Esialgne tõlge
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
JULIANE KOKOTT
esitatud 12. veebruaril 2026(1)
Kohtuasi C‑837/24
NOVA IBEROMOLDES – SGPS, S.A.
versus
Autoridade Tributária e Aduaneira
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus, Portugal)
Eelotsusetaotlus – Kapitali suurendamise kaudne maksustamine – Äriühingu osakute sissemakse – Kinnisvara omandamismaksu kooskõla direktiiviga 2008/7 – Tehingumaks – Kinnisvara kaudne võõrandamine, mille puhul antakse üle vähemalt 75% kinnisvara omava äriühingu kapitalist
I.      Sissejuhatus
1.        Käesolevas eelotsusetaotluses tuleb Euroopa Kohtul käsitleda suhteliselt vähe tuntud direktiivi 2008/7/EÜ kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta(2) (edaspidi „direktiiv 2008/7“). See direktiiv keelab liikmesriikidel kehtestada kapitali sissemaksetele kaudseid makse.
2.        Tõlgendusküsimus, millele tuleb vastata, näib seejuures kummaline,(3) sest eelotsusetaotluse esitanud kohus seab kahtluse alla küsimuse, kas lubatud on kinnisvara omandamismaks, millega tavapäraselt ei maksustata mitte üksnes kinnisvara otsest omandamist, vaid ka kinnisvara kaudset omandamist sel teel, et omandatakse kinnisvara omava äriühingu osalus. Nii võrdse kohtlemise huvides kui ka maksudest kõrvalehoidmise skeemide vältimise vajadusest tulenevatel põhjustel on see maksuõiguse seisukohast sisuliselt vältimatu. Kui selliseid õigusnorme ei oleks kehtestatud, paigutataks tõenäoliselt kogu kinnisvara kapitaliühingutesse ning seejärel müüdaks nende osad, et saavutada majanduslikult samaväärne tulemus – kinnisasja käsutusõiguse üleminek – ilma maksu tasumise kohustuseta.
3.        Sellegipoolest tekitab äriühinguõiguse alusel tehtud kapitali sissemakse puhul (käesoleval juhul teise äriühingu osakute mitterahalise sissemaksena, kusjuures see äriühing on kinnisvara omanik) tasumisele kuuluv kinnisvara omandamismaks eelkõige ümberkorralduste korral pahameelt. See selgitab katset vaidlustada see liidu õiguse (käesoleval juhul direktiivi 2008/7) alusel.
4.        Euroopa Kohtul avaneb siinkohal võimalus selgitada direktiivi 2008/7 kohaldamisala ulatust. Vaidlust ei ole selle üle, et see direktiiv ei keela liikmesriikidel kehtestada riigisisest kinnisvara omandamismaksu. Tekib siiski küsimus, kas direktiivi eespool nimetatud laiendatud kohaldamine, mis on kinnisvara omandamismaksu käsitlevate õigusnormide kohaselt vajalik, ka selliste äriühingute – kellele kuulub kinnisvara – osaluste võõrandamisele, võib olla selle direktiiviga vastuolus. Kui see on nii, võib juhtuda, et kinnisvara omandamismaksu ei saagi enam sisse nõuda. Seda seetõttu, et majanduslikult samaväärsete tehingute ebavõrdset kohtlemist riigisisesed õigusnormid – kuna neis on sageli kehtestatud harta artikliga 20 võrreldav võrdse kohtlemise põhimõte – üldjuhul ei luba. Seega peab Euroopa Kohus taas(4) otsustama liikmesriikide (ühtlustamata) riigisiseste maksuõigusnormide, käesoleval juhul kinnisvara omandamismaksu edasise kehtivuse üle.
II.    Õiguslik raamistik
A.      Liidu õigus
5.        Direktiivi 2008/7 põhjendustes 2 ja 7 on selgitatud:
„(2) Kaudsed kapitali suurendamisega seotud maksud, nimelt kapitalimaks (maks äriühingute kapitali tehtavatelt sissemaksetelt), väärtpaberite tempelmaks ning ümberkorraldustegevusega seotud maks, sõltumata sellest, kas nimetatud tegevus hõlmab kapitali suurenemist, põhjustavad diskrimineerimist, topeltmaksustamist ja ebakõlasid, mis häirivad kapitali vaba liikumist. Sama kehtib ka kapitalimaksu või väärtpaberite tempelmaksuga samaväärsete muude kaudsete maksude kohta.“
„(7) Siseturu ideele on iseloomulik, et siseturu piires ei tohiks äriühingu kapitali suurendamist maksustada rohkem kui ühe korra. Kui liikmesriik, kellele on antud maksustamisõigused, ei võta kas teatavatelt või kõigilt käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluvatelt tehingutelt kapitalimaksu, et tohi mis tahes muu liikmesriik kasutada asjaomaste tehingute puhul maksustamisõigust.“
6.        Direktiivi artikli 1 punktides a ja b on direktiivi kohaldamisala kindlaks määratud järgmiselt:
„Käesoleva direktiiviga reguleeritakse kaudset maksustamist järgmiste juhtude puhul:
a)      kapitaliühingutele tehtavad kapitali sissemaksed;
b)      kapitaliühinguid hõlmav ümberkorraldustegevus;“.
