62007TJ0300_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas T‑300/07,
Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, asukoht Ateena (Kreeka), esindaja: advokaat N. Korogiannakis,
hageja,
versus
Euroopa Komisjon,
esindaja: E. Manhaeve, keda abistas advokaat J. Stuyck,
kostja,
mille ese on esiteks nõue tühistada komisjoni 21. mai ja 13. juuli 2007. aasta otsused lükata tagasi hageja pakkumused, mis ta oli esitanud hankemenetluses ENTR/05/078 1. hankeosa (toimetamistöö ja tõlked) ja 2. hankeosa (infrastruktuuri haldamine) portaali „Teie Euroopa” („Your Europe”) haldus- ja hooldustööde jaoks (ELT 2006/S 143‑153057), ja otsustati sõlmida lepingud teise pakkujaga, ning teiseks kahju hüvitamise nõue,
ÜLDKOHUS (viies koda),
koosseisus: koja esimees M. Vilaras, kohtunikud M. Prek (ettekandja) ja V. M. Ciucă,
kohtusekretär: ametnik N. Rosner,
arvestades kirjalikus menetluses ja 27. jaanuari 2010. aasta kohtuistungil esitatut,
on teinud järgmise
otsuse
Kohtuotsuse põhistus
Õiguslik raamistik
1. Finantsmäärus ja rakenduseeskirjad
1. Euroopa Komisjoni teenuste hankelepingute sõlmimist reguleerivad nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74; edaspidi „finantsmäärus”) esimese osa V jaotise sätted ning komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse finantsmääruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT L 357, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 145; edaspidi „rakenduseeskirjad”) sätted.
2. Finantsmääruse artikli 89 lõige 1 sätestab:
„Kõik riigihankelepingud, mida rahastatakse täielikult või osaliselt eelarvest, on kooskõlas läbipaistvuse, proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtetega.”
3. Finantsmääruse artikkel 97 sätestab järgmist:
„1. Valikukriteeriumid taotlejate ja pakkujate suutlikkuse hindamiseks ja lepingute sõlmimise kriteeriumid pakkumiste sisu hindamiseks määratletakse eelnevalt ja esitatakse pakkumiskutses.
2. Lepinguid võib sõlmida enampakkumise või majanduslikult soodsaima pakkumise valimise abil.”
4. Finantsmääruse artikkel 100 näeb ette:
„1. Kooskõlas valiku- ja lepingu sõlmimise kriteeriumidega, mis on eelnevalt sätestatud pakkumiskutsega seotud dokumentides, ja hankelepingute sõlmimise korraga otsustab eelarvevahendite käsutaja, kellega leping sõlmitakse.
2. Tellija teeb kõikidele taotlejatele ja pakkujatele, kelle taotlused või pakkumised on tagasi lükatud, teatavaks tehtud otsuse ja kõikidele pakkujatele, kelle pakkumised on vastuvõetavad ja kes esitavad kirjaliku taotluse, eduka pakkumise tunnused ja suhtelised eelised ja selle pakkuja nime, kellega leping sõlmitakse.
Teatavaid andmeid ei ole siiski vaja avalikustada, kui see takistaks õigusnormide kohaldamist, oleks vastuolus üldiste huvidega või kahjustaks riigi osalusega või eraettevõtjate õigustatud ärihuve või võiks moonutada nendevahelist ausat konkurentsi.”
5. Rakenduseeskirjade artikli 130 lõige 3 sätestab:
„Kirjeldustes tuleb vähemalt:
a) kindlaks määrata lepingu suhtes kohaldatavad välistamis- ja valikukriteeriumid, välja arvatud piiratud menetluse, sh võistlevatele läbirääkimistele järgneva piiratud menetluse, ja artiklis 127 osutatud väljakuulutamisega läbirääkimistega menetluse puhul; sel juhul esitatakse need kriteeriumid ainult hanketeates või osalemiskutses;
b) esitada lepingu sõlmimise kriteeriumid ja neile antud suhteline kaal või vajaduse korral esitada need kahaneva tähtsuse järjekorras, kui seda ei ole hanketeates esitatud;
[…]”.
6. Rakenduseeskirjade artikli 135 lõige 1 näeb ette:
„Tellija koostab selged ja mittediskrimineerivad valikukriteeriumid.”
7. Rakenduseeskirjade artikli 138 sõnastuse kohaselt:
„1. Lepingud sõlmitakse ühel järgmisel viisil:
a) enampakkumise teel, mille puhul leping sõlmitakse nõuetekohase ja sätestatud tingimustele vastava madalaima hinnaga pakkumise peale;
b) majanduslikult soodsaima pakkumise valimisega.
2. Majanduslikult soodsaim pakkumine on parima hinna ja kvaliteedi suhtega pakkumine, võttes arvesse lepingu esemega põhjendatud kriteeriume, näiteks määratud hind, tehnilised eelised, esteetilised ja funktsionaalsed omadused, keskkondlikud omadused, jooksvad kulud, tasuvus või tarnetähtajad, müügijärgne teenindamine ja tehniline abi.
3. Tellija esitab hanketeates või tehnilistes kirjeldustes majanduslikult soodsaima pakkumise määratlemiseks valitud kriteeriumide kaalu [...]”.
8. Rakenduseeskirjade artikli 149 lõiked 2 ja 3 sätestavad:
„2. Tellija teeb finantsmääruse artikli 100 lõikes 2 sätestatud teabe teatavaks hiljemalt viieteistkümne päeva möödumisel kirjaliku taotluse saamise kuupäevast.
3. Lepingute puhul, mida institutsioonid sõlmivad oma huvides vastavalt finantsmääruse artiklile 105, saadab tellija võimalikult kiiresti pärast valiku tegemist ja hiljemalt sellele järgneva nädala jooksul igale välja langenud pakkujale või taotlejale samaaegselt ja igaühele eraldi kirja ja faksi või e-posti teel, et nende pakkumine või taotlus ei osutunud väljavalituks, täpsustades iga kord pakkumise või taotluse tagasilükkamise põhjused.
Tellija saadab samaaegselt väljalangenud taotlejatele või pakkujatele tagasilükkamise teate saatmisega lepingu pakkumise vastuvõtmise otsust käsitleva teate võitjale, täpsustades seejuures, et teatatud otsusega ei võta asjaomane tellija endale kohustusi selle sõlmimiseks.
Väljalangenud pakkujad või taotlejad võivad kirjalikult taotledes kas kirja, faksi või e-posti teel saada lisateavet tagasilükkamise põhjuste kohta ning kõik pakkujad, kes esitasid vastuvõetava pakkumise, omaduste ja eeliste kohta võrreldes võitja pakkumisega, samuti võitja nime, kellega leping sõlmitakse, ilma et see piiraks finantsmääruse artikli 100 lõike 2 teise lõigu kohaldamist. Tellija vastab maksimaalselt 15 kalendripäeva jooksul alates taotluse kättesaamisest.
[…]”.
2. Hanketeade ja hankedokumendid
9. Hanketeates ja hankedokumentides on märgitud, et raamlepingud sõlmitakse mõlema hankeosa puhul ainult ühe pakkujaga, kes teeb majanduslikult soodsaima pakkumuse, hinnatuna hankedokumentides täpsustatud kriteeriumide alusel. Hanketeates on täpsustatud, et raamlepingu esialgne kestus on kaks aastat, leping on pikendatav ühe korra, ning et raamlepingu kogu kehtivusaja (maksimaalselt neli aastat) jooksul tehtavate ostude kogumaksumus on 6 500 000 eurot.
10. Hankedokumentides on ette nähtud nelja etappi hõlmav menetlus. Esimeses etapis kohaldatakse välistamiskriteeriume (hankedokumentide punkt 3.1). Teises etapis võetakse kasutusele valikukriteeriumid (hankedokumentide punkt 3.2), et kontrollida pakkuja finants- ja majanduslikku suutlikkust ning tehnilist ja kutsealast pädevust: esiteks finants- ja majanduslikku suutlikkust kõikide hankeosade jaoks (tuginedes pakkujate kolme viimase aasta finantsauditi aruannetele ja niisuguste teenuste käibele, mille väärtus on 180 000 eurot või üle selle; ja teiseks tehnilist või kutsealast pädevust, mida hinnatakse kõigi kolme hankeosa puhul eraldi (tingimusteks on eelkõige kutseala asjatundjatest meeskonna olemasolu, vähemalt kolmeaastase kogemuse omamine tõlketeenuste, kirjastamise ja veebisaitide loomise valdkonnas, varasem teenuste osutamine kõnealuses valdkonnas vähemalt kolmel korral ja vähemalt kolmele erinevale kliendile viimase viie aasta jooksul vähemalt ühe rahvusvaheliste mõõtmetega projekti raames). Kolmandas etapis kohaldatakse lepingu sõlmimise kriteeriume (pakkumuse sisu analüüs) (hankedokumentide punkt 3.3).
