61996O0119
DOMSTOLENS BESLUT (fjärde avdelningen)
den 28 november 1996 (
*1
)
I mål C-119/96 P,
Susan Ryan-Sheridan, anställd vid Europeiska fonden för förbättring av arbets-och levnadsvillkor, företrädd av advokaten Marc-Albert Lucas, Liège, med delgivningsadress i Luxemburg hos advokatbyrån Evelyne Korn, 21, rue de Nassau,
klagande,
angående överklagande av dom meddelad den 15 februari 1996 av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (tredje avdelningen) i mål T-589/93 (REGP s. II-77), Ryan-Sheridan mot Europeiska fonden för förbättring av arbets-och levnadsvillkor, i vilket det förs talan om upphävande av denna dom,
i vilket den andra parten är:
Europeiska fonden för förbättring av arbets-och levnadsvillkor, företrädd av Clive Purkiss, direktör för fonden, och Terry Sheenan, administrativ chef för fonden, båda i egenskap av ombud, biträdda av advokaten Denis Waelbroeck, Bryssel, med delgivningsadress i Luxemburg hos Carlos Gómez de la Cruz, rättstjänsten, Europeiska gemenskapernas kommission, Centre Wagner, Kirchberg,
meddelar
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)
sammansatt av avdelningsordföranden J. L. Murray samt domarna P. J. G. Kapteyn (referent) och H. Ragnemalm,
generaladvokat: C. O. Lenz,
justitiesekreterare: R. Grass,
efter att ha hört generaladvokaten,
följande
Beslut
1
Susan Ryan-Sheridan har genom klagoskrivelse, som inkom till domstolens kansli den 15 april 1995, överklagat domen meddelad den 15 februari 1996 av Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (tredje avdelningen) i mål T-589/93, Ryan-Sheridan mot Europeiska fonden för förbättring av arbets-och levnadsvillkor, (REGP s. II-77, nedan kallad den överklagade domen) genom vilken förstainstansrätten avvisade hennes talan som avsåg dels ogiltigförklaring av meddelandet om lediga tjänster av den 25 augusti 1993 avseende en tjänst som handläggare av ”publikationsprogrammet” som var ledig vid fonden, av meddelandet om begränsat uttagningsprov avseende denna tjänst, av rekryteringskommitténs meddelande av den 5 november 1993 och ett beslut, av den 22 november 1993, av fondens direktör om avslag på sökandens ansökan till denna tjänst, dels förpliktande av fonden att utge skadestånd med 75000 BFR.
2
Förstainstansrätten har konstaterat, vad avser bakgrunden till talan vid förstainstansrätten, följande:
”1.
Susan Ryan-Sheridan arbetar sedan år 1979 vid Europeiska fonden för förbättring av arbets-och levnadsvillkor (nedan kallad fonden), där hon sedan år 1983 innehar en tjänst i kategori B som ’publikationsansvarig’ (Publications Officer). Hon befordrades från lönegrad B 3 till B 2 i januari 1991 och föreslogs till en befordran till B 1 i befordringsförfarandet för år 1994.
2.
Det framgår av hennes betygsrapport för perioden den 1 januari 1990 — 31 december 1992 att hon är ’ansvarig för den allmänna administrationen och sköter fondens publikationsprogram, däri inbegripet den finansiella sidan’, under ledning av N. W., som är chef för enheten ’Dokumentation, information och informationsspridning’.
3.
Sökandens arbetsuppgifter beskrivs på följande sätt i den ovan nämnda betygsrapporten:
’—
utformning och, i den mån det är möjligt, genomförande av publikationsscheman;
—
vara sekreterare för arbetsgruppen för publikationer (med uppgift att ta initiativ, exempelvis genom att se till att de relevanta ämnena blir fullständigt diskuterade och att protokoll från debatterna finns tillgängliga);
—
nära samarbete med författare, ’Research Managers’, översättare, etc., för att utveckla de produkter som krävs av fondens olika läsekretsar;
—
allmän kontroll av kvaliteten på fondens publikationer:
—
övervakning av produktionsprocessen för olika publikationer från fonden och de olika språkversionerna av desamma;
—
organisation av presentation, illustration, sammansättning och rättning av de dokument som skall publiceras;
—
slutlig kontroll av allt material (sammansatt eller maskinskrivet) före tryckning;
—
försörjning med publicerbart material, det vill säga:
—
förse enheten för intern tryckning med rapporter för tryckning;
—
övervakning av valet av externa tryckerier, av upprättandet av avtal och av den externa tryckningen till dess produkterna är klara;
—
revision av budgeten för publikationerna och all därtill knuten administrativ verksamhet (attestering, anbudsinfordran, pris, fakturor, etc.)
—
fördelning och övervakning av arbetet samt utbildning för den personal som arbetar med publikation’.
4.
