62024CJ0466
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (kilencedik tanács)
2025. október 23. (
*1
)
„Előzetes döntéshozatal – Mezőgazdaság – Közös agrárpolitika (KAP) – (EU) 2021/2115 rendelet – Stratégiai tervekhez nyújtott támogatás – 1307/2013/EU rendelet – Mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetések – A mezőgazdasági termelő rendelkezésére álló területek – E területek használati jogcíme – E jogcím nyilvántartásba vételének részletes szabályai – A támogatási rendszer keretében bejelentett, annál nagyobb területek, mint amelyek használati jogcímét nyilvántartásba vették – Túlzott mértékű területbejelentés esetén alkalmazandó közigazgatási szankciók – A 640/2014/EU rendelet 19a. cikke szerinti szankciók – 19a. cikk – Szankciók – E cikknek a 640/2014 rendelet hatályon kívül helyezését követő alkalmazhatósága”
A C‑466/24. sz. [Venshova] (
i
) ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet az Administrativen sad – Varna (várnai közigazgatási bíróság, Bulgária) a Bírósághoz 2024. július 2‑án érkezett, 2024. június 18‑i határozatával terjesztett elő az
LQ
és
a Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie”
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (kilencedik tanács),
tagjai: M. Condinanzi tanácselnök (előadó), N. Jääskinen, és R. Frendo bírák,
főtanácsnok: A. Rantos,
hivatalvezető: A. Calot Escobar,
tekintettel az írásbeli szakaszra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–
az Európai Bizottság képviseletében A. C. Becker, G. Koleva és M. Salyková, meghatalmazotti minőségben,
tekintettel a főtanácsnok meghallgatását követően hozott határozatra, miszerint az ügy elbírálására a főtanácsnok indítványa nélkül kerül sor,
meghozta a következő
Ítéletet
1
Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a következők értelmezésére vonatkozik:
–
a közös agrárpolitika keretében a tagállamok által elkészítendő stratégiai tervhez (KAP stratégiai terv) nyújtott, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) által finanszírozott támogatásra vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint az 1305/2013/EU és az 1307/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2021. december 2‑i (EU) 2021/2115 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2021. L 435., 1. o.; helyesbítések: HL 2022. L 181., 35. o.; HL 2022. L 227., 137. o.) 4. cikkének (4) bekezdése;
–
az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, az ellenőrzési szabályok, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2014. augusztus 6‑i 908/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 255., 59. o.; helyesbítés: HL 2015. L 114., 25. o.) 28. cikke;
–
a 2016. május 4‑i (EU) 2016/1393 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (HL 2016. L 225., 41. o.) módosított, az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer, a kifizetések elutasítására és visszavonására vonatkozó feltételek, valamint a közvetlen kifizetésekre, a vidékfejlesztési támogatásokra és a kölcsönös megfeleltetésre alkalmazandó közigazgatási szankciók tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2014. március 11‑i 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2014. L 181., 48. o.; helyesbítés: HL 2021. L 336., 47. o.; a továbbiakban: 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet) 18., 19. és 19a. cikke;
–
valamint az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) 49. cikkének (1) bekezdése.
2
E kérelmet az LQ természetes személy és a Zamestnik izpalnitelen direktor na Darzhaven fond „Zemedelie” (a Nemzeti Mezőgazdasági Alap, Bulgária [a továbbiakban: DFZ] ügyvezetőigazgató‑helyettese) között ez utóbbi azon határozata tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő, amely az LQ által a 2021. gazdasági évre vonatkozóan, különböző területalapú közvetlen kifizetési rendszerek és intézkedések címén kért pénzügyi támogatások összegét csökkentette, és a túlzott mértékű területbejelentés miatt szankciókat szabott ki vele szemben.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az 1306/2013/EU rendelet
3
A közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról, valamint az 1306/2013/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2021. december 2‑i (EU) 2021/2116 európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2021. L 435. 187. o.; helyesbítések: HL 2022. L 29., 45. o.; HL 2022. L 297., 86. o.) 2023. január 1‑jével hatályon kívül helyezte a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletet (HL 2013. L 347., 549. o.; helyesbítések: HL 2016. L 130., 6. o.; HL 2016. L 168., 19. o.; HL 2017. L 327., 83. o.; HL 2018. L 233., 3. o.). A 2021/2116 rendelet 104. cikke értelmében azonban az 1306/2013 rendelet 59., 63., 64., 67., 68., 74. és 77. cikke továbbra is alkalmazandó a közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 608. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 7. o.) szerinti támogatási rendszerek keretében a 2022. naptári év előtt és alatt felmerült kiadásokra és teljesített kifizetésekre. Mivel az alapügyben szóban forgó támogatási kérelem a 2021‑es gazdasági évre vonatkozik, a jelen ügyben alkalmazható az 1306/2013 rendelet.
4
Az 1306/2013 rendeletnek „Az ellenőrzések általános elvei” című 59. cikke az (1) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok által […] létrehozott rendszernek – egyéb rendelkezés hiányában – ki kell terjednie valamennyi támogatási és kifizetési kérelem módszeres adminisztratív ellenőrzésére. Ezt a rendszert helyszíni ellenőrzésekkel kell kiegészíteni.”
5
E rendeletnek a „Jogosulatlan kifizetések és igazgatási szankciók” című 63. cikke az (1) és (2) bekezdésében a következőket írja elő:
„(1)   Amennyiben megállapítást nyer, hogy a kedvezményezett nem felel meg a jogosultsági kritériumoknak, nem teljesíti kötelezettségvállalásait vagy a támogatás odaítélésére vonatkozóan az ágazati mezőgazdasági jogszabályokban meghatározott feltételekkel kapcsolatos egyéb kötelezettségeit, a támogatást nem lehet kifizetni, illetve azt teljes egészében vagy részben vissza kell vonni, [az] 1307/2013/EU rendelet 21. cikkében említett megfelelő támogatási jogosultságokat pedig – adott esetben – nem lehet odaítélni, illetve vissza kell vonni.
(2)   Ezenkívül amennyiben az ágazati mezőgazdasági jogszabályok így rendelkeznek, a tagállamok igazgatási szankciókat is kiszabnak a 64. és a 77. cikkben megállapított szabályoknak megfelelően. […]”
6
Az 1306/2013 rendelet „Igazgatási szankciók alkalmazása” című 64. cikkének (4) bekezdése értelmében:
„Az igazgatási szankciók az alábbi típusok valamelyikébe tartozhatnak:
a)
a meg nem felelés által érintett támogatási vagy kifizetési kérelmek, illetve későbbi kérelmek alapján fizetendő támogatások összegének csökkentése; a vidékfejlesztési támogatás tekintetében azonban ez nem sértheti azt a lehetőséget, hogy a támogatás felfüggesztésére kerüljön sor abban az esetben, ha várható, hogy a kedvezményezett észszerű határidőn belül orvosolja a meg nem felelést;
b)
a meg nem felelés által érintett mennyiség és/vagy időtartam alapján kiszámított összeg megfizetése;
c)
jóváhagyás, elismerés vagy engedély felfüggesztése vagy visszavonása;
d)
kizárás az érintett támogatási rendszerben, támogatási intézkedésben vagy egyéb intézkedésben való részvételből, illetve az előnyeiből való részesülésből.”
7
E rendelet V. címének „Integrált igazgatási és kontrollrendszer” című II. fejezete tartalmazza a 67. cikket, amelynek az (1) és (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Minden tagállam létrehoz egy integrált igazgatási és kontrollrendszert (a továbbiakban: az integrált rendszer), és gondoskodik annak működtetéséről.
(2)   Az integrált rendszert az I. mellékletben felsorolt támogatási rendszerekre kell alkalmazni. […]”
8
Az 1306/2013 rendelet 68. cikkének (1) bekezdése előírja:
„Az integrált rendszer a következő elemekből áll:
a)
számítógépes adatbázis;
b)
mezőgazdasági parcellaazonosító rendszer;
c)
a támogatási jogosultságok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer;
d)
támogatási kérelmek és kifizetési kérelmek;
e)
integrált kontrollrendszer;
f)
a 67. cikk (2) bekezdése szerinti támogatásokra vonatkozóan támogatási vagy kifizetési kérelmet benyújtó minden egyes kedvezményezett azonosító adatainak nyilvántartására szolgáló egységes rendszer.”
