62010TJ0068_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci T‑68/10,
Sphere Time,
so sídlom vo Windhofe (Luxembursko), v zastúpení: C. Jäger, N. Gehlsen a M.‑C. Simon, advokáti,
žalobkyňa,
proti
Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT),
v zastúpení: D. Botis, splnomocnený zástupca,
žalovanému,
ďalší účastník konania pred odvolacím senátom ÚHVT:
Punch SAS,
so sídlom v Nice (Francúzsko),
ktorej predmetom je žaloba proti rozhodnutiu tretieho odvolacieho senátu ÚHVT z 2. decembra 2009 (vec R 1130/2008‑3), týkajúcemu sa konania o vyhlásenie neplatnosti medzi Punch SAS a Sphere Time,
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora),
v zložení: predsedníčka komory I. Pelikánová (spravodajkyňa), sudcovia K. Jürimäe a M. van der Woude,
tajomník: S. Spyropoulos, referentka,
so zreteľom na žalobu podanú do kancelárie Všeobecného súdu 15. februára 2010,
so zreteľom na vyjadrenie k žalobe podané do kancelárie Všeobecného súdu 1. júna 2010,
so zreteľom na písomnú otázku Všeobecného súdu položenú žalobkyni,
po pojednávaní z 18. januára 2011,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
Okolnosti predchádzajúce sporu
1. Žalobkyňa Sphere Time je majiteľka dizajnu Spoločenstva zapísaného pod číslom 325949‑0002 a prihláseného 14. apríla 2005 (ďalej len „sporný dizajn“). Sporný dizajn, ktorý je určený na použitie na hodinky, vyzerá takto:
>image>1
2. Dňa 26. marca 2007 Punch SAS ako druhý účastník konania pred odvolacím senátom Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) podal na ÚHVT návrh na výmaz sporného dizajnu, založený na článku 25 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (Ú. v. ES L 3, 2002, s. 1; Mim. vyd. 13/027, s. 142). V návrhu na výmaz druhý účastník konania pred odvolacím senátom tvrdil, že sporný dizajn nie je nový a nemá osobitý charakter v zmysle článku 4 nariadenia č. 6/2002 v spojení s článkami 5 a 6 toho istého nariadenia.
3. Na podporu svojho návrhu na výmaz druhý účastník konania pred odvolacím senátom uviedol viacero údajne skorších dizajnov.
4. Druhý účastník konania pred odvolacím senátom predložil katalóg zobrazujúci dva dizajny hodiniek vyrábaných spoločnosťou Fuzhou Eagle Electronic Co. Ltd (ďalej len „dizajny C a F“), ako aj certifikát uvedenej spoločnosti, podľa ktorého boli dizajny C a F uvedené na trh v Európe v roku 2001.
5. Druhý účastník konania pred odvolacím senátom ďalej predložil katalóg zobrazujúci dva dizajny hodiniek vyrábaných spoločnosťou Great Sun Technology Corp., ako aj certifikát uvedenej spoločnosti, podľa ktorého boli tieto dizajny uvedené na trh v Európe v roku 2004. K týmto dokumentom bola priložená expedičná faktúra a osvedčenie o pôvode, a to na dodávku 2 000 kusov jedného z dvoch dizajnov s vyobrazenou ochrannou známkou SYMBICORT; k expedovaniu výrobkov došlo v apríli 2004 pre zákazníka nachádzajúceho sa v Holandsku (tento dizajn sa ďalej označuje ako „dizajn SYMBICORT“). Dizajn SYMBICORT vyzeral takto:
>image>2
6. Rozhodnutím z 31. marca 2008 vyhlásilo výmazové oddelenie neplatnosť sporného dizajnu. Uviedlo, že sporný dizajn nemal osobitý charakter, keďže vytváral ten istý celkový dojem ako dizajny C a F. Toto rozhodnutie žalobkyňa napadla odvolaním 13. mája 2008.
7. Rozhodnutím z 2. decembra 2009 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) tretí odvolací senát ÚHVT odvolanie zamietol. Najprv dospel k záveru, že expedičná faktúra a osvedčenie o pôvode týkajúce sa dodania dizajnu SYMBICORT predstavujú dôkazy, ktoré z právneho hľadiska dostatočne preukázali, že tento dizajn bol sprístupnený verejnosti pred podaním prihlášky na sporný dizajn. Odvolací senát vychádzal z porovnania medzi sporným dizajnom a dizajnom SYMBICORT, tak ako ho vníma bežný spotrebiteľ, ktorý zvykne používať hodinky pripevnené na šnúrke, a usúdil v prvom rade, že sú veľmi podobné, ďalej, že rozdiely sú zanedbateľné, a napokon, že hoci pôvodca mal voľnosť tvorby dizajnu, najmä pokiaľ ide o ciferník hodiniek, nevyužil ju. Na záver odvolací senát dospel k záveru, že keďže sporný dizajn vytvára ten istý celkový dojem na informovaného užívateľa ako dizajn SYMBICORT, nemá osobitý charakter.
Návrhy účastníkov konania
8. Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
– zrušil napadnuté rozhodnutie,
– zaviazal ÚHVT, aby znášal trovy konania na Všeobecnom súde, a druhého účastníka konania pred odvolacím senátom, aby znášal trovy konania na odvolacom senáte ÚHVT.
