62006CJ0074_LV
Puses
Sprieduma pamatojums
Rezolutīvā daļa
Puses
Lieta C‑74/06
par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam,
ko 2006. gada 8. februārī cēla
Eiropas Kopienu Komisija, ko pārstāv D. Triandafilu [ D. Triantafyllou ], pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā,
prasītāja,
pret
Grieķijas Republiku, ko pārstāv P. Milonopuls [ P. Mylonopoulos ] un K. Boskovits [ K. Boskovits ], pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā,
atbildētāja.
TIESA (ceturtā palāta)
šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs K. Lēnartss [ K. Lenaerts ] (referents), tiesneši E. Juhāss [ E. Juhász ], Dž. Arestis [ G. Arestis ], J. Malenovskis [ J. Malenovský ] un T. fon Danvics [ T. von Danwitz ],
ģenerāladvokāts P. Mengoci [ P. Mengozzi ],
sekretāre L. Hjūleta [ L. Hewlett ], galvenā administratore,
ņemot vērā rakstveida procesu un tiesas sēdi 2007. gada 18. aprīlī,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokāta uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietu bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Sprieduma pamatojums
1. Ar savu prasības pieteikumu Eiropas Kopienu Komisija lūdz Tiesu konstatēt, ka, piemērojot vienīgo vērtības samazināšanās kritēriju, kas balstīts uz transportlīdzekļu vecumu, lai noteiktu ar nodokli apliekamo vērtību reģistrācijas nodevas noteikšanai lietotiem transportlīdzekļiem, kas Grieķijas teritorijā ievesti no citas dalībvalsts, un piemērojot vērtības samazinājumu sešus līdz divpadsmit mēnešus veciem transportlīdzekļiem 7 % apmērā vai transportlīdzekļiem, kuru vecums ir viens gads – samazinājumu 14 % apmērā, – kas negarantē, ka maksājamais nodoklis, pat ja tas tā ir tikai atsevišķos gadījumos, nepārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu lietotu valsts teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā, turklāt vērtības samazināšanās aprēķina bāze nav tikusi darīta zināma sabiedrībai un par ekspertu veikto transportlīdzekļu pārbaudi ir jāmaksā nodeva EUR 300 apmērā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 90. pantu.
Atbilstošās valsts tiesību normas
2. Likuma Nr. 2960/2001 par valsts muitas kodeksu ( FEK
A’ 265), kurā grozījumi ir izdarīti ar Likumu Nr. 3156/2003 ( FEK
A’ 157; turpmāk tekstā – “Likums Nr. 2960/2001), 126. panta 1. punkta a) apakšpunktā ievestu lietotu transportlīdzekļu reģistrācijas nodevas vajadzībām ar nodokli apliekamā vērtība noteikta šādi:
“[..]
Attiecībā uz lietotiem vieglajiem transportlīdzekļiem vērā ir jāņem [..] attiecīgā transportlīdzekļa vairumtirdzniecības cena tā nodošanas ekspluatācijā starptautiskajā tirgū brīdī, šo cenu, ievērojot nolietošanos parastas lietošanas vai cita iemesla dēļ, samazinot, pamatojoties uz šādiem vērtības samazināšanās procentiem:
No 6 līdz 12 mēnešiem, skaitot no transportlīdzekļa pirmās nodošanas ekspluatācijā un ar nosacījumu, ka tā nobraukums ir lielāks par 6000 kilometriem, vērtības samazināšanās ir 7 %.
No 1 līdz 2 gadiem (ieskaitot) –	14 % No 2 līdz 3 gadiem (ieskaitot) –	21 % No 3 līdz 4 gadiem (ieskaitot) –	28 % No 4 līdz 5 gadiem (ieskaitot) –	34 % No 5 līdz 6 gadiem (ieskaitot) –	40 % No 6 līdz 7 gadiem (ieskaitot) –	46 % No 7 līdz 8 gadiem (ieskaitot) –	52 % No 8 līdz 9 gadiem (ieskaitot) –	57 % No 9 līdz 10 gadiem (ieskaitot) –	62 % No 10 līdz 11 gadiem (ieskaitot) –	67 % No 11 līdz 12 gadiem (ieskaitot) –	70 % No 12 līdz 13 gadiem (ieskaitot) –	73 % No 13 līdz 14 gadiem (ieskaitot) –	76 % No 14 līdz 15 gadiem (ieskaitot) –	79 % No 15 līdz 16 gadiem (ieskaitot) –	80 %.”
3. Likuma Nr. 2960/2001 126. panta 5. punktā paredzēts, ka, ja lietota vieglā transportlīdzekļa īpašnieks atbilstoši šī panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzētajai vērtības samazināšanās skalai aprēķināto reģistrācijas nodevas summu apstrīd, ar nodokli apliekamo vērtību nosaka ekspertu komisija, kas darbojas kā sūdzību izskatīšanas komisija, lai tādā veidā maksājamā reģistrācijas nodeva atbilstu tās pašas markas, tā paša modeļa un līdzīgas piedziņas sistēmas transportlīdzekļa vērtībā ietvertās nodevas atlikušajai summai vai (šāda transportlīdzekļa neesamības gadījumā) līdzīga vai atbilstoša transportlīdzekļa, kurš ekspluatācijā Grieķijā ticis nodots tā paša gada laikā, kad attiecīgais transportlīdzeklis pirmo reizi tika nodots ekspluatācijā citā Eiropas Savienības dalībvalstī, atlikušajai nodevas summai. Sūdzību izskatīšanas komisijas, kas pārbauda transportlīdzekļu faktisko stāvokli, tiek veidotas muitas iecirkņu atrašanās vietās, un to sastāvā ietilpst muitas iecirkņa pārstāvis, Transporta un komunikāciju ministrijas pārstāvis, kā arī transportlīdzekļa īpašnieks vai tā pārstāvis. Lai sūdzību izskatīšanas komisija varētu veikt transportlīdzekļa pārbaudi, tā īpašniekam ir jāsamaksā nodeva EUR 300 apmērā.
