SKLEP 
Višje sodiš če v Ljubljani je v senatu, ki so ga sestavljali: vi šja sodnica Tadeja 
Zima Jenull kot predsednica, višji sodnik dr. Marko  Brus kot poro čevalec in 
višja sodnica Magda Teppey kot članica, 
v gospodarskem sporu tože če stranke: L. d. o. o. - v ste čaju, ..., ki jo zastopa Š. 
F., odvetnica v ..., 
zoper toženo stranko: A. SA, ..., ki jo zastopa Odv etniška pisarna M. E. in 
partnerji d. o. o., 
zaradi pla 
čila 646.296,25 EUR s pripadki, 
odlo čalo o pritožbi tože če stranke zoper sklep Okrožnega sodiš ča v Ljubljani, 
opr. št. XI Pg 837/2015 z dne 7. 9. 2016 v zvezi z dopolnilnim sklepom opr. št. 
XI Pg 837/2015-24 z dne 4. 10. 2016 
in na seji 7. decembra 2016 
1
I Cpg 1346/2016
SKLENILO: 
I. Pritožba se zavrne in se izpodbijani sklep potrdi . 
II. Tože ča stranka mora toženi stranki povrniti stroške odgo vora na pritožbo v 
višini 853,97 EUR v 15 dneh od vro čitve tega sklepa, v primeru zamude pa 
še z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki bodo za čele te či s 16. dnem od 
vro čitve tega sklepa. 
OBRAZLOŽITEV: 
1. Tože ča stranke je 10. 3. 2015 vložila tožbo. S tožbo je zahtevala pla čilo 
odškodnine. Tože či stranki naj bi nastala škoda zaradi odpovedi Pogo dbe o 
sodelovanju. Ta pogodba je bila sklenjena 20. 6. 20 12, odpovedana je bila 
17. 4. 2013. Ste čajni postopek nad tože čo stranko se je za čel 11. 9. 2013. 
Stranki sta se v Pogodbi o sodelovanju (z dne 20. 6 . 2012) dogovorili za 
pristojnost sodiš ča v Švici, in sicer za pristojnost švicarskega sodi š ča v 
kraju M., in za uporabo švicarskega materialnega prava. 
2. Prvostopenjsko sodiš če je z izpodbijanim sklepom odlo čilo, da sodiš če v 
Republiki Sloveniji ni pristojno za odlo čanje v tej zadevi in je zavrglo 
tožbo. 
3. Tože ča stranka v pritožbi meni, da je bilo nepravilno up orabljeno procesno 
pravo. Za dolo čitev pristojnosti slovenskega sodiš ča naj bi bila klju čnega 
pomena dejstvo, da je tože ča stranka v ste čaju. Meni, da bi moral ste čajni 
dolžnik „uživati dolo čeno protekcijo“, ker si „financiranja sodnega spora  v 
tujini  ne  more  privoš čiti,  od  izida  takšnega  spora  pa  je  lahko  odvisno 
popla čilo upnikov“. Trdi, da bi uspeh v tej zadevi lahko bistveno vplival na 
popla čilo upnikov, ki naj bi bili vsi „doma či upniki“. 
4. V odgovoru na pritožbo je tožena stranka ponovno podrobno utemeljila 
svoje stališ če, zakaj pristojnost sodiš ča Republike Slovenije ni podana. 
5. Pritožba  ni  utemeljena.  Pritožbeno  sodiš če  jo  zavrnilo  in  potrdilo 
prvostopenjski sklep (2. to čka 365. člena ZPP). 
6. Pritožba ugotovitev o dejstvih ne izpodbija. V te m sklepu povzeta dejstva 
so torej temelj tudi za odlo čitev pritožbenega sodiš ča v tej zadevi. 
2
7. Za odlo čitev v tej zadevi je pomembna le „Konvencija o pris tojnosti in 
priznavanju  ter  izvrševanju  sodnih  odlo čb  v  civilnih  in  gospodarskih 
zadevah“  (Ur.  l.  EU  L  339/2007  z dne  21.  12.  2007).  Ta mednarodna 
pogodba se imenuje tudi Nova luganska konvencija (v nadaljevanju: NLK). 
8. NLK  se  uporablja  „v  zvezi  s  pristojnostjo,  kadar  ima  toženec  stalno 
prebivališ če na ozemlju države, kjer se uporablja ta konvencij a, ne pa eden 
od  instrumentov  iz  odstavka  1  tega  člena,  ali  kjer  člen  22  ali  23  te 
konvencije podeljuje pristojnost sodiš čem takšne države“ ( čl.  64  ods.  2 
NLK). Člen 23 NLK se nanaša na dogovor o pristojnosti. Pog odbenici te 
konvencije sta med drugim EU in Švica. Ker ima tože na stranka sedež v 
Švici, se torej za dolo čitev pristojnosti slovenskega sodiš ča torej uporablja 
izklju čno NLK in ne Uredba 44/2001 (uredba Bruselj I,  kot jo imenuje 
izpodbijani sklep) ali njena naslednica, Uredba št. 1215/2012. 
9. Vsebinske dolo čbe NLK so enake tistim v Uredbi 44/2001. Razlika ob staja 
le glede dolo čb, s katerimi je konvencija prilagojena temu, da ve lja le za 
zelo omejen krog podpisnic. 
