Ideiglenes változat
A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE (második tanács)
2026. május 21.(*)
„ Előzetes döntéshozatal – Állami támogatás – A belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatási program – Az EUMSZ 108. cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályok – (EU) 2015/1589 rendelet – A támogatás visszatéríttetése – Visszatérítési kötelezettség – A 16. cikk (3) bekezdése – Azonnali és hatékony végrehajtás – A tagállamok vonatkozásában elismert eljárási autonómia – A nemzeti adóvégrehajtási eljárás felfüggesztése – A megfelelő biztosíték nyújtására vonatkozó feltétel – Összeegyeztethetőség ”
A C‑545/24. sz. ügyben,
az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Tribunal Administrativo e Fiscal do Funchal (funchali közigazgatási és adóügyi bíróság, Portugália) a Bírósághoz 2024. augusztus 12‑én érkezett, 2024. augusztus 9‑i határozatával terjesztett elő
az Utiledulci – Comércio Internacional e Serviços,
Sociedade Unipessoal, Lda. – Zona Franca da Madeira
és
az
Autoridade Tributária e Assuntos Fiscais da Região Autónoma da Madeira
között folyamatban lévő eljárásban,
A BÍRÓSÁG (második tanács),
tagjai: K. Jürimäe tanácselnök, K. Lenaerts, a Bíróság elnöke, a második tanács bírájaként eljárva, F. Schalin, Csehi Z. (előadó) és M. Bošnjak bírák,
főtanácsnok: A. Biondi,
hivatalvezető: L. Carrasco Marco tanácsos,
tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2025. október 1‑jei tárgyalásra,
figyelembe véve a következők által előterjesztett észrevételeket:
–        az Utiledulci – Comércio Internacional e Serviços, Sociedade Unipessoal, Lda. – Zona Franca da Madeira képviseletében A. Cantanhede Gonçalves, P. Dewerbe, M. J. Faria, A. M. Gaspar és L. M. Soares Romão advogados,
–        az Autoridade Tributária e Assuntos Fiscais da Região Autónoma da Madeira képviseletében M. R. Correia Baroca és A. C. Garcês Rodrigues, meghatalmazotti minőségben,
–        a belga kormány képviseletében P. Cottin és M. Van
Regemorter, meghatalmazotti minőségben, és S. Hamerijck szakértő,
–        a spanyol kormány képviseletében A. Pérez‑Zurita Gutiérrez, meghatalmazotti minőségben,
–        az Európai Bizottság képviseletében I. Barcew, P. Caro de Sousa és M. Lagrue, meghatalmazotti minőségben,
a főtanácsnok indítványának a 2025. december 18‑i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
meghozta a következő
Ítéletet
1        Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13‑i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.) 16. cikke (3) bekezdésének, valamint a Portugália által a Zona Franca da Madeira [madeirai vámszabad terület] (ZFM) – III. programcsomag tekintetében nyújtott SA.21259. (2018/C) (korábbi 2018/NN.) számú támogatási programról szóló, 2020. december 4‑i (EU) 2022/1414 bizottsági határozat (HL 2022. L 217., 49. o., a továbbiakban: 2020. december 4‑i bizottsági határozat) 5. cikkének az értelmezésére vonatkozik.
2        E kérelmet az Utiledulci – Comércio Internacional e Serviços, Sociedade Unipessoal, Lda. – Zona Franca da Madeira (a továbbiakban: Utiledulci) és az Autoridade Tributária e Assuntos Fiscais da Região Autónoma da Madeira (Madeira autonóm régió adóügyi hatósága, Portugália; a továbbiakban: adóhatóság) között folyamatban lévő azon jogvita keretében terjesztették elő, amelynek tárgyát az Utiledulci ellen azon állami támogatások visszatéríttetése érdekében indított adóvégrehajtási eljárás képezi, amelyeket a jövedelemadó‑kulcs csökkentése formájában nyújtottak e társaságnak.
Jogi háttér
Az uniós jog
3        A 2015/1589 rendelet (25) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„A belső piaccal össze nem egyeztethető jogellenes támogatás esetében helyre kell állítani a hatékony versenyt. Ebből a célból szükség van arra, hogy a támogatást, beleértve a kamatokat, késedelem nélkül visszatérítsék. Indokolt, hogy a visszatérítésre [helyesen: visszatéríttetésre] a nemzeti jog eljárásai szerint kerüljön sor. Azoknak az eljárásoknak az alkalmazása nem akadályozhatja a hatékony verseny helyreállítását azáltal, hogy meghiúsítja [az európai] bizottsági határozat közvetlen és hatékony végrehajtását. Ennek az eredménynek az eléréséhez a tagállamoknak meg kell hozniuk minden olyan intézkedést, amely biztosítja a Bizottság határozatának hatékonyságát.”
