SKLEP SODIŠČA (osmi senat)
z dne 3. septembra 2020(*)
„Pritožba – Člen 181 Poslovnika Sodišča – Prepozno vložena pritožba – Očitno nedopustna pritožba“
V zadevi C‑174/20 P,
zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča Evropske unije, vložene 24. aprila 2020,
STADA Arzneimittel AG s sedežem v Bad Vilblu (Nemčija), ki jo zastopata J.‑C. Plate in R. Kaase, Rechtsanwälte,
pritožnica,
druga stranka v postopku je
Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO),
tožena stranka na prvi stopnji,
SODIŠČE (osmi senat)
v sestavi L. S. Rossi, predsednica senata, sodnica, ter J. Malenovský (poročevalec) in N. Wahl, sodnika,
generalni pravobranilec: M. Szpunar,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi odločeno z obrazloženim sklepom v skladu s členom 181 Poslovnika Sodišča,
sprejema naslednji
Sklep
1        Družba STADA Arzneimittel AG s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 11. februarja 2020, Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect) (T‑487/18, neobjavljena, v nadaljevanju: izpodbijana sodba, EU:T:2020:44), s katero je to zavrnilo njeno tožbo za razveljavitev odločbe petega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 4. junija 2018 (zadeva R 1886/2017-5) v zvezi z zahtevo za registracijo besednega znaka ViruProtect kot znamke Evropske unije (v nadaljevanju: sporna odločba).
Pravni okvir
Statut Sodišča Evropske unije
2        Člen 45 Statuta Sodišča Evropske unije določa:
„Roki, ki upoštevajo oddaljenost, se določijo s poslovnikom [Sodišča].
Potek roka ne škoduje pravicam, če zadevna stranka dokaže obstoj nepredvidenih okoliščin ali višje sile.“
3        Člen 56, prvi odstavek, navedenega statuta določa:
„Pri Sodišču se lahko vloži pritožba v dveh mesecih po uradnem obvestilu o odločbi, proti kateri je pritožba vložena, proti končnim odločitvam Splošnega sodišča […].“
Poslovnik
4        Člen 49 Poslovnika, naslovljen „Računanje rokov“, določa:
„1.      Procesni roki, ki jih določajo Pogodbe, Statut [Sodišča Evropske unije] in ta poslovnik, se računajo tako:
a)      če se rok, določen po dnevih, tednih, mesecih ali letih, računa od takrat, ko nastopi neko dejstvo ali se opravi neko dejanje, se dan, ko je dejstvo nastopilo ali je bilo dejanje opravljeno, ne všteva v rok;
b)      rok, določen po tednih, mesecih ali letih, se izteče s pretekom tistega dne v zadnjem tednu, mesecu ali letu, ki se po imenu ali številki ujema z dnem, ko je nastopilo dejstvo ali je bilo opravljeno dejanje, od katerega je začel rok teči. […]
[…]
d)      v rok se vštevajo sobote, nedelje ter prazniki in dela prosti dnevi iz člena 24(6) tega poslovnika;
e)      med sodnimi počitnicami roki tečejo.
2.      Če je zadnji dan roka sobota, nedelja, praznik ali dela prosti dan, se rok izteče s pretekom prvega prihodnjega delavnika.“
5        Člen 51 Poslovnika, naslovljen „Podaljšanje zaradi oddaljenosti“, določa:
„Procesni roki se zaradi oddaljenosti podaljšajo za enkratno obdobje desetih dni.“
Dejansko stanje
6        Dejansko stanje spora, kot je navedeno v točkah od 1 do 7 izpodbijane sodbe, je mogoče povzeti, kot sledi.
7        Družba STADA Arzneimittel je 31. januarja 2017 pri EUIPO vložila zahtevo za registracijo besednega znaka „ViruProtect“ kot znamke Evropske unije.
8        Preizkuševalec je z odločbo z dne 7. julija 2017 navedeno zahtevo zavrnil na podlagi člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta (ES) št. 207/2009 o [blagovni znamki Evropske unije] (UL 2009, L 78, str. 1).
9        Potem ko je pritožnica 28. avgusta 2017 pri EUIPO vložila pritožbo zoper navedeno odločbo, jo je njegov peti senat za pritožbe zavrnil s sporno odločbo.
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
10      Družba STADA Arzneimittel je 14. avgusta 2018 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo za razglasitev ničnosti sporne odločbe.