11. Tehnilise hindamise osas on hankedokumentides neli kriteeriumi lepingu sõlmimiseks iga hankeosa kohta. 1. ja 2. hankeosa jaoks ette nähtud kriteeriumid on tuntavalt sarnased ja need on väljendatud järgmiselt:
– lepingu sõlmimise kvalitatiivsed kriteeriumid 1. hankeosa kohta; punktide koguarv on 100:
– kriteerium nr 1: hea arusaam tegemisele kuuluvast tööst ja ülesannete täitmiseks välja pakutud metodoloogia asjakohasus (30 punkti);
– kriteerium nr 2: PMQP (projektijuhtimine ja kvaliteedikava, edaspidi „PMQP”) projekti kvaliteet ja täielikkus (10 punkti);
– kriteerium nr 3: stsenaariumi nr 1 kõikide ülesannete täitmiseks vajaliku pakutud projektikavandamise ning ressursside jagamise kvaliteet (30 punkti);
– kriteerium nr 4: stsenaariumi nr 2 kõikide ülesannete täitmiseks vajaliku pakutud projektikavandamise ning ressursside jagamise kvaliteet (30 punkti);
– lepingu sõlmimise kvalitatiivsed kriteeriumid 2. hankeosa kohta; punktide koguarv on 100:
– kriteerium nr 1: hea arusaam tegemisele kuuluvast tööst ja ülesannete täitmiseks välja pakutud metodoloogia asjakohasus tööst, mis tuleb teha, ning ülesannete täitmiseks pakutud metoodika asjakohasus (30 punkti);
– kriteerium nr 2: PMQP projekti kvaliteet ja täielikkus (10 punkti);
– kriteerium nr 3: stsenaariumi nr 1 kõikide ülesannete täitmiseks vajaliku pakutud projektikavandamise ning ressursside jagamise kvaliteet (30 punkti);
– kriteerium nr 4: stsenaariumi nr 2 kõikide ülesannete täitmiseks vajaliku pakutud projektikavandamise ning ressursside jagamise kvaliteet (30 punkti);
12. Hankedokumentides on täpsustatud, et pakkuja, kelle tulemus jääb alla 70% punktide maksimaalsest koguarvust või ühe kriteeriumi puhul alla 50% võimalikust, välistatakse automaatselt edasisest hankemenetlusest.
13. Edasi näevad hankedokumendid ette finantsilise hindamise, mis põhineb pakkumustes märgitud hindadel ja mis viiakse läbi vastavalt hankedokumentide punktis 5.5 olevale vormile.
14. Neljandas etapis sõlmitakse leping iga hankeosa kohta parima pakkumuse alusel, ja seda kvaliteedi-hinna seisukohalt, hinnatuna iga hankeosa eest saadud punktide ja pakutud hinna suhte põhjal.
Vaidluse taust
15. Hageja Evropaïki Dynamiki –
Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE on Kreeka õiguse alusel asutatud äriühing, kes tegutseb info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas.
16. Komisjoni avaldas 29. juulil 2006 Euroopa Liidu Teataja Lisas (ELT S 143) viitenumbri 2006/S 143-153057 all hanketeate hankemenetluse portaali „Teie Euroopa” haldamiseks ja hoolduseks programmi IDABC raames (üleeuroopaliste e-valitsuste teenuste koostalitlusvõimeline osutamine riiklikele haldusasutustele, ettevõtetele ja kodanikele).
17. Selle hankemenetluse eesmärk oli sõlmida kolm raamlepingut kolme erineva hankeosa jaoks (toimetamistöö ja tõlked (1. hankeosa), (infrastruktuuri haldamine (2. hankeosa) ja reklaamiteenused (3. hankeosa)), et toetada ja jätkata portaali „Teie Euroopa” haldamist ja hooldust.
18. Pakkujad võisid teha pakkumusi kas ühe või mitme hankeosa kohta. Hanketeates ja hankedokumentides on märgitud, et iga hankeosa kohta sõlmitakse raamleping ainult ühe pakkujaga, kelle pakkumus on majanduslikult soodsaim, hinnatuna hankedokumentides määratletud kriteeriumide alusel. 29. juuli 2006. aasta hanketeates on täpsustatud, et raamlepingu esialgne kestus on kaks aastat, leping on pikendatav ühe korra, ning et raamlepingu kogu kehtivusaja (maksimaalselt neli aastat) jooksul tehtavate ostude kogumaksumus on 6 500 000 eurot. Ühe hankeosa hinnanguline maksumus on 1. hankeosa puhul 2 250 000 eurot, 2. hankeosa puhul 1 650 000 eurot ja 3. hankeosa puhul 2 600 000 eurot.
1. 1. hankeosa
19. Hageja esitas 4. augustil 2006 komisjoni ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadile taotluse, et talle edastataks portaali „Teie Euroopa” lähtekood, et ta saaks oma pakkumust ette valmistada. Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat vaidlustas alguses selle taotluse asjakohasuse. Lõpuks, 14. augustil 2006, nõustus ta hagejale lähtekoodi edastama.
20. Hageja esitas 14. septembril 2006 taotluse uute täpsustuste saamiseks seoses hanke majandus- ja finantsaspektidega. Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat vastas kõikide pakkujate küsimustele 14. septembri 2006. aasta kirjaga. Lisaks saatis komisjon hagejale 21. septembril 2006 eraldi kirja.
21. Hageja esitas 19. septembril 2006 vastuseks eespool nimetatud hanketeatele oma pakkumuse 1. hankeosa jaoks.
22. Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat nõudis hagejalt kahel korral täiendavate täpsustuste tegemist. Hageja vastas neile nõuetele 23. ja 28. novembril 2006.
23. Informaatika peadirektoraat võttis hankemenetluse käigus 2007. aasta jaanuaris üle kõik ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi hankemenetlused ja jätkas kirjavahetust hagejaga.
24. Informaatika peadirektoraat teavitas hagejat 21. mai 2007. aasta kirjaga sellest, et tema pakkumus lükati tagasi põhjusel, et ta ei olnud ületanud tehnilise hindamise kriteeriume sisaldava hankedokumentide punkti 3.3 künniseid.
25. Hageja palus 22. mai 2007. aasta kirjas komisjonilt selgitusi tema pakkumust tagasilükkava kirja kohta. Ta soovis saada selgitusi edukaks tunnistatud pakkuja nime kohta ning tulemuste kohta, mille hageja ja edukas pakkuja olid saavutanud iga tehnilise hindamise kriteeriumi puhul, ning finantsiliste pakkumuste võrdlust. Ühtlasi soovis ta koopiat hindamiskomitee aruandest.
26. Komisjon teatas 29. mai 2007. aasta kirjas hagejale edukaks tunnistatud pakkuja nime (ASCII-Sword Technologies) ning edastas kaks väljavõtet hindamisaruandest, mis sisaldasid esiteks põhjendust hageja pakkumusele antud punktide kohta ja teiseks kahele pakkumusele antud punktide võrdlust.
27. Hageja vaidlustas 29. mai 2007. aasta kirjas selle, kuidas oli kulgenud hindamismenetlus. Täpsemalt vaidlustas ta asjaolu, et IDABC‑i projekt „Teie Euroopa” viidi ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi haldusalast üle infomaatika peadirektoraadi alla. Lisaks nõudis ta, et informaatika peadirektoraat ei sõlmiks lepingut eduka pakkujaga enne, kui talle on edastatud üksikasjalik aruanne.
28. Komisjon vastas hagejale 30. mai 2007. aasta kirjas, et hankemenetluse üleminek ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadist informaatika peadirektoraati ei mõjutanud kuidagi hindamismenetlust ning et juba edastatud teave oli hageja pakkumusele antud hinnangu mõistmiseks piisav.
29. Hageja kordas 31. mail 2007 oma teabetaotlust ja põhjendas 4. juunil 2007 kõnealust taotlust täiendavalt, edastades oma seisukohtade analüüsi, mis käsitles kõiki esitatud argumente.
30. Komisjon vastas hageja märkustele 13. juunil 2007, märkides, et mingit teavet ei ole esitamata jäetud ning et hindamiskomitee ei ole vigu teinud.
2. 2. hankeosa
31. Hageja esitas pakkumuse 2. hankeosa jaoks 19. septembril 2006.
32. Hagejat teavitati 13. juuli 2007. aasta kirjaga sellest, et tema pakkumus oli tagasi lükatud põhjusel, et selle kvaliteedi-hinna suhe ei olnud parim.
33. Hageja palus 13. juuli 2007. aasta kirjas informaatika peadirektoraadilt selgitusi tema pakkumuse tagasilükkamise põhjuste kohta, esitades samad märkused mis 1. hankeosa puhulgi.
34. Komisjon vastas talle 16. juuli 2007. aasta kirjas, et leping sõlmitakse konsortsiumiga ASCII‑Sword Technologies ja edastas hagejale kaks väljavõtet hindamisaruandest, mis sisaldasid esiteks põhjendust hageja pakkumusele antud punktide kohta ja teiseks kahele pakkumusele antud punktide võrdlust.
35. Hageja saatis komisjonile 25. juulil 2007 kirja, milles taotles, et komisjon ei allkirjastaks lepingut edukaks tunnistatud pakkujaga enne, kui tema teabetaotlusele on vastatud.
Menetlus ja poolte nõuded
36. Komisjoni 21. mai 2007. aasta otsuse (edaspidi „21. mai 2007. aasta otsus”) ja 13. juuli 2007. aasta otsuse (edaspidi „13. juuli 2007. aasta otsus”) peale lükata tagasi tema pakkumus esiteks 1. hankeosa ja teiseks 2. hankeosa kohta ja sõlmida hankeleping edukaks tunnistatud pakkujaga, esitas hageja hagi, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 31. juulil 2007.
37. Hageja palub Üldkohtul:
– tühistada 21. mai ja 13. juuli 2007. aasta otsused lükata tagasi tema esitatud pakkumused ja sõlmida hankelepingud edukaks tunnistatud pakkujaga;
– mõista komisjonilt välja hüvitis kahju eest, mis on tekkinud lepingu sõlmimise tõttu teiste pakkujatega, s.o 1 125 000 euro suurune summa 1. hankeosa eest ja 825 000 euro suurune summa 2. hankeosa eest;
– mõista kohtukulud välja komisjonilt, ja seda ka juhul, kui hagi jäetakse rahuldamata.
38. Komisjon palub Üldkohtul:
– jätta tühistamishagi rahuldamata;
– tunnistada kahju hüvitamise nõue vastuvõetamatuks või vähemalt põhjendamatuks;
– mõista kohtukulud välja hagejalt.
39. Repliigis vähendas hageja oma hüvitisenõuet 750 000 euroni 1. hankeosa eest ja 400 000 euroni 2. hankeosa eest.
40. Kohtuistungil esitas hageja kolm uut dokumenti, nimelt finantsauditi aruande, talle komisjoni poolt saadetud e‑kirja ja dokumendi, mis sisaldas üht teist hanketeadet. Komisjon esitas oma märkused viimati nimetatud dokumendi vastuvõetavuse kohta ja kõikide nimetatud dokumentide asjakohasuse kohta kohtuvaidluse lahendamise seisukohalt.
