62020TJ0384(01)_RES
Predmet T-384/20 RENV
OC
protiv
Europske komisije
Presuda Općeg suda (treće vijeće) od 1. listopada 2025.
„Izvanugovorna odgovornost – OLAF-ova istraga – Priopćenje za medije – Obrada osobnih podataka – Pretpostavka nedužnosti – Načelo dobre uprave – Obveza dužne pažnje – Povjerljivost OLAF-ovih istraga – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Uzročna veza – Šteta”
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Institucija koja ima smanjenu marginu prosudbe ili je uopće nema – Dostatnost obične povrede prava Unije
(čl. 340. st. 2. UFEU-a)
(t. 26.-29.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Područje primjene – Pojam obrade osobnih podataka – Objava priopćenja za medije Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) – Uključenost
(Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 3. t. 3.)
(t. 48.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Uvjeti za zakonitost obrade osobnih podataka – Obrada nužna radi izvršavanja zadaće od javnog interesa ili koja je dio izvršavanja službene ovlasti – Pojam – Objava priopćenja za medije Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) – Informiranje javnosti o OLAF-ovim aktivnostima – Uključenost
(Uredba 2018/1725 Parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (a) i čl. 5. st. 1. t. (a))
(t. 52., 56., 57.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Objava priopćenja za medije Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) koje sadržava informacije o rodu, državljanstvu i roditeljskoj vezi dotične osobe koje omogućuju njezinu identifikaciju – Nezakonita obrada osobnih podataka
(Uredba 2018/1725 Parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (a) i čl. 5. st. 1. t. (a))
(t. 59.-61., 79., 80.)
Institucije Europske unije – Zaštita fizičkih osoba u vezi s obradom osobnih podataka – Uredba 2018/1725 – Daljnja obrada osobnih podataka – Pretpostavke – Usklađenost daljnje obrade podataka sa svrhama njihova prvotnog prikupljanja – Objava priopćenja za medije Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) – Podaci prvotno prikupljeni tijekom OLAF-ove istrage – Podaci koji se dalje obrađuju u svrhu informiranja javnosti o OLAF-ovim aktivnostima – Povreda
(Uredba 2018/1725 Parlamenta i Vijeća, čl. 4. st. 1. t. (b) i čl. 6.)
(t. 67., 68., 70.-76.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Pravno pravilo kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Pojam – Načelo pretpostavke nedužnosti – Uključenost – Informiranje javnosti o djelovanju Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) u priopćenju za medije – Dopuštenost – Osoba čiji je identitet utvrđen ili se može utvrditi u priopćenju za medije u kojem se navodi da je počinitelj kaznenog djela prije nego što joj se dokaže krivnja pred sudom – Dovoljno ozbiljna povreda načela pretpostavke nedužnosti
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 48. st. 1.; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 883/2013, čl. 9. st. 1. i čl. 10. st. 5.)
(t. 86.-93., 110., 111., 114.-117., 119.-122.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Nezakonitost – Dovoljno ozbiljna povreda pravnog pravila kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Pravno pravilo kojim se dodjeljuju prava pojedincima – Pojam – Pravo na dobru upravu i obveza dužne pažnje – Obveza neutralnosti i nepristranosti – Uključenost – Otkrivanje netočnih informacija u priopćenju za medije Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) – Impliciranje krivnje dotične osobe uporabom pojma prijevare – Dovoljno ozbiljna povreda tih obveza
(Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 41.; Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 883/2013, čl. 10. st. 5.)
(t. 126., 127., 142., 156.-159., 164.-167., 172.)
Izvanugovorna odgovornost – Pretpostavke – Šteta – Uzročna veza – Štete uzrokovane objavom priopćenja za medije Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) – Neimovinska šteta zbog nanošenja štete časti i ugledu – Neimovinska šteta zbog štete nanesene profesionalnoj karijeri – Šteta povezana sa zdravstvenim stanjem – Uključenost
(čl. 340. st. 2. UFEU-a; Uredba 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća, čl. 65.)
(t. 181.-187., 200.-202., 216., 222., 225.-229.)