Direktören för fonden tillställde den 19 augusti 1993 N. W. ett meddelande om att ett uttagningsprov snart skulle anordnas för att rekrytera en handläggare av publikationsprogrammet (’Programme Manager’) i lönegrad A 7/A 6, vars arbetsuppgifter beskrevs på följande sätt:
’Ansvara för utarbetande, utveckling, planering, organisation och ledning av politik och strategi för ett publikationsprogram och bland annat:
—
identifiera behoven av vissa publikationstekniker (på papper, elektroniskt, etc.) och bidra till spridning och presentation av forskning och information, i en form som är anpassad till olika läsekretsar som fonden vill nå, i samarbete med kollegor vid enheterna ’information’ och ’forskning’;
—
se till att publicering kan ske externt och att dessa publikationer marknadsförs, genom avtal om sampublicering, licenspublicering, och utveckla sådana mekanismer som en integrerad del i fondens publikationsprogram tillsammans med publikationsbyrån i Luxemburg;
—
kontrollera kvaliteten och tillämpa normer för produktion av original (på papper, elektroniskt, optiskt, etc);
—
tillsammans med kollegor bygga upp en intern databas avseende fondens produkter med hjälp av lämpliga metoder och kriterier för att möjliggöra behandling efter publicering, konvertering av publikationerna till olika format och genom att definiera metoder samt genom att införa förfaranden för att utnyttja fondens aktuella produkter;
—
utveckla och tillämpa system för informationskontroll, såsom index och system för klassificering av kunskap, upprättande och uppdatering av en tesaurus för att förbättra tillgängligheten för dem som använder informationen;
—
arbetsledning och budgetansvar för en enhet om sex till åtta personer.’
5.
I meddelandet angavs att uttagningsprovet till att börja med endast skulle vara öppet för anställda i gemenskapernas organ, men att ett allmänt uttagningsprov också skulle förberedas för att vid behov kunna genomföras omgående. Uttagningsprovet skulle ske på grundval av de sökandens meriter och en intervju.
6.
De speciella villkor för behörighet som uppställdes var att sökanden skulle ha en universitetsexamen, styrkt med relevant examensbevis, samt minst fem års relevant arbetslivserfarenhet, behärska ett av gemenskapens språk flytande och ha kunskaper i minst ett annat av gemenskapens språk. Slutligen angavs att rekryteringskommittén skulle pröva de ansökningar som ingetts av anställda vid andra av gemenskapernas organ innan den prövade ansökningarna till det allmänna uttagningsprovet.
7.
Fonden offentliggjorde den 25 augusti 1993 ett meddelande om lediga tjänster som riktades till samtliga anställda i kategori A som kunde förflyttas till den lediga tjänsten. Beskrivningen av de arbetsuppgifter som ingick i den lediga tjänsten var exakt desamma som i direktörens meddelande av den 19 augusti 1993, men i meddelandet om lediga tjänster uppställdes inga speciella villkor för behörighet för interna sökande. Det är ostridigt i målet att ingen ansökan inkom.
8.
Den 28 september 1993 offentliggjorde fonden ett identiskt meddelande, men denna gång riktat till alla fondens anställda.
9.
Fonden offentliggjorde samma dag ett meddelande om begränsat uttagningsprov riktat till anställda i gemenskapens övriga organ. I detta meddelande beskrevs arbetsuppgifterna på följande sätt:
’Ansvara för utarbetande, utveckling, planering, organisation och ledning av politik och strategi för ett publikationsprogram och bland annat identifiera marknadens behov av vissa typer av produkter som presenteras elektroniskt och på papper samt utarbeta interna eller externa aktionsprogram (inklusive databaser för produkter ’on line’ och ’off line’) för att uppfylla marknadens behov.’
10.
I meddelandet om begränsat uttagningsprov krävdes att sökandena, förutom att ha fullgjort universitetsstudier, styrkt med relevant examensbevis avseende den begärda specialiseringen, skulle ha en relevant arbetslivserfarenhet om fem år efter examen, samt fördjupade kunskaper i engelska eller franska och tillfredsställande kunskaper i ett annat av gemenskapens språk. Mer utförlig information och ansökningsformulär kunde på begäran erhållas från rekryteringskommitténs sekretariat.
11.
Sökanden sökte den lediga tjänsten den 20 oktober 1993.
12.
I ett meddelande av den 5 november 1993 angående ’resultaten av det interna och begränsade uttagningsprovet’ till fondens direktör och biträdande direktör angav rekryteringskommittén att den först hade prövat de tre interna ansökningarna, däribland sökandens, och att den enhälligt hade kommit fram till att ingen av de tre sökandena var tillräckligt kvalificerad och erfaren med avseende på de beskrivna arbetsuppgifterna för att kunna kallas till en intervju. Kommittén angav också att den sedan hade undersökt de externa ansökningarna men kommit till slutsatsen att den inte skulle fullfölja förfarandet genom att ordna intervjuer utan att den i stället skulle föreslå att ett allmänt uttagningsprov skulle anordnas.
