62005CJ0196_CS
Účastníci řízení
Odůvodnění rozsudku
Výrok
Účastníci řízení
Ve věci C‑196/05,
jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Finanzgericht München (Německo) ze dne 17. února 2005, došlým Soudnímu dvoru dne 4. května 2005, v řízení
Sachsenmilch AG
proti
Oberfinanzdirektion Nürnberg,
SOUDNÍ DVŮR (šestý senát),
ve složení J. Malenovský, předseda senátu, S. von Bahr a A. Ó Caoimh (zpravodaj), soudci,
generální advokát: F. G. Jacobs,
vedoucí soudní kanceláře: K. Sztranc, rada,
s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 23. února 2006,
s ohledem na vyjádření předložená:
– za Sachsenmilch AG O. Dörflerem a W. Haarmannem, Rechtsanwälte, jakož i M. Hundebeckem, conseil,
– za Oberfinanzdirektion Nürnberg S. Junkerem, jako zmocněncem,
– za Komisi Evropských společenství J. Hottiaux, jako zmocněnkyní, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, avocat,
s přihlédnutím k rozhodnutí, přijatému po vyslechnutí generálního advokáta, rozhodnout věc bez stanoviska,
vydává tento
Rozsudek
Odůvodnění rozsudku
1. Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu položky 0406 10 kombinované nomenklatury (dále jen „KN“) uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 382), ve znění nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002 (Úř. věst. L 290, s. 1).
2. Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi společností Sachsenmilch AG (dále jen „Sachsenmilch“) a Oberfinanzdirektion Nürnberg (vrchní finanční ředitelství v Norimberku, dále jen „Oberfinanzdirektion“) ve věci zařazení mozzarelly v blocích na pizzu, která byla po svém vyrobení uložena na dobu jednoho až dvou týdnů při nízké teplotě, v KN.
Právní rámec
3. KN, zavedená nařízením č. 2658/87, je založena na celosvětovém harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (dále jen „HS“), který byl vypracován Radou pro celní spolupráci, nyní Světovou celní organizací, a zaveden mezinárodní úmluvou uzavřenou v Bruselu dne 14. června 1983 a schválenou jménem Společenství rozhodnutím Rady 87/369/EHS ze dne 7. dubna 1987 (Úř. věst. L 198, s. 1; Zvl. vyd. 02/02, s. 288). Tato nomenklatura přejímá čísla a šestimístné položky HS, pouze sedmé a osmé místo je jejím dalším vlastním tříděním. KN, jakož i všeobecné a smluvní celní sazby a doplňkové statistické jednotky jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
4. Číslo 0406 KN, uvedené v části druhé, třídě I kapitole 4 přílohy I uvedeného nařízení, se týká „[s]ýrů a tvarohu“. Toto číslo zahrnuje mimo jiné:
– položku 0406 10 vztahující se na „[č]erstvé (nezrající nebo nenaložené) sýry, včetně syrovátkového sýra, tvaroh“, která zahrnuje podpoložku 0406 10 20 týkající se sýrů a tvarohu „o obsahu tuku nejvýše 40 % hmotnostních“;
– položku 0406 90 vztahující se na „ostatní sýry“, který zahrnuje podpoložku 0406 90 87 týkající se ostatních sýrů o obsahu vody v tukuprosté sušině „vyšším než 52 % hmotnostních, avšak nejvýše 62 % hmotnostních“.
5. Příloha 7 KN, nazvaná „[c]elní kvóty WTO (Světová obchodní organizace), jež mají být otevřeny příslušnými orgány Společenství“, v pořadovém čísle 36 zařazuje „[s]ýr na pizzu, zmrazený, krájený na kousky o hmotnosti nejvýše jeden gram, v nádobách o čistém obsahu nejméně 5 kg, o obsahu vody nejméně 52 % hmotnostních a o obsahu tuku v sušině nejméně 38 % hmotnostních“ do položky 0406 10 KN. V pořadovém čísle 44 uvedené přílohy jsou „[č]erstvé (nezrající nebo nenaložené) sýry, včetně syrovátkového sýra, tvaroh, jiné než sýr na pizzu pořadového čísla 36“ zařazeny do téže položky KN.
