62022CO0625
BESLUT AV DOMSTOLENS ORDFÖRANDE
den 10 mars 2023 (
*1
)
”Överklagande – Intervention – Artikel 40 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol – Intresse av utgången av tvisten – Konkurrens – Företagskoncentrationer – Läkemedelsmarknaden – Europeiska kommissionens beslut att undersöka en företagskoncentration som hänskjutits av konkurrensmyndigheten i en medlemsstat – Kommissionens beslut att godkänna att andra medlemsstater ansluter sig till den ursprungliga begäran om hänskjutande – Branschorganisation som inte är representativ för den berörda sektorn – Avslag”
I mål C‑625/22 P,
angående ett överklagande enligt artikel 56 i stadgan för Europeiska unionens domstol, som ingavs den 30 september 2022,
Grail LLC, Menlo Park (Förenta staterna), företrätt av A. Giraud, avocat, J.M. Jiménez-Laiglesia Oñate, abogado, D. Little, solicitor, J. Ruiz Calzado, abogado, och S. Troch, advocaat,
klagande,
i vilket de andra parterna är:
Illumina
Inc., San Diego (Förenta staterna), företrätt av D. Beard, BL, J. Blanco, abogada, B. Cullen, BL, F. González Díaz, abogado, J. Holmes, barrister, G. Rizza och M. Siragusa, avvocati,
sökande i första instans,
Europeiska kommissionen, företrädd av G. Conte, N. Khan och C. Urraca Caviedes, samtliga i egenskap av ombud,
svarande i första instans,
Republiken Grekland,
Republiken Frankrike, företrädd av T. Stéhelin och N. Vincent, båda i egenskap av ombud,
Konungariket Nederländerna, företrätt av M.K. Bulterman och P.P. Huurnink, båda i egenskap av ombud,
Eftas övervakningsmyndighet, företrädd av C. Simpson, M. Sánchez Rydelski och M.-M. Joséphidès, samtliga i egenskap av ombud,
intervenienter i första instans,
meddelar
DOMSTOLENS ORDFÖRANDE
med beaktande av det förslag som lagts fram av domaren N. Wahl, tillika referent i målet,
efter att ha hört generaladvokaten N. Emiliou,
följande
Beslut
1
Grail LLC har yrkat att domstolen ska upphäva den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 13 juli 2022, Illumina/kommissionen (T‑227/21, EU:T:2022:447). Genom denna dom ogillade tribunalen talan om ogiltigförklaring av, för det första, kommissionens beslut C(2021) 2847 final av den 19 april 2021 att bifalla en begäran som framställts av Autorité de la Concurrence (Frankrikes konkurrensmyndighet) om hänskjutande av behörighet att undersöka Illumina, Inc:s fullständiga kontroll över Grail Inc. (ärende COMP/M.10188 – Illumina/Grail), för det andra, kommissionens beslut C(2021) 2848 final, C(2021) 2849 final, C(2021) 2851 final, C(2021) 2854 final och C(2021) 2855 final av den 19 april 2021 att tillåta de grekiska, belgiska, norska, isländska och nederländska konkurrensmyndigheterna att ansluta sig till begäran om hänskjutande samt, för det tredje, kommissionens skrivelse av den 11 mars 2021 genom vilken den underrättade Illumina och Grail om denna begäran om hänskjutande.
2
Genom handlingar som inkom till domstolens kansli den 9 januari 2023 har Association française des juristes d'entreprise (AFJE) och Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), med stöd av artikel 40 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol samt artikel 130 och artikel 190 i domstolens rättegångsregler, ansökt om att få intervenera i förevarande mål till stöd för Grails yrkanden.
3
Efter det att domstolens justitiesekreterare i enlighet med artikel 131.1 i rättegångsreglerna, som är tillämplig i mål om överklagande enligt artikel 190.1 i rättegångsreglerna, hade delgett parterna de interventionsansökningar som lämnats in av AFJE och AEJE, inkom Illumina, Grail och Europeiska kommissionen inom föreskriven tid med yttranden över dessa ansökningar.
4
Medan Illumina och Grail har angett att de är positivt inställda till dessa interventionsansökningar, har kommissionen yrkat att ansökningarna ska avslås.
Ansökningarna om intervention
5
Enligt artikel 40 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol har varje person som kan motivera att den har ett intresse av utgången av en tvist som underställts domstolen, med undantag av mål mellan medlemsstater, mellan Europeiska unionens institutioner eller mellan medlemsstater och unionens institutioner, rätt att intervenera i tvisten.
6
Enligt fast rättspraxis gäller att begreppet ”intresse av utgången av … tvist[en]”, i den mening som avses i denna bestämmelse, ska definieras med utgångspunkt i själva saken i målet och förstås som ett direkt och faktiskt intresse av utfallet av prövningen av yrkandena som sådana, och inte som ett intresse i förhållande till de åberopade grunderna och argumenten. Uttrycket ”utgången av … tvist[en]” syftar nämligen på det slutliga avgörande som yrkats, såsom det skulle vara utformat i domslutet i den kommande domen (beslut av domstolens ordförande av den 7 februari 2019, Bayer CropScience och Bayer/kommissionen, C‑499/18 P, ej publicerat, EU:C:2019:107, punkt 5 och där angiven rättspraxis).
