62015TO0259_HR
Stranke
Operativni dio
Stranke
U predmetu T‑259/15 R,
SA Close,
sa sjedištem u Harzé-Aywaille (Belgija),
Cegelec,
sa sjedištem u Bruxellesu (Belgija),
koje zastupaju J.-M. Rikkers i J.-L. Teheux, avocats,
tužitelji,
protiv
Europskog parlamenta, koji zastupaju M. Rantala, M. Mraz i F. Poilvache, u svojstvu agenata,
tuženika,
povodom zahtjeva za suspenziju primjene Odluke od 19. ožujka 2015. kojom je Parlament odbio ponudu koju su tužitelji dostavili nakon poziva na nadmetanje INLO‑D‑UPIL‑T‑14-A04 za javnu nabavu radova koja se odnosi na grupu radova br. 73 (energetsko postrojenje) „projekt proširenja i modernizacije zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu” i odluke donesene istoga dana kojom je ugovor o kojem je riječ dodijeljen drugom ponuditelju.
PREDSJEDNIK OPĆEG SUDA
donosi sljedeće
Rješenje (1)
Okolnosti spora
1. U okviru poziva na nadmetanje INLO‑D‑UPIL‑T‑14-A04 koji je Europski parlament objavio u srpnju 2014. za javnu nabavu „projekt proširenja i modernizacije zgrade Konrad Adenauer u Luxembourgu” tužitelji SA Close i Cegelec podnijeli su u obliku privremenog društva ponudu za grupu br. 73. (energetsko postrojenje).
2. Dopisom od 27. ožujka 2015. koji su tužitelj primili istog datuma, Parlament je ih obavijestio da njihova ponuda nije prihvaćena jer ne nude najnižu cijenu. Naime, s jedne strane je 19. ožujka 2015. ta ponuda odbijena, a s druge strane je predmetni ugovor dodijeljen drugom ponuditelju.
[ izostavljeno ]
Postupak i zahtjevi stranaka
9. Tužbom podnesenom tajništvu Općeg suda 26. svibnja 2015. tužitelji su pokrenuli postupak radi poništenja odluke Parlamenta od 19. ožujka 2015. o odbijanju njihove ponude i odluke od istog dana o dodjeli predmetnog ugovora privremenom udruženju Énergie KAD koje se sastoji od društava X i Y (u daljnjem tekstu: pobijani akti).
10. Posebnim aktom podnesenim tajništvu Općeg suda istog dana tužitelji su podnijeli ovaj zahtjev za privremenu pravnu zaštitu u kojem u bitnom zahtijevaju od predsjednika Općeg suda da suspendira izvršenje pobijanih akata.
11. U svojem očitovanju o zahtjevu za privremenu pravnu zaštitu podnesenom tajništvu Općeg suda 11. lipnja 2015. Parlament u bitnome zahtijeva od predsjednika Općeg suda da:
– odbije zahtjev za privremenu pravnu zaštitu;
– odluči o troškovima u skladu s člankom 87. stavkom 1. Poslovnika u odluci kojom se završava postupak.
Pravo
[ izostavljeno ]
Hitnost
[ izostavljeno ]
35. Iz svega prethodno iznesenog proizlazi da uvjet hitnosti nije ispunjen u ovom slučaju.
36. Međutim, predsjednik Općeg suda nedavno je odlučio da na području javne nabave zahtjev za dokazivanje nastanka nepopravljive štete zbog prethodno navedenih sustavnih razloga neuspješni ponuditelj može načelno ispuniti samo na pretjerano otežan način [vidjeti u tom smislu rješenje od 4. prosinca 2014., Vanbreda Risk & Benefits/Komisija, T‑199/14 R, Rec (ulomci), EU:T:2014:1024, t. 157.]. Potpredsjednik Suda je zaključio da se od neuspješnog ponuditelja ne može tražiti dokazivanje da bi mu odbijanje zahtjeva za privremenu pravnu zaštitu moglo nanijeti nepopravljivu štetu, pod uvjetom da uspije dokazati postojanje dovoljno ozbiljnog fumus boni juris, jer bi se u protivnom prekomjerno i neopravdano naškodilo djelotvornoj sudskoj zaštiti na koju on ima pravo na temelju članka 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (vidjeti u tom smislu rješenje Komisija/Vanbreda Risk & Benefits, t. 31. ovog rješenja, EU:C:2015:275, t. 41.).
