62007CO0128_SV
Föremål för talan
Domslut
Föremål för talan
Saken
Begäran om förhandsavgörande – Commissione tributaria provinciale di Latina – Tolkning av rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (EGT L 39, s. 40; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 191) och av rådets direktiv 79/7/EEG om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet (EGT L 6, s. 24; svensk specialutgåva, område 5, volym 2, s. 111) – Tolkning och räckvidd av dom i mål C‑207/04, Vergani – Nedsatt skattesats som tillämpas på belopp som betalas ut när en anställning upphör i syfte att främja att arbetstagare i en viss ålder säger upp sig – Skatteförmån som beviljas vid olika ålder beroende på arbetstagarens kön.
Domslut
Avgörande
1) Enligt dom av den 21 juli 2005 i mål C‑207/04, Vergani, varav framgår att viss nationell lagstiftning är oförenlig med gemenskapsrätten, ankommer det på myndigheterna i den berörda medlemsstaten att vidta de allmänna eller särskilda åtgärder som är lämpliga för att säkerställa att gemenskapsrätten iakttas inom dess territorium. Dessa myndigheter kan själva välja vilka åtgärder som skall vidtas för att den nationella rätten skall vara förenlig med gemenskapsrätten och ge full verkan åt de rättigheter som enskilda har till följd av den sistnämnda. När diskriminering i strid mot gemenskapsrätten har konstaterats, är de nationella domstolarna skyldiga att, så länge åtgärder som återupprättar likabehandlingen inte har vidtagits, avstå från att tillämpa de diskriminerande nationella bestämmelserna, utan att först behöva begära eller invänta att lagstiftaren upphäver dessa, och att tillämpa samma regelverk för medlemmar av den missgynnade kategorin som för övriga.
2) Undantaget i artikel 7.1 a i rådets direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978 om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet är inte tillämpligt på en skattebestämmelse såsom artikel 17.4 bis i presidentdekret nr 917 av den 22 december 1986, i dess lydelse enligt lagstiftningsdekret nr 314 av den 2 september 1997.