62015CJ0320
TEISINGUMO TEISMO (dešimtoji kolegija) SPRENDIMAS
2017 m. rugsėjo 14 d. (
*1
)
„Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – Direktyva 91/271/EEB – Miesto nuotekų valymas – 4 straipsnio 1 ir 3 dalys – Antrinis arba jam prilygstantis valymas“
Byloje C‑320/15
dėl 2015 m. birželio 26 d. pagal SESV 258 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo
Europos Komisija, atstovaujama G. Zavvos ir E. Manhaeve,
ieškovė,
prieš
Graikijos Respubliką, atstovaujamą E. Skandalou,
atsakovę,
palaikomą:
Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės, atstovaujamos C. Brodie ir J. Kraehling,
įstojusios į bylą šalies,
TEISINGUMO TEISMAS (dešimtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas M. Berger, teisėjai A. Borg Barthet (pranešėjas) ir E. Levits,
generalinis advokatas M. Bobek,
posėdžio sekretorius R. Schiano, administratorius,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2017 m. sausio 25 d. posėdžiui,
susipažinęs su 2017 m. kovo 30 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,
priima šį
Sprendimą
1
Savo ieškiniu Europos Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad, neužtikrinusi miesto nuotekų surinkimo ir valymo Prosocanės, Doksato, Elefterupolio, Vagijos, Galatistos, Desfinos ir Chanioti aglomeracijose, turinčiose nuo 2000 iki 10000 gyventojų ekvivalentų (toliau – g. e.), taip pat Polychronos aglomeracijoje, turinčioje nuo 10000 iki 15000 g. e., Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuot[e]kų valymo (OL L 135, 1991, p. 40; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 26), iš dalies pakeistos 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1137/2008 (OL L 311, 2008, p. 1) (toliau – Direktyva 91/271), 4 straipsnio 1 ir 3 dalis.
Teisinis pagrindas
2
Direktyvos 91/271 1 straipsnyje nustatyta:
„Ši direktyva taikoma miesto nuot[e]kų surinkimui, valymui bei išleidimui ir nuot[e]kų iš tam tikrų pramonės sektorių valymui bei išleidimui.
Šios direktyvos tikslas – apsaugoti aplinką nuo išleidžiamų minėtųjų nuot[e]kų žalingo poveikio.“
3
Šios direktyvos 2 straipsnyje nustatyta:
„Šioje direktyvoje:
1)
„miesto nuot[e]kos“ – tai buitinės nuot[e]kos arba buitinės nuot[e]kos, sumišusios su gamybinėmis nuot[e]komis, ir (arba) paviršinės (lietaus) nuot[e]kos;
<…>
5)
„nuot[e]kų surinkimo sistema“ – tai vamzdynų sistema, kurioje surenkamos ir per kurią teka miesto nuot[e]kos;
6)
„1 g. e. (gyventojų ekvivalentas)“ ‐ tai organinė biologiškai skaidoma apkrova, kuriai oksiduoti deguonies poreikis (BDS5) yra 60 g per dieną;
<…>
8)
„antrinis valymas“ – tai nuot[e]kų valymas, paprastai taikant biologinį būdą kartu su antriniu nusėsdinimu arba kitokį procesą, kai yra laikomasi I priedo 1 lentelėje nurodytų reikalavimų;
<…>“
4
Šios direktyvos 4 straipsnyje nustatyta:
„1.   Valstybės narės užtikrina, kad į nuot[e]kų surinkimo sistemas patenkančioms miesto nuot[e]koms, prieš jas išleidžiant į vandens telkinius, būtų taikomas antrinis arba jam prilygstantis valymas tokia tvarka:
<…>
–
iš aglomeracijų, turinčių nuo 10000 iki 15000 g. e., visiems išleidžiamiesiems vandenims – ne vėliau kaip nuo 2005 m. gruodžio 31 d.,
–
iš aglomeracijų, turinčių nuo 2000 iki 10000 g. e., išleidžiamiesiems į gėlo vandens telkinius ir estuarijas – ne vėliau kaip nuo 2005 m. gruodžio 31 d.“
<…>
3.   Išleidžiamos iš šio straipsnio 1 ir 2 dalyse aprašytų miesto nuot[e]kų valymo įrenginių nuot[e]kos atitinka I priedo B dalies reikalavimus.
<…>“
5
Direktyvos Nr. 91/271 I priedas „Miesto nuot[e]koms keliami reikalavimai“ suformuluotas taip:
„<…>
B.
