Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEHO
ADVOKÁTA
ANDREA
BIONDI
prednesené
11. decembra
2025(1)
Vec C‑468/24
SR
proti
Netz Niederösterreich GmbH
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Landesgericht St.
Pölten (Krajinský
súd
St. Pölten,
Rakúsko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Energia – Dodávka
elektriny – Meradlá – Inteligentné
meracie
zariadenia – Právo
spotrebiteľa
na
odmietnutie – Bezpečnosť
údajov
prenášaných
inteligentnými
meracími
zariadeniami “
I.      Právny rámec
A.      Právo Únie
1.        Článok 20 písm. b) a c)
smernice
2019/944(2),
nazvaný
„Funkcie
inteligentných
meracích
systémov“,
stanovuje:
„Ak
je
výsledok
zavedenia
inteligentných
meracích
systémov
podľa
článku 19
ods. 2
kladný,
alebo
ak
sú
inteligentné
meracie
systémy
systematicky
zavádzané
po
4. júli
2019,
členské
štáty
zavedú
inteligentné
meracie
systémy v súlade s európskymi
normami,
prílohou II a týmito
požiadavkami:
…
b)      bezpečnosť
inteligentných
meracích
systémov a dátovej
komunikácie
sa
zabezpečí v súlade s príslušnými
pravidlami
Únie v oblasti
bezpečnosti,
pričom
sa
náležite
zohľadnia
najlepšie
dostupné
techniky
zabezpečenia
najvyššej
úrovne
ochrany
kybernetickej
bezpečnosti,
berúc
do
úvahy
náklady a zásady
proporcionality;
c)      súkromie
koncových
odberateľov a ochrana
ich
údajov
musia
byť v súlade s príslušnými
pravidlami
Únie v oblasti
ochrany
údajov a súkromia;
…“
2.        Článok 21
ods. 1 písm. a)
smernice
2019/944 s názvom
„Nárok
na
inteligentné
meracie
zariadenie“
stanovuje:
„1.      Ak
je
výsledok
zavedenia
inteligentných
meracích
systémov
podľa
článku 19
ods. 2
negatívny a ak
nie
sú
inteligentné
meracie
systémy
systematicky
zavedené,
členské
štáty
zabezpečia,
aby
mal
každý
koncový
odberateľ
za
úhradu
súvisiacich
nákladov a za
spravodlivých,
primeraných a nákladovo
efektívnych
podmienok,
na
požiadanie
nárok
na
montáž
inteligentného
meracieho
zariadenia,
alebo
prípadne
na
modernizáciu
inteligentného
meracieho
zariadenia,
ktoré:
a)      je
podľa
technických
možností
vybavené
funkciami
uvedenými v článku 20
alebo
minimálnym
súborom
funkcií,
ktoré
stanoví a uverejní
členský
štát
na
vnútroštátnej
úrovni, a v súlade s prílohou II;
…“
3.        Článok 22
ods. 1
uvedenej
smernice,
nazvaný
„Bežné
meracie
zariadenia“,
stanovuje:
„1.      Ak
koncoví
odberatelia
nemajú
inteligentné
meracie
zariadenia,
členské
štáty
zabezpečia,
aby
koncovým
odberateľom
boli
poskytnuté
individuálne
bežné
meracie
zariadenia,
ktoré
presne
merajú
ich
skutočnú
spotrebu.“
4.        Článok 23
ods. 3
uvedenej
smernice,
nazvaný
„Spravovanie
údajov“,
stanovuje:
„3.      Pravidlá
týkajúce
sa
prístupu k údajom a ich
uchovávani[a]
na
účely
tejto
smernice
musia
byť v súlade s príslušným
právom
Únie.
Spracúvanie
osobných
údajov v rámci
tejto
smernice
sa
vykonáva v súlade s nariadením
(EÚ)
2016/679.“
5.        Článok 5
ods. 3
smernice
2002/58/ES(3) s názvom
„Dôvernosť
správy“
stanovuje:
„3.      Členské štáty zabezpečia, aby sa ukladanie informácií alebo získavanie prístupu k informáciám, ktoré už boli uložené, v koncovom zariadení účastníka alebo užívateľa povolilo len pod podmienkou, že dotknutý účastník alebo užívateľ dal na to vopred súhlas na základe jasných a komplexných informácií v súlade so smernicou 95/46/ES, okrem iného aj o účeloch spracovania. To nebráni nijakému technickému uloženiu ani prístupu výhradne na účely výkonu prenosu správy prostredníctvom elektronickej komunikačnej siete alebo ak je to nevyhnutne potrebné na to, aby poskytovateľ služieb informačnej spoločnosti, ktoré si účastník alebo užívateľ výslovne vyžiadal, mohol tieto služby poskytnúť.“
6.        Článok 5
ods. 1 písm. f)
nariadenia
2016/679(4),
nazvaný
„Zásady
spracúvania
osobných
údajov“,
stanovuje:
„1.      Osobné
údaje
musia
byť:
…
f)      spracúvané spôsobom, ktorý zaručuje primeranú bezpečnosť osobných údajov, vrátane ochrany pred neoprávneným alebo nezákonným spracúvaním a náhodnou stratou, zničením alebo poškodením, a to prostredníctvom primeraných technických alebo organizačných opatrení (‚integrita a dôvernosť‘).“
7.        Článok 13
ods. 1
nariadenia
2016/679 s názvom
„Informácie,
ktoré
sa
majú
poskytovať
pri
získavaní
osobných
údajov
od
dotknutej
osoby“
stanovuje:
„1.      V prípadoch, keď sa od dotknutej osoby získavajú osobné údaje, ktoré sa jej týkajú, poskytne prevádzkovateľ pri získavaní osobných údajov dotknutej osobe všetky tieto informácie:
a)      totožnosť a kontaktné údaje prevádzkovateľa a v príslušných prípadoch zástupcu prevádzkovateľa;
b)      kontaktné údaje prípadnej zodpovednej osoby;
c)      účely spracúvania, na ktoré sú osobné údaje určené, ako aj právny základ spracúvania;
…“
8.        Článok 32
ods. 2
uvedeného
nariadenia,
nazvaný
„Bezpečnosť
spracúvania“,
stanovuje:
„2.      Pri posudzovaní primeranej úrovne bezpečnosti sa prihliada predovšetkým na riziká, ktoré predstavuje spracúvanie, a to najmä v dôsledku náhodného alebo nezákonného zničenia, straty, zmeny, neoprávneného poskytnutia osobných údajov, ktoré sa prenášajú, uchovávajú alebo inak spracúvajú, alebo neoprávneného prístupu k takýmto údajom.“
B.      Rakúske právo
9.        Podľa § 83
ods. 3
Elektrizitätswirtschafts‑ und ‑organisationsgesetz (ElWOG)(5) (zákon o trhu s elektrickou
energiou a jeho
organizácii,
ďalej
len
„ElWOG“):
„3.      Displej
na
inteligentnom
meradle
sa
štandardne
nastaví
tak,
že
sa
môže
odčítať
len
aktuálny
stav
meradla.
