62023CC0247
STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA
ANTHONYHO MICHAELA COLLINSE
přednesené dne 12. září 2024 (
1
)
Věc C‑247/23 [Deldits] (
i
)
VP
proti
Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, kterou podal Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti, Maďarsko)]
„Řízení o předběžné otázce – Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů – Nařízení (EU) 2016/679 – Článek 16 – Právo na opravu nepřesných osobních údajů – Údaje týkající se pohlaví uprchlíka, který je transgender osobou – Oblast působnosti“
I. Úvod
1.
Má orgán, který vede vnitrostátní rejstřík uprchlíků, na základě článku 16 GDPR (
2
) – týkajícího se práva na opravu – ve spojení s čl. 5 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení – týkajícím se zásady přesnosti –, povinnost opravit osobní údaje o pohlaví osoby, které zapsal? Pokud takovou povinnost má, jaké důkazy může vyžadovat od osoby, která žádá o opravu tohoto zápisu? O odpovědi na tyto otázky žádá Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti, Maďarsko).
II. Právní rámec
A.
GDPR
2.
Článek 5 nařízení o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, nadepsaný „Zásady zpracování osobních údajů“, stanoví:
„1.   Osobní údaje musí být:
[…]
d)
přesné a v případě potřeby aktualizované; musí být přijata veškerá rozumná opatření, aby osobní údaje, které jsou nepřesné s přihlédnutím k účelům, pro které se zpracovávají, byly bezodkladně vymazány nebo opraveny (‚přesnost‘);
[…]“
3.
Článek 16 GDPR, nadepsaný „Právo na opravu“, zní:
„Subjekt údajů má právo na to, aby správce bez zbytečného odkladu opravil nepřesné osobní údaje, které se ho týkají. S přihlédnutím k účelům zpracování má subjekt údajů právo na doplnění neúplných osobních údajů, a to i poskytnutím dodatečného prohlášení.“
4.
Článek 23 GDPR, nadepsaný „Omezení“, stanoví:
„1.   Právo Unie nebo členského státu, které se na správce nebo zpracovatele vztahuje, může prostřednictvím legislativního opatření omezit rozsah povinností a práv uvedených v článcích 12 až 22 a v článku 34, jakož i v článku 5, v rozsahu, v jakém ustanovení tohoto článku odpovídají právům a povinnostem stanoveným v článcích 12 až 22, jestliže takové omezení respektuje podstatu základních práv a svobod a představuje nezbytné a přiměřené opatření v demokratické společnosti s cílem zajistit:
a)
národní bezpečnost;
b)
obranu;
c)
veřejnou bezpečnost;
d)
prevenci, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkon trestů, včetně ochrany před hrozbami pro veřejnou bezpečnost a jejich předcházení;
e)
jiné důležité cíle obecného veřejného zájmu Unie nebo členského státu, zejména důležitý hospodářský nebo finanční zájem Unie nebo členského státu, včetně měnových, rozpočtových a daňových záležitostí, veřejného zdraví a sociálního zabezpečení;
f)
ochranu nezávislosti soudnictví a soudních řízení;
g)
prevenci, vyšetřování, odhalování a stíhání porušování etických pravidel regulovaných povolání;
h)
monitorovací, inspekční nebo regulační funkci spojenou, i pouze příležitostně, s výkonem veřejné moci v případech uvedených v písmenech a) až e) a g);
i)
ochranu subjektu údajů nebo práv a svobod druhých;
j)
vymáhání občanskoprávních nároků.
[…]“
B.
Maďarské právo
5.
Ustanovení § 81 a menedékjogról szóló 2007. évi LXXX. törvény (zákon č. LXXX z roku 2007 o právu na azyl) (
3
) (dále jen „zákon o azylu“) zní:
„Příslušný azylový orgán zpracovává v příslušném rejstříku osobní údaje uprchlíků, osob požívajících doplňkové ochrany, osob, které byly přijaty v rámci programů přesídlování, osob požívajících dočasné ochrany, jakož i osob žádajících o mezinárodní ochranu a osob, na které se vztahuje dublinské řízení (dále společně jen ‚osoby, na které se vztahuje tento zákon‘), údaje o jejich pobytu a o pomoci a podpoře, na kterou mají nárok, jakož i o jejich následných změnách, za účelem:
a)
ověření, zda mají postavení uprchlíka, osoby požívající doplňkové ochrany, osoby požívající dočasné ochrany nebo osoby, která byla přijata v rámci programů přesídlování, a zajištění, aby byli oprávněni požívat práv vyplývajících z tohoto postavení;
b)
ověření, zda mají nárok na pomoc a podporu ve smyslu tohoto zákona a dalších právních předpisů;
c)
jejich osobní identifikace;
d)
zabránění duplicitě postupů; a
e)
zjištění, zda byla žádost podána vícekrát.“
6.
Ustanovení § 82 písm. f) tohoto zákona stanoví:
„Pro účely této kapitoly se za identifikační údaje fyzických osob považují následující údaje osob, na které se vztahuje tento zákon:
[…]
f) pohlaví.“
7.
Ustanovení § 83 odst. 1 písm. a) tohoto zákona stanoví:
„Azylový rejstřík obsahuje následující údaje o osobách, na které se vztahuje tento zákon:
a)
identifikační údaje fyzických osob;
[…]“
8.
Ustanovení § 83A odst. 5 zákona o azylu stanoví:
„Příslušný azylový orgán je povinen z moci úřední provést výmaz zápisů, které jsou v rozporu s právními předpisy, opravu nesprávných zápisů a doplnit vynechané zápisy v úředním rejstříku, který vede“.
III. Spor v původním řízení a předběžné otázky
9.
V roce 2014 udělil příslušný orgán v Maďarsku V. P. (dále jen „žalující strana“) (
4
) – íránskému státnímu příslušníkovi, který se „narodil jako žena“ – postavení uprchlíka. V řízení, ve kterém bylo vydáno toto rozhodnutí, se žalující strana jako důvodu pro přiznání postavení uprchlíka dovolávala své transsexuality a jako důkaz předložila potvrzení specialistů z oboru psychiatrie a gynekologie. Po přiznání postavení uprchlíka Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság (Národní generální ředitelství cizinecké policie, Maďarsko; dále jen „žalovaný“) zapsal osobní údaje žalující strany, včetně pohlaví, do azylového rejstříku, přičemž tyto údaje uchovával za účelem usnadnění její identifikace. V zápise je uvedeno, že žalující strana je žena.
10.