Vandens išleidimas iš miesto nuot[e]kų valymo įrenginių į priimančiuosius vandenis [nuotekų priimtuvą] <…>
1.
Miesto nuot[e]kų valymo įrenginiai yra projektuojami arba modifikuojami taip, kad būtų galima imti kontrolinius atitekančių bei išvalytų nuot[e]kų tipinius mėginius prieš jas išleidžiant į paviršinius vandens telkinius priimtuvus.
2.
Iš miesto nuot[e]kų valymo įrenginių išleidžiamos nuot[e]kos, kurios turi būti valomos laikantis 4 ir 5 straipsnių, atitinka 1 lentelėje pateiktus reikalavimus.
<…>
D.
Kontrolei ir rezultatų vertinimui taikomi pamatiniai metodai
1.
Valstybės narės užtikrina, kad būtų taikomas toks kontrolės metodas, kuris atitinka bent tą reikalavimų lygį, kuris yra aprašytas toliau.
Galima naudoti ne tik 2, 3 ir 4 dalyse minimus metodus, bet ir kitus alternatyvius metodus, jei galima įrodyti, kad gaunami rezultatai yra lygiaverčiai.
<…>
2.
Tam, kad galima būtų tikrinti, kaip laikomasi šioje direktyvoje išleidžiamoms nuot[e]koms nustatytų reikalavimų, vidutiniai arba vidutiniai srautui proporcingi paros mėginiai imami toje pačioje tiksliai nustatytoje vandenų išleidimo iš nuot[e]kų valymo įrenginių, o jei būtina – ir jų įtekėjimo į valymo įrenginius vietoje.
<…>
3.
Minimalus metinis mėginių skaičius yra nustatomas pagal nuot[e]kų valymo įrenginių dydį, ir per metus jie yra reguliariai imami:
–
nuo 2000 iki 9999 g. e.:
12 mėginių per pirmuosius metus;
4 mėginius vėlesniais metais, jei galima įrodyti, kad nuot[e]kos pirmaisiais metais atitiko šios direktyvos nuostatas; jei vienas iš keturių mėginių neatitinka normų, kitais metais reikia imti 12 mėginių,
–
nuo 10000 iki 49999 g. e:
12 mėginių.
<…>“
6
Direktyvos 91/271 I priedo 1 lentelėje pateikti reikalavimai dėl vandenų, išleidžiamų iš miesto nuotekų valymo įrenginių, kuriems taikomas, be kita ko, šios direktyvos 4 straipsnis.
Ikiteisminė procedūra
7
2007 m. gegužės 29 d. raštu Komisija paprašė Graikijos valdžios institucijų per šešis mėnesius pateikti duomenis, susijusius, be kita ko, su Direktyvos 91/271 4 straipsnyje nustatytų pareigų surinkti ir valyti miesto nuotekas vykdymu 2007 m. Šios institucijos neatsakė į šį prašymą per nustatytą terminą, tačiau prašomus duomenis jos pateikė po dvejų metų gavusios klausimyną, susijusį su 2009 m.
8
Kadangi, gavusi šiuos duomenis, Komisija padarė išvadą, kad 62 Graikijos aglomeracijos pažeidė Direktyvos 91/271 4 straipsnį, ji 2010 m. spalio 5 d. raštu paprašė Graikijos institucijų pateikti tam tikrus patikslinimus.
9
Išnagrinėjusi Graikijos valdžios institucijų 2010 m. gruodžio 21 d. pateiktus duomenis 2011 m. birželio 17 d. Komisija Graikijos Respublikai išsiuntė oficialų pranešimą, kuriame nurodė, kad ji neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 91/271 4 straipsnį, kiek tai susiję su šiomis 62 aglomeracijomis, ir paprašė jos pateikti savo pastabas.
10
2011 m. rugpjūčio 11 d. Graikijos Respublika atsakė į šį pranešimą pateikdama papildomos informacijos apie minėtas aglomeracijas.
11
2012 m. birželio 1 d. Komisija išsiuntė Graikijos Respublikai pagrįstą nuomonę, kurioje nurodė, kad ši valstybė narė ir toliau nevykdo įsipareigojimų pagal Direktyvą 91/271. Ji paragino šią valstybę narę per du mėnesius, skaičiuojant nuo šios pagrįstos nuomonės gavimo dienos, pateikti savo pastabas.