Na
účely
preverenia
dodatočných
hodnôt
uložených v meradle,
ktoré
sú
relevantné
pre
fakturáciu,
sa
na
základe
žiadosti
zákazníka
sprístupní
displej
inteligentného
meradla v tom
zmysle,
že
sa
umožní
samotné
preverenie
týchto
hodnôt
na
základe
zobrazenia
inteligentného
meradla.
Toto
sprístupnenie
sa
uskutoční
bez
poplatku a bez
neprimeraných
dodatočných
nákladov
pre
končeného
spotrebiteľa.
…“
10.      Podľa § 84a
ods. 1
uvedeného
zákona:
„1.      Odpočet
vrátane
použitia
hodnôt
konečného
spotrebiteľa
meraných
každú
štvrťhodinu
prevádzkovateľom
sústavy
je
možné
len s výslovným
súhlasom
konečného
spotrebiteľa
alebo
na
účely
splnenia
povinností
vyplývajúcich
zo
zmluvy o dodávke,
ktorú
si
zvolil
odberateľ a vychádza z hodnôt
meraných
každú
štvrťhodinu.
Bez
ohľadu
na
to
smú
prevádzkovatelia
sústavy
tieto
údaje z inteligentného
meradla
odčítať v odôvodnených
lokálnych
jednotlivých
prípadoch
aj
bez
súhlasu
konečného
spotrebiteľa,
pokiaľ
je
to
nevyhnutné
na
účely
zachovania
bezpečnej a efektívnej
prevádzky
sústavy.
Súvisiace
údaje
sa
bezodkladne
vymažú,
ak
viac
neplnia
svoj
účel.
…
Konečný
spotrebiteľ
bude v prípade
odpočtu
hodnôt
meraných
každú
štvrťhodinu
bez
súhlasu
bezodkladne
informovaný.“
11.      Podľa § 1
Intelligente Messgeräte‑Einführungsverordnung(6) (nariadenie, ktorým sa zavádzajú inteligentné meradlá,
ďalej
len
„IME‑VO“):
„1.      Každý
prevádzkovateľ
sústavy:
(1)      …
(2)      má… v rámci
technických
možností
do
konca
roku
2024
vybaviť
aspoň
95 % meracích
bodov
napojených
do
jeho
sústavy
inteligentnými
meradlami
(§ 7
ods. 1
bod 31
ElWOG 2010)
podľa
ustanovení…
[IMA‑VO](7),
pričom
sa
zohľadní
prenos
prostredníctvom
rozvodov.
…
4.      Prevádzkovatelia
sústavy
bezodkladne
informujú
konečných
spotrebiteľov o inštalácii
inteligentného
meradla,
ako
aj o rámcových
podmienkach,
ktoré
sú s tým
spojené.
…
…
6.      Ak
konečný
spotrebiteľ
odmietne
meranie
pomocou
inteligentného
meradla,
prevádzkovateľ
sústavy
jeho
žiadosti
vyhovie.
Prevádzkovateľ
sústavy v takom
prípade
inteligentné
meradlá,
ktoré
sa
majú
inštalovať
alebo
už
sú
nainštalované,
nakonfiguruje
takým
spôsobom,
že
sa
neukladajú a neprenášajú
mesačné,
denné a štvrťhodinové
hodnoty a funkcia
vypnutia,
ako
aj
obmedzenia
výkonu
sa
deaktivuje,
pričom
na
meradle
musí
byť
pre
konečného
spotrebiteľa
viditeľná
jednotlivá
konfigurácia
funkcií.
Musí
byť
možný
odpočet a prenos
stavu
počítadla
nevyhnutného
na
účely
odpočtu
alebo
pre
obmedzenie
spotreby
a,
pokiaľ
meradlo
je z technického
hľadiska
na
to
spôsobilé,
najvyššie
štvrťhodinové
priemerné
zaťaženie
(výkon) v rámci
kalendárneho
roka.
Takto
konfigurované
digitálne
meradlá
sa
pripočítajú k cieľom
stanoveným v odseku
1,
pokiaľ
spĺňajú
požiadavky
[IMA
VO],
pri
zodpovedajúcom
aktivovaní,
respektíve
programovaní,
ktoré
sa
bezodkladne
vykoná
na
želanie
konečného
spotrebiteľa.
…“
II.    Konanie vo veci samej a prejudiciálne otázky
12.      Spoločnosť
Netz Niederösterreich GmbH,
odporkyňa v odvolacom
konaní,
je
prevádzkovateľkou elektrizačnej
sústavy v Rakúsku.
SR, t. j. odvolateľka,
nakupuje
elektrinu
prostredníctvom
sústavy
odporkyne
od
tretieho
podniku.
13.      Odvolateľka
mala k dispozícii
analógový
elektromer,
ktorého
kalibrácia
však
uplynula v decembri
2023. Z návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
vyplýva,
že
tento
elektromer
treba
nahradiť
inteligentným
meracím
systémom,
ktorý
spĺňa
zákonné
požiadavky
(ďalej
aj
„inteligentné
meracie
zariadenie“).
14.      Keďže
odvolateľka
odmietla
demontáž
predchádzajúceho
analógového
elektromera,
odporkyňa
podala
žalobu
na
Bezirksgericht Tulln (Okresný
súd
Tulln,
Rakúsko) s cieľom
demontovať
predchádzajúci
elektromer.
Odvolateľka
podala
proti
rozsudku
uvedeného
súdu
prvej
inštancie
odvolanie
na
Landesgericht St.
