62022CJ0339_RES
Lieta C‑339/22
BSH Hausgeräte GmbH
pret
Electrolux AB
(Svea Hovrätt lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Tiesas (virspalāta) 2025. gada 25. februāra spriedums
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula (ES) Nr. 1215/2012 – 4. panta 1. punkts – Vispārējā jurisdikcija – 24. panta 4. punkts – Izņēmuma jurisdikcija – Jurisdikcija patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās – Prasība par pārkāpumu – Eiropas patents, kas ir apstiprināts dalībvalstīs un trešās valstīs – Patenta spēkā esamības apstrīdēšana, izvirzot iebildi – Tiesas, kas izskata prasību par pārkāpumu, starptautiskā jurisdikcija
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula Nr. 1215/2012 – Dalībvalsts tiesas starptautiskās jurisdikcijas noteikšana – Izņēmuma jurisdikcija – Tiesvedības patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās – Autonomi Savienības tiesību jēdzieni – Vienveidīga interpretācija – Valsts tiesību norma vai process attiecībā uz Savienības tiesību normas interpretāciju – Ietekmes neesamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1215/2012 24. panta 4. punkts)
(skat. 25. un 26. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula Nr. 1215/2012 – Šīs regulas tiesību normas, kas kvalificētas kā līdzvērtīgas Regulas Nr. 44/2001 un Briseles konvencijas tiesību normām – Minēto tiesību normu interpretācija atbilstoši Tiesas judikatūrai attiecībā uz Regulu Nr. 44/2001 un Briseles konvenciju – Izņēmuma jurisdikcija – Tiesvedības patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās – Jēdziens – Autonoma interpretācija – Šaura interpretācija
(1968. gada 27. septembra Konvencijas 16. panta 4. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1215/2012 24. panta 4. punkts; Padomes Regulas Nr. 44/2001 22. panta 4. punkts)
(skat. 28. un 43. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula Nr. 1215/2012 – Dalībvalsts tiesas starptautiskās jurisdikcijas noteikšana – Izņēmuma jurisdikcija – Tiesvedības patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās – Tvērums – Pakārtota kontrole attiecībā uz dalībvalstī piešķirta patenta spēkā esamību citā dalībvalstī celtas prasības par pārkāpumu ietvaros – Izslēgšana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1215/2012 4. panta 1. punkts, 24. panta 4. punkts un 27. pants)
(skat. 35.–37. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula Nr. 1215/2012 – Dalībvalsts tiesas starptautiskās jurisdikcijas noteikšana – Piemērošanas joma – Atbildētāja domicila tiesas jurisdikcija – Prasība par vairākās dalībvalstīs apstiprināta Eiropas patenta pārkāpumu – Patenta spēkā esamības apstrīdēšana, ko veic atbildētājs – Tiesvedības patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās – Izņēmuma kompetence – Atbildētāja domicila valsts tiesas, kurā celta prasība par pārkāpumu, pienākums atzīt jurisdikcijas neesamību – Neesamība
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1215/2012 4. panta 1. punkts, 24. panta 4. punkts un 27. pants)
(skat. 38.–42., 44.–48., 52. punktu un rezolutīvās daļas 1. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula Nr. 1215/2012 – Dalībvalsts tiesas starptautiskās jurisdikcijas noteikšana – Atbildētāja domicila tiesas jurisdikcija – Tiesvedības patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās – Trešās valsts apstiprinātu patentu pārkāpums – Tvērums – Pakārtota kontrole, ko veic tiesa, kurā celta prasība par trešā valstī piešķirta patenta spēkā esamību – Iekļaušana
(2007. gada 30. oktobra Konvencijas 22. panta 4. punkts; Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1215/2012 4. panta 1. punkts, 24. panta 4. punkts, 33., 34. pants un 73. panta 1. un 3. punkts)
(skat. 55.–57., 61.–76. punktu un rezolutīvās daļas 2. punktu)
Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Jurisdikcija un nolēmumu izpilde civillietās un komerclietās – Regula Nr. 1215/2012 – Piemērošanas joma – Pārrobežu elementa esamība – Tiesvedība starp pusēm, kuru domicils ir dalībvalstīs – Pārrobežu elements, kas ir trešās valsts teritorijā – Iekļaušana
(Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas Nr. 1215/2012 4. panta 1. punkts)
(skat. 58.–60. punktu)
Rezumējums
Pēc Svea hovrätt, Patent- och marknadsöverdomstolen (Svea apelācijas tiesa kā Patentu un komerclietu apelācijas tiesa) lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu Tiesa lemj par Regulas Nr. 1215/2012 (
1
) piemērošanas jomu. Tā nospriež, ka atbildētāja domicila dalībvalsts tiesai, kurā celta prasība par citā dalībvalstī piešķirta patenta pārkāpumu, joprojām ir jurisdikcija izskatīt šo prasību tad, kad tās ietvaros atbildētājs izvirza iebildi par minētā patenta spēkā esamību, lai gan jurisdikcija, lai lemtu par šo spēkā esamību, izņēmuma kārtā ir otras dalībvalsts tiesām.