V roce 2022 podala žalující strana u žalovaného žádost podle článku 16 GDPR o opravu dvou osobních údajů v azylovém rejstříku: o změnu jména, pod kterým byla zapsána, a změnu pohlaví z ženského na mužské. Na podporu této žádosti žalující strana předložila stejná lékařská potvrzení, která předložila již v azylovém řízení. Rozhodnutím ze dne 11. října 2022 (dále jen „rozhodnutí“) žalovaný tuto žádost zamítl. Uvedl, že předložené doklady pouze potvrzovaly, že žalující strana je transgender osobou. Tyto doklady však neprokazovaly, že podstoupila chirurgickou změnu pohlaví a došlo ke změně jejího pohlaví.
11.
Žalující strana podala k předkládajícímu soudu žalobu na neplatnost tohoto rozhodnutí. Po celou rozhodnou dobu se identifikovala jako muž. Tvrdila, že z koncepčního hlediska transsexualita zahrnuje změnu pohlaví. Předložené lékařské zprávy potvrzují, že má mužský vzhled a její diagnóza je označena kódem F64.0 podle Mezinárodní klasifikace nemocí, který odpovídá transsexualitě. S odvoláním na judikaturu ESLP (
5
) žalující strana tvrdila, že chirurgický zákrok není pro změnu pohlaví nezbytný. Postup opravy podle článku 16 GDPR nevyžaduje, aby osoba předkládala „nadbytečné důkazy“, zejména potvrzení, že podstoupila chirurgický zákrok za účelem změny pohlaví. Tento požadavek je v každém případě v rozporu s judikaturou ESLP. Porušuje rovněž článek 1 (právo na lidskou důstojnost), článek 3 (právo na nedotknutelnost lidské osobnosti), článek 7 (právo na respektování soukromého a rodinného života) a čl. 52 odst. 3 (zásada rovnocenné ochrany základních práv) Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). Žalující strana také upozornila na skutečnost, že řada členských států (
6
) uznává prohlášení transgender osoby jako právní důkaz její genderové identity.
12.
Žalovaný navrhuje, aby byla žaloba zamítnuta. Uvádí, že žalující strana nepředložila ani veřejnou listinu, ani lékařské potvrzení, které by potvrzovaly údajnou změnu pohlaví.
13.
Předkládající soud má za to, že k vyjasnění, za jakých podmínek může subjekt údajů požadovat opravu údajů zapsaných v souvislosti s jeho pohlavím, je nezbytný výklad článku 16 GDPR. Zákon o azylu sice předpokládá zpracování změn zapsaných údajů a opravu chybných zápisů, avšak neupravuje ani postup, ani požadavky, na jejichž základě lze změnu pohlaví nebo následnou změnu jména zapsat.
14.
Alkotmánybíróság (Ústavní soud, Maďarsko) v nálezu ze dne 27. června 2018 (
7
) rozhodl, že nepřijetí postupu, jenž by umožnil osobám, které legálně pobývají v Maďarsku a nejsou maďarskými občany, změnit si pohlaví a jméno, ze strany maďarského zákonodárce, zatímco maďarským občanům je tato možnost poskytnuta, je protiústavní, neboť porušuje článek II (nedotknutelnost lidské důstojnosti) a článek XV odst. 2 (zákaz diskriminace) Magyarország Alaptörvény (Ústava Maďarska). Alkotmánybíróság (Ústavní soud) vyzval maďarský parlament k tomu, aby toto pochybení napravil nejpozději do 31. prosince 2018. ESLP v rozsudku ze dne 16. července 2020, Rana v. Maďarsko (
8
) rozhodl, že Maďarsko porušilo článek 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950 (dále jen „EÚLP“) tím, že uprchlíkovi neumožnilo přístup k postupu, který by usnadnil právní uznání změny pohlaví.
15.
Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti) připomíná, že bez ohledu na rozsudky Alkotmánybíróság (Ústavní soud) a ESLP maďarské právní předpisy neposkytují osobám, které v Maďarsku legálně pobývají, ale nejsou státními příslušníky tohoto členského státu, přístup k postupu právního uznání změny pohlaví. V návaznosti na rozsudek Alkotmánybíróság (Ústavní soud) Maďarsko již neumožňuje právní uznání změny pohlaví občana. Předkládající soud je proto toho názoru, že nemá možnost „vyplnit právní mezeru obdobným použitím ustanovení týkajících se maďarských státních příslušníků“.
16.
Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti) se tak rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1.
Musí být článek 16 GDPR vykládán v tom smyslu, že orgán odpovědný za vedení rejstříků podle vnitrostátního práva je povinen v souvislosti s výkonem práv subjektu údajů opravit osobní údaje týkající se pohlaví tohoto subjektu, které tento orgán zapsal, pokud se tyto údaje od doby zápisu do rejstříku změnily a z tohoto důvodu nejsou v souladu se zásadou přesnosti stanovenou v čl. 5 odst. 1 písm. d) GDPR?
2.
V případě kladné odpovědi na první předběžnou otázku, musí být článek 16 GDPR vykládán v tom smyslu, že vyžaduje, aby osoba, která žádá o opravu údajů týkajících se jejího pohlaví, předložila důkazy na podporu své žádosti o opravu?
3.
V případě kladné odpovědi na druhou předběžnou otázku, musí být článek 16 GDPR vykládán v tom smyslu, že žádající osoba je povinna prokázat, že podstoupila chirurgickou změnu pohlaví?“
IV. Řízení před Soudním dvorem
17.
Žalující strana, estonská, španělská, francouzská, maďarská, nizozemská a portugalská vláda a Evropská komise předložily písemná vyjádření.
18.
Z písemného vyjádření žalující strany vyplynulo, že „mezitím“ získala maďarské občanství a její zápis v azylovém rejstříku již není vyžadován. Soudní dvůr v souladu s čl. 101 odst. 1 jednacího řádu Soudního dvora požádal předkládající soud o vysvětlení vlivu této změny okolností na původní řízení. Předkládající soud odpověděl, že uvedená změna nemá na výsledek toho řízení žádný vliv, neboť podle § 85 odst. 2 közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvény (zákon č. I z roku 2017, kterým se zavádí správní řád) (
9
) tento soud „provádí přezkum zákonnosti správní činnosti v souladu se skutkovým stavem, který existoval v době jejího výkonu“.
19.
Na jednání konaném dne 3. června 2024 přednesly žalující strana, španělská, francouzská, maďarská a nizozemská vláda a Evropská komise ústní vyjádření a odpověděly na otázky Soudního dvora.
V. Posouzení
A.
K první předběžné otázce
1. Úvahy k první předběžné otázce
20.
Žalující strana tvrdí, že podle čl. 5 odst. 1 písm. d) GDPR musí být přesnost údajů posuzována s přihlédnutím k účelům, pro které se zpracovávají. Účelem azylového rejstříku je identifikovat osoby, kterým Maďarsko přiznává postavení uprchlíka. Pokud zapsané pohlaví transgender osoby neodpovídá identitě, pod kterou je na rozdíl od její právní identity rozpoznávána na veřejnosti, neusnadňuje tento zápis její identifikaci a může ji dokonce vystavit diskriminaci a obtěžování. Článek 16 GDPR musí být vykládán tak, aby usnadnil opravu údajů o pohlaví transgender osob.