13.
Fondens direktör underrättade sökanden genom skrivelse av den 22 november 1993 om att hennes ansökan till den lediga tjänsten inte kunde beaktas med motiveringen att rekryteringskommittén inte hade funnit henne tillräckligt kvalificerad och erfaren med avseende på de olika speciella typer av arbetsuppgifter som ingick i den lediga tjänsten för att kunna kallas till intervju.”
3
Den 22 december 1993 anförde klaganden klagomål mot detta beslut vid fonden (punkt 14 i den överklagade domen).
4
Det var under dessa omständigheter som klaganden den 28 december 1993 väckte talan vid förstainstansrätten, varvid hon ansökte om interimistiska åtgärder (punkt 15).
5
Genom beslut av den 25 mars 1994 avslog fonden klagomålet (punkt 17).
Den överklagade domen
6
Till stöd för sin talan vid förstainstansrätten åberopade sökanden elva grunder, vilka prövades i följande ordning.
7
För det första gjorde sökanden gällande att fonden hade åsidosatt artikel 29 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna genom att inte pröva om det gick att tillsätta tjänsten genom en intern förflyttning eller befordran som hon hade kunnat komma i fråga för.
8
För det andra hade likabehandlingsprincipen åsidosatts, eftersom meddelandet om det interna uttagningsprovet innehöll mer detaljerade krav än de som förekom i meddelandet om begränsat uttagningsprov.
9
För det tredje var meddelandet om det interna uttagningsprovet rättsstridigt, eftersom de villkor som uppställdes för att erhålla den lediga tjänsten inte hade uttryckts på ett preciserat sätt.
10
För det fjärde hade meddelandet om det interna uttagningsprovet åsidosatts. Då meddelandet inte innehöll något särskilt krav vad avser kvalifikationer, kunde fonden inte vägra att beakta sökandens ansökan på grundval av detta meddelande.
11
För det femte hade fonden gjort en uppenbart oriktig bedömning genom att anse att hon inte hade alla de egenskaper som krävdes för den lediga tjänsten.
12
För det sjätte uppfyllde rekryteringskommitténs meddelande av den 5 november 1993 och beslutet att avslå sökandens ansökan inte kraven på motivering.
13
För det sjunde gjorde sökanden gällande att hennes direkt överordnade, med vilken hon hade haft en personlig konflikt i februari 1992, var medlem av rekryteringskommittén, vilket stred mot artikel 10 i rådets förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1860/76 av den 29 juni 1976 om anställningsvillkor för personal vid Europeiska fonden för förbättring av arbets-och levnadsvillkor (EGT nr L 214, s. 24).
14
För det åttonde hade fonden enligt klaganden gjort sig skyldig till maktmissbruk och kringgående av reglerna för förfarandet, då den, trots att varje rekrytering skall ske i tjänstens intresse enligt artikel 23 i förordning nr 1860/76, hade för avsikt att ge en extern sökande företräde.
15
För det nionde hade principen om skydd för berättigade förväntningar och sökandens rätt att faktiskt få sina meriter beaktade åsidosatts.
16
För det tionde hade omsorgsplikten inte iakttagits, då den lediga tjänsten i huvudsak innefattade arbetsuppgifter som hon redan hade sedan flera år tillbaka och då de ifrågasatta rättsakterna således medförde risk att hon skulle berövas sina arbetsuppgifter.
17
Slutligen menade hon att eftersom rättsakterna i fråga var rättsstridiga, gällde detsamma för varje senare steg i uttagningsprovet.
18
I den överklagade dornen har förstainstansrätten ogillat denna talan.
Överklagandet
19
I sitt överklagande har klaganden yrkat att domstolen skall upphäva den överklagade domen, själv avgöra tvisten och ogiltigförklara de beslut som hon förde talan mot i förstainstansrätten på grundval av de grunder och den bevisning som hon åberopade där, förplikta svaranden att betala henne 500000 BFR i skadestånd och att ersätta samtliga rättegångskostnader i båda instanserna, däri inbegripet de kostnader som avser det interimistiska förfarandet.
20
Klaganden har för det första åberopat att de mål som har eftersträvats under rekryteringsförfarandet var rättsstridiga (maktmissbruk eller åtminstone bristande formell opartiskhet från rekryteringskommitténs sida, kringgående av reglerna för förfarandet), vidare att det har förekommit felaktigheter i rekryteringsförfarandet till följd av att målen var rättsstridiga (meddelandet om det interna uttagningsprovet är rättsstridigt, åsidosättande av likabehandlingsprincipen) samt slutligen att detta ledde till uppenbart oriktig bedömning och åsidosättande av omsorgsplikten.
