62002TO0372_FI
Asianosaiset
Tuomion perustelut
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Päätöksen päätösosa
Asianosaiset
Asiassa T-372/02,
Internationaler Hilfsfonds eV, kotipaikka Rosbach (Saksa), edustajanaan asianajaja H. Kaltenecker,
kantajana,
vastaan
Euroopan yhteisöjen komissio, asiamiehinään M. Wilderspin ja S. Fries, prosessiosoite Luxemburgissa,
vastaajana,
jossa kantaja vaatii ensiksi, että komission 22.10.2002 tekemä sellainen päätös, jossa hylätään kantajan hakemus saada allekirjoittaa kumppanuudesta tehtävä puitesopimus Euroopan yhteisön humanitaarisen toimiston (ECHO) kanssa, kumotaan, ja toiseksi, että komissio velvoitetaan joko palauttamaan kantaja siihen asemaan, jossa tämä oli kumppanuudesta tehtävän puitesopimuksen allekirjoittamista koskevan ensimmäisen hakemuksensa aikana vuonna 1996, tai toissijaisesti pyytämään kantajaa allekirjoittamaan nyt voimassa oleva kumppanuudesta tehty puitesopimus, ja kolmanneksi, että komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle sen Euroopan oikeusasiamiehelle tekemästä kantelusta aiheutuneet kulut,
EUROOPAN YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto),
toimien kokoonpanossa:
jaoston puheenjohtaja P. Lindh sekä tuomarit R. García-Valdecasas ja
J. D. Cooke,
kirjaaja: H. Jung,
on antanut seuraavan
määräyksen
Tuomion perustelut
Asiaa koskevat oikeussäännöt
1. Euroopan yhteisön humanitaarinen toimisto (ECHO) perustettiin komission 6.11.1991 tekemällä päätöksellä yhteisön avun jakamiseksi tehokkaasti humanitaarisissa kriisitilanteissa. Tehtävänsä puitteissa ECHO rahoittaa kansalaisjärjestöjen (ONG), kansainvälisten järjestöjen ja jäsenvaltioiden erityisvirastojen täytäntööpanemia humanitaarisia hankkeita.
2. Kumppanuudesta tehtävä puitesopimus (jäljempänä CCP eli puitesopimus) on humanitaaristen toimien hallinnon keino, jonka tarkoituksena on luoda tiiviit yhteydet ECHO:n ja sen kumppaneiden välille ja määritellä näiden tehtävät ja vastuualueet yhteisön rahoittamien humanitaaristen toimien toimeenpanossa. Siinä määritellään kaikkiin ECHO:n hankkeita toteuttavien kumppaneidensa kanssa tekemiin avustussopimuksiin sovellettavat yleiset ehdot. Kyseisen puitesopimuksen avulla ECHO voi myös tarkistaa, että sen potentiaaliset valtiosta riippumattomiin järjestöihin kuuluvat kumppanit noudattavat tiettyjä objektiivisia kriteerejä. Tarkistus tapahtuu puitesopimuksen allekirjoittamista koskevien hakemusten tarkastelun yhteydessä. Tämän esivalintamenettelyn yhteydessä hyväksyttyjä järjestöjä pyydetään allekirjoittamaan tyyppisopimus ja sitoutumaan sopimuksessa määrättyihin ehtoihin.
3. Puitesopimus tehdään määrätyksi ajaksi ja sitä voidaan jatkaa. Ensimmäinen puitesopimus tehtiin vuonna 1993 ja se oli voimassa joulukuuhun 1998 asti.
4. Neuvosto antoi 20 päivänä kesäkuuta 1996 asetuksen (EY) N:o 1257/96 humanitaarisesta avusta (EYVL L 163, s.1). Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteisön lainsäädäntökehys humanitaarisen avun myöntämisen ja maksamisen osalta. Puitesopimuksen 16 artiklan 2 kohdassa todetaan, että puitesopimus on yksi humanitaaristen toimien hallinnon keinoista.
5. Asetuksen N:o 1257/96
6 artikla kuuluu seuraavasti:
" Yhteisön rahoittamat humanitaarista apua koskevat toimet voidaan toteuttaa kansainvälisten tai valtiosta riippumattomien toimielinten ja järjestöjen, jäsenvaltioiden tai avunsaajavaltion pyynnöstä taikka komission aloitteesta."
