62023CJ0271_RES
Asia C‑271/23
Euroopan komissio
vastaan
Unkari
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 27.1.2026
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen – SEUT 258 artikla – Tutkittavaksi ottaminen – Päätös (EU) 2021/3 – Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston perustaman huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettava kanta, joka koskee kannabiksen ja kannabikseen liittyvien aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen liitteisiin – Kyseisen unionin kannan vastaiset jäsenvaltion kannanotto ja äänestäminen – SEU 4 artiklan 3 kohta – Vilpittömän yhteistyön periaate – Menettelyn, josta jäsenvaltiota moititaan, vaikutukset perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päättymisajankohtana – Jatkuvat vaikutukset unionin kansainvälisen toiminnan yhtenäisyyteen ja johdonmukaisuuteen – SEUT 3 artiklan 2 kohta – Yksinomainen ulkoinen toimivalta – Yhteisiin sääntöihin vaikuttaminen tai niiden ulottuvuuden muuttaminen – Puolustukseksi esitetty lainvastaisuusväite – Tutkimatta jättäminen
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Komission velvollisuus mainita perustellussa lausunnossa ne toimenpiteet, joilla laiminlyönti, josta jäsenvaltiota syytetään, voidaan poistaa – Tällaista velvollisuutta ei ole
(SEUT 258 artikla, SEUT 260 artiklan 1 kohta ja SEUT 279 artikla)
(ks. 51–54 kohta)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Tutkittavaksi ottamisen edellytykset – Vaatimus siitä, että Euroopan unionin puolesta asianomaisen kansainvälisen järjestön istunnossa otettavasta kannasta annetun neuvoston päätöksen noudattamatta jättämisen vaikutukset eivät ole päättyneet – Tällaista vaatimusta ei ole – Jäsenvaltion riidanalaisen toiminnan haitalliset vaikutukset unionin kyseisessä kansainvälisessä järjestössä harjoittaman kansainvälisen toiminnan yhtenäisyyteen ja johdonmukaisuuteen
(SEU 2 ja SEU 17 artikla; SEUT 218 artiklan 9 kohta, SEUT 258 artikla ja SEUT 288 artiklan neljäs kohta)
(ks. 56–58 kohta)
Kansainväliset sopimukset – Sopimusten tekeminen – Unionin toimivalta – Yksinomainen toimivalta sellaisen sopimuksen osalta, joka voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta – Ulottuvuus – Neuvoston yksinomainen toimivalta antaa päätös unionin puolesta otettavasta kannasta – Sitova toimi – Olettama toimen pätevyydestä – Jäsenvaltio ei noudata kyseistä päätöstä – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(SEUT 3 artiklan 2 kohta ja SEUT 218 artiklan 9 kohta; neuvoston puitepäätöksen 2004/757, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2017/2013, 1 artiklan 1 kohdan a ja b alakohta ja 4 kohta; neuvoston päätös 2021/3)
(ks. 94–109 ja 135–137 kohta)
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne – Päätöksestä tai direktiivistä johtuvien velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Puolustautumisperusteet – Lainvastaisuusväite – Neuvoston päätöksen lainmukaisuuden kyseenalaistaminen – Tutkimatta jättäminen – Rajat – Mitätön toimi
(SEU 4 artiklan 3 kohta; SEUT 258, SEUT 259, SEUT 263, SEUT 265 ja SEUT 277 artikla; unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 160 artiklan 1 kohta)
(ks. 119–132 kohta)
Jäsenvaltiot – Velvoitteet – Velvollisuus vilpittömään yhteistyöhön unionin toimielinten kanssa – Neuvoston päätös Euroopan unionin puolesta asianomaisen kansainvälisen järjestön istunnossa otettavasta kannasta – Kyseisen kannan vastainen jäsenvaltion äänestäminen ja kyseisen jäsenvaltion julkinen lausunto, jossa se ilmoittaa vastustavansa kyseistä kantaa – Tätä ei voida hyväksyä – Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
(SEU 4 artiklan 3 kohta; SEUT 218 artiklan 9 kohta; neuvoston päätös 2021/3)
(ks. 152–159 kohta)
Tiivistelmä
Unionin tuomioistuimen suuri jaosto, joka käsittelee Euroopan komission nostamaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta, toteaa, että koska Unkari ei ole noudattanut Euroopan unionin neuvoston vahvistamaa Euroopan unionin kantaa Yhdistyneiden kansakuntien huumausainetoimikunnan istunnossa, se on jättänyt noudattamatta unionin oikeuteen perustuvia velvoitteitaan. (
1
) Unionin tuomioistuin esittää tässä yhteydessä täsmennyksiä neuvoston SEUT 218 artiklan 9 kohdan nojalla antamien päätösten sitovuuden ulottuvuuteen, vahvistaa, että unionilla on yksinomainen ulkoinen toimivalta, kun kansainväliset sitoumukset voivat vaikuttaa yhteisiin sääntöihin, ja toteaa, että jäsenvaltio ei voi periaatteessa riitauttaa tällaisten päätösten lainmukaisuutta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä. Unionin tuomioistuin esittää myös täsmennyksiä vilpittömän yhteistyön periaatteen ulottuvuuteen unionin ulkoisen edustuksen alalla.