4        E rendelet „A támogatás visszatérítése [helyesen: visszatéríttetése]” címet viselő 16. cikkének (1) és (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1) Amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére […]. A Bizottság nem követeli meg a támogatás visszatérítését [helyesen: visszatéríttetését], amennyiben az ellentétes az uniós jog valamelyik általános elvével.
[…]
(3)      Az Európai Unió Bíróságának az [EUMSZ 278. cikk] értelmében hozott határozatának sérelme nélkül, a visszatérítést [helyesen: visszatéríttetést] késedelem nélkül és az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani, feltéve, hogy e rendelkezések lehetővé teszik a Bizottság határozatának azonnali és hatékony végrehajtását. Ebből a célból és a nemzeti bíróságok előtt zajló eljárás esetén – az uniós jog sérelme nélkül – az érintett tagállamok meghozzák a jogrendszerük szerint rendelkezésre álló szükséges intézkedéseket, beleértve az átmeneti intézkedéseket is.”
A portugál jog
Az általános adótörvény
5        Az 1998. december 17‑i Decreto‑Lei n° 398/98 (398/98. sz. törvényerejű rendelet; Diário da República, I., A. sorozat, 290. sz., 1998. december 17.) által jóváhagyott lei Geral Tributária (általános adótörvény) alapügyre alkalmazandó változatának 52. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)      Az adóvégrehajtási eljárásban az adókötelezettség behajtása felfüggesztésre kerül részletfizetés vagy olyan panasz, elsőfokú bírósági kereset vagy másodfokú bírósági fellebbezés és végrehajtással szembeni jogorvoslati kérelem benyújtása esetén, amely a végrehajtható tartozás jogellenességére vagy esedékességére vonatkozik, illetve [a különböző tagállamok kapcsolt vállalkozásainak nyereségkiigazításával kapcsolatos kettős adóztatás megszüntetéséről szóló, 1990. július 23‑i 90/436/EGK egyezmény (HL 1990. L 225., 10. o.] szerinti vitarendezési eljárás során.
(2)      A végrehajtás előző bekezdésben említett felfüggesztése az adójogszabályoknak megfelelő biztosíték nyújtásától függ.
[…]
(4)      Az adóhatóság a végrehajtási eljárás alá vont személyt kérelmére mentesítheti a biztosítéknyújtás alól, ha a biztosíték nyújtása helyrehozhatatlan kárt okozna neki, vagy ha nyilvánvalóan nem rendelkezik megfelelő pénzügyi eszközökkel, amit a végrehajtás alá vonható vagyonnak a végrehajtható tartozás és az esetlegesen megnövekedett összegű tartozás megfizetésére való elégtelen volta bizonyít, feltéve, hogy nincs komoly jele annak, hogy a vagyon elégtelensége vagy hiánya az érintett személy szándékos kötelességszegésére vezethető vissza.
[…]”
Az adóügyi közigazgatási és bírósági eljárásról szóló törvénykönyv
6        Az 1999. október 26‑i Decreto‑Lei n° 433/99 (433/99. sz. törvényerejű rendelet; Diário da República, I., A. sorozat, 255. sz., 1999. október 26.) által jóváhagyott és 2000. január 1‑jén hatályba lépett Código de Procedimento e de Processo Tributário (adóügyi közigazgatási és bírósági eljárásról szóló törvénykönyv) alapügyre alkalmazandó változatának 169. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)      A jogvita rendezéséig fel kell függeszteni végrehajtást a végrehajtható tartozás jogszerűségével kapcsolatos közigazgatási panasz, elsőfokú bírósági kereset vagy másodfokú bírósági fellebbezés esetén, valamint a [90/436 egyezmény] vagy a kettős adóztatás elkerüléséről szóló egyezmény szerinti vitarendezési eljárás során, feltéve, hogy a 195. cikkel összhangban biztosítékot helyeztek letétbe, vagy a 199. cikkel összhangban ilyen biztosítékot nyújtottak, vagy a zár alá vétel a teljes végrehajtható tartozásra és annak esetlegesen megnövekedett összegére vonatkozóan is biztosítékot nyújt, amely tényt az illetékes tisztviselőnek az iratokban rögzítenie kell.
