62021CJ0653
ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA (osmého senátu)
23. března 2023 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Vnitřní trh – Harmonizace vnitrostátních právních předpisů týkajících se strojů, elektrických zařízení pod napětím a tlakových zařízení – Směrnice 2006/42/ES – Směrnice 2014/35/EU – Směrnice 2014/68/EU – ‚Označení CE‘ – Uložení požadavků dodatečných k základním bezpečnostním požadavkům stanoveným těmito směrnicemi vnitrostátní právní úpravou – Podmínky – Vnitrostátní právní úprava v oblasti bezpečnosti proti nebezpečí požáru a paniky v zařízeních určených pro veřejnost“
Ve věci C‑653/21,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podaná rozhodnutím Conseil d’État (Státní rada, Francie) ze dne 16. července 2021, došlým Soudnímu dvoru dne 27. října 2021, v řízení
Syndicat Uniclima
proti
Ministre de l’Intérieur (Ministr vnitra)
SOUDNÍ DVŮR (osmý senát),
ve složení: M. Safjan, předseda senátu, N. Piçarra (zpravodaj) a N. Jääskinen, soudci,
generální advokátka: J. Kokott,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k písemné části řízení,
s ohledem na vyjádření, která předložili:
–
za Syndicat Uniclima: A. Le Mière, avocat,
–
za francouzskou vládu: A.-L. Desjonquères a N. Vincent, jako zmocněnkyně,
–
za Evropskou komisi: P. Ondrůšek, E. Sanfrutos Cano a F. Thiran, jako zmocněnci,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generální advokátky, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních a o změně směrnice 95/16/ES (Úř. věst. 2006, L 157, s. 24), čl. 2 bodu 14 a článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/35/EU ze dne 26. února 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí na trh (Úř. věst. 2014, L 96, s. 357), čl. 2 bodu 31 a čl. 3 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/68/EU ze dne 15. května 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání tlakových zařízení na trh (Úř. věst. 2014, L 189, s. 164), jakož i nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 517/2014 ze dne 16. dubna 2014 o fluorovaných skleníkových plynech a o zrušení nařízení (ES) č. 842/2006 (Úř. věst. 2014, L 150, s. 195).
2
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi sdružením Uniclima a ministre de l’Intérieur (ministr vnitra, Francie), který se týká legality arrêté du 10 mai 2019 modifiant l’arrêté du 25 juin 1980 portant approbation des dispositions générales du règlement de sécurité contre les risques d’incendie et de panique dans les établissements recevant du public (ERP) (vyhláška ze dne 10. května 2019, kterou se mění vyhláška ze dne 25. června 1980, kterou se schvalují obecná ustanovení bezpečnostních předpisů proti nebezpečí požáru a paniky v zařízeních určených pro veřejnost) (JORF ze dne 17. května 2019, text č. 20).
Právní rámec
Unijní právo
Nařízení č. 517/2014
3
Článek 1 nařízení č. 517/2014:
„Cílem tohoto nařízení je chránit životní prostředí snižováním emisí fluorovaných skleníkových plynů. Toto nařízení proto
a)
stanoví pravidla pro omezování úniků, používání, znovuzískávání a zneškodňování fluorovaných skleníkových plynů a související doplňková opatření;
b)
ukládá podmínky pro uvádění na trh v případě určitých výrobků a zařízení, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý;
c)
ukládá podmínky pro konkrétní způsoby použití fluorovaných skleníkových plynů; a
d)
stanoví množstevní limity pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh.“
Směrnice 2014/68
4
Body 37 a 62 odůvodnění směrnice 2014/68 uvádějí:
„(37)
Tlaková zařízení a sestavy by měly být zpravidla opatřeny označením CE […], které vyjadřuje shodu tlakových zařízení nebo sestav [a] je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posuzování shody v širším smyslu. […] V této směrnici by měla být stanovena pravidla týkající se umisťování označení CE.
[…]
(62)
[…] cílem této směrnice […] je zajistit, aby tlaková zařízení nebo sestavy na trhu splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti osob a ochranu domácích zvířat nebo majetku, a zároveň zaručit fungování vnitřního trhu […]“
5
Článek 1 této směrnice stanoví:
„1.   Tato směrnice se vztahuje na návrh, výrobu a posuzování shody tlakových zařízení a sestav s nejvyšším pracovním tlakem PS větším než 0,5 bar.