21.
Estonská vláda s odkazem na čl. 5 odst. 1 písm. d), čl. 6 odst. 2 a článek 16 GDPR tvrdí, že členské státy musí zavést taková vnitrostátní procesní pravidla, která umožní osobě, u níž došlo ke změně pohlaví, požadovat opravu osobních údajů ve veřejném rejstříku, které se s ohledem na účely, pro které byly zpracovávány, staly nepřesnými.
22.
Španělská vláda uvádí, že vnitrostátní právní úprava týkající se právního uznání transgenderové identity, která stanoví podmínky pro osoby, jež usilují o opravu osobních údajů o svém pohlaví zapsaných ve veřejných rejstřících, omezuje výkon práva na opravu obsaženého v článku 16 GDPR. Ačkoli taková omezení mohou být odůvodněna potřebou chránit zájmy, na které odkazuje článek 23 GDPR, Maďarsko se tohoto ustanovení nemůže dovolávat, neboť nepřijalo právní předpisy, které by uznávaly pohlaví transgender osob. V každém případě se různé zájmy, na které toto ustanovení odkazuje, neuplatní za okolností věci projednávané před předkládajícím soudem.
23.
Vzhledem k tomu, že žalující strana má postavení uprchlíka, španělská vláda dále tvrdí, že pro tuto předběžnou otázku jsou relevantní jiná ustanovení unijního práva než GDPR, takže Soudní dvůr by měl první otázku přeformulovat. Mezi ustanovení, jejichž výklad by měl Soudní dvůr v tomto kontextu provést, patří články 7 a 21 Listiny a čl. 24 odst. 1 (
10
) a čl. 25 odst. 1 (
11
) směrnice 2011/95 (
12
). Španělská vláda namítá, že tato ustanovení brání takovému vnitrostátnímu právnímu systému, který „[ne]stanoví žádný postup umožňující osobě s postavením uprchlíka, která má transgenderovou identitu, změnit údaj o jejím pohlaví v azylovém rejstříku“. Neexistence takového postupu je rovněž v rozporu s judikaturou ESLP (
13
). Španělská vláda se dovolává per analogiam rozsudku ve věci Freitag (
14
), který se týká odmítnutí členského státu uznat změnu příjmení provedenou jiným členským státem. Soudní dvůr v něm rozhodl, že nejasnosti a obtíže pramenící z rozdílu mezi dvěma jmény, jež se vztahují k téže osobě, byly na překážku výkonu práva svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států zakotveného v článku 21 SFEU. Podle španělské vlády může rozpor mezi ženským pohlavím zapsaným v povolení k pobytu nebo v cestovních dokladech vydaných podle čl. 24 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 směrnice 2011/95 a identifikací žalující strany jako muže, která podle předkládajícího soudu odpovídá jejímu chování a fyzickému vzhledu, vyvolat nejasnosti a pochybnosti o totožnosti žalující strany a pravosti těchto dokladů.
24.
Francouzská vláda rozlišuje mezi údaji, které byly nepřesné v době jejich zápisu a údaji, které se stanou nepřesnými později. Tvrdí, že podle čl. 5 odst. 1 písm. d) a článku 16 GDPR lze údaje týkající se pohlaví opravit se zpětnou platností, pokud byly nepřesné v době jejich zápisu. Orgány veřejné moci mohou mít zájem sledovat v rejstřících, v nichž je zapsán osobní stav, vývoj týkající se údajů o totožnosti osoby. Jakýkoli postup usnadňující takovou opravu může být proto navržen tak, aby zanechal stopu po všech údajích, které byly v těchto rejstřících zapsány (
15
).
25.
Maďarská vláda má za to, že článek 16 GDPR ve spojení s čl. 5 odst. 1 písm. d) GDPR a čl. 8 odst. 2 Listiny přiznává osobám právo na opravu údajů o pohlaví, které neodpovídají skutečnosti. Pokud by žalující strana usilovala o opravu údajů o svém pohlaví, které byly zapsány nesprávně na počátku, žádné potíže by nevznikly. Avšak vzhledem k tomu, že podle názoru maďarské vlády se žalující strana domáhá opravy správně zapsaných údajů, článek 16 GDPR se nepoužije. Na podporu tohoto přístupu se tato vláda dovolává per analogiam rozsudku ve věci Nowak (
16
), v němž Soudní dvůr rozhodl, že nesprávné písemné odpovědi na zkušební otázky nelze opravit.
26.
Nizozemská vláda uvádí, že neexistence účinného postupu pro právní uznání změny pohlaví osoby představuje porušení článku 3 (právo na nedotknutelnost lidské osobnosti) a článku 7 (respektování soukromého a rodinného života) Listiny. Neexistence takového postupu představuje překážku pro výkon práva žalující strany na opravu údajů o jejím pohlaví podle článku 16 GDPR.
27.
Portugalská vláda má za to, že článek 16 GDPR vykládaný ve spojení s články 1, 3, 7, 8 a 21 Listiny vyžaduje, aby subjektům údajů bylo umožněno dosáhnout opravy údajů o jejich pohlaví zapsaných pro účely jejich identifikace, pokud se tyto údaje od jejich původního zápisu změnily.
28.
Komise tvrdí, že první předběžná otázka vychází z předpokladu, že údaje v azylovém rejstříku týkající se žalující strany mohou být nepřesné. Tento předpoklad vyvolává otázku, zda se přesnost údajů o pohlaví osoby řídí právním uznáním změny pohlaví. Komise má s ohledem na článek 8 EÚLP, články 7 a 8 Listiny a judikaturu ESLP (
17
) za to, že neexistence systému uznávání změny pohlaví nesmí bránit opravě nepřesných údajů ve veřejném rejstříku týkajících se pohlaví osoby. Za těchto okolností článek 16 GDPR ve spojení s články 7 a 8 a čl. 52 odst. 1 Listiny vyžaduje, aby orgán odpovědný za uchovávání tohoto záznamu opravil osobní údaje o pohlaví subjektu údajů, jakmile se tyto údaje stanou nepřesnými.
2. K rozsahu první předběžné otázky
29.
První předběžná otázka Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti) vychází z předpokladu, že údaje o pohlaví žalující strany byly v azylovém rejstříku zapsány správně a tyto údaje se staly nepřesnými v důsledku změny okolností, k níž došlo po vzniku tohoto zápisu. Předkládající soud si tedy přeje zjistit, zda článek 16 GDPR přiznává právo na opravu těchto osobních údajů tak, aby odrážely změnu pohlaví transgender osoby.
30.
