62022TJ0142_RES
Vec T‑142/22
(uverejnenie výňatkov)
Landesbank Baden‑Württemberg
proti
Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií
Rozsudok Všeobecného súdu (ôsma rozšírená komora) zo 17. júla 2024
„Hospodárska a menová únia – Banková únia – Jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností (SRM) – Jednotný fond na riešenie krízových situácií (SRF) – Rozhodnutie SRB o výpočte príspevkov ex ante na rok 2017 – Povinnosť odôvodnenia – Účinná súdna ochrana – Rovnosť zaobchádzania – Zásada proporcionality – Miera voľnej úvahy SRB – Námietka nezákonnosti – Miera voľnej úvahy Komisie – Časové obmedzenie účinkov rozsudku“
Inštitúcie Európskej únie – Výkon právomoci – Právomoc priznaná Komisii na prijímanie delegovaných aktov – Rozsah – Komplexné posúdenia a hodnotenia – Široká miera voľnej úvahy – Určenie metódy výpočtu príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) – Stanovenie kritérií na úpravu uvedených príspevkov – Súdne preskúmanie – Obmedzenia
(Článok 290 ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 806/2014, odôvodnenie 41; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59, odôvodnenia 105 až 107 a článok 103 ods. 7)
(pozri body 34, 36, 41)
Právo Európskej únie – Zásady – Právna istota – Právna úprava Únie – Požiadavka jasnosti a predvídateľnosti – Ustanovenia týkajúce sa príspevkov ex ante do mechanizmov financovania riešenia krízových situácií – Poskytnutie širokej miery voľnej úvahy Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií (SRB), pokiaľ ide o metódu výpočtu príspevkov ex ante – Podmienky – Dostatočne jasné vymedzenie rozsahu a spôsobu výkonu tejto právomoci
(Článok 296 druhý odsek ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 806/2014; nariadenie Komisie 2015/63, články 4 až 7 a 9 a príloha I; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59)
(pozri body 78 – 81, 84)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o určení príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) – Neexistencia potreby uvádzať v tomto rozhodnutí všetky údaje umožňujúce overiť správnosť výpočtu príspevkov – Vyváženie povinnosti odôvodnenia a všeobecnej zásady ochrany obchodného tajomstva dotknutých inštitúcií – Zákonnosť ustanovení týkajúcich sa metódy výpočtu príspevkov ex ante do SRF – Zásada dodržiavania obchodného tajomstva – Povinnosť SRB zverejniť a poskytnúť dotknutým inštitúciám informácie týkajúce sa inštitúcií na účely výpočtu príspevku ex ante v súhrnnej a anonymizovanej forme
(Článok 296 druhý odsek ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 806/2014; nariadenie Komisie 2015/63, články 4 až 7 a 9 a príloha I; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59)
(pozri body 210 – 221, 278, 280)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o určení príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) – Neexistencia potreby uvádzať v tomto rozhodnutí všetky údaje umožňujúce overiť správnosť výpočtu príspevkov – Vyváženie povinnosti odôvodnenia a všeobecnej zásady ochrany obchodného tajomstva dotknutých inštitúcií – Údaje staršie ako päť rokov, ktoré obsahujú podstatné informácie o obchodnom postavení iných úverových inštitúcií – Zachovanie obchodného tajomstva týchto údajov – Podmienky – Aktuálnosť uvedených informácií o obchodnom postavení dotknutých inštitúcií
(Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 806/2014; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59)
(pozri body 242 – 250)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Poskytnutie vysvetlení zo strany autora týkajúcich sa dôvodov skutku v priebehu konania pred sudcom Únie – Podmienky – Neexistencia rozporov a povinnosť zabezpečiť súlad vysvetlení s uvedenými dôvodmi
(Článok 296 druhý odsek ZFEÚ)
(pozri bod 281)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o určení príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) – Povinnosť SRB informovať dotknuté inštitúcie o spôsobe výpočtu týchto príspevkov a o metóde určenia výšky ročnej cieľovej úrovne
(Článok 296 druhý odsek ZFEÚ; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 806/2014; nariadenie Komisie 2015/81, článok 4; nariadenie Komisie 2015/63, článok 4 až 7 a 9 a príloha I; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59)
(pozri body 283, 284)
Akty inštitúcií – Odôvodnenie – Povinnosť – Rozsah – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o určení príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) – Odôvodnenie založené výlučne na iných právnych aktoch, ako sú predbežné rozhodnutia, ktoré spresňujú a dopĺňajú niektoré aspekty stanovenia uvedených príspevkov – Neexistencia zverejnenia alebo oznámenia týchto iných aktov inštitúciám – Nezákonnosť
(Článok 296 druhý odsek ZFEÚ)
(pozri body 388, 389)
Právo Európskej únie – Zásady – Právo na obhajobu – Právo na účinnú súdnu ochranu – Rozsah – Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) o určení príspevkov ex ante do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (SRF) – Zásada kontradiktórnosti – Výnimky – Všeobecná zásada ochrany obchodného tajomstva – Vyváženie – Prípustnosť
(Charta základných práv Európskej únie, článok 47; nariadenie Európskeho parlamentu a Rady č. 806/2014; nariadenie Komisie 2015/63, článok 4 až 7 a 9 a príloha I; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/59)
(pozri body 401 – 406, 410 – 414)
Zhrnutie
Všeobecný súd po podaní žaloby o neplatnosť, ktorej vyhovel, zrušil rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (ďalej len „SRB“) o stanovení príspevkov ex ante na rok 2017 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií (ďalej len „SRF“), týkajúce sa Landesbank Baden‑Württemberg, žalobkyne, z dôvodu, že SRB porušila svoju povinnosť odôvodnenia v súvislosti so stanovením ročnej cieľovej úrovne.