Pölten (Krajinský
súd
St.
Pölten,
Rakúsko),
t. j. vnútroštátny
súd.
15.      Vnútroštátny
súd
rozhodol prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
šesť
prejudiciálnych
otázok:
„1.      Má
sa
článok 22
[smernice
2019/944] v spojení s prílohou II
smernice
2019/944
vykladať v tom
zmysle,
že
prevádzkovateľ
sústavy
má
[zohľadniť]
žiadosť
konečného
spotrebiteľa,
že
nechce
mať
inteligentné
meradlo a v tomto
prípade
je
povinný
konečnému
spotrebiteľovi
namiesto
inteligentného
meracieho
systému
poskytnúť
bežné
meracie
zariadenie?
2.      Má
sa
článok 2
ods. 1
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2014/32 z 26. februára
2014 o harmonizácii
právnych
predpisov
členských
štátov
týkajúcich
sa
sprístupnenia
meradiel
na
trhu
(smernica
2014/32/EÚ)(8),
ktorý
bližšie
definuje
‚meradlo‘ v zmysle
osobitných
príloh
pre
meradlá
III
až
XII
[elektromery
na
meranie
činnej
elektrickej
energie
(MI‑003)] v spojení s článkom 20 písm. b) a c) a článkom 23
ods. 3
[smernice
2019/944]
vykladať v tom
zmysle,
že
bráni
ustanoveniu
vnútroštátneho
práva
[§7
ods. 1
bod 31
ElWOG],
ktoré
neurčuje
konkrétne
požiadavky
pre
bezpečnosť
údajov z meradiel?
3.      Má
sa
pri
výklade
článku 20 písm. b) a c),
článku 21
ods. 1 písm. a) a článku 23
ods. 3
[smernice
2019/944]
zohľadniť
aj
článok 6
ods. 1
smernice
85/374//EHS
(smernica o zodpovednosti
za
chybné
výrobky)(9),
zmenenej
smernicou
1999/34/ES(10)?
4.      Má
sa
článok 5
ods. 3
[smernice
2002/58] z 12. júla
2002
týkajúcej
sa
spracovávania
osobných
údajov a ochrany
súkromia v sektore
elektronických
komunikácií
(smernica o súkromí a elektronických
komunikáciách
2002/58/ES)
vykladať v tom
zmysle,
že
pojem
‚elektronická
komunikačná
sieť‘
sa
uplatní
aj
na
elektrizačnú
sústavu,
prostredníctvom
ktorej
sa
prenášajú
údaje
(údaje o spotrebe,
metadáta,
osobné
identifikačné
údaje)
podľa
účelu
článku 20 písm. b) a c),
článku 21
ods. 1 písm. a) a článku 23
ods. 3
[smernice
2019/944]?
5.      Má
sa
článok 5
ods. 1 písm. f),
článok 13,
článok 32
ods. 2
[nariadenia
2016/679] a článok 7,
článok 8
ods. 1 a 2
[Charty
základných
práv
Európskej
únie]
vykladať v tom
zmysle,
že
bránia
vnútroštátnemu
predpisu
[§ 1
ods. 6
IME‑VO],
podľa
ktorého
pre
konečného
spotrebiteľa
musia
byť
rozoznateľné
len
jednotlivé
konfigurácie
intervalu
odpočtu,
nie
však
to,
či
prevádzkovateľ
sústavy
identifikoval
‚odôvodnený
jednotlivý
prípad‘
(§ 84a
ods. 1
ElWOG) a údaje
konečného
spotrebiteľa
načítal
pred
určeným
intervalom?
6.      Má
sa s prihliadnutím
na
článok 52
ods. 3
Charty
základných
práv
Európskej
únie
(2000/C 364/01),
ods. 5
preambuly a vysvetlivky k článku 7
Charty
základných
práv
zohľadniť
judikatúra
Európskeho
súdu
pre
ľudské
práva k článku 8
Dohovoru o ochrane
ľudských
práva a základných
slobôd
pri
výklade
článku 20 písm. b) a c),
článku 21
ods. 1 písm. a) a článku 23
ods. 3
[smernice
2019/944]?“
16.      Na
žiadosť
Súdneho
dvora
sa
tieto
návrhy
týkajú
štvrtej a piatej
prejudiciálnej
otázky.
17.      Účastníci
konania
vo
veci
samej,
rakúska a fínska
vláda a Komisia
predložili
písomné
pripomienky a boli
vypočutí
na
pojednávaní
24. septembra
2025.
III. Analýza
Úvodné
poznámky
O energetickej účinnosti a ochrane údajov
18.      Prejednávaná
vec
je
súčasťou
špecifického
regulačného a technologického
rámca, v ktorom
sa
digitalizácia
energetického
sektora
považuje
za
nevyhnutný
prvok
na
dosiahnutie
cieľov
energetickej
efektívnosti a environmentálnej
udržateľnosti
stanovených
právom
Únie.
19.      Smernica
2019/944 o vnútornom
trhu s elektrinou
konkrétne
nabáda
členské
štáty,
aby
zaviedli
inteligentné
meracie
systémy(11) (ďalej
aj
„inteligentné
meracie
zariadenie“),
ktoré
spotrebiteľom
umožnia
prístup k informáciám o ich
spotrebe
energie v reálnom
čase
alebo
takmer v reálnom
čase,
ako
aj
aktívnu
účasť
na
energetickej
transformácii.(12)
20.      Zámerom
normotvorcu
Únie
bolo
tiež
dosiahnuť,
aby
spotrebitelia
niesli
väčšiu
zodpovednosť
za
svoju
spotrebu
energie, a to s cieľom
zvýšiť
ich
podiel
na
trhu, a zároveň
im
zaručiť
slobodný
výber
dodávateľov.(13) Na
zaangažovanie
spotrebiteľov
sú
potrebné
technológie,
ako
sú
napríklad
inteligentné
meracie
systémy.