Õiguslik käsitlus
1. Tühistamisnõue
41. Hageja esitab 21. mai 2007. aasta ja 13. juuli 2007. aasta otsuste tühistamise nõude põhjendamiseks kolm väidet. Esimene väide tuleneb põhjendamiskohustuse rikkumisest. Teine väide tuleneb ilmsetest vigadest, mida komisjon nende pakkumuste hindamisel tegi. Kolmas väide rajaneb võrdse kohtlemise põhimõtte ja läbipaistvuse nõude rikkumisel.
Põhjendamiskohustuse rikkumisest tulenev väide
Poolte argumendid
42. Hageja märgib, et komisjon rikkus põhjendamiskohustust, andmata hagejale mingit teavet edukaks tunnistatud pakkuja pakkumuse eeliste kohta.
43. Komisjon leiab, et põhjendused, mis ta andis, on kooskõlas nii kohtupraktika kui ka finantsmäärusega. Ta juhib tähelepanu sellele, et edastas nii 1. hankeosa kui ka 2. hankeosa hindamisaruande väljavõtte, milles võrreldakse hageja pakkumuse eeliseid edukaks tunnistatud pakkuja esitatud pakkumuse omadega. Komisjon kinnitab seega, et on täitnud oma põhjendamiskohustuse, ning leiab, et Üldkohtul on otsuse tegemiseks piisavalt andmeid.
Üldkohtu hinnang
44. Sissejuhatuseks tuleb meenutada, et komisjonil on ulatuslik kaalutlusõigus asjaolude osas, mida tuleb hankemenetluse hankelepingu sõlmimise otsuse tegemisel arvesse võtta. Selle kaalutlusõiguse teostamise suhtes kohaldatav kohtulik kontroll piirdub seega menetlust ja põhjendamiskohustust reguleerivate normide täitmise ja asjaolude sisulise paikapidavuse ning selle kontrollimisega, et tehtud ei oleks ilmset hindamisviga ning et tegemist ei oleks võimu kuritarvitamisega (vt Üldkohtu 27. septembri 2002. aasta otsus kohtuasjas T‑211/02: Tideland Signal vs.
komisjon, EKL 2002, lk II‑3781, punkt 33, ja 10. septembri 2008. aasta otsus kohtuasjas T‑465/04: Evropaïki Dynamiki vs.
komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 45).
45. Lisaks tuleb märkida, et kui komisjonil on lai kaalutlusõigus, on ühenduse õiguskorraga haldusmenetluses antud tagatiste järgimine veelgi suurema tähtsusega. Mainitud tagatiste hulka kuuluvad eelkõige pädeva institutsiooni kohustus põhjendada oma otsuseid piisavalt. Üksnes niiviisi saab ühenduse kohus kontrollida, kas faktilised ja õiguslikud asjaolud, millest kaalutlusõiguse teostamine sõltub, on täidetud (Euroopa Kohtu 21. novembri 1991. aasta otsus kohtuasjas C‑269/90: Technische Universität München, EKL 1991, lk I‑5469, punkt 14; eespool punktis 44 viidatud Üldkohtu otsus Evropaïki Dynamiki vs.
komisjon, punkt 54, ja Üldkohtu 20. mai 2009. aasta otsus kohtuasjas T‑89/07: VIP Car Solutions vs. parlament, EKL 2009, lk II‑1403, punkt 61).
46. Oluline on veel meeles pidada, et põhjendamise nõuet tuleb hinnata, arvestades juhtumi asjaolusid, eelkõige akti sisu, põhjenduste laadi ja selgituste saamise huvi, mis võib olla akti adressaatidel või teistel isikutel, keda akt otseselt ja isiklikult puudutab (Euroopa Kohtu 2. aprilli 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑367/95 P: komisjon vs.
Sytraval ja Brink’s France, EKL 1998, lk I‑1719, punkt 63 ja seal viidatud kohtupraktika).
47. Lisaks on põhjendamiskohustus oluline menetlusnõue, mida tuleb eristada põhjenduse põhjendatusest, mis käsitleb vaidlusaluse akti sisulist õiguspärasust (Euroopa Kohtu 22. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑17/99: Prantsusmaa vs . komisjon, EKL 2001, lk I‑2481, punkt 35; Üldkohtu 12. novembri 2008. aasta otsus kohtuasjas T‑406/06: Evropaïki Dynamiki vs . komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 47, ja eespool punktis 45 viidatud Üldkohtu otsus VIP Car Solutions vs. parlament, punkt 63).
48. Lõpuks tuleb märkida, et hankemenetluses pakkujate esitatud pakkumiste tagasilükkamise otsuste põhjendamist puudutavad erisätted, mis on praegusel juhul kohaldatavad, asuvad finantsmääruse artikli 100 lõikes 2 ja rakenduseeskirjade artikli 149 lõikes 3.
49. Nii neist sätetest kui ka Üldkohtu kohtupraktikast tuleneb, et komisjon täidab oma põhjendamiskohustuse, kui ta kõigepealt viivitamatult teavitab kõiki pakkujaid, kelle pakkumused on tagasi lükatud, nende pakkumuse tagasilükkamise põhjustest ja kui ta seejärel 15 tööpäeva jooksul alates asjaomase taotluse registreerimisest edastab pakkujatele, kelle pakkumus on vastavaks tunnistatud ning kes on seda sõnaselgelt taotlenud, eduka pakkumuse tunnused ja suhtelised eelised ning eduka pakkuja nime (vt selle kohta eespool punktis 44 viidatud 10. septembri 2008. aasta kohtuotsus Evropaïki Dynamiki vs . komisjon, punkt 47).
50. See toimimisviis on kooskõlas EÜ artiklis 253 sätestatud põhjendamiskohustuse eesmärgiga, mille kohaselt peab põhjendusest selgelt ja üheselt selguma akti vastuvõtja arutluskäik, nii et esiteks oleks huvitatud isikutel oma õiguste kaitsmiseks võimalik mõista võetud meetme põhjuseid, ja et teiseks oleks kohtul võimalik teostada kontrolli (eespool punktis 44 viidatud 10. septembri 2008. aasta kohtuotsus Evropaïki Dynamiki vs.
komisjon, punkt 48).
51. Need on kaalutlused, mida arvestades hageja argumente tuleb analüüsida.
– 21. mai 2007. aasta otsuses ja 29. mai 2007. aasta kirjas esitatud põhjendused (1. hankeosa)
52. Selleks et kindlaks teha, kas praegusel juhul on finantsmääruses ja rakenduseeskirjades ette nähtud põhjendamise nõue täidetud, tuleb kontrollida mitte ainult 21. mai 2007. aasta otsust, vaid ka 29. mai 2007. aasta kirja, mis saadeti hagejale vastuseks tema 22. mai 2007. aasta sõnaselgele taotlusele saada täiendavat teavet oma pakkumuse tagasilükkamise kohta.
53. Komisjon märkis 21. mai 2007. aasta kirjas, et hageja ei olnud ületanud hankedokumentide punktis 3.3 kindlaks määratud künniseid. Ta andis hagejale teada ka võimalusest küsida täiendavat teavet tema pakkumuse tagasilükkamise põhjuste kohta.
54. Komisjon vastas hageja 22. mai 2007. aasta kirjalikule taotlusele 29. mai 2007. aasta kirjaga, mis sisaldas hulga teavet vastuseks hageja palutud täpsustustele. Komisjon tõi ära edukaks tunnistatud pakkuja nime ja täpsustas, et viimane saavutas 72 punkti 100‑st pakkumise kvaliteedi eest, ja tema lõpptulemus oli 1,170.
55. Komisjon lisas 29. mai 2007. aasta kirjale kaks väljavõtet hindamisaruandest, millest üks sisaldab märkusi, millega põhjendatakse hageja pakkumusele nelja tehnilise hindamise kriteeriumi eest antud punkte, ja teine sisaldab järgmist tabelit:
>lt>1
56. Üldkohus sedastab esiteks, et 29. mai 2007. aasta kirjale lisatud tabelis märgitud lepingu sõlmimise kvalitatiivsed kriteeriumid nr 3 ja nr 4 ei ole täpses vastavuses hankedokumentides märgitutega. Sellele vaatamata ilmneb 29. mai 2007. aasta kirja sisust selgelt, et komisjon viitab lepingu sõlmimise kvalitatiivsetele kriteeriumidele nr 3 ja nr 4 seoses 1. hankeosaga – ning hageja ei ole seda asjaolu ka vaidlustanud –, ja et kõnealuses tabelis nimetatud kriteeriumide sõnastuses oleva vea puhul on tegemist ilmse tehnilise veaga, mis ei mõjuta vaidlustatud otsust.
57. Järgmiseks tuleb märkida, et praegusel juhul ei rajane 21. mai 2007. aasta otsus hageja ja eduka pakkuja pakutud teenuste võrdlusel, vaid asjaolul, et hageja pakkumus ei saavutanud tehnilise hindamise kriteeriumide osas nõutud minimaalset punktiarvu.
58. Samas peeti hanketeate sõnastuses nende kriteeriumide kohaselt piisavaks ja võeti järgnevalt majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamisel arvesse üksnes pakkumusi, mis said vähemalt 70% tehnilise hindamise kriteeriumide eest antavast punktide koguarvust, ja mis ületasid kõigi tehnilise hindamise kriteeriumide eest antavate punktide osas 50% künnise.
59. Niisiis kõrvaldati hageja pakkumus mitte võrdluse tagajärjel teiste pakkumustega, eeskätt eduka pakkuja pakkumusega, vaid põhjusel, et ühe teatud kriteeriumi puhul nõutud künnis ja kõigi kriteeriumide eest kokku nõutav künnis ei olnud saavutatud.
60. Teave, mis komisjon edastas, oli selles valdkonnas kehtivaid nõudeid arvestades seega praegusel juhul piisav (vt selle kohta eespool punktis 47 viidatud 12. novembri 2008. aasta kohtuotsus Evropaïki Dynamiki vs. komisjon, punktid 106–108).