9. ÚHVT navrhuje, aby Všeobecný súd:
– zamietol žalobu,
– zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
10. Žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody. Prvý dôvod je podľa znenia žaloby založený na porušení článkov 4 a 5 nariadenia č. 6/2002, pokiaľ ide o novosť sporného dizajnu. Druhý dôvod je založený na porušení článkov 4 a 6 nariadenia č. 6/2002, pokiaľ ide o posúdenie osobitého charakteru sporného dizajnu. Tretí dôvod sa zakladá na zneužití právomoci. Žalobkyňa okrem toho uvádza, že vzhľadom na obsah napadnutého rozhodnutia posúdenie dizajnov C a F nie je súčasťou predmetu sporu na Všeobecnom súde. V tejto súvislosti sa v napadnutom rozhodnutí odvolací senát nesprávne odchýlil od rozhodnutia výmazového oddelenia, keďže porovnal len sporný dizajn s dizajnom SYMBICORT a svoju voľbu neodôvodnil.
11. ÚHVT spochybňuje dôvodnosť troch žalobných dôvodov. Okrem toho uvádza, že predmet sporu na Všeobecnom súde zahŕňa podobnosť sporného dizajnu tak s dizajnmi C a F, ako aj s dizajnom SYMBICORT a odvolací senát len pridal ďalší dôvod k rozhodnutiu výmazového oddelenia.
12. Najprv je potrebné poznamenať, že odvolací senát svoje rozhodnutie oprávnene založil na porovnaní sporného dizajnu s dizajnom SYMBICORT.
13. Z článku 60 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 totiž vyplýva, že účinkom podania odvolania je, že odvolací senát je povolaný pristúpiť k novému úplnému preskúmaniu tak právneho, ako aj skutkového základu návrhu na výmaz (pozri analogicky rozsudok Súdneho dvora z 13. marca 2007, ÚHVT/Kaul, C‑29/05 P, Zb. s. I‑2213, bod 57). Toto konštatovanie implikuje, že odvolací senát môže vychádzať z ktoréhokoľvek zo skorších dizajnov uvedených subjektom, ktorý navrhuje výmaz, bez toho, aby bol viazaný obsahom rozhodnutia výmazového oddelenia, a bez toho, aby musel v tejto súvislosti uviesť špecifické dôvody.
14. V predmetnom prípade nie je sporné, že druhý účastník konania pred odvolacím senátom sa v priebehu konania na výmazovom oddelení odvolával na dizajn SYMBICORT.
15. Za týchto okolností v tomto štádiu nie je potrebné určiť, či je posúdenie dizajnov C a F súčasťou predmetu sporu na Všeobecnom súde. Na druhej strane je potrebné skúmať najprv prípadnú dôvodnosť odvolania v rozsahu, v akom sa týka posúdenia dizajnu SYMBICORT vykonaného v napadnutom rozhodnutí. Až keby Všeobecný súd konštatoval, že v tomto posúdení došlo k protiprávnosti, by posúdenie dizajnov C a F mohlo byť relevantné na účely riešenia sporu, ktorý prejednáva.
O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článkov 4 a 5 nariadenia č. 6/2002
Tvrdenia účastníkov konania
16. Žalobkyňa tvrdí, že pokiaľ ide o dátum sprístupnenia dizajnu SYMBICORT verejnosti, je potrebné zohľadniť ustanovenie článku 7 ods. 2 písm. b) nariadenia č. 6/2002. V dôsledku toho dátum, ktorý by sa mal v predmetnom prípade zohľadniť, nie je dátum podania prihlášky sporného dizajnu, teda 14. apríla 2005, ale 14. apríla 2004.
17. Expedičná faktúra sa týkala expedovania výrobkov zodpovedajúcich dizajnu SYMBICORT, ku ktorému došlo k nešpecifikovanému dátumu v apríli 2004. Tento dokument bol vystavený 3. apríla 2004 v Hongkongu (Čína) a vzhľadom na vzdialenosť medzi Hongkongom a Holandskom je veľmi pravdepodobné, že vstup výrobkov s dizajnom SYMBICORT na európsky trh, a teda aj sprístupnenie tohto dizajnu verejnosti, nastalo po 14. apríli 2004.
18. Žalobkyňa dodáva, že expedičnú faktúru poskytol druhému účastníkovi konania pred odvolacím senátom výrobca hodiniek zodpovedajúcich dizajnu SYMBICORT, ktorý mal záujem preukázať, že uvedený dizajn bol skorší. Takisto nie je isté, či bol originál uvedenej faktúry poskytnutý ÚHVT. Preto podľa žalobkyne tento dokument nemožno zohľadniť.
19. Za týchto okolností sa žalobkyňa domnieva, že skoršie sprístupnenie dizajnu SYMBICORT verejnosti nebolo preukázané. Vyvodzuje z toho, že sporný dizajn sa musí považovať za nový.
20. ÚHVT spochybňuje dôvodnosť tvrdení žalobkyne.
Posúdenie Všeobecným súdom
21. Podľa znenia žaloby je prvý dôvod založený na porušení článkov 4 a 5 nariadenia č. 6/2002 týkajúcich sa novosti dizajnu Spoločenstva. Ako uvádza ÚHVT, napadnuté rozhodnutie však nie je založené na neexistencii novosti sporného dizajnu.
