62018CJ0606_RES
C‑606/18. P. sz. ügy
Nexans France SASésNexans SA
kontra
Európai Bizottság
A Bíróság ítélete (második tanács), 2020. július 16.
„Fellebbezés – Verseny – Kartellek – A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek európai piaca – A piac projektek keretében való felosztása – 1/2003/EK rendelet – 20. cikk – Az Európai Bizottságot a kartelljogi eljárásban megillető helyszíni vizsgálati jogkörök – Adatok előzetes vizsgálat nélküli lemásolására és ezt követően a Bizottság helyiségeiben történő megvizsgálására vonatkozó jogkör – Bírságok – Korlátlan felülvizsgálati jogkör”
Fellebbezés – Jogalapok – A Törvényszék előtt felhozott jogalapok és érvek egyszerű megismétlése – Elfogadhatatlanság – Az uniós jog Törvényszék általi értelmezésének vagy alkalmazásának vitatása – Elfogadhatóság
(EUMSZ 256. cikk, (1) bekezdés, második albekezdés; a Bíróság alapokmánya, 58. cikk, első bekezdés; a Bíróság eljárási szabályzata, 168. cikk, (1) bekezdés, d) pont)
(lásd: 54. pont)
Bírósági eljárás – Új jogalapoknak az eljárás folyamán történő előterjesztése – Feltételek – Előterjesztett jogalap kiterjesztése – Elfogadhatóság
(A Törvényszék eljárási szabályzata, 84. cikk, (1) bekezdés, és 177. cikk, (1) bekezdés, d) pont)
(lásd: 55. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – A Bizottság helyszíni vizsgálati jogköre – Terjedelem és korlátok – Számítógép merevlemezéről másolat készítése helyszíni vizsgálat során – Megengedhetőség – Feltételek – A lemásolt adatoknak a helyszíni vizsgálat tárgya szempontjából való relevanciájának vizsgálata az adatok iratanyaghoz való csatolását megelőzően – A nem releváns adatok törlésére vonatkozó kötelezettség
(1/2003 tanácsi rendelet, 20. cikk, (2) bekezdés, b) pont)
(lásd: 57–68. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – A Bizottság helyszíni vizsgálati jogköre – Terjedelem és korlátok – A vizsgálat konkrét módjai – A Bizottság mérlegelési mozgástere
(1/2003 tanácsi rendelet, 20. cikk, (2) bekezdés, b) pont)
(lásd: 61., 62. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – A Bizottság helyszíni vizsgálati jogköre – Terjedelem és korlátok – A Bizottságot vizsgálati jogkörökkel felruházó rendelkezések megszorító értelmezése – Hiány – Az érintett vállalkozások jogainak tiszteletben tartása
(1/2003 tanácsi rendelet, 20. cikk)
(lásd: 64., 86. pont)
Verseny – Közigazgatási eljárás – A Bizottság helyszíni vizsgálati jogköre – Terjedelem és korlátok – Számítógép merevlemezéről másolat készítése helyszíni vizsgálat során – A másolat tartalmának a Bizottság helyiségeiben történő vizsgálata – Megengedhetőség – Feltételek – A védelemhez való jog tiszteletben tartása – A vállalkozás jogai további sérelmének hiánya azon sérelemhez képest, amely a helyiségeiben végzett helyszíni vizsgálat velejárója
(1/2003 tanácsi rendelet, 20. cikk, (1) bekezdés, (2) bekezdés, b) és c) pont, és (4) bekezdés)
(lásd: 78–91. pont)
Fellebbezés – A Bíróság hatásköre – A jogsértés súlyának a bírság kiszabása érdekében a Bizottság által történt értékelésének felülvizsgálata – Kizártság – Felülvizsgálat, amely annak a vizsgálatára korlátozódik, hogy a Törvényszék a jogsértés súlyának megítéléséhez szükséges tényezőket és a kiszabott bírsággal szemben felhozott összes érvet figyelembe vette‑e