7
I det avseendet ska det bland annat kontrolleras huruvida interventionssökanden berörs direkt av den angripna akten och huruvida det står klart att denne har ett intresse av utgången av tvisten. En interventionssökandes intresse av utgången av tvisten kan i princip endast anses vara tillräckligt direkt om utgången kan förändra dennes rättsliga ställning (beslut av domstolens ordförande av den 27 februari 2019, Uniwersytet Wrocławski och Polen/REA, C‑515/17 P och C‑561/17 P, ej publicerat, EU:C:2019:174, punkt 8 och där angiven rättspraxis).
8
Enligt fast rättspraxis kan dock en representativ branschorganisation, vars syfte är att tillvarata sina medlemmars intressen, tillåtas att intervenera när tvisten aktualiserar principiella frågor som kan påverka dessa intressen (beslut av domstolens ordförande av den 1 oktober 2019, kommissionen/Ville de Paris m.fl., C‑179/19 P, ej publicerat, EU:C:2019:836, punkt 7, och beslut av domstolens ordförande av den 1 september 2022, Google och Alphabet/kommissionen, C‑48/22 P, ej publicerat, EU:C:2022:667, punkt 7 och där angiven rättspraxis). Därför måste kravet på att en sådan organisation har ett direkt och faktiskt intresse av utgången av tvisten anses vara uppfyllt när organisationen styrker att den befinner sig i en sådan situation, oavsett om utgången av tvisten kan komma att ändra organisationens rättsliga ställning som sådan.
9
En sådan vid tolkning av rätten att intervenera till förmån för representativa branschorganisationer syftar nämligen till att bättre bedöma det sammanhang inom vilket mål vid unionsdomstolen har uppstått, samtidigt som en mångfald av enskilda interventioner, som skulle äventyra att förfarandet genomförs på ett effektivt och korrekt sätt, undviks (se, för ett liknande resonemang, beslut av domstolens ordförande av den 17 juni 1997, National Power och PowerGen/kommissionen, C‑151/97 P(I) och C‑157/97 P(I), EU:C:1997:307, punkt 66, och beslut av domstolens ordförande av den 1 oktober 2019, kommissionen/Ville de Paris m.fl., C‑179/19 P, ej publicerat, EU:C:2019:836, punkt 12). Till skillnad från fysiska och juridiska personer som handlar för egen räkning, kan representativa branschorganisationer begära att få intervenera i ett mål vid domstolen, inte för att försvara enskilda intressen utan snarare för att försvara sina medlemmars kollektiva intressen. En intervention från en sådan organisation ger ett helhetsperspektiv på dessa kollektiva intressen, som påverkas av en principiell fråga på vilken utgången av tvisten beror, och kan således möjliggöra för domstolen att bättre bedöma det sammanhang inom vilket målet har uppstått.
10
I enlighet med den rättspraxis som det erinras om i punkt 8 ovan och, närmare bestämt, såsom följer av rättspraxis från tribunalen (se beslut av ordföranden för tribunalens tredje avdelning i utökad sammansättning av den 6 oktober 2021, Illumina/kommissionen, T‑227/21, EU:T:2021:672, punkt 24 och där angiven rättspraxis), kan en organisation tillåtas intervenera i ett mål om i) organisationen företräder ett betydande antal företag som är verksamma inom den berörda sektorn, ii) organisationen har till syfte att skydda sina medlemmars intressen, iii) målet kan väcka principiella frågor som påverkar den berörda sektorn och iv) medlemmarnas intressen därför kan påverkas väsentligt av den kommande domen.
11
Det är mot bakgrund av dessa villkor, vilka ska äga tillämpning, som domstolen ska pröva huruvida AFJE:s och AEJE:s interventionsansökningar är välgrundade.
12
Som första grund för sina ansökningar har AFJE och AEJE anfört att de företräder ett betydande antal medlemmar med verksamhet inom den ekonomiska sektor som berörs av den i målet aktuella koncentrationen. AFJE menar sig företräda hela den kår av bolagsjurister som är verksamma i Frankrike och AFJE omfattar alla sektorer av den franska ekonomin. AEJE menar sig vara en paraplyorganisation för 22 europeiska organisationer för bolagsjurister och AEJE företräder således gemensamma intressen för organisationer för bolagsjurister inom alla sektorer av den europeiska ekonomin. Som andra grund har AFJE och AEJE, vars syfte är att bevara rättsstatsprincipen och rättssäkerhetsprincipen i Europa, anfört att de har till uppgift att försvara och skydda sina medlemmars intressen. Som tredje grund har AFJE och AEJE anfört att förevarande mål väcker principiella frågor avseende tolkningen av artikel 22 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1), vilka påverkar rättsliga transaktioner inom olika ekonomiska sektorer. Som fjärde grund har AFJE och AEJE anfört att de intressen som de företräder kan komma att påverkas avsevärt av utgången av överklagandet. I synnerhet, när det gäller koncentrationer, bör bolagsjurister kunna tillämpa tydliga och förutsägbara förfaranden för att förhindra att de företag som anlitar dem sätts i svårigheter av en tillsynsmyndighet som är behörig att kontrollera sådana transaktioner eller tvingas avbryta en transaktion som redan har inletts eller till och med avslutats.
