Ideiglenes változat
JEAN RICHARD DE LA TOUR
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2026. március 5.(1)
C‑862/24. sz. ügy
Satiksmes ministrija;
A
részvételével
(az Augstākā tiesa [Senāts] [legfelsőbb bíróság, Lettország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„ Előzetes döntéshozatal – Légi közlekedés – 216/2008/EK rendelet – A polgári repülés területén alkalmazandó közös szabályok – 1178/2011/EU rendelet – A polgári repülés légi személyzete – Magánpilóta‑szakszolgálati engedély – Gyakorlati vizsga – A kérelmező csalárd magatartása – A jártassági vizsga megismétlésére és a szakszolgálati engedély megszerzésére vonatkozó ideiglenes tilalom – Az ARA.GEN.355 pont e) pontja – A hiányosságok további fennállásának kiküszöböléséhez szükséges egyéb végrehajtási intézkedések – Elméleti vizsga – Az ARA.GEN.300 pont f) pontja – Az elméleti vizsga megismétlésétől való ideiglenes eltiltás analógia útján történő alkalmazása – A jogbiztonság elve – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – 15. cikk – A foglalkozás megválasztásának szabadsága ”
I.      Bevezetés
1.        Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az 1178/2011/EU rendelet(2) VI. mellékletében szereplő ARA.GEN.355 pont e) pontja és ARA.FCL.300 pont f) pontja, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája(3) 52. cikke (1) bekezdésének és a jogbiztonság elvének értelmezésére vonatkozik.
2.        E kérelmet az A és a Satiksmes ministrija (közlekedési minisztérium, Lettország) között a Civilās aviācijas aсentūra (polgári légiközlekedési ügynökség, Lettország; a továbbiakban: Ügynökség) az e minisztérium által helybenhagyott azon határozata tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amelyben A által a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzése érdekében letett jártassági vizsga során elkövetett csalás megállapítását követően ezen ügynökség megsemmisítette e vizsga eredményét, és egy évre megtiltotta A számára az említett vizsga megismétlését, valamint az ilyen engedély megszerzését.
3.        A kérdést előterjesztő bíróság, az Augstākā tiesa (Senāts) (legfelsőbb bíróság, Lettország) kérdése e tiltó határozat jogszerűségére vonatkozik, amiről sem az 1178/2011 rendelet, sem valamely nemzeti rendelkezés nem rendelkezik.
4.        Kifejtem azokat az okokat, amelyek miatt úgy vélem, hogy a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzéséhez szükséges jártassági vizsga követelményeinek való megfelelés érdekében hamisított repülési napló bemutatása esetén az 1178/2011 rendelet VI. mellékletében szereplő ARA.GEN.355 pont e) pontját úgy kell értelmezni, hogy az nem jogosítja fel az illetékes hatóságot arra, hogy az ilyen engedély kérelmezőjével szemben az e
mellékletben szereplő ARA.FCL.300 pont f) pontjában előírthoz hasonló, jártassági vizsga tilalmára vonatkozó megelőző intézkedést hozzon, anélkül hogy ilyen intézkedést valamely nemzeti rendelkezés kifejezetten előírna.
II.    Jogi háttér
A.      Az uniós jog
1.      A 216/2008/EK rendelet
5.        A 216/2008/EK rendelet(4) (3), (11) és (12) preambulumbekezdése szerint:
„(3)      [A nemzetközi polgári repülésről szóló, 1944. december 7‑én Chicagóban aláírt] egyezmény,(5) [amelynek minden tagállam szerződő fele], már minimumkövetelményeket állapít meg a polgári repülés biztonságának és a környezet ezzel kapcsolatos védelmének biztosítása érdekében. A végrehajtásuk érdekében elfogadott [európai uniós] alapvető követelményeknek és szabályoknak biztosítaniuk kell, hogy a tagállamok eleget tegyenek a Chicagói Egyezmény által létrehozott kötelezettségeiknek, beleértve a harmadik országokkal szembeni kötelezettségeket is.
[…]
(11)      Megfelelő rugalmasságról kell gondoskodni olyan különleges helyzetekben, mint a sürgős biztonsági intézkedések, előre nem látott vagy korlátozott üzembentartási szükségletek. Gondoskodni kell az egyéb eszközökkel történő egyenlő szintű biztonság eléréséről. A tagállamok kivételeket engedhetnek az e rendelet, valamint végrehajtási szabályainak követelményei alól, feltéve hogy a kivételek alkalmazási körét szigorúan korlátozzák, és megfelelő közösségi ellenőrzés vonatkozik rájuk.
(12)      […] [E]gy olyan Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (továbbiakban: AESA) felállítására van szükség, amely technikai kérdések tekintetében független, valamint jogi, közigazgatási és pénzügyi autonómiával rendelkezik. E célból szükséges és helyénvaló, hogy [az AESA] olyan [uniós] szerv legyen, amely jogi személyiséggel rendelkezik, és amely az e rendelet által ráruházott végrehajtó hatalmat gyakorolja.”
6.        E rendelet 2. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
„E rendelet fő célja a polgári repülésbiztonság egységesen magas szintjének létrehozása és fenntartása Európában.[(6)]”
7.        Az említett rendelet 7. cikke (2) bekezdésének első és második albekezdése az alábbiakat írja elő:
„Az oktatás esetének kivételével valamely személy csak akkor járhat el pilótaként, ha rendelkezik az adott üzemben tartásnak megfelelő szakszolgálati engedéllyel és orvosi alkalmassági bizonyítvánnyal.
Valamely személy kizárólag akkor kaphat szakszolgálati engedélyt, ha eleget tesz az elméleti, gyakorlati és nyelvi ismeretekre, valamint tapasztalatra vonatkozó, a III. mellékletben meghatározott alapvető követelményeknek való megfelelés biztosítása érdekében meghatározott szabályoknak.”
8.        Az 216/2008 rendelet 68. cikke szerint:
„A tagállamok szankciókat állapítanak meg az e rendelet és annak végrehajtási szabályai megsértésének esetére. A szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.”
9.        E rendeletnek „A 7. cikkben említett alapvető követelmények a pilóták szakszolgálati engedélyének megszerzéséhez” című III. melléklete az 1.a.1. pontjában a következőket állapítja meg:
„A légi jármű vezetésére vonatkozó képzésre vállalkozó személynek tanulmányi szinten, fizikailag és szellemileg kellően érettnek kell lennie a megfelelő elméleti és gyakorlati ismeretek elsajátításához, megőrzéséhez és bizonyításához.”
2.      Az 1178/2011 rendelet
10.      Az 1178/2011 rendelet (5) preambulumbekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A [216/2008] rendelet értelmében a[z Európai] Bizottság elfogadja a szükséges végrehajtási szabályokat a pilóták, valamint a képzésükben, vizsgáztatásukban és ellenőrzésükben részt vevők képesítésére, továbbá a légiutas‑kísérő személyzet tagjainak tanúsítására és egészségügyi alkalmasságának vizsgálatára irányadó feltételek rögzítéséhez.”
11.      E rendelet 1. cikke 1. pontjának megfelelően e rendelet részletes szabályokat állapít meg többek között „a pilóták szakszolgálati engedélyeinek különböző jogosításai[ra], az e szakszolgálati engedélyek kibocsátására, fenntartására, módosítására, korlátozására, felfüggesztésére vagy visszavonására vonatkozó feltételek[re]” vonatkozóan.
12.      Az említett rendelet „Felügyeleti képesség” című 11b. cikke (5) bekezdésének f) pontja és (6) bekezdése a következőket írja elő:
„(5)      Az illetékes hatóságok által a tanúsítási és/vagy felügyeleti feladatok végzésével megbízott személyzet tagjait legalább az alábbi feladatok végzésére fel kell hatalmazni:
[…]
f)      adott esetben végrehajtási intézkedések megtétele vagy kezdeményezése.
(6)      Az (5) bekezdés szerinti feladatokat az érintett tagállamban hatályos jogszabályi rendelkezésekkel összhangban kell végezni.”
13.      Ugyanezen rendelet I. melléklete az „FCL résznek” felel meg.(7) E melléklet „Általános követelmények” című A. alrészén belül a „[g]yakorlati jártassági vizsg[ára]” vonatkozó FCL.030 pont a következőképpen rendelkezik:
„a)      A szakszolgálati engedély, jogosítás vagy tanúsítás megszerzéséhez szükséges jártassági vizsga előtt a kérelmezőnek sikeres elméleti vizsgát kell tennie, kivéve, ha integrált repülési képzési tanfolyamot végez.
Az elméleti képzést azonban minden esetben be kell fejeznie a jártassági vizsgák letétele előtt.
b)      A légitársasági pilóta‑szakszolgálati engedély kiadását kivéve, a jártassági vizsga kérelmezőjét a képzéséért felelős szervezet/személy ajánlásával kell vizsgára bocsátani a képzés befejezését követően. A képzési nyilvántartást a vizsgáztató rendelkezésére kell bocsátani.”
14.      Az 1178/2011 rendelet I. mellékletének többek között a magánpilóta‑szakszolgálati engedélyre (PPL) vonatkozó C. részén(8) belül az 1. szakasz meghatározza az „[á]ltalános követelmények[et]”. Az e szakaszban szereplő, „Jártassági vizsga” című FCL.235 pont az a) pontjában a következőket írja elő:
„A PPL kérelmezőjének sikeres jártassági vizsga letételével kell bizonyítania, hogy a megfelelő légijármű‑kategóriában a parancsnokpilóta‑feladatkör[(9)] ellátása során a biztosított jogosultságoknak megfelelő kompetenciával képes végrehajtani a vonatkozó eljárásokat és manővereket.”
15.      E rendelet VI. melléklete meghatározza „[a] légi személyzetre vonatkozó hatósági követelmények[et]”.(10) Az említett rendelet e melléklete GEN alrészének(11) „Ellenőrzés, minősítés és végrehajtás” című III. szakaszában a „Megállapítások és kiigazító intézkedések – személyek” című ARA.GEN.355k pont(12) e) pontja a következőket írja elő:
„Ha az illetékes hatóság az ellenőrzés során vagy bármilyen más módon bizonyítékot talál arra, hogy egy olyan személy, akire a [216/2008] rendeletben és a rendelet végrehajtási szabályaiban leírt követelmények vonatkoznak, nem tesz eleget a vonatkozó követelményeknek, és nem rendelkezik a szóban forgó rendelettel és a rendelet végrehajtási szabályaival összhangban kiadott szakszolgálati engedéllyel, bizonyítvánnyal, jogosítással vagy tanúsítvánnyal, a hiányosságokat észlelő illetékes hatóságnak meg kell tennie a szükséges végrehajtási intézkedéseket a hiányosságok további fennállásának kiküszöböléséhez.”
