62019CJ0817_RES
C‑817/19. sz. ügy
Ligue des droits humains
kontra
Conseil des ministres
(a Cour constitutionnelle [Belgium] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
A Bíróság ítélete (nagytanács), 2022. június 21.
„Előzetes döntéshozatal – A személyes adatok kezelése – Utas‑nyilvántartási adatállomány (PNR) – (EU) 2016/679 rendelet – A 2. cikk (2) bekezdésének d) pontja – Hatály – (EU) 2016/681 irányelv – Az Unió és harmadik országok között üzemeltetett légi járatok utasaira vonatkozó PNR‑adatok felhasználása – Az Unión belül üzemeltetett légi járatok utasaira vonatkozó adatok felvételének lehetősége – Ezen adatok automatizált kezelése – Megőrzési időszak – A terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények elleni küzdelem – Érvényesség – Az Európai Unió Alapjogi Chartája – A 7., 8. és 21. cikk, valamint az 52. cikk (1) bekezdése – A PNR‑rendszer alkalmazását az Unión belül végzett más szállításokra kiterjesztő nemzeti szabályozás – Az Unión belüli szabad mozgás – Alapjogi Charta – 45. cikk”
A természetes személyek védelme a személyes adatok kezelése vonatkozásában – 2016/679 rendelet – Hatály – A 2004/82, 2010/65 és 2016/681 irányelvek átültetésére irányuló nemzeti szabályozásban előírt személyesadat‑kezelés – Bennfoglaltság – Korlátok
(2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet, 2. cikk, (2) bekezdés, d) pont, és 23. cikk; 2010/65, 2016/680 és 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv; 2004/82 tanácsi irányelv)
(lásd: 67., 68., 73., 74., 80., 83. és 84. pont, valamint a rendelkező rész 1. pontja)
Rendőrségi együttműködés – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Az utas‑nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználása – 2016/681 irányelv – PNR‑adatok – Terjedelem – Érintett légi utasok és légi járatok – Ezen adatok automatizált kezelése – A magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való jog megsértése – Hiány
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7., 8., 21. cikk, és 52. cikk, (1) bekezdés; 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 1. cikk, (2) bekezdés, 2. cikk, 3. cikk, 2., 4., 8., 9. pont, 6. és 12.cikk, és I. és II. melléklet)
(lásd: 94–97., 111., 122., 123., 129., 131–140., 152., 157., 162., 169–175., 184., 188., 197., 202., 213., 218–220., 223., 225–228. pont és a rendelkező rész 2. pontja)
Alapvető jogok – A magánélet tiszteletben tartása – A személyes adatok védelme – Korlátozások – Feltételek
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7., 8. cikk, és 52. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 115–118. pont)
Rendőrségi együttműködés – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Az utas‑nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználása – 2016/681 irányelv– A PNR‑adatok kezelése – Célok – A kifejezetten előírtaktól eltérő célokból való kezelés– Megengedhetetlenség
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7., 8. cikk, és 52. cikk, (1) bekezdés; 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 1. cikk, (2) bekezdés, és 6. cikk)
(lásd: 233., 235., 237., 288., 289. pont, valamint a rendelkező rész 3. pontja)
Rendőrségi együttműködés – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Az utas‑nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználása – 2016/681 irányelv – A PNR‑adatoknak a légi fuvarozók általi továbbításukat követő hat hónapon túli közlése– Feltétel – Az illetékes nemzeti hatóság általi jóváhagyás– Fogalom – Utasadat‑információs egység – Kizártság
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7. és 8. cikk; 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 4. cikk, (1)–(3) bekezdés, és 12. cikk, (3) bekezdés, b) pont)
(lásd: 244., 245., 247. pont és a rendelkező rész 4. pontja)
Rendőrségi együttműködés – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Az utas‑nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználása – 2016/681 irányelv – A PNR‑adatok megőrzésének időszaka – Valamennyi légi utasra különbségtétel nélkül alkalmazandó ötéves általános megőrzési idő – Megengedhetetlenség