9
E rendelet 72. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A 67. cikk (2) bekezdésében említett támogatás kedvezményezettje minden évben közvetlen kifizetésre irányuló kérelmet vagy kifizetési kérelmet nyújt be a megfelelő területalapú, illetve állatokra vonatkozó vidékfejlesztési intézkedésekre, megjelölve adott esetben:
a)
a mezőgazdasági üzem valamennyi mezőgazdasági parcelláját, valamint az olyan nem mezőgazdasági területeket, amelyekre a 67. cikk (2) bekezdésében említett támogatást igényel;
b)
az aktiválásra bejelentett támogatási jogosultságokat;
c)
az ebben a rendeletben előírt vagy a vonatkozó ágazati mezőgazdasági jogszabályok végrehajtása céljából szükséges, illetőleg az érintett tagállam által kért bármely más információt.
[…]”
10
Az említett rendelet 74. cikkének (1) bekezdése értelmében:
„A[z] 59. cikknek megfelelően a tagállamok – a kifizető ügynökségek vagy az általuk a nevükben történő eljárásra felhatalmazott szervek útján – végrehajtják a támogatási kérelmek adminisztratív ellenőrzését a jogosultsági feltételek teljesítésének ellenőrzése céljából. Az említett ellenőrzéseket helyszíni ellenőrzésekkel kell kiegészíteni.”
11
Ugyanezen rendelet „Igazgatási szankciók alkalmazása” című 77. cikkének szövege a következő:
„(1)   A 63. cikk (2) bekezdésében említett igazgatási szankciókat illetően ezt a cikket kell alkalmazni a jogosultsági feltételeknek, a kötelezettségvállalásoknak vagy a 67. cikk (2) bekezdésében említett támogatási szabályok alkalmazásából eredő egyéb kötelezettségeknek való meg nem felelés esetén.
[…]
(4)   Az igazgatási szankciók az alábbi típusokba tartozhatnak:
a)
a meg nem felelés által érintett támogatási vagy kifizetési kérelmek, illetve korábbi vagy későbbi évekre vonatkozó támogatási vagy kifizetési kérelmek alapján fizetett vagy fizetendő támogatások összegének csökkentése;
b)
a meg nem felelés által érintett mennyiség és/vagy időtartam alapján kiszámított összeg megfizetése;
c)
kizárás az érintett támogatási rendszerben vagy támogatási intézkedésben való részvételből.
[…]”
Az 1307/2013 rendelet
12
Az 1307/2003 rendeletet 2023. január 1‑jével hatályon kívül helyezte a 2021/2115 rendelet. Ez utóbbi rendelet 154. cikkének (2) bekezdése értelmében azonban az 1307/2013 rendelet továbbra is alkalmazandó a 2023. január 1. előtt kezdődő igénylési évekkel összefüggő támogatási kérelmekre vonatkozóan. Mivel az alapügyben szóban forgó támogatási kérelem a 2021‑es gazdasági évre vonatkozik, a jelen ügyben alkalmazható az 1307/2013 rendelet.
13
Az 1307/2013 rendelet (2) preambulumbekezdése a következőket mondja ki:
„A [közös agrárpolitika (KAP)] reformjának egyik fő célkitűzése és a vele szemben támasztott egyik kulcsfontosságú követelmény az adminisztratív terhek csökkentése. […]”
14
E rendelet 5. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Az e rendeletben meghatározott rendszerek vonatkozásában az 1306/2013/EU rendelet, valamint az annak értelmében elfogadott rendelkezések alkalmazandók.”
15
Az 1307/2013 rendelet 32. cikke értelmében:
„(1)   A mezőgazdasági termelő az alaptámogatási rendszer keretében a 33. cikk (1) bekezdésének megfelelő bejelentés útján, a támogatható hektárszámnak megfelelő támogatási jogosultság abban a tagállamban történő aktiválásával juthat támogatáshoz, ahol azt számára kiosztották. […]
(2)   E cím alkalmazásában »támogatható hektár«:
a)
a mezőgazdasági üzem bármely olyan mezőgazdasági területe – ideértve a 2004. május 1‑jén csatlakozott és a csatlakozáskor az egységes területalapú támogatási rendszer alkalmazása mellett döntő tagállamok területén levő azon területeket is, amelyek 2003. június 30‑án nem voltak jó mezőgazdasági állapotban –, amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak, vagy ha a területet nem mezőgazdasági tevékenységekre is használják, amelynek használatában a mezőgazdasági tevékenység túlsúlyban van; vagy
[…]
(4)   Egy terület csak akkor minősül támogatható hektárnak, ha – a vis maior vagy a rendkívüli körülmények esetének kivételével – a naptári év bármely időpontjában megfelel a támogatható hektárra vonatkozó fogalommeghatározásnak.
[…]”
16
E rendelet „A támogatható hektárok bejelentése” című 33. cikkének (1) bekezdése a következőket írja elő:
„A 32. cikk (1) bekezdése szerinti támogatási jogosultságok aktiválása céljából a mezőgazdasági termelőnek nyilatkoznia kell a támogatási jogosultsághoz kapcsolódó támogatható hektárszámnak megfelelő parcellákról. A bejelentett parcelláknak – a vis maior vagy a rendkívüli körülmények esetének kivételével – a mezőgazdasági termelő rendelkezésére kell állniuk a tagállam által meghatározott időpontban, de legkésőbb az 1306/2013/EU rendelet 72. cikkének (1) bekezdésében említett támogatási kérelem módosítása tekintetében a tagállamban megállapított időpontban.”
17
Az 1307/2013 rendeletnek a kifejezetten az egységes területalapú támogatási rendszerre vonatkozó 36. cikke a (2) és (5) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„(2)   Az egységes területalapú támogatást évente kell nyújtani a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdése első albekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett minden támogatható hektár tekintetében. […]
[…]
(5)   A (2) bekezdésben említett hektárterületnek – a vis maior vagy a rendkívüli körülmények esetének kivételével – a mezőgazdasági termelő rendelkezésére kell állnia a tagállam által meghatározott időpontban, de legkésőbb az 1306/2013/EU rendelet 72. cikke (1) bekezdésében említett támogatási kérelem módosítása tekintetében a tagállamban meghatározott időpontban.”
18
Az 1307/2013 rendelet 48. cikke értelmében, amely a hátrányos természeti adottságú területek után nyújtott kifizetésekre vonatkozó általános szabályokat állapítja meg:
„(1)   A tagállamok támogatást nyújthatnak az 1. fejezetben említett alaptámogatási rendszer vagy egységes területalapú támogatási rendszer keretében nyújtott támogatásra jogosult azon mezőgazdasági termelőknek, akiknek a mezőgazdasági üzeme részben vagy teljesen a tagállamok által […] kijelölt, hátrányos természeti adottságú területeken található […].
[…]
(3)   […] a hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatást évente kell nyújtani az azon területeken elhelyezkedő támogatható hektárok után, amelyek esetében a tagállamok e cikk (2) bekezdésének megfelelően támogatás nyújtásáról döntöttek. A támogatást az érintett mezőgazdasági termelő birtokában lévő, az adott hektárokhoz, illetve az e rendelet 36. cikkét alkalmazó tagállamokban a támogatható hektárok bejelentését követően kell kifizetni.
[…]”
A 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet
19
A 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendeletet 2023. január 1‑jei hatállyal hatályon kívül helyezte az (EU) 2021/2116 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a közös agrárpolitika keretében működő integrált igazgatási és kontrollrendszer, valamint a feltételességhez kapcsolódó közigazgatási szankciók alkalmazása és kiszámítása tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2022. május 4‑i (EU) 2022/1172 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (HL 2022. L 183., 12. o.; helyesbítés: HL 2021. L 336., 47. o.). A 2022/1172 felhatalmazáson alapuló rendelet 13. cikkével összhangban azonban a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendeletet továbbra is alkalmazni kell a 2023. január 1. előtt benyújtott, közvetlen kifizetésekhez kapcsolódó támogatási kérelmekre. Így az alapügy tényállásának időpontjára tekintettel a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet alkalmazható e jogvitára.