Kratak prikaz
Nakon što mu je podnesena tužba zbog izvanugovorne odgovornosti Europske unije, Opći je sud, uz osvrt na razvoj sudske prakse o zaštiti osobnih podataka, naložio Europskoj komisiji da nadoknadi štetu uzrokovanu objavom priopćenja za medije Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) (u daljnjem tekstu: sporno priopćenje za medije).
U rujnu 2008. Komisija i grčko sveučilište potpisali su sporazum o dodjeli bespovratnih sredstava u vezi s istraživačkim projektom tužiteljice, sveučilišne istraživačice.
Nakon dovršetka projekta i na temelju sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava, ta je ustanova od Izvršne agencije Europskog istraživačkog vijeća (ERCEA), koja je zamijenila Komisiju kao suugovaratelja, zatražila isplatu iznosa koji odgovara nastalim troškovima, uključujući troškove osoblja. Nakon ex post financijske revizije, ERCEA je zaključila da određeni iznos tih troškova nije prihvatljiv te je stoga zatražila povrat od grčkog sveučilišta izdavanjem obavijesti o terećenju u tu svrhu.
Istodobno je glavni direktor OLAF-a, kojeg je ERCEA obavijestila o rezultatima svoje revizije, u svibnju 2015. odlučio pokrenuti istragu o mogućim nepravilnostima ili mogućoj prijevari tijekom provedbe istraživačkog projekta (
1
).
U svojem konačnom izvješću o toj istrazi OLAF je preporučio, s jedne strane, ERCEA-i da poduzme odgovarajuće mjere za povrat iznosa za koje se smatra da ih je grčko sveučilište neosnovano primilo i, s druge strane, nacionalnim pravosudnim tijelima, kojima je to izvješće bilo dostavljeno, da protiv tužiteljice, među ostalim, pokrenu postupke zbog prijevare te krivotvorenja i korištenja krivotvorenih isprava. Nakon toga, OLAF je u svibnju 2020. na svojoj internetskoj stranici objavio sporno priopćenje za medije.
Sljedećeg mjeseca tužiteljica je Općem sudu podnijela tužbu na temelju članka 268. UFEU-a kojom je tražila da se Komisiji naloži naknada neimovinske štete koja joj je prouzročena priopćenjem za medije. Svojom presudom od 4. svibnja 2022., OC/Komisija (
2
), Opći sud odbio je u cijelosti tužiteljičinu tužbu smatrajući da ona nije mogla dokazati postojanje OLAF-ova nezakonitog postupanja.
Tužiteljica je stoga Općem sudu podnijela žalbu kojom je tražila ukidanje odluke Općeg suda. Presudom od 7. ožujka 2024., OC/Komisija (
3
), Sud je, među ostalim, presudio da je Opći sud počinio pogreške koje se tiču prava time što je smatrao da tužiteljica nije bila identificirana niti se njezin identitet mogao utvrditi na temelju spornog priopćenja za medije i da u njemu sadržane informacije nisu obuhvaćene pojmom „osobni podaci”. Sud je stoga ukinuo presudu Općeg suda i vratio mu predmet na ponovno odlučivanje.
Ocjena Općeg suda
Kao prvo, nakon što je podsjetio na tri kumulativna uvjeta za nastanak izvanugovorne odgovornosti Unije, Opći sud ispitao je zakonitost obrade osobnih podataka izvršene prilikom objave spornog priopćenja za medije.
Kao prvo, ocijenio je da je informiranje javnosti o OLAF-ovim aktivnostima, osobito objavom priopćenja za medije, nužno za izvršavanje zadaće od javnog interesa ili pri izvršavanju službene ovlasti dodijeljene tom tijelu Unije (
4
). Stoga, prema mišljenju Općeg suda, ne dovodeći u pitanje poštovanje njegovih obveza, OLAF objavljivanjem spornog priopćenja za medije nije prekoračio svoje ovlasti.
Međutim, Opći je sud utvrdio da informacije koje se odnose na tužiteljicu sadržane u tom priopćenju za medije, odnosno njezina dob, državljanstvo i spol, kao i činjenica da je njezin otac radio na grčkom sveučilištu te iznos bespovratnih sredstava, ne samo da omogućuju njezinu identifikaciju, nego usto nisu nužne osim iznosa dodijeljenih bespovratnih sredstava, za informiranje javnosti o OLAF-ovim aktivnostima u borbi protiv prijevara. Opći je sud stoga presudio da objava tih podataka predstavlja nezakonitu obradu tužiteljičinih osobnih podataka.
