62020CJ0247_RES
Vec C‑247/20
VI
proti
The Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Odvolací súd pre veci sociálneho zabezpečenia)
Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. marca 2022
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Právo voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov – Článok 21 ZFEÚ – Smernica 2004/38/ES – Článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 16 – Dieťa, ktoré je štátnym príslušníkom jedného členského štátu a zdržiava sa v inom členskom štáte – Odvodené právo na pobyt rodiča, ktorý sa o toto dieťa skutočne stará – Požiadavka komplexného krytia zdravotného poistenia – Dieťa s právom na trvalý pobyt počas časti dotknutých období“
Občianstvo Únie – Právo na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov – Smernica 2004/38 – Podmienky práva na pobyt podľa práva Únie – Maloletý občan Únie s povolením na pobyt udeleným hostiteľským členským štátom – Rodič uvedeného maloletého, štátny príslušník tretieho štátu, ktorý sa na základe článku 21 ZFEÚ zdržiava v tomto členskom štáte a ktorý sa oňho skutočne stará – Neexistencia povinnosti každého z nich mať komplexné zdravotné poistenie na účely zachovania ich práva na pobyt
[Článok 21 ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38, článok 7 ods. 1 písm. b) a článok 16 ods. 1 a 2]
(pozri body 54, 56, 58 – 60, bod 1 výroku)
Občianstvo Únie – Právo na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov – Smernica 2004/38 – Oprávnené osoby – Rodinný príslušník – Pojem – Príbuzný po vzostupnej línii, ktorý nie je v starostlivosti občana Únie – Vylúčenie
[Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38, článok 2 bod 2]
(pozri bod 57)
Občianstvo Únie – Právo na voľný pohyb a pobyt na území členských štátov – Smernica 2004/38 – Podmienky práva na pobyt podľa práva Únie – Maloletý občan Únie s povolením na pobyt udeleným hostiteľským členským štátom – Rodič uvedeného maloletého, štátny príslušník tretieho štátu, ktorý sa na základe článku 21 ZFEÚ zdržiava v tomto členskom štáte a ktorý sa oňho skutočne stará – Povinnosť každého z nich mať komplexné zdravotné poistenie za obdobia predchádzajúce priznaniu práva na trvalý pobyt – Povinnosť splnená bezplatným poistením v systéme verejného zdravotného poistenia hostiteľského členského štátu
[Článok 21 ZFEÚ; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/38, článok 7 ods. 1 písm. b)]
(pozri body 63, 65, 67, 69, 70, 72, bod 2 výroku)
Zhrnutie
VI a jej manžel sú pakistanskí štátni príslušníci, ktorí bývajú spolu s deťmi v Severnom Írsku (Spojené kráľovstvo). Ich syn, narodený v roku 2004, írskej štátnej príslušnosti, získal právo na trvalý pobyt v Spojenom kráľovstve z dôvodu svojho legálneho pobytu počas nepretržitého obdobia piatich rokov.
Hoci VI, ktorá sa najprv starala o ich deti, pracuje a podlieha dani iba od apríla 2016, jej manžel pracoval a podliehal dani počas všetkých období, o ktoré ide vo veci samej, pričom obaja manželia majú dostatočné príjmy na zabezpečenie svojej rodiny.
Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (Daňová a colná správa, Spojené kráľovstvo) dospela k záveru, že od mája do augusta 2006 a od augusta 2014 do septembra 2016 VI nemala komplexné krytie zdravotného poistenia, a preto nemala právo na pobyt v Spojenom kráľovstve a z tohto dôvodu za tieto dve obdobia nemala nárok ani na daňový bonus na nezaopatrené dieťa, ani na rodinné prídavky.
V konaní o dvoch žalobách týkajúcich sa týchto nárokov sa Social Security Appeal Tribunal (Northern Ireland) (Odvolací súd Severného Írska pre veci sociálneho zabezpečenia, Spojené kráľovstvo) pýta Súdneho dvora, v akom rozsahu bola požiadavka mať komplexné zdravotné poistenie v hostiteľskom členskom štáte, stanovená v článku 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38 (
1
), uplatniteľná na VI a jej syna počas dotknutých období, a prípadne, či bezplatné poistenie v systéme verejného zdravotného poistenia, ktorým disponovali, bolo dostatočné na splnenie tejto požiadavky.
Súdny dvor rozhodol, že článok 21 ZFEÚ, ktorý zakotvuje slobodu pohybu a pobytu občanov Únie a článok 16 ods. 1 smernice 2004/38, ktorý upravuje nadobudnutie práva na trvalý pobyt, sa majú vykladať v tom zmysle, že ani dieťa, občan Únie, ktoré nadobudlo právo na trvalý pobyt, ani rodič, ktorý sa oňho skutočne stará, nie sú povinní mať komplexné krytie zdravotného poistenia v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) tejto smernice, aby si zachovali svoje právo na pobyt v hostiteľskom štáte. Naopak, pokiaľ ide o obdobia pred nadobudnutím práva na trvalý pobyt dieťaťa, občana Únie, v hostiteľskom štáte, tak toto dieťa, pokiaľ sa pre neho žiada právo na pobyt na základe tohto článku 7 ods. 1 písm. b), ako aj rodič, ktorý sa oňho skutočne stará, musia mať komplexné krytie zdravotného poistenia v zmysle uvedenej smernice.