Huumausainetoimikunta on Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalikomitean perustama elin. Huumausainetoimikunnalla on huumausaineyleissopimuksen (
2
) ja psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen (
3
) nojalla toimivalta muuttaa Maailman terveysjärjestön (WHO) suositusten perusteella näiden kahden yleissopimuksen liitteenä olevia listoja, jotka koskevat tiettyjen aineiden luokitusta.
Neuvosto vahvisti SEUT 218 artiklan 9 kohdan nojalla annetulla päätöksellä 2021/3 joulukuussa 2020 pidettävässä huumausainetoimikunnan istunnossa unionin puolesta otettavan kannan. Kyseisessä päätöksessä vahvistettiin muun muassa unionin jäsenvaltioiden yhteinen kanta WHO:n suosituksiin, jotka koskivat kannabiksen ja tiettyjen siihen liittyvien aineiden luokituksen muuttamista kyseessä olevien kahden yleissopimuksen liitteinä olevissa listoissa.
Unkari ei noudattanut neuvoston vahvistamaa kantaa huumausainetoimikunnan istunnossa. Se äänesti WHO:n suosituksia vastaan ja totesi, että kyseisten suositusten hyväksyminen lisäisi kannabiksen käyttöä, joka oli jo kasvussa, ja merkitsisi epäoikeutettua puuttumista kansalliseen politiikkaan.
Koska komissio katsoi, että Unkarin äänestäminen ja sen huumausainetoimikunnassa esittämä kanta rikkoivat neuvoston päätöstä ja loukkasivat unionin yksinomaista ulkoista toimivaltaa ja vilpittömän yhteistyön periaatetta, se aloitti jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn kyseistä jäsenvaltiota vastaan.
Unionin tuomioistuimen arviointi asiasta
Aluksi unionin tuomioistuin hylkää Unkarin esittämän oikeudenkäyntiväitteen.
Unionin tuomioistuin muistuttaa ensinnäkin, ettei komissiolta voida edellyttää, että se mainitsee perustellussa lausunnossa ne toimenpiteet, joilla laiminlyönti, josta jäsenvaltiota syytetään, voidaan poistaa, sillä SEUT 258 artiklan perusteella nostetun kanteen tarkoituksena on sen toteaminen, että jäsenvaltio ei ole noudattanut unionin oikeuteen perustuvia velvollisuuksiaan. SEUT 260 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltio velvoitetaan tällaisella toteamisella toteuttamaan unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet. Unionin tuomioistuin ei näin ollen voi sen paremmin kuin komissiokaan määrätä jäsenvaltiota toteuttamaan tiettyjä toimenpiteitä, eikä komissio voi pääasiassa vaatia unionin tuomioistuinta määräämään välitoimesta. Komissio voi sitä vastoin vaatia SEUT 279 artiklaan perustuvassa välitoimimenettelyssä, että unionin tuomioistuin määrää välitoimen kaltaisista väliaikaisista toimenpiteistä
Toiseksi unionin tuomioistuin hylkää Unkarin väitteen, jonka mukaan Unkari ei enää voi lopettaa kanteen kohteena olevaa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä ja jonka mukaan komissio ei ole osoittanut, että riidanalaisella menettelyllä olisi todellisia ja havaittavia vaikutuksia, jotka jatkuisivat riidanalaisen päätöksentekomenettelyn jälkeen tai vaarantaisivat unionin ulkoisen toiminnan yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden.
