62024TJ0288_RES
Predmet T-288/24
Berliner Verkehrsbetriebe (BVG)
protiv
Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo
Presuda Općeg suda (drugo vijeće) od 10. rujna 2025.
„Žig Europske unije – Prijava žiga Europske unije koji se sastoji od zvuka melodije – Apsolutni razlog za odbijanje – Razlikovni karakter – Članak 7. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) 2017/1001”
Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Pojam razlikovnosti
(Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 7. st. 1. t. (b))
(t. 12., 13.)
Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Ocjena razlikovnog karaktera – Kriteriji – Percepcija žiga od strane relevantne javnosti
(Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 7. st. 1. t. (b))
(t. 14.-18.)
Žig Europske unije – Definicija i stjecanje žiga Europske unije – Apsolutni razlozi za odbijanje – Žigovi koji nemaju razlikovni karakter – Zvučni žig koji se sastoji od zvuka melodije
(Uredba 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 7. st. 1. t. (b))
(t. 24.-38.)
Kratak prikaz
U svojoj presudi Opći sud poništio je odluku žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) (
1
) zbog toga što ono nije pravilno ocijenilo razlikovni karakter žiga Europske unije čija je registracija zatražena za zvučni znak koji se sastoji od zvuka melodije, s obzirom na članak 7. stavak 1. točku (b) Uredbe 2017/1001 (
2
).
Tužitelj, Berliner Verkehrsbetriebe (BVB), podnio je prijavu za registraciju žiga koji se sastoji od zvuka melodije i koji se odnosi na određene usluge prijevoza (
3
). Nakon što je ispitivačica odbila taj zahtjev, tužitelj je EUIPO-u podnio žalbu.
Žalbeno vijeće utvrdilo je da žig za koji je podnesena prijava nema razlikovni karakter. Budući da je riječ o zvučnom znaku u trajanju od dvije sekunde koji se sastoji samo od niza četiriju zamjetnih zvukova, navedeni je žig tako kratak i banalan da nema nikakvu izražajnost ni mogućnost da ga potrošači prepoznaju kao oznaku trgovačkog podrijetla predmetnih usluga. Doživljavalo bi ga se tek kao zvučni element namijenjen privlačenju pozornosti slušatelja.
Tužitelj je Općem sudu podnio tužbu protiv te odluke o odbijanju.
Ocjena Općeg suda
Opći sud smatra kako se na temelju više elemenata može smatrati da obilježja žiga za koji je podnesena prijava u pogledu trajanja i izražajnosti omogućuju utvrđivanje postojanja, a ne nepostojanja razlikovnog karaktera u smislu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe 2017/1001 i povezane sudske prakse.
Naime, kao prvo, kad je riječ o običajima u predmetnom gospodarskom sektoru, opće je poznato da subjekti prisutni u sektoru prijevoza sve više koriste „jingleove”, odnosno kratke zvučne motive, kako bi oblikovali zvučni identitet prepoznatljiv javnosti, koji je zvučni ekvivalent vizualnom identitetu žiga, za proizvode i usluge koji su s njim povezani. Ti jingleovi omogućuju privlačenje pozornosti slušatelja u ponekad bučnim okruženjima, bilo u halama zračnih luka ili na peronima željezničkih i autobusnih kolodvora, te uvođenje ili praćenje poruka namijenjenih ciljanoj javnosti u promidžbene svrhe ili u vezi s povezanim uslugama.
Kao drugo, zvuk melodije od kojeg se sastoji žig za koji je podnesena prijava nije izravno povezan s uslugama obuhvaćenima tim žigom i nije uvjetovan tehničkim ili funkcionalnim razlozima. Osim toga, nije utvrđeno da je taj zvuk već poznat javnosti, na temelju čega se može pretpostaviti da je riječ o izvornom djelu. U tom se kontekstu može smatrati da mu je cilj više služiti kao jingle, odnosno kao kratka, upečatljiva zvučna sekvenca koja je kao takva sposobna ostati u pamćenju. Takva je ocjena uostalom potvrđena praksom odlučivanja i smjernicama za ispitivanje pred EUIPO-om u području zvučnih žigova, koji mogu biti referentni izvor.
Uzimajući u obzir obilježja žiga za koji je podnesena prijava u pogledu trajanja, upotrijebljene melodije i zamjetnih zvukova kao i različite naznake koje je EUIPO u prošlosti pružio u pogledu uloge koju ta obilježja imaju u ocjeni razlikovnog karaktera zvučnog žiga za koji je zatražena registracija, ocjena žalbenog vijeća pokazuje se pogrešnom kako s obzirom na običaje u dotičnom sektoru tako i na elemente koji obilježavaju žig za koji je podnesena prijava. Ni trajanje žiga za koji je podnesena prijava ni njegova navodna jednostavnost ili banalnost, koja sama po sebi ne sprječava da se odgovarajuća melodija prepozna, nisu prepreke koje su kao takve dovoljne da opravdaju nepostojanje bilo kakvog razlikovnog karaktera.
Kao treće, žalbeno vijeće počinilo je pogrešku smatrajući da žig za koji je podnesena prijava ima samo funkcionalnu ulogu i da je uobičajeno emitirati preko razglasa kratku sekvencu zvukova prije najava informacija o prijevoznim sredstvima kako bi se privukla pozornost putnika. Čak i pod pretpostavkom da treba razmotriti jednu od mogućih uporaba žiga za koji je podnesena prijava, odnosno njegovu uporabu u željezničkoj postaji za najavu pripadajuće usluge prijevoza, takva uporaba, čak i ako ima funkcionalnu ulogu, ni na koji način ne bi sprječavala da prijavljeni žig obavlja svoju funkciju označavanja trgovačkog podrijetla navedene usluge.
Kao četvrto, što se tiče drugih usluga obuhvaćenih žigom za koji je podnesena prijava, koje se ne odnose izravno na prijevoz, nego na povezane aspekte, Opći je sud ocijenio da je na temelju razmatranja žalbenog vijeća teško razumjeti, s jedne strane, s kojim aspektima tih usluga može biti povezan zvuk melodija od kojeg se sastoji taj žig i, s druge strane, na koji bi način činjenica da se zvučni znak za koji je podnesena prijava može upotrebljavati u okviru oglašavanja tih usluga bila argument protiv njegove registracije kao žiga.
S obzirom na ta razmatranja, Opći sud zaključio je da žalbeno vijeće nije pravilno ocijenilo razlikovni karakter žiga za koji je podnesena prijava.
(
1
)	Odluka petog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo od 2. travnja 2024. (predmet R 2220/2023-5)
(
2
)	Uredba (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (SL 2017., L 154, str. 1.)
(
3
)	Te usluge nalaze se u razredu 39. u smislu Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen, i odgovaraju sljedećem opisu: „Prijevoz; prijevoz putnika; zamatanje i usluge pakiranja; skladištenje; organizacija prijevoza u okviru turističkih izleta”.