62023TJ0183
BENDROJO TEISMO (dešimtoji išplėstinė kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. liepos 16 d. (
*1
)
„Asmens duomenų apsauga – Skundas dėl Sąjungos internetinio socialinio tinklo naudotojų asmens duomenų valdytojo – Reglamento (ES) 2016/679 65 straipsnio 1 dalies a punktas – Privalomas Europos duomenų apsaugos valdybos sprendimas – Skundo pateikėjo prašymas leisti susipažinti su parengiamąja privalomo sprendimo byla – Atsisakymas leisti susipažinti – Ieškinys dėl panaikinimo – Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį – Priimtinumas – Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktas“
Byloje T‑183/23
Lisa Ballmann, gyvenanti Insbruke (Austrija), atstovaujama F. Mikolasch,
ieškovė,
prieš
Europos duomenų apsaugos valdybą, atstovaujamą I. Vereecken, M. Gufflet ir N. Peris Brines, padedamų advokatų G. Ryelandt, E. de Lophem ir P. Vernet,
atsakovę,
palaikomą
Meta Platforms Ireland Ltd, įsteigtos Dubline (Airija), atstovaujamos advokatų M. Braun, H.‑G. Kamann, F. Louis, A. Vallery, solicitors D. Breatnach, B. Johnston, C. Monaghan, P. Nolan, L. Joyce, SC D. McGrath, E. Egan McGrath, ir barister H. Godfrey,
įstojusios į bylą šalies,
BENDRASIS TEISMAS (dešimtoji išplėstinė kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkė O. Porchia, teisėjai M. Jaeger, L. Madise (pranešėjas), P. Nihoul ir S. Verschuur,
posėdžio sekretorė S. Spyropoulos, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį, visų pirma į 2024 m. balandžio 17 d. Nutartį Ballmann / Europos duomenų apsaugos valdyba (T‑183/23, nepaskelbta Rink., EU:T:2024:261), kuria Meta Platforms Ireland leista įstoti į bylą Europos duomenų apsaugos valdybos pusėje,
atsižvelgęs į 2024 m. gruodžio 4 d. Bendrojo Teismo šalims pateiktus klausimus,
įvykus 2025 m. vasario 4 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą
1
SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė Lisa Ballmann prašo panaikinti 2023 m. vasario 7 d. elektroniniame laiške išdėstytą Europos duomenų apsaugos valdybos (toliau – EDAV) sprendimą atmesti jos prašymą, pateiktą remiantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnio 2 dalies b punktu, leisti susipažinti su parengiamąja EDAV privalomo sprendimo 3/2022 byla, kurią pateikė Data Protection Commission (Duomenų apsaugos institucija, Airija; toliau – Airijos priežiūros institucija) dėl įstojusios į bylą šalies Meta Platforms Ireland Ltd (toliau – Meta) ir jos Facebook paslaugų (toliau – ginčijamas sprendimas).
Ginčo aplinkybės ir aplinkybės, susiklosčiusios po ieškinio pareiškimo
2
2018 m. gegužės 25 d. ieškovė, veikdama per pelno nesiekiančią asociaciją NOYB–European Center for Digital Rights (toliau – NOYB), pateikė skundą Österreichische Datenschutzbehörde (Austrijos duomenų apsaugos institucija) pagal 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1) 77 straipsnį dėl Facebook Ireland Ltd (kuri 2022 m. tapo Meta), kiek tai susiję su duomenų tvarkymu naudojant socialinį tinką Facebook. Skunde nurodyta, kad gali būti pažeistos kelios šio reglamento nuostatos, visų pirma jo 6 ir 9 straipsniai.
3
2018 m. gegužės 30 d. Austrijos duomenų apsaugos institucija perdavė skundą Airijos priežiūros institucijai, manydama, kad, atsižvelgiant į tarpvalstybinį duomenų tvarkymo, susijusio su socialinio tinklo Facebook naudojimu, pobūdį ir Meta įsisteigimo vietą Airijoje, pastaroji institucija yra kompetentinga veikti kaip „vadovaujanti priežiūros institucija“ pagal Reglamento 2016/679 56 straipsnio 1 dalį.
4
2021 m. spalio 6 d. Airijos priežiūros institucija, atlikusi tyrimą, pagal Reglamento 2016/679 60 straipsnio 3 dalį pateikė kitoms susijusioms priežiūros institucijoms, t. y. kitų valstybių narių ir kitų Europos ekonominės erdvės (EEE) susitarimo šalių priežiūros institucijoms, sprendimo projektą. Kelios iš šių kitų institucijų pareiškė tinkamus ir pagrįstus prieštaravimus, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 4 straipsnio 24 punktą, dėl tam tikrų tame sprendimo projekte pateiktų vertinimų.
5
Gavusi Airijos priežiūros institucijos sprendimo projektą ieškovė, jai ir šiai institucijai nesutariant dėl šio sprendimo projekto ir kitų dokumentų, kuriais buvo pasikeista per procedūrą, konfidencialumo, tapo su šia procedūra nesusijusi šalis. Konkrečiai kalbant, ji negavo atitinkamų priežiūros institucijų tinkamų ir pagrįstų prieštaravimų kopijos, negalėjo, priešingai nei Meta, pateikti pastabų dėl šių prieštaravimų ir neturėjo galimybės susipažinti su Meta pastabomis.
6
2022 m. liepos 25 d. Airijos priežiūros institucija, pasikeitusi informacija su kitomis susijusiomis priežiūros institucijomis ir nusprendusi nesilaikyti tam tikrų tinkamų ir pagrįstų prieštaravimų dėl jos sprendimo projekto, vadovaudamasi Reglamento 2016/679 60 straipsnio 4 dalimi kreipėsi į EDAV pagal šiame reglamente nustatytą nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, kad ši priimtų poziciją dėl šių prieštaravimų ir privalomą sprendimą pagal to paties reglamento 65 straipsnio 1 dalies a punktą.
7
2022 m. rugpjūčio 10 d. NOYB raštu kreipėsi į EDAV siekdama, kad, jo nuomone, per procedūrą šioje institucijoje nebūtų toliau pažeidžiama ieškovės teisė būti išklausytai ir vienodo požiūrio principas, įtvirtinti atitinkamai Chartijos 41 ir 20 straipsniuose. NOYB paragino EDAV laikytis šių nuostatų ir leisti ieškovei būti išklausytai po to, kai jai bus suteikta galimybė susipažinti su visa bylos medžiaga.
8
2022 m. lapkričio 21 d. raštu EDAV atsakė NOYB, kad pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktą ir jos darbo tvarkos taisyklių 11 straipsnį ji privalo užtikrinti, kad bet kuri šalis, kurią remiantis Reglamento 2016/679 65 straipsnio 1 dalies a punktu galėtų neigiamai paveikti priimtas privalomas sprendimas, būtų išklausyta prieš priimant tokį sprendimą. Ji priminė, kad jos sprendimai skirti vadovaujančiai priežiūros institucijai ir susijusioms priežiūros institucijoms, o ne jokiai kitai šaliai, ir kad pagal Reglamento 2016/679 65 straipsnio 1 dalies a punktą ji neprivalėjo išsamiai išnagrinėti vadovaujančios priežiūros institucijos sprendimo projekto ar šios institucijos sprendimų priėmimo procedūros. Ji informavo NOYB, kad išsamiai išanalizavusi ginčo apimtį padarė išvadą, jog privalomas sprendimas, kurį ji turės priimti nagrinėjamoje procedūroje, negali neigiamai paveikti ieškovės, todėl ji neturi teisės būti išklausyta vykstant procedūrai EDAV.
9
2022 m. gruodžio 5 d. EDAV priėmė privalomą sprendimą 3/2022. Šio sprendimo 19 punkte EDAV nurodė, kad, jos nuomone, minėtas sprendimas negali turėti neigiamo poveikio ieškovei, nes ji neatitinka sąlygų, kad jai būtų suteikta teisė būti išklausytai pagal Chartijos 41 straipsnį, taikytiną jurisprudenciją ir jos darbo tvarkos taisyklių 11 straipsnį. Tame pačiame punkte patikslinta, kad tai nedaro poveikio teisei būti išklausytai ir susijusioms teisėms, kurias ieškovė gali turėti nacionalinėse priežiūros institucijose.