Vo svojom rozsudku Všeobecný súd objasnil vyváženie povinnosti SRB uviesť odôvodnenie a povinnosti SRB dodržiavať obchodné tajomstvo dotknutých inštitúcií, pokiaľ ide o údaje, ktoré sú staršie ako päť rokov do okamihu prijatia rozhodnutia o stanovení príspevkov ex ante.
Žalobkyňa je verejnoprávnou úverovou inštitúciou so sídlom v Nemecku. Je súčasťou schémy inštitucionálneho zabezpečenia (ďalej len „SZI“) Sparkassen‑Finanzgruppe (finančná skupina sporiteľní, Nemecko).
Dňa 15. decembra 2021 prijala SRB rozhodnutie (
1
), v ktorom stanovila (
2
) príspevky ex ante do SRF na rok 2017 vo vzťahu k žalobkyni (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). Týmto rozhodnutím SRB odstránila formálne nedostatky zistené v rozsudku z 15. júla 2021, Komisia/Landesbank Baden‑Württemberg a SRB (
3
), ktoré viedli k zrušeniu rozhodnutia (
4
) o výpočte príspevkov ex ante do SRF na rok 2017 v rozsahu, v akom sa týkalo žalobkyne.
Posúdenie Všeobecným súdom
Po prvé Všeobecný súd pripomenul, že samotná zásada metódy výpočtu príspevkov ex ante (
5
) predpokladá, že SRB používa údaje, na ktoré sa vzťahuje obchodné tajomstvo a ktoré nemožno zahrnúť do odôvodnenia rozhodnutia o stanovení príspevkov ex ante.
V tejto súvislosti v napadnutom rozhodnutí uviedla dôvody, pre ktoré sa na údaje inštitúcií, ktoré boli zohľadnené na účely výpočtu príspevkov ex ante na rok 2017, vzťahovalo obchodné tajomstvo. SRB v napadnutom rozhodnutí najmä uviedla, že obchodné tajomstvá inštitúcií sa považovali za dôverné informácie. V súvislosti s výpočtom príspevkov ex ante sa informácie poskytnuté inštitúciami prostredníctvom formulárov na vykazovanie údajov, z ktorých SRB vychádza pri výpočte ich príspevkov ex ante, považujú za obchodné tajomstvá.
Okrem toho SRB v tomto rozhodnutí uviedla, že jej bolo zakázané zverejniť údaje o každej z inštitúcii, ktoré tvoria základ výpočtov v uvedenom rozhodnutí, hoci bola oprávnená zverejniť súhrnné a spoločné údaje v rozsahu, v akom boli tieto údaje kumulované. Vzhľadom na to mali inštitúcie podľa uvedeného rozhodnutia k dispozícii úplne transparentný výpočet svojho základného ročného príspevku a svojho koeficientu úpravy vo vzťahu k jednotlivým krokom výpočtu tohto príspevku a mohli okrem toho získať spoločné údaje, ktoré SRB používa bez rozdielu pre všetky inštitúcie upravené podľa ich rizikového profilu vo fázach výpočtu týkajúcich sa „diskretizácie ukazovateľov“, „zahrnutia priradeného znamienka“ a „výpočtu ročných príspevkov“.