Tieto
systémy
prevádzkovateľom
okrem
iného
umožňujú
získať
lepší
prehľad o ich
sieťach a znížiť
náklady
na
ich
prevádzku a údržbu.(14) V tejto
súvislosti
smernica
2019/944
stanovuje
práva a povinnosti
aj
pre
prevádzkovateľov
distribučných
sústav.(15)
21.      Inteligentný
merací
systém
zahŕňa
zber
rôznych
typov
údajov,
od
údajov o spotrebe
až
po
osobné
údaje. Z tohto
dôvodu
normotvorca
Únie
zdôraznil
význam
toho,
aby
sa
osobné
údaje
spracúvali v súlade s GDPR.(16)
22.      V tejto
súvislosti
poskytuje
prejednávaná
vec
príležitosť
preskúmať,
ako
členské
štáty
spravujú
vzťah
medzi
energetickou
účinnosťou a ochranou
údajov.
O prípustnosti
23.      Odporkyňa a rakúska
vláda
spochybňujú
prípustnosť
štvrtej a piatej
prejudiciálnej
otázky.
Poukazujú
na
to,
že
tieto
prejudiciálne
otázky
majú
hypotetický
charakter,
pretože
sa
týkajú
predpokladu,
že
inteligentné
meracie
zariadenie
je
nainštalované,
zatiaľ
čo v konaní
vo
veci
samej
ide o demontáž
predchádzajúceho
analógového
meracieho
zariadenia.
24.      V tomto
ohľade
treba
pripomenúť,
že z ustálenej
judikatúry
vyplýva,
že
„pri
otázkach
týkajúcich
sa
výkladu
práva
Únie
položených
vnútroštátnym
súdom v právnom a skutkovom
rámci,
ktorý
tento
súd
vymedzí
na
vlastnú
zodpovednosť a ktorých
správnosť
Súdnemu
dvoru
neprináleží
overovať,
platí
prezumpcia
relevantnosti“(17).
Takúto
domnienku
možno
vyvrátiť
len
za
výnimočných
okolností,
ak
je
zrejmé,
že
položená
otázka
nemá
nijakú
súvislosť s realitou
alebo
predmetom
sporu
vo
veci
samej,
alebo
že
Súdny
dvor
nedisponuje
skutkovými
alebo
právnymi
informáciami
potrebnými
na
poskytnutie
užitočnej
odpovede.(18)
25.      Okrem
toho
duch
spolupráce,
ktorý
je
základom
mechanizmu
prejudiciálneho
konania,
predpokladá,
že
prináleží
vnútroštátnemu
súdu,
aby
so
zreteľom
na
osobitosti
prípadu
posúdil
tak
nevyhnutnosť
podania
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ako
aj
dôležitosť
otázok,
ktoré
kladie.
Pokiaľ
sa
predložené
otázky
týkajú
výkladu
práva
Únie,
Súdny
dvor
je v zásade
povinný
rozhodnúť.(19)
26.      Zo
spisu v prejednávanej
veci
vyplýva,
že
zámerom
vnútroštátneho
súdu
je
objasniť
pôsobnosť
určitých
ustanovení
práva
Únie s cieľom
poskytnúť
výklad
vnútroštátneho
práva v súlade s právom
Únie.
Vnútroštátny
súd
odôvodnil
relevantnosť
otázok
vo
vzťahu k predmetu
sporu,
pričom
vysvetlil,
že
odpoveď
na
tieto
otázky
môže
mať
vplyv
na
výsledok
konania
vo
veci
samej.
27.      Z uvedeného
vyplýva,
že
položené
otázky
nemožno
považovať
za
čisto
hypotetické.
A.      O štvrtej prejudiciálnej otázke
28.      Štvrtou
prejudiciálnou
otázkou
žiada
vnútroštátny
súd v podstate o rozhodnutie,
či
možno
požiadavky
na
ukladanie
informácií
alebo
získavanie
prístupu k informáciám
uloženým v koncovom
zariadení k elektrickej
komunikačnej
sieti
podľa
článku 5
ods. 3
smernice
2002/58
uplatniť
na
elektrizačnú
sústavu,
prostredníctvom
ktorej
možno
prenášať
osobné
údaje
na
účely
článku 20 písm. b) a c),
článku 21
ods. 1 písm. a) a článku 23
ods. 3
smernice
2019/944.
29.      Predovšetkým
sa
domnievam,
že
článok 21
ods. 1
smernice
2019/944
nie
je v prejednávanej
veci
relevantný,
keďže
upravuje
situáciu, v ktorej
sa
zavedenie
inteligentných
meracích
systémov v konkrétnom
členskom
štáte
posúdilo
negatívne.
Zo
spisu
vyplýva,
že v Rakúsku
sa
zavedenie
týchto
systémov
na
základe
analýzy
nákladov a prínosov(20) posúdilo
kladne,
pričom
uvedená
analýza
sa
následne
stala
základom
pre
prijatie
IME‑VO.
30.      Vzhľadom
na
uvedené
je
na
účely
zodpovedania
tejto
prejudiciálnej
otázky v podstate
potrebné
preskúmať,
či
pojem
„elektrizačná
sústava“
môže
byť
súčasťou
pojmu
„elektronická
komunikačná
sieť“(21).
31.      V tejto
súvislosti
treba
uviesť,
že
požiadavky
podľa
článku 5
ods. 3
smernice
2002/58
sa
týkajú
výlučne
informácií
uložených
v koncovom
zariadení
účastníka
alebo
užívateľa.(22)
32.      Rovnako
treba
poznamenať,
že v článku 1
bode 1 písm. a)
smernice
2008/63(23) o koncových
telekomunikačných
zariadeniach
sa
koncové
zariadenie
vymedzuje
ako
zariadenie
priamo
alebo
nepriamo
pripojené k rozhraniu
verejnej
telekomunikačnej
siete
na
vysielanie,
spracovanie
alebo
prijatie
informácií.(24)
33.      Je
pravda,
že
vo
vykonávacom
nariadení
2023/1162 o požiadavkách
interoperability(25) sa
uvádza
že
„ak
sa…
inteligentné
meradlá
považujú
za
koncové
zariadenia,
uplatňuje
sa
aj
[smernica
2002/58]_…
vrátane
článku 5
ods. 3“(26). V tomto
nariadení
sa
však
ďalej
neuvádza,
či
sa
prirovnanie
inteligentných
meracích
zariadení
ku koncovým
zariadeniam
má
alebo
nemá
považovať
za
relevantné v prípade
verejnej
elektrizačnej
sústavy.
