62023CJ0650
TIESAS SPRIEDUMS (astotā palāta)
2024. gada 17. oktobrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Gaisa transports – Komplekss ceļojums – Regula (EK) Nr. 261/2004 – 3. panta 6. punkts – Direktīva (ES) 2015/2302 – 14. panta 5. punkts – Kumulatīva piemērošana – Ierobežojumi – Regula Nr. 261/2004 – 3. panta 2. punkts – 4. panta 3. punkts – Kompensācijas izmaksa pasažieriem iekāpšanas atteikuma gadījumā – Pasažieris, kas ir iepriekš informēts par iekāpšanas atteikumu – Kļūdaina informācija – Ceļojuma rīkotājs, kurš pārceļ pasažierus uz citu lidojumu – Lidojums, kuru veicis apkalpojošais gaisa pārvadātājs, kā sākotnēji paredzēts – Apkalpojošā gaisa pārvadātāja pienākums izmaksāt kompensāciju – 13. pants – Iespēja prasīt atlīdzību no ceļojumu organizatora
Apvienotajās lietās C‑650/23 [Hembesler] (
i
) un C‑705/23 [Condor
Flugdienst]
par diviem lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Landesgericht Korneuburg (Korneiburgas apgabaltiesa, Austrija) (C‑650/23) un Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas apgabaltiesa, Vācija) (C‑705/23) iesniegušas ar 2023. gada 22. augusta un 2023. gada 2. novembra lēmumiem un kas Tiesā reģistrēti attiecīgi 2023. gada 31. oktobrī un 2023. gada 17. novembrī, tiesvedībās
E
EAD
pret
DW (C‑650/23)
un
Flightright GmbH
pret
Condor Flugdienst GmbH
(C‑705/23),
TIESA (astotā palāta)
šādā sastāvā: devītās palātas priekšsēdētājs N. Jēskinens [N. Jääskinen], kas pilda astotās palātas priekšsēdētāja pienākumus, tiesneši M. Gavalecs [M. Gavalec] (referents) un I. Ziemele,
ģenerāladvokāte: L. Medina,
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
E EAD vārdā – G. Dirnberger, Rechtsanwalt,
–
DW vārdā – A. Skribe, Rechtsanwalt,
–
Flightright GmbH vārdā – M. Michel un R. Weist, Rechtsanwälte,
–
Austrijas valdības vārdā – A. Posch, J. Schmoll un G. Kunnert, pārstāvji,
–
Ungārijas valdības vārdā – D. Csoknyai un Z. Fehér, pārstāvji,
–
Polijas valdības vārdā – B. Majczyna, pārstāvis,
–
Eiropas Komisijas vārdā – B.‑R. Killmann un N. Yerrell, pārstāvji,
ņemot vērā pēc ģenerāladvokātes uzklausīšanas pieņemto lēmumu izskatīt lietas bez ģenerāladvokāta secinājumiem,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.), 2. panta j) punktu, 4. pantu un 7. panta 1. punktu.
2
Šie lūgumi ir iesniegti saistībā ar tiesvedībām lietā C‑650/23 starp gaisa pārvadātāju E EAD (turpmāk tekstā – “E”) un lidmašīnas pasažieri un lietā C‑705/23 starp juridiskās palīdzības sabiedrību Flightright GmbH, kurai divi aviopasažieri nodevuši savas iespējamās tiesības uz kompensāciju, un gaisa pārvadātāju Condor Flugdienst GmbH (turpmāk tekstā – “Condor”) par kompensāciju šiem pasažieriem saskaņā ar Regulu Nr. 261/2004.
Atbilstošās tiesību normas
Regula Nr. 261/2004
3
Regulas Nr. 261/2004 1. apsvērumā paredzēts:
“[Eiropas] Kopienas rīcībai gaisa satiksmes nozarē cita starpā ir jābūt vērstai uz to, lai nodrošinātu augsta līmeņa pasažieru aizsardzību. Turklāt ir jāņem vērā vispārējās patērētāju aizsardzības prasības.”
4
Šīs regulas 2. pantā “Definīcijas” noteikts:
“Šajā regulā:
[..]
b)
“apkalpojošais gaisa pārvadātājs” ir gaisa pārvadātājs, kas veic vai plāno veikt lidojumu saskaņā ar līgumu ar pasažieri vai citas tādas juridiskas vai fiziskas personas vārdā, kurai ir līgums ar šo pasažieri;
[..]
d)
“ceļojuma rīkotājs” ir organizators Padomes 1990. gada 13. jūnija Direktīvas 90/314/EEK par kompleksiem ceļojumiem, kompleksām brīvdienām un kompleksām ekskursijām [(OV 1990, L 158, 59. lpp.)] 2. panta 2. punkta nozīmē, izņemot gaisa pārvadātāju;
[..]
g)
“rezervācija” ir fakts, ka pasažierim ir biļete, vai cits pierādījums, kas liecina par to, ka gaisa pārvadātājs vai ceļojuma rīkotājs rezervāciju ir pieņēmis un reģistrējis;
[..]
j)
“iekāpšanas atteikums” ir atteikums uzņemt pasažierus reisā, lai gan viņi saskaņā ar 3. panta 2. punktā minētajiem nosacījumiem ir ieradušies uz iekāpšanu, izņemot gadījumus, kad ir pamats iekāpšanu atteikt, piemēram, veselības stāvokļa, drošības vai nepiemērotu ceļojuma dokumentu dēļ;
[..]
l)
“atcelšana” ir tāda lidojuma neveikšana, kurš ir bijis iepriekš plānots un uz kuru ir rezervēta vismaz viena vieta.”