22. Prvý dôvod sa totiž týka otázky skoršieho sprístupnenia dizajnu SYMBICORT verejnosti. V skutočnosti sa teda týka údajného porušenia článku 6 ods. 1 nariadenia č. 6/2002 v spojení s článkom 7 tohto nariadenia.
23. Tieto ustanovenia znejú:
„ Článok 6
Osobitý charakter
1. O dizajne platí, že má osobitý charakter, ak celkový dojem, ktorý vyvoláva u informovaného užívateľa, sa odlišuje od celkového dojmu vyvolaného u takéhoto užívateľa akýmkoľvek iným dizajnom, ktorý už bol sprístupnený verejnosti:
…
b) v prípade zapísaného dizajnu spoločenstva, pred dňom podania prihlášky na zápis dizajnu, pre ktorý sa žiada ochrana, alebo ak sa žiada o právo prednosti, pred dňom vzniku práva prednosti.
…
Článok 7
Sprístupnenie verejnosti
1. Na účely uplatnenia článkov 5 a 6, sa dizajn považuje, že bol sprístupnený verejnosti, ak sa zverejnil po zápise, alebo ak bol vystavený, použil sa v obchodovaní alebo inak sa zverejnil pred dňom uvedeným v článk[u]… 6 ods. 1 písm. b), s výnimkou, ak sa tieto prípady počas bežného obchodovania nemôžu stať známymi kruhom, ktoré sa špecializujú na príslušný sektor a pôsobia v rámci spoločenstva. …
2. Sprístupnenie verejnosti sa nezohľadňuje na účel uplatňovania článkov 5 a 6, ak dizajn, pre ktorý sa žiada ochrana podľa zapísaného dizajnu spoločenstva sprístupnil verejnosti:
a) pôvodca, jeho právny nástupca alebo tretia osoba ako výsledok informácií, ktoré poskytol pôvodca alebo jeho právny nástupca, alebo ako výsledok opatrení, ktoré prijal pôvodca alebo jeho právny nástupca;
b) počas 12 mesačného obdobia pred dňom podania prihlášky, alebo ak sa žiada právo prednosti, pred dňom vzniku práva prednosti.
…“
24. Pokiaľ ide po prvé o uplatniteľnosť článku 7 ods. 2 nariadenia č. 6/2002 v predmetnom prípade, je potrebné poznamenať, že cieľom tohto ustanovenia je poskytnúť pôvodcovi alebo jeho právnemu nástupcovi možnosť predstaviť dizajn na trhu počas obdobia dvanástich mesiacov predtým, ako sa pristúpi k formálnemu prihláseniu.
25. Počas tohto obdobia sa teda pôvodca alebo jeho právny nástupca môže ubezpečiť o obchodnom úspechu predmetného dizajnu predtým, ako mu vzniknú náklady týkajúce sa zápisu, bez toho, aby sa musel obávať, že by bolo možné úspešne sa odvolávať na sprístupnenie verejnosti, ku ktorému došlo pri tejto príležitosti, v rámci konania o vyhlásenie neplatnosti začatého po prípadnom zápise predmetného dizajnu.
26. Z vyššie uvedeného vyplýva, že na to, aby bol článok 7 ods. 2 nariadenia č. 6/2002 uplatniteľný v rámci konania o vyhlásenie neplatnosti, musí majiteľ dizajnu, ktorého sa návrh na výmaz týka, preukázať, že je buď pôvodcom dizajnu uvádzaného na odôvodnenie uvedeného návrhu, alebo právnym nástupcom tohto pôvodcu.
27. V predmetnom prípade teda žalobkyni prináleží, aby preukázala, že je pôvodcom dizajnu SYMBICORT alebo jeho právnym nástupcom.
28. Žalobkyňa však ani len netvrdí, že by to tak bolo.
29. V dôsledku toho sa článok 7 ods. 2 nariadenia č. 6/2002 na sprístupnenie uvedeného dizajnu verejnosti neuplatní.
30. Za týchto okolností je vzhľadom na to, že žalobkyňa si nenárokovala prednosť na sporný dizajn, po druhé potrebné preskúmať, či z dôkazov predložených na ÚHVT vyplýva, že dizajn SYMBICORT bol sprístupnený verejnosti pred 14. aprílom 2005, čo je dátum podania prihlášky sporného dizajnu.
31. V tejto súvislosti druhý účastník konania pred odvolacím senátom predložil expedičnú faktúru týkajúcu sa dodávky 2 000 hodiniek zodpovedajúcich dizajnu SYMBICORT zákazníkovi nachádzajúcemu sa v Holandsku. Podľa tejto faktúry boli predmetné výrobky expedované z Hongkongu 3. apríla 2004.
32. Vzhľadom na zvyčajné prepravné lehoty expedičná faktúra smeruje k preukázaniu toho, že predmetné hodinky boli dodané do Holandska, a teda že dizajn SYMBICORT bol sprístupnený kruhom, ktoré sa špecializujú na príslušný sektor a pôsobia v rámci Spoločenstva, pred 14. aprílom 2005, čo je dátum podania prihlášky sporného dizajnu. Okrem toho žalobkyňa nepredložila nijaký dôkaz, ktorý by mohol preukázať, že k tomuto sprístupneniu verejnosti nedošlo alebo že k nemu došlo až po uvedenom dátume podania prihlášky.
