62011CC0476
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
JULIANE KOKOTT,
predstavljeni 7. februarja 2013 (
1
)
Zadeva C‑476/11
HK Danmark, ki zastopa Glennie Kristensen,
proti
Experian A/S
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret (Danska))
„Enako obravnavanje pri zaposlovanju in delu — Direktiva 2000/78/ES — Prepoved diskriminacije zaradi starosti — Kolektivni sistemi socialne varnosti — Prispevki delodajalca v kolektivno pokojninsko zavarovanje — Sistem stalnih prispevkov — Določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti — Člen 6(2) Direktive — Obseg izjeme“
I – Uvod
1.
Ali lahko podjetje določa višino prispevkov delodajalca v kolektivno pokojninsko zavarovanje v odvisnosti od starosti svojih zaposlenih, ali pa gre pri tem diskriminacijo zaradi starosti, ki je prepovedana? To vprašanje se postavlja v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Vestre Landsret, ki daje Sodišču priložnost, da natančneje razvije svojo sodno prakso glede diskriminacije zaradi starosti. (
2
)
2.
Konkretno želi Vestre Landsret vedeti, ali je sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja, ki predvideva določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti, zajet s členom 6(2) direktive o enakem obravnavanju 2000/78/ES. (
3
) Sodišče je prvič naprošeno za razlago te določbe. (
4
)
II – Pravni okvir
A – Pravo Unije
3.
V tem primeru predstavlja pravni okvir Unije Direktiva 2000/78. Namen navedene direktive glede je v skladu z njenim členom 1:
„opredeliti splošni okvir boja proti diskriminaciji zaradi vere ali prepričanja, hendikepiranosti, starosti ali spolne usmerjenosti pri zaposlovanju in delu, zato da bi v državah članicah uresničevali načelo enakega obravnavanja“.
4.
Člen 2 Direktive 2000/78 pod naslovom „Koncept diskriminacije“ določa:
„1.   V tej direktivi ‚načelo enakega obravnavanja‘ pomeni, da ne sme obstajati nikakršna neposredna ali posredna diskriminacija zaradi katerega od razlogov iz člena 1.
2.   V smislu odstavka 1:
(a)
se šteje, da gre za neposredno diskriminacijo, kadar je, je bila ali bi bila oseba obravnavana manj ugodno kakor neka druga v primerljivi situaciji zaradi katerega od razlogov iz člena 1;
[…]“.
5.
Področje uporabe Direktive 2000/78 je določeno v členu 3 te direktive:
„1.   V mejah pristojnosti, ki so prenesene na Skupnost, se ta direktiva uporablja za vse osebe, bodisi v javnem bodisi v zasebnem sektorju, vključno z javnimi telesi, kar zadeva:
[…]
(c)
zaposlitev in delovne pogoje, vključno z odpustitvijo in plačilom;
[…]
3.   Ta direktiva se ne uporablja v zvezi s plačili kakršne koli vrste iz državnih programov, vključno s sistemom socialne varnosti ali socialnega zavarovanja.
[…]“
6.
Člen 6 Direktive 2000/78, ki ureja „[u]pravičenost različnega obravnavanja zaradi starosti“, določa:
„1.   Ne glede na člen 2(2) lahko države članice predvidijo, da različno obravnavanje zaradi starosti ne predstavlja diskriminacije, če ga v kontekstu nacionalnega prava objektivno in razumno utemeljujejo z legitimnim ciljem, vključno z legitimnimi cilji zaposlovalne politike, delovnega trga in poklicnega usposabljanja, in če so načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni.
Tako različno obravnavanje je lahko med drugim:
(a)
določitev posebnih pogojev glede dostopnosti zaposlitve in poklicnega usposabljanja, zaposlitve in dela, vključno s pogoji glede odpustitve in plačila, za mlade osebe, starejše delavce in osebe, ki so dolžne skrbeti za druge, zato da se spodbuja njihovo poklicno vključenost ali jim zagotavlja varstvo;
(b)
z določitvijo minimalnih pogojev glede starosti, delovnih izkušenj ali delovne dobe glede dostopa do zaposlitve ali kakšnih ugodnosti, povezanih z zaposlenostjo;
[…]
2.   Ne glede na člen 2(2) lahko države članice predvidijo, da določitev starosti za upokojitev [pristop] ali pridobitev pravice do starostne ali invalidske pokojnine za potrebe panožnih [kolektivnih] programov socialne varnosti, vključno z določitvijo različnih starosti za delojemalce oziroma skupine ali kategorije delojemalcev v teh programih in z uporabo merila starosti pri izračunu rizičnosti v kontekstu teh programov, ne predstavlja diskriminacije zaradi starosti, pod pogojem, da ni rezultat diskriminacije zaradi spola.“
B – Nacionalno pravo
7.
Direktiva 2000/78 je bila na Danskem v nacionalno pravo prenesena z Lov om forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet m.v. (Forskelsbehandlingslov, v nadaljevanju: zakon o enakem obravnavanju). (
5
)
8.
Člen 1 zakona o enakem obravnavanju vsebuje opredelitev koncepta diskriminacije, ki ustreza členu 2 Direktive. Člen 2(1) ureja prepoved diskriminacije delavcev med drugim pri zaposlitvi, odpustitvi in plačilu. Odstavek 3 tega člena za primer diskriminacije pri plačilu določa podlago za plačilo nadomestila.
9.
Člen 6a zakona o enakem obravnavanju je namenjen prenosu člena 6(2) Direktive 2000/78. Ta člen določa:
„Ne glede na člene od 2 do 5 ta zakon ne nasprotuje niti določitvi starostne meje za pristop h kolektivnim sistemom socialne varnosti niti uporabi merila starosti za izračun višine zavarovanja v teh sistemih. Uporaba merila starosti pa ne sme povzročati diskriminacije na podlagi spola.“
III – Dejansko stanje in vprašanji za predhodno odločanje
10.
Glennie Kristensen je bila od novembra 2007 do oktobra 2008 pri družbi Experian A/S (v nadaljevanju: Experian) zaposlena kot delavka za storitve za stranke.
11.
Družba Experian je uvedla sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja. Družba Experian k ponujanju kolektivnega pokojninskega zavarovanja ni zavezana na podlagi zakona oziroma kolektivnih pogodb. Sistem namreč temelji le na pogodbah o zaposlitvi, sklenjenimi med družbo Experian in zaposlenimi v tej družbi. Članstvo v kolektivnem pokojninskem zavarovanju je za vse zaposlene družbe Experian obvezno in se začne avtomatično po devetih mesecih zaposlitve. Sistem določa, da družba Experian plačuje 2/3 prispevka, zaposleni pa preostalo 1/3 prispevka. Višina prispevkov se določa v odstotku od osnovne plače, kot sledi:
—
Starost manj kot 35 let: delež zaposlenega 3 % in delež družbe Experian 6 %
—
Starost od 35 do 45 let: delež zaposlenega 4 % in delež družbe Experian 8 %
—
Starost nad 45 let: delež zaposlenega 5 % in delež družbe Experian 10 %
12.