20
A 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet (2) és (19) preambulumbekezdése szerint:
„(2)
Indokolt megállapítani különösen az [1306/2013] rendelet egyes nem lényeges elemeit kiegészítő szabályokat a következőkkel kapcsolatban: az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer (a továbbiakban: »integrált rendszer«) működése; a támogatási vagy kifizetési kérelmek benyújtására vonatkozó határidők; a támogatások részben vagy teljes egészében való elutasítására és a jogosulatlan támogatások részben vagy teljes egészében való visszavonására vonatkozó feltételek; valamint közigazgatási szankciók megállapítása az [1307/2013] európai parlamenti és tanácsi rendelet által létrehozott rendszerek keretében kapott támogatásokból való részesülésre vonatkozó feltételeknek való meg nem felelés kezelése érdekében.
[…]
(19)
A közigazgatási szankciók kiszabásakor helyénvaló figyelembe venni a visszatartó erő és az arányosság elvét, valamint a vis maior esetekhez kapcsolódó különleges problémákat és rendkívüli körülményeket. A közigazgatási szankciókat a megállapított meg nem felelés súlyossága alapján kell besorolni, és egy vagy több területalapú támogatási rendszerből vagy területalapú támogatási intézkedésből meghatározott időre történő teljes kizárásig terjedhetnek. A támogathatósági feltételek, kötelezettségvállalások és más kötelezettségek tekintetében, valamint annak a lehetőségnek a fényében, hogy a kedvezményezett a kizöldítési kötelezettség alóli mentesség feltételeinek mesterséges előidézése céljával nem jelenti be az összes területet, figyelembe kell venni a különböző támogatási rendszerek vagy támogatási intézkedések sajátosságait. Az e rendelet értelmében hozott közigazgatási szankcióknak indokolt kellő visszatartó erővel rendelkezniük ahhoz, hogy megakadályozzák a szándékos meg nem felelést.”
21
A 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 19a. cikke, amelynek címe „Az alaptámogatási rendszer, az egységes területalapú támogatási rendszer, az átcsoportosítással nyújtható támogatás, a fiatal mezőgazdasági termelőkre vonatkozó támogatási rendszer, a hátrányos természeti adottságokkal rendelkező területek számára nyújtott támogatás, a mezőgazdasági kistermelői támogatási rendszer, a Natura 2000 és a víz‑keretirányelv szerinti támogatások, továbbá a hátrányos természeti adottságokkal vagy egyéb sajátos hátrányokkal rendelkező területek számára teljesített kifizetések tekintetében tett, túlzott mértékű területbejelentés esetén alkalmazott közigazgatási szankciók”, a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Ha egy adott, a 17. cikk (1) bekezdésében foglalt terménycsoport tekintetében az 1307/2013/EU rendelet III. címének 1., 2., 4. és 5. fejezetében, valamint V. címében említett támogatási rendszerek, továbbá [az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i európai 1305/2013/EU parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2013. L 347., 487. o.; helyesbítés: HL 2016. L 130., 1. o.)] 31. és 32. cikkében említett támogatási intézkedések keretében bejelentett terület meghaladja az e rendelet 18. cikkének megfelelően meghatározott területet, a meghatározott terület alapján kiszámított támogatást a megállapított különbség másfélszeresével kell csökkenteni, ha ez a különbség 3%‑nál, vagy 2 hektárnál nagyobb.
A közigazgatási szankció összege nem haladhatja meg a bejelentett terület alapján kiszámított összeg 100%‑át.
(2)   Amennyiben az érintett támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés keretében tett, túlzott mértékű területbejelentésért az (1) bekezdés alapján nem vetettek ki közigazgatási szankciót a kedvezményezettre, az említett bekezdésben foglalt közigazgatási szankció összegét 50%‑kal csökkenteni kell, ha a bejelentett terület és a meghatározott terület közötti különbség nem haladja meg a meghatározott terület 10%‑át.
(3)   Amennyiben a kedvezményezettre kivetett közigazgatási szankciót a (2) bekezdésnek megfelelően csökkentették, és a következő igénylési évben az érintett támogatási rendszer vagy támogatási intézkedés tekintetében az e cikkben, valamint a 21. cikkben foglaltak szerint újabb közigazgatási szankciót is ki kell vetni a szóban forgó kedvezményezettre, a kedvezményezettnek a következő igénylési évben kiszabott közigazgatási szankció teljes összegét meg kell fizetnie, továbbá vissza kell fizetnie azt az összeget, amellyel az (1) bekezdés alapján kiszámított közigazgatási szankciót a (2) bekezdésnek megfelelően csökkentették.
(4)   Ha az (1), (2) és (3) bekezdés alapján kiszámított összeg nem vonható le teljes mértékben a 908/2014/EU végrehajtási rendelet 28. cikkének megfelelően a meg nem felelés megállapításának naptári évét követő három naptári év folyamán, a fennmaradó egyenleget törölni kell.”
A 2021/2115 rendelet
22
A 2021/2115 rendelet 4. cikke (4) bekezdésének a) pontja így rendelkezik:
„A közvetlen kifizetések formájában megvalósuló beavatkozástípusok alkalmazásában a »támogatható hektár« fogalmát oly módon kell meghatározni, hogy az olyan területekre vonatkozzon, amelyek a mezőgazdasági termelő rendelkezésére állnak, és amelyek a következőkből állnak:
a)
a mezőgazdasági üzem bármely olyan mezőgazdasági területe, amelyet abban az évben, amelyre a támogatás iránti kérelem vonatkozik, mezőgazdasági tevékenység folytatására használnak, vagy – amennyiben a területet nem mezőgazdasági tevékenység folytatására is használják – elsősorban mezőgazdasági tevékenység folytatására használnak […]”.
A bolgár jog
A ZPZP
23
A Zakon za podpomagane na zemedelskite proizvoditeli (a mezőgazdasági termelők támogatásáról szóló törvény; a DV 1998. május 22‑i 58. száma) alapügyre alkalmazandó változatának (a továbbiakban: ZPZP) 41. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A 7. cikknek megfelelően nyilvántartásba vett mezőgazdasági termelők a 38a. cikk (1) bekezdésében említett rendszerek keretében támogatásért folyamodhatnak, amennyiben a 32. cikk (1) bekezdésével összhangban az érintett naptári évre vonatkozóan támogatási kérelmet nyújtanak be.
[…]
(3)   A támogatási kérelemben szereplő mezőgazdasági földterületeknek az 1307/2013/EU rendelet 36. cikke (5) bekezdésének megfelelően az érintett naptári év május 31‑én a mezőgazdasági termelők rendelkezésére kell állniuk, amit a [Zakon za sobstvenostta i polzvaneto na zemedelskite zemi (a mezőgazdasági földterületek tulajdonjogáról és használatáról szóló törvény)] alapján nyilvántartásba vett használati jogcímmel kell igazolni.
(4)   A mezőgazdasági földterületek használati jogcímét a Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi és Erdészeti Minisztérium által kezelt külön szoftverben az ingatlan fekvése szerinti önkormányzat mezőgazdasági osztálya nyilvántartásba veszi. A mezőgazdasági földterületeket a 32. cikk (5) bekezdésében említett rendeletben a támogatási kérelem benyújtására és annak módosítására előírt határidő lejártáig nyilvántartásba kell venni.
(5)   A Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi és Erdészeti Minisztérium osztályozza, összefoglalja és – egyszerre vagy több részletben – megküldi a kifizető ügynökségnek a mezőgazdasági földterületek használatával kapcsolatban bejegyzett jogcímek adatait. […]
(6)   A támogatási kérelemnek az integrált igazgatási és kontrollrendszeren [(a továbbiakban: IIKR)] keresztül történő benyújtásakor a kifizető ügynökség ellenőrzi a abban szereplő adatokat, összevetve azokat az (5) bekezdésben említett adatokkal. Ha a mezőgazdasági termelő a kérelmébe olyan mezőgazdasági földterületeket is belefoglalt, amelyekre nem rendelkezik jogcímmel, vagy amelyek meghaladják a nyilvántartásba vett használati jogcímet, a rendszer hibát jelez. A hibajelzést a mezőgazdasági termelőnek alá kell írnia.