5
Atbilstoši minētās regulas 3. pantam “Darbības joma”:
“1.   Šo regulu piemēro:
a)
pasažieriem, kas izlido no lidostas kādas dalībvalsts teritorijā, uz kuru attiecas Līgums;
[..].
2.   Šā panta 1. punktu piemēro ar noteikumu, ka:
a)
pasažieriem ir apstiprināta rezervācija uz konkrēto lidojumu un viņi, izņemot 5. pantā minēto atcelšanu, ierodas uz reģistrāciju:
–
kā paredzēts un laikā, ko iepriekš rakstveidā (tostarp elektroniski) norādījis gaisa pārvadātājs, ceļojuma rīkotājs vai pilnvarots ceļojuma aģents,
vai, ja laiks nav norādīts,
–
ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika; vai arī
b)
gaisa pārvadātājs vai ceļojuma rīkotājs pasažierus tā lidojuma vietā, uz kuru tie bija rezervējuši biļetes, ir pārcēlis uz citu lidojumu neatkarīgi no iemesla.
[..]
6.   Šī regula neietekmē pasažieru tiesības, kas paredzētas Direktīvā [90/314]. Šo regulu nepiemēro gadījumos, kad ceļojuma kompleksu atceļ citu iemeslu dēļ, nevis lidojuma atcelšanas dēļ.”
6
Šīs pašas direktīvas 4. panta “Iekāpšanas atteikums” 3. punktā paredzēts:
“Ja pasažieriem atsaka iekāpšanu pret to gribu, apkalpojošais gaisa pārvadātājs nekavējoties izmaksā tiem kompensāciju atbilstīgi 7. pantam un sniedz tiem atbalstu atbilstīgi 8. un 9. pantam.”
7
Regulas Nr. 261/2004 5. panta “Atcelšana” 1. punkta c) apakšpunktā noteikts:
“Ja atceļ lidojumu, attiecīgajiem pasažieriem:
[..]
c)
ir tiesības saskaņā ar 7. pantu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja saņemt kompensāciju, ja vien:
i)
pasažieri nav informēti par atcelšanu vismaz divas nedēļas pirms paredzētā izlidošanas laika vai
ii)
pasažieri nav informēti par atcelšanu laika posmā no divām nedēļām līdz septiņām dienām pirms paredzētā izlidošanas laika un viņiem nav piedāvāta maršruta maiņa, sakarā ar kuru viņi var izlidot ne vairāk kā divas stundas pirms paredzētā izlidošanas laika un sasniegt savu galamērķi mazāk nekā četras stundas pēc iepriekš paredzētā ielidošanas laika, vai arī
iii)
pasažieri nav informēti par atcelšanu mazāk nekā septiņas dienas pirms paredzētā izlidošanas laika un viņiem nav piedāvāta maršruta maiņa, sakarā ar kuru viņi var izlidot ne vairāk kā vienu stundu pirms iepriekš paredzētā izlidošanas laika un sasniegt savu galamērķi mazāk nekā divas stundas pēc paredzētā ielidošanas laika.”
8
Šīs regulas 7. panta “Tiesības saņemt kompensāciju” 1. punkts noteic:
“Ja ir izdarīta atsauce uz šo pantu, pasažieri saņem kompensāciju šādā apmērā:
a)
EUR 250 par visiem lidojumiem 1500 kilometru vai mazākā attālumā;
b)
EUR 400 par visiem lidojumiem Kopienas iekšienē vairāk nekā 1500 kilometru attālumā un par visiem citiem lidojumiem 1500 līdz 3500 kilometru attālumā;
[..].”
9
Saskaņā ar minētās regulas 13. pantu “Tiesības uz atlīdzinājumu”:
“Ja apkalpojošais gaisa pārvadātājs izmaksā kompensāciju vai pilda citas saistības, kas izriet no šīs regulas, šīs regulas noteikumus nevar interpretēt kā tādus, kas ierobežo pārvadātāja tiesības prasīt kompensāciju no kādas personas, tostarp trešām pusēm, saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem. Šī regula nekādā ziņā neierobežo apkalpojošā gaisa pārvadātāja tiesības prasīt atlīdzinājumu no ceļojuma rīkotāja vai citas personas, ar kuru minētajam pārvadātājam ir līgums. Tāpat šīs regulas noteikumus nevar interpretēt kā tādus, kas ierobežo ceļojumu rīkotāja vai trešās personas, kas nav pasažieris un ar kuru gaisa pārvadātājam ir līgums, tiesības prasīt atlīdzinājumu vai kompensāciju no gaisa pārvadātāja saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem.”