37. Međutim, to ublažavanje uvjeta koji se primjenjuju radi ocjene postojanja hitnosti opravdane pravom na djelotvoran pravni lijek ne može se provoditi neograničeno, s obzirom na to da se moraju pomiriti interesi neuspješnog ponuditelja s onima javnog naručitelja i odabranog ponuditelja. Proizlazi da se predmetno ublažavanje primjenjuje samo tijekom predugovornog stadija ako je poštovan rok mirovanja predviđen člankom 17. stavkom 1. Uredbe br. 1268/2012 koji ovisno o okolnostima iznosi deset ili četrnaest kalendarskih dana. Čim javni naručitelj sklopi ugovor s odabranim ponuditeljem, spomenuto ublažavanje nakon isteka tog roka, a prije podnošenja zahtjeva za privremenu pravnu zaštitu, više nije opravdano (vidjeti u tom smislu rješenje Komisija/Vanbreda Risk & Benefits, t. 31. ovog rješenja, EU:C:2015:275, t. 34. i 42.).
38. Naime, kada je navedeni rok mirovanja – koji sprječava javnog naručitelja da prijeđe u ugovorni stadij prije svojeg isteka i koji zainteresiranim osobama daje mogućnost da pred sudom osporavaju dodjelu ugovora o nabavi prije njegova sklapanja – u stvari istekao prije sklapanja ugovora, činjenicu da je neuspješnom ponuditelju omogućeno da pred sudom Unije zatraži samo naknadu štete, ne može se smatrati povredom prava na djelotvoran pravni lijek (vidjeti u tom smislu rješenje Komisija/Vanbreda Risk & Benefits, t. 31. ovog rješenja, EU:C:2015:275, t. 36., 37. i 39.).
39. Što se tiče primjene tih načela u ovom slučaju, iz spisa proizlazi, s jedne strane, da je predmetni ugovor 19. ožujka 2015. dodijeljen privremenom udruženju Énergie KAD, koje se sastoji od društava X i Y i da su tužitelji 27. ožujka 2015. bili obaviješteni o odbijanju njihove ponude, te, s druge strane, da je ugovor o radovima za grupu br. 73. (energetsko postrojenje), s referencom INLO‑D‑UPIL‑T‑14-A04, između navedenog privremenog udruženja i Société immobilière bâtiment Konrad Adenauer du Parlement potpisan 24. travnja 2015.
40. Stoga što je odluka o odbijanju dostavljena tužiteljima 27. ožujka 2015., a predmetni je ugovor sklopljen 24. travnja 2015., u ovom se slučaju svakako poštovao rok mirovanja, bilo od deset ili od četrnaest kalendarskih dana, koji se primjenjuje na temelju članka 171. stavka 1. Uredbe br. 1268/2012. Osim toga, tužitelji su 26. svibnja 2015. podnijeli tužbu za poništenje i ovaj zahtjev za privremenu pravnu zaštitu, to jest jedan mjesec nakon sklapanja navedenog ugovora. U tim uvjetima ublažavanje uvjeta hitnosti nije u načelu opravdano.
41. Važno je, međutim, istaknuti da rok mirovanja otvara zainteresiranim osobama mogućnost da pred sudom pobijaju dodjelu ugovora prije njegova sklapanja samo onda kada raspolažu dokazima koji su dostatni za utvrđenje eventualne nezakonitosti odluke o dodjeli (vidjeti u tom smislu rješenje Komisija/Vanbreda Risk & Benefits, t. 31. ovog rješenja, EU:C:2015:275, t. 47.).
42. Ne može se zaključiti, a da se time ne povrijedi načelo sadržano u pravu na učinkovit pravni lijek, da je rok mirovanja poštovan u okolnostima u kojima mogućnost podnošenja tužbe zajedno sa zahtjevom za privremenu pravnu zaštitu prije sklapanja ugovora nije bila ostvariva zato što neuspješni ponuditelj nije tijekom tog roka raspolagao dostatnim elementima koji bi mu omogućili da takvu tužbu i zahtjev doista i podnese (vidjeti u tom smislu, rješenje Komisija/Vanbreda Risk & Benefits, t. 31. ovog rješenja, EU:C:2015:275, t. 48.).