4. Valsts sekretāra ekonomikas un finanšu jautājumos 2004. gada 27. janvāra Dekrētā F.112/50 ( FEK
B’ 207) ir noteikti faktori, kas Likuma Nr. 2960/2001 126. panta 5. punktā paredzētajām sūdzību izskatīšanas komisijām ļauj novērtēt lietotu vieglo transportlīdzekļu faktisko stāvokli. Šī dekrēta 2. panta b) un c) apakšpunktā ir noteikts, ka sūdzību izskatīšanas komisija:
“b) analizē transportlīdzekļa mehānisko stāvokli, pārbaudot virsbūvi, dzinēju, akumulatoru, elektrisko sistēmu, riepu stāvokli un novērtējot to pienācīgu funkcionēšanu, kā arī attiecībā uz transportlīdzekļa ārējo izskatu pārbauda krāsojuma veidu un stāvokli;
c) pārbauda vispārējo transportlīdzekļa stāvokli tā ekspluatācijas un tehniskās apkopes ziņā, iekšējās apdares kvalitāti un, vispārīgāk, kabīnes interjeru, skaitītājā norādīto kilometru skaitu, drošības jostu stāvokli, kā arī šajā transportlīdzeklī uzstādīto aksesuāru stāvokli, it īpaši attiecībā uz kondicionēšanas sistēmu, radio, datoru, vieglmetāla diskiem, gaisa spilveniem, pretaizdzīšanas sistēmu, atveramo jumtu, automātisko pārnesumu kārbu, ABS
un EBV
bremzēšanas sistēmu, jaudas piedziņas veidu EDS, ASR, ESP
un citiem aksesuāriem, kas ir būtiski, lai noteiktu šī transportlīdzekļa komerciālo vērtību.”
Pirmstiesas procedūra
5. Ar 1997. gada 23. oktobra spriedumu lietā C‑375/95 Komisija/Grieķija ( Recueil, I‑5981. lpp.) Tiesa konstatēja, ka, īpašā patēriņa nodokļa un īpašās vienotās papildu nodevas piemērošanas vajadzībām ievestu vieglo transportlīdzekļu ar nodokli apliekamo vērtību nosakot, samazinot atbilstošu jaunu transportlīdzekļu cenu par 5 % par katru attiecīgo transportlīdzekļu vecuma gadu, kur maksimālais samazinājums principā nevar pārsniegt 20 %, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 95. pantu (jaunajā redakcijā pēc grozījumiem – 90. pants).
6. Lai izpildītu minēto spriedumu, Grieķijas Republika 1999., 2001. un 2003. gadā savu attiecīgo transportlīdzekļu aplikšanas ar nodokli sistēmu reformēja, aplikšanu ar īpašo patēriņa nodokli un īpašo vienoto papildu nodevu aizstājot ar aplikšanu ar reģistrācijas nodevu, kā arī pārskatot minēto transportlīdzekļu ar nodokli apliekamās vērtības aprēķina kārtību. 2003. gadā tika izveidotas sūdzību izskatīšanas komisijas, lai izskatītu strīdus, kas rodas saistībā ar šo tiesību aktu piemērošanu.
7. Tomēr Komisija uzskata, ka Grieķijas tiesību aktos, kuros ir izdarīti minētie grozījumi, tiek piemērota skala, kura ir balstīta vienīgi uz transportlīdzekļa vērtības samazināšanās kritēriju (ekspluatācijas ilgums līdz nodevas piemērošanas dienai), kas neatspoguļo faktisko vērtības samazināšanos ar precizitāti, kura ir vajadzīga, lai izvairītos no riska, lai ievestie lietotie transportlīdzekļi netiktu aplikti ar nodevu, kura pārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu lietotu Grieķijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā. Tā uzskata, ka minētā skala, kas, pat ja tas tā ir tikai atsevišķos gadījumos, ir pamats lielākas nodevas piemērošanai ievestiem transportlīdzekļiem, ir pretrunā EKL 90. pantam.
8. 2004. gada 24. aprīlī Komisija Grieķijas Republikai nosūtīja brīdinājuma vēstuli, kritizējot minētos tiesību aktus, tai 2004. gada 9. jūlijā sekoja papildu brīdinājuma vēstule attiecībā uz sūdzību izskatīšanas komisiju izveidošanu. Pēc šīs dalībvalsts atbildes Komisija 2005. gada 13. jūlijā tai nosūtīja argumentēto atzinumu. Uzskatot, ka Grieķijas Republikas atbilde uz šo atzinumu nav apmierinoša, Komisija nolēma celt šo prasību.
Par prasību
Lietas dalībnieku argumenti
9. Komisija uzskata, ka, ievestu lietotu transportlīdzekļu ar nodokli apliekamās vērtības noteikšanai piemērojot vienīgi uz vecumu balstīto vērtības samazināšanās kritēriju, Grieķijas Republika nav izpildījusi saistības, kas tai uzliktas ar EKL 90. pantu. Šāda sistēma, pat ja tas tā būtu tikai atsevišķos gadījumos, neizslēdzot, ka ievestas preces tiek apliktas ar lielāku nodokli nekā valstī ražotas preces.
10. Lai gan Grieķijas tiesību aktos paredzētā vērtības samazināšanās skala, kas ir grozīta 2003. gadā, vairāk tuvinās lietotu transportlīdzekļu faktiskajai vērtībai, tomēr nevarot uzskatīt, ka tai ir nepieciešamais precizitātes līmenis. Vērtības samazināšanās 7 % apmērā ievērošana attiecībā uz transportlīdzekļiem, kuru vecums ir no sešiem līdz divpadsmit mēnešiem, vai 14 % apmērā attiecībā uz vienu gadu veciem transportlīdzekļiem praktiski visos gadījumos neesot reāla pieeja transportlīdzekļa patiesai vērtības zaudēšanai. Minētajai skalai būtu jābūt balstītai uz ātrāku vērtības samazināšanos un jāsedz visi transportlīdzekļi. No attiecīgajiem tiesību aktiem neizrietot, ka vērā būtu ņemti citi Tiesas judikatūrā uzstādītie kritēriji nekā vecums.