Direktīva 2015/2302
10
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/2302 (2015. gada 25. novembris) par kompleksiem ceļojumiem un saistītiem ceļojumu pakalpojumiem, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/83/ES un atceļ Padomes Direktīvu 90/314/EEK (OV 2015, L 326, 1. lpp.), 3. panta 8. punktā “organizators” definēts kā “tirgotājs, kurš apvieno un pārdod vai piedāvā tirdzniecībā kompleksos pakalpojumus vai nu tieši vai ar cita tirgotāja starpniecību, vai kopā ar citu tirgotāju, vai tirgotājs, kurš nosūta ceļotāja datus citam tirgotājam saskaņā ar 2. punkta b) apakšpunkta v) punktu”.
11
Šīs direktīvas 14. panta 5. punktā noteikts:
“Tiesības uz kompensāciju vai cenas samazinājumu, kas paredzētas šajā direktīvā, neskar ceļotāju tiesības, kas paredzētas Regulā [Nr. 261/2004] [..] un starptautiskās konvencijās. Ceļotājiem ir tiesības iesniegt prasības saskaņā ar šo direktīvu un minētajām regulām un starptautiskajām konvencijām. Kompensāciju vai cenas samazinājumu, kas piešķirts saskaņā ar šo direktīvu, un kompensāciju vai cenas samazinājumu, kas piešķirts saskaņā ar minētajām regulām un starptautiskajām konvencijām, vienu no otra atskaita, lai izvairītos no pārmērīgas kompensācijas.”
12
Saskaņā ar minētās direktīvas 29. pantu atsauces uz Direktīvu 90/314, kas atcelta ar Direktīvu 2015/2032, jāuzskata par atsaucēm uz pēdējo minēto direktīvu.
Pamatlietas un prejudiciālie jautājumi
Lieta C‑650/23
13
Lidmašīnas pasažierim DW ceļojumu organizators, pie kura viņš bija rezervējis komplekso ceļojumu, apstiprināja rezervāciju atpakaļceļa lidojumam no Iraklijas (Grieķija) uz Lincu (Austrija). Atpakaļceļa lidojums, kas bija paredzēts 2019. gada 29. septembrī, bija jānodrošina E, un tam bija jāizlido no Iraklijas plkst. 18.00 un jāielido Lincā plkst. 20.00 (turpmāk tekstā – “sākotnēji paredzētais atpakaļceļa lidojums”).
14
2019. gada 28. septembrī šis pasažieris no ceļojuma rīkotāja saņēma paziņojumu, ar kuru tika mainīti atpakaļceļa lidojuma grafiki un galamērķis. Paziņojumā viņš tika informēts, ka lidojuma galamērķis tagad ir Vīne‑Švehata (Austrija) un ka izlidošana paredzēta 2019. gada 29. septembrī plkst. 23.30. Nekas neliecina par to, ka šo paziņojumu būtu izraisījusi jebkāda E rīcība.
15
E, kas ir International Air Transport Association (IATA) locekle, ir fraktētāja un tādējādi pati neveic rezervācijas. Aptuveni 24 stundas pirms izlidošanas tā saņēma pasažieru sarakstu ar visu pārvadājamo pasažieru vārdiem un uzvārdiem; nekādu citu kontaktinformāciju ceļojuma rīkotājs tai nebija sniedzis. DW personvārds šajā pasažieru sarakstā nebija iekļauts.
16
Ņemot vērā 2019. gada 28. septembra paziņojumu, DW neieradās uz sākotnēji paredzētā atpakaļceļa lidojuma reģistrāciju.
17
DW, pamatojoties uz Regulas Nr. 261/2004 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu, pieprasīja no E samaksāt 400 EUR kompensāciju, tai pieskaitot procentus. DW uzskata: ja ceļojuma rīkotājs drīkstot izsniegt biļeti gaisa pārvadātāja vārdā, tad tas pats attiecoties arī uz visām turpmākām rezervācijas izmaiņām. Šajā ziņā viņam nevar pārmest, ka viņš nav ieradies reģistrēties uz sākotnēji paredzēto atpakaļceļa lidojumu, jo viņš tika informēts par pārcelšanu uz citu lidojumu. Tādējādi iekāpšana viņam esot atteikta pret viņa gribu jau no brīža, kad viņa rezervācija tika mainīta, līdz ar to DW esot jābūt tiesībām uz kompensāciju.