[…]
(13)      Azokat az adóalanyokat, akiknek esetében e cikkel összhangban felfüggesztették az adóvégrehajtási eljárást, úgy kell tekinteni, hogy adóügyi helyzetük rendezett, a biztosíték nyújtása alóli mentesítésre vonatkozó rendelkezések sérelme nélkül.
[…]”
7        Az adóügyi közigazgatási és bírósági eljárásról szóló törvénykönyv alapügyre alkalmazandó változatának 199. cikke így rendelkezik:
„(1)      Ha még nem nyújtottak biztosítékot, a végrehajtási eljárás alá vont személynek a kérelemmel együtt megfelelő biztosítékot kell felajánlania bankgarancia, kezességvállalás, kezességbiztosítás vagy bármely más, a végrehajtást kérő személy követeléseit biztosítani képes eszköz formájában.
(2)      Az előző bekezdésben említett megfelelő biztosíték a végrehajtási eljárás alá vont személy kérésére és az adóhatóság hozzájárulásával zár alá vétel vagy önkéntes jelzálogjog is lehet, a 195. cikk rendelkezéseinek értelemszerű alkalmazásával.
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
8        2020. december 4‑én a Bizottság elfogadta a 2022/1414 határozatot, amelyben a „Zona Franca da Madeira (ZFM) – III. programcsomag” támogatási programot (a továbbiakban: III. programcsomag) a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította, mivel azt a Portugál Köztársaság az N 421/2006. sz. ügyben 2007. június 27‑én, illetőleg az SA.34160 (2011/N). sz. ügyben 2013. július 2‑án hozott jóváhagyó bizottsági határozatok megsértésével, következésképpen pedig az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdésének megsértésével hajtotta végre.
9        A 2020. december 4‑i bizottsági határozat 5. cikke egyértelművé tette, hogy a III. programcsomag keretében nyújtott összeegyeztethetetlen támogatások visszatéríttetésének „haladéktalanul és ténylegesen” meg kell történnie, továbbá hogy a Portugál Köztársaság „a róla szóló értesítéstől számított nyolc hónapon belül” köteles végrehajtani ezt a határozatot. E határidő 2021. augusztus 5‑én lejárt.
10      E határozat alapján az adóhatóság adóvégrehajtási eljárást indított az Utiledulcival szemben azon állami támogatások visszatéríttetése érdekében, amelyeket e társaságnak a III. programcsomag keretében, a kedvezményezett társaságokra alkalmazandó jövedelemadó‑kulcs csökkentése formájában nyújtottak.
11      A portugál jogrendszer nem tartalmaz semmilyen különös szabályozást az állami támogatások visszatéríttetésére vonatkozóan. Amennyiben állami támogatások visszatéríttetéséről van szó, nincs olyan szabály, amely kizárná a portugál adójogban meghatározott eljárási garanciák, különösen pedig az adóvégrehajtási eljárás felfüggesztésére vonatkozó garanciák alkalmazását. E körülmények között az ilyen támogatások visszatéríttetésére alkalmazandó közigazgatási eljárás nem más, mint egy adóvégrehajtási eljárás.
12      A portugál jog ezen adóvégrehajtási eljárást szabályozó rendelkezései lehetővé teszik, hogy az adótartozás vitatása vagy a végrehajtási aktusokkal szembeni jogorvoslati kérelem esetén, valamint részletfizetés esetén kérni lehessen az említett eljárás felfüggesztését, azzal a feltétellel, hogy megfelelő biztosítékot vagy bármely más, az adókövetelés behajtásának biztosítására alkalmas eszközt nyújtanak, vagy akár ilyen biztosíték hiányában is, ha az adóalany bizonyítja, hogy nem tud ilyen biztosítékot nyújtani.
13      Az Utiledulci kérte, hogy az ő esetében rendeljenek el ilyen felfüggesztést. Az adóhatóság az uniós jog elsőbbségének elvére hivatkozva elutasította ezt a kérelmet. Az Utiledulci ezen elutasító határozatot megtámadta a Tribunal Administrativo e Fiscal do Funchal (funchali közigazgatási és adóügyi bíróság, Portugália) előtt, amely a kérdést előterjesztő bíróság.
14      E bíróság arra keresi a választ, hogy milyen értelmezést kell tulajdonítani a 2015/1589 rendelet 16. cikke (3) bekezdésének és a 2020. december 4‑i bizottsági határozat 5. cikkének. E bíróság lényegében úgy ítéli meg, hogy az eldöntendő kérdés az, hogy e határozat azonnali és hatékony végrehajtása megköveteli‑e az adóvégrehajtási eljárás felfüggesztésére vonatkozó portugál adójogi rendelkezések alkalmazásának mellőzését.