11. Turklāt Grieķijas tiesību akti neatbilstot Tiesas judikatūrai, kurā ir paredzēts, ka, ja dalībvalsts no citām dalībvalstīm ievestiem lietotiem transportlīdzekļiem piemēro aplikšanas ar nodokli sistēmu, kurā transportlīdzekļu faktiskā vērtības samazināšanās, balstoties uz valsts tiesībās noteiktiem kritērijiem, ir definēta vispārējā un abstraktā veidā, EKL 90. panta pirmā daļa prasa, lai šī aplikšanas ar nodokli sistēma būtu izstrādāta tādā veidā, lai, ņemot vērā šāda veida sistēmai piemītošas saprātīgas neprecizitātes, tiktu izslēgta jebkāda veida diskriminācija.
12. No vienas puses, no šīs judikatūras izrietot, ka, lai kompensētu attiecīgās aplikšanas ar nodokli sistēmas pārskatāmības trūkumu, kritēriji, uz ko ir balstīta iepriekš noteikta transportlīdzekļu vērtības samazināšanās aprēķina kārtība, ir jāpublisko. Grieķijas valdība Grieķijas automašīnu tirgotāju un importētāju savienībai esot oficiāli atteikusi paziņot jebkādu informāciju par pašlaik izmantojamām ar nodokli apliekamajām vērtībām. Saistībā ar minēto – nepietiekot ar vispārējo ar vecumu saistīto kritēriju paziņošanu, bet sabiedrībai esot jādara zināmas arī uz minēto kritēriju pamata noteiktas iepriekš paredzēto vērtību tabulas. Šāda publiskuma neesamība radot risku, ka iestādes ar nodokli apliekamo vērtību varētu noteikt patvaļīgi. Turklāt Komisija uzskata, ka tāpat kā nekustamā īpašuma gadījumā, kura objektīvā vērtība tiek noteikta likumdošanas ceļā, atbilstoša sistēma būtu jāizveido attiecībā uz transportlīdzekļiem. Lai pierādītu iespēju lietotu transportlīdzekļu vērtībai noteikt atsauces tabulas, Komisija šajā sakarā norāda cenas, kas ir publicētas automašīnu klubu pārskatos.
13. Komisija piebilst, ka tā nekad nav prasījusi, lai tiktu paziņotas noteikta izplatītāja piemērojamas cenas, un tādējādi nav pamata norādīt uz profesionālu un administratīvu noslēpumu, kas aizsargā pārdošanas cenas, kā arī uz teorētisko iespēju, ka privātpersona kompetentām iestādēm varētu prasīt paziņot šādas cenas.
14. No otras puses, paužot labvēlīgu nostāju sūdzību izskatīšanas komisiju izveidošanai, Komisija vispirms norāda, ka, tā kā ar nodokli apliekamās vērtības aprēķina kārtība, kas ir balstīta uz skalu, kura ir pamatota ar vienīgo kritēriju, paliek nemainīga, procedūra šajās komisijās nevar labot šīs aprēķina kārtības trūkumus un nepalīdz ievērot prasību, atbilstoši kurai nodevas summa nedrīkst pārsniegt atlikušo nodevas summu, kas iekļauta līdzīgu Grieķijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā, pat ja tas tā ir tikai atsevišķos gadījumos. Pārsūdzībai sūdzību izskatīšanas komisijās būtu jābūt ierobežotai ar gadījumiem, kad izņēmuma kārtā ir jālabo pareizi izstrādātas sistēmas piemērošanas mazsvarīgas kļūdas, nevis jākalpo kļūdainas sistēmas aizstāšanai. Otrkārt, pienākums samaksāt nodevu EUR 300 apmērā varētu atturēt maksātājus no sūdzību procedūras izmantošanas. Tiesību aktos paredzētās sistēmas, ar ko nosaka attiecīgās reģistrācijas nodevas un nodevas minētās procedūras uzsākšanai summu, pārskatāmības trūkuma dēļ praksē tā paliktu neproduktīva un neefektīva, par ko turklāt liecinot mazs iesniegto sūdzību skaits.
15. Grieķijas Republika apstrīd, ka tajā noteiktā sistēma ievestu lietotu transportlīdzekļu aplikšanai ar nodokli ir pretrunā ar EKL 90. pantu.
16. Pirmkārt, šajā sistēmā faktiski esot iekļauts vairākums judikatūrā paredzēto kritēriju. Tātad, lai noteiktu transportlīdzekļa nolietošanos un attiecīgi vērtības samazināšanos, ko izmanto tā ar nodokli apliekamās vērtības noteikšanai, vērā esot jāņem, no vienas puses, nolietošanās parastas lietošanas vai cita iemesla dēļ, kā arī attiecībā uz transportlīdzekļiem, kuru vecums ir no sešiem līdz divpadsmit mēnešiem, nobraukto kilometru skaits un, no otras puses, transportlīdzekļa veids, jo vairumtirdzniecības cena, ko izmanto par aprēķina pamatu, esot noteikta, pamatojoties uz oficiālo transportlīdzekļu izplatītāju muitas iestādēm iesniegtajiem cenu sarakstiem, kas ir izveidoti atkarībā no dzinēja tilpuma un modeļa.
17. Grieķijas Republika uzskata, ka Komisijas nostāja ir balstīta uz vairāku kritēriju prasības, taču Komisija neprecizē nedz atbilstošu to kombināciju, nedz ņem vērā faktu, ka neviens tiesību aktos noteikts kritērijs ar absolūtu precizitāti nevar atbilst tam, kā samazinās transportlīdzekļa faktiskā vērtība. Turklāt šī prasība varot novest pie sarežģītas aprēķina sistēmas piemērošanas, kas var radīt šķēršļus lietotu transportlīdzekļu ievešanai.
18. Grieķijas Republika turklāt norāda, ka pašreizējā sistēma lietotu transportlīdzekļu ievešanu ir veicinājusi un to skaits starp 2002. un 2005. gadu ir trīskāršojies, kas pierādot, ka tā ir objektīva un reāla pieeja tam, kā samazinās minēto transportlīdzekļu vērtība.