18
Savukārt E apgalvo, ka sākotnēji paredzētais atpakaļceļa lidojums lielā mērā tika nodrošināts, kā bija paredzēts, un ka ceļojuma rīkotājs ir mainījis DW rezervāciju, neapspriežoties ar viņu. Šī rezervācijas maiņa neesot uzskatāma par iekāpšanas atteikumu, kas būtu attiecināms uz gaisa pārvadātāju. Turklāt DW nevarot atsaukties uz tiesībām uz kompensāciju, jo viņš nav laikus ieradies uz reģistrāciju. Tā kā viņam bija apstiprināta rezervācija uz sākotnēji paredzēto atpakaļceļa lidojumu, viņš tiktu pārvadāts, ja būtu laikus ieradies uz iekāpšanu, neraugoties uz rezervācijas izmaiņām.
19
Ar 2023. gada 27. marta spriedumu Bezirksgericht Schwechat (Švehatas pirmās instances tiesa, Austrija) piesprieda E samaksāt DW 400 EUR, pieskaitot procentus, un atlīdzināt pēdējā minētā tiesāšanās izdevumus. Šī tiesa uzskata, ka par izmaiņām rezervācijā atbildīga ir E un nav jāzina, kurš – gaisa pārvadātājs vai ceļojuma rīkotājs – ir veicis šīs izmaiņas. Tā uzskata: tas, ka DW, kuru ceļojuma rīkotājs informēja par pārcelšanu uz citu lidojumu, laikus neieradās uz reģistrāciju, neietekmē tiesības uz kompensāciju, uz kurām viņš atsaucas saistībā ar iekāpšanas atteikumu. Šajā ziņā neesot nozīmes tam, vai E ir vai nav tieša līgumiska saikne ar DW vai ka E pati var grozīt pasažieru rezervācijas vai izsniegt aviobiļetes, jo tā tostarp var vērsties pret ceļojuma rīkotāju saskaņā ar Regulas Nr. 261/2004 13. pantu. Visbeidzot, minētā tiesa uzsvēra, ka gaisa pārvadātājs neesot apgalvojis, ka “ir pamats iekāpšanu atteikt” šīs regulas 2. panta j) punkta izpratnē.
20
E šo spriedumu pārsūdzēja iesniedzējtiesā Landesgericht Korneuburg (Korneiburgas apgabaltiesa, Austrija). Lai pamatotu apelācijas sūdzību, tā būtībā norāda, ka iekāpšanas atteikuma nav bijis un ka par ceļojuma rīkotāja veikto rezervācijas maiņu tā nav atbildīga.
21
Šī tiesa uzskata, ka no Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkta izriet – iekāpšanas atteikuma gadījumā apkalpojošajam gaisa pārvadātājam jāizmaksā kompensācija pasažierim saskaņā ar šīs regulas 7. pantu. Minētā tiesa šajā ziņā precizē, ka saskaņā ar tās judikatūru pasažierim nav pienākuma laikus ierasties uz iekāpšanu iepriekšēja iekāpšanas atteikuma gadījumā jeb, citiem vārdiem, tad, ja pasažieris iepriekš ir nepamatoti vai pamatoti informēts, ka viņš netiks pārvadāts rezervētajā lidojumā vai ka lidojums netiks veikts, ar nosacījumu, ka pasažiera rīcībā ir apstiprināta rezervācija un nav pamatojuma iekāpšanas atteikumam. Proti, no pasažiera nevar prasīt, lai viņš ierodas uz lidojumu, kuru viņš nevar izmantot.
22
No 2021. gada 21. decembra sprieduma Azurair u.c. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038, 47. un nākamie punkti) izrietot, ka pasažierim ir “apstiprināta rezervācija” Regulas Nr. 261/2004 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ja ceļojuma rīkotājs, ar kuru viņš ir līgumiski saistīts, viņam nosūta “citus pierādījumus” 2. panta g) punkta izpratnē, kuros ietverts solījums to pārvadāt konkrētā, ar izlidošanas un ielidošanas vietu un laiku individualizētā lidojumā, kā arī lidojuma numuru, tostarp tad, ja ceļojuma rīkotājs nav saņēmis attiecīgā gaisa pārvadātāja apstiprinājumu par šī lidojuma izlidošanas un ielidošanas laiku. Līdz ar to risku, ka ceļojuma rīkotāji pasažieriem sniedz neprecīzu informāciju saistībā ar to noteiktajām darbībām, uzņemas gaisa pārvadātājs. Tomēr iesniedzējtiesa jautā, vai šī pieeja, saskaņā ar kuru atbildība par ceļojuma rīkotāja darbībām tiek uzlikta gaisa pārvadātājam, var tikt piemērota, ja, kā tas ir šajā gadījumā, ceļojuma rīkotājs, kas nav pakļauts pārvadātāja norādījumiem, veic izmaiņas rezervācijā, kuru tas pats ir veicis.