10
2022 m. gruodžio 31 d. Airijos priežiūros institucija pagal Reglamento 2016/679 60 straipsnio 7 dalį priėmė galutinį sprendimą, kuriuo įgyvendinamas privalomas sprendimas 3/2022.
11
2023 m. sausio 6 d. elektroniniu laišku NOYB paprašė EDAV jai pateikti privalomą sprendimą 3/2022, Airijos priežiūros institucijos galutinį sprendimą ir tinkamus bei pagrįstus atitinkamų priežiūros institucijų prieštaravimus dėl Airijos priežiūros institucijos sprendimo projekto; ji rėmėsi Chartijos 41 straipsniu, Reglamento 2016/679 60 ir 65 straipsniais ir „teise susipažinti su dokumentais pagal Sąjungos teisę“.
12
Atsakydama į šį elektroninį laišką, EDAV 2023 m. sausio 11 d. nurodė NOYB, kad pateiks jai interneto nuorodas į prašomų sprendimų tekstus, kai tik jie bus paskelbti, ir kad jo prašymas leisti susipažinti su tinkamais ir pagrįstais prieštaravimais bus nagrinėjamas kaip prašymas leisti susipažinti su dokumentais pagal 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001, p. 43; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 3 t., p. 331). Tą pačią dieną NOYB informavo EDAV, kad gavo Airijos priežiūros institucijos galutinį sprendimą. 2023 m. sausio 12 d. EDAV pateikė NOYB interneto nuorodą į privalomo sprendimo 3/2022 tekstą.
13
2023 m. sausio 25 d. elektroniniu laišku NOYB pateikė EDAV naują prašymą leisti susipažinti su visa jos turima byla, iš esmės remdamasi iš Chartijos 41 straipsnio kylančiomis ieškovės, „kaip šalies“, teisėmis ir „kitais teisiniais pagrindais“, kaip antai Chartijos 42 straipsniu, SESV 15 straipsniu ar Reglamentu Nr. 1049/2001.
14
2023 m. sausio 26 d. ir vasario 2 d. EDAV, nurodydama 2023 m. sausio 6 d. NOYB elektroninį laišką ir remdamasi Reglamentu Nr. 1049/2001, suteikė pastarajai galimybę susipažinti su tam tikrais prašomais tinkamais ir pagrįstais prieštaravimais ir iš dalies susipažinti su kitais iš šių prieštaravimų.
15
2023 m. sausio 31 d., atsakydama į EDAV prašymą pateikti paaiškinimą, NOYB pabrėžė, kad jos prašymas leisti susipažinti su byla iš esmės buvo grindžiamas Chartijos 41 straipsniu ir „bet kuriuo kitu teisiniu pagrindu“ ir neapsiribojo tik tinkamais ir pagrįstais prieštaravimais.
16
Ginčijamame sprendime EDAV, pirma, nagrinėdama prašymą leisti susipažinti su byla pagal Reglamentą Nr. 1049/2001, pasiūlė NOYB patikslinti šio prašymo apimtį pagal to reglamento 6 straipsnio 2 dalį ir sutikti su teisingu sprendimu pagal to paties straipsnio 3 dalį. Antra, ji nurodė, kad lygiagrečiai išsamiai įvertino prašymą leisti susipažinti su byla pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą ir nustatė, kad ieškovė, kaip skundo pateikėja, neturi teisės susipažinti su byla. Dėl šio aspekto EDAV, be kita ko, rėmėsi privalomo sprendimo 3/2022 19 punktu (žr. šio sprendimo 9 punktą) ir savo 2022 m. lapkričio 21 d. raštu (žr. šio sprendimo 8 punktą), pakartodama, kad šis privalomas sprendimas negalėjo neigiamai paveikti ieškovės.
17
2023 m. balandžio 7 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį ieškovės ieškinį.
18
2023 m. balandžio 12 d. sprendimu EDAV, remdamasi Reglamentu Nr. 1049/2001, suteikė NOYB galimybę pilnai susipažinti su tam tikrais 2023 m. sausio 25 d. elektroniniame laiške prašomais dokumentais ir galimybę iš dalies susipažinti su kita dalimi šių dokumentų.
Reikalavimai
19
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo EDAV atmetė jos pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą pateiktą prašymą leisti susipažinti su bylos medžiaga,
–
priteisti iš EDAV bylinėjimosi išlaidas,
–
nurodyti Meta padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
20
EDAV Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną,
–
nepatenkinus šio reikalavimo, atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas, o jei šis reikalavimas nebūtų patenkintas, nurodyti Meta padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
21
Meta Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį kaip nepriimtiną,
–
nepatenkinus šio reikalavimo, atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias ji patyrė.
Dėl teisės
Dėl ieškinio priimtinumo
22
EDAV teigia, kad ieškinys nepriimtinas, nes ginčijamas sprendimas nekeičia ieškovės teisinės padėties. Tai yra tik tarpinis aktas ieškovės atžvilgiu, t. y. aktas, kuriuo buvo siekiama gauti daugiau paaiškinimų dėl jos prašymo leisti susipažinti su dokumentais dalyko pagal Reglamento Nr. 1049/2001 6 straipsnio 2 dalį ir surasti su ja teisingą sprendimą pagal šio straipsnio 3 dalį, atsižvelgiant į didelį atitinkamų dokumentų skaičių, su tuo ieškovė, beje, sutiko. Taigi ginčijamame sprendime nėra galutinės EDAV pozicijos dėl prašymo leisti susipažinti su dokumentais esmės ir, konkrečiai kalbant, juo neatmetamas tas prašymas.
23
Šiuo klausimu EDAV patikslina, kad iš tiesų nagrinėjo ieškovės prašymą leisti susipažinti su dokumentais remdamasi vienu iš teisinių pagrindų, kuriuos NOYB nurodė 2023 m. sausio 25 d. elektroniniame laiške, šiuo atveju – Reglamentu Nr. 1049/2001, ir kad dėl to ji pateikė ieškovei daug dokumentų tiek prieš priimant ginčijamą sprendimą, tiek po jo. Ji teigia, kad vienintelis šio prašymo tikslas buvo gauti tam tikrus dokumentus, neatsižvelgiant į nurodytą teisinį pagrindą. Taigi ieškovė pateikė prašymą, grindžiamą keliais teisiniais pagrindais, o ne kelis prašymus, kurių kiekvienas grindžiamas skirtingu teisiniu pagrindu. Remdamasi savo 2023 m. balandžio 12 d. sprendimu (žr. šio sprendimo 18 punktą) EDAV teigia, kad, remiantis Reglamentu Nr. 1049/2001, ieškovė galiausiai turėjo galimybę susipažinti su tais pačiais dokumentais, kaip ir tuo atveju, jei jos paraiška būtų išnagrinėta atsižvelgiant į Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą.
24
Meta teigia, kad ieškinys nepriimtinas, nes ginčijamas sprendimas, kiek jis susijęs su Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktu, yra tik aktas, patvirtinantis EDAV atsakymą, pateiktą jos 2022 m. lapkričio 21 d. rašte, adresuotame NOYB (žr. šio sprendimo 8 punktą), kuris pats yra tik tarpinis aktas vykstant procedūrai, per kurią buvo priimtas privalomas sprendimas 3/2022. Šiuo raštu EDAV atmetė 2022 m. rugpjūčio 10 d. ieškovės pateiktą prašymą leisti susipažinti su dokumentais (žr. šio sprendimo 7 punktą). Šį atmetimą buvo galima ginčyti tik apskundus privalomą sprendimą 3/2022, kuriuo užbaigiama procedūra.
25
Ieškovė teigia, kad jos ieškinys priimtinas.