6. Vysvětlivka k HS týkající se čísla 0406 uvádí, že „[č]erstvý sýr je sýr, který neprošel žádným zráním a který je připraven ke konzumaci krátce po svém vyrobení (například Ricotta, Broccio, cottage cheese, cream cheese, Mozzarella)“. (neoficiální překlad)
Spor v původním řízení a předběžné otázky
7. Dne 7. června 1999 společnost Sachsenmilch obdržela závaznou informaci o sazebním zařazení zboží, podle níž byla mozzarella v blocích na pizzu, která je po svém vyrobení uložena na dobu přibližně čtrnácti dnů při teplotě od 2 do 4 °C, zařazena s ohledem na přílohu I nařízení č. 2658/87, v tehdy platném znění, do podpoložky 0406 90 87 KN. Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že popis tohoto výrobku je následující: obsah vody nepřesahující 47 %, obsah tuku nepřesahující 40 % hmotnostních, obsah vody v tukuprosté sušině vyšší než 52 %, avšak nepřesahující 62 %.
8. Rozhodnutím ze dne 30. října 2003 Oberfinanzdirektion toto sazební zařazení zrušilo z důvodu, že podmínky zařazení do podpoložky 0406 90 87 KN nebyly splněny.
9. Sachsenmilch podala k Oberfinanzdirektion stížnost a to dne 8. června 2004 toto rozhodnutí potvrdilo z důvodu, že „závěry analýzy vlastností ‚bílé části sýra bez děr‘ neodůvodňují zařazení do podpoložky 0406 90 KN; nebyly zkoumány chuťové vlastnosti vzorku mozzarelly, takže k zařazení došlo na základě neúplných údajů; chuťový dojem zjištěný v rámci organoleptického zkoumání představuje zásadní kritérium pro účely rozlišení mezi nezrající mozzarellou podle položky 0406 10 [KN] a zrající mozzarellou podle položky 0406 90 [KN]“.
10. Sachsenmilch podala dne 7. července 2004 k Finanzgericht München žalobu proti tomuto rozhodnutí. Uplatňuje, že mozzarella v blocích na pizzu obsahuje sušinu od 51,5 do 53,5 % a lze ji uchovávat minimálně čtyři měsíce, neboť je určena na výrobu pizzy. Naopak mozzarella určená ke konzumaci je typicky čerstvý výrobek, s trvanlivostí pouze čtyři týdny a s obsahem sušiny nižším než přibližně 10 %. Mozzarella v blocích na pizzu má tedy zvláštní funkční vlastnosti, lze ji strouhat a má tavitelnou a pružnou konzistenci. Nejde tedy o čerstvý a nezrající sýr. V Nizozemsku a ve Spojeném království byla ostatně zařazena do kategorie zrajících sýrů.
11. Naopak podle Oberfinanzdirektion má mozzarella v blocích na pizzu i po uložení na dobu přibližně dvou týdnů při teplotě od 2 do 4 °C stále charakteristické rysy čerstvého sýra. Biochemické procesy probíhající v tomto období uložení totiž způsobují minimální změny. V tomto ohledu, jelikož neexistuje standardizovaný chemický nebo fyzikálně‑chemický postup pro určení degradace tuků a bílkovin, je třeba upřednostnit metody smyslového zkoumání, které jsou uznávány jako objektivní metody analýzy a jsou upraveny vnitrostátními normami (norma L.00.90/36 v Německu) a mezinárodními normami (norma DIN 10964), na úkor chemických metod a údajů o době zrání. Na základě smyslového zkoumání lze teprve po dvanácti týdnech uložení zjistit změnu vlastností mozzarelly, tedy nahořklou a sýrovou chuť. Podíl sušiny naproti tomu není objektivním kritériem pro zařazení. Mozzarella v blocích na pizzu tedy představuje zrající sýr pouze tehdy, pokud se svými vlastnostmi jasně odlišuje od čerstvého sýra, což vyžaduje dostatečně dlouhou dobu zrání. Jak v německé právní úpravě, tak v návrhu komise pro Codex alimentarius, zřízené Organizací Spojených národů pro potraviny a zemědělství a Světovou zdravotnickou organizací, z roku 2003 je mozzarella ostatně definována jako nezrající sýr.