Výklad,
podľa
ktorého
sú
inteligentné
meradlá
koncovými
zariadeniami
bez
ohľadu
na
to,
či
má
elektrizačná
sústava
verejnú
povahu
alebo
nie,
by
podľa
môjho
názoru
mohol
byť v rozpore s ostatnými
vyššie
uvedenými
ustanoveniami
práva
Únie.
34.      Z uvedených
úvah
možno
vyvodiť,
že
na
to,
aby
sa
článok 5
ods. 3
smernice
2002/58
vzťahoval
na
prejednávanú
vec,
treba v podstate
splniť
dve
podmienky:
(a)
inteligentné
meracie
zariadenie
musí
byť
vo
vlastníctve
spotrebiteľa, a (b)
musí
byť
pripojené k verejnej
sieti(27), a to
za
predpokladu,
že
inteligentné
meracie
zariadenie
možno
považovať
za
koncové
zariadenie.
35.      Na
pojednávaní
sa
však
preukázalo,
že
elektrizačná
sústava v Rakúsku
nie
je
verejná a inteligentné
meracie
zariadenie
nie
je
vo
vlastníctve
spotrebiteľa.
36.      Okrem
toho,
ako
bližšie
uviedla
rakúska
vláda,
hlavným
účelom
elektrizačnej
sústavy v prejednávanej
veci
je
dodávanie
elektriny a nie
prenos
signálov,
čo
je
naopak
prípad
elektronickej
komunikačnej
siete.(28)
37.      Z toho
vyplýva,
že v prejednávanej
veci
nemôžu
byť
splnené
dve
vyššie
uvedené
podmienky,
aby
bolo
možné
uplatniť
požiadavky
na
ukladanie
informácií
podľa
článku 5
ods. 3
smernice
2002/58. V každom
prípade
je
úlohou
vnútroštátneho
súdu,
aby
preskúmal,
či
sú
dané
podmienky v prejednávanej
veci
splnené.
38.      Z uvedených
dôvodov
sa
článok 5
ods. 3
smernice
2002/58, s výhradou
preskúmania
vnútroštátnym
súdom,
nevzťahuje
na
prípad, v ktorom
meracie
zariadenie
nie
je
vo
vlastníctve
spotrebiteľa a je
pripojené k súkromnej
sieti.
B.      O piatej prejudiciálnej otázke
39.      Piatou
prejudiciálnou
otázkou
žiada
vnútroštátny
súd o rozhodnutie,
či
článok 5
ods. 1 písm. f),
článok 13 a článok 32
ods. 2
GDPR,
ako
aj
články 7 a 8
ods. 1 a 2
Charty
bránia
ustanoveniu
rakúskeho
práva
(konkrétne § 1
ods. 6
IME‑VO a § 84a
ods. 1
ElWOG),
podľa
ktorého
pre
spotrebiteľa
musia
byť
rozoznateľné
len
jednotlivé
konfigurácie
intervalu
odpočtu,
nie
však
to,
či
prevádzkovateľ
sústavy
identifikoval
„odôvodnený
jednotlivý
prípad“ a údaje
spotrebiteľa
načítal
pred
určeným
intervalom.
40.      Na
úvod
je
potrebné
poznamenať,
že
odporkyňa,
ako
aj
rakúska
vláda
na
pojednávaní
zdôraznili,
že § 84a
ods. 1
ElWOG týkajúci
sa
prístupu
prevádzkovateľov k údajom v inteligentných
meracích
zariadeniach v odôvodnených
jednotlivých
prípadoch
sa
neuplatňuje,
ak
je
meracie
zariadenie
nastavené
na
možnosť
„opt‑out“.(29) Ide o dôsledok
skutočnosti,
že
hodnoty
spotreby
energie
sa
nezaznamenávajú,
čo
znemožňuje
odčítať
hodnoty v prípade
uvedenom v § 84a
ElWOG.
41.      V nadväznosti
na
uvedené
pristúpim k analýze
piatej
prejudiciálnej
otázky a preskúmam,
či
ustanovenia
GDPR
bránia § 84a
ods. 1
ElWOG.
42.      Predovšetkým
treba
poznamenať,
že
ako
sa
uvádza v odôvodnení
91
smernice
2019/944,
„táto
smernica
rešpektuje
základné
práva a dodržuje
zásady
uznané
najmä
chartou“.
Ďalej
sa
uvádza,
že
„je
nevyhnutné,
aby
každé
spracúvanie
osobných
údajov
podľa
tejto
smernice
bolo v súlade s [GDPR]…“(30).
43.      Podľa
článku 23
smernice
2019/944,
ktorý
má
názov
„Spravovanie
údajov“,
členské
štáty
sú
povinné
určiť
pravidlá prístupu oprávnených osôb k údajom koncového odberateľa a zabezpečiť
spravovanie
údajov s cieľom
zaistiť
efektívny a bezpečný
prístup k údajom a ich
výmenu,
ako
aj
ochranu
údajov a bezpečnosť
údajov.
44.      Pokiaľ
ide o článok 5
ods. 1 písm. f),
článok 13 a článok 32
ods. 2
GDPR, o ktorých
výklad
žiada
vnútroštátny
súd v piatej
prejudiciálnej
otázke,
nie
som
úplne
presvedčený o tom,
že
článok 5
ods. 1 písm. f) a článok 32
ods. 2
sú v prejednávanej
veci
relevantné.
45.      Článok 5
ods. 1 písm. f)
GDPR
totiž
zakotvuje
zásady
integrity a dôvernosti, v súlade s ktorými
je
prevádzkovateľ
povinný
prijať
opatrenia
na
zaistenie
úrovne
bezpečnosti
primeranej
riziku.(31) Článok 32
GDPR
špecifikuje
povinnosti
prevádzkovateľa v súvislosti s bezpečnosťou
spracúvania
údajov.
Podľa
odseku
2
tohto
článku
sa
pri
posudzovaní
takejto
úrovne
bezpečnosti
prihliada
„na
riziká,
ktoré
predstavuje
spracúvanie, a to
najmä v dôsledku
náhodného
alebo
nezákonného
zničenia,
straty,
zmeny,
neoprávneného
poskytnutia
osobných
údajov…
alebo
neoprávneného
prístupu k takýmto
údajom“(32).
