62000CC0285_SV
Generaladvokatens förslag till avgörande
Generaladvokatens förslag till avgörande
1 Kommissionen har, med stöd av artikel 226 EG, väckt talan om fastställelse av att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 89/48/EEG(1). Kommissionen har närmare bestämt åberopat att Republiken Frankrike inom den föreskrivna fristen varken har antagit eller satt i kraft de särskilda reglerna om erkännande av behörighetsbevis som ger tillgång till psykologyrket.
2 Enligt artikel 12 i direktivet skulle medlemsstaterna vidta de åtgärder som var nödvändiga för att följa detta direktiv och underrätta kommissionen om detta. De franska myndigheterna kommunicerade ett antal bestämmelser, men meddelade inte någon bestämmelse om tillgång till psykologyrket.
3 Genom skrivelse av den 17 september 1997 underrättade kommissionen den franska regeringen om att direktivet inte hade införlivats vad beträffade psykologyrket och uppmanade den att inkomma med ett yttrande inom två månader.
4 De franska myndigheterna medgav genom skrivelse av den 26 juni 1998 att införlivande inte hade skett, men tillade att de hade inlett förfarandet för anpassning av fransk rätt till direktivets krav.
5 Eftersom kommissionen konstaterade att Republiken Frankrike fortfarande inte hade uppfyllt sin skyldighet, riktade kommissionen den 15 oktober 1998 ett motiverat yttrande till Republiken Frankrike och uppmanade denna stat att inom två månader vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktivet.
6 Den 6 januari 1999 ingav de franska myndigheterna till kommissionen ett lagförslag om rätten att använda yrkestiteln psykolog. Efter att kommissionens tjänstegrenar hade yttrat sig ingav de franska myndigheterna ett nytt lagförslag.
7 Den 9 november 1999 anmodade kommissionen de franska myndigheterna att inge uppgifter om tidsplanen för antagande av lagförslaget och om tillämpningsföreskrifterna.
8 Eftersom den inte hade erhållit något svar från den franska regeringen, har kommissionen den 20 juli 2000 väckt förevarande talan.
9 Den franska regeringen har i sin svarsinlaga medgivit att bestämmelserna i direktivet inte hade införlivats vad beträffar psykologyrket. Den franska regeringen har emellertid anfört att i praxis behandlas ansökningar om erkännande av behörighetsbevis från medborgare inom gemenskapen som önskar utöva detta yrke i Frankrike i enlighet med gemenskapsrättens bestämmelser. Den franska regeringen har tillagt att förfarandet för införlivande av tillämpningsföreskrifterna för direktivet har inletts.
10 Av vad som anförts följer att Republiken Frankrike har gjort sig skyldig till det påstådda fördragsbrottet. Gentemot påståendet att den administrativa praxisen är förenlig med direktivet skall det erinras om att enligt domstolens fasta rättspraxis kan enbart administrativ praxis, som till sin art är sådan att den fritt kan ändras av myndigheten och som inte offentliggörs i tillräcklig utsträckning, inte anses utgöra ett giltigt genomförande av de skyldigheter som följer av fördraget. Nationell lagstiftnings oförenlighet med fördragets bestämmelser kan slutgiltigt avhjälpas endast genom tvingande nationella bestämmelser med samma rättsliga dignitet som de bestämmelser som skall ändras.(2)
11 Talan skall således bifallas och svarandestaten skall, enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna, förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
Förslag till avgörande
12 Jag föreslår således att domstolen skall bifalla talan och därvid
1) fastställa att Republiken Frankrike har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, genom att inom den föreskrivna fristen varken ha antagit eller satt i kraft de särskilda reglerna om erkännande av behörighetsbevis som ger tillgång till psykologyrket.
2) Republiken Frankrike skall ersätta rättegångskostnaderna.
(1) - Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (EGT L 19, s. 16; svensk specialutgåva, område 6, volym 2, s. 192).
(2) - Se särskilt dom av den 9 mars 2000 i mål C-358/98, kommissionen mot Italien (REG 2000, s. I-0000).