62019CJ0024_RES
C‑24/19. sz. ügy
A és társai
kontra
Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost‑Vlaanderen
(a Raad voor Vergunningsbetwistingen [Belgium] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2020. június 25.
„Előzetes döntéshozatal – 2001/42/EK irányelv – A környezetre gyakorolt hatások vizsgálata – Településrendezési engedély szélerőművek telepítéséhez és üzemeltetéséhez – A 2. cikk a) pontja – A »tervek és programok« fogalma – Az engedély megadásának rendeletben és körlevélben megállapított feltételei – A 3. cikk (2) bekezdésének a) pontja – Projektek végrehajtása jövőbeli engedélyezésének kereteit meghatározó nemzeti jogi aktusok – A környezeti vizsgálat elmaradása – A nemzeti jogi aktusok és az azok alapján kiadott engedélyek joghatásainak az ezen jogi aktusoknak az uniós joggal való összeegyeztethetetlenségének megállapítását követő fenntartása – Feltételek”
Környezet – Bizonyos tervek és programok környezeti hatásvizsgálata – 2001/42 irányelv – Terv és program – Fogalom – Szélerőművek telepítésére és üzemeltetésére vonatkozó településrendezési engedély megadásának rendeletben és körlevélben megállapított feltételei – Bennfoglaltság
(2001/42 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk, a) pont, második francia bekezdés)
(lásd: 35., 40.‑43., 48., 50., 52–63. pont és a rendelkező rész 1. pontja)
Környezet – Bizonyos tervek és programok környezeti hatásvizsgálata – 2001/42 irányelv – Hatály – Valószínűleg jelentős környezeti hatással járó tervek és programok – A 2011/92 irányelv I. és II. mellékletében említett ágazatok – Az árnyékvetésre, a biztonságra és a zajszabványokra vonatkozó, a szélerőművek telepítéséről és üzemeltetéséről szóló rendeletben és körlevélben megállapított feltételek – Bennfoglaltság
(2001/42 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 3. cikk, (2) bekezdés, a) pont)
(lásd: 65–79. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Környezet – Bizonyos tervek és programok környezeti hatásvizsgálata – 2001/42 irányelv – Terv és program – Az előzetes környezeti vizsgálat elmaradása – Az uniós jog megsértésével elfogadott nemzeti jogi aktusok alapján kiállított településrendezési engedély – Az uniós jog megsértésének jogkövetkezményei – A szóban forgó jogi aktusok és az engedély által kifejtett joghatások fenntartásának lehetősége – Feltételek
(EUSZ 4. cikk, (3) bekezdés; 2001/42 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 1. cikk, 2. cikk, a) pont, és 3. cikk, (2) bekezdés, a) pont)
(lásd: 81–95. pont és a rendelkező rész 3. pontja)
Összefoglalás
Előzetes környezeti vizsgálatot kell végezni magát az olyan rendeletet és körlevelet érintően, amely meghatározza a településrendezési engedélynek a szélerőművek telepítéséhez és üzemeltetéséhez való kiadására vonatkozó általános feltételeket
A Bíróság nagytanácsa 2020. június 25‑i A és társai (Aalteri és nevelei szélerőművek) ítéletében (C‑24/19) a bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló 2001/42 irányelv értelmezéséről (
1
) határozott, és jelentős megállapításokat tett az ezen irányelvben előírt értékelés tárgyát képező intézkedéseket, valamint a vizsgálat elmaradásából származó következményeket illetően.
Ezen értelmezés iránti kérelmet az E40‑es autópálya közelében, Aalter és Nevele településeken elhelyezkedő, egy szélerőműpark tervezett helyét képező terület lakosai, valamint a Gewestelijke stedenbouwkundige ambtenaar van het departement Ruimte Vlaanderen, afdeling Oost‑Vlaanderen (Flandria térség Kelet Flandria részlegéért felelős regionális településrendezési tisztviselő, Belgium) között folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették a Bíróság elé, amelynek tárgya az említett hatóság által öt szélerőmű telepítésére és üzemeltetésére vonatkozóan kiadott településrendezési engedély (a továbbiakban: vitatott engedély). A vitatott engedélyt, amely 2016. november 30‑én került kiállításra, többek között bizonyos olyan feltételek tiszteletben tartásától tették függővé, amelyeket a flamand kormány egy rendeletének rendelkezései, valamint egy körlevél határozott meg, amelyek a szélerőművek telepítésére és üzemeltetésére vonatkoztak.