Glennie Kristensen je bila ob sklenitvi delovnega razmerja stara 29 let. Zaradi tega je družba Experian v skladu s pogodbo o zaposlitvi plačala 6 % njene osnovne plače v sistem pokojninskega zavarovanja. Njena plača je bila tako sestavljena iz dogovorjene osnovne plače v znesku 21.500 DKK na mesec z dodatkom 6 % delodajalčevega prispevka za pokojninsko zavarovanje, tako da je plača znašala 22.790 DKK na mesec. Če bi bila stara med 35 in 45 let, bi namesto tega, zaradi v tem primeru višjega delodajalčevega prispevka za pokojninsko zavarovanje, prejela 23.220 DKK na mesec, in če bi bila stara nad 45 let, bi prejela 23.650 DKK na mesec.
13.
Tožeča stranka v postopku v glavni svari, Handels- og Kontorfunktionærernes Forbund Danmark (HK), (
6
) ki zastopa Glennie Kristensen, meni, da je s tem podana kršitev prepovedi diskriminacije zaradi starosti na podlagi člena 2 zakona o enakem obravnavanju in zahteva plačilo odškodnine in naknadno plačilo prispevkov v pokojninsko zavarovanje.
14.
Po mnenju predložitvenega sodišča se postavlja vprašanje, ali je s strani družbe Experian predlagana razlaga, po kateri so zavarovalni prispevki, odvisni od starosti, dopustni na podlagi člena 6a zakona o enakem obravnavanju, združljiva s členom 6(2) Direktive.
15.
Vestre Landsret je zaradi tega s sklepom z dne 14. septembra 2011, ki je v sodno tajništvo Sodišča prispel 19. septembra 2011, prekinilo postopek in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
1.
Ali je treba izjemo iz člena 6(2) Direktive 2000/78 razlagati tako, da državam članicam dovoljuje, da lahko na splošno izvzamejo kolektivne sisteme socialne varnosti iz prepovedi neposredne ali posredne diskriminacije zaradi starosti iz člena 2 Direktive, če to ne vodi do diskriminacije zaradi spola?
2.
Ali je treba izjemo iz člena 6(2) Direktive 2000/78 razlagati tako, da državi članici ne prepoveduje, da ohrani pravni položaj, v katerem lahko delodajalec plača – kot del plače – pokojninske prispevke, ki so odvisni od starosti, kar na primer pomeni, da delodajalec plača pokojninski prispevek v višini 6 % za zaposlene, ki so mlajši od 35 let, 8 % za zaposlene, ki so stari od 35 do 44 let, in 10 % za zaposlene, ki so stari več kot 45 let, če to ne vodi do diskriminacije zaradi spola?
IV – Postopek pred Sodiščem
16.
V postopku pred Sodiščem so pisna in ustna stališča podali HK, družba Experian, danska vlada in Evropska komisija. Pisnega postopka so se poleg tega udeležile belgijska, nemška, nizozemska in španska vlada.
V – Pravna presoja
Prvo vprašanje za predhodno odločanje
17.
Glede prvega vprašanja za predhodno odločanje Vestre Landsret tako kot Komisija dvomim, da je vprašanje pomembno za odločitev v zadevi. Ali je konkretni sistem pokojninskega zavarovanja zajet z Direktivo, namreč izhaja že iz odgovora Sodišča na drugo vprašanje za predhodno odločanje, tako da širša razlaga člena 6(2) za odločitev v sporu o glavni stvari ni potrebna. Na prvo vprašanje za predhodno odločanje zato ne bom odgovorila.
Drugo vprašanje za predhodno odločanje
18.
Z drugim vprašanjem za predhodno odločanje želi Vestre Landsret izvedeti, ali Direktiva državi članici dopušča, da ohranja pravni položaj, po katerem delodajalec v okviru kolektivnega pokojninskega zavarovanja določi različno višino prispevkov, ki so odvisni od starosti.
19.
Direktiva 2000/78 načeloma prepoveduje diskriminacijo pri zaposlovanju in delu, vendar državam članicam v členu 6 dopušča, da za določene primere predvidijo, da določeni ukrepi ne pomenijo diskriminacije zaradi starosti. Danska je uporabila to pooblastilo iz člena 6(2) in to določbo v nacionalno pravo prenesla s členom 6a zakona o enakem obravnavanju. Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe izhaja, da dansko ministrstvo za delo člen 6a zakona o enakem obravnavanju razlaga tako, da kolektivni sistem pokojninskega zavarovanja, kot je sistem družbe Experian, sodi med te primere, zaradi česar je dopusten.
20.
Zato se postavlja vprašanje, ali je ta razlaga v skladu s členom 6(2) Direktive. V bistvu je torej treba preizkusiti, ali je sistem pokojninskega zavarovanja, kot je sistem, ki ga uporablja družba Experian, mogoče umestiti pod člen 6(2).
1. Uporaba Direktive
21.
Najprej je treba preizkusiti uporabo Direktive. Na podlagi člena 3(1)(c) se ta direktiva uporablja „v mejah pristojnosti, ki so prenesene na Skupnost, […] za vse osebe, bodisi v javnem bodisi v zasebnem sektorju, vključno z javnimi telesi, kar zadeva zaposlitev in delovne pogoje, vključno z odpustitvijo in plačilom“.
22.
Njeno področje uporabe se ob upoštevanju člena 3(3) v povezavi z uvodno izjavo 13 ne uporablja niti v zvezi s sistemi socialnega zavarovanja in socialnega varstva, katerih ugodnosti ne štejejo za plačilo v smislu člena 157 PDEU, niti za kakršna koli izplačila države, katerih cilj je dostop do zaposlitve ali ohranitev zaposlitve. (
7
)
23.
Kot navajata tudi Komisija in belgijska vlada, je za uporabo Direktive v konkretnem primeru zato pomembno, ali se prispevki delodajalca v pokojninsko zavarovanje štejejo za plačilo v smislu člena 157(2) PDEU. (
8
) Menim, da je ta zahteva izpolnjena.
24.
Na podlagi ustaljene sodne prakse Sodišča sodijo pod pojem „plačilo“ v smislu člena 157(2) PDEU „vsa sedanja ali prihodnja izplačila v denarju ali blagu“, „pod pogojem, da jih delodajalec izplačuje delavcu vsaj posredno na podlagi delovnega razmerja“. (
9
) Kot je nazadnje navedel generalni pravobranilec N. Jääskinen v svojih sklepnih predlogih v zadevi Römer, (
10
) Sodišče torej pojem plačilo razlaga široko, tako da zajema zlasti vse vrste pokojnin.
25.