2.   Tato směrnice se nevztahuje na:
[…]
f)
zařízení, která […] spadají do působnosti některé z těchto směrnic:
i)
směrnice 2006/42 […]
[…]
iii)
směrnice 2014/35 […]
[…]“
6
Článek 2 uvedené směrnice stanoví:
„Pro účely této směrnice se rozumí:
[…]
6)
‚sestavou‘ několik tlakových zařízení sestavených výrobcem tak, že představují ucelenou funkční jednotku;
[…]
15)
‚dodáním na trh‘ dodání tlakového zařízení nebo sestavy k distribuci nebo použití na trhu [Evropské] [u]nie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
[…]
17)
‚uvedením do provozu‘ první použití tlakového zařízení nebo celku jeho uživatelem;
[…]
31)
‚označením CE‘: označení, kterým výrobce vyjadřuje, že tlakové zařízení nebo sestava jsou ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho umisťování;
[…]“
7
Článek 3 téže směrnice, nadepsaný „Dodávání na trh a uvádění do provozu“, v odstavcích 1 a 2 stanoví:
„1.   Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby tlaková zařízení a sestavy mohly být dodávány na trh a uváděny do provozu pouze tehdy, pokud při správné instalaci a údržbě a používání k určeným účelům splňují požadavky této směrnice.
2.   Touto směrnicí není dotčeno oprávnění členských států ukládat takové požadavky, jež mohou pokládat za nezbytné, aby osoby, zvláště pak pracovníci, byly chráněny při používání dotčených tlakových zařízení nebo sestav, za předpokladu, že to neznamená změnu těchto zařízení nebo sestav způsobem, který není uveden v této směrnici.“
8
Článek 5 odst. 1 první pododstavec směrnice 2014/68 stanoví:
„Členské státy nesmějí z důvodů rizik vyplývajících z působení tlaku zakazovat, omezovat ani bránit dodávání tlakových zařízení nebo sestav na trh ani jejich uvádění do provozu za podmínek specifikovaných výrobcem, jestliže jsou v souladu s touto směrnicí.“
9
Článek 40 této směrnice, nadepsaný „Postup nakládání s tlakovými zařízeními nebo sestavami představujícími riziko na vnitrostátní úrovni“, stanoví:
„1.   Pokud mají orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu dostatečné důvody domnívat se, že určitá tlaková zařízení nebo sestavy, na něž se vztahuje tato směrnice, představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob anebo pro domácí zvířata nebo majetek, provedou hodnocení, zda dotčené tlakové zařízení nebo sestava splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. […]
Pokud v průběhu hodnocení uvedeného v prvním pododstavci orgány dozoru nad trhem zjistí, že tlakové zařízení nebo sestava nesplňují požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyzvou příslušný hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení tlakového zařízení nebo sestavy do souladu s těmito požadavky, nebo k jejich stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
[…]
4.   Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání zařízení nebo sestav na trh daného členského státu, nebo zařízení nebo sestavu stáhnout z trhu nebo z oběhu.
O takových opatřeních orgány dozoru nad trhem neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
[…]“
10
Článek 41 uvedené směrnice, nadepsaný „Ochranný postup Unie“, v odstavci 2 stanoví:
„Pokud je vnitrostátní opatření považováno za důvodné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo nevyhovující zařízení nebo sestava staženo z jejich trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za nedůvodné, dotčený členský stát toto opatření zruší.“
Vnitrostátní právo
11
Článek CH 35, týkající se vybavení nebo zařízení používajících chladiva, arrêté du 25 juin 1980 portant approbation des dispositions générales du règlement de sécurité contre les risques d’incendie et de panique dans les établissements recevant du public (ERP) (vyhláška ze dne 25. června 1980, kterou se schvalují obecná ustanovení bezpečnostních předpisů proti nebezpečí požáru a paniky v zařízeních určených pro veřejnost) (JORF ze dne 14. srpna 1980), ve znění vyhlášky ze dne 10. května 2019 (dále jen „vyhláška ze dne 25. června 1980“), stanoví v odstavci 3 prvním pododstavci, nadepsaném „Ustanovení použitelná v případě používání hořlavých chladiv“, že ustanovení ostatních pododstavců tohoto odstavce „se nepoužijí na hermeticky uzavřená zařízení opatřená označením CE“.