(7)   A támogatási kérelem benyújtására és módosítására vonatkozóan a 32. cikk (5) bekezdésében említett rendeletben előírt határidő lejártakor a kifizető ügynökség adminisztratív ellenőrzést végez minden olyan benyújtott támogatási kérelem tekintetében, amelyre vonatkozóan a rendszer hibát jelzett. Az ellenőrzés során a támogatási kérelmekben szereplő információkat össze kell vetni az (5) bekezdésben említett, a (3) és (4) bekezdésben foglalt feltételek teljesítésével kapcsolatos adatokkal.
(8)   Amennyiben a (7) bekezdésben említett ellenőrzés olyan mezőgazdasági földterületet tár fel, amely után használati jogcím nélkül igényeltek támogatást, a kifizető ügynökség meghatározza e terület földrajzi azonosítóját és elhelyezkedését. Ebben az esetben a Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi és Erdészeti Minisztérium további információkat szolgáltat a kifizető ügynökségnek.
(9)   Amennyiben a (7) és (8) bekezdés szerint elvégzett ellenőrzés nem tár fel a (4) bekezdés szerint nyilvántartásba vett jogcímet, a kifizető ügynökség a 43. cikk (3) bekezdésének rendelkezéseit alkalmazza.”
24
A ZPZP 43. cikke az alábbiakat írja elő:
„(1)   A kifizető ügynökség a benyújtott kérelmekkel kapcsolatban teljesíti a közvetlen kifizetéseket, amennyiben megállapítja, hogy:
1. a kérelmező a kérelemben bejelentett mezőgazdasági területeket használja és ott mezőgazdasági tevékenységet folytat;
[…]
4. a támogatásra bejelentett területek a 37. cikk (3) és (4) bekezdésében említett ellenőrzések alapján támogathatónak tekinthetők.
[…]
(3)   A kifizető ügynökség csökkenti a kifizetés összegét, vagy elutasítja a közvetlen kifizetési rendszerek keretében történő kifizetést, amennyiben:
[…]
4. a kérelmező olyan területeket jelentett be, amelyeket nem művelt, vagy amelyek nem felelnek meg a 40. cikkben említett rendeletben meghatározott támogathatósági feltételeknek;
5. ugyanarra a területre vonatkozóan két vagy több kérelmet nyújtottak be, és a területek közötti átfedést nem szüntették meg;
[…]
7. a támogatás kérelmezője nem a bejelentett mezőgazdasági terület használója;
[…]
10. a támogatásra bejelentett területek a 37. cikk (3) és (4) bekezdés szerint végzett ellenőrzések alapján nem tekinthetők támogathatónak.
(4)   A kifizető ügynökség az európai uniós jogszabályokban meghatározott kritériumokkal összhangban csökkenti a (3) bekezdésben említett kifizetés összegét vagy elutasítja azt.”
A 2009. február 27‑i 5. sz. rendelet
25
A 2009. február 27‑i naredba no 5 za usloviyata i reda za podavane na zayavlenia po shemi i merki za direktni plashtania (a kérelmek közvetlen kifizetési rendszerek és intézkedések keretében történő benyújtásának feltételeiről és az arra vonatkozó eljárásról szóló 5. sz. rendelet) alapügyre alkalmazandó változatának 2. cikke előírja:
„(1)   Az 1. cikkben említett rendszerek és intézkedések keretében nyújtott támogatást azon mezőgazdasági termelők vehetik igénybe, akik mezőgazdasági földterületet művelnek és/vagy állattenyésztést folytatnak, és teljesítik a [ZPZP] 41. cikkében foglalt követelményeket.
(2)   Az (1) bekezdésben említett személyek az 1. cikk szerinti rendszerek és intézkedések keretében nyújtott támogatás iránti kérelmüket a [DFZ] (Razplashtatelna agentsia [kifizető ügynökség] – RA) által évente jóváhagyott formanyomtatványon nyújtják be. Az első támogatási kérelem benyújtásakor az (1) bekezdésben említett személyeknek nyilvántartásba vétel iránti kérelmet is ki kell tölteniük.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
26
LQ a 2021‑es gazdasági évre vonatkozóan több területalapú közvetlen kifizetési rendszer és intézkedés keretében az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA), az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) és a Bolgár Köztársaság nemzeti költségvetéséből finanszírozott pénzügyi támogatás iránti kérelmet nyújtott be.
27
2023. január 13‑i levelében a DFZ tájékoztatta LQ‑t arról, hogy a 2021‑es gazdasági évre bejelentett területek után engedélyezi a támogatást és annak kifizetését. E levélben az szerepelt, hogy az LQ által a hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatási rendszer, az egységes területalapú támogatási rendszer, valamint az éghajlat és a környezet szempontjából előnyös mezőgazdasági gyakorlatokhoz nyújtott támogatás címén kért támogatások összegét csökkentették, és a túlzott mértékű területbejelentés miatt szankciókat szabtak ki.
28
LQ az Administrativen sad – Varnához (várnai közigazgatási bíróság, Bulgária) keresetet nyújtott be az említett levéllel szemben arra hivatkozva, hogy az nem tartalmaz indokolást, így nem teszi lehetővé számára annak megértését, hogy milyen ténybeli elemek alapján hozták meg azt, továbbá az illetékes hatóság tévesen alkalmazta a jogot.
29
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kiderül, hogy az LQ által igényelt támogatások összegének csökkentéséről a területek támogathatóságának – az 1306/2013 rendelet 74. cikke, az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak az integrált igazgatási és kontrollrendszer, a vidékfejlesztési intézkedések és a kölcsönös megfeleltetés tekintetében történő megállapításáról szóló, 2014. július 17‑i 809/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (HL 2014. L 227., 69. o.) 28. és 29. cikke, valamint a ZPZP 37. cikkének (2) bekezdése alapján végzett – adminisztratív ellenőrzését követően határoztak, az IIKR‑ben nyilvántartott adatoknak a bolgár Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi és Erdészeti Minisztérium adatbázisában szereplő adatokkal való összevetésével.
30
Az említett ellenőrzés során megállapítást nyert, hogy az LQ által a 2021‑es gazdasági évre vonatkozóan benyújtott támogatási kérelemben bejelentett területek nagyobbak voltak, mint amelyek tekintetében használati jogcímet vettek nyilvántartásba a nemzeti jogszabályok alapján.
31
Az LQ támogatási kérelmében megjelölt, nem támogathatónak vagy túligénylésnek minősített területek tekintetében a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 19a. cikke szerinti szankciót szabtak ki vele szemben.
32
LQ azzal érvel, hogy a jelen ítélet 27. pontjában említett 2023. január 13‑i levél nem tartalmazza, hogy az általa a támogatási kérelmében szolgáltatott adatok esetlegesen nem felelnek meg a DFZ által az ellenőrzései során felhasznált adatoknak. Pontosabban e levél nem tartalmaz olyan információt, amely arra engedne következtetni, hogy adminisztratív ellenőrzéseket végeztek, és nem jelöli meg a támogatási kérelem feltárt meg nem felelését sem.
33
A DFZ azt állítja, hogy a ZPZP 41. cikke (3) bekezdésének megfelelően a támogatási kérelemben bejelentett mezőgazdasági területeknek az érintett naptári év május 31‑én a mezőgazdasági termelők rendelkezésére kell állniuk, ami lehetővé teszi az e területek használati jogcíme nyilvántartásba vételének megállapítását.