19. Otrkārt, attiecībā uz kritēriju, pamatojoties uz kuriem, tiek noteikta ar nodokli apliekamā vērtība, iespējamo nenodošanu atklātībā Grieķijas Republika vispirms norāda, ka informācija, kas ir ietverta muitas dokumentos, ir dienesta noslēpums un automašīnu izplatītāju iesniegto vairumtirdzniecības cenu sarakstu paziņošana trešām personām apdraudētu gan šo noslēpumu, gan arī komercnoslēpumu. Turklāt gan lietotu vieglo transportlīdzekļu vērtības samazināšanās kritēriji, gan apstākļi, kas sūdzību izskatīšanas komisijām ļauj novērtēt to faktisko stāvokli, esot pilnībā nodoti atklātībā un pieejami sabiedrībai. Tātad pirms ievesta transportlīdzekļa atmuitošanas tā īpašnieks varot vērsties Finanšu ministrijā, lai iegūtu informāciju par visiem apstākļiem, kas ietekmē šī transportlīdzekļa ar nodokli apliekamās vērtības noteikšanu.
20. Turklāt mazumtirdzniecības cenas, kas ir publicētas pārskatos, esot tikai orientējošas un uz tām nevarot atsaukties droši un stabili. Tomēr tad, ja transportlīdzekļa īpašnieks konstatē būtisku starpību starp šīm cenām un atmuitošanā izmantoto vērtību, sūdzību izskatīšanas komisija tās varot ņemt vērā.
21. Grieķijas Republika apstrīd Komisijas priekšlikuma publicēt atsauces vērtību tabulas analoģiski nekustamajam īpašumam iepriekš noteiktajām vērtībām atbilstību. Pēdējā gadījumā minētās vērtības atspoguļojot nevis tirgus noteikto vidējo cenu, bet tiesību aktos paredzētas ar nodokli apliekamas vērtības, kas ir noteiktas kompetentu nodokļu iestāžu veikta vērtējuma rezultātā. Turklāt Komisija šai dalībvalstij iesakot atklātībā nodot vidējās mazumtirgotāju noteiktās tirgus cenas, taču Grieķijas sistēma esot balstīta uz vairumtirdzniecības cenām.
22. Treškārt, attiecībā uz iespēju sūdzību izskatīšanas komisijās apstrīdēt iepriekš noteiktās aprēķina kārtības piemērošanu Grieķijas Republika norāda, ka šo komisiju izveidošana līdz ar objektīvas vērtības samazināšanās skalas piemērošanu ir paredzēta, lai jebkurā gadījumā izvairītos no reģistrācijas nodevas piemērošanas veidā, kas ir pretrunā ar EKL 90. pantu. Tātad Grieķijas likumdošana, atbilstot judikatūrai, saskaņā ar ko ievesta transportlīdzekļa īpašniekam piešķirtā iespēja saistībā ar šo transportlīdzekli apstrīdēt iepriekš noteiktas skalas piemērošanu, un pierādot, ka tā izraisa aplikšanu ar nodokli, kas pārsniedz atlikušo nodokļa summu, kura iekļauta līdzīgu lietotu valsts teritorijā reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā, novērš iespējamo tādas aplikšanas ar nodokli sistēmas, kas ir balstīta uz šādu skalu, radīto diskrimināciju. Sūdzību izskatīšanas komisiju izveidošana turklāt atbilstot prasībām, ko Komisija formulējusi Direktīvas par vieglo automašīnu nodokļiem projektā [ COM (2005) 261, galīgā redakcija], un it īpaši šī direktīvas projekta 10. panta 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem par vērtības skalām.
23. Visbeidzot, attiecībā uz nodevu EUR 300 apmērā, ko valsts varas iestādes iekasē par sūdzības izskatīšanas komisijas veicamo transportlīdzekļa ekspertīzi, – gadījumā, ja maksātājam patiešām ir iemesls domāt, ka muitas iestādes transportlīdzeklim ir noteikušas pārāk augstu vērtību, šī nodeva nevienu maksātāju neattur no sūdzības iesniegšanas komisijā, lai izteiktu prasījumus nolūkā panākt lielāku transportlīdzekļa vērtības samazināšanos. Nelielais lietu skaits sūdzību izskatīšanas komisijās pierādot, ka Grieķijas tiesību akti ļauj sasniegt Tiesas judikatūrā noteiktos mērķus.
Tiesas vērtējums
24. Ievestu lietotu automašīnu aplikšanas ar nodokli jomā Tiesa ir nospriedusi, ka EKL 90. pants ir vērsts uz to, lai nodrošinātu pilnīgu iekšējo nodokļu neitralitāti attiecībā uz konkurenci starp precēm, kas jau atrodas valsts tirgū, un ievestām precēm (skat. it īpaši 2004. gada 29. aprīļa spriedumu lietā C‑387/01 Weigel, Recueil, I‑4981. lpp., 66. punkts; 2006. gada 5. oktobra spriedumu apvienotajās lietās C‑290/05 un C‑333/05 Nádasdi
un Németh, Krājums, I‑10115. lpp., 46. punkts, kā arī 2007. gada 18. janvāra spriedumu lietā C‑313/05 Brzeziński, Krājums, I‑513. lpp., 28. punkts).
25. No pastāvīgās judikatūras izriet, ka EKL 90. panta pirmā daļa ir pārkāpta tad, ja nodokļus, ar ko apliek ievestas preces, un nodokļus, ar ko apliek līdzīgas valsts preces, aprēķina atšķirīgā veidā un atbilstoši atšķirīgai kārtībai, kā rezultātā, pat ja tas tā ir tikai atsevišķos gadījumos, ievestas preces apliek ar lielākiem nodokļiem (skat. it īpaši iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Grieķija, 20. punkts un tajā minētā judikatūra; 2001. gada 22. februāra spriedumu lietā C‑393/98 Gomes Valente, Recueil, I‑1327. lpp., 21. punkts, kā arī 2002. gada 19. septembra spriedumu lietā C‑101/00 Tulliasiamies
un Siilin, Recueil, I‑7487. lpp., 53. punkts).