BSH ir īpašniece Eiropas patentam, ar kuru aizsargāts izgudrojums, kas saistīts ar putekļu sūcējiem. Šis patents ir spēkā esošs Zviedrijā un citās dalībvalstīs, kā arī Apvienotajā Karalistē un Turcijā, kas bija pamats attiecīgo patentu piešķiršanai šajās valstīs.
2020. gada februārī BSH cēla pret Electrolux prasību par visu minētā Eiropas patenta nacionālo daļu pārkāpumu Patent- och marknadsdomstolen (Patentu un komerclietu tiesa, Zviedrija). Electrolux izvirzīja iebildi par prasību par valsts patenta daļu, izņemot Zviedrijas daļas, spēkā neesamību, norādot, ka gan saskaņā ar Briseles Ia regulu, gan Zviedrijas Patentu likumu (
2
) ārvalstu patenti ir spēkā neesoši un tāpēc Zviedrijas tiesām nav jurisdikcijas, lai lemtu par to pārkāpumu.
Patentu un komerclietu tiesa atzina, ka tai nav jurisdikcijas, lai lemtu par prasību par patentu pārkāpumu, izņemot prasību par patenta, kas apstiprināts Zviedrijā, pārkāpumu. BHS par šo spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību iesniedzējtiesā.
Tā vēlas noskaidrot, vai Briseles Ia regulas 24. panta 4. punkts (
3
) jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesai, kurā ir atbildētāja domicils un kurā saskaņā ar šīs regulas 4. panta 1. punktu celta prasība attiecībā uz citā dalībvalstī piešķirta patenta pārkāpumu, joprojām ir jurisdikcija izskatīt šo prasību tad, kad tās ietvaros šis atbildētājs izvirza iebildi par šī patenta spēkā esamību. Tā arī vēlas noskaidrot, vai Briseles Ia regulas 24. panta 4. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz trešās valsts jurisdikciju un līdz ar to piešķir šai tiesai izņēmuma jurisdikciju attiecībā uz šajā valstī piešķirta vai apstiprināta patenta spēkā esamību.
Tiesas vērtējums
Pirmām kārtām, Tiesa spriež par tiesību normu attiecībā uz konkrēto tiesu jurisdikciju, kādas izriet no Briseles Ia regulas 4. panta 1. punkta (
4
) un 24. panta 4. punkta, piemērošanas jomu. Tā konstatē, pirmkārt, ka no šīs regulas 24. panta 4. punkta izriet, ka tikai patenta piešķiršanas dalībvalsts tiesām ir jurisdikcija, lai lemtu par lietu, kurā apstrīdēta šī patenta reģistrācija vai spēkā esamība, neatkarīgi no tā, vai šī apstrīdēšana veikta ar prasību vai ar aizstāvības iebildi prasībā par pārkāpumu, kas celta citas dalībvalsts tiesā. Šo risinājumu pamato fakts, ka patentu piešķiršanai nepieciešama valsts iestādes rīcība un tas, ka šīs tiesas, kas lemj, balstoties uz savas valsts tiesībām, ir vispiemērotākās, lai par to lemtu. Šīs rūpes par pareizu tiesvedību ir jo nozīmīgākas tāpēc, ka vairākas līgumslēdzējas valstis ir izveidojušas īpašu tiesu aizsardzības sistēmu, paredzot, ka patentu lietas tiek izskatītas specializētās tiesās.