7.        Direktiivi artikli 3 punkt a on sõnastatud järgmiselt:
„Käesoleva direktiivi kohaldamisel ja vastavalt artiklile 4 käsitatakse „kapitali sissemaksena“ järgmisi tehinguid:
a)      kapitaliühingu moodustamine“.
8.        Direktiivi artikli 5 lõike 1 punktid a ja e sätestavad:
„1.      Liikmesriigid ei maksusta ühelgi viisil kaudselt järgmisi tehinguid:
a)      kapitali sissemaksed; […]
e)      artiklis 4 osutatud ümberkorraldustegevus.“
9.        Direktiivi artikli 6 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„1.      Olenemata artiklist 5 võivad liikmesriigid kohaldada järgmisi makse:
a)      kindlasummaline või proportsionaalne maks väärtpaberiülekannetelt;
b)      tehingumaksud, sealhulgas maa kinnistamise maks nende territooriumil asuva äritegevuse või kinnisvara ülemineku korral kapitaliühingule;
[…]
f)      käibemaks.“
10.      Direktiivi artikli 7 lõige 1 sätestab:
„1. Olenemata artikli 5 lõike 1 punktist a võib liikmesriik, kes 1. jaanuaril 2006 maksustas kapitaliühingutele tehtavaid kapitali sissemakseid (edaspidi „kapitalimaks“), seda jätkata, tingimusel et see on kooskõlas artiklitega 8 kuni 14.“
11.      Direktiivi artikkel 8 sätestab:
„1. Kapitalimaksu määr on ühetaoline.
2. Teatavas liikmesriigis kohaldatav kapitalimaksu määr ei tohi ületada asjaomases liikmesriigis 1. jaanuaril 2006 kohaldatud määra. Kui liikmesriik vähendab kohaldatavat määra pärast kõnesolevat kuupäeva, ei või ta pärast seda uuesti kohaldada kõrgemat määra.
3.      Kapitalimaksu määr ei tohi ühelgi juhul ületada 1%.“
B.      Portugali õigus
12.      Kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitlev seadustik (Imposto Municipal sobre [as Transmissões Onerosas de] Imóveis) lisati Portugali õiguskorda 2003. aastal 12. novembri 2003. aasta dekreetseadusega nr 287/2003.
13.      Asjaolude asetleidmise ajal (2019) oli kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitleva seadustiku artiklis 2 seadustiku sisuline ja territoriaalne kohaldamisala kindlaks määratud järgmiselt:
„1 – Kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatava munitsipaalmaksuga maksustatakse liikmesriigi territooriumil asuvate kinnisvaraobjektide omandiõiguse tasu eest tervikuna või osaline võõrandamine.
2 – Lõike 1 kohaldamisel hõlmab kinnisvara võõrandamine lisaks järgmist: […]
d)      osaluse või aktsiate omandamine täisühingus, usaldusühingus või piiratud vastutusega äriühingus, kui nimetatud äriühingule kuulub kinnisvara ja kui mõni osanik võõrandab nimetatud omandamise, amortiseerumise või mõne muu asjaolu tõttu vähemalt 75% kapitalist või kui omanikena jääb alles ainult abielupaar või elukaaslastest paar.“
14.      Kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitleva seadustiku artikkel 12 määrab kindlaks maksustatava väärtuse:
„1 – Kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu kohaldatakse aktis või lepingus osutatud väärtusele või, kui see on suurem, siis kinnisvara maksustamise võrdlusväärtusele. […]
4 – Eelmiste lõigete sätted ei piira järgmisi õigusnorme: […]
19.      Kui tegemist on artikli 2 lõike 2 punktides d ja e osutatud võõrandamisega, määratakse maks järgmiselt:
a)      tuginetakse enamusosalusele vastava kinnisvara maksustamise võrdlusväärtusele või kui see on asjakohane, siis sellise vara koguväärtusele; mõlemal juhul tuginetakse raamatupidamislikule bilansilisele väärtusele, kui see on suurem; […]“.
15.      Kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitleva seadustiku artiklis 17 ette nähtud maksumäärade vahemik on 1–8% olenevalt kinnistu väärtusest.
III. Asjaolud
16.      Lähtekohaks on NOVA IBEROMOLDES – SGPS, S. A., mille asukoht on Lissabonis (edaspidi „NOVA“) vahekohtunõue Autoridade Tributária e Aduaneira (edaspidi „maksuamet“) vastu.
17.      NOVA on valdusettevõtja (sociedade gestora de participações sociais; SGPS), mis asutati 28. märtsil 2019 aktsiaseltsina. NOVA aktsiakapital maksti täielikult sisse mitterahaliste sissemaksetega (aktsiad ja osakud), mis kuulusid tema ainuaktsionärile (Iberomoldes, SGPS S. A.) Käesoleval juhul asjakohases osas hõlmasid need kahte osakut äriühingus Edilásio Carreira da Silva Lda., mis moodustavad kogu selle kapitali.
