62005CJ0149_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑149/05,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím cour d’appel de Paris (Francie) ze dne 23. března 2005, došlým Soudnímu dvoru dne 4. dubna 2005, v řízení
Harold Price
proti
Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques,
SOUDNÍ DVŮR (první senát),
ve složení P. Jann, předseda senátu, K. Schiemann (zpravodaj), N. Colneric, E. Juhász a E. Levits, soudci,
generální advokátka: C. Stix-Hackl,
vedoucí soudní kanceláře: B. Fülöp, rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 26. ledna 2006,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za H. Price M. Olivier-Martinem, avocat,
– za Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques H. Calvetem, avocat,
– za francouzskou vládu G. de Berguesem a C. Bergeot-Nunes, jako zmocněnci,
– za rakouskou vládu E. Riedlem, jako zmocněncem,
– za švédskou vládu K. Wistrand, jako zmocněnkyní,
– za Komisi Evropských společenství H. Støvlbækem a D. Maidani, jako zmocněnci, ve spolupráci s J.‑M. V. Viseem, jako znalcem,
po vyslechnutí stanoviska generální advokátky na jednání konaném dne 23. března 2006,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu ustanovení směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. 1989, L 19, s. 16; Zvl. vyd. 05/01, s. 337) a směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS (Úř. věst. L 209, s. 25; Zvl. vyd. 05/02, s. 47), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001 (Úř. věst. L 206, s. 1; Zvl. vyd. 05/04, s. 138, dále jen „směrnice 89/48“, respektive „směrnice 92/51“).
2. Projednávaná žádost byla podána v rámci žaloby podané H. Pricem, držitelem řady kvalifikací v oblasti prodejů v dražbách získaných ve Spojeném království, proti rozhodnutí Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques (Rada pro dobrovolné prodeje movitých věcí ve veřejných dražbách, dále jen „CVV“), jímž CVV podmínila své povolení k výkonu povolání ředitele dobrovolných prodejů movitých věcí ve veřejných dražbách ve Francii (dále jen „ředitel dobrovolných prodejů“) úspěšným složením zkoušky způsobilosti sestávající ze tří disciplín: právo, vedení prodejů ve veřejných dražbách a pravidla pro výkon povolání.
Právní rámec
Právní úprava Společenství
3. Ze třetího a čtvrtého bodu odůvodnění směrnice 89/48 vyplývá, že jejím předmětem je vytvoření obecného systému uznávání diplomů, jenž má evropským občanům usnadnit výkon všech odborných činností, které jsou v hostitelském státě závislé na ukončení postsekundárního vzdělávání a odborné přípravy za předpokladu, že mají takový diplom, který je připravuje na tyto činnosti, který je vydáván po ukončení studia trvajícího nejméně 3 roky a který je vydán v jiném členském státě.
4. Směrnice 92/51 vytváří doplňující obecný systém pro uznávání odborného vzdělávání, který pokrývá úrovně vzdělání, na které se nevztahoval původní obecný systém zavedený směrnicí 89/48, jejíž působnost je omezena na vysokoškolské vzdělávání.
5. Podle čl. 2 prvního pododstavce směrnice 89/48 a čl. 2 prvního pododstavce směrnice 92/51 se obě tyto směrnice vztahují na každého státního příslušníka členského státu, který chce vykonávat „regulované povolání“ v jiném členském státě.
Pojem „regulovaného povolání“
6. Podle definice v čl. 1 písm. c) směrnice 89/48, která je v zásadě totožná s definicí v čl. 1 písm. e) směrnice 92/51, se „regulovaným povoláním“ rozumí regulovaná odborná činnost nebo soubor činností, které tvoří toto povolání v členském státě.
7. „Regulovaná odborná činnost“ je definována v čl. 1 písm. d) prvním pododstavci směrnice 89/48, jakož i v čl. 1 písm. f) prvním pododstavci směrnice 92/51, jako odborná činnost, u níž jsou přístup k ní nebo její výkon nebo jeden ze způsobů jejího výkonu v členském státě vyhrazeny přímo nebo nepřímo na základě právních a správních předpisů v kontextu směrnice 89/48 držitelům určitého diplomu a v kontextu směrnice 92/51 držitelům dokladu o vzdělání a odborné přípravě či osvědčení způsobilosti.