26
Pagal suformuotą jurisprudenciją SESV 263 straipsnyje numatytas ieškinys dėl panaikinimo gali būti pareikštas dėl visų Europos Sąjungos institucijų, įstaigų ar organų aktų, neatsižvelgiant į jų pobūdį ar formą, kurie sukelia privalomų teisinių pasekmių, darančių poveikį ieškovo interesams ir iš esmės keičiančių jo teisinę padėtį (šiuo klausimu žr. 1981 m. lapkričio 11 d. Sprendimo IBM / Komisija, 60/81, EU:C:1981:264, 9 punktą ir 2010 m. lapkričio 18 d. Sprendimo NDSHT / Komisija, C‑322/09 P, EU:C:2010:701, 45 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
27
Siekiant nustatyti, ar aktas sukelia privalomų teisinių padarinių, reikia remtis šio akto esme ir šiuos padarinius vertinti remiantis objektyviais kriterijais, pavyzdžiui, to akto turiniu, prireikus atsižvelgiant į jo priėmimo aplinkybes ir jį priėmusios institucijos įgaliojimus (žr. 2018 m. vasario 20 d. Sprendimo Belgija / Komisija, C‑16/16 P, EU:C:2018:79, 32 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
28
Šiuo aspektu priemonės, kuriomis galutinai nustatoma Sąjungos institucijos, įstaigos ar organo pozicija pasibaigus administracinei procedūrai ir kuriomis siekiama sukelti privalomų teisinių padarinių, galinčių paveikti ieškovo interesus, iš principo yra galimi ginčyti aktai, išskyrus tarpines priemones, kuriomis siekiama parengti galutinį sprendimą ir kuriomis tokių pasekmių nesukeliama, ir aktus, kuriais tik patvirtinamas ankstesnis per nustatytą terminą neginčytas aktas (žr. 2020 m. birželio 25 d. Sprendimo CSUE / KF, C‑14/19 P, EU:C:2020:492, 70 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
29
Pirma, EDAV nurodytas nepriimtinumo pagrindas grindžiamas prielaida, kad ginčijamame sprendime ji nepriėmė sprendimo dėl Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktu grindžiamo prašymo leisti susipažinti, o paraišką leisti susipažinti su dokumentais nagrinėjo atsižvelgdama tik į Reglamentą Nr. 1049/2001, taip pat nurodytą 2023 m. sausio 25 d. NOYB elektroniniame laiške (žr. šio sprendimo 13 punktą) ir kuris lėmė tokį patį rezultatą kaip ir tuo atveju, jei ji būtų taikiusi minėtą Chartijos nuostatą. Vis dėlto ši prielaida yra klaidinga.
30
Ginčijamas sprendimas yra EDAV atsakymas į 2023 m. sausio 25 d. NOYB elektroniniame laiške pateiktą prašymą leisti susipažinti su byla. Šiame elektroniniame laiške ieškovė šį prašymą visų pirma grindė Chartijos 41 straipsniu ir papildomai „bet kuriuo kitu teisiniu pagrindu“, t. y. iš esmės Reglamentu Nr. 1049/2001.
31
Iš ginčijamo sprendimo matyti, kad jame EDAV priėmė sprendimą tiek dėl prašymo leisti susipažinti, grindžiamo Chartijos 41 straipsniu, teisingai suprasdama, kad konkrečiai nurodytas šio straipsnio 2 dalies b punktas, tiek dėl Reglamentu Nr. 1049/2001 grindžiamo prašymo. Taigi, kiek tai susiję su šiuo reglamentu grindžiamu prašymu leisti susipažinti su dokumentais, ji paprašė ieškovės patikslinti jo apimtį ir sutikti su teisingu sprendimu. Šiuo klausimu, kaip teigia EDAV, ginčijamas sprendimas yra tik tarpinė priemonė, kuria siekiama parengti galutinį sprendimą, priimtą šioje byloje 2023 m. balandžio 12 d. (žr. šio sprendimo 18 punktą) ir kuri nesukelia jokių privalomų teisinių pasekmių, galinčių paveikti ieškovės interesus. Vis dėlto ši ginčijamo sprendimo dalis nėra šio ieškinio dalykas.
32
Kiek tai susiję su Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktu grindžiamu prašymu leisti susipažinti su byla, EDAV nurodė, kad jį „išsamiai“ įvertino ir tik tada nusprendė atmesti, motyvuodama tuo, kad privalomas sprendimas 3/2022 negalėjo neigiamai paveikti ieškovės, todėl ji neturi tokios teisės susipažinti su dokumentais. Vadinasi, reikia konstatuoti, kad ginčijamu sprendimu buvo atmestas Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktu grindžiamas ieškovės prašymas leisti susipažinti su byla. Be to, kadangi prašymas leisti susipažinti su byla buvo pateiktas, o ginčijamas sprendimas priimtas tuo metu, kai jau buvo priimtas privalomas sprendimas 3/2022 ir Airijos priežiūros institucijos galutinis sprendimas, reikia konstatuoti, kad ginčijamame sprendime galutinai nustatoma EDAV pozicija dėl šio prašymo leisti susipažinti, nes jis grindžiamas Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktu ir nedelsiant ir negrįžtamai paveikia ieškovės teisinę padėtį, kiek tai susiję su jos galima teise susipažinti su EDAV byla.
33
Tai, kad EDAV lygiagrečiai nagrinėjo prašymą leisti susipažinti su dokumentais pagal Reglamentą Nr. 1049/2001, nepaneigia pirma pateiktų išvadų. Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte įtvirtintai teisei susipažinti su byla ir Reglamente Nr. 1049/2001 numatytai visuomenės teisei susipažinti su institucijų dokumentais iš tiesų taikomos dvi skirtingos teisinės tvarkos.
34
Taigi, pirma, šių dviejų teisių turėtojai nėra tie patys: teisė susipažinti su dokumentais pripažįstama kiekvienam Sąjungos piliečiui ir bet kuriam fiziniam ar juridiniam asmeniui, gyvenančiam ar turinčiam registruotą buveinę valstybėje narėje, o teisė susipažinti su byla suteikiama asmeniui, su kuriuo nagrinėjama byla yra „susijusi“, t. y. pačiam teisių turėtojui.
35
Be to, šios dvi teisės nebūtinai susijusios su tais pačiais dokumentais: Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte įtvirtinta teisė susipažinti taikoma duomenų subjekto bylai, o Reglamente Nr. 1049/2001 numatyta teisė susipažinti su dokumentais – bet kuriam institucijos dokumentui, neatsižvelgiant į tai, ar yra duomenų subjekto byla.
36
Be to, nors Reglamento Nr. 1049/2001 7 ir 8 straipsniuose numatyta dviejų etapų administracinė procedūra prieš galimą ieškinį Sąjungos teisme, tokio reikalavimo nėra prašymo leisti susipažinti su byla pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą atveju.
37
Galiausiai teisei susipažinti su dokumentais taikomi tam tikri apribojimai, grindžiami viešojo ar privataus intereso pagrindais. Taigi Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnyje numatyta išimčių sistema, pagal kurią institucijos gali nesuteikti galimybės susipažinti su dokumentais, kuriuos atskleidus nukentėtų kurio nors pagal šį straipsnį saugomų interesų apsauga. Teisė susipažinti su bylos medžiaga ribojama tik nurodymu laikytis „teisėto konfidencialumo ir profesinio bei verslo slaptumo“. Reikia pridurti, kad pastarasis dviejų tvarkų skirtumas lemia tai, jog neužtikrinama, kad Reglamentu Nr. 1049/2001 grindžiamas prašymas leisti susipažinti su dokumentais bet kokiomis aplinkybėmis lemtų tokį patį rezultatą (kiek tai susiję su perduotais dokumentais), kaip ir prašymas, pateiktas remiantis Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktu. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad per teismo posėdį atsakydama į Bendrojo Teismo klausimą, priešingai, nei teigė savo rašytinėse pastabose, EDAV pripažino, kad nagrinėjamu atveju ieškovė būtų turėjusi platesnę galimybę susipažinti su dokumentais pagal Chartijos 41 straipsnį, nei ta, kurią ji turėjo pagal Reglamentą Nr. 1049/2001.
38
Vadinasi, reikia atmesti EDAV nurodytą nepriimtinumo pagrindą.
39
Antra, dėl argumento, grindžiamo vien patvirtinamuoju ginčijamo sprendimo pobūdžiu, pakanka pažymėti, kad jis grindžiamas klaidingu 2022 m. lapkričio 21 d. EDAV rašto aiškinimu. Šiuo raštu, išsiųstu tuo metu, kai vyko Reglamento 2016/679 65 straipsnio 1 dalies a punkte numatyta procedūra, EDAV atsakė į 2022 m. rugpjūčio 10 d. NOYB raštą (žr. šio sprendimo 7 punktą), kuriame ji buvo raginama leisti NOYB įgyvendinti savo teisę būti išklausytai, suteikus galimybę susipažinti su visa bylos medžiaga. Savo atsakyme EDAV pareiškė nuomonę tik dėl ieškovės teisės būti išklausytai prieš priimant privalomą sprendimą, atsisakė jai suteikti tokią teisę ir šiuo klausimu nurodė tik Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktą ir savo darbo tvarkos taisyklių 11 straipsnį, kuriame, be kita ko, numatyta, kad prieš priimdama tokį sprendimą valdyba turi užtikrinti, „kad būtų išklausyti visi asmenys, kurie gali patirti žalą“. 2022 m. lapkričio 21 d. rašte EDAV neišdėstė pozicijos dėl galimybės susipažinti su byla pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą. Darytina išvada, kad ginčijamas sprendimas negali būti laikomas tik patvirtinančiu šį raštą.