Unionin tuomioistuin toteaa aluksi, että jäsenvaltio, joka menettelyllään vaarantaa SEUT 218 artiklan 9 kohdan perusteella annetun päätöksen tavoitteen saavuttamisen, ei voi välttyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevalta menettelyltä sillä perusteella, että kyseisen laiminlyönnin vaikutukset ovat jo päättyneet. Muussa tapauksessa komissio ei voisi SEUT 258 artiklaan perustuvan toimivaltansa puitteissa nostaa unionin tuomioistuimessa kannetta asianomaista jäsenvaltiota vastaan saadakseen todettua tällaisen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen ja täyttääkseen täysimääräisesti tehtävänsä perussopimusten valvojana. Myöskään se seikka, johon Unkari nyt kyseessä olevassa asiassa vetoaa, että unionin maineelle ja uskottavuudelle väitetysti aiheutuneen vahingon korjaaminen ei enää ole mahdollista, ei missään tapauksessa voi johtaa kanteen tutkimatta jättämiseen. Ei nimittäin voida hyväksyä, että jäsenvaltio voisi välttyä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevalta kanteelta unionin tuomioistuimessa vetoamalla siihen, että tosiseikka, jonka se itse on aiheuttanut, on jo tapahtunut.
Unionin tuomioistuin toteaa seuraavaksi, että sen hyväksyminen, että SEUT 218 artiklan 9 kohdan nojalla annetun päätöksen rikkomisen vuoksi jäsenvaltiota vastaan nostettu jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne jätetään tutkimatta, vaarantaisi sekä päätösten sitovuuden että niiden arvojen kunnioittamisen, joille unioni perustuu ja joihin kuuluu erityisesti oikeusvaltioperiaate. Jäsenvaltio voisi nimittäin muutoin osallistuttuaan asian käsittelyyn ja äänestykseen neuvostossa irtautua annetusta päätöksestä voiden luottaa siihen, ettei komissio voi nostaa unionin tuomioistuimessa jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa kannetta.
Unionin tuomioistuin toteaa lopuksi, ettei Unkarin riidanalaisesta toiminnasta huumausainetoimikunnan istunnossa aiheutuneiden vaikutusten voida katsoa päättyneen kyseisen istunnon päättyessä, sillä nämä vaikutukset ilmenevät unionin ulkoisen toiminnan yhtenäisyydessä ja johdonmukaisuudessa. Nämä vaikutukset ulottuvat siten kyseessä olevaa päätöksentekomenettelyä laajemmalle, ja SEUT 218 artiklan 9 kohdan nojalla annetun päätöksen tarkoituksena on juuri kyseessä olevien etujen turvaaminen.
Unionin tuomioistuin tutkii seuraavaksi asian aineellisesti.
Sikäli kuin on ensinnäkin kyse komission kanneperusteesta, joka koskee SEUT 3 artiklan 2 kohdassa määrätyn unionin yksinomaisen ulkoisen toimivallan loukkaamista, unionin tuomioistuin täsmentää, että tätä määräystä sovelletaan myös kansainvälisen sopimuksen nojalla perustetun elimen ryhtyessä toteuttamaan sopimuksen täytäntöönpanotoimia. Tältä osin se, ettei unioni ole kansainvälisen elimen jäsen, ei ole esteenä sille, että kyseistä toimivaltaa tosiasiallisesti käytetään erityisesti unionin edun mukaisesti yhdessä toimivien jäsenvaltioiden välityksellä.
Unionin tuomioistuin korostaa, että riski siitä, että kansainvälisillä sitoumuksilla vaikutetaan haitallisesti unionin yhteisiin sääntöihin tai muutetaan kyseisten sääntöjen ulottuvuutta, mikä voi olla unionin yksinomaisen ulkoisen toimivallan perusteena, voi olla olemassa silloin, kun kyseiset sitoumukset kuuluvat näiden sääntöjen soveltamisalaan. Ei ole välttämätöntä, että kansainvälisen sopimuksen kattama ala ja unionin säännöstön kattama ala ovat täysin yhdenmukaiset, kun kyseessä olevat kansainväliset sitoumukset voivat vaikuttaa unionin yhteisten sääntöjen merkitykseen, ulottuvuuteen ja tehokkuuteen, vaikka ristiriitaa näiden välillä ei ole.
