SKLEP SODIŠČA (sedmi senat)
z dne 11. januarja 2024(*)
„Predhodno odločanje – Člen 99 Poslovnika Sodišča – Državne pomoči – Podpora za energijo iz obnovljivih virov – Obveznost oskrbe z električno energijo iz obnovljivih virov – Pomoč, ki je združljiva z notranjim trgom – Predhodna priglasitev pomoči – Člen 108(3) PDEU – Možnost naložitve globe za kršitev obveznosti oskrbe, storjeno pred to priglasitvijo“
V zadevi C‑220/23,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Sąd Apelacyjny w Warszawie Wydział Gospodarczy i Własności Intelektualnej (višje sodišče v Varšavi, oddelek za gospodarske zadeve in zadeve s področja intelektualne lastnine, Poljska) z odločbo z dne 22. marca 2022, ki je na Sodišče prispela 5. aprila 2023, v postopku
R. sp. z o.o.
proti
Prezes Urzędu Regulacji Energetyki,
SODIŠČE (sedmi senat),
v sestavi A. Prechal (poročevalka), predsednica drugega senata, v funkciji predsednice sedmega senata, N. Wahl, sodnik, in M. L. Arastey Sahún, sodnica,
generalni pravobranilec: M. Campos Sánchez-Bordona,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi odločeno z obrazloženim sklepom na podlagi člena 99 Poslovnika Sodišča,
sprejema naslednji
Sklep
1        Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 108(3), zadnji stavek, PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU.
2        Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo R. sp. z o.o. in Prezes Urzędu Regulacji Energetyki (predsednik regulativnega organa za energijo, Poljska) (v nadaljevanju: predsednik URE) v zvezi z globo, ki je bila družbi R. naložena zaradi neizpolnjevanja obveznosti v zvezi s pridobitvijo in predložitvijo potrdil o izvoru, ki veljajo zanjo na podlagi sheme podpore za proizvajalce električne energije iz obnovljivih virov energije s sedežem na Poljskem.
Poljsko pravo
3        Člen 9a ustawa – Prawo energetyczne (energetski zakon) z dne 10. aprila 1997 je v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari (v nadaljevanju: energetski zakon), določal:
„1.      Energetska podjetja, končni odjemalci in družbe za posredovanje pri nakupu ali prodaji blaga ali borzno posredniške hiše iz odstavka 1a morajo v obsegu, opredeljenem v določbah, sprejetih na podlagi odstavka 9:
(1)      pridobiti in predsedniku URE predložiti v preklic potrdilo o izvoru […], izdano za električno energijo, proizvedeno iz [obnovljivih] virov energije, ki se nahajajo na ozemlju Republike Poljske, ali
(2)      v roku iz odstavka 5 plačati nadomestno dajatev, izračunano po formuli iz odstavka 2.
1a.      Obveznost iz odstavkov 1 in 8 morajo izpolnjevati:
(1)      energetsko podjetje, katerega dejavnost je proizvodnja ali trženje električne energije in ki električno energijo prodaja končnim odjemalcem;
[…]
5.      Nadomestne dajatve iz odstavka 1, točka 2, […] so prihodki nacionalnega sklada za varovanje okolja in upravljanje voda in morajo biti plačani na bančni račun navedenega sklada do 31. marca vsakega leta za preteklo koledarsko leto.
[…]
9.      Minister za gospodarstvo z odlokom določi podrobno področje uporabe obveznosti iz [odstavka 1] […].
[…].“
4        Člen 56(1), točka 1a, energetskega zakona je določal:
„Vsaka neizpolnitev obveznosti pridobitve in predložitve potrdila o izvoru ali potrdila o izvoru bioplina predsedniku URE v preklic ali obveznosti plačila nadomestne dajatve se kaznuje z globo.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
5        Leta 2005 je Republika Poljska uvedla sistem potrdil o izvoru, da bi podprla proizvajalce električne energije iz obnovljivih virov energije („zelena električna energija“). Na podlagi tega sistema so taka potrdila brezplačno na voljo tem proizvajalcem glede na njihovo proizvodnjo zelene električne energije, medtem ko za druga energetska podjetja, zlasti tista, ki električno energijo prodajajo končnim odjemalcem, velja obveznost, da ta potrdila kupijo od navedenih proizvajalcev in jih predložijo predsedniku URE v preklic v količini, ki ustreza nekemu odstotnemu deležu njihove količine tržene električne energije.