15      E körülmények között a Tribunal Administrativo e Fiscal do Funchal (funchali közigazgatási és adóügyi bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [2020. december 4‑i bizottsági határozat] 5. cikkében szereplő »haladéktalan és tényleges visszafizetés« kifejezést, illetve a [2015/1589] rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében szereplő »a visszatérítést [helyesen: visszatéríttetést] késedelem nélkül és az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani, feltéve hogy e rendelkezések lehetővé teszik a Bizottság határozatának azonnali és hatékony végrehajtását« megfogalmazást, hogy a portugál jognak az adóvégrehajtási eljárásokban előírt eljárási garanciákra vonatkozó szabályai, különösen az adóvégrehajtási eljárás felfüggesztésére vonatkozó szabályok nem alkalmazhatók, vagy éppen ellenkezőleg, [az adóhatóság] továbbra is köteles tiszteletben tartani a portugál adójogban előírt valamennyi eljárási garanciát, függetlenül attól, hogy a [2020. december 4‑i bizottsági határozatban] jogellenesnek nyilvánított állami támogatás visszatéríttetéséről van‑e szó?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
16      Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy a nemzeti bíróságok és a Bíróság között az EUMSZ 267. cikkel bevezetett együttműködési eljárás keretében a Bíróság feladata, hogy a kérdést előterjesztő bíróságnak az előtte folyamatban lévő ügy eldöntéséhez hasznos választ adjon. Ennek érdekében a Bíróságnak adott esetben át kell fogalmaznia az elé terjesztett kérdést (lásd: 1997. július 17‑i Krüger ítélet, C‑334/95, EU:C:1997:378, 22. és 23. pont; 2000. november 28‑i Roquette Frères ítélet, C‑88/99, EU:C:2000:652, 18. pont; 2025. június 3‑i Kinsa ítélet, C‑460/23, EU:C:2025:392, 34. pont).
17      A jelen ügyben ki kell emelni, hogy az adóvégrehajtási eljárást szabályozó portugál jogszabályi rendelkezések, amelyeket alkalmazni kell abban az esetben, ha a Portugál Köztársaság visszatéríttet valamely jogellenes és a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatást, lehetőséget biztosítanak arra, hogy kérjék ezen eljárás felfüggesztését többek között az adótartozás vitatása vagy a végrehajtási aktusokkal szembeni jogorvoslati kérelem esetén, valamint részletfizetés esetén, azzal a feltétellel, hogy bankgaranciából, kezességvállalásból, kezességbiztosításból, zár alá vételből, önkéntes jelzálogjogból vagy bármely más, az adókövetelés behajtását biztosítani képes eszközből álló biztosítékot nyújtanak. Az adóalany kérelmére mentesíthető az ilyen biztosíték nyújtása alól, ha az helyrehozhatatlan kárt okoz neki, vagy ha nyilvánvalóan nem rendelkezik pénzügyi eszközökkel.
18      Ennélfogva meg kell állapítani, hogy kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 2015/1589 rendelet 16. cikkének (3) bekezdését akként kell‑e értelmezni, hogy az arra kötelezi a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokat és a nemzeti bíróságokat, hogy mellőzzék azoknak a nemzeti rendelkezéseknek az alkalmazását, amelyek lehetővé teszik a jogellenes és a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás visszatéríttetésére irányuló adóvégrehajtási eljárás felfüggesztését abban az esetben, ha a támogatás kedvezményezettje például bankgarancia, kezességvállalás, kezességbiztosítás, zár alá vétel, önkéntes jelzálogjog vagy bármely más, a végrehajtást kérő követelésének behajtását biztosítani képes eszköz formájában biztosítékot nyújt, sőt akár abban az esetben is, ha e kedvezményezett kérelmet terjeszt elő az iránt, hogy mentesítsék őt az ilyen biztosíték nyújtásának kötelezettsége alól.
19      E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a 2015/1589 rendelet 16. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bíróság EUMSZ 278. cikk értelmében hozott végzésének sérelme nélkül, a visszatéríttetést késedelem nélkül és az érintett tagállam nemzeti joga szerinti eljárás keretében kell végrehajtani, feltéve, hogy e rendelkezések lehetővé teszik a Bizottság visszatéríttetési határozatának azonnali és hatékony végrehajtását. Ebből a célból és a nemzeti bíróságok előtt zajló eljárás esetén – az uniós jog sérelme nélkül – az érintett tagállamok meghozzák a jogrendszerük szerint rendelkezésre álló szükséges intézkedéseket, beleértve az átmeneti intézkedéseket is.
