Pagaidu versija
ĢENERĀLADVOKĀTA MANUELA KAMPOSA SANČESA‑BORDONAS [MANUEL CAMPOS SÁNCHEZ‑BORDONA] SECINĀJUMI,
sniegti 2026. gada 22. janvārī (1)
Lieta C‑773/24
A.,
piedaloties –
Lietuvos bankas
(Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Vienotais finanšu pakalpojumu tirgus – Tirgus ļaunprātīga izmantošana – Regula (ES) Nr. 596/2014 – Jēdziens “iekšējā informācija” – Iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā – Prezumpcija par iekšējās informācijas izmantošanu tirdzniecībā, ja ir pieejama iekšējā informācija – Prezumpcijas apvēršana leģitīmu finanšu darbības veidu gadījumā – Ieguldījumu sabiedrību (brokeru) leģitīma darbība, izpildot parastos profesionālos pienākumus – Apsteigšanas prakse – Pašu tirgus dalībnieku tirdzniecības plāni un stratēģijas – Ieguldījumu sabiedrību pienākums paziņot par vērtspapīru izpildes rīkojumiem, par kuriem ir aizdomas par iekšējās informācijas izmantošanu
1.        Strīdā, par kuru ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, tiek lemts par tāda soda tiesiskumu, ko Lietuvos Bankas (Lietuvas Banka) ir piemērojusi kredītiestādei, kas sniedz finanšu un ieguldījumu pakalpojumus, par iekšējās informācijas izmantošanu tirdzniecībā Regulas Nr. 596/2014 (2) 14. panta a) punkta izpratnē.
2.        Šīs lietas īpatnība ir tāda, ka sodītā kredītiestāde izpildīja finanšu instrumentu (akciju) pārdošanas rīkojumus tādējādi, kā tos bija devis klients, kas noteica darījumu cenu. Lietuvas Banka uzskatīja, ka atsavināto akciju cena šajos apstākļos bija iekšējā informācija saskaņā ar Regulas Nr. 596/2014 7. pantu.
3.        Sniedzot atbildi iesniedzējtiesai, Tiesai būs jāanalizē starp divām Regulas Nr. 596/2014 normām esošā saistība:
–        no vienas puses, 8. panta 1. punktā ir definēts jēdziens “iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā”. Šis jēdziens nozīmē tādas personas rīcību, kurai ir pieejama iekšējā informācija un tā šo informāciju izmanto, savā vārdā vai trešās personas vārdā tirgojot finanšu instrumentus, uz kuriem attiecas šī informācija;
–        no otras puses, 9. panta “Leģitīma rīcība” 2. punkta b) apakšpunktā ir paredzēts īpašs regulējums, kurš ir piemērojams juridiskām personām, kas ir pilnvarotas izpildīt rīkojumus trešo personu vārdā, ja finanšu instrumentu, uz kuriem šis rīkojums attiecas, iegādi vai atsavināšanu veic “leģitīmi, izpildot [savus] parastos [..] pienākumus”.
I.      Atbilstošās tiesību normas. Savienības tiesības: Regula Nr. 596/2014
4.        Šajā lietā nozīme ir regulas 23., 24., 26., 29., 30., 31. un 54. apsvērumam.
5.        Konkrētāk, tās 24. apsvērumā ir noteikts:
“Ja juridiska vai fiziska persona, kuras rīcībā ir iekšējā informācija, savā vārdā vai trešās puses vārdā tieši vai netieši iegādājas vai atsavina, vai mēģina iegādāties vai atsavināt finanšu instrumentus, uz kuriem attiecas minētā informācija, tam vajadzētu nozīmēt, ka minētā persona ir izmantojusi minēto informāciju. Minētais pieņēmums neskar tiesības uz aizstāvību. Jautājums par to, vai persona ir pārkāpusi iekšējās informācijas izmantošanas tirdzniecībā aizliegumu vai mēģinājusi darījumā izmantot iekšējo informāciju, būtu jāizskata, ņemot vērā šīs regulas mērķi, proti, aizsargāt finanšu tirgus integritāti un veicināt ieguldītāju uzticēšanos, kas savukārt balstās uz pārliecību, ka pret ieguldītājiem būs vienlīdzīga attieksme un viņi tiks aizsargāti no iekšējās informācijas ļaunprātīgas izmantošanas.”
6.        Saskaņā ar tās 7. pantu (“Iekšējā informācija”):
“1.      Šajā regulā iekšējā informācija ir šādi informācijas veidi:
a)      precīza rakstura informācija, kas nav nodota atklātībai un kas tieši vai netieši attiecas uz vienu vai vairākiem emitentiem vai vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem, un kas, ja to nodotu atklātībai, varētu ievērojami ietekmēt attiecīgo finanšu instrumentu cenas vai saistīto atvasināto finanšu instrumentu cenas;
[..]
d)      attiecībā uz personām, kam uzticēts izpildīt rīkojumus par finanšu instrumentiem, tā ir arī informācija, kuru sniedzis kāds klients un kura saistīta ar klienta finanšu instrumentu rīkojumiem, kas vēl nav izpildīti, un kura ir precīza rakstura un tieši vai netieši attiecas uz vienu vai vairākiem emitentiem vai vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem, un kura, ja to nodotu atklātībai, varētu ievērojami ietekmēt minēto finanšu instrumentu cenas [..].
[..].”
7.        Saskaņā ar tās 8. pantu (“Iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā”):
“1.      Šīs regulas nolūkiem iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā notiek, ja personas rīcībā ir iekšējā informācija un tā šo informāciju izmanto, savā vārdā vai trešās personas vārdā tieši vai netieši iegādājoties vai atsavinot finanšu instrumentus, uz kuriem attiecas šī informācija. [..]
[..]
4.      Šis pants attiecas uz jebkuru personu, kuras rīcībā ir iekšējā informācija, jo:
[..]
c)      personai ir piekļuve informācijai, izpildot darba, profesionālos vai dienesta pienākumus; vai
[..]
Šis pants attiecas arī uz jebkuru personu, kuras rīcībā iekšējā informācija ir citu apstākļu dēļ, kas nav minēti pirmajā daļā, ja minētā persona zina vai tai būtu jāzina, ka tā ir iekšējā informācija.
[..].”
8.        Tās 9. pantā (“Leģitīma rīcība”) ir paredzēts:
“[..]
2.      Piemērojot 8. un 14. pantu, tikai dēļ paša fakta vien, ka personas rīcībā ir iekšējā informācija, neuzskata, ka persona minēto informāciju ir izmantojusi un tādējādi iesaistījusies iekšējās informācijas izmantošanā tirdzniecībā, kas saistīta ar iegādi vai atsavināšanu, ja minētā persona:
[..]
b)      ir pilnvarota izpildīt rīkojumus trešo personu vārdā, un to finanšu instrumentu, uz kuriem šis rīkojums attiecas, iegādi vai atsavināšanu veic leģitīmi, izpildot minētās personas parastos darba, profesionālos vai dienesta pienākumus.
[..]
6.      Neatkarīgi no šā panta 1. līdz 5. punkta, 14. pantā paredzētā iekšējās informācijas izmantošanas tirdzniecībā aizlieguma pārkāpums var tomēr tikt uzskatāms par notikušu, ja kompetentā iestāde konstatē, ka tirdzniecības rīkojumu, darījumu vai ar to saistītas rīcības pamatā ir neleģitīmi iemesli.”
II.    Fakti, tiesvedība pamatlietā un prejudiciālais jautājums
9.        Faktu izklāsts, kuru turpmāk sniegšu, atspoguļo atbilstošos punktus iesniedzējtiesas nolēmumā.
10.      A. ir Igaunijā reģistrēta kredītiestāde, kuru uzrauga Igaunijas finanšu uzraudzības iestāde. Tā sniedz finanšu un ieguldījumu pakalpojumus.
11.      C., kas ir Luksemburgā reģistrēta sabiedrība, kurai uzsākts likvidācijas process, turējumā bija biržas sarakstā iekļautas sabiedrības ar ierobežotu atbildību (turpmāk tekstā – “emitents”) 3 700 874 akcijas. Šīs akcijas veidoja 47,40 % no kopējā kapitāla.
12.      2019. gada 30. oktobrī C. pilnvaroja trešo personu (turpmāk tekstā – “pārstāvis”) rīkoties C. uzdevumā. Šis pilnvarojums ietvēra tiesības veikt darbības saistībā ar C. turējumā esošo emitenta akciju atsavināšanu, proti, pēc pārstāvja ieskatiem un atbilstoši tā formulētajiem noteikumiem un nosacījumiem pieņemt lēmumus un veikt jebkuras darbības saistībā ar šo akciju atsavināšanu, tostarp tiesības izlemt, vai emitenta akcijas tiks atsavinātas regulētā tirgū vai tomēr ārpus tā.