6. Asetuksen N:o 1257/96
7 artiklassa säädetään seuraavaa:
" 1. Valtioista riippumattomien järjestöjen, jotka voivat saada yhteisön rahoitusta tässä asetuksessa säädettyjen toimien toteuttamiseen, on täytettävä seuraavat edellytykset:
a) niiden on oltava Euroopan yhteisön jäsenvaltiossa sen voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti perustettuja itsenäisiä, voittoa tavoittelemattomia järjestöjä
b) niiden päätoimipaikan on oltava yhteisön jäsenvaltiossa tai yhteisön apua saavissa maissa, ja tämän toimipaikan tulee olla kaikkien tämän asetuksen nojalla rahoitettuja toimia koskevan päätöksenteon tosiasiallinen keskus. Poikkeuksellisesti tämä toimipaikka voi sijaita jossain muussa avunantajavaltiossa.
2. Sen määrittämiseksi, voiko valtiosta riippumaton järjestö päästä osalliseksi yhteisön rahoituksesta, otetaan huomioon seuraavat seikat:
a) järjestön hallinnolliset ja taloushallinnolliset valmiudet
b) järjestön tekniset ja materiaalitoimintoihin liittyvät voimavarat suunnitellun toimen kannalta
c) järjestön kokemus humanitaarisen avun alalla
d) asianomaisen järjestön erityisesti yhteisön rahoituksen turvin aiemmin toteuttamien toimien tulokset
e) järjestön valmius osallistua tarvittaessa yhteensovittamista koskevaan järjestelmään, joka toteutetaan osana humanitaarista tointa
f) järjestön kyky ja valmius kehittää yhteistyötä asianomaisissa kolmansissa maissa olevien humanitaarisen toiminnan harjoittajien sekä paikallisyhteisöjen kanssa
g) järjestön puolueettomuus humanitaarisen avun toimeenpanossa
h) tarpeen vaatiessa järjestön aiempi kokemus siinä maassa, jota kyseinen humanitaarinen toimi koskee.
"
7. Asetuksen N:o 1257/96
12 artiklassa säädetään seuraavaa:
" Tämän asetuksen nojalla tehdyissä rahoitussopimuksissa määrätään erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa tarkastuksia paikalla ja humanitaarisen avun kumppaneiden toimipaikoissa komission voimassa olevien säännösten mukaan vahvistamien tavanomaisten ja erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavaan varainhoitoasetukseen sisältyvien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti."
8. Asetuksen N:o 1257/96
14 artiklassa säädetään seuraavaa:
" Komission tehtävänä on tarkastella ja hallinnoida tässä asetuksessa tarkoitettuja toimia, tehdä niitä koskevia päätöksiä sekä seurata ja arvioida niitä talousarviomenettelyä ja muita voimassa olevia menettelyjä, erityisesti yhteisön yleiseen talousarvioon sovellettavassa varainhoitoasetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen."
9. Kyseisen asetuksen antamisen jälkeen komissio arvioi uudelleen ensimmäisen puitesopimuksen ja päätti tehdä toisen puitesopimuksen, jossa säädetään uudesta valintamenettelystä. Tämä toinen puitesopimus tehtiin maaliskuussa 1998 ja se tuli voimaan tammikuussa 1999.
Riita-asian perustana olevat tosiseikat
10. Internationaler Hilfsfonds eV (jäljempänä kantaja tai IH) on Saksan oikeuden mukaan perustettu valtiosta riippumaton järjestö, joka toimii kansainvälisen humanitaarisen avun alalla. Se auttaa muun muassa pakolaisia ja sotien ja luonnonmullistusten uhreja.
11. Kantaja pyysi 9.2.1995 päivätyllä kirjeellä ECHO:lta kopiota puitesopimuksesta ja toimitti joitakin itseään koskevia tietoja. Kyseisen kirjeen perusteella ECHO lähetti 16.2.1995 Auswärtiges Amtille (Saksan ulkoasioista vastaava osavaltion ministeriö) faksin, jossa se pyysi tältä tietoja ja suosituksia IH:sta. Auswärtiges Amt vastasi 15.3.1995 EHCO:lle tähän kyselyyn, että IH:n toiminta
" antoi aihetta jatkotoimiin" . ECHO lähetti 26.10.1995 uuden tiedustelupyynnön Saksan viranomaisille. ECHO:n neuvonantajan R. Coxin 17.11.1995 päivätystä sisäisestä selvityksestä käy ilmi, että Saksan toimivaltaiset viranomaiset olivat ilmoittaneet hänelle, etteivät ne työskentele IH:n kanssa eivätkä myöskään tunne sitä.