V zvezi s prispevki v kolektivno pokojninsko zavarovanje je Sodišče v skladu z navedenim že odločilo, da se štejejo za plačilo. (
11
) Obravnavani primer se sicer za razliko od zadeve Barber (
12
) in drugih pravkar navedenih zadev (
13
) ne nanaša na izplačilo pokojnine upokojenemu delavcu, temveč na tekoče plačevanje prispevkov delodajalca v sistem pokojninskega zavarovanja. Pri plačilih družbe Experian pa ne gre za fiksna izplačila delavcu (t. i. sistem fiksnih izplačil), temveč za fiksne pokojninske prispevke (t. i. sistem fiksnih prispevkov). Vendar se tudi ti prispevki štejejo za plačilo.
26.
Po eni strani gre pri prispevkih za sedanje tekoče prejemke, ker se mesečno nakazujejo za vsakega delavca družbe Experian, ki je v družbi zaposlen več kot devet mesecev. Po drugi strani obveznost plačila izhaja izključno iz pogodbe o zaposlitvi, prispevki pa se plačujejo izključno za zaposlene v družbi. (
14
) Tako izhajajo neposredno iz delovnega razmerja in predstavljajo protidajatev za opravljeno delo pri družbi Experian. Sicer se ne izplačujejo neposredno delavcu, temveč na njegov osebni račun pokojninskega zavarovanja. Na vprašanje Sodišča pa je družba Experian na ustni obravnavi odgovorila, da vsak delavec s svojim pokojninskim računom razpolaga samostojno, in tudi samostojno, skupaj s svojim pokojninskim svetovalcem, odloča, kam bo, z namenom kasnejšega prejemanja pokojnine, privarčevani znesek investiral. Zato je treba plačilo prispevkov šteti za plačilo v smislu člena 157(2) PDEU. (
15
)
2. Različno obravnavanje v smislu člena 2(2) Direktive
27.
Kot izhaja iz člena 1 v zvezi s členom 2(1) Direktive, je prepovedana neposredna in posredna diskriminacija zaradi starosti pri zaposlovanju in delu, pri čemer diskriminacija pomeni vsakršno neupravičeno različno obravnavanje. (
16
)
28.
Na podlagi člena 2(2)(a) v povezavi s členom 1 Direktive se šteje, da gre za neposredno diskriminacijo zaradi starosti, kadar je, je bila ali bi bila oseba obravnavana manj ugodno kakor neka druga v primerljivi situaciji zaradi starosti; različno obravnavanje torej neposredno izhaja iz starosti.
29.
Plača zaposlenih družbe Experian je, kot navaja predložitveno sodišče, sestavljena iz osnovne plače, ki je enaka za vse zaposlene, in pokojninskega prispevka, ki je odvisen od starosti. Ker je bila Glennie Kristensen v času zaposlitve pri družbi Experian mlajša od 35 let, je znašal prispevek delodajalca, ki ga je družba Experian zanjo nakazala pokojninski zavarovalnici, 6 % njene osnovne plače. Njeni skupni mesečni prejemki (osnovna plača + 6 % prispevka delodajalca) so bili tako nižji od prejemkov, ki bi jih prejel starejši delavec (osnovna plača + 8 % prispevka delodajalca za zaposlene, starejše od 35 let in osnovna plača + 10 % prispevka delodajalca za zaposlene nad 45 let). Nižji znesek prejemkov, in s tem manj ugodna obravnava, se neposredno navezuje na starost. Sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja družbe Experian zato povzroča neposredno različno obravnavanje zaradi starosti v smislu člena 2(2)(a) v povezavi s členom 1 Direktive 2000/78.
3. Upravičeno različno obravnavanje
30.
Razvrščanje pokojninskih prispevkov pa ne predstavlja prepovedane diskriminacije zaradi starosti, če je različno obravnavanje upravičeno.
a) Upravičenost na podlagi člena 6(2) Direktive
31.
Družba Experian zastopa stališče, da sistem pokojninskega zavarovanja sodi pod člen 6(2) Direktive, zaradi česar je utemeljen. HK zastopa nasprotno stališče. HK tudi trdi, da se člen 6(2) za obravnavani primer sploh ne more uporabiti.
i) Uporaba člena 6(2) Direktive
32.
Člen 6(2) vsebuje ureditev s starostjo povezanega različnega obravnavanja v okviru kolektivnih programov socialne varnosti. HK ugovarja uporabi za obravnavani primer, pri čemer se sklicuje na to, da ne gre za diskriminacijo v okviru takšnega sistema, temveč za diskriminacijo v času izplačila plače. Družba Experian se zato ne more sklicevati na člen 6(2). Vendar me ta trditev ne prepriča.
33.
Plačilo družbe Experian se plačuje kot prispevek h kolektivnemu pokojninskemu zavarovanju na račun pokojninskega zavarovanja zadevnega delavca. Tako gre nedvomno za plačilo v okviru kolektivnega pokojninskega zavarovanja. To plačilo je treba, kot že zgoraj navedeno, (
17
) šteti za plačilo v smislu člena 157(2) PDEU, kar je pogoj za uporabo Direktive.
34.
Če pa bi tako kot HK obrazložili, da se člen 6(2) ne uporablja, če gre pri izplačilih v okviru kolektivnega programa socialne varnosti za plačilo, člen 6(2) ne bi imel nobenega pomena. Pritrditev uporabi Direktive za kolektivne programe socialne varnosti bi namreč v tem primeru avtomatično pomenila izključitev uporabe člena 6(2). Dejstvo, da Direktiva za njeno uporabo za takšne sisteme zahteva, da se konkretno plačilo delodajalca šteje za plačilo in hkrati določa izjemo za kolektivne programe socialne varnosti, kaže na to, da je utemeljitev družbe HK napačna, in da okoliščina, da izplačilo pomeni plačilo, ne pomeni avtomatično izključitve uporabe člena 6(2).
35.
Zaradi tega prispevki delodajalca pomenijo plačilo v okviru kolektivnih programov socialne varnosti, zaradi česar se uporablja člen 6(2) Direktive.
ii) Pogoji za uporabo člena 6(2)
36.
Tako se postavlja vprašanje, ali se navedena določba uporablja za konkreten sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja. Člen 6(2) ureja tri možnosti (
18
), v okviru katerih je dopustna uporaba merila starosti, in sicer prvič, določitev starosti za upokojitev za potrebe kolektivnih programov socialne varnosti, (
19
) drugič, določitev starosti za pridobitev pravice do starostne ali invalidske pokojnine in tretjič, za uporabo merila starosti pri izračunu rizičnosti.
– Starost kot pogoj za upokojitev
37.
Prvi primer iz člena 6(2) dopušča določitev starosti kot pogoj za članstvo v kolektivnih programih socialne varnosti. Različno obravnavanje pri določanju višine prispevkov v odvisnosti od starosti delavcev bi bilo torej upravičeno, če bi bila starost določena kot pogoj za članstvo v sistemu pokojninskega zavarovanja družbe Experian.
38.
