62019CJ0143_RES
Mål C‑143/19 P
Der Grüne Punkt – Duales System Deutschland GmbH (ombud: P. Goldenbaum, Rechtsanwältin)
mot
Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)
Domstolens dom (femte avdelningen) av den 12 december 2019
”Överklagande – EU-varumärke – Förordning (EG) nr 207/2009 – Artiklarna 15 och 66 – Verkligt bruk av ett EU-kollektivmärke – Varumärke som avser ett system för insamling och återvinning av förpackningsavfall – Anbringande på förpackningen för de varor för vilka varumärket registrerats”
EU-varumärke – EU-kollektivmärken – Grundläggande funktion – Att särskilja varorna eller tjänsterna som härrör från medlemmarna i den sammanslutning som innehar märket från de varor eller tjänster som härrör från andra företag
(Rådets förordning nr 207/2009, artikel 66)
(se punkterna 52–54)
EU-varumärke – Avstående, upphävande och ogiltighet – Grunder för upphävande – Varumärket har inte varit föremål för verkligt bruk – Bevis på användning av det äldre varumärket – Verkligt bruk – Begrepp – Bedömningskriterier – Kollektivmärke
(Rådets förordning nr 207/2009, artiklarna 15.1 och 51.1 a)
(se punkterna 55–58, 62, 72 och 73)
EU-varumärke – Avstående, upphävande och ogiltighet – Grunder för upphävande – Varumärket har inte varit föremål för verkligt bruk – Kollektivfigurmärke som återger en cirkel med två pilar och som avser ett system för insamling och återvinning av förpackningsmaterial
(Rådets förordning nr 207/2009, artiklarna 15.1 och 51.1 a)
(se punkterna 67–70)
Resumé
Ett kollektivmärke som avser ett system för insamling av förpackningsavfall och som anbringats på varuförpackningar kan vara föremål för verkligt bruk för de varor som har förpackats
I domen i målet
Der Grüne Punkt/EUIPO
(C‑143/19 P), som meddelades den 12 december 2019, upphävde domstolen tribunalens dom (
1
) på grund av att den hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid tillämpningen av begreppet ”verkligt bruk” av ett EU-kollektivmärke.
I förevarande fall hade klaganden, Der Grüne Punkt, erhållit registrering av ett kollektivfigurmärke som återger en cirkel med två pilar och som avser ett system för insamling och återvinning av förpackningsmaterial. Till följd av en ansökan om upphävande hade Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) delvis bifallit denna begäran, med motiveringen att varumärket inte hade varit föremål för verkligt bruk för alla de varor för vilka det hade registrerats, med undantag för varor som bestod av förpackningar.
Klaganden överklagade det beslut som hade meddelats av EUIPO:s överklagandenämnd. Tribunalen ogillade överklagandet.
Till stöd för sitt överklagande till domstolen gjorde klaganden gällande att tribunalen hade gjort en felaktig tolkning av begreppet ”verkligt bruk” i den mening som avses i artikel 15.1 i förordning nr 207/2009 (
2
) och underlåtit att ta vederbörlig hänsyn till särdragen hos kollektivmärken som anges i artikel 66 i denna förordning.
För det första erinrade domstolen om att den grundläggande funktionen hos ett kollektivmärke är att särskilja de varor eller tjänster som härrör från medlemmarna i den sammanslutning som innehar märket från de varor eller tjänster som härrör från andra företag. Till skillnad från ett individuellt varumärke har ett kollektivmärke inte till syfte att ange för konsumenten vilket ursprung de varor eller tjänster för vilka det är registrerat har. Domstolen framhöll i detta avseende att det enligt artikel 66 i förordning nr 207/2009 inte alls krävs att tillverkare, producenter, leverantörer eller handelsmän som ansluter sig till en sammanslutning som är innehavare av ett EU-kollektivmärke ingår i samma koncern som tillverkar eller tillhandahåller varor eller tjänster under tillsyn av ett enda företag. Domstolen slog dessutom fast att kollektivmärken, i likhet med individuella varumärken, används i näringsverksamhet. För att användningen av sådana varumärken ska kunna anses utgöra verkligt bruk i den mening som avses i artikel 15.1 i förordning nr 207/2009 ska den således rent faktiskt ske inom ramen för de berörda företagens målsättning att skapa eller bibehålla avsättningsmöjligheter för sina varor och tjänster.
Domstolen slog därefter fast att ett kollektivmärke ska anses användas i enlighet med dess grundläggande funktion så snart användningen gör det möjligt för konsumenten att uppfatta att de aktuella varorna eller tjänsterna härrör från företag som är anslutna till sammanslutningen, som är innehavare av varumärket, och därigenom särskilja dessa varor eller tjänster från varor och tjänster som härrör från företag som inte är anslutna till den sammanslutningen. I förevarande fall fann domstolen att det framgår av tribunalens konstateranden att kollektivmärket användes i enlighet med dess grundläggande funktion, med hänsyn till att tillverkaren eller distributören av de omtvistade produkterna ingick i klagandens licensieringssystem.
Domstolen påpekade slutligen att bedömningen av huruvida varumärket i fråga har varit föremål för verkligt bruk ska göras i synnerhet på grundval av användning som anses motiverad i den aktuella branschen för att bibehålla eller skapa marknadsandelar för de varor och tjänster som skyddas av varumärket, dessa varors eller tjänsters art, de särskilda förhållandena på marknaden samt i vilken omfattning och hur ofta varumärket har använts. Domstolen konstaterade i detta avseende att tribunalen hade underlåtit att tillämpa dessa kriterier i förevarande fall. Domstolen ansåg bland annat att det ankommer på tribunalen att pröva huruvida den i förevarande fall på vederbörligt sätt styrkta användningen, det vill säga anbringandet av det aktuella varumärket på förpackningarna för de varor som härrör från de företag som är anslutna till systemet för insamling i närområdet och ekologiskt bortskaffande av förpackningsmaterial, inom de berörda ekonomiska sektorerna, ska anses vara motiverad för att bibehålla eller skapa marknadsandelar för varorna. Enligt domstolen kan det inte uteslutas att den omständigheten att tillverkaren eller distributören på förpackningen till gängse konsumentvaror upplyser om att den är ansluten till ett sådant återvinningssystem kan påverka konsumenternas köpbeslut och således bidra till att skapa eller bibehålla marknadsandelar med avseende på dessa varor.
Eftersom tribunalen hade gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning vid tillämpningen av begreppet ”verkligt bruk”, upphävde domstolen den överklagade domen och ogiltigförklarade EUIPO:s överklagandenämnds beslut.
(
1
)	Dom av den 12 september 2018, Der Grüne Punkt/EUIPO – Halston Properties (Återgivning av en cirkel med två pilar) (T-253/17, EU:T:2018:909).
(
2
)	Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om [EU-varumärken] (EUT L 78, 2009, s. 1).