62020CO0375_INF
Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 13 octombrie 2021 –Liberty Seguros
(Cauza C‑375/20) (
1
)
„Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Asigurarea obligatorie de răspundere civilă auto – Directiva 2009/103/CE – Contract de asigurare încheiat pe baza unor declarații false – Transport internațional de persoane și de mărfuri fără autorizație – Nulitatea contratului de asigurare – Opozabilitate față de terții victime și față de organismul responsabil cu despăgubirea victimelor”
1.
Apropierea legislațiilor – Asigurarea de răspundere civilă auto – Obligații ale statelor membre – Obligația generală de asigurare a vehiculelor care provin în mod obișnuit de pe teritoriul lor – Conținut – Limite
[Directiva 2009/103 a Parlamentului European și a Consiliului, considerentele (1), (2) și (20) și art. 3]
(a se vedea punctele 54-57)
2.
Apropierea legislațiilor – Asigurarea de răspundere civilă auto – Întinderea garanției în favoarea terților furnizate de asigurarea obligatorie – Clauze de excludere – Conținut – Limite – Obligație de interpretare strictă
[Directiva 2009/103 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 3, primul paragraf și art. 13 alin. (1) primul și al doilea paragraf]
(a se vedea punctele 58-63)
3.
Apropierea legislațiilor – Asigurarea de răspundere civilă auto – Întinderea garanției în favoarea terților furnizate de asigurarea obligatorie – Reglementare națională care prevede opozabilitatea față de terții victime a nulității contractelor de asigurare încheiate pe baza unor declarații false ale asiguratului – Transport internațional de persoane și de mărfuri fără autorizație – Inadmisibilitate
[Directiva 2009/103 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 3, primul paragraf și art. 13 alin. (1) și (2)]
(a se vedea punctele 64-68, 70 și 71 și dispozitivul)
4.
Apropierea legislațiilor – Asigurarea de răspundere civilă auto – Directiva 2009/103 – Intervenția organismului care garantează despăgubirea victimelor accidentelor rutiere – Condiții – Limite
[Directiva 2009/103 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 3 și art. 10 alin. (1)]
(a se vedea punctul 69)
Dispozitivul
Articolul 3 primul paragraf și articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2009/103/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind asigurarea de răspundere auto și controlul obligației de asigurare a acestei răspunderi trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care ar avea ca efect opozabilitatea, față de terții victime ale unui accident auto, a nulității unui contract de asigurare de răspundere civilă auto, atunci când nulitatea respectivă rezultă din împrejurarea din desfășurarea, de către titularul poliței de asigurare, a unei activități internaționale de transport internațional fără autorizație și din omisiuni sau din false declarații ale acestuia față de societatea de asigurare la momentul încheierii contractului respectiv, chiar și atunci când terții victime sunt pasageri cărora această lipsă de autorizație nu le putea fi necunoscută.
(
1
)	JO C 348, 19.10.2020.