18.      Maksukohustuse tekkimise kuupäeval oli äriühing Edilásio Carreira da Silva Lda. kahe kinnisvaraobjekti omanik, mille võrdlusväärtus maksustamisel (edaspidi „võrdlusväärtus“) on 140 900,00 eurot ja 358 296,50 eurot.
19.      Üldiselt maksustatakse Portugali territooriumil asuva kinnisasja omandiõiguse (või selle õiguse osa) tasu eest üleminek kinnisvara omandamismaksuga (Imposto Municipal sobre [as Transmissões Onerosas de] Imóveis, edaspidi „IMT“). Vastavalt kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitleva seadustiku artikli 2 lõike 2 punktile d (2019. aastal kehtinud redaktsioonis) kuulub kinnisvara võõrandamise mõiste kohaldamisalasse ka osaluse omandamine äriühingus, kui nimetatud äriühingule kuulub kinnisvara ja kui mõni osanik saab mõne asjaolu tõttu  vähemalt 75% omanikuks selle äriühingu kapitalist.
20.      Maksuamet (Direção de Finanças de Leiria) (Leiria maksuamet, Portugal) viis läbi maksukontrolli, mis käsitles 2019. aasta eest tasumisele kuuluvat IMT-d, määras 31. märtsil 2019 kindlaks kinnisvaraobjektide arvestusliku netoväärtuse ja määras IMT puhul kindlaks maksubaasid. Äriühingule Edilásio Carreira Silva Lda. kuuluvate kinnisvaraobjektide puhul järeldas maksuamet, et IMT-d tuleb tasuda summas 68 855,61 eurot, millele lisandub intress 11 024,45 eurot.
21.      NOVA esitas 22. septembril 2023 vahekohtunõude, mille alusel on algatatud käesolev menetlus ja milles ta vaidlustas IMT summa, mida kohaldati äriühingule Edilásio Carreira Silva Lda. kuuluvatele kinnisvaraobjektidele.
22.      Käesolev kohtuasi käsitleb NOVA hinnangul kapitaliühingu (NOVA ise) moodustamist kapitali sissemaksete abil direktiivi 2008/7 artikli 3 punkti a tähenduses, mida ei tohi nimetatud direktiivi artikli 3 lõike 1 punkti a kohaselt kaudselt maksustada. Äriühingu Edilásio Carreira da Silva Lda. osakute või aktsiate võõrandamine, millega anti üle vara ja mis põhjustas kõnealuse IMT kindlaksmääramise, ei kuulu direktiivi 2008/7 artiklis 6 ette nähtud erandi kohaldamisalasse nii selle pärast, et „osakud“ ei ole väärtpaberid (direktiivi artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt), kui ka selle pärast, et IMT ei ole „tehingumaks“ (direktiivi artikli 6 lõike 1 punkti b tähenduses).
23.      Maksuamet on seevastu arvamusel, et direktiivi 2008/7 artikli 6 punkti a kohaselt on väärtpaberiülekannete maksustamine lubatud. Kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitleva seadustiku kohaselt maksustatakse nimetatud maksuga ka teatavad tehingud, millega kaasneb kinnisvara otsene või kaudne võõrandamine, eelkõige osaluse omandamine. Seadustiku eesmärk on vältida olukorda, kus selliste äriühingute osakute või aktsiate omandamise kaudu, kelle vara sisaldab kinnisvara, on võimalik saada nimetatud kinnisvara omanikuks kaudselt tegutsedes ja asjaomast maksu tasumata.
IV.    Eelotsusemenetlus
24.      Tribunal Arbitral Tributario (Centro de Arbitragem Administrativa) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus, Portugal) otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised kuus küsimust:
„1.      Kas kapitali suurendamise „kaudse maksuna“ direktiivi 2008/7 tähenduses tuleb käsitada maksu, millega maksustatakse kinnisvara omandiõiguse osaline või täielik tasu eest üleminek ja mis on võrdsustatud kinnisvara mis tahes põhjusel võõrandamisega, mille puhul osanik saab vähemalt 75% kinnisvara omava äriühingu kapitali käsutusõigusest (nagu käesolevas kohtuasjas Imposto Municipal sobre [as Transmissões Onerosas de] Imóveis, IMT (kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatav munitsipaalmaks))?
2.      Kui vastus esimesele eelotsuse küsimusele on jaatav, siis kas kapitali sissemaksena (direktiivi artikli 3 tähenduses) või ümberkorraldustegevusena (direktiivi artikli 4 tähenduses) tuleb käsitada sellist tehingut nagu on käesoleva kohtuasja esemeks, mille raames moodustatakse kapitaliühing direktiivi 2008/7 tähenduses, mis tegeleb osaluste haldamisega, ja kogu sissemakse teinud äriühingule (kes tegeleb samuti osaluste haldamisega) teistes äriühingutes kuuluv osalus antakse aktsiate või osakutena üle, ilma et selle käigus antaks üle ühtegi teist elementi ega osa ega kõiki omakapitaliinstrumente, ning mille puhul saab sissemakse teinud äriühing vastusooritusena endale kogu omandava äriühingu kapitali?