6        Leta 2013 je družba R., ki trži električno energijo in za katero velja obveznost iz člena 9a(1), točka 1, energetskega zakona, da pridobi in predloži potrdila o izvoru za količine električne energije, ki jih trži, prodala električno energijo družbi H. S.A., ki proizvaja železove zlitine, in drugim odjemalcem.
7        Da bi izpolnila to obveznost za količine električne energije, ki jih je leta 2013 prodala končnim odjemalcem, je družba R. predsedniku URE predložila potrdila o izvoru za te količine, pri čemer pa se ta potrdila niso nanašala na električno energijo, dobavljeno družbi H.
8        Družba R. je namreč menila, da električna energija, dobavljena družbi H., ni bila namenjena njeni lastni porabi, tako da družba H. v zvezi s to količino električne energije ni bila končni odjemalec. Količine, dobavljene tej družbi, naj torej ne bi zadevala obveznost iz člena 9a(1), točka 1, energetskega zakona.
9        Predsednik URE, ki je menil, da je bila količina električne energije, prodana družbi H., namenjena njeni lastni porabi in je zato zanjo veljala ta obveznost, je z odločbo z dne 20. decembra 2018, prvič, ugotovil, da družba R. ni ravnala v skladu z navedeno obveznostjo in tudi ni plačala nadomestne dajatve, ter drugič, družbi R. na podlagi člena 56(1), točka 1a, tega zakona naložil globo v višini 19.898.182,35 poljskih zlotov (PLN) (približno 4.476.096,12 EUR) zaradi te neizpolnitve obveznosti.
10      Sąd Okręgowy w Warszawie – Sąd Ochrony Konkurencji i Konsumentów (regionalno sodišče v Varšavi – sodišče za varstvo konkurence in potrošnikov, Poljska), pri katerem je družba R. vložila tožbo, je delno ugodilo tej tožbi in to odločbo odpravilo v delu, v katerem je bila z njo naložena globa.
11      V zvezi s tem je to sodišče menilo, da čeprav je predsednik URE z vidika člena 56(1), točka 1a, energetskega zakona družbi R. utemeljeno naložil globo zaradi neizpolnjevanja obveznosti predložitve potrdil o izvoru za količino električne energije, dobavljeno družbi H., člen 108(3) PDEU to vseeno onemogoča.
12      Po presoji navedenega sodišča je bilo namreč iz Sklepa Komisije C(2016) 4944 final z dne 2. avgusta 2016 o državni pomoči SA. 37345 (2015/NN) – Poljska – Poljski sistem potrdil o izvoru za podporo energiji iz obnovljivih virov in zmanjšanje bremen, povezanih z obveznostjo predložitve potrdil o energiji iz obnovljivih virov za intenzivne porabnike energije (UL 2016, C 471, str. 1, v nadaljevanju: dokončni sklep z dne 2. avgusta 2016), razvidno, da poljski sistem potrdil o izvoru pomeni državno pomoč. Čeprav je Evropska komisija s tem sklepom ta sistem razglasila za združljiv z notranjim trgom, pa naj bi bilo njegovo izvajanje v obdobju pred navedenim sklepom vseeno v nasprotju s členom 108(3) PDEU.
13      Predsednik URE je zoper to prvostopenjsko sodbo vložil pritožbo pri Sąd Apelacyjny w Warszawie Wydział Gospodarczy i Własności Intelektualnej (višje sodišče v Varšavi, oddelek za gospodarske zadeve in zadeve s področja intelektualne lastnine, Poljska), pri čemer se je skliceval, med drugim, na kršitev člena 108(3) PDEU.