Tādējādi tad, kad atbildētāja domicila dalībvalsts tiesā saskaņā ar Briseles Ia regulu (
5
) ir celta prasība par citas dalībvalsts piešķirta patenta pārkāpumu, kuras ietvaros atbildētāja ar iebildi apstrīd šī patenta spēkā esamību, šī tiesa nevar pakārtoti konstatēt minētā patenta spēkā neesamību, bet tai atbilstoši šīs regulas (
6
) 27. pantam ir jāatzīst jurisdikcijas neesamība attiecībā uz patenta spēkā esamību, ņemot vērā minētās regulas 24. panta 4. punktā paredzēto patenta piešķiršanas dalībvalsts ekskluzīvo kompetenci.
Šī tiesību norma par izņēmuma jurisdikciju tomēr paredz, ka tiesvedībās “patentu reģistrācijas vai spēkā esamības lietās” atbildētāja domicila dalībvalsts tiesa, kurā saskaņā ar šīs pašas regulas 4. panta 1. punktu celta prasība par citā dalībvalstī reģistrēta patenta pārkāpumu, joprojām ir jurisdikcija izskatīt šo prasību tad, kad tās ietvaros šis atbildētājs izvirza iebildi par šī patenta spēkā esamību.
Otrām kārtām, attiecībā uz jautājumu par to, vai Briseles Ia regulas 24. panta 4. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas uz trešās valsts tiesu un tādēļ piešķir šai tiesai izņēmuma jurisdikciju attiecībā uz šajā valstī piešķirta vai apstiprināta patenta spēkā esamības vērtējumu, Tiesa norāda, ka šīs tiesību normas formulējums paredz izņēmuma kompetenci dalībvalsts tiesām un ka Briseles Ia regulā paredzētais režīms ir Eiropas Savienības iekšējās kompetences režīms, kuram ir tādi savi mērķi kā iekšējā tirgus laba darbība, kā arī brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveidošana. Tā kā šīs regulas 24. panta 4. punkts nevar tikt uzskatīts par tādu, kas piemērojams situācijā, kurā attiecīgie patenti ir piešķirti vai apstiprināti nevis dalībvalstī, bet trešā valstī (
7
), šī tiesību norma nav piemērojama trešās valsts tiesai un tādēļ nepiešķir šādai tiesai nekādu – ne izņēmuma, ne kādu citu – jurisdikciju attiecībā uz šajā valstī piešķirta vai apstiprināta patenta spēkā esamības vērtējumu.
Tomēr, lai gan Briseles Ia regulas 4. panta 1. punktā iedibinātais atbildētāja domicila valsts tiesas jurisdikcijas princips var tikt ierobežots, pirmkārt, ar speciālām tiesību normām (
8
) un, otrkārt, ar vispārējām starptautiskajām tiesībām, neviens no tajās paredzētajiem ierobežojumiem nešķiet vērā ņemams izskatāmajā lietā.
Runājot par vispārējām starptautiskajām tiesībām, Tiesa atgādina, ka saskaņā ar Savienības kompetencēm pieņemts tāds tiesību akts kā Briseles Ia regula jāinterpretē atbilstoši Savienības iestādēm saistošiem vispārējiem starptautisko tiesību principiem un tiesību normām, kurās iekļaujas šī tiesību akta piemērošanas tvērums. Šajā ziņā atbildētāja domicila valsts tiesas jurisdikcija, lai lemtu par lietu, kas vismaz daļēji ir saistīta ar trešo valsti, nav pretrunā starptautisko tiesību principam attiecībā uz nolīgumiem.