3.      Kui vastus esimesele eelotsuse küsimusele on jaatav, siis kas direktiivi 2008/7 artikli 5 lõike 1 punktidega a või e on vastuolus see, kui asjaomast tehingut maksustatakse vastavalt kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitleva seadustiku artikli 2 lõike 2 punktile d, milles võrdsustatakse kinnisvara üleminekuga osakute üleandmine, kui need moodustavad kinnisvara omava äriühingu kapitalist vähemalt 75%?
4.      Kui vastus kolmandale eelotsuse küsimusele on jaatav, siis kas direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt tuleb asuda seisukohale, et üle antud „osad“ on „väärtpaberid“?
5.      Kui vastus kolmandale eelotsuse küsimusele on jaatav, siis kas direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punktide b või c kohaselt tuleb asuda seisukohale, et IMT on „tehingumaks“?
6.      Kui leitakse, et kinnisvara tasu eest võõrandamisele kohaldatavat munitsipaalmaksu käsitleva seadustiku artikli 2 lõike 2 punkt d on kooskõlas direktiiviga 2008/7, siis kas direktiivi artikli 8 lõikega 3 ja artikliga 11 on vastuolus selle seaduse artikli 12 lõike 4 klausli 19 punktis a ja artiklis 17 sätestatud õigusnormid, mille kohaselt maksumäära 1%–8% kohaldatakse olenevalt maksubaasi väärtusest, mille kindlaksmääramisel tuginetakse kinnisvara maksustamise võrdlusväärtusele või raamatupidamislikule bilansilisele väärtusele sõltuvalt sellest, kumb on suurem?“
25.      Euroopa Komisjoni menetluses esitasid kirjalikud seisukohad NOVA, Portugal, Saksamaa Liitvabariik ja Euroopa Komisjon. Euroopa Kohus otsustas kodukorra artikli 76 lõike 2 kohaselt kohtuistungit mitte korraldada.
V.      Õiguslik hinnang
A.      Direktiivi 2008/7 kohaldamisala
26.      Esimene kuuest küsimusest puudutab direktiivi 2008/7 kohaldamisala ulatuse tõlgendamist. Direktiivi 2008/7 artikli 5 lõike 1 punktis a on sellega seoses sätestatud, et liikmesriigid ei maksusta ühelgi viisil kaudselt kapitali sissemakseid. Kapitali sissemakse on selle direktiivi artikli 3 punkti a kohaselt ka kapitaliühingu moodustamine. Sellega on käesolevas asjas tegemist.
27.      Selleks et direktiivi 2008/7 saaks kohaldada, peab – nagu direktiivi nimest nähtub – riigisisene kinnisvara omandamismaks (käesoleval juhul IMT) kujutama endast „kapitali suurendamise kaudset maksustamist“. Direktiivi 2008/7 artikli 1 kohaselt reguleeritakse selle direktiiviga mh kaudset maksustamist kapitaliühingutele tehtavate kapitali sissemaksete puhul. Juhul kui IMT ei ole selline kaudne maks, on kõik lisaküsimused tarbetud.
1.      IMT kui kapitali suurendamise maksustamine?
28.      Direktiivi 2008/7 põhjendusest 7 nähtub, et mõeldud on äriühingu kapitali suurendamise maksustamist.
29.      Käesoleval juhul on seevastu tegemist kinnisvara omandamismaksuga. Sellega maksustatakse kinnisasja käsutamise õiguse üleminek, mis üldjuhul toimub omandi üleminekuga teisele isikule,(5) ning maksusumma arvutatakse põhimõtteliselt selle eest makstud hinna alusel. Küsimus, kas sellist kinnisvara omandamismaksu tuleb dogmaatilisest seisukohast käsitada tehingumaksuna (mis vastab ajaloolisele tõlgendusele) või käibemaksuna (mis on üldine tarbimismaks) sarnaneva erikäibemaksuna (millega maksustatakse eriotstarbelise tarbekauba – kinnisvaraobjekti – omandamine), võib jääda lahtiseks. Kapitali suurendamise või kapitali sissemaksete maksustamisega ei ole kinnisvara omandamismaksu puhul igal juhul tegemist. Järelikult ei ole kinnisvara omandamismaks selline kapitali sissemaksete suhtes kohaldatav maks, mis on keelatud direktiivi 2008/7 artikli 5 tähenduses.
2.      Kinnisvara kaudse omandamise maksustamine kui kapitali sissemaksete maksustamine?
30.      Seega tuleb selgitada, kas eespool tehtud järeldus võib muutuda juhul, kui kinnisvara omandamismaks kuulub tasumisele – nagu käesoleval juhul – kapitaliühingu moodustamise ja osakute sissemaksmise raames.