8. Podle čl. 1 písm. d) druhého pododstavce směrnice 89/48, který je v zásadě totožný s čl. 1 písm. f) druhým pododstavcem směrnice 92/51, s jedinou výjimkou, že se směrnice 92/51 odvolává na „doklad o vzdělání“ a směrnice 89/48 na „diplom“, se za regulovanou odbornou činnost považuje:
„odborná činnost […], jestliže je vykonávána členy sdružení nebo organizace, jejichž účelem je zejména podporovat a zachovávat vysokou úroveň v dotyčném oboru a které jsou k dosažení tohoto cíle uznány členským státem ve zvláštní formě a
– svým členům vydávají diplomy,
– zajišťují, aby jejich členové dodržovali pravidla pro výkon povolání, které stanoví, a
– udělují jim právo užívat označení nebo jeho zkratku nebo výhody z postavení odpovídajícího tomuto diplomu.“
9. Podle čl. 1 písm. d) třetího pododstavce směrnice 89/48 je nevyčerpávající výčet sdružení a organizací, které splňují podmínky druhého pododstavce v době přijetí této směrnice, uveden v příloze této směrnice. V této příloze je kromě jiného uvedena „Royal Institution of Chartered Surveyors“.
Pojem „diplomu“
10. Podle čl. 1 písm. a) druhé odrážky směrnice 89/48 musí „diplom“ ve smyslu této směrnice zejména prokazovat, že jeho držitel úspěšně ukončil nejméně tříleté postsekundární studium nebo odpovídající dobu rozvolněného studia.
11. Podle čl. 1 písm. a) druhé odrážky i) směrnice 92/51 musí „diplom“ ve smyslu této směrnice zejména prokazovat, že jeho držitel úspěšně ukončil postsekundární studium, jiné než uvádí čl. 1 písm. a) směrnice 89/48/EHS, nejméně jednoleté nebo odpovídající dobu rozvolněného studia.
Povinnost uznávání
12. Článek 3 první pododstavec směrnice 89/48 stanoví:
„Pokud je v hostitelském členském státě přístup k regulovanému povolání a jeho výkon podmíněn držením diplomu, nesmějí příslušné orgány z důvodů neodpovídající kvalifikace odmítnout povolit státnímu příslušníku členského státu přístup k uvedenému povolání a jeho výkon za stejných podmínek, které se vztahují na jeho vlastní státní příslušníky, jestliže
a) je žadatel držitelem diplomu požadovaného v jiném členském státě pro přístup k dotyčnému povolání a pro jeho výkon na jeho území a tento diplom byl vydán v některém členském státě nebo
b) žadatel vykonával dotyčné povolání na plnou pracovní dobu po dobu dvou let během předchozích deseti let v jiném členském státě, ve kterém toto povolání není regulováno ve smyslu čl. 1 písm. c) a čl. 1 písm. d) prvního pododstavce, a má doklad o jedné nebo několika dosažených kvalifikacích,
– který byl vydán příslušným orgánem v členském státě určeným v souladu s právními a správními předpisy tohoto státu,
– který dokládá, že jeho držitel úspěšně ukončil nejméně tříleté postsekundární studium nebo rozvolněné studium odpovídajícího trvání na univerzitě, vysoké škole nebo na jiném zařízení podobné úrovně v členském státě, popřípadě že úspěšně ukončil odbornou přípravu požadovanou navíc k postsekundárnímu studiu, a
– který připravil svého držitele k výkonu daného povolání.“
13. Článek 3 první pododstavec směrnice 92/51 zní takto:
„Aniž je dotčena směrnice 89/48/EHS, pokud je v hostitelském členském státě přístup k regulovanému povolání nebo jeho výkon podmíněn držením diplomu vymezeného touto směrnicí nebo směrnicí 89/48/EHS, nesmějí příslušné orgány z důvodů neodpovídající kvalifikace odmítnout povolit státnímu příslušníkovi členského státu přístup k uvedenému povolání nebo jeho výkon za stejných podmínek, jaké se vztahují na jeho vlastní státní příslušníky, jestliže
a) je žadatel držitelem diplomu vymezeného touto směrnicí nebo směrnicí 89/48/EHS, požadovaného v jiném členském státě pro přístup k dotyčnému povolání a pro jeho výkon na jeho území a tento diplom byl vydán v některém členském státě, nebo
b) žadatel vykonával dotyčné povolání na plnou pracovní dobu po dobu dvou let nebo po odpovídající dobu na částečnou pracovní dobu během předchozích deseti let v jiném členském státě, ve kterém toto povolání není regulováno ve smyslu čl. 1 písm. e) a čl. 1 písm. f) prvního pododstavce této směrnice nebo čl. 1 písm. c) a čl. 1 písm. d) prvního pododstavce směrnice 89/48/EHS, a má doklad o vzdělání a odborné přípravě,
– který byl vydán příslušným orgánem v členském státě určeným v souladu s právními a správními předpisy tohoto státu a
– který buď prokazuje, že jeho držitel úspěšně ukončil postsekundární studium, jiné než uvádí čl. 1 písm. a) druhá odrážka směrnice 89/48/EHS, nejméně jednoleté nebo odpovídající dobu rozvolněného studia, u něhož je jako obecné pravidlo jednou z podmínek přijetí úspěšné ukončení středoškolského studia požadovaného pro postoupení do vysokoškolského studia, a také případnou odbornou přípravu, která je součástí uvedeného postsekundárního studia
[…]
a
– který připravil svého držitele k výkonu daného povolání.“
14. Článek 3 čtvrtý pododstavec směrnice 92/51 mimoto obsahuje odchylku od prvního pododstavce téhož článku, podle níž hostitelský členský stát nemusí použít tento článek, pokud je přístup k regulovanému povolání a jeho výkon podmíněn v tomto státě držením diplomu vymezeného směrnicí 89/48/EHS a jednou z podmínek vydání tohoto diplomu je ukončení postsekundárního studia delšího než čtyřletého.
Vyrovnávací opatření
15. Navzdory článku 3 směrnice 89/48 a článku 3 směrnice 92/51 může podle článku 4 obou těchto směrnic hostitelský členský stát za určitých podmínek, definovaných tímto článkem, požadovat, aby žadatel prokázal odbornou praxi určené délky, aby absolvoval adaptační období nepřesahující 3 roky nebo aby složil zkoušku způsobilosti (dále jen „vyrovnávací opatření“).
16. Podle čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce směrnice 89/48, který je v tomto ohledu v zásadě totožný s čl. 4 odst. 1 písm. b) třetím pododstavcem a čtvrtým pododstavcem první odrážkou směrnice 92/51, musí hostitelský členský stát, který stanoví vyrovnávací opatření, dát žadateli v zásadě právo zvolit si mezi adaptačním obdobím a zkouškou způsobilosti. Nicméně pokud jde o povolání, „jejichž výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva a v nichž poskytování právních rad nebo právní pomoci týkající se vnitrostátního práva je základním a nezbytným předpokladem dotyčné odborné činnosti“, může hostitelský členský stát odchylně od této zásady trvat buď na adaptačním období, nebo na zkoušce způsobilosti.
Vnitrostátní právní úprava
Francouzská právní úprava
17. Nařízení č. 2001-650 ze dne 19. července 2001 přijaté k provedení čl ánků L321-1 až L321-38 code du commerce (francouzského obchodního zákoníku), které se týká dobrovolných prodejů movitých věcí ve veřejných dražbách (JORF ze dne 21. července 2001, s. 11760, dále jen „nařízení 2001‑650“), stanoví podmínky výkonu činnosti ředitele dobrovolných prodejů.
18. Článek 16 uvedeného nařízení stanoví, že výkon uvedeného povolání je v zásadě vyhrazen držitelům diplomu prokazujícího ukončení právního vzdělání a vnitrostátního diplomu prokazujícího ukončení vzdělání v oboru dějin umění, užitého umění, archeologie nebo výtvarného umění. Jeden z těchto diplomů musí představovat vysokoškolský titul „licence“ a druhý z nich musí osvědčovat ukončení vzdělání odpovídající alespoň dvěma rokům vysokoškolského vzdělání. K tomuto povolání mají rovněž přístup držitelé osvědčení a diplomů, které jsou výjimečně připuštěny a jejichž seznam je stanoven společnou vyhláškou ministra spravedlnosti a ministra pro vysokoškolské vzdělávání.
19. Podle článku 45 téhož nařízení se u státních příslušníků jiného členského státu má za to, že mají kvalifikaci požadovanou článkem 16 téhož nařízení, pokud:
– úspěšně ukončili nejméně jednoleté postsekundární studium nebo odpovídající dobu rozvolněného studia, které je připravuje k výkonu činnosti ředitele dobrovolných prodejů a u nichž jednou z podmínek přijetí je úspěšné ukončení středoškolského studia požadovaného pro postoupení do vysokoškolského studia, jakož i odbornou přípravu získanou případně navíc v rámci tohoto postsekundárního studia, a
– jsou držiteli diplomů, osvědčení nebo jiných dokladů o dosaženém vzdělání, pokud:
1) pocházejí-li z členského státu, který upravuje přístup k povolání a jeho výkon, jsou držiteli jednoho nebo více diplomů, osvědčení nebo jiných dokladů o dosaženém vzdělání umožňujících výkon činnosti dobrovolných prodejů movitých věcí ve veřejných dražbách, vydaných příslušným orgánem tohoto státu;
2) pocházejí-li z členského státu, který přístup k tomuto povolání nebo jeho výkon neupravuje, jsou držiteli jednoho nebo více diplomů, osvědčení nebo jiných dokladů prokazujících ukončení regulovaného vzdělávání nebo přípravy, které bylo specificky zaměřeno na výkon povolání, nebo
3) pocházejí-li z členského státu, který neupravuje ani přístup k povolání či jeho výkon, ani vzdělání či přípravu vedoucí k výkonu tohoto povolání, jsou držiteli jednoho nebo více diplomů, osvědčení nebo jiných dokladů o dosaženém vzdělání a prokáží v tomto členském státě výkon povolání na plný úvazek po dobu alespoň dvou let během předchozích deseti let nebo po odpovídající dobu v případě práce na částečný pracovní úvazek s výhradou, že tento výkon je potvrzen příslušným orgánem tohoto státu.
20. Článek 48 nařízení 2001-650 svěřuje CVV pravomoc přezkoumávat žádosti o uznání diplomů, osvědčení nebo jiných dokladů o dosaženém vzdělání osob, které splňují podmínky stanovené v článku 45 a zamýšlejí se usadit ve Francii.
21. Podle článku 49 uvedeného nařízení se žadatel musí podrobit zkoušce způsobilosti, pokud se jeho vzdělání týká podstatně odlišných oblastí od oblastí vymezených uvedeným nařízením nebo pokud jedna nebo více dotčených odborných činností nejsou v členském státě původu regulovány nebo jsou regulovány podstatně odlišným způsobem.
Právní úprava Spojeného království
22. Podle použitelných právních předpisů nepodléhá výkon těchto činností ve Spojeném království žádné podmínce. Royal Institution of Chartered Surveyors naproti tomu zasahuje, přinejmenším do určité míry, do organizace těchto činností.
Spor v původním řízení a předběžné otázky
23. H. Price, britský státní příslušník, je držitelem diplomu „Bachelor of Arts with second class honours in Fine Arts Valuation“. Tento diplom je uznáván Royal Institution of Chartered Surveyors ve Spojeném království. Podle údajů svého advokáta nebyl H. Price, třebaže se na určitý čas stal čekatelem na členství v Royal Institution of Chartered Surveyors, nikdy řádným členem této organizace, neboť neabsolvoval dvouleté čekatelské období následované pohovorem před komisí („Assessment of Professional Competence“ nebo „APC“), požadované pro získání členství.
24. H. Price, který si přál vykonávat povolání ředitele dobrovolných prodejů ve Francii, podal dne 8. ledna 2002 u CVV žádost o uznání diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o dosaženém vzdělání podle článku 48 nařízení 2001-650.
25. Rozhodnutím ze dne 19. června 2003 vyzvala CVV H. Price, aby se dostavil ke zkoušce způsobilosti stanovené článkem 49 téhož nařízení v následujících oborech: právo, vedení prodejů ve veřejných dražbách a pravidla pro výkon povolání. H. Price podal proti tomuto rozhodnutí opravný prostředek, který byl dne 11. září 2003 zamítnut.
26. Dne 19. srpna 2003 podal H. Price žalobu u cour d’appel de Paris (odvolací soud v Paříži) proti rozhodnutí CVV ze dne 19. června 2003, jímž mu byla uložena povinnost podrobit se zkoušce způsobilosti.
27. Podle předkládajícího soudu H. Price nedoložil, že by alespoň po dobu dvou let během deseti let před podáním své žádosti o uznání diplomu vykonával funkci ředitele dobrovolných prodejů na plný úvazek, jež by byla potvrzena britskými orgány.
28. H. Price nicméně tvrdil, že sporné rozhodnutí tím, že mu nedává možnost volby mezi adaptačním obdobím a zkouškou způsobilosti, je v rozporu s ustanoveními směrnice 92/51, která doplňuje směrnici 89/48.
29. Na podporu tohoto žalobního důvodu uvedl, že pokud členský stát využije možnosti stanovit adaptační období nebo zkoušku způsobilosti, musí v souladu s článkem 7 směrnice 92/51 ponechat volbu na žadateli.
30. Podle předkládajícího soudu CVV správně tvrdila, že H. Price se nemohl oprávněně odvolávat na toto ustanovení, neboť to se použije pouze v případech, že hostitelský stát vyžaduje osvědčení, a nikoli jako v projednávaném případě diplom.
31. Žalovaná tvrdila, že na situaci H. Price se vztahuje čl. 4 odst. 1 písm. b) čtvrtý pododstavec druhá odrážka směrnice 92/51 a že podle tohoto ustanovení si členský stát může vyhradit volbu mezi adaptačním obdobím a zkouškou způsobilosti, pokud se jedná o povolání, jehož výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva a u nějž základním a trvalým znakem činnosti je poskytování právních rad nebo právní pomoci týkající se vnitrostátního práva. To je případ činnosti spočívající v řízení dobrovolných prodejů.
32. H. Price tento výklad směrnice 92/51 zpochybnil a uvedl, že činnosti dobrovolných prodejů a soudních prodejů jsou nyní již odlišné a že uznání, kterého se domáhá, se vztahuje pouze na dobrovolné prodeje.
33. Za těchto podmínek se cour d’appel de Paris rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1) Použije se směrnice 92/51 [...] na činnost ředitele dobrovolných prodejů […], jak je upravena články L.32l-l až L.32l-3, L.32l-8 a L.32l-9 code de commerce?
2) Může se hostitelský členský stát v případě kladné odpovědi odvolávat na odchylku od [čl. 4 odst. 1 písm. b) třetího pododstavce směrnice 92/51] upravenou v [čl. 4 odst. 1 písm. b) čtvrtém pododstavci první odrážce směrnice 92/51]?“
K první otázce
34. Je třeba bez dalšího uvést, že rozsah působnosti směrnice 89/48, respektive směrnice 92/51 není definován pouze podle dotčeného regulovaného povolání, ale i podle kvalifikací žadatele, který si přeje mít k tomuto povolání přístup. První otázka předkládajícího soudu tudíž musí být vykládána tak, že směřuje v zásadě k tomu, zda se směrnice 92/51 použije na žadatele s takovou kvalifikací, jakou uvádí žalobce v původním řízení, který si přeje vykonávat povolání ředitele dobrovolných prodejů ve Francii.
35. I když se předkládající soud dotazoval Soudního dvora pouze na použitelnost směrnice 92/51, je nicméně s ohledem na doplňkový charakter této směrnice ve vztahu ke směrnici 89/48 třeba nejprve ověřit, zda se použije tato posledně uvedená směrnice. Pouze v případě, že se uvedená směrnice nepoužije, je třeba přezkoumat použitelnost směrnice 92/51.
Použitelné zásady
36. Ze systematiky článku 3 směrnice 89/48 a článku 3 směrnice 92/51 vyplývá, že v daném skutkovém rámci se může uplatnit pouze jeden ze dvou mechanismů uznávání diplomů upravených v čl. 3 prvním pododstavci písm. a), respektive písm. b) těchto směrnic. Mechanismus upravený v písm. a) se uplatní tehdy, pokud dotčené povolání je regulovaným povoláním v členském státě vzdělání. Druhý mechanismus upravený v písm. b) se použije pouze tehdy, pokud dotčené povolání není v tomto členském státě regulovaným povoláním.
37. Ukáže-li se, že dotčené povolání je v členském státě vzdělání regulovaným povoláním, vyplývá z čl. 3 prvního pododstavce písm. a) dotčených směrnic, že směrnice 89/48 se použije tehdy, pokud jak diplom požadovaný hostitelským členským státem pro přístup k dotčenému povolání, tak diplom žadatele jsou diplomy, tak jak jsou definovány v této posledně uvedené směrnici. Směrnice 92/51 se naproti tomu použije tehdy, pokud alespoň jeden z obou dotčených diplomů je diplomem ve smyslu této směrnice, přičemž na druhý diplom se může vztahovat buď tatáž směrnice, nebo směrnice 89/48.
38. Ukáže-li se naproti tomu, že dotčené povolání není v členském státě vzdělání regulovaným povoláním, vyplývá z čl. 3 prvního pododstavce písm. b) dotčených směrnic, že směrnice 89/48 se použije, pokud diplom požadovaný hostitelským členským státem pro přístup k tomuto povolání je diplomem, tak jak je definován v této posledně uvedené směrnici a pokud žadatel uvede kvalifikace zahrnující zejména doklad o dosaženém vzdělání prokazující ukončení nejméně tříletého postsekundárního studia. Směrnice 92/51 se naproti tomu použije ve všech případech, kdy se nepoužije směrnice 89/48, ovšem za podmínky, že diplom požadovaný hostitelským členským státem je alespoň diplomem ve smyslu směrnice 92/51 a že žadatel uvede kvalifikace vyjmenované v čl. 3 prvním pododstavci písm. b) této směrnice, zejména doklad o dosaženém vzdělání prokazující ukončení nejméně jednoletého postsekundárního studia.
39. Za účelem určení, zda se v projednávaném případě použije první nebo druhá z těchto směrnic, je tedy třeba nejprve zkoumat podmínky výkonu povolání ředitele dobrovolných prodejů jednak ve Francii jako v hostitelském členském státě, a jednak ve Spojeném království jako v členském státě vzdělání. Dále bude třeba posoudit kvalifikaci, na kterou poukazuje žalobce v původním řízení. Tento přezkum sice přísluší uskutečnit předkládajícímu soudu, je však namístě podat upřesnění.
Podmínky výkonu povolání ředitele dobrovolných prodejů ve Francii
40. Povolání ředitele dobrovolných prodejů je ve Francii regulovaným povoláním, jehož výkon podléhá držení diplomu ve smyslu čl. 1 písm. a) směrnice 89/48. Konkrétně podle článku 16 nařízení 2001‑650 je výkon tohoto povolání vyhrazen držitelům dvou diplomů prokazujících společně ukončení alespoň pětiletého postsekundárního studia, ledaže by se na dotčený diplom vztahovala výjimka.
41. Na rozdíl od stanoviska zastávaného Komisí Evropských společenství nemá skutečnost, že článek 45 nařízení 2001‑650 umožňuje přístup k tomuto povolání státním příslušníkům ostatních členských států, kteří jsou případně pouze držiteli diplomů prokazujících ukončení nejméně jednoletého postsekundárního studia, za následek automatické použití směrnice 92/51.
42. Pokud vnitrostátní právní úprava pouze provádí do vnitrostátního práva ustanovení směrnice 92/51, která zavazují členské státy, aby umožnily státním příslušníkům ostatních členských států, již jsou držiteli diplomů ve smyslu této směrnice, přístup k regulovaným povoláním na svém území, i když je přístup k těmto povoláním obvykle podmíněn držením diplomu ve smyslu směrnice 89/48, nemůže být toto provedení zohledněno pro určení použitelné směrnice. Pokud by tomu tak nebylo, byl by rozsah působnosti směrnice 89/48 natolik omezený, že by přestal existovat, neboť každý členský stát je podle směrnice 92/51 povinen umožnit státním příslušníkům ostatních členských států, kteří jsou držiteli diplomů ve smyslu této směrnice a kteří tedy prokazují ukončení studia v délce nedosahující délky požadované v rámci směrnice 89/48, přístup k jakémukoli regulovanému povolání, na něž se tyto směrnice použijí, pouze s odchylkou upravenou čl. 3 čtvrtým pododstavcem směrnice 92/51.
43. V projednávaném případě vše nasvědčuje tomu, že článek 45 nařízení 2001‑650 má pouze provést ustanovení směrnice 92/51 do francouzského práva, což je okolnost, jejíž ověření přísluší vnitrostátnímu soudu.
Podmínky výkonu povolání ředitele dobrovolných prodejů ve Spojeném království
Právní úprava státu
44. Ve Spojeném království nejsou činnosti ředitele dobrovolných prodejů regulovanými odbornými činnostmi ve smyslu čl. 1 písm. d) prvního pododstavce směrnice 89/48 či ve smyslu čl. 1 písm. f) prvního pododstavce směrnice 92/51. Podle použitelných právních předpisů totiž výkon těchto činností nepodléhá ve Spojeném království žádné podmínce.
Právní úprava vydaná sdružením nebo organizací uznanou státem
45. Naproti tomu se jeví jako možné, že činnosti ředitele dobrovolných prodejů jsou považovány za regulované odborné činnosti buď ve smyslu čl. 1 písm. d) druhého pododstavce směrnice 89/48, nebo ve smyslu čl. 1 písm. f) druhého pododstavce směrnice 92/51, neboť Royal Institution of Chartered Surveyors zasahuje alespoň do určité míry do organizace těchto činností. Je-li tomu tak, na základě skutečnosti, že tato organizace po svých členech vyžaduje absolvování tříletého postsekundárního studia následovaného dvouletou odbornou přípravou a podmiňuje tedy výkon dotčeného povolání držením diplomu ve smyslu čl. 1 písm. a) směrnice 89/48, by byl použitelný čl. 3 první pododstavec písm. a) směrnice 89/48, pokud by byly rovněž splněny ostatní podmínky stanovené v čl. 1 písm. d) druhém pododstavci této směrnice.
46. V tomto ohledu je třeba mimoto poznamenat, že Royal Institution of Chartered Surveyors je uvedena v příloze směrnice 89/48. Podle čl. 1 písm. d) třetího pododstavce této směrnice tedy tato organizace v okamžiku přijetí uvedené směrnice splňovala podmínky čl. 1 písm. d) druhého pododstavce téže směrnice. I když je Royal Institution of Chartered Surveyors organizací specificky uznanou ve Spojeném království, pokud jde o výkon povolání znalce v oboru zeměměřičství („chartered surveyor“), není však jisté, že tato organizace je stejným způsobem uznána, pokud jde o povolání ředitele dobrovolných prodejů. Předkládajícímu soudu by případně příslušelo ověřit, zda tomu tak je.
Použitelnost mechanismů uznávání upravených v článku 3 směrnice 89/48 na kvalifikace, které uvádí H. Price
Použitelnost čl. 3 prvního pododstavce písm. a) směrnice 89/48
47. Článek 3 první pododstavec písm. a) směrnice 89/48 se použije, pokud dotčené povolání je regulováno v členském státě vzdělání. Vzhledem k tomu, že H. Price není členem Royal Institution of Chartered Surveyors, nevyvstává v projednávaném případě otázka uznávání diplomů vydaných uvedenou organizací na základě tohoto ustanovení, i kdyby mělo vyjít najevo, že povolání ředitele dobrovolných prodejů je regulovaným povoláním ve Spojeném království ve smyslu právní úpravy přijaté uvedenou organizací. Z judikatury vyplývá, že skutečnost, že H. Price byl čekatelem na členství v uvedené organizaci nebo že absolvoval část vzdělání nebo přípravy požadované pro to, aby se stal členem této organizace, není dostatečná, aby mu umožnila dovolávat se směrnice 89/48 (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 13. listopadu 2003, Morgenbesser, C‑313/01, Recueil, s. I‑13467, body 51 a 52).