16.      Az 1178/2011 rendelet VI. melléklete „A hajózó személyzet szakszolgálati engedélyezésére vonatkozó egyedi követelmények” című FCL alfejezetének „Szakszolgálati engedélyek, jogosítások és bizonyítványok” című II. szakaszában „[a] szakszolgálati engedélyek, jogosítások és bizonyítványok korlátozás[át], felfüggesztés[ét] és visszavonás[át]” szabályozó ARA.FCL.250 pont az a) pontjában a következőket írja elő:
„Az illetékes hatóságnak az ARA.GEN.355 ponttal összhangban a szükséges módon korlátoznia kell, fel kell függesztenie vagy vissza kell vonnia a pilóta szakszolgálati engedélyeket és a hozzájuk társuló jogosításokat és minősítéseket az alábbi – de nem kizárólag az alábbi – esetekben:
1.      a pilóta szakszolgálati engedély, jogosítás vagy minősítés megszerzése a benyújtott okirati bizonyíték meghamisításával történt;
2.      a repülési napló és a szakszolgálati engedély vagy minősítés nyilvántartási adatainak meghamisítása esetén;
[…]”
17.      E rendelet VI. melléklete FCL alfejezetének „Elméleti ismereti vizsgák” című III. szakaszában a „Vizsgáztatási eljárások” című ARA.FCL.300 pont(13) az f) pontjában a következőképpen rendelkezik:
„Ha a kérelmező bizonyítottan csalt egy vizsgán, az illetékes hatóságnak a csaláson érés dátumától számított legalább 12 hónapig el kell tiltania minden további vizsgától.”
B.      A lett szabályozás
18.      Az 1994. október 5‑i likums „Par aviāciju” (légiközlekedési törvény)(14) 6. cikke második bekezdésének 5. pontja és ötödik bekezdése a következőket írja elő:
„Az Ügynökség […]:
[…]
5)      végzi a polgári repülés légi személyzetének minősítését és felügyeletét, ideértve a légi személyzet tagjai, a légiforgalmi irányítók, a légiforgalmi információs szolgálatok üzemeltetői és a polgári légijárművek műszaki karbantartó személyzete engedélyeinek kiadását, meghosszabbítását, felfüggesztését és visszavonását.
[…]
Az Ügynökség […] közigazgatási aktusokat bocsáthat ki a polgári repülés légi személyzetének képesítésével és az e személyzet szakmai továbbképzését végző intézmények képesítésével, a Lett Köztársaság légterének használatával, valamint a polgári légiközlekedési járművek, repülőterek, illetve egyéb létesítmények és berendezések üzemeltetésével kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó tilalmak és korlátozások elrendeléséről, az uniós szabályozásban a polgári légiközlekedés biztonságát és a légi járművekkel üzemeltetett járatok megbízhatóságát illetően meghatározott követelmények végrehajtásának biztosítása céljából. Az Ügynökség […] közigazgatási aktusai bírósági felülvizsgálat alá tartoznak, magasabb szintű szervhez benyújtható jogorvoslat lehetősége nélkül. A jogorvoslat benyújtásának a közigazgatási aktus végrehajtására nincs halasztó hatálya.”
III. Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
19.      A lépéseket tett a magánpilóta‑szakszolgálati engedély (PPL[A]) megszerzése érdekében.(15) E célból az adott [repülőgép]osztály szerinti orvosi minősítés megszerzését követően, amely a növendékpilóta‑jogosultságok gyakorlásának előfeltétele, a kérelmezőnek valamely jóváhagyott képző szervezetnél sikeres elméleti és jártassági vizsgát kellett letennie.
20.      A – miután 2017. október 6‑án az Ügynökséghez fordult, és megszerezte az orvosi minősítést – 2017. december 6‑án benyújtotta az Ügynökséghez a jártassági vizsgára jelentkezésre és a vizsgáztató kijelölésére vonatkozó formanyomtatványt. Csatolta a bolgár repülési akadémia 2017. december 5‑i tanúsítványát, amely igazolja, hogy 2017. október 23. és december 5. között sikeresen elvégezte a magánpilóta‑szakszolgálati engedélyre vonatkozó modulrendszerű repülési tanfolyamot. 2017. december 16‑án az Ügynökség elektronikus úton megkapta a vizsgáztatótól az A által 2017. december 12‑én Spanyolországban teljesített jártassági vizsgáról szóló formanyomtatványt, amelyhez mint a hajózó személyzet tagjának,
csatolták repülési naplója másolatát.
21.      Az Ügynökség az általa 2018. január 17‑én végzett ellenőrzések során szabálytalanságokat állapított meg az A által igazolt repülési képzéssel kapcsolatban. Egyrészt az illetékes bolgár nemzeti hatóság közölte, hogy a bolgár repülési akadémia nem jogosult repülési képzést nyújtani Bulgária légterén kívül, és nem tudták megerősíteni, hogy A ott képzésben részesült. Másrészt 2018. március 23‑án az Ügynökség egy műszaki karbantartásra jogosult szervtől olyan információkat kapott, amelyek szerint A repülési képzésére nem a repülési naplójában feltüntetett módon került sor. Miután felkérték, hogy adjon magyarázatot az Ügynökségnek, A később csak a magánpilóta‑szakszolgálati engedély (PPL[A]) iránti kérelmének visszavonását kérte, és kétségbe vonta az Ügynökség hatáskörét a bolgár repülési akadémia által szervezett pilótaképzés vizsgálatára.
22.      2018. november 7‑én az Ügynökség határozatot fogadott el, amelyben először is megsemmisítette az A által benyújtott jártassági vizsga eredményét, másodszor megtiltotta A számára 2019. november 7‑ig a magánpilóta‑szakszolgálati engedélyhez szükséges jártassági vizsga megismétlését és az ilyen engedély megszerzését (a továbbiakban: vitatott tilalom), harmadszor pedig tájékoztatta a Bizottságot, az EASA‑t és annak tagállamait (a továbbiakban: vitatott határozat). Az Ügynökség határozatát különösen arra a megállapításra alapította, hogy A meghamisította a repülési képzésére vonatkozó dokumentumokat, következésképpen téves adatközlésnek és irathamisításnak kell tekinteni a pilóta repülési naplójának a vizsgáztató részére történő bemutatását. Döntését azzal indokolta, hogy meg kívánja előzni a polgári légi közlekedési járművek megbízhatóságát fenyegető esetleges kockázatot.
23.      A keresetet indított az Administratīvā rajona tiesa (körzeti közigazgatási bíróság, Lettország) előtt a közlekedési minisztérium 2019. május 17‑i határozatával szemben, amely helybenhagyta az Ügynökség határozatát. Azt állította, hogy a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzésétől való ideiglenes eltiltás jellegénél és hatásainál fogva olyan szankció, amelynek kiszabásához az illetékes lett hatóságnak közigazgatási vagy büntetőjogi szabálysértés elkövetését kellett volna megállapítania. Arra is hivatkozott, hogy e tilalomnak az 1178/2011 rendeletből analógia útján történő levezetése összeegyeztethetetlen e rendelet logikájával és rendszerével. E bíróság jogellenesnek nyilvánította a jártassági vizsga megismétlésének tilalmát.
24.      A közlekedési minisztérium fellebbezése alapján eljáró Administratīvā apgabaltiesa (regionális közigazgatási bíróság, Lettország) helybenhagyta az Administratīvā rajona tiesa (körzeti közigazgatási bíróság) ítéletét. Úgy ítélte meg, hogy az Ügynökség által előírt, a jártassági vizsga megismétlésére vonatkozó egyéves tilalom büntető jellegű szankció, amelyet egyetlen rendelkezés sem írt elő kifejezetten, mivel az ARA.FCL.300 pont f) pontja nem alkalmazható. E bíróság azt is megállapította, hogy az ARA.GEN.355 pont e) pontja nem hatalmazza fel az illetékes hatóságot arra, hogy nemzeti jogalap nélküli határozatokat hozzon, mivel ezt az értelmezést az EASA „Elfogadható megfelelési módok. FCL rész” című dokumentumában megerősítette.
25.      A közlekedési minisztérium felülvizsgálati kérelmet nyújtott be ezen ítélettel szemben az Augstākā tiesa (Senāts) (legfelsőbb bíróság) előtt. E minisztérium úgy véli, hogy az Administratīvā apgabaltiesa (regionális közigazgatási bíróság) értelmezése formalista, és nem áll összhangban sem az 1178/2011 rendelet rendszerével, sem annak céljával. Azt állítja, hogy a vitatott tilalom nem szankció, hanem a polgári repülés területén, különösen az A által egyénileg végezni kívánt repülések(16) esetében megkövetelt magas szintű biztonság garantálásának eszköze. Arra is hivatkozik, hogy ez az értelmezés a szükséges biztonsági szint csökkenéséhez vezet, és veszélyezteti a repülésbiztonságot, mivel lehetővé teszi egy személy számára, hogy továbbra is tevékenységet folytasson a polgári repülés területén, annak ellenére, hogy nem részesült megfelelő képzésben, és nem felel meg a repülések végzéséhez szükséges követelményeknek.(17)
26.      Az
Augstākā tiesa (Senāts) (legfelsőbb bíróság) emlékeztet arra, hogy sem a 216/2008 rendelet, sem az 1178/2011 rendelet nem határozza meg pontosan, hogy milyen következményekkel jár, ha a kérelmező a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzése érdekében a jártassági vizsga keretében hamis információkat szolgáltat a vizsgáztatónak elvégzett képzéséről és repülési tapasztalatáról. Következésképpen a polgári légi közlekedésért felelős nemzeti hatóság feladata, hogy meghatározza az engedély és/vagy a repülési napló hamisítása esetén alkalmazandó, megfelelő végrehajtási intézkedéseket.
27.      Ebben az összefüggésben e bíróság az ARA.GEN.355 pont e) pontjának értelmezését kéri, amely pont szerint az illetékes hatóságnak meg kell tennie a szükséges végrehajtási intézkedéseket a hiányosságok további fennállásának kiküszöböléséhez, valamint az ARA.FCL.300 pont f) pontjának értelmezését, amely előírja, hogy ha a kérelmező csalt egy elméleti vizsgán, az illetékes hatóságnak legalább 12 hónapig el kell tiltania minden további vizsgától.
