62021CO0307
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА СЪДА (осми състав)
27 септември 2022 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Въздушен транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отмяна или голямо закъснение на полета — Член 5, параграф 1, буква в) — Право на обезщетение при отмяна на полет — Договор за превоз, сключен с посредничеството на онлайн пътнически агент — Информация за отмяната на полета посредством автоматично генериран от пътническия агент електронен адрес — Липса на действително уведомяване на пътника“
По дело C‑307/21
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Landgericht Kleve (Областен съд Клеве, Германия) с акт от 25 март 2021 г., постъпил в Съда на 14 май 2021 г., в рамките на производство по дело
AB и др.
срещу
Ryanair DAC,
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: N. Jääskinen, председател на състава, M. Safjan (докладчик) и N. Piçarra, съдии,
генерален адвокат: P. Pikamäe,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид изложеното в писмената фаза на производството,
като има предвид становищата, представени:
–
за AB и др., от C. Jansen, Rechtsanwalt,
–
за Ryanair DAC, от S. Hensel, Rechtsanwältin,
–
за Европейската комисия, от G. Braun, K. Simonsson и G. Wilms, в качеството на представители,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, да се произнесе с мотивирано определение в съответствие с член 99 от Процедурния правилник на Съда,
постанови настоящото
Определение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 5, параграф 1, буква в) и на член 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между AB и няколко други пътници, от една страна, и въздушния превозвач Ryanair DAC по повод на отказа на последния да изплати на тези пътници обезщетение вследствие на отмяната на техния полет.
Правна уредба
3
Съображения 1, 7 и 12 от Регламент № 261/2004 гласят:
„(1)
Действия на [Европейския съюз] в областта на въздушния транспорт следва да целят, наред с други неща, гарантирането на високо равнище на защита на пътниците. Освен това, по принцип следва да се отчитат изцяло изискванията за защита на клиента.
[…]
(7)
За да се гарантира ефективно прилагане на настоящия регламент, задълженията, които той предвижда, следва да се поемат от опериращия въздушен превозвач, който извършва или има намерение да извърши полет, независимо от това дали със собствен самолет, на сух или мокър лизинг, или на друга база.
[…]
(12)
Безпокойството и неудобството на пътниците, причинени от отмяна на полети, следва също да се намали. Това следва да се постигне, като се убедят превозвачите да информират пътниците за отменени полети преди времето на отлитане по разписание и, освен това, да им предложат разумно премаршрутиране, така че пътниците да могат да уредят нещата по друг начин. Ако не успеят да направят това, въздушните превозвачи следва да компенсират пътниците, освен когато отмяната става в извънредни обстоятелства, които [не биха] могли да бъдат избегнати [дори] при вземане на [всички] разумни мерки“.
4
Член 2 от този регламент, озаглавен „Определения“, предвижда:
„За целите на настоящия регламент:
[…]
б)
„опериращ въздушен превозвач“ означава въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълнява полет съгласно договор с пътник или от името на друго лице, юридическо или физическо, имащо договор с този пътник;
[…]“.
5
Член 3 от посочения регламент, озаглавен „Приложно поле“, предвижда в параграф 5:
„Настоящият регламент се прилага за всеки опериращ въздушен превозвач, предоставящ транспорт на пътниците, обхванати от параграфи 1 и 2. В случаите, когато опериращ въздушен превозвач, който няма никакъв договор с пътника, изпълнява задължения съгласно настоящия регламент, се счита, че той върши това от името на лицето, което има договор с този пътник“.
6
Член 5 от същия регламент, озаглавен „Отмяна“, предвижда в параграфи 1 и 4:
„1.   При отмяна на полет съответните пътници:
[…]
в)
имат право на обезщетение от опериращия въздушен превозвач по член 7, освен ако не са:
i)
информирани за отмяната минимум две седмици преди началото на полета по разписание; или
[…]
4.   Тежестта на доказване във връзка с въпроса дали и кога пътникът е бил информиран за отмяната на полета лежи върху опериращия въздушен превозвач“.
7
Член 7 от Регламент № 261/2004, озаглавен „Право на обезщетение“, гласи в параграф 1:
„При прилагането на този член пътниците получават обезщетение, възлизащо на:
[…]
б)
400 EUR за всички полети на територията на Общността над 1500 километра и за всички други полети между 1500 и 3500 километра;
[…]“.
8
Член 13 от същия регламент е озаглавен „Право на поправяне на вредите“ и гласи:
„В случаите, когато опериращ въздушен превозвач плаща обезщетение или изпълнява други задължения, произтичащи от настоящия регламент, нито една разпоредба от този регламент не може да се тълкува като ограничаваща неговото право да търси обезщетение от всяко лице, в това число и трети лица, в съответствие с приложимото законодателство. По-специално, настоящият регламент по никакъв начин не ограничава опериращия въздушен превозвач да търси възстановяване от туроператор или друго лице, с което опериращият въздушен превозвач има договор. По същия начин, нито една разпоредба от този регламент не може да се тълкува като ограничаваща правото на туроператор или трето лице, различно от пътника, с когото опериращ въздушен превозвач има договор, да търси възстановяване или обезщетение от опериращия въздушен превозвач в съответствие с приложимото законодателство“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
9
AB и другите ищци в главното производство предявяват срещу Ryanair — опериращия въздушен превозвач, иск за обезщетение в размер на 400 EUR за всеки от тях, заедно с лихвите, на основание на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент № 261/2004 поради отмяната на полета им, извършван от този въздушен превозвач.