Nyt käsiteltävässä asiassa puitepäätöksestä 2004/757 (
4
) ilmenee, että huumausaineen käsite määritellään erityisesti viittamaalla kyseessä oleviin kahteen yleissopimukseen. Kuten päätöksessä 2021/3 todetaan, kaikki näiden kahden yleissopimuksen listoihin tehtävät muutokset sisällytetään suoraan unionin yhteisiin sääntöihin, joten tällainen muutos vaikuttaa suoraan puitepäätöksen 2004/757 sisältöön.
Päätöstä 2021/3 koskevan Unkarin esittämän oikeudenkäyntiväitteen osalta unionin tuomioistuin aloittaa toiseksi muistuttamalla, että EUT-sopimuksella perustetussa oikeussuojakeinojen järjestelmässä erotetaan toisistaan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevat kanteet ja kumoamiskanteet, että näiden kannetyyppien päämäärät ovat erilaiset ja että niitä koskevat säännöt ovat erilaiset. Unionin tuomioistuin korostaa, että jäsenvaltio ei voi ilman EUT-sopimuksen määräystä, jossa tähän annetaan nimenomaisesti lupa, perustellusti väittää sille osoitetun päätöksen tai direktiivin olevan lainvastainen puolustautuakseen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa, kyseisen päätöksen tai direktiivin täytäntöönpanon laiminlyöntiin perustuvaa kannetta vastaan. Jäsenvaltiolla oli neuvoston – joka antoi päätöksen unionin puolesta kansanvälisessä elimessä käytävissä neuvotteluissa otettavasta kannasta – jäsenenä väistämättä tieto päätöksestä, vaikka sitä ei ollut muodollisesti osoitettu kyseiselle jäsenvaltiolle. Jäsenvaltiolla oli siten täysi mahdollisuus nostaa tästä päätöksestä kumoamiskanne SEUT 263 artiklan kuudennessa kohdassa vahvistetussa kahden kuukauden määräajassa.
Unionin tuomioistuin muistuttaa myös, että jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevalla kanteella on erityinen tarkoitus, joka on yksinomaan se, että unionin tuomioistuin toteaa jäsenvaltion laiminlyöneen velvollisuutensa, eikä kannetta siten voi välineellistää sen puutteen korjaamiseksi, ettei toimesta, jota on väitetysti rikottu, ole nostettu kumoamiskannetta.
Unionin tuomioistuin toteaa lisäksi, ettei jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne mitenkään koske unionin toimen sovellettavuutta ja että lainvastaisuusväitteen tarkoituksena on SEUT 277 artiklan mukaan juuri sen aikaansaaminen, ettei tällaista toimea sovelleta.
Näiden näkökohtien perusteella unionin tuomioistuin vahvistaa, että jäsenvaltion ei voida sallia edellä mainitun kaltaisen kanteen yhteydessä esittää tällaisen unionin toimen, sen luonteesta riippumatta, lainvastaisuutta koskevaa väitettä, jollei kyseessä olevaan toimeen liittyy niin vakavia ja ilmeisiä virheitä, että toimea voidaan pitää mitättömänä. Jäsenvaltio, joka haluaa hyötyä mahdollisesta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteesta riitauttaakseen toimen, jonka noudattamatta jättämisen takia kyseinen kanne on nostettu, loukkaa näet kaikkia johdetun oikeuden toimia koskevaa pätevyysolettamaa. Kyseinen olettama tarkoittaa, että kaikilla unionin oikeuden oikeussubjekteilla on velvollisuus tunnustaa unionin johdetun oikeuden toimien täysi tehokkuus niin kauan kuin Euroopan unionin tuomioistuin ei ole todennut niitä pätemättömiksi ja kunnioittaa näiden toimien täytäntöönpanokelpoisuutta niin kauan kuin unionin tuomioistuin ei ole päättänyt lykätä niiden täytäntöönpanoa.
Unionin tuomioistuin huomauttaa, että näin olen se, ettei jäsenvaltio voi väittää lainvastaiseksi toimea, jonka rikkomisen takia komissio on aloittanut kyseistä jäsenvaltiota koskevan jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn, ilmentää periaatetta, jonka mukaan perussopimusten systematiikasta seuraa, että jäsenvaltiot eivät saa ottaa oikeutta omiin käsiinsä, ellei näin ole nimenomaisesti säädetty. Jos jäsenvaltio katsoo johdetun oikeuden toimen olevan joltakin osin unionin oikeuden vastainen, sillä on mahdollisuus toimia neuvostossa, ilmoittaa asiasta komissiolle tai lopuksi nostaa kanne kyseisten lainvastaisuuksien poistamiseksi. Jäsenvaltio ei sitä vastoin voi missään tapauksessa yksipuolisesti ryhtyä korjaustoimenpiteisiin tai puolustustoimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on korjata se, että toinen jäsenvaltio tai unionin toimielin mahdollisesti rikkoo unionin oikeuden sääntöjä, vaarantamatta unionin oikeuden yhtenäistä soveltamista, joka on unionin oikeusjärjestyksen perusvaatimus.