12. Předkládající soud ve svém rozhodnutí konstatuje, že z organoleptického zkoumání a z podmínek, za nichž je mozzarella dotčená v původním řízení vyráběna a uložena, vyplývá, že po uložení na dobu jednoho až dvou týdnů u ní ještě nedojde k takovým změnám, aby ztratila své vlastnosti čerstvého sýra. Právě naopak, podmínky tohoto uložení brání procesu zrání nebo jej zpomalují. Dotčenou mozzarellu lze konzumovat bezprostředně po jejím vyrobení. K její změně dojde až po dvou týdnech uložení, protože teprve v tomto okamžiku její tavitelnost, pružnost a barva dosáhnou optimální úrovně. Vysvětlivky k HS ostatně uvádějí mozzarellu jako příklad čerstvého sýra a příloha 7 KN podobně zařazuje „sýr na pizzu“ do této kategorie. Nicméně vzhledem k tomu, že Komise Evropských společenství řadu let toleruje souběžnou existenci rozdílného zařazení uvedené mozzarelly podle členských států, takže výrobci usazení ve státech, v nichž je mozzarella zařazena jako čerstvý sýr, jsou znevýhodněni v soutěži z hlediska vývozních náhrad, je vhodné, aby Soudní dvůr rozhodl v řízení o předběžné otázce za účelem zavedení praxe jednotného zařazení na vnitřním trhu.
13. Za těchto podmínek se Finanzgericht München rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1) Musí být [KN] ve znění přílohy I nařízení Komise (ES) č. 1789/2003 ze dne 11. září 2003, kterým se mění příloha I nařízení [...] (EHS) č. 2658/87 [...] (Úř. věst. L 281, s. 1; Zvl. vyd. 02/14, s. 3), vykládána v tom smyslu, že sýr na pizzu (mozzarella), který byl po svém vyrobení uložen na dobu jednoho až dvou týdnů při teplotě od 2 do 4 °C, má být zařazen do položky 0406 10?
2) Může být zkoumání, zda se jedná o čerstvý sýr ve smyslu položky 0406 10 [KN], při neexistenci právní úpravy Společenství provedeno na základě organoleptických vlastností?“
K předběžným otázkám
Úvodní poznámky
14. Na jednání Sachsenmilch poprvé zpochybnila užitečnost první otázky pro vyřešení sporu v původním řízení. Uplatnila, že položení otázky Soudnímu dvoru na základě článku 234 ES má původ v rozhodnutí, jímž Oberfinanzdirektion zrušilo v roce 2003 informaci o sazebním zařazení zboží, která jí byla sdělena v roce 1999, pokud jde o mozzarellu v blocích na pizzu, která byla po svém vyrobení uložena na dobu jednoho až dvou týdnů při teplotě od 2 do 4 °C. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí bylo odůvodněno tím, že o uvedeném zařazení bylo rozhodnuto, aniž bylo provedeno organoleptické zkoumání, Soudní dvůr by měl v rámci probíhajícího řízení odpovědět pouze na druhou položenou otázku.
15. V tomto ohledu je namístě připomenout, že z ustálené judikatury vyplývá, že postup stanovený v článku 234 ES je nástrojem spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy, jehož prostřednictvím Soudní dvůr poskytuje vnitrostátním soudům výklad práva Společenství, který je pro ně nezbytný k vyřešení sporů, jež tyto soudy mají rozhodnout. Z toho vyplývá, že je věcí pouze vnitrostátních soudů, kterým byl spor předložen a jež musí nést odpovědnost za přijaté soudní rozhodnutí, posoudit s ohledem na konkrétní okolnosti každé věci jak nezbytnost rozhodnutí o předběžné otázce pro vydání jejich rozsudku, tak i relevanci otázek, které kladou Soudnímu dvoru (viz zejména rozsudky ze dne 11. ledna 2001, Monte Arcosu, C‑403/98, Recueil, s. I‑103, bod 21, a ze dne 16. února 2006, Proxxon, C‑500/04, Sb. rozh. s. I‑1545, bod 17).