12
Mezi tato ustanovení patří ustanovení, která zakazují instalaci odnímatelných spojek v potrubích, jimiž jsou vedena hořlavá chladiva, s výjimkou připojení jednotek, ustanovení, která nařizují ochranu těchto potrubí před veškerými riziky čistého zlomu a jejich instalaci v minimální výšce nad zemí, ustanovení, která omezují vnitřní průměr potrubí, jimiž jsou vedena tato chladiva ve zkapalněné podobě, ustanovení, která nařizují tepelnou izolaci jednotek, které je obsahují, a to prostřednictvím materiálů určitých tříd, a ustanovení, která stanoví množství hořlavého chladiva, které může cirkulovat v jejich chladicích okruzích.
Spor v původním řízení a předběžné otázky
13
Sdružení Uniclima se zejména domáhá toho, aby předkládající soud zrušil čl. CH 35 odst. 3 první pododstavec vyhlášky ze dne 25. června 1980, přičemž tvrdí, že podmínka, kterou stanoví, že strojní zařízení, elektrická zařízení nebo tlaková zařízení musí být hermeticky uzavřena, představuje dodatečný požadavek k požadavkům stanoveným směrnicí 2006/42, směrnicí 2014/35 a směrnicí 2014/68, přestože tato zařízení jsou opatřena označením CE, a jsou tedy v souladu s požadavky těchto směrnic. Taková podmínka je tedy kromě toho, že je v rozporu s uvedenými směrnicemi, rovněž v rozporu s články 34 až 36 SFEU.
14
Podle předkládajícího soudu zejména z čl. 2 bodu 31 a čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/68 vyplývá, že splňuje-li zařízení spadající do oblasti působnosti této směrnice základní bezpečnostní požadavky, které tato směrnice stanoví, což je doloženo umístěním označení CE, může se toto zařízení volně pohybovat na unijním trhu.
15
Tento soud rovněž uvádí, že podle čl. CH 35 odst. 3 prvního pododstavce vyhlášky ze dne 25. června 1980 se bezpečnostní požadavky, kterým toto ustanovení podmiňuje použití hořlavých chladiv v zařízeních instalovaných ve veřejně přístupných prostorách, nevztahují na zařízení, která jsou opatřena označením CE, avšak za podmínky, že jsou tato zařízení „hermeticky uzavřena“.
16
Za těchto podmínek se Conseil d’État (Státní rada, Francie) rozhodla přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Umožňuje harmonizace, kterou nařizují směrnice [2006/42], [2014/35] a [2014/68], členským státům, aby stanovily bezpečnostní požadavky použitelné na zařízení upravená výše uvedenými směrnicemi, a případně za jakých podmínek a v jakém rozsahu, pokud cílem těchto požadavků není změna požadavků stanovených pro tato zařízení, jež jsou v souladu s požadavky vyplývajícími z výše uvedených směrnic, což dokládá i skutečnost, že tato zařízení jsou opatřena ‚označením CE‘?
2)
Umožňuje harmonizace, kterou nařizují výše uvedené směrnice, členským státům, aby výlučně pro účely použití těchto zařízení ve veřejně přístupných prostorách a s ohledem na zvláštní bezpečnostní rizika související s požárem stanovily bezpečnostní požadavky, jež by mohly vést ke změně zařízení, jež jsou nicméně v souladu s požadavky vyplývajícími z výše uvedených směrnic, což dokládá i skutečnost, že tato zařízení jsou opatřena ‚označením CE‘?
3)
V případě, že bude odpověď na předchozí otázku záporná, lze odpovědět kladně, jsou-li dotčené bezpečnostní požadavky uloženy jednak pouze tehdy, jsou-li v týchž zařízeních používána jiná hořlavá chladiva, než jsou fluorované skleníkové plyny, v souladu s cíli sledovanými nařízením č. 517/2014, a jednak týkají-li se tyto požadavky jen těch zařízení, jež sice splňují požadavky stanovené výše uvedenými směrnicemi, avšak z hlediska rizika požáru v případě použití hořlavých chladiv nejsou dostatečně bezpečná vzhledem k tomu, že nejsou hermeticky uzavřena?“
K předběžným otázkám
17
Otázky položené předkládajícím soudem se týkají výkladu směrnic 2006/42, 2014/35 a 2014/68, které byly všechny přijaty na základě článku 114 SFEU a obsahují rovnocenná ustanovení, jejichž cílem je harmonizovat podmínky, za kterých jsou zařízení opatřená označením CE dodávána na trh a uváděna do provozu, aby byl zajištěn nejen volný pohyb těchto zařízení v Unii, ale i vysoká úroveň ochrany zejména zdraví a bezpečnosti osob.