26. Tiesa arī ir nospriedusi, ka dalībvalsts nodokļa citas dalībvalsts izcelsmes lietotiem transportlīdzekļiem piemērošana ir pretrunā EKL 90. pantam tad, ja šī nodokļa summa, kas ir aprēķināta, neņemot vērā faktisko transportlīdzekļa vērtības samazināšanos, pārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas ir iekļauta valsts teritorijā jau reģistrētu līdzīgu lietotu transportlīdzekļu vērtībā (1995. gada 9. marta spriedums lietā C‑345/93 Nunes Tadeu, Recueil, I‑479. lpp., 20. punkts, un iepriekš minētais spriedums lietā Gomes Valente, 23. punkts).
27. EKL 90. panta piemērošanai un it īpaši salīdzinājuma starp ievestu lietotu automašīnu aplikšanas ar nodokli kārtību un to, kas ir piemērojama uz vietas pirktām lietotām automašīnām, kas ir uzskatāmas par līdzīgām vai konkurējošām precēm, vajadzībām vērā ir jāņem ne tikai iekšēja nodokļa, ar ko tieši vai netieši apliek valsts preces un ievestas preces, nodokļa likme, bet arī nodokļu bāze un attiecīgā nodokļa piemērošanas kārtība (skat. 1977. gada 22. marta spriedumu lietā 74/76 Iannelli & Volpi, Recueil, 557. lpp., 21. punkts; 1990. gada 11. decembra spriedumu lietā C‑47/88 Komisija/Dānija, Recueil, I‑4509. lpp., 18. punkts, kā arī iepriekš minēto spriedumu lietā Nunes Tadeu, 12. punkts).
28. Precīzāk, ievestiem lietotiem transportlīdzekļiem dalībvalsts nedrīkst piemērot nodokli, ko aprēķina, pamatojoties uz vērtību, kas ir augstāka par transportlīdzekļa faktisko vērtību, kā rezultātā, salīdzinot ar līdzīgiem lietotiem valsts tirgū pieejamiem transportlīdzekļiem, [ievestiem transportlīdzekļiem] tiktu piemērots augstāks nodoklis (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Dānija, 22. punkts). Ievesta lietota transportlīdzekļa vērtībai, ko administrācija izmanto par aplikšanas ar nodokli bāzi, ir precīzi jāatspoguļo līdzīga valsts teritorijā jau reģistrēta transportlīdzekļa vērtība (skat. it īpaši iepriekš minēto spriedumu lietā Weigel, 71. punkts).
29. Šajā sakarā Tiesa uzskatīja, ka, lai ņemtu vērā transportlīdzekļu faktisko vērtības samazināšanos, nav obligāti jāveic katra no tiem vērtējums vai ekspertīze. Lai izvairītos no šādai sistēmai raksturīgajām problēmām, dalībvalsts, pamatojoties uz iepriekš paredzētu skalu, kas ir noteikta ar normatīvu vai administratīvu noteikumu un aprēķināta, balstoties uz tādiem kritērijiem kā transportlīdzekļa vecums, nobraukums, vispārējais stāvoklis, piedziņas veids, marka vai modelis, var noteikt lietotu transportlīdzekļu vērtību, kas parasti ir ļoti tuva faktiskajai vērtībai (iepriekš minētie spriedumi lietā Gomes Valente, 24. punkts, un lietā Weigel, 73. punkts).
30. Šādās skalās katrā ziņā jābūt ņemtam vērā, ka ikgadēja automašīnu vērtības samazināšanās parasti ir ievērojami augstāka par 5 % un ka šī samazināšanās, it īpaši pirmajos gados, kad tā ir daudz ātrāka nekā turpmākajā laikā, nav lineāra. Turklāt vērtības samazināšanās sākas ar transportlīdzekļa pirkumu vai nodošanu ekspluatācijā (šajā sakarā skat. iepriekš minētos spriedumus lietā Komisija/Grieķija, 22. punkts, kā arī lietā Tulliasiamies
un Siilin, 78. punkts).
31. No pastāvīgās judikatūras izriet, ka, lai ievestu lietotu transportlīdzekļu aplikšanas ar nodokli sistēma, kurā transportlīdzekļu faktiskā vērtības samazināšanās tiek ņemta vērā, pamatojoties uz vispārējiem kritērijiem, atbilstu EKL 90. pantam, vēl ir vajadzīgs, lai tā būtu izstrādāta tādā veidā, kas, ņemot vērā saprātīgas šāda veida sistēmai piemītošas neprecizitātes, izslēgtu jebkāda veida diskrimināciju (iepriekš minētais spriedums lietā Gomes Valente, 26. punkts; skat. arī iepriekš minētos spriedumus lietā Komisija/Grieķija, 29. punkts, un lietā Brzeziński, 40. punkts).
32. Šajā lietā vispirms ir jāatzīmē, ka ievestu transportlīdzekļu reģistrācijas nodevas sistēma Grieķijā ir balstīta uz attiecīgajam transportlīdzeklim atbilstoša transportlīdzekļa vairumtirdzniecības cenu brīdī, kad pirmais transportlīdzeklis ticis nodots ekspluatācijā starptautiskajā tirgū. Lai ņemtu vērā nolietošanos parastas lietošanas vai cita iemesla dēļ, šī cena tiek samazināta, piemērojot no transportlīdzekļa vecuma atkarīgus vērtības samazināšanās procentus. Nobraukums tiek ņemts vērā tikai attiecībā uz no sešiem līdz divpadsmit mēnešiem veciem transportlīdzekļiem, jo tikai tiem, kuru nobraukums ir lielāks par 6000 kilometriem, piemēro vērtības samazināšanos 7 % apmērā.
33. Pirmkārt, attiecībā uz ar nodokli apliekamās vērtības aprēķina bāzi ir uzskatāms, ka, ja, kā to norāda Komisija, dalībvalsts iestādes var atsaukties uz cenrādi, kas iekļauj lietotu transportlīdzekļu cenas valsts tirgū, vai uz pašreizējo vidējo cenu sarakstu, ko kā atsauces avotu izmanto nozarē (iepriekš minētie spriedumi lietā Gomes Valente, 25. punkts, un lietā Weigel, 74. punkts), Grieķijas Republikai nevar pārmest, ka tā balstās uz atbilstoša transportlīdzekļa vairumtirdzniecības cenu, kas ir spēkā ievesta transportlīdzekļa nodošanas ekspluatācijā starptautiskajā tirgū brīdī.