40
Tokia išvada darytina juo labiau kad, kaip konstatuota šio sprendimo 30 punkte, minėtas sprendimas iš tikrųjų yra EDAV atsakymas į 2023 m. sausio 25 d. NOYB elektroniniame laiške esantį prašymą leisti susipažinti su byla. Kaip per teismo posėdį patvirtino EDAV, 2023 m. sausio 25 d. prašymą leisti susipažinti su byla ji vertino kaip naują prašymą, palyginti su 2022 m. rugpjūčio 10 d. NOYB pateiktu prašymu. Iš tiesų šis prašymas buvo pateiktas po to, kai buvo priimtas privalomas sprendimas 3/2022 ir Airijos priežiūros institucijos galutinis sprendimas įgyvendinti šį privalomą sprendimą. Taigi jis buvo susijęs su išsamesne bylos medžiaga, nei iš pradžių nurodyta. Administracinė byla iš esmės yra dinamiška ir laikui bėgant gali keistis dėl į ją pridedamų aktų ar dokumentų.
41
Vadinasi, ieškinį reikia pripažinti priimtinu.
Dėl esmės
42
Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkto pažeidimu, kurį sudaro keturios dalys. Pirmoje dalyje ji teigia, kad galimybė susipažinti su bylos medžiaga pagal šią nuostatą nesiejama su sąlyga, kad remiantis šia byla priimta priemonė turi neigiamai paveikti prašymą leisti susipažinti su dokumentais pateikusį asmenį, nes vienintelis taikytinas kriterijus yra tai, kad byla būtų susijusi su šiuo pareiškėju. Antroje dalyje ji teigia, kad EDAV byla, su kuria ji prašė leisti susipažinti, yra susijusi su ja. Trečioje dalyje ji tvirtina, kad minėtoje nuostatoje numatyta teisė susipažinti su byla nepriklauso nuo Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte numatytos teisės būti išklausytam. Subsidiariai pateiktoje ketvirtoje dalyje ji teigia, kad bet kuriuo atveju privalomas sprendimas 3/2022 jai daro neigiamą poveikį.
43
Pirma, antra ir trečia dalys bus nagrinėjamos kartu, nes jos grindžiamos vienas kitą papildančiais argumentais.
44
Pirmoje dalyje ieškovė pažymi, kad ginčijamame sprendime EDAV atsisakymas leisti jai susipažinti su byla grindžiamas išvada, kad privalomas sprendimas 3/2022 negali turėti neigiamo poveikio jai. Vis dėlto Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte, skirtingai nei Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte, toks reikalavimas nenumatytas, o teisė susipažinti su byla siejama tik su vienintele sąlyga, kad ši byla būtų „susijusi“ su prieigos prašančiu asmeniu.
45
Antroje dalyje ieškovė teigia, kad neginčijama, jog EDAV byla, su kuria ji prašė leisti susipažinti, yra jos byla (pranc. concerne), kaip tai suprantama pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą, nes privalomas sprendimas 3/2022 susijęs su byla, pradėta gavus jos skundą dėl Meta pagal Reglamento 2016/679 77 straipsnį, kaip priminta to sprendimo 3 punkte. Minėtame sprendime daugiau kaip 160 kartų daroma nuoroda į skundą ir jį pateikusį asmenį.
46
Trečioje dalyje ieškovė teigia, kad Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte numatyta teisė susipažinti su byla yra savarankiška teisė, palyginti su Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte numatyta teise būti išklausytam, ir kad jos taikymo sritis yra platesnė nei šios teisės. Teisė būti išklausytam iš esmės yra teisės į gynybą dalis, o teisė susipažinti su byla yra procesinio lygiateisiškumo principo ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą sudedamoji dalis. Teisingumo Teismas abi teises vertina atskirai ir teisės susipažinti su byla nesieja su teise būti išklausytam vykstant procesui.
47
Dublike ieškovė pateikia argumentus, susijusius su tariamu teisės susipažinti su byla savarankišku pobūdžiu. Šiomis aplinkybėmis ji, be kita ko, priminė, kad pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį bet koks Chartijos pripažintų teisių ir laisvių įgyvendinimo apribojimas turi būti numatytas įstatymo, ir pateikė kelis argumentus, susijusius, be kita ko, su pažodiniu, teleologiniu ir sisteminiu, Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkto aiškinimu. Dėl pastarojo aspekto ji taip pat teigia, kad jos skundas buvo „tvarkomas“, kaip tai suprantama pagal Chartijos 41 straipsnio 1 dalį, vykstant nagrinėjamai procedūrai, kad, kaip ir Chartijos 8 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta kiekvieno asmens teise susipažinti su surinktais jo asmens duomenimis, asmens teise susipažinti su savo byla turi būti galima pasinaudoti neatsižvelgiant į tai, ar jam buvo padarytas neigiamas poveikis, ir kad tai, kaip suinteresuotasis asmuo naudojasi savo byla, neturi reikšmės.
48
Atsiliepime į ieškinį EDAV bendrai atsakė į tris pirmąsias vienintelio pagrindo dalis ir iš esmės nurodė, kad Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktas taikomas tik tais atvejais, kai sprendimas, su kuriuo susijusi byla, gali neigiamai paveikti asmenį, prašantį leisti susipažinti su šia byla.
49
Šiuo klausimu, pirma, EDAV teigia, kad iš Chartijos 41 straipsnio 2 dalies formuluotės matyti, jog teisė susipažinti su byla yra teisės į gerą administravimą „sudedamoji dalis“ ir kad ši teisė į gerą administravimą (jos visuotinis taikymas apibrėžtas šio straipsnio 1 dalyje) nėra savarankiška teisė. Taigi teisė susipažinti su byla turi „individualų aspektą“, o jos taikymo sritis apima tik asmenis, kurių „bylas“ nagrinėja Sąjungos institucijos, įstaigos ir organai.
50
Antra, EDAV teigia, kad teisės į gerą administravimą, kurios dalis yra teisė susipažinti su byla, nesavarankiškas pobūdis reiškia, kad asmuo turi teisę susipažinti su byla tik tuo atveju, jeigu, nesant tokios galimybės, procedūros rezultatas galėtų būti kitoks ir taip konkrečiai būtų pažeista jo teisė į gynybą. Teisė susipažinti su byla, kaip ir teisė būti išklausytam, yra teisės į gynybą sudedamoji dalis. Taigi asmenys, kurie negali remtis tikra teise į gynybą, t. y. asmenys, kurių atžvilgiu nebuvo pradėta procedūrų, dėl kurių gali būti priimtas jiems nepalankus sprendimas, neturi teisės susipažinti su byla pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą.
51
Triplike EDAV taip pat atmeta argumentus, kuriuos ieškovė grindžia pažodiniu, teleologiniu ir sisteminiu Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkto aiškinimu. Pirma, EDAV mano, kad ieškovės nuoroda į Reglamentą 2016/679, siekiant pagrįsti pažodinį Chartijos aiškinimą, yra neteisinga metodologiniu požiūriu ir ja pažeidžiama Sąjungos antrinės teisės akto ir Sąjungos pirminės teisės hierarchija. Bet kuriuo atveju Chartijos 41 straipsnyje daroma nuoroda į asmens „bylos“ tvarkymą, o Reglamente 2016/679 daroma nuoroda į skundų nagrinėjimą, ir tai yra kitoks veiksmas, be to, negalima teigti, kad nagrinėjamu atveju EDAV nagrinėjo ieškovės bylas ar bylą. Antra, EDAV teigia, kad teisė susipažinti su byla pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą nėra besąlyginė, ir ginčija analogijos su asmens teise susipažinti su surinktais jo asmens duomenimis svarbą. EDAV pabrėžia, kad teise susipažinti su byla siekiama užtikrinti teisę į gynybą ir procesinio lygiateisiškumo principą, leidžiant asmenims, kuriems taikomos jiems nepalankios priemonės, išnagrinėti jų gynybai reikšmingus dokumentus, todėl ji negali būti suprantama izoliuotai. Nagrinėjamu atveju ieškovė neįrodė, kad EDAV atsisakymas leisti jai susipažinti su byla pažeidė jos teisę į gynybą. Kadangi privalomas sprendimas 3/2022 nėra skirtas ieškovei ir neturi jai įtakos, šis atsisakymas negali jai daryti neigiamo poveikio. Ieškovė gali pasinaudoti nacionalinėmis teisių gynimo priemonėmis, kad užginčytų galutinius kompetentingų priežiūros institucijų sprendimus, kurie jos netenkina, o kai tokiu sprendimu įgyvendinamas EDAV priimtas privalomas sprendimas ir ginčijamas jo galiojimas, nacionalinis teismas pagal SESV 267 straipsnį turi pateikti Teisingumo Teismui prejudicinį klausimą dėl jo galiojimo įvertinimo.