28.      Az 1178/2011 rendeletben meghatározott, a polgári repülés biztonságára irányuló célkitűzésre tekintettel a bíróság úgy véli, hogy a jártassági vizsgával kapcsolatos csalással szemben nem lehet kevésbé szigorú bánásmódot alkalmazni, mint az elméleti vizsgával kapcsolatos csalással szemben.
29.      A kérdést előterjesztő bíróságnak azonban a Charta 52. cikke (1) bekezdésére hivatkozva kétségei vannak azzal kapcsolatban, hogy a vitatott tilalmat egyértelműen meg kell‑e fogalmazni valamely jogszabályban. A jelen ügy ugyanis egy olyan személynek a foglalkozás megválasztására vonatkozó, a Charta 15. cikke által védett szabadságára vonatkozik, aki e szabadságot magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzésével kívánja gyakorolni annak érdekében, hogy személyszállítást végezhessen. E bíróság hozzáteszi, hogy a jogbiztonság elve értelmében e tilalomnak közvetlenül a 216/2008 rendelet vagy az 1178/2011 rendelet valamely konkrét rendelkezéséből kellene következnie. Márpedig e rendeleteknek a jártassági vizsgára vonatkozó rendelkezései – az elméleti vizsga rendelkezéseivel ellentétben – nem hatalmazzák fel kifejezetten az illetékes hatóságot arra, hogy ilyen tilalmat rendeljen el. Ezenkívül az említett bíróság emlékeztet arra, hogy a Bíróság ugyanakkor kimondta, hogy az, hogy egy jogalkotási aktus mérlegelési jogkörrel ruházza fel a végrehajtásáért felelős hatóságokat, önmagában nem ütközik az előreláthatóság követelményébe, feltéve, hogy az önkényességgel szembeni bizonyos biztosítékokat tiszteletben tartanak.(18)
30.      Végül a kérdést előterjesztő bíróság kiemeli, hogy az ARA.GEN.355 pont e) pontjának az EASA által közzétett magyarázata szerint a végrehajtási intézkedések típusa az alkalmazandó nemzeti jogszabályoktól függ, és magában foglalhatja például bírság megfizetését vagy a tevékenység gyakorlásától való eltiltást.(19) E tekintetben egyrészt megjegyzi, hogy mivel az uniós rendelet közvetlenül alkalmazandó jogi aktus, az illetékes hatóságnak közvetlenül kell alkalmaznia az ARA.GEN.355 pont e) pontját. Másrészt a légiközlekedési törvény 6. cikke második bekezdésének 5. pontja és ötödik bekezdése értelmében e hatóság közigazgatási aktusokat bocsáthat ki a polgári repülés légi személyzetének képesítésével kapcsolatos tevékenységekre vonatkozó tilalmak és korlátozások elrendeléséről, az uniós szabályozásban a polgári repülés biztonságát és a légi járművekkel üzemeltetett járatok megbízhatóságát illetően meghatározott követelmények végrehajtásának biztosítása céljából. Az említett hatóságra ruházott hatáskör azonban a jártassági vizsgával kapcsolatos csalás miatt nem ír elő ideiglenes tilalmat.
31.      Egyébiránt a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy hogyan alkalmazható ebben az összefüggésben az uniós jog azon általános elve, amely szerint a jogalanyok nem hivatkozhatnak csalárd módon vagy visszaélésszerűen az uniós jogi normákra.
32.      Ebből a bíróság a következő értelmezést vonja le: mivel az 1178/2011 rendelet VI. mellékletében szereplő ARA.GEN.355 pont e) pontja felhatalmazza az illetékes hatóságot arra, hogy megtegye a szükséges végrehajtási intézkedést, és mivel az ARA.FCL.300 pont f) pontja előírja, hogy az elméleti vizsgával kapcsolatos csalás következményeként legalább egy évig tilos a vizsgát megismételni, így rendszerszintű szempontból, valamint annak érdekében, hogy az e rendeletben meghatározott, a polgári repülés biztonságának magas szintjére vonatkozó célkitűzéseket valamennyi vizsgával és képességekkel kapcsolatos területen egységesen el lehessen érni, valamint hogy megvalósuljon az uniós jog hatékony érvényesülése, nem indokolt, hogy a jártassági vizsgára ne ugyanazokat a végrehajtási intézkedéseket alkalmazzák.
33.      E körülmények között az Augstākā tiesa (Senāts) (legfelsőbb bíróság, Lettország) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      Ha a vizsgázóról bebizonyosodik, hogy csalárd magatartást tanúsított azáltal, hogy a jártassági vizsga során a vizsgáztatónak hamis iratokat mutatott be a gyakorlati képzés elvégzéséről, jogosult‑e a légi közlekedés területén illetékes nemzeti hatóság […] ARA.GEN.355 pontja e) pontjának értelmében átmeneti időre eltiltani az érintettet a magánpilóta‑szakszolgálati engedélyhez szükséges jártassági vizsga megismétlésétől és a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzésétől?
2)      Úgy kell‑e értelmezni az [AESA] által »Elfogadható megfelelési módok. FCL rész« címmel közzétett dokumentumban [az] ARA.GEN.355 pontja e) pontjára vonatkozó magyarázatot, miszerint az alkalmazandó nemzeti szabályozástól függ a végrehajtási intézkedés típusa, és ilyen intézkedés lehet például a tevékenységtől való eltiltás, hogy e magyarázat felhatalmazza az illetékes hatóságot az [1178/2011 rendelet] céljainak elérésére alkalmas, (az ARA.FCL.300 pont f) pontjából levezetett) megfelelő korlátozások választására, ha a nemzeti jog konkrétan nem írja elő a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzéséhez szükséges jártassági vizsga teljesítésétől való ideiglenes eltiltást?
3)      Összhangban áll‑e a jogbiztonság elvével és a Charta 52. cikkének (1) bekezdésével [az] ARA.FCL.300 pontja f) pontjának olyan értelmezése, hogy az elméleti vizsga teljesítésétől való, e pontban előírt ideiglenes eltiltás kiterjeszthető a jártassági vizsga megismétlésére?”
34.      A, a közlekedési minisztérium, a lett és a magyar kormány, valamint a Bizottság nyújtott be írásbeli észrevételeket. A magyar kormány kivételével részt vettek a 2025. december 3‑án tartott tárgyaláson, amelyen válaszoltak a Bíróság által feltett, szóban megválaszolandó kérdésekre.
IV.    Elemzés
35.      A kérdést előterjesztő bíróságnak egy olyan közigazgatási határozat jogszerűségéről kell dönteni, amely megtiltja egy magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzését kérelmező személynek, hogy egy éven belül újra letegye a jártassági vizsgát és ilyen engedélyt szerezzen. Mivel sem európai, sem nemzeti jogszabály nem rendelkezik kifejezetten ilyen tilalomról, a bíróság lényegében a 1178/2011 rendelet VI. melléklete két rendelkezésének, nevezetesen az ARA.GEN.355 pont e) pontjának és az ARA.FCL.300 pont f) pontjának értelmezéséről kérdezi a Bíróságot.
36.      Elemzésem sorrendben az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első, majd harmadik kérdésre adandó válasszal fog foglalkozni. Elutasítom a második, okafogyott kérdés vizsgálatát, mivel az EASA‑nak az ARA.GEN.355 pont e) pontjára vonatkozó véleménye jogilag nem kötelező erejű.
37.      Az első részben tehát azt a jogszabályi hátteret mutatom be, amelybe az ARA.GEN.355 pont e) pontja és az ARA.FCL.300 pont f) pontja illeszkedik. A második rész a vitatott tilalom minősítésével foglalkozom. A harmadik részben állást foglalok az ARA.GEN.355 pont e) pontja alkalmazásához szükséges pontosság mértékéről. Végül, a Charta 52. cikke (1) bekezdésének alkalmazásáról fogok véleményt nyilvánítani.
A.      Az ARA.GEN.355 pont e) pontja és az ARA.FCL.300 pont f) pontja jogszabályi hátterének felidézése
38.      E rendelkezések az 1178/2011 rendelet VI. mellékletében szerepelnek, amely a polgári repülés légi személyzetére alkalmazandó műszaki követelményeket és igazgatási eljárásokat határozza meg.  Ez a 216/2008 rendelet végrehajtási rendelete, amely meghatározza az Unió közös szabályait a polgári repülés területén.(20) A VI. mellékletben, vagyis az „ARA” részben szerepelnek a légi személyzetet illetően az illetékes nemzeti hatóságokra alkalmazandó követelmények. Magában foglal egy GEN alrészt, ahol az általános követelmények között szerepel a „[e]llenőrzés[re], minősítés[re] és végrehajtás[ra]” vonatkozó III. szakasz, és többek között az ARA.GEN.355 pont. Az említett VI. melléklet tartalmaz továbbá egy FCL alfejezetet, amelynek neve arra utal, hogy a hajózó személyzet tagjait érinti.(21) Ennek II. szakasza az illetékes hatóság kötelezettségeit tárgyalja a szakszolgálati engedélyekkel, jogosításokkal és bizonyítványokkal kapcsolatban. Az „Elméleti ismereti vizsgák” című III. szakaszban szerepel az ARA.FCL.300 pont, amely az e vizsgákra vonatkozó eljárásokat szabályozza.
39.      Az ARA.FCL.300 pont f) pontja előírja azt a határozatot, amelyet az illetékes hatóságnak az elméleti vizsgát kísérő csalás esetén kell meghoznia, nevezetesen azt, hogy a kérelmezőt „csaláson érés[e] dátumától számított legalább 12 hónapig el kell tiltania minden további vizsgától”(22) Ennek nincs megfelelője a jártassági vizsgákkal foglalkozó részben.
40.      Az 1178/2011 rendelet I. mellékletében szereplő, „Gyakorlati jártassági vizsga” című FCL.030 pont előírja, hogy e vizsgát egy sikeres elméleti vizsgának és általában a képzésért felelős szervezet vagy személy ajánlásának kell megelőznie. Véleményem szerint logikus, hogy nem tartalmaz a jártassági vizsga során elkövetett csalásra vonatkozó rendelkezést. Ezt a vizsgát ugyanis, amelyet az FCL.010 pont úgy határoz meg, mint amely a jártasság bizonyítására szolgál, és amely adott esetben szóbeli vizsgát is magában foglal, csalással nem lehet teljesíteni. Így a kérelmező a vizsga során nem tévesztheti meg a vizsgáztatót alkalmasságának megfelelő szintje vonatkozásában.