Pri razlagi člena 6(2) je treba upoštevati, da Direktiva 2000/78 sama ni posvečena načelu enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, ki izhaja iz različnih mednarodnih pogodb in ustavnih tradicij, skupnim državam članicam, temveč je njen namen zgolj opredeliti splošni okvir boja proti različnim oblikam diskriminacije na teh področjih, med drugim zaradi starosti. (
20
) Sodišče je načelo prepovedi diskriminacije zaradi starosti tako obravnavalo kot splošno načelo prava Unije. (
21
) Direktiva 2000/78 to načelo zgolj pojasnjuje. (
22
) Poleg tega ima na podlagi člena 6(1) PEU Listina Evropske Unije o temeljnih pravicah enako pravno veljavnost kot Pogodbi. V skladu s členom 21(1) Listine je prepovedana „diskriminacija, na podlagi […] starosti“. Zaradi tega je treba izjeme od prepovedi diskriminacije razlagati ozko. (
23
)
39.
HK in španska vlada zaradi tega menita, da sistema pokojninskega zavarovanja družbe Experian ni mogoče umestiti pod člen 6(2) Direktive. Trdita, da starost ni „pogoj“ za članstvo. Ker je v kolektivni sistem pokojninskega zavarovanja avtomatično vključen vsak delavec, ki je v družbi zaposlen več kot devet mesecev, članstvo ni odvisno od starosti. Pri razvrstitvi glede na starost gre za različno obravnavanje pri nastopu članstva, torej za to „kako“ pride do članstva, na kar se člen 6(2) ne nanaša.
40.
Kljub temu, tako kot družba Experian, nemška, belgijska in nizozemska vlada in Komisija, menim, da se člen 6(2) uporablja za obravnavani primer. Sicer se morajo izjeme od prepovedi diskriminacije, kot pravilno trdita HK in Španija, razlagati ozko. (
24
) Zahteva po ozki razlagi pa ne nasprotuje takšnim ukrepom, ki so milejši od ukrepov, ki bi bili dopustni tudi pri ožji razlagi. Tako je v tej zadevi.
41.
Kot jasno izhaja iz njenega člena 6(2), Direktiva dopušča določitev starosti kot pogoj za članstvo. Družba Experian bi torej lahko določila sistem, ki na primer zaposlene, mlajše od 35 let, načeloma izključuje iz kolektivnega pokojninskega zavarovanja. Popolna izključitev upokojitve ima za delavca nedvomno težje posledice kot vključitev v sistem s plačilom nižjih prispevkov.
42.
Če pa je lahko celo članstvo samo odvisno od določenih starostnih mej, je treba dopustiti tudi sistem, pri katerem so lahko vsi zaposleni, ne glede na njihovo starost, vključeni v sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja, in pri katerem je zgolj višina prispevka odvisna od starosti. V nasprotnem primeru bi Direktiva privedla do protislovnega rezultata, da bi bila milejša oblika različnega obravnavanja nedopustna, težja oblika različnega obravnavanja pa bi bila dopustna.
43.
Določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti, kot je predvidena v družbi Experian, je v primerjavi z določitvijo starosti, ki upokojitev kategorično izključuje, manj omejujoča rešitev. Zaradi tega sodi pod prvi primer iz člena 6(2) Direktive.
– Zahteva po dodatnem preizkusu sorazmernosti
44.
Med nekaterimi udeleženci postopka je bilo sporno, ali je treba v okviru člena 6(2) izvesti preizkus sorazmernosti. HK temu pritrjuje s sklicevanjem na to, da gre pri členu 6(2) za izjemo od prepovedi diskriminacije, ki mora biti vedno sorazmerna. Družba Experian in danska vlada zastopata nasprotno stališče. Člen 6(2) vsebuje „splošno“ izjemo od prepovedi diskriminacije zaradi starosti, zaradi česar preizkus sorazmernosti ni potreben. S tem se strinjam.
45.
Najprej takšna razlaga izhaja iz besedila te določbe v primerjavi s členom 6(1). Medtem ko člen 6(1) zahteva preizkus sorazmernosti, takšne določbe odstavek 2 ne vsebuje. Če bi zakonodajalec predvidel dodatni preizkus sorazmernosti, bi to izrecno določil. Obratno lahko zato zaključimo, da iz člena 6(2) ne izhaja zahteva po preizkusu sorazmernosti.
46.
Ta razlika med členom 6(1) in členom 6(2) izhaja že iz zgodovine nastanka te določbe. V prvotnem osnutku Direktive so bile sprva predvidene samo določbe o starostni pokojnini kot podtočka člena 5 (
25
) (ki je kasneje postal sedanji člen 6(1)). Člen 5 je vseboval izrecno zahtevo, da mora biti različno obravnavanje „objektivno utemeljeno z legitimnim ciljem in primerno in nujno za uresničitev tega cilja“. Tudi v kasnejših osnutkih Direktive so bile določbe o kolektivnem pokojninskem zavarovanju urejene še v sedanjem členu 6(1), (
26
) in s tem predmet preizkusa sorazmernosti.
47.
Kot izhaja iz dokumenta Sveta Evropske unije z dne 20. oktobra 2000 (št. 12494/00, str. 15) so bile določbe glede kolektivnih programov socialne varnosti dodane šele kasneje in končno na novo definirane v posebnem odstavku (glej predlog člena 6(3) v pravkar omenjenem dokumentu Sveta, ki ustreza sedanjemu členu 6(2)). Opredelitev iz člena 6(1) glede preizkusa sorazmernosti pa ni bila prevzeta. S tem v zvezi je bila dodana tudi uvodna izjava 25 Direktive, (
27
) ki določa da so za različno obravnavanje v zvezi s starostjo potrebni posebni predpisi, ki so glede na položaj v državah članicah lahko med seboj različni. Dejstvo, da je zakonodajalec za kolektivne programe socialne varnosti določil poseben odstavek z drugačnim besedilom, kaže, da za te sisteme glede prepovedi diskriminacije veljajo drugačni pogoji kot za ukrepe iz člena 6(1). V nasprotnem primeru bi lahko ta določba ostala posebna točka odstavka 1, oziroma bi se izrecno zahteval preizkus sorazmernosti.
48.
To razumevanje potrjuje tudi nadaljnja sistematika Direktive. Kot navaja danska vlada Direktiva tudi na drugih mestih vsebuje določbe, ki izrecno predvidevajo preizkus sorazmernosti, in določbe, ki tega preizkusa ne zahtevajo. Tako na primer člen 3(4), ki se nanaša na oborožene sile, določa izjemo od prepovedi diskriminacije zaradi starosti, pri čemer se preizkus sorazmernosti ne zahteva izrecno. Člen 4(1) nasprotno določa, da različno obravnavanje v poklicnem življenju ne predstavlja diskriminacije samo „pod pogojem, da je cilj legitimen in zahteva sorazmerna“. Zakonodajalec je tako sprejel jasno razlikovanje med primeri, ki so načeloma izvzeti iz prepovedi diskriminacije, in primeri, za katere velja dodaten preizkus sorazmernosti.