52
Meta teigia, pirma, kad pagal Reglamentą 2016/679 per jo 65 straipsnio 1 dalies a punkte numatytą administracinio pobūdžio procedūrą skundo pateikėjui nesuteikiama teisė būti išklausytam ar susipažinti su EDAV byla. Šiuo klausimu ji pateikia paralelę su Sąjungos konkurencijos taisyklių taikymo procedūromis ir pažymi, kad per šias procedūras įmonių, kurių atžvilgiu vykdomas tyrimas, ir įmonių, kurios pateikė skundą, procedūrinė padėtis nėra tokia pati. Skundus pateikusių įmonių procesinės teisės nėra tokios plačios kaip pirmųjų teisė į gynybą. Jos turi tik ribotą galimybę susipažinti su byla ir tik ypatingomis aplinkybėmis, ypač jei numatoma atmesti jų skundą. Jokia Reglamento 2016/679 nuostata nereiškia, kad skundo pateikėjas turi turėti tokią pačią procedūrinę padėtį kaip šalis, dėl kurios atliekamas tyrimas. Nei šiuo reglamentu, nei EDAV darbo tvarkos taisyklėmis skundo pateikėjui nesuteikiama teisė susipažinti su byla. Be to, procesinio lygiateisiškumo principas netaikomas skundo pateikėjui ir šaliai, dėl kurios atliekamas tyrimas pagal Reglamento 2016/679 60 straipsnyje arba 65 straipsnio 1 dalies a punkte numatytą procedūrą.
53
Antra, Meta nurodo, kad ieškovė taip pat neturi teisės susipažinti su EDAV byla pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą. Ji teigia, kad ši teisė yra viena iš visų Chartijos 41 straipsnio 2 dalyje numatytų teisių į gynybą, todėl prašymą leisti susipažinti su dokumentais pateikęs asmuo turi įrodyti, kad procedūra jam daro neigiamą poveikį tokiai teisei įgyti. Nepakanka, kad jis būtų susijęs su šios procedūros byla. Nagrinėjamu atveju ieškovės pateiktas prašymas leisti susipažinti su byla nesusijęs, be kita ko, su teise būti išklausytai. Be to, ieškovė nepateikė ieškinio dėl privalomo sprendimo 3/2022, grindžiamo tariamu jos teisės į gynybą pažeidimu. Iš tikrųjų jo prašymas leisti susipažinti su byla grindžiamas ketinimu dalyvauti kituose nacionaliniuose teismuose vykstančiuose procesuose, kuriuose, be kita ko, dalyvauja Meta.
54
Pastabose dėl įstojimo į bylą ieškovė nurodė 2023 m. gruodžio 7 d. Sprendimą SCHUFA Holding (Atleidimas nuo likusių skolų) (C‑26/22 ir C‑64/22, EU:C:2023:958), kuriame Teisingumo Teismas konstatavo, kad skundo pateikėjai turi teisę į tai, kad dėl jų būtų priimtas sprendimas, ir kad šiam sprendimui taikoma visapusiška teisminė kontrolė, kaip numatyta Reglamento 2016/679 78 straipsnyje. Tai reikštų ir teisę būti išklausytam, ir teisę susipažinti su byla. Šie principai taip pat turėtų būti taikomi tais atvejais, kai nagrinėjant skundą naudojamas nuoseklumo užtikrinimo mechanizmas, kuriame EDAV dalyvauja priimdama privalomą sprendimą. Be to, tiek pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos papildomos procedūrinės taisyklės, susijusios su Reglamento 2016/679 taikymu (COM(2023) 348 final) redakcijoje, parengtoje atsižvelgiant į Europos Parlamento pasiūlytus pakeitimus, tiek jo redakcijoje, pateiktoje Europos Sąjungos Tarybos įgaliojimuose, numatyta tiek skundo pateikėjo, tiek duomenų valdytojo teisė susipažinti su byla. Be to, ieškovė ginčija Meta daromo palyginimo su Sąjungos konkurencijos taisyklių taikymo procedūromis reikšmę.
55
Šiuo klausimu Chartijos 41 straipsnio „Teisė į gerą administravimą“ 1 dalyje nustatyta, kad „[k]iekvienas asmuo turi teisę į tai, kad Sąjungos institucijos, įstaigos ir organai jo reikalus tvarkytų nešališkai, teisingai ir per kiek įmanomai trumpesnį laiką.“
56
To paties straipsnio 2 dalyje patikslinama, kad ši teisė „[be kita ko]“ apima:
„a)
kiekvieno asmens teisę būti išklausytam prieš taikant bet kokią individualią jam nepalankią priemonę;
b)
kiekvieno asmens teisę susipažinti su savo byla, laikantis teisėto konfidencialumo ir profesinio bei verslo slaptumo;
c)
administracijos pareigą pagrįsti savo sprendimus.“
Dėl savarankiško teisės susipažinti su byla pobūdžio, palyginti su teise būti išklausytam
57
Pirmiausia reikia pažymėti, kad, kaip šalys neginčija, nėra jokio teisės akto, kuriuo konkrečiai būtų reglamentuojama ar juo labiau ribojama pagal Reglamento 2016/679 77 straipsnį pateikto skundo pateikėjo teisė susipažinti su parengiamąja EDAV byla, susijusia su privalomo sprendimo pagal šio reglamento 65 straipsnio 1 dalies a punktą priėmimu. Konkrečiai kalbant, naudojimosi šia teise apribojimų negalima rasti nei Reglamente 2016/679, nei EDAV darbo tvarkos taisyklėse, kaip ji patvirtino atsakydama į Bendrojo Teismo klausimą per teismo posėdį.
58
Šiomis aplinkybėmis reikia nustatyti, ar pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą skundo pateikėjui suteikiama teisė susipažinti su tokia byla, ar šios teisės įgyvendinimas siejamas su Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte įtvirtinta teise būti išklausytam.
59
Šalys nesutaria dėl savarankiško šioje nuostatoje numatytos teisės susipažinti su byla pobūdžio. Kaip teigia EDAV ir Meta, ši teisė nėra savarankiška, ji yra teisės į gynybą užtikrinimo principo pasekmė, todėl ja gali pasinaudoti tik asmenys, kurių atžvilgiu pradėta procedūra ir dėl kurių gali būti priimtas jiems nepalankus aktas. Vis dėlto ieškovė mano, kad ši teisė nepriklauso nuo teisės į gynybą užtikrinimo principo ir jai taikoma vienintelė sąlyga, kad byla būtų susijusi (liet. „savo“) su asmeniu, prašančiu leisti su ja susipažinti.
60
Pirmiausia reikia pažymėti, kad nagrinėjamu atveju prašymą leisti susipažinti su EDAV byla ieškovė pateikė tuo metu, kai administracinė procedūra, per kurią buvo priimtas privalomas sprendimas 3/2022, jau buvo baigta, o Airijos priežiūros institucija jau buvo įgyvendinusi šį sprendimą 2022 m. gruodžio 31 d. galutiniu sprendimu (žr. šio sprendimo 30 ir 40 punktus). Šiuo prašymu buvo siekiama ne leisti ieškovei pasinaudoti galima teise būti išklausytai vykstant procedūrai EDAV, kaip, beje, pabrėžia Meta, bet turėti informacijos apie šių sprendimų rengimo sąlygas ir, be kita ko, patikrinti, ar ir kiek į jos skundo dalis buvo atsižvelgta ir kas dėl jų buvo nuspręsta, kad prireikus ji galėtų veiksmingai ginti savo poziciją nacionaliniuose teismo procesuose, susijusiuose su privalomu sprendimu 3/2022. Per teismo posėdį ieškovė pareiškė, kad klausimas dėl galimo jos teisės būti išklausytai vykstant procedūrai EDAV pažeidimo nėra šios bylos dalykas.