31.      Juba liikmesriikide maksustamisõigust ja liidu üksnes piiratud pädevust maksustamise valdkonnas arvestades ei saa olla lubatav selline lai tõlgendus, mille kohaselt kuuluksid kõik äriühingu kapitali tehtavate sissemaksetega seotud maksud direktiivi 2008/7 artiklis 5 sätestatud keelu kohaldamisalasse. Isegi kui Euroopa Kohus on teinud ema- ja tütarettevõtjate direktiivi kontekstis teistsuguse otsuse,(6) piirdub see väga kaugeleulatuv seisukoht viimati nimetatud direktiiviga ja seda ei saa üle kanda direktiivile 2008/7. Seda seetõttu, et – nagu Euroopa Kohus on selle kohta juba õigesti märkinud – direktiiviga 2008/7 ette nähtud ühtlustamine ei laiene liikmesriikide pädevusse kuuluvatele otsestele maksudele,(7) nagu kinnisvara omandamismaks.
32.      Seega tuleb vahet teha, kas IMT-d tuleb käsitada muu maksuna, millel on samasugused tunnused nagu kapitalimaksul ja väärtpaberite tempelmaksul – nagu on sõnaselgelt märgitud direktiivi 2008/7 põhjenduses 2 –, ning millega tegelikult maksustatakse kapitali suurendamist, või kas maksustamine toimub üksnes seoses kapitaliühingu moodustamisega, kuid sellel on muu maksuobjekt. Seda seetõttu, et direktiiv 2008/7 keelab ainult sellised maksud, mis on samaväärsed kapitalimaksuga ja millel on seega sama maksuobjekt.(8)
33.      Käesoleval juhul tuleb seega kindlaks teha IMT tegelik maksuobjekt ja kontrollida, kas seda kohaldatakse ka juhul, kui üksnes võõrandatakse kinnisvara omava äriühingu osakud või aktsiad, ilma et sellega kaasneks äriühingu moodustamine või kapitali sissemaksete tegemine asutatavale äriühingule. Sellisel juhul ei ole esiplaanil nimelt kapitali suurendamine, vaid maksustatakse muud objekti.
34.      Selles tähenduses tuleb tõlgendada ka Euroopa Kohtu määrust, mis käsitleb direktiivile 2008/7 eelnenud direktiivi (direktiiv 69/335/EMÜ(9)) sätteid seoses väärtpaberitehingute maksuga. Selle kohtumääruse aluseks olnud kohtuasjas maksustas Hispaania äriühingute väärtpaberiülekanded (ükskõik millises ulatuses), kui äriühingute vara moodustas vähemalt 50% ulatuses riigi territooriumil asuv kinnisvara. Hispaania vastuväite, et kõnealuses asjas ei olnud tegemist mitte väärtpaberiülekannetega, vaid tegelikult kinnisvara üleminekuga, lükkas Euroopa Kohus õigesti tagasi(10) ning lähtus tegelikust maksuga maksustamise alusest (väärtpaberiülekanded).
35.      Selles kohtuasjas ei olnud tegemist kinnisvara majandusliku üleminekuga, vaid üksnes kinnisvara omava äriühingu osakute üleandmisega. Seetõttu ei olnud võõrandatud osakute arvul mingit tähtsust. Samuti arvutati maks osakute väärtuse, mitte kinnisasja väärtuse alusel. Selle kohtumääruse aluseks olnud kohtuasjas oli seega esiplaanil äriühingute teatud osakute (koos teatud põhivaraga) igasugune üleandmine. Seetõttu analüüsis Euroopa Kohus asjaomast väärtpaberitehingute maksu direktiivile 2008/7 eelnenud direktiivi sätete alusel, kusjuures ta leidis aga, et see on selle direktiiviga kooskõlas.(11)
36.      Samasugune arusaam on aluseks Euroopa Kohtu otsusele, mille kohaselt ei kuulu kinnisvara väärtuse kasvu maksustamine seoses sissemaksega äriühingu varasse (sel ajal kehtinud) direktiivi 2008/7 kohaldamisalasse, kuna see ei kujuta endast kapitalimaksu.(12) Samamoodi on Euroopa Kohus hiljem lähtunud maksuobjektist ja märkinud, et selline maks, mis sarnaneb kõige rohkem tulu otsese maksustamisega, ei kuulu direktiivi 69/335 kohaldamisalasse ega kujuta endast seega selle direktiiviga keelatud maksustamist.(13) Ka otsus, mis käsitles maksu, mida tuleb maksta ettevõtteregistrisse kandmise tõttu, järgib sama joont. Kuna see õigus puudutas küll kõiki kapitaliühinguid, keda seaduse kohaselt tuleb käsitada ettevõtjatena, kuid hõlmas ka muid õiguslikke vorme (üksikettevõtjad), otsustas Euroopa Kohus, et see ei ole direktiiviga 2008/7 vastuolus.(14)
37.      Kõige sarnasem käesoleva kohtuasja asjaoludega on ilmselt Euroopa Kohtu otsus, mis käsitleb Prantsusmaal kehtestatud mootorsõidukite registreerimismaksu lubatavust(15). See maks ei kuulunud direktiivi 2008/7 kohaldamisalasse, kuigi see tuli tasuda kahe kapitaliühingu ühinemise korral, kuna see oli üksnes maksustamise põhjus, mitte maksuobjekt. Maksu tuli nimelt tasuda selle eest, kui mootorsõiduki võttis kasutusele (ühinemise tulemusena äsja tekkinud) teine isik, mitte kapitaliühingusse tehtud sissemakse eest.(16)
38.      Portugali õigusnormide lähemal vaatlusel võib – juhul kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangust ei tulene teisiti – tõdeda, et käesoleval juhul ei ole esiplaanil väärtpaberi osade või äriühingu osakute või aktsiate võõrandamine. IMT‑ga maksustamise objekt on – nagu väidavad nii Saksamaa kui ka Portugal – kinnisvaraobjektide omandiõiguse üleandmine. Selle otsese omandamisega võrdsustatakse kaudne omandamine olukorras, kus omandatakse vähemalt 75% kinnisvara omava äriühingu kapitalist.
