Acțiune introdusă la 18 decembrie 2014 - Zoofachhandel și alții/Comisia
(Cauza T-817/14)
Limba de procedură: germana
Părțile
Reclamante: Zoofachhandel Züpke GmbH (Wesel, Germania), Zoohaus Bürstadt, Helmut Ofenloch GmbH & Co. KG (Bürstadt, Germania), Zoofachgeschäft - Vogelgroßhandel Import-Export Heinz Marche (Heinsberg, Germania), Rita Bürgel (Uthleben, Germania), Norbert Kas (Altenbeken, Germania) (reprezentant: C. Correll, avocat)
Pârâtă: Comisia Europeană
Concluziile
Reclamantele solicită Tribunalului:
Obligarea pârâtei la repararea prejudiciului suferit de reclamante de la 1 ianuarie 2010 până în prezent ca urmare a adoptării interdicției importului în UE de păsări capturate în sălbăticie, valabilă practic pe scară mondială, cuprinsă în Regulamentul (CE) nr. 318/2007 (JO L 84, p. 7) din 23 martie 2007 și/sau în Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 139/2013 (JO L 47, p. 1) din 7 ianuarie 2013;
obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, precum și a cheltuielilor extrajudiciare.
Motivele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamantele invocă în primul rând că, prin menținerea, fără o critică adecvată, a interdicției de import în întinderea sa geografică deosebit de extinsă, Comisia ar fi încălcat libertatea de a desfășura o activitate economică și – parțial – dreptul de proprietate, de care dispun reclamantele. Această interdicție nu ar putea, ținând seama în orice caz de cunoștințele științifice existente din anul 2010, să fie justificată de considerații de ordin superior, precum protecția sănătății.În al doilea rând, reclamantele consideră că, prin menținerea interdicției de import, Comisia ar fi încălcat principiul proporționalității, precum și principiile lucrului diligent întrucât nu a luat în considerare suficient nici stadiul actual al datelor, nici stadiul actual al cunoștințelor științifice. Interdicția la scară mondială a importului de păsări sălbatice ar fi în continuare bazat pe cunoștințe și prezumții din anul 2005, când așa-numita gripă aviară s-a răspândit prima dată în Europa din Asia și când trebuia gestionată rapid. Potrivit reclamantelor, datele colectate în anii următori nu ar mai justifica, în orice caz din anul 2010, această interdicție de import atât de extinsă geografic. În plus, între timp ar fi trebuit preconizate și în mod nece
sar luate în considerare alte mijloace mai eficiente și în mod vădit mai puțin constrângătoare pentru reclamante, precum o monitorizare coerentă a păsărilor migratoare.În al treilea rând, reclamantele arată că ar fi suferit un prejudiciu real și cert și că ar exista o legătură de cauzalitate între acest prejudiciu și conduita ilicită a Comisiei.