49.
Ta razlaga je tudi v skladu z namenom člena 6(2). Cilj te določbe je, da se odpravijo ovire pri razširjanju kolektivnega pokojninskega zavarovanja in zagotavljanje funkcionalnosti kolektivnega pokojninskega zavarovanja. Poleg tega so veljavni predpisi v različnih državah članicah po eni strani zelo različni, po drugi strani pa tudi zelo zapleteni, zaradi česar morajo države članice s tem v zvezi imeti široko polje proste presoje. (
28
)
50.
Iz tega izhaja, da dodaten preizkus sorazmernosti, v nasprotju z mnenjem HK, ni potreben. Glede na navedeno bi se lahko sicer vprašali, ali je člen 6(2) zaradi tega, ker določa pavšalno izjemo od prepovedi diskriminacije, ne da bi zahteval preizkus sorazmernosti, v nasprotju z Listino. Veljavnost te določbe pa ni predmet obravnavanega predloga za prejetje predhodne odločbe.
– Vmesni zaključek
51.
Zaključimo lahko, da sistem pokojninskega zavarovanja, kot ga uporablja družba Experian, sodi pod člen 6(2) Direktive.
b) Utemeljenost na podlagi člena 6(1) Direktive
52.
Če Sodišče ne bo sprejelo tega stališča, pride v poštev presoja utemeljenosti na podlagi člena 6(1) Direktive. Na to se družba Experian podredno sklicuje. Sicer predložitveno sodišče ne naproša za razlago člena 6(1) Direktive, vendar se bom v nadaljevanju podredno, za namene podaje koristnega odgovora, kljub temu opredelila še do tega.
53.
Člen 6(1) določa, da različno obravnavanje zaradi starosti ne predstavlja diskriminacije, če je v kontekstu nacionalnega prava objektivno in razumno utemeljeno z legitimnim ciljem, vključno z legitimnimi cilji zaposlovalne politike, delovnega trga in poklicnega usposabljanja, in če so načini uresničevanja tega cilja primerni in nujni. (
29
) Pomembno je torej, da ima ukrep podlago v legitimnem cilju in da opravi preizkus sorazmernosti. (
30
)
54.
Nacionalno sodišče, ki je edino pristojno za presojo dejanskega stanja obravnavanega spora in za razlago veljavne nacionalne zakonodaje, mora na koncu ugotoviti, ali in v katerem delu je določba upravičena z „legitimnimi“ cilji v smislu člena 6(1) Direktive 2000/78. Vendar lahko Sodišče, ko odloča o vprašanju za predhodno odločanje, nacionalno sodišče usmerja pri razlagi. (
31
)
i) Legitimni cilj
55.
Kar zadeva cilj nekega ukrepa, je Sodišče že odločilo, da imajo države članice, in po potrebi socialni partnerji, na nacionalni ravni široka pooblastila pri izbiri konkretnega cilja, ki ga želijo uresničiti na področju socialne politike in zaposlovanja. (
32
) Vendar gre pri tem v vsakem primeru za cilje socialne politike, kot so zaposlovalna politika, politika trga delovne sile in poklicnega usposabljanja. (
33
)
56.
Družba Experian trdi, da določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti po eni strani starejšim delavcem omogoča, da privarčujejo zadostno vsoto v okviru pokojninskega zavarovanja tudi, če so se šele kasneje v svojih karierah zaposlili pri družbi Experian.
57.
Po drugi strani je treba mlajše delavce v sistem pokojninskega zavarovanja vključiti že zgodaj. Hkrati so slednji praviloma zainteresirani, da prosto razpolagajo z večjim delom svoje plače, namesto da bi jo porabili za namene pokojninskega zavarovanja. Določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti (in s tem tudi prispevkov delavcev) naj bi zato tudi razbremenilo mlajše delavce.
58.
Z namenom, da se starejšim delavcem omogoči, da tudi v primeru krajšega obdobja vplačevanja privarčujejo zadostni znesek za izplačilo razumne pokojnine in zgodnje vključitve mlajših delavcev v pokojninski sistem, pri čemer se jih z vidika oddaljenega cilja hkrati ne obremeni preveč s finančnimi prispevki, sistem pokojninskega zavarovanja družbe Experian zasleduje legitimne cilje socialne politike na področju politike zaposlovanja in trga delovne sile. Ob upoštevanju navedenih ciljev se lahko različno obravnavanje zaradi starosti načeloma utemelji s prednostmi, ki izhajajo iz zaposlitve (glej člen 6(1), prvi pododstavek, v povezavi s členom 6(1), drugi pododstavek, (b), Direktive 2000/78).
59.
Vendar je treba preizkusiti še, ali je za uresničitev teh legitimnih ciljev sorazmerno, da višina prispevkov, ki jih plačuje delodajalec, narašča z naraščanjem starosti delavcev. Kot izhaja iz besedila člena 6(1), je določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti sorazmerno samo, če je „primerno in nujno“ in omogoča uresničitev zasledovanih ciljev, ne da bi bili pri tem mlajši delavci postavljeni v pretirano slabši položaj.
ii) Neobstoj očitno neprimernega ukrepa
60.
Določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti je „primerno“, če je primerno za uresničitev zasledovanega cilja, to je, če starejšim delavcem omogoča, da privarčujejo zadostni znesek na svojem računu pokojninskega zavarovanja in če mlajšim delavcem omogoča zgodnjo vključitev v sistem, pri čemer jih hkrati finančno preveč ne obremeni.
61.
Kar zadeva pristojnost za presojo, ki izhaja iz širokih pooblastil držav članic pri izbiri ukrepov, s katerimi lahko uresničijo svoje cilje na področju socialne politike in zaposlovanja, (
34
) je vloga Sodišča omejena na zagotovitev, da sprejeti ukrepi niso nerazumni (
35
) ali da, povedano z drugimi besedami, sprejeti ukrepi niso očitno neprimerni za uresničitev zasledovanega cilja. (
36
)
62.
Da bi bilo razvrščanje prispevkov glede na starost očitno neustrezno za uresničitev zasledovanega cilja, ni razvidno. Tako je povsem sprejemljivo, da morajo starejši delavci, ki so se pri družbi Experian zaposlili šele kasneje, zaradi česar so na račun pokojninskega zavarovanja vplačevali krajše obdobje, plačevati višje prispevke, da bodo ob koncu kariere razpolagali z zadostnimi sredstvi. Sistem družbe Experian omogoča tudi udeležbo mlajših delavcev.
iii) Nujnost
63.
Določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti pa mora biti poleg tega tudi nujno. Ukrep je „nujen“ samo, če zastavljenega cilja ne bi bilo mogoče doseči z milejšim, enako primernim sredstvom.
64.