Posúdenie Súdnym dvorom
Pokiaľ ide na jednej strane o obdobia nasledujúce po tom, čo dieťa, občan Únie, nadobudlo právo na trvalý pobyt po tom, čo sa legálne zdržiavalo na území hostiteľského členského štátu počas nepretržitého obdobia piatich rokov, Súdny dvor zdôrazňuje, že toto právo už nepodlieha (
2
) podmienkam, a to mať pre seba a svoju rodinu dostatočné zdroje, ako aj komplexné krytie zdravotného poistenia, ktoré sa uplatňujú pred nadobudnutím takéhoto práva na trvalý pobyt. (
3
)
Pokiaľ ide o rodiča, štátneho príslušníka tretieho štátu, ktorý skutočne zabezpečuje starostlivosť o toto dieťa, Súdny dvor konštatuje, že tento rodič nie je „rodinným príslušníkom“ v zmysle smernice 2004/38, a teda nemôže z nej vyvodzovať (
4
) právo na trvalý pobyt v hostiteľskom členskom štáte, pokiaľ je uvedené dieťa v starostlivosti svojho rodiča. Pojem „rodinný príslušník“ v zmysle tejto smernice je totiž obmedzený, (
5
) pokiaľ ide o príbuzných po vzostupnej línii občana Únie, na „závislých“ priamych príbuzných po vzostupnej línii tohto občana.
Na základe toho právo na trvalý pobyt v hostiteľskom členskom štáte, ktoré právo Únie priznáva maloletému štátnemu príslušníkovi iného členského štátu, sa musí na účely zabezpečenia účinnosti tohto práva na pobyt považovať za také, ktoré podľa článku 21 ZFEÚ nevyhnutne zahŕňa právo rodiča, ktorý sa o tohto maloletého občana Únie skutočne stará, zdržiavať sa s ním v hostiteľskom členskom štáte, a to bez ohľadu na štátnu príslušnosť tohto rodiča. Z toho vyplýva, že neuplatniteľnosť podmienok uvedených najmä v článku 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38 v nadväznosti na nadobudnutie práva na trvalý pobyt uvedeným maloletým podľa článku 16 ods. 1 tejto smernice sa podľa článku 21 ZFEÚ vzťahuje aj na tohto rodiča.
Na druhej strane, pokiaľ ide o obdobia po tom, čo dieťa, občan Únie, nadobudlo právo na trvalý pobyt v hostiteľskom štáte, zo znenia článku 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38, ako aj zo všeobecnej štruktúry a účelu tejto smernice vyplýva, že nielen občan Únie, ale aj jeho rodinní príslušníci, ktorí s ním bývajú v hostiteľskom štáte, ako aj rodič, ktorý sa skutočne stará o takéto dieťa, musia mať komplexné krytie zdravotného poistenia.
V tejto súvislosti z tohto článku v spojení s odôvodnením 10 a článkom 14 ods. 2 tej istej smernice vyplýva, že počas celého pobytu na území hostiteľského členského štátu dlhšieho ako tri mesiace a kratšieho ako päť rokov musí mať ekonomicky aktívny občan Únie najmä pre seba a svojich rodinných príslušníkov komplexné zdravotné poistenie, aby sa nestali neprimeranou záťažou pre verejné financie tohto členského štátu. V prípade dieťaťa, ktoré je občanom Únie a býva v hostiteľskom štáte s rodičom, ktorý sa oňho skutočne stará, je táto požiadavka splnená, pokiaľ má toto dieťa komplexné krytie zdravotného poistenia, ktoré sa vzťahuje na jeho rodiča, ako aj v opačnom prípade, keď má tento rodič také poistenie, ktoré sa vzťahuje na dieťa.
V prípade maloletého občana Únie, ktorého jeden z rodičov, štátny príslušník tretieho štátu, pracoval a počas dotknutého obdobia podliehal dani v hostiteľskom členskom štáte, by bolo neprimerané odmietnuť tomuto dieťaťu a rodičovi, ktorý sa oňho skutočne stará, právo na pobyt len z toho dôvodu, že počas tohto obdobia boli bezplatne poistení v systéme verejného zdravotného poistenia hostiteľského štátu. Nemožno sa totiž domnievať, že toto bezplatné poistenie predstavuje za takýchto podmienok, o ktoré ide v prejednávanej veci, neprimeranú záťaž pre verejné financie uvedeného štátu.
(
1
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Ú. v. EÚ L 158, 2004, s. 77; Mim. vyd. 05/005, s. 46). Článok 7 ods. 1 písm. b) tejto smernice stanovuje, že všetci občania Únie majú právo pobytu na území iného členského štátu počas obdobia dlhšieho ako tri mesiace, ak majú dostatočné zdroje pre samých seba a svojich rodinných príslušníkov, aby sa nestali záťažou pre systém sociálnej pomoci hostiteľského členského štátu počas obdobia ich pobytu, a ak majú komplexné krytie zdravotného poistenia v hostiteľskom členskom štáte.
(
2
)	Podľa článku 16 ods. 1 poslednej vety smernice 2004/38.
(
3
)	Pozri najmä článok 7 ods. 1 písm. b) smernice 2004/38.
(
4
)	Článok 16 ods. 2 smernice 2004/38 stanovuje, že sa uplatňuje tiež na rodinných príslušníkov, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu a legálne sa zdržiavali s občanom Únie v hostiteľskom členskom štáte počas nepretržitého obdobia piatich rokov.
(
5
)	Podľa článku 2 bodu 2 smernice 2004/38.