61. Seetõttu leiab Üldkohus, et neid asjaolusid arvestades on finantsmääruse artikli 100 lõikes 2 ja rakenduseeskirjade artiklis 149 ette nähtud kohustust teha teatavaks eduka pakkumuse tunnused ja suhtelised eelised käesoleval juhul täidetud.
62. Neil põhjustel tuleb teha järeldus, et 21. mai 2007. aasta otsuse osas peab põhjendamiskohustuse rikkumisele tugineva väite tagasi lükkama.
– 13. juuli 2007. aasta otsuses ja 16. juuli 2007. aasta kirjas esitatud põhjendused (2. hankeosa)
63. Selleks et kindlaks teha, kas praegusel juhul on finantsmääruses ja rakenduseeskirjades ette nähtud põhjendamise nõue täidetud, tuleb uurida 13. juuli 2007. aasta kirja ja 16. juuli 2007. aasta kirja, mis saadeti hagejale vastuseks tema 13. juuli 2007. aasta sõnaselgele taotlusele saada täiendavat teavet tema pakkumuse tagasilükkamise kohta.
64. Komisjon märkis 13. juuli 2007. aasta otsuses, et hageja pakkumus lükati tagasi põhjusel, et selle kvaliteedi-hinna suhe ei olnud parim.
65. Komisjon vastas hageja 13. juuli 2007. aasta kirjalikule taotlusele 16. juuli 2007. aasta kirjaga, mis sisaldas hulga teavet vastuseks hageja palutud täpsustustele. Komisjon tõi ära edukaks tunnistatud pakkuja nime ja täpsustas, et viimane saavutas 83,33 punkti 100‑st pakkumuse kvaliteedi eest ja tema lõpptulemus oli 0,5911, samas kui hageja sai oma pakkumuse kvaliteedi eest ainult 70,33 punkti 100‑st, ja tema lõpptulemus oli 0,5725.
66. Komisjon lisas 16. juuli 2007. aasta kirjale kaks väljavõtet hindamisaruandest, millest üks sisaldab märkusi, millega põhjendatakse hageja pakkumusele nelja tehnilise hindamise kriteeriumi eest antud punkte, ja teine sisaldab järgmist tabelit:
>lt>2
67. Praegusel juhul tuleb kõigepealt märkida, et hageja pakkumusele antud punktisumma ületab nõutud miinimumpunktide arvu nii kõikide lepingu sõlmimise kriteeriumide osas kokku kui ka iga üksiku kriteeriumi osas eraldi. Edasi, komisjon uuris majanduslikult soodsaima pakkumuse väljaselgitamiseks pakkujate finantspakkumisi, sealhulgas hageja pakkumist, mis oli ületanud minimaalselt nõutava punktiarvu künnised. Niisiis otsustas komisjon hageja pakkumuse tagasi lükata võrdluse põhjal teiste pakkumustega, ja eelkõige võrdluse põhjal edukaks tunnistatud pakkuja pakkumusega.
68. Selleks et kindlaks teha, kas 13. juuli 2007. aasta otsuse ja 16. juuli 2007. aasta kirja põhjendused on piisavad, tuleb arvestada eeltoodud asjaolusid, ning samuti – vastavalt eespool punktis 45 meenutatule – komisjoni ulatuslikku kaalutlusõigust selles valdkonnas ja sellest tulenevat veelgi suuremat vajadust oma otsuseid piisavalt põhjendada.
69. 16. juuli 2007. aasta kirjas on väljavõtted hindamisaruandest, mis sisaldab märkusi, millega põhjendatakse nelja lepingu sõlmimise kriteeriumi eest hagejale antud punktisummasid. Hageja ja edukaks tunnistatud pakkuja tulemuste võrdluse osas sisaldab see kiri ainult tabelit, milles on ära toodud esiteks punktid, mis hageja ja edukas pakkuja nimetatud kriteeriumide eest said, ja teiseks lõpptulemus, mis on saadud hankedokumentide punktis 3.3 oleva valemi alusel, milleks on suhe nelja tehnilise hindamise kriteeriumi eest saadud punktide kogusumma ja asjaomase hankeosa jaoks pakutud hinna vahel, selgitamaks välja parimat kvaliteedi-hinna suhet. 16. juuli 2007. aasta kiri ei sisalda seega isegi mitte lühidaid märkusi eduka pakkuja pakkumuse kohta.
70. Neil asjaoludel tuleb asuda seisukohale, et 13. juuli 2007. aasta otsuses ja 16. juuli 2007. aasta kirjas sisalduv teave ei ole rahuldav. Need asjaolud ei võimalda esiteks hagejal oma õiguste kaitsmiseks teada saada edukaks tunnistatud pakkumuse omadusi ja eeliseid, ja teiseks kohtul teostada kontrolli selle üle, kuidas komisjon pakkumusi võrdles.
71. Lisaks tuleb märkida, et hageja finantspakkumine oli madalam kui edukaks tunnistatud pakkuja oma. Selles osas tuleb välja tuua, et komisjon ei märkinud edukaks tunnistatud pakkuja pakutud koguhinda sõnaselgelt, vaid piirdus eduka pakkuja pakkumuse lõpptulemuse äramainimisega ning tõi kõnealuse hinna esimest korda välja alles kostja vastuses esitatud tabelis.
72. Olenemata asjaolust, et edukaks tunnistatud pakkuja pakkus kõrgemat hinda kui hageja, leidis komisjon, et esimesena nimetatu pakkumuses oli parim hinna-kvaliteedi suhe ning et see oli seega majanduslikult soodsaim. Seega ilmneb, et lepingu sõlmimise kvalitatiivsete kriteeriumide seisukohalt osutus määravaks pakkumuse kvaliteedi hindamine. Niisiis olid käesoleva asja asjaolude kohaselt neid lepingu sõlmimise kriteeriume puudutavad asjaolud veelgi olulisemad, kuna hageja pakutud hind oli madalam eduka pakkuja pakutust (vt selle kohta eespool punktis 45 viidatud kohtuotsus VIP Car Solutions vs. parlament, punkt 71).
73. Sellest järeldub, et komisjon ei täitnud oma põhjendamiskohustust nõuetekohaselt osas, milles käesoleval juhul ei vasta 13. juuli 2007. aasta otsuse ja 16. juuli 2007. aasta kirja sisu finantsmääruse artikli 100 lõike 2 ja rakenduseeskirjade artikli 149 nõuetele.
74. Eelnevast tuleneb, et 13. juuli 2007. aasta otsus lükata hageja pakkumus tagasi ja sõlmida hankeleping eduka pakkujaga ei ole piisavalt põhjendatud.
75. Seega tuleb 13. juuli 2007. aasta otsus tühistada, ilma et oleks vaja otsustada teiste väidete üle, mis hageja seoses 2. hankeosaga esitas, ega vajaduse üle nõuda komisjonilt hindamiskomitee aruande esitamist.
Väide, et on tehtud ilmseid hindamisvigu (1. hankeosa)
76. Kuna hagi on põhjendatud osas, milles see puudutab 13. juuli 2007. aasta otsust, siis tuleb ilmsetel hindamisvigadel rajaneva väite uurimisel piirduda 21. mai 2007. aasta otsuse analüüsimisega.
77. Sissejuhatuseks tuleb meenutada, et komisjonil on ulatuslik kaalutlusõigus asjaolude osas, mida tuleb võtta arvesse lepingu sõlmimise otsuse tegemisel hankemenetluses. Üldkohtu tegevus peab piirduma menetlust ja põhjendamiskohustust reguleerivate normide täitmise ja asjaolude sisulise paikapidavuse ning selle kontrollimisega, et tehtud ei oleks ilmset hindamisviga ning et tegemist ei oleks võimu kuritarvitamisega (vt selle kohta Üldkohtu 24. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas T‑145/98: ADT Projekt vs . komisjon, EKL 2000, lk II‑387, punkt 147; 6. juuli 2005. aasta otsus kohtuasjas T‑148/04: TQ3 Travel Solutions Belgium vs.
komisjon, EKL 2005, lk II‑2627, punkt 47; ja 9. septembri 2009. aasta otsus kohtuasjas T‑437/05: Brink’s Security Luxembourg vs.
komisjon, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 193).
78. Käesolevas asjas ilmneb hankedokumentidest, et edukaks tunnistati majanduslikult soodsaim pakkumus vastavalt finantsmääruse artikli 97 lõikele 2.
79. Seega peab eespool osundatud kohtupraktikas seatud piirides kontrollima, kas komisjon tegi ilmseid kaalutlusvigu, hinnates pakkumust erinevate lepingu sõlmimise kriteeriumide alusel.
Lepingu sõlmimise kvalitatiivne kriteerium nr 1 „Hea arusaam tegemisele kuuluvast tööst ja ülesannete täitmiseks välja pakutud metodoloogia asjakohasus”
80. Kõigepealt tuleb meenutada, et hageja pakkumus sai lepingu sõlmimise kvalitatiivse hindamise kriteeriumi nr 1 eest hindeks 16 punkti 30‑st võimalikust. Komisjon põhjendas 29. mai 2007. aasta kirjas seda hinnet asjaoluga, et metodoloogiline lähenemine toimetamisteenuste osutamisele on üldine ning hageja ei mõistnud täielikult ei portaali „Teie Euroopa” kavandatavat sisu ega sihtrühma, pakkudes välja projekti ulatusega kokkusobimatu „uudistekontori” loomise ja viidates niisugustest potentsiaalsetest investoritest koosnevale sihtrühmale, kes näitavad üles huvi seda liiki innovatsiooni vastu, mida portaal „Teie Euroopa” soodustab ja toetab. Ta rõhutab ka, et „kvaliteedi kontrolli” ja „kvaliteedi tagamisega” seotud lähenemine rajaneb „XPR metodoloogial”, mis ei vasta sugugi hankedokumentides sisalduva töökirjeldusega 1. hankeosa kohta. Lõpuks tõi komisjon välja, et ei ole üheselt selge, kas tõlked toimuvad nn „telgkeelte” vahendusel, või tõlgitakse otse.