23
Šādos apstākļos Landesgericht Korneuburg (Korneiburgas apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai Regulas [Nr. 261/2004] 7. panta 1. punkts, 4. panta 3. punkts un 2. panta j) punkts jāinterpretē tādējādi, ka apkalpojošajam gaisa pārvadātājam jāizmaksā kompensācija pasažierim, ja: pasažierim ir kompleksa ceļojuma ietvaros apstiprināta ceļojuma rīkotāja rezervācija turpceļa un atpakaļceļa lidojumam; ceļojuma rīkotājs dienā pirms plānotā (atpakaļceļa) lidojuma pasažieri ir informējis par to, ka ir mainījies lidojuma grafiks reisa numura, lidojuma laika un galamērķa izmaiņu dēļ; tādējādi pasažieris nav ieradies uz sākotnēji rezervētā lidojuma iekāpšanu atbilstīgi regulas 3. panta 2. punktā minētajiem nosacījumiem; tomēr sākotnējais lidojums faktiski tiek veikts, kā plānots, un gaisa pārvadātājs būtu pārvadājis pasažieri, ja viņš būtu ieradies uz iekāpšanu atbilstīgi [šīs] regulas 3. panta 2. punktā minētajiem nosacījumiem [..]?”
Lieta C‑705/23
24
Divi aviopasažieri ar ceļojuma organizatora starpniecību bija rezervējuši kompleksu ceļojumu laikposmam no 2020. gada 18. jūlija līdz 2020. gada 30. jūlijam. Tas ietvēra turp un atpakaļ lidojumus starp Diseldorfu (Vācija) un Fuerteventuru (Spānija), kas bija jāveic Condor.
25
Ceļojuma rīkotājs informēja abus pasažierus par turpceļa lidojuma atcelšanu un viņu rezervācijas maiņu – izlidošanai bija jānotiek 2020. gada 20. jūlijā. Pamatojoties uz šo paziņojumu, pasažieri ieradās lidostā nevis 2020. gada 18. jūlijā, bet tikai 2020. gada 20. jūlijā. Viņi apgalvo, ka ceļojuma rīkotājs viņus par to informējis tikai astoņas dienas pirms izlidošanas datuma.
26
Condor apstrīd šo faktu izklāstu un norāda, ka sākotnējais 2020. gada 18. jūlija lidojums patiešām tika veikts.
27
Abi pasažieri savus prasījumus nodeva Flightright – juridiskās palīdzības sabiedrībai, kas cēla prasību Amtsgericht Düsseldorf (Diseldorfas pirmās instances tiesa, Vācija) par kompensācijas samaksu kopumā 800 EUR, pamatojoties uz Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punktu un 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu kopā ar Bürgerliches Gesetzbuch (Civilkodekss) 398. pantu.
28
Flightright apgalvo, ka par ceļojuma rīkotāja darbībām jāatbild gaisa pārvadātājam un ka tās raksturo ceļojuma rīkotāja paredzētais iepriekšējais iekāpšanas atteikums.
29
Savukārt Condor uzskata, ka šajā lietā neesot bijis iekāpšanas atteikuma, jo tā patiešām esot veikusi sākotnējo lidojumu. Turklāt šāds atteikums paredzot gaisa pārvadātāja rīcību. Taču šajā gadījumā paziņojumu, ka mainīts turpceļa lidojuma datums, esot sniedzis ceļojuma rīkotājs.
30
Tā kā Amtsgericht Düsseldorf (Diseldorfas pirmās instances tiesa) ar 2022. gada 3. novembra spriedumu noraidīja Flightright prasījumus, šī sabiedrība iesniedza apelācijas sūdzību Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas apgabaltiesa, Vācija) – iesniedzējtiesai.
31
Šī tiesa uzskata, ka šajā lietā ir uzdots vēl nepieredzēts jautājums, vai iepriekšējs iekāpšanas atteikums, ko izteicis ceļojuma rīkotājs, uzskatāms par “iekāpšanas atteikumu” Regulas Nr. 261/2004 4. panta izpratnē, precizējot, ka šajā gadījumā nav neviena iemesla, kas pamatotu iekāpšanas atteikumu, kā paredzēts šīs regulas 2. panta j) punktā. Turklāt, tā kā ar 2023. gada 26. oktobra spriedumu LATAM Airlines Group (C‑238/22, EU:C:2023:815, 40. un nākamie punkti) ir izslēgta minētās regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta i)–iii) punkta piemērošana pēc analoģijas attiecībā uz iekāpšanas atteikumu, neesot jānoskaidro, vai abi attiecīgie pasažieri bija informēti par rezervācijas izmaiņām vairāk nekā astoņas dienas pirms lidojuma datuma.
32
Iesniedzējtiesa no 2021. gada 21. decembra sprieduma Azurair u.c. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038) secina arī, ka pamatlietas apstākļos tika uzskatīts, ka abiem pasažieriem ir “apstiprināta rezervācija” Regulas Nr. 261/2004 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē.