20      E rendelet (25) preambulumbekezdése pontosítja, hogy a belső piaccal össze nem egyeztethető jogellenes támogatás esetében helyre kell állítani a hatékony versenyt, e célból pedig szükség van arra, hogy a támogatást késedelem nélkül visszatérítsék. A nemzeti jog szerinti eljárások alkalmazása tehát nem akadályozhatja a hatékony verseny helyreállítását azáltal, hogy meghiúsítja a Bizottság visszatéríttetési határozatának azonnali és hatékony végrehajtását. Ennek az eredménynek az eléréséhez a tagállamoknak meg kell tenniük minden olyan intézkedést, amely biztosítja e határozat hatékony érvényesülését.
21      Így, jóllehet a 2015/1589 rendelet 16. cikke (3) bekezdésének megfogalmazása a tényleges érvényesülés elvének követelményeit tükrözi, e rendelkezésből az is kitűnik, hogy amennyiben valamely jogellenes támogatás visszatéríttetése céljából az érintett tagállam jogát alkalmazzák, ennek – az adott területre vonatkozó uniós jogi rendelkezések hiányában – e tagállam eljárási autonómiájának elvével összhangban, továbbá az alapvető jogok – különösen a tisztességes eljáráshoz való jog, ideértve a védelemhez való jogot is – tiszteletben tartásával kell történnie (2014. szeptember 11‑i Bizottság kontra Németország ítélet, C‑527/12, EU:C:2014:2193, 39. pont).
22      A tagállamoknak az ilyen támogatás visszatéríttetésére szolgáló eszközök megválasztásával kapcsolatos szabadsága azonban korlátozott, mivel ezek az eszközök nem vezethetnek ahhoz, hogy gyakorlatilag lehetetlenné tegyék az uniós jog által megkövetelt visszatéríttetést. A nemzeti eljárások alkalmazásának tehát az a feltétele, hogy azok lehetővé tegyék a Bizottság visszatéríttetési határozatának azonnali és hatékony végrehajtását (lásd ebben az értelemben: 2006. október 5‑i Bizottság kontra Franciaország ítélet, C‑232/05, EU:C:2006:651, 49. pont; 2014. szeptember 11‑i Bizottság kontra Németország ítélet, C‑527/12, EU:C:2014:2193, 41. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
23      Az a tagállam, amely a Bizottság határozata értelmében köteles visszatéríttetni a jogellenes támogatást, csak akkor képes eleget tenni e kötelezettségnek, ha az általa elfogadott intézkedések alkalmasak a verseny azon rendes feltételeinek helyreállítására, amelyeket e jogellenes támogatás nyújtása torzított (2002. december 12‑i Bizottság kontra Németország ítélet, C‑209/00, EU:C:2002:747, 35. pont; 2014. szeptember 11‑i Bizottság kontra Németország ítélet, C‑527/12, EU:C:2014:2193, 42. pont).
24      A jogellenes állami támogatás visszatéríttetésének célja ugyanis nem más, mint helyreállítani az e támogatás folyósítása előtt a belső piacon fennálló helyzetet. E cél akkor valósul meg, amikor a szóban forgó – indokolt esetben késedelmi kamattal növelt – támogatást visszatéríti a kedvezményezett, vagy másként fogalmazva azon vállalkozások, amelyek abból ténylegesen részesültek. E visszatérítés következtében e kedvezményezett elveszíti azt az előnyt, amellyel a piacon versenytársaihoz képest rendelkezett, és helyreáll a támogatás folyósítását megelőző helyzet (lásd ebben az értelemben: 2016. december 21‑i Bizottság kontra Aer Lingus és Ryanair Designated Activity ítélet, C‑164/15 P és C‑165/15 P, EU:C:2016:990, 89. és 90. pont; 2023. október 19‑i Ministar na zemedelieto, hranite i gorite ítélet, C‑325/22, EU:C:2023:793, 47. pont; 2024. július 29‑i Koiviston Auto Helsinki kontra Bizottság ítélet, C‑697/22 P, EU:C:2024:641, 79. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
25      E tekintetben azt is pontosítani kell – amint azt indítványának 16. és 17. pontjában lényegében a főtanácsnok is kiemelte –, hogy eredménykötelezettségnek minősül az, hogy a Bizottság visszatéríttetési határozata címzettjének minősülő tagállam a 2015/1589 rendelet 16. cikkének (1) bekezdése alapján köteles az érintett támogatásnak a kedvezményezettől történő visszatéríttetése érdekében minden szükséges intézkedést megtenni (lásd ebben az értelemben: 2025. november 13‑i Bizottság kontra Bulgária [Erdőterületek cseréje II] ítélet, C‑632/23, EU:C:2025:890, 64. pont). Ezenkívül e kötelezettséget a Bizottság által előírt határidőn belül teljesíteni kell (lásd ebben az értelemben: 2010. december 22‑i Bizottság kontra Olaszország ítélet, C‑304/09, EU:C:2010:812, 32. pont; 2025. november 13‑i Bizottság kontra Bulgária [Erdőterületek cseréje II] ítélet, C‑632/23, EU:C:2025:890, 33. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
