Дело C‑603/13 P
Galp Energía España SA и др.
срещу
Европейска комисия
„Обжалване — Член 81 ЕО — Картели — Испански пазар на битум за пътни настилки — Разпределение на пазара и съгласуване на цените — Прекомерна продължителност на производството пред Общия съд — Член 261 ДФЕС — Регламент (ЕО) № 1/2003 — Член 31 — Правомощие за пълен съдебен контрол — Член 264 ДФЕС — Частична или пълна отмяна на решение на Комисията“
Резюме — Решение на Съда (пети състав) от 21 януари 2016 г.
1.        Обжалване — Основания — Липса на установяване на твърдяната грешка при прилагане на правото — Основание, което не е точно изложено — Недопустимост
(член 256, параграф 1, втора алинея ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда; член 168, параграф 1, буква г) от Процедурния правилник на Съда)
2.        Обжалване — Основания — Неправилна преценка на фактите и доказателствата — Контрол на Съда върху преценката на доказателствата — Изключване, освен в случай на изопачаването им
(член 256, параграф 1, втора алинея ДФЕС; член 58, първа алинея от Статута на Съда)
3.        Съдебно производство — Продължителност на производството пред Общия съд — Разумен срок — Спор относно наличието на нарушение на правилата на конкуренцията — Неспазване на разумния срок — Последици — Извъндоговорна отговорност, търсена посредством иск за обезщетение — Самостоятелен характер по отношение на жалбата за отмяна — Критерии за преценка на нарушението на принципа на разумния срок
(член 256, параграф 1 ДФЕС, член 268 ДФЕС и член 340, втора алинея ДФЕС; член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз)
4.        Жалба за отмяна — Пълен съдебен контрол — Обхват — Фактори, които следва да се вземат предвид — Доказателства, които предхождат или следват по време обжалваното решение — Доказателства, които са представени в рамките на административната процедура или, за първи път, в рамките на съдебното производство по обжалване — Включване
(членове 101 ДФЕС, 102 ДФЕС, 261 ДФЕС и 263 ДФЕС)
5.        Конкуренция — Глоби — Размер — Съдебен контрол — Правомощие за пълен съдебен контрол — Контрол за законосъобразност — Действие и предели — Правомощие за пълен съдебен контрол, строго ограничен до определянето на размера на наложената глоба
(членове 261 ДФЕС и 263 ДФЕС; член 23, параграф 2 и член 31 от Регламент № 1/2003 на Съвета)
6.        Жалба за отмяна — Отменително решение — Обхват — Пълна отмяна на решение на Комисията, с което глобален картел се квалифицира като едно-единствено продължено нарушение и се налага глоба въпреки отговорността на предприятието жалбоподател само за част от антиконкурентните действия — Недопустимост
(член 101, параграф 1 ДФЕС и член 264, първа алинея ДФЕС)
7.        Конкуренция — Глоби — Размер — Определяне — Право на преценка на Комисията — Съдебен контрол — Правомощие на съда на Съюза за пълен съдебен контрол — Обхват — Определяне на размера на налаганата глоба — Критерии за преценка — Тежест и продължителност на нарушението — Спазване на принципите на мотивиране, на пропорционалност, на индивидуализиране на санкциите и на равно третиране
(член 101, параграф 1 ДФЕС и член 261 ДФЕС; член 23, параграф 3 и член 31 от Регламент № 1/2003 на Съвета; член 61, първа алинея от Статута на Съда)
1.        Вж. текста на решението.
(вж. т. 43 и 44)
2.        Вж. текста на решението.
(вж. т. 46)
3.        Когато юрисдикция на Съюза наруши задължението си по член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз да решава отнесените до нея дела в разумен срок, санкцията за това нарушение трябва да се търси посредством иск за обезщетение пред Общия съд, доколкото този иск представлява ефективен способ за защита.
Следователно искането за поправяне на вредите, произтичащи от неспазването от страна на Общия съд на разумен срок за постановяване на решение, не може да се отнася направо до Съда чрез обжалване на решението на Общия съд, а трябва да бъде предявено пред самия Общ съд. Все пак, щом като е явно, без да е необходимо страните да представят допълнителни доказателства в това отношение, че Общият съд е нарушил в достатъчно съществена степен задължението си да разгледа делото в разумен срок, Съдът може да установи това в производството по обжалване на решението на Общия съд.
