62002CJ0332_SV
Parter
Domskäl
Beslut om rättegångskostnader
Domslut
Parter
I mål C-332/02,
Europeiska gemenskapernas kommission,
företrädd av X. Lewis, i egenskap av ombud, med delgivningsadress i Luxemburg,
sökande,
mot
Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland,
inledningsvis företrätt av P. Ormond, sedan av C. Jackson, båda i egenskap av ombud, biträdd av M. Demetriou, barrister, med delgivningsadress i Luxemburg,
svarande,
angående en talan om fastställelse av att Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i rådets direktiv 1999/13/EG av den 11 mars 1999 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av användning av organiska lösningsmedel i vissa verksamheter och anläggningar (EGT L 85, s. 1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder,
meddelar
DOMSTOLEN (tredje avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden A. Rosas (referent) samt domarna R. Schintgen och N. Colneric,
generaladvokat: L.A. Geelhoed,
justitiesekreterare: R. Grass,
med hänsyn till referentens rapport,
med hänsyn till beslutet, efter att ha hört generaladvokaten, att avgöra målet utan förslag till avgörande,
följande
Dom
Domskäl
1. Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 19 september 2002, i enlighet med artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i rådets direktiv 1999/13/EG av den 11 mars 1999 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av användning av organiska lösningsmedel i vissa verksamheter och anläggningar (EGT L 85, s. 1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa nämnda direktiv eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder.
Tillämplig bestämmelse
2. I artikel 15 i direktiv 1999/13, i dess lydelse efter rättelse (EGT L 188 av den 21 juli 1999, s. 54), föreskrivs att medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 1 april 2001 och att de genast skall underrätta kommissionen om detta.
Det administrativa förfarandet
3. Eftersom kommissionen inte erhöll någon underrättelse om de åtgärder som Förenade kungariket vidtagit för att rätta sig efter direktiv 1999/13, inledde den det förfarande som anges i artikel 226 EG. Efter att genom en formell underrättelse ha givit Förenade kungariket tillfälle att yttra sig, avgav kommissionen den 20 december 2001 ett motiverat yttrande och angav därvid att direktivet inte helt hade införlivats i Storbritannien och Nordirland och att det inte fanns någon information om att det hade införlivats i Gibraltar. Förenade kungariket anmodades att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter detta yttrande inom två månader räknat från delgivningen.
4. Förenade kungarikets ständiga representation vid Europeiska unionen meddelade genom skrivelse av den 16 april 2002 de officiella riktlinjer som antagits i syfte att genomföra direktiv 1999/13 i England, Skottland, Wales och Nordirland. De brittiska myndigheterna angav att nya åtgärder var nödvändiga för att införliva direktivet i dess helhet och för att reglera vissa industrisektorer som inte omfattades av de regler som gällde vid denna tidpunkt, och förklarade att direktivet skulle vara helt införlivat i slutet av år 2002 vad gällde England och Wales. En liknande tidsplan fanns för Skottland och Nordirland. Vidare höll ett förslag till beslut på att antas i Gibraltar.
5. Kommissionen ansåg att Förenade kungariket inte hade vidtagit de åtgärder som var nödvändiga för att följa det motiverade yttrandet inom den frist som angetts i detta och väckte därför förevarande talan.
Bedömning i sak
6. Kommissionen har gjort gällande att den inte fått någon underrättelse om att bestämmelser för att följa direktiv 1999/13 har antagits vad avser Storbritannien, Nordirland och Gibraltar. Eftersom kommissionen inte heller har tillgång till några andra upplysningar som visar att Förenade kungariket antagit nödvändiga bestämmelser, utgår den från att sådana bestämmelser inte antagits och att medlemsstaten således underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 1999/13.
7. Förenade kungariket har gjort gällande att House of Assembly i Gibraltar den 18 november 2002 har antagit ett lagförslag som innebär att direktiv 1999/13 helt införlivas. Denna lag har trätt i kraft den 20 februari 2003.
8. Ytterligare regler är dock nödvändiga för att direktiv 1999/13 helt skall kunna införlivas i England, Wales, Skottland och Nordirland. Sådana regler kommer att träda i kraft under år 2003.
9. Det kan konstateras att Förenade kungariket inte har bestritt att de åtgärder som är nödvändiga för att helt införliva direktivet ännu inte hade vidtagits när den frist som anges i det motiverade yttrandet löpte ut. Förenade kungariket har i stället redovisat hur arbetet med införlivandet har fortskridit.
10. Enligt fast rättspraxis skall emellertid förekomsten av ett fördragsbrott bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten vid utgången av den frist som har angivits i det motiverade yttrandet och domstolen skall inte beakta senare förändringar (se bland annat dom av den 16 januari 2003 i mål C-63/02, kommissionen mot Förenade kungariket, REG 2003, s. I-821, punkt 11).
11. I förevarande mål är det utrett att några bestämmelser för att införliva direktiv 1999/13 med nationell rätt ännu inte hade antagits vid utgången av den frist som angivits i det motiverade yttrandet.
12. Kommissionens talan skall således anses välgrundad.
13. Det finns således anledning fastställa att Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i direktiv 1999/13 genom att inte anta alla de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
14. Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Förenade kungariket skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Förenade kungariket har tappat målet, skall denna stat ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (tredje avdelningen)
följande dom:
1) Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 15 i rådets direktiv 1999/13/EG av den 11 mars 1999 om begränsning av utsläpp av flyktiga organiska föreningar förorsakade av användning av organiska lösningsmedel, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta.
2) Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland skall ersätta rättegångskostnaderna.