A felperesek a vitatott engedély megsemmisítése iránt a Raad voor Vergunningsbetwistingen (engedélyezéssel kapcsolatos jogvitákban eljáró bíróság, Belgium) (a továbbiakban: nemzeti bíróság) előtt indított keresetük alátámasztása érdekében többek között a 2001/42 irányelv megsértésére hivatkoztak azzal az indokkal, hogy az engedély kiadásának alapjául szolgáló határozat és körlevél nem képezte környezeti vizsgálat tárgyát. A vitatott engedély kiállítója ezzel szemben úgy vélte, hogy a szóban forgó rendelet és körlevél esetében nem kell ilyen vizsgálatot végezni.
A Bíróság a mai ítéletében emlékeztetett arra, hogy azok a tervek és programok, valamint azon tervek és programok módosításai tartoznak a 2001/42 irányelv hatálya alá, amelyeket valamely tagállami hatóság dolgozott ki vagy fogadott el, feltéve hogy azokat „törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések ír[ták] elő”. (
2
) Ezenfelül ezen irányelv értelmében az adott terv vagy program tekintetében abban az esetben áll fenn a környezeti vizsgálatra vonatkozó kötelezettség, ha a tervnek vagy programnak „valószínűleg jelentős környezeti hatás[a] lesz”. (
3
)
Először is, ami a „törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések által előírt tervek és programok” fogalmát illeti, a Bíróság megállapította, hogy e fogalomba beletartozik a valamely tagállam szövetségi egységének kormánya által elfogadott olyan rendelet és körlevél, amely a szélerőművek telepítésére és üzemeltetésére vonatkozó különböző rendelkezéseket tartalmaz.
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlatából ugyanis az következik, hogy ezen irányelv értelmében és alkalmazásában „előírtnak” kell tekinteni azokat a terveket és programokat, amelyek elfogadását olyan nemzeti törvényi vagy rendeleti rendelkezések rendezik, amelyek meghatározzák az elfogadásukra hatáskörrel rendelkező hatóságokat, valamint kidolgozási eljárásukat. (
4
) Így valamely intézkedést „előírtnak” kell tekinteni abban az esetben, ha az intézkedés elfogadására vonatkozó jogkör jogi alapja ilyen jellegű rendelkezés, még akkor is, ha a szó szoros értelmében nem áll fenn kötelezettség ezen intézkedés kidolgozására vonatkozóan. (
5
)
A Bíróság a kérdést előterjesztő bíróság és az Egyesült Királyság kormánya azon kérésére, hogy vizsgálja felül ezen ítélkezési gyakorlatát, először is hangsúlyozta, hogy a 2001/42 irányelv 2. cikke a) pontjának második francia bekezdésében foglalt feltételnek kizárólag azon „tervekre és programokra” való korlátozása, amelyek elfogadása kötelező, e feltételnek marginális hatályt tulajdonítana, és nem tenné lehetővé e rendelkezés hatékony érvényesülésének a megőrzését. A Bíróság álláspontja szerint ugyanis a helyzetek sokféleségére és a nemzeti hatóságok gyakorlatának eltéréseire tekintettel a tervek és programok elfogadása és azok módosítása gyakran nem általánosan kötelező, és nincs is teljes mértékben az illetékes hatóságok mérlegelésére bízva. Ezenfelül a környezet magas szintű védelme, amelyet a 2001/42 irányelv biztosítani kíván annak előírásával, hogy a környezetre valószínűleg jelentős hatást gyakorló tervek és programok tekintetében környezeti vizsgálatot kell végezni, megfelel a Szerződésből és az Európai Unió Alapjogi Chartájából származó, a környezet minőségének védelmével és javításával kapcsolatos követelményeknek. (
6
) Márpedig az ilyen célok veszélybe kerülhetnének az olyan megszorító értelmezés eredményeképpen, amely lehetővé tenné, hogy valamely tagállam kivonja magát a környezeti vizsgálatra vonatkozó ezen kötelezettség alól oly módon, hogy szándékosan tartózkodik az ilyen tervek vagy programok elfogadásának kötelezővé tételétől. Végezetül a Bíróság megállapította, hogy a „tervek és programok” fogalmának kiterjesztő értelmezése megfelel az Unió nemzetközi kötelezettségvállalásainak. (
7
)
A Bíróság ezt követően megvizsgálta azt a kérdést, hogy a szóban forgó rendelet és körlevél megfelel‑e a 2001/42 irányelv 2. cikke a) pontjának második francia bekezdésében előírt feltételnek. E tekintetben megállapította, hogy a rendeletet jogszabályi felhatalmazás alapján egy belga szövetségi egység végrehajtó hatalma, a flamand kormány fogadta el. Ezenfelül a körlevél, amely az illetékes hatóságok mérlegelési jogkörének szabályozására irányul, szintén a flamand kormánytól származik, és e körlevél e rendelet rendelkezéseit azokat részletezve vagy azoktól eltérést engedve módosítja, amivel kapcsolatban a kérdést előterjesztő bíróságnak vizsgálatokat kell végeznie e körlevél pontos jogi jellegét és tartalmát érintően. A Bíróság tehát arra a következtetésre jutott, hogy a rendelet és – e vizsgálatra is figyelemmel – a körlevél a „tervek és programok” fogalmába tartozik, mivel azokat a 2001/42 irányelv értelmében „előírtnak” kell tekinteni.
