62022CO0495_INF
Euroopa Kohtu (kuues koda) 27. aprilli 2023. aasta määrus –Ministero della Giustizia vs. SP (notarite konkurss)
(kohtuasi C‑495/22)
Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artiklid 53 ja 99 – ELTL artikkel 267 – Liikmesriikide viimase astme kohtute eelotsusetaotluse esitamise kohustuse ulatus – Erandid sellest kohustusest – Kriteeriumid – Olukorrad, milles liidu õiguse õige tõlgendamine on niivõrd ilmne, et ei jäta ruumi mingile mõistlikule kahtlusele – Tingimus, et viimase astmena kohtuasja lahendav liikmesriigi kohus oleks veendunud, et ka liikmesriikide teised viimase astme kohtud ja Euroopa Kohus peavad seda lahendust ilmselgeks
Eelotsuse küsimused – Euroopa Kohtusse pöördumine – Tõlgendamise küsimused – Eelotsuse taotlemise kohustus – Puudumine – Tingimused – Põhjendatud kahtluse puudumine – Kriteeriumid
(ELTL artikkel 267)
(vt punktid 17–20 ja 26–36 ning resolutsioon)
Resolutsioon
ELTL artiklit 267 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi kohus, kelle lahendite peale ei saa riigisisese õiguse järgi edasi kaevata, võib jätta Euroopa Kohtule liidu õiguse tõlgendamise küsimuse esitamata ja lahendada selle omal vastutusel, kui liidu õiguse õige tõlgendus on niivõrd ilmne, et ei jää ruumi mingile mõistlikule kahtlusele. Niisuguse ilmse lahenduse olemasolu tuleb hinnata lähtuvalt liidu õigusele omastest joontest, selle tõlgendamise eriomastest raskustest ja kohtupraktika lahknevuste riskist Euroopa Liidu sees.
See liikmesriigi kohus ei ole kohustatud üksikasjalikult tõendama, et liikmesriikide teised viimase astme kohtud ja Euroopa Kohus otsustaksid samasuguse tõlgenduse kasuks, ent ta peab olema neid aspekte arvesse võtva hindamise tulemusel veendunud, et ka liikmesriikide teised viimase astme kohtud ja Euroopa Kohus peavad seda lahendust ilmselgeks.