41.      Az egyetlen elképzelhető csalás tehát az okirattal való visszaélés. Az uniós jogalkotó ezt csak arra az esetre irányozta elő, ha a csalásra kifejezetten az engedély megszerzését követően derül fény. Az 1178/2011 rendelet VI. mellékletének FCL alrészén(23) belül ugyanis az ARA.FCL.250 pont(24) pontosan az a) pont 1. alpontban bemutatott okirati bizonyítékok, valamint az a) pont 2. alpontjában szereplő repülési napló, szakszolgálati engedély vagy minősítés nyilvántartási adatainak meghamisítására vonatkozik.
42.      Ez tehát az egyetlen másik olyan rendelkezés az FCL alrészben, amelynek tárgya csalás. Az FCL alrész rendelkezik többek között az engedély korlátozásáról, felfüggesztéséről vagy visszavonásáról. Semmilyen eltiltási időszak nem került előírásra. Hasonlóképpen, az engedély korlátozásáról vagy felfüggesztéséről szóló határozat semmilyen időtartamot nem határoz meg. Elméletileg tehát egy ilyen felfüggesztés, amely egyenértékű a repüléstől való eltiltással, időben korlátlan lehet.
43.      Következésképpen megjegyzem, hogy az 1178/2011 rendelet nem említi a repülési naplónak az engedély megszerzése előtt feltárt meghamisítását, és amennyiben az engedélyt már kiadták, az illetékes hatóság „az ARA.GEN.355 ponttal összhangban”(25) hozza meg határozatát, amint azt az ARA.FCL.250 pont megállapítja.
44.      A „Megállapítások és kiigazító intézkedések – személyek” című ARA.GEN.355 pont célja a személyekre vonatkozó követelményeknek való, az 1178/2011 rendelet VI. mellékletében szereplő ARA.GEN.300 pont a) pontjában meghatározott megfelelés ellenőrzéséért felelős illetékes hatóság által követendő eljárás meghatározása. Az ARA.GEN.355 pont e) pontja kifejezetten arra a helyzetre vonatkozik, amikor valamely személy nem rendelkezik engedéllyel. Előírja, hogy „a hiányosságokat észlelő illetékes hatóságnak meg kell tennie a szükséges végrehajtási intézkedéseket a hiányosságok további fennállásának kiküszöböléséhez”. Hasonló kifejezés szerepel az ARA.GEN.355 pont b) pontjának 2. alpontjában,(26) amennyiben az engedélyt kiadták, és az engedéllyel rendelkező részéről hiányosságot állapítottak meg. Az illetékes hatóság tehát felhatalmazást kap arra, hogy az engedély használatát ideiglenesen vagy véglegesen korlátozó, illetve megszüntető határozatok mellett kiegészítő intézkedéseket hozzon.
45.      Ebben az összefüggésben elegendő‑e az ARA.GEN.355 pont e) pontjának a közlekedési minisztérium, a lett és a magyar kormány, valamint a Bizottság által támogatott értelmezése ahhoz, hogy megalapozza a jártassági vizsga megismétlését és az engedély megszerzését egyéves időtartamra megtiltó határozatot? Másként fogalmazva, mivel nincs olyan nemzeti szabályozás, amely kifejezetten előírná e vitatott tilalom elrendelését, jogosan hivatkozik‑e A arra, hogy az jogellenes?
46.      Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett ezen első kérdésre adandó válasz annak meghatározását foglalja magában, hogy a vitatott közigazgatási határozat jogszerűségének vizsgálata büntetőjogi jellegű(27) szankcióra(28) vagy megelőző intézkedésre vonatkozik‑e a Bíróság és az Emberi Jogok Európai Bíróságának(29) az „Engel‑kritériumok”(30) alkalmazására vonatkozó ítélkezési gyakorlata fényében, mivel az Alapjogi Chartához fűzött magyarázatokból(31) kitűnik, hogy annak 52. cikke (3) bekezdésének megfelelően a Charta 49. cikkében biztosított jog tartalma és terjedelme azonos az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezményben(32) ily módon biztosított jog tartalmával és terjedelmével. Egy pontatlan rendelkezés ugyanis csak akkor sértheti a büntetések törvényességének a Charta 49. cikke (1) bekezdésének első mondatában kimondott elvét,(33) ha a rendelkezés ilyen jellegű szankciót tartalmaz (B). Ezzel szemben, ha a Charta 49. cikke (1) bekezdésének első mondata nem alkalmazható, a kérdést előterjesztő bíróságnak véleményem szerint a jogbiztonság általános elve alapján kell választ adni (C).
B.      A vitatott eltiltás minősítéséről
47.      A Bíróság rendelkezésére álló iratokhoz csatolt vitatott határozatban az szerepel, hogy „[a] fentiekre tekintettel, ha az elméleti vizsga során elkövetett csalás a kérelmezőnek a vizsga megismétlésétől való legalább 12 hónapig tartó eltiltásához vezet, csalás, illetve a vizsgáztató részére pontatlan információknak a jártassági vizsgát megelőzően, szándékosan történő szolgáltatása esetén egy hasonló szankció kiszabása arányos a kérelmezővel szemben, vagyis a jártassági vizsga megismétlésétől és a pilóta‑szakszolgálati engedély megszerzésétől legalább 12 hónapig tartó eltiltás”.(34)
48.      Ugyanakkor, mivel nem vitatott, hogy az Ügynökség az ARA.GEN.355 pont által meghatározott keretek között járt el, e határozat véleményem szerint intézkedés, nem pedig szankció. Ebben az értelemben hangsúlyozom az ARA.GEN.355 pont francia nyelvi változatában használt „actions correctives” vagy „mesures nécessaires de mise en application” kifejezéseket, amelyek egyértelműen a kényszerítő határozathoz vezető eljárással való kapcsolat hiányát tükrözik. Bár e kifejezéseknek – az olasz nyelvi változaton kívül – számos nyelvi változatban nem létezik megfelelője, és míg az angol nyelvi változatban az „enforcement measures” kifejezés szerepel,(35) egyetértek a Bizottságnak a tárgyaláson kifejtett azon véleményével, amely szerint ez a kifejezés végrehajtási intézkedésekre utal.(36)
49.      Ez a minősítés azonban nem mentesít annak meghatározása alól, hogy a vitatott tilalom büntetőjogi jellegű‑e. E tekintetben – amint azt a Bizottság a tárgyaláson javasolta – az EJEB 2018. október 9‑i Seražin kontra Horvátország(37) határozatára kell hivatkozni, amelynek tárgya a sportversenyekről való kizárás, illetve a rendőrség tájékoztatására vonatkozó kötelezettség volt, amely kizárást a bíróság egy huliganizmus miatt elítélt személlyel szemben alkalmazott. Az EJEB, amelyhez az EJEE 7. jegyzőkönyvének 4. cikke alapján fordultak,(38) és amely a ne bis in idem vagy kettős büntethetőség tilalmának elvét alkalmazta, az Engel‑kritériumok alapján elemezte ezt a kizárási intézkedést annak megállapítása érdekében, hogy történt‑e „büntetőjogi vádemelés” és „büntetés”.(39)
50.      Következésképpen azt javaslom, hogy a Bíróság a Charta 50. cikkének értelmezésére vonatkozó, az Engel‑kritériumokon alapuló állandó ítélkezési gyakorlatára hivatkozzon, amely a Charta 49. cikkének (3) bekezdésében, illetve (1) bekezdésének utolsó mondatában került átültetésre, és állapítsa meg, hogy ezt az ítélkezési gyakorlatot ki kell terjeszteni e rendelkezés első mondatára is, amely kimondja a bűncselekmények és büntetések törvényességének elvét.
51.      Emlékeztetni kell tehát arra, hogy az Engel‑kritériumok közül az első a jogsértés belső jog szerinti jogi minősítése, a második a jogsértés jellege, a harmadik pedig az érintett személlyel szemben kiszabható szankció súlya.(40)
52.      Bár a kérdést előterjesztő bíróság feladata – e kritériumok tükrében – annak megítélése, hogy az A‑val szemben alkalmazott eltiltás a Charta 49. cikkének (1) bekezdése értelmében vett büntető jelleget ölt‑e, a Bíróság az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elbírálása során pontosításokat adhat, amelyek célja, hogy iránymutatást adjanak e bíróságnak az általa elvégzendő értékeléshez.(41)
53.      Először is, ami a jogsértés jogi minősítésére vonatkozó első kritériumot illeti, a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információkból kitűnik, hogy az Ügynökség az általa megállapított, okirattal való visszaélés miatt a légiközlekedési törvény 6. cikkének ötödik bekezdésében előírt feltételeknek megfelelően közigazgatási aktust fogadott el. Az Ügynökség eljárását szabályozó lett jog értelmében az alapügyben szóban forgó jogsértés tehát szabálysértésnek minősül.(42)
54.      Ugyanakkor a jelen indítvány 51. pontjában említett másik két kritérium figyelembevételével kell meggyőződni arról, hogy az olyan eltiltó intézkedés alkalmazása, mint amelyről az alapügyben szó van, büntető jellegű‑e.(43)
55.      Ami továbbá az e jogsértés jellegére alapított második kritériumot illeti, az magában foglalja annak vizsgálatát, hogy a szóban forgó intézkedés többek között megtorlásra irányul‑e, ami a Charta 49. cikke értelmében vett büntető jellegű szankció sajátossága, anélkül, hogy pusztán az a körülmény, hogy az intézkedés megelőzésre irányuló célt is követ, megfosztaná a büntetőjogi szankcióként való minősítéstől. A büntetőjogi szankciók ugyanis a jellegüknél fogva egyaránt szolgálják a jogellenes magatartás megtorlását és megelőzését.(44) Ellenben egy olyan intézkedés, amely csupán az adott jogsértéssel okozott kár megtérítésére korlátozódik, nem ölt büntető jelleget.(45)
56.      E tekintetben, amint arra az EJEB rámutatott,(46) a gyakorlatban nehéz egyértelmű különbséget tenni a visszatartó erő, mint a szankció egyik eleme és a megelőzés között.
