25. juulil 2019 esitatud hagi – Intering jt versus komisjon
(kohtuasi T-525/19)
Kohtumenetluse keel: saksa
Pooled
Hagejad: Intering SH.P.K. (Obiliq, Kosovo), Steinmüller Engineering GmbH (Gummersbach, Saksamaa), Deling d.o.o. za proizvodnju, promet i usluge (Šići bb, Tuzla, Bosnia ja Hertsegoviina), ZM- Vikom d.o.o. za proizvodnju, konstruckcije i montažu (Šibenik, Horvaatia) (esindaja: advokaat R. Spielhofen), kes on ühistaotlejatena moodustanud konsortsiumi
Kostja: Euroopa Komisjon
Nõuded
Hagejad paluvad
Kosovo nimel ja arvel tühistada kostja – keda esindab Euroopa Komisjon – 2019. aasta juuni otsus (kuupäevata dokument, mille sai hageja kätte 7. juunil 2019) – viitenumber Ares(2019)3677456-07/06/2019 –, millega kõrvaldatakse hageja edasisest hankemenetlusest ja jäetakse kandmata kvalifitseerimise tingimustele vastavate pakkujate nimekirja („Short List“) riigihankemenetluses programminimetusega „Puhas õhk Kosovole – ELi tugi“, mille ese on Kosovo B soojuselektrijaama B1 ja B2 ploki tolmu ja lämmastikoksiidi heite vähendamine (avaldamise viide: EuropeAid/140043/DH/WKS/XK).
2. augusti 2019. aasta kirjaga muudeti nõuet järgmiselt:
Kosovo nimel ja arvel tühistada kostja – keda esindab Euroopa Komisjon – 29. juuli 2019. aasta otsus (hagejale teatavaks tehtud 30. juuli 2019. aasta kirjaga) – viitenumber Ares(2019)4979920-30/07/2019 ja Ares D(2019) NA/vk –, millega kõrvaldatakse hageja edasisest hankemenetlusest ja jäetakse kandmata kvalifitseerimise tingimustele vastavate pakkujate nimekirja („Short List“) riigihankemenetluses programminimetusega „Puhas õhk Kosovole – ELi tugi“, mille ese on Kosovo B soojuselektrijaama B1 ja B2 ploki tolmu ja lämmastikoksiidi heite vähendamine (avaldamise viide: EuropeAid/140043/DH/WKS/XK.
Väited ja peamised argumendid
Hagi põhjenduseks esitavad hagejad kaheksa väidet.
Esimene väide: Rikutud on läbipaistvuse ja proportsionaalsuse ning taotlejate võrdse kohtlemise põhimõtteid, kuna kostja jättis hagejate esitatud dokumentide kohta nõudmata täiendavad selgitused, kuigi ilmselgelt oli tal nende dokumentidega seoses tekkinud kahtlusi, ja kõrvaldas hagejad edasisest hankemenetlusest, andmata neile võimalust esitada täiendavaid selgitusi.
Teine väide: Rikutud on läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid, kuna kostja ei põhjendanud otsust, millega ta kõrvaldas hagejad edasisest hankemenetlusest, ning ei võimaldanud hagejatel tutvuda vaidlustatud otsuse aluseks oleva üksikasjaliku hindamisaruandega ja teabega kvalifitseerimistingimustele vastavaks tunnistatud taotlejate eeliste ja omaduste kohta.
Kolmas väide: Rikutud on üldpõhimõtet, mille kohaselt tuleb hankedokumente kaitsta hankemenetluse vältel mis tahes muudatuste eest, kuna kostja teadaande kohaselt hinnati hagejate taotlust alamkriteeriumide ja tõlgenduste alusel, mille suhtes asjaomase riigihanke alusdokumentides sätted puudusid.
Neljas väide: Rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määruse (EL) nr 231/2014, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA II)1, artikli 5 lõiget 1 („Käesoleva määruse alusel antav finantsabi on kooskõlas liidu poliitikatega“) ja artikli 5 lõiget 2 („Komisjon aitab koostöös liikmesriikidega täita suurema läbipaistvuse ja vastutuse saavutamisega seotud liidu kohustusi abi andmisel, sealhulgas avalikustades teabe abi suuruse ja eraldamise kohta, tagades, et andmed on rahvusvaheliselt võrreldavad, neile on lihtne juurde pääseda ning neid on lihtne jagada ja avaldada“) tulenevalt sellest, et rikutud on riigihankeõiguse üldpõhimõtteid.
Viies väide: Rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrust (EL) nr 236/2014, milles sätestatakse liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused_2 artikli 1 lõiget 3 („Komisjon tagab meetmete rakendamise kooskõlas kohaldatava rahastamisvahendi eesmärkidega, kaitstes tõhusalt liidu finantshuve“) ja artikli 1 lõiget 6 („Liit püüab partnerriikide ja -piirkondadega peetava dialoogi ja tehtava koostöö põhjal, kui see on asjakohane, edendada, arendada ja toetada demokraatiat ning õigusriigi, inimõiguste ja põhivabaduste põhimõtete austamist, millele liit on rajatud“) tulenevalt sellest, et rikutud on riigihankeõiguse üldpõhimõtteid.
Kuues väide: Rikutud on dokumendi „Suunised riigihankelepingute sõlmimiseks ja Euroopa Liidu välistegevuse rahastamisabi andmiseks – Praktilised suunised“ (kehtiv 2. augustist 2018) („PRAG“) sätteid seoses kõnealuse hankemenetluse ulatuse ja hanketeate tingimustega (nagu määratletud eespool), mille määras kindlaks avaliku sektori hankija, eelkõige hanketeate punkt 17.
Seitsmes väide: Rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele3 sätteid, kuna kostja ei põhjendanud oma otsust hagejate kõrvaldamise kohta edasisest hankemenetlusest ning ei võimaldanud hagejatel tutvuda vaidlustatud otsuse aluseks oleva üksikasjaliku hindamisaruandega ja teabega kvalifitseerimistingimustele vastavaks tunnistatud taotlejate eeliste ja omaduste kohta.
Kaheksas väide: Rikutud on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruse (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/20024, sätteid, kuna hagejate taotlus osaleda hanketeates („Contract Notice“) märgitud hankemenetluses lükati tagasi ebapiisava selgitusega.
____________
1  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 231/2014, millega luuakse ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA II) (ELT 2014, L 77, lk 11).
2  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrus (EL) nr 236/2014, milles sätestatakse liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused (ELT 2014, L 77, lk 95).
3  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43–48; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331).
4  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT 2012, L 298, lk 1–96). Kehtetu, kehtetuks tunnistatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrusega (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (ELT 2018, L 193, lk 1–222).