14      Predložitveno sodišče na podlagi dokončnega sklepa z dne 2. avgusta 2016 ugotavlja, da so bile določbe o uvedbi obveznosti predložitve potrdil o izvoru v poljski pravni sistem vnesene v nasprotju s členom 108(3) PDEU.
15      Vseeno meni, da v sodni praksi Sodišča še ni bilo obravnavano vprašanje, ali je mogoče podjetju naložiti globo na podlagi nacionalnih določb o shemi pomoči, ki se izvaja v nasprotju s členom 108(3) PDEU, zlasti v primeru, v katerem je bila ta shema pomoči pozneje razglašena za združljivo z notranjim trgom.
16      V zvezi s tem meni, da si je mogoče predstavljati, da tako kot mora prejemnik nepriglašene pomoči upoštevati nujnost njenega vračila, mora podjetje, za katero veljajo obveznosti, ki izhajajo iz take sheme pomoči, in ki je prepričano, da ta shema ni bila priglašena, imeti možnost pričakovati, da ne bo kaznovano za kršitev teh obveznosti.
17      Ta ugotovitev naj bi bila potrebna zaradi zagotovitve učinkovitosti prepovedi iz člena 108(3) PDEU in naj bi izhajala tudi iz okoliščine, da so sredstva, dobljena z nadomestno dajatvijo iz člena 9a(1), točka 2, in (5) energetskega zakona, in sredstva, dobljena z globami zaradi neplačila te dajatve, namenjena za financiranje pomoči, pri čemer je nadomestna dajatev – v nasprotju s tem, kar naj bi trdil predsednik URE – sestavni del pomoči.
18      V teh okoliščinah je Sąd Apelacyjny w Warszawie Wydział Gospodarczy i Własności Intelektualnej (višje sodišče v Varšavi, oddelek za gospodarske zadeve in zadeve s področja intelektualne lastnine) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 108(3) [PDEU] v povezavi s členom 4(3) [PEU] razlagati tako, da zaradi nepriglasitve državne pomoči [Komisiji] – čeprav je Komisija pozneje s sklepom ugotovila združljivost te pomoči z notranjim trgom – podjetju, ki ni izpolnilo obveznosti, ki izhaja iz nacionalne določbe, s katero se izvaja ta pomoč, ni mogoče naložiti globe za obdobje pred izdajo sklepa Komisije?“
Vprašanje za predhodno odločanje
19      Člen 99 Poslovnika Sodišča določa, da če je med drugim iz sodne prakse mogoče jasno sklepati, kakšen je odgovor na vprašanje, predloženo v predhodno odločanje, lahko Sodišče na predlog sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli odloči z obrazloženim sklepom.
20      To določbo je treba uporabiti v tej zadevi.
21      Predložitveno sodišče z edinim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 108(3), zadnji stavek, PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi se podjetju naložila globa zaradi kršitve obveznosti, ki spada v okvir ukrepov državne pomoči, ki je bila izvedena, še preden je Komisija sprejela dokončen sklep o združljivosti te pomoči z notranjim trgom, če je do zadevne kršitve prišlo v času pred tem sprejetjem.
22      Iz predložitvene odločbe izhaja, da se to vprašanje postavlja v zvezi s poljskim sistemom potrdil o izvoru, ki je bil uveden leta 2005 za podporo proizvajalcem električne energije iz obnovljivih virov energije na Poljskem. Čeprav po mnenju Komisije pomeni shemo državne pomoči, ki spada na področje člena 108(3) PDEU, so ji poljski organi ta sistem priglasili šele leta 2013, ker so sprva menili, da takega sistema ni mogoče opredeliti kot državno pomoč. Komisija je v dokončnem sklepu z dne 2. avgusta 2016 ugotovila, da je ta sistem združljiv z notranjim trgom, hkrati pa kritizirala njegovo prezgodnje izvajanje.