10
Тези ищци са направили резервация при посочения превозвач чрез пътническия агент kiwi.com за полет, предвиден за 6 април 2019 г. от Дюселдорф-Везе (Германия) до Танжер (Мароко).
11
По време на резервацията на въздушния превозвач е съобщен телефонен номер и електронен адрес, до който посочените ищци нямат достъп и който вероятно е автоматично генериран от пътническия агент kiwi.com. Именно на този адрес опериращият въздушен превозвач изпраща на 14 декември 2018 г. електронно съобщение, в което посочва, че резервираният от същите ищци полет е отменен.
12
В първоинстанционното производство ищците в главното производство твърдят, че при резервацията са посочили собствения си електронен адрес, както и телефонен номер. Те не знаят, че пътническият агент е съобщил на опериращия въздушен превозвач друг електронен адрес.
13
Тъй като пътническият агент не препраща никакво съобщение от опериращия въздушен превозвач, тези ищци научават, че полетът им е отменен, едва на 5 април 2019 г., когато се опитват да се регистрират онлайн.
14
С решение от 29 юли 2020 г. Amtsgericht Geldern (Районен съд Гелдърн, Германия) отхвърля иска на посочените ищци, с мотива че опериращият въздушен превозвач е изпълнил в достатъчна степен задължението си за предоставяне на информация по член 5, параграф 1, буква в), подточка i) от Регламент № 261/2004, когато изпраща информацията за отмяната на полета на електронния адрес, предоставен по време на резервацията.
15
Тъй като ищците в главното производство обжалват това решение пред Landgericht Kleve (Областен съд Клеве, Германия) — запитващата юрисдикция, последната иска да се установи дали в случай като разглеждания в главното производство опериращият въздушен превозвач е изпълнил задължението си за предоставяне на информация по Регламент № 261/2004. По-специално тази юрисдикция иска да се установи дали, за да изпълни условията, посочени в член 5, параграф 1 от този регламент, е релевантен въпросът дали въздушният превозвач е знаел за присъствието на посредник, или тази разпоредба по-скоро предвижда своеобразна обективна отговорност за въздушния превозвач.
16
При тези обстоятелства Landgericht Kleve (Областен съд Клеве) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 5, параграф 1, буква в) и член 7 от [Регламент № 261/2004] да се тълкуват в смисъл, че опериращият въздушен превозвач е длъжен да плати обезщетение и при отмяна на полет, за която пътникът не е бил уведомен най-малко две седмици преди началото на полета по разписание, когато въздушният превозвач е изпратил информацията своевременно, преди изтичането на двете седмици, на единствения електронен адрес, който му е бил съобщен в рамките на резервацията, без обаче да знае, че резервацията е била извършена чрез посредник, съответно чрез неговата интернет платформа, и че чрез съобщения от платформата за резервации електронен адрес може да се осъществи връзка най-много с пътническия агент, но не и пряко с пътника?“.
По преюдициалния въпрос
17
Съгласно член 99 от Процедурния правилник на Съда, когато отговорът на поставения преюдициален въпрос се налага недвусмислено от съдебната практика или отговорът на преюдициалния въпрос не оставя място за разумно съмнение, Съдът може във всеки един момент да се произнесе с мотивирано определение по предложение на съдията докладчик и след изслушване на генералния адвокат.
18
Посочената разпоредба следва да се приложи по настоящото дело.
19
С преюдициалния си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 5, параграф 1, буква в) и член 7 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че опериращият въздушен превозвач е длъжен да плати предвиденото в тези разпоредби обезщетение при отмяна на полет, за която пътникът не е бил уведомен най-малко две седмици преди началото на полета по разписание, когато превозвачът е изпратил информацията своевременно на единствения електронен адрес, който му е бил съобщен при резервацията, без обаче да знае, че този адрес му позволява да се свърже само с пътническия агент, с посредничеството на когото е била направена резервацията, а не да се свърже пряко с пътника, и че този пътнически агент не е изпратил своевременно информацията на пътника.
20
В това отношение член 5, параграф 1, буква в) от Регламент № 261/2004 гласи, че при отмяна на полет съответните пътници имат право на обезщетение от опериращия въздушен превозвач по член 7 от този регламент, освен ако не са информирани за отмяната при условията, предвидени в тази буква в).
21
В съответствие с член 5, параграф 4 от посочения регламент тежестта на доказване във връзка с въпроса дали и кога пътникът е бил информиран за отмяната на съответния полет лежи върху опериращия въздушен превозвач.