34. Pārbaudot valsts regulējuma atbilstību EKL 90. pantam, Tiesa jau ir nospriedusi, ka, lai noteiktu ievesta lietota transportlīdzekļa ar nodokli apliekamo vērtību, šo regulējumu var balstīt uz jauna transportlīdzekļa vērtību tiktāl, ciktāl maksājamā nodokļa aprēķinam izmantojamais atsauces transportlīdzeklis ir līdzīgs, kas nozīmē modeļa, veida un citu pazīmju, tādu kā piedziņas veids vai aprīkojums, ņemšanu vērā (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Tulliasiamies un Siilin, 73.–76. punkts).
35. Ir noteikts, ka automašīnu vairumtirdzniecības cenas nosaka automašīnu ražotāji un šīs cenas ir iekļautas šo ražotāju izplatāmajos oficiālajos katalogos. Grieķijas Republika tiesas sēdē precizēja, un Komisija to neapstrīd, ka šajās cenās ir ņemts vērā attiecīgā transportlīdzekļa dzinēja tilpums un modelis, kā arī daži tehniskie raksturojumi, tādi kā piedziņas veids, dzinēja jauda, cilindru skaits un transportlīdzekļa durvju skaits.
36. Otrkārt, attiecībā uz vērtības samazināšanās skalu, – kā ir norādīts šī sprieduma 30. punktā, transportlīdzekļa vērtības samazināšanās sākas ar tā pirkumu vai nodošanu ekspluatācijā. Turklāt Tiesa ir nospriedusi, ka tādas reģistrācijas nodevas piemērošana ievestiem lietotiem transportlīdzekļiem, kuras bāze ir vismaz 90 % no jaunas automašīnas vērtības, parasti ir šo transportlīdzekļu acīmredzami pārmērīga aplikšana ar nodokli, salīdzinot ar valsts tirgū pirktu iepriekš reģistrētu lietotu transportlīdzekļu atlikušo vērtību reģistrācijas nodevas vajadzībām, neatkarīgi no to vecuma vai izmantošanas stāvokļa (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Komisija/Dānija, 20. punkts).
37. Kā ir ticis atgādināts šī sprieduma 29. punktā, Tiesa, neparedzot izsmeļošu vai imperatīvu sarakstu, ir minējusi objektīvus kritērijus, kas ir iepriekš noteiktas skalas pamatā. Šādi tā ir minējusi transportlīdzekļa vecumu, kā arī tā nobraukumu, vispārējo stāvokli, piedziņas veidu, marku vai modeli.
38. Šajā lietā ir noteikts, ka Grieķijas tiesību aktos vērtības samazināšanās ir paredzēta, tikai sākot ar sešiem vecuma mēnešiem, un tikai tad, ja transportlīdzekļa nobraukums ir lielāks par 6000 kilometriem. No tā, no vienas puses, izriet, ka no dalībvalsts ievestiem lietotiem transportlīdzekļiem Grieķijas Republika piemēro aplikšanas ar nodokli sistēmu, kuras ietvaros pirmo sešu mēnešu laikā, skaitot no minēto transportlīdzekļu pirmās nodošanas ekspluatācijā, neatkarīgi no nobraukto kilometru skaita maksājamā nodeva atbilst nodevai, ko piemēro līdzīgam jaunam transportlīdzeklim. Tāda pati situācija ir attiecībā uz no sešiem līdz divpadsmit mēnešiem veciem ievestiem lietotiem transportlīdzekļiem, kuru nobraukums ir mazāks par 6000 kilometriem.
39. No otras puses, lai gan ir uzskatāms, ka vairumtirdzniecības cenā, kas ir ievestu lietotu automašīnu novērtēšanas pamatā, ir ņemts vērā transportlīdzekļa veids, t.i., dzinēja tilpums, modelis un citi tehniskie raksturojumi, tādi kā piedziņas veids, ir jākonstatē, ka vērtības samazināšanās skala, ko turpmāk piemēro, lai noteiktu ar nodokli apliekamo vērtību, ir balstīta vienīgi uz transportlīdzekļa vecuma kritēriju. Vienīgā norāde uz nosacījumu, ka transportlīdzekļa nobraukumam jābūt vairāk par 6000 kilometriem, ja tā vecums ir no sešiem līdz divpadsmit mēnešiem, nedod pamatu uzskatīt, ka šajā skalā transportlīdzekļa nobraukums ir ņemts vērā, it īpaši tāpēc, ka runa ir par lietošanas robežu, zem kuras, ja transportlīdzeklis ir jaunāks par vienu gadu, nekāda vērtības samazināšanās netiek ņemta vērā.
40. It īpaši tad, ja transportlīdzeklis tiks intensīvi lietots pirmajos ekspluatācijas gados, lietošana un tādējādi vērtības samazināšanās būs daudz nozīmīgāka nekā transportlīdzekļa “parastās” lietošanas gadījumā. Tomēr, tā kā, aprēķinot minētā transportlīdzekļa vērtības samazināšanos, attiecīgajā likumā nobraukums netiek ņemts vērā, tam piemēro vērtības samazināšanās skalu atbilstoši tā vecumam. Šajā gadījumā attiecīgā transportlīdzekļa vērtība, kam piemēro reģistrācijas nodevu, tiks acīmredzami noteikta pārmērīgā līmenī, kā rezultātā tiks piemērota nodeva, kuras summa, kas ir aprēķināta, neņemot vērā faktisko transportlīdzekļa vērtības samazināšanos, pārsniegs atlikušo nodokļa summu, kura iekļauta līdzīgu lietotu valsts teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā.
41. Pretēji tam, ko norāda Grieķijas Republika, ar to, ka transportlīdzekļa intensīvas lietošanas gadījumā tā īpašniekam ir iespēja apstrīdēt iepriekš noteiktās skalas piemērošanu, nepietiek, lai novērstu aplikšanas ar nodokli sistēmas pretrunu EKL 90. pantam.