33. Po tretie, pokiaľ ide o dôkaznú hodnotu expedičnej faktúry, je potrebné pripustiť, že Great Sun Technology, ktorá vyrába hodinky zodpovedajúce dizajnu SYMBICORT a ktorá predmetný dokument dodala druhému účastníkovi konania pred odvolacím senátom, má záujem na tom, aby bol sporný dizajn vyhlásený za neplatný. Tento výsledok by jej totiž umožnil pokračovať v predávaní svojich výrobkov v rámci Európskej únie.
34. Hoci táto okolnosť môže spôsobovať pochybnosti týkajúce sa vierohodnosti vyhlásenia riaditeľa Great Sun Technology, ktoré bolo takisto predložené na ÚHVT, tento záver neplatí v prípade expedičnej faktúry.
35. Táto faktúra totiž nebola vydaná špecificky ako dôkaz v rámci konania o vyhlásenie neplatnosti, ale v rámci bežnej obchodnej činnosti s cieľom potvrdiť, že došlo k plneniu, a vyzvať dlžníka, aby zaplatil dohodnutú cenu.
36. Expedičná faktúra navyše nie je adresovaná druhému účastníkovi konania pred odvolacím senátom, ale tretej spoločnosti a bola vydaná v apríli 2004, teda takmer tri roky pred podaním návrhu na výmaz z 26. marca 2007.
37. Za týchto okolností nie je potrebné domnievať sa, že dôkazná povaha expedičnej faktúry je ovplyvnená tým, že ju druhému účastníkovi konania pred odvolacím senátom vydal výrobca hodiniek s dizajnom SYMBICORT.
38. Pokiaľ ide o to, že bola predložená kópia expedičnej faktúry a nie jej originál, táto okolnosť sama osebe nepredstavuje prekážku zohľadnenia predmetného dokumentu.
39. Predloženie originálu tohto dokumentu by mohlo byť relevantné v prípade potreby, keby jeho kópia bola nečitateľná alebo keby existovali indície, že dokument bol predmetnom manipulácie s cieľom zmeny obsahu. Žalobkyňa však neuviedla tvrdenia v tomto zmysle a skúmanie expedičnej faktúry, ktoré vykonal ÚHVT, v tejto súvislosti takisto neodhalilo nijaké podozrenie.
40. V dôsledku toho ani skutočnosť, že bola predložená kópia expedičnej faktúry a nie jej originál, neovplyvňuje dôkaznú povahu predloženého dokumentu.
41. Vzhľadom na predchádzajúce úvahy je potrebné dospieť k záveru, že odvolací senát sa nedopustil nesprávneho posúdenia, keď sa domnieval, že sa preukázalo, že dizajn SYMBICORT bol sprístupnený verejnosti pred dátumom podania prihlášky sporného dizajnu. Preto je potrebné prvý žalobný dôvod zamietnuť.
O druhom žalobnom dôvode založenom na porušení článkov 4 a 6 nariadenia č. 6/2002
Tvrdenia účastníkov konania
42. Žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát sa tým, že konštatoval, že sporný dizajn vytvára ten istý celkový dojem ako dizajn SYMBICORT, dopustil nesprávneho posúdenia.
43. Žalobkyňa najprv tvrdí, že keďže dizajn SYMBICORT bol určený na používanie na reklamné účely, informovaným užívateľom je profesionál, ktorý chce nadobudnúť propagačné výrobky. Uvádza, že keďže na trhu je v ponuke veľký počet šnúrok, informovaný užívateľ bude špecifiká predmetnej šnúrky pozorne vnímať.
44. Žalobkyňa pokračuje tým, že odvolaciemu senátu vytýka po prvé, že nezohľadnil všetky relevantné prvky dvoch predmetných dizajnov, teda šnúrku, puzdro hodiniek, samotné hodinky a fixačný prvok. Odvolací senát totiž len porovnal ciferník hodiniek, ich polohu a farbu oboch dizajnov. Tým okrem toho nezohľadnil okolnosť, že voľnosť pôvodcu analógových hodiniek je obmedzená. Pôvodca však má veľkú voľnosť, pokiaľ ide o šnúrku a fixačný prvok.
45. Po druhé vo vyobrazení oznámenom ÚHVT dizajn SYMBICORT nebol zobrazený celý, keďže obsahoval len dve šnúrky idúce dvoma rôznymi smermi, ale nie sponu, ktorá ich spájala. Keďže porovnanie dizajnov sa musí vykonať vzhľadom na ich vyobrazenia, odvolací senát nemusel vychádzať z domnienky, že dizajn SYMBICORT mal šnúrku umožňujúcu nosiť hodinky okolo krku.
46. Po tretie žalobkyňa namieta proti konštatovaniu odvolacieho senátu, podľa ktorého je fixačný prvok sporného dizajnu vyobrazený prerušovanou čiarou. Tento prvok je vyobrazený plnou čiarou, preto mal byť zohľadnený, a to o to viac, že predstavuje dôležitú zložku sporného dizajnu. Tento prvok totiž priťahuje pozornosť informovaného užívateľa, keďže jednak v prípade neho voľnosť pôvodcu nie je obmedzená a jednak jeho forma určuje predmety, ktoré možno zavesiť na šnúrku.
47. V predmetnom prípade fixačný prvok dizajnu SYMBICORT nebol viditeľný na vyobrazení oznámenom ÚHVT, takže jeho existencia a prípadné vlastnosti nebolo možné potvrdiť. Okrem toho sa fixačný prvok sporného dizajnu zjavne odlišuje od okraja dizajnu SYMBICORT.