43. S obzirom na zahtjeve načela pravne sigurnosti, navedena iznimka u odnosu na puku mehaničku primjenu roka mirovanja mora se, međutim, sačuvati za one iznimne slučajeve u kojima neuspješni ponuditelj nije imao razloga smatrati odluku o dodjeli ugovora nezakonitom prije njegova sklapanja s odabranim ponuditeljem (vidjeti u tom smislu rješenje Komisija/Vanbreda Risk & Benefits, t. 31. ovog rješenja, EU:C:2015:275, t. 49.).
44. Valja stoga ispitati jesu li tužitelji raspolagali dostatnim informacijama kako bi se učinkovito mogli poslužiti rokom mirovanja u svrhu podnošenja tužbe za poništenje pobijanih akata i zahtjeva za suspenziju njihove primjene prije sklapanja ugovora između Parlamenta i privremenog udruženja Énergie KAD 24. travnja 2015.
45. U tom pogledu valja zaključiti da su tužitelji već 3. travnja 2015., to jest dosta prije sklapanja navedenog ugovora, obavijestili Parlament o sumnjama koje su imali u pogledu zakonitosti ponude koju je javni naručitelj prihvatio (vidjeti točku 3. ovog rješenja), pri čemu su naveli da jedno od luksemburških društava povezanih u privremeno udruženje Énergie KAD nije poštovalo niti mjerodavne luksemburške propise niti kriterije iz specifikacija u vezi s ekonomskom i financijskom sposobnošću ponuditelja. Međutim, kao što proizlazi iz spisa, te su iste sumnje u biti ponovljene u drugom tužbenom razlogu za poništenje koji je istaknut u zahtjevu za privremenu pravnu zaštitu na temelju fumus boni juris .
46. Proizlazi da su tužitelji mogli već 3. travnja 2015. sastaviti poseban prigovor u pogledu pobijanih akata. Taj bi im prigovor, koji je predstavljen kao tužbeni razlog za poništenje, omogućio da u roku mirovanja učinkovito podnesu tužbu za poništenje zajedno sa zahtjevom za privremenu pravnu zaštitu kako bi se spriječilo sklapanje ugovora između Parlamenta i privremenog udruženja Énergie KAD. Takav zahtjev, pravovremeno podnesen, omogućio bi tužiteljima da ishode donošenje rješenja na temelju članka 105. stavka 2. drugog podstavka Poslovnika, koji se odnosi na suspenziju primjene odgođenih akata za trajanja postupka privremene pravne zaštite, i to čak i prije nego što je druga strana podnijela svoje očitovanje. Osim toga, ništa ne bi spriječilo tužitelje da do isteka roka za tužbu predviđenog člankom 263. šestim stavkom UFEU‑a i produljenog zbog udaljenosti na temelju članka 102. stavka 2. Poslovnika, prošire opseg svoje tužbe i svojeg zahtjeva za privremenu pravnu zaštitu s obzirom na informacije koje su pribavili od Parlamenta (vidjeti točke 5. i 8. ovog rješenja). Nadalje, tužitelji bi na temelju članka 48. stavka 2. prvog podstavka Poslovnika bili čak ovlašteni da tijekom postupka iznesu nove razloge ako bi se ti razlozi temeljili na pravnim ili činjeničnim pitanjima za koja se saznalo tijekom postupka pred Općim sudom.
47. Slijedom navedenog, rok mirovanja predviđen člankom 171. stavkom 1. Uredbe br. 1268/2012 u potpunosti je poštovan u ovom slučaju tako da se ublažavanje uvjeta hitnosti na području javne nabave ne može primijeniti u ovom slučaju.
48. Iz prethodno iznesenih razloga, zahtjev za privremenu zaštitu treba odbiti, a da nije potrebno ispitati uvjet koji se odnosi na postojanje fumus boni juris
niti pristupiti odvagivanju različitih postojećih interesa.
(1) .
(1) Navedene su samo one točke ovog rješenja za koje Opći sud smatra da ih je korisno objaviti.
Operativni dio
Slijedom navedenoga,
PREDSJEDNIK OPĆEG SUDA
rješava:
1. Odbija se zahtjev za privremenu pravnu zaštitu.
2. O troškovima će se odlučiti naknadno.
U Luksemburgu 15. lipnja 2015.