16. V projednávaném případě z předkládacího rozhodnutí vyplývá, na rozdíl od toho, co tvrdí Sachsenmilch, že soud projednávající věc v původním řízení má za to, že k rozhodnutí této věci je nezbytné nejen ověřit organoleptické vlastnosti mozzarelly v blocích na pizzu, které představují relevantní kritérium pro její sazební zařazení, ale hlavně obecněji určit, zda má být uvedená mozzarella zařazena jako čerstvý sýr do položky 0406 10 KN. Není tedy namístě, aby se Soudní dvůr omezil na zodpovězení druhé položené otázky.
K výkladu položky 0406 10 KN
17. Podstatou otázek předkládajícího soudu, které je třeba přezkoumat společně, je, zda má být mozzarella v blocích na pizzu, která byla po svém vyrobení uložena na dobu jednoho až dvou týdnů při teplotě od 2 do 4°C, zařazena jako čerstvý sýr do položky 0406 10 KN a zda v tomto ohledu organoleptické vlastnosti uvedené mozzarelly představují relevantní kritérium.
18. Je namístě bez dalšího poznamenat, jak správně uvedla Komise, že tyto otázky je třeba přezkoumat nikoliv s ohledem na ustanovení nařízení č. 1789/2003, jak navrhuje znění první z těchto otázek, ale s ohledem na ustanovení nařízení č. 1832/2002, jelikož vnitrostátní rozhodnutí o sporném sazebním zařazení bylo přijato v době platnosti tohoto posledně uvedeného nařízení. Relevantní ustanovení obou těchto nařízení jsou nicméně, pokud jde o dotčenou položku KN, v podstatě totožná.
19. Dále je namístě zdůraznit, že když Soudní dvůr rozhoduje v řízení o předběžné otázce ve věci sazebního zařazení, jeho úloha spočívá spíše v tom, že vnitrostátnímu soudu objasní kritéria, jejichž uplatnění umožní tomuto posledně uvedenému soudu dotčené výrobky KN správně zařadit, než v tom, že toto zařazení provede samotný Soudní dvůr, a to tím spíše, že v tomto ohledu nutně nemá k dispozici všechny potřebné údaje. Vnitrostátní soud se tak v každém případě jeví jako vhodnější k provedení tohoto zařazení (rozsudek ze dne 7. listopadu 2002, Lohmann a Medi Bayreuth, C‑260/00 až C‑263/00, Recueil, s. I‑10045, bod 26, a výše uvedený rozsudek Proxxon, bod 23).
20. Položené otázky je tedy třeba chápat v tom smyslu, že jejich cílem je zjistit, jaká kritéria je třeba použít k určení toho, zda takový výrobek, jako je mozzarella v blocích na pizzu dotčená v původním řízení, lze zařadit jako čerstvý sýr do položky 0406 10 KN.
21. Je třeba konstatovat, že číslo 0406 zahrnuje „[s]ýry a tvaroh“ a že ve věci v původním řízení není zpochybňováno, že mozzarella v blocích na pizzu spadá pod toto číslo. Nicméně zatímco Oberfinanzdirektion, stejně jako předkládající soud a Komise, má za to, že uvedená mozzarella má být zařazena do položky 0406 10 KN, nazvané „[č]erstvé (nezrající nebo nenaložené) sýry, včetně syrovátkového sýra, tvaroh“, Sachsenmilch se domnívá, že spadá pod položku 0406 90 KN, nazvanou „ostatní sýry“.
22. Podle ustálené judikatury je třeba za účelem zajištění právní jistoty a usnadnění kontrol hledat rozhodující kritérium pro sazební zařazení zboží obecně v jeho objektivních charakteristikách a vlastnostech, jak jsou definovány zněním čísla KN a poznámek k třídám nebo kapitolám (rozsudky ze dne 16. září 2004, DFDS, C‑396/02, Sb. rozh. s. I‑8439, bod 27, a ze dne 8. prosince 2005, Possehl Erzkontor, C‑445/04, Sb. rozh. s. I‑10721, bod 19).