18
Kromě toho z čl. 1 odst. 2 písm. f) bodů i) a iii) směrnice 2014/68 vyplývá, že tyto tři směrnice se nepoužijí kumulativně. Pokud se tedy na zařízení použije směrnice, která se na něj konkrétně vztahuje, ostatní směrnice se nepoužijí.
19
S ohledem na výše uvedené je třeba předběžné otázky analyzovat s ohledem na směrnici 2014/68, přičemž je třeba upřesnit, že výklad ustanovení této směrnice platí mutatis mutandis pro příslušná ustanovení směrnic 2006/42 a 2014/35.
20
Podstatou otázek předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/68 ve spojení s čl. 2 bodem 31 a čl. 5 odst. 1 prvním pododstavcem této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti osob s ohledem na nebezpečí požáru ve veřejně přístupných prostorách stanoví pro tlaková zařízení a sestavy používající hořlavá chladiva požadavky, které nejsou uvedeny mezi základními bezpečnostními požadavky stanovenými touto směrnicí, za účelem dodávání těchto zařízení na trh nebo jejich uvádění do provozu, třebaže jsou opatřeny označením CE.
21
Směrnice 2014/68 se podle svého čl. 1 odst. 1 vztahuje na návrh, výrobu a posuzování shody tlakových zařízení a sestav s nejvyšším dovoleným tlakem PS větším než 0,5 baru. Její čl. 3 odst. 1 v podstatě stanoví, že členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby tato zařízení a sestavy mohly být dodávány na trh a uváděny do provozu ve smyslu čl. 2 bodů 15 a 17 této směrnice pouze tehdy, splňují-li požadavky této směrnice. Příloha I uvedené směrnice stanoví „základní bezpečnostní požadavky“, které musí být dodrženy.
22
Článek 5 odst. 1 první pododstavec směrnice 2014/68 upřesňuje, že členské státy nesmějí z důvodů rizik vyplývajících z působení tlaku zakazovat, omezovat nebo bránit dodávání tlakových zařízení nebo sestav na trh ani jejich uvádění do provozu za podmínek specifikovaných výrobcem, jestliže jsou v souladu s touto směrnicí a jsou opatřeny označením CE, aby nebyl ohrožen cíl harmonizace vnitrostátních předpisů, který sleduje uvedená směrnice, jak je uvedeno v bodě 62 jejího odůvodnění [pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne 29. května 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se tlakových zařízení (Úř. věst. 1997, L 181, s. 1; Zvl. vyd. 13/19, s. 86), která byla zrušena směrnicí 2014/68, viz rozsudek ze dne 10. února 2022, DIMCO Dimovasili M.I.K.E., C‑499/20, EU:C:2022:93, body 22 a 25].
23
Podle článku 2 bodu 31 směrnice 2014/68 ve spojení s bodem 37 jejího odůvodnění umožňuje „označení CE“ výrobci sdělit, že tlakové zařízení nebo sestava jsou ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho umisťování. Toto označení osvědčuje shodu těchto zařízení a sestav s takovými požadavky a je viditelným důsledkem celkového postupu zahrnujícího posouzení shody v širším smyslu.
24
Z toho vyplývá, že členské státy nemohou pro zařízení a sestavy opatřené označením CE uložit dodatečné požadavky k základním bezpečnostním požadavkům uvedeným v příloze I směrnice 2014/68 za účelem dodávání těchto zařízení a sestav na trh a jejich uvádění do provozu.
25
Článek 3 odst. 2 této směrnice však přiznává členským státům možnost ukládat takové požadavky, jež mohou pokládat za nezbytné, aby byly osoby, zvláště pracovníci, chráněny při používání dotčených tlakových zařízení nebo sestav, za předpokladu, že to neznamená změnu těchto zařízení nebo sestav ve vztahu k této směrnici. Toto ustanovení musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která při instalaci nebo používání tlakových zařízení nebo sestav, včetně těch, které jsou opatřeny označením CE, ukládá určité požadavky směřující k zajištění bezpečnosti osob, pokud tato právní úprava nevede k žádné změně těchto zařízení nebo sestav a nepředstavuje překážku zakázanou články 34 a 36 SFEU (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. února 2022, DIMCO Dimovasili M.I.K.E., C‑499/20, EU:C:2022:93, body 26 až 28).
26
V projednávané věci z informací, které má Soudní dvůr k dispozici, vyplývá, že vyhláška ze dne 25. června 1980 podmiňuje použití zařízení používajících hořlavá chladiva v zařízeních určených pro veřejnost, dodržením některých požadavků připomenutých v bodě 12 tohoto rozsudku. Článek CH 35 odst. 3 první pododstavec vyhlášky ze dne 25. června 1980 však podmiňuje nepoužití těchto požadavků na zařízení, která používají hořlavá chladiva, opatřená označením CE, tím, že tato zařízení musí být hermeticky uzavřená.
