62018CO0292
ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА CЪДА (осми състав)
6 декември 2018 година (
*1
)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Транспорт — Регламент (ЕО) № 261/2004 — Право на обезщетение при отмяна на полет — Член 3, параграф 5 — Приложно поле — Член 2, буква а) — Понятие за въздушен превозвач — Предприятие, което към датата на планираното извършване на полет все още не е притежавало лиценз за опериране — Въпрос, който не оставя място за никакво основателно съмнение“
По дело C‑292/18
с предмет преюдициално запитване, отправено на основание член 267 ДФЕС от Amtsgericht Kassel (Районен съд, Касел, Германия) с акт от 23 март 2018 г., постъпил в Съда на 27 април 2018 г., в рамките на производство по дело
Petra Breyer,
Heiko Breyer
срещу
Sundair GmbH,
СЪДЪТ (осми състав),
състоящ се от: F. Biltgen, председател на състава, J. Malenovský (докладчик) и L. S. Rossi, съдии,
генерален адвокат: Y. Bot,
секретар: A. Calot Escobar,
предвид решението, взето след изслушване на генералния адвокат, да се произнесе с мотивирано определение в съответствие с член 99 от Процедурния правилник на Съда,
постанови настоящото
Определение
1
Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 2, буква а) и на член 5, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 (ОВ L 46, 2004 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 7, том 12, стр. 218).
2
Запитването е отправено в рамките на спор между г‑жа Petra Breyer и г‑н Heiko Breyer, от една страна, и Sundair GmbH, от друга страна, във връзка с въпроса дали за тази компания съществува задължението да им плати обезщетение поради отмяната на техния полет.
Правна уредба
Регламент № 261/2004
3
Член 2 от Регламент № 261/2004, озаглавен „Определения“, гласи:
„За целите на настоящия регламент:
a)
„въздушен превозвач” означава компания за въздушен транспорт с валиден лиценз за опериране;
б)
„опериращ въздушен превозвач” означава въздушен превозвач, който изпълнява или има намерение да изпълнява полет съгласно договор с пътник или от името на друго лице, юридическо или физическо, имащо договор с този пътник;
в)
„превозвач от Общността” означава въздушен превозвач с валиден лиценз за опериране, издаден от държава членка в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2407/92 на Съвета от 23 юли 1992 г. относно лицензирането на въздушни превозвачи [(ОВ L 240, 1992 г., стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 76)];
[…]“.
4
Съгласно член 3, параграфи 5 и 6 от Регламент № 261/2004:
„5.   Настоящият регламент се прилага за всеки опериращ въздушен превозвач, предоставящ транспорт на пътниците, обхванати от параграфи 1 и 2. В случаите, когато опериращ въздушен превозвач, който няма никакъв договор с пътника, изпълнява задължения съгласно настоящия регламент, се счита, че той върши това от името на лицето, което има договор с този пътник.
6.   Настоящият регламент не следва да засяга правата на пътниците, установени с Директива 90/314/ЕИО [на Съвета от 13 юни 1990 г. относно пакетните туристически пътувания, пакетните туристически ваканции и пакетните туристически обиколки (ОВ L 158, 1990 г., стр. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 9, стр. 248][…]“.
5
Член 5, параграф 1 от този регламент предвижда:
„При отмяна на полет съответните пътници:
[…]
в)
имат право на обезщетение от опериращия въздушен превозвач по член 7, освен ако не са:
[…]
iii)
информирани за отмяната по-малко от седем дни преди началото на полета по разписание и им е предложено премаршрутиране, което им позволява да заминат не по-[рано] от един час преди началото на полета по разписание и да достигнат техния краен пункт на пристигане за по-малко от два часа след времето за пристигане по разписание“.
6
Съгласно член 7, параграф 1 от посочения регламент:
„При прилагането на този член пътниците получават обезщетение, възлизащо на:
а)
250 EUR за всички полети до 1500 километра;
[…]
При определяне на разстоянието базата е последният краен пункт на пристигане, в който отказаният достъп на борда или отмяна на полет ще забавят пристигането на пътника след времето по разписание“.
Директива 90/314
7
Член 5, параграф 1 от Директива 90/314 предвижда:
„Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че организаторът и/или продавачът на дребно, страна по договора, носят отговорност към потребителя за точното изпълнение на задълженията, произтичащи от договора, независимо от това дали тези задължения трябва да бъдат изпълнени от този организатор и/или продавач на дребно или от други доставчици на услуги, без това да засяга правото на организатора и/или продавача на дребно да упражни правата си срещу другите доставчици на услуги“.
Спорът в главното производство и преюдициалният въпрос
8
През февруари 2017 г. г‑жа и г‑н Breyer резервират при туроператора TUI Deutschland GmbH пакетна почивка с полети.