Řízení podle článku 267 SFEU je nástrojem spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy, jehož prostřednictvím Soudní dvůr podává výklad unijního práva, který vnitrostátním soudům umožňuje rozhodovat v řízeních, která před nimi probíhají. V rámci této spolupráce Soudní dvůr uznává domněnku relevance otázek vnitrostátních soudů, které se týkají unijního práva. Soudní dvůr tak odmítne rozhodnout o takové otázce pouze tehdy, pokud je zjevné, že žádaný výklad unijního práva nemá žádný vztah k realitě nebo předmětu sporu v původním řízení, jestliže se jedná o hypotetický problém nebo také, jestliže Soudní dvůr nedisponuje skutkovými nebo právními poznatky nezbytnými pro užitečnou odpověď na tyto otázky. Vzhledem k tomu, že pravomoc Soudního dvora v rámci řízení o předběžné otázce spočívá v tom, že přispívá k výkonu spravedlnosti v členských státech, a nikoli že poskytuje poradní stanoviska k obecným či hypotetickým otázkám, může přeformulovat otázky, které jsou mu položeny (
18
).
31.
V projednávané věci spatřuji podstatný rozdíl mezi skutkovým stavem, který popisuje předkládající soud v předkládacím usnesení, a zněním první otázky. Z tohoto skutkového stavu vyplývá, že ke změně genderové identity žalující strany došlo ještě před tím, než jí bylo v roce 2014 přiznáno postavení uprchlíka, takže Maďarsko patrně přiznalo žalující straně postavení uprchlíka na základě této změny genderové identity (
19
). Dále podle všeho nedošlo od roku 2014 k žádnému vývoji nebo změně týkající se pohlaví žalující strany. Zápis o pohlaví žalující strany v azylovém rejstříku byl tudíž v době jeho provedení nesprávný. Ve věci projednávané před předkládajícím soudem se tedy jedná o případ, kdy údaje, které mají být opraveny, byly nesprávně zapsány na počátku, a nikoli o případ, kdy se údaje staly nepřesnými až „po“ (
20
) provedení tohoto zápisu. Žádost podaná předkládajícímu soudu tedy směřuje k opravě původního omylu, a nikoli ke změně tohoto zápisu za účelem zohlednění změny okolností.
32.
Navrhuji Soudnímu dvoru, aby s cílem vyhnout se odpovědi na hypotetickou otázku nespadající do pravomoci, kterou mu přiznává článek 267 SFEU, zohlednil v rámci odpovědi na první předběžnou otázku skutkový stav, který je základem předkládacího rozhodnutí (
21
).
33.
Na rozdíl od vyjádření španělské vlády mám za to, že podstatou předběžných otázek položených Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti) není snaha zjistit, zda unijní právo vyžaduje, aby členský stát zavedl právní rámec pro usnadnění uznání změny genderové identity osoby, které přiznal postavení uprchlíka. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se výslovně týká povahy a rozsahu práva na opravu nepřesných údajů podle článků 5 a 16 GDPR. Výklad těchto ustanovení s ohledem na skutkové okolnosti, které tento soud popsal, je tak dostačující k tomu, aby předkládající soud mohl rozhodnout ve věci v původním řízení. V této souvislosti podotýkám, že žádná z předběžných otázek položených Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti) se netýká žádosti o opravu jména žalující strany v azylovém rejstříku, takže tato žádost patrně byla ve vztahu k žádosti o změnu zápisu o jejím pohlaví vedlejší. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se tedy netýká možného použití článku 16 GDPR v souvislosti se žádostí o změnu zápisu o jménu (
22
). Projednávaná věc neposkytuje Soudnímu dvoru také příležitost k podání výkladu čl. 24 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 směrnice 2011/95. Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti) ve svém usnesení tato ustanovení nezmiňuje, ani neuvádí žádné podrobnosti o povoleních k pobytu nebo cestovních dokladech, které mohly být žalující straně v souladu s nimi vydány (
23
).
3. Právo na opravu
34.
Z článku 1 odst. 2 GDPR ve spojení s body 4 a 10 jeho odůvodnění vyplývá, že cílem GDPR je mimo jiné zajistit vysokou úroveň ochrany základních práv a svobod fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v Evropské unii. GDPR vytváří právní rámec za účelem provedení požadavků článku 8 Listiny, zejména pokud jde o ochranu osobních údajů. Ta úzce souvisí s právem na respektování soukromého života zakotveným v článku 7 Listiny (
24
).
35.
GDPR má velmi širokou věcnou působnost. Podle čl. 2 odst. 1 se GDPR použije „na zcela nebo částečně automatizované zpracování osobních údajů a na neautomatizované zpracování těch osobních údajů, které jsou obsaženy v evidenci nebo do ní mají být zařazeny“, aniž rozlišuje podle totožnosti autora dotyčného zpracování. S výhradou výjimek stanovených v jeho čl. 2 odst. 2, kterých se žalovaný patrně nedovolává, se GDPR použije na operace zpracování prováděné jak soukromými osobami, tak orgány veřejné moci (
25
).
36.
Definice pojmu „osobní údaje“ uvedená v čl. 4 bodě 1 GDPR neobsahuje odkaz na „pohlaví“ nebo „gender“ fyzické osoby jako na prvek, kterým lze přímo či nepřímo identifikovat fyzickou osobu. Výraz „veškeré informace“ použitý v definici pojmu „osobní údaje“ uvedené v tomto ustanovení nicméně dává tomuto pojmu široký rozsah (
26
). Odkaz na „[zvláštní] prvk[y] fyzické, fyziologické, genetické, psychické, ekonomické, kulturní nebo společenské identity této fyzické osoby“ je podle všeho dostatečně široký na to, aby zahrnoval pohlaví fyzické osoby (
27
). Z toho vyplývá, že zápis osobních údajů žalující strany, včetně pohlaví, do veřejného rejstříku osob, kterým bylo přiznáno postavení uprchlíka, představuje „zpracování“ osobních údajů ve smyslu čl. 4 bodu 2 GDPR.
37.
Podle čl. 5 odst. 1 písm. a), b), c) a d) GDPR platí, že osobní údaje musí být ve vztahu k subjektu údajů zpracovávány korektně a zákonným a transparentním způsobem; shromažďovány pro určité, výslovně vyjádřené a legitimní účely; přiměřené, relevantní a omezené na nezbytný rozsah ve vztahu k účelu; a přesné a v případě potřeby aktualizované (
28
). Podle čl. 5 odst. 1 písm. d) GDPR „musí“ být zpracování osobních údajů přesné. Musí být přijata veškerá rozumná opatření, aby osobní údaje, které jsou nepřesné s přihlédnutím k účelům, pro které se zpracovávají, byly bezodkladně vymazány nebo opraveny.
38.
