62005CC0191_SK
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
I – Úvod
1. Toto konanie o nesplnení povinnosti členským štátom sa zaoberá otázkou, či a za akých podmienok môže členský štát zmenšiť osobitne chránené územie v zmysle smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva(2) (ďalej len „smernica o vtáctve“). Smernica neobsahuje žiadnu úpravu tejto otázky, ktorá má vzhľadom na vysoký počet chránených území(3) stále väčší praktický význam.
II – Právny rámec
2. Článok 4 smernice o vtáctve obsahuje ustanovenia o tom, ktoré oblasti majú členské štáty klasifikovať ako osobitne chránené územia pre vtáctvo (ďalej len „OCHÚ“):
„1. Druhy uvedené v prílohe I sú predmetom zvláštnych opatrení týkajúcich sa ochrany ich biotopov, aby sa zabezpečilo ich prežitie a rozmnožovanie v areáli ich rozšírenia.
V tejto súvislosti sa venuje pozornosť:
a) druhom, ktorým hrozí vyhynutie;
b) druhom citlivým na špecifické zmeny biotopov;
c) druhom, ktoré sú považované za vzácne vzhľadom na ich malú početnosť alebo obmedzené rozšírenie v danej oblasti;
d) iným druhom, ktoré vyžadujú zvláštnu pozornosť z dôvodov špecifického charakteru ich biotopov.
Ako podklady na vyhodnotenie sa berú do úvahy trendy a kolísanie početnosti populácií.
Členské štáty klasifikujú najmä podľa počtu a veľkosti najvhodnejšie územia ako osobitne chránené územia na zachovanie týchto druhov, berúc do úvahy požiadavky na ich ochranu v geografických oblastiach mora a pevniny, kde platí táto smernica.“
III – Skutkový stav veci, konanie pred podaním žaloby a návrhy účastníkov konania
3. Zákonným dekrétom č. 384‑B/99 z 23. septembra 1999 vytvorilo Portugalsko OCHÚ „Moura, Mourão, Barrancos“. Účelom tohto územia je ochrana stepného vtáctva. Typickým stepným vtáctvom sú drop veľký ( Otis tarda ), drop malý ( Tetrax tetrax ) alebo ležiak úhorový ( Burhinus oedicnimus ). Podľa štandardného formulára údajov z decembra 1997, ktorý zaslala portugalská vláda Komisii, sa však na OCHÚ vyskytuje aj vtáctvo, ktoré podľa zadania Komisie nepatrí medzi stepné vtáctvo: 20 – 40 usadených párov výra skalného ( Bubo bubo ), 1 – 5 hniezdiacich párov supa tmavohnedého ( Aegypius monachus ) a 15 – 30 hniezdiacich párov orla myšiakovitého (Hieraaetus pennatus ). Až do 10 000 žeriavov popolavých ( Grus grus ) prezimováva na OCHÚ a na uvedenom území sa vyskytuje aj sup bielohlavý ( Gyps fulvus ).
4. Komisia vytýka Portugalskej republike a portugalská vláda to nepopiera, že zákonným dekrétom č. 141/2002 z 20. mája 2002 zmenšila OCHÚ o skoro 3 000 hektárov. Z odôvodnenia zákonného dekrétu vyplýva, že boli vylúčené oblasti, ktoré nie sú vzhľadom na ich využitie významnými biotopmi pre stepné vtáctvo. V ďalšom dokumente portugalských orgánov predloženom Komisiou, v rozhodnutí zadať vypracovanie vedeckej štúdie o ohraničení OCHÚ,(4) sa naproti tomu konštatuje, že nie sú známe žiadne dôvody na zmenšenie.
5. Komisia zaslala 17. októbra 2003 portugalskej vláde výzvu na predloženie pripomienok. Po prijatí odpovede nasledovalo 9. júla 2004 odôvodnené stanovisko. Portugalsko zakaždým oznámilo, že sa vypracováva vedecká štúdia o ohraničení OCHÚ.