23. Vysvětlivky ke KN, jakož i vysvětlivky k HS přispívají významným způsobem k výkladu dosahu jednotlivých sazebníkových čísel a položek, aniž by však měly závaznou právní sílu (výše uvedený rozsudek Possehl Erzkontor, bod 20).
24. V projednávaném případě text poznámek ke třídám nebo kapitolám neobsahuje žádný návod, pokud jde o sazební zařazení mozzarelly v blocích na pizzu.
25. Naopak jestliže není uvedená mozzarella výslovně zmíněna v textu žádné z relevantních položek KN, ze znění položky 0406 10, nazvané „[č]erstvé (nezrající nebo nenaložené) sýry [...]“, vyplývá, že pojem „čerstvý sýr“ splývá s pojmem „nezrající nebo nenaložený sýr“.
26. Vzhledem k tomu, že taková položka má specifičtější charakter než položka 0406 90 KN, která se vztahuje na „ostatní sýry“, musí mít v zásadě, jak Soudní dvůr již rozhodl, pokud jde o položku 0406 20 KN týkající se „strouhaných sýrů nebo práškových sýrů všech druhů“, která sousedí s položkou 0406 10 KN, přednost před uvedenou položkou 0406 90 KN (rozsudek ze dne 17. června 1997, Eru Portuguesa, C‑164/95, Recueil, s. I‑3441, bod 17).
27. Je tedy třeba určit, zda mozzarella v blocích na pizzu může představovat nezrající nebo nenaložený sýr ve smyslu položky 0406 10 KN, což znamená upřesnit pojem „zrání“.
28. Jestliže vysvětlivky ke KN neobsahují v tomto ohledu žádný návod, z vysvětlivek k HS naopak a contrario
vyplývá, že zrání znamená dozrávání v důsledku uložení na určitou dobu, neboť zrající sýr není připraven ke konzumaci „krátce“ po svém vyrobení.
29. V tomto ohledu je namístě podotknout, že obecná norma pro sýr (Codex Stan A‑6‑1978, rev. 1‑1999, pozměněný v roce 2003) stanovená v rámci Codex alimentarius, jehož cílem je poskytnout návod umožňující definovat charakteristické rysy určitých potravin (rozsudek ze dne 22. září 1988, Deserbais, 286/86, Recueil, s. 4907, bod 15), stanoví, že zrající sýr je sýr, který musí být uložen na určitou dobu při teplotě a za podmínek, které jsou nezbytné k tomu, aby proběhly charakteristické biochemické a fyzické změny sýra.
30. Z toho vyplývá, že pojem zrání vyžaduje, aby dotyčný sýr procházel po určitou dobu a při určité teplotě procesem přeměny, po jehož skončení získá jeden nebo více nových objektivních charakteristických rysů a vlastností, zejména pokud jde o jeho složení, vzhled a chuť.
31. V tomto ohledu je však nutné konstatovat, že příloha 7 nařízení č. 1832/2002 výslovně zařazuje „sýr na pizzu“ do položky 0406 10 KN týkající se čerstvých sýrů a že mozzarella je uvedena ve vysvětlivkách k HS jako příklad čerstvého sýra, aniž je činěn jakýkoliv rozdíl podle druhu mozzarelly.
32. Z právní úpravy Společenství týkající se KN tak vyplývá, že skutečnost, že mozzarella v blocích na pizzu je uložena na dobu jednoho až dvou týdnů při teplotě od 2 do 4 °C, není nutně takové povahy, aby jí dodala vlastnosti zrajícího sýra, s výjimkou případu, kdy je toto uložení dostatečné k tomu, aby mozzarella prošla procesem přeměny, po jehož skončení získá jeden nebo více nových objektivních charakteristických rysů a vlastností, zejména pokud jde o její složení, vzhled a chuť.