33
Šī tiesa uzskata, ka iepriekšējs iekāpšanas atteikums, ko ceļojuma rīkotājs dara zināmu, paziņojot par rezervācijas izmaiņām vai tās atcelšanu, var būt “iekāpšanas atteikums” Regulas Nr. 261/2004 4. panta izpratnē. Par to varētu liecināt fakts, ka pretēji šīs tiesību normas spāņu un franču valodas versijām, kurās gaisa pārvadātājs skaidri norādīts kā pārvadātājs, kas atsaka pasažieriem iekāpšanu, daudzās citās minētās tiesību normas valodu versijās, it īpaši dāņu, vācu, angļu, itāļu, holandiešu, portugāļu un zviedru valodas versijās, nav skaidrs, kas ir atteikuma pamatā.
34
Turklāt, raugoties no tāda pasažiera viedokļa, kurš nav piekritis rezervācijas maiņai, šādas izmaiņas pielīdzināmas atteikumam nodrošināt iepriekš plānoto lidojumu. Tātad rezervācijas izmaiņu iekļaušana starp notikumiem, kas rada iekāpšanas atteikumu, varētu būt nepieciešama, lai lidojuma, kas ir kompleksa ceļojuma daļa, pasažieri aizsargātu pret risku, ka viņam varētu tikt liegta aizsardzība, kas viņam piešķirta ar Regulu Nr. 261/2004.
35
Visbeidzot, no 2021. gada 21. decembra sprieduma Azurair u.c. (C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038, 46.–51. punkts) izrietot, ka ceļojuma rīkotājs var izdot “apstiprinātu rezervāciju” Regulas Nr. 261/2004 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, pat ja gaisa pārvadātājs ceļojuma rīkotājam nav apstiprinājis attiecīgā lidojuma grafiku un tātad nav rezervācijas, “kas aptver pasažiera rezervāciju”. Proti, šīs regulas mērķis ir panākt, lai risku, ka ceļojuma rīkotāji sniedz neprecīzu informāciju pasažieriem saistībā ar to noteiktajām darbībām, uzņemas gaisa pārvadātājs. Šajā kontekstā pasažieris nepiedalās attiecībās, kas pastāv starp gaisa pārvadātāju un ceļojuma rīkotāju, un no tā nevar prasīt, lai viņš šajā ziņā iegūtu informāciju.
36
Iesniedzējtiesa uzskata, ka šajā spriedumā izmantotā interpretācija attiecināma uz pasažiera rezervācijas izmaiņām, ko ceļojuma rīkotājs veicis “lidojuma atcelšanas” dēļ.
37
Šādos apstākļos Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai Regulas [Nr. 261/2004] 4. pants jāinterpretē tādējādi, ka par gaisa pārvadātāja izteiktu iekāpšanas atteikumu aviopasažierim – sagaidāma iekāpšanas atteikuma veidā – runa ir arī tad, ja ceļojuma rīkotājs ar paziņojumu par rezervācijas maiņu informē aviopasažieri par to, ka lidojums ir atcelts, lai gan gaisa pārvadātājs šo lidojumu nav atcēlis un lidojums arī faktiski tiek pienācīgi veikts?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
38
Ar šiem jautājumiem, kas jāizskata kopā, iesniedzējtiesas būtībā vaicā, vai Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkts, lasot to kopā ar 2. panta j) punktu, jāinterpretē tādējādi, ka lidmašīnas pasažieris, kam kompleksa ceļojuma ietvaros ir bijusi apstiprināta lidojuma rezervācija, var lūgt apkalpojošajam gaisa pārvadātājam izmaksāt šīs regulas 7. panta 1. punktā paredzēto kompensāciju, ja ceļojuma rīkotājs, iepriekš par to neinformējot pārvadātāju, ir informējis pasažieri, ka sākotnēji paredzētais lidojums netiks nodrošināts, pat ja šis lidojums ir veikts, kā paredzēts.
39
Vispirms jāatgādina, pirmkārt, ka kompleksa ceļojuma ietvaros aviopasažieri var brīvi izvēlēties atsaukties uz Regulu Nr. 261/2004. To tiesisko aizsardzību nevar nodrošināt tikai ar Direktīvu 2015/2302 (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2020. gada 26. marts, Primera Air Scandinavia, C‑215/18, EU:C:2020:235, 35. punkts). Šajā ziņā šīs regulas 3. panta 6. punktā tostarp ir noteikts, ka šī regula “neietekmē pasažieru tiesības, kas paredzētas Direktīvā [90/314, kura aizstāta ar Direktīvu 2015/2302]”. Simetriski pēdējās minētās direktīvas 14. panta 5. punktā ir skaidri apstiprināts, ka kompensācija vai cenas samazinājums, kas piešķirts saskaņā ar minēto direktīvu, un kompensācija vai cenas samazinājums, kas piešķirts it īpaši saskaņā ar Regulu Nr. 261/2004, tiek atskaitīts viens no otra, lai izvairītos no pārmērīgas kompensācijas.
40
Tādējādi no šīs regulas 3. panta 6. punkta un Direktīvas 2015/2302 14. panta 5. punkta izriet, ka šo abu atvasināto tiesību aktu attiecīgā piemērošanas joma var pārklāties. Šādā gadījumā šajās tiesību normās kā ierobežojums atsaucei uz tām ir noteikts atteikums piešķirt pasažierim nodarītā kaitējuma pārmērīgu kompensāciju.