46.      Otázka
položená
vnútroštátnym
súdom v prejednávanej
veci
sa
týka
povinnosti
prevádzkovateľa
informovať
spotrebiteľa v prípade,
že
odčítava
údaje v „odôvodnenom
jednotlivom
prípade“. Z tohto
dôvodu
keďže
článok 5
ods. 1 písm. f) a článok 32
ods. 2
GDPR
nie
sú
podľa
môjho
názoru v prejednávanej
veci
relevantné, v rámci
mojej
analýzy
sa
zameriam
na
článok 13.
47.      V uvedenom
článku
sa
vymenúvajú
informácie,
ktoré
je
prevádzkovateľ
zodpovedný
za
spracúvanie
údajov
(v prejednávanej
veci
ide o prevádzkovateľa
sústavy)
povinný
poskytnúť
dotknutej
osobe
(spotrebiteľovi)
„pri
získavaní
osobných
údajov“.
Medzi
informácie,
ktoré
sa
majú
poskytnúť,
patria
aj
účely
spracúvania,
na
ktoré
sú
tieto
údaje
určené, a právny
základ
tohto
spracúvania.(33) Podľa
článku 13
ods. 4
GDPR
sa
však
uvedená
informačná
povinnosť
neuplatňuje,
ak
dotknutá
osoba
už
má
dané
informácie.
48.      Pokiaľ
ide o rakúsku
právnu
úpravu, § 84a
ods. 1
ElWOG výslovne
stanovuje
účel,
na
ktorý
môžu
mať
prevádzkovatelia
sústav v „odôvodnených
jednotlivých“
prípadoch
prostredníctvom
inteligentného
meracieho
zariadenia
prístup k týmto
údajom.
Účelom
je,
ak
je
to
nevyhnutné
na
zachovanie
bezpečnej a efektívnej
prevádzky
sústavy.
Okrem
toho
sa
stanovuje,
že
„súvisiace
údaje
sa
bezodkladne
vymažú,
ak
viac
nie
sú
potrebné
pre
splnenie
účelu.
…
Konečný
spotrebiteľ
sa v prípade
odpočtu
hodnôt
meraných
každú
štvrťhodinu
bez
súhlasu
bezodkladne
informuje“.
49.      Ako
poukázala
odporkyňa
vo
svojich
pripomienkach, § 84a
ods. 1
ElWOG bol
prebraný
do
všeobecných
podmienok
prístupu k distribučnej
sieti
spoločnosti
Netz Niederösterreich GmbH(34),
ktoré
možno
považovať
za
súčasť
zmluvy
uzavretej
so
spotrebiteľom
pri
inštalácii
inteligentného
meracieho
zariadenia
alebo
pred
touto
inštaláciou.
50.      Domnievam
sa,
že § 84a
ods. 1
ElWOG stanovuje
povinnosť
uvedenú v článku 23
smernice
2019/944
spravovať
údaje s cieľom
zabezpečiť
prístup k nim a ich
efektívnu a bezpečnú
výmenu.
51.      V § 84a
sa
totiž
výslovne
upravuje
účel
prístupu,
pričom
sa
stanovuje,
že
údaje
sa
vymažú,
ak
už
nie
sú
potrebné. V tomto
zmysle § 84a
zaručuje
bezpečnosť
prístupu k údajom a ich
výmeny.
Zároveň
zaručuje
ochranu
samotných
údajov,
keďže
vyžaduje,
aby
bol
spotrebiteľ v prípade
neudelenia
súhlasu
včas
informovaný.
52.      Z uvedeného
vyplýva,
že
rakúska
právna
úprava,
konkrétne § 84a
ods.1
ElWOG,
nie
je v rozpore s GDPR
za
predpokladu,
že
spotrebiteľ
je
informovaný o konkrétnom
účele
uvedenom v § 84a
ods. 1.
Na
základe
rovnakých
úvah
zastávam
názor,
že
rakúska
právna
úprava
nie
je v rozpore s článkom 7 a článkom 8
ods. 1 a 2
Charty.
53.      Ako
ďalej
vyplynulo
na
pojednávaní,
som
si
vedomý
toho,
že
spotrebiteľ
môže
mať
obavy o účinnú
ochranu
osobných
údajov,
najmä
ak
sa
prenášajú
prostredníctvom
zariadení,
ako
sú
elektromery. V tomto
ohľade
môže
byť
podľa
mňa
relevantné
poznamenať,
že
normotvorca
Únie
nedávno
posilnil
úroveň
ochrany
osobných
údajov
spotrebiteľov
prijatím
nariadenia
(EÚ)
2023/2854(35),
ktoré
napriek
tomu,
že
sa
uplatňuje
od
12. septembra
2025,
predstavuje
ďalšiu
záruku
pre
používateľov
„pripojených
produktov“(36),
pokiaľ
ide o včasný
prístup k údajom,
ktoré
tieto
nástroje
generujú.
54.      Na
záver
sa
domnievam,
že
článok 13
GDPR,
ako
aj
článok 7 a článok 8 ods. 1 a 2
Charty
nebránia
vnútroštátnej
právnej
úprave,
podľa
ktorej
musia
byť
pre
konečného
spotrebiteľa
rozoznateľné
len
jednotlivé
konfigurácie
intervalu
odpočtu,
nie
však
to,
či
prevádzkovateľ
sústavy
identifikoval
„odôvodnený
jednotlivý
prípad“
(§ 84a
ods. 1
ElWOG) a údaje
konečného
spotrebiteľa
načítal
pred
určeným
intervalom, a to
za
predpokladu,
že
spotrebiteľ
je
aj o tomto
konkrétnom
účele
vopred
informovaný.
IV.    Návrh
55.      Na
základe
všetkých
predchádzajúcich
úvah
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
otázky,
ktoré
mu
položil
Landesgericht St. Pölten (Krajinský
súd
St.
Pölten,
Rakúsko),
takto:
Článok 5 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/58/ES z 12. júla 2002, týkajúcej sa spracovávania osobných údajov a ochrany súkromia v sektore elektronických komunikácií, sa má vykladať v tom zmysle, že:
pojem „elektronická komunikačná sieť“ sa nevzťahuje na elektrizačnú sústavu, prostredníctvom ktorej sa prenášajú údaje (údaje o spotrebe, metadáta, osobné identifikačné údaje) na účely článku 20 písm. b) a c) a článku 23 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/944 z 5. júna 2019 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou a o zmene smernice 2012/27/EÚ, ak elektrizačná sústava nie je verejná a inteligentné meracie zariadenie nie je vo vlastníctve spotrebiteľa.