34
A jelen ügyben a DFZ azt állítja, hogy e rendelkezésnek megfelelően azért csökkentette az LQ‑nak nyújtott támogatások összegét és szabott ki szankciókat, mert LQ a támogatási kérelmében nagyobb területet jelentett be, mint amelyet az elvégzett adminisztratív ellenőrzések eredményeként megállapítottak. E tekintetben a DFZ pontosítja, hogy 2023. június 8‑i levelében először is tájékoztatta LQ‑t, hogy nem álltak rendelkezésre a 78519‑1127‑22‑1. számú parcella használati jogcímére vonatkozó adatok, amely parcellát LQ a hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatási rendszer keretében benyújtott támogatási kérelemében megjelölt. Az LQ által az egységes területalapú támogatási rendszer keretében benyújtott támogatási kérelmet illetően a DFZ azt állítja, hogy a 001182‑8‑1‑1. számú parcella nem rendelkezik az e támogatáshoz szükséges jellemzőkkel. Végül 2023. október 30‑i levelében a DFZ jelezte LQ‑nak, hogy kifejezetten a bejelentett terület és az ellenőrzések eredményeként megállapított terület közötti különbség miatt döntött közigazgatási szankciók kiszabásáról.
35
A kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy az uniós jog lehetővé teszi‑e azt, hogy a ZPZP 41. cikkének (3) és (4) bekezdéséhez hasonló nemzeti rendelkezés vagy az illetékes nemzeti hatóság gyakorlata alapján megtagadják a mezőgazdasági termelőktől az olyan területek után járó támogatást, amelyek használati jogcímét a nemzeti jogban előírt határidőn belül nem vették nyilvántartásba az e célból létrehozott adatbázisokban.
36
Ami a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 19a. cikkét illeti, amely alapján a DFZ szankciókat szabott ki LQ‑ra, a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy e felhatalmazáson alapuló rendelet – bár 2023. január 1‑jétől nincs hatályban – továbbra is alkalmazandó az ezen időpont előtt benyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó támogatási kérelmekre, így az alapügyben is. Megállapítja azonban, hogy e felhatalmazáson alapuló rendelet egységes szerkezetbe foglalt változata már nem tartalmazza ezt a 19a. cikket. Ezért a kérdést előterjesztő bíróság arra is választ vár, hogy úgy kell‑e tekinteni, hogy az említett cikk hatályban volt a szankciók LQ‑val szembeni kiszabásának időpontjában, azaz 2023. január 13‑án.
37
E körülmények között az Administrativen sad – Varna (várnai közigazgatási bíróság) úgy határozott, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Megengedhető‑e a [2021/2115 rendelet] 4. cikkének (4) bekezdése, a [640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet] 18. és 19. cikke alapján az olyan nemzeti szabályozás és a Bolgár Köztársaság kifizető ügynökségének a nemzeti rendelkezések, különösen a [ZPZP] 41. cikke (3) és (4) bekezdésének alkalmazására vonatkozó gyakorlata, amely alapján a mezőgazdasági termelőtől megtagadják a pénzügyi támogatást olyan földterületre, amelyre ugyanarra az évre vonatkozóan földhasználati szerződést kötött, ezt a [használati] jogcímet azonban […] nem vették nyilvántartásba a földművelésügyi minisztérium rendszerében?
2)
[A Charta] 49. cikke (1) bekezdésének harmadik mondatára figyelemmel ki kell e szabni szankciót a [640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet] (hatályon kívül helyezte az [(EU) 2022/1172 felhatalmazáson alapuló rendelet], amelynek (16) preambulumbekezdése úgy szól, hogy »[a]z egyértelműség és a jogbiztonság érdekében a 640/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendeletet hatályon kívül kell helyezni. A [felhatalmazáson alapuló] rendeletet azonban továbbra is alkalmazni kell a 2023. január 1. előtt benyújtott, közvetlen kifizetésekkel kapcsolatos támogatási kérelmekre, az 1305/2013/EU rendelet alapján végrehajtott támogatási intézkedésekkel kapcsolatos kifizetési kérelmekre, valamint a kölcsönös megfeleltetésre vonatkozó szabályok tekintetében a kontrollrendszerre és a közigazgatási szankciókra«) 19a. cikke alapján a mezőgazdasági termelővel szemben, ha a szankciót kiszabó levél időpontjában, vagyis 2023. január 13‑án a [640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet] 2023. január 1‑jétől hatályos változata nem tartalmazta a 19a. cikket?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
Az elfogadhatóságról
38
Az olasz kormánynak kétségei vannak az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságát illetően, mivel az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból nem tűnnek ki egyértelműen azok a ténybeli és jogi elemek, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a Bíróság az elé terjesztett kérdésre hasznos választ adhasson. A kérdést előterjesztő bíróság ugyanis nem ismertette egyértelműen a tényállást, és nem mutatta be a releváns nemzeti jogi hátteret, különösen a mezőgazdasági földterületek használati jogcímének nyilvántartásba vételére vonatkozó kötelezettséget előíró nemzeti rendelkezéseket. Nem pontosítja azokat az okokat sem, amelyek miatt úgy véli, hogy a 2021/2115 rendelet 4. cikke (4) bekezdésének, a 908/2014 végrehajtási rendelet 28. cikkének, valamint a 640/2014 rendelet 18. és 19. cikkének értelmezésére van szükség.
39
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az EUMSZ 267. cikkel bevezetett eljárás a Bíróság és a nemzeti bíróságok közötti együttműködés eszköze, amelynek révén a Bíróság az uniós jog értelmezéséhez támpontokat nyújt a nemzeti bíróságnak, amelyek szükségesek az utóbbi által eldöntendő jogvita megoldásához (2023. április 27‑iCastorama Polska és Knor ítélet, C‑628/21, EU:C:2023:342, 25. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
40
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy ezen eljárás keretében kizárólag az ügyben eljáró és határozathozatalra hivatott nemzeti bíróság hatáskörébe tartozik annak megítélése, hogy – tekintettel az ügy különleges jellemzőire – ítélete meghozatalához szükségesnek tartja‑e az előzetes döntéshozatalt, és hogy a Bíróságnak feltett kérdései relevánsak‑e. Következésképpen, amennyiben a feltett kérdések az uniós jog értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság – főszabály szerint – köteles határozatot hozni. Ezért az uniós jogra vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell. Ennek megfelelően a Bíróság csak akkor utasíthat el egy nemzeti bíróság által benyújtott kérelmet, ha nyilvánvaló, hogy az uniós jog kért értelmezése semmilyen kapcsolatban sem áll az alapügy tényállásával vagy tárgyával, vagy ha a probléma hipotetikus természetű, illetve ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azon ténybeli és jogi körülmények, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a feltett kérdésekre hasznos módon válaszolhasson (lásd ebben az értelemben: 2024. július 29‑iLivaNova ítélet, C‑713/22, EU:C:2024:642, 53. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
41
A jelen ügyben, amint az a kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információkból kitűnik, az alapügyben benyújtott kereset a DFZ 2023. január 13‑i levele ellen irányul, amelyben ez utóbbi tájékoztatta LQ‑t az általa a 2021‑es gazdasági évre különböző támogatási rendszerek és közvetlen területalapú kifizetési intézkedések címén igényelt pénzügyi támogatások összegének csökkentéséről, valamint a túlzott mértékű területbejelentés miatti szankciók kiszabásáról.
42
A DFZ azzal az indokkal csökkentette az LQ által kért pénzügyi támogatások összegét, hogy a területek támogathatóságának ellenőrzését követően – amelyet az LQ által a támogatási kérelmében bejelentett adatoknak a Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi és Erdészeti Minisztérium rendszerében szereplő adatokkal való összevetése alapján végzett el – megállapította, hogy LQ nem vetette nyilvántartásba a ZPZP 41. cikkének (3) és (4) bekezdésében előírtaknak megfelelően a támogatási kérelmében szereplő valamennyi mezőgazdasági parcella használati jogcímét.
43
Így az első kérdés egyértelműen azon helyzetre vonatkozik, amelyben a Mezőgazdasági, Élelmiszerügyi és Erdészeti Minisztérium számítógépes adatbázisa nem tartalmaz információt az LQ által a 2021‑es gazdasági évre vonatkozóan benyújtott pénzügyi támogatási kérelemmel érintett parcella használati jogcímére vonatkozóan.