9
Съгласно предоставените им документи за резервация полетът до Лас Палмас на отиване трябвало да излети на 9 юли 2017 г. в 6,00 ч. от Касел-Калден (Германия) и да кацне в Палма де Майорка (Испания) в 8,30 ч. За обратния полет се посочвало, че самолетът излита на 16 юли 2017 г. в 10,20 ч. Запитващата юрисдикция не посочва часа, за който е предвидено кацането му. Съгласно посочените документи и двата полета е трябвало да се извършат от Sundair.
10
Установено е, че към момента на планираното извършване на тези два полета Sundair е направил искане до Luftfahrtbundesamt (Федералната служба по въздухоплаване, Германия) да му бъде издаден лиценз за опериране, но лицензът все още не му е бил издаден. Лицензът е издаден едва на 27 септември 2017 г., т.е. след датата, предвидена за извършването на обратния полет.
11
Пет дни преди началото на пътуването им г‑жа и г‑н Breyer са уведомени, че ще бъдат прехвърлени към друг полет, извършван от компанията за въздушен транспорт „Cobrex Trans“. Този полет пристига в крайното местоназначение 13 часа и 30 минути по-късно, отколкото по разписанието, предвидено преди промяната на резервацията. Те също така са били уведомени, че за обратния полет са прехвърлени към полет на авиокоманията „Air Europa“. Този полет излита на 16 юли 2017 г. в 6,40 ч., или 3 часа и 40 минути по-рано от първоначално планирания час за излитане.
12
По тази причина г‑жа и г‑н Breyer предявяват пред Amtsgericht Kassel (Районен съд, Касел, Германия) иск за обезщетение от Sundair по реда на членове 5 и 7 от Регламент № 261/2004 в размер на 500 евро за всекиго от тях, от които да се приспадне вече платената им обща сума от 190,40 евро.
13
Същевременно обаче, макар и член 2, буква а) от Регламент № 261/2004 да определя понятието за въздушен превозвач като „компания за въздушен транспорт с валиден лиценз за опериране“, запитващата юрисдикция има съмнение по въпроса дали членове 5 и 7 от този регламент се прилагат по отношение на компания, за която е установено, че към момента на резервацията на съответния полет вече е подала искане за лиценз за опериране, но е получила лиценза едва след датата, планирана за този полет. Всъщност запитващата юрисдикция иска да установи дали, за да се постигне целта, преследвана от този регламент, която е да се гарантира високо равнище на защита на пътниците, посоченото понятие не следва да бъде тълкувано в смисъл, че се прилага и към компаниите, които вече са подали искане за издаването на лиценз за извършване на полети и които вследствие на това са предлагали полети, преди последният да им бъде издаден.
14
При тези обстоятелства Amtsgericht Kassel (Районен съд Касел) решава да спре производството по делото и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли член 5, параграф 1, буква в), член 7, параграф 1 и член 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 261/2004 да се тълкуват в смисъл, че се прилагат към компания за въздушен транспорт, която към датата на планираното осъществяване на полет все още не разполага с лиценз за опериране по смисъла на член 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 261/2004, но преди планираното осъществяване на полета е подала искане за издаване на такъв лиценз и той е издаден по-късно (след предвидената за осъществяването на полета дата)?“.
По преюдициалния въпрос
15
В главното производство пътници, чиито полети са отменени, искат на основание член 5, параграф 1, буква в) от Регламент № 261/2004 обезщетение в размер на сума, изчислена съгласно член 7 от същия регламент, от компания за въздушен транспорт, която към датите, планирани за извършването на тези полети, е подала искане за лиценз за опериране, който обаче все още не ѝ е бил издаден.
16
При тези обстоятелства евентуалното съществуване на право на обезщетение зависи от предварителния отговор на въпроса дали може да се приеме, че компания като разглежданата в главното производство попада в обхвата на Регламент № 261/2004, и по-конкретно, на член 3, параграф 5 от него във връзка с член 2, буква а) от този регламент.
17
Така поставеният въпрос следва да се разбира в смисъл, че запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали член 3, параграф 5 от Регламент № 261/2004 във връзка с член 2, буква а) от този регламент трябва да се тълкува в смисъл, че компания като разглежданата в главното производство, която е подала искане да ѝ бъде издаден лиценз за опериране, но който все още не ѝ е бил издаден към датите на планираните полети, може да попада в обхвата на посочения регламент, и ако отговорът е положителен, дали съответните пътници имат право на обезщетение на основание член 5, параграф 1, буква в) и на член 7, параграф 1 от същия регламент.
18
Съгласно член 99 от Процедурния правилник на Съда, когато отговорът на преюдициален въпрос не оставя място за разумно съмнение, Съдът може във всеки един момент да се произнесе с мотивирано определение по предложение на съдията докладчик и след изслушване на генералния адвокат.