81. Kõigepealt juhib hageja tähelepanu sellele, et hindamisaruandes olevad positiivsed märkused on vastuolus tema poolt selle lepingu sõlmimise kriteeriumi eest saadud hindega 16 punkti 30‑st. Ta nendib, et ainsa negatiivse märkusena on nimetatud aruandes öeldud, et pakkumuses räägitakse, nagu Euroopa Liidus oleks 11 ametlikku keelt, samas kui siinkohal on tegemist üksnes ilmse tehnilise veaga.
82. Järgnevalt leiab hageja, et pidas täielikult silmas kõiki praeguse portaali sisu tüüpe ja kõiki toimetamisega seotud aspekte ning näitas üles põhjalikku arusaama täitmisele kuuluvatest ülesannetest. Ta lisas, et viitas nimelt omaalgatuslikult sellistele sisutüüpidele, mida portaali praeguses versioonis ei ole, ja eelkõige „flashile”, et näidata oma kogusuutlikkust hallata kõiki kaasaegse portaali sisutüüpe ning võimet kohaneda uute sisudega lepingu täitmise käigus.
83. Hageja heidab komisjonile ette, et viimane pidas tema metodoloogilist lähenemist toimetamise valdkonnale üldiseks, ning viitab sellega seoses ühele dokumendile. Hageja toob välja, et tema pakkumust peeti „kvaliteedi tagamise” ja „kvaliteedi kontrolli” osas „positiivseks” ja „hästi väljaarendatuks”, nii et ta ei mõista, miks komisjon andis talle väga madalad tehnilised hinded. Hageja vaidlustab komisjoni hinnangu, mille kohaselt ei lähe see, et ta otsustas välja pakkuda viidatud „XPR metodoloogia”, kokku viisiga, kuidas 1. hankeosa hankedokumentides on kirjeldatud. Ta väidab, et soovis esitada tervikpildi pakkuja „üldisest filosoofiast” kvaliteedi osas.
84. Hageja vaidlustab komisjoni hinnangu, mille kohaselt tema lähenemine tõlkimise vallas ei ole selge küsimuse osas, kas tõlkimise jaoks kasutatakse telgkeeli. Ta leiab, et seda küsimust tuleb käsitleda mitte pakkumuse tegemise ajal, vaid projekti käigus, lähtuvalt projekti ajalistest parameetritest. Ta lisab, et igal juhul on tõlgid isikud, kelle jaoks sihtkeel on emakeel, ning et ta oli pakkumuses öelnud, et „eelistatud” on otsetõlked. Ta leiab kokkuvõttes, et tema viited telgkeeltele olid seega selged.
85. Esiteks leiab Üldkohus, et hageja on ekslikul seisukohal, et tema pakkumusele lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 1 eest antud hinne 16 punkti 30‑st tuleneb ilmsest hindamisveast. Ühest küljest ei pea hageja väide, et komisjon karistas teda ilmse tehnilise vea eest, nimelt viite eest Euroopa Liidu 11‑le ametlikule keelele, faktiliste asjaolude osas paika. Tegelikult ilmneb 21. mai 2007. aasta otsusest, et komisjon on lihtsalt osutanud selle ilmse tehnilise vea olemasolule, ilma et oleks sellega sidunud hageja jaoks negatiivseid tagajärgi. Teisest küljest tõi komisjon vastupidi hageja väidetele tema pakkumuse juures esile palju negatiivseid asjaolusid, nagu näiteks üldine metodoloogiline lähenemine, sisu ja sihtrühma halb määratlemine, millest annab aimu projekti „Teie Euroopa” ulatusega kokkusobimatu „uudistekontori” loomise ettepanek. Need asjaolud tõendavad, et komisjon ei teinud ilmset hindamisviga, andes hageja pakkumusele lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 1 eest hindeks 16 punkti 30‑st.
86. Teiseks leiab hageja, et talle heideti ebaõigesti ette üldise metodoloogilise lähenemise esitamist ja portaali kavandatava sisu ja sihtrühma valesti määratlemist. Ta väidab, et tegelikult pidas ta täielikult silmas praeguse portaali sisu kõiki tüüpe ja kõiki toimetamisega seotud aspekte, ning viitab sellega seoses oma pakkumuse punktidele 2–5 (lk 634–644) ja punktidele 1–8 (lk 818–865).
87. Üldkohus leiab, et nende argumentidega ei saa siiski nõustuda. Hageja ei tõenda kõigepealt – viidates üksnes pakkumuse eespool viidatud punktidele –, et komisjoni antud hinnang, mille kohaselt tema pakkumuses esitatud metodoloogiline lähenemine on üldine, on ilmselt ekslik. Täpsemalt viitavad esiteks pakkumuse mõned nimetatud punktid portaali temaatilistele tsoonidele (pakkumuse lk 634–636). Teiseks, pakkumuse järgmised punktid (pakkumuse lk 637 ja 638) käsitlevad lähenemist, mille eesmärk on portaali kasutamise lihtsustamine ja mida komisjon pidas muuseas huvitavaks, või kirjeldavad olemasolevat portaali, piirdudes hankedokumentide teksti kordamisega. Kolmandaks, pakkumuse viimased punktid (pakkumuse lk 822–855), millele hageja viitab, kirjeldavad metodoloogilist lähenemist „Work Package 1.1” teenuste üleandmisele.
88. Edasi leiab Üldkohus, et komisjon ei teinud ilmset hindamisviga, kui ta rõhutas, et portaali sisu ei olnud nõuetekohaselt määratletud osas, mis puudutas uusi teenuseid. Tuleb sedastada, et sisu „flash”, millele hageja oma pakkumuses viitab, ei olnud kohandatud portaali eesmärkidega. Vastavalt hankedokumentidest ilmnevale on portaali eesmärk teha kättesaadavaks alaline andmebaas, mille sisu muutub vähe: kõige rohkem kaks korda aastas. Seetõttu on sisu „flash”, mis võimaldab sisu pidevat kohandamist, ilmselgelt mittevajalik ja lisaks ei ole seda hankedokumentides ette nähtud.
89. Samuti märkis komisjon õigesti, et arvestades hageja pakkumuses olevat viidet projekti „Teie Euroopa” ulatusega kokkusobimatule „uudistekontorile” ja „niisugustest potentsiaalsetest […] investoritest koosnevale konkreetsele sihtrühmale, kes näitavad üles huvi seda liiki innovatsiooni vastu, mida portaal „Teie Euroopa” soodustab ja toetab”, ei olnud hageja täielikult aru saanud kõnealuse portaali kavandatavast sisust ega selle sihtrühmast. Selles osas ei saa ka nõustuda hageja argumendiga, mille kohaselt on uute sisude lisamine tema pakkumuse positiivseks küljeks. Õigupoolest, nagu toob esile komisjon, ilma et hageja talle vastu vaidleks, ei märkinud hageja oma pakkumuses selgelt, et ta tegi ettepaneku lisada portaali sisu, mis läheb kaugemale hankedokumentides ettenähtust.
90. Lõpuks ei ole vastuolu väite, mille kohaselt „pakkumuse kogu konteksti on õigesti mõistetud”, ja väite, mille kohaselt „metodoloogiline lähenemine […] on üldine” vahel; need tõdemused tähendavad üksnes seda, et üldiselt mõistis hageja hanke eesmärki õigesti, kuid tema poolt pakutud lähenemine ei olnud küllaldaselt täpne või piisavalt üksikasjalik.
91. Kolmandaks, mis puudutab „kvaliteedi tagamist”, „kvaliteedi kontrolli” ja kasutatud metodoloogiat, siis vaidlustab hageja komisjoni hinnangu, mille kohaselt ei ole hageja valik pakkuda välja viidatud „XPR metodoloogia”, s.o metodoloogia, mis põhineb internetiteenuse arendamisel, vastavuses sellega, kuidas 1. hankeosa on hankedokumentides kirjeldatud. Hageja viitab sellega seoses oma pakkumuse mitmele punktile (punktid 3.4.2–3.4.6, lk 837–842, punktid 2–4, lk 1–33 (lk 495–526), ja V punkt, lk V‑1‑V‑77 (lk 534–610)), milles ta enda väitel täpsustab „kvaliteedi tagamise” ja „kvaliteedi kontrolli” puhul järgitud metodoloogiat seoses toimetamistöödega. Ta rõhutab ka, et „XPR metodoloogiat” on mainitud üksnes tema pakkumuse sisejuhatavas osas, milles esitatakse tervikpilt pakkuja „üldisest filosoofiast” kvaliteedi osas (pakkumuse lk 836).
92. Samas märgib komisjon Üldkohtus õigesti, et „kvaliteedi tagamise” põhimõtete kirjeldus oli üldine ning et punktid, millele hageja viitas, ei vastanud nõutaval määral nõuetele, mis sisaldusid hankedokumendis „WP 1.1 ülesanne 4”, pealkirjaga „Loodud, ajakohastatud ja vastuvõetud sisu kvaliteedi tagamine ja kontroll enne selle portaalis avaldamist”. Tuleb tõdeda, et pelgalt pakkumuse nende lehekülgede lugemise põhjal, millele hageja viitab, selgub, et komisjon ei teinud ilmset hindamisviga, tehes järelduse, et neil lehekülgedel sisalduvad asjaolud on üldised. Sellega seoses tuleb märkida, et hageja on piirdunud üksnes oma pakkumuse eespool loetletud punktidele viitamisega, kuid ei ole esitanud konkreetseid argumente, mis tooksid esile niisuguse ilmse vea olemasolu, mis võiks esineda komisjoni poolt kõnealuse punkti kohta antud hinnangus.