Možen milejši ukrep za zagotavljanje zadostnih sredstev starejšim delavcem na njihovem računu pokojninskega zavarovanja bi bil, da bi se vse zaposlene pri plačevanju prispevkov obravnavalo enako (v skladu z odstotki, ki trenutno veljajo za delavce, starejše od 45 let). Cilj, da se mlajše delavce ne obremeni preveč, se tako ne bi uresničil, ker bi bil tudi prispevek delavca v tem primeru ustrezno višji.
65.
Poleg tega bi bilo lahko problematično, da družba Experian za vse starejše delavce določa pavšalno višje prispevke, ne da bi upoštevala, ali imajo ti dejansko večje potrebe. Zvišanje prispevkov namreč koristi vsakemu starejšemu delavcu, ne glede na to, ali gre za dolgoletnega zaposlenega, ki je pri družbi Experian lahko varčeval skozi daljše obdobje (zaradi česar nima večjih potreb po vplačevanju prispevkov), ali za novega zaposlenega (ki doslej ni prihranil še nič, ali zgolj minimalne zneske). Poleg tega se tudi novih zaposlenih ne razlikuje glede na to, ali že na podlagi njihovih prejšnjih zaposlitev razpolagajo z zadostnimi prispevki iz kolektivnega pokojninskega zavarovanja.
66.
Zaradi tega se postavlja vprašanje, ali se kot blažji, enako učinkovit ukrep za uresničitev zasledovanih ciljev lahko uporabi določanje višine prispevkov v odvisnosti od potreb oziroma določanje višine prispevkov v odvisnosti od trajanja (teoretično možne) zaposlitve.
67.
S tem v zvezi je treba spet upoštevati široko polje proste presoje, ki ga imajo države članice na področju socialne politike. (
37
) Vsekakor takšno določanje ne sme povzročiti, da se zaobide načelo prepovedi diskriminacije zaradi starosti. (
38
) Načeloma obstaja tudi možnost, da se zaradi poenostavljanja namesto presoje posameznega primera delavci s tipiziranim obravnavanjem po splošnih merilih razvrstijo v določene skupine primerov. (
39
) Zaradi tega se lahko zahtevajo samo takšni (milejši) ukrepi, ki so v okviru delujočega sistema uresničljivi in ekonomsko sprejemljivi.
68.
Poleg tega je treba upoštevati, da ni naloga podjetja omogočati sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja, ki upošteva individualne potrebe vsakega delavca. Skrb za zagotovitev zadostne pokojnine je naloga državnih sistemov, za katere se Direktiva 2000/78 ne uporablja. Zaradi tega je pomembno samo, da je zadevni sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja koherenten. Družba Experian želi svojim zaposlenim ne glede na začetek njihove zaposlitve in neodvisno od njihovih prejšnjih zaposlitev ponuditi delujoč sistem kolektivnega pokojninskega zavarovanja. Poleg tega je družba Experian trdila, da je preizkus individualnih potreb delavca tehnično nemogoč. Iz tega razloga najbrž tudi ne pride v poštev določanje višine prispevkov v odvisnosti od potreb.
69.
Problematično je tudi, da je višina celotnega prispevka za pokojninsko zavarovanje določena variabilno. Kar zadeva vključitev mlajših delavcev, ki naj bi sprva plačevali manj, se postavlja vprašanje, ali tega ni mogoče doseči tudi z variabilnim deležem delavca pri enako visokih prispevkih delodajalca. Prispevek delodajalca namreč nima neposrednih učinkov na neto plačo, ki jo vsak mesec dejansko prejemajo mlajši delavci. Ali je prispevek delodajalca višji ali nižji, mlajši delavec tako ne „občuti“, saj na višino dejansko razpoložljive mesečne plače neposredno vpliva zgolj prispevek delavca. Na podlagi obstoječih informacij ni mogoče presojati, ali gre pri tem za (ekonomsko) sprejemljivo alternativo. To vprašanje tako mora razjasniti predložitveno sodišče.
iv) Neobstoj čezmernega posega
70.
Četudi je določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti najmilejši ukrep za uresničitev zasledovanih legitimnih ciljev, je treba preizkusiti, ali določba ne pomeni čezmernega prikrajšanja mlajših delavcev. Iz načela sorazmernosti namreč izhaja, da ukrepi, ki omejujejo pravico, ki jo zagotavlja pravo Unije – v tem primeru prepoved diskriminacije zaradi starosti – posameznikom ne smejo povzročiti nobenih neugodnosti, ki niso v sorazmerju z zastavljenimi cilji. (
40
)
71.
S tem v zvezi je treba po eni strani upoštevati, da je sistem obvezen za vse zaposlene, zaradi česar se ti ne morejo odločiti za neplačevanje prispevkov za pokojninsko zavarovanje in izplačevanje ustreznih zneskov. Tudi s strani družbe Experian naveden argument, da se lahko mlajši delavci, ki si prizadevajo za višjo skupno plačo, individualno pogodijo, ne prepriča. Ne more biti stvar posameznega zaposlenega, da slabše obravnavanje zaradi starosti, ki je značilna za nek sistem, prepreči ali izravna s sklepanjem individualnih pogodb. To zlasti velja ob upoštevanju praviloma slabših pogajalskih izhodišč delavca v razmerju do delodajalca.
72.
V obravnavanem primeru pa ni mogoče izključiti, da se negativne posledice različnega obravnavanja izravnajo s s tem povezanimi prednostmi. Sicer gre za različno obravnavanje v višini do 4 % osnovne plače, kar v primeru Glennie Kristensen znaša 860 DKK (
41
) na mesec manj. To nedvomno ni nepomemben znesek. Vendar je treba upoštevati, da sistem pokojninskega zavarovanja družbe Experian Glennie Kristensen prinaša tudi ugodnosti, saj se vsak mesec plačujejo prispevki v njeno pokojninsko zavarovanje. Po drugi strani je v primeru nižjih prispevkov delodajalca nižji tudi prispevek delavca, zaradi česar je Glennie Kristensen na pokojninski račun morala nakazati samo 3 % njene osnovne plače. Če bi bila starejša od 45 let, bi njen lastni prispevek znašal 5 %. Te okoliščine pa mora presojati pristojno nacionalno sodišče.
v) v) Vmesni zaključek
73.
Povzamemo lahko, da je lahko ukrep, kot je sporni ukrep v obravnavanem primeru, utemeljen, če je določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti namenjeno temu, da se starejšim delavcem omogoči, da prihranijo zadostna sredstva na pokojninskem računu, če so se pri zadevnem podjetju zaposlili šele v kasnejšem trenutku svojih karier, in če naj bi se z določanjem višine prispevkov v odvisnosti od starosti mlajše delavce hkrati zgodaj vključilo v kolektivno pokojninsko zavarovanje, ne da bi se jih s pokojninskimi prispevki že zgodaj preveč obremenilo. To velja samo, če na ekonomsko sprejemljiv način ni mogoče sprejeti drugih, enako primernih izvedljivih ukrepov za uresničitev teh ciljev, ki imajo manj negativih posledic za mlajše delavce, in če negativne posledice različnega obravnavanja niso v nesorazmerju s prednostmi sistema.
vi) vi) Spodbujanje zvestobe podjetju
74.