12. Kantaja esitti 20.3.1996 virallisesti puitesopimuksen allekirjoittamista koskevan hakemuksen.
13. R. Cox lähetti kantajalle 12.7.1996 seuraavan kirjeen:
" ─ ─
Tutkimme parhaillaan mahdollisuuksia laajentaa kumppaniryhmäämme. Kehitämme kaiken lisäksi uutta potentiaalisten valtiosta riippumattomien kumppanijärjestöjen arviointijärjestelmää, joka perustuu neuvoston kesäkuussa 1996 antamaan uuteen asetukseen humanitaarisesta avusta.
Korostaisin myös, että [puitesopimusta] tarkastetaan parhaillaan uuden asetuksen edellyttämien parannusten ja muutosten tunnistamiseksi.
Olemme kuitenkin kirjanneet hakemuksenne ja tiedotamme teille asioiden tulevasta kehityksestä.
─ ─
"
14. Koska ensimmäinen puitesopimus päättyi joulukuussa 1998, komission mukaan kantajan sopimuksen allekirjoittamista koskeva hakemus
" mitätöityi"
kuten kaikki muutkin vireillä olleet hakemukset.
15. Toisen puitesopimuksen tultua voimaan 1.1.1999 ECHO päätti pitää ensimmäisen puitesopimuksen yhteydessä vastaanotettuja ja edelleen vireillä olevia sopimuksen allekirjoittamista koskevia hakemuksia uusina toiseen puitesopimukseen liittyvinä hakemuksina. ECHO ilmoitti kantajalle 1.6.1999 päivätyllä kirjeellä toisen puitesopimuksen voimaantulosta ja siihen sovellettavasta uudesta menettelystä. ECHO ilmoitti kantajalle myös, että sen hakemusta arvioidaan kyseisen menettelyn kolmannen vaiheen yhteydessä.
16. ECHO tiedotti kantajalle 14.12.2000 päivätyllä kirjeellä, että se voi nyt tutkia kantajan toisen puitesopimuksen allekirjoittamista koskevan hakemuksen ja pyysi kantajaa toimittamaan tiettyjä asiakirjoja. Kantaja ei vastannut tähän pyyntöön.
17. ECHO tiedotti kantajalle 23.1.2001 päivätyllä kirjeellä aikomuksestaan suorittaa tarkastus tämän toimipaikassa tarkistaakseen, täyttääkö se asetuksen N:o 1257/96
7 artiklassa tarkoitetut valituksi tulemisen perusteet. Käytyjen puhelinkeskustelujen ja kirjeenvaihdon yhteydessä kantaja kieltäytyi useaan otteeseen suostumasta kyseiseen tarkastukseen.
18. Näin ollen ECHO lähetti 19.7.2001 kantajalle seuraavan kirjeen:
" Vastauksena 6.7.2001 päivättyyn kirjeeseenne haluamme täten antaa lopullisen selvennyksen ECHO:n asemasta [IH:n] [puitesopimuksen] tekemistä varten jättämän hakemuksen kannalta.
[Puitesopimuksen] tekeminen ECHO:n kanssa edellyttää, että hakija noudattaa tiettyjä velvoitteita ja että ECHO suorittaa välttämättömät tutkimukset yhteistyössä jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten kanssa. Näihin tutkimuksiin voi kuulua tarkastusten suorittaminen, jos ne katsotaan välttämättömiksi arvioitaessa potentiaalisen kumppanin soveltuvuutta asetuksen N:o 1257/96
7 artiklan edellytyksiin nähden. Tällaisista tarkastustoimenpiteistä päättäminen ja niiden toteuttaminen ovat olennainen osa työtämme.
Kuten tiedätte, Auswärtiges Amt on Saksan viranomainen, jonka tehtävä on antaa tietoja Saksassa toimivista humanitaariseen apuun liittyvistä järjestöistä. ECHO on asianmukaisesti ottanut siihen yhteyttä vuoden 1995 lopussa vastaanotettuaan [puitesopimuksen] tekemistä koskevan hakemuksenne. Saksan viranomaisten hakemusta puoltavan vastauksen puuttuessa IH:n hakemusta ei ole voitu tutkia.
Vuonna 1999 uuden [puitesopimuksen] voimaantuloon yhteydessä ECHO otti hakemuksenne uudelleen käsiteltäväksi ja päätti suorittaa tarkastuksen, joka kuuluu tavanomaiseen menettelyyn kaikissa sellaisissa hakemustapauksissa, joissa kansalliset viranomaiset eivät vahvista järjestön yhdenmukaisuutta 7 artiklan kanssa.