22
От ясния текст на тези разпоредби следва, че когато опериращият въздушен превозвач не е в състояние да докаже, че съответният пътник е бил информиран за отмяната на полета си най-малко две седмици преди началото на полета по разписание, той е длъжен да заплати обезщетение в съответствие с член 7 от Регламент № 261/2004 (решение от 21 декември 2021 г., Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, т. 51).
23
В това отношение Съдът вече е постановил, че подобно тълкуване важи не само в случаите, когато договорът за превоз е сключен направо между съответния пътник и въздушния превозвач, но също и в случаите, когато този договор е сключен с посредничеството на трето лице като онлайн платформа, както е в главното производство (решения от 11 май 2017 г., Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, т. 26 и от 21 декември 2021 г., Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, т. 52).
24
Всъщност както от член 3, параграф 5 от Регламент № 261/2004, така и от съображения 7 и 12 от същия следва, че единствено опериращият въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълни полет, дължи на пътниците обезщетение за неизпълнението на задълженията по този регламент, едно от които е задължението за информиране, предвидено в член 5, параграф 1, буква в) от същия (решения от 11 май 2017 г., Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, т. 27 и от 21 декември 2021 г., Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, т. 53).
25
Само това тълкуване може да отговори на целта за гарантиране на високо равнище на защита на пътниците, посочена в съображение 1 от Регламент № 261/2004, като позволи на пътника, чийто полет е резервиран с посредничеството на трето лице и впоследствие — отменен, да установи кой му дължи обезщетението, предвидено в член 5, параграф 1, буква в) и член 7 от този регламент (решение от 11 май 2017 г., Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, т. 28).
26
Това тълкуване не може да се постави под въпрос от обстоятелството, че опериращият въздушен превозвач не е знаел, че при изпращането на информацията относно отмяната на съответния полет не осъществява пряк контакт с пътника. Всъщност от значение е, че пътникът не е бил информиран своевременно за отмяната на полета си. В такъв случай и както бе посочено в точки 24 и 25 от настоящото определение, единствено опериращият въздушен превозвач дължи обезщетение на пътника поради неизпълнение на задължението за информиране.
27
Само ако пътникът изрично разреши на посредника да получава информацията, предавана от опериращия въздушен превозвач, и това разрешение е известно на посочения превозвач, ще може да се приеме, че условията по член 5, параграф 1, буква в) от Регламент № 261/2004 са изпълнени, когато опериращият въздушен превозвач предаде информацията за измененията относно даден полет на посредника, без този посредник впоследствие да я препрати на пътника (вж. в този смисъл решение от 21 декември 2021 г., Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, т. 44). От акта за преюдициално запитване обаче е видно, че такова разрешение липсва в главното производство.
28
При това положение следва да се отбележи, че както предвижда член 13 от Регламент № 261/2004, изпълнението на задълженията на опериращия въздушен превозвач по този регламент не засяга правото му да търси в съответствие с приложимото национално право обезщетение от всяко, в това число и трето лице, чието поведение е станало причина той да не изпълни задълженията си (решения от 11 май 2017 г., Krijgsman, C‑302/16, EU:C:2017:359, т. 29 и цитираната съдебна практика и от 21 декември 2021 г., Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, т. 54).
29
Тъй като този член 13 изрично упоменава третите лица, от това следва, че Регламент № 261/2004 не поставя правото на опериращия въздушен превозвач да иска обезщетение за вреди в зависимост от наличието на договор, обвързващ последния и посредника, към който се е обърнал ползващият въздушен транспорт пътник, за да резервира полета си (решение от 21 декември 2021 г., Airhelp, C‑263/20, EU:C:2021:1039, т. 55).
30
С оглед на гореизложените съображения на преюдициалния въпрос следва да се отговори, че член 5, параграф 1, буква в) и член 7 от Регламент № 261/2004 трябва да се тълкуват в смисъл, че опериращият въздушен превозвач е длъжен да плати предвиденото в тези разпоредби обезщетение при отмяна на полет, за която пътникът не е бил уведомен най-малко две седмици преди началото на полета по разписание, когато превозвачът е изпратил информацията своевременно на единствения електронен адрес, който му е бил съобщен при резервацията, без обаче да знае, че този адрес му позволява да се свърже само с пътническия агент, с посредничеството на когото е била направена резервацията, а не да се свърже пряко с пътника, и че този пътнически агент не е изпратил своевременно информацията на пътника.
По съдебните разноски
31
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.
По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:
Член 5, параграф 1, буква в) и член 7 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91
трябва да се тълкуват в смисъл, че:
опериращият въздушен превозвач е длъжен да плати предвиденото в тези разпоредби обезщетение при отмяна на полет, за която пътникът не е бил уведомен най-малко две седмици преди началото на полета по разписание, когато превозвачът е изпратил информацията своевременно на единствения електронен адрес, който му е бил съобщен при резервацията, без обаче да знае, че този адрес му позволява да се свърже само с пътническия агент, с посредничеството на когото е била направена резервацията, а не да се свърже пряко с пътника, и че този пътнически агент не е изпратил своевременно информацията на пътника.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.