(Az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7., 8., 45. cikk, és 52. cikk, (1) bekezdés; 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 12. cikk)
(lásd: 251., 255–259., 262. pont és a rendelkező rész 5. pontja)
Határellenőrzések, menekültügy és bevándorlás – A fuvarozóknak az utasokkal kapcsolatos adatok közlésére vonatkozó kötelezettsége – 2004/82 irányelv – Hatály – EU‑n belüli légi járatok – Kizártság
(2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv, 2. cikk; 2004/82 tanácsi irányelv, 2. cikk, a), b) és d) pont, 3. cikk, (1) és (2) bekezdés, és 6. cikk, (1) bekezdés)
(lásd: 266–269. pont és a rendelkező rész 6. pontja)
Rendőrségi együttműködés – Büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés – Az utas‑nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználása – 2016/681 irányelv – Az irányelvnek az EU‑n belüli légi járatokra történő alkalmazása – Az EU‑n belüli légi járatok és az Unión belül más eszközökkel végzett szállítások összességére történő alkalmazás valódi és közvetlen vagy előre látható terrorfenyegetettség hiányában – Megengedhetetlenség – Korlátozott alkalmazás – Megengedhetőség – Feltételek
(EUSZ 3. cikk, (2) bekezdés; EUMSZ 67. cikk, (2) bekezdés; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7., 8., 45. cikk, és 52. cikk, (1) bekezdés; 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv)
(lásd: 277–282., 285., 290., 291. pont, valamint a rendelkező rész 7. pontja)
Európai uniós jog – Elsőbbség – 2016/681 irányelv – Az ezen irányelvvel ellentétesnek ítélt nemzeti rendelkezések nemzeti bíróság által történő megsemmisítése – A szóban forgó rendelkezések joghatásai fenntartásának lehetősége – Hiány – Az e rendelkezések alapján szerzett bizonyítékok elfogadhatósága – A nemzeti jog alkalmazása – Korlátok – Az egyenértékűség elvének és a tényleges érvényesülés elvének betartása
(EUSZ 3. cikk, (2) bekezdés; EUMSZ 67. cikk, (2) bekezdés; az Európai Unió Alapjogi Chartája, 7., 8., 45. cikk, és 52. cikk, (1) bekezdés; 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv)
(lásd: 293–298. pont és a rendelkező rész 8. pontja)
Összefoglalás
A PNR‑adatok (Passenger Name Record) a légi fuvarozók által a helyfoglalási és indulás‑ellenőrzési rendszereikben tárolt foglalási információk. A PNR‑irányelv (
1
) arra kötelezi e fuvarozókat, hogy a terrorista bűncselekmények és a súlyos bűncselekmények elleni küzdelem céljából továbbítsák a harmadik ország és az Európai Unió között üzemeltetett, EU‑n kívüli légi járatot igénybe vevő valamennyi utas adatait az érintett légi járat érkezési vagy indulási helye szerinti tagállam utasadat‑információs egységének. Az így továbbított PNR‑adatokat ugyanis az utasadat‑információs egység előzetesen értékeli, (
2
) majd az érintett tagállam illetékes hatóságai vagy valamely más tagállam illetékes hatóságai általi esetleges későbbi értékelésük céljából megőrzi azokat. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az irányelvet az EU‑n belüli légi járatokra is alkalmazzák. (
3
)
A Ligue des droits humains keresetet indított a Cour constitutionnelle (alkotmánybíróság, Belgium) előtt a PNR‑irányelvet és az API‑irányelvet (
4
) a belga jogba átültető 2016. december 25‑i törvény (
5
) megsemmisítése iránt. A felperes szerint ez a törvény sérti a magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való jogot. A felperes kifogásolja egyrészt a PNR‑adatok igen tág jellegét, másrészt pedig ezen adatok gyűjtésének, továbbításának és kezelésének általános jellegét. A törvény emellett a személyek szabad mozgását is sérti, mivel közvetetten visszaállítja a határellenőrzéseket azáltal, hogy a PNR‑ rendszert az EU‑n belüli járatokra, illetve az Unión belül más eszközökkel végzett szállításokra is kiterjeszti.
Ebben az összefüggésben a Cour constitutionnelle (alkotmánybíróság) előzetes döntéshozatal céljából tíz kérdést terjesztett a Bíróság elé, amelyek többek között a PNR‑irányelv érvényességére és értelmezésére, valamint az általános adatvédelmi rendelet (
6
) alkalmazhatóságára vonatkoztak.