93. Mis lisaks puudutab hageja väidet, et komisjon ei saanud aru, et „XPR metodoloogiat” mainiti sisejuhatavas osas, milles esitatakse tervikpilt pakkuja „üldisest filosoofiast” „kvaliteedi kontrolli” osas, ning see ei olnud otsuselt seotud 1. hankeosa toimetamistööde aspektidega, siis see ei sea kahtluse alla pakkumuse üldisust „kvaliteedi kontrolli” seisukohast. Hageja ei ole ka tõendanud, et komisjon oleks selles osas eiranud hankedokumentide lepingu sõlmimise kvalitatiivset kriteeriumi nr 1. Vastupidi, tuleb asuda seisukohale, et komisjon võis õigustatult tugineda hageja pakkumuse täpsusastmele, mis on oluline asjaolu kõnealuse pakkumuse kvaliteedi hindamisel.
94. Neljandaks vaidleb hageja vastu järeldusele, et ta ei näidanud selgelt, kas tõlked toimuvad läbi nn „telgkeelte” või tehakse need otse. Ta väidab, et ta ei pidanud käsitlema „telgkeele” kasutamise küsimust pakkumuse esitamisel, vaid et seda küsimust pidi analüüsitama projekti käigus. Ta rõhutab, et igal juhul on tõlgid isikud, kelle jaoks sihtkeel on emakeel, ning et ta oli pakkumuses öelnud, et „eelistatud” on otsetõlked.
95. Üldkohus toob sellegipoolest välja, et komisjon tõdes 29. mai 2007. aasta kirjas ebaselguse või isegi vastuolu olemasolu hageja pakkumuses, kuna hageja oli oma pakkumuse leheküljel 873 märkinud, et tõlgid töötavad oma emakeeles, samas kui sama pakkumuse leheküljel 644 on märgitud, et „eelistatud on otsetõlked, olgugi et kaudsete tõlgete tegemine on möödapääsmatu”. Hageja poolt Üldkohtus esitatud argumendid ei sea seda komisjoni tõdemust kahtluse alla. Hageja pakkumuses ei olnud selgelt määratletud, mida hageja pidas silmas viitega oma emakeeles töötavatele tõlkidele. Hageja täpsustas alles Üldkohtus, et seda viidet tuleks mõista nii, et kõnealused tõlgid tõlgivad oma emakeelde kas originaaltekstide alusel või vajadusel selle teksti „telgkeelse” tõlke alusel. Arvestades ebaselget või isegi vastuolulist sõnastust, mida hageja on oma pakkumuses selle küsimuse kohta kasutanud, ei teinud komisjon ilmset hindamisviga, tuues välja, et pakkumuses ei olnud selgelt täpsustatud, „kas tõlgete tegemiseks kasutatakse [telgkeeli], või tõlgitakse otse, kuna pakkumuses ei ole seda mõttekäiku arendatud”.
96. Eelnevat arvestades ei teinud komisjon ilmset viga, hinnates pakkumust lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 1 seisukohalt.
Lepingu sõlmimise kvalitatiivne kriteerium nr 2 „PMQP projekti kvaliteet ja
täielikkus, täpsemalt kvaliteedi tagamise ning kontrollprotseduuride kvaliteet ja täielikkus”
97. Kõigepealt tuleb meenutada, et hageja pakkumus sai lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 2 eest hindeks 7 punkti 10‑st. Seda hinnet põhjendati asjaoluga, et pakkumuses sisaldunud PMQP projekt oli ülesehituse poolest terviklik, kuid pakkumus ei olnud piisavalt konkretiseeritud ning hageja poolt teenuste pakkumuses mainitud materiaalne varustus ja tarkvara ei olnud toimetamistööde jaoks sobivad (1. hankeosa).
98. Hageja väidab esiteks, et PMQP‑s märgitud materjal ja tarkvara on hankedokumentidega kooskõlas. Tema väitel palutakse hankedokumentides pakkujatel esitada PMQP, märkides eelkõige ära „väljundid ja dokumentatsiooni (olgu siis tegemist toodete, materjali, varustuse, tarkvara, aruannete, jälgimisseadmete või muuga)”.
99. Sellegipoolest, nagu on märkinud komisjon, oli PMQP kirjeldus hankedokumentides kolme hankeosa jaoks ühine. Mõistlik on möönda, et kuigi hankedokumentides on loetletud erinevad võimalikud väljundid, sõltub nende väljundite sobivus siiski igast pakkumuses käsitletavast hankeosast.
100. Niisiis märkis komisjon 29. mai 2007. aasta kirjas õigesti, et „[oodati] PMQP suuremat kohandamist, kuna selles käsitletakse ikkagi üleantavat varustust ja tarkvara (vt nt „Üleandmistoimiku” lk 933), mis ei ole 1. hankeosa puhul asjakohased”.
101. Teiseks leiab hageja, et talle heidetakse vääralt ette, et ta ei koostanud ülesannete kirjeldust, vaid üksnes kopeeris need hankedokumentidest. Ta märgib, et kasutas PMQP projekti puhul metodoloogiat ja mudelit, mida ta oli oma koostöös komisjoniga juba kasutanud, kuna asjaomaste lepingute täpsed tingimused ei olnud pakkumuse kirjutamise ajal veel teada.
102. Tuleb siiski sedastada, et hankedokumentide punktis 4.3.8.3 on PMQP määratletud kui projekti esimene väljund ja igale projektile ainuomane. Seega ei ilmne, et komisjon oleks teinud ilmse kaalutlusvea, leides, et hageja ei arendanud välja ülesannete kirjeldust.
103. Seega tuleb asuda seisukohale, et komisjon ei teinud ilmset viga, hinnates hageja pakkumust lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 2 seisukohalt 1. hankeosa jaoks.
Lepingu sõlmimise kvalitatiivne kriteerium nr 3 „Stsenaariumi nr 1 kõikide ülesannete täitmiseks vajaliku pakutud projektikavandamise ning ressursside jagamise kvaliteet”
104. Kõigepealt tuleb meenutada, et hageja pakkumus sai lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 3 eest hindeks 21,667 punkti 30‑st võimalikust. Komisjon märkis 29. mai 2007. aasta kirjas, et stsenaariumi nr 1 ülesannete täitmiseks mõeldud lähenemine ei olnud piisavalt üksikasjalik, ning Leedust saadava sisu „kvaliteedi kontrolli” puhul ei olnud teostatava kontrolli liik ja kontrolli aluseks olevad toimetamise juhtnöörid pakkumuses selgelt märgitud. Lisaks on 29. mai 2007. aasta kirjas märgitud, et lõpparuande esitamiseks ette nähtud 6‑kuuline tähtaeg oli õige, ning et seetõttu oli sama tähtaja nimetamine 52 päeva pikkuseks tõenäoliselt üksnes trükiviga.
105. Esiteks vaidleb hageja vastu järeldusele, et tema lähenemine stsenaariumi nr 1 ülesannete täitmisele ei olnud piisavalt üksikasjalik.
Ta leiab ka, et märkus, mille kohaselt ei olnud pakkumuses selgelt välja toodud viidet toimetamise juhtnööridele ja teostatava „kvaliteedikontrolli” liiki seoses Leedust saadava sisu puhul nõutava kvaliteedikontrolliga, ei ole põhjendatud. Hageja leiab, et järgis täpselt hankedokumente. Selles osas toob hageja välja, et hankedokumentides oli märgitud, et pakkujad pidid esitama üldpakkumuse, milles kirjeldatakse „stsenaariumi nr 1” jaoks välja pakutud lahendust ja millele on lisatud maksimaalselt neljaleheküljeline dokument, mis käsitleb nii erinevaid täitmisele kuuluvaid ülesandeid, iga ülesande täitmiseks valitud lähenemist kui ka kõnealuse lähenemise lühikirjeldust. Hankedokumentides oli täpsustatud, et erilist tähelepanu pööratakse lõppväljunditele. Hageja teeb sellest järelduse, et hankedokumendid ei nõudnud „väga üksikasjalikke” selgitusi. Lisaks leiab hageja, et esitas oma lähenemise „kvaliteedijuhtimise” jaoks ja erinevad kontrollprotseduurid oma pakkumuse erinevates punktides, eelkõige pakkumuse lehekülgedel 830 ja 831.
106. Sellegipoolest ei ilmne hageja mõttearendustest, et komisjon oleks teinud ilmse vea. Hageja viitab pakkumuse teistele osadele, eelkõige selle lehekülgedele 830 ja 831, et tõendada, et ta on järginud hankedokumente. Sellele vaatamata ei esita ta ühtegi konkreetset asjaolu, mis võiks tõendada ilmse vea olemasolu komisjoni hinnangus.
107. Nagu rõhutab komisjon, ilmneb hageja pakkumuse hindamisest lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 1 seisukohalt, et toimetamistöödega seotud teenuste üleandmiseks välja pakutud metodoloogilist lähenemist peeti üldiseks. Neil asjaoludel sai komisjon põhjendatult leida, et toimetamistöödega seotud teenuste üleandmiseks välja pakutud metodoloogilise lähenemise üldisus kajastub ka stsenaariumi nr 1 ülesannete täitmisega seotud lahenduses. Niisiis sai komisjon ilma ilmset kaalutlusviga tegemata leida, et stsenaarium nr 1 ei olnud lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 3 seisukohalt väga üksikasjalik.
108. Teiseks väidab hageja, et tema pakkumuses mainitud teabe puhul, et üleandmise tähtaeg on 52 päeva, on tegemist trükiveaga, mis ei oleks tohtinud mõjutada lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi eest antud hinnet.
109. 21. mai 2007. aasta otsusest ilmneb siiski, et komisjon märkis ära, et 52‑päevase üleandmistähtaja mainimise puhul on tõenäoliselt tegemist trükiveaga. Miski ei võimalda teha järeldust, et hagejat sel põhjusel karistati. Seega ei ole selles osas tõendatud ilmse hindamisvea olemasolu.
110. Neil eeltoodud põhjustel tuleb tagasi lükata hageja väide, mis puudutab komisjoni poolt väidetavalt tehtud viga hageja pakkumuse hindamisel lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 3 seisukohast.