11      Pritožnica je v utemeljitev tožbe navedla tri tožbene razloge, ki se nanašajo, prvič, na kršitev člena 7(1)(c) Uredbe št. 207/2009, drugič, na kršitev člena 7(1)(b) navedene uredbe in, tretjič, na kršitev obveznosti obrazložitve.
12      Splošno sodišče je tožbo delno zavrnilo kot neutemeljeno, delno pa kot brezpredmetno.
Predlogi strank in postopek pred Sodiščem
13      Družba STADA Arzneimittel s pritožbo Sodišču predlaga, naj:
–        izpodbijano sodbo razveljavi in
–        EUIPO naloži plačilo stroškov.
14      Pritožnica v utemeljitev pritožbe navaja dva pritožbena razloga. Prvi pritožbeni razlog se nanaša na kršitev obveznosti obrazložitve pri presoji razlik med besednim znakom „ViruProtect“ in besedami v angleščini, na katere se ta znak nanaša, drugi pa na izkrivljenje dokazov pri presoji opisne narave navedenega znaka.
15      Sodno tajništvo Sodišča je 27. aprila 2020 pritožnico pozvalo k opredelitvi do vprašanja upoštevanja roka, ki ga je v skladu s Poslovnikom imela za vložitev pritožbe, kar je storila z aktom, ki ga je v sodnem tajništvu vložila 7. maja 2020.
Pritožba
16      Sodišče lahko v skladu s členom 181 Poslovnika, če je pritožba med drugim v celoti ali deloma očitno nedopustna, na predlog sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli z obrazloženim sklepom pritožbo v celoti ali deloma zavrže.
17      To določbo je treba uporabiti v okviru obravnavane pritožbe.
Trditve pritožnice
18      Pritožnica trdi, da sta dvomesečni rok iz člena 56 Statuta Sodišča Evropske unije in pavšalni desetdnevni rok iz člena 51 Poslovnika dva različna roka.
19      V zvezi s tem se opira na naslov člena 51 Poslovnika in besedilo navedenega člena ter na sistematično razlago navedene določbe, zlasti v povezavi s členom 49(2) Poslovnika.
20      Pritožnica trdi tudi, da je treba dvoumne postopkovne določbe razlagati v korist tožeče stranke, ker ima ta pravico do izjave.
21      Zato naj bi bilo treba dvomesečni rok, ki ga je imela za vložitev pritožbe zoper izpodbijano sodbo in ki se je iztekel v nedeljo, 12. aprila 2020, pri čemer je bil v ponedeljek, 13. aprila 2020, uradni praznik, v skladu s členom 49(2) Poslovnika podaljšati do torka, 14. aprila 2020, h kateremu naj bi bilo treba prišteti pavšalni desetdnevni rok iz člena 51 navedenega poslovnika.
Presoja Sodišča
22      Najprej je treba spomniti, da je v skladu s členom 56 Statuta Sodišča Evropske unije rok za vložitev pritožbe dva meseca od datuma vročitve izpodbijane odločbe, ta rok pa je treba v skladu s členom 51 Poslovnika podaljšati za pavšalni desetdnevni rok zaradi oddaljenosti.
23      Sodišče je razsodilo, da se pavšalni rok zaradi oddaljenosti ne obravnava ločeno od roka za pritožbo iz člena 56 Statuta Sodišča Evropske unije, ampak kot – nasprotno – sestavni del roka za pritožbo, ki ga podaljšuje. Zato iz navedenega člena v povezavi s členom 51 Poslovnika izhaja, da je rok, v katerem je treba vložiti pritožbo, sicer je ta nedopustna, dva meseca in deset dni od vročitve izpodbijane odločbe (sklep z dne 30. aprila 2015, Castel Frères/UUNT, C‑622/13 P, neobjavljen, EU:C:2015:297, točka 28).
24      Prav tako iz člena 49(1)(b) Poslovnika izhaja, da v zvezi z akti, ki jih je treba vročiti, rok za pritožbo začne teči od konca dneva vročitve, ne glede na uro vročitve akta (glej v tem smislu sodbo z dne 15. januarja 1987, Misset/Svet, 152/85, EU:C:1987:10, točka 7, in sklep z dne 17. maja 2002, Nemčija/Parlament in Svet, C‑406/01, EU:C:2002:304, točka 14).
25      Iz navedene določbe izhaja tudi, da se navedeni rok izteče konec dneva, ki ima v zadnjem mesecu roka enako številko kot dan, s katerim je rok začel teči, torej dan vročitve, k temu roku pa se doda pavšalni rok zaradi oddaljenosti (sklep z dne 11. junija 2020, GMPO/Komisija, C‑575/19 P, neobjavljen, EU:C:2020:448, točka 30 in navedena sodna praksa).