E kérdések nyomán a Bíróság ismételten a PNR‑adatok kezelését vizsgálta a magánélet tiszteletben tartásához és a személyes adatok védelméhez való jogra (
7
) tekintettel, amely jogokat az Európai Unió Alapjogi Chartája rögzíti. (
8
) A nagytanácsban hozott ítéletében a Bíróság megerősíti a PNR‑irányelv érvényességét annyiban, amennyiben az értelmezhető a Chartával összhangban, továbbá pontosításokkal szolgál ezen irányelv bizonyos rendelkezéseinek értelmezését illetően. (
9
)
A Bíróság álláspontja
A Bíróság – annak pontosítását követően, hogy a szóban forgóhoz hasonló, az API‑irányelv és a PNR‑irányelv átültetésére irányuló nemzeti szabályozás által előírt személyesadat‑kezelések közül melyek azok, amelyekre alkalmazandók az általános adatvédelmi rendelet általános szabályai (
10
) – megvizsgálja, hogy a PNR‑irányelv érvényes‑e.
A PNR‑irányelv érvényességéről
Ítéletében a Bíróság megállapítja, hogy mivel a Bíróság által a PNR‑irányelv rendelkezéseinek az Európai Unió Alapjogi Chartája (a továbbiakban: Charta) (
11
) 7., 8. és 21. cikkében, valamint 52. cikkének (1) bekezdésében biztosított alapvető jogok fényében kialakított értelmezése biztosítja ezen irányelvnek az említett cikkekkel való összhangját, az előterjesztett kérdések vizsgálata nem tárt fel egyetlen olyan tényezőt sem, amely érinthetné az említett irányelv érvényességét.
Elöljáróban a Bíróság emlékeztet arra, hogy valamely uniós jogi aktust – amennyire lehetséges – úgy kell értelmezni, hogy ne váljon kérdésessé annak érvényessége, és hogy megfeleljen az elsődleges jog egészének, különösen a Charta rendelkezéseinek, így a tagállamoknak ügyelniük kell arra, hogy ne támaszkodjanak e jog olyan értelmezésére, amely ellentétes az uniós jogrend által védett alapvető jogokkal vagy az uniós jogrendben elismert egyéb általános elvekkel. A PNR‑irányelvet illetően a Bíróság pontosítja, hogy annak számos preambulumbekezdése és rendelkezése megköveteli az ilyen, összhangban álló értelmezést azáltal, hogy az adatvédelem magas szintjére hivatkozva hangsúlyozza az uniós jogalkotó által a Chartában biztosított alapvető jogok teljes körű tiszteletben tartásának tulajdonított jelentőséget.
A Bíróság megállapítja, hogy a PNR‑irányelv egyértelműen súlyos beavatkozásokat tartalmaz a Charta 7. és 8. cikkében biztosított jogokba, többek között mivel olyan folyamatos, nem célzott és szisztematikus ellenőrzési rendszer létrehozására irányul, amely magában foglalja a légi közlekedési szolgáltatásokat igénybe vevő valamennyi személy személyes adatainak automatizált értékelését. Emlékeztet arra, hogy a tagállamok azon lehetőségét, hogy az ilyen beavatkozást igazolják, a beavatkozás súlyosságának felmérésével, valamint annak ellenőrzésével kell értékelni, hogy az elérni kívánt közérdekű cél jelentősége összefügg‑e ezen súlyossággal.
A Bíróság megállapítja, hogy a PNR‑irányelv egyértelműen súlyos beavatkozásokat tartalmaz a Charta 7. és 8. cikkében biztosított jogokba, többek között mivel olyan folyamatos, nem célzott és szisztematikus ellenőrzési rendszer létrehozására irányul, amely magában foglalja a légi közlekedési szolgáltatásokat igénybe vevő valamennyi személy személyes adatainak automatizált értékelését. A Bíróság emlékeztet arra, hogy a tagállamoknak az ilyen beavatkozás igazolására vonatkozó lehetőségét e beavatkozás súlyosságának felmérésével, valamint annak ellenőrzésével kell értékelni, hogy az elérni kívánt közérdekű cél jelentősége összefügg e a beavatkozás súlyosságával.