39.      Selle võrdsustamise taustaks on tõenäoliselt asjaolu, et vähemalt 75% kapitali puhul ei lähe mitte ainult äriühingu, vaid ka tema kinnisvara majandusliku käsutamise õigus üle teisele isikule. Seega maksustatakse kinnisvara majandusliku käsutamise õiguse üleminekut ühelt isikult teisele, mitte ükskõik millist kapitali suurendamist. Kuna kinnisvara majandusliku käsutamise õiguse võib ühelt isikult teisele üle anda nii otsese omandamise (nn asset deal) kui ka kaudse omandamise (nn share deal) teel, on mõistetav, et Portugal maksustab mõlemat käsutusõiguse ülemineku viisi ühetaoliselt.
40.      See, et IMT-ga ei maksustata mitte sissemaksetega kogutud kapitali ega sissemakstud osalusi, selgub ka sellest, et maksustatav väärtus ei ole ühendatava äriühingu väärtus ega sissemakstud osaluste väärtus, vaid üksnes kinnisvara väärtus,(17) mille üle saab nüüd majanduslikku kontrolli teostada uus isik (ühendav äriühing – käesoleval juhul NOVA). See räägib samuti sellise maksuobjekti kasuks, mis ei ole võrreldav kapitali- või väärtpaberimaksu objektiga. Seda kinnitab asjaolu, et mitte ainult kapitaliühingule tehtav sissemakse, vaid ka 75% kapitali omandamine nt füüsilise isiku poolt toob kaasa kohustuse tasuda kinnisvara omandamismaksu.
41.      Kaldun lausa arvama, et kohustus tasuda kinnisvara omandamismaksu share deal’i puhul on maksukohustuslaste ühetaolise maksustamise ja maksusuutlikkuse alusel maksustamise põhimõtte seisukohalt nõutav. Muidu oleks kinnisvara võõrandamise korral kinnisvara omandamismaksu tasumise kohustusest suhteliselt lihtne mööda hiilida, kui maksta kinnisvara enne kavandatud müüki kapitaliühingusse sisse ja edaspidi võõrandada veel üksnes kõik selle osad.
42.      Selles mõttes kujutab endast kinnisvara omava äriühingu valitseva enamusosaluse võõrandamise maksustamise hõlmamine vajalikku täiendust kinnisvara omandamismaksule. Kui aga kinnisvara omandamismaks ei ole oma olemuselt kapitali sissemaksete suhtes kohaldatav kaudne maks, ei saa ka selle maksu vajalikku täiendust käsitleda teistmoodi. Selline vajalik täiendav regulatsioon, mis seostub kinnisvara kaudse võõrandamisega valitseva osaluse võõrandamise kaudu ning tagab seeläbi ühetaolise maksustamise ja rakendab maksuõiguses kehtivat maksusuutlikkuse põhimõtet, ei saa endast seega samuti kujutada kapitali sissemaksete suhtes kohaldatavat maksu.
3.      Vahekokkuvõte
43.      Järelikult tuleb esimesele küsimusele vastata, et IMT ei kujuta endast „kapitali suurendamise kaudset maksustamist“ direktiivi 2008/7 tähenduses, mistõttu ei ole see direktiivi artikli 5 lõikega 1 keelatud.
B.      Direktiivi 2008/7 artikli 6 kohaldamisala ulatus
44.      Seda järeldust kinnitab direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punktis b sätestatud erand, mis puudutab tehingumakse, ja on sarnaselt artikli 6 lõike 1 punktis f sätestatud erandiga üksnes deklaratiivse iseloomuga. Viimati nimetatud erand täpsustab, et liikmesriigid võivad kohaldada käibemaksu. Ka käibemaksuga ei maksustata kapitali suurendamist, nii nagu seda tehakse kapitalimaksuga (maks äriühingute kapitali tehtavatelt sissemaksetelt), vaid üldiselt kaubatarneid või teenuste osutamist.
