62018CJ0482_RES
Věc C‑482/18
Google Ireland Limited
v.
Nemzeti Adó – és Vámhivatal Kiemelt Adó – és Vámigazgatósága
[žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi bíróság (správní a pracovní soud v Budapešti, Maďarsko)]
Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 3. března 2020
„Řízení o předběžné otázce – Volný pohyb služeb – Článek 56 SFEU – Omezení – Daňová ustanovení – Daň z reklamních činností založená na obratu – Povinnosti týkající se registrace u daňové správy – Zásada zákazu diskriminace – Pokuty – Zásada proporcionality“
Volný pohyb služeb – Omezení – Vnitrostátní právní úprava, která činí poskytování služeb mezi členskými státy obtížnějším než vnitrostátní poskytování služeb v určitém členském státě – Nepřípustnost – Pojem omezení – Opatření zvyšující náklady na dotčené poskytování – Vyloučení – Podmínka – Opatření dotýkající se stejným způsobem poskytování služeb mezi členskými státy jako vnitrostátního poskytování služeb v určitém členském státě
(Článek 56 SFEU)
(viz body 25, 26)
Volný pohyb služeb – Omezení – Daňové právní předpisy – Vnitrostátní právní úprava týkající se daně z reklamních činností založené na obratu – Povinnost registrace za účelem zdanění uvedenou daní – Zproštění povinnosti v případě poskytovatelů-rezidentů z důvodu jejich registrační povinnosti na základě jiných daní – Přípustnost
(Článek 56 SFEU)
(viz bod 36, výrok 1)
Volný pohyb služeb – Omezení – Daňové právní předpisy – Vnitrostátní právní úprava týkající se daně z reklamních činností založené na obratu – Povinnost registrace za účelem zdanění uvedenou daní – Možnost sankcionovat poskytovatele služeb, kteří nejsou rezidenty, za nesplnění této povinnosti – Sankční podmínky, které jsou výrazně příznivější pro poskytovatele-rezidenty – Nepřípustnost – Odůvodnění důvody obecného zájmu – Účinnost daňového dohledu a výběru daně – Zahrnutí – Neexistence odůvodnění v projednávaném případě – Porušení zásady proporcionality
(Článek 56 SFEU)
(viz body 45, 47, 54, výrok 2)
Shrnutí
Sankční režim spojený s maďarskou daní z reklamy je neslučitelný s unijním právem. Toto právo naproti tomu nebrání povinnosti registrace, které podléhají zahraniční poskytovatelé reklamních služeb v souvislosti s touto daní.
Rozsudkem ze dne 3. března 2020, Google Ireland (C‑482/18), velký senát Soudního dvora rozhodl, že volný pohyb služeb zaručený v článku 56 SFEU nebrání maďarské právní úpravě, která poskytovatelům reklamních služeb usazeným v jiném členském státě než v Maďarsku ukládá povinnost registrace za účelem jejich zdanění maďarskou daní z reklamy. Je tomu tak i přesto, že poskytovatelé takových služeb usazení v Maďarsku jsou této povinnosti zproštěni, jelikož se na ně vztahuje srovnatelná ohlašovací nebo registrační povinnosti na základě toho, že podléhají jakékoli jiné dani platné na maďarském území.
Soudní dvůr naproti tomu rozhodl, že výše uvedená zásada brání části této právní úpravy, která stanoví, že poskytovatelům reklamních služeb usazeným v jiném členském státě než v Maďarsku, kteří nesplnili povinnost registrace, se v průběhu několika dní uloží série pokut, které mohou celkově dosáhnout několika milionů eur, aniž příslušný orgán před přijetím rozhodnutí, které s konečnou platností stanoví celkovou výši těchto pokut, poskytne dotčeným poskytovatelům čas nezbytný ke splnění jejich povinností, umožní jim předložit vyjádření a posoudí sám závažnost protiprávního jednání. V tomto ohledu Soudní dvůr zdůrazňuje, že výše pokuty, která se uloží poskytovateli reklamních služeb usazenému v Maďarsku, který v rozporu s obecnými ustanoveními vnitrostátních daňových předpisů nesplnil podobnou ohlašovací nebo registrační povinnost, je výrazně nižší a v případě trvajícího neplnění takové povinnosti se nezvyšuje ve stejném poměru, ani nutně v takto krátkých lhůtách.