Lepingu sõlmimise kvalitatiivne kriteerium nr 4 „Stsenaariumi nr 2 kõikide ülesannete täitmiseks vajaliku pakutud projektikavandamise ning ressursside jagamise kvaliteet”
111. Kõigepealt tuleb meenutada, et hageja pakkumus sai kvalitatiivse hindamise kriteeriumi nr 4 eest hindeks 14 punkti 30‑st võimalikust. Vaidlustatud otsusest ilmneb, et hageja lähenemist „Work Package 1.2.” stsenaariumiga (edaspidi „stsenaarium nr 2”) seotud ülesannete täitmisele peeti põhilähenemiseks. Vaidlustatud otsuses on ka märgitud, et hankedokumendid annavad „Work Package 1.1.” stsenaariumi (edaspidi „stsenaarium nr 1”) ja stsenaariumi nr 2 „vahelise seose” määratluse, kuid pakkumus seda asjaolu ei kajasta. Vaidlustatud otsuses on rõhutatud, et hageja lähtus ekslikust eeldusest, et kõik dokumendid saadakse kätte ühel teatud ajahetkel, samas kui selline eeldus ei ole kooskõlas stsenaariumiga nr 1 ja ei võtta arvesse tõlgete tegemiseks vajaminevat aega.
112. Tuleb täpsustada, et hankedokumentide kohaselt on stsenaarium nr 1 toimetamistöö. Stsenaariumi nr 1 jaoks ette nähtud ülesanded seisnevad peamiselt kohustuses koostada, ajakohastada ja täiustada erinevaid kirjeldavaid faile ning lingikogu Euroopa tasandi teemade sisu kohta (ülesanne 1) ja liikmesriikide saadetud erinevaid kirjeldavaid faile ja lingikogu (ülesanne 2). Stsenaarium nr 2 vastab stsenaariumis nr 1 kirjeldatud sisude tõlketöödele. Täpsemalt näeb stsenaarium nr 2 ette kaks järgmist ülesannet: niisuguste erinevate kirjeldavate failide ja kirjeldatud linkide tõlkimine, mis puudutavad esiteks Euroopa tasandi teemade sisu, ja teiseks liikmesriikide saadetud failide ja linkide sisu.
113. Esiteks vaidlustab hageja hinnangu, mille kohaselt tegevuste (ajakava) strukturaalne osadeks jaotamine oli üldine. Ta väidab, et tööde strukturaalne osadeks jaotamine oli üksnes visand tegemisele kuuluvatest töödest, ning et need tööd olid juba üksikasjalikult esitatud tema pakkumuse punktides 2 (lk 1047 ja 1048) ja 3 (lk 1049 ja 1050). Ta lisab veel, et kõnealused ülesanded esitati täielikult punktis, mis vastab lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 1 all käsitletud metodoloogilist lähenemist puudutavale dokumendile (pakkumuse 886–890).
114. Pakkumuse hindamisel lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 4 seisukohalt ei paista olevat tehtud mingit ilmset viga. Nii nagu rõhutab komisjon, hinnati pakkumust lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 4 seisukohalt. Hinnang ei puuduta seega täitmisele kuuluvaid ülesandeid, vaid nende kavandamist. Hageja ei ole esitanud ühtegi tõendit, mis seaks kahtluse alla asjaolu, et täitmisele kuluvaid ülesandeid puudutav teave, mis pakkumuses sisaldus, oli üldine.
115. Teiseks rõhutab hageja, et tema pakkumus ei sisalda sõnaselget eeldust, et kõik dokumendid saadetakse üheaegselt. Ta toob ka esile, et hankedokumentides ei ole märgitud dokumentide esitamise tähtaega.
116. Kohus leiab sellegipoolest, et arvestades hankedokumentides ettenähtut (vt eespool punkt 112) ei saa hageja tõsiselt kahtluse alla panna asjaolu, et stsenaarium nr 1 kirjeldab sisu, mis tuleb luua või ajakohastada, ja stsenaarium nr 2 käsitleb selle sisu tõlkimist. Nende kahe stsenaariumi vaheline seos on ilmne ning rajaneb loogiliselt stsenaariumi nr 2 nõuetel. Seega tuleb asuda seisukohale, et kaalutlusi, mis on seotud sisude vastuvõtmisega ja nende tõlkimiseks vajaliku ajaga, tuleb hinnata stsenaariumi nr 1 ja stsenaariumi nr 2 vahelise seose kontekstis.
117. Tuleb sedastada, et dokumentide vastuvõtmise hetke osas ei tee hageja pakkumus vahet kahe tõlkimisele kuuluva sisutüübi vahel (nende, mis on määratletud ülesandes 1, ja nende, mis on ette nähtud ülesandes 2, vahel).
118. Komisjon rõhutab sellega seoses õigesti, et vastupidi hageja poolt väidetule ei lähtu vahetegemine nende kahte tüüpi sisude vahel mitte tundmatust hindamiskriteeriumist, vaid selle puhul on tegemist hankedokumentide punktis 4.4.1.2 sisalduva ettekirjutusega.
119. Selles osas, mis puudutab sisude tõlkimiseks vajalikku aega, tuleb sarnaselt komisjoniga nentida, et hageja poolt oma pakkumuse punktis 2.3 (lk 1040) märgitud üleandmise tähtaeg „T0+51 tööpäeva” ei lähe kokku stsenaariumiga nr 1, milles hageja näeb ette, et tõlkimiseks vajalik päevade koguarv on 55, s.o 30 päeva Euroopa tasandi sisude („WU 4.1”) tõlkeks, ja 25 päeva liikmesriikidest pärinevate sisude („WU 4.2”) tõlkeks (lk 1032).
120. Seetõttu tuleb asuda seisukohale, et komisjon ei teinud ilmset viga, hinnates pakkumust lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi nr 4 seisukohalt.
121. Kõigist eelnenud kaalutlustest tuleneb, et pakkumuse hindamisel kõigi nelja lepingu sõlmimise kvalitatiivse kriteeriumi seisukohalt ei tehtud ilmseid vigu. Seetõttu tuleb käsitletav väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.
Väide, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet ja läbipaistvuse tagamise kohustust
122. Kuna hagi on põhjendatud osas, mis puudutab 13. juuli 2007. aasta otsust, siis tuleb võrdse kohtlemise põhimõtte ja läbipaistvuse tagamise kohustuse rikkumisest tulenevat väidet analüüsida niivõrd, kui see puudutab 21. mai 2007. aasta otsust.
Poolte argumendid
123. Hageja väidab, et rikutud on võrdse kohtlemise põhimõtet ja läbipaistvuse tagamise kohustust.
124. Kõigepealt märgib hageja, et talle oleks pidanud esitatama nii hindamisaruande kui ka edukaks tunnistatud pakkuja pakkumuse täielikud koopiad, et võimaldada ta mõista 21. mai 2007. aasta otsust. Ta juhib sellega seoses tähelepanu asjaolule, et ta palus sõnaselgelt komisjoni esitada talle need dokumendid, ja et komisjon keeldus. Järgmiseks väidab hageja, et komisjon ei uurinud pakkumust nõuetekohaselt, lükates selle tagasi ebaõige tõlgenduse põhjal. Lisaks leiab hageja, et tal ei olnud võimalik teada saada kõiki hindamiskriteeriume, mida komisjon kohaldas. Lõpuks toob ta välja, et komisjon kasutas kriteeriume, mida hankedokumentides ei ole mainitud.
125. Komisjon vaidleb hageja argumentidele vastu ja nõuab, et hageja väide lükataks tagasi.
Üldkohtu hinnang
126. Võrdse kohtlemise põhimõttest ja läbipaistvuse tagamise kohustuse rikkumisest tulenevad väited tuleb tagasi lükata.
127. Esiteks tugineb hageja ebaõigesti asjaolule, et talle ei edastatud hindamiskomitee aruannet ja koopiat edukaks tunnistatud pakkuja pakkumusest. Tegelikult ei tähendanud komisjonil lasuv põhjendamiskohustus, et ta peaks need dokumendid edastama. Finantsmääruse artikli 100 lõige 2 näeb üksnes ette, et hankija teeb kirjaliku taotluse alusel teatavaks eduka pakkumuse tunnused ja suhtelised eelised ning eduka pakkuja 15 päeva jooksul alates kirjaliku taotluse saamist (vt selle kohta Üldkohtu 12. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas T‑250/05: Evropaïki Dynamiki vs. komisjon, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 113; vt analoogia alusel Üldkohtu 8. mai 1996. aasta otsus kohtuasjas T‑19/95: Adia interim vs. komisjon, EKL 1996, lk II‑321, punkt 31).
128. Edasi leiab hageja vääralt, et võrdse kohtlemise põhimõtet ja läbipaistvuse tagamise kohustust rikuti põhjusel, et komisjon ei uurinud pakkumust nõuetekohaselt, lükates selle tagasi ebaõige tõlgenduse põhjal. See argumentatsioon on sisuliselt identne argumentatsiooniga, mida hageja arendas väite raames, mis tulenes komisjoni poolt väidetavalt tehtud ilmsetest hindamisvigadest. Hageja ei viita iseenesest mingile tema suhtes toimepandud diskrimineerimisele ja seda mitte üheski menetlusetapis. Seevastu komisjon toob välja arvukalt objektiivseid põhjusi, mis õigustavad tema valikut mitte sõlmida hankeleping hagejaga.
129. Lisaks on hageja argument, et tal ei olnud võimalik teada saada kõiki hindamiskriteeriume, esitatud üldiselt ja ebatäpselt. Veelgi enam, komisjoni 29. mai 2007. aasta kirjale lisatud hindamisaruande väljavõttest ilmneb, et hageja pakkumust hinnati üksnes nende lepingu sõlmimise kvalitatiivsete kriteeriumide seisukohalt, mida on mainitud hankedokumentides. Seetõttu tuleb käsitletav argument tagasi lükata.