48. ÚHVT spochybňuje dôvodnosť tvrdení žalobkyne.
Posúdenie Všeobecným súdom
49. Podľa článkov 4 a 6 nariadenia č. 6/2002:
„ Článok 4
Podmienky ochrany
1. Dizajn je chránený dizajnom spoločenstva, ak je nový a má osobitý charakter.
…
Článok 6
Osobitý charakter
1. O dizajne platí, že má osobitý charakter, ak celkový dojem, ktorý vyvoláva u informovaného užívateľa, sa odlišuje od celkového dojmu vyvolaného u takéhoto užívateľa akýmkoľvek iným dizajnom, ktorý už bol sprístupnený verejnosti:
…
b) v prípade zapísaného dizajnu spoločenstva, pred dňom podania prihlášky na zápis dizajnu, pre ktorý sa žiada ochrana, alebo ak sa žiada o právo prednosti, pred dňom vzniku práva prednosti.
2. Pri posudzovaní osobitého charakteru sa zohľadňuje miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu.“
50. Preto je potrebné preskúmať, či sa z hľadiska informovaného užívateľa a vzhľadom na stupeň voľnosti pôvodcu hodiniek pripevnených na šnúrku celkový dojem zo sporného dizajnu líši od dojmu z dizajnu SYMBICORT.
– O informovanom užívateľovi
51. Pokiaľ ide o výklad pojmu informovaný užívateľ, treba konštatovať, že postavenie „užívateľa“ predpokladá, že dotknutá osoba používa výrobok, v ktorom je dizajn stelesnený, v súlade s účelom, na ktorý je ten istý výrobok určený. Prívlastok „informovaný“ okrem toho naznačuje, že užívateľ bez toho, aby bol návrhárom alebo technickým expertom, pozná rozličné dizajny existujúce v dotknutom sektore, disponuje určitou mierou vedomostí, pokiaľ ide o prvky, ktoré tieto dizajny obvykle obsahujú, a z dôvodu jeho záujmu o predmetné výrobky je jeho miera pozornosti pri ich používaní pomerne vysoká [rozsudok Všeobecného súdu z 22. júna 2010, Shenzhen Taiden/ÚHVT – Bosch Security Systems (Komunikačné zariadenie), T‑153/08, Zb. s. II‑2517, body 46 a 47].
52. V predmetnom prípade v bode 21 napadnutého rozhodnutia odvolací senát dospel k záveru, že informovaný užívateľ je riadny spotrebiteľ, ktorý je zvyknutý na hodinky pripevnené na šnúrku a zavesené okolo krku.
53. Je nesporné, že dizajn SYMBICORT je takisto ako sporný dizajn propagačným výrobkom. Pokiaľ ide o takéto výrobky, pojem informovaný užívateľ, tak ako je definovaný v bode 51 vyššie, zahŕňa jednak profesionála, ktorý ich odoberá na účely distribúcie konečným užívateľom, jednak samotných konečných užívateľov.
54. V dôsledku toho je v predmetnom prípade potrebné domnievať sa, že informovaný užívateľ je tak priemerný spotrebiteľ uvádzaný v napadnutom rozhodnutí, ako aj profesionál uvádzaný žalobkyňou.
55. Navyše žalobkyňa neuviedla argumenty, z ktorých by vyplývalo, že vnímanie predmetných dizajnov dvoma skupinami užívateľov je odlišné.
56. Okrem toho skutočnosť, že jedna z dvoch skupín informovaných užívateľov uvedených vyššie vníma predmetné dizajny tak, že vytvárajú ten istý celkový dojem, v každom prípade postačuje na konštatovanie, že sporný dizajn nemá osobitý charakter.
57. Za týchto okolností to, že napadnuté rozhodnutie nezaraďuje profesionálov medzi informovaných užívateľov hodiniek pripevnených na šnúrke, nemá dosah na zákonnosť uvedeného rozhodnutia.
– O miere voľnosti pôvodcu
58. Pred skúmaním miery voľnosti pôvodcu, ktorá je podľa žalobkyne obmedzená, pokiaľ ide o hodinky, a rozsiahla, pokiaľ ide o šnúrku a fixačný prvok, je potrebné určiť, ktoré prvky sú naozaj chránené sporným dizajnom a v dôsledku toho relevantné v rámci porovnania tohto dizajnu s dizajnom SYMBICORT.
59. V tejto súvislosti bod 11.4 smerníc o skúmaní dizajnov Spoločenstva, prijatých rozhodnutím predsedu ÚHVT EX-03-9 z 9. decembra 2003, nazvaný „Podmienky formy vyobrazenia dizajnu“, stanovuje:
„…
Vyobrazenie dizajnu sa obmedzuje na typické prvky, na ktoré sa žiada ochrana. Vyobrazenie však môže obsahovať iné elementy, ktoré pomáhajú opísať typické prvky dizajnu, na ktorý sa žiada ochrana. V prihláške dizajnu Spoločenstva je možné uviesť tieto identifikačné znaky:
1. Prerušovanú čiaru možno použiť v nákrese buď na označenie prvkov, na ktoré sa nežiada ochrana, alebo na označenie častí dizajnu, ktoré nie sú viditeľné na predmetnom nákrese. Prerušovaná čiara preto opisuje prvky, ktoré nie je vidno na nákrese, na ktorom sú vyobrazené tieto prvky.