44
Következésképpen a Bizottság állításával szemben az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tartalmazza az alapeljárás tárgyának és a releváns tényeknek, valamint a releváns nemzeti rendelkezések, köztük a ZPZP 41. cikke (3) és (4) bekezdése tartalmának ismertetését.
45
Ezenkívül e kérelem megjelöli azokat az okokat is, amelyek miatt a kérdést előterjesztő bíróság az uniós szabályozás értelmezését kérte. Az említett kérelemből ugyanis kitűnik, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata az alapügyben szereplőktől eltérő tényállásra, valamint az ezen ügyben szereplőtől eltérő nemzeti szabályozásra vonatkozik.
46
Ebből következik, hogy az első kérdés elfogadható.
Az ügy érdeméről
47
Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nemzeti bíróságok és a Bíróság között az EUMSZ 267. cikkel bevezetett együttműködés keretében a Bíróság feladata, hogy a nemzeti bíróságnak az előtte folyamatban lévő ügy eldöntéséhez hasznos választ adjon. Ennek érdekében adott esetben a Bíróságnak át kell fogalmaznia az elé terjesztett kérdéseket. Ehhez hasonlóan, a Bíróság figyelembe vehet olyan uniós jogi normákat, amelyekre a nemzeti bíróság kérdésében nem hivatkozott (lásd ebben az értelemben: 2023. szeptember 7‑iGroenland Poultry ítélet, C‑169/22, EU:C:2023:638, 47. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
48
A jelen ügyben az első kérdés a 2021/2115 rendelet 4. cikkének (4) bekezdésére vonatkozik, amely a közvetlen kifizetések formájában megvalósuló beavatkozástípusok alkalmazásában meghatározza a „támogatható hektár” fogalmát.
49
Márpedig, amint az az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből kiderül, LQ az EMGA‑ból, az EMVA‑ból és a Bolgár Köztársaság nemzeti költségvetéséből finanszírozott, különböző területalapú közvetlen kifizetési rendszer és intézkedés keretében nyújtott be pénzügyi támogatás iránti kérelmet a 2021‑es gazdasági évre vonatkozóan.
50
Ebből következik, hogy az alapeljárásra kizárólag az 1307/2013 rendelet rendelkezései alkalmazhatók ratione materiae. A 2021/2115 rendelet 1. cikkének (2) bekezdése, illetve 154. cikke értelmében ugyanis egyrészt e rendeletet a valamely tagállam által elkészített és a Bizottság által jóváhagyott, a 2023. január 1‑jétől 2027. december 31‑ig tartó időszakra vonatkozó KAP stratégiai tervben szereplő beavatkozásokhoz az EMGA‑ból és az EMVA‑ból nyújtott uniós támogatásokra alkalmazandó, másrészt az 1307/2013 rendelet továbbra is alkalmazandó a 2023. január 1. előtt kezdődő igénylési évekkel összefüggő támogatási kérelmekre vonatkozóan.
51
E tekintetben, mivel az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban szereplő információk szerint LQ egyik parcellájának használati jogcíme nyilvántartásba vételének állítólagos hiánya a hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatási rendszer keretében benyújtott támogatási kérelmet érinti, az első kérdés keretében relevánsak 1307/2013 rendeletnek az ilyen területekre vonatkozó támogatási rendszer általános szabályait meghatározó 48. cikke rendelkezései.
52
E 48. cikk (1) és (3) bekezdése – a hátrányos természeti adottságú területekre vonatkozó támogatás hatálya alá tartozó területek meghatározása, valamint a támogatási szabályok meghatározása céljából – az alaptámogatási rendszerre, valamint az egységes területalapú támogatási rendszerre alkalmazandó rendelkezésekre utal.
53
A jelen ügyben az első kérdés elsősorban a mezőgazdasági termelőkre háruló azon bizonyítási teherre vonatkozik, hogy bizonyítsák, a támogatási kérelmükben bejelentett mezőgazdasági parcellák a támogatás benyújtásának időpontjában ténylegesen a rendelkezésükre állnak. Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban szereplő információkból továbbá kitűnik, hogy LQ kizárólag az egységes területalapú támogatási rendszer keretében nyújtott be támogatási kérelmet, az alaptámogatási rendszer keretében viszont nem kért támogatást. Meg kell tehát állapítani, hogy az első kérdés keretében az előterjesztő bíróság az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdése a) pontjának, valamint 36. cikke (2) és (5) bekezdésének értelmezését kéri, amely egyfelől meghatározza a „támogatható hektárt”, másfelől azt a feltételt írja elő, amely szerint a támogatási kérelemben bejelentett hektárterületnek „a mezőgazdasági termelő rendelkezésére kell állnia a tagállam által meghatározott időpontban”.
54
Következésképpen meg kell állapítani, hogy első kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdésének a) pontját, valamint 36. cikkének (2) és (5) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azokkal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás vagy nemzeti gyakorlat, amely szerint megtagadható a mezőgazdasági termelőtől az azon területek után fizetendő támogatáshoz való jogosultság, amelyek használatára e mezőgazdasági termelő az érintett évre vonatkozóan szerződést kötött, ha e szerződést az említett területek használatának jogcímeként nem vették nyilvántartásba az e célra létrehozott számítógépes adatbázisban a nemzeti jogban előírt határidőn belül.
55
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós jogi rendelkezések értelmezésekor nemcsak a rendelkezés megfogalmazását, hanem a szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek részét képezi (lásd ebben az értelemben: 2024. szeptember 19‑iAgrarmarkt Austria ítélet, C‑350/23, EU:C:2024:771, 57. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
56
E tekintetben először is emlékeztetni kell arra, hogy az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdésének a) pontja a „támogatható hektár” fogalmát úgy határozza meg, mint „a mezőgazdasági üzem bármely olyan mezőgazdasági területe […], amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak vagy ha a területet nem mezőgazdasági tevékenységekre is használják, amelynek használatában a mezőgazdasági tevékenység túlsúlyban van”.
57
E rendelet 36. cikke (2) és (5) bekezdésének szövege szerint az egységes területalapú támogatást évente kell nyújtani a mezőgazdasági termelő által az 1306/2013 rendelet 72. cikke (1) bekezdése első albekezdése a) pontjának megfelelően bejelentett minden támogatható hektár tekintetében, és e hektárterületnek – a vis maior vagy a rendkívüli körülmények esetének kivételével – a mezőgazdasági termelő rendelkezésére kell állnia a tagállam által meghatározott időpontban, de legkésőbb az e rendelet 72. cikke (1) bekezdésében említett támogatási kérelem módosítása tekintetében a tagállamban meghatározott időpontban.
58
E rendelkezések együttes értelmezéséből következik, hogy az igényelt támogatás nyújtásához a mezőgazdasági termelőnek ténylegesen használnia kell a támogatási kérelemben bejelentett területeket, és azoknak a rendelkezésére kell állniuk.
59
Másodszor, azon szövegkörnyezetet illetően, amelybe az említett rendelkezések illeszkednek, meg kell állapítani, hogy az 1307/2013 rendelet megállapítja a támogatási rendszerekre, különösen a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó rendelkezéseket, köztük az e kifizetéseknyújtásánakfeltételeire vonatkozó rendelkezéseket.
60
E tekintetben meg kell állapítani, hogy az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdésének a) pontja, valamint 36. cikkének (2) és (5) bekezdése e rendeletnek az alaptámogatási rendszer és az egységes területalapú támogatási rendszer végrehajtására vonatkozó részében szerepel. Márpedig, mivel e rendszerek keretében a támogatásokat a támogatható hektárszámnak megfelelő támogatási jogosultság aktiválását követően nyújtják a mezőgazdasági termelőknek, az e termelő rendelkezésére álló támogatható hektárterület meghatározása elengedhetetlen az említett rendszerek megfelelő alkalmazásához, mivel lehetővé teszi az említett támogatás nyújtására vonatkozó feltételek teljesülésének ellenőrzését, és a támogatható hektárok száma képezi a támogatási kérelmet benyújtó mezőgazdasági termelőnek nyújtandó támogatási összeg kiszámításának alapját.