Másodszor, azt a kérdést illetően, hogy a rendelet és a körlevél tekintetében környezeti vizsgálatot kell‑e végezni a 2001/42 irányelv alapján, mivel azok valószínűleg jelentős hatást gyakorolnak a környezetre, a Bíróság megállapította, hogy e jogi aktusok, amelyek a szélerőművek telepítésére és üzemeltetésére vonatkozó különböző rendelkezéseket tartalmaznak, és ezek között az árnyékvetésre, a biztonságra és a zajszabványokra vonatkozó intézkedéseket, azon jogi aktusok közé tartoznak, amelyek esetében ilyen vizsgálatot kell végezni.
E tekintetben a Bíróság megállapította, hogy a szóban forgó rendeletben és körlevélben a szélerőművek telepítésével és üzemeltetésével kapcsolatban előírt rendelkezések kellő jelentőséggel és terjedelemmel rendelkeznek a szélerőműparkok – a környezetre nézve tagadhatatlan hatásokkal járó – telepítésének és üzemeltetésének engedélyezésére vonatkozó feltételek meghatározása tekintetében. A Bíróság megállapította, hogy az ilyen értelmezést nem vonhatja kétségbe a körlevél konkrét jogi jellege.
Harmadszor és végezetül, ami a 2001/42 irányelv megsértésével elfogadott ezen jogi aktusok és engedély joghatásainak a fenntartására vonatkozó lehetőséget illeti, a Bíróság emlékeztetett arra, hogy a tagállamok kötelesek az uniós jog ilyen megsértéséből eredő jogellenes következményeket megszüntetni. Hangsúlyozta, hogy az uniós jog egységes alkalmazásának követelményére tekintettel kizárólag a Bíróság engedélyezheti, kivételesen és kényszerítő közérdekű megfontolások alapján, a figyelmen kívül hagyott uniós jogi rendelkezéshez kapcsolódó kiszorító hatás átmeneti felfüggesztését, amennyiben a nemzeti szabályozás feljogosítja a nemzeti bíróságot arra, hogy az ilyen jogi aktusok bizonyos joghatásait az előtte folyamatban lévő jogvitában fenntartsa. Következésképpen a Bíróság megállapította, hogy a jelen ügy tárgyát képezőhöz hasonló helyzetben a nemzeti bíróság csak abban az esetben tarthatja fenn a rendelet és a körlevél, valamint az azok alapján kiállított engedély joghatásait, ha a belső jog ezt az előtte folyamatban levő jogvita keretében lehetővé teszi a számára, feltéve hogy az említett engedély megsemmisítése jelentős következményekkel járna – a jelen ügyben Belgium – egészének a villamosenergia‑ellátására nézve, és e fenntartás csupán az e jogellenesség megszüntetéséhez szigorúan szükséges időtartamra terjedhet ki, aminek értékelését adott esetben a nemzeti bíróságnak kell elvégeznie.
(
1
)	Bizonyos tervek és programok környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 2001. június 27‑i 2001/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2001. L 197., 30. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 6. kötet, 157. o.)
(
2
)	A 2001/42 irányelv 2. cikkének a) pontja.
(
3
)	A 2001/42 irányelv 3. cikkének (1) bekezdése.
(
4
)	A Bíróság 2012. március 22‑iInter‑Environnement Bruxelles és társai ítélete (C‑567/10, EU:C:2012:159, 31. pont); 2018. június 7‑iThybaut és társai ítélete (C‑160/17, EU:C:2018:401, 43. pont); 2019. június 12‑iTerre wallonne ítélete (C‑321/18, EU:C:2019:484, 34. pont).
(
5
)	A Bíróság 2018. június 7‑iInter‑Environnement Bruxelles és társai ítélete (C‑671/16, EU:C:2018:403, 38–40. pont)
(
6
)	Az EUSZ 3. cikk (3) bekezdése, az EUMSZ 191. cikk (2) bekezdése, és az Alapjogi Charta 37. cikke.
(
7
)	E kötelezettségek többek között az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló, Espooban (Finnország), 1991. február 26‑án aláírt egyezmény (kihirdette: a 148/1999. (X. 13.) Korm. rendelet) 2. cikkének (7) bekezdéséből következnek.