61
Kaip teisingai teigia ieškovė, pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkto formuluotę asmens teisė susipažinti su savo byla neapribojama aplinkybe, kad ši byla būtų susijusi su priemone, galinčia ją neigiamai paveikti. Tiesa, toks reikalavimas įtvirtintas Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punkte, kuriame įtvirtinta teisė būti išklausytam, tačiau nei iš šių nuostatų, nei iš Chartijos 41 straipsnio, vertinamo kaip visuma, formuluočių iš principo neišplaukia, kad pasinaudojimas pirmąja teise priklauso nuo antrosios teisės įgyvendinimo.
62
Nors teisė susipažinti su byla yra būtina išankstinė veiksmingo teisės į gynybą įgyvendinimo sąlyga, jos taikymo sritis gali būti platesnė. Be kita ko, taip yra ieškovės atveju: ji, kaip konstatuota šio sprendimo 60 punkte, prašė leisti susipažinti su EDAV byla ne tam, kad būtų išklausyta ir užtikrinta jos gynyba vykstant administracinei procedūrai, o tam, kad susipažintų su jos turiniu ir įvertintų galimybę pareikšti ieškinį teisme. Taigi Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte numatyta teisė susipažinti su byla negali būti susiaurinta iki teisės į gynybą užtikrinimo principo pasekmės.
63
Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktas turi būti aiškinamas kartu su to paties straipsnio 1 dalimi taip, kad teisė susipažinti su byla yra susijusi su kiekvieno asmens teise į tai, kad Sąjungos administracija jo reikalus tvarkytų nešališkai, teisingai ir per kuo trumpesnį laiką. Vis dėlto Sąjungos administracija, nagrinėdama administruojamų asmenų reikalus, neapsiriboja vien tik priemonių, kurios yra arba gali būti jiems nepalankios, taikymu. Aplinkybė, kad asmens bylas reikia nagrinėti teisingai, gali būti aiškinama, be kita ko, kaip reiškianti pareigą jam pateikti su juo susijusią administracinę bylą.
64
Taip pat reikia atsižvelgti į tai, kad Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte numatyta teisė susipažinti su byla yra „teisės į gerą administravimą“, kuri yra viso Chartijos 41 straipsnio dalykas, sudedamoji dalis. Šis straipsnis susijęs ne tik su teise būti išklausytam Sąjungos administracijos (ji konkrečiai numatyta jo 2 dalies a punkte), bet ir su platesne taikymo sritimi, apimančia ir kitas teises ar principus, kurių ši administracija turi laikytis palaikydama santykius su administruojamais asmenimis. Taigi visų pirma principas, pagal kurį bylos turi būti nagrinėjamos per protingą terminą (Chartijos 41 straipsnio 1 dalis), Sąjungos administracijos pareiga motyvuoti savo sprendimus (Chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punktas), principas, pagal kurį Sąjunga privalo atlyginti savo administracijos padarytą žalą (Chartijos 41 straipsnio 3 dalis), ir principas, pagal kurį Sąjungos administracija privalo bendrauti su administruojamais asmenimis jų vartojama Sąjungos kalba (Chartijos 41 straipsnio 4 dalis), taikomi ne tik tais atvejais, kai taikoma teisė į gynybą.
65
Vadinasi, darytina išvada, kad asmuo turi teisę susipažinti su savo byla, net jeigu jo padėtis nėra tokia, kad jis galėtų pasinaudoti teise būti išklausytam, tačiau su sąlyga, kad, kaip bus išsamiau paaiškinta toliau, atitinkamoje srityje nėra specialių taisyklių, ribojančių šios teisės susipažinti su byla įgyvendinimą pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalies reikalavimus.
66
Šio sprendimo 65 punkte padarytos išvados nepaneigia jurisprudencija, kuria EDAV ir Meta rėmėsi savo rašytiniuose dokumentuose ir per teismo posėdį.
67
Taigi, kiek tai susiję su 2013 m. vasario 26 d. Sprendimu Ispanija / Komisija (T‑65/10, T‑113/10 ir T‑138/10, nepaskelbtas Rink., EU:T:2013:93), be to, kad jis buvo panaikintas apeliacine tvarka 2015 m. birželio 24 d. Sprendimu Ispanija / Komisija (C‑263/13 P, EU:C:2015:415), jo 38 punkte, kurį pakartojo EDAV, iš esmės tik primenama, kad Chartijos 41 straipsnyje įtvirtinta teisė į gerą administravimą nėra savarankiška teisė, o išreiškiama įvairiomis konkrečiomis teisėmis, pavyzdžiui, kiekvieno asmens teise susipažinti su savo byla. 2015 m. gegužės 20 d. Sprendimas Yuanping Changyuan Chemicals / Taryba (T‑310/12, nepaskelbtas Rink., EU:T:2015:295, 225 punktas) susijęs ne su teise susipažinti su byla, o su tuo, kad institucija nesilaikė pagal taikytinus teisės aktus atitinkamoms įmonėms nustatyto minimalaus termino pastaboms pateikti, atsižvelgiant į Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a punktą. 2018 m. rugsėjo 13 d. Sprendimas UBS Europe ir kt. (C‑358/16, EU:C:2018:715, 66 punktas), 1994 m. gruodžio 6 d. Sprendimas Lisrestal ir kt. / Komisija (T‑450/93, EU:T:1994:290, 42 punktas), 1995 m. birželio 29 d. Sprendimas ICI / Komisija (T‑36/91, EU:T:1995:118, 69 punktas), 1999 m. liepos 9 d. Sprendimas New Europe Consulting ir Brown / Komisija (T‑231/97, EU:T:1999:146, 42 punktas) ir 2021 m. liepos 14 d. Sprendimas AI / ECDC (T‑65/19, EU:T:2021:454, 155 punktas) susiję su situacijomis, kai turi būti garantuotas suinteresuotojo asmens teisės į gynybą užtikrinimo principas ir kai jo teisė susipažinti su byloje esančiais dokumentais buvo numatyta tik kaip šio principo sudedamoji dalis.
68
Dėl 2018 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Ryanair ir Airport Marketing Services / Komisija (T‑165/15, EU:T:2018:953) reikia priminti, kad valstybės pagalbos kontrolės srityje teisės susipažinti su Europos Komisijos administracine byla apribojimai yra „numatyti įstatymo“, kaip tai suprantama pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį, t. y. jie kyla tiek iš Sutarties nuostatos, tiek iš antrinės teisės akto, priimto siekiant užtikrinti jos įgyvendinimą. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad šioje srityje procedūrą reglamentuojantys pagrindiniai principai yra tiesiogiai apibrėžti Sutartyje, t. y. SESV 108 straipsnyje. Šį straipsnį, kuris pakeitė EB sutarties 93 straipsnį (dabar – EB 88 straipsnis), Teisingumo Teismas nuosekliai aiškino kaip reikalaujantį, kad Komisija užtikrintų teisę dalyvauti diskusijoje ir teisę į gynybą tik už pagalbos suteikimą atsakingos valstybės narės, o ne kitų procedūroje dalyvaujančių suinteresuotųjų asmenų, įskaitant skundą pateikusį asmenį, naudai (šiuo klausimu žr. 1998 m. balandžio 2 d. Sprendimo Komisija / Sytraval ir Brink’s France, C‑367/95 P, EU:C:1998:154, 59 punktą; 2002 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo Falck ir Acciaierie di Bolzano / Komisija, C‑74/00 P ir C‑75/00 P, EU:C:2002:524, 81–84 punktus ir 2018 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Ryanair ir Airport Marketing Services / Komisija, T‑165/15, EU:T:2018:953, 56 punktą).