A Bíróság megállapítja, hogy a PNR‑adatok ezen irányelvben előírt továbbítása, kezelése és megőrzése azzal a feltétellel tekinthető úgy, hogy az a terrorista bűncselekmények és a súlyos bűncselekmények elleni küzdelem céljából feltétlenül szükséges mértékre korlátozódik, hogy az említett irányelvben szabályozott jogköröket megszorítóan értelmezik. E tekintetben a mai napon hozott ítélet többek között a következőket pontosítja a mai napon hozott ítélet többek között a következőket fejti ki:
–
A PNR‑irányelv által létrehozott rendszer csupán egyértelműen azonosítható és az ezen irányelv I. mellékletében szereplő rovatokban körülhatárolt olyan információkra terjedhet ki, amelyek a teljesített légi járattal és az érintett utassal kapcsolatosak, ami az e mellékletben szereplő egyes rovatok tekintetében azt jelenti, hogy azok hatálya kizárólag a kifejezetten említett adatokra terjed ki. (
12
)
–
A PNR‑irányelv által létrehozott rendszer alkalmazását a terrorista bűncselekményekre és kizárólag azokra a súlyos bűncselekményekre kell korlátozni, amelyek objektív és legalább közvetett kapcsolatban állnak az utasok légi szállításával. E súlyos bűncselekményeket illetően e rendszer alkalmazása nem terjedhet ki azokra a bűncselekményekre, amelyek annak ellenére, hogy megfelelnek az ezen irányelvben előírt, súlyossági küszöbre vonatkozó kritériumnak, és szerepelnek többek között az irányelv II. mellékletében, a nemzeti büntetőjogi rendszer sajátosságait figyelembe véve a közönséges bűncselekmények körébe tartoznak.
–
A PNR‑irányelv alkalmazásának az EU‑n belüli valamennyi légi járatra vagy azok egy részére való esetleges kiterjesztésének – amelyről a tagállamok az ezen irányelvben biztosított lehetőséggel élve dönthetnek – a feltétlenül szükséges mértékre kell korlátozódnia. Ennek érdekében biztosítani kell a határozat olyan bíróság vagy független közigazgatási szerv általi tényleges felülvizsgálatának lehetőségét, amelyek határozatai kötelező erővel bírnak. A Bíróság e tekintetben kifejti a következőket:
–
ezen irányelvnek az EU‑n belüli valamennyi, az említett tagállamból induló vagy oda érkező légi járatra történő, a feltétlenül szükséges mértékre korlátozódó, de megújítható időtartamra való alkalmazása kizárólag abban az esetben nem haladja meg a feltétlenül szükséges mértéket, ha az említett tagállam kellően konkrét körülmények fennállása alapján megállapítja, hogy valódinak és közvetlennek vagy előre láthatónak bizonyuló terrorfenyegetettséggel szembesül; (
13
)
–
ilyen terrorfenyegetettség hiányában az említett irányelv alkalmazása nem terjedhet ki az EU‑n belüli járatok összességére, hanem azt a többek között bizonyos légi útvonalakra vagy útitervekre vonatkozó, EU‑n belüli olyan légi járatokra, illetve bizonyos olyan repülőterekre kell korlátozni, amelyek tekintetében az érintett tagállam értékelése szerint az adott körülmények igazolhatják ezen alkalmazást. Az ily módon kiválasztott, EU‑n belüli légi járatokra történő alkalmazás feltétlenül szükséges jellegét rendszeresen felül kell vizsgálni a kiválasztásukat igazoló feltételekkel kapcsolatos fejlemények függvényében.
