglalt egyedi rendelkezést akkor kell a terület kezeléséhez közvetlenül nem kapcsolódó vagy ahhoz nem szükséges (rész)tervnek tekinteni, ha e rendelkezés konkrét szempontok és módozatok meghatározásával kizárja a területen végzett tevékenységeket a megállapított követelmények és tilalmak hatálya alól, és ezek a tevékenységek nem közvetlenül a természetvédelmi célkitűzések megvalósítását szolgálják, hanem más célokat szolgáló, a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében projektnek minősülő kezelési vagy fenntartási intézkedéseknek tekintendők?
3)
A második kérdésre adott igenlő válasz esetén: úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben, hogy a területre gyakorolt jelentős hatás bekövetkezése akkor nem tekinthető kizártnak a második kérdésben leírtakhoz hasonló olyan jogi aktus alapján, amely egy területet az élőhelyvédelmi irányelv értelmében vett különleges természetmegőrzési területté nyilvánít, és a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében vett projektnek minősülő tevékenységek végzésének szempontjait és módozatait kellően konkrét módon meghatározza, ha a nemzeti jog e tevékenységekre nem ír elő engedélykötelezettséget, és az illetékes hatóság az e tevékenységekre vonatkozó jogi aktus említett rendelkezése miatt egyedi esetekben e tevékenységek tekintetében is eltekint az előzetes bejelentéstől és a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése szerinti, a projektre vonatkozó hatásvizsgálat elvégzésétől, vagy egyedi esetekben elvégzi a projektre vonatkozó hatásvizsgálatot, és ennek során a projekt összeegyeztethetőségének kritériumaként azt veszi figyelembe, hogy a második kérdésben ismertetett szabályozásban foglalt szempontok és módozatok teljesülnek‑e?
4)
A második kérdésre adott igenlő válasz esetén: úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben, hogy a területre gyakorolt jelentős hatás bekövetkezésétől nem kell tartani a második kérdésben leírtakhoz hasonló, egy területet a 92/43 irányelv értelmében vett különleges természetmegőrzési területté nyilvánító jogi aktusban szereplő szabályozás alapján, ha az ilyen szabályozás hatálya alá tartozó tevékenységeket többnyire már régóta folytatják, és a szabályozással a tevékenységek gyakorlására meghatározott szempontok a módozatok nem teszik lehetővé e tevékenységek intenzívebbé válását vagy bővülését?
5)
Amennyiben a fenti kérdésekre adott válaszok miatt a 2001/42 irányelvnek a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett 3. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerinti környezeti vizsgálat elvégzésére vonatkozó kötelezettség fennállását kell feltételezni az élőhelyvédelmi irányelv értelmében vett különleges természetmegőrzési területté nyilvánító jogi aktus egyes rendelkezéseinek tartalma miatt: úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikkének (3) bekezdését, hogy amennyiben a területkijelölés helyi szinten kis területek használatát meghatározónak tekintendő, a tagállami hatóságnak főszabályként azt kell feltételeznie, hogy a területnek a már előzetesen fennálló, a 92/43 irányelv 4. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében vett közösségi jelentőségű természeti területként való besorolása miatt jelentős hatása van a környezetre?
6)
Ha a fenti kérdések megválaszolása után feltételezhető, hogy a környezeti vizsgálat elvégzésére vonatkozó kötelezettség a területet a 92/43 irányelv értelmében vett különleges természetmegőrzési területté nyilvánító jogi aktus egyes rendelkezéseinek tartalma miatt áll fenn: úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben, hogy csak ezeket az egyes rendelkezéseket kell a környezeti vizsgálat tárgyává tenni, vagy a környezeti vizsgálatnak a jogi aktus teljes tartalmára kell vonatkoznia?
7)
Ha a fenti kérdések megválaszolása után feltételezhető, hogy a környezeti vizsgálat elvégzésére vonatkozó kötelezettség a területet a 92/43 irányelv értelmében vett különleges természetmegőrzési területté nyilvánító jogi aktus egyes rendelkezéseinek tartalma miatt áll fenn: úgy kell‑e értelmezni a 2001/42 irányelv 4. cikkének (1) bekezdését, amely szerint az irányelv 3. cikke szerinti környezeti vizsgálatot a terv vagy program kidolgozása során, illetve annak elfogadását megelőzően kell elvégezni, hogy a terv vagy a terv elemei környezeti vizsgálatának elmulasztása nem pótolható a terv vagy a terv elemei elfogadását követően kiegészítő eljárás útján, és így a környezeti vizsgálat elmulasztásából eredő eljárási hiba utólagosan nem orvosolható?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első és második kérdésről
40
Az előterjesztő bíróság együttesen vizsgálandó első és második kérdése lényegében arra irányul, hogy a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett b) pontját úgy kell‑e értelmezni, hogy az olyan jogi aktus, amellyel az érintett tagállam a 92/43 irányelv alapján valamely területet különleges természetmegőrzési területnek nyilvánít, és amely felsorolja azokat az emberi tevékenységeket, amelyeket az e jogi aktusban foglalt kivételektől eltekintve tilos folytatni ezen a területen, a 2001/42 irányelv értelmében vett olyan „tervek és programok” fogalmába tartozik, amelyek esetében kötelező elvégezni a környezeti vizsgálatot.