Kao drugo, Opći sud provjerio je usklađenost daljnje obrade podataka, kako je provedena, sa svrhama zbog kojih su ti podaci prvotno prikupljeni. U ovom slučaju, tužiteljičini osobni podaci prvotno su bili prikupljeni u okviru istrage koju je vodio OLAF u određenu svrhu koja odgovara zadaći borbe protiv prijevara koja mu je povjerena. Nisu prikupljeni radi objave spornog priopćenja za medije, koje, doduše, odgovara povezanoj, ali različitoj svrsi, odnosno obavještavanju javnosti o OLAF-ovim aktivnostima.
Osim toga, osim veze koja postoji između svrha prvotnog prikupljanja podataka i njihove daljnje obrade, Opći je sud naveo kako se ne može smatrati da je OLAF uzeo u obzir prirodu obrađenih podataka, osobito u dijelu u kojem omogućuju identifikaciju tužiteljice u vezi s navodnim kaznenim djelima. Naime, uzimajući u obzir navode iznesene protiv tužiteljice i sudeći prema sadržaju novinskih članaka koji su uslijedili nakon objave spornog priopćenja za medije, Opći je sud smatrao da OLAF nije dovoljno uzeo u obzir moguće posljedice za tužiteljicu daljnje obrade njezinih podataka (
5
). Iz toga je zaključio da je OLAF objavom spornog priopćenja za medije proveo daljnju obradu tužiteljičinih osobnih podataka protivno Uredbi 2018/1725 (
6
).
Kao treće, kako bi se utvrdilo predstavlja li navodna povreda dovoljno ozbiljnu povredu koja može dovesti do izvanugovorne odgovornosti Unije, važno je utvrditi marginu prosudbe kojom raspolažu institucije. U tom je pogledu Opći sud istaknuo da, čak i pod pretpostavkom da OLAF raspolaže određenom marginom prosudbe u svrhu primjene odredbi Uredbe 2018/1725 (
7
), valja utvrditi da je on ozbiljno i očito povrijedio te odredbe time što je u spornom priopćenju za medije objavio tužiteljičino državljanstvo, dob i roditeljsku vezu. Štoviše, Komisijin argument prema kojem bi bez informacija navedenih u tom priopćenju za medije bila manja vjerojatnost da bi mediji preuzeli njegov sadržaj ne samo da ne može isključiti ispričivost pogreške koju je počinio OLAF, nego se može utvrditi i element namjere.
Opći je sud stoga presudio da je OLAF objavom svojeg priopćenja za medije nezakonito obradio tužiteljičine osobne podatke protivno Uredbi 2018/1725 (
8
), što predstavlja dovoljno ozbiljnu povredu koja može dovesti do odgovornosti Unije.
Kao drugo, Opći sud provjerio je postojanje povrede, koju je tužiteljica navela, načela pretpostavke nedužnosti i obveze poštovanja povjerljivosti istraga. U tom je pogledu podsjetio na to da iz presude povodom žalbe proizlazi da se tužiteljicu može, barem neizravno, identificirati zbog elemenata sadržanih u spornom priopćenju za medije, što je nužan preduvjet za ispitivanje eventualne povrede načela pretpostavke nedužnosti.
Kad je riječ o navodnoj povredi, Opći je sud istaknuo kako je već utvrđeno da se poštovanju načela pretpostavke nedužnosti ne protivi to da se institucija Unije, radi obavještavanja javnosti o mjerama poduzetima u kontekstu mogućih nepravilnosti ili prijevara, pozove na glavne zaključke iz OLAF-ova izvješća u pogledu jednog od svojih članova. Međutim, na tom je uredu da to učini na uravnotežen, razborit i u bitnome utemeljen način (
9
).
Opći sud stoga smatra da se OLAF-u ne može prigovoriti da je povrijedio načelo pretpostavke nedužnosti i povjerljivosti istraga samo zato što je obavijestio javnost o zaključcima iz svojega završnog izvješća.