–
A PNR‑adatok előzetes értékelésekor – amelynek az a célja, hogy beazonosítsák azokat a személyeket, akiket az érkezésüket vagy elutazásukat megelőzően további, első ízben automatizált adatkezelés útján végzett vizsgálat alá kell vonni – az utasadat‑információs egység egyrészt csupán a keresett vagy a figyelmeztető jelzés (
14
) hatálya alatt álló személyekre vagy tárgyakra vonatkozó adatbázisokkal vetheti össze ezeket az adatokat. Ezen adatbázisoknak hátrányos megkülönböztetéstől mentesnek kell lenniük, és azokat az illetékes hatóságoknak a terrorista bűncselekmények és az utasok légi szállításával objektív és legalább közvetett kapcsolatban álló súlyos bűncselekmények elleni küzdelemmel összefüggésben kell felhasználniuk. Másrészt, ami az előzetesen meghatározott kritériumok alapján történő előzetes értékelést illeti, az utasadat‑információs egység nem használhat mesterséges intelligencián alapuló technológiákat az öntanuló rendszerek („machine learning”) keretében, amelyek emberi beavatkozás és ellenőrzés nélkül módosíthatják az értékelési folyamatot, és különösen azokat az értékelési kritériumokat, amelyeken ezen eljárás alkalmazásának eredménye alapul, továbbá e kritériumok súlyozását. Az említett kritériumokat úgy kell meghatározni, hogy az alkalmazásuk konkrétan azokra az egyénekre irányuljon, akik tekintetében fennállhat a terrorista bűncselekményekben vagy a súlyos bűncselekményekben való részvétel észszerű gyanúja, továbbá e kritériumok meghatározásakor figyelembe kell venni mind a „terhelő”, mind a „mentő” tényezőket, ami ugyanakkor nem eredményezhet közvetlen vagy közvetett hátrányos megkülönböztetést. (
15
)
–
A PNR‑adatok ilyen automatizált kezelésében rejlő hibaarányra és a 2018. és 2019. év során való alkalmazásukat követően kapott „hamis pozitív” találatok meglehetősen magas számára figyelemmel a PNR‑irányelv által létrehozott rendszernek a megvalósítani kívánt célkitűzések elérésére való alkalmassága alapvetően az ilyen automatizált kezelések alapján kapott pozitív eredmények ellenőrzésének megfelelő működésétől függ, amely ellenőrzést az utasadat információs egység – másodízben – nem automatizált eszközökkel végez. E tekintetben a tagállamoknak az utasadat‑információs egység ezen egyedi felülvizsgálatot végző tagjai által folytatott elemzést vezérlő és annak keretet adó egyértelmű és pontos szabályokat kell előírniuk annak érdekében, hogy biztosítsák a Charta 7., 8. és 21. cikkében biztosított alapvető jogok teljes mértékű tiszteletben tartását, valamint különösen az utasadat‑információs egységen belüli koherens, a hátrányos megkülönböztetés tilalmának elvét tiszteletben tartó igazgatási gyakorlatot. Gondoskodniuk kell különösen arról, hogy az utasadat‑információs egység által meghatározott objektív felülvizsgálati kritériumok lehetővé tegyék a tagjai számára annak ellenőrzését, hogy egyrészt a pozitív találat (hit) ténylegesen olyan egyénre vonatkozik‑e, aki érintett lehet terrorista bűncselekményekben vagy súlyos bűncselekményekben, és ha igen, milyen mértékben, másrészt pedig hogy az automatizált kezelés hátrányos megkülönböztetéstől mentes‑e. Ebben az összefüggésben a Bíróság hangsúlyozza továbbá, hogy az illetékes hatóságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az érintett személy megérthesse az előzetesen meghatározott értékelési kritériumok és az azokat alkalmazó programok működését, és így teljes körű ismeretek birtokában dönthessen arról, hogy gyakorolja‑e a bírósági jogorvoslathoz való jogát. Ehhez hasonlóan az illetékes hatóságok által elfogadott határozat jogszerűségét az ilyen kereset keretében felülvizsgáló bíróságnak, valamint – az állambiztonság fenyegetettségének eseteit kivéve – magának az érintett személynek is lehetőséggel kell rendelkeznie arra, hogy megismerje az e határozat elfogadásának alapjául szolgáló valamennyi indokot és bizonyítékot, ideértve az előzetesen megállapított értékelési kritériumokat és az e kritériumokat alkalmazó programok működését is.