61
A „támogatható hektár” fogalmának az e rendelet 32. cikke (2) bekezdésének a) pontjában szereplő meghatározása – noha a rendeletnek az alaptámogatási rendszer alkalmazására vonatkozó részében szerepel – releváns a 36. cikket tartalmazó „[e] cím alkalmazásában” is, amint azt e rendelkezés is pontosítja.
62
Harmadszor, ami az 1307/2013 rendelet által követett célokat illeti, azokat a KAP keretében az uniós alapok – tagállamokkal megosztott – igazgatásával kapcsolatos feladatok alapján kell meghatározni.
63
E tekintetben egyrészt emlékeztetni kell arra, hogy az 1307/2013 rendelettel végrehajtott KAP‑reform egyik kulcsfontosságú követelménye – amint azt az e rendelet (2) preambulumbekezdése meghatározza – az adminisztratív terhek csökkentése.
64
Erre tekintettel az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére, a KAP finanszírozására és az IIKR‑re vonatkozó uniós szabályozásból egyértelműen kitűnik, hogy a tagállamok kötelesek az IIKR megfelelő alkalmazásához szükséges intézkedéseket elfogadni, valamint különösen meg kell tenniük azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek az Unió által finanszírozott műveletek hitelességének és megfelelőségének ellenőrzéséhez, valamint ahhoz, hogy a szabálytalanságokat megelőzzék és jelezzék (lásd ebben az értelemben: 2010. június 24‑iPontini és társai ítélet, C‑375/08, EU:C:2010:365, 75. pont).
65
E célból egyrészt az 1306/2013 rendelet (amely – amint az az 1307/2013 rendelet 5. cikkében szerepel – szorosan kapcsolódik ez utóbbi rendelethez) 63., 64. és 77. cikkének megfelelően a tagállamok arányos igazgatási szankciókat szabnak ki, amelyek mértékének a meg nem felelés súlyosságától, mértékétől, fennállásának időtartamától, illetve ismétlődő jellegétől függően kell változnia; és ez a támogatás összegének csökkentése, a meg nem felelés által érintett mennyiség és/vagy időtartam alapján kiszámított összeg megfizetése, jóváhagyás, elismerés vagy engedély felfüggesztése vagy visszavonása, illetve az érintett támogatási rendszerben, támogatási intézkedésben vagy egyéb intézkedésben való részvételből, illetve az előnyeiből való részesülésből való kizárás formájában is megjelenhet.
66
Másrészt az 1306/2013 rendelet 67–73. cikke értelmében a tagállamok IIKR‑t hoznak létre és működtetnek, amely az 1307/2013 rendelet I. mellékletében felsorolt támogatási rendszerekre alkalmazandó, és többek között magában foglalja a mezőgazdasági parcellaazonosító rendszert, valamint a támogatási és kifizetési kérelmek nyilvántartására szolgáló rendszert. Fő célja a KAP keretében az uniós költségvetésből finanszírozott műveletek hitelességének és a támogatásra vagy támogatási intézkedésekre való jogosultsági feltételeknek való megfelelésük ellenőrzése, valamint az uniós támogatás eredményességének és nyomon követésének javítása, megkönnyítve a szabálytalanságok és csalások megelőzését és a szükséges szankciók alkalmazását.
67
Következésképpen a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet egyetlen rendelkezése alapján sem állapítható meg, hogy a tagállamok az említett felhatalmazáson alapuló rendelet megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében nem fogadhatnak el olyan nemzeti szabályokat, amelyek megkövetelik, hogy a mezőgazdasági termelő, amikor az e célra létrehozott számítógépes adatbázison keresztül nyújt be támogatási kérelmet, e kérelem alátámasztása érdekében megjelölje az igényelt támogatási intézkedésre való jogosultság és a támogatás összegének kiszámítása céljából támogatható hektárként bejelentett mezőgazdasági parcellák használati jogcímét.
68
E tekintetben a Bíróság már kimondta, hogy a tagállamok mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek azon igazolások és bizonyítékok tekintetében, amelyeket a támogatás kérelmezőjétől a kérelme tárgyát képező területekre vonatkozóan megkövetelhetnek (2020. december 17‑iLand Berlin [KAP‑hoz kapcsolódó támogatási jogosultságok] ítélet, C‑216/19, EU:C:2020:1046, 35. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat). E mérlegelési mozgástér gyakorlása során a tagállamok szabadon állapíthatják meg a támogatási kérelem alátámasztása céljából benyújtandó bizonyítékokra vonatkozó részletes szabályokat, különösen a takarmánytermő területek használatával és hasznosításával kapcsolatban a mezőgazdaság terén a területükön meglévő szokásos gyakorlatokra, valamint az e hasznosítás tekintetében benyújtandó, a jogcímet igazoló dokumentumokra történő hivatkozás útján (2010. június 24‑iPontini és társai ítélet, C‑375/08, EU:C:2010:365, 82. pont).
69
Mérlegelési mozgásterük gyakorlása során ugyanakkor a tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk az érintett uniós szabályozás célkitűzéseit és az uniós jog általános elveit, mint például az arányosság és a jogbiztonság elvét (lásd ebben az értelemben: 2019. június 27‑iAzienda Agricola Barausse Antonio e Gabriele ítélet, C‑348/18, EU:C:2019:545, 57. pont; 2022. április 7‑iAvio Lucos ítélet, C‑116/20, EU:C:2022:273, 63. pont).
70
Bár a kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az egyes esetekben megvizsgálja, hogy tiszteletben tartották‑e ezeket az elveket (lásd ebben az értelemben: 2010. június 24‑iPontini és társai ítélet, C‑375/08, EU:C:2010:365, 89. pont), az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bíróság hatáskörrel rendelkezik arra, hogy tájékoztassa a kérdést előterjesztő bíróságot minden olyan, az uniós jog értelmezésére vonatkozó szempontról, amely lehetővé teszi e bíróság számára, hogy az előtte folyamatban lévő ügy elbírálása céljából az ilyen összeegyeztethetőséget értékelje (2020. június 11‑iSubdelegación del Gobierno en Guadalajara ítélet, C‑448/19, EU:C:2020:467, 17. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
71
Ami a jogbiztonság elvét illeti, amelyet a Bíróság figyelembe vesz a mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatások területén, különösen a közigazgatási szankciókra vonatkozó rendelkezések tekintetében (lásd ebben az értelemben: 2024. április 18‑iKaszamás ítélet, C‑79/23, EU:C:2024:329, 59. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat), emlékeztetni kell arra, hogy ezen elv nemcsak azt követeli meg, hogy az uniós szabályozás tegye lehetővé az érdekeltek számára az e szabályozás alapján őket terhelő kötelezettség terjedelmének pontos ismeretét, hanem azt is, hogy ezen érdekeltek egyértelműen megismerhessék jogaikat és kötelezettségeiket, és ezeknek megfelelően járhassanak el (lásd ebben az értelemben: 2018. július 25‑iTeglgaard és Fløjstrupgård ítélet, C‑239/17, EU:C:2018:597, 52. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
72
Ami az arányosság elvét illeti, amely a Bíróság szerint megköveteli, hogy a rendelkezés által alkalmazott eszközök alkalmasak legyenek a kitűzött cél megvalósítására, és ne lépjék túl az annak eléréséhez szükséges mértéket, emlékeztetni kell arra, hogy ezen elvet mind az uniós jogalkotónak, mind pedig az uniós jogot alkalmazó nemzeti jogalkotóknak és bíróságoknak tiszteletben kell tartaniuk (lásd ebben az értelemben: 2010. június 24‑iPontini és társai ítélet, C‑375/08, EU:C:2010:365, 87. pont).