69
Šis jurisprudencijoje pateiktas Sutarties straipsnio, kuris pagal normų hierarchiją atitinka Chartijos 41 straipsnį, tačiau gali būti laikomas lex specialis pastarojo straipsnio atžvilgiu, išaiškinimas buvo pakartotas 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 659/1999, nustatančiame išsamias [SESV 108] straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 339), kurį pakeitė 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias [SESV] 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9). Konkrečiai kalbant, šiais dviem reglamentais teisė susipažinti su Komisijos administracine byla suteikiama už pagalbos suteikimą atsakingai valstybei narei (šiuo klausimu dėl Reglamento Nr. 659/1999 žr. 2010 m. birželio 29 d. Sprendimo Komisija / Technische Glaswerke Ilmenau, C‑139/07 P, EU:C:2010:376, 56–58 punktus).
70
2018 m. gruodžio 13 d. Sprendime Ryanair ir Airport Marketing Services / Komisija (T‑165/15, EU:T:2018:953) padaryta išvada negali būti taikoma tokiam atvejui, koks nagrinėjamas šioje byloje. Iš tiesų šioje byloje nagrinėjamoje srityje nėra jokių pagal Reglamento 2016/679 77 straipsnį skundą pateikusio asmens teisės susipažinti su EDAV byla apribojimų, „numatytų įstatymo“, kaip tai suprantama pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį, kaip jau konstatuota šio sprendimo 57 punkte. Be to, byloje, kurioje priimtas tas sprendimas, ieškovai, remdamiesi Chartijos 41 straipsniu, siejamu su teisės į gynybą užtikrinimo principu, ginčijo Komisijos atsisakymą leisti susipažinti su valstybės pagalbos byla vykstant administracinei procedūrai, o šioje byloje tiek prašymas leisti susipažinti su byla, tiek EDAV sprendimas, kuriuo jis atmestas, buvo pateikti pasibaigus administracinei procedūrai, t. y. tuo momentu, kai nebeliko galimybės pažeisti teisę į gynybą (žr. šio sprendimo 30, 40 ir 60 punktus).
71
Taip pat, remiantis 2012 m. birželio 28 d. Sprendimu Komisija / Éditions Odile Jacob (C‑404/10 P, EU:C:2012:393) ir 2014 m. vasario 27 d. Sprendimu Komisija / EnBW (C‑365/12 P, EU:C:2014:112), dėl Reglamentu Nr. 1049/2001 grindžiamų prašymų leisti susipažinti su Komisijos administracine byla, Meta nustatyta analogija su ribotomis procedūrinėmis teisėmis, pripažintomis skundą pateikusiam asmeniui per koncentracijų tarp įmonių kontrolės ir SESV 101 straipsnio taikymo procedūras, taip pat neturi reikšmės sprendžiant šiame analizės etape nagrinėjamą klausimą. Iš tiesų šiose srityse taip pat yra specialių teisės aktų, kuriais ribojama teisė susipažinti su Komisijos byla, kiek tai susiję su koncentracijų tarp įmonių kontrolės procedūra (šiuo klausimu žr. 2012 m. birželio 28 d. Sprendimo Komisija / Éditions Odile Jacob, C‑404/10 P, EU:C:2012:393, 118 ir 119 punktus) ir SESV 101 straipsnio taikymo procedūra (šiuo klausimu žr. 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Komisija / EnBW, C‑365/12 P, EU:C:2014:112, 86 punktą).
72
Byloje, kurioje priimtas 2022 m. birželio 1 d. Sprendimas Del Valle Ruíz ir kt. / Komisija ir BPV (T‑510/17, EU:T:2022:312), ieškovės buvo kredito įstaigos akcininkės arba obligacijų turėtojos prieš priimant kredito įstaigos pertvarkymo nuostatą pagal 2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su BPM ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014, p. 1). Jos, be kita ko, rėmėsi Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkto pažeidimu, nes Bendra pertvarkymo valdyba (BPV) ir Komisija prieš priimdamos ginčijamus sprendimus nesuteikė joms galimybės susipažinti su dokumentais, kuriais jos rėmėsi priimdamos šiuos sprendimus.
73
Taigi byloje, kurioje priimtas 2022 m. birželio 1 d. Sprendimas Del Valle Ruíz ir kt. / Komisija ir BPV (T‑510/17, EU:T:2022:312), kaip ir šioje byloje, ieškovės prašė leisti susipažinti su byla tuo metu, kai administracinė procedūra jau buvo baigta, kad galėtų pasinaudoti teise į veiksmingą teisminę gynybą. Toje byloje Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad ieškovės negali remtis Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte įtvirtinta teise susipažinti su byla, pažymėjęs, kad ši teisė susijusi su asmenimis ar įmonėmis, kurių atžvilgiu pradėtos procedūros arba dėl kurių priimti sprendimai (šiuo klausimu žr. 2022 m. birželio 1 d. Sprendimo Del Valle Ruíz ir kt. / Komisija ir BPV, T‑510/17, EU:T:2022:312, 463 punktą), o nagrinėjamu atveju taip nebuvo. Vis dėlto darydamas šią išvadą Bendrasis Teismas atsižvelgė, be kita ko, į tai, kad Reglamente Nr. 806/2014 yra nuostata, pagal kurią subjektui, dėl kurio pradėta pertvarkymo schemos patvirtinimo procedūra, suteikiama teisė susipažinti su byla (šiuo klausimu žr. 2022 m. birželio 1 d. Sprendimo Del Valle Ruíz ir kt. / Komisija ir BPV, T‑510/17, EU:T:2022:312, 458 ir 464 punktus). Taigi nors 2022 m. birželio 1 d. Sprendime Del Valle Ruíz ir kt. / Komisija ir BPV (T‑510/17, EU:T:2022:312) nagrinėta situacija turi tam tikrų panašumų su šioje byloje nagrinėjama situacija, ji skiriasi tuo, kad egzistuoja tokia teisės akto nuostata.
74
2023 m. gruodžio 20 d. Sprendimas OCU / BPV (T‑496/18, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:857), kuriuo Meta rėmėsi per teismo posėdį, yra 2022 m. birželio 1 d. Sprendimo Del Valle Ruíz ir kt. / Komisija ir BPV (T‑510/17, EU:T:2022:312) tiesioginis tęsinys, nes jis taip pat susijęs su prašymu leisti susipažinti su byla, pateiktu užbaigus administracinę procedūrą. Toje byloje Bendrasis Teismas pažymėjo, kad Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punkte įtvirtinta teisė susipažinti su byla susijusi su asmenimis ar įmonėmis, kurių atžvilgiu pradėtos procedūros arba dėl kurių priimti sprendimai (žr. 2023 m. gruodžio 20 d. Sprendimo OCU / BPV, T‑496/18, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:857, 36 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Vis dėlto jis dar kartą atsižvelgė į tai, kad Reglamente Nr. 806/2014 yra nuostata, pagal kurią teisė susipažinti su byla suteikiama subjektui, dėl kurio pradėta pertvarkymo schemos priėmimo procedūra, ir padarė išvadą, kad ieškovė, kaip buvusiems akcininkams atstovaujanti asociacija, tokios teisės neturi (šiuo klausimu žr. 2023 m. gruodžio 20 d. Sprendimo OCU / BPV, T‑496/18, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:857, 37 punktą).
75
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad kiekvienas asmuo turi teisę susipažinti su savo byla pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą, įskaitant atvejus, kai ši byla nesusijusi su procedūra, per kurią gali būti priimtas jam nepalankus aktas, tačiau su sąlyga, kad nagrinėjamoje srityje nėra specialių taisyklių, nustatančių naudojimosi šia teise susipažinti su byla apribojimus pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalies reikalavimus.
Dėl aplinkybės, kad byla, su kuria ieškovė prašo leisti susipažinti, yra su ja susijusi byla
76
Dabar reikia išnagrinėti, ar prašymas leisti susipažinti su byla, kurį ieškovė šioje byloje pateikė pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą, buvo susijęs su jos byla.
77
Privalomas sprendimas 3/2022, kurį EDAV priėmė remdamasi Reglamento 2016/679 65 straipsnio 1 dalies a punktu, grindžiamas ieškovės pagal šio reglamento 77 straipsnį pateiktu skundu Austrijos duomenų apsaugos institucijai dėl Meta (tuo metu dar vadinamos Facebook Ireland) atlikto jos asmens duomenų tvarkymo.