26      Következésképpen – amint azt indítványának 21. pontjában lényegében a főtanácsnok is kiemelte – a jogellenes állami támogatások visszatéríttetése terén a tagállamok számára elismert eljárási autonómiát behatárolja annak szükségessége, hogy biztosítsák az ennek végrehajtásával megbízott közigazgatási hatóságok tevékenységének hatékonyságát. Ennélfogva mind a nemzeti bíróságok, mind pedig – az e bíróságok által gyakorolt felülvizsgálat mellett – e hatóságok feladata, hogy biztosítsák az e támogatások visszatéríttetését elrendelő bizottsági határozat által követett célnak megfelelő végrehajtást, amely abban áll, hogy megelőzze a piac működésének a versenyre káros állami támogatások nyújtásából eredő bármely torzulását. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint valamely tagállam az uniós jogból eredő kötelezettségek be nem tartásának igazolása érdekében nem hivatkozhat kifogásként nemzeti jogrendszerének rendelkezéseire, még az alkotmányos rendelkezésekre sem (lásd ebben az értelemben: 2015. május 6‑i Bizottság kontra Németország ítélet, C‑674/13, EU:C:2015:302, 59. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
27      A jelen ügyben – amint az a jelen ítélet 12. és 17. pontjában is megállapításra került – azok a portugál jogszabályi rendelkezések, amelyeket alkalmazni kell abban az esetben, ha a Portugál Köztársaság visszatéríttet valamely jogellenes és a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatást, lehetőséget biztosítanak arra, hogy kérjék az eljárás felfüggesztését többek között az adótartozás vitatása vagy a végrehajtási aktusokkal szembeni jogorvoslati kérelem esetén, valamint részletfizetés esetén, azzal a feltétellel, hogy bankgaranciából, kezességvállalásból, kezességbiztosításból, zár alá vételből, önkéntes jelzálogjogból vagy bármely más, az adókövetelés behajtását biztosítani képes eszközből álló biztosítékot nyújtanak, vagy akár ilyen biztosíték hiányában is, ha az adóalany bizonyítja, hogy e biztosíték helyrehozhatatlan kárt okozna neki, vagy ha nyilvánvalóan nem rendelkezik pénzügyi eszközökkel.
28      Meg kell tehát vizsgálni, hogy e rendelkezések alkalmazása – mindeközben figyelembe véve azon nemzeti jog általános összefüggéseit, amelybe e rendelkezések illeszkednek – összeegyeztethetetlennek bizonyul‑e az érintett támogatás azonnali és hatékony visszatéríttetésének a 2015/1589 rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében előírt és a jelen ítélet 21–25. pontjában felidézett ítélkezési gyakorlatból eredő iránymutatások fényében értelmezett követelményével.
29      E tekintetben először is emlékeztetni kell arra, hogy a jogellenes támogatás visszatéríttetésére irányuló határozattal szemben benyújtott keresetek automatikus felfüggesztő hatályát előíró nemzeti szabályozás nem tekinthető úgy, mint amely lehetővé teszi az e támogatás visszatéríttetésére irányuló bizottsági határozat azonnali és hatékony végrehajtását. Épp ellenkezőleg, az ilyen felfüggesztő hatály biztosítása jelentősen késleltetheti az említett támogatás visszatéríttetését, ezáltal pedig meghosszabbíthatja az abból eredő jogosulatlan versenyelőnyt (lásd ebben az értelemben: 2006. október 5‑i Bizottság kontra Franciaország ítélet, C‑232/05, EU:C:2006:651, 46., 51. és 52. pont). El kell tehát tekinteni az ilyen nemzeti szabályozás alkalmazásától, amely a jogellenes támogatás visszatéríttetésére irányuló határozatokkal szemben benyújtott keresetek automatikus felfüggesztő hatályát írja elő (2006. október 5‑i Bizottság kontra Franciaország ítélet, C‑232/05, EU:C:2006:651, 53. pont).