…“
60. Žalobkyňa toto pravidlo nespochybňuje. Vychádza však z vyobrazenia sporného dizajnu v napadnutom rozhodnutí, uverejneného vo Vestníku dizajnov Spoločenstva
a v databáze dizajnov Spoločenstva, ktorá je dostupná na internetovej stránke ÚHVT, a tvrdí, že na rozdiel od toho, čo sa domnieval odvolací senát v bode 20 napadnutého rozhodnutia, fixačný prvok sporného dizajnu nebol vyobrazený prerušovanou čiarou.
61. V tejto súvislosti je po prvé potrebné poznamenať, že vyobrazenie sporného dizajnu v napadnutom rozhodnutí nie je relevantné v súvislosti s porovnaním rozsahu ochrany uvedeného dizajnu.
62. Po druhé celkový nákres sporného dizajnu, vyobrazený vo Vestníku dizajnov Spoločenstva, ako aj v databáze dizajnov Spoločenstva, umožňuje konštatovať, že niektoré prvky uvedeného dizajnu a najmä jeho fixačný prvok sú vyobrazené menej výraznými čiarami v porovnaní s inými prvkami, ako je šnúrka a puzdro hodiniek. Z dôvodu zmenšenej veľkosti celkového pohľadu však nemožno s istotou určiť, či sú dotknuté prvky vyobrazené prerušovanou čiarou.
63. Po tretie prípadnú neistotu v tejto súvislosti odstraňuje celkový nákres sporného dizajnu, ktorý je k dispozícii z celkového nákresu v elektronickej verzii Vestníka dizajnov Spoločenstva, ako aj v databáze dizajnov Spoločenstva, a je okrem toho zhodný aj s vyobrazením sporného dizajnu nachádzajúcim sa v prihláške podanej žalobkyňou na ÚHVT. Tento nákres totiž umožňuje jasne vnímať to, že fixačný prvok sporného dizajnu je vyobrazený prerušovanou čiarou, takisto ako ručičky hodiniek a obdĺžnikový prvok umiestnený na ciferníku hodiniek.
64. Za týchto okolností je potrebné domnievať sa, že fixačný prvok sporného dizajnu, ručičky hodiniek a obdĺžnikový prvok umiestnený na ciferníku hodiniek nie sú súčasťou prvkov, ktoré sú chránené sporným dizajnom. Toto konštatovanie implikuje, že miera voľnosti pôvodcu, pokiaľ ide o tieto prvky, je v predmetnom prípade irelevantná.
65. Pokiaľ ide o ostatné prvky uvedené žalobkyňou, je potrebné poznamenať, že žalobkyňa preháňa mieru voľnosti pôvodcu, pokiaľ ide o šnúrku.
66. Hoci existuje určitá variabilnosť, pokiaľ ide o dĺžku a šírku tohto prvku, tieto vlastnosti musia byť také, aby bolo možné nosiť šnúrku pohodlne okolo krku. Ten istý záver platí, pokiaľ ide o umiestnenie hodiniek na šnúrke.
67. V dôsledku toho v konštatovaniach odvolacieho senátu v tomto zmysle, ktoré sú uvedené v bode 21 napadnutého rozhodnutia, nedošlo k nesprávnemu posúdeniu.
68. Na druhej strane, čo sa týka miery voľnosti pôvodcu, pokiaľ ide o hodinky, je potrebné pripustiť, že analógové hodinky nepochybne musia obsahovať niektoré prvky, aby mohli plniť svoju funkciu, a to ciferník, ručičky umiestnené približne v strede ciferníka a aktualizačné tlačidlo.
69. Tieto obmedzenia sa síce týkajú prítomnosti niektorých prvkov na hodinkách, ale nemajú výrazný vplyv na ich formu a celkový vzhľad. Najmä ciferník a puzdro teda môžu mať rôzne formy a možno ich usporiadať rôznymi spôsobmi, ako to v podstate konštatoval aj odvolací senát v bode 21 napadnutého rozhodnutia.
– O porovnaní celkových dojmov vyvolávaných dvoma predmetnými dizajnmi
70. Vzhľadom na to, čo je uvedené vyššie, pokiaľ ide o prvky, ktoré sú chránené sporným dizajnom, a mieru voľnosti pôvodcu hodiniek pripevnených na šnúrke, je potrebné sa domnievať, že celkový dojem vyvolávaný sporným dizajnom určujú nasledujúce prvky:
– šnúrka, ktorej dve časti sa spájajú na jednom konci, potom sa prekrývajú a na druhom konci tvoria slučku,
– okrúhle hodinky pripevnené na šnúrke na mieste, kde sa jedna z jej častí začína oddeľovať od druhej,
– dva sústredné prstence na okraji hodiniek, pričom vonkajší prstenec je prerušený medzerou v hornej časti, v ktorej je aktualizačné tlačidlo.
71. Pokiaľ ide o celkový dojem vyvolávaný dizajnom SYMBICORT, je potrebné najprv skúmať tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého odvolací senát nemal vychádzať z domnienky, že dizajn SYMBICORT obsahuje šnúrku umožňujúcu nosiť hodinky okolo krku.
72. V tejto súvislosti je pravda, že vyobrazenie dizajnu SYMBICORT predložené ÚHVT ukazuje len dve šnúrky idúce rôznymi smermi, ale nie slučku, ktorá sa má nosiť okolo krku.