45.      Sama kehtib direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punktis b nimetatud tehingumaksude kohta. Neid makse võetakse kinnisasjade ülemineku tehingute korral, lähtudes üldistest ja objektiivsetest kriteeriumidest.(18) See on käesoleval juhul nii. IMT-d võetakse – kui ma olen õigesti aru saanud –, kinnisasjade õigusliku või majandusliku omandiõiguse ülemineku tehingute korral, lähtudes üldistest ja objektiivsetest kriteeriumidest, niipea kui kinnisasja majandusliku käsutamise õigus läheb üle teisele isikule.
46.      Vastupidi NOVA ja ka komisjoni(19) arvamusele kujutab endast kinnisvara omandamismaks, mis on seotud kinnisasja käsutamise õiguse üleminekuga, tehingumaksu direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punkti b tähenduses ka siis, kui maksustatakse ainult kinnisasja omandiõiguse kaudset üleminekut (share deal). Nagu eespool punktides 40 ja 41 juba selgitatud, võib ühetaolise maksustamise nõue nõuda koguni omandi kaudse ülemineku maksustamist.
47.      Lõpuks tekiks vastuolu ka maksustamise vältimise vastase direktiivi(20) artikliga 6, mis kohustab liikmesriike sõnaselgelt hoidma ära skeemid, mille eesmärk on hoida kõrvale maksuõigusnormide kohaldamisest, ning kehtestama (ühtlustamata) äriühingu tulumaksu käsitlevates õigusaktides üldise kuritarvituste vastase eeskirja. Oleks vastuoluline tõlgendada direktiivi 2008/7 nii, et see keelab liikmesriikidel maksustada kinnisvara kaudset võõrandamist, selleks et ära hoida kinnisvara omandamismaksust kõrvalehoidmist kinnisvara omava äriühingu võõrandamise kaudu.
48.      Seetõttu hõlmab direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punkt b ka kaudset tehingumaksu, nagu käesoleval juhul IMT, ning välistab selle sõnaselgelt direktiivi kohaldamisalast. Järelikult tuleb kõik ülejäänud eelotsuse küsimused ja lõpuks ka kuues küsimus lugeda esemetuks.
C.      Kuues küsimus: kas on ületatud lubatud maksumäära?
49.      Kuuenda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas juhul, kui IMT on direktiiviga 2008/7 kooskõlas, tuleneb direktiivi 2008/7 artiklist 8 IMT määra piiramine.
50.      Mulle näib, et see küsimus põhineb juba ümber lükatud eeldusel, et IMT kuulub direktiivi 2008/7 kohaldamisalasse ja on artikli 5 kohaselt keelatud. Kuna see nii ei ole, ei saa artikkel 8 mõjutada IMT määra. Sellega seoses võib kinnisvara omandamismaks – mis hõlmab kinnisvara kasutamise õiguse (otsest või kaudset) üleminekut – esineda kõrgemas maksumääras.
VI.    Ettepanek
51.      Sellest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) (maksuasjade vahekohus (haldusvaidluste arbitraažikeskus, Portugal) eelotsuse küsimustele järgmiselt:
1.      Maksu, millega maksustatakse kinnisvaraobjektide omandiõiguse täielik või osaline tasu eest võõrandamine, ei saa käsitada „kapitali suurendamise kaudse maksustamisena“ nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiivi 2008/7/EÜ kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta tähenduses. Sama kehtib juhul, kui see on võrdsustatud kinnisvara mis tahes põhjusel võõrandamisega, mille tagajärjel kuulub osanikule vähemalt 75% kinnisvara omava äriühingu kapitalist.
2.      Direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punktis b on täpsustatud, et tehingumaksud – nagu kinnisvara omandamismaks – ei kuulu direktiivi 2008/7 kohaldamisalasse. Tehingumaksuga on tegemist ka omandi kaudse ülemineku maksustamise korral (kinnisvara kasutamise õiguse üleminek enamusosaluse tõttu kinnisvara omavas äriühingus). Direktiivi 2008/7 artiklist 8 ei tulene seetõttu ühtegi piirangut kinnisvara omandamismaksu määra suhtes.
1      Algkeel: saksa.
2      Nõukogu 12. veebruari 2008. aasta direktiiv (ELT 2008, L 46, lk 11).
3      Saksamaa Liitvabariigi kõrgeima maksukohtu (Bundesfinanzhof) jaoks on vastus nii selge, et ta loobus eelotsusetaotluse esitamisest Euroopa Kohtule – vt BFH, 19. detsembri 2007. aasta kohtuotsus – II R 65/06, Bundessteuerblatt (edaspidi BStBl.) II 2008, 489; punkt 24 11. detsembri 1997. aasta kohtuotsusele Locamion (C‑8/96, EU:C:1997:601).