ECHO päätti suorittaa järjestönne osalta kyseisen tarkastuksen ja ilmoitti teille asiasta 23.1.2001. Teille ehdotettiin kahta päivämäärää tarkastuskäynnille eli 22.2. ja 23.2.2001. Emme ole saaneet vastausta ehdotukseemme. Muiden puhelinkeskustelujen, joiden yhteydessä yksikkömme (virkamiehet Glatz ja Buda) pyysivät teiltä ehdotuksia muista vaihtoehtoisista päivämääristä, aikana olette ilmeisesti ylireagoineet ajatukseen tällaisesta tarkastuksesta ja puhuneet epäkohteliaasti virkamiehilleni. ECHO:n rahoitusyksikön päällikkö Brandt lähetti teille 21.2. faksin, jolla hän peruutti suunnitellun tarkastuksen ja pyysi teitä ehdottamaan toista teille paremmin sopivaa päivämäärää, koska mainittu tarkastus on edellytys [puitesopimuksen] tekemiselle. Viimeinen päivämäärä tällaisen ehdotuksen esittämiselle oli 31.3. Selititte meille 27.3. päivätyssä kirjeessänne, että kansalliset viranomaiset olivat jo tehneet järjestöä koskevan tarkastuksen ja että VENRO oli valvonut sen toimintaa.
Vaikka emme epäilekään väitteidenne oikeellisuutta, ECHO:lla on oikeus suorittaa itse tarkastuksia.
Pahoittelemme, ettei järjestönne ole vastannut myöntävästi oikeutettuun pyyntöömme ECHO:n tältä osin tekemistä ponnisteluista huolimatta. Korostan lisäksi, että viimeisessä kirjeessänne käyttämänne uhkaava sävy sekä asenne, jonka olette omaksuneet yksikköäni ja virkamiehiäni kohtaan, eivät mitenkään ole todellisen kumppanuuden hengen mukaisia.
Edellä esitettyjen syiden perusteella olemme pakotetut lopettamaan hakemuksenne käsittelyn ja vastaamaan siihen kieltävästi. Lähetämme kopion tästä kirjeestä S. Stevensonille.
─ ─
"
19. Kantaja vastasi tähän kirjeeseen 25.7.2001 ECHO:lle lähettämällään kirjeellä, jossa se arvosteli tapaa, jolla ECHO oli käsitellyt kantajan hakemusta ja pyysi joitakin tietoja. ECHO antoi 27.8.2001 päivätyllä kirjeellä yksityiskohtaisia selvityksiä niistä perusteista, joiden vuoksi se oli hylännyt kantajan hakemuksen. ECHO korosti tässä kirjeessä, että kantajan hakemuksen käsittely
" [oli] lopetettu 19.7.2001" .
20. Auswärtiges Amt lähetti 15.11.2001 ECHO:lle kirjeen ilmoittaakseen, että kantajaa koskevat syytetoimet oli lopetettu 30.4.1996.
21. Kantaja teki 22.11.2001 asiasta kantelun Euroopan oikeusasiamiehelle. Numerolla 1702/2001/GG rekisteröidyssä kantelussa kyseenalaistettiin useita komission kantajan hakemuksen käsittelyyn liittyvässä menettelyssä ilmenneitä seikkoja. Toisen kumppanuudesta tehdyn sopimuksen allekirjoittamista koskevan hakemuksensa osalta kantaja totesi muun muassa, että ECHO oli lopettanut sen hakemuksen käsittelyn 19.7.2001.
22. Euroopan oikeusasiamies teki kantelua koskevan päätöksen 21.5.2002. IH:n ensimmäistä puitesopimusta koskevan hakemuksen osalta Euroopan oikeusasiamies esitti seuraavia kriittisiä huomautuksia:
─ ECHO:n päätös jättää tutkimatta IH:n hakemus sillä perusteella, että kansallisten viranomaisten antama suositus puuttui, on osoitus toiminnassa ilmenneestä epäkohdasta
─ se, että ECHO ei ollut ilmoittanut IH:lle päätöksestään keskeyttää tämän hakemuksen käsittely, koska kansallisten viranomaisten suositus puuttui, on osoitus toiminnassa ilmenneestä epäkohdasta
─ se, että ECHO ei ollut tutkinut IH:n hakemusta kohtuullisen määräajan kuluessa, on osoitus toiminnassa ilmenneestä epäkohdasta
─ se, että ECHO on lykännyt IH:n hakemuksen käsittelyä Saksan viranomaisilta saatujen tietojen perusteella tarjoamatta IH:lle mahdollisuutta antaa vastinetta on osoitus toiminnasta ilmenneestä epäkohdasta.