Belgijska vlada se poleg tega sklicuje na to, da bi bil lahko cilj ukrepa tudi, da se delavce dlje časa veže na podjetje. Družba Experian se v postopku pred Sodiščem ni opredelila glede tega, ali se je z določanjem višine prispevkov v odvisnosti od starosti zasledoval tudi ta cilj. Tako je naloga predložitvenega sodišča preizkusiti, ali je to podano, in ali določanje višine prispevkov predstavlja obliko nagrade za zvestobo podjetju.
75.
Če bi bilo to podano, bi načeloma šlo za legitimni cilj. Določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti je lahko, vsaj kar zadeva mlajše delavce, načeloma primerno, da se delavce dlje časa veže na podjetje. Vendar je treba upoštevati, da razvrščanje prispevkov ni odvisno od trajanja zaposlitve in tako koristi tudi delavcem, ki se šele kasneje v svojih karierah zaposlijo pri družbi Experian. Zaradi tega določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti ni nujno. Milejši in bolj učinkovit ukrep bi bil, če bi bila višina prispevka odvisna od trajanja zaposlitve namesto od starosti. Navedeno mora, če bo presojalo ta cilj, upoštevati predložitveno sodišče.
VI – Predlog
76.
Predlagam, naj Sodišče na predloženi vprašanji odgovori:
1)
Člen 6(2) Direktive 2000/78 državi članici dovoljuje, da ohrani pravni položaj, v katerem lahko delodajalec plača – kot del plače – pokojninske prispevke, ki so odvisni od starosti, v kolektivni sistem pokojninskega zavarovanja, kar na primer pomeni, da delodajalec plača pokojninski prispevek v višini 6 % za zaposlene, ki so mlajši od 35 let, 8 % za zaposlene, ki so stari od 35 do 44 let, in 10 % za zaposlene, ki so stari več kot 45 let.
2)
Takšen sistem pokojninskega zavarovanja je lahko utemeljen tudi na podlagi člena 6(1) Direktive 2000/78, če je določanje višine prispevkov v odvisnosti od starosti namenjeno temu, da se starejšim delavcem omogoči, da prihranijo zadostna sredstva na pokojninskem računu tudi, če so se pri zadevnem podjetju zaposlili šele v kasnejšem trenutku svojih karier, in če naj bi se z določanjem višine prispevkov v odvisnosti od starosti mlajše delavce hkrati zgodaj vključilo v kolektivno pokojninsko zavarovanje ob hkratni finančni razbremenitvi. Vendar to velja samo, če na ekonomsko sprejemljiv način ni mogoče sprejeti drugih, enako primernih izvedljivih ukrepov za uresničitev teh ciljev, ki imajo manj negativnih posledic za mlajše delavce, in če negativne posledice različnega obravnavanja niso v nesorazmerju s prednostmi sistema.
(
1
)	Jezik izvirnika: nemščina.
(
2
)	Glej glede tega temeljno sodbo Sodišča z dne 16. oktobra 2007 v zadevi Palacios de la Villa (C-411/05, ZOdl., str. I-8531) ter sodbi Sodišča z dne 12. oktobra 2010 v zadevi Ingeniørforeningen i Danmark („Andersen“) (C-499/08, ZOdl., str. I-9343) in z dne 6. decembra 2012 v zadevi Odar (C‑152/11).
(
3
)	Direktiva Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str. 79).
(
4
)	Drugi vidik člena 6(2) Direktive 2000/78 je predmet zadeve Toftgaard (C‑546/11). Glej glede tega moje sklepne predloge v tej zadevi, predstavljene na današnji dan.
(
5
)	Zakon št. 459 z dne 12. junija 1996 o, med drugim, prepovedi diskriminacije na trgu dela. Z zakonom o spremembah št. 1417 z dne 22. decembra 2004 sta bila v zakon o enakem obravnavanju vključeni merili starosti in invalidnosti. Zakon o spremembah je začel veljati 28. decembra 2004.
(
6
)	Dansko združenje zaposlenih v trgovini in pisarniških uslužbencev.
(
7
)	Glej sodbo Sodišča z dne 10. maja 2011 v zadevi Römer (C-147/08, ZOdl., str. I-3591, točka 32) in sodbo Sodišča z dne 1. aprila 2008 v zadevi Maruko (C-267/06, ZOdl., str. I-1757, točka 41).
(
8
)	Ker gre v obravnavanem primeru za čisto poklicno pokojninsko zavarovanje in ne za izplačilo iz državnih programov oziroma temu podobno izplačilo, izključitveni razlog iz člena 3(3) Direktive očitno ne pride v poštev. Izplačila namreč niso urejena neposredno v zakonu, temveč izključno v pogodbi o zaposlitvi, in veljajo samo za določeno skupino delavcev, in sicer za zaposlene družbe Experian (glej sodbo Sodišča z dne 17. maja 1990 v zadevi Barber (C-262/88, Recueil, str. I-1889, točka 22)).
(
9
)	Glej sodbe Sodišča z dne 25. maja 1971 v zadevi Defrenne (80/70, Recueil, str. 445, točka 6), z dne 9. februarja 1982 v zadevi Garland (12/81, Recueil, str. 359, točka 5), z dne 17. maja 1990 in v zadevi Barber (navedena v opombi 7, točka 12) ter zgoraj v opombi 8 navedeno sodbo Barber (točka 12) in zgoraj v opombi 7 navedeno sodbo Römer (točka 32).
(
10
)	Sklepni predlogi, predstavljeni 15. julija 2010 v zadevi Römer (C-147/08, ZOdl., str. I-3591, točka 54).
(
11
)	Glej sodbo Sodišča z dne 13. maja 1986 v zadevi Bilka (170/84, Recueil, str. 1607, točka 22), zgoraj v opombi 8 navedeno sodbo Barber (točka 28) in sodbo Sodišča z dne 10. februarja 2000 v zadevi Schröder (C-50/96, Recueil, str. I-743, točka 27). Glej tudi uvodno izjavo 13 Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu (UL L 204, str. 23), ki se glasi: „V sodbi z dne 17. maja 1990 v zadevi C‑262/88 je Sodišče odločilo, da so vse oblike poklicnih pokojnin sestavni del plačila v smislu člena 141 Pogodbe.“
(
12
)	Glej zgoraj v opombi 8 navedeno sodbo Barber.
(
13
)	Glej opombo 11.
(
14
)	Zgoraj v opombi 8 navedena sodba Barber (točka 25).