–
A PNR‑adatok későbbi – azaz az érintett személy érkezését vagy elutazását követő – közlésére és értékelésére kizárólag olyan új körülmények és objektív tényezők alapján kerülhet sor, amelyek vagy megalapozzák annak észszerű gyanúját, hogy e személy olyan súlyos bűncselekményekben vett részt, amelyek objektív és legalább közvetett kapcsolatban állnak az utasok légi szállításával, vagy pedig amelyek alapján megállapítható, hogy ezek az adatok konkrét esetben ténylegesen hozzájárulhatnak az ilyen kapcsolatot mutató terrorista bűncselekmények elleni küzdelemhez. A PNR‑adatok ilyen utólagos értékelés céljából történő közlését főszabály szerint – a kellően indokolt sürgős helyzetek kivételével – az illetékes hatóságok indokolással ellátott kérelmére eljáró bíróság vagy független közigazgatási hatóság által végzett előzetes felülvizsgálatnak kell alávetni, függetlenül attól, hogy e kérelmet ezen adatok utasadat‑információs egység részére történő továbbítását követő hat hónapos határidő lejárta előtt vagy után nyújtották‑e be. (
16
)
A PNR‑irányelv értelmezéséről
A Bíróság a PNR‑irányelv érvényességének megállapítását követően további pontosításokkal szolgál ezen irányelv értelmezését illetően. Először is rámutat arra, hogy az irányelv kimerítő jelleggel sorolja fel a PNR‑adatok kezelésével megvalósítani kívánt célkitűzéseket. Ennélfogva ellentétes ezen irányelvvel az olyan nemzeti szabályozás, amely engedélyezi a PNR‑adatoknak a terrorista bűncselekmények és a súlyos bűncselekmények elleni küzdelemtől eltérő célokból való kezelését. Így az a nemzeti szabályozás, amely a PNR‑adatok kezelésének céljaként ezenfelül a hírszerzési és biztonsági szervek által megfigyelt tevékenységek nyomon követését is elismeri, sértheti e felsorolás kimerítő jellegét. Ehhez hasonlóan a PNR‑irányelv által létrehozott rendszer a határellenőrzések javítása és az illegális bevándorlással szembeni küzdelem céljából (
17
) sem használható fel. Ebből emellett az következik, hogy a PNR‑adatok nem őrizhetők meg olyan egyedüli adatbázisban, amelybe mind a PNR‑irányelv céljainak, mind más céloknak a megvalósítása érdekében betekintés nyerhető.
Másodszor, a Bíróság kifejti a független nemzeti hatóság fogalmát, amely hatáskörrel rendelkezik a PNR‑adatok utólagos értékelés céljából való közlésére vonatkozó feltételek teljesülésének ellenőrzésére, valamint e közlés jóváhagyására. Közelebbről, az utasadat‑információs egységként létrehozott hatóság nem minősülhet ilyen hatóságnak, mivel az adatokhoz való hozzáférést kérő hatósághoz képest nem minősül harmadik félnek. Mivel ugyanis a személyzetének tagjai az ilyen hozzáférés kérésére feljogosított hatóságok által kirendelt alkalmazottak lehetnek, az utasadat‑információs egység szükségképpen kapcsolódik e hatóságokhoz. Ennélfogva ellentétes a PNR‑irányelvvel az olyan nemzeti szabályozás, amely szerint az utasadat‑információs egységként létrehozott hatóság egyúttal az arra vonatkozó hatáskörrel rendelkező nemzeti hatóságnak is minősül, hogy a PNR‑adatok utasadat‑információs egység részére történő továbbítását követő hat hónap lejártával jóváhagyja ezen adatok közlését.
Harmadszor, a PNR‑adatok megőrzési időszakát illetően a Bíróság kimondja, hogy a PNR‑irányelvnek a Charta 7. és 8. cikkével, valamint 52. cikkének (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 12. cikkével ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely különbségtétel nélkül valamennyi légi utas tekintetében ezen adatok ötéves általános megőrzési időszakát írja elő.
A Bíróság szerint ugyanis kitűnik, hogy az eredeti hat hónapos megőrzési időszak lejártát követően a PNR‑adatok megőrzése nem a feltétlenül szükséges mértékre korlátozódik azon légi utasok tekintetében, akik számára sem az előzetes értékelés, sem az eredeti hat hónapos megőrzési időszak során esetlegesen végzett ellenőrzések, továbbá semmilyen más körülmény nem tárt fel olyan objektív tényezőket – így azt, hogy az érintett utasok PNR‑adatai az előzetes értékelés keretében igazoltan pozitív találatot adtak –, amelyek alapján megállapítható olyan terrorista bűncselekmények vagy más súlyos bűncselekmények kockázata, amelyek objektív és legalább közvetett kapcsolatban állnak ezen utasok légi utazásával. Ezzel szemben a Bíróság megállapítása szerint az ezen irányelv által létrehozott rendszer hatálya alá tartozó valamennyi légi utas PNR‑adatainak az eredeti hat hónapos időszakon át való megőrzése főszabály szerint nem tűnik úgy, hogy az meghaladná a feltétlenül szükséges mértéket.