23. Euroopan oikeusasiamies totesi kuitenkin, että koska nämä seikat koskivat tiettyjä aikaisempia tapahtumia, ei ollut sopivaa yrittää löytää sopuratkaisua ja lopetti näin ollen asian käsittelyn.
24. IH:n toista puitesopimusta koskevan hakemuksen osalta Euroopan oikeusasiamies totesi, että ECHO:n päätös vaatia tarkastuksen suorittamista oli kohtuullinen. Hän totesi erityisesti, että ECHO oli suorittanut vastaavanlaisen tarkastuksen yksitoista kertaa vuonna 2001 ja katsoi, ettei kantaja ollut näyttänyt toteen joutuneensa syrjinnän kohteeksi.
25. Kantaja kirjoitti 27.8.2002 komission jäsen Nielsonille kertoakseen tälle Euroopan oikeusasiamiehen päätöksestä. Kantaja totesi kirjeessään seuraavaa:
" ─ ─
Tämän vuoksi IH pyytää Teitä Nielson toteuttamaan seuraavat toimenpiteet:
─ ─
b. hallintoneuvosto katsoo, että IH voi perustellusti vaatia, että se palautetaan siihen asemaan, jossa se oli jättäessään hakemuksensa (maaliskuussa 1996) ja että sitä pyydetään tekemään joko uusi tai entinen [puitesopimus].
─ ─
"
26. ECHO:n johtaja Adinolfi vastasi tähän kirjeeseen 22.10.2002 päivätyllä kantajalle osoitetulla kirjeellä, joka kuului seuraavasti (jäljempänä riidanalainen päätös):
" Komission jäsen Nielson on saanut kirjeenne ja on pyytänyt minua vastaamaan puolestaan.
Komissio on vastaanottanut ja tutkinut oikeusasiamiehen IH:n kantelun, jonka viitenumero on 1702/2001/GG, johdosta 21.5.2002 antaman lausunnon.
Oikeusasiamiehen esittämät kriittiset huomautukset liittyvät tapahtumiin, jotka ovat ilmenneet aikaisemmin ja joiden osalta oikeusasiamies totesi, ettei niiden osalta voida suunnitella mitään ratkaisua. Kyseiset huomautukset koskevat lisäksi pääasiassa julkisuuskysymyksiä, joita nykyään käsittelee komissio laajan uudistusprosessin puitteissa, kuten varmasti tiedätte.
Kantelunne pääkohdan eli ECHO:n kanssa tehtävää [puitesopimusta] koskevan tuloksettoman hakemuksenne osalta komissio haluaa korostaa seuraavia seikkoja:
1) Esittämäänne hakemusta, jolla IH pyysi saada allekirjoittaa vuoden 1994 [puitesopimuksen] hakemuksensa jättöajankohtana maaliskuussa 1996 voimassa olleiden säännösten mukaisesti, ei voida enää ottaa tutkittavaksi, koska kyseinen väline ei ole enää voimassa eikä kyseiseen hakemukseen voida täten enää palata. Lisäksi tähän asiaan liittyy näin ollen kysymyksiä, joita ei voida enää ratkaista.
2) Hiljattain esille tulleet seikat huomioon ottaen oikeusasiamies totesi lausunnossaan, että IH:n nyt voimassa olevaa [puitesopimusta] koskevan hakemuksen hylkääminen oli perusteltu.
Siteeraan:
" Oikeusasiamies katsoo, että komissio vetoaa perustellusti siihen, että ECHO:n tehtävä on tutkia huolellisesti, täyttävätkö [puitesopimuksen] allekirjoittamista hakevat ehdokasjärjestöt hyväksyttäväksi tulemisen edellytykset. Tarkastuskäynti näyttää sopivalta keinolta tutkia, täyttyvätkö edellytykset. Oikeusasiamies katsoo, että komission väite, jonka mukaan ECHO voi vaatia kyseisten tarkastusten suorittamista, näyttää kohtuulliselta ─ ─
Muiden arviointiperusteiden puuttuessa sekä, kun otetaan huomioon komission toteamus, jonka mukaan ECHO on tehnyt vuonna 2001 yksitoista tämän tyyppistä tarkastusta, oikeusasiamies katsoi, että kantelun tekijän väite, jonka mukaan tätä olisi kohdeltu syrjivästi siksi, että käsiteltävänä olevassa asiassa ECHO vaati tarkastuksen suorittamista, ei ole näytetty toteen. Näin ollen ei näytä siltä, että komission toiminnassa olisi ilmennyt tähän väitteeseen liittyviä epäkohtia
" .