21
Enligt artikel 119 i domstolens rättegångsregler kan domstolen, om det är uppenbart att överklagandet inte kan tas upp till prövning, eller om överklagandet är uppenbart ogrundat, vid varje tidpunkt avvisa eller ogilla överklagandet genom motiverat beslut.
Den första grunden
22
Som sin första grund hävdar klaganden att de mål som har eftersträvats under rekryteringsförfarandet var rättsstridiga.
Den första grunden, första delen
I den första delen av första grunden kritiserar klaganden punkt 107 i den överklagade domen, vilken lyder:
”Förstainstansrätten anmärker dessutom att även om det ankom på administrationen att se till att rekryteringskommittén var sammansatt av opartiska ledamöter, var den bedömning som N. W., i den betygsrapport som nämns i punkt 2 ovan, hade gjort av sökandens kvaliteter i yrket, trots att den innehöll kritik mot henne, inte desto mindre motiverad, måttlig och utan exempel på något som tydde på en fientlighet som stred mot kravet på opartiskhet hos ledamöter av rekryteringskommittén.”
23
Enligt klaganden har förstainstansrätten inte gett en tillräcklig motivering av sitt beslut, då den inte har förklarat varför den ansåg att de faktiska indicier på att det förelåg maktmissbruk som hon har hänvisat till under grunden att rekryteringskommittén inte var opartisk inte var relevanta.
24
Den första delen av första grunden bygger på en uppenbart felaktig läsning av den överklagade domen.
25
I punkt 106 i domen har nämligen förstainstansrätten funnit att det var av objektiv nytta att N. W. deltog i rekryteringskommittén, eftersom han var chef för den berörda tjänsten och direkt överordnad den framtida innehavaren av den lediga tjänsten. Vidare fann förstainstansrätten i punkt 107 i domen att den bedömning som N. W. i betygsrapporten hade gjort av sökandens kvaliteter i yrket, trots att den innehöll kritik mot henne, inte desto mindre var motiverad, måttlig och utan exempel på något som tydde på en fientlighet som stred mot kravet på opartiskhet hos medlemmar av rekryteringskommittén. Dessutom har förstainstansrätten i punkt 108 konstaterat att rekryteringskommittén hade avgett sitt yttrande med enhällighet bland sina tre ledamöter, däribland även personalkommitténs representant. Slutligen drog förstainstansrätten i punkt 109 slutsatsen att det mot denna bakgrund inte framstod som om närvaron av N. W. i rekryteringskommittén hade kunnat påverka objektiviteten i kommitténs beslut.
26
Av detta följer att förstainstansrätten har gett en tillräcklig motivering av varför talan inte kunde vinna bifall på den grunden att uttagningskommitténs beslut inte var objektivt.
27
Det är således uppenbart att talan inte kan vinna bifall med stöd av den första delen av första grunden.
Den första grunden, andra delen
28
Den andra delen av första grunden avser punkt 118 i den överklagade domen, som har följande lydelse:
”I det aktuella fallet finner förstainstansrätten att varken handlingarna i målet eller de argument som har framförts tyder på att svaranden redan från början hade tänkt sig att ge företräde åt en extern sökande.”
29
Enligt klaganden har förstainstansrätten inte gett en tillräcklig motivering av sitt beslut att förklara att talan inte kunde vinna bifall på den grunden att reglerna för förfarandet hade kringgåtts. Hon menar att hon i detta avseende har framfört en rad objektiva indicier på att reglerna för förfarandet har kringgåtts, däribland meddelandet av den 19 augusti 1993 från fondens direktör, av vilka förstainstansrätten inte har prövat samtliga.
30
Även den andra delen av första grunden bygger på en uppenbart felaktig läsning av den överklagade domen.
31
Förstainstansrätten har nämligen, efter att i punkt 117 ha hänvisat till domstolens och förstainstansrättens rättspraxis avseende maktmissbruk, i punkt 118 i den överklagade domen uttryckligen hänvisat till ”handlingarna i målet” för att i punkt 119 komma fram till att det inte framstod som om rekryteringskommittén, på det sätt som Susan Ryan-Sheridan hade påstått, hade prövat de externa ansökningar som ingetts i det begränsade uttagningsprovet innan den undersökte ansökningarna från fondens anställda.
32
Slutligen har förstainstansrätten i punkt 120 i den överklagade domen konstaterat att det, med beaktande av vad som hade föregått och särskilt av dess slutsatser avseende grunden att rekryteringskommittén inte var formellt opartisk, inte framstod som om sökandens ansökan hade avslagits på grund av hennes personliga konflikt med N. W.
33
Av detta följer att förstainstansrätten har gett en tillräcklig motivering av varför talan inte kunde bifallas med stöd av grunden att reglerna för förfarandet hade kringgåtts.
34
Det är således uppenbart att talan inte kan vinna bifall med stöd av den andra delen av första grunden.