78
Reglamento 2016/679 77 straipsnio 1 dalyje kiekvienam duomenų subjektui suteikiama teisė pateikti skundą priežiūros institucijai, jeigu duomenų subjektas mano, kad tvarkant jo asmens duomenis buvo pažeistas šis reglamentas. Šio straipsnio 2 dalyje jam suteikiama teisė būti šios priežiūros institucijos informuotam apie skundo nagrinėjimo eigą ir rezultatus.
79
Kai, kaip nagrinėjamu atveju, nagrinėjamas duomenų tvarkymas yra tarpvalstybinio pobūdžio, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2016/679 4 straipsnio 23 punktą, šio reglamento 56 straipsnio 1 dalyje numatyta, nedarant poveikio jo 55 straipsnio 1 dalyje įtvirtintai kompetencijos taisyklei, įgyvendinti „vieno langelio“ mechanizmą, grindžiamą vadovaujančios priežiūros institucijos ir kitų susijusių priežiūros institucijų kompetencijos pasidalijimu. Pagal šį mechanizmą duomenų valdytojo arba duomenų tvarkytojo pagrindinės buveinės arba vienintelės buveinės priežiūros institucija turi kompetenciją veikti kaip vadovaujanti priežiūros institucija, kai tas duomenų valdytojas arba duomenų tvarkytojas vykdo tarpvalstybinį duomenų tvarkymą, vadovaudamasi 60 straipsnyje nustatyta šios priežiūros institucijos ir kitų susijusių priežiūros institucijų bendradarbiavimo procedūra.
80
Pagal šią bendradarbiavimo procedūrą vadovaujanti priežiūros institucija, be kita ko, turi stengtis pasiekti bendrą sutarimą. Šiuo tikslu pagal Reglamento 2016/679 60 straipsnio 3 dalį ji nedelsdama pateikia sprendimo projektą kitoms susijusioms priežiūros institucijoms, kad jos pateiktų savo nuomonę, ir deramai atsižvelgia į jų nuomones.
81
Konkrečiai kalbant, iš Reglamento 2016/679 56 ir 60 straipsnių matyti, kad tarpvalstybinio duomenų tvarkymo atveju, laikantis šio reglamento 56 straipsnio 2 dalies, įvairios atitinkamos susijusios nacionalinės priežiūros institucijos turi bendradarbiauti pagal šiose nuostatose numatytą procedūrą, kad būtų pasiektas bendras sutarimas ir vienas sprendimas, kurie privalomi visoms šioms institucijoms ir kurių laikymąsi turi užtikrinti duomenų valdytojas, kiek tai susiję su duomenų tvarkymo veikla, vykdoma visose jo įmonėse Sąjungoje.
82
Pagal Reglamento 2016/679 60 straipsnio 4 dalį, jeigu bet kuri iš kitų susijusių priežiūros institucijų per keturias savaites nuo tada, kai su ja buvo konsultuotasi, pareiškia tinkamą ir pagrįstą prieštaravimą dėl sprendimo projekto, vadovaujanti priežiūros institucija, jeigu ji neatsižvelgia į tinkamą ir pagrįstą prieštaravimą arba laikosi nuomonės, kad prieštaravimas nėra tinkamas ar pagrįstas, pateikia klausimą spręsti pagal šio reglamento 63 straipsnyje nurodytą nuoseklumo užtikrinimo mechanizmą, kad EDAV priimtų privalomą sprendimą pagal minėto reglamento 65 straipsnio 1 dalies a punktą.
83
Kaip savo rašytinėse pastabose nurodė EDAV, šiuo mechanizmu siekiama išspręsti vadovaujančios institucijos ir kitų susijusių priežiūros institucijų nuomonių konfliktus visais klausimais, dėl kurių pareikštas tinkamas ir pagrįstas prieštaravimas. EDAV kompetencija pagal Reglamento 2016/679 65 straipsnio 1 dalies a punktą apsiriboja tik šiais klausimais. Ji priima privalomą sprendimą visais klausimais, dėl kurių pareikštas tinkamas ir pagrįstas prieštaravimas, tačiau tik dėl jų.
84
Ši ribota taikymo sritis paaiškinama pačiu privalomo sprendimo, kuris yra vadovaujančiai priežiūros institucijai ir visoms susijusioms priežiūros institucijoms skirtas sprendimas, pobūdžiu – jis joms privalomas, kaip numatyta Reglamento 2016/679 65 straipsnio 2 dalyje. (šiuo klausimu žr. 2022 m. gruodžio 7 d. Nutarties WhatsApp Ireland / Europos duomenų apsaugos valdyba, T‑709/21, apskųsta apeliacine tvarka, EU:T:2022:783, 42 punktą).
85
Nors skundo pateikėjas pagal Reglamento 2016/679 77 straipsnį formaliai nėra EDAV vykstančios procedūros, per kurią priimamas privalomas sprendimas pagal Reglamento 2016/679 65 straipsnio 1 dalies a punktą, šalis, šiam skundui tenka esminis vaidmuo šioje procedūroje. Visų pirma būtent šis skundas yra visos sprendimų priėmimo procedūros atspirties taškas. Be to, nors EDAPP priima sprendimą tik dėl tinkamų ir pagrįstų prieštaravimų, dėl kurių vadovaujančioji institucija ir bent viena susijusi priežiūros institucija nesutaria, šie prieštaravimai yra susiję su procedūra, pradėta gavus skundą. Juose dažnai atsižvelgiama į duomenų subjekto pateiktus faktus ir argumentus, todėl EDAV nagrinėjama byla bent iš dalies grindžiama informacija, kurią duomenų subjektas pateikė nacionalinei priežiūros institucijai. Taigi šis asmuo gali teisėtai pageidauti patikrinti, ar EDAV atsižvelgė į jo skundo elementus, pakartotus arba akcentuotus tinkamuose ir pagrįstuose susijusių priežiūros institucijų prieštaravimuose, arba kiek jie turėjo įtakos privalomo sprendimo turiniui. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad nagrinėjamu atveju privalomame sprendime 3/2022 daug kartų daroma nuoroda ne tik į ieškovės pateiktą skundą, bet ir į pačią ieškovę (žr. šio sprendimo 45 punktą). Galiausiai ieškovė, kaip skundo pateikėja, yra tiesiogiai suinteresuota procedūros baigtimi, nes ja siekiama užtikrinti konkretų Reglamento 2016/679 taikymą situacijai, susijusiai su jos asmens duomenų tvarkymu, kaip nurodyta šiame skunde.
86
Darytina išvada, kad nagrinėjamu atveju reikia konstatuoti, jog parengiamoji EDAV privalomo sprendimo 3/2022 priėmimo byla susijusi su ieškove, kaip tai suprantama pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą.
87
Darytina išvada, kad reikia pritarti trims vienintelio pagrindo dalims ir nereikia priimti sprendimo nei dėl papildomai pateiktos jo ketvirtos dalies, nei dėl 2021 m. lapkričio 2 d.Integritetsskyddsmyndigheten (Privataus gyvenimo apsaugos tarnyba, Švedija) sprendimo, kurį ieškovė pirmą kartą pateikė per Bendrojo Teismo posėdį, priimtinumo. Vadinasi, ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas tiek, kiek juo atmestas ieškovės pagal Chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktą pateiktas prašymas leisti susipažinti su parengiamąja EDAV privalomo sprendimo 3/2022 byla.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
88
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi EDAV pralaimėjo bylą, reikia nurodyti jai padengti bylinėjimosi išlaidas pagal ieškovės pateiktus reikalavimus.
89
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 3 dalį Bendrasis Teismas gali nuspręsti, kad į bylą įstojusi šalis, kuri nenurodyta šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Nagrinėjamu atveju reikia nuspręsti, kad Meta padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (dešimtoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2023 m. vasario 7 d. Europos duomenų apsaugos valdybos sprendimą, kiek juo atmestas Lisa Ballmann prašymas, pateiktas remiantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalies b punktu, susipažinti su parengiamąja Europos duomenų apsaugos valdybos privalomo sprendimo 3/2022, susijusio su ginču, byla, kurią Data Protection Commission (Duomenų apsaugos institucija, Airija) pateikė dėl Meta Platforms Ireland Ltd.
2.
Europos duomenų apsaugos valdyba padengia savo ir Lisa Ballmann patirtas bylinėjimosi išlaidas.
3.
Meta Platform Ireland padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Porchia
Jaeger
Madise
Nihoul
Verschuur
Paskelbta 2025 m. liepos 16 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.