Kirjeestänne ei ilmene sellaisia uusia seikkoja, jotka olisivat omiaan vahvistamaan sen, että hyväksytte tarkastuksen, mikä on ainoa seikka, jonka perusteella komissio voisi arvioida uudelleen päätöstään hylätä IH:n ECHO:n kanssa tehtävää [puitesopimusta] koskeva hakemus.
On selvää, että IH:ta pyydetään edelleenkin tekemään uusi, tiedossanne olevien edellytysten mukainen hakemus [puitesopimuksesta]. Tältä osin muistutan vielä, että edellä mainitun tarkastuksen hyväksyminen on väistämätön ennakkoedellytys hyväksytyksi tulemiselle.
Niiden kurinpitotoimenpiteiden osalta, joita pyysitte komissiota soveltamaan IH:n hakemuksen käsittelystä vastanneisiin virkamiehiin sekä komission asianajajallenne osoitetusta 19.9.2002 päivätystä kirjeestä, jonka viite on nro (2002) D32992, ilmenevän kannan mukaisesti vahvistan teille, että niin komissio kuin oikeusasiamieskään eivät löytäneet riittäviä perusteita ECHO:n virkamiehiä koskevan tutkimuksen aloittamiselle.
─ ─
"
Asian käsittelyn vaiheet ja asianosaisten vaatimukset
27. Kantaja nosti käsiteltävänä olevan kanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 13.12.2002 jättämällään hakemuksella.
28. Komissio jätti 27.2.2003 tuomioistuimeen vastineensa, jossa se riitautti erityisesti käsiteltävänä olevan kanteen tutkittavaksi ottamisen.
29. Oikeudenkäynnin järjestämistä koskevien toimenpiteiden yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pyysi 21.3.2003 kantajaa esittämään huomautuksensa vastineessa mainittujen tutkimatta jättämisen perusteiden osalta. Kantaja vastasi tähän pyyntöön tuomioistuimeen 29.4.2003 jättämällään kirjeellä.
30. Kantaja nosti 15.12.2001 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen jättämällään kannekirjelmällä kanteen, jolla se vaati kantajan joulukuussa 1996 ja syyskuussa 1997 jättämien kahta hanketta koskevien yhteisrahoitushakemusten hylkäämisestä tehdyn komission, kantajalle 16.10.2001 päivätyllä kirjeellä tiedoksiannetun päätöksen kumoamista. Kanne on rekisteröity numerolla T-321/01. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi asiassa tuomion 18.9.2003 (Internationaler Hilfsfonds v. komissio, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
31. Kantaja vaati, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
─ ottaa kanteen tutkittavaksi
─ kumoaa riidanalaisen päätöksen
─ velvoittaa komission palauttamaan kantajan siihen asemaan, jossa tämä oli kumppanuudesta tehtävää puitesopimusta koskevan hakemuksensa aikana vuonna 1996 tai että komissio velvoitetaan pyytämään kantajaa allekirjoittamaan toisen puitesopimuksen
─ velvoittaa komission korvaamaan kantajalle kulut, jotka tälle aiheutuivat kantelusta, jonka tämä teki Euroopan oikeusasiamiehelle
─ velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
32. Komissio vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
─ jättää kanteen tutkimatta
─ toissijaisesti hylkää kanteen selvästi perusteettomana
─ velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Tutkittavaksi ottaminen
33. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 113 artiklan mukaan kun se tekee ratkaisun työjärjestyksen 114 artiklan 3 ja 4 kohdan tarkoittamassa tilanteessa, se voi milloin tahansa omasta aloitteestaan tutkia, onko asia jätettävä tutkimatta ehdottoman prosessinedellytyksen puuttumisen vuoksi; vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan muun muassa EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan neljännessä kohdassa määrätyt kanteen tutkittavaksi ottamisen edellytykset ovat tällaisia prosessinedellytyksiä (asia T-12/96, Area Cova ym. v. neuvosto, määräys 8.7.1999, Kok. 1999, s. II-2301, 21 kohta ja asia T-125/01, Martí Peix v. komissio, tuomio 13.3.2003, 40 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa).
34. Käsiteltävänä olevassa asiassa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo saaneensa riittävästi tietoa asian yhteydessä esitetystä asiakirja-aineistosta ja päättää näin ratkaista asian ilman suullisen käsittelyn aloittamista.
35. Ensiksi on syytä tutkia ensimmäistä vaatimusperustetta ja toiseksi tarkastella yhdessä vaatimusten toista ja kolmatta kohtaa.