30      A jelen ügyben a nemzeti adóvégrehajtási eljárást – amint azt indítványának 24. pontjában a főtanácsnok is megjegyezte – szisztematikus és automatikus tényezők is jellemzik, mivel a portugál adóhatóságok nem rendelkeznek semmilyen mérlegelési mozgástérrel legalábbis a végrehajtás felfüggesztését illetően, amennyiben a biztosíték nyújtására vonatkozó feltétel teljesül.
31      Következésképpen meg kell állapítani, hogy a valamely nemzeti végrehajtási eljárás keretében előírt, az alapügyben vizsgálthoz hasonló felfüggesztés automatikus jellege jelentősen késleltetheti a jogellenes támogatás visszatéríttetését, így meghosszabbíthatja az e támogatás által a kedvezményezettjének biztosított jogosulatlan versenyelőnyt, ezáltal pedig sérti az e támogatás azonnali és hatékony visszatéríttetésére vonatkozó, a 2015/1589 rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében előírt követelményt.
32      Amint azt ugyanis indítványának 26. pontjában a főtanácsnok is megjegyezte, az olyan eszközök, mint a bankgarancia, a kezességvállalás, a kezességbiztosítás, a zár alá vétel vagy az önkéntes jelzálogjog, a priori nem járnak azzal a hatással, hogy a támogatás a kedvezményezett vagyonából elvonásra kerüljön, ezáltal pedig a kedvezményezett meg legyen fosztva az e támogatáshoz kapcsolódó előnytől. A biztosíték nyújtásának sem a számviteli következményeit, sem pedig az azzal járó költségeket nem lehet a kedvezményezett gazdasági helyzetére gyakorolt hatásukat illetően a kapott támogatás visszatéríttetésével egy tekintet alá venni. Ezen eszközöknek az a kifejezett célja, hogy a végrehajtási eljárás felfüggesztésének időtartama alatt biztosítva legyen a végrehajtást kérő követelése, ami eltér a jogellenes támogatások visszatéríttetése által követett céltól.
33      Ez csak akkor lenne másként, ha a versenytorzulást teljes mértékben kiküszöbölnék például azáltal, hogy a jogellenes támogatás összegét és az ahhoz kapcsolódó kamatokat zár alá veszik, vagy átutalják egy zárolt számlára, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata lesz. Ilyen esetekben ugyanis megvalósulna az e jogellenes támogatás visszatéríttetésére irányuló bizottsági határozat által követett cél, vagyis az e támogatás nyújtásával torzított rendes versenyfeltételek helyreállítása.
34      Másodszor, ami azt a lehetőséget illeti, hogy a végrehajtással érintett személy mentesüljön a biztosíték nyújtása alól, pontosítani kell, hogy az érintett támogatás visszatérítéséből eredő gazdasági kárral kapcsolatos megfontolások nem igazolhatják a visszatéríttetési eljárás késleltetését. Az ilyen nehézségek még akkor sem érintik a jogellenesen nyújtott állami támogatás visszatéríttetésének kötelezettségét, ha e támogatást nehéz helyzetben lévő vagy csődhelyzetben lévő kedvezményezett vállalkozásokkal kell visszatéríttetni (lásd ebben az értelemben: 2012. december 11‑i Bizottság kontra Spanyolország ítélet, C‑610/10, EU:C:2012:781, 71. pont; 2018. január 17‑i Bizottság kontra Görögország ítélet, C‑363/16, EU:C:2018:12, 36. pont). Ebből következik, hogy a tagállam az adott esettől függően köteles az érintett társaság felszámolását kezdeményezni, a követelését e társaság tartozásai között nyilvántartásba vetetni, vagy bármely más olyan intézkedést megtenni, amely lehetővé teszi az említett támogatás visszatéríttetését (lásd ebben az értelemben: 2007. december 6‑i Bizottság kontra Olaszország ítélet, C‑280/05, EU:C:2007:753, 28. pont).
35      Harmadszor, ami az esedékes összegek részletekben történő megfizetésének lehetőségét illeti, hangsúlyozni kell, hogy az ilyen fizetési módok, amennyiben azokat a Bizottság által megállapított visszatéríttetési határidőn túl engedélyezik, nem egyeztethetők össze a visszatéríttetés haladéktalan végrehajtására vonatkozó kötelezettséggel, amely többek között arra irányul, hogy biztosítsa a visszatéríttetést elrendelő bizottsági határozat – a jelen esetben a 2020. december 4‑i bizottsági határozat – teljes érvényesülését, és lehetővé tegye, hogy olyan megoldás szülessen, amely megfelel az e határozat által követett célnak, vagyis annak, hogy a támogatás kedvezményezettje még ideiglenesen sem rendelkezhessen a már visszatérített támogatásnak megfelelő pénzeszközökkel (lásd ebben az értelemben: 2010. május 20‑i Scott és Kimberly Clark ítélet, C‑210/09, EU:C:2010:294, 29. pont).