Negyedszer, a Bíróság útmutatással szolgál a PNR‑irányelvnek az Unión belüli egyéb személyszállítási eszközökre történő esetleges alkalmazásáról a terrorista bűncselekményekkel és a súlyos bűncselekményekkel szembeni küzdelem céljából. Márpedig az EUSZ 3. cikk (2) bekezdésével, az EUMSZ 67. cikk (2) bekezdésével és a Charta 45. cikkével összefüggésben értelmezett irányelvvel ellentétes a PNR‑adatok továbbítására és kezelésére szolgáló olyan rendszer, amely az érintett tagállam elleni valódi és közvetlen vagy előre látható terrorfenyegetettség hiányában is kiterjed az Unión belül más eszközökkel végzett valamennyi szállításra. Ilyen helyzetben ugyanis az EU‑n belüli légi járatokhoz hasonlóan a PNR‑irányelv által létrehozott rendszer alkalmazását a többek között bizonyos útvonalakra vagy útitervekre vonatkozó azon légi járatok és/vagy szállítások, illetve azon repülőterek, vasútállomások vagy tengeri kikötők PNR‑adatainak továbbítására és kezelésére kell korlátozni, amelyek tekintetében a körülmények igazolják ezen alkalmazást. Az érintett tagállam feladata, hogy kiválassza azon szállításokat, amelyek tekintetében ilyen körülmények állnak fenn, valamint hogy rendszeresen felülvizsgálja az említett alkalmazást a szállítások kiválasztását igazoló feltételekkel kapcsolatos fejlemények függvényében.
(
1
)	Az utas‑nyilvántartási adatállománynak (PNR) a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása és a vádeljárás lefolytatása érdekében történő felhasználásáról szóló, 2016. április 27‑i (EU) 2016/681 európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL 2016. L 119., 132. o.; a továbbiakban: PNR‑irányelv).
(
2
)	Ez az előzetes értékelés azon személyek azonosítására irányul, akiket az illetékes hatóságoknak további vizsgálat alá kell vonniuk, tekintettel arra, hogy érintettek lehetnek terrorista bűncselekményben vagy súlyos bűncselekményben. Ezen értékelésre szisztematikusan és automatizált eszközökkel kerül sor a PNR‑adatok „releváns” adatbázisokkal való összevetése vagy a PNR‑irányelv 6. cikke (2) bekezdésének a) pontjában és (3) bekezdésében előzetesen meghatározott kritériumokra tekintettel való kezelése útján.
(
3
)	A PNR‑irányelv 2. cikkében előírt lehetőséggel élve.
(
4
)	A fuvarozóknak az utasokkal kapcsolatos adatok közlésére vonatkozó kötelezettségéről szóló, 2004. április 29‑i 2004/82/EK tanácsi irányelv (HL 2004. L 261., 24. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 7. kötet, 74. o.; a továbbiakban: API irányelv). Ezen irányelv szabályozza az előzetes utasinformációs adatok (így a felhasznált útiokmány száma és típusa vagy az állampolgárság) légi fuvarozók általi továbbítását az illetékes nemzeti hatóságok részére a határellenőrzés javítása és az illegális bevándorlás elleni küzdelem érdekében.
(
5
)	Az utasadatok kezeléséről szóló, 2016. december 25‑i törvény (Moniteur belge, 2017. január 25., 12 905. o.).
(
6
)	A természetes személyeknek a személyes adatok kezelése tekintetében történő védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról, valamint a 95/46/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27‑i (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (általános adatvédelmi rendelet) (HL 2016. L 119., 1. o.; helyesbítések: HL 2016. L 314., 72. o., HL 2018. L 127., 2. o. és HL 2021. L 74., 35. o.; a továbbiakban: általános adatvédelmi rendelet).
(
7
)	A továbbiakban: a Charta 7. és 8. cikkében biztosított alapvető jogok. A Bíróság már megvizsgálta, hogy a PNR‑adatok gyűjtésére és kezelésére szolgáló rendszer, amelyet a Kanada és az Európai Unió közötti, az utas‑nyilvántartási adatállomány adatainak továbbításáról és kezeléséről szóló megállapodás tervezete irányozott elő, összeegyeztethető‑e ezekkel a jogokkal (a 2017. július 26‑i 1/15 [EU‑Kanada PNR‑megállapodás] vélemény, EU:C:2017:592).
(
8
)	A továbbiakban: Charta.
(
9
)	Különösen a PNR‑irányelv 2. cikke („Az irányelv alkalmazása EU‑n belüli légi járatokra”), 6. cikke („A PNR‑adatok kezelése”) és 12. cikke („Az adatmegőrzés időtartama és a személytelenítés”).