(
15
)	To je tudi v skladu s sodbo Sodišča z dne 22. decembra 1993 v zadevi Neath (C-152/91, Recueil, str. I-6935, točka 29), v kateri je Sodišče glede opredelitve prejemkov kot plačila upoštevalo konkretno pogodbeno obveznost delodajalca. V primeru družbe Experian se na podlagi pogodbe o zaposlitvi dolguje samo plačilo prispevkov, ne pa tudi kasnejše izplačilo pokojnine.
(
16
)	Glej s tem v zvezi moje sklepne predloge, predstavljene 6. maja 2010 v zadevi Andersen (navedena v opombi 2, točka 28), in tam navedene sklice ter zadnji stavek uvodne izjave 25 Direktive 2000/78: „Bistveno je torej razlikovanje med upravičeno različnim obravnavanjem […] in diskriminacijo, ki mora biti prepovedana.“
(
17
)	Glej točko 22 teh sklepnih predlogov.
(
18
)	, To velja vsaj za nemško, francosko, angleško, špansko in italijansko različico Direktive, ki sem jih primerjala. Besedilo danske različice vsebuje le dve možnosti, to je uporaba merila starosti pri dostopu do kolektivnih sistemov socialne varnosti (adgang til) in pri izračunu rizičnosti (anvendelse af alderskriteriet til aktuarberegninger inden for rammerne af disse ordninger). Po mojem mnenju pa ta razlika v obravnavanem primeru presoje ne spremeni, ker je določitev starostne meje kot pogoj za članstvo omenjena tudi v danski različici direktive in ker je sistem pokojninskega zavarovanja družbe Experian upravičen že na podlagi te prve možnosti.
(
19
)	Vendar ni zajeto članstvo v vseh kolektivnih programih socialne varnosti, temveč zgolj v tistih, ki se nanašajo na starost ali invalidnost; glej s tem v zvezi moje sklepne predloge v zadevi C‑546/11, Toftgaard, predstavljene na današnji dan.
(
20
)	Sodbi Sodišča z dne 22. novembra 2005 v zadevi Mangold (C-144/04, ZOdl., str. I-9981, točka 74) in z dne 19. januarja 2010 v zadevi Kücükdeveci (C-555/07, ZOdl., str. I-365, točka 20).
(
21
)	Glej v opombi 20 navedeno sodbo Mangold (točka 75).
(
22
)	Glej v opombi 20 navedeno sodbo Kücükdeveci (točka 21).
(
23
)	Glej sodbo Sodišča z dne 12. januarja 2010 v zadevi Petersen (C-341/08, ZOdl., str. I-47, točka 60).
(
24
)	V zvezi s tem glej tudi točko 38 teh sklepnih predlogov.
(
25
)	Glej člen 5(b) in (c) predloga Komisije za Direktivo Sveta o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu z dne 25. novembra 1999, COM(1999) 565 final, str. 23.
(
26
)	Glej različico člena 6(1) v dokumentu Sveta Evropske unije z dne 11. oktobra 2000 (št. 12269/00, str. 15), ki že uporablja pojem „kolektivni programi socialne varnosti“. Prvič so bili kolektivni programi socialne varnosti omenjeni v dokumentu Sveta Evropske unije z dne 1. marca 2000 (št. 6434/00, str. 4(g) in v členu 5(b)).
(
27
)	Glej prilogo k dokumentu Sveta Evropske unije z dne 12. oktobra 2000 (št. 12270/00 ADD 1, str. 5).
(
28
)	Glej s tem v zvezi dokument Sveta Evropske Unije z dne 11. oktobra 2000 (št. 12270/00 ADD 1, str. 3), v katerem Združeno kraljestvo opozarja na to polje proste presoje.
(
29
)	Glej sodbo Odar (navedena v opombi 2, točka 37).
(
30
)	Glej k temu zlasti moje sklepne predloge, predstavljene 6. maja 2010 v zadevi Andersen (navedena v opombi 2, točke od 42 do 47).
(
31
)	Sodbi Sodišča z dne 5. marca 2009 v zadevi Age Concern England (C-388/07, ZOdl., str. I-1569, točki 47 in 48) in z dne 23. novembra 2006 v zadevi Asnef-Equifax in Administración del Estado (C-238/05, ZOdl., str. I-11125, točka 40) in tam navedena sodna praksa.
(
32
)	Glej sodbi Mangold (navedena v opombi 20, točka 63) in Palacios de la Villa (navedena v opombi 2, točka 68).
(
33
)	Glej zgoraj v opombi 31 navedeno sodbo Age Concern England (točki 47 in 48) ter sodbi Sodišča z dne 18. junija 2009 v zadevi Hütter (C-88/08, ZOdl., str. I-5325, točka 41) in z dne 13. septembra 2011 v zadevi Prigge in drugi (C-447/09, ZOdl., str. I-8003, točka 80).
(
34
)	Sodbe Palacios de la Villa (navedena v opombi 2, točka 68), Mangold (navedena v opombi 20, točka 63), Age Concern England (navedena v opombi 30, točka 51) in Kücükdeveci (navedena v opombi 20, točka 38); v istem smislu tudi uvodna izjava 25 Direktive 2000/78, po kateri so za različno obravnavanje v zvezi s starostjo „potrebni posebni predpisi, ki so glede na položaj v državah članicah lahko med seboj različni“ (navedena v sodbi Palacios de la Villa, navedena v opombi 2, točka 69).
(
35
)	Sodbi Palacios de la Villa (navedena v opombi 2, točka 72) in Petersen (navedena v opombi 23, točka 70).
(
36
)	Glej moje sklepne predloge v zadevi Andersen (navedena v opombi 2, točka 54).
(
37
)	Glej zgoraj točko 55 teh sklepnih predlogov.
(
38
)	Sodba Age Concern England (navedena v opombi 31, točka 51) in tam navedena sodna praksa. Glej tudi moje sklepne predloge v zadevi Andersen (navedena v opombi 2, točka 63) in sklepne predloge, predstavljene 1. aprila 2004 v zadevi Hlozek (C-19/02, Recueil, str. I-11491, točka 59).
(
39
)	Glej tudi moje sklepne predloge v zadevi Andersen (navedena v opombi 2, točka. 63) in Hlozek (navedeni v opombi 38, točki 57 in 58).
(
40
)	Glej moje sklepne predloge v zadevi Andersen (navedena v opombi 2, točki 67 in 68) in sodbe Sodišča z dne 11. julija 1989 v zadevi Schräder (265/87, Recueil, str. 2237, točka 21), z dne 10. marca 2005 v zadevi Tempelman in van Schaijk (C-96/03 in C-97/03, ZOdl., str. I-1895, točka 47), z dne 9. marca 2010 v zadevi ERG in drugi (C-379/08 in C-380/08, ZOdl., str. I-2007, točka 68) in Andersen (navedena v točki 2, točka 47).
(
41
)	860 danskih kron v trenutku vložitve tožbe ob upoštevanju menjalnega tečaja, ki velja pred nacionalnim sodiščem, znaša okoli 115,50 EUR.