Den andra grunden
35
Klaganden har som sin andra grund gjort gällande att anställningsförfarandet inte har gått till på ett korrekt sätt i flera avseenden. Denna grund består av två avsnitt.
Den andra grunden, första avsnittet
36
Det första avsnittet av andra grunden som avser påståendet att meddelandet om det interna uttagningsprovet är rättsstridigt, består av fyra delar.
37
Den första delen avser punkt 55 i den överklagade domen, som har följande lydelse:
”Förstainstansrätten konstaterar att sökanden inte har ett berättigat intresse av att åberopa eventuella vagheter i det interna meddelandet, oavsett vad detta har för exakt rättslig status. Även om man skulle finna att meddelandet är vagt på det sätt som har påståtts, går detta ändå inte sökanden emot, eftersom hon kunde söka den lediga tjänsten.”
38
Klaganden anser tvärtom att hon har ett berättigat intresse av att det interna meddelandet, oavsett dess status, skall innehålla så tydliga uppgifter som möjligt om de villkor för behörighet som en sökande måste uppfylla för att inneha den omtvistade tjänsten, och detta även om hon har haft möjlighet att söka denna tjänst.
39
Den första delen av det första avsnittet i andra grunden avser punkterna 56 och 57 i den överklagade domen, vilka lyder:
”56.
Förstainstansrätten anser dessutom att det interna meddelandet uppfyller kraven i rättspraxis avseende meddelanden om lediga tjänster och meddelanden om uttagningsprov (förstainstansrättens dom av den 17 maj 1995, Benecos mot kommissionen, T-16/94, REGP s. II-335, punkt 18, och ovannämnda dom i målet Seghers mot rådet, punkt 34), eftersom det faktiskt har gett sökanden information om villkoren för att inneha den lediga tjänsten och möjlighet att avgöra om det fanns anledning för henne att söka tjänsten.
57.
Vidare har sökanden själv erkänt att det interna meddelandet har fyllt sin funktion, eftersom hon under den femte grunden har hävdat att hon, genom sin yrkeserfarenhet och sina akademiska kvalifikationer, innehar samtliga egenskaper som krävs för den lediga tjänsten, såsom de har beskrivits i det interna meddelandet.”
40
Klaganden menar att förstainstansrätten har misstolkat henne, eftersom hennes grund om uppenbart oriktig bedömning var subsidiär i förhållande till de grunder som avsåg att det inte fanns något villkor för behörighet i meddelandet om uttagningsprov. Även om det antas att hon skulle ansett sig behörig för tjänsten som skulle tillsättas, skulle hon ha kunnat bli vilseledd i det avseendet genom att meddelandet inte innehöll uppgifter om villkor avseende behörighet, eller åtminstone, inte tillräckligt preciserade villkor.
41
Den tredje delen av det första avsnittet av andra grunden avser punkterna 61 och 62 i den överklagade domen, vilka har följande lydelse:
”61.
Det framgår av handlingarna i målet (se punkt 13 ovan och punkt 84 nedan) att svaranden har ansett att sökanden inte var tillräckligt kvalificerad och erfaren för arbetsuppgifterna, såsom de hade beskrivits i det interna meddelandet.
62.
I den delen är beslutet om avslag på hennes ansökan inte grundat på villkor som inte uttryckligen fanns med i detta meddelande.”
42
Enligt klaganden framgår det av dessa punkter att förstainstansrätten har ansett att det interna meddelandet innehöll ett villkor för behörighet, enligt vilket sökanden måste vara tillräckligt kvalificerad och erfaren vad avser de olika arbetsuppgifter som beskrevs i det interna meddelandet. Enligt klaganden är slutsatsen att det förekom ett sådant villkor härledd från det enkla faktumet att det fanns en beskrivning av arbetsuppgifterna, trots att beskrivningen av arbetsuppgifter och villkoren för behörighet är skilda begrepp som inte får blandas samman.
43
Den fjärde delen av det första avsnittet av andra grunden rör punkterna 91, 93, 94, 96 och 97 i den överklagade domen. Efter att ha erinrat om den fasta rättspraxisen avseende motivering av beslut som går någon emot (punkt 90), ansåg förstainstansrätten i punkt 91 i den överklagade domen:
”Det framgår emellertid av de föregående argumenten att motiveringen av beslutet att avslå sökandens ansökan i sig har gett den berörda möjlighet att ifrågasätta beslutets riktighet, eftersom hon har haft möjlighet att verkningsfullt föra talan redan den 28 december 1993 — det vill säga innan fonden den 25 mars 1994 fattade sitt beslut att avslå sökandens klagomål — genom att till stöd för grunden om uppenbart oriktig bedömning hävda att den lediga tjänsten i mycket stor utsträckning överensstämmer med de arbetsuppgifter som hon redan har vid fonden sedan flera år tillbaka.”
