PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (trešā palāta)
2007. gada 7. februārī
Lieta T‑339/03
Gabrielle Clotuche
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Ierēdņi – Direktora iecelšana citā – galvenā padomnieka amatā – Dienesta intereses – Darba līdzvērtība – Eurostat reorganizācija – Prasība atcelt tiesību aktu – Prasība par zaudējumu atlīdzību
Priekšmets Prasība, pirmkārt, atcelt Komisijas 2003. gada 9. jūlija lēmumu iecelt prasītāju, kas ieņem direktora amatu, citā – galvenā
padomnieka amatā un Komisijas 2003. gada 1. oktobra lēmumu par Eurostat reorganizāciju tiktāl, ciktāl tajā nav paredzēti pasākumi prasītājas iecelšanai citā – direktora amatā, un, otrkārt, atlīdzināt
morālo kaitējumu
Nolēmums Piespriest Komisijai samaksāt prasītājai summu EUR 1 apmērā kā zaudējumu atlīdzību par dienesta pārkāpumu. Prasību pārējā
daļā noraidīt. Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, ieskaitot tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību
Pirmās instances tiesā, un atlīdzina vienu piektdaļu no prasītājas tiesāšanās izdevumiem, ieskaitot tos, kas attiecas uz pagaidu
noregulējuma tiesvedību Pirmās instances tiesā. Prasītāja sedz četras piektdaļas no saviem tiesāšanās izdevumiem, ieskaitot
tos, kas attiecas uz pagaidu noregulējuma tiesvedību Pirmās instances tiesā.
Kopsavilkums
1.      Ierēdņi – Pārcelšana citā amatā – Iecelšana citā amatā – Nošķiršanas kritērijs
(Civildienesta noteikumu 4. pants, 7. panta 1. punkts un 29. pants)
2.      Ierēdņi – Prasība – Interese celt prasību
(Civildienesta noteikumu 38., 90. un 91. pants)
3.      Ierēdņi – Dienestu organizēšana – Personāla iecelšana amatā
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts)
4.      Ierēdņi – Dienestu organizēšana – Personāla iecelšana amatā
(Civildienesta noteikumu 5. panta 4. punkts un 7. panta 1. punkts)
5.      Ierēdņi – Dienestu organizēšana – Personāla iecelšana amatā
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts)
6.      Ierēdņi – Dienestu organizēšana – Personāla iecelšana amatā
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts)
7.      Ierēdņi – Dienestu organizēšana – Personāla iecelšana amatā
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts)
8.      Ierēdņi – Prasība – Nelabvēlīgs akts – Jēdziens – Ģenerāldirektorāta dienesta reorganizācija pēc izmeklēšanas par tajā izdarītajiem
pārkāpumiem pabeigšanas
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts, 90. un 91. pants)
9.      Ierēdņi – Principi – Tiesiskās paļāvības aizsardzība
10.    Ierēdņi – Iestāžu ārpuslīgumiskā atbildība – Dienesta pārkāpums
1.      No Civildienesta noteikumu sistēmas izriet, ka pārcelšana citā amatā šī jēdziena tiešajā nozīmē notiek tikai tad, ja ierēdnis
tiek pārcelts uz vakantu amata vietu. No tā izriet, ka jebkura pārcelšana citā amatā kā tāda ir pakļauta Civildienesta noteikumu
4. un 29. pantā paredzētajām formalitātēm. Turpretī šīs formalitātes nav piemērojamas ierēdņa iecelšanas citā amatā gadījumā,
jo šādas pārcelšanas rezultātā nerodas vakanta amata vieta.
Tomēr lēmumi par iecelšanu citā amatā – tāpat kā pārcelšana citā amatā saistībā ar attiecīgo ierēdņu tiesību un likumīgo interešu
aizsardzību – tiek pakļauti Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkta normām, it īpaši tādā ziņā, ka ierēdņu iecelšanu citā
amatā var veikt tikai dienesta interesēs un ievērojot darba līdzvērtību.