Riidanalaisen tuomion kumoamista koskeva ensimmäinen vaatimusperuste
36. Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kanne päätöksestä, jossa pelkästään vahvistetaan aikaisempi päätös, jota ei ole riitautettu määräajassa, on jätettävä tutkimatta. Päätöksellä pelkästään vahvistetaan aiempi päätös, jos siinä ei ole mitään uutta verrattuna aiempaan toimeen ja jos sitä ei ole edeltänyt tämän aiemman adressaatin tilanteen uudelleen arviointi (asia 23/80, Grasselli v. komissio, tuomio 10.12.1980, Kok. 1980, s. 3709, 18 kohta; asia T-84/97, BEUC v. komissio, määräys 4.5.1998, Kok. 1998, s. II-795, 52 kohta ja asia T-365/00, AICS v. parlamentti, tuomio 11.6.2002, Kok. 2002, s. II-2719, 30 kohta).
37. Käsiteltävänä olevassa asiassa kantajan kieltäydyttyä toistuvasti suostumasta tarkastukseen, komissio päätti 19.7.2001 päivätyllä kirjeellä hylätä kantajan toista puitesopimusta koskevan hakemuksen ja lopettaa sen käsittelyn. Komissio vahvisti tämän päätöksen 27.8.2001 päivätyssä kirjeessään.
38. Valituksenalaisessa 22.10.2002 tehdyssä päätöksessä komissio vahvisti uudelleen päätöksensä hylätä kantajan toisen puitesopimuksen allekirjoittamista koskeva hakemus.
39. Tässä päätöksessä ei ole mitään uusia seikkoja 19.7.2001 tehtyyn päätökseen nähden.
40. Euroopan oikeusasiamiehen kantajan sille jättämän kannekirjelmän johdosta tekemää päätöstä ei voida pitää tällaisena uutena seikkana. Euroopan oikeusasiamies nimittäin vahvistaa päätöksessään, että komissiolla oli oikeus pyytää kantajaa koskevan tarkastuksen suorittamista.
41. Sitä, että riidanalaisessa päätöksessään komissio kieltäytyy soveltamasta kurinpitotoimenpiteitä ECHO:n henkilöstön jäseniin, ei myöskään voi pitää uutena seikkana toisin kuin kantaja väittää 29.4.2003 päivätyissä huomautuksissaan.
42. Kyseinen hylkäävä päätös on nimittäin selvästi erillinen kantajan puitesopimuksen allekirjoittamista koskevan hakemuksen hylkäävästä päätöksestä. Päinvastaisen ratkaisun hyväksyminen tarkoittaisi sen hyväksymistä, että jokin yritys voisi jatkaa kyseistä päätöstä koskevan kanteen määräaikaa pelkästään esittämällä hakemuksen kurinpitomenettelyjen aloittamisesta päätöksestä vastaavan toimielimen henkilöstön jäseniä kohtaan.
43. Kurinpitomenettelyjen aloittamista koskeva päätös on joka tapauksessa pelkästään komission sisäinen toimi, johon kantaja ei voi vedota kumoamiskanteen yhteydessä. On syytä todeta, että kantaja on ilmeisesti ottanut tämän seikan huomioon komissiolle lähettämässään 27.8.2002 päivätyssä kirjeessä.
44. Myöskään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimelle toimitetuista asiakirja-aineistosta tai riidanalaisesta päätöksestä ei käy ilmi, että kantajan tilannetta on arvioitu uudelleen ennen päätöksen tekemistä. Se, että ECHO on vastannut kantajalle, ei tarkoita, että kantajan toista puitesopimusta koskeva hakemus olisi tutkittu uudelleen (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat T-83/99, T-84/99 ja T-85/99, Ripa di Meana ym. v. parlamentti, tuomio 26.10.2000, Kok. 2000, s. II-3493, 34 kohta).
45. Riidanalaisella päätöksellä vahvistetaan siis pelkästään 19.7.2001 tehty päätös. Osapuolten kesken on selvää, että tätä viimeistä päätöstä, josta kantaja on saanut tiedon viimeistään 25.7.2001 (ks. edellä 19 kohta) ei ole riitautettu EY:n perustamissopimuksen 230 artiklan viidennessä kohdassa määrätyssä kahden kuukauden määräajassa.
46. On korostettava, että sekä 19.7.2001 päivätty kirje että riidanalainen päätös koskevat samaa kantajan hakemusta allekirjoittaa toinen puitesopimus. Sitä vastoin päätös, jonka kumoamista vaadittiin asiassa, jossa annettiin edellä mainittu tuomio Internationaler Hilfsfonds vastaan komissio, koski ensimmäisen kerran kyseessä olevien yhteisrahoitushakemusten hylkäämistä. Käsiteltävänä olevan asian tosiseikat eivät siis ole samat kuin ne seikat, joita ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin tarkasteli komission esille nostaman oikeudenkäyntiväitteen yhteydessä asiassa, jossa annettiin edellä mainitussa asiassa Internationaler Hilfsfonds vastaan komissio annettu tuomio (ks. tuomion 28─34 kohta).