73. Pri posudzovaní skorších dizajnov však nie je potrebné skúmať samostatne a výlučne ich grafické vyobrazenia, ale skôr posúdiť celkovo všetky vyobrazené prvky umožňujúce určiť dostatočne presne a s istotou celkový dojem vyvolávaný predmetným dizajnom.
74. Pokiaľ ide totiž konkrétne o dizajny, ktoré boli použité priamo v obchodnom styku bez toho, aby boli zapísané, nemožno vylúčiť, že neexistuje grafické vyobrazenie ukazujúce všetky ich relevantné detaily porovnateľné s vyobrazením v prihláške. Za týchto okolností by bolo neprimerané vyžadovať od subjektu, ktorý podal návrh na výmaz, aby vo všetkých prípadoch predložil takéto vyobrazenie.
75. V predmetnom prípade sú na vyobrazení dizajnu SYMBICORT predloženom druhým účastníkom konania pred odvolacím senátom dve šnúrky zrazu prerušené a nápis „symbicort“ je vyobrazený na jednej z nich len čiastočne. Táto okolnosť naznačuje, že neexistencia slučky je spôsobená neúplnosťou vyobrazenia a nie tým, ako predmetný dizajn v skutočnosti naozaj vyzerá.
76. Ďalej z expedičnej faktúry, ako aj z osvedčenia o pôvode vyplýva, že dodávka, ktorú odoslala Great Sun Technology do Holandska 3. apríla 2004, obsahovala 2 000 kusov „šnúrok s hodinkami ‚SYMBICORT‘“.
77. Je nesporné, že funkciou šnúrky, o akú ide vo veci samej, je umožniť nosiť predmet okolo krku.
78. Za týchto okolností vzhľadom na to, že celkový dojem, ktorý dizajn vyvoláva u informovaného užívateľa, sa nevyhnutne musí určiť aj s ohľadom na spôsob, ako sa predmetný výrobok používa (rozsudok Komunikačné zariadenie, už citovaný, bod 66), odvolací senát sa v bode 20 napadnutého rozhodnutia správne domnieval, že dizajn SYMBICORT obsahuje naozaj šnúrku umožňujúcu zavesiť hodinky okolo krku bez ohľadu na neúplné grafické vyobrazenie predložené ÚHVT.
79. Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné dospieť k záveru, že celkový dojem vyvolaný dizajnom SYMBICORT je určený prvkami vymenovanými v bode 70 vyššie. Ako totiž správne konštatoval odvolací senát v bode 19 napadnutého rozhodnutia, dizajn SYMBICORT má takisto šnúrku v podstate rovnakých rozmerov, na ktorej sú na tom istom mieste pripevnené okrúhle analógové hodinky. Takisto na okraji hodiniek sú dva sústredné prstence, pričom vonkajší prstenec je prerušený medzerou na tej strane, na ktorej je aktualizačné tlačidlo.
80. Okrem toho odvolací senát v bode 20 napadnutého rozhodnutia správne konštatoval, že existujúce rozdiely medzi predmetnými dizajnmi uvedené žalobkyňou sú zanedbateľné.
81. Pokiaľ ide teda o dĺžku a šírku šnúrok predmetných dizajnov, nemožno konštatovať nijaký podstatný rozdiel.
82. Ďalej skutočnosť, že šnúrka dizajnu SYMBICORT je vyobrazená čiernou farbou, nie je podstatná, keďže predmetom sporného dizajnu nebola nijaká farba. Keďže sporný dizajn je propagačným výrobkom, je tiež dôvodné domnievať sa, že pri svojom používaní bude označený ochrannou známkou. V dôsledku toho prítomnosť ochrannej známky SYMBICORT v dizajne SYMBICORT už vôbec nepredstavuje podstatný rozdiel.
83. Napokon detaily usporiadania puzdier hodiniek oboch dizajnov a ich ciferníkov nie sú dostatočne výrazné na to, aby ovplyvnili celkový dojem vyvolaný týmito dizajnmi. Platí to tým viac, že z bodov 58 až 64 vyššie vyplýva, že ručičky hodiniek a obdĺžnikový prvok umiestnený na ciferníku hodiniek nie sú súčasťou prvkov chránených sporným dizajnom.
84. Vzhľadom na všetky úvahy uvedené vyššie sa treba domnievať, že sporný dizajn a dizajn SYMBICORT vyvolávajú u informovaného užívateľa taký istý celkový dojem. Preto odvolací senát správne dospel k tomu istému záveru v bode 22 napadnutého rozhodnutia a vyvodil z toho, že sporný dizajn nemá osobitý charakter v zmysle článku 6 nariadenia č. 6/2002, a teda ho treba vymazať.
85. Za týchto okolností treba druhý žalobný dôvod zamietnuť.
O treťom žalobnom dôvode založenom na zneužití právomoci v zmysle článku 61 ods. 2 nariadenia č. 6/2002
Tvrdenia účastníkov konania
86. Žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát sa dopustil zneužitia právomoci tým, že po prvé z právneho hľadiska neposúdil dostatočne všetky jej argumenty a predložené dôkazy, najmä expedičnú faktúru, po druhé neuznal voľnosť pôvodcu, pokiaľ ide o šnúrku a fixačný prvok, a po tretie založil napadnuté rozhodnutie na nesprávnom posúdení fixačného prvku sporného dizajnu. Žalobkyňa v tomto kontexte uvádza, že odvolací senát nevykonal skutočné posúdenie, ale len sa obmedzil na konštatovanie nepodporené argumentáciou ani odkazmi na dôkazy, čím porušil jej právo na obranu. Okrem toho je možné, že odvolací senát tým, že sa odvolal na skutočnosť, že fixačný prvok bol vyobrazený prerušovanou čiarou, odkázal na neznámy dizajn.