23      V tem okviru se postavljeno vprašanje, kot je obrazloženo v predložitveni odločbi, nanaša na to, ali je globa, naložena podjetju, ker to ni izpolnilo, med drugim, obveznosti pridobiti in predložiti potrdila o izvoru za vso prodano električno energijo, to je obveznosti, za katero na podlagi dokončnega sklepa z dne 2. avgusta 2016 ni sporno, da je del same sheme državne pomoči, skladna s pravom Unije.
24      Po tem pojasnilu je treba na prvem mestu opozoriti, da člen 108(3) PDEU uvaja preventivni nadzor načrtov novih pomoči. S tako zasnovano prevencijo se želi doseči, da se izvršijo samo pomoči, ki so združljive z notranjim trgom. Da bi se dosegel ta cilj, se izvedba načrta pomoči odloži, dokler ni z dokončnim sklepom Komisije odpravljen dvom o združljivosti (sodba z dne 5. marca 2019, Eesti Pagar, C‑349/17, EU:C:2019:172, točka 84 in navedena sodna praksa).
25      V zvezi s tem je treba ugotoviti, da je obveznost priglasitve eden od temeljnih elementov nadzornega sistema, uvedenega s Pogodbo DEU na področju državnih pomoči. V okviru tega sistema so države članice po eni strani dolžne Komisiji priglasiti vsak ukrep, s katerim se podeli ali spremeni pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, po drugi strani pa v skladu s členom 108(3) PDEU takega ukrepa ne smejo izvesti, dokler ta institucija Unije glede tega ukrepa ne sprejme dokončnega sklepa (sodba z dne 24. novembra 2020, Viasat Broadcasting UK, C‑445/19, EU:C:2020:952, točka 19 in navedena sodna praksa).
26      Namen prepovedi iz tega člena 108(3) je zagotoviti, da pomoč ne učinkuje, dokler Komisija nima na voljo razumnega roka za podrobno preučitev načrta, in če je to potrebno, za uvedbo postopka iz člena 108(2) PDEU (sodba z dne 24. novembra 2020, Viasat Broadcasting UK, C‑445/19, EU:C:2020:952, točka 20 in navedena sodna praksa).
27      V okviru tega sistema nadzora državnih pomoči imajo nacionalna sodišča in Komisija dopolnjujočo, vendar ločeno vlogo, pri čemer nacionalna sodišča do končne odločitve Komisije varujejo zlasti pravice posameznikov v primeru, da državni organi kršijo prepoved iz člena 108(3) PDEU (sodba z dne 15. septembra 2016, PGE, C‑574/14, EU:C:2016:686, točki 30 in 31).
28      Uporaba teh pravil temelji na obveznosti lojalnega sodelovanja, v okviru katerega morajo med drugim nacionalna sodišča sprejeti vse ustrezne, splošne ali posebne, ukrepe, da bi zagotovila izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz prava Unije, in se vzdržati vseh ukrepov, ki bi lahko ogrozili doseganje ciljev Pogodbe, kot to izhaja iz člena 4(3) PEU (glej v tem smislu sodbo z dne 21. novembra 2013, Deutsche Lufthansa, C‑284/12, EU:C:2013:755, točka 41).
29      Na drugem mestu, iz ustaljene sodne prakse izhaja, prvič, da je ukrep pomoči, ki se izvaja v nasprotju z obveznostmi iz člena 108(3) PDEU, nezakonit (sodba z dne 8. decembra 2011, Residex Capital IV, C‑275/10, EU:C:2011:814, točka 28 in navedena sodna praksa).
30      Drugič, v položaju, v katerem je Komisija v zvezi s pomočjo, ki se je izvajala v nasprotju s členom 108(3) PDEU, sprejela, kot v obravnavanem primeru, dokončen sklep, s katerim je ugotovila, da je ta pomoč združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107 PDEU, ta sklep ne vodi do naknadne odprave napak izvršilnih aktov, ki niso veljavni, ker so bili sprejeti v nasprotju s prepovedjo izvajanja iz tega člena 108(3), zadnji stavek. Katera koli drugačna razlaga bi spodbujala zadevno državo članico h kršitvi navedene določbe in bi tej določbi odvzela polni učinek (sodba z dne 24. novembra 2020, Viasat Broadcasting UK, C‑445/19, EU:C:2020:952, točka 21).