41
A 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontja abban az esetben írja elő az adott terv vagy program tekintetében a környezeti vizsgálatra vonatkozó kötelezettséget, ha a 92/43 irányelv 6. vagy 7. cikke értelmében vizsgálatra van szükség.
42
A 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdése értelmében megfelelő vizsgálatot kell végezni minden olyan terv vagy program tekintetében, amely nem kapcsolódik közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlen a terület kezeléséhez, de akár önmagában, akár pedig más terv vagy projekt részeként valószínűleg jelentős hatással lesz arra.
43
Márpedig a Bíróság kimondta, hogy az az aktus, amellyel egy tagállam a 92/43 irányelvnek megfelelően egy területet különleges természetmegőrzési területként jelöl ki – jellegénél fogva – közvetlenül kapcsolódik, illetve nélkülözhetetlen a terület kezeléséhez. Ezen irányelv 4. cikkének (4) bekezdése ugyanis a területek kijelölését az irányelv végrehajtása céljából követeli meg (2019. június 12‑iCFE‑ítélet, C‑43/18, EU:C:2019:483, 49. pont).
44
Igaz, ez az értékelés nem terjeszthető ki automatikusan, tartalmuk ellenőrzése nélkül az ilyen jogi aktus valamennyi rendelkezésére. Különösen nem lehet eleve kizárni, hogy ez a jogi aktus olyan rendelkezéseket is tartalmaz, amelyek nem kapcsolódnak a 92/43 irányelv 4. cikkének (4) bekezdésében előírt kötelezettségnek az érintett tagállam általi teljesítéséhez, és nem kapcsolódnak közvetlenül, illetve nem nélkülözhetetlenek más módon a szóban forgó terület kezeléséhez.
45
Mindazonáltal – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatokra is figyelemmel – úgy tűnik, hogy a szóban forgó rendelet nem tartalmaz ilyen rendelkezéseket.
46
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 92/43 irányelv 4. cikkének (4) bekezdése értelmében egy közösségi jelentőségű természeti terület jóváhagyása után az érintett tagállam a lehető leghamarabb, de legkésőbb hat éven belül, különleges természetmegőrzési területté nyilvánítja az érintett területet, és meghatározza annak különös fontosságát annak alapján, hogy az egyes természeti területek mennyire fontos szerepet töltenek be a természetes élőhelytípusok, illetve a fajok kedvező védettségi állapotának biztosításával történő fenntartása, illetve helyreállítása, valamint a Natura 2000 hálózat egységessége szempontjából. E tagállamnak egyrészt a Bíróság által értelmezett 92/43 irányelv ugyanezen rendelkezésének megfelelően ugyanezen határidőn belül és e prioritások meghatározását megelőzően meg kell határoznia a természetmegőrzéssel kapcsolatos célkitűzéseket, amelyeknek egyedinek kell lenniük, másrészt ezen irányelv 6. cikke (1) bekezdésének megfelelően meg kell határoznia a természetvédelmi intézkedéseket (lásd ebben az értelemben: 2023. június 29‑iBizottság kontra Írország [Különleges természetmegőrzési területek védelme] ítélet, C‑444/21, EU:C:2023:524, 45., 53., 65. és 66. pont).
47
A 92/43 irányelv 6. cikke (1) bekezdésének megfelelően a természetvédelmi intézkedések adott esetben magukban foglalják „a megfelelő jogszabályi, közigazgatási vagy szerződéses intézkedéseket”.
48
Így az érintett tagállam által a 6. cikk (1) bekezdése alapján megállapítandó védelmi intézkedések különösen olyan jogi szabályozás kialakításából állhatnak, amelynek célja, hogy a szóban forgó területen és a kitűzött megőrzési célkitűzésekre tekintettel az emberi tevékenységeket az adott területen korábban engedélyezettekhez képest korlátozza.