87. ÚHVT spochybňuje dôvodnosť tvrdení žalobkyne.
Posúdenie Všeobecným súdom
88. Je potrebné pripomenúť, že pojem zneužitie právomoci má v práve Únie presný význam a že sa vzťahuje na situáciu, keď správny orgán používa svoje právomoci na iný účel, ako je účel, na ktorý mu boli zverené. V tejto súvislosti z ustálenej judikatúry vyplýva, že rozhodnutie predstavuje zneužitie právomoci len vtedy, ak sa na základe objektívnych, relevantných a zhodujúcich sa indícií zdá, že bolo prijaté na to, aby sa dosiahli iné ciele ako tie, ktoré sú uvádzané [rozsudky Súdu prvého stupňa z 24. apríla 1996, Industrias Pesqueras Campos a i./Komisia, T‑551/93 a T‑231/94 až T‑234/94, Zb. s. II‑247, bod 168, a z 12. januára 2000, DKV/ÚHVT (COMPANYLINE), T‑19/99, Zb. s. II‑1, bod 33].
89. V predmetnom prípade žalobkyňa nepreukázala ani netvrdila, že také indície existujú. Údajné zneužitie právomoci, ktoré uviedla, je nanajvýš potenciálnym nesprávnym posúdením, ktoré by mohlo predstavovať porušenie ustanovení článkov 4, 6 a 7 nariadenia č. 6/2002. Zo skúmania prvého a druhého žalobného dôvodu však vyplýva, že tvrdenia žalobkyne v tejto súvislosti sú v každom prípade nedôvodné.
90. Pokiaľ ide o údajné porušenie práv žalobkyne na obranu, z článku 62 nariadenia č. 6/2002 vyplýva, že rozhodnutia ÚHVT sa môžu zakladať len na dôvodoch alebo dôkazoch, ku ktorým sa účastníci konania mohli vyjadriť. V predmetnom prípade v rámci konaní na ÚHVT sa žalobkyňa vyjadrila k dôkaznej sile expedičnej faktúry, k voľnosti pôvodcu, k neúplnosti vyobrazenia dizajnu SYMBICORT a k významu fixačného prvku v rámci celkového dojmu vyvolaného hodinkami pripevnenými na šnúrke. Okolnosť, podľa ktorej fixačný prvok nie je súčasťou prvkov chránených sporným dizajnom, bola uvedená výslovne v bode 21 rozhodnutia výmazového odboru, takže žalobkyňa bola schopná predložiť svoje pripomienky k tomuto aspektu v rámci konania o odvolaní. Preto výhrada založená na porušení práv žalobkyne na obranu musí byť tiež zamietnutá.
91. V rozsahu, v akom možno tvrdenia predložené v rámci tretieho žalobného dôvodu vykladať tak, že sa týkajú porušenia povinnosti odôvodnenia, tak ako je uvedená v článku 62 nariadenia č. 6/2002, alebo povinnosti skúmania uvádzaných dôvodov a návrhov predkladaných účastníkmi konania, ktorú stanovuje článok 63 ods. 1 uvedeného nariadenia, je potrebné konštatovať, že napadnuté rozhodnutie uvádza koherentne a dostatočne podrobne dôvody, pre ktoré sa odvolací senát domnieval jednak, že dôkazy týkajúce sa dizajnu SYMBICORT, konkrétne expedičná faktúra, sú vierohodné a majú dôkaznú hodnotu (body 7 a 15 až 17 napadnutého rozhodnutia), a jednak, že v rámci vnímania informovaným užívateľom sporný dizajn vyvoláva ten istý celkový dojem ako dizajn SYMBICORT vzhľadom na voľnosť pôvodcu (body 18 až 22 napadnutého rozhodnutia). Napadnuté rozhodnutie teda nie je v tejto súvislosti nezákonné.
92. Vzhľadom na všetky úvahy uvedené vyššie treba tretí žalobný dôvod zamietnuť.
93. Keďže žiadny z dôvodov uvádzaných žalobkyňou nie je dôvodný v rozsahu, v akom sa týka dôkazu o sprístupnení dizajnu SYMBICORT verejnosti a porovnania medzi dizajnom SYMBICORT a sporným dizajnom, nie je potrebné ich skúmať vo vzťahu k dizajnom C a F, a to v súlade s tým, čo sa uvádza v bodoch 12 až 15 vyššie. Za týchto okolností teda porovnanie medzi sporným dizajnom a dizajnom SYMBICORT, ktoré vykonal odvolací senát, predstavuje dostatočný základ pre napadnuté rozhodnutie.
94. Preto je potrebné zamietnuť žalobu ako celok.
O trovách
95. Podľa článku 87 ods. 2 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu je účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania v súlade s návrhom ÚHVT.
Výrok
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora)
rozhodol a vyhlásil:
1. Žaloba sa zamieta.
2. Spoločnosť Sphere Time je povinná nahradiť trovy konania.