A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK VÉGZÉSE
(második tanács)
2007. április 25.
F‑59/06. sz. ügy
Petrus Kerstens
kontra
az Európai Közösségek Bizottsága
„Tisztviselők – Értékelés – Szakmai előmeneteli jelentés – Panaszbenyújtási határidő – Késedelem – Nyilvánvaló elfogadhatatlanság”
Tárgy: Az EK 236. és az EA 152. cikk alapján benyújtott kereset, amelyben P. Kerstens egyrészt a 2004. évi értékelési időszakra vonatkozó,
a fellebbviteli értékelő által 2005. július 11‑én véglegesített értékelő jelentés, másrészt a kinevezésre jogosult hatóság
által 2006. február 6‑án hozott, a 2004. évi értékelési időszakra vonatkozó értékelő jelentéssel szemben benyújtott panaszát
elutasító határozat megsemmisítését kéri.
Határozat: A Közszolgálati Törvényszék a keresetet – mint nyilvánvalóan elfogadhatatlant – elutasítja. A felek maguk viselik saját költségeiket.
Összefoglaló
1.      Tisztviselők – Kereset – Előzetes közigazgatási panasz – Határidők
(Személyzeti szabályzat, 25. és 43. cikk, valamint 90. cikk, (2) bekezdés)
2.      Tisztviselők – Kereset – Előzetes közigazgatási panasz – A benyújtás időpontja
(Személyzeti szabályzat, 90. cikk, (2) bekezdés)
1.      Ahhoz, hogy valamely határozatot a személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdése értelmében megfelelő módon közöltnek
lehessen tekinteni, nemcsak az szükséges, hogy azt a címzettel közöljék, hanem az is, hogy ez utóbbi annak tartalmát ténylegesen
megismerhesse. Következésképpen abban az esetben, ha a tisztviselőt elektronikus úton tájékoztatják arról, hogy elfogadták
az értékelő jelentését véglegesítő határozatot, és az az intézmény belső informatikai rendszerében hozzáférhető, a panaszbenyújtási
határidő attól az időponttól kezd el telni, amikor az érintett belép e rendszerbe, megnyitja a jelentést tartalmazó elektronikus
mappát, és így ténylegesen megismerheti a jelentés tartalmát.
E tekintetben a megtekintésre vonatkozóan a belső informatikai rendszer belépési naplójában tárolt nap és óra megbízhatósága
nem vonható kétségbe azzal, hogy egyszerűen az adatokkal való visszaélés lehetőségét állítják, anélkül hogy e súlyos vád az
eset körülményeivel kapcsolatban álló, kellően pontos, egybehangzó és releváns bizonyítékokon alapulna.
(lásd a 34–36. pontot)
Hivatkozás:
a Bíróság 5/76. sz., Jänsch kontra Bizottság ügyben 1976. június 15‑én hozott ítéletének (EBHT 1976., 1027. o.) 10. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑507/04. sz., Bravo‑Villasante kontra Bizottság ügyben 2005. november 23‑án hozott végzésének (EBHT‑KSZ 2005.,
I‑A‑361. o. és II‑1609. o.) 29. pontja; T‑311/04. sz., Buendía Sierra kontra Bizottság ügyben 2006. október 19‑én hozott ítéletének
(EBHT 2006., II‑4137. o.) 121. pontja.
2.      A személyzeti szabályzat 90. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a panasz „benyújtására” nem akkor kerül sor,
amikor azt az intézménynek megküldik, hanem amikor az megérkezik ez utóbbihoz.
(lásd a 39. pontot)
Hivatkozás:
a Bíróság 195/80. sz., Michel kontra Parlament ügyben 1981. november 26‑án hozott ítéletének (EBHT 1981., 2861. o.) 8. és
13. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑54/90. sz., Lacroix kontra Bizottság ügyben 1991. szeptember 25‑én hozott ítéletének (EBHT 1991., II‑749. o.)
28. és 29. pontja;
a Közszolgálati Törvényszék F‑3/05. sz., Schmit kontra Bizottság ügyben 2006. május 15‑én hozott végzésének (EBHT‑KSZ 2006.,
I‑A‑1‑9. o. és II‑A‑1‑33. o.) 28. pontja.