Článok 13 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/679 z 27. apríla 2016 o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov, ktorým sa zrušuje smernica 95/46/ES, vykladaný s ohľadom
na
články 7 a 8 ods. 1 a 2 Charty základných práv Európskej únie, sa má vykladať vtom
zmysle,
že:
nebráni vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej musia
byť
pre
konečného
spotrebiteľa
rozoznateľné
len
jednotlivé
konfigurácie
intervalu
odpočtu,
nie
však
to,
či
prevádzkovateľ
sústavy
identifikoval
„odôvodnený
jednotlivý
prípad“ a údaje
konečného
spotrebiteľa
načítal
pred
určeným
intervalom,
ak
bol
spotrebiteľ o tomto
konkrétnom
účele
vopred
informovaný.
1      Jazyk
prednesu:
taliančina.
2      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2019/944 z 5. júna
2019 o spoločných
pravidlách
pre
vnútorný
trh s elektrinou a o zmene
smernice
2012/27/EÚ
(prepracované
znenie)
(Ú. v. EÚ L 158,
2019,
s. 125).
3      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady
2002/58/ES z 12. júla
2002,
týkajúca
sa
spracovávania
osobných
údajov a ochrany
súkromia v sektore
elektronických
komunikácií
(smernica o súkromí a elektronických
komunikáciách)
(Ú. v. ES L 201,
2002,
s. 37),
zmenená
smernicou
Európskeho
parlamentu a Rady
2009/136/ES z 25. novembra
2009
(Ú. v. EÚ L 337,
2009,
s. 11).
4      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2016/679 z 27. apríla
2016 o ochrane
fyzických
osôb
pri
spracúvaní
osobných
údajov a o voľnom
pohybe
takýchto
údajov,
ktorým
sa
zrušuje
smernica
95/46/ES
(všeobecné
nariadenie o ochrane
údajov)
(Ú. v. EÚ L 119,
2016,
s. 1,
ďalej
len
„GDPR“).
5      Bundesgesetz,
mit dem die Organisation auf dem Gebiet der
Elektrizitätswirtschaft neu geregelt wird (Elektrizitätswirtschafts‑ und ‑organisationsgesetz 2010 – ElWOG 2010) [spolkový zákon o reorganizácii elektroenergetického priemyslu (zákon o elektroenergetike a organizácii elektroenergetiky z roku 2010)].
BGBl.
I
Nr.
110/2010.
6      Verordnung des
Bundesministers für Wirtschaft,
Familie und Jugend,
mit der
die Einführung intelligenter Messgeräte festgelegt wird (Intelligente Messgeräte‑Einführungsverordnung – IME‑VO)
[nariadenie
spolkového
ministra
hospodárstva,
rodiny a mládeže,
ktorým
sa
zavádzajú
inteligentné
meradlá
(nariadenie o zavedení
inteligentných
meradiel)].
BGBl.
II
Nr.
138/2012.
7      Verordnung der
E‑Control,
mit der
die Anforderungen an intelligente Messgeräte bestimmt werden (Intelligente Messgeräte‑AnforderungsVO 2011 – IMA‑VO
2011)
[nariadenie
úradu
E‑Control,
ktorým
sa
stanovujú
požiadavky
na
inteligentné
meradlá
(nariadenie o požiadavkách
na
inteligentné
meradlá)].
BGBl.
II
Nr.
339/2011.
8      Ú. v. EÚ L 96,
2014,
s. 149.
9      Smernica
Rady
85/374/EHS z 25. júla
1985 o aproximácii
zákonov,
iných
právnych
predpisov a správnych
opatrení
členských
štátov o zodpovednosti
za
chybné
výrobky
(Ú. v. EÚ L 210,
1985,
s. 29;
Mim.
vyd.
15/001, s. 257).
10      Smernica
Európskeho
parlamentu a Rady
1999/34/ES
zo
dňa
10. mája
1999,
ktorou
sa
dopĺňa
smernica
Rady
85/374/EHS o aproximácii
zákonov,
iných
právnych
predpisov a správnych
opatrení
členských
štátov
týkajúcich
sa
zodpovednosti
za
chybné
výrobky
(Ú. v. EÚ L 141,
1999, s. 20;
Mim.
vyd.
15/004, s. 147).
11      Článok 2
bod 23
smernice
2019/944
vymedzuje
„inteligentný
merací
systém“
ako
„elektronický
systém
schopný
merať
elektrinu
napájanú
do
siete
alebo
elektrinu
spotrebovanú
zo
siete,
ktorý
poskytuje
viac
informácií
než
bežné
meracie
zariadenie a ktorý
je
schopný
formou
elektronickej
komunikácie
vysielať a prijímať
údaje
na
účely
informovania,
monitorovania a regulácie“.
Inteligentný
merací
systém
sa
líši
od
„bežného
meracieho
zariadenia“,
keďže
podľa
vymedzenia
tohto
pojmu v článku 2
bode 22
uvedenej
smernice
ide o „analógové
alebo
elektronické
meracie
zariadenie
bez
schopnosti
vysielať a prijímať
údaje“.
12      Pozri
najmä
odôvodnenia
10,
49,
52 a 54
smernice
2019/944.
13      Pozri
odôvodnenia
11 a 12
smernice
2019/944.
14      Pozri
odôvodnenie
52
smernice
2019/944.
15      Pozri
odôvodnenie
45
smernice
2019/944.
16      Pozri
odôvodnenie
91
smernice
2019/944.
17      Pozri
rozsudok
zo
17. mája
2023,
BK a ŽP
(Čiastočné prerušenie konania vo veci samej)
(C‑176/22,
EU:C:2023:416,
bod 19 a citovaná
judikatúra).
18      Pozri
rozsudok z 22. decembra
2008,
Régie Networks (C‑333/07,
EU:C:2008:764,
bod 46).
19      Pozri
rozsudok z 25. júna
2024,
Ilva a i. (C‑626/22,
EU:C:2024:542,
bod 46 a citovaná
judikatúra).