Unionin tuomioistuin korostaa, että jos jäsenvaltio ei nosta kumoamiskannetta määrätyssä määräajassa, se ei voi myöhemmin riitauttaa tuon toimen lainmukaisuutta jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen käsittelyn yhteydessä, sillä muuten se vaarantaisi unionin oikeuden johdonmukaisen ja yhtenäisen soveltamisen, joka on unionin oikeusjärjestyksen perustavanlaatuinen ominaisuus. Kun jäsenvaltio kansallisesta edustaan luomansa käsityksen perusteella yksipolisesti rikkoo unionin jäsenyyteen perustuvien etujensa ja velvollisuuksiensa välisen tasapainon, se saattaa kyseenalaiseksi jäsenvaltioiden yhdenvertaisuuden unionin oikeuden edessä ja loukkaa niitä solidaarisuusvelvoitteita, jotka jäsenvaltiot ovat hyväksyneet liittyessään unioniin ja jotka kuuluvat unionin oikeusjärjestyksen olennaisiin perusteisiin. Tällainen asenne on lisäksi omiaan johtamaan jäsenvaltioiden kansalaisten ja erityisesti unionin oikeuden oikeussäännön sivuuttavan jäsenvaltion kansalaisten syrjintään.
Unionin tuomioistuin täsmentää lisäksi, että tilanteessa, joka on kiireellinen, koska neuvoston päätös kansainvälisessä elimessä käytävässä neuvottelussa unionin puolesta otettavasta kannasta annetaan samanaikaisesti tai lähes samanaikaisesti kuin kyseisessä elimessä äänestetään, päätöksen pätevyyttä epäilevän jäsenvaltion olisi käytettävä hyväkseen komission lopullisen tai lähes lopullisen päätösehdotuksen antamisen ja päätösehdotuksen hyväksymiseen mahdollisesti johtavan neuvoston äänestyksen välinen aika kannekirjelmänsä ja kyseisen päätöksen täytäntöönpanon lykkäämistä koskevan vaatimuksen valmistelemiseen. Tätä varten komission on yleisesti pyrittävä esittämään ehdotuksensa niin hyvissä ajoin, että neuvosto voi saattaa kansainvälisessä elimessä käytävissä neuvotteluissa ja siinä tapahtuvassa äänestyksessä unionin puolesta otettavaa kantaa koskevan päätöksentekomenettelynsä päätökseen ajoissa. Kyseisen päätöksen täytäntöönpanon lykkääminen poistaisi päätökseltä väliaikaisesti olettaman sen pätevyydestä, mutta se ei kuitenkaan vapauttaisi jäsenvaltioita ja unionin toimielimiä vilpitöntä yhteistyötä koskevista velvollisuuksistaan muun muassa unionin ulkoisen edustuksen yhtenäisyyden kunnioittamisen osalta.
Unionin tuomioistuin myös korostaa, että se, ettei jäsenvaltio voi esittää lainvastaisuusväitettä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen yhteydessä, ei vaikuta jäsenvaltion oikeuteen riitauttaa komission tulkinta, joka koskee johdetun oikeuden toimea, jota jäsenvaltio on väitetysti rikkonut, ja johdetun oikeuden toimille on annettava mahdollisuuksien mukaan unionin tekemien kansainvälisten sopimusten kanssa yhteen soveltuva tulkinta.
Komission kanneperusteesta, jonka mukaan Unkari on loukannut vilpittömän yhteistyön periaatetta, (
5
) unionin tuomioistuin muistuttaa kolmanneksi, että jäsenvaltioiden on autettava unionia sen tehtävien täyttämisessä ja pidätyttävä kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan perussopimusten tavoitteiden saavuttamisen. Kun kansainvälisessä sopimuksessa pyritään sopimaan asiasta, joka osittain kuuluu unionin ja osittain sen jäsenvaltioiden toimivaltaan, on tärkeää taata tiivis yhteistyö jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten välillä niin sopimusneuvottelujen aikana ja sopimusta tehtäessä kuin pantaessa sopimuksella asetettuja velvoitteita täytäntöön. Tämä velvollisuus johtuu unionin kansainvälisen edustuksen yhtenäisyyden vaatimuksesta.