12
2012 m. liepos 20 d. ir 2013 m. kovo 20 d. Graikijos Respublika atsakė į minėtą pagrįstą nuomonę teigdama, kad pabaigus įvairius projektus, finansuojamus pagal veiklos programą „Aplinka ir tvarus vystymasis“, keturios aglomeracijos atitiko Direktyvos 91/271 reikalavimus ir kad aštuonios kitos aglomeracijos turėjo veikiantį miesto nuotekų valymo įrenginį, kurio nuotekų išleidimo duomenys atitiko šios direktyvos reikalavimus.
13
2014 m. vasario 21 d. Komisija išsiuntė papildomą pagrįstą nuomonę Graikijos Respublikai, nes aštuonios aglomeracijos – Prosocanės, Doksato, Elefterupolio, Vagijos, Desfinos, Galatistos, Polychrono ir Chanioti – vis dar neatitiko Direktyvos 91/271 reikalavimų.
14
2014 m. balandžio 22 d. atsakydama į papildomą pagrįstą nuomonę Graikijos Respublika pripažino, kad keturios aglomeracijos iš nagrinėjamų aštuonių visiškai atitiko minėtus reikalavimus tik pabaigus bendrai finansuojamus darbus. Dėl keturių kitų aglomeracijų ji pažymėjo, kad jos, nors jose ir buvo nuotekų valymo įrenginių, kurie buvo eksploatuojami laikantis Direktyvos 91/271 nuostatų, neišsiuntė pakankamo skaičiaus mėginių, kaip reikalaujama pagal minėtą direktyvą.
15
Kadangi Graikijos Respublikos pateikti atsakymai Komisijos netenkino, ji nusprendė pareikšti šį ieškinį.
Dėl ieškinio
16
Savo ieškiniu Komisija kaltina Graikijos Respubliką neįvykdžius įpareigojimų pagal Direktyvos 91/271 4 straipsnio 1 ir 3 dalis, nes ši valstybė narė neužtikrino miesto nuotekų antrinio arba jam prilygstančio valymo aglomeracijoje, turinčioje nuo 10000 iki 15000 g. e., ir septyniose aglomeracijose, turinčiose nuo 2000 iki 10000 g. e.
17
Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją įsipareigojimų neįvykdymas turi būti vertinamas atsižvelgiant į padėtį valstybėje narėje pasibaigus pagrįstoje nuomonėje nustatytam terminui, o į vėlesnius pakeitimus Teisingumo Teismas atsižvelgti negali (2014 m. balandžio 10 d. Sprendimo Komisija / Italija, C‑85/13, nepaskelbtas Rink., EU:C:2014:251, 31 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
18
Darytina išvada, kad šioje byloje, kadangi pagal 2014 m. vasario 21 d. išsiųstą papildomą pagrįstą nuomonę – ją tą pačią dieną gavo Graikijos Respublika – valstybei narei buvo suteiktas dviejų mėnesių terminas, skaičiuojamas nuo jos gavimo dienos, pradėti laikytis savo įsipareigojimų pagal Direktyvą 91/271, nurodytas įsipareigojimų neįvykdymo buvimo faktas turi vertinamas 2014 m. balandžio 21 d.
19
Todėl, siekiant išnagrinėti šio ieškinio pagrįstumą, reikia nustatyti, ar šią pastarąją datą galima laikyti įrodyta, jog Graikijos Respublika, kaip tai teigia Komisija, nesilaikė minėtos direktyvos 4 straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų, kiek tai susiję su Prosocanės, Doksato, Elefterupolio, Vagijos ir Galatistos aglomeracijomis, ir tos pačios direktyvos 4 straipsnio 3 dalyje nustatytų reikalavimų, kiek tai susiję su Polychrono, Chanioti ir Desfinos aglomeracijomis.
20
Savo rašytinėse pastabose Graikijos Respublika nurodo, kad ji neginčija, jog papildomoje pagrįstoje nuomonėje nustatytą dieną išleidžiant nuotekas iš Prosocanės, Doksato, Elefterupolio, Vagijos ir Galatistos aglomeracijų nebuvo laikomasi šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalies reikalavimų.