31      Iz tega sledi, da je treba pomoč, ki se je izvajala pred sprejetjem dokončnega sklepa, s katerim je bila ugotovljena njena združljivost z notranjim trgom, šteti za nezakonito z vidika člena 108(3) PDEU v obdobju pred sprejetjem tega sklepa (glej v tem smislu sodbo z dne 15. decembra 2022, Veejaam in Espo, C‑470/20, EU:C:2022:981, točka 54).
32      Na tretjem mestu, Sodišče je poleg tega odločilo, ne da bi to ugotovitev omejilo na posebno področje prava Unije, da je treba za sistem kazni, ki določa globe ali druge prisilne ukrepe za zagotovitev izvajanja nacionalne ureditve, za katero je priznano, da je v nasprotju s pravom Unije, že zaradi tega šteti, da je v nasprotju s tem pravom (sodba z dne 11. septembra 2003, Safalero, C‑13/01, EU:C:2003:447, točka 45 in navedena sodna praksa).
33      Zato so globe, s katerimi se kaznuje neizpolnjevanje obveznosti, ki je v nasprotju s členom 108(3), zadnji stavek, PDEU, ker je ta obveznost, v skladu s tem, kar je bilo poudarjeno v točki 31 tega sklepa, del sheme državne pomoči, ki se je izvajala pred sprejetjem dokončnega sklepa, s katerim je bila ugotovljena njena združljivost z notranjim trgom, tudi same v nasprotju s to določbo, če se naložijo zaradi kršitve te obveznosti, storjene v obdobju pred sprejetjem tega sklepa.
34      V obravnavanem primeru iz ugotovitev predložitvenega sodišča izhaja, najprej, da je obveznost pridobiti potrdila o izvoru in jih predložiti predsedniku URE v preklic, ki je določena v členu 9a(1), točka 1, energetskega zakona, sestavni del sheme državne pomoči, ki je bila v poljski pravni red uvedena v nasprotju s členom 108(3), zadnji stavek, PDEU, ker se je ta shema izvajala, preden je Komisija sprejela dokončni sklep, s katerim je bila ta shema razglašena za združljivo z notranjim trgom, nato, da je bila ta obveznost torej v obdobju pred sprejetjem tega sklepa v nasprotju s tem členom 108(3), zadnji stavek, ter, nazadnje, da je bila globa, ki je bila naložena družbi R., naložena zaradi kršitve, storjene v tem obdobju nezakonitosti.
35      V teh okoliščinah, ki jih mora po potrebi preveriti predložitveno sodišče, bi bilo treba za globo, kot je bila naložena družbi R., ob upoštevanju sodne prakse, na katero je bilo opozorjeno v točkah od 24 do 32 tega sklepa, ugotoviti, da je v nasprotju s členom 108(3), zadnji stavek, PDEU.
36      Glede na navedene preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 108(3), zadnji stavek, PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU razlagati tako, da nasprotuje temu, da bi se podjetju naložila globa zaradi kršitve obveznosti, ki spada v okvir ukrepov državne pomoči, ki je bila izvedena, še preden je Komisija sprejela dokončen sklep o združljivosti te pomoči z notranjim trgom, če je do zadevne kršitve prišlo v času pred tem sprejetjem.
Stroški
37      Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških.
Iz teh razlogov je Sodišče (sedmi senat) sklenilo:
Člen 108(3), zadnji stavek, PDEU v povezavi s členom 4(3) PEU
je treba razlagati tako, da
nasprotuje temu, da bi se podjetju naložila globa zaradi kršitve obveznosti, ki spada v okvir ukrepov državne pomoči, ki je bila izvedena, še preden je Evropska komisija sprejela dokončen sklep o združljivosti te pomoči z notranjim trgom, če je do zadevne kršitve prišlo v času pred tem sprejetjem.
Podpisi
*      Jezik postopka: poljščina.