(EUMSZ 101. cikk; a Bíróság alapokmánya, 58. cikk, első bekezdés; 1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk)
(lásd: 95. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Bírósági felülvizsgálat – Az uniós bíróság korlátlan felülvizsgálati jogköre – Terjedelem
(EUMSZ 261. és EUMSZ 263. cikk; Alapjogi Charta, 47. cikk; 1/2003 tanácsi rendelet, 31. cikk)
(lásd: 96., 97., 104–106. pont)
Fellebbezés – Jogalapok – Az indokolás elégtelensége – A Törvényszék hallgatólagos indokolása – Megengedhetőség – Feltételek
(EUMSZ 256. cikk; a Bíróság alapokmánya, 36. cikk, és 53. cikk, első bekezdés)
(lásd: 101. pont)
Verseny – Bírságok – Összeg – Meghatározás – Az alapösszeg megállapítása – A jogsértés súlya – Értékelési szempontok – A jogsértésnek a versenytorzítást felerősítő további elemében való részvétel
(1/2003 tanácsi rendelet, 23. cikk, (2) és (3) bekezdés; 2006/C 210/02 bizottsági közlemény, 22. pont)
(lásd: 113–115. pont)
Összefoglalás
A 2020. július 16‑i Nexans France és Nexans kontra Bizottság ítéletében (C‑606/18 P) a Bíróság második tanácsa elutasította a Nexans France SAS és anyavállalata, a Nexans SA (a továbbiakban: fellebbezők) által a Törvényszék T‑449/14. sz. ügyben 2018. július 12‑én hozott ítélete (
1
) ellen benyújtott fellebbezést. A fellebbezés többek között azt a kérdést vetette fel, hogy a Törvényszék megfelelően értelmezte‑e a kartelljogi eljárásban folytatott helyszíni vizsgálatok keretében az 1/2003 rendelet (
2
) 20. cikke által a Bizottságra ruházott jogkörök terjedelmét.
A föld alatti és tenger alatti elektromos kábelek gyártásának és értékesítésének ágazatában tevékenykedő fellebbezők az EUMSZ 101. cikk említett ágazatban történt megsértését megállapító bizottsági határozat (a továbbiakban: vitatott határozat) (
3
) tárgyát képezték. A vitatott határozat szerint a fellebbezők egyrészt területek és ügyfelek európai, japán és dél‑koreai gyártók közötti elosztására (a továbbiakban: A/R konfiguráció), másrészt pedig az európai területen megvalósítandó vagy európai gyártóknak odaítélt projektek vonatkozásában területek és ügyfelek európai gyártók közötti elosztására (a továbbiakban: európai konfiguráció) irányuló kartellben vettek részt. Következésképpen a Bizottság a fellebbezőkkel szemben összesen több mint 70000000 euró összegű bírságokat szabott ki.
A Bizottság által lefolytatott, e bírság kiszabásához vezető vizsgálat a fellebbezők helyiségeiben folytatott helyszíni vizsgálatot is magában foglalt. A Bizottság ellenőrei ott megvizsgálták többek között egyes alkalmazottak számítógépeit. Másolatot készítettek e számítógépek merevlemezéről, és ez alapján az e számítógépeken található adatokban egy kiberkriminalisztikai szoftvert használva kulcsszavak segítségével végeztek kereséseket. Az ellenőrök ezt követően úgy döntöttek, hogy kiválasztott adatokról másolatot készítenek, és az adatokat adathordozó eszközökön rögzítik. Ezenkívül egy merevlemezről is készítettek három másolatot, amelyet három külön adathordozón rögzítettek. Az adathordozókat lepecsételt borítékokba helyezték, és a Bizottság brüsszeli irodáiba vitték, ahol a borítékokat felnyitották, és az adathordozókat a fellebbezők képviselőinek jelenlétében megvizsgálták.