57.      Véleményem szerint azonban a Seražin kontra Horvátország határozatból egyértelműen következik, hogy a megelőzést a közérdek szempontjából, azaz a jövőbeli áldozatok védelme szempontjából kell figyelembe venni,(47) mintsem a potenciális elkövetőkre irányuló vonatkozásában. Ezenkívül az a tény, hogy az intézkedés kárt okoz az érintettnek, nem változtat ezen az elemzésen.(48) Ez az elemzés tehát a kitűzött cél okán közvetlenül átültethető a polgári repülés biztonságának területére.(49)
58.      Ennek megfelelően több szempontból is érdekes a Seražin kontra Horvátország határozattal való párhuzam, amelynek tárgya a sportversenyekből való kizárás, illetve a rendőrség tájékoztatására vonatkozó kötelezettség,(50) amelyet a bíróság egy huliganizmus miatt elítélt személlyel szemben szabott ki. Egyrészt az EJEB e kizárási intézkedést nem minősítette „büntetőeljárás” keretében hozott,(51) az EJEE szerint önálló értelmében vett(52) „büntetőjogi szankciónak”, hanem az erőszak veszélyének megakadályozása érdekében hozott megelőző intézkedésnek tartotta. A Bíróság inkább a nyilvánosság védelmére helyezi a hangsúlyt, mintsem arra, hogy valakit a sportversenyeken tanúsított korábbi erőszakos magatartása miatt megbüntessenek.(53)
59.      Másrészt a Seražin kontra Horvátország határozatban(54) az EJEB a vezetői engedély azonnali visszavonására vagy ideiglenes felfüggesztésére irányuló közigazgatási eljárással kapcsolatos ítélkezési gyakorlatára hivatkozott.(55) Ez az analógia a jelen ügyben is relevánsnak tűnik számomra. Az EJEB megállapította, hogy ezen intézkedések mindegyike „a közúti közlekedés biztonságát szolgáló megelőző intézkedésnek”(56) minősül, amely nem feltételezi a bűnösség vizsgálatát vagy megállapítását,(57) nem pedig az EJEE 6. cikke vagy a hetedik kiegészítő jegyzőkönyv 4. cikke értelmében vett „büntetőjogi vádnak”.
60.      Az EJEB ezen ítélkezési gyakorlatában tehát két olyan jellemzőt emelek ki, amelyek megegyeznek az alapügyben vitatott eltiltás jellemzőivel. Egyrészt arról van szó, hogy ez az intézkedés büntetőeljárástól függetlenül elrendelhető. Másrészt az intézkedést egy általános biztonsági követelménynek való gyors megfelelés érdekében és időben korlátozott ideig alkalmazzák.
61.      Ugyanezen, közérdeken alapuló logika szerint a Bíróságnak a gazdasági szereplők közös agrárpolitika keretében történő ideiglenes kizárására vonatkozó ítélkezési gyakorlata(58) is relevánsnak tűnik számomra, összehasonlításképpen.
62.      Egyébként a Bíróság általánosabban úgy ítélte meg, hogy az, hogy a szóban forgó intézkedés nem általában a nyilvánosságot érinti, hanem a címzettek meghatározott kategóriáját, akik – mivel az uniós jogban kifejezetten szabályozott tevékenységet végeznek – kötelesek megfelelni az e jogban előírt feltételeknek, arra utalhat, hogy ezen intézkedésnek nincs megtorló célja, és így hozzájárulhat annak megállapításához, hogy az említett intézkedés nem büntető jellegű, feltéve hogy ezen intézkedés arra szorítkozik, hogy megfossza címzettjét az uniós jogban számára elismert bizonyos konkrét jogosultságoktól, mivel az illetékes közigazgatási hatóság úgy ítélte meg, hogy az említett jogosultságok biztosításának feltételei már nem teljesülnek.(59)
63.      A jelen ügyben ez a tárgya mind a jártassági vizsga megismétlésére és az engedély megszerzésére vonatkozó egyéves időtartamú vitatott tilalomnak, mind pedig a tilalom által kiegészített határozatnak, vagyis a jártassági vizsga eredménye megsemmisítésének.
64.      Végül, ha a Bíróság szükségesnek tartja az Engel‑kritériumok közül a harmadik kritérium vizsgálatát is,(60) meg kell állapítani, hogy az Ügynökség által az ARA.GEN.355 pont e) pontja keretében elrendelt vitatott tilalom egyetlen hatása az, hogy megfosztja A‑t attól a lehetőségtől, hogy meghatározott időn belül megszerezze az engedélyét.(61) Úgy vélem tehát, hogy ez a tilalom nem túl szigorú.
65.      Következésképpen azt javaslom a Bíróságnak, hogy az EJEB ítélkezési gyakorlatával összhangban(62) állapítsa meg, hogy a vitatott tilalom nem minősül az EJEB ítélkezési gyakorlata értelmében vett büntető jellegű intézkedésnek, mivel a légi közlekedés területén a engedélyek megszerzése során elkövetett, a
repülés biztonságát súlyosan veszélyeztető szabálytalanságok elleni küzdelemre irányul. A biztonságra vonatkozó, az engedély megszerzését kérelmezők és az e területen tevékenykedő valamennyi szereplő számára nyújtott garancia(63) indokolja, hogy a kérelmezők feddhetetlenségével és megbízhatóságával szemben magas követelményeket támasztanak.(64) A szabályok megsértése esetén alkalmazott eltiltás véleményem szerint egy speciális adminisztratív eszköz, amely szerves részét képezi az engedélyek kiadására és megújítására vonatkozó azon rendszernek, amelynek célja a légtérben felmerülő súlyos kockázatok elkerülése.
66.      Bár véleményem szerint ez a tilalom nem minősül büntetőjogi szankciónak és nem mutat büntetőjogi jelleget, a Seražin kontra Horvátország határozat elemzésének folytatásaként javaslom a Bíróságnak, hogy terjessze ki ítélkezési gyakorlatát, miszerint szankció, még ha nem rendelkezik is büntetőjogi jellemzőkkel, kizárólag akkor alkalmazható, ha világos és egyértelmű jogalapon nyugszik.(65) Mivel a vitatott tilalom egy jog gyakorlását tiltja, felmerül a kérdés, hogy a jogbiztonság általános elvének fényében az ARA.GEN.355 pont e) pontja elegendő jogalapot biztosít‑e e tilalomhoz,(66) miközben a 1178/2011/EU rendelet 11b. cikke (6) bekezdése kimondja, hogy az (5) bekezdés szerinti feladatokat, ideértve a „végrehajtási intézkedéseket” is, az érintett tagállamban hatályos jogszabályi rendelkezésekkel összhangban az illetékes hatóság által megbízott személyzet fogadja el.
C.      Az ARA.GEN.355 pont e) pont alkalmazásához megkövetelt pontosság mértékéről
67.      Tekintettel az esetlegesen felmerülő hiányosságok sokféleségére,(67) első ránézésre logikusnak tűnik, hogy az ARA.GEN.355 pont e) pontja, anélkül, hogy a nemzeti rendelkezésekre hivatkozna, teljes szabadságot biztosít az illetékes hatóság számára a szükséges intézkedések megválasztásában az olyan hiányosságok kiküszöbölése érdekében, amelyek abból fakadnak, hogy „egy [engedéllyel nem rendelkező] olyan személy, akire a [216/2008] rendeletben és a rendelet végrehajtási szabályaiban leírt követelmények vonatkoznak, nem tesz eleget a vonatkozó követelményeknek” Ha az adott személy rendelkezik engedéllyel, a hiányosságokat könnyebben lehet kezelni, az ARA.FCL.250 pont ezért nagyon pontos.
68.      Következésképpen egyetértek azokkal a véleményekkel, amelyek szerint meg kell említeni a polgári repülés biztonságának sajátosságait és az 1178/2011 rendelet hatálya alá tartozó helyzetek sokféleségét. Az EJEB‑hez hasonlóan hangsúlyozni kell a kezelendő kérdések technikai jellegét és a nemzeti hatóságok szerepét is.(68)
69.      Mindazonáltal, a nemzeti hatóságok által egy hasonló, nevezetesen a közúti biztonság területén, játszott szerepet illetően az EJEB a jelen indítvány 59. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlatában a nemzeti jog által előírt intézkedésekre utal(69). Ebből következik, hogy nem általános rendelkezésekről van szó.
70.      Ennek okán meg kell vizsgálni az ARA.GEN.355 pont e) pontjának pontosságával kapcsolatos következő kérdést: amennyiben olyan közigazgatási intézkedés került előírásra, amely egy személynek ideiglenesen megtiltja valamely jog gyakorlását vagy abból kizárja őt, az ARA.GEN.355 pont e) pontja megfelel‑e a jogállamban az előreláthatóság és a jogbiztonság követelményének, amennyiben úgy rendelkezik, hogy „a hiányosságokat észlelő illetékes hatóságnak meg kell tennie a szükséges végrehajtási intézkedéseket a hiányosságok további fennállásának kiküszöböléséhez”?
71.      Az a tény, hogy a vitatott tilalom a konkrét esetben hasonló az elméleti vizsga esetére előírt tilalomhoz, nem garantálja azt, hogy kifejezett rendelkezés hiányában azonos határozat születik. Következésképpen tekintettel az ARA.FCL.300 pont f) pont korlátozott hatályára és az 1178/2011 rendelet releváns rendelkezéseinek egymáshoz való kapcsolatára,(70) számomra nem tűnik lehetségesnek az analógia alkalmazása.
72.      A szövegösszefüggések tekintetében megjegyzem, hogy a 2018/1139 rendelet hatálybalépése óta(71) az ARA.GEN.355 pont e) pontot nem módosították. Ráadásul, tudomásom szerint, a csalással kapcsolatban nem vezettek be új rendelkezéseket.
73.      Márpedig a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a jogbiztonság elve megköveteli egyfelől azt, hogy a jogszabályok egyértelműek és pontosak legyenek, másfelől pedig azt, hogy alkalmazásuk előre látható legyen a jogalanyok számára, különösen olyankor, amikor kedvezőtlen következményeik lehetnek. Ez az elv megköveteli különösen azt, hogy a szabályozás lehetővé tegye az érdekeltek számára az ennek alapján őket terhelő kötelezettség terjedelmének pontos ismeretét, és hogy ez utóbbiak egyértelműen megismerhessék jogaikat és kötelezettségeiket, és ezeknek megfelelően járjanak el.(72)
74.      Mindazonáltal ki kell emelni a jogbiztonság elvének bizonyos feltételek mellett történő, a Bíróság által elfogadott rugalmasabb kezelését, amikor az uniós jogalkotó elvont szabályt fogad el.(73) A jelen esetben megállapítható, hogy az uniós jogalkotó nem tudja előre meghatározni a hiányosságokra vonatkozó összes konkrét esetet. Az ARA.GEN.355 pont e) pontja által a végrehajtásért felelős hatóságokra ruházott mérlegelési jogkör terjedelmét és gyakorlásának módját azonban az adott jogszerű célra tekintettel kellő pontossággal kell meghatározni, különösen az engedély megszerzése érdekében elkövetett, okirattal való visszaélés esetén, annak érdekében, hogy megfelelő védelmet biztosítsanak az önkényes eljárással szemben.(74) Márpedig a légiközlekedési törvény 6. cikkének ötödik bekezdése e tekintetben nem pontos.