42. Kā izriet no šī sprieduma 29. punkta, lai dalībvalsts varētu izvairīties no tādas novērtēšanas sistēmas, kas ir balstīta uz katra transportlīdzekļa ekspertīzi, problēmām, izmantojot iepriekš noteiktu skalu, turklāt ir vajadzīgs, lai šāda skala ļautu noteikt lietotu transportlīdzekļu vērtību, kura parasti būtu ļoti tuva to faktiskajai vērtībai.
43. No iepriekš minētā izriet, ka, neņemot vērā nobraukumu, attiecīgajos tiesību aktos izmantotā skala parasti nenoved pie ievestu lietotu transportlīdzekļu faktiskās vērtības saprātīga tuvinājuma.
44. Šajā kontekstā Grieķijas Republikas argumentu, ka ievestu lietotu vieglo transportlīdzekļu skaita pieaugums parāda attiecīgo tiesību aktu atturošās ietekmes uz ievešanu neesamību, nevar atbalstīt. Šāds pieaugums nepierāda, ka attiecīgā aplikšanas ar nodokli sistēma atbilstoši šī sprieduma 29. punktā minētajai judikatūrai ļauj noteikt lietotu transportlīdzekļu vērtību, kas parasti būtu ļoti tuva to faktiskajai vērtībai.
45. Turklāt neatkarīgi no transportlīdzekļu intensīvas lietošanas gadījuma pirmajos ekspluatācijas gados Komisija norāda, ka veids, kādā daži Grieķijas aplikšanas ar nodokli sistēmas aspekti ir izstrādāti, negarantē jebkādas diskriminācijas neesamību.
46. Šajā sakarā, no vienas puses, lai šāda kārtība atbilstu EKL 90. pantam, kritērijiem, uz kuriem ir balstīta iepriekš noteikta transportlīdzekļu vērtības samazināšanās aprēķina kārtība, jābūt nodotiem atklātībā (iepriekš minētais spriedums lietā Tulliasiamies
un Siilin, 87. punkts).
47. Šajā lietā ir jāatzīmē, ka lietotu vieglo transportlīdzekļu vērtības samazināšanās kritēriji ir minēti Likuma Nr. 2960/2001 126. panta 1. punktā un ka apstākļi, kas sūdzību izskatīšanas komisijām ļauj novērtēt tām pārbaudei nodoto transportlīdzekļu faktisko stāvokli, ir paredzēti Valsts sekretāra ekonomikas un finanšu jautājumos 2004. gada 27. janvāra Dekrēta F.112/50 2. pantā.
48. Turklāt, pat ja, kā norāda Grieķijas Republika, vairumtirdzniecības cenu sarakstu, ko automašīnu izplatītāji nodevuši muitas iestādēm, atklāšana trešām personām apdraudētu dienesta noslēpumu un komercnoslēpumu, no atbildēm, kas ir sniegtas uz Tiesas uzdotajiem jautājumiem tiesas sēdē, izriet, ka saskaņā ar Likuma Nr. 2960/1999, ar ko izveido administratīvā procesa kodeksu, 5. panta 2. punktu jebkura persona, kurai ir leģitīma interese, iesniedzot lūgumu, drīkst iepazīties ar noteiktiem valsts iestāžu rīcībā esošiem dokumentiem, kas attiecas uz šo personu skarošu lietu, kura atrodas šo iestāžu izskatīšanā vai kuru tās ir izskatījušas. Tātad, lai iegūtu vairumtirdzniecības cenu, kas ir pamats minētā transportlīdzekļa vērtības noteikšanai, persona var vērsties kompetentās iestādēs.
49. Tā kā vairumtirdzniecības cenu tādējādi var uzskatīt par nodotu atklātībā, Komisijas argumentu, ka šī cena jāaizstāj ar automašīnu klubu pārskatos publicētajām cenām, nevar atbalstīt. Kā ir norādījusi Grieķijas Republika, un Komisija to neapstrīd, ja maksātājs, konstatējot, ka starp presē norādīto orientējošo mazumtirdzniecības cenu un vērtību, kas ir izmantota tā transportlīdzekļa atmuitošanā, pastāv būtiska starpība, sūdzību izskatīšanas komisijā iesniedz sūdzību, presē publicētā cena tiek ņemta vērā, no kā izriet, ka saskaņā ar Grieķijas tiesību aktu normām maksājamā reģistrācijas nodeva nepārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu Grieķijas teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā.
50. No otras puses, lai ievestu lietotu transportlīdzekļu aplikšanas ar nodokli sistēma, kurā transportlīdzekļu faktiskā vērtības samazināšanās tiek ņemta vērā, pamatojoties uz vispārējiem kritērijiem, atbilstu EKL 90. pantam, ir vajadzīgs, lai šāda transportlīdzekļa īpašniekam būtu iespēja apstrīdēt šādas iepriekš noteiktās aprēķina kārtības piemērošanu šim transportlīdzeklim, lai pierādītu, ka tās rezultātā tiek piemērots nodoklis, kas pārsniedz atlikušo nodokļa summu, kura iekļauta līdzīgu lietotu valsts teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā (iepriekš minētais spriedums lietā Tulliasiamies
un Siilin, 88. punkts).
51. Jāatzīmē, ka, izveidojot sūdzību izskatīšanas komisijas, Grieķijas likumdevējs ir vēlējies panākt atbilstību Tiesas judikatūrai.
52. Komisija tomēr uzskata, ka pārsūdzības procedūra nedod reālu iespēju apstrīdēt iepriekš noteiktas aprēķina kārtības piemērošanu, jo maksātājam ir jāsamaksā nodeva EUR 300 apmērā, kas ir summa, kura, ievērojot maksājamo nodokli, ir šķērslis iespējai iesniegt sūdzību izskatīšanas komisijā sūdzību.
53. Ir jāatzīmē, ka šāda nodeva transportlīdzekļa īpašnieku no iespējas vērsties sūdzību izskatīšanas komisijā attur tikai tad, ja tā veido būtisku apstrīdētās reģistrācijas nodevas daļu.