Suprotno tomu, navodi da valja uzeti u obzir izbor upotrijebljenih izraza, uzimajući u obzir stvarni smisao izjava, a ne njihov doslovan oblik. U ovom je slučaju utvrdio da uporaba izraza „prijevara” u spornom priopćenju za medije proizlazi iz pravne kvalifikacije činjenica i dovodi do tužiteljičine krivnje.
Osim toga, pojašnjava kako činjenica da je spornom priopćenju za medije priložen opis OLAF-ove istrage u kojem se navodi da je na nadležnim nacionalnim tijelima da odluče o tužiteljičinoj krivnji, nije dovoljna da se ukloni dojam krivnje koji proizlazi iz pojma „prijevara”. Usto, činjenica da je riječ o „svim istraživačima” ili „deset istraživača” nije odlučujuća za utvrđivanje tužiteljičine krivnje. Međutim, takav element, time što naglašava broj predmetnih osoba, pojačava osjećaj tužiteljičine krivnje koji proizlazi iz uporabe izraza „prijevara” u priopćenju za medije.
Slijedom toga, uporaba izraza „prijevara” u tom kontekstu nije razborita u smislu prethodno navedenih kriterija. Isto tako, kvalifikacija tužiteljičina postupanja kao „prijevare” u biti nadilazi činjeničnu prezentaciju zaključaka OLAF-ova završnog izvješća.
S obzirom na prethodno navedeno, Opći je sud presudio da je OLAF, time što je u svojem priopćenju za medije upotrijebio izraz „prijevara”, povrijedio načelo pretpostavke nedužnosti.
Što se tiče postojanja dovoljno ozbiljne povrede, Opći sud smatra da, iako OLAF raspolaže određenom marginom prosudbe u pogledu svrsishodnosti i sadržaja priopćenja za medije, ona je ograničena poštovanjem temeljnih prava predmetnih osoba. S jedne strane, Opći sud podsjetio je na to kako je već presudio da Komisija ne raspolaže nikakvom marginom prosudbe kad je riječ o obvezi poštovanja pretpostavke nedužnosti (
10
).
S druge strane, uporaba izraza „prijevara” u spornom priopćenju za medije ne može se smatrati ispričivom pogreškom. Naime, riječ je o kvalifikaciji činjenica koje se stavljaju na teret tužiteljici, koja nadilazi puki činjenični opis zaključaka iz OLAF-ova završnog izvješća i koja je dio njegove komunikacijske strategije, za koju se ne može smatrati da potkrepljuje utvrđenja koje se očekuje od tijela Unije. Slijedom toga, uporaba izraza „prijevara” u spornom priopćenju za medije predstavlja dovoljno ozbiljnu povredu načela pretpostavke nedužnosti koja može dovesti do odgovornosti Unije.
Stoga, nakon što je ispitao druge povrede koje tužiteljica navela, postojanje šteta i uzročne veze između tih šteta i povreda koje je počinio OLAF, Opći sud naložio je Komisiji da tužitelju isplati iznos od 50000 eura na ime štete pretrpljene nakon objave spornog priopćenja za medije.
(
1
)	U skladu s člankom 5. Uredbe (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999 (SL 2013., L 248, str. 1.)
(
2
)	Presuda od 4. svibnja 2022., OC/Komisija (T-384/20, neobjavljena, EU:T:2022:273)
(
3
)	Presuda od 7. ožujka 2024., OC/Komisija (C-479/22 P, EU:C:2024:215)
(
4
)	U smislu članka 5. stavka 1. točke (a) Uredbe 2018/1725
(
5
)	U smislu članka 6. točke (d) Uredbe 2018/1725
(
6
)	Konkretnije, protivno članku 4. stavku 1. točki (b) i članku 6. točkama (c) do (e) Uredbe 2018/1725
(
7
)	Konkretnije, članak 5. stavak 1. točka (b) i članak 6. točke (c) do (e) Uredbe 2018/1725
(
8
)	Konkretnije, protivno članku 5. stavku 1. točkama (a) i (b) Uredbe 2018/1725
(
9
)	Presuda od 30. studenoga 2022., KN/Parlament (T 401/21, EU:T:2022:736, t. 67. i navedena sudska praksa)
(
10
)	Presuda od 8. srpnja 2008., Franchet i Byk/Komisija (T-48/05, EU:T:2008:257, t. 219. i 314.).