62018TJ0031_RES
Mål T-31/18
Luisa IzuzquizaochArne Semsrott
mot
Europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån
Tribunalens dom (första avdelningen) av den 27 november 2019
”Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Handlingar avseende en fartygsinsats av Frontex i Medelhavet år 2017 – Använda fartyg – Avslag på ansökan om tillgång – Artikel 4.1 a i förordning nr 1049/2001 – Undantag avseende skyddet för det allmänna samhällsintresset i fråga om allmän säkerhet”
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Tillämpningsområde – Ansökan om tillgång till handlingar som inges med avsikten att det ska utföras en sökning i databaser – Omfattas – Begreppet befintlig handling – Handling som upprättats utifrån uppgifter som finns i en databas med användning av befintliga sökverktyg – Omfattas
(Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001, artikel 3 a)
(se punkterna 51–54)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Motiveringsskyldighet – Räckvidd – Styrkande av att det finns en rimligen förutsebar risk som inte är endast hypotetisk för att ett berört intresse skadas
(Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001, skäl 11 och artikel 4)
(se punkterna 58–62 och 74)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Skydd för det allmänna samhällsintresset – Domstolsprövning – Räckvidd – Gränser
(Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001, artikel 4.1 a)
(se punkterna 63–65)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Skydd för det allmänna samhällsintresset – Allmän säkerhet – Räckvidd – Avvägning mellan informationsskyldigheten och kravet på allmän säkerhet
(Europaparlamentets och rådets förordningar nr 1049/2001, artikel 4.1 a första strecksatsen och 2016/1624, artiklarna 8.3 och 74.2)
(se punkterna 91–93)
Europeiska unionens institutioner – Allmänhetens tillgång till handlingar – Förordning nr 1049/2001 – Undantag från rätten att få tillgång till handlingar – Skydd för det allmänna samhällsintresset – Allmän säkerhet – Avslag på ansökan om tillgång – Motiveringsskyldighet – Räckvidd
(Artikel 296 FEUF; Europaparlamentets och rådets förordning nr 1049/2001, artikel 4.1 a första strecksatsen)
(se punkterna 107, 108 och 112)
Resumé
I dom av den 27 november 2019, Izuzquiza och Semsrott/Frontex (T-31/18), ogillade tribunalen den talan som väckts mot Europeiska gräns- och kustbevakningsbyråns (Frontex) beslut att vägra att ge tillgång till handlingar som innehöll uppgifter om insatsen Triton, med stöd av undantaget avseende skyddet för det allmänna samhällsintresset i fråga om allmän säkerhet.
I förevarande fall hade sökandena Luisa Izuzquiza och Arne Semsrott ingett en ansökan till Frontex om tillgång till handlingar som innehöll uppgifter om namn, typ och flagg avseende alla de fartyg som Frontex hade använt mellan den 1 juni och den 30 augusti 2017 i centrala Medelhavet i samband med insatsen Triton. Denna insats, som inleddes av Frontex i november 2014, syftade till att förbättra övervakningen och kontrollen av säkerheten vid gränserna med hjälp av gemensamma patruller och utrustning som medlemsstaterna ställde till förfogande. Frontex avslog sökandenas ansökan om tillgång till de handlingar som innehöll dessa uppgifter med stöd av det undantag som föreskrivs i artikel 4.1 a första strecksatsen i förordning nr 1049/2001, (
1
) vilket avser skydd för det allmänna samhällsintresset i fråga om allmän säkerhet.
När det gäller sökandenas argument att Frontex inte prövat huruvida varje begärd handling omfattades av undantaget avseende allmän säkerhet, erinrade tribunalen om att rätten till tillgång till institutionernas handlingar visserligen endast avser befintliga handlingar som den berörda institutionen faktiskt innehar, men att åtskillnaden mellan en befintlig handling och en ny handling, när det gäller elektroniska databaser, måste klargöras på grundval av ett kriterium som är anpassat till dessa databasers specifika tekniska egenskaper. Alla uppgifter som med hjälp av förprogrammerade sökverktyg kan hämtas från en elektronisk databas inom ramen för en vardaglig användning av databasen ska mot denna bakgrund anses som befintliga handlingar, även om uppgifterna hittills aldrig har visats i denna form eller aldrig har varit föremål för en sökning av institutionernas anställda. När en handling som innehåller sådana uppgifter upprättas är den berörda institutionen eller byrån således inte skyldig att göra en individuell prövning av var och en av de handlingar som de begärda uppgifterna härrör från, eftersom det viktigaste är att de uppgifter som det är fråga om har varit föremål för en sådan prövning.
Tribunalen betonade vidare att den berörda institutionen, när den beslutar att avslå en ansökan om att en handling ska lämnas ut, eftersom de undantag som föreskrivs i artikel 4 i förordning nr 1049/2001 utgör en avvikelse från principen att allmänheten ska ha största möjliga tillgång till handlingar, i princip är skyldig att förklara hur tillgången till handlingen konkret och faktiskt skulle skada det intresse som skyddas av ett undantag. Risken för att detta intresse skadas måste vidare rimligen kunna förutses och får inte endast vara hypotetisk.
Slutligen påpekade tribunalen att den institution eller den byrå som är svarande, när den ställs inför en ansökan om att lämna ut vissa uppgifter, inte är skyldig att i skälen till den angripna rättsakten avslöja omständigheter som, om nämnda information lämnades ut, skulle kunna leda till att det allmänna samhällsintresset som avses i det undantag som åberopats av institutionen undergrävdes. Om det fanns en sådan skyldighet skulle institutionen eller byrån, genom att lämna dessa förklaringar om hur de begärda uppgifterna skulle kunna användas, själv skapa en situation där den allmänna säkerheten, som institutionen eller byrån har till uppgift att skydda, skulle äventyras till följd av dess agerande. Frontex hade i förevarande fall gjort gällande att det – om de begärda uppgifterna lämnades ut – skulle vara möjligt att, genom att kombinera dessa uppgifter med uppgifter som gjorts åtkomliga för allmänheten på vissa webbplatser eller genom användning av vissa navigationsinstrument, få kännedom om patrullfartygens position, och att de kriminella nätverk som är involverade i smuggling av migranter och människohandel, med tillgång till denna information, skulle kunna anpassa sitt tillvägagångssätt för att kringgå gränsövervakningen. Genom dessa förklaringar var det möjligt för sökandena att förstå skälen till att de nekades tillgång till de begärda uppgifterna.
(
1
)	Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 2001, s. 43).