75.      Következésképpen, amikor A hamisított repülési naplót mutatott be, teljes mértékben tudatában volt annak, hogy a gyakorolni kívánt jogosultságai és a vizsgáztatótól az FCL.1030 pont(75) által előírt követelménynek megfelelően kapott tájékoztatás alapján megsérti a magánpilóta minősítésre vonatkozó szabályokat.(76) Ugyanakkor az alkalmazandó európai és nemzeti rendelkezések jelenlegi állása szerint nem tudhatta pontosan, hogy az Ügynökség milyen döntést hozhat, ahogyan ez a helyzet büntetőeljárás esetleges megindítása esetén is.(77)
76.      Ennélfogva a kérdést előterjesztő bíróság első kérdésének megválaszolása érdekében azt javaslom a Bíróságnak, hogy állapítsa meg, hogy a hatóságnak
pontos nemzeti rendelkezéseket kell elfogadni az engedély kérelmezőjével szemben az ARA.GEN.355 pont e) pontjában említett olyan hiányosságok esetén hozott intézkedés jellegének és időtartamának tisztázása érdekében, mint amilyen a hamisított repülési napló bemutatása. E tekintetben megjegyzem, hogy egyes tagállamok(78) végrehajtották az EASA‑nak az „Elfogadható megfelelési módok. FCL rész” című dokumentumában szereplő ajánlását, amint azt a kérdést előterjesztő bíróság is említette.(79)
D.      A Charta 52. cikke (1) bekezdésének alkalmazásáról
77.      Erre a rendelkezésre az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés különös összefüggésben hivatkozik. Emlékeztetek arra, hogy a vitatott tilalom miatt Lettországban elszenvedett kár címén(80) A azt állítja, hogy e tilalom a foglalkozás megválasztására vonatkozó, a Charta 15. cikkében biztosított szabadság korlátozásának minősül, mivel nem folytathatott magánpilóta‑ vagy oktatói/vizsgáztatói tevékenységet. Márpedig, egyrészt, amint arra a Bizottság, a lett kormány és a közlekedési minisztérium is emlékeztetett, egyrészt az FCL.010 pont szerint a „»magánpilóta« […] az a pilóta, aki olyan szakszolgálati engedéllyel rendelkezik, amely nem jogosít díjazás ellenében üzemeltetett légi jármű vezetésére, kivéve az ebben a részben meghatározott oktatási és vizsgáztatási tevékenységeket”. A magánpilóták díjazásának hiányát az FCL.205.A pont is megerősíti.(81) Másrészt, amint azt a közlekedési minisztérium is hangsúlyozta a tárgyaláson, a magánpilóta‑szakszolgálati engedély kiadásához szükséges repülésoktatási tevékenység az 1178/2011 rendelet I. melléklete J. alrészének 2. szakaszában szereplő FCL.915.FI pont szerinti különleges tanúsítás(82) tárgyát képezi. Ez eltér a magánpilóta‑szakszolgálati engedélytől, ami véleményem szerint igazolja az FCL.010 pontban használt „kivéve” kifejezést. Következésképpen úgy vélem, hogy az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdésre nem szükséges válaszolni.
78.      Egyébiránt, ami a jelen ügyben az A által elismert csalást illeti, noha az 1178/2011 rendelet nem tartalmaz a magánpilóta‑szakszolgálati engedély kérelmezője általi visszaélés szankcionálására vonatkozó rendelkezéseket, álláspontom szerint célszerű emlékeztetni arra, hogy abból az általános jogelvből, amely szerint nem lehet az európai uniós jogi normákra csalárd módon vagy visszaélésszerűen hivatkozni,(83) az következik, hogy a tagállamnak még az ennek megtagadását előíró nemzeti jogi rendelkezések hiányában is meg kell tagadnia egy adott személytől az uniós jogi rendelkezések alkalmazását, ha azokra nem e rendelkezések célkitűzéseinek megvalósítása érdekében hivatkozik, hanem azért, hogy az uniós jog által biztosított előnyben részesüljön, noha az uniós jog által előírt, a kért előny megszerzéséhez szükséges objektív feltételek csak formálisan teljesülnek.(84)
79.      Következésképpen, ami a magánpilóta‑szakszolgálati engedély kiadását illeti, noha valamely tagállam illetékes hatósága joggal való visszaélés címén visszautasíthatja a hamisított repülési naplónak a jártassági vizsga letétele céljából történő bemutatását, az ARA.FCL.300 pont f) pontjához hasonlóan pontos nemzeti szabályozás hiányában nem jogosult arra, hogy e visszautasítást a vizsga megismétlésének és a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzésének egy évig tartó tilalmával egészítse ki.
V.      Végkövetkeztetés
80.      A fenti megfontolások összességére tekintettel azt javaslom, hogy a Bíróság az Augstākā tiesa (Senāts) (legfelsőbb bíróság, Lettország) által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekre a következő választ adja:
A repülési naplónak a magánpilóta‑szakszolgálati engedély kiadása előtt feltárt meghamisítása esetén a 2016. április 6‑i (EU) 2016/539 bizottsági rendelettel módosított, a polgári légi közlekedéshez kapcsolódó [helyesen: a polgári légi közlekedés hajózó személyzetére alkalmazandó] műszaki követelményeknek és igazgatási eljárásoknak a 216/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében történő rögzítéséről szóló, 2011. november 3‑i 1178/2011/EU bizottsági rendelet VI. mellékletében szereplő ARA.GEN.355 pont e) pontját
a következőképpen kell értelmezni:
az nem jogosítja fel az illetékes hatóságot arra, hogy anélkül rendeljen el a magánpilóta‑szakszolgálati engedély kérelmezőjével szemben a módosított 1178/2011 rendelet VI. mellékletében szereplő ARA.FCL.300 pont f) pontjában előírthoz hasonló tilalmat, hogy e tilalmat a nemzeti szabályozás kifejezetten előírná. Az egyes tagállamok feladata, hogy kellő pontossággal meghatározzák a megfelelő intézkedéseket.
1      Eredeti nyelv: francia.
2      A 2016. április 6‑i (EU) 2016/539 bizottsági rendelettel (HL 2016. L 91., 1. o.) módosított, a polgári légi közlekedéshez kapcsolódó [helyesen: a polgári légi közlekedés hajózó személyzetére alkalmazandó] műszaki követelményeknek és igazgatási eljárásoknak a 216/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet értelmében történő rögzítéséről szóló, 2011. november 3‑i bizottsági rendelet (HL 2011. L 311., 1. o.; helyesbítések: HL 2022. L 156., 165. o.; HL 2021. L 11., 23. o.; HL 2017. L 149., 98. o.; HL 2012. L 230., 5. o.; a továbbiakban: 1178/2011 rendelet).
3      A továbbiakban: Charta.
4      A 2016. január 5‑i (EU) 2016/4 bizottsági rendelettel (HL 2016. L 3., 1. o.) módosított, a polgári repülés területén közös szabályokról és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség létrehozásáról, valamint a 91/670/EGK tanácsi irányelv, az 1592/2002/EK rendelet és a 2004/36/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. február 20‑i 216/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2008. L 79., 1. o.; helyesbítés: HL 2012. L 257., 22. o.; a továbbiakban: 116/2008 rendelet). 2018. szeptember 11‑től a 216/2008 rendeletet felváltotta a polgári légi közlekedés területén alkalmazandó közös szabályokról és az Európai Unió Repülésbiztonsági Ügynökségének létrehozásáról és a 2111/2005/EK, az 1008/2008/EK, a 996/2010/EU, a 376/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet és a 2014/30/EU és a 2014/53/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint az 552/2004/EK és a 216/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és a 3922/91/EGK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2018. július 4‑i (EU) 2018/1139 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2018. L 212., 1. o.) (lásd a 139. cikket).
5      Recueil des traités des Nations unies, 15. kötet, 295. o., 102. sz., a továbbiakban: Chicagói Egyezmény.
6      A Chicagói Egyezménnyel való kapcsolat tekintetében lásd a 216/2008 rendelet (3) preambulumbekezdését.
7      Az angol „Flight Crew License” kifejezésre utaló „FCL” jelentése „repülőszemélyzeti szakszolgálati engedély”. Lásd az 1178/2011 rendelet 2. cikkének 1. pontját.
8      A „PPL” jelentése angolul: private pilot licence.
9      Lásd az 1178/2011 rendelet I. mellékletének A. alrészében szereplő, „Fogalommeghatározások” című FCL.010 pont (a továbbiakban: FCL.010 pont) alatt található meghatározást: „»parancsnokpilóta«: a parancsnoki feladatra kijelölt, a repülés biztonságos végrehajtásáért felelős pilóta”.
10      Ez a melléklet az „Authority Requirements for Aircrew”‑ra utaló „ARA” résznek felel meg.
11      Az angol „General” kifejezésre utaló „GEN” „általánost” jelent.
12      A továbbiakban: ARA.GEN.355 pont.
13      A továbbiakban: ARA.FCL.300 pont.
14      Latvijas Vēstnesis, 1994, 123. sz.
15      Az angol „private pilot licence aeroplanes” kifejezésre utaló PPL(A) jelentése „repülőgépekre vonatkozó magánpilóta‑szakszolgálati engedély” (lásd az FCL.205.A pontot és az azt követő pontokat az 1178/2011 rendelet I. mellékletének C alrészének 2. szakaszában). A továbbiakban: magánpilóta‑szakszolgálati engedély.
16      Az FCL.010 pont szerint az „»egyedülrepülési idő« […] olyan repülési idő, amely alatt a növendék pilóta a légi járművön egyedül tartózkodik”.
17      A közlekedési minisztérium ezenkívül kiemeli A magatartását, aki irathamisítást követett el, és tudatosan hamis információkat szolgáltatott, miközben nem működött együtt a felügyeleti hatósággal, kivonva magát a vizsgálatok alól, és nem tett eleget e hatóság utasításainak.
18      A kérdést előterjesztő bíróság a 2022. február 16‑i Lengyelország kontra Parlament és Tanács ítéletre (C‑157/21, EU:C:2022:98, 321. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat) hivatkozik.