Článek 6 odst. 1 GDPR stanoví taxativní výčet případů, kdy je zpracování osobních údajů zákonné (
29
). Zpracování osobních údajů v azylovém rejstříku je v zásadě zákonné na základě čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) GDPR. Podle čl. 6 odst. 2 GDPR mohou členské státy zachovat nebo přijmout konkrétní ustanovení, aby přizpůsobily používání pravidel tohoto nařízení na zpracování podle čl.6 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) s cílem zajistit, že takové zpracování bude zákonné a spravedlivé. Podle čl. 6 odst. 3 GDPR musí být zpracování podle čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) založeno na unijním právu nebo na právu členského státu, které se na správce vztahuje. Tento právní základ musí být rovněž ve veřejném zájmu a přiměřený legitimnímu cíli, který sleduje (
30
). Ze spisu předloženého Soudnímu dvoru nevyplývá, že by zápis o pohlaví uprchlíka a jeho uchovávání v maďarském azylovém rejstříku nebyly v souladu s článkem 6 GDPR (
31
).
39.
Článek 8 odst. 2 Listiny mimo jiné stanoví, že „[k]aždý má právo na přístup k údajům, které o něm byly shromážděny, a má právo na jejich opravu“. Toto právo je promítnuto do článku 16 GDPR (
32
). Právo na opravu a jeho prosazování z podnětu soukromých osob (
33
) napomáhá dodržování zásady přesnosti stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. d) GDPR.
40.
Vzhledem k tomu, že přesnost osobních údajů se může lišit v závislosti na kontextu, v němž jsou zpracovávány, má účel shromažďování údajů přímý vliv na posouzení jejich přesnosti (
34
). Jedním z vyjmenovaných účelů azylového rejstříku v Maďarsku je identifikace osoby (
35
), přičemž „pohlaví“ se považuje za „údaj, který identifikuje fyzickou osobu“ (
36
). Žalující strana se v roce 2014, kdy jí Maďarsko přiznalo status uprchlíka, identifikovala jako transgender muž. Příslušné maďarské orgány přijaly důkazy, které žalující strana předložila na podporu této genderové identity. Zápis pohlaví žalující strany jako „ženy“ v azylovém rejstříku se tak jeví jako nepřesný ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. d) GDPR.
41.
Takový záznam musí být v zásadě možné opravit na základě článku 16 GDPR ve spojení s jeho čl. 5 odst. 1 písm. d) (
37
). Bez ohledu na úvahy, které se mohou pojit s použitím těchto ustanovení na opravu takového zápisu, který byl v době jeho provedení správný, (což vyvolává otázku ohledně rozsahu povinnosti aktualizace údajů a jejich dynamického zpracování, kterou GDPR ukládá správcům údajů), pokud by tato ustanovení neposkytovala subjektům údajů právo na opravu zápisu, který byl v době svého provedení prokazatelně nepřesný, neplnila by podle všeho svůj účel.
42.
Maďarská vláda nicméně tvrdí, že podle čl. 6 odst. 2 a 3 GDPR lze právo subjektu údajů na opravu zápisu v takové veřejné evidenci, jako je azylový rejstřík, uplatnit pouze podle práva členského státu a nikoli přímo na základě článku 16 GDPR.
43.
Ačkoli ustanovení čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) GDPR ve spojení s jeho čl. 6 odst. 2 a čl. 6 odst. 3 poskytují členským státům „určitý prostor“ (
38
), aby jim umožnila zachovat nebo zavést konkrétnější ustanovení, aby „přizpůsobily“ (
39
) pravidla GDPR, na jejichž základě mohou správci zákonným způsobem zpracovávat osobní údaje v rámci provádění úkolu ve veřejném zájmu nebo při výkonu veřejné moci (
40
), na rozdíl od vyjádření maďarské vlády je z článku 16 GDPR zřejmé, že na zákonné zpracování údajů podle čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) tohoto nařízení se vztahuje právo na opravu. Článek 16 GDPR na rozdíl od jiných ustanovení GDPR týkajících se práv subjektů údajů nestanoví, jakým způsobem má být právo na opravu s ohledem na některá ustanovení článku 6 tohoto nařízení uplatňováno (
41
). Pravomoci členských států zachovat nebo zavést taková ustanovení se v žádném případě nesmí odchýlit od práva na opravu zakotveného v čl. 8 odst. 2 Listiny. Skutečnost, že členské státy mohou stanovit právní rámec k zajištění praktického uplatňování práva na opravu podle článku 16 GDPR, mimo jiné v souvislosti s veřejnými rejstříky vedenými z důvodů obecného veřejného zájmu podle čl. 6 odst. 1 prvního pododstavce písm. e) tohoto nařízení, nemůže však žádným způsobem omezit přístup k právu na opravu nebo jeho užívání (
42
).
44.
Přesto však platí, že právo na opravu vykládané ve světle zásady přesnosti podle čl. 5 odst. 1 písm. d) GDPR není absolutní a jeho výkon může být za určitých podmínek omezen (
43
). V článku 23 GDPR je uvedena řada okolností, za nichž lze toto právo, jakož i jiná práva subjektů údajů omezit. V žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce není však odkaz na toto ustanovení uveden, a maďarská vláda se ho v písemných vyjádřeních nedovolává za účelem vymezení použití článku 16 GDPR za okolností, které vedly k podání této žádosti. Článek 23 odst. 1 písm. e) (
44
) a bod 73 odůvodnění GDPR mimo jiné stanoví, že právo Unie nebo členského státu, které se na správce nebo zpracovatele vztahuje, může omezit rozsah povinností a práv, které stanoví články 5 a 16 tohoto nařízení, „s cílem zajistit […] jiné důležité cíle obecného veřejného zájmu Unie nebo členského státu“, jako je „vedení veřejných rejstříků z důvodů obecného veřejného zájmu“ (
45
). Takové omezení musí být obsaženo v legislativním opatření, musí respektovat podstatu základních práv a svobod a musí představovat nezbytné a přiměřené opatření v demokratické společnosti (
46
). Členský stát se tedy může dovolávat čl. 23 odst. 1 písm. e) GDPR a za určitých okolností omezit právo na opravu, aby zajistil spolehlivost a soudržnost veřejných zápisů, včetně zápisů o osobním stavu (
47
). To samo o sobě nemůže být na překážku vyhovění žádosti o opravu údaje o pohlaví žalující strany v azylovém rejstříku tak, aby byla zapsána její genderová identita, jaká existovala v době jejího zápisu do rejstříku. Vyhovění takové žádosti slouží pouze ke zvýšení spolehlivosti tohoto rejstříku a přesnosti údajů v něm zapsaných (
48
).
45.
Navrhuji proto Soudnímu dvoru, aby článek 16 GDPR ve spojení s jeho čl. 5 odst. 1 písm. d) vyložil v tom smyslu, že vnitrostátní orgán odpovědný za vedení rejstříku uprchlíků je povinen na žádost opravit takové osobní údaje o pohlaví uprchlíka, které tento orgán v době jejich zápisu do tohoto rejstříku zapsal nesprávně.