13.      2019. gada 8. novembrī A. un C. (pēdējā ar pārstāvja starpniecību) parakstīja konsultāciju pakalpojumu līgumu, ar kuru A. apņēmās organizēt C. turējumā esošo emitenta akciju vienas daļas atsavināšanu, izmantojot paātrinātu pieprasījuma izpētes un akciju piedāvājuma procedūru (3), un konsultēt C. jautājumos, kas saistīti ar šo procedūru.
14.      2019. gada 18. novembrī A. un C. (pēdējā – ar pārstāvja starpniecību) noslēdza arī ieguldījumu pakalpojumu līgumu. Pamatojoties uz šo līgumu, A. izpildīja C. dotos rīkojumus atsavināt emitenta akcijas regulētajā tirgū, izmantojot rīkojumu automatizētu izpildi (turpmāk tekstā – “automatizēti darījumi”).
15.      2019. gada 20. novembrī plkst. 18.03 emitents publiski paziņoja (4), ka ir saņēmis no C. paziņojumu par tās nodomu atsavināt daļu no (emitenta) akcijām, izmantojot ABB. Minētais paziņojums liecināja par C. nodomu atsavināt akcijas par 5 miljoniem EUR un par to, ka ABB sāktos 2019. gada 20. novembrī un tiktu pabeigta pēc divām dienām (C. varēja nolemt šo procesu paātrināt un pabeigt agrāk), un A. rīkotos kā galvenā parakstītāja.
16.      2019. gada 21. novembrī, tātad pēc minētā paziņojuma, emitenta akciju cena samazinājās par 11,72 % un sākās intensīva tirdzniecība ar tām: 2019. gada 20. novembrī regulētajā tirgū, izmantojot automatizētus darījumus, tika pārdotas 935 akcijas,
21. novembrī – 40 396 akcijas (43,02 reizes vairāk nekā iepriekšējā dienā) un
2019. gada 22. novembrī – 93 014 akcijas.
17.      2019. gada 21. un 22. novembrī A. darbinieki vērsās pie vismaz 13 potenciālajiem ieguldītājiem saistībā ar emitenta akciju atsavināšanu, izmantojot ABB. Jau 2019. gada 21. novembrī A., rīkojoties C. kā pārdevējas uzdevumā, paziņoja potenciālajiem ieguldītājiem cenu – 4 EUR, ko piedāvāja C. un kas tai bija pieņemama. Šī cena bija ievērojami zemāka par tirgus cenu (5).
18.      2019. gada 21. novembrī plkst. 16.44 un plkst. 21.47 pirmie divi piedāvājumi iegādāties attiecīgi 71 395 un 12 500 emitenta akciju – par cenu 4 EUR par akciju – tika saņemti ABB.
19.      2019. gada 21. novembrī plkst. 23.03 C. pārstāvis e‑pasta vēstulē jautāja A. par iespēju 2019. gada 22. novembrī tirgū pārdot atsevišķas akcijas. Pārstāvis e‑pasta vēstulē norādīja, ka šajā dienā tirgū bija liels apgrozījums (par cenu no 5,1 EUR līdz 5,9 EUR) un ka tas būtu gatavs atsavināt akcijas, ja būtu pieprasījums. Tās
jautāja arī, vai tai būtu nepieciešams izdot kādu īpašu rīkojumu vai arī
pietiek ar līgumu starp C. un A. Tajā pašā dienā plkst. 23.38 A. pa e‑pastu nosūtītajā atbildē uz pārstāvja jautājumu būtībā lūdza noteikt maksimālo cenu un to akciju skaitu, kuras būtu atsavināmas regulētajā tirgū.
20.      2019. gada 22. novembra notikumu izklāsts ir šāds:
–        plkst. 00.12 C. pārstāvis deva pirmo rīkojumu A. atsavināt līdz 50 000 emitenta akciju, izmantojot automatizētus darījumus un ievērojot pienācīgu rūpību tirgū, par cenu, kas nav mazāka par 4 EUR par akciju;
–        izpildot šo rīkojumu, no plkst. 10.00 līdz 15.59 A. regulētajā tirgū atsavināja kopumā 48 874 emitenta akcijas par vidējo svērto cenu 5,04 EUR (6);
–        plkst. 11.36 C. pārstāvis e‑pasta vēstulē jautāja A., cik daudz akciju tika atsavinātas un vai rīkojuma tvērums būtu jāpaplašina. A. informēja pārstāvi, ka līdz attiecīgajam brīdim bija atsavinātas 34 537 akcijas par vidējo svērto cenu 5,109 EUR par akciju;
–        plkst. 12.26 tika saņemts trešais piedāvājums iegādāties 5000 emitenta akciju ABB procedūrā par cenu 4 EUR par akciju;
–        plkst. 12.33 C. pārstāvis deva A. otro rīkojumu papildus atsavināt līdz 50 000 emitenta akciju, izmantojot automatizētus darījumus un ievērojot pienācīgu rūpību tirgū, par cenu, kas nav mazāka par 4 EUR par akciju. Šis rīkojums 22. novembrī netika izpildīts, jo vēl nebija atsavinātas visas akcijas uz pirmā rīkojuma pamata;
–        plkst. 14.17 A. informēja C. pārstāvi, ka dotie rīkojumi ir izpildīti un norādīja, ka regulētajā tirgū ir atsavinātas kopumā 41 037 emitenta akcijas par vidējo svērto cenu 5,084 EUR par akciju;
–        pēc tam, kad bija saņemti kopumā trīs piedāvājumi par emitenta akciju iegādi ABB par 4 EUR par akciju, plkst. 14.49 A. informēja C. pārstāvi par ABB rezultātiem: bija saņemti rīkojumi (ieguldītāju piedāvājumi) 904 745 akciju iegādei (kopumā seši piedāvājumi) par 4 EUR par akciju, un A. lūdza sniegt atbildi attiecībā uz saņemtajiem piedāvājumiem (par to, vai pieņemt piedāvājumus);
–        plkst. 16.06 C. pārstāvis e‑pasta vēstulē informēja A., ka tas piekrīt ieguldītāju piedāvājumiem iegādāties emitenta akcijas;
–        plkst. 19.12 emitents, izmantojot biržas informācijas sistēmu, publiski paziņoja, ka C. ABB procedūrā bija atsavinājusi 904 745 no tai piederošajām akcijām par 4 EUR par akciju. 2019. gada 25. novembra tirdzniecības sesijā akcijas cena samazinājās par 11,72 % līdz 4,22 EUR.
21.      Uz iepriekš minētā pirmā un otrā rīkojuma pamata atlikušās 51 126 emitenta akcijas tika atsavinātas automatizētos darījumos 2019. gada 25. un 26. novembrī, t.i., pēc tam, kad, izmantojot biržas informācijas sistēmu, jau bija paziņoti akciju atsavināšanas darījumi ABB procedūrā.
22.      No 2020. gada 18. februāra līdz 2021. gada 5. martam Lietuvas Banka veica izmeklēšanu par šiem darījumiem.
23.      2022. gada 10. februārī Lietuvas Banka pieņēma lēmumu, kurā tā būtībā atzina: 1) līdz 2019. gada 22. novembra plkst. 19.12 ABB procedūrā atsavināto emitenta akciju cena, proti, 4 EUR, ir uzskatāma par iekšējo informāciju Regulas Nr. 596/2014 7. panta izpratnē; 2) šī informācija A. ir bijusi pieejama saistībā ar to, ka tā izpildīja C. rīkojumu par papildu emitenta akciju atsavināšanu regulētajā tirgū, un 3) A. šo informāciju ir izmantojusi C. labā un interesēs, lai dotu netaisnīgu priekšrocību. Šo iemeslu dēļ Lietuvas Banka atzina, ka A. nav ievērojusi Regulas Nr. 596/2014 14. panta a) punktā ietverto iekšējās informācijas izmantošanas tirdzniecībā aizliegumu, un par šo pārkāpumu tai uzlika naudas sodu 200 000 EUR.
24.      Šajā pašā 2022. gada 10. februāra lēmumā Lietuvas Banka ir arī tieši formulējusi, ka jautājums par to, vai C. varētu būt izdarījusi pārkāpumu, netika izvērtēts. Tā norādīja, ka A. darbības, kas veiktas, izpildot rīkojumus, kurus C. 2019. gada 22. novembrī devusi ar pārstāvja starpniecību, ir uzskatāmas par atsevišķu iekšējās informācijas ļaunprātīgas izmantošanas gadījumu.