73
Amint az a jelen ítélet 65. pontjából kitűnik, az IIKR‑re, az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére, valamint a KAP finanszírozására vonatkozó uniós szabályozás az IIKR megfelelő alkalmazásához, valamint az Unió által finanszírozott támogatási rendszerek tényleges megvalósulásához és alkalmazásuk szabályszerűségének ellenőrzéséhez szükséges nemzeti intézkedések elfogadását követeli meg. Amennyiben az az alapeljárás szempontjából releváns, e tekintetben meg kell állapítani, hogy az 1306/2013 rendelet 72. cikke (1) bekezdésének c) pontja felsorolja a támogatási kérelemben vagy a kifizetési kérelemben feltüntetendő elemeket. E rendelkezés pontosítja, hogy azokon az adatokon kívül, amelyeket e rendelet alapján e kérelmekben meg kell jelölni, az illetékes tagállam további adatok szolgáltatását is előírhatja, amennyiben ezzel hozzájárul a jogbiztonság és az arányosság elve tiszteletben tartásához.
74
A jelen ügyben, amint azt a Bizottság megjegyzi, egyrészt az alapeljárásban alkalmazandóhoz hasonló nemzeti rendelkezés – nevezetesen a ZPZP 41. cikkének (3) és (4) bekezdése – ilyen célt követ, mivel többek között annak megakadályozására irányul, hogy a mezőgazdasági termelők visszaélésszerűen használhassák mások földterületeit a támogatási rendszerekre vonatkozó uniós szabályozás megkerülése céljából. Másrészt úgy tűnik, hogy az ilyen nemzeti rendelkezés – azáltal, hogy előírja a támogatási kérelemben bejelentett mezőgazdasági parcellák használati jogcímének e parcellák helye szerint illetékes hivatal általi nyilvántartásba vételét – nem ír elő olyan kötelezettséget a támogatást igénylő mezőgazdasági termelők számára, amelyet nehéz lenne teljesíteni.
75
Ebből következik, hogy – a kérdést előterjesztő bíróság által az alapügy körülményeire tekintettel elvégzendő vizsgálat függvényében – a szóban forgó nemzeti szabályozás által előírt, a támogatás kifizetését érvényes jogcímhez kötő feltétel megfelel a jogbiztonság elvéből eredő követelményeknek, és az arányosság elvének megfelelően nem lépi túl az e szabályozás által követett cél megvalósításához szükséges mértéket sem.
76
A fenti megfontolások összességére tekintettel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1307/2013 rendelet 32. cikke (2) bekezdésének a) pontját, valamint 36. cikkének (2) és (5) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás vagy nemzeti gyakorlat, amely szerint megtagadható a mezőgazdasági termelőtől az azon területek után fizetendő támogatáshoz való jogosultság, amelyek használatára e mezőgazdasági termelő az érintett évre vonatkozóan szerződést kötött, ha e szerződést az említett területek használatának jogcímeként nem vették nyilvántartásba az e célra létrehozott számítógépes adatbázisban a nemzeti jogban előírt határidőn belül, feltéve hogy tiszteletben tartják a szóban forgó uniós szabályozás célkitűzéseit és az uniós jog általános elveit, különösen az arányosság és a jogbiztonság elvét.
A második kérdésről
77
Második kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a Charta 49. cikke (1) bekezdésének harmadik mondata alkalmazható‑e a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 19a. cikke alapján a mezőgazdasági termelőkkel szemben kiszabotthoz hasonló szankcióra abban a helyzetben, ha ez utóbbi rendelkezés hatályban volt a támogatási kérelem benyújtásának és az említett szankció kiszabásának időpontjában, de e cikket az ugyanezen szankcióval szemben benyújtott kereset vizsgálatának időpontjában már törölték az említett felhatalmazáson alapuló rendelet egységes szerkezetbe foglalt változatából, és e rendelet – bár 2023. január 1‑jével hatályon kívül helyezték – a 2022/1172 felhatalmazáson alapuló rendelet 13. cikkével összhangban továbbra is alkalmazandó az ezen időpont előtt benyújtott kérelmekre.
78
E tekintetben a Bíróság és a nemzeti bíróságok között az EUMSZ 267. cikkel létrehozott együttműködés keretében kizárólag az ügyben eljáró és a meghozandó határozatért felelős nemzeti bíróság feladata annak értékelése, hogy az ügy sajátos jellemzőire tekintettel az ítélet meghozatalához szükség van‑e az előzetes döntéshozatalra, és hogy a Bíróságnak feltett kérdések relevánsak‑e. Következésképpen, amennyiben a feltett kérdések az uniós jog értelmezésére vonatkoznak, a Bíróság – főszabály szerint – köteles határozatot hozni (2024. október 17‑iFA.RO. di YK & C. ítélet, C‑16/23, EU:C:2024:886, 33. pont).
79
Ennélfogva az uniós jogra vonatkozóan előterjesztett kérdések releváns voltát vélelmezni kell. A Bíróság csak akkor tagadhatja meg a nemzeti bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés megválaszolását, ha az uniós jog kért értelmezése nyilvánvalóan semmilyen összefüggésben nincs az alapügy tényállásával vagy tárgyával, ha a probléma hipotetikus jellegű, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azok a ténybeli vagy jogi elemek, amelyek szükségesek ahhoz, hogy az elé terjesztett kérdésekre hasznos választ adhasson (2024. október 17‑iFA.RO. di YK & C. ítélet, C‑16/23, EU:C:2024:886, 34. pont).
80
Mindenekelőtt emlékeztetni kell arra, hogy a jelen ügyben a 2022/1172 felhatalmazáson alapuló rendelet hatályon kívül helyezte a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendeletet, és ezen első felhatalmazáson alapuló rendelet 13. cikkéből következik, hogy a második felhatalmazáson alapuló rendelet alkalmazandó továbbra is a 2023. január 1. előtt benyújtott, közvetlen kifizetésekre vonatkozó támogatási kérelmekre. Ebből következik, hogy mivel az alapügyben szóban forgó támogatási kérelmet 2021‑ben nyújtották be, a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 19a. cikke ratione temporis továbbra is alkalmazandó az alapeljárásra, jóllehet ez utóbbi felhatalmazáson alapuló rendeletet 2023. január 1‑jével hatályon kívül helyezték. E tekintetben nem releváns az a körülmény, hogy a szankciót a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet hatályon kívül helyezését követően szabták ki.
81
Meg kell továbbá állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság állításával ellentétben a 19a. cikk továbbra is részét képezi mind a 640/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet alapügyre ratione temporis alkalmazandó változatának, mind pedig az említett felhatalmazáson alapuló rendelet hatályon kívül helyezése előtti utolsó egységes szerkezetbe foglalt változatának.
82
E körülmények között, mivel a második kérdés téves előfeltevésen alapul, a jelen ítélet 79. pontjában felidézett ítélkezési gyakorlat értelmében vett hipotetikus jellegű problémát vet, és ezért elfogadhatatlannak kell nyilvánítani (lásd analógia útján: 2025. január 16‑iStangalov ítélet, C‑644/23, EU:C:2025:16, 60. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A költségekről
83
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (kilencedik tanács) a következőképpen határozott:
A közös agrárpolitika keretébe tartozó támogatási rendszerek alapján a mezőgazdasági termelők részére nyújtott közvetlen kifizetésekre vonatkozó szabályok megállapításáról, valamint a 637/2008/EK és a 73/2009/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1307/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 32. cikke (2) bekezdésének a) pontját, valamint 36. cikkének (2) és (5) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
azokkal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás vagy nemzeti gyakorlat, amely szerint megtagadható a mezőgazdasági termelőtől az azon területek után fizetendő támogatáshoz való jogosultság, amelyek használatára e mezőgazdasági termelő az érintett évre vonatkozóan szerződést kötött, ha e szerződést az említett területek használatának jogcímeként nem vették nyilvántartásba az e célra létrehozott számítógépes adatbázisban a nemzeti jogban előírt határidőn belül, feltéve hogy tiszteletben tartják a szóban forgó uniós szabályozás célkitűzéseit és az uniós jog általános elveit, különösen az arányosság és a jogbiztonság elvét.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: bolgár.
(
i
)	. A jelen ügy neve fiktív. Az nem egyezik az eljárásban részt vevő egyetlen fél valódi nevével sem.