Unionin tuomioistuin täsmentää, että jäsenvaltioiden erityiset velvollisuudet toteuttaa toimenpiteitä ja pidättäytyä niistä ovat esteenä sille, että jäsenvaltio esittää kansainvälisellä yleissopimuksella perustetussa elimessä yksipuolisen ehdotuksen, jolla se irtautuu neuvostossa sovitusta yhteisestä strategiasta. Tällainen tilanne on nimittäin omiaan paitsi vaarantamaan unionin ja sen jäsenvaltioiden kansainvälisen edustuksen yhtenäisyyden periaatteen myös heikentämään niiden neuvotteluasemaa muihin kyseisen yleissopimuksen osapuoliin nähden. Jäsenvaltioiden on sitäkin suuremmalla syyllä noudatettava vilpittömän yhteistyön periaatteeseen perustuvia velvollisuuksiaan unionin yksinomaisen toimivallan alalla.
Unionin tuomioistuin korostaa edelleen, että paitsi itse unionin käsitteeseen myös enemmistöpäätösmenettelyn soveltamiseen neuvostossa liittyy, että jäsenvaltiot valvovat intressejään unionin tavoitteiden toteuttamiseksi perussopimuksilla perustettujen kollektiivisten päätöksentekomekanismien puitteissa. Se muistuttaa vielä, että se, että jäsenvaltiot noudattavat SEUT 218 artiklan 9 kohdan mukaisesti annettua neuvoston päätöstä, on unionin edustuksen yhtenäisyyden vaatimuksen erityinen ilmentymä, joka johtuu vilpittömän yhteistyön velvoitteesta.
Edellä esitetyn perusteella unionin tuomioistuin toteaa, että kun Unkari ei yhtäältä äänestänyt huumausainetoimikunnassa päätöksen 2021/3 mukaisesti ja kun se toisaalta ilmaisi julkisesti vastustavansa käsiteltävänä olleita WHO:n suosituksia unionin kyseisessä päätöksessä vahvistaman kannan vastaisesti, se on loukannut vilpittömän yhteistyön periaatetta. Tällä menettelyllä on vahingoitettu unionin kansainvälisen toiminnan tehokkuutta sekä unionin uskottavuutta ja mainetta kansainvälisissä yhteyksissä.
(
1
)	Kyse on velvoitteista, jotka perustuvat huumausainetoimikunnan uudelleen koolle kutsutussa 63. istunnossa Euroopan unionin puolesta otettavasta kannasta, joka koskee kannabiksen ja kannabikseen liittyvien aineiden listaamista vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1972 pöytäkirjalla, ja psykotrooppisia aineita koskevan vuoden 1971 yleissopimuksen mukaisesti 23.11.2020 annettuun neuvoston päätökseen (EU) 2021/3 (EUVL 2021, L 4, s. 1), SEUT 3 artiklan 2 kohtaan, SEUT 218 artiklan 9 kohtaan ja SEUT 288 artiklan neljänteen kohtaan sekä SEU 4 artiklan 3 kohtaan.
(
2
)	Vuoden 1961 huumausaineyleissopimus, sellaisena kuin se on muutettuna New Yorkissa 30.3.1961 tehdyn vuoden 1961 huumausaineyleissopimuksen muuttamista koskevalla vuoden 1972 pöytäkirjalla (Yhdistyneiden kansakuntien sopimuskokoelma, nide 520, nro 7515).
(
3
)	Wienissä 21.2.1971 tehty psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus (Yhdistyneiden kansakuntien sopimuskokoelma, nide 1019, s. 175).
(
4
)	Laittoman huumausainekaupan rikostunnusmerkistöjä ja seuraamuksia koskevien vähimmäissääntöjen vahvistamisesta 25.10.2004 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2004/757/YOS (EUVL 2004, L 335, s. 8), sellaisena kuin se on muutettuna 15.11.2017 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä (EU) 2017/2103 (EUVL 2017, L 305, s. 12), 1 artiklan 1 alakohdan a ja b alakohta.
(
5
)	Tämä periaate vahvistetaan SEU 4 artiklan 3 kohdassa.