25.      Ar 2022. gada 10. oktobra spriedumu Vilniaus apygardos administracinis teismas (Viļņas Administratīvā apgabaltiesa, Lietuva) noraidīja A. apelācijas sūdzību par Lietuvas Bankas 2022. gada 10. februāra lēmuma tiesiskumu un spēkā esību.
26.      Pirmās instances spriedumu A. ir pārsūdzējusi Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa), kas uzdod Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)      Vai [Regulas Nr. 596/2014] 9. panta 2. punkta b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība izpilda klienta uz pakalpojumu standartlīguma pamata dotu rīkojumu par vērtspapīru (akciju) atsavināšanu (pārdošanu) regulētajā tirgū, ir uzskatāms par tās pienākumu parastās izpildes apjoma pārsniegšanu tāpēc vien, ka i) tā šim klientam sniedz pakalpojumus arī uz cita līguma pamata, proti, par šo vērtspapīru (akciju) atsavināšanu ārpus regulētā tirgus, un ii) līdz ar to tai ir pieejama iekšējā informācija par klienta plāniem (kurus klients ir formulējis) attiecībā uz to vērtspapīru (akciju) cenu, kuri atsavināmi ārpus regulētā tirgus?
2)      Vai Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkts, 9. panta 2. punkta b) apakšpunkts un 14. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka kompetentā iestāde var atzīt, ka šīs regulas 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētā persona nav ievērojusi šīs regulas 14. panta a) punktā ietverto aizliegumu, ja šī persona, pamatojoties uz līgumu ar klientu, vērtspapīru tirdzniecību veic, izpildot klienta rīkojumus neatkarīgi no tā, vai klients šādu rīkojumu ir devis, balstoties uz iekšējo informāciju minētās regulas 8. panta 1. punkta izpratnē?
3)      Vai Regulas Nr. 596/2014 9. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai kompetentā iestāde, lemjot par to, vai ieguldījumu (brokeru) sabiedrība ir pārkāpusi minētās regulas 14. panta a) punktu, varētu konstatēt, ka tāds ieguldījumu brokeru sabiedrībai adresēt[s] klienta rīkojums atsavināt vērtspapīrus (akcijas) regulētajā tirgū kā regulas 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā aprakstītais nav tiesiski pamatots, ir pietiekami balstīties tikai uz regulas 24. apsvērumā minēto prezumpciju?
4)      Vai Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā noteiktos ierobežojumus var piemērot emitenta akciju tirdzniecībai regulētajā tirgū par tirgus cenu, ko veic persona, kurai ir līdzdalība emitenta pamatkapitālā, tikai tāpēc vien, ka šī persona jau (brīvi) ir nolēmusi par konkrētu, bet vēl nepubliskotu cenu emitenta akcijām, kas atsavināmas tādā procedūrā ārpus regulētā tirgus, kuras sākšana un sagaidāmā pabeigšana ir publiski zināma?
5)      Vai Regulas Nr. 596/2014 24. apsvērums, 8. panta 1. punkts un 14. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai atspēkotu regulas 24. apsvērumā ietverto prezumpciju par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu, i) šīs regulas 8. panta 4. punkta otrajā daļā minētajai personai, kas, pamatojoties uz līgumu, ir izpildījusi klienta rīkojumu atsavināt regulētā tirgū daļu tam piederošo vērtspapīru (akciju), ir jāpierāda, ka tās klients, dodot šādu rīkojumu, nav veicis nevienu no 8. panta 1. punktā minētajām darbībām, vai ii) ir pietiekami, ka šī persona pierāda, ka tā šādu klienta rīkojumu izpildīja citu iemeslu dēļ, nevis tādēļ, ka bija zināma iekšējā informācija?”
III. Tiesvedība Tiesā
27.      Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu tika iesniegts Tiesā 2024. gada 11. novembrī.
28.      Rakstveida apsvērumus ir iesniegušas A., Grieķijas, Lietuvas un Polijas valdības, kā arī Eiropas Komisija.
29.      2025. gada 19. novembra tiesas sēdē piedalījās A., Grieķijas un Lietuvas valdības, kā arī Komisija.
IV.    Izvērtējums
A.      Iesniedzējtiesas ievada apsvērumi
30.      Iesniedzējtiesa, aprakstījusi faktus, kā to iepriekš minēju, norāda faktiskos un tiesiskos apstākļus (7), kurus būtu lietderīgi izklāstīt.
31.      Pirmkārt, tā norāda, ka ABB tika izsludināta publiski un bija atvērta, tādējādi ikviena ieinteresētā persona varēja izteikt piedāvājumu iegādāties akcijas (8).
32.      Otrkārt, tā norāda, ka var objektīvi uzskatīt, ka 2019. gada 22. novembrī laikā no plkst. 10.00 līdz plkst. 15.59 (tas ir, kamēr A. izpildīja C. rīkojumu pārdot daļu akciju regulētajā tirgū) eksistēja šāda iekšēja informācija: “kā bija pamatoti sagaidāms – C. daļu no emitenta akcijām atsavinās [ABB] procedūrā ārpus regulētā tirgus, konkrēti, par cenu 4 EUR par akciju”.
33.      Kā norāda iesniedzējtiesa:
–        ņemot vērā apstākļus pirms publiskā paziņojuma par ABB procedūras rezultātiem, objektīvi spriežot, varēja izdarīt pieņēmumu, ka pirms pirmā rīkojuma (2019. gada 22. novembrī plkst. 00.12) atsavināt daļu no emitenta akcijām regulētajā tirgū C. vēlējās daļu no attiecīgajām akcijām atsavināt ABB procedūrā par 4 EUR par akciju, un nebija nekādu citu objektīvu apstākļu, kas varētu radīt pamatotas šaubas par to, ka akciju atsavināšana ABB procedūrā varētu nenotikt pārdevējas (C.) nodomu maiņas vai nevēlēšanās dēļ;
–        tādējādi, ņemot vērā šo informāciju par C. nodomu, no neatkarīga eksperta skatpunkta, pamatojoties uz pierādījumiem lietā, var objektīvi prezumēt, ka šī informācija (informācija par konkrēto cenu emitenta akcijām, kas atsavināmas, izmantojot ABB) bija iekšējā informācija Regulas Nr. 596/2014 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē;
–        objektīvi spriežot, ir arī iemesls uzskatīt, ka A., citastarp izpildot rīkojumu 2019. gada 22. novembrī plkst. 00.12, bija zināma šī (iekšējā) informācija par tās klienta (C.) plāniem ABB procedūrā [Regulas Nr. 596/2014 7. panta 1. punkta d) apakšpunkts].
34.      Treškārt, kā norāda iesniedzējtiesa, Lietuvas Banka neatspēko A. argumentus (un neapšauba arī pierādījumus lietā), kas ir šādi:
–        emitenta akcijas regulētajā tirgū tika tirgotas tikai pēc C. (tās pārstāvja) ierosmes, un tas nozīmē, ka A. nedz piedāvāja, nedz mudināja C. rīkoties regulētajā tirgū;
–        izpildot C. rīkojumus, A. rīkojās kā ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas sniedza Direktīvas 2014/65/ES (9) I pielikuma A iedaļas 1. un 2. punktā minētos pakalpojumus saskaņā ar līgumu, kas bija noslēgts ar C.;
–        A. nelūdza un nesaņēma citu vai papildu ieguvumu no C. rīkojumu izpildes, kas pārsniegtu parasto komisijas maksu;
–        turklāt nav pierādīts un Lietuvas Bankas lēmumā nav konstatēts, ka aplūkojamajā laikposmā A. būtu regulētajā tirgū tirgojusi emitenta akcijas savā labā vai citu trešo personu (izņemot C.) labā vai ka tā būtu mudinājusi citas personas tirgot šos vērtspapīrus;
35.      Ceturtkārt, kā uzsver iesniedzējtiesa, Lietuvas Banka nelēma par C. atbildību. Tā uzskatīja, ka A. ir pārkāpusi Regulas Nr. 596/2014 14. panta a) punktu, būtībā tādēļ, ka tā bija rīkojusies C. labā un interesēs, sniegdama C. netaisnīgu priekšrocību salīdzinājumā ar citiem regulētā tirgus dalībniekiem, un ka A. kā profesionālai tirgus dalībniecei noteikti vajadzēja zināt par šo C. gūto netaisnīgo priekšrocību.