19      A kérdést előterjesztő bíróság az „Elfogadható megfelelési módok. FCL rész” című dokumentumra hivatkozik. Angol nyelven a következő internetcímen érhető el: https://www.easa.europa.eu/en/document‑library/easy‑access‑rules/online‑publications/easy‑access‑rules‑aircrew‑regulation‑eu‑no?page=24&kw=LAPL#_Toc256000674.
20      Lásd a 216/2008 rendelet 7. cikkének (2) bekezdését és annak az e cikkben említett, pilóták szakszolgálati engedélyeire vonatkozó alapvető követelményeket meghatározó III. mellékletét. Lásd még e rendelet (7) preambulumbekezdését az Unió által meghatározott követelményeknek a Chicagói Egyezmény által megállapított előírásokkal és ajánlott gyakorlattal való összhangját illetően.
21      Lásd a jelen indítvány 7. lábjegyzetét.
22      Az Egyesült Államok jogszabályai ugyanezt a határidőt írják elő. Lásd a Code of Federal Regulations (szövetségi rendeletek kódexe) 61.37. cikkét, amely a Federal Aviation Administration‑re (Szövetségi Légügyi Hatóság) vonatkozó 14. címben szerepel, és a következő internetcímen érhető el: https://www.ecfr.gov/current/title‑14/chapter‑I/subchapter‑D/part‑61/subpart‑A/section‑61.37. Lásd még az ausztrál szabályozásban a Civil Aviation Regulations 1988 (a polgári légi közlekedésről szóló 1988. évi rendelet) 298A. cikke (5) bekezdésének a) és b) pontját, amely a következő internetcímen érhető el: https://www.legislation.gov.au/F1997B00935/latest/text.
23      Lásd a jelen indítvány 38. pontját.
24      A továbbiakban: ARA.FCL.250. pont
25      Lásd az ARA.GEN.355 pont a) és b) pontját arra vonatkozóan, hogy egy engedéllyel rendelkező személy nem tesz eleget az alkalmazandó követelményeknek.
26      Az ARA.GEN.355 pont b) pontjának 2. alpontja kimondja, hogy „[m]iután ilyen megállapítást tett, az illetékes hatóságnak vizsgálatot kell végeznie. Ha ez megerősíti a megállapítást, […] meg kell tennie a hiányosságok további fennállásának kiküszöböléséhez szükséges egyéb végrehajtási intézkedéseket”.
27      Ezt a kifejezést a 216/2008 rendelet 68. cikke használja. E rendelet angol nyelvi változatában a „penalties for infringement” kifejezés szerepel. Az „infringement” kifejezést a 216/2008 rendelet 10. cikkének (4) bekezdése is használja, amely a Bizottság, az EASA és a tagállamok közötti információcseréről rendelkezik. E cikk helyébe 2018. szeptember 11‑től az (EU) 2018/1139 rendelet 62. cikkének (9) bekezdése lépett. Hozzá kell tenni, hogy más összefüggésben a „szankció” kifejezés közigazgatási határozatot is jelenthet.
28      A kérdést előterjesztő bíróság pontosította, hogy a büntető jellegű szankció minősítést a közlekedési minisztérium által felülvizsgálati kérelemmel megtámadott ítéletben, másodfokon fogadták el. Lásd a jelen indítvány 24. pontját.
29      A továbbiakban: EJEB.
30      Lásd: EJEB, 1976. június 8., Engel és társai kontra Hollandia ítélet (CE:ECHR:1976:0608JUD000510071, 82. §).
31      HL 2007. C 303., 17. o.
32      Aláírására 1950. november 4‑én Rómában került sor (a továbbiakban: EJEE). Lásd: 2017. december 5‑i M.A.S és M.B. ítélet (C‑42/17, EU:C:2017:936, 53. és 54. pont).
33      Az alkalmazandó elvekre vonatkozóan lásd különösen: 2024. július 29‑i Belgian Association of Tax Lawyers és társai ítélet (C‑623/22, EU:C:2024:639, 38–45. pontok, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), valamint azoknak valamely rendeletre való alkalmazását illetően: 2017. december 20‑i Vaditrans ítélet (C‑102/16, EU:C:2017:1012, 55–58. pontok). Lásd még az EJEE 7. cikkének (1) bekezdésében és a Charta 49. cikkének (1) bekezdésében szereplő törvényesség elvére vonatkozó általános megfontolásokat illetően Spielmann főtanácsnoknak az Alchaster II ügyre vonatkozó indítványát (C‑743/24, EU:C:2025:88, 47., 48. pont, különösen az analógia tilalmáról, valamint 52. és 53. pont).
34      Kiemelés tőlem.
35      Ez a kifejezés teljesen megegyezik például a spanyol, a német, a litván vagy a lengyel nyelvi változatban, amelyeket ellenőrizni tudtam. A lett kormány és a közlekedési minisztérium ugyanebben az értelemben tett észrevételeket.
36      Lásd e tekintetben az 1178/2011 rendelet 11b. cikke (5) bekezdésének f) pontját, amely előírja, hogy az illetékes hatóságok által a tanúsítási és/vagy felügyeleti feladatok végzésével megbízott személyzet tagjai adott esetben „végrehajtási intézkedéseket” tehetnek vagy kezdeményezhetnek. Az Egyesült Államok szabályozásával való összehasonlításként lásd még a Szövetségi Légügyi Hatóság Order 2150.3C (2150.3C. sz. végzés) 9. fejezete 6. pontja g) alpontjának (6) bekezdését (2018. szeptemberi változat, elérhető a következő internetcímen: https://www.faa.gov/documentLibrary/media/Order/FAA_Order_2150.3C_with_CHG_1.pdf), amelyben szerepel a „korrekciós lépés” kifejezés, amelynek meghatározása a korrekciós intézkedéseknek felel meg (lásd az 5. fejezet 1. pontját és 4. pontjának d) alpontját), nem pedig az e 9. fejezet 4. pontjában említett szankcióknak, mivel a szabályok további megsértésének megelőzése érdekében gyorsan meghozott intézkedésekről van szó.
37      CE:ECHR:2018:1009DEC001912015, a továbbiakban: Seražin kontra Horvátország határozat.
38      Aláírására Strasbourgban, 1984. november 22‑én került sor, a továbbiakban: 7. jegyzőkönyv.
39      Lásd: Seražin kontra Horvátország határozat (62–65. §).
40      Lásd: 2018. március 20‑i Menci ítélet (C‑524/15, EU:C:2018:197, 26. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2025. augusztus 1‑jei BAJI Trans ítélet (C‑544/23, a továbbiakban: BAJI Trans ítélet, EU:C:2025:614, 63. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Lásd szintén: Seražin kontra Horvátország határozat (65. §), amelyben az EJEB a „jogsértést vagy a vitatott intézkedést vizsgálja.
41      Lásd: BAJI Trans ítélet (64. pont).
42      A szabálysértést meg kell különböztetni a „bűntetőjoginak” minősített jogsértéstől, amely a párhuzamos büntetőeljárást indokolta. A Bírósághoz továbbított vitatott határozatból (6. pont) ugyanis kitűnik, hogy 2018. február 22‑én a Krimināllikums (büntető törvénykönyv) 275. cikkének (2) bekezdése alapján büntetőeljárás indult. Amint azt a közlekedési minisztérium a tárgyaláson megismételt írásbeli észrevételeiben kifejtette, a rigai (Lettország) ügyész a 2020. október 8‑i határozatában megállapította, hogy A a magánpilóta‑szakszolgálati engedély megszerzéséhez jogot biztosító hamisított repülési napló (logbook) felhasználásával elkövette a büntető törvénykönyv 275. cikkének (1) bekezdésében előírt bűncselekményt. A megerősítette a büntetőjogi felelősséget megállapító ítélet meghozatalát.
43      Lásd különösen: BAJI Trans ítélet (66. pont). Lásd továbbá a Seražin kontra Horvátország határozatot (65. §), amely arra emlékeztet, hogy a második és a harmadik kritérium vagylagos, és nem feltétlenül kumulatív, és ez nem zárja ki az együttes megközelítést, amennyiben az egyes kritériumok külön elemzése nem teszi lehetővé a büntetőjogi vád fennállására vonatkozó egyértelmű következtetés levonását.
44      Úgy tűnik számomra, hogy ezt a kifejezést úgy kell érteni, hogy az a bűncselekmények elkövetésére kísérletet tevő más személyekre gyakorolt visszatartó hatásra vonatkozik. Lásd Campos Sánchez‑Bordona főtanácsnok Menci ügyre vonatkozó indítványának (C‑524/15, EU:C:2017:667) 113. pontját, amelyre a 2018. március 20‑i Menci ítélet (C‑524/15, EU:C:2018:197, 31. pont) is hivatkozik.
45      Lásd: BAJI Trans ítélet (67. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
46      Lásd a Seražin kontra Horvátország határozat (82. §).
47      Lásd a Seražin kontra Horvátország határozat 82. §‑át: „a felperessel szemben kért és alkalmazott intézkedés elsősorban megelőző jellegű volt abban az értelemben, hogy a közbiztonság érdekében az erőszakos magatartás lehetőségének kiküszöbölését célozta” (szabad fordítás). Lásd még az Európa Tanács Európai Jogi Együttműködési Bizottságának 54. üléséről készült jelentést, amely megelőzte a közigazgatási szankciókról szóló (91)1. sz. ajánlás Miniszteri Bizottság általi elfogadását (57. o.).
48      Lásd ebben az értelemben a brit bírónak az ítéletben megerősített, idézett véleményét a Seražin kontra Horvátország határozat 52. és 53. §‑ában.
49      Lásd a jelen indítvány 65. pontját. E tekintetben a szakmai tilalmat illetően párhuzam vonható az EJEB 2019. június 4‑i Rola kontra Szlovénia ítéletével (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, 60–66. §), amely a felszámoló fizetésképtelenségi eljárásra vonatkozó engedélyének visszavonására vonatkozik, mivel az engedély a különleges szerepet játszó szakma iránti közbizalom biztosítására irányul. A pénzügyi műveletekről szóló törvény által előírt ezen intézkedést, amelyet a büntetés kiszabásának rendes eljárásától teljesen elkülönítve alkalmaznak, nem tekintették az EJEE 7. cikke értelmében vett önálló szankciónak.
50      Az érintett személy arra vonatkozó kötelezettségéről van szó, hogy – amennyiben sor kerül a szóban forgó sportversenyre – jelenjen meg a rendőrségen, és tájékoztassa őket arról, hogy az esemény alatt és annak befejezését követő két órán keresztül hol fog tartózkodni. Lásd a Seražin kontra Horvátország határozatot (76. §).