B.
Ke druhé a třetí předběžné otázce
46.
Podstatou druhé a třetí předběžné otázky je zjistit, jaké důkazy musí předložit osoba, která požaduje opravu zápisu o svém pohlaví podle článku 16 GDPR na podporu této žádosti, a zda lze od této osoby vyžadovat, aby předložila důkaz o tom, že podstoupila chirurgickou změnu pohlaví. Tyto otázky lze zkoumat společně.
47.
Článek 16 GDPR nestanoví, jaké důkazy musí subjekt údajů případně předložit, „aby správce bez zbytečného odkladu opravil nepřesné osobní údaje, které se ho týkají“. To odráží skutečnost, že (ne)přesnost údajů a potřebu jejich opravy je třeba posuzovat případ od případu, v důsledku čehož se budou lišit důkazy, které mohou být za tímto účelem vyžadovány. Vzhledem k široké definici pojmu „správce“ uvedené v čl. 4 bodě 7 GDPR, která zahrnuje orgány veřejné moci a fyzické osoby, mohou být pravidla nebo postupy týkající se práva na opravu obsaženy v právních předpisech (
49
), nebo o nich může být rozhodnuto ad hoc za účelem zohlednění individuálních okolností. Z toho vyplývá, že osoba, která požaduje opravu údajů, může být povinna předložit důkazy, které lze rozumně vyžadovat k prokázání nepřesnosti těchto údajů s ohledem na účely, pro které byly shromážděny nebo zpracovány (
50
). Je třeba zdůraznit, že subjekt údajů nemusí tvrdit nebo prokazovat zvláštní zájem na opravě nepřesných údajů ani to, že údajná nepřesnost způsobuje nějakou újmu. Pokud jde o projednávanou věc, mám za to, že s výhradou ověření předkládajícím soudem postačí, aby žalující strana předložila důkazy prokazující, že Maďarsko jí v roce 2014 přiznalo postavení uprchlíka na základě její již existující transgenderové identity a tato identita je v azylovém rejstříku zapsána nepřesně (
51
).
48.
GDPR neukládá žalující straně žádnou povinnost prokázat, že podstoupila chirurgickou změnu pohlaví. ESLP uložení takové povinnosti opakovaně odmítl s tím, že „[p]odmiňovat uznání genderové identity transgender osob sterilizačním zákrokem nebo léčbou – nebo zákrokem či léčbou, které s velkou pravděpodobností povedou ke sterilizaci – které si nepřejí podstoupit, proto znamená podmiňovat plný výkon jejich práva na respektování soukromého života podle článku 8 [EÚLP] tím, že se vzdají plného výkonu svého práva na respektování tělesné integrity chráněného tímto ustanovením a také článkem 3 [EÚLP]“ (
52
). Uložení takové povinnosti by v mnoha případech vedlo k popření práva na opravu nepřesných údajů o pohlaví transgender osoby podle článku 16 GDPR (
53
). Požadavek na předložení takových důkazů by podle mého názoru rovněž ohrozil lidskou důstojnost, která je v souladu s článkem 1 Listiny nedotknutelná a musí být respektována a chráněna. Takový požadavek je rovněž neslučitelný s čl. 3 odst. 1 Listiny, který stanoví, že „[k]aždý má právo na to, aby byla respektována jeho fyzická a duševní nedotknutelnost“, a s článkem 7 Listiny (respektování soukromého a rodinného života). V této souvislosti dodávám, že vnitrostátní soudy jsou při uplatňování GDPR povinny respektovat práva uznaná v Listině.
VI. Závěry
49.
S ohledem na výše uvedené navrhuji Soudnímu dvoru, aby na předběžné otázky položené Fővárosi Törvényszék (soud hlavního města Budapešti, Maďarsko) odpověděl takto:
„Článek 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46 (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) ve spojení s jeho čl. 5 odst. 1 písm. d)
musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní orgán odpovědný za vedení rejstříku uprchlíků:
1)
je povinen na žádost opravit takové osobní údaje o pohlaví uprchlíka, které tento orgán v době jejich zápisu do tohoto rejstříku zapsal nepřesně;
2)
může vyžadovat, aby osoba, která žádá o opravu údajů, předložila důkazy, které prokazují nepřesnost těchto údajů s ohledem na účely, pro které byly shromážděny nebo zpracovány, avšak nemůže vyžadovat předložení důkazů o tom, že tato osoba podstoupila chirurgickou změnu pohlaví.“
(
1
) – Původní jazyk: angličtina.
(
i
) – Název projednávané věci je fiktivní a neodpovídá jménu žádného z účastníků řízení.
(
2
) – Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46 (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. 2016, L 119, s. 1, oprava Úř. věst. 2021, L 74, s. 35; dále jen „GDPR“).
(
3
) – Magyar Közlöny, 2007/83.
(
4
) – Podle Oxford Dictionary of English, druhé vydání, revidováno (2005), mohou být genderově neutrální zájmena „they“, „them“ a „their“ použita „pro označení osoby neurčitého pohlaví“. Aby nebyla dotčena úloha předkládajícího soudu podle článku 267 SFEU spočívající ve zjištění skutkového stavu, je v tomto stanovisku na žalující stranu odkazováno tímto způsobem. Jedná se o záměrný odklon od praxe Evropského soudu pro lidská práva (dále jen „ESLP“), který ve svých rozsudcích týkajících se otázek genderové identity přejímá zájmena, která stěžovatelé používají ve svých podáních, a to bez ohledu na výsledky řízení vedeného před ním.
(
5
) – Viz zejména rozsudky ze dne 6. dubna 2017, A. P., Garçon a Nicot v. Francie (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512) a ze dne 11. října 2018, S. V. v. Itálie (CE:ECHR:2018:1011JUD005521608).
(
6
) – Belgické království, Dánské království, Irsko, Řecká republika, Maltská republika, Portugalská republika a Švédské království.
(
7
) – Rozsudek 6/2018, (VI. 27.).
(
8
) – CE:ECHR:2020:0716JUD004088817.
(
9
) – Magyar Közlöny 2017/30.
(
10
) – Který stanoví, že členské státy udělí osobám, kterým bylo přiznáno postavení uprchlíka, povolení k pobytu.
(
11
) – Podle něhož členské státy vystaví osobám, kterým bylo přiznáno postavení uprchlíka, cestovní doklady, jež jim umožní cestování mimo jejich území.
(
12
) – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (přepracované znění) (Úř. věst. 2011, L 337, s. 9).
(
13
) – Viz zejména rozsudky ze dne 16. července 2020, Rana v. Maďarsko, CE:ECHR:2020:0716JUD004088817 a ze dne 22. června 2023, R. K. v. Maďarsko, CE:ECHR:2023:0622JUD005400620.