(
10
)	A Bíróság pontosítja, hogy az általános adatvédelmi rendeletet alkalmazni kell a személyes adatok ilyen jogszabályban előírt kezelésére, ami egyrészt a magán gazdasági szereplők által végzett adatkezelést, másrészt pedig a hatóságok által kizárólag vagy egyidejűleg az API‑irányelv alapján végzett adatkezelést illeti. Ezzel szemben az általános adatvédelmi rendelet nem alkalmazandó a kizárólag a PNR‑irányelv hatálya alá tartozó ilyen szabályozás által előírt, az utasadat‑információs egység vagy az illetékes hatóságok által a terrorista bűncselekmények és súlyos bűncselekmények elleni küzdelem céljából végzett adatkezelésre.
(
11
)	E rendelkezésnek megfelelően a Chartában elismert jogok és szabadságok gyakorlása csak a törvény által, és e jogok lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható. Ráadásul e jogok és szabadságok korlátozására csak akkor és annyiban kerülhet sor, ha és amennyiben az elengedhetetlen és ténylegesen az Unió által elismert általános érdekű célkitűzéseket vagy mások jogainak és szabadságainak védelmét szolgálja.
(
12
)	Így különösen „[a] fizetésekhez kapcsolódó […] információk[nak]” (a melléklet 6. rovata) a fizetési módszerekkel és a repülőjegy számlázásával összefüggő információkra kell korlátozódniuk, kizárva minden más olyan információt, amely a légi járattal nincs közvetlen összefüggésben, míg az „[á]ltalános megjegyzések” (12. rovat) kizárólag a kiskorúakra vonatkozó, az e rovatban kifejezetten felsorolt információkra vonatkozhatnak.
(
13
)	Az ilyen fenyegetés fennállása ugyanis már önmagában olyan jellegű, hogy megteremtheti a kapcsolatot egyrészt az érintett adatok továbbítása és kezelése, másrészt pedig a terrorizmus elleni küzdelem között. Ezért a PNR‑irányelv alkalmazásának az érintett tagállamból kiinduló vagy oda érkező, EU‑n belüli valamennyi légi járatra való alkalmazásának korlátozott időtartamra való előírása nem haladja meg a feltétlenül szükséges mértéket, azzal, hogy az ezen alkalmazást előíró határozat tekintetében biztosítani kell, hogy az bíróság, illetve független közigazgatási szerv általi ellenőrzésnek legyen alávethető.
(
14
)	Nevezetesen a PNR‑irányelv 6. cikke (3) bekezdése a) pontjának értelmében vett, körözés alatt álló vagy figyelmeztető jelzés hatálya alatt álló személyekre vagy tárgyakra vonatkozó adatbázisokkal. Ezzel szemben a különböző adatbázisokon alapuló elemzések adatbányászat formáját is ölthetik (data mining), és így ezen adatok aránytalan felhasználásához vezethetnek azáltal, hogy az érintett személyek pontos profiljának meghatározására szolgáló eszközöket biztosítanak pusztán azon okból kifolyólag, hogy e személyek repülőgéppel kívánnak utazni.
(
15
)	Az előzetesen meghatározott kritériumoknak célzottnak, arányosnak és konkrétnak kell lenniük, továbbá azokat rendszeresen felül kell vizsgálni (a PNR‑irányelv 6. cikkének (4) bekezdése). Az előzetesen meghatározott kritériumok alapján elvégzett előzetes értékelésnek megkülönböztetéstől mentesnek kell lennie. A PNR‑irányelv 6. cikke (4) bekezdésének negyedik mondata szerint a kritériumok a személy faji vagy etnikai hovatartozásán, politikai véleményén, vallási vagy világnézeti meggyőződésén, szakszervezeti tagságán, egészségi állapotán vagy szexuális életén vagy szexuális irányultságán semmilyen körülmények között sem alapulhatnak.
(
16
)	A PNR‑irányelv 12. cikkének (1) és (3) bekezdése értelmében ilyen felülvizsgálat kifejezetten csupán azon kérelmek tekintetében írható elő, amelyeket az ezen adatok utasadat‑információs egység számára való továbbítását követő hat hónap lejártával nyújtanak be.
(
17
)	Az API‑irányelv célkitűzései.