Tužba podnesena 6. veljače 2018. – Aeris Invest protiv SRB-a
(predmet T-62/18)
Jezik postupka: španjolski
Stranke
Tužitelj: Aeris Invest Sàrl (Luxembourg, Luksemburg) (zastupnici: R. Vallina Hoset, A. Sellés Marco, C. Iglesias Megías i A. Lois Perreau de Pinninck, odvjetnici)
Tuženik: Jedinstveni sanacijski odbor (SRB)
Tužbeni zahtjev
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
poništi Odluku žalbenog vijeća Jedinstvenog sanacijskog odbora u predmetu 43/2017 od 28. studenoga 2017. i potvrđujuću odluku SRB/CM01/ARES(2017)4898090 od 6. rujna 2017. i
naloži Jedinstvenom sanacijskom odboru (SRB) snošenje troškova.
Tužbeni razlozi i glavni argumenti
U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe šest tužbenih razloga.
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se Odlukom SRB/ES/2017/01 o pristupu dokumentima Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) (Odluka o pristupu) krši članak 90. Uredbe br. 806/2014 i članak 4. Uredbe br. 1049/2001 jer se, s jedne strane, prekoračuju ovlasti u pogledu prava na pristup dokumentima i, s druge strane, stvaraju izuzeća od prava na pristup dokumentima koja nisu predviđena Uredbom br. 1049/2001. Prema tome, odluku žalbenog vijeća treba poništiti u skladu s člankom 277. UFEU-a zbog neprimjenjivosti njezine pravne osnove.
Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se odlukom žalbenog vijeća krši članak 296. UFEU-a jer se u njoj samo nejasno i paušalno navodi kako bi se otkrivanjem cjelokupnog teksta Plana iz 2016., odluke o sanaciji i izvješća o procjeni povrijedio članak 4. stavci 1. i 2. Uredbe br. 1049/2001.
Treći tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se odlukom žalbenog vijeća krši članak 15. Ugovora o funkcioniranju Europske Unije, članak 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 4. stavak 1.a Uredbe br. 1049/2001, s obzirom na to da: (i) politika na području sanacije kreditnih institucija ne čini valjano izuzeće za ograničavanje temeljnog prava na pristup dokumentima; (ii) nisu ispunjene pretpostavke iz članka 4. stavka 1. Uredbe br. 1049/2001 i (iii) procjena uključenih interesa zahtijeva omogućavanje pristupa traženim dokumentima.
Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se odlukom žalbenog vijeća krši članak 15. Ugovora o funkcioniranju Europske Unije, članak 42. Povelje Europske unije o temeljnim pravima i članak 4. stavak 2. Uredbe br. 1049/2001, s obzirom na to da omogućavanje cjelovitog pristupa odluci o sanaciji, izvješću o procjeni i Planu iz 2016.: (i) ne utječe na komercijalne interese fizičkih i pravnih osoba i (ii) odvagivanje uključenih interesa svakako govori u prilog omogućavanju pristupa tim dokumentima.
Peti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da se odlukom žalbenog vijeća krši članak 15. UFEU-a i članak 88. Uredbe br. 806/2014 jer uskraćuje pristup informacijama koje nisu obuhvaćene poslovnom tajnom, ako: (i) na temelju članka 88. Uredbe br. 806/2014 i članka 339. UFEU-a ne postoji predmnijeva povjerljivosti i (ii) čak i da takva predmijeva povjerljivosti postoji, ona ne bi bila primjenjiva jer se dokumenti zahtijevaju kako bi ih se upotrijebilo u sudskom postupku.
Šesti tužbeni razlog, koji se temelji na tome da odluka žalbenog vijeća uključuje zlouporabu ovlasti jer tužitelju uskraćuje cjelovit pristup Planu iz 2016., navodeći da je on „u potpunosti obuhvaćen izuzećima koja su propisana člankom 4. stavkom 1. točkom (a) (treća alineja) [Odluke o pristupu]” dok u stvarnosti postoje razumne indicije da se tim uskraćivanjem isključivo želi prikriti pogreške, nepotpunosti i nedostatke koje taj plan sadržava.
____________