21
Vis dėlto pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją nurodytą įsipareigojimų neįvykdymą konstatuoti gali tik Teisingumo Teismas, net jeigu atitinkama valstybė narė neginčija įsipareigojimų neįvykdymo (2016 m. kovo 10 d. Sprendimo Komisija / Ispanija, C‑38/15, nepaskelbtas Rink., EU:C:2016:156, 29 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
22
Šiuo klausimu primintina, kad Direktyvos 91/271 4 straipsnio 1 dalies antra ir trečia įtraukomis valstybėms narėms nustatoma pareiga pasiekti aiškiai ir nedviprasmiškai suformuluotą konkretų rezultatą, pagal kurį prieš išleidžiant į vandens telkinius į surinkimo sistemas patenkančias miesto nuotekas, kai jos patenka iš aglomeracijų, turinčių nuo 10000 iki 15000 g. e., arba prieš jas išleidžiant į gėlo vandens telkinius ir estuarijas, kai jos patenka iš aglomeracijų, turinčių nuo 2000 iki 10000 g. e., turi būti taikomas antrinis ar jam prilygstantis miesto nuotekų valymas.
23
Be to, pagal minėtos direktyvos 4 straipsnio 3 dalį šį antrinį ar jam prilygstantį miesto nuotekų valymą turi užtikrinti nuotekų valymo įrenginiai, kurių išleidžiami vandenys atitinka šios direktyvos I priedo B dalyje nustatytus reikalavimus.
24
Taigi, šiuo atveju, kaip savo rašytinėse pastabose pripažino Graikijos Respublika, iš Teisingumo Teismui pateiktų dokumentų matyti, kad papildomoje pagrįstoje nuomonėje nustatytą dieną šio sprendimo 20 punkte nurodytose aglomeracijose darbai, kurie turėjo būti atlikti statant ir tobulinant panaudoto vandens nuotekų valymo įrenginius, dar nebuvo baigti, todėl miesto nuotekų išleidimui iš šių aglomeracijų nebuvo taikomas antrinis ar jam prilygstantis miesto nuotekų valymas, kaip to reikalaujama pagal Direktyvos 91/271 4 straipsnio 1 dalį.
25
Iš to matyti, kad papildomoje pagrįstoje nuomonėje nustatytą dieną miesto nuotekų išleidimas iš Prosocanės, Doksato, Elefterupolio, Vagijos ir Galatistos aglomeracijų, kaip tai pripažino ir Graikijos Respublika, neatitiko šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalies nuostatų.
26
Kiek tai susiję su Polychrono, Chanioti ir Desfinos aglomeracijomis, iš šalių pateiktų rašytinių pastabų matyti, kad Graikijos Respublika nereguliariais intervalais pateikė Komisijai skirtingą skaičiaus mėginių už 2011–2014 metus.
27
Dėl šių mėginių patikrinimo rezultatų Komisija teigia, kad iš Polychrono aglomeracijoje paimtų 84 mėginių, kurie buvo pateikti už 2012 ir 2013 m., 7 iš jų viršijo leistinas vertes, o iš Chanioti aglomeracijos 2012 ir 2014 m. paimti mėginiai neturėjo įrodomosios galios, nes juos imant buvo padaryta pažeidimų, ir kad iš 14 mėginių, paimtų nereguliariais intervalais laikotarpiu nuo 2011 m. iki 2013 m. Desfinos aglomeracijoje, 2 iš jų viršijo nustatytas vertes.
28
Nors posėdyje atsakydama į Teisingumo Teismo šiuo aspektu pateiktą klausimą Komisija aiškiai nurodė, kad nuo šiol ji atsisakė reikalauti, kad per vienus metus būtų pateikta dvylika mėginių, t. y. vienas mėginys per mėnesį, siekiant įrodyti įrenginių atitiktį Direktyvos 91/271 4 straipsnio 3 daliai, siejamai su šios direktyvos I priedo B dalies reikalavimais, posėdyje ji teigė, kad Graikijos Respublikos pateikti mėginiai nebuvo tipiški kokybės požiūriu, nes nebuvo paimta mėginių, leidžiančių įvykdyti lyginamąjį tyrimą, ir nebuvo atsižvelgta į momentą, kuriuo mėginiai turi būti paimti.
29
Šiuo klausimu primintina, kad kiek tai susiję su Polychrono, Chanioti ir Desfinos aglomeracijomis, tiek ikiteisminėje procedūroje, tiek ieškinio nagrinėjimo stadijoje Komisija kaltino Graikijos Respubliką neįvykdžius įsipareigojimų pagal Direktyvos 91/271 4 straipsnio 3 dalį, nes ji nesilaikė pateiktinų mėginių skaičiaus reikalavimo.