130. Lõpuks tuleb samal põhjusel tagasi lükata hageja argument, et komisjon kasutas kriteeriume, mida hankedokumentides ei ole mainitud.
131. Kuna ükski hageja argument ei ole põhjendatud, tuleb käsitletav hagi rahuldamata jätta osas, milles sellega nõutakse, et kohus tühistaks 21. mai 2007. aasta otsuse lükata tagasi hageja pakkumus 1. hankeosale ja tunnistada edukaks teine pakkuja.
2. Hüvitisenõue
Poolte argumendid
132. Hageja nõuab, et komisjonilt mõistetaks tema kasuks välja hüvitis summas 750 000 eurot 21. mai 2007. aasta otsusega tekitatud kahju eest, ja summas 400 000 eurot 13. juuli 2007. aasta otsusega tekitatud kahju eest. Ta viitab sellega seoses EÜ artiklitele 235 ja 288.
133. Esiteks väidab hageja, et nõutavad summad vastavad tulule, mis ta oleks kahe hanke eest saanud, kui lepingud oleks sõlmitud temaga. Teiseks väidab ta, et on tühistamisnõude raames tõendanud, et komisjon on toime pannud isikutele õigusi andva kõrgemalseisva õigusnormi tõsise ja piisavalt selge rikkumise.
134. Komisjon nõuab eelkõige, et lepinguvälise vastutuse hagi tunnistataks vastuvõetamatuks, ja teise võimalusena, et see hagi jäetaks rahuldamata kui ilmselgelt põhjendamatu.
Üldkohtu hinnang
135. Sissejuhatuseks tuleb täpsustada, milline on selle väidetava kahju ulatus, millele hageja oma kirjutistes viitab. Hageja viitab esimese kahjuliigina raamlepingute kaotusele. Seejärel viitab ta oma hagi punktis 99 Üldkohtu 17. märtsi 2005. aasta otsuses kohtuasjas T‑160/03: AFCon Management Consultants jt vs. komisjon (EKL 2005, lk II‑981, punkt 102) olevatele kaalutlustele, mis puudutavad hankemenetluses osalemisega seotud kuludele vastava kahju hüvitamist. Sellele vaatamata rõhutab hageja oma repliigi punktis 52 ühemõtteliselt, et ta ei nõua kahjuhüvitist hankemenetluses osalemisega tekkinud kulude eest.
136. Sellegipoolest tuleb asuda seisukohale, et ainus kahjuliik, millele hageja viitab ja mille eest ta hüvitist nõuab, on raamlepingute kaotus.
137. Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale on ühenduse organite õigusvastase tegevuse puhul EÜ artikli 288 teise lõigu tähenduses ühenduse lepinguvälise vastutuse tekkimise eelduseks see, et samal ajal on täidetud teatavad tingimused: institutsioonidele etteheidetava tegevuse õigusvastasus, kahju tekkimine ning põhjuslik seos selle tegevuse ja viidatud kahju vahel (Üldkohtu 11. juuli 1996. aasta otsus kohtuasjas T‑175/94: International Procurement Services vs . komisjon, EKL 1996, lk II‑729, punkt 44; 16. oktoobri 1996. aasta otsus kohtuasjas T‑336/94: Efisol vs . komisjon, EKL 1996, lk II‑1343, punkt 30; ja 11. juuli 1997. aasta otsus kohtuasjas T‑267/94: Oleifici Italiani vs . komisjon, EKL 1997, lk II‑1239, punkt 20). Kui üks neist tingimustest on täitmata, tuleb hagi jätta tervikuna rahuldamata, ilma et oleks vaja uurida muid tingimusi (vt selle kohta Euroopa Kohtu 15. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjas C‑146/91: KYDEP vs.
nõukogu ja komisjon, EKL 1994, lk I‑4199, punkt 81).
138. Nendest kaalutlustest lähtuvalt tuleb kontrollida, kas komisjoni lepinguvälise vastutuse tingimused on täidetud.
139. Mis esiteks puudutab hüvitisenõuet 21. mai 2007. aasta otsusega väidetavalt tekitatud kahju eest, siis ilmneb kaalutlustest, mis on esitatud seoses tühistamisnõudega, et hageja ei ole esitanud tõendeid komisjoni õigusvastase tegevuse kohta. Üldkohus analüüsis kõiki argumente, mis hageja esitas 21. mai 2007. aasta otsuse õigusvastasuse tõendamiseks, ja lükkas need tagasi.
140. Samas ilmneb eespool viidatud kohtupraktikast (vt eespool punkt 137), et ainult ühe komisjoni lepinguvälise vastutuse tekkimise tingimuse täitmatajätmine võimaldab teha järelduse, et see vastutus puudub.
141. Sellest järeldub, et hüvitisenõue 21. mai 2007. aasta otsusega väidetavalt tekitatud kahju hüvitamiseks tuleb põhjendamatuse tõttu rahuldamata jätta, ilma et oleks vaja otsustada selle nõude vastuvõetavuse üle.
142. Teiseks tuleb analüüsida kahju hüvitamise nõuet, mis rajaneb 13. juuli 2007. aasta otsuse vastuvõtmise tõttu komisjonil tekkinud lepinguvälisel vastutusel.
143. Selles osas tuleb sedastada, et kahju hüvitamise nõude aluseks on samad väited, mis on esitatud 13. juuli 2007. aasta otsuse tühistamise nõude alusena. Kohus on selle nõude analüüsimisel juba leidnud, et 13. juuli 2007. aasta otsus ei ole piisavalt põhjendatud ja tuleb seetõttu tühistada.
144. Sellele vaatamata tuleb märkida, et isegi kui komisjon ei põhjendanud 13. juuli 2007. aasta otsust piisavalt, ei tähenda see siiski, et lepingu sõlmimine edukaks tunnistatud pakkujaga kujutab endast viga, või et esineks põhjuslik seos selle asjaolu ja hageja poolt viidatud kahju vahel (vt selle kohta Üldkohtu 25. veebruari 2003. aasta otsus kohtuasjas T‑4/01: Renco vs. nõukogu, EKL 2003, lk II‑171, punkt 89). Miski ei võimalda teha järeldust, et komisjon oleks sõlminud vaidlusaluse hankelepingu hagejaga, kui 13. juuli 2007. aasta otsus oleks olnud piisavalt põhjendatud.
145. Sellest järeldub, et nõue 13. juuli 2007. aasta otsusega väidetavalt tekitatud kahju hüvitamiseks tuleb jätta rahuldamata osas, milles see rajaneb nimetatud otsuse põhjendamatusel, ilma et oleks vaja otsustada käsitletava nõude vastuvõetavuse üle.
146. Osas, milles seesama nõue rajaneb teistel väidetel, mida tühistamisnõude raames ei analüüsitud, on see ennatlik ja tuleb sel põhjusel tagasi lükata (vt selle kohta Üldkohtu 18. mai 1995. aasta otsus kohtuasjas T‑478/93: Wafer Zoo vs. komisjon, EKl 1995, lk II‑1479, punktid 49 ja 50, ning 15. detsembri 1999. aasta otsus kohtuasjas T‑300/97: Latino vs. komisjon, EKL AT 1999, lk  I‑A‑259 ja II‑1263, punktid 95 ja 101). Kuna 13. juuli 2007. aasta otsus ei ole piisavalt põhjendatud, siis ei saa Üldkohus analüüsida, kas see on tehtud ilmse hindamisvea tõttu või võrdse kohtlemise põhimõtte ja läbipaistvuse tagamise kohustuse rikkumise tõttu, nagu seda väidab hageja. Neil väidetel põhinevat tühistamisnõuet saab praegusel juhul analüüsida üksnes selle otsuste põhjenduste alusel, millega asendatakse 13. juuli 2007. aasta otsus pärast viimase tühistamist Üldkohtu poolt.
147. Sellest järeldub, et hüvitisenõue tuleb tervikuna rahuldamata jätta.
148. Ilma et oleks vaja otsustada vastuvõetamatuse väite üle, mille komisjon esitas hageja poolt kohtuistungil esitatud finantsauditi aruande vastu, ning selle dokumendi asjakohasuse üle, nagu ka komisjoni poolt hagejale saadetud e‑kirja ja hageja poolt kohtuistungil esitatud dokumendi, mis sisaldab üht teist hanketeadet, asjakohasuse üle, võib asuda seisukohale, et need dokumendid ei oma vaidluse lahenduse seisukohalt tähtsust. Üldkohus ei ole neid dokumente käesoleva kohtuotsuse puhul seega arvestanud (vt selle kohta Üldkohtu 29. oktoobri 1998. aasta otsus kohtuasjas T‑13/96: TEAM vs. komisjon, EKL 1998, lk II‑4073, punkt 79).
Kohtukulud
149. Üldkohtu kodukorra artikli 87 lõike 3 alusel võib Üldkohus määrata kulude jaotuse või jätta kummagi poole kohtukulud tema enda kanda, kui osa nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks.
150. Kuna hagi rahuldatakse osaliselt, otsustab Üldkohus asjaolusid õiglaselt hinnates jätta 50% hageja kohtukuludest tema enda kanda ja mõista temalt välja 50% komisjoni kohtukuludest, samas kui komisjon kannab 50% enda kohtukuludest ja 50% hageja kohtukuludest.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (viies koda)
otsustab:
1. Tühistada komisjoni 13. juuli 2007. aasta otsus lükata tagasi Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE pakkumus, mille ta oli esitanud hankemenetluses ENTR/05/078 2. hankeosa (infrastruktuuri haldamine) portaali „Teie Euroopa” haldus- ja hooldustööde jaoks, ja sõlmida hankeleping teise pakkujaga.
2. Jätta tühistamisnõue ülejäänud osas rahuldamata.
3. Jätta hüvitisenõue rahuldamata.
4. Jätta 50% Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikise kohtukuludest tema enda kanda ja mõista temalt välja 50% Euroopa Komisjoni kohtukuludest; jätta 50% Euroopa Komisjoni kohtukuludest tema enda kanda ja mõista temalt välja 50% Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikise kohtukuludest.