(skat. 31., 35. un 47. punktu)
Atsauces
Tiesa: 1981. gada 24. februāris, 161/80 un 162/80 Carbognani un Coda Zabetta/Komisija, Recueil, 543. lpp., 21. punkts; 1988. gada 23. marts, 19/87 Hecq/Komisija, Recueil, 1681. lpp., 6. punkts; 1990. gada 7. marts, C‑116/88 un C‑149/88 Hecq/Komisija, Recueil, I‑599. lpp., 11. punkts; 1994. gada 9. augusts, C‑398/93 P Rasmussen/Komisija, Recueil, I‑4043. lpp., 11. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1998. gada 22. janvāris, T‑98/96 Costacurta/Komisija, Recueil FP, I‑A‑21. un II‑49. lpp., 36. punkts; 1998. gada 15. septembris, T‑23/96 De Persio/Komisija, Recueil FP, I‑A‑483. un II‑1413. lpp., 79. punkts; 2001. gada 6. marts, T‑100/00 Campoli/Komisija, Recueil FP, I‑A‑71. un II‑347. lpp., 29. punkts; 2002. gada 26. novembris, T‑103/01 Cwik/Komisija, Recueil FP, I‑A‑229. un II‑1137. lpp., 30. punkts.
2.      Ierēdnis var lūgt atcelt lēmumu par iecelšanu citā amatā, kas uz viņu attiecas, pat tad, ja pēc tam viņš ir ticis norīkots
dienesta interesēs. Ja šādas norīkošanas beigās ierēdnis nekavējoties atgriežas agrākajā darba vietā, viņš turpina būt personiski
ieinteresēts lūgt atcelt apstrīdēto lēmumu, jo atcelšanas gadījumā tiks uzskatīts, ka viņš nekad nav atstājis amatu, ko viņš
ieņēmis pirms iecelšanas citā amatā.
(skat. 40.–43. punktu)
3.      Ja izrādās, ka ģenerāldirektorātā ir izdarīti pārkāpumi, administrācija nepieļauj acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatot, ka
dienesta intereses pamato visu direktoru atstādināšanu no viņu vadības amatiem un viņu iecelšanu citos – galveno padomnieku
amatos, lai nodrošinātu par šiem pārkāpumiem veicamo pārbaužu neatkarību un pareizu norisi un it īpaši izmeklēšanu par viņu
iespējamo lomu šajos pārkāpumos. Šajā ziņā, ņemot vērā, ka mērķis nav sodīt direktorus vai novērst pārkāpumu turpināšanos,
nav nozīmes tam, ka attiecīgās finanšu aprites kontroli veica nodaļu vadītāji un ka direktors, ņemot vērā tā amatā stāšanās
datumu, nav varējis būt iesaistīts pārkāpumos. Turklāt šā direktora iecelšana citā amatā neapdraud vienlīdzīgas attieksmes
principu, jo viņš atrodas vienādā situācijā ar citiem direktoriem, kuri arī nevar tikt turēti aizdomās par līdzdalību izdarītajos
pārkāpumos.
Šādu vērtējumu nevar atspēkot tas, ka lēmumiem par iecelšanu citā amatā, iespējams, ir politisks vai masu mediju uzmanību
piesaistošs raksturs, jo, tā kā šie lēmumi ir pamatoti vienīgi ar dienesta interesēm, iespējamie papildu apsvērumi, kas varētu
būt pamats to pieņemšanai, katrā ziņā nevar ietekmēt to likumību.
(skat. 70., 76., 77. un 107. punktu)
4.      Lēmums par ierēdņa iecelšanu citā amatā, kurš atbilstoši Civildienesta noteikumu 5. panta 4. punkta vispārīgajiem īstenošanas
noteikumiem, kurus pieņēmusi iestāde, kurā viņš strādā, atbilst tai pašai pakāpei un tādam pašam amata veidam kā iepriekš
ieņemtais amats, nepārkāpj darba līdzvērtības principu un pakāpes un amata atbilstības principu. Objektīvi spriežot, jo ieinteresētās
personas uztverei nav nozīmes, šādam amatam kā tādam nav zemāka līmeņa nekā iepriekšējam amatam.
Tas, ka lēmumā par iecelšanu citā amatā, ar kuru A2 pakāpes ierēdnis pārcelts no direktora amata galvenā padomnieka amatā,
vispār nav ietverts tā amata apraksts, kurā ieinteresētā persona ir iecelta, un ka tas ir jaunizveidots amats, ņemot vērā,
ka galvenā padomnieka amats ir jauns, un pašu tā būtību, nevar būt pietiekami, lai pierādītu, ka nav tikusi ievērota darba
līdzvērtība.