44
I punkt 93 i den överklagade domen anser förstainstansrätten att sökanden hade getts en sådan motivering av beslutet om avslag på hennes ansökan att hon själv kunde konstatera att svaranden inte hade gjort sig skyldig till någon uppenbart oriktig bedömning. Vidare fann förstainstansrätten i punkt 94 att eftersom motiveringen av beslutet om avslag på sökandens ansökan i väsentliga delar upprepade vad som stod i yttrandet från rekryteringskommittén så skulle även detta meddelande betraktas som tillräckligt motiverat. I punkt 96 drog förstainstansrätten slutsatsen att det framgick av prövningen av den femte grunden att sökanden mycket väl visste att hon åtminstone inte var tillräckligt erfaren och kvalificerad vad avsåg samtliga uppgifter som hörde till den lediga tjänsten. Slutligen konstaterade förstainstansrätten i punkt 77 i den överklagade domen att det i alla händelser, av beslutet om avslag på sökandens klagomål, tillräckligt tydligt och klart framgick vilka skillnader som fanns mellan sökandens tjänst och den lediga tjänsten vad avser arbetsuppgifternas art och nivå.
45
Klaganden har hävdat att, eftersom det inte fanns någon uppgift i meddelandet om villkor för behörighet eller åtminstone tillräckligt preciserade villkor för behörighet, det inte var möjligt för svaranden att motivera sina beslut på ett sätt som uppfyllde de villkor som uppställs i rättspraxis, nämligen att dels ge den berörde möjlighet att exakt avgöra om det finns anledning att föra talan mot beslutet, dels ge förstainstansrätten möjlighet att utföra sin prövning av beslutet.
46
Inledningsvis skall det anmärkas att den första, den andra, den tredje och den fjärde delen av det första avsnittet i andra grunden bygger på antagandet att det interna meddelandet var opreciserat vad avsåg villkoret för behörighet.
47
I detta avseende skall det anmärkas att enligt fast rättspraxis har meddelandet om uttagningsprov till uppgift att informera de berörda på ett så exakt sätt som möjligt om arten av de villkor som uppställs för att inneha tjänsten som det handlar om, så att de får möjlighet att avgöra om det finns anledning för dem att söka tjänsten (domstolens dom av den 28 juni 1979, Anselme och Constant mot kommissionen, 255/78, Rec. s. 2323, punkt 9, och av den 18 februari 1982, Ruske mot kommissionen, 67/81, Rec. s. 661, punkt 9; se även förstainstansrättens dom av den 17 maj 1995, Benecos mot kommissionen, T-16/94, REGP s. II-335, punkt 18, och av den 24 juni 1993, Seghers mot rådet, T-69/92, Rec. II-651, punkt 34).
48
I punkt 56 i den överklagade domen har förstainstansrätten konstaterat att det interna meddelandet verkligen hade gett sökanden information om arten av villkoren för att inneha den lediga tjänsten och möjlighet att avgöra om det fanns anledning för henne att söka tjänsten.
49
Utifrån detta konstaterande, som det ankom på förstainstansrätten att göra (se särskilt dom av den 1 oktober 1991, Vidrányi mot kommissionen, C-283/90 P, Rec. s. I-4339, punkt 12), kunde denna med rätta dra slutsatsen att det interna meddelandet uppfyllde de krav som uppställs i rättspraxis.
50
Mot denna bakgrund är det uppenbart att talan inte kan vinna bifall med stöd av det första avsnittet i andra grunden.
Den andra grunden, andra avsnittet
51
Det andra avsnittet i andra grunden om ett påstått åsidosättande av likabehandlingsprincipen består av två delar.
52
Den första delen avser punkt 41 i den överklagade domen som har följande lydelse:
”Förstainstansrätten anmärker att eftersom sökanden har getts möjlighet att ansöka om tjänsten, har hon i vilket fall som helst inget berättigat intresse av att påstå att meddelandet om begränsat uttagningsprov till skillnad från det interna meddelandet innehöll preciserade villkor för behörighet, som gjorde att de anställda vid andra gemenskapsorgan hade möjlighet att bedöma om det var av intresse för dem att ansöka om tjänsten,”
53
Klaganden har på denna punkt endast gjort gällande att hon i den första delen av det första avsnittet i andra grunden hade styrkt att hon hade ett berättigat intresse av att så exakt som möjligt kunna bedöma om det är lämpligt att söka tjänsten även om hon i det aktuella fallet, trots att det interna meddelandet var opreciserat, kunde söka tjänsten.
54
I detta avseende räcker det att konstatera att det i punkt 50 i denna dom har konstaterats att det är uppenbart att talan inte kan bifallas på grundval av den argumentation som klaganden hänför sig till.