Po druhé Všeobecný súd zamietol tvrdenie o nedostatočnosti týchto vysvetlení tým, že ku dňu prijatia napadnutého rozhodnutia boli údaje ostatných inštitúcií staré šesť rokov a z tohto dôvodu sa na ne už nevzťahovalo obchodné tajomstvo, a že napriek tomu SRB neuviedla dôvody, pre ktoré tieto údaje neboli zverejnené.
Pripomenul, že informácie, ktoré mohli v určitej dobe predstavovať obchodné tajomstvá a sú staré päť a viac rokov, sa v dôsledku uplynutia času v zásade považujú za zastarané, ktoré z tohto dôvodu stratili svoj tajný charakter, ibaže by účastník konania, ktorý sa odvoláva na tento charakter, výnimočne preukázal, že tieto informácie napriek svojmu veku naďalej predstavujú podstatné prvky jeho obchodného postavenia alebo postavenia tretích osôb.
V tejto súvislosti, hoci uvedené jednotlivé údaje o inštitúciách, na ktorých je založené napadnuté rozhodnutie, boli staršie ako päť rokov, Všeobecný súd zdôraznil, že relatívne postavenie inštitúcie vo vzťahu k jej konkurentom môže v ekonomickej realite bankového sektora zostať rovnaké alebo podobné dlhšie ako päť rokov. Niektoré faktory, ako napríklad obchodný model alebo činnosti takejto inštitúcie, teda zostávajú v krátkodobom a strednodobom horizonte stabilné, takže inštitúcia, ktorá mala kedysi vysoko rizikový profil, môže mať vzhľadom na údaje spred viac ako piatich rokov takýto profil aj na konci úvodného obdobia. Tieto informácie teda napriek svojmu veku stále predstavujú podstatné prvky obchodného postavenia úverových inštitúcií. Za týchto podmienok, ak by takéto podstatné údaje boli zverejnené v odôvodnení napadnutého rozhodnutia, hospodárske subjekty pôsobiace v bankovom sektore by ich za týchto okolností mohli použiť na odvodenie aktuálneho obchodného postavenia inštitúcie.
Navyše Všeobecný súd zamietol tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého SRB na to, aby splnila svoju povinnosť odôvodnenia, mala jej poskytnúť v anonymizovanej forme zoznam všetkých údajov inštitúcií, ktoré sa nachádzali v tom istom intervale. Na jednej strane by uloženie takejto požiadavky SRB išlo nad rámec požiadaviek stanovených judikatúrou týkajúcou sa odôvodnenia rozhodnutí SRB, ktorými sa stanovujú príspevky ex ante, a na druhej strane aj zoznam s anonymizovanými údajmi týkajúcimi sa konkrétneho intervalu by mohol umožniť hospodárskym subjektom pôsobiacim v bankovej oblasti, ktoré sú obozretnými subjektmi, oboznámiť sa s obchodnými tajomstvami niektorých inštitúcií. Takéto riziko existuje najmä v prípade veľkých inštitúcií a tých, ktoré sú usadené v členských štátoch, v ktorých existuje len obmedzený počet inštitúcií povinných platiť príspevok ex ante. Nie je totiž vylúčené, že za týchto okolností by obozretný hospodársky subjekt mohol zistiť totožnosť takýchto inštitúcií, aj keby boli neskôr uvedené anonymizované.
Všeobecný súd preto konštatoval, že SRB v odôvodnení napadnutého rozhodnutia nebola povinná zverejniť jednotlivé údaje ostatných inštitúcií, ktoré by umožnili overiť výpočet jej príspevku ex ante, keďže hoci sú tieto údaje staré šesť rokov, stále predstavujú podstatné prvky obchodného postavenia týchto inštitúcií.
(
1
)	Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) SRB/ES/SRF/2021/82 z 15. decembra 2021 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2017 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií vo vzťahu k úverovej inštitúcii Landesbank Baden‑Württemberg.
(
2
)	V súlade s článkom 70 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010 (Ú. v. EÚ L 225, 2014, s. 1).
(
3
)	Rozsudok z 15. júla 2021, Komisia/Landesbank Baden‑Württemberg a SRB (C‑584/20 P a C‑621/20 P, EU:C:2021:601).
(
4
)	Rozhodnutie Jednotnej rady pre riešenie krízových situácií (SRB) SRB/ES/2017/05 z 11. apríla 2017 o výpočte príspevkov ex ante na rok 2017 do Jednotného fondu na riešenie krízových situácií.
(
5
)	Ako vyplýva z nariadenia č. 806/2014 a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 173, 2014, s. 190).