47. Ensimmäinen vaatimusperuste on siis jätettävä tutkimatta.
Toinen vaatimusperuste, jossa vaaditaan, että komissio velvoitetaan palauttamaan kantaja siihen asemaan, jossa tämä oli kumppanuudesta tehtävää puitesopimusta koskevan hakemuksensa aikana vuonna 1996 tai että komissio velvoitetaan pyytämään kantajaa allekirjoittamaan toinen puitesopimus, ja kolmas vaatimusperuste, jossa vaaditaan, että komissio velvoitetaan korvaamaan kantajalle kulut, jotka tälle aiheutuivat kantelusta, jonka tämä teki Euroopan oikeusasiamiehelle
48. On muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei voi osoittaa yhteisön toimielimille määräyksiä tai toimia niiden sijasta (asia C-5/93 P, DSM v. komissio, tuomio 8.7.1999, Kok. 1999, s. I-4695, 36 kohta ja asia T-145/98, ADT Projekt v. komissio, tuomio 24.2.2000, Kok. 2000, s. II-387, 83 kohta).
49. Yhteisöjen tuomioistuinten toimivalta niiden tutkiessa EY 230 artiklan nojalla nostettua kumoamiskannetta rajoittuu riidanalaisen toimen laillisuusvalvontaan. Jos toimen todetaan olevan lainvastainen, se kumotaan. Kyseessä olevan toimielimen tehtävänä on toteuttaa EY 233 artiklan nojalla kumoamistuomion täytäntöönpanotoimenpiteet (asia T-67/94, Ladbroke Racing v. komissio, tuomio 27.1.1998, Kok. 1998, s. II-1, 200 kohta ja em. asiassa ADT Projekt v. komissio annetun tuomion 84 kohta).
50. Toisessa ja kolmannessa vaatimusperusteessaan kantaja vaatii selvästi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta antamaan komissiolle määräyksiä. Edellä 48 ja 49 kohdassa mainitut periaatteet huomioon ottaen nämä vaatimusperusteet on jätettävä tutkimatta.
51. Kolmannen vaatimusperusteen osalta on lisättävä, että työjärjestyksen 91 artiklan b alakohdan mukaan korvattaviksi oikeudenkäyntikuluiksi katsotaan
" asianosaisille asian käsittelystä aiheutuneet välttämättömät kustannukset, erityisesti matka- ja oleskelukulut, sekä asiamiehen, avustajan tai asianajajan palkkio" . Kyseisestä määräyksestä seuraa, että korvattavia oikeudenkäyntikuluja ovat ainoastaan kustannukset jotka ovat aiheutuneet asian käsittelystä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ja jotka ovat olleet asian käsittelyn kannalta välttämättömiä (asia T-115/94 DEP, Opel Austria v. neuvosto, määräys 15.7.1998, Kok. 1998, s. II-2739, 26 kohta).
" Käsittelyllä"
edellä mainitussa määräyksessä tarkoitetaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsittelyä (T-38/95 DEP, Groupe Origny v. komissio, määräys 24.1.2002, Kok. 2002, s. II-217, 29 kohta). Kantaja ei siis voi missään tapauksessa saada käsiteltävänä olevan kumoamiskanteen yhteydessä komissiolta korvausta kuluista, jotka ovat aiheutuneet Euroopan oikeusasiamiehelle tehdystä kantelusta.
52. On myös huomattava, että kolmatta vaatimusperustetta ei voida tulkita korvausvaatimukseksi toisin kuin kantaja näyttää antavan ymmärtää joissakin 29.4.2003 päivättyjen huomautustensa kohdissa. Kannekirjelmässä ei nimittäin ole mitään viittausta tällaiseen vaatimukseen eikä sellaisiin oleellisiin oikeudellisiin seikkoihin, joihin ne perustuisivat.
53. Kaikesta edellä esitetystä seuraa, että kanne on jätettävä kokonaisuudessaan tutkimatta.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
54. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja komissio on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)
on määrännyt seuraavaa:
1) Kanne jätetään kokonaisuudessaan tutkimatta.
2) Kantaja velvoitetaan korvaamaan komission oikeudenkäyntikulut sekä vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan.