62025CO0257
USNESENÍ SOUDNÍHO DVORA (sedmého senátu)
8. prosince 2025 (
*1
)
„Řízení o předběžné otázce – Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora – Starobní důchod soudců – Základ pro výpočet – Nezohlednění náhrady při dočasném přidělení – Vyloučení z důvodů souvisejících s požadavky na odstranění rozpočtového schodku – Článek 2 SEU – Článek 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU – Zásada nezávislosti soudců – Pravomoc zákonodárné a výkonné moci členských států snížit odměnu soudců – Podmínky“
Ve věci C‑257/25,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná na základě článku 267 SFEU rozhodnutím Tribunalul Neamţ (Soud prvního stupně v Neamțu, Rumunsko) ze dne 7. února 2025, došlým Soudnímu dvoru dne 7. dubna 2025, v řízení
B. V.
proti
I. J.,
SOUDNÍ DVŮR (sedmý senát),
ve složení: F. Schalin, předseda senátu, M. Gavalec (zpravodaj) a Z. Csehi, soudci,
generální advokát: D. Spielmann,
za soudní kancelář: A. Calot Escobar, vedoucí,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout usnesením s odůvodněním podle článku 99 jednacího řádu Soudního dvora,
vydává toto
Usnesení
1
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 2 a čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“).
2
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi B. V., soudcem v důchodu, a I. J. (rumunská soudní inspekce), který se týká odmítnutí posledně uvedeného orgánu vydat B. V. standardní potvrzení uvádějící denní náhrady při dočasnému přidělení, které B. V. pobíral, za účelem přezkumu jeho nároků na důchod.
Právní rámec
Starší zákon o postavení soudců a státních zástupců
3
Článek 82 odst. 1 Legea nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (zákon č. 303 o postavení soudců a státních zástupců) ze dne 28. června 2004 (opětovně vyhlášený v Monitorul Oficial al României, část I, č. 826 ze dne 13. září 2005) ve znění použitelném na spor v původním řízení (dále jen „starší zákon o postavení soudců“) v podstatě stanovil, že soudci, kteří odpracovali nejméně 25 let ve funkci soudce, „mohou mít po dosažení věku 60 let nárok na starobní důchod ve výši 80 % základu pro výpočet, který zahrnuje podle okolností hrubou měsíční náhradu za zařazení do platové třídy nebo hrubý měsíční základní plat a příplatky za poslední měsíc výkonu služby před datem odchodu do důchodu“.
Rozhodnutí vlády č. 1275 ze dne 18. října 2005
4
Článek 7 metodických norem schválených Hotărârea Guvernului nr. 1275 pentru aprobarea Normelor metodologice de aplicare a prevederilor Legii nr. 303/2004 privind statutul judecătorilor și procurorilor, republicată, și ale Legii nr. 47/1992 privind organizarea și funcționarea Curții Constituționale, republicată, referitoare la pensiile de serviciu și la acordarea indemnizațiilor pentru creșterea copilului în vârstă de până la 2 ani (rozhodnutí vlády č. 1275, kterým se schvalují metodické normy pro uplatňování ustanovení znovu zveřejněného zákona č. 303/2004 o postavení soudců a státních zástupců a znovu zveřejněného zákona č. 47/1992 o organizaci a fungování Ústavního soudu, které se týkají starobních důchodů a přiznání příspěvků na děti mladší dvou let), ze dne 18. října 2005 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 979 ze dne 3. listopadu 2005), v odstavcích 1 a 3 stanoví:
„1.   Výše starobního důchodu stanoveného v čl. 82 odst. 1 a 2 činí 80 % průměrného hrubého příjmu pobíraného v posledních dvanácti měsících činnosti před datem odchodu do důchodu.
[...]
3.   Obdržený hrubý příjem zahrnuje vedle hrubé měsíční náhrady za zařazení do platové třídy i trvalé či dočasné příjmy. Hrubý příjem nezahrnuje částky obdržené jako prémie, odměny, náhrady výdajů, vrácení nároků za jiné období, ani náhradu odpovídající sedmi hrubým měsíčním náhradám za zařazení do platové třídy stanovenou v čl. 81 odst. 1 zákona nebo jiné nároky, které nemají charakter platu.“
5
Článek 13 odst. 1 písm. b) těchto metodických norem stanoví:
„Pro účely stanovení starobního důchodu obsahuje důchodový spis:
[...]
b)
standardní potvrzení pro starobní důchod [...] vystavené posledním zaměstnavatelem, v němž je uveden počet odpracovaných let v soudnictví, délka služby výlučně ve funkci soudce a státního zástupce, průměrný hrubý příjem za posledních dvanáct měsíců služby před datem odchodu do důchodu a hrubý příjem pobíraný ke dni odchodu do důchodu“.
OUG č. 27/2006
6
Článek 13 odst. 1 písm. a) Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 27 privind salarizarea și alte drepturi ale judecătorilor și procurorilor și altor categorii de personal din sistemul justiției (mimořádné nařízení vlády č. 27 o odměňování a ostatních právech soudců, státních zástupců a dalších kategorií zaměstnanců soudnictví) ze dne 29. března 2006 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 314 ze dne 7. dubna 2006, dále jen „OUG č. 27/2006“) stanoví:
„Soudci, státní zástupci, zaměstnanci, kteří jsou jim postaveni na roveň, a asistenti soudců, kteří jsou přiděleni nebo přeloženi do jiného místa, než je místo jejich bydliště, mají po celou dobu přeložení nebo přidělení následující nároky:
a)
denní náhradu ve výši 2 % hrubé měsíční náhrady za zařazení do platové třídy, přičemž její výše nesmí být nižší než částka stanovená pro zaměstnance rozpočtových organizací“.
Nový zákon o postavení soudců a státních zástupců
7
Legea nr. 303 privind statutul judecătorilor și procurorilor (zákon č. 303 o postavení soudců a státních zástupců) ze dne 15. listopadu 2022 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 1102 ze dne 16. listopadu 2022) vstoupil v platnost dne 16. listopadu 2022 a byl novelizován na základě Legea nr. 282 pentru modificarea și completarea unor acte normative din domeniul pensiilor de serviciu și a Legii nr. 227/2015 privind codul fiscal (zákon č. 282, kterým se mění a doplňují právní předpisy v oblasti služebních důchodů, jakož i zákon č. 227/2015 o daňovém zákoníku) ze dne 19. října 2023 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 950 ze dne 20. října 2023) (dále jen „nový zákon o postavení soudců“).
8
V návaznosti na tyto změny byl článek 211 nového zákona o postavení soudců doplněn o odstavec 41, který stanoví, že od 1. ledna 2024:
„Základ pro výpočet starobního důchodu nezahrnuje částky obdržené jako prémie, odměny, náhrady výdajů, ani vrácení platových nároků za jiné období, než je období zohledněné pro určení nároku na důchod, denní náhrady nebo jakýkoli jiný nárok, který nemá trvalou povahu.“
9
Důvodová zpráva k návrhu zákona, který vedl k této legislativní změně, uvádí, že „[ú]prava výše starobních důchodů neznamená odnětí nároků příjemcům těchto důchodů, ale má za cíl snížit nároky na důchod oproti současnému stavu z důvodu veřejného závazku, který zatěžuje státní rozpočet. Přepočet starobních důchodů rovněž neznamená omezení ústavního práva, ale je nezbytný ke snížení rozpočtových výdajů.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
10
Žalobce v původním řízení, B. V., vykonával funkci soudce do dne 1. prosince 2022, kdy odešel do důchodu. Po dobu, kdy působil jako soudce inspektor v rámci rumunské soudní inspekce, a sice od 28. prosince 2018 do 1. prosince 2022, pobíral denní náhradu při dočasném přidělení, která podle čl. 13 odst. 1 písm. a) OUG č. 27/2006 činila 2 % hrubé měsíční náhrady za zařazení do platové třídy.
11
Za účelem přiznání nároku na důchod požádal B. V. dne 10. listopadu 2022 vrchního inspektora rumunské soudní inspekce o vydání standardního potvrzení o hrubém příjmu, jejž pobíral v listopadu 2022 a který zahrnoval denní náhradu při dočasném přidělení. Ta činí 10143 rumunských lei (RON) (přibližně 2000 eur) za listopad 2022.
12
Rumunská soudní inspekce odmítla vyhovět žádosti B. V. z důvodu, že tato náhrada není součástí základu pro výpočet starobního důchodu stanoveného v čl. 82 odst. 1 staršího zákona o postavení soudců.
13
V listopadu 2023 B. V. napadl toto odmítavé rozhodnutí u Tribunalul Neamţ (Soud prvního stupně v Neamțu, Rumunsko), který je předkládajícím soudem.
14
Ze žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce vyplývá, že od nabytí účinnosti staršího zákona o postavení soudců byl rumunským soudcům přiznán nárok na starobní důchod odpovídající 80 % základu pro výpočet, který zahrnoval podle okolností hrubou měsíční náhradu za zařazení do platové třídy nebo hrubý měsíční základní plat a příplatky za poslední měsíc služby před datem odchodu do důchodu.
15
Předkládající soud zaprvé uvádí, že Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr, Rumunsko) nejprve denní náhradu při dočasném přidělení kvalifikoval jako platový nárok, zejména v rozhodnutích ze dne 7. února 2022 a 13. března 2023, a poté rozhodnutím ze dne 11. listopadu 2024 (Monitorul Oficial al României, část I, č. 1269 ze dne 17. prosince 2024) tuto náhradu ze základu pro výpočet starobního důchodu vyloučil, a zadruhé poukazuje na to, že ode dne 1. ledna 2024 je toto řešení výslovně stanoveno v čl. 211 odst. 41 nového zákona o postavení soudců.
16
V této souvislosti si předkládající soud klade otázku, zda v případě, že v právních předpisech upravujících odměňování soudců neexistuje objektivní kritérium, není vyloučení uvedené náhrady ze základu pro výpočet starobního důchodu v rozporu se zásadou nezávislosti soudců, která vyplývá z článků 2 a 19 SEU, jakož i z článku 47 Listiny a která vyžaduje, aby soudci pobírali stabilní odměnu odpovídající významu a specifičnosti vykonávané funkce. Předkládající soud uvádí, že na tuto otázku ostatně poukazují různé mezinárodní nástroje, zejména bod 54 doporučení CM/Rec(2010) 12 Výboru ministrů Rady Evropy, nazvaný „Soudci: nezávislost, účinnost a odpovědnost“ přijatého dne 17. listopadu 2010 a bod 6.4 Evropské charty o statutu soudců přijaté Radou Evropy ve Štrasburku dne 10. července 1998.
17
Za těchto podmínek se Tribunalul Neamţ (Soud prvního stupně v Neamţu) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být článek 2 [SEU], který ve výčtu hodnot, na nichž je Unie založena, uvádí dodržování zásad právního státu, jakož i čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec [SEU] ve spojení s článkem 47 [Listiny], podle nichž členské státy zajišťují účinnou právní ochranu založenou na právu na přístup k nezávislému a nestrannému soudu, vykládány v tom smyslu, že zásada nezávislosti soudců brání odmítnutí zahrnout do rozsahu nároků na [starobní důchod] platovou složku spočívající v [denní náhradě při dočasném přidělení], která nebyla vyplacena jako náhrada výdajů skutečně vynaložených v důsledku přidělení, jako jsou výdaje na cestu, ubytování nebo stravu přiznané soudcům, kteří měli postavení přidělených/přeložených soudců, neboť se toto odmítnutí odchyluje od mechanismu, který vyžaduje, aby byl [starobní důchod] soudců určen na základě objektivních kritérií nezávislých na svévolném zásahu výkonné a zákonodárné moci, a vede k trvalému snížení výše odměny v rozporu s ústavními zárukami, které soudcům zaručují [starobní důchod] odpovídající důstojnosti jejich funkce a rozsahu jejich povinností a které zaručují výkon spravedlnosti nezávislými soudy a soudci?“
K předběžné otázce
18
Článek 99 jednacího řádu Soudního dvora stanoví, že pokud lze odpověď na položenou předběžnou otázku jasně vyvodit z judikatury nebo pokud o odpovědi na takovou otázku nelze rozumně pochybovat, může Soudní dvůr kdykoli na návrh soudce zpravodaje a po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout usnesením s odůvodněním.
19
Toto ustanovení je třeba použít i v projednávané věci.
20
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda článek 2 SEU a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU ve spojení s článkem 47 Listiny musí být vykládány v tom smyslu, že zásada nezávislosti soudců brání odmítnutí zohlednit denní náhradu při dočasném přidělení pro účely výpočtu starobního důchodu, když se takové odmítnutí jednak odchyluje od mechanismu, který vyžaduje, aby byl starobní důchod soudců určen na základě objektivních kritérií nezávislých na svévolném zásahu výkonné a zákonodárné moci, a jednak vede k trvalému snížení výše odměny soudců v důchodu.
21
Jak vyplývá z judikatury Soudního dvora, i když v souladu se zásadou dělby moci, která charakterizuje fungování právního státu, musí být zaručena nezávislost soudů na zákonodárné a výkonné moci členského státu, samotná skutečnost, že se zákonodárná a výkonná moc podílejí na určování platu soudců, nemůže sama o sobě založit závislost soudců na této moci ani vyvolat pochybnosti o jejich nezávislosti či nestrannosti. Členské státy totiž mají široký prostor pro uvážení při sestavování rozpočtu a rozhodování mezi jednotlivými položkami veřejných výdajů. Tento široký prostor pro uvážení zahrnuje určení způsobu výpočtu těchto výdajů, a zejména platů soudců, neboť vnitrostátní zákonodárná a výkonná moc mají nejlepší předpoklady k tomu, aby zohlednily zvláštní socioekonomický kontext členského státu, ve kterém musí být tento rozpočet sestaven a nezávislost soudců zaručena (rozsudek ze dne 25. února 2025, Sąd Rejonowy w Białymstoku a Adoreikė, C‑146/23 a C‑374/23, EU:C:2025:109, body 50 a 51).
22
Nic to však nemění na tom, že vnitrostátní pravidla týkající se platu soudců nesmí u jednotlivců vyvolat legitimní pochybnosti stran neovlivnitelnosti dotyčných soudců ve vztahu k vnějším skutečnostem a jejich neutrality ve vztahu ke střetávajícím se zájmům. Za tímto účelem mohou charty, zprávy a jiné dokumenty vypracované orgány Rady Evropy nebo v rámci systému Organizace spojených národů poskytnout relevantní vodítka pro výklad unijního práva, pokud byla v této oblasti přijata vnitrostátní ustanovení (rozsudek ze dne 25. února 2025, Sąd Rejonowy w Białymstoku a Adoreikė, C‑146/23 a C‑374/23, EU:C:2025:109, body 52 a 53).
23
Jak Soudní dvůr uvedl v bodě 65 rozsudku ze dne 25. února 2025, Sąd Rejonowy w Białymstoku a Adoreikė (C‑146/23 a C‑374/23, EU:C:2025:109), zákonodárná a výkonná moc členského státu se mohou odchýlit od vnitrostátní právní úpravy, která objektivně definuje způsoby určení platu soudců tím, že se rozhodnou snížit výši těchto platů za předpokladu, že je splněno několik požadavků.
24
Zaprvé v souladu se zásadou právní jistoty musí být opatření spočívající ve snížení platu soudců nebo jejich starobního důchodu stanoveno zákonem a musí být objektivní, předvídatelné a transparentní [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 25 a citovaná judikatura].
25
V tomto ohledu je třeba upřesnit, že požadavek předvídatelnosti je splněn, pokud má jednotlivec možnost se ze znění příslušného ustanovení – a v případě potřeby z výkladu, který k němu podaly dotyčné vnitrostátní soudy – dozvědět, jaký je rozsah tohoto ustanovení (obdobně viz rozsudky ze dne 3. května 2007, Advocaten voor de Wereld, C‑303/05, EU:C:2007:261, bod 50, jakož i ze dne 26. června 2025, Makeleio a Zougla, C‑555/23 a C‑556/23, EU:C:2025:484, bod 88). Zásadu právní jistoty, která vyžaduje, aby právní pravidla byla jasná a přesná a jejich použití bylo pro právní subjekty předvídatelné, zejména pokud mohou vyvolat nepříznivé důsledky, totiž nelze chápat tak, že unijnímu normotvůrci nebo soudu ukládá povinnost, aby v rámci normy, kterou prvně uvedený přijme a druhý vykládá, uváděli různé konkrétní situace, ve kterých se abstraktní norma může uplatnit, neboť všechny tyto situace nelze předem určit (obdobně viz rozsudek ze dne 1. srpna 2025, Timčenko v. Rada, C‑703/23 P, EU:C:2025:608, bod 33).
26
Zadruhé opatření spočívající ve snížení platu nebo starobního důchodu soudců musí být odůvodněno cílem obecného zájmu, jako je požadavek odstranění nadměrného schodku veřejných financí ve smyslu čl. 126 odst. 1 SFEU, přičemž je třeba upřesnit, že možnost členského státu uplatnit takový požadavek nepředpokládá, že vůči němu byl zahájen postup podle protokolu (č. 12) o postupu při nadměrném schodku, který je přílohou Smlouvy o EU a Smlouvy o FEU [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 26 a citovaná judikatura).
27
Rozpočtové důvody pro přijetí opatření odchylujícího se od obecných pravidel odměňování soudců musí být jasně zformulovány. Mimoto s výhradou řádně odůvodněných výjimečných okolností nesmí být tato opatření konkrétně zaměřena pouze na členy vnitrostátních soudů a musí být součástí obecnějšího rámce, jehož cílem je zajistit, aby se na rozpočtovém úsilí podílel větší počet osob zaměstnaných ve vnitrostátní veřejné správě [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 27 a citovaná judikatura].
28
Jak stanoví bod 54 doporučení CM/Rec(2010)12 ze dne 17. listopadu 2010, „[z]vláštní právní ustanovení by měla být zavedena za účelem ochrany proti snížení platu, které by se týkalo konkrétně soudců“. Jak je naproti tomu upřesněno v bodě 57 důvodové zprávy k tomuto doporučení, „[u]stanovení, jehož cílem je nesnižovat konkrétně plat soudců, nebrání snížení platu v rámci veřejných politik zaměřených na obecné snížení platu osob zaměstnaných ve veřejné správě“.
29
Pokud tedy členský stát přijme opatření spočívající v omezení rozpočtu, která se týkají jeho úředníků a státních zaměstnanců, může se ve společnosti vyznačující se solidaritou, jak zdůrazňuje článek 2 SEU, rozhodnout uplatnit tato opatření i na vnitrostátní soudce [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 29 a citovaná judikatura].
30
Zatřetí je třeba uvést, že v souladu se zásadou proporcionality, která je obecnou zásadou unijního práva, musí být opatření spočívající ve snížení platu soudců způsobilé zaručit dosažení sledovaného cíle obecného zájmu spočívajícího v odstranění nadměrného schodku veřejných financí, musí se omezit na to, co je k dosažení tohoto cíle nezbytně nutné, a nesmí být nepřiměřené uvedenému cíli, což znamená vyvážit odstranění nadměrného schodku veřejných financí a zásah do zásady nezávislosti soudců [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 30].
31
S ohledem na široký prostor pro uvážení přiznaný členským státům při sestavování rozpočtu a rozhodování mezi jednotlivými položkami veřejných výdajů, který je připomenut v bodě 21 tohoto usnesení, je však členskému státu dovoleno přijmout legislativní opatření, jehož cílem není odchýlit se od základní právní úpravy stanovící plat soudců za účelem řešení rozpočtové krize, ale změnit tuto právní úpravu do budoucna snížením jejich platů, aby se zlepšila rozpočtová situace tohoto státu z dlouhodobého hlediska [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 32].
32
Zásada nezávislosti soudců, která vyplývá z čl. 19 odst. 1 druhého pododstavce SEU ve spojení s článkem 2 SEU, nemůže takové změně bránit, i když není časově omezena, pokud nově stanovená výše platu soudců bude i nadále dostatečná k zajištění jejich nezávislosti. Ochrana nezávislosti soudců totiž vyžaduje, aby navzdory tomu, že vůči nim bylo uplatněno opatření spočívající v rozpočtovém omezení, byla výše jejich platu vždy úměrná významu funkcí, které vykonávají, aby zůstali chráněni před vnějšími zásahy nebo tlaky, které by mohly ohrozit nezávislost jejich rozhodování a ovlivnit jejich rozhodnutí [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, body 33 a 34].
33
Plat soudců musí být s ohledem na socioekonomický kontext dotyčného členského státu dostatečně vysoký, aby jim poskytoval určitou ekonomickou nezávislost, která umožní chránit je před rizikem, že by případné vnější zásahy nebo tlaky mohly narušit neutralitu jejich rozhodnutí. Výše tohoto platu například musí být taková, aby chránila soudce před rizikem korupce. Při posuzování přiměřenosti platu soudců je třeba zejména zohlednit hospodářskou, sociální a finanční situaci dotyčného členského státu. Z tohoto hlediska je vhodné porovnat průměrný plat soudců s průměrnou mzdou v uvedeném státě [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, body 35 a 36].
34
Tyto úvahy platí obdobně pro soudce v důchodu. Skutečnost, že stávající soudci mají po odchodu do důchodu zaručen dostatečně vysoký důchod, je totiž může chránit před rizikem korupce během výkonu služby [rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 37 a citovaná judikatura].
35
V tomto ohledu je třeba zmínit bod 54 doporučení CM/Rec(2010)12 ze dne 17. listopadu 2010, který stanoví, že „má být zaručeno […] vyplácení starobního důchodu, jehož výše má být přiměřená výši platu stávajících soudců“. Stejně tak z bodu 6.4 Evropské charty o statutu soudců zmíněné v bodě 16 tohoto usnesení vyplývá, že tento statut musí zaručit, aby soudci, „kteří dosáhli zákonem stanoveného věku pro odchod z funkce, již po stanovenou dobu vykonávali, měli nárok na vyplácení starobního důchodu, jehož výše se musí co nejvíce blížit výši jejich posledního soudcovského platu“.
36
Začtvrté musí být možné podrobit opatření spočívající ve snížení odměny účinnému soudnímu přezkumu v souladu s procesními pravidly stanovenými právem dotyčného členského státu.
37
Ačkoli Soudnímu dvoru v rámci řízení podle článku 267 SFEU nepřísluší aplikovat pravidla unijního práva na konkrétní případ, může za účelem poskytnutí užitečné odpovědi předkládajícím soudům poskytnout těmto soudům vodítka, která vychází ze spisu ve věci v původním řízení a z písemných vyjádření, jež má k dispozici, a která těmto soudům umožní rozhodnout (rozsudek ze dne 25. února 2025, Sąd Rejonowy w Białymstoku a Adoreikė, C‑146/23 a C‑374/23, EU:C:2025:109, bod 77, jakož i citovaná judikatura).
38
V tomto ohledu Soudní dvůr uvedl, že v projednávaném případě ani starší zákon o postavení soudců, rozhodnutí vlády č. 1275 ze dne 18. října 2005, ani OUG č. 27/2006 výslovně neřešily otázku, zda má denní náhrada při dočasném přidělení povahu platu, či nikoli. Také s ohledem na nejednotnou judikaturu Înalta Curte de Casație și Justiție (Nejvyšší kasační a soudní dvůr) k této otázce, na niž bylo poukázáno v bodě 15 tohoto usnesení, nelze podle všeho mít za to, že nárok na zahrnutí této náhrady do výpočtu starobního důchodu měl dostatečný základ v rumunském právu [obdobně viz rozsudek ze dne 5. června 2025, Curtea de Apel Bucureşti (Zrušení odstupného při odchodu soudců do důchodu), C‑762/23, EU:C:2025:400, bod 48].
39
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že článek 2 SEU a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU ve spojení s článkem 47 Listiny musí být vykládány v tom smyslu, že zásada nezávislosti soudců nebrání odmítnutí zohlednit denní náhradu při dočasném přidělení pro účely výpočtu starobního důchodu, když se takové odmítnutí jednak odchyluje od mechanismu, který vyžaduje, aby byl starobní důchod soudců určen na základě objektivních kritérií nezávislých na svévolném zásahu výkonné a zákonodárné moci, a jednak vede k trvalému snížení výše odměny soudců v důchodu.
K nákladům řízení
40
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (sedmý senát) rozhodl takto:
Článek 2 SEU a čl. 19 odst. 1 druhý pododstavec SEU ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie musí být vykládány v tom smyslu, že zásada nezávislosti soudců nebrání odmítnutí zohlednit denní náhradu při dočasném přidělení pro účely výpočtu starobního důchodu, když se takové odmítnutí jednak odchyluje od mechanismu, který vyžaduje, aby byl starobní důchod soudců určen na základě objektivních kritérií nezávislých na svévolném zásahu výkonné a zákonodárné moci, a jednak vede k trvalému snížení výše odměny soudců v důchodu.
Podpisy
(
*1
) – Jednací jazyk: rumunština.