49
Az adott területet különleges természetmegőrzési területté nyilvánító jogi aktus azon rendelkezéseit tehát, amelyekkel az érintett tagállam ilyen jogi szabályozást kíván létrehozni, úgy kell tekinteni, mint amelyek „közvetlenül [kapcsolódnak], illetve […] nélkülözhetetlen[ek] a [szóban forgó] természeti terület kezeléséhez”.
50
Mivel a 92/43 irányelv nem tartalmaz erre vonatkozó pontosítást, a tagállamok jogrendjükben továbbra is szabadon határozhatják meg, milyen típusú szabályokat tartanak legmegfelelőbbnek az ilyen jogi szabályozás létrehozásához.
51
A jelen ügyben a szóban forgó rendelettel bevezetett jogi szabályozás több rendelkezésből áll, köztük a rendelet tilalmakat előíró 4. §‑ából és az e tilalmak alól mentesített „tevékenység vagy használat” felsorolását tartalmazó 5. §‑ából.
52
E tekintetben a kérdést előterjesztő bíróság többek között megállapítja, hogy véleménye szerint a szóban forgó rendelet 5. §‑ában előírt kivételeknek az a célja, hogy bizonyos keretek között engedélyezzék az érintett területen már gyakorolt és jelenleg is ott végzett, különösen kereskedelmi célú kitermelési tevékenységek – például halászat, mezőgazdaság, az erdőgazdálkodás és egyes vízvédelmi intézkedések – folytatását annak érdekében, hogy elkerüljék az érintett terület védelmével érintett tulajdonosok és jogosultak jogainak aránytalan sérelmét.
53
Mindazonáltal – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatokra is figyelemmel – a szóban forgó rendelet 5. §‑a azon rendelkezések közé tartozik, amelyek összességükben a kijelölt különleges természetmegőrzési terület, vagyis a jelen esetben az érintett terület védelméhez szükségesnek ítélt jogi szabályozás létrehozására irányulnak.
54
Ezt látszik megerősíteni a szóban forgó rendelet 9. §‑ának (1) bekezdése is, amely úgy rendelkezik, hogy a rendelet 4. és 5. §‑ában foglalt rendelkezések „főszabály szerint megfelelnek a [92/43] irányelv I. mellékletében szereplő élőhelytípusok, valamint az irányelv II. mellékletében felsorolt, [az érintett területen] található állatfajok kedvező védettségi állapotának fenntartását célzó intézkedéseknek”, továbbá ezt látszik megerősíteni az említett rendelet 7. §‑a (1) bekezdésének és 10. §‑a (1) bekezdésének szövege is.
55
Ebből az következik, hogy – a kérdést előterjesztő bíróság által elvégzendő vizsgálatokra is figyelemmel – a szóban forgó rendeletet úgy kell tekinteni, mint amely összességében véve közvetlenül kapcsolódik, illetve nélkülözhetetlen a terület kezeléséhez.
56
A fenti indokolásra tekintettel az első és a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2001/42 irányelv 3. cikke (2) bekezdésének a 92/43 irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben értelmezett b) pontját úgy kell értelmezni, hogy az olyan jogi aktus, amellyel az érintett tagállam a 92/43 irányelv alapján valamely területet különleges természetmegőrzési területnek nyilvánít, és amely felsorolja azokat az emberi tevékenységeket, amelyeket az e jogi aktusban foglalt kivételektől eltekintve tilos folytatni ezen a területen, nem tartozik a 2001/42 irányelv értelmében vett olyan „tervek és programok” fogalmába, amelyek esetében kötelező elvégezni a környezeti vizsgálatot.
A harmadik, negyedik, ötödik, hatodik és hetedik kérdésről
57
Az első és a második kérdésre adott válaszra tekintettel a harmadik, negyedik, ötödik, hatodik és hetedik kérdésre nem szükséges válaszolni.
A költségekről
58
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (hetedik tanács) a következőképpen határozott:
A bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27‑i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 3. cikke (2) bekezdésének b) pontját a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21‑i 92/43/EGK tanácsi irányelv 6. cikkének (3) bekezdésével összefüggésben
a következőképpen kell értelmezni:
az olyan jogi aktus, amellyel az érintett tagállam a 92/43 irányelv alapján valamely területet különleges természetmegőrzési területnek nyilvánít, és amely felsorolja azokat az emberi tevékenységeket, amelyeket az e jogi aktusban foglalt kivételektől eltekintve tilos folytatni ezen a területen, nem tartozik a 2001/42 irányelv értelmében vett olyan „tervek és programok” fogalmába, amelyek esetében kötelező elvégezni a környezeti vizsgálatot.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.