19
И тъй като случаят по настоящото дело е такъв, следва да се приложи тази разпоредба.
20
Най-напред, важно е да се припомни, че член 3 от Регламент № 261/2004, който определя приложното поле на този регламент, предвижда в параграф 5, че този регламент се прилага за всеки опериращ въздушен превозвач, предоставящ транспорт на пътниците, визирани в параграфи 1 и 2 от този член.
21
В това отношение следва да се посочи, че определението за понятието „въздушен превозвач“ се съдържа в член 2, буква а) от Регламент № 261/2004 като означаващо компания за въздушен превоз с валиден лиценз за опериране.
22
От друга страна, в по-широк контекст, член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 година относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (ОВ L 293, 2008 г., стр. 3), който заменя Регламент № 2407/92, към който препраща член 2, буква в) от Регламент № 261/2004, предвижда по-конкретно, че на никое предприятие, установено в Европейския съюз, не се позволява да извършва въздушен превоз на пътници, поща и/или товари срещу възнаграждение и/или такса, освен ако на предприятието не е предоставен подходящ оперативен лиценз.
23
От това следва несъмнено, че на компания, на която все още не е издаден лиценз за опериране, не е разрешено да извършва какъвто и да е полет.
24
Следователно не може да се счита, че компания, която въпреки изискванията, наложени от член 3, параграф 5 от Регламент № 261/2004 във връзка с член 2, буква а) от този регламент, и с оглед на това, че достъпът до получаването на лиценз за опериране не е автоматичен, не е притежавала такъв лиценз към датите, предвидени за извършването на планираните полети, попада в обхвата на тези разпоредби и следователно в обхвата на посочения регламент като цяло.
25
Затова обстоятелството, че планирани от посочената компания полети при обстоятелства като тези в главното производство не са били извършени, не може да породи последиците, които има отмяната на полета, предвидени в член 5, параграф 1, буква в) от Регламент № 261/2004 във връзка с член 7, параграф 1 от този регламент.
26
С оглед на спецификата на делото в главното производство следва да се допълни, че обстоятелството, че член 3, параграф 5 от Регламент № 261/2004 във връзка с член 2, буква а) от този регламент е пречка за това съответните пътници да могат да получат обезщетение на основание на същия регламент, не е пречка те да могат да потърсят обезщетение на други основания, сред които, както предвижда това член 3, параграф 6 от същия регламент, е Директива 90/314, член 5, параграф 1 от която между другото предвижда, че държавите членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че организаторът и/или продавачът на дребно, страна по договора, носят отговорност към потребителя за точното изпълнение на задълженията, произтичащи от договора, независимо от това дали тези задължения трябва да бъдат изпълнени от този организатор и/или продавач на дребно, или от други доставчици на услуги, без това да засяга правото на организатора и/или продавача на дребно да упражни правата си срещу другите доставчици на услуги.
27
Освен това следва да се добави, че с оглед на високото равнище на защита на потребителите, което трябва да се гарантира в политиките на Съюза, решението, възприето в точки 24 и 25 от настоящото определение, не засяга правата, които потребителите — каквито са жалбоподателите в главното производство — могат да черпят срещу търговците от други правни актове на Съюза, като например Директива 2005/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2005 година относно нелоялни търговски практики от страна на търговци към потребители на вътрешния пазар и изменение на Директива 84/450/ЕИО на Съвета, директиви 97/7/EО, 98/27/EО и 2002/65/EО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (EО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (Директива за нелоялни търговски практики) (ОВ L 149, 2005 г., стр. 22; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 14, стр. 260).
28
С оглед на всички предходни съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 3, параграф 5 от Регламент № 261/2004 във връзка с член 2, буква а) от същия регламент трябва да се тълкува в смисъл, че компания като разглежданата в главното производство, която е подала искане да ѝ бъде издаден лиценз за опериране, който обаче все още не ѝ е бил издаден към датите, предвидени за извършване на планираните полети, не може да попада в обхвата на посочения регламент, вследствие на което съответните пътници нямат право на обезщетение на основание член 5, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1 от същия регламент.
По съдебните разноски
29
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски.
По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:
Член 3, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 261/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 11 февруари 2004 година относно създаване на общи правила за обезщетяване и помощ на пътниците при отказан достъп на борда и отмяна или голямо закъснение на полети, и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 295/91 във връзка с член 2, буква а) от същия регламент трябва да се тълкува в смисъл, че компания като разглежданата в главното производство, която е подала искане да ѝ бъде издаден лиценз за опериране, който обаче все още не ѝ е бил издаден към датите, предвидени за извършване на планираните полети, не може да попада в обхвата на посочения регламент, вследствие на което съответните пътници нямат право на обезщетение на основание член 5, параграф 1, буква в) и член 7, параграф 1 от същия регламент.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.