V tomto případě Google Ireland, společnost založená podle irského práva, která vykonávala činnost podléhající maďarské dani z reklamy, nesplnila povinnost registrace v souvislosti s touto daní. Z tohoto důvodu byla uvedenému poskytovateli služeb uložena nejprve pokuta ve výši deseti milionů maďarských forintů (HUF) (přibližně 31000 eur) a poté, v průběhu několika dnů, další pokuty, jejichž celková výše činila 1 miliardu HUF (přibližně 3,1 milionu eur). Tato částka odpovídala maximální výši pokut stanovených maďarskými právními předpisy v případě nesplnění povinnosti registrace. Společnost Google Ireland napadla slučitelnost povinnosti registrace zahraničních poskytovatelů reklamních služeb a slučitelnost sankčního režimu spojeného s neprovedením takové registrace s unijním právem před Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (správní a pracovní soud v Budapešti, Maďarsko). Tato argumentace vedla uvedený soud k tomu, že Soudnímu dvoru předložil žádost o rozhodnutí o předběžné otázce.
Soudní dvůr připomněl, že zásada volného pohybu služeb zakazuje jakoukoli vnitrostátní právní úpravu, která může činit poskytování služeb mezi členskými státy obtížnějším než vnitrostátní poskytování služeb v určitém členském státě. Tato zásada tedy vyžaduje odstranění jakýchkoli omezení volného pohybu služeb uložených z důvodu, že poskytovatel je usazen v jiném členském státě, než kde je služba poskytována.
Soudní dvůr uvedl, že dotčená povinnost registrace nepodmiňuje výkon reklamní činnosti na maďarském území a platí nezávisle na místě usazení všech poskytovatelů reklamních služeb podléhajících maďarské dani z reklamy, a rozhodl, že tato administrativní formalita sama o sobě nepředstavuje překážku volného pohybu služeb.
V projednávané věci totiž nebylo možné konstatovat žádné rozdílné zacházení, které by mohlo představovat omezení této základní svobody. Jsou-li někteří poskytovatelé služeb, zejména ti usazení v Maďarsku, zproštěni povinnosti registrace, je tomu tak z toho důvodu, že jsou již přihlášeni nebo registrováni na základě jakéhokoliv jiného přímého či nepřímého zdanění v Maďarsku. Toto zproštění nemá odrazující účinek, ale umožňuje již registrovaným poskytovatelům vyhnout se plnění zbytečné formality, jelikož účelem povinnosti registrace v souvislosti s daní z reklamy je právě umožnit maďarské daňové správě identifikaci osob povinných k této dani.
Pokud jde o sankce v daňové oblasti, Soudní dvůr připomněl, že i když sankční režimy v oblasti daní spadají, vzhledem k neexistenci harmonizace na úrovni Unie, do pravomoci členských států, nemohou takové režimy ohrožovat svobody stanovené Smlouvou o FEU.
V tomto rámci Soudní dvůr zkoumal, zda sankce spojené s neprovedením registrace podle právních předpisů dotčených v projednávaném případě jsou v rozporu s volným pohybem služeb. Soudní dvůr v tomto ohledu konstatoval, že z formálního hlediska platí dotčený sankční režim bez rozdílu pro všechny osoby povinné k dani, které nesplní povinnost registrace, nezávisle na členském státě, na jehož území jsou usazeny. Nicméně pouze osobám, které nejsou daňovými rezidenty v Maďarsku, skutečně hrozí riziko, že jim budou uloženy sankce.
Je pravda, že poskytovatelé reklamních služeb usazení v Maďarsku mohou být sankcionováni za nesplnění podobných ohlašovacích a registračních povinností, které jim jsou uloženy na základě obecných ustanovení vnitrostátních daňových předpisů.
Sankční režim spojený se zákonem o dani z reklamy však umožňuje uložit podstatně vyšší pokuty, než jsou pokuty v případě, že poskytovatel reklamních služeb usazený v Maďarsku nesplní registrační povinnost. Ostatně ani částky, ani lhůty v rámci posledně uvedeného režimu nejsou tak přísné jako ty, které platí v rámci sankcí stanovených zákonem o dani z reklamy. Z toho vyplývá, že tento sankční režim představuje omezení volného pohybu služeb.
Soudní dvůr dále připustil, že účinnost daňového dohledu a výběru daně představují naléhavé důvody obecného zájmu, které mohou odůvodnit takové omezení, a že uložení dostatečně vysokých pokut může skutečně odrazovat poskytovatele reklamních služeb podléhající povinnosti registrace od jejího nesplnění. Soudní dvůr nicméně rozhodl, že dotčený sankční režim je nepřiměřený. V tomto ohledu zdůraznil zejména to, že tento režim nepočítá s žádnou souvislostí mezi exponenciálním růstem – v obzvláště krátkých lhůtách – souhrnné částky pokut a závažností neprovedení registrace, jakož i to, že dotčená osoba povinná k dani fakticky nemůže zabránit tomu, aby jí byla uložena maximální výše pokuty, tím, že splní povinnost registrace před obdržením posledního rozhodnutí o uložení sankce, kterým je této částky dosaženo.