B.      Pirmais, otrais un trešais prejudiciālais jautājums
36.      Ar šiem trim jautājumiem, kurus var izskatīt kopā, iesniedzējtiesa vēlas uzzināt, kādos no Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētajiem apstākļiem persona, kas ir pilnvarota trešo personu vārdā izpildīt akciju pārdošanas rīkojumus, izmanto iekšējo informāciju tirdzniecībā, kas ir aizliegts šīs regulas 14. pantā.
37.      Lai sniegtu atbildi, vispirms ir jāanalizē saistība starp vairākiem Regulas Nr. 596/2014 pantiem, balstoties uz iesniedzējtiesas izvirzīto pieņēmumu: A. rīcībā esošā informācija par cenu, kuru akciju turētājs bija gatavs pieņemt ABB procedūrā, var tikt uzskatīta par iekšēju. Ieguldītāji, kuri ir regulētā tirgus dalībnieki, šo cenu nezināja (10).
38.      Saskaņā ar Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punktu un 4. punkta c) apakšpunktu saistībā ar 14. pantu, lai apgalvotu, ka iekšējā informācija tiek izmantota tirdzniecībā, ir nepieciešama kopā: a) iekšējās informācijas pieejamība; un b) šīs iekšējās informācijas izmantošana, ievērojot Regulas Nr. 596/2014 8. pantā paredzētos nosacījumus.
39.      Par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/6/EK (2003. gada 28. janvāris) par iekšējās informācijas ļaunprātīgu izmantošanu un tirgus manipulācijām (tirgus ļaunprātīgu izmantošanu) (OV 2003, L 96, 16. lpp.) līdzvērtīgām normām Tiesa savulaik secināja:
–        “iekšējās informācijas ļaunprātīgas izmantošanas aizliegums ir piemērojams, ja pirmās pakāpes iekšējās informācijas turētājs, kura rīcībā ir iekšējā informācija, nepamatoti izmanto priekšrocību, ko viņam sniedz šāda informācija, veicot tirgus darījumu saskaņā ar šo informāciju” (11);
–        “fakts, ka pirmās pakāpes iekšējās informācijas turētājs, kura rīcībā ir iekšējā informācija, veic tirgus darījumu ar finanšu instrumentiem, uz kuriem attiecas šāda informācija, nozīmē, ka šī persona ir “izmantojusi šo informāciju” [..] panta izpratnē, ar nosacījumu, ka tiek ievērotas tiesības uz aizstāvību un it īpaši tiesības atspēkot šo prezumpciju” (12);
–        “tomēr, lai [..] pant[ā] [..] paredzēto aizliegumu nepaplašinātu vairāk nekā ir piemēroti un vajadzīgs šajā direktīvā izvirzīto mērķu sasniegšanai, noteiktās situācijās varētu būt nepieciešams veikt faktisko apstākļu padziļinātu pārbaudi, kas ļautu pārliecināties, ka iekšējās informācijas izmantošana patiešām ir nepamatota, ko finanšu tirgu integritātes un ieguldītāju uzticības vārdā aizliedz minētā direktīva” (13).
40.      Spector noteikums un izņēmums ir ietverts Regulas Nr. 596/2014 24. apsvērumā (14). Šī regula neaizliedz jebkādu iekšējās informācijas izmantošanu, bet gan tikai tādu, kurā šī informācija tiek izmantota pretēji tās mērķiem, kurus arī norāda Tiesa (15).
41.      Direktīvas 2003/6 preambulā (18., 29. un 30. apsvērums) bija paredzēti “[..] vairāki tādu situāciju piemēri, kurās pirmās pakāpes iekšējās informācijas turētāja tirgus darījumi paši par sevi nebūtu jāuzskata par “iekšējās informācijas izmantošanu” šīs direktīvas 2. panta 1. punkta nozīmē” (16).
42.      Pašlaik šie gadījumi ir ietverti Regulas Nr. 596/2014 9. pantā. Noteikti darījumi, pat ja tie veikti, zinot iekšējo informāciju, ir pieļaujami, ciktāl tie nav pretrunā iekšējās informācijas izmantošanas tirdzniecībā aizlieguma mērķim (17). Citiem vārdiem, tie netiek uzskatīti par iekšējās informācijas “izmantošanu” (18).
43.      9. panta izņēmumi nav izsmeļošs uzskaitījums: tirgus dalībnieks var pierādīt, ka tā rīcībā ir iekšējā informācija, bet ka tas nav to izmantojis veidā, kas ir pretrunā Regulas Nr. 596/2014 mērķiem.
44.      Konkrētāk un ciktāl tas attiecas uz šo lietu, Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir noteikts: netiek uzskatīts, ka persona, kuras rīcībā ir iekšējā informācija, ir to izmantojusi (un tādējādi ir izmantojusi iekšējo informāciju tirdzniecībā), ja “ir pilnvarota izpildīt rīkojumus trešo personu vārdā, un to finanšu instrumentu, uz kuriem šis rīkojums attiecas, iegādi vai atsavināšanu veic leģitīmi, izpildot minētās personas parastos darba, profesionālos vai dienesta pienākumus” (19).
45.      Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā noteiktais izņēmums (20) pieļauj cēloņsakarības neesību starp iekšējās informācijas pieejamību un lēmumu izpildīt rīkojumu par akcijām (21). Iekšējās informācijas pieejamība principā neietekmē ieguldījumu brokeru sabiedrības, kura negūst nekādas priekšrocības no tā, ka tai ir pieejama šī informācija, operatīvo darbību (22).
46.      Starp personām, uz kurām attiecina attiecīgo izņēmumu, ir saskaņā ar Direktīvu 2014/65 (23) licencētas kredītiestādes un ieguldījumu brokeru sabiedrības. Kad tās izpilda finanšu instrumentu pārdošanas rīkojumus klientu vārdā, to rīcības brīvība ir ierobežotāka, jo klienta norādījumi nosaka brokeru sabiedrības rīcību.
47.      Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunktā paredzētā izņēmuma mērķis ir atļaut kredītiestādēm vai ieguldījumu brokeru sabiedrībām veikt profesionālo darbību arī tad, ja tām ir pieejama iekšējā informācija, kas parasti izriet no attiecībām ar klientiem.
48.      Tā uzskatīja Tiesa, ņemot vērā Direktīvas 2003/6 18. apsvērumu (24): “[..] šo kritēriju automātiska piemērošana noteiktiem finanšu tirgu darbiniekiem, kuriem ir jāglabā iekšēja informācija par trešo personu veiktiem tirgus darījumiem, ietver risku, ka viņiem var tikt aizliegts veikt savu darbību, kas citādi ir likumīga un lietderīga finanšu tirgu labai funkcionēšanai [..]” (25).
49.      Tādējādi notiek pagrieziens Regulas Nr. 596/2014 8. panta piemērošanā. Ja principā iekšējas informācijas neizmantošanas pierādīšanas pienākums gulstas uz personu, kuras rīcībā ir šī informācija, tā tas nav, ja tas attiecas uz kredītiestādēm vai ieguldījumu brokeru sabiedrībām.
50.      Regulas Nr. 596/2014 9. pantā pierādīšanas pienākums tiek apvērsts, nosakot vairākus gadījumus, kuros nav piemērojams tās 8. panta vispārējais noteikums. Saskaņā ar 9. panta 1.–5. punktu tiek prezumēts, ka tirgus dalībnieku rīcībā ir iekšējā informācija, bet tie to neizmanto un tādējādi neveic aizliegtus darījumus (26).
51.      Tomēr Regulas Nr. 596/2014 9. panta 6. punktā ir noteikts, ka “neatkarīgi no šā panta 1. līdz 5. punkta, [..] iekšējās informācijas izmantošanas tirdzniecībā aizlieguma pārkāpums var tomēr tikt uzskatāms par notikušu, ja kompetentā iestāde konstatē, ka tirdzniecības rīkojumu, darījumu vai ar to saistītas rīcības pamatā ir neleģitīmi iemesli”.
52.      Norma uzliek pierādīšanas pienākumus šajā jomā kompetentajai iestādei. Tai ir jāpierāda, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība ir veikusi prettiesisku darbību, izmantojot iekšējo informāciju. Nepietiek ar to, ka šī iestāde atsaucas tikai uz Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punktu un 24. apsvērumu.
53.      Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta izņēmumu piemēro, kā jau uzsvēru, ja “to finanšu instrumentu, uz kuriem šis rīkojums attiecas, iegādi vai atsavināšanu veic leģitīmi, izpildot minētās personas parastos darba, profesionālos vai dienesta pienākumus”.
