62018TJ0716_RES
Zadeva T‑716/18
The Logistical Approach BV
proti
Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino
Sodba Splošnega sodišča (peti senat) z dne 20. septembra 2019
„Znamka Evropske unije – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Evropske unije Idealogistic Compass Greatest care in getting it there – Prejšnja mednarodna figurativna znamka IDÉA – Relativni razlog za zavrnitev – Verjetnost zmede – Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001“
Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Presoja verjetnosti zmede – Določitev upoštevne javnosti – Raven pozornosti javnosti
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b))
(Glej točke 18 in od 23 do 25.)
Znamka Evropske unije – Opredelitev in pridobitev znamke Evropske unije – Relativni razlogi za zavrnitev – Ugovor imetnika prejšnje enake ali podobne znamke, registrirane za enake ali podobne proizvode ali storitve – Verjetnost zmede zaradi prejšnje znamke – Figurativna znamka Compass Greatest care in getting it there
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta 2017/1001, člen 8(1)(b))
(Glej točke od 26 do 30 in od 63 do 70.)
Povzetek
Splošno sodišče je s sodbo z dne 20. septembra 2019, The Logistical Approach/EUIPO – Idea Groupe (Idealogistic Compass Greatest care in getting it there) (T‑716/18), razveljavilo odločbo četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO), s katero je bila potrjena odločba oddelka za ugovore, s katero je bilo ugodeno ugovoru zoper registracijo figurativne znamke Idealogistic Compass Greatest care in getting it there, ki temelji na prejšnji mednarodni figurativni znamki IDÉA.
Splošno sodišče meni, da če bi bile zadevne storitve enake – tako kot je menil odbor za pritožbe – in ob upoštevanju običajnega razlikovalnega učinka prejšnje znamke, bi moral odbor za pritožbe izključiti obstoj verjetnosti zmede vsaj pri storitvah, namenjenih izključno strokovni javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti. Zaradi visoke stopnje pozornosti pri izbiri zadevnih storitev in glede na šibko stopnjo podobnosti zadevnih znakov, zlasti zaradi njune različne strukture, kar posebej pozorni in preudarni javnosti ne bi ušlo, namreč ne more obstajati verjetnost zmede glede trgovskega porekla teh storitev.
V zvezi s tem je Splošno sodišče navedlo, da – v nasprotju z navedbami odbora za pritožbe – na podlagi okoliščine, da imajo strokovnjaki le redko priložnost neposredno primerjati različne znamke, ampak se morajo zanesti na njihovo nepopolno podobo v svojem spominu, ni mogoče sklepati, da je v obravnavani zadevi za podobo zadevnih znamk odločilen v veliki meri njun skupni element „idea“. Čeprav je namreč element „idea“ eden od prevladujočih elementov prijavljene znamke in razlikovalni element prejšnje znamke, pa ga strokovnjaki ne bodo zaznali kot edini element, na podlagi katerega je mogoče identificirati zadevni znamki.
Zato je Splošno sodišče ugodilo edinemu tožbenemu razlogu v zvezi s kršitvijo člena 8(1)(b) Uredbe 2017/1001 v delu, v katerem se nanaša na to, da so storitve prijavljene znamke namenjene izključno strokovni javnosti.
Ker pa odbor za pritožbe ni izčrpno identificiral storitev, ki so namenjene izključno strokovni javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti, in tistih, ki so namenjene tako strokovni kot povprečno pozorni širši javnosti, je Splošno sodišče edinemu tožbenemu razlogu v celoti ugodilo in izpodbijano odločbo v celoti razveljavilo.
Splošno sodišče je pojasnilo, da je odbor za pritožbe menil, da verjetnost zmede obstaja tako pri storitvah, ki so namenjene strokovni in širši javnosti, kot pri tistih, ki so namenjene izključno strokovni javnosti, zato je bilo sicer res možno, da zaradi ekonomičnosti postopka ne identificira povprečnega potrošnika za vsako zadevno storitev. Vendar je ta pristop z načeli, ki med drugim izhajajo iz sodne prakse, v skladu, samo če ugotovitev odbora za pritožbe, da verjetnost zmede obstaja tako pri storitvah, ki so namenjene javnosti, sestavljeni iz širše javnosti, ki izkazuje povprečno stopnjo pozornosti, in strokovne javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti, kot pri storitvah, ki so namenjene izključno strokovni javnosti, ni napačna, kar pa v obravnavanem primeru ne velja.