20      PWC
Austria pre
regulačný
orgán
pre
elektrickú
energiu
E‑Control,
Studie zur Analyse der
Kosten Nutzen einer österreichweiten Einführung von
Smart Metering,
jún
2010,
dostupné
na
tejto
webovej
stránke:
https://www.e‑control.at/documents/1785851/1811528/pwc‑austria‑smart‑metering‑e‑control‑06‑2010.pdf/b68eb019‑b6bf‑444d‑b4fb‑95f3d05727ca?t=1413906565472b68eb019‑b6bf‑444d‑b4fb‑95f3d05727ca
21      Pojem
„elektronická
komunikačná
sieť“
sa
vymedzuje v článku 2
bode 1
smernice
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2018/1972 z 11. decembra
2018,
ktorou
sa
stanovuje
európsky
kódex
elektronických
komunikácií
(prepracované
znenie)
(Ú. v. EÚ L 321,
2018,
s. 36).
22      Kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát.
Okrem
iného,
ako
konštatoval
Súdny
dvor v rozsudku z 1. októbra
2019,
Planet49
(C‑673/17,
EU:C:2019:80),
ochrana
podľa
článku 5
ods. 3
sa
uplatňuje
na
akékoľvek
informácie
uložené v koncovom
zariadení
bez
ohľadu
na
to,
či
ide
alebo
nejde o osobné
údaje
(body 68
až
70).
23      Smernica
Komisie
2008/63/ES z 20. júna
2008 o hospodárskej
súťaži
na
trhoch s koncovými
telekomunikačnými
zariadeniami
(Ú. v. EÚ L 162,
2008,
s. 20).
24      Kurzívou
zvýraznil
generálny
advokát.
25      Vykonávacie
nariadenie
Komisie
(EÚ)
2023/1162
zo
6. júna
2023 o požiadavkách
interoperability a nediskriminačných a transparentných
postupoch
prístupu k údajom z merania a o spotrebe
(Ú. v. EÚ L 154,
2023,
s. 10).
26      Pozri
odôvodnenie
16
vykonávacieho
nariadenia
2023/1162.
27      Článok 2
bod 8
smernice
2018/1972
vymedzuje
pojem
„verejná
elektronická
komunikačná
sieť“
ako
„elektronická
komunikačná
sieť,
ktorá
sa
používa
úplne
alebo
prevažne
na
poskytovanie
verejne
dostupných
elektronických
komunikačných
služieb,
ktoré
podporujú
prenos
informácií
medzi
koncovými
bodmi
siete“.
28      Pozri
článok 2
bod 1
smernice
2018/1972.
29      Pre
úplnosť
výkladu
zo
spisu
vyplýva,
že
prenos
hodnôt spotreby
môže
prebiehať
prostredníctvom
jednej z troch
rôznych
konfigurácií:
„štandardnej“
konfigurácie,
konfigurácie
„opt‑in“
alebo
konfigurácie
„opt‑out“.
„Štandardná“
konfigurácia
spočíva v prenose
denných
hodnôt
spotreby.
Konfigurácia
„opt‑in“
zahŕňa
prenos
hodnôt
spotreby v 15‑minútových
intervaloch
spolu s dennými
hodnotami
spotreby.
Naopak,
konfigurácia
„opt‑out“
je v protiklade k ostatným
dvom
konfiguráciám,
pretože
meracie
zariadenie
nastavené
na
túto
konfiguráciu
ukladá a prenáša
len
ročnú
spotrebu.
Po
aktivácii
konfigurácie
„opt‑out“
meracie
zariadenie
prestane
merať
elektrinu
ako
inteligentné
meradlo a namiesto
toho
sa
správa
ako
digitálne
meradlo.
30      Pozri
tiež
článok 23
ods. 3
smernice
2019/944.
31      Pozri
rozsudok z 21. decembra
2023,
Krankenversicherung Nordrhein (C‑667/21,
EU:C:2023:1022,
bod 68).
32      Pozri
rozsudok z 25. januára
2024,
MediaMarktSaturn (C‑687/21,
EU:C:2024:72,
bod 37).
33      Pozri
tiež
rozsudok z 11. júla
2024,
Meta Platforms Ireland
(Žaloba v zastúpení)
(C‑757/22,
EU:C:2024:598,
bod 54).
34      Ako
uvádza
Netz Niederösterreich GmbH
vo
svojich
pripomienkach
predložených
Súdnemu
dvoru, v bode
XIV
všeobecných
podmienok
prístupu k distribučnej
sieti
spoločnosti
Netz Niederösterreich GmbH
[Allgemeine Bedingungen für den Zugang zum Verteilernetz der
Netz Niederösterreich GmbH]
sa
výslovne
stanovuje,
že
„na
účely
zabezpečenia
bezpečného a efektívneho
fungovania
sústavy
možno
hodnoty v odôvodnených
jednotlivých
prípadoch
zaznamenávať
každú
štvrťhodinu
aj
bez
súhlasu
odberateľa
sústavy,
pričom v takom
prípade
je o tom
odberateľ
bezodkladne
informovaný.
Okrem
toho
možno
hodnoty
zaznamenávať
každú
štvrťhodinu
na
príkaz
BMWFW
[Bundesministerium für Wissenschaft,
Forschung und Wirtschaft]
alebo
regulačného
orgánu
na
účely
uvedené v § 84a
ods. 1
ELWOG
2010,
za
predpokladu,
že
sa
bezprostredne
po
odčítaní
započítajú a následne
anonymizujú“.
Netz Niederösterreich GmbH
tiež
tvrdí,
že
zmluva
uzavretá
so
spotrebiteľom
je v súlade s uvedenými
všeobecnými
podmienkami,
ktoré
boli
schválené
regulačným
orgánom
pre
elektrickú
energiu
E‑Control 18. júna
2014.
35      Nariadenie
Európskeho
parlamentu a Rady
(EÚ)
2023/2854 z 13. decembra
2023 o harmonizovaných
pravidlách
týkajúcich
sa
spravodlivého
prístupu k údajom a ich
používania,
ktorým
sa
mení
nariadenie
(EÚ)
2017/2394 a smernica
(EÚ)
2020/1828
(akt o údajoch)
(Ú. v. EÚ L 2023/2854,
2023).
36      Pre
vymedzenie
pojmu
„pripojený
produkt“
pozri
článok 2
bod 5
nariadenia
2023/2854.