33. S ohledem na judikaturu uvedenou v bodě 19 tohoto rozsudku Soudnímu dvoru však nepřísluší, aby v rámci probíhajícího řízení o předběžné otázce určil, zda jsou tyto podmínky splněny tím, že bude posuzovat skutečnosti dovolávané před předkládajícím soudem. Tomuto předkládajícímu soudu, který ostatně ve svém rozhodnutí konstatoval, že mozzarella v blocích na pizzu neztrácí své vlastnosti čerstvého sýra, neboť její uložení zpomaluje proces zrání nebo mu dokonce zabraňuje, přísluší, aby uplatnil uvedená kritéria za účelem rozhodnutí sporu v původním řízení.
34. Nic nebrání, v rozporu s tím, co tvrdí Sachsenmilch, tomu, aby předkládající soud za tímto účelem přihlédl k objektivním smyslovým analýzám upraveným vnitrostátními nebo mezinárodními normami, existují‑li, pokud takové normy umožňují určit, zda sýr prošel procesem přeměny, který se dotkl některých z jeho objektivních charakteristických rysů a vlastností čerstvého sýra (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 8. února 1990, Van de Kolk, C‑233/88, Recueil, s. I‑265, bod 13). V projednávaném případě přitom z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že takovéto normy pro analýzu mozzarelly v blocích na pizzu existují.
35. Naproti tomu doba a teplota uložení, jímž procházejí ostatní zrající sýry, nejsou, v rozporu s tím, co tvrdí Komise, aniž by v tomto ohledu předložila důkazy, relevantními kritérii pro určení, zda mozzarella v blocích na pizzu představuje zrající sýr. Jak totiž Sachsenmilch zdůraznila, aniž by jí v tom bylo odporováno, například délka doby uložení se může značně lišit podle druhu dotčeného sýra. Nebyla tak zpochybněna skutečnost, že ačkoliv brie a camembert spadají pod položku 0406 90 KN, doba jejich zrání nepřesahuje deset dní.
36. Pokud jde o okolnost uváděnou společností Sachsenmilch, že mozzarella v blocích na pizzu má po svém uložení takové objektivní charakteristické rysy a vlastnosti, jako tavitelnost a schopnost být strouhána, které jsou jiné než vlastnosti mozzarelly určené k přímé konzumaci, o níž je nesporné, že představuje čerstvý sýr, není sama o sobě rozhodující. Tato okolnost, za předpokladu jejího prokázání, totiž nijak nedokazuje, že uvedená mozzarella nutně získala objektivní charakteristické rysy a vlastnosti postačující k tomu, aby byla kvalifikována jako zrající sýr.
37. Je tedy namístě odpovědět na předběžné otázky tak, že položka 0406 10 KN v příloze I nařízení č. 2658/87, ve znění nařízení č. 1832/2002, musí být vykládána v tom smyslu, že se vztahuje na mozzarellu v blocích na pizzu, která byla po svém vyrobení uložena na dobu jednoho až dvou týdnů při teplotě od 2 do 4 °C, s výjimkou případu, kdy je toto uložení dostatečné k tomu, aby uvedená mozzarella prošla procesem přeměny, po jehož skončení získá jeden nebo více nových objektivních charakteristických rysů a vlastností, zejména pokud jde o její složení, vzhled a chuť. Je věcí předkládajícího soudu určit, zda jsou tyto podmínky splněny.
K nákladům řízení
38. Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení vzhledem ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.
Výrok
Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto:
Položka 0406 10 kombinované nomenklatury v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve znění nařízení Komise (ES) č. 1832/2002 ze dne 1. srpna 2002, musí být vykládána v tom smyslu, že se vztahuje na mozzarellu v blocích na pizzu, která byla po svém vyrobení uložena na dobu jednoho až dvou týdnů při teplotě od 2 do 4 °C, s výjimkou případu, kdy je toto uložení dostatečné k tomu, aby uvedená mozzarella prošla procesem přeměny, po jehož skončení získá jeden nebo více nových objektivních charakteristických rysů a vlastností, zejména pokud jde o její složení, vzhled a chuť. Je věcí předkládajícího soudu určit, zda jsou tyto podmínky splněny.