A Törvényszék a fellebbezők által hozzá benyújtott, a vitatott határozat megsemmisítése iránti keresetet a 2018. július 12‑i Nexans France és Nexans kontra Bizottság ítéletben teljes egészében elutasította. Az ezen ítélettel szemben benyújtott fellebbezésük alátámasztására a fellebbezők öt jogalapra hivatkoztak, amelyek egyrészt arra vonatkoztak, hogy a Törvényszék elutasította a szóban forgó helyszíni vizsgálat lefolytatásával kapcsolatos érveiket, másrészt pedig arra, hogy a Törvényszék megtagadta a velük szemben kiszabott bírságok csökkentését.
Először is az első jogalap keretében a Bíróság megvizsgálta, hogy a Bizottság a fellebbezőknél végzett helyszíni vizsgálat során jogosult volt‑e másolatot készíteni egy merevlemezről és elektronikuslevél‑sorozatokról, anélkül hogy ezen iratokat előzetesen komolyan megvizsgálta volna. Emlékeztetve arra, hogy az uniós jogalkotó bizonyos mérlegelési mozgásteret biztosított a Bizottság számára az általa elvégezhető vizsgálat konkrét módjait illetően, a Bíróság megerősítette, hogy a Bizottság a körülményektől függően dönthet úgy, hogy a helyszíni vizsgálat alá vont vállalkozás digitális adathordozóján található adatokat ezen adatok másolata alapján vizsgálja meg. A Bíróság kifejtette, hogy a Bizottság e joga, amely az 1/2003 rendelet 20. cikke (2) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozik, nem érinti sem az eljárási garanciákat, sem a helyszíni vizsgálat alá vont vállalkozás egyéb jogait, feltéve hogy a Bizottság, miután befejezte vizsgálatát, csak olyan dokumentumokat csatol az iratanyaghoz, amelyek a helyszíni vizsgálat tárgya szempontjából relevánsak. A Bíróság a Törvényszékhez hasonlóan úgy ítélte meg, hogy a jelen ügyben ez a helyzet áll fenn. A Bíróság hozzátette, hogy tekintettel arra, hogy az elektronikus adatok kezeléséhez szükséges idő jelentősnek bizonyulhat, továbbá az érintett vállalkozásnak is érdeke fűződik ahhoz, hogy a Bizottság a vizsgálat lefolytatása érdekében ezen adatok másolatára támaszkodjon, lehetővé téve ezáltal azt, hogy amint e másolat elkészült, e vállalkozás továbbra is használni tudja az eredeti adatokat, valamint az azokat tartalmazó adathordozókat, ezáltal csökkentve az e vállalkozás működésébe a Bizottság által végzett helyszíni vizsgálat révén történő beavatkozást.
Ezt követően a fellebbezők második és harmadik jogalapja keretében a Bíróság azt a kérdést vizsgálta, hogy a Bizottság jogosult volt‑e arra, hogy a szóban forgó helyszíni vizsgálatot a brüsszeli helyiségeiben folytassa. A Bíróság emlékeztetett arra, hogy a Bizottság arra való kötelezése, hogy az ilyen adatokat kizárólag a helyszíni vizsgálat alá vont vállalkozás helyiségeiben kezelje, azzal a következménnyel járhat, hogy akkor, amikor különösen terjedelmes adatokról van szó, jelentősen meghosszabbodik az ellenőrök e vállalkozás helyiségeiben való jelenlétének időtartama, ami sértheti a helyszíni vizsgálat hatékonyságát, és feleslegesen növelheti az említett vállalkozás működésébe a helyszíni vizsgálat miatt történő beavatkozást. Mindemellett a Bíróság rögzítette, hogy a Bizottság csak akkor élhet azzal a lehetőséggel, hogy az érintett vállalkozás üzletmenettel kapcsolatos dokumentumainak vizsgálatát a brüsszeli helyiségeiben folytassa, ha jogszerűen tekintheti úgy, hogy a helyszíni vizsgálat hatékonyságához fűződő érdekből vagy az érintett vállalkozás működésébe való túlzott mértékű beavatkozás elkerülése érdekében indokolt ily módon eljárnia. Ezenkívül a Bíróság hangsúlyozta, hogy e lehetőség attól a megállapítástól függ, hogy a vizsgálat ilyen folytatása nem jár a védelemhez való jog megsértésével, és nem jelenti az érintett vállalkozások jogainak további sérelmét. Ilyen sérelmet kellene megállapítani, ha e vizsgálatnak a Bizottság brüsszeli helyiségeiben történő folytatása a helyszíni vizsgálat alá vont vállalkozás számára pusztán a vizsgálat ily módon történő folytatása miatt többletköltségekkel járna. Következésképpen, amennyiben a vizsgálat folytatása ilyen többletköltségekkel járhat, a Bizottság e lehetőséget csak azzal a feltétellel veheti igénybe, ha kész e költségeket megtéríteni, amennyiben az érintett vállalkozás erre irányuló, megfelelően indokolt kérelmet nyújt be hozzá.