54.      Lai pārbaudītu finanšu instrumentu iegādes vai atsavināšanas saskaņā ar klienta rīkojumu izpildes veida “leģitimitāti”, ir nepieciešams analizēt katru gadījumu atsevišķi. Iesniedzējtiesa, tā kā tās rīcībā ir visi vērtēšanas elementi attiecībā uz ieguldījumu brokeru sabiedrības rīcību, tos spēj novērtēt vislabāk.
55.      Tomēr Tiesa var sniegt iesniedzējtiesai konkrētas norādes šīs lietas izskatīšanai.
56.      Pirmais vērtēšanas elements attiecas uz ABB norisi un akciju cenu šajā procedūrā. Bieži vien ir tā, ka ABB notiek starp akciju pārdošanas darījuma noslēgšanu regulētajā tirgū un nākamās tirdzniecības sesijas uzsākšanu, lai novērstu pārmērīgas cenu svārstības un tirgus radītas svārstības. Cenu parasti nosaka, kad ir beidzies piedāvājumu iesniegšanas termiņš un ņemot vērā ieguldītāju īpatnības un pieprasījuma līmeni. Tā kā ABB parasti piedalās kvalificētie ieguldītāji, kas iegādājas nozīmīgu akciju skaitu, parasti šie ieguldītāji pērk par cenu, kas ir zemāka nekā regulētajā tirgū.
57.      Šajā lietā A. sniedza vienu no Direktīvas 2014/65 I pielikuma A iedaļā paredzētajiem ieguldījumu pakalpojumiem (27) procedūras (ABB) kontekstā, par kuras darbību Savienības tiesībās nav paredzētas konkrētas normas.
58.      ABB, kas ir adresēta tikai kvalificētajiem ieguldītājiem, var radīt atšķirīgu attieksmi pret šiem un mazajiem ieguldītājiem, kas darbojas galvenokārt regulētajā tirgū (28). Ieguldījumu brokeru sabiedrībām šajos gadījumos ir stingri jāizpilda Direktīvas 2014/65 23., 24. un 27. pantā paredzētie pienākumi (29).
59.      Kā tiesas sēdē norādīja Komisija, šo pienākumu neizpildes sekas ir tādas, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība vairs nevar atsaukties uz savu darbību likumības prezumpciju, ja tai ir pieejama iekšējā informācija un tā neizpilda akciju pirkšanas rīkojumu “leģitīmi, izpildot parastos [..] pienākumus” (Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunkts).
60.      Šajā lietā ABB (30) un akciju cenas noteikšana norisinājās neparastos apstākļos:
–        ABB tika īstenota divas dienas un vienlaikus ar akciju pārdošanu regulētajā tirgū. Abu procedūru vienlaicīgums, lai gan to neaizliedz neviena Savienības norma, rada akciju spekulatīvas pārdošanas riskus un var negatīvi ietekmēt mazos ieguldītājus, kas pērk akcijas regulētajā tirgū;
–        tā pati finanšu pakalpojumu sabiedrība (A.) vienlaikus iesaistījās akciju pārdošanā regulētajā tirgū un ABB procedūrā. Citas vai citu sabiedrību iesaistīšanās abās procedūrās, kā norādīja daži lietas dalībnieki tiesas sēdē, būtu bijusi efektīvs pasākums, lai novērstu A. pieejamās iekšējās informācijas izmantošanu;
–        saskaņā ar lietas dokumentiem akciju cenas ABB procedūrā iepriekš noteica pārdevējs, un A. to zināja (iesniedzējtiesa norāda, ka tā bija iekšējā informācija). Tomēr viss norāda uz to, ka potenciālie pircēji ABB procedūrā iesniedza akciju iegādes piedāvājumus tieši par to pašu cenu. Ja tā ir, tad A. nebūtu bijis jānosaka akciju pārdošanas cena, pabeidzot ABB, atkarībā no saņemtajiem piedāvājumiem.
61.      Katrā ziņā, kā tika pausts tiesas sēdē, A. nav tikusi sodīta par Direktīvā 2014/65 paredzēto pienākumu (proti, tās kā sabiedrības, kas sniedz ieguldījumu pakalpojumus, profesionālo pienākumu) neizpildi.
62.      Otrais vērtējuma elements ir mijiedarbība starp A. un klientu C., izlemjot, ka akcijas tiks pārdotas ABB procedūrā un vienlaikus regulētajā tirgū. Nav pierādījumu, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība būtu mudinājusi vai ieteikusi šim klientam pārdot akcijas vienlaikus divos veidos: iesniedzējtiesa norāda, ka emitenta akcijas tika tirgotas regulētajā tirgū tikai pēc C. (tās pārstāvja) ierosmes, un tas nozīmē, ka A. nepiedāvāja vai nemudināja C. darboties regulētajā tirgū.
63.      Trešais būtiskais elements ir starp C. un A. noslēgto līgumu noteikumi akciju pārdošanai. Iesniedzējtiesa pieņem, ka šajā gadījumā informācija par ABB procedūrā atsavināšanai paredzēto akciju cenu bija iekšējā informācija Regulas Nr. 596/2014 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Tomēr pati tiesa apliecina, ka A., izpildot C. rīkojumus kā ieguldījumu brokeru sabiedrība, to darīja atbilstoši ar klientu noslēgtā līguma noteikumiem.
64.      Ceturtais elements, kas būtu jāņem vērā, ir, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība, kurai tiek pārmests Regulas Nr. 596/2014 14. panta a) punktā paredzētais pārkāpums, gūst labumu (peļņu). Kā jau minēju, iesniedzējtiesa kategoriski norāda, ka A. nemēģināja iegūt un neieguva nekādu citu labumu no C. rīkojumu izpildes kā vien komisijas maksu (31).
65.      Manuprāt, šis pēdējais apstāklis ir īpaši svarīgs, lai noteiktu, vai A. bija pārkāpusi aizliegumu izmantot iekšējo informāciju tirdzniecībā.
66.      Ja A. netirgoja akcijas regulētajā tirgū savā vai trešo personu (kas nav C.) labā un nemudināja citas personas tirgot šos vērtspapīrus, ir grūti tai piedēvēt kā pārkāpuma izdarītājai nelikumīgu darījumu, kam ir nepieciešams “izmanto[t] šādas [iekšējās] informācijas sniegtu netaisnīgu priekšrocību peļņas gūšanai” (32).
67.      Ja ieguldījumu brokeru sabiedrība tikai izpilda klienta rīkojumus un, lai gan tai ir pieejama iekšējā informācija, izpilda pārdošanas rīkojumus klienta noteiktā kārtībā, faktiski nav saistības starp šo informāciju un brokera darbību. Pārdošanas rīkojums tiktu izpildīts tādā pašā veidā, ja iekšējā informācija ieguldījumu brokeru sabiedrības rīcībā nebūtu bijusi.
68.      Regulas Nr. 596/2014 14. panta a) punktā paredzētajam pārkāpumam (iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā) ir nepieciešams, kā jau teicu, lai tā izdarītājs iegūtu vai censtos iegūt konkrētu labumu (priekšrocības), kuras ieguldījumu brokeru sabiedrības gadījumā neizpaužas tikai kā atlīdzība par klientam sniegtajiem pakalpojumiem parastās komisijas maksas veidā.
69.      Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, uzskatu, ka Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunkts jāinterpretē tādējādi, ka:
–        ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas izpilda klienta uz pakalpojumu standartlīguma pamata dotus vērtspapīru pārdošanas rīkojumus regulētajā tirgū un vienlaikus organizē šim pašam klientam paātrinātu pieprasījuma izpētes un akciju piedāvājuma procedūru, neizmanto iekšējo informāciju, ja vien uzraudzības iestāde nepierāda, a) ka šai sabiedrībai bija iekšējā informācija par klienta nodomu attiecībā uz to vērtspapīru cenu, kurus bija paredzēts atsavināt ārpus regulētā tirgus; un b) ka sabiedrības rīcība ir pārkāpusi piemērojamās profesionālās normas;
–        ja Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunkta nosacījumi ir izpildīti, nevar prezumēt, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība ir pārkāpusi šīs regulas 14. panta a) punktā paredzēto aizliegumu, ja vien valsts kompetentā iestāde saskaņā ar Regulas Nr. 596/2014 9. panta 6. punktu nepierāda, ka izpildes rīkojuma pamatā bija neleģitīms iemesls.
C.      Ceturtais prejudiciālais jautājums
70.      Iesniedzējtiesa lūdz Tiesu interpretēt Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punktu, kurā ir definēts jēdziens “iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā”.