55
Vad avser den andra delen av det andra avsnittet i andra grunden rör den punkt 43 i den överklagade domen i vilken förstainstansrätten har ansett följande:
”För det första framgår det av punkt 9 ovan att meddelandet om begränsat uttagningsprov i huvudsak endast utgör en sammanfattning av de olika kraven på yrkeserfarenhet som uppställdes i det interna meddelandet.”
56
Sökanden har hävdat att eftersom beskrivningen av arbetsuppgifterna inte fanns med i själva meddelandet om begränsat uttagningsprov utan i en annan handling som endast sändes till externa sökande på deras begäran, kunde denna beskrivning inte anses som sådan att den gav de sökande möjlighet att avgöra om de var behöriga för tjänsten i fråga.
57
I detta avseende skall det anmärkas att förstainstansrätten i punkt 43 i den överklagade domen gjorde en precisering av punkt 42, i vilken den hade konstaterat att den andra grunden inte hade stöd i sakomständigheterna, i den del som klaganden hade påstått att villkoren för att få tillträde till tjänsten var mer krävande för fondens personal än för anställda vid andra av gemenskapernas organ.
58
Då argumenten rör bedömningen av sakomständigheterna, vilka hör till förstainstansrättens exklusiva behörighet, är det uppenbart att den andra delen av det andra avsnittet i andra grunden inte kan upptas till sakprövning.
Den tredje grunden
59
Den tredje grunden avser dels en uppenbart oriktig bedömning, dels åsidosättande av omsorgsplikten.
Den tredje grunden, första avsnittet, första delen
60
Den första delen av det första avsnittet i tredje grunden om en uppenbart oriktig bedömning rör punkt 76—78 i den överklagade domen, vilka har följande lydelse:
”76.
Det framgår av handlingarna i målet, av beskrivningen av sökandens arbetsuppgifter, som återfinns i punkterna 2 och 3 ovan och som den berörda inte har ifrågasatt, samt av hennes ovannämnda skrivelse av den 11 mars 1991 att hon sköter fondens publikationer och att hon är ansvarig för varje etapp i produktionsprocessen och för den allmänna kontrollen av hur fondens publikationer presenteras.
77.
Däremot framgår det av en läsning av det interna meddelandet att arbetsuppgifterna som ingår i den lediga tjänsten som programadministratör består i att utarbeta och styra fondens strategi vad avser publikationer. Dessa uppgifter innefattar nämligen att definiera, utveckla och koordinera hela fondens utgivningspolitik.
78.
I detta avseende består de särskilt i att kontrollera kvaliteten på det material som skall publiceras och att identifiera dels nya publikationer som kan avhjälpa brister i fondens program, dels behov vad gäller vissa nya publikationstekniker, särskilt elektronisk publicering.”
61
Sökanden har hävdat att hon i sin replik med hjälp av olika handlingar som hon ingett hade specificerat på vilket sätt hon ansåg att det var styrkt att de två tjänsterna överensstämde med varandra. Enligt henne kunde förstainstansrätten inte nöja sig med att besluta att denna överensstämmelse inte förelåg och att hennes arbetsuppgifter inskränkte sig till administration, produktion och presentation av handlingar som rör publikationsprogrammen, utan att bemöta sökandens precisa argument som syftade till att bevisa motsatsen.
62
Denna argumentation kan inte godtas. Det framgår nämligen av en enkel läsning av punkt 76—78 i den överklagade domen att förstainstansrätten har beaktat samtliga relevanta fakta i målet och att den har gett en tillräcklig motivering av den slutsats som den kommit till. Följaktligen är det uppenbart att talan inte kan vinna bifall med stöd av den första delen av det första avsnittet i tredje grunden.
Den tredje grunden, första avsnittet, andra delen
63
Den andra delen av det första avsnittet i tredje grunden avser punkterna 83 och 84 i den överklagade domen i vilka förstainstansrätten har ansett att sökanden, som hade bevisbördan, inte har kunnat styrka att det förelåg överensstämmelse mellan de arbetsuppgifter som hörde till hennes tjänst och de som hörde till den lediga tjänsten (punkt 83) och att fonden, utan att begå någon uppenbart oriktig bedömning på denna punkt, hade kunnat anse att sökanden inte var tillräckligt kvalificerad och erfaren vad gällde de olika arbetsuppgifter som hade beskrivits i det interna meddelandet (punkt 84).
64
Enligt klaganden har förstainstansrätten felaktigt grundat sitt resonemang på utgångspunkten att sökanden hade för avsikt att visa att det förelåg fullständig överensstämmelse mellan hennes arbetsuppgifter och de arbetsuppgifter som hörde till den lediga tjänsten, eller att förstainstansrätten endast kunde dra slutsatsen att fonden hade gjort en uppenbart oriktig bedömning om det hade visats att det förelåg en sådan överensstämmelse. I detta avseende har sökanden tillagt att den omständigheten att förstainstansrätten har funnit att det inte förelåg någon total överensstämmelse mellan arbetsuppgifterna inte rättfärdigar slutsatsen att svaranden inte hade gjort någon uppenbart oriktig bedömning.