Turklāt šī jurisdikcija jāīsteno, neskarot neiejaukšanās principu. Īstenojot savu jurisdikciju, tas, ka valsts piešķir valsts patentu, kas tā īpašnieku apveltī ar ekskluzīvām intelektuālā īpašuma tiesībām tās teritorijā, izriet no minētās valsts valstiskās suverenitātes. Tā kā tiesas nolēmums attiecībā uz patentu ietekmē šo ekskluzīvo tiesību spēkā esamību vai saturu, vienīgi šīs valsts kompetentās tiesas var pieņemt šādu nolēmumu.
Turpretim atbildētāja domicila dalībvalsts tiesai, kurā, pamatojoties uz Briseles Ia regulas 4. panta 1. punktu, celta prasība par pārkāpumu, kuras ietvaros ir izvirzīta iebilde par trešā valstī piešķirta vai apstiprināta patenta spēkā esamību, ir jurisdikcija, lai lemtu par šo jautājumu, ja vien nav piemērojams nekāds ierobežojums. Proti, tā kā šajā ziņā lūgtajam nolēmumam ir vienīgi inter partes iedarbība, tas nespēj ietekmēt šī patenta spēkā esamību vai saturu šajā trešā valstī, nedz arī būt pamats grozījumu veikšanai šīs valsts reģistrā.
Tiesa šajā ziņā secina, ka Briseles Ia regulas 24. panta 4. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tas neattiecas uz trešās valsts tiesu un līdz ar to nevar piešķirt nekādu – ne izņēmuma, ne kādu citu – kompetenci šādai tiesai attiecībā uz šajā valstī piešķirta vai apstiprināta patenta spēkā esamības vērtējumu.
(
1
)	Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV 2012, L 351, 1. lpp.; turpmāk tekstā – “Briseles Ia regula”).
(
2
)	Skat. patentlagen (1967:837) [Likums par patentiem (1967:837)] 61. panta otro daļu.
(
3
)	Briseles Ia regulas 24. pants: “Šādām dalībvalsts tiesām ir izņēmuma jurisdikcija neatkarīgi no pušu domicila: [..] 4) lietā attiecībā uz tādu patentu, preču zīmju, dizainparaugu vai citu līdzīgu tiesību reģistrāciju vai spēkā esamību, kas jādeponē vai jāreģistrē, – tās dalībvalsts tiesām, kurā deponēšana vai reģistrācija ir pieteikta vai veikta vai kurā to uzskata par veiktu saskaņā ar kāda Savienības instrumenta vai starptautiskas konvencijas noteikumiem. Neskarot Eiropas Patentu biroja jurisdikciju saskaņā ar Konvenciju par Eiropas patentu piešķiršanu, kas parakstīta 1973. gada 5. oktobrī Minhenē, katras dalībvalsts tiesām ir izņēmuma jurisdikcija lietās par jebkura minētajai dalībvalstij piešķirtā Eiropas patenta reģistrāciju vai spēkā esamību; [..].”
(
4
)	Briseles Ia regulas 4. panta 1. punkts: “Saskaņā ar šo regulu personas, kuru domicils ir kādā dalībvalstī, var iesūdzēt minētās dalībvalsts tiesā neatkarīgi no viņu pilsonības.”
(
5
)	Saskaņā ar Briseles Ia regulas 4. panta 1. punktu.
(
6
)	Briseles Ia regulas 27. pants: “Ja kādas dalībvalsts tiesā ceļ prasību, kura galvenokārt attiecas uz lietu, kas saskaņā ar 24. pantu ir citas dalībvalsts tiesu izņēmuma jurisdikcijā, tiesa pēc savas iniciatīvas paziņo, ka tai nav jurisdikcijas.”
(
7
)	Šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 8. septembris, IRnova (C‑399/21, EU:C:2022:648, 35. punkts).
(
8
)	Briseles Ia regulas 73. pants.