71.      Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkta interpretācija tiek lūgta, lai uzzinātu, vai “noteiktos ierobežojumus [ne]var piemērot emitenta akciju tirdzniecībai regulētajā tirgū par tirgus cenu, ko veic persona, kurai ir līdzdalība emitenta pamatkapitālā, tikai tāpēc vien, ka šī persona jau (brīvi) ir nolēmusi par konkrētu, bet vēl nepubliskotu cenu emitenta akcijām, kas atsavināmas tādā procedūrā ārpus regulētā tirgus, kuras sākšana un sagaidāmā pabeigšana ir publiski zināma”.
72.      Tātad ir jānoskaidro, vai emitenta akciju turētājs, kas uztic to pārdošanu ieguldījumu brokeru sabiedrībai, izmanto iekšējo informāciju tirdzniecībā Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkta izpratnē.
73.      Grieķijas un Lietuvas valdības ir uzskatījušas, ka šis jautājums nav nepieciešams pamatlietas izspriešanai un tādējādi būtu jāatzīst par nepieņemamu. Es piekrītu šim viedoklim.
74.      No iesniedzējtiesas nolēmuma izriet, ka Lietuvas uzraudzības iestāde piemēroja sodu tikai par iekšējās informācijas izmantošanu, ko veica ieguldījumu brokeru sabiedrība, bet ne par akcionāra (sabiedrība C.) rīcību, kas tai deva rīkojumu pārdot akcijas (33).
75.      Tādējādi pamatlietā runa nav par tā klienta rīcību, kurš ir akciju turētājs, bet gan ieguldījumu brokeru sabiedrības rīcību, kas rīkojās kā brokeris, pārdodot šīs akcijas regulētajā tirgū un ABB procedūrā.
76.      Ja jautājums būtu pieņemams, piekrītu iesniedzējtiesai (34), ka Regulas Nr. 596/2014 8. pants nav piemērojams emitenta akciju turētājam, kas konkrētās lietas apstākļos nolemj tās atsavināt.
77.      Lai gan C. piederēja daļa emitenta kapitāla (un tādēļ tā ir iespējama iekšējās informācijas turētāja) (35), tā attiecīgo informāciju neieguva kā akcionāre. Faktiski šī informācija nebija zināma pat emitentam (36), jo tā attiecās tikai uz C. vēlmi atsavināt tās akcijas, proti, tikai uz tās ieguldījumu lēmumiem (37).
78.      Vērtspapīru turētāja nodoms attiecībā uz pieņemamu cenu aktīviem, kurus tas vēlas atsavināt, ko nosaka tikai viņa paša vēlme un personīgs lēmums, nevar tikt uzskatīts par iekšējās informācijas pieejamību Regulas Nr. 596/2014 8. panta 4. punkta otrās daļas izpratnē (38).
79.      Kā izriet no Regulas Nr. 596/2014 31. apsvēruma (39) un 54. apsvēruma (40), gan turētāja lēmums atsavināt vērtspapīrus, kas, visticamāk, ietvēra lēmumu par pieņemamu cenu, gan šī turētāja rīcība, pamatojoties uz saviem tirdzniecības plāniem un stratēģijām, nav uzskatāma par iekšējās informācijas izmantošanu.
80.      Tādējādi, tā kā C. nav trešā persona attiecībā uz minēto informāciju, tās lēmums atsavināt daļu no akcijām regulētajā tirgū par tirgus cenu, kā arī lēmums tās atsavināt par konkrētu cenu ABB procedūrā neesot iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkta izpratnē.
D.      Piektais prejudiciālais jautājums
81.      Iesniedzējtiesa vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 596/2014 24. apsvērums un 8. panta 1. punkts un 14. panta a) punkts var tikt interpretēti tādējādi, ka, lai atspēkotu attiecīgajā apsvērumā ietverto prezumpciju,
–        “[..] šīs regulas 8. panta 4. punkta otrajā daļā minētajai personai, kas, pamatojoties uz līgumu, ir izpildījusi klienta rīkojumu atsavināt regulētā tirgū daļu tam piederošo vērtspapīru (akciju), ir jāpierāda, ka tās klients, dodot šādu rīkojumu, nav veicis nevienu no 8. panta 1. punktā minētajām darbībām, vai
–        [..] ir pietiekami, ka šī persona pierāda, ka tā šādu klienta rīkojumu izpildīja citu iemeslu dēļ, nevis tādēļ, ka bija zināma iekšējā informācija”.
82.      Jau norādīju, ka saskaņā ar Regulas Nr. 596/2014 24. apsvērumu tiek prezumēts, ka iekšējo informāciju tirdzniecībā izmanto (šīs regulas 8. panta 1. punkta izpratnē) ekonomikas dalībnieki, kuriem ir pieejama šī informācija, lai gan tā uzskatāma par iekšējo informāciju.
83.      Esmu arī izskaidrojis, ka Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunkts apvērš prezumpciju attiecībā uz brokeriem, kas izpilda akciju pārdošanas rīkojumus savu klientu labā, ja vien tie rīkojas “leģitīmi, izpildot minētās personas parastos darba, profesionālos vai dienesta pienākumus”.
84.      Ņemot vērā minētos apsvērumus, ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas tikai izpilda klienta rīkojumu leģitīmi, izpildot minētās personas parastos darba pienākumus, neizmanto iekšējo informāciju tirdzniecībā, tostarp tad, ja klientam iekšējā informācija ir pieejama un tas to izmanto, dodot izpildes rīkojumus (41).
85.      Šo interpretāciju apstiprina Regulas Nr. 596/2014 30. apsvērums (42). Saskaņā ar to ieguldījumu brokeru sabiedrības, kas tikai izpilda savu klientu rīkojumus, principā neizmanto iekšējo informāciju tirdzniecībā. Savukārt tās šo informāciju izmanto tirdzniecībā, ja veic vērtspapīru tirgos darījumus savā labā, izmantojot no saviem klientiem iegūto iekšējo informāciju.
86.      Šajā kontekstā Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punktā šīm sabiedrībām nav noteikts pienākums pierādīt, ka to klienti, dodot izpildes rīkojumus, neizmanto iekšējo informāciju tirdzniecībā. Šāds pierādīšanas pienākums būtu nesamērīgs un apgrūtinātu to pakalpojumu sniegšanu, kas ir nepieciešami finanšu tirgu labai funkcionēšanai.
87.      Neapšaubāmi ieguldījumu brokeru sabiedrībām ir jāuztur efektīva kārtība, sistēmas un procedūras, kas vērstas uz iekšējās informācijas izmantošanas tirdzniecībā, kā arī mēģinājumu izmantot iekšējo informāciju tirdzniecībā novēršanu un konstatēšanu (Regulas Nr. 596/2014 16. panta 1. un 2. punkts).
88.      Šīm pašām sabiedrībām, kad tām ir pamatotas aizdomas par to, ka rīkojums saistībā ar kādu finanšu instrumentu varētu būt iekšējās informācijas izmantošana tirdzniecībā vai iekšējās informācijas izmantošanas tirdzniecībā mēģinājums, ir nekavējoties par to jāpaziņo kompetentajai iestādei (Regulas Nr. 596/2014 16. panta 2. un 3. punkts).
89.      Šie paziņošanas pienākumi, kam ir vairāk preventīvs raksturs (43), tomēr nenozīmē, ka ieguldījumu brokeru sabiedrībām ir jāpierāda (negatīvs) fakts, ka klients nepieļāva rīcību, uz kuru attiecas Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkts.
90.      Saskaņā ar Tiesas rīcībā esošo informāciju A. nepaziņoja Lietuvas Bankai par C. akciju pārdošanu, kuru veica vienlaikus ABB un regulētajā tirgū. Tomēr šajā tiesvedībā tiek lemts (un tādēļ Lietuvas Banka ir piemērojusi sodu A.) par Regulas Nr. 596/2014 14. panta, nevis 16. panta 1. un 2. punkta pārkāpumu (44).
91.      Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkts un 14. panta a) punkts jāinterpretē tādējādi, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība var atspēkot regulas 24. apsvērumā ietverto prezumpciju, pierādot, ka tā tikai izpildīja rīkojumu par sava klienta akciju atsavināšanu leģitīmi un izpildot parastos profesionālos pienākumus saskaņā ar klienta norādījumiem. Tai nav jāpierāda, ka klients neizmantoja iekšējo informāciju, dodot izpildes rīkojumu.
V.      Secinājumi
92.      Ņemot vērā iepriekšminēto, ierosinu atbildēt Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) šādi:
1)      Ceturtais prejudiciālais jautājums ir nepieņemams.