27
Taková podmínka však není uvedena mezi základními bezpečnostními požadavky, které stanoví směrnice 2014/68, zejména její příloha I. Jak již bylo konstatováno v bodech 24 a 25 tohoto rozsudku, na dodatečné požadavky za účelem dodávání na trh a uvádění do provozu zařízení a sestav opatřených označením CE se nevztahuje čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/68. Členské státy tedy nemohou takové dodatečné požadavky ukládat bez ohledu na to, zda vedou ke změně dotyčného zařízení nebo sestav, či nikoli.
28
Za těchto podmínek, na rozdíl od toho, co tvrdí francouzská vláda, členské státy nemohou, a to ani „výlučně pro účely použití těchto zařízení ve veřejně přístupných prostorách a s ohledem na zvláštní bezpečnostní rizika související s požárem“, stanovit za účelem dodávání na trh a uvádění do provozu uvedených zařízení, požadavky dodatečné k těm, které stanoví směrnice 2014/68. Takové vnitrostátní požadavky by totiž vedly k tomu, že by harmonizační opatření stanovená touto směrnicí byla zbavena užitečného účinku.
29
Kromě toho ochranný postup upravený zejména v článcích 40 a 41 uvedené směrnice, kterého se v této souvislosti dovolává francouzská vláda, umožňuje členským státům přijmout opatření týkající se zařízení a sestav, které jsou opatřeny označením CE, identifikují-li zařízení nebo sestavy, které nejsou v souladu s použitelnými ustanoveními unijního práva, nebo pokud zjistí mezeru v těchto ustanoveních, která může ohrozit bezpečnost osob, a ukládá jim, aby o tom neprodleně informovaly Komisi, aby rozhodla, zda jsou tato opatření odůvodněná. Tento postup však z definice probíhá až poté, co bylo dotčené zařízení dodáno na trh a uvedeno do provozu, a proto se na něj pravděpodobně nevztahuje takové ustanovení, jako je čl. 35 odst. 3 první pododstavec nařízení ze dne 25. června 1980.
30
A konečně, je třeba zdůraznit, že skutečnost, že tato vyhláška mění stávající vnitrostátní právní úpravu za účelem zohlednění požadavků nařízení č. 517/2014, které stanoví snížení používání fluorovaných uhlovodíků používaných zejména v chladicích a klimatizačních zařízeních a tepelných čerpadlech za účelem snížení emisí fluorovaných skleníkových plynů, nemůže zpochybnit výklad čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/68, jak vyplývá z bodu 27 tohoto rozsudku. Toto nařízení sice podle svého čl. 1 písm. b) stanoví podmínky pro uvedení na trh některých výrobků a zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny nebo na nich závislých, neupravuje však navržení, výrobu a posuzování shody tlakových zařízení a sestav, na které se vztahuje směrnice 2014/68.
31
S ohledem na výše uvedené důvody je třeba na položené otázky odpovědět tak, že čl. 3 odst. 2 směrnice 2014/68 ve spojení s čl. 2 bodem 31, jakož i čl. 5 odst. 1 prvním pododstavcem této směrnice musí být vykládán v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti osob před nebezpečím požáru ve veřejně přístupných prostorách stanoví pro tlaková zařízení a sestavy používající hořlavá chladiva požadavky, které se nenacházejí mezi základními bezpečnostními požadavky stanovenými touto směrnicí, za účelem dodávání těchto zařízení a sestav na trh nebo jejich uvádění do provozu, třebaže jsou opatřeny označením CE.
K nákladům řízení
32
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:
Článek 3 odst. 2 směrnice ve spojení s čl. 2 bodem 31, jakož i čl. 5 odst. 1 prvním pododstavcem směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/68/EU ze dne 15. května 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání tlakových zařízení na trh
musí být vykládán v tom smyslu, že
brání vnitrostátní právní úpravě, která za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti osob před nebezpečím požáru ve veřejně přístupných prostorách stanoví pro tlaková zařízení a sestavy používající hořlavá chladiva požadavky, které se nenacházejí mezi základními bezpečnostními požadavky stanovenými touto směrnicí, za účelem dodávání těchto zařízení a sestav na trh nebo jejich uvádění do provozu, třebaže jsou opatřeny označením CE.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: francouzština.