30
Taigi, viena vertus, reikalavimas, susijęs su laiko momento, kurį teikiami mėginiai turi būti paimti, tinkamumu, nėra susijęs su šios direktyvos I priedo B dalyje nustatytais reikalavimais, taigi ir valstybių narių įsipareigojimais pagal minėtos direktyvos 4 straipsnį.
31
Kita vertus, bet kuriuo atveju reikia priminti, kad ikiteismine įsipareigojimų neįvykdymo procedūra siekiama suteikti atitinkamai valstybei narei galimybę, pirma, įvykdyti įsipareigojimus pagal Sąjungos teisę ir, antra, tinkamai pateikti savo gynybos argumentus atsakant į Komisijos suformuluotus kaltinimus. Todėl pagal SESV 258 straipsnį pareikšto ieškinio dalyką apibrėžia šioje nuostatoje numatyta ikiteisminė procedūra. Šios procedūros teisėtumas yra esminė garantija, kurios reikalaujama SESV, ne tik siekiant apsaugoti atitinkamos valstybės narės teises, bet ir užtikrinti, kad teisminis procesas, jeigu jis būtų pradėtas, vyktų dėl aiškiai apibrėžto ginčo (2014 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Komisija / Vokietija, C‑525/12, EU:C:2014:2202, 21 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
32
Taigi, šiame ieškinyje, kaip ir ikiteisminės procedūros stadijoje, Komisija tik kaltino Graikijos Respubliką pateikus netipinius mėginius, nes jų skaičiaus nepakako, tačiau ji neginčijo jai pateiktų mėginių kokybės.
33
Darytina išvada, kad kaltinimai, jog nebuvo paimta tiek mėginių, kad būtų galima įvykdyti lyginamąjį tyrimą, ir nebuvo atsižvelgta į laiko momentą, kuriuo mėginiai turi būti paimti, peržengia šio proceso dėl įsipareigojimų neįvykdymo ribas, todėl turi būti atmesti kaip nepriimtini.
34
Šiomis aplinkybėmis, kadangi ištyrus Graikijos Respublikos atsiliepime į ieškinį pateiktus duomenis matyti, kad ji Komisijai pateikė keletą mėginių, rodančių miesto nuotekų antrinio valymo efektyvumą nuo tada, kai minėtose aglomeracijose buvo pradėtos eksploatuoti surinkimo sistemos, ir kad Komisija nurodė, jog nuo šiol ji nereikalauja per vienus metus pateikti dvylikos mėginių, tai yra po vieną mėginį per mėnesį, darytina išvada, jog buvo įrodyta, kad papildomoje pagrįstoje nuomonėje nustatytą dieną iš Polychrono, Chanioti ir Desfinos aglomeracijose esančių nuotekų valymo įrenginių išleidžiami vandenys atitiko Direktyvos 91/271 4 straipsnio 3 dalies reikalavimus, todėl, kiek tai susiję su šiomis aglomeracijomis, nurodomas įsipareigojimų neįvykdymas nebuvo nustatytas.
35
Atsižvelgiant į visus pateiktus svarstymus, konstatuotina, kad, neužtikrinusi iš Prosocanės, Doksato, Elefterupolio, Vagijos ir Galatistos aglomeracijų, turinčių nuo 2000 iki 10000 g. e., patenkančių miesto nuotekų antrinio arba jam prilygstančio valymo, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal Direktyvos 91/271 4 straipsnio 1 dalį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
36
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 3 dalį, jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama, Teisingumo Teismas gali paskirstyti bylinėjimosi išlaidas šalims arba nuspręsti, kad kiekviena padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Kadangi Komisijos ieškinys tenkintinas tik iš dalies, reikia nuspręsti, kad kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nusprendžia:
1.
Neužtikrinusi iš Prosocanės, Doksato, Elefterupolio, Vagijos ir Galatistos aglomeracijų, turinčių nuo 2000 iki 10000 g. e., patenkančių miesto nuotekų antrinio arba jam prilygstančio valymo, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 91/271/EEB dėl miesto nuot[e]kų valymo, iš dalies pakeistos 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1137/2008, 4 straipsnio 1 dalį.
2.
Atmesti likusią ieškinio dalį.
3.
Europos Komisija ir Graikijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: graikų.