2)      Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK 9. panta 2. punkta b) apakšpunkts
jāinterpretē tādējādi, ka
–        ieguldījumu brokeru sabiedrība, kas izpilda vērtpapīru pārdošanas rīkojumus regulētajā tirgū, kurus dod klients uz pakalpojumu standartlīguma pamata, un vienlaikus šim pašam klientam organizē paātrinātu pieprasījuma izpētes un akciju piedāvājuma procedūru, neizmanto iekšējo informāciju tirdzniecībā, ja vien uzraudzības iestāde nepierāda, a) ka šai sabiedrībai bija iekšējā informācija par klienta nodomu attiecībā uz atsavināšanai paredzēto vērtspapīru cenu ārpus regulētā tirgus; un b) ka šīs sabiedrības rīcībā nav ievērotas piemērojamās profesionālās normas;
–        ja Regulas Nr. 596/2014 9. panta 2. punkta b) apakšpunkta nosacījumi tiek izpildīti, nevar prezumēt, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība būtu pārkāpusi šīs regulas 14. panta a) punktā paredzēto aizliegumu, ja vien valsts kompetentā iestāde saskaņā ar Regulas Nr. 596/2014 9. panta 6. punktu nepierāda, ka izpildes rīkojuma pamatā bija neleģitīms iemesls.
3)      Regulas Nr. 596/2014 8. panta 1. punkts un 14. panta a) punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ieguldījumu brokeru sabiedrība var atspēkot minētās regulas 24. apsvērumā ietverto prezumpciju, pierādot, ka tā tikai izpildīja rīkojumu par sava klienta akciju atsavināšanu leģitīmi un izpildot parastās darbības saskaņā ar klienta norādījumiem. Tai nav jāpierāda, ka klients neizmantoja iekšējo informāciju, dodot izpildes rīkojumu.
1      Oriģinālvaloda – spāņu.
2      Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV 2014, L 173, 1. lpp.).
3      Paātrinātas pieprasījuma izpētes un akciju piedāvājuma procedūras parasti izmanto kapitāla tirgos, lai piedāvātu kvalificētajiem ieguldītājiem (institucionālajiem un citiem) jaunas akcijas, kas ir emitētas, palielinot pamatkapitālu, vai arī jau pastāvošu biržas sarakstā iekļautas sabiedrības akciju paketi. Iesniedzējtiesas nolēmumā, atsaucoties uz šajā lietā izmantoto procedūru, ir izmantota anglosakšu terminoloģija accelerated book building. Turpmāk tekstā atsaukšos uz to kā uz “ABB”.
4      Paziņošana notika, izmantojot akciju sabiedrības Nasdaq Vilnius vertybinių popierių birža (turpmāk tekstā – “Birža”) informācijas sistēmu.
5      Emitenta akciju vidējā svērtā cena regulētajā tirgū 2019. gada 21. novembrī un 2019. gada 22. novembrī bija attiecīgi 5,4348463 EUR un 5,0194492 EUR par akciju.
6      Akcijas tika atsavinātas par kopumā 246 412,03 EUR; augstākā cena bija 5,50 EUR par akciju, bet zemākā cena – 4,78 EUR. C. tirdzniecības sesiju sāka ar 5,40 EUR par akciju un beidza ar 4,78 EUR par akciju.
7      Iesniedzējtiesas nolēmuma 35.–41. punkts.
8      Tiesas sēdē A. apstiprināja šo apstākli, uzsverot, ka ABB bija atvērta arī mazajiem ieguldītājiem, ne tikai kvalificētajiem ieguldītājiem. Faktiski tā apstiprināja, ka tajā akcijas iegādājās atsevišķi mazie ieguldītāji.
9      Eiropas Parlamenta un Padomes direktīva (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Direktīvu 2002/92/ES un Direktīvu 2011/61/ES (OV 2014, L 173, 349. lpp.).
10      Netiek apstrīdēts, ka šī informācija atbilst četriem būtiskiem elementiem, kas ir “viens no otra neatkarīgi un [kas] ir minimālie nosacījumi, kuriem abiem jābūt izpildītiem, lai informācija varētu tikt kvalificēta kā “iekšēja” informācija”. Tādējādi šai informācijai ir jābūt “precīza rakstura”; nebūt “nodota[i] atklātībai”; ir jāattiecas “tieši vai netieši [..] uz vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem vai to emitentiem”; ja to nodotu atklātībai, “tā varētu ievērojami ietekmēt attiecīgo finanšu instrumentu cenu vai saistīto atvasināto finanšu instrumentu cenu”. Skat. spriedumus, 2015. gada 11. marts, Lafonta (C‑628/13, EU:C:2015:162; turpmāk tekstā – “spriedums Lafonta”), 24. un 28. punkts; un 2022. gada 15. marts, Autorité des marchés financiers (C‑302/20, EU:C:2022:190; turpmāk tekstā – “spriedums Autorité des marchés financiers”), 33. punkts.
11      Spriedums, 2009. gada 23. decembris, Spector Photo Group un Van Raemdonck (C‑45/08, EU:C:2009:806; turpmāk tekstā – “spriedums Spector”), 53. punkts.
12      Spriedums Spector, 54. punkts. Kopš šī sprieduma šo prezumpciju dēvē par  “Spector noteikumu”. Iespēja, ka apsūdzētā persona var to apgāzt, ir pazīstama kā “Spector izņēmums”. Skat. Klöhn, L., “The European Insider Trading Regulation after Spector Photo Group”, European Company and Financial Law Review, 2010, 347. lpp.
13      Spriedums Spector, 55. punkts.
14      Citēts šo secinājumu 5. punktā.
15      Spriedumi, 2015. gada 11. marts, Lafonta (C‑628/13, EU:C:2015:162), 21. punkts; un Autorité des marchés financiers, 43. punkts.
16      Spriedums Spector, 56.–61. punkts.
17      Spriedums Spector, 61. punkts.
18      Veil, R., “§ 14. Insider Dealing”, no: Veil, R., European Capital Markets Law, 3. izd., Hart Publishing, Oksforda, 2022, 213. lpp.; un Winner, M., “Article 9: Legitimate Behaviour”, no: Kalss, M.; Oppitz, S.; Torggler, U., EU Market Abuse Regulation, A Commentary on Regulation (EU) N
o596/2014, Edward Elgar, 2021, 117. lpp.
19      Regulas Nr. 596/2014 30. apsvērumā tāpat ir norādīts: “to, ka [..] personas, kurām ir atļauts rīkoties kā darījumu partneriem, nodarbojas ar leģitīmiem finanšu instrumentu pirkšanas un pārdošanas darījumiem vai personas, kurām ir atļauts izpildīt rīkojumus tādu trešo personu vārdā, kuru rīcībā ir iekšējā informācija, pienācīgi veic rīkojuma atcelšanu vai grozīšanu, nevajadzētu uzskatīt par šādas iekšējās informācijas izmantošanu. Tomēr šajā regulā paredzētā aizsardzība attiecībā uz [..] personām, kurām atļauts izpildīt rīkojumus tādu trešo personu uzdevumā, kuru rīcībā ir iekšējā informācija, neattiecas uz darbībām, kas ir skaidri aizliegtas saskaņā ar šo regulu, tostarp, piemēram, praksi, kura plaši pazīstama kā “apsteigšana”. “Apsteigšana” ir tirgus manipulācija, kurā brokeris izmanto iekšējo informāciju, kura tam ir par klientu rīkojumiem, veicot darījumus tā interesēs.
20      Ja vien nekļūdos, Tiesa vēl nav lēmusi par šo izņēmumu, bet ir lēmusi par izņēmumu, kas paredzēts Regulas Nr. 596/2014 10. panta 1. punktā, kurā ir paredzēts ciešas saiknes nosacījums starp iekšējās informācijas izpaušanu un darba, profesionālo vai dienesta pienākumu izpildi, lai šāda izpaušana būtu attaisnojama. Spriedumi, 2005. gada 22. novembris, Grøngaard un Bang (C‑384/02, EU:C:2005:708), 31. un 34. punkts; un Autorité des marchés financiers, 78. punkts.
21      Hansen, J. L., “Article 9: Legitimate Behaviour”, no: Ventoruzzo, M.; Mock, S., Market Abuse Regulation: Commentary and annotated Guide, 2. izd., Oxford University Press, 2022, 336. lpp. Skat. arī BaFin, Issuer Guidelines, Modul C: Requirements based on Market Abuse Regulation, 2020, 57. lpp., pieejams tīmekļvietnē: https://www.bafin.de/SharedDocs/Downloads/EN/Leitfaden/WA/dl_emittentenleitfaden_modul_C_en.html?nn=19584146, “If a transaction is carried out in which the obligation concerned is based on an order that was placed or an agreement that was concluded before the possession of inside information, or which serves to satisfy a legal or regulatory obligation that arose before the possession of inside information, there is also no presumption under Article 9(3) of the MAR that the inside information was used. In this case, there is no causal link between the possession of inside information and the decision to place the order, because the obligation arise before the possession of inside information”.
