PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (ceturtā palāta)
2007. gada 14. februārī
Lieta T‑65/05
Thomas      Seldis
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Ierēdņi – Pārbaudāmie – Zinātniskais vai tehniskais personāls – Pagaidu darbinieka iecelšana amatā pēc konkursa uz pastāvīgajām darbavietām – Klasificēšana pakāpē un līmenī – Civildienesta noteikumu 31. un 32. pants
Priekšmets Prasība atcelt Komisijas 2004. gada 5. aprīļa lēmumu par prasītāja iecelšanu amatā kā pārbaudāmo daļā, kurā viņš ir klasificēts
A7 pakāpes 5. līmenī
Nolēmums Prasību noraidīt. Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.
Kopsavilkums
Ierēdņi – Pieņemšana darbā – Iecelšana pakāpē un klasificēšana līmenī – Iecelšana augstākā karjeras pakāpē
(Civildienesta noteikumu 31. pants un 32. panta trešā daļa)
Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punkts, kas ļauj iecēlējinstitūcijai zināmā mērā atkāpties no šī paša panta pirmajā punktā
iekļautās normas par klasificēšanu pakāpē nesen darbā pieņemta ierēdņa karjeras sākumā neattiecas uz gadījumu, kad kā štata
darbinieki darbā tiek pieņemtas personas, kas ir nodarbinātas kā pagaidu darbinieki, kuru klasificēšanai pakāpē parasti ir
piemērojama 32. panta trešā daļa.
Kaut arī gramatiska šīs normas izpratne, saskaņā ar kuru pagaidu darbinieks, kas iecelts par ierēdni tādā pakāpē, kādā viņš
bija klasificēts brīdī, kad viņš tika iecelts amatā, saglabā pagaidu darbinieka statusā iegūto stāžu šajā pakāpē, neaizliedz
a priori atzīt, ka viņu saskaņā ar 31. panta 2. punktu varētu klasificēt augstākā pakāpē par to, kādā viņš bija klasificēts kā pagaidu
darbinieks, šāda interpretācija tomēr būtu pretrunā šai atšķirīgo normu uzbūvei un mērķim, ko nevar piemērot kopsakarā, lai
noteiktu pagaidu darbinieka klasifikāciju pēc viņa iekļaušanas štatā. Tā kā Civildienesta noteikumu 32. panta trešajā daļā
ir paredzēts gadījums, ka pagaidu darbinieks saglabās savu pakāpi pēc viņa iecelšanas ierēdņa statusā, tajā ir paredzēts izņēmums
no noteikuma par klasificēšanu pakāpē nesen darbā pieņemta ierēdņa karjeras sākumā un tā ir uzskatāma par īpašu noteikumu,
kura netiešas, bet obligātās sekas ir tas, ka pagaidu darbinieku iecelšana štatā tiek izslēgta no Civildienesta noteikumu
31. panta piemērošanas jomas, proti, arī šī panta 2. punkta piemērošanas jomas.
Šīs interpretācijas pamatojumam var atsaukties, pirmkārt, uz to, ka, ja pagaidu darbinieks tiek iecelts amatā kā ierēdnis
pēc iekšējā konkursa uz pastāvīgajām darbavietām, trūkst pamatojuma iespējai izņēmuma kārtā kādam ārkārtas kandidātam noteikt
labvēlīgākus nosacījumus, lai sev rezervētu viņa pakalpojumus, ko vēlētos saņemt citi iespējamie darba devēji, un, otrkārt,
uz to, ka pagaidu darbinieka iegūtā pakāpe un līmenis jau atspoguļo viņa pieredzi un viņa nopelnus brīdī, kad viņš tiek iecelts
štatā, līdz ar to, viņam piemērojot Civildienesta noteikumu 31. panta 2. punktu, otrreiz būtu jāņem vērā tie paši dati.
(skat. 51.–57. un 59. punktu)
Atsauces
Pirmās instances tiesa: 1998. gada 13. februāris, T‑195/96 Alexopoulou/Komisija, Recueil FP, I‑A‑51. un II‑117. lpp., 37. punkts; 1999. gada 6. jūlijs, T‑203/97 Forvass/Komisija, Recueil FP, I‑A‑129. un II‑705. lpp., 44. punkts; 2006. gada 15. marts, T‑411/03 Herbillon/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑2‑45. un II‑A‑2‑193. lpp., 77. punkts.