6. Komisia následne podala 28. apríla 2005 žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie, v ktorej navrhuje, aby Súdny dvor:
„1. určil, že Portugalská republika si tým, že zmenila hranice osobitne chráneného územia (OCHÚ) „Moura, Mourão a Barrancos“, pričom vylúčila oblasť chrániacu druhy voľne žijúceho vtáctva, ktorých ochrana je dôvodom vytvorenia tohto OCHÚ, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva;
2. zaviazal Portugalskú republiku na náhradu trov konania.“
7. Portugalská vláda navrhuje len to, aby Súdny dvor prerušil konanie do konca septembra 2005 a aby tým dal portugalskej vláde príležitosť predložiť nové ohraničenie OCHÚ „Moura, Mourão a Barrancos“ podložené vedeckou štúdiou.
IV – Posúdenie
8. Portugalská vláda síce nenavrhuje zamietnuť žalobu a neodporuje žalobe, ani pokiaľ ide o jej obsah, Komisia však môže mať úspech len vtedy, keď uvádzané porušenie Zmluvy presvedčivo preukáže.
9. Komisia uvádza, že zmenšenie OCHÚ porušuje článok 4 ods. 1 smernice o vtáctve. Podľa neho sú členské štáty povinné na ochranu druhov vtáctva uvedených v prílohe I klasifikovať najvhodnejšie územia ako osobitne chránené územia. Zmenšenie OCHÚ však ani článok 4 ods. 1, ani iné ustanovenia smernice neupravujú.(5)
10. Súdny dvor doteraz považoval zmenšenia území v súvislosti s poškodzovaním OCHÚ projektmi za možné porušenie článku 4 ods. 4 prvej vety smernice o vtáctve.(6) Toto ustanovenie zaväzuje členské štáty, aby zabraňovali poškodzovaniu biotopov pre chránené vtáctvo v OCHÚ. Dnes by sa pre klasifikované OCHÚ použila ochrana podľa článku 6 ods. 2 až 4 smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín(7) (smernica o biotopoch).(8) V danom prípade však Komisia netvrdí, že by bolo OCHÚ „Moura, Mourão a Barrancos“ poškodzované. Preto sa ani nemôže určiť porušenie článku 6 ods. 2 až 4 smernice o biotopoch.
11. Ako Komisia uvádza, zmenšenie OCHÚ však mohlo porušiť povinnosť klasifikácie oblastí podľa článku 4 ods. 1 smernice za predpokladu, že vylúčené oblasti patria k najvhodnejším územiam na ochranu druhov vtáctva uvedených v prílohe I smernice. Potom by totiž museli byť súčasťou OCHÚ.
12. Z toho vyplýva, že treba skúmať, či vylúčené oblasti majú byť klasifikované. Podľa ustálenej judikatúry majú členské štáty síce pri výbere OCHÚ určitý priestor pre voľnú úvahu, avšak o klasifikácii a ohraničení týchto území treba rozhodovať výlučne na základe ornitologických kritérií stanovených smernicou.(9) Splnenie týchto kritérií musí v konaní o nesplnení povinnosti členským štátom preukázať v zásade Komisia.(10) Komisia však v danom prípade neuvádza nič o dotknutých oblastiach, a teda ani nepreukázala, že by mali byť klasifikované ako OCHÚ.(11)
13. Z toho však nevyplýva, že žalobu treba zamietnuť. Pri zmenšení klasifikovaného územia sa totiž výnimočne obracia dôkazné bremeno. Ak nie je dokázané, že členský štát klasifikoval dotknuté oblasti ako OCHÚ omylom,(12) tak tým uznal, že na tomto území sú najvhodnejšie životné podmienky na ochranu druhov vtáctva uvedených v prílohe I smernice.(13) Ak sa chce od toho odchýliť, tak musí preukázať, prečo nie je dotknuté územie, celé alebo jeho časť, najvhodnejšie.
14. Na dokázanie uvedenej skutočnosti nestačí preukázať len to, že dotknuté územia v dobe zmenšenia (už) nie sú najvhodnejšími. Treba skôr zásadne dokázať, že už v dobe klasifikácie – v konečnom dôsledku dokonca v dobe pôvodnej povinnosti klasifikácie oblastí(14) – nepatrili k najvhodnejším územiam. V opačnom prípade by sa totiž mohli členské štáty beztrestne vyhnúť povinnosti udržiavať tieto územia v stave, v ktorom sú naďalej najvhodnejšie na ochranu vtáctva.(15) Len ak môže členský štát preukázať, že strata kvality, ku ktorej medzitým došlo, vychádza z okolností, ktoré nemohol ovplyvniť, napríklad z erupcií sopky, môže členský štát odôvodniť zmenšenie OCHÚ.