22      Klöhn, L., “The European Insider Trading Regulation after Spector Photo Group”, European Company and Financial Law Review, 2010, 360. lpp.
23      Direktīvas 2014/65 4. panta 5. punktā rīkojumu izpilde klientu vārdā ir definēta kā “darbība, ko veic, lai noslēgtu līgumu par viena vai vairāku finanšu instrumentu pirkšanu vai pārdošanu klientu vārdā, un tajā ietilpst līgumu slēgšana, lai to emitēšanas brīdī pārdotu finanšu instrumentus, ko emitējusi ieguldījumu brokeru sabiedrība vai kredītiestāde”.
24      “Turklāt šajā apsvērumā ir precizēts, ka tikai tas fakts vien, ka tirgus organizētāji vai struktūras, kam ir tiesības būt darījuma partneriem, un personas, kurām ir tiesības pildīt rīkojumus tādu trešo personu vārdā, kuru rīcībā ir iekšējā informācija, veic vienīgi savas likumīgās finanšu instrumentu tirdzniecības darbības un saskaņā ar noteikumiem, kas uz tām attiecas, “pats par sevi nav jāuzskata par šādas iekšējās informācijas izmantošanu””. Spriedums Spector, 58. punkts.
25      Spriedums Spector, 57. punkts.
26      Saskaņā ar Regulas Nr. 596/2014 29. apsvērumu – “lai novērstu tādu finanšu darbības veidu netīšu aizliegšanu, kuri ir leģitīmi, proti, kurus veicot, nenotiek tirgus ļaunprātīga izmantošana, ir jāatzīst konkrētas rīcības leģitimitāte [..]”.
27      Starp tiem ir “rīkojumu pieņemšana un nosūtīšana attiecībā uz vienu vai vairākiem finanšu instrumentiem” (1. punkts); “rīkojumu izpilde klientu vārdā” (2. punkts); “finanšu instrumentu sākotnējā izvietošana un/vai finanšu instrumentu izvietošana, uzņemoties stingri noteiktas saistības” (6. punkts) un “finanšu instrumentu izvietošana, neuzņemoties stingri noteiktas saistības” (7. punkts).
28      Jau atgādināju, ka šajā lietā izmantotā ABB procedūra bija atvērta visiem ieguldītājiem  – gan lielajiem, gan mazajiem. Ir zināms fakts, ka A. sazinājās ar lielajiem ieguldītājiem (fondiem), lai saņemtu pirkuma piedāvājumus.
29      23. panta 1. punkts nosaka sabiedrībām pienākumu veikt “[..] visus atbilstošos pasākumus, kas vajadzīgi, lai identificētu un novērstu vai pārvaldītu interešu konfliktus starp pašām ieguldījumu brokeru sabiedrībām, tostarp to pārvaldītājiem, darbiniekiem un saistītiem aģentiem vai personām, kam ir tiešas vai netiešas attiecības ar tiem saistībā ar kontroli, un to klientiem vai starp kādu klientu un citu klientu [..]”. 24. panta 1. punktā ir noteikts, ka ieguldījumu brokeru sabiedrībām ir jārīkojas “[..] godīgi, taisnīgi un profesionāli atbilstoši savu klientu interesēm [..]”. Saskaņā ar 27. panta 1. punktu, izpildot rīkojumus, ieguldījumu brokeru sabiedrības veic “[..] visus pasākumus, kas pietiekami, lai [..] pēc iespējas gūtu rezultātus, kas ir vislabākie to klientiem, ņemot vērā cenu, izmaksas, ātrumu, izpildes un norēķinu iespējamību, apjomu, specifiku vai jebkādu citu apsvērumu attiecībā uz rīkojuma izpildi. Tomēr, ja ir īpašs klienta norādījums, ieguldījumu brokeru sabiedrība izpilda rīkojumu, ievērojot īpašo norādījumu”.
30      Tiesas sēdē A. norādīja, ka tā bija pirmā Baltijas valstīs organizētā ABB.
31      Tiesas sēdē A. apstiprināja, ka iekasētā komisijas nauda bija 4928 EUR – summa, ko nevar uzskatīt par “peļņu”, jo tā bija tikai samaksa, kas tika saņemta par pakalpojuma sniegšanu.
32      Regulas Nr. 596/2014divdesmit trešais apsvērums. Mans izcēlums.
33      Tiesas sēdē Lietuvas valdība informēja, ka sabiedrība C. bija beigusi pastāvēt kā juridiska persona, tādējādi nebija iespējams pret to ierosināt pārkāpuma procedūru.
34      Iesniedzējtiesas nolēmuma 66.–71. punkts.
35      Regulas Nr. 596/2014 8. pants: “šis pants attiecas uz jebkuru personu, kuras rīcībā ir iekšējā informācija, jo: [..] b) personai ir līdzdalība emitenta vai emisijas kvotu tirgus dalībnieka kapitālā; c) personai ir piekļuve informācijai, izpildot darba, profesionālos vai dienesta pienākumus [..]” (Regulas Nr. 596/2014) 8. panta 4. punkta pirmā daļa.
36      Situācija būtu atšķirīga, ja lēmumu par akciju atsavināšanu par noteiktu cenu būtu pieņēmis emitents un kāds no tā akcionāriem, kas būtu zinājis šo informāciju, būtu to izmantojis savā labā pirms informācijas publiskošanas, lai pārdotu vai nopirktu šīs sabiedrības akcijas. Tādā gadījumā akcionārs izmantotu iekšējo informāciju tirdzniecībā.
37      Šajā gadījumā nav tādu uzticības attiecību (kas ir minētas, konkrētāk, sprieduma Spector 36. punktā), kas saista Regulas Nr. 596/2014 8. panta 4. punkta pirmajā daļā paredzētos pirmās pakāpes iekšējās informācijas turētājus ar finanšu instrumentu emitentu.
38      “Šis pants attiecas arī uz jebkuru personu, kuras rīcībā iekšējā informācija ir citu apstākļu dēļ, kas nav minēti pirmajā daļā, ja minētā persona zina vai tai būtu jāzina, ka tā ir iekšējā informācija” (Regulas Nr. 596/2014 8. panta 4. punkta otrā daļa).
39      “Tā kā pirms finanšu instrumentu iegādes vai atsavināšanas persona, kura veic vienu no šīm darbībām, obligāti pieņem lēmumu par šādu iegādi vai atsavināšanu, šādas iegādes vai atsavināšanas faktu vien nebūtu jāuzskata par iekšējās informācijas izmantošanu. Rīcība, kuras pamatā ir pašu tirdzniecības plāni un stratēģijas, nebūtu jāuzskata par iekšējās informācijas izmantošanu. [..]”.
40      “[..] Informācija par tirgus dalībnieku tirdzniecības plāniem un stratēģijām nebūtu jāuzskata par iekšējo informāciju [..]”.
41      Iesniedzējtiesa noliedz, ka A. būtu piedāvājusi vai mudinājusi C. rīkoties vienlaikus regulētajā tirgū. Tādējādi nešķiet, ka šajā gadījumā būtu runa par Regulas Nr. 596/2014 14. panta b) punktā aizliegto rīcību (“ieteikt citai personai iesaistīties iekšējās informācijas izmantošanā tirdzniecībā vai mudināt citu personu iesaistīties iekšējās informācijas izmantošanā tirdzniecībā”). Sods tika uzlikts kā atbilde uz šīs regulas 14. panta a) apakšpunkta pārkāpumu.
42      Citēts šo secinājumu 19. zemsvītras piezīmē.
43      Skat. Litten, R., EU Capital Market Law. The Law of Financial Instruments, Edward Elgar, 2024, 114. lpp.
44      Tiesas sēdē Lietuvas valdība informēja, ka Lietuvas Banka uzskatīja, ka A. iespējami pieļautu Regulas Nr. 596/2014 16. panta 1. un 2. punkta pārkāpumu varēja izskatīt Igaunijas, kas ir dalībvalsts, kurā atrodas A. galvenais birojs, uzraudzības iestāde. Tā papildus norādīja, ka procedūra Igaunijā tika sākta, bet vēl nav piemērots sods un nav informācijas par procedūras statusu.