Použitelnost čl. 3 prvního pododstavce písm. b) směrnice 89/48
48. Článek 3 první pododstavec písm. b) směrnice 89/48 se použije tehdy, pokud dotčené povolání není regulováno v členském státě vzdělání. Jak tedy vyplývá z bodů 36, 45 a 46 tohoto rozsudku, toto ustanovení by se použilo pouze v případě, že by Royal Institution of Chartered Surveyors nesplnila kritéria stanovená v čl. 1 písm. d) druhém pododstavci směrnice 89/48, pokud jde o povolání ředitele dobrovolných prodejů, a pokud by tedy uvedené povolání nebylo ve Spojeném království regulovaným povoláním ve smyslu čl. 1 písm. c) této směrnice. Jak již bylo připomenuto v bodě 46 tohoto rozsudku, předkládajícímu soudu by případně příslušelo ověřit, zda tomu tak je.
49. S ohledem na veškeré tyto úvahy je třeba na první otázku odpovědět tak, že směrnice 92/51 se nepoužije na žadatele s takovými kvalifikacemi, jaké uvádí žalobce v původním řízení, který si přeje vykonávat povolání ředitele dobrovolných prodejů movitých věcí ve veřejných dražbách ve Francii. Naproti tomu směrnice 89/48, a konkrétně její čl. 3 první pododstavec písm. b) se může na takového žadatele použít, pokud povolání ředitele dobrovolných prodejů movitých věcí ve veřejných dražbách v členském státě, v němž uvedený žadatel získal kvalifikace, které uvádí, není regulovaným povoláním ve smyslu čl. 1 písm. c) této směrnice. Předkládajícímu soudu by případně příslušelo ověřit, zda tomu tak je.
Ke druhé otázce
50. Ačkoli je druhá otázka založena na předpokladu, že na první otázku týkající se použitelnosti směrnice 92/51 bude odpovězeno kladně, je nicméně třeba odpovědět na tuto otázku v kontextu směrnice 89/48, která je v projednávané věci potenciálně použitelná a která obsahuje ve svém čl. 4 odst. 1 třetím pododstavci v zásadě totožné ustanovení s čl. 4 odst. 1 písm. b) čtvrtým pododstavcem první odrážkou směrnice 92/51.
51. Otázka, s níž se musí předkládající soud vypořádat, v podstatě zní, zda povolání ředitele dobrovolných prodejů je ve Francii povoláním, „jehož výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva a v němž poskytování právních rad nebo právní pomoci týkající se vnitrostátního práva je základním a nezbytným předpokladem dotyčné odborné činnosti“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce směrnice 89/48.
52. Úvodem je třeba připomenout, že podle článku 234 ES, založeného na zřetelném oddělení funkcí mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem, je Soudní dvůr oprávněn rozhodovat pouze o výkladu nebo platnosti právního předpisu Společenství, a to na základě skutečností, které uvedl vnitrostátní soud, a že posledně uvedenému soudu naopak přísluší použít pravidla práva Společenství na konkrétní případ (rozsudek ze dne 16. října 2003, Traunfellner, C‑421/01, Recueil, s. I‑11941, bod 21).
53. Aby bylo možné se odchýlit od zásady, že žadatel má možnost volby mezi adaptačním obdobím a zkouškou způsobilosti, stanoví čl. 4 odst. 1 třetí pododstavec směrnice 89/48 členským státům dvě kumulativní podmínky k tomu, aby si mohly zvolit vyrovnávací opatření. Jednak se musí jednat o povolání, jehož výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva. Krom toho základním a nezbytným předpokladem dotyčné odborné činnosti musí být poskytování právních rad nebo právní pomoci týkající se vnitrostátního práva. Rozlišuje se tedy mezi požadavky stanovenými pro výkon dotčeného povolání a činnostmi, které toto povolání zahrnuje. Obě tyto podmínky je třeba zkoumat odděleně.
Podmínka přesné znalosti vnitrostátního práva
54. Cílem směrnice 89/48 není na rozdíl od oborových směrnic týkajících se specifických povolání harmonizovat podmínky přístupu či výkonu jednotlivých povolání, na něž se použije. Členské státy mají nadále pravomoc definovat uvedené podmínky v mezích stanovených právem Společenství. Otázka, v jakém rozsahu vyžaduje výkon konkrétního povolání přesnou znalost vnitrostátního práva, tedy musí být zodpovězena pouze s ohledem na vnitrostátní předpisy.