36      Végül emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlatából következik, hogy a jogellenes támogatás visszatéríttetés útján történő megszüntetése a jogellenes támogatás jogellenessége megállapításának logikus következménye. Következésképpen a jogellenesen nyújtott állami támogatásnak a korábbi helyzet helyreállítása érdekében történő visszatéríttetése főszabály szerint nem tekinthető a Szerződés állami támogatásokra vonatkozó rendelkezéseinek célkitűzéseihez képest aránytalan intézkedésnek. A jogellenes állami támogatás visszatéríttetésére irányuló intézkedés csak akkor sérti az arányosság elvét, ha a kedvezményezett által visszatérítendő összeg meghaladja a kedvezményezett által kapott támogatás aktualizált összegét (lásd ebben az értelemben: 1990. március 21‑i Belgium kontra Bizottság ítélet, C‑142/87, EU:C:1990:125, 66. pont; 2024. július 29‑i Koiviston Auto Helsinki kontra Bizottság ítélet, C‑697/22 P, EU:C:2024:641, 79. és 80. pont).
37      Ebből következik, hogy az alapügyben irányadóhoz hasonló olyan nemzeti szabályozás, amely részletfizetés esetében vagy a jogellenes támogatás visszatéríttetésére irányuló határozattal szemben benyújtott keresetek esetében automatikus felfüggesztő hatályt ír elő, az eljáró nemzeti bíróság által elvégzendő vizsgálatok fenntartása mellett úgy tűnik, nem egyeztethető össze a belső piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánított jogellenes támogatások megszüntetésének céljaival és az e támogatások visszatéríttetését elrendelő határozatok azonnali és hatékony végrehajtásának biztosítására vonatkozó követelménnyel. Következésképpen, amint az a jelen ítélet 29. pontjában említésre került, az ilyen nemzeti rendelkezések alkalmazását mellőzni kell.
38      Az eddigi megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2015/1589 rendelet 16. cikkének (3) bekezdését akként kell értelmezni, hogy az arra kötelezi a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokat és a nemzeti bíróságokat, hogy mellőzzék azoknak a nemzeti rendelkezéseknek az alkalmazását, amelyek lehetővé teszik a jogellenes és a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás visszatéríttetésére irányuló adóvégrehajtási eljárás felfüggesztését abban az esetben, ha a támogatás kedvezményezettje például bankgarancia, kezességvállalás, kezességbiztosítás, zár alá vétel, önkéntes jelzálogjog vagy bármely más, a végrehajtást kérő követelésének behajtását biztosítani képes eszköz formájában biztosítékot nyújt, sőt akár abban az esetben is, ha e kedvezményezett kérelmet terjeszt elő az iránt, hogy mentesítsék őt az ilyen biztosíték nyújtásának kötelezettsége alól, kivéve ha a biztosíték nyújtása megfosztja az említett kedvezményezettet az e támogatáshoz kapcsolódó versenyelőnytől.
A költségekről
39      Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:
Az [EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13‑i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet 16. cikkének (3) bekezdését
a következőképpen kell értelmezni:
az arra kötelezi a hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságokat és a nemzeti bíróságokat, hogy mellőzzék azoknak a nemzeti rendelkezéseknek az alkalmazását, amelyek lehetővé teszik a jogellenes és a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatás visszatéríttetésére irányuló adóvégrehajtási eljárás felfüggesztését abban az esetben, ha a támogatás kedvezményezettje például bankgarancia, kezességvállalás, kezességbiztosítás, zár alá vétel, önkéntes jelzálogjog vagy bármely más, a végrehajtást kérő követelésének behajtását biztosítani képes eszköz formájában biztosítékot nyújt, sőt akár abban az esetben is, ha e kedvezményezett kérelmet terjeszt elő az iránt, hogy mentesítsék őt az ilyen biztosíték nyújtásának kötelezettsége alól, kivéve ha a biztosíték nyújtása megfosztja az említett kedvezményezettet az e támogatáshoz kapcsolódó versenyelőnytől.
Aláírások
*      Az eljárás nyelve: portugál.