(skat. 93., 95., 97., 101. un 102. punktu)
5.      Dienesta interesēs veiktā visu direktoru iecelšana citos – galveno padomnieku amatos, lai nodrošinātu par šiem pārkāpumiem
veicamo pārbaužu neatkarību un pareizu norisi un it īpaši izmeklēšanu par viņu iespējamo lomu šajos pārkāpumos, ir vispārējs
un bezpersonisks pasākums, kas izslēdz administrācijas vēlmi sodīt citā amatā iecelto ierēdņu individuālo rīcību. Minētie
ierēdņi, ja viņi tiek iecelti jaunā viņu pakāpei atbilstošā amatā, nevar pamatoti apgalvot, ka viņi ir sodīti, un pārmest
administrācijai pilnvaru nepareizu izmantošanu vai procesa nepareizu veikšanu, neuzsākot pret viņiem disciplinārlietu.
(skat. 127. un 129. punktu)
6.      Lēmuma par iecelšanu citā amatā, kas pieņemts atbilstoši dienesta interesēm, tiesiskumu pats par sevi nevar ietekmēt apstāklis,
ka ar to publiskošanu, ko veica administrācija, varēja kļūdaini tikt radīts priekšstats, ka citā amatā ieceltais ierēdnis
varētu būt vainīgs vai vismaz turēts aizdomās par līdzdalību pārkāpumos. Šis apstāklis tomēr var būt būtisks faktors, izvērtējot
prasību par zaudējumu atlīdzību, ko cēlusi ieinteresētā persona.
(skat. 145. un 146. punktu)
7.      Tā kā vienkāršs iekšējs organizatoriskais pasākums, kas veikts dienesta interesēs, – tāds kā iecelšana citā amatā, nerada
kaitējumu ierēdņa stāvoklim vai amata un pakāpes atbilstības principam, pirms šī lēmuma nav nedz jāuzklausa ieinteresētā persona,
nedz arī tam jāpievieno pamatojums.
(skat. 147., 153. un 195. punktu)
Atsauces
1990. gada 7. marts, Hecq/Komisija, minēts iepriekš, 14. punkts, un Cwik/Komisija, minēts iepriekš, 62. punkts.
8.      Ja administrācija, pabeidzot izmeklēšanu attiecībā uz ģenerāldirektorātā izdarītajiem pārkāpumiem, pieņem lēmumu par dienestu
reorganizāciju, kas ietver divus aspektus: pirmkārt, direkciju skaita samazināšanu un viņu kompetences grozīšanu, kā arī paziņojuma
par vakanci publicēšanu, lai aizpildītu jaunās direktora amata vietas, veicot pārcelšanu citā amatā, paaugstināšanu amatā
vai ārēju iecelšanu amatā, un, otrkārt, vairākus individuālos lēmumus par agrāko direktoru iecelšanu citā amatā, kas pieņemti
iepriekš, lai nodrošinātu labu izmeklēšanas gaitu, tad pirmais minētais lēmums nevar būt nelabvēlīgs šiem agrākajiem direktoriem,
bet individuālie lēmumi tiem ir nelabvēlīgi, jo ar tiem viņi ir iecelti citā amatā viena iemesla dēļ – sakarā ar nepieciešamību
veikt dienestu reorganizāciju, kas atšķiras no iemesla, ar ko tika pamatota viņu pagaidu iecelšana citā amatā, kas neļauj
to uzskatīt par vienīgi apstiprinošu.
(skat. 180. punktu)
9.      Tas, ka lēmumam par ierēdņa iecelšanu citā amatā ir pagaidu raksturs un ka atgriešanās savā sākotnējā amatā bija viena no
administrācijas iecerētajām iespējām, nav precīza, beznosacījuma un atbilstoša pārliecība, kas var radīt tiesisku paļāvību
šādas atgriešanās gadījumā, tādējādi lēmums par ierēdņa iecelšanu citā amatā tādu iemeslu dēļ, kas atšķiras no tiem, ar kuriem
pamatota viņa sākotnējā iecelšana citā amatā, nevar būt pretrunā tiesiskās paļāvības aizsardzības principam.
(skat. 201., 202. un 204. punktu)
10.    Administrācija izdara dienesta pārkāpumu, kura rezultātā var iestāties tās atbildība, ja tā, izplatot sabiedrībai brīvi pieejamu
preses paziņojumu, rada iespaidu, ka ierēdnis, kas tiek iecelts citā amatā dienesta interesēs, bija iesaistīts noteiktos pārkāpumos,
pat neraugoties uz to, ka lēmums par iecelšanu citā amatā pats par sevi nav prettiesisks. Šāds pārkāpums minētajam ierēdnim
rada morālo kaitējumu, jo viņš nonāk situācijā, kurā viņam ir pastāvīgi jāattaisnojas gan kolēģiem, gan arī personām ārpus
dienesta.
(skat. 219.–221. punktu)