26      V obravnavani zadevi je, ker je bila izpodbijana sodba pritožnici vročena 12. februarja 2020, kakor sama priznava v svojih pisanjih, rok za vložitev pritožbe začel teči 12. februarja 2020 ob 24. uri in se je skupaj z desetdnevnim pavšalnim podaljšanjem zaradi oddaljenosti iztekel v sredo, 22. aprila 2020, ob 24. uri.
27      Pritožba je bila v sodnem tajništvu Sodišča vložena 24. aprila 2020. Torej je bila vložena po roku iz točke 23 tega sklepa.
28      Dalje, treba je spomniti, da dosledna uporaba procesnih pravil ustreza zahtevam po pravni varnosti in nujnosti, da se prepreči vsaka diskriminacija ali vsako samovoljno ravnanje pri izvajanju sodne oblasti (sodba z dne 23. aprila 2013, Gbagbo in drugi/Svet, od C‑478/11 P do C‑482/11 P, EU:C:2013:258, točka 71 in navedena sodna praksa, ter sklep z dne 29. januarja 2014, Gbagbo/Svet, C‑397/13 P, neobjavljen, EU:C:2014:46, točka 7).
29      Zato so v skladu s členom 45, drugi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije odstopanja od postopkovnih rokov mogoča samo v izjemnih okoliščinah, če se dokaže obstoj nepredvidenih okoliščin ali višje sile. Pritožnica pa niti v pritožbi niti v stališčih z dne 7. maja 2020 ni zatrjevala obstoja nepredvidenih okoliščin ali višje sile.
30      Pritožnica je namreč navajala samo domnevno nejasnost določb člena 49(2) in člena 51 Poslovnika. Kljub temu pa je treba v zvezi s tem spomniti, da razlaga ureditve rokov v obravnavani zadevi ni posebej zahtevna, zato v tem primeru ni mogoče priznati opravičljive zmote pritožnice, ki bi utemeljevala odstopanje od navedene ureditve (sklep z dne 17. maja 2002, Nemčija/Parlament in Svet, C‑406/01, EU:C:2002:304, točka 21).
31      Nazadnje, v obsegu, v katerem pritožnica ob sklicevanju na pravico do izjave uveljavlja pravico do učinkovitega sodnega varstva, je treba spomniti, da so pravila, ki se nanašajo na roke za vložitev tožb, zavezujoča in da odstopanja od navedenih pravil ni mogoče upravičiti s sklicevanjem na temeljne pravice (glej v tem smislu sklep z dne 16. novembra 2010, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert/Komisija, C‑73/10 P, EU:C:2010:684, točka 50 in navedena sodna praksa).
32      Sodišče je že razsodilo, da dosledna uporaba pravil Unije o postopkovnih rokih nikakor ne vpliva na pravico do učinkovitega sodnega varstva (glej zlasti sklepa z dne 17. maja 2002, Nemčija/Parlament in Svet, C‑406/01, EU:C:2002:304, točka 20 in navedena sodna praksa, ter z dne 22. oktobra 2010, Seacid/Parlament in Svet, C‑266/10 P, neobjavljen, EU:C:2010:629, točka 30). Ti roki so namreč iz razlogov pravne varnosti, navedenih v točki 28 tega sklepa, omejitev, ki je vgrajena v pravico do dostopa do sodišča (glej v tem smislu sklepa z dne 12. septembra 2013, Ellinika Nafpigeia in 2. Hoern/Komisija, C‑616/12 P, neobjavljen, EU:C:2013:884, točka 31, in z dne 11. junija 2020, GMPO/Komisija, C‑575/19 P, neobjavljen, EU:C:2020:448, točka 40).
33      Na podlagi navedenih preudarkov je treba pritožbo, ker je prepozna, zavreči kot očitno nedopustno.
Stroški
34      V skladu s členom 137 Poslovnika, ki se na podlagi člena 184(1) tega poslovnika uporablja za pritožbeni postopek, končni sklep vsebuje odločbo o stroških. Ker je bil ta sklep v obravnavani zadevi izdan pred vročitvijo pritožbe toženi stranki iz postopka na prvi stopnji in torej preden so zanjo lahko nastali stroški, je treba skleniti, da družba STADA Arzneimittel nosi svoje stroške.
Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) sklenilo:
1.      Pritožba se zavrže kot očitno nedopustna.
2.      Družba STADA Arzneimittel AG nosi svoje stroške.
Podpisi
*      Jezik postopka: nemščina.