41
Otrkārt, no abiem lūgumiem sniegt prejudiciālu nolēmumu skaidri izriet, ka abi lidojumi, kas ir pamatlietu pamatā, ir veikti, kā paredzēts. No tā izriet, ka nevienu no abiem aplūkotajiem lidojumiem nevar uzskatīt par atceltu, jo Regulas Nr. 261/2004 2. panta l) punktā “atcelšana” definēta kā “tāda lidojuma neveikšana, kurš ir bijis iepriekš plānots un uz kuru ir rezervēta vismaz viena vieta”. Tātad paziņojumi, ko ceļojumu rīkotāji adresējuši pasažieriem abās pamatlietās, jāaplūko attiecībā uz jēdzienu “iekāpšanas atteikums” šīs regulas 2. panta j) punkta izpratnē.
42
Pēc šī precizējuma jānosaka, pirmkārt, vai “iekāpšanas atteikuma” jēdziens ietver iepriekšēju iekāpšanas atteikumu reisā, kurš tomēr ir veikts, un, otrkārt, vai gaisa pārvadātāju var saukt pie atbildības par kļūdainu informāciju par lidojuma pārcelšanu vai atcelšanu, ko ceļojuma rīkotājs paziņojis pasažieriem.
43
Pirmām kārtām, no 2023. gada 26. oktobra sprieduma LATAM Airlines Group (C‑238/22, EU:C:2023:815, 39. punkts) izriet, ka Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkts, lasot to kopsakarā ar 2. panta j) punktu, jāinterpretē tādējādi, ka apkalpojošajam gaisa pārvadātājam, kas iepriekš ir informējis pasažieri, ka iekāpšana reisā, uz kuru pasažierim ir apstiprināta rezervācija, pret viņa gribu tiks atteikta, jāizmaksā kompensācija šim pasažierim arī tad, ja saskaņā ar šīs regulas 3. panta 2. punktā minētajiem nosacījumiem viņš nav ieradies uz iekāpšanu.
44
Apstāklis, ka informāciju par iekāpšanas atteikumu pasažierim iepriekš paziņojis nevis apkalpojošais gaisa pārvadātājs, bet ceļojuma rīkotājs, nevar izraisīt atšķirīgu šo tiesību normu interpretāciju.
45
Otrām kārtām, no Tiesas judikatūras izriet, ka apkalpojošo gaisa pārvadātāju var saukt pie atbildības par kļūdainu informāciju par lidojuma atlikšanu vai atcelšanu, ko ceļojuma rīkotājs paziņojis pasažieriem.
46
Proti, pirmkārt, Regulas Nr. 261/2004 normās to piemērošanas nolūkā nav nošķirts apkalpojošais gaisa pārvadātājs un ceļojuma rīkotājs. Tostarp šīs regulas 2. panta g) punktā “rezervācija” definēta kā “fakts, ka pasažierim ir biļete, vai cits pierādījums, kas liecina par to, ka gaisa pārvadātājs vai ceļojuma rīkotājs rezervāciju ir pieņēmis un reģistrējis”. Tā tas it īpaši ir minētās regulas 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta pirmā ievilkuma gadījumā, kurā paredzēts, ka laiku, kad jāierodas uz reģistrāciju, var paziņot gaisa pārvadātājs, ceļojuma rīkotājs vai pilnvarots ceļojumu aģents. Tā tas ir arī minētās regulas 3. panta 2. punkta b) apakšpunkta gadījumā, saskaņā ar kuru pasažieri uz citu lidojumu var pārcelt gan gaisa pārvadātājs, gan ceļojuma rīkotājs (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 21. decembris, Azurair u.c., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038, 47. punkts).
47
Tādējādi no šī sprieduma izriet, ka atbilstoši Regulas Nr. 261/2004 3. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktam aviopasažieri var vienādi paļauties uz informāciju, ko par iekāpšanas laiku vai pārcelšanu uz citu lidojumu sniedz apkalpojošais gaisa pārvadātājs vai ceļojuma rīkotājs.
48
Otrkārt, šāda interpretācija palīdz nodrošināt lidmašīnu pasažieru augsta līmeņa aizsardzību, kā noteikts Regulas Nr. 261/2004 1. apsvērumā. Šajā perspektīvā šīs regulas mērķis ir panākt, lai risku, ka ceļojuma rīkotāji pasažieriem sniedz neprecīzu informāciju saistībā ar to noteiktajām darbībām, uzņemas gaisa pārvadātājs. Proti, pasažieris nepiedalās attiecībās, kas pastāv starp gaisa pārvadātāju un ceļojuma rīkotāju, un no tā nevar prasīt, lai viņš šajā ziņā iegūtu informāciju (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 21. decembris, Azurair u.c., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038, 48. un 49. punkts).