15. Portugalská vláda nepredložila žiadny z týchto dôkazov. Oznámila iba opakovane, že dá vypracovať ešte jednu štúdiu, aby mohla prepracovať ohraničenie OCHÚ na vedeckom základe. Oznámenie prípravy štúdie však ako dôkaz nepostačuje.
16. Vzhľadom na to, že Portugalsko teda nepreukázalo, že zmenšenie OCHÚ bolo vedecky odôvodnené, je žaloba Komisie dôvodná.
V – O trovách
17. Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia mala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať Portugalskú republiku na náhradu trov konania.
VI – Návrh
18. Preto navrhujem, aby Súdny dvor rozhodol takto:
1. Portugalská republika si tým, že zmenšila rozlohu osobitne chráneného územia „Moura, Mourão a Barrancos“, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 4 ods. 1 smernice Rady 79/409/EHS z 2. apríla 1979 o ochrane voľne žijúceho vtáctva.
2. Portugalská republika je povinná nahradiť trovy konania.
(1) .
(2)
–	Ú. v. ES L 103, s. 1; Mim. vyd. 15/001, s. 98.
(3)  –	V júni 2005 uvádzal Barometer Komisie Natura, http://ec.europa.eu/environment/nature/nature_conservation/useful_info/barometer/barometer.htm, 4 212 území, ktoré predstavujú 8,37 % rozlohy Spoločenstva.
(4)  –	Príloha IV žaloby.
(5)  –	Súdny dvor dokonca naopak požadoval v rozsudku zo 6. marca 2003, Komisia/Fínsko (C‑240/00, Zb. s. I‑2187, bod 19), aby klasifikácia územia bola konečná a aby nebola možnosť jeho dodatočnej zmeny.
(6)  –	Rozsudky z 28. februára 1991, Komisia/Nemecko (Leybucht), C‑57/89, Zb. s. I‑883, bod 20, a z 2. augusta 1993, Komisia/Španielsko (Mokrade Santoña), C‑355/90, Zb. s. I‑4221, bod 35.
(7)
–	Ú. v. ES L 206, s. 7; Mim. vyd. 15/002, s. 102.
(8)  –	Pozri článok 7 smernice o biotopoch a rozsudok zo 7. decembra 2000, Komisia/Francúzsko (Basses Corbières), C‑374/98, Zb. s. I‑10799, body. 44 a nasl.
(9)  –	Rozsudky Mokrade Santoña, už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 26; z 11. júla 1996, Royal Society for the Protection of Birds (Lappel Bank), C‑44/95, Zb. s. I‑3805, bod 26, a z 19. mája 1998, Komisia/Holandsko (Zoznam IBA 1989), C‑3/96, Zb. s. I‑3031, body 60 a nasl.
(10)  –	Rozsudok z 18. marca 1999, Komisia/Francúzsko (Ústie Seiny), C‑166/97, Zb. s. I‑1719, bod 40.
(11)  –	O takýchto dôkazoch pozri napr. rozsudok Mokrade Santoña, už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 29, alebo moje návrhy z 27. októbra 2005, Komisia/Rakúsko (Lauteracher Ried), C‑209/04, Zb. s. I‑2755, bod 23.
(12)  –	Pozri rozsudok z 25. novembra 1999, Komisia/Francúzsko (Poitou), C‑96/98, Zb. s. I‑8531, bod 55.
(13)  –	Rozsudky Leybucht, už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 20, a Mokrade Santoña, už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 35.
(14)  –	Aj na tie územia, ktoré mali byť klasifikované, ale neboli, sa vzťahuje ochrana smernice, pozri rozsudky Mokrade Santoña, už citovaný v poznámke pod čiarou 6, bod 22, a Basses Corbières, už citovaný v poznámke pod čiarou 8, body 47 a nasl.
(15)  –	Pokiaľ ide o klasifikované OCHÚ, pozri rozsudok z 20. októbra 2005, Komisia/Spojené kráľovstvo (Súlad), C‑6/04, Zb. s. I‑9017, body 33 a 34.