65
Denna del grundar sig på en uppenbart felaktig läsning av den överklagade domen.
66
I punkt 65 har förstainstansrätten nämligen erinrat om sökandens argumentation att den lediga tjänsten, sådan den beskrivits i det meddelande som offentliggjordes den 28 september 1993, i mycket stor utsträckning överensstämmer med de arbetsuppgifter som hon har vid fonden sedan flera år tillbaka och att hennes aktuella arbetsuppgifter i varje fall ingår i denna. Förstainstansrätten har, genom att i punkt 83 i den överklagade domen anse att sökanden inte har kunnat styrka den påstådda överensstämmelsen mellan de arbetsuppgifter som ingår i hennes tjänst och de arbetsuppgifter som ingår i den lediga tjänsten, svarat på sökandens argumentation i punkt 65.
67
Följaktligen är det uppenbart att talan inte kan vinna bifall med stöd av den andra delen av det första avsnittet i tredje grunden.
Den tredje grunden, andra avsnittet
68
Det andra avsnittet av tredje grunden angående åsidosättande av omsorgsprincipen riktas mot punkt 131 i den överklagade domen, i vilken förstainstansrätten har ansett att sökanden inte med verkan kunde åberopa denna princip, då hon inte hade kunnat styrka den påstådda överensstämmelsen mellan de arbetsuppgifter som ingår i hennes tjänst och dem som ingår i den lediga tjänsten.
69
Sökanden har gjort gällande att hon i första hand hade hävdat att det förelåg överensstämmelse mellan hennes arbetsuppgifter och de arbetsuppgifter som ingick i den lediga tjänsten, och i andra hand att hennes arbetsuppgifter åtminstone ingick, vilket innebar att hon i båda fallen skulle bli av med sina arbetsuppgifter om hon inte fick den lediga tjänsten, med de allvarliga och uppenbara nackdelar som detta skulle medföra för henne, eftersom förändringen påverkade en struktur som förelåg sedan flera år tillbaka. Enligt klaganden har förstainstansrätten, genom att inte beakta denna andrahandsargumentation, misstolkat klagandens skriftliga handlingar och inte i erforderlig utsträckning motiverat sitt beslut.
70
Denna grund bygger på en uppenbart felaktig läsning av den överklagade domen.
71
Förstainstansrätten har nämligen, som det framgår av punkterna 76 och 77 i den överklagade domen, vilka återges i punkt 60 i denna dom, tydligt gjort åtskillnad mellan beskrivningen av sökandens arbetsuppgifter och beskrivningen av de arbetsuppgifter som hörde till den lediga tjänsten som ”programadministratör”. Dessutom har förstainstansrätten i punkt 80 i den överklagade domen konstaterat att det framgick av pläderingarna vid sammanträdet i det interimistiska förfarandet den 4 mars 1994 att det åtminstone inte fanns en total överensstämmelse mellan sökandens nuvarande arbetsuppgifter och dem som ingick i den lediga tjänsten, eftersom de senare i vissa avseenden skulle innebära en utveckling av fondens publikationspolitik, särskilt avseende att identifiera nya medel för elektronisk publicering. Förstainstansrätten har dessutom anmärkt att denna aktivitet var sådan att sökandens ombud vid detta sammanträde uppgav att ”ingen var kvalificerad, eftersom det var för nytt”.
72
Förstainstansrätten hade således rätt när den av denna anledning ansåg att sökanden inte kunde åberopa som grund att omsorgsplikten hade åsidosatts.
73
Följaktligen är det uppenbart att talan inte kan vinna bifall med stöd av det andra avsnittet i tredje grunden.
74
Av vad som ovan har anförts är det uppenbart att sökandens grunder till stöd för hennes talan varken kan upptas till prövning eller är av sådan art att talan kan vinna bifall med stöd av dem och att de således skall ogillas med tillämpning av artikel 119 i rättegångsreglerna.
Rättegångskostnader
75
Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna om detta har yrkats. Enligt artikel 70 i rättegångsreglerna skall institutionerna i tvister mellan gemenskaperna och deras anställda bära sina egna kostnader. Enligt artikel 122 i rättegångsreglerna är dock artikel 70 inte tillämplig om en tjänsteman eller annan anställd vid en institution har överklagat i ett mål mot institutionen. Eftersom klaganden har tappat målet, skall hon förpliktas att ersätta kostnaderna.
På dessa grunder fattar
DOMSTOLEN (fjärde avdelningen)
följande beslut:
1)
Överklagandet ogillas.
2)
Klaganden skall ersätta rättegångskostnaderna.
Luxemburg den 28 november 1996
R. Grass
Justitiesekreterare
J. L. Murray
Ordförande på fjärde avdelningen
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.