51      Lásd a Seražin kontra Horvátország határozatot (62., 64., 88. és 91. §).
52      Lásd a 7. jegyzőkönyv 4. cikkét.
53      Lásd a Seražin kontra Horvátország határozatot (70., 79. és 82. §).
54      Lásd a Seražin kontra Horvátország határozatot (különösen a 82. §).
55      Lásd az 1999. október 28‑i Escoubet kontra Belgium ítéletet (CE:ECHR:1999:1028JUD002678095, a továbbiakban: Escoubet kontra Belgium ítélet) és az 1999. december 14‑i Mulot kontra Franciaország határozatot (CE:ECHR:1999:1214DEC003721197, a továbbiakban: Mulot kontra Franciaország határozat) a közúti közlekedésről szóló törvénykönyv rendelkezései megsértésének a rendőrség általi megállapítása alapján az első ügyben az ügyészség által, a második ügyben a prefektus által hozott intézkedések tárgyában.
56      A Seražin kontra Horvátország határozatban (82. §) említett Escoubet kontra Belgium ítéletben (37. §) az EJEB az intézkedés jellegét illetően megállapította, hogy a szóban forgó nemzeti szabályozás „nem feltételezi a bűnösség vizsgálatát vagy megállapítását, és alkalmazása teljes mértékben független a később indítható büntetőeljárásoktól. Az azonnali visszavonás olyan megelőző közúti biztonsági intézkedésnek tűnik, amelynek az a célja, hogy ideiglenesen eltávolítsa a közúti közlekedésből azt a járművezetőt, aki a jelek szerint potenciális veszélyt jelent az út többi használójára nézve. A visszavonást párhuzamba kell állítani a vezetői engedély megadására vonatkozó eljárással, amelynek közigazgatási jellege kétségtelen, és amelynek célja annak biztosítása, hogy a személy rendelkezzen a közúton való közlekedéshez szükséges képességekkel és képesítésekkel. Az azonnali visszavonást olyan elővigyázatossági intézkedésnek kell tekinteni, amelynek sürgős jellege igazolja annak azonnali alkalmazását, és amelyben nem jelenik meg célként a büntetés. A visszavonási intézkedés különbözik a járművezetéstől való eltiltástól, amelyet a büntetőbíróságok a büntetőjogi vádemelést követő eljárás végén rendelnek el. Ebben az esetben a büntetőbíróság értékeli az járművezetéstől való eltiltáshoz vezető jogsértést megvalósító tényeket, minősíti azokat, és az általa megfelelőnek ítélt időtartamra megállapítja az eltiltást fő‑ vagy mellékbüntetésként (1998. szeptember 23., Malige kontra Franciaország ítélet, [CE:ECHR:1998:0923JUD002781295], 38. §)”.
57      Lásd a jelen indítvány 56. lábjegyzetét és a Mulot kontra Franciaország ítéletet (2. §). A Seražin kontra Horvátország határozatot illetően lásd a 78. és 81. §‑t.
58      Lásd: 2012. június 5‑i Bonda ítélet (C‑489/10, EU:C:2012:319, 40. pont).
59      Lásd: BAJI Trans ítélet (69. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
60      Lásd a jelen indítvány 43. lábjegyzetét.
61      Lásd analógia útján: 2012. június 5‑i Bonda ítélet (C‑489/10, EU:C:2012:319, 43. pont). Lásd az EJEB ítélkezési gyakorlatát illetően a jelen indítvány 60. pontját és az EJEB, 2019. június 4‑i Rola kontra Szlovénia ítéletet (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, 66. §), amely olyan állandó jellegű intézkedésre vonatkozik, amely nem akadályozza más tevékenységek gyakorlását.
62      Lásd a jelen indítvány 58. és 59. pontját.
63      E célkitűzéssel kapcsolatban lásd a 216/2008 rendelet 2. cikkének (1) bekezdését. Ezenkívül e rendelet III. mellékletének 1.d.1 pontja úgy rendelkezik, hogy „a pilótának el kell sajátítania és fenn kell tartania a légi jármű fedélzetén feladatai végzéséhez szükséges megfelelő gyakorlati ismereteket. Ezeknek az ismereteknek arányosnak kell lenniük az adott típusú tevékenységhez kapcsolódó kockázatokkal.” Az egyénileg végzett repülések tekintetében lásd a jelen indítvány 25. pontját.
64      Az FCL.010 pont szerint a „„repülőszaktudás” kifejezés annyit jelent, mint „a jó ítélőképesség, a széles körű tudás, a megfelelő jártasságok és hozzáállás összhangban történő alkalmazása a repülési feladatok teljesítése érdekében”. Lásd a 216/2008 rendelet III. mellékletének 1.a.1. pontját.
65      Lásd ebben az értelemben: 2010. október 28‑i SGS Belgium és társai ítélet (C‑367/09, EU:C:2010:648, 61. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
66      Megjegyzem, hogy az Escoubet kontra Belgium ítéletben, valamint a Mulot kontra Franciaország és a Seražin kontra Horvátország határozatokban szóban forgó megelőző intézkedést a törvény kifejezetten előírta.
67      E tekintetben lásd a 216/2008 rendelet (11) preambulumbekezdését, és a gyakorlatban az alapügyben felmerült bizonyos körülményeket (lásd a jelen indítvány 21. és 25. pontját): a képzést végző szervezet engedélyének hiánya, a repülési napló különböző jellegű hamisításai, a képzés több tagállamban történő lebonyolítása (például a minősítés helyétől eltérő tagállamban végzett képzési tevékenységek, a képzésben vagy az ellenőrzésben részt vevő, több tagállamból származó személyek vagy szervezetek). Lásd még az előzetes döntéshozatalra utaló határozat 6.1. pontjában említett, az engedély iránti kérelem benyújtását követő körülményeket.
68      Lásd ebben az értelemben: 2024. április 16., Huci kontra Románia ítélet (CE:ECHR:2024:0416JUD005500920, 54. §). Bizonyos, a tagállamokra vonatkozó (Németországi Szövetségi Köztársaság, Írország, Franciaország, Magyarország, Hollandia, Lengyelország és Szlovénia) vagy nemzetközi (Egyesült Királyság, Ausztrália és Egyesült Államok) szabályozással kapcsolatos kutatásaim alapján azt is megállapítom, hogy – a büntetőjogi rendelkezések kivételével – az elfogadott rendelkezések nem pontosabbak az elméleti vizsgával kapcsolatos csaláson kívül és az engedély megszerzését követően.
69      Lásd szintén: a jelen indítvány 66. lábjegyzete.
70      Lásd a jelen indítvány 38–43. pontját.
71      Lásd a jelen indítvány 4. lábjegyzetét.
72      Lásd: 2022. február 16‑i Lengyelország kontra Parlament és Tanács ítélet (C‑157/21, EU:C:2022:98, 319. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2024. október 4‑i Litvánia és társai kontra Parlament és Tanács (Mobilitási csomag) ítélet (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 158. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). Az EJEB ítélkezési gyakorlatát illetően, a jogbiztonság elvének az EJEE értelmezésében betöltött alapvető szerepére vonatkozóan lásd Spielmann főtanácsnoknak az Associació Catalana de Víctimes d’Organitzacions Terroristes (ACVOT) ügyre (C‑666/24, EU:C:2025:891, 65. lábjegyzet) vonatkozó indítványát.
73      Lásd: 2022. február 16‑i Lengyelország kontra Parlament és Tanács ítélet (C‑157/21, EU:C:2022:98, 320. és 321. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat); 2024. október 4‑i Litvánia és társai kontra Parlament és Tanács (Mobilitási csomag) ítélet (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 159–161. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
74      E célkitűzés közelmúltbeli felidézéséhez lásd: 2024. október 4‑i Litvánia és társai kontra Parlament és Tanács (Mobilitási csomag) ítélet (C‑541/20–C‑555/20, EU:C:2024:818, 161. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
75      Az FCL.1030 pont az 1178/2011 rendelet I. mellékletének „[v]izsgáztatók”‑ra vonatkozó K. alrészének 1. szakaszában szerepel, amely az „[á]ltalános követelmények”‑et határozza meg.
76      Figyelembe kell ugyanis venni azt a területet, amelyre a szóban forgó törvény vonatkozik, valamint azon személyek számát és jogállását, akikre e törvény irányul.
77      Lásd például a pilóta‑szakszolgálati engedély kérelmezésére szolgáló ausztrál formanyomtatványt, amely a következő internetcímen érhető el: https://www.casa.gov.au/application‑pilot‑licence‑australian‑civil‑trained (12. pont, utolsó pont). Lásd még a képzési szervezetek által például Kanadában nyújtott információkat (különösen a Sea Land Air Flight Centre belépési kézikönyvét, amely a következő internetcímen érhető el: https://www.sealandair.ca/pdf/Admission_Handbook.pdf (7. o., 7. pont, valamint 14. o., 3., 4. és 6. pont).
78      Lásd például a luftfartslagen (légiközlekedési törvény, 2010. június 3., SFS 2010, 500. sz.) 4. fejezetének 22. cikkét, amelyre A a tárgyaláson hivatkozott. Lásd még a spanyol és olasz szabályozást, amelyekhez hozzá tudtam férni.
79      Lásd a jelen indítvány 30. pontját.
80      Litvániában nem ez a helyzet. A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja, hogy a közlekedési minisztérium hangsúlyozta, hogy A megsértette az Ügynökség által elrendelt ideiglenes tilalmat is, és továbbra is repült Lettország területén kívül annak érdekében, hogy Litvániában magánpilóta‑szakszolgálati engedélyt szerezzen.
81      Az 1178/2011 rendelet I. melléklete C. alrészének 2. szakaszában szereplő, a „PPL‑re vonatkozó egyedi követelmények repülőgép esetében – PPL(A)”‑re vonatkozó FCL.205.A pont az a) alpontjában úgy rendelkezik, hogy „[a] PPL(A)‑engedélyesek jogosultságai a nem kereskedelmi célból üzemeltetett repülőgépeken […] parancsnokpilóta‑ vagy másodpilóta‑feladatkör díjazás nélkül történő ellátására […] terjednek ki” (lásd a jelen indítvány 9. lábjegyzetét).
82      Lásd a 216/2008/EK rendelet III. mellékletének 1.i.2. pontját.
83      Lásd: 2020. október 28‑i Kreis Heinsberg ítélet (C‑112/19, EU:C:2020:864, 45. és 46. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
84      Lásd analógia útján: 2025. október 30‑i Mercedes‑Benz Bank és Volkswagen Bank ítélet (C‑143/23, EU:C:2025:837, 80. pont).