54. Šajā sakarā Grieķijas Republika tiesas sēdē norādīja, ka reģistrācijas nodevas apmērs mainās atkarībā no attiecīgā transportlīdzekļa dzinēja tilpuma. Tātad transportlīdzeklim, kura dzinēja tilpums ir no 1000 līdz 1600 cm 3, reģistrācijas nodeva atbilst nodokļu bāzes 20 %, transportlīdzeklim, kura dzinēja tilpums ir no 1601 līdz 1800 cm 3, – 30 %, transportlīdzeklim, kura dzinēja tilpums ir no 1801 līdz 2000 cm 3, – 40 % un transportlīdzeklim, kura dzinēja tilpums pārsniedz 2000 cm 3, – 50 %.
55. Turklāt Grieķijas Republika norādīja, un Komisija to neapstrīd, ka ievestu lietotu transportlīdzekļu vairākums ir automašīnas ar lielu dzinēja tilpumu (2000 cm 3
un vairāk), kuru vērtība ir pietiekami augsta un attiecībā uz kurām reģistrācijas nodevas summa tādējādi ir relatīvi būtiska.
56. Šajā kontekstā rodas iespaids, ka, salīdzinot ar maksājamās reģistrācijas nodevas summu, attiecīgā [apstrīdēšanas] nodeva visumā ir tikai nenozīmīga summa.
57. Turklāt Grieķijas Republika tiesas sēdē norādīja, un Komisija to neapstrīd, ka attiecīgā nodeva ir summa, kas visumā atbilst un dažreiz pat ir zemāka par privātas tehniskās ekspertīzes izmaksām.
58. Tādējādi ir uzskatāms, ka Komisija nav pierādījusi, ka minētā nodeva attur īpašnieku no sūdzību izskatīšanas komisijas izmantošanas nolūkā nodrošināt, lai nodeva, kas tā transportlīdzeklim ir piemērota atbilstoši Grieķijas tiesību aktos paredzētajai skalai, nepārsniegtu atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu lietotu Grieķijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā.
59. Šajos apstākļos iebildums attiecībā uz pienākumiem, kas Grieķijas Republikai ir uzlikti saskaņā ar EKL 90. pantu, ir jāapmierina, jo šajā dalībvalstī importētu lietotu transportlīdzekļu reģistrācijas nodevas aprēķina sistēma ir balstīta vienīgi uz vērtības samazināšanās kritēriju, kura pamatā ir šo transportlīdzekļu vecums, kas nenodrošina, lai minēto transportlīdzekļu vērtība atbilstu summai, kura parasti ir ļoti tuva to faktiskajai vērtībai. Tādējādi šī aplikšanas ar nodokli kārtība neizslēdz, ka ievestus lietotus transportlīdzekļus dažos gadījumos apliek ar nodokli, kura summa pārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu lietotu Grieķijas teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā.
60. Turpretim attiecībā uz tādas aplikšanas ar nodokli sistēmas izstrādāšanu, kāda ir vajadzīga, ja šajā sistēmā ir paredzēta nodokļa summas iepriekšējās noteikšanas kārtība, t.i., nodokļa aprēķina kritēriju publiskums un iespēja apstrīdēt iepriekš noteiktās aprēķina kārtības piemērošanu, lai izslēgtu jebkādu diskrimināciju, pienākumu izpildes pārkāpums nav konstatēts.
61. Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, ir jākonstatē, ka, piemērojot vienīgi vērtības samazināšanās kritēriju, kas balstīts uz transportlīdzekļu vecumu, lai noteiktu ar nodokli apliekamo vērtību reģistrācijas nodevas noteikšanai lietotiem transportlīdzekļiem, kas Grieķijas teritorijā ievesti no citas dalībvalsts, un piemērojot vērtības samazinājumu sešus līdz divpadsmit mēnešus veciem transportlīdzekļiem 7 % apmērā vai transportlīdzekļiem, kuru vecums ir viens gads – samazinājumu 14 % apmērā, – kas negarantē, ka maksājamais nodoklis, pat ja tas tā ir tikai atsevišķos gadījumos, nepārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu lietotu valsts teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EKL 90. pantu.
62. Pārējā daļā prasība ir jānoraida.
Par tiesāšanās izdevumiem
63. Saskaņā ar Reglamenta 69. panta 2. punkta pirmo daļu lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Atbilstoši minētā panta 3. punkta pirmajai daļai, ja abiem lietas dalībniekiem spiedums ir daļēji labvēlīgs un daļēji nelabvēlīgs, Tiesa var nolemt, ka tiesāšanās izdevumi ir jāsadala vai ka lietas dalībnieki sedz savus tiesāšanās izdevumus paši.
64. Tā kā šajā lietā gan Komisijai, gan arī Grieķijas Republikai spriedums ir daļēji nelabvēlīgs, tām ir jāpiespriež segt savus tiesāšanās izdevumus pašām.
Rezolutīvā daļa
Ar šādu pamatojumu Tiesa (ceturtā palāta) nospriež:
1) piemērojot vienīgi vērtības samazināšanās kritēriju, kas balstīts uz transportlīdzekļu vecumu, lai noteiktu ar nodokli apliekamo vērtību reģistrācijas nodevas noteikšanai lietotiem transportlīdzekļiem, kas Grieķijas teritorijā ievesti no citas dalībvalsts, un piemērojot vērtības samazinājumu sešus līdz divpadsmit mēnešus veciem transportlīdzekļiem 7 % apmērā vai transportlīdzekļiem, kuru vecums ir viens gads – samazinājumu 14 % apmērā, – kas negarantē, ka maksājamais nodoklis, pat ja tas tā ir tikai atsevišķos gadījumos, nepārsniedz atlikušo nodokļa summu, kas iekļauta līdzīgu lietotu valsts teritorijā jau reģistrētu transportlīdzekļu vērtībā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar EKL 90. pantu;
2) pārējā daļā prasību noraidīt;
3) Grieķijas Republika un Eiropas Kopienu Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pašas.