10. NLK se ne uporablja za ste čaj ( čl. 1 ods. 2 b) NLK). Pravno odlo čilno je 
torej, katera zadeva je ste čajna. 
11. Pritožbeno sodiš če ne vidi nobenega razloga za to, da bi se čl. 1 ods. 2 b) 
NLK razlagal kakorkoli druga če, kot vsebinsko enak čl. 1 ods. 2 (b) Uredbe 
44/2001 in čl. 1 ods. 2 (b) Uredbe 1215/2012. Tako mora biti ne  le zaradi 
enakega besedila vseh dolo čb, temve č tudi zaradi vsebinske enakosti ostalih 
dolo čb. Poleg tega je bil o čiten namen pogodbenih strank takšen, da se naj 
vsebina Uredbe 44/2001 razširi še na države pogodbe nice NLK, ki niso 
članice EU. Ena od pogodbenic te konvencije je, kot je že bilo zapisano, 
Švica. 
12. V  predloženi  zadevi  ni  mogo če  uporabiti  63.  člena  ZPP  za  dolo čitev 
pristojnosti slovenskega sodiš ča. Zakoni Republike Slovenije morajo biti v 
skladu z veljavnimi mednarodnimi pogodbami (drugi o dstavek 153. člena 
Ustave RS). Mednarodna pogodba je torej po svojem p ravnem položaju 
višje kot zakon. Sicer se NLK in 63. člen ZPP medsebojno ne izklju čujeta, 
vendar pa prej navedeno pravilo vpliva na razlago 6 3. člena ZPP. 63. člen 
ZPP se lahko razlaga le tako, da ta razlaga ne prip elje do nasprotja s čl. 1 
ods. 2 (b) NLK. 
3
13. Glede na zapisano je torej odlo čilno, kako si je dosedanja sodna praksa 
razlagala čl. 1 ods. 2 (b) Uredbe 44/2001. 
14. Razlaga  je  doslej  bila  takšna,  da  je  sledila  odl o čbi  Sodiš ča  Evropskih 
skupnosti Gourdain/Nadler (zadeva 133/78). Po tej r azlagi so insolven čni 
postopki le tisti, ki neposredno temeljijo na tem p ostopku in se ozko držijo 
okvirja ste čajnega postopka (r. št. 4 navedene odlo čbe). 
15. Odškodninski  zahtevek  tože če  stranke  ni  nastal  zaradi  njenega  ste čaja. 
Nastal  je  namre č zaradi  domnevno  neutemeljene  odpovedi  Pogodbe  o 
sodelovanju  že  pred  za četkom  ste čajnega  postopka.  Postopek  torej  ni 
insolven čni postopek v smislu čl. 1 ods. 2 b) NLK. 
16. Že iz doslej obrazloženega torej izhaja, da pris tojnost slovenskega sodiš ča 
ne more biti podana. Glede na čl. 2 ods. 1 NLK bi morala tože ča stranka 
vložiti tožbo pred švicarskim sodiš čem, tega pa ni storila. Tožena stranka se 
tudi  ni  bila  pripravljena  spustiti  v  pravdo  pred  so diš čem  Republike 
Slovenije, tako da pristojnost ni mogla nastati nit i na tem pravnem temelju 
(čl. 24 NLK). Kakšnih drugih okoliš čin, na katerih bi bila lahko utemeljena 
pristojnost sodiš ča Republike Slovenije, pa tože ča stranka niti ni zatrjevala. 
17. O čitno je bilo tudi, da je bila sodna pristojnost švi carskega sodiš ča veljavno 
dogovorjena.  Dogovorjen je bil med osebami s stalni m prebivališ čem v 
državah pogodbenicah in poleg tega tudi v pisni obliki v to čki m Pogodbe o 
sodelovanju (priloga A14; pravni temelj čl. 24 ods. 1 NLK). 
18. Okoliš čine,  ki  jih  navaja  tože ča  stranka  v  svoji  pritožbi,  so  povsem 
podjetniškega (ekonomskega) zna čaja. Niso znaki dejanskega stanu pravnih 
norm, na katerih temelju mora odlo čiti sodiš če. Ker mora sodiš če odlo čiti 
na temelju pravnih norm, so te okoliš čine pravno neupoštevne. Podrobnejši 
odgovor glede uporabe teh dolo čb zato niti ni potreben. 
19. Tožena stranka je upravi čena do povrnitve stroškov odgovora na pritožbo 
po tar. št. 18 II Odvetniške tarife. Upravi čena je do povrnitve nagrade za 
delo odvetnika v višini 1500 OT, povrnitve izdatkov  po tretjem odstavku 
11. člena Odvetniške tarife v višini 25 OT,  in do DDV od  vsote obeh 
prejšnjih  postavk.  Upravi čena  je  do  povrnitve  skupaj  853,97  EUR.  Ta 
4
znesek bo morala pritožnica povrniti v 15 dneh od v ro čitve te odlo čbe. Če 
bo s pla čilom zamudila, bo morala pla čati še zakonske zamudne obresti 
(prvi odstavek 299. in prvi odstavek 378. člena OZ. Te či bodo za čele z 
zamudo, torej s šestnajstim dnevom od vro čitve te odlo čbe. 
Ljubljana, 7. december 2016 
Predsednica senata: 
Tadeja Zima Jenull, l.r. 
5