Ezt követően a Bíróság a negyedik jogalapot, és azt a kérdést vizsgálta, hogy a Törvényszék a bírságok összege meghatározásának értékelése során tévesen alkalmazta‑e a jogot. Miután megállapította, hogy a Törvényszék nem sértette meg a korlátlan felülvizsgálati jogkör elvét, amely e bíróságot feljogosítja arra, hogy a szankció jogszerűségének vizsgálatán túl a Bizottság értékelését a sajátjával helyettesítse, és a kiszabott bírságot vagy kényszerítő bírságot ennek megfelelően törölje, csökkentse vagy növelje, a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a Törvényszék levonhatta azt a következtetést, hogy a szóban forgó jogsértés hatásainak a fellebbezők által hivatkozott állítólagos hiánya a Törvényszék által figyelembe vett többi körülmény miatt nem eredményezheti a velük szemben kiszabott bírságok csökkentését.
A Bíróság végül a Törvényszék azon megfontolására vonatkozó ötödik jogalapról határozott, amely szerint, mivel a fellebbezők részt vettek a kartell európai konfigurációjában, amely felerősítette az említett kartell A/R konfigurációja által okozott versenytorzítást, a Bizottság jogosult volt arra, hogy a velük szemben kiszabott bírságok összegének kiszámításakor alkalmazott súlyossági együtthatót 2%‑kal növelje. E tekintetben a Bíróság rámutatott arra, hogy a két konfiguráció közötti szoros kapcsolat mit sem változtat azon, hogy a kartell európai konfigurációja jellegénél fogva a kartell A/R konfigurációján kívüli, önálló jelentőséggel bíró kötelezettségvállalásnak minősült a projektek elosztását illetően. Ennélfogva a Bíróság kimondta, hogy a Törvényszék azon megfontolása, amely szerint e további versenytorzítást jogszerűen lehet magasabb bírsággal szankcionálni, nem tartalmaz mérlegelési hibát.
Mivel a fellebbezők által a fellebbezésük alátámasztása érdekében előadott egyik jogalap sem bizonyult megalapozottnak, a Bíróság a fellebbezést teljes egészében elutasította.
(
1
)	A Törvényszék 2018. július 12‑iNexans France és Nexans kontra Bizottság ítélete (T‑449/14, EU:T:2018:456).
(
2
)	A[z EUMSZ 101.] és [EUMSZ 102. cikkben] meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16‑i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 2. kötet, 205. o.).
(
3
)	Az [EUMSZ] 101. cikk és az EGT‑Megállapodás 53. cikke alkalmazására vonatkozó eljárásban (AT.39610 – „erősáramú [helyesen: elektromos] kábelek” ügy) 2014. április 2‑án hozott C(2014) 2139 final bizottsági határozat.