13
Med denna argumentation är det emellertid inte möjligt att bifalla de aktuella interventionsansökningarna.
14
För det första har AFJE och AEJE inte visat att deras eller deras medlemmars intressen skulle påverkas av utgången av förevarande tvist i den mening som avses i den rättspraxis som anges i punkterna 6 och 7 ovan. Eftersom varken dessa organisationer eller deras medlemmar berörs av den koncentration som är aktuell i förevarande mål, vilket de inte heller har gjort gällande, kan domslutet inte ha någon direkt och faktisk effekt på deras rättsliga ställning.
15
För det andra har AFJE och AEJE inte visat i) att de, i enlighet med de principer som anges i punkt 10 ovan, företräder ett betydande antal företag som är verksamma inom den sektor som berörs av den aktuella koncentrationen, ii) att koncentrationen kan ge upphov till principiella frågor som påverkar sektorns funktionssätt och iii) att deras medlemmars intressen kan påverkas väsentligt av den kommande domen.
16
Det bör noteras att den koncentration som det är fråga om i förevarande mål avser sektorn för blodtester för tidig upptäckt av cancer med hjälp av nästa generations sekvensering (next generation sequencing) (nedan kallat NGS) och, mer allmänt, läkemedelssektorn och/eller sektorn för medicintekniska produkter.
17
Såsom framgår av den rättspraxis som anges i punkt 9 ovan syftar den vida tolkningen av de representativa branschorganisationernas rätt att intervenera till att möjliggöra en bättre bedömning av det sammanhang inom vilket mål vid unionsdomstolen uppstått, samtidigt som man kan undvika en mångfald av enskilda interventioner som skulle kunna äventyra att förfarandet genomförs på ett effektivt och korrekt sätt. Avsikten med denna vida tolkning är dock inte att tillåta branschorganisationer som inte är representativa och som endast har ett indirekt och hypotetiskt intresse av utgången av tvisten att intervenera.
18
Om domstolen godtog att en organisation som företräder bolagsjurister kan intervenera i ett mål som det förevarande på sådana grunder som de som AFJE och AEJE har åberopat, skulle en sådan organisation följaktligen kunna intervenera i de flesta förfaranden vid unionsdomstolarna som avser tolkning av en unionsbestämmelse på konkurrensområdet, eftersom liknande grunder alltid skulle kunna åberopas i förfaranden av detta slag.
19
Mot denna bakgrund finner domstolen att AFJE och AEJE, oavsett om de utgör representativa branschorganisationer eller inte och oavsett om deras syfte inbegriper att skydda sina respektive medlemmars intressen, inte har visat att de har ett intresse av utgången av tvisten i den mening som avses i artikel 40 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol. Deras interventionsansökningar ska därför avslås.
20
Denna slutsats påverkas inte av det faktum att unionsdomstolarna i vissa mål har tillåtit representativa branschorganisationer som företräder advokater och juridiska rådgivare att intervenera, eftersom dessa mål gällde principiella frågor som kunde påverka deras medlemmars intressen. I detta avseende ska det särskilt noteras att den rättsfråga som uppkommit i det mål som gav upphov till det beslut som meddelades av domstolens ordförande den 5 juli 2018, Uniwersytet Wrocławski och Polen/REA (C‑515/17 P och C‑561/17 P, ej publicerat, EU:C:2018:553), avsåg iakttagandet av det krav på oberoende som gäller när en part vid unionsdomstolarna företräds av en juridisk rådgivare, vilken är bunden till parten genom ett civilrättsligt avtal avseende tjänster som tillhandahålls i egenskap av extern lärare. Rättsfrågan utgjorde därför en principiell fråga som kunde påverka intressena hos en branschorganisation som företräder juridiska rådgivare.
21
Av det ovan anförda följer att AFJE och AEJE inte har visat att de har ett intresse av utgången av tvisten i den mening som avses i artikel 40 andra stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol. Deras interventionsansökningar ska följaktligen avslås.
Rättegångskostnader
22
Enligt artikel 138.1 i rättegångsreglerna, som enligt artikel 184.1 ska tillämpas i mål om överklagande, ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att AFJE och AEJE ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom AFJE och AEJE har tappat målet såvitt avser interventionsansökningarna, ska det fastställas att de ska bära rättegångskostnaderna såvitt avser dessa interventionsansökningar.
Mot denna bakgrund beslutar domstolens ordförande följande:
1)
Interventionsansökningarna som framställts av Association française des juristes d'entreprise (AFJE) och Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE) avslås.
2)
Association française des juristes d'entreprise (AFJE) och Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE) ska ersätta rättegångskostnaderna såvitt avser dessa interventionsansökningar.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: engelska.