49
Katrā ziņā jāatgādina, ka gadījumā, ja ceļojuma rīkotāja rīcības dēļ apkalpojošajam gaisa pārvadātājam būtu jāizmaksā pasažieriem kompensācija saskaņā ar Regulu Nr. 261/2004, pārvadātājam var būt iespēja no ceļojuma rīkotāja prasīt zaudējumu atlīdzību saskaņā ar šīs regulas 13. pantu. Šāds atlīdzinājums līdz ar to varētu samazināt vai pat pilnībā segt pārvadātāja izmaksas, kas saistītas ar tā pienākumiem (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2006. gada 10. janvāris, IATA un ELFAA, C‑344/04, EU:C:2006:10, 90. punkts; 2009. gada 19. novembris, Sturgeon u.c., C‑402/07 un C‑432/07, EU:C:2009:716, 68. punkts, kā arī 2021. gada 21. decembris, Azurair u.c., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038, 61. punkts).
50
Turklāt ir jānoraida E izvirzītais arguments par 2018. gada 4. jūlija sprieduma Wirth u.c. (C‑532/17, EU:C:2018:527) piemērošanu pēc analoģijas. Šajā ziņā E apgalvo, ka, tāpat kā iznomātājam lidmašīnas ar apkalpi nomas līguma gadījumā (wet lease), tādai čartera sabiedrībai kā šis gaisa pārvadātājs nav nekādu pilnvaru pieņemt operatīvus lēmumus par to, vai lidojums tiks veikts, kad un ar kādiem pasažieriem tas tiks veikts.
51
Proti, attiecībā uz pēdējo minēto situāciju Tiesa jau ir nospriedusi, ka gaisa pārvadātājs, kurš izteicis piedāvājumu par aviopārvadājumu, kas atbilst ceļojuma rīkotāja piedāvājumam tā attiecībās ar pasažieri, pat ja šajā piedāvājumā ir iespējamas izmaiņas, uzskatāms par tādu, kam ir “nodoms veikt lidojumu” Regulas Nr. 261/2004 2. panta b) punkta izpratnē, un ka tādējādi to var kvalificēt kā “apkalpojošo gaisa pārvadātāju” šīs tiesību normas izpratnē (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 21. decembris, Azurair u.c., C‑146/20, C‑188/20, C‑196/20 un C‑270/20, EU:C:2021:1038, 59. un 62. punkts, kā arī rīkojumu, 2023. gada 10. marts, Eurowings (Nenoticis lidojums), C‑607/22, EU:C:2023:201, 21. punkts).
52
Turklāt E argumenta mērķis faktiski ir liegt “apkalpojošā gaisa pārvadātāja” statusu Regulas Nr. 261/2004 2. panta b) punkta izpratnē gaisa pārvadātājam, uz kuru ir atsaucies ceļojuma rīkotājs. Šīs regulas 2. panta d) punktā “ceļojuma rīkotājs” definēts kā organizators Direktīvas 2015/2302 3. panta 8. punkta nozīmē, “izņemot gaisa pārvadātāju”. Tādējādi, ja piekristu E argumentācijai, tas novestu pie paradoksāla rezultāta, ka apkalpojošais gaisa pārvadātājs nenodrošina čarterreisu, jo šis statuss tādējādi netiktu atzīts ne čartersabiedrībai, ne ceļojuma rīkotājam.
53
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, uz uzdotajiem jautājumiem jāatbild, ka Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkts, lasot to kopā ar 2. panta j) punktu, jāinterpretē tādējādi, ka lidmašīnas pasažieris, kam kompleksa ceļojuma ietvaros ir bijusi apstiprināta lidojuma rezervācija, var lūgt apkalpojošajam gaisa pārvadātājam izmaksāt šīs regulas 7. panta 1. punktā paredzēto kompensāciju, ja ceļojuma rīkotājs, iepriekš par to neinformējot pārvadātāju, ir informējis pasažieri, ka sākotnēji paredzētais lidojums netiks nodrošināts, pat ja šis lidojums ir veikts, kā paredzēts.
Par tiesāšanās izdevumiem
54
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (astotā palāta) nospriež:
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 4. panta 3. punkts, lasot to kopā ar Regulas Nr. 261/2004 2. panta j) punktu,
jāinterpretē tādējādi, ka
lidmašīnas pasažieris, kam kompleksa ceļojuma ietvaros ir bijusi apstiprināta lidojuma rezervācija, var lūgt apkalpojošajam gaisa pārvadātājam izmaksāt šīs regulas 7. panta 1. punktā paredzēto kompensāciju, ja ceļojuma rīkotājs, iepriekš par to neinformējot pārvadātāju, ir informējis pasažieri, ka sākotnēji paredzētais lidojums netiks nodrošināts, pat ja šis lidojums ir veikts, kā paredzēts.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.
(
i
)	Šīs lietas nosaukums ir izdomāts. Tas neatbilst neviena lietas dalībnieka reālajam personvārdam vai nosaukumam.