(
14
) – Rozsudek ze dne 8. června 2017, Freitag (C‑541/15, EU:C:2017:432) (dále jen „rozsudek ve věci Freitag“).
(
15
) – Obdobně viz rozsudek ze dne 17. února 2022, Y. v. Polsko, CE:ECHR:2022:0217JUD007413114.
(
16
) – Rozsudek ze dne 20. prosince 2017, Nowak (C‑434/16, EU:C:2017:994) (dále jen „rozsudek ve věci Nowak“).
(
17
) – Viz zejména rozsudek ze dne 11. července 2002, Christine Goodwin v. Spojené království, CE:ECHR:2002:0711JUD002895795, § 86 až 93.
(
18
) – Rozsudky ze dne 15. září 2011, Unió de Pagesos de Catalunya (C‑197/10, EU:C:2011:590, body 16 až 18) a ze dne 26. září 2019, UTEP 2006. (C‑600/18, EU:C:2019:784, bod 17).
(
19
) – Spis, který předkládající soud předal Soudnímu dvoru, obsahuje dokumenty a důkazy předložené v průběhu azylového řízení, které se ve velké míře týkají transgenderové identity žalující strany. Ačkoli v rozhodnutí, kterým se žalující straně přiznává postavení uprchlíka, nejsou uvedeny přesné důvody, na nichž je založeno, s výhradou ověření předkládajícím soudem bylo žalující straně podle všeho přiznáno postavení uprchlíka z důvodu pronásledování na základě její transgenderové identity. Obdobně viz čl. 10 odst. 1 písm. d) směrnice 2011/95.
(
20
) – Viz znění první předběžné otázky.
(
21
) – Viz rozsudek ze dne 16. prosince 1981, Foglia (244/80, EU:C:1981:302, body 18 a 19).
(
22
) – Zástupce žalující strany uvedl na jednání, že žádost o změnu jména je ve vztahu k žádosti o změnu pohlaví vedlejší. Maďarská vláda v písemných vyjádřeních tvrdí, že změna jména ve vztahu ke změně pohlaví vedlejší není. Generální advokát J. Richard de la Tour ve svém stanovisku ve věci Asociaţia Accept a další (C‑4/23, EU:C:2024:385, body 59 až 64) vyslovil názor, že uznání změny jména může být odděleno od uznání změny genderu, „byť by dané jméno evokovalo jiný gender než ten, kterému je sociologicky vzato přiřazováno pohlaví zapsané při narození“.
(
23
) – Na okolnosti projednávané věci je obtížné použít per analogiam rozsudek ve věci Freitag. Tento rozsudek se týká základního práva občanů EU svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států podle článku 21 SFEU. Jak vyplývá z bodu 18 tohoto stanoviska, předkládající soud výslovně vyloučil relevanci občanství EU žalující strany pro spor, který je u něj veden. V projednávané věci není patrně přítomen ani přeshraniční prvek. Vzhledem k tomu, že k tomuto bodu neproběhla žádná rozprava, upozorňuji Soudní dvůr na skutečnost, že o něm nemůže rozhodnout. Viz rovněž stanovisko generálního advokáta J. Richarda de la Tour ve věci Asociaţia Accept a další (C‑4/23, EU:C:2024:385, body 40, 89 a 90) a rozsudek ze dne 14. prosince 2021, Stolična obština, rajon Pančarevo (C‑490/20, EU:C:2021:1008, bod 42 a citovaná judikatura), v nichž je v rámci srovnatelných souvislostí zdůrazněn význam občanství EU.
(
24
) – Rozsudek ze dne 5. června 2023, Komise v. Polsko (Nezávislost a soukromý život soudců) (C‑204/21, EU:C:2023:442, bod 332).
(
25
) – Rozsudek ze dne 2. března 2023, Norra Stockholm Bygg (C‑268/21, EU:C:2023:145, bod 26 a citovaná judikatura). Článek 2 odst. 3 GDPR obsahuje další výjimku týkající se zpracování osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie. Článek 2 odst. 2 GDPR je vykládán restriktivně: viz rozsudek ze dne 16. července 2020, Facebook Ireland a Schrems (C‑311/18, EU:C:2020:559, bod 84 a citovaná judikatura).
(
26
) – Rozsudek ze dne 4. května 2023, Österreichische Datenschutzbehörde a CRIF (C‑487/21, EU:C:2023:369, bod 23).
(
27
) – Obdobně viz rozsudek ze dne 17. července 2014, YS a další (C‑141/12 a C‑372/12, EU:C:2014:2081, bod 38 a citovaná judikatura).
(
28
) – Zpracování údajů, které bylo původně v souladu právními předpisy, může být po určité době s GDPR neslučitelné, pokud se tyto údaje jeví jako nepřiměřené, jsou nepodstatné nebo přestaly být podstatné či přesahují míru s ohledem na tyto účely a uplynulý čas. Rozsudek ze dne 24. září 2019, GC a další (Odstranění odkazů na citlivé údaje) (C‑136/17, EU:C:2019:773, bod 74 a citovaná judikatura).
(
29
) – Rozsudek ze dne 4. července 2023, Meta Platforms a další (Všeobecné podmínky používání sociální sítě) (C‑252/21, EU:C:2023:537, bod 90 a citovaná judikatura).
(
30
) – Rozsudek ze dne 5. června 2023, Komise v. Polsko (Nezávislost a soukromý život soudců) (C‑204/21, EU:C:2023:442, body 335 až 337).
(
31
) – Zpracování údajů žalující strany a zápis o jejím pohlaví do azylového rejstříku zřejmě nespadá pod zpracování zvláštních kategorií osobních údajů, které je podle čl. 9 odst. 1 GDPR zakázáno. Údaje o pohlaví osoby dle mého názoru nelze ztotožňovat s „genetickými údaji“ nebo „údaji o sexuálním životě nebo sexuální orientaci fyzické osoby“.
(
32
) – V tomto smyslu viz rozsudek ze dne 12. ledna 2023, Österreichische Post (Informace o příjemcích osobních údajů) (C‑154/21, EU:C:2023:3, bod 44).
(
33
) – Článek 79 odst. 1 GDPR stanoví, že aniž je dotčena jakákoli dostupná správní či mimosoudní ochrana, má subjekt údajů dotčený zpracováním osobních údajů právo na účinnou soudní ochranu, pokud má za to, že jeho práva podle tohoto nařízení byla porušena v důsledku zpracování uvedených údajů v rozporu s tímto nařízením.
(
34
) – Obdobně viz rozsudek ve věci Nowak, bod 53. Přesnost údajů se posuzuje případ od případu s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem.
(
35
) – Viz § 81 písm. c) zákona o azylu.
(
36
) – Viz § 82 písm. f) zákona o azylu.