55. V rámci povolání regulovaných vnitrostátními orgány lze předpokládat, že obsah stanoveného vzdělání či přípravy pro přístup k regulovanému povolání je stanoven podle požadavků souvisejících s výkonem tohoto povolání. Obsah vzdělání či přípravy předepsané členským státem, který toto povolání reguluje, je tudíž zvláště relevantním kritériem pro vyvození požadavků souvisejících s jeho výkonem.
56. Jak uvedla generální advokátka v bodech 116 až 119 svého stanoviska, v projednávaném případě vzdělání či příprava na povolání ředitele dobrovolných prodejů ve Francii zřejmě zahrnuje podstatnou výuku práva, zejména diplom v oboru práva prokazující ukončení minimálně dvouletého studia.
57. V tomto ohledu je třeba konstatovat, že povolání, k němuž je přístup podmíněn držením diplomu v oboru práva prokazujícího ukončení nejméně dvouletého studia, je povoláním, u nějž lze vycházet z toho, že jeho výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva ve smyslu čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce směrnice 89/48.
Podmínka poskytování právních rad nebo právní pomoci týkající se vnitrostátního práva
58. Je třeba bez dalšího konstatovat, že na rozdíl od toho, co uplatňuje H. Price a rakouská a švédská vláda, nemůže mít uplatnění této podmínky za následek, že pouze „klasická“ právnická povolání, jako jsou povolání soudce, notáře a advokáta, spadají do působnosti odchylky podle čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce směrnice 89/48. Jak právem uvedla generální advokátka v bodech 94 až 98, 120 a 121 svého stanoviska, nelze takový účel vyvodit ani z historie vzniku dotčeného ustanovení, ani z jeho znění.
59. Není nezbytné, aby se právní rady nebo právní pomoc vztahující se k vnitrostátnímu právu poskytované klientům týkaly celého vnitrostátního práva. Postačí, pokud se týkají specializované oblasti. Pro určení, v jakém rozsahu je poskytování právních rad nebo právní pomoci týkající se vnitrostátního práva základním a nezbytným předpokladem dotyčné činnosti, je nutné odkázat zejména na běžnou praxi dotčeného povolání. Je věcí vnitrostátního soudu, aby o této otázce rozhodl.
60. S ohledem na výše uvedené úvahy je na druhou otázku třeba odpovědět tak, že
– povolání, k němuž je přístup podmíněn držením diplomu v oboru práva prokazujícího ukončení nejméně dvouletého studia, je povoláním, u nějž lze vycházet z toho, že jeho výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva ve smyslu čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce směrnice 89/48; a
– pro použití tohoto ustanovení není nezbytné, aby dotčená činnost předpokládala poskytování právních rad nebo právní pomoci týkajících se celého vnitrostátního práva; postačí, že se týká specializované oblasti a je základním a nezbytným předpokladem uvedené činnosti. V tomto kontextu je nezbytné vycházet zejména z běžné praxe dotčeného povolání.
K nákladům řízení
61. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:
1) Směrnice Rady 92/51/EHS ze dne 18. června 1992 o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/19/ES ze dne 14. května 2001, se nepoužije na žadatele s takovými kvalifikacemi, jaké uvádí žalobce v původním řízení, který si přeje vykonávat povolání ředitele dobrovolných prodejů movitých věcí ve veřejných dražbách ve Francii.
Naproti tomu směrnice Rady 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy, ve znění směrnice 2001/19, a konkrétně její čl. 3 první pododstavec písm. b) se může na takového žadatele použít, pokud povolání ředitele dobrovolných prodejů movitých věcí ve veřejných dražbách v členském státě, v němž uvedený žadatel získal kvalifikace, které uvádí, není regulovaným povoláním ve smyslu čl. 1 písm. c) této směrnice. Předkládajícímu soudu by případně příslušelo ověřit, zda tomu tak je.
2) Povolání, k němuž je přístup podmíněn držením diplomu v oboru práva prokazujícího ukončení nejméně dvouletého studia, je povoláním, u nějž lze vycházet z toho, že jeho výkon vyžaduje přesnou znalost vnitrostátního práva ve smyslu čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce směrnice 89/48, ve znění směrnice 2001/19.
Pro použití tohoto ustanovení není nezbytné, aby dotčená činnost předpokládala poskytování právních rad nebo právní pomoci týkajících se celého vnitrostátního práva; postačí, že se týká specializované oblasti a je základním a nezbytným předpokladem uvedené činnosti. V tomto kontextu je nezbytné vycházet zejména z běžné praxe dotčeného povolání.