Ето защо, без да се засяга задължението на жалбоподателите да предявят иск за обезщетение пред Общия съд, следва да се приеме, че нарушението на посочения принцип, в случай че продължителността на производството пред Общия съд, а именно пет години и девет месеца, която обхваща по-конкретно период от четири години и един месец, който е изтекъл, без да бъде извършено процесуално действие между края на писмената фаза и съдебното заседание, не може да се обясни нито с естеството, нито със сложността на делото, нито пък с неговия контекст. Такъв е по-специално случаят, когато не е видно нито от обжалваното съдебно решение, нито от представените от страните доказателства, че този период на бездействие е обективно обоснован или още че жалбоподателите са допринесли за това.
(вж. т. 55—59)
4.        Системата за съдебен контрол по отношение на решенията на Комисията относно производства по прилагане на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС се състои в контрол за законосъобразността на актовете на институциите, установен в член 263 ДФЕС, който в приложение на член 261 ДФЕС и по искане на жалбоподателите може да бъде допълнен с упражняването от Общия съд на правомощието за пълен съдебен контрол, що се отнася до санкциите, налагани в тази област от Комисията.
В това отношение обхватът на контрола за законосъобразност, предвиден в член 263 ДФЕС, обхваща всички елементи от решенията на Комисията относно производства по прилагане на членове 101 ДФЕС и 102 ДФЕС, по отношение на които Общият съд осигурява задълбочен контрол както от правна, така и от фактическа страна, с оглед на изтъкнатите от жалбоподателите основания и предвид всички доказателства, представени от жалбоподателите, независимо дали предхождат, или следват по време приетото решение и дали са предоставени предварително в рамките на административната процедура, или, за първи път, в рамките на съдебното производство пред Общия съд, доколкото тези доказателства са относими към контрола за законосъобразността на решението на Комисията.
(вж. т. 71 и 72)
5.        Обхватът на правомощието за пълен съдебен контрол е строго ограничен до определянето на размера на глобата за разлика от контрола за законосъобразност, предвиден в член 263 ДФЕС. Правомощието за пълен съдебен контрол, с което разполага съдът на Съюза на основание член 31 от Регламент № 1/2003, се отнася само до преценката от негова страна на наложената от Комисията глоба, като е изключено всякакво изменение на съставните елементи на законосъобразно установеното от Комисията нарушение в разглежданото от съда на Съюза решение.
Общият съд допуска грешка при прилагане на правото, когато, макар да установява, от една страна, че Комисията не е доказала, че предприятията, обвинени за участие в картел в противоречие с правилата на конкуренция, са участвали в механизъм за компенсация, чиято цел е да се поправят настъпилите отклонения по отношение на уговореното разпределение на пазара и на клиентите, както и в система за надзор, изразяваща се в упражняването на контрол върху прилагането на разпределянето на пазара и на клиентите посредством обмяна на информация за обема на продажбите, и от друга страна, че решението на Комисията не почива на никакъв друг мотив освен участието на посочените предприятия в тези два компонента на нарушението, в рамките на правомощието си за пълен съдебен контрол Общият съд констатира, че предприятията са знаели за участието на другите членове на картела в механизма за компенсация, както и че са могли да предвидят участието на последните в системата за надзор, така че носят отговорност по член 101 ДФЕС и че според Общия съд това следва да се вземе предвид при определянето на размера на глобата.
(вж. т. 76—79)
6.        В съответствие с член 264, първа алинея ДФЕС констатацията на Общия съд за липсата на доказателство за пълното участие на някои предприятия в нарушение на правилата на конкуренция не може да доведе до отмяната на решението, с което им е наложена глобата, в неговата цялост, тъй като тези обстоятелства имат характера на допълнителни компоненти на съответното нарушение. Всъщност обстоятелството, че Комисията не е представила доказателство за подобно участие на посочените предприятия, не изменя съществото на нейното решение, доколкото установеното от Комисията едно-единствено продължено нарушение се състои главно от две основни групи противоправно поведение, а именно разпределяне на пазара и съгласуване на цените.
(вж. т. 86)
7.        Вж. текста на решението.
(вж. т. 87—90)