(
37
) – Nesoulad mezi důvody pro přiznání postavení uprchlíka a zápisem pohlaví žalující strany jako „ženy“ v azylovém rejstříku je rovněž v rozporu s právem na řádnou správu. Ačkoli čl. 41 odst. 1 Listiny není určen členským státům, právo na řádnou správu zakotvené v tomto ustanovení odráží obecnou zásadu unijního práva, kterou členské státy musí dodržovat, když provádějí unijní právo, včetně směrnice 2011/95. Rozsudek ze dne 10. února 2022, Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Promlčecí lhůta) (C‑219/20, EU:C:2022:89, body 36 a 37).
(
38
) – Viz bod 10 odůvodnění GDPR.
(
39
) – Použití výrazu „přizpůsobi[t]“ v čl. 6 odst. 2 GDPR ukazuje, že cílem tohoto ustanovení je umožnit členským státům zachovat nebo zavést konkrétní ustanovení o zpracování osobních údajů v rámci provádění úkolů ve veřejném zájmu nebo při výkonu veřejné moci. Nemůže mít proto za následek omezení užitečného účinku práv a povinností stanovených v jiných částech tohoto nařízení: viz bod 10 odůvodnění GDPR.
(
40
) – Rozsudek ze dne 20. října 2022, Koalicia „Demokratična Bulgaria – Obedinenie (C‑306/21, EU:C:2022:813, bod 50).
(
41
) – Viz zejména čl. 21 odst. 1 GDPR, který odkazuje na právo vznést námitku v souvislosti se zpracováním osobních údajů na základě čl. 6 odst. 1 písm. e) nebo f) tohoto nařízení. Viz rovněž čl. 13 odst. 1 písm. d), čl. 13 odst. 2 písm. b), čl. 17 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. a) GDPR, které odkazují na konkrétní body čl. 6 odst. 1 GDPR.
(
42
) – Viz bod 59 odůvodnění GDPR, který stanoví, že „[j]e třeba stanovit postupy, které by usnadnily výkon práv subjektů údajů podle tohoto nařízení, včetně mechanismů pro podávání žádostí a případně bezplatného obdržení přístupu k osobním údajům a opravy nebo výmazu osobních údajů a pro uplatnění práva vznést námitku. Správce by měl rovněž zajistit podmínky pro to, aby žádosti mohly být podávány elektronicky, zejména v případě zpracování osobních údajů elektronickými prostředky. Správci by měla být uložena povinnost reagovat na žádosti subjektu údajů bez zbytečného odkladu a nejpozději do jednoho měsíce a uvést důvody v případě, že nemá v úmyslu těmto žádostem vyhovět“.
(
43
) – Obdobně viz rozsudek ze dne 21. června 2022, Ligue des droits humains (C‑817/19, EU:C:2022:491, bod 112), v němž Soudní dvůr připomněl, že základní práva zakotvená v článcích 7 a 8 Listiny se neprojevují jako absolutní výsady, ale musí být nahlížena ve vztahu k jejich společenské funkci.
(
44
) – Viz stanovisko generálního advokáta M. Bobka ve věci J & S Service (C‑620/19, EU:C:2020:649, bod 130), pokud jde o „otevřené znění“ čl. 23 odst. 1 písm. e) GDPR. Ačkoli omezení musí být vykládána restriktivně, použití výrazu „zejména“ v čl. 23 odst. 1 písm. e) GDPR neznamená, že toto ustanovení je omezeno na záležitosti v něm popsané, ale že zahrnuje „jiné důležité cíle obecného veřejného zájmu Unie nebo členského státu“. K restriktivnímu výkladu omezení podle článku 23 GDPR viz rozsudek ze dne 6. října 2020, La Quadrature du Net a další (C‑511/18, C‑512/18 a C‑520/18, EU:C:2020:791, bod 210). Viz rovněž bod 3 Pokynů 10/2020 týkající se omezení podle článku 23 GDPR, verze 2.1. Přijaté Evropským sborem pro ochranu osobních údajů dne 13. října 2021. https://www.edpb.europa.eu/system/files/2021-10/edpb_guidelines202010_on_art23_adopted_after_consultation_en.pdf.
(
45
) – Podle bodu 73 odůvodnění GDPR platí, že „[p]rávo Unie nebo členského státu může uložit omezení určitých zásad a práva na informace, na přístup a na opravu […] osobních údajů […], pokud je to v demokratické společnosti nutné a přiměřené pro zachování […] vedení veřejných rejstříků z důvodů obecného veřejného zájmu […]. Tato omezení by měla být v souladu s požadavky stanovenými v Listině a v [EÚLP]“.
(
46
) – To v podstatě odráží čl. 52 odst. 1 Listiny.
(
47
) – Obdobně viz rozsudek ze dne 31. ledna 2023, Y v. Francie, (CE:ECHR:2023:0131JUD007688817, § 89).
(
48
) – S výhradou ověření předkládajícím soudem.
(
49
) – Obdobně viz rozsudek ze dne 14. prosince 2023, Nacionalna agencia za prichodite (C‑340/21, EU:C:2023:986, bod 60).
(
50
) – Obdobně viz rozsudek ze dne 8. prosince 2022, Google (Odstranění odkazu na údajně nepravdivý obsah) (C‑460/20, EU:C:2022:962, bod 68).
(
51
) – Ze spisu vyplývá, že předkládající soud uvedl, že má k dispozici podstatné důkazy, na jejichž základě může prokázat nepřesnost záznamu v azylovém rejstříku týkajícího se pohlaví žalující strany.
(
52
) – Viz rozsudek ze dne 6. dubna 2017, A. P., Garçon a Nicot v. Francie, (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512, § 131). Viz rovněž rozsudek ze dne 19. ledna 2019, X a Y v. Rumunsko, (CE:ECHR:2021:0119JUD00214516, § 165). Rozsudky ESLP nejsou pro Soudní dvůr závazné, neboť Unie nepřistoupila k EÚLP. Podle čl. 52 odst. 3 Listiny musí Soudní dvůr usilovat o to, aby jím podaný výklad jejího čl. 3 odst. 1 a článku 7 poskytoval takovou úroveň ochrany, která bude v souladu s úrovní, jež je zaručena články 3 a 8 EÚLP, tak jak je vykládá ESLP. Obdobně viz rozsudek ze dne 6. října 2021, W. Ż. (Kolegium pro mimořádnou kontrolu a věci veřejné Nejvyššího soudu – Jmenování) (C‑487/19, EU:C:2021:798, bod 123 a citovaná judikatura). Standard, který stanovil ESLP mimo jiné v konečném rozsudku ze dne 6. dubna 2017, A. P., Garçon a Nicot v. Francie, (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512), je proto pro řízení před předkládajícím soudem relevantní.
(
53
) – Obdobně viz rozsudek ze dne 8. prosince 2022, Google (Odstranění odkazu na údajně nepravdivý obsah) (C‑460/20, EU:C:2022:962, bod 68).