4      Kui võtta aluseks hiljutine kohtuotsus (19. detsembri 2024. aasta kohtuotsus Credit Suisse Securities (Europe) (C‑601/23, EU:C:2024:1048)), siis on Euroopa Kohus just eitanud ülemaailmset vahetegemist üldise ja piiratud maksukohustuse vahel ELi liikmesriikide harmoneerimata tulumaksuõiguses. Ei ole siiski täiesti selge, kas tegemist oli teadliku otsusega või pigem n-ö õnnetusega, mis tuli võimalikult kiiresti uue eelotsusetaotluse abil – sarnaselt kohtuasjaga Tarrico (8. septembri 2015. aasta kohtuotsus Taricco jt (C‑105/14, EU:C:2015:555, punkt 58) ning järgneva korrigeerimisega 5. detsembri 2017. aasta kohtuotsuses M. A. S. ja M. B. (C‑42/17, EU:C:2017:936, punkt 62)) heastada.
5      Saksamaal on see nt mõeldav ka ilma omandi üleminekuta, sest kinnisvara omandamismaksuga maksustatakse seal ka õigustoiminguid, mis võimaldavad ilma omandiõiguse nõude tekkimiseta teisel isikul õiguslikult või majanduslikult kasutada liikmesriigis asuvat kinnisvara enda arvel (vt Saksa seaduse kinnisvara omandamismaksu kohta (Grunderwerbsteuergesetz) § 1 lõige 2).
6      1. augusti 2025. aasta kohtuotsus Banca Mediolanum (C‑92/24–C‑94/24, EU:C:2025:599, punkt 41 – iga ükskõik mis liiki maks). Vt selle kohta ka minu ettepanek liidetud kohtuasjades Banca Mediolanum (C‑92/24–C‑94/24, EU:C:2025:223, punkt 37 jj).
7      18. jaanuari 2001. aasta kohtuotsus P. P. Handelsgesellschaft (C‑113/99, EU:C:2001:32, punkt 24) ja 26. septembri 1996. aasta kohtuotsus Frederiksen (C‑287/94, EU:C:1996:354, punkt 21).
8      Analoogilised 28. juuni 2007. aasta kohtuotsus Albert Reiss Beteiligungsgesellschaft (C‑466/03, EU:C:2007:385, punkt 48); 18. jaanuari 2001. aasta kohtuotsus P. P. Handelsgesellschaft (C‑113/99, EU:C:2001:32, punkt 27); 11. detsembri 1997. aasta kohtuotsus Locamion (C‑8/96, EU:C:1997:601, punkt 26); 26. septembri 1996. aasta kohtuotsus Frederiksen (C‑287/94, EU:C:1996:354, punkt 20) ning 11. juuni 1996. aasta kohtuotsus Denkavit Internationaal jt (C‑2/94, EU:C:1996:229, punkt 23). Analoogiline 1. oktoobri 2009. aasta kohtuotsus HSBC Holdings ja Vidacos Nominees (C‑569/07, EU:C:2009:594, punkt 29).
9      Nõukogu 17. juuli 1969. aasta direktiiv kapitali suurendamise kaudse maksustamise kohta (ELT 1969, L 249, lk 25).
10      6. oktoobri 2010. aasta kohtumäärus INMOGOLF (C‑487/09, EU:C:2010:586, punkt 17).
11      6. oktoobri 2010. aasta kohtumäärus INMOGOLF (C‑487/09, EU:C:2010:586, resolutsioon).
12      11. detsembri 1997. aasta kohtuotsus Immobiliare SIF (C‑42/96, EU:C:1997:602, punkt 24).
13      10. märtsi 2005. aasta kohtuotsus Optiver jt (C‑22/03, EU:C:2005:143, punktid 33 ja 34).
14      19. aprilli 2012. aasta kohtuotsus Grillo Star Fallimento (C‑443/09, EU:C:2012:213, punkt 43); analoogiline varem 13. veebruari 1996. aasta kohtuotsus Bautiaa ja Société française maritime (C‑197/94 ja C‑252/94, EU:C:1996:47, punktid 33 ja 38), milles lähtuti sellest, et maksustati äriühingute ühinemised, milles osalesid üksnes juriidilised isikud või äriühingu tulumaksuga maksustatavad äriühingud.
15      11. detsembri 1997. aasta kohtuotsus Locamion (C‑8/96, EU:C:1997:601).
16      11. detsembri 1997. aasta kohtuotsus Locamion (C‑8/96, EU:C:1997:601, punktid 30 ja 31).
17      Seda punkti on 11. detsembri 1997. aasta kohtuotsuses Locamion (C‑8/96, EU:C:1997:601, punkt 32) eriti rõhutatud.
18      15. juuni 2006. aasta kohtuotsus Badischer Winzerkeller (C‑264/04, EU:C:2006:402, punkt 32) ja 11. detsembri 1997. aasta kohtuotsus Immobiliare SIF (C‑42/96, EU:C:1997:602, punkt 34).
19      See lähtub siiski sellest, et direktiivi 2008/7 artikli 6 lõike 1 punkti a kohaselt on lubatud kindlasummaline maks väärtpaberiülekannetelt, ning tugineb selleks 6. oktoobri 2010. aasta kohtumäärusele INMOGOLF (C‑487/09, EU:C:2010:586). See puudutas aga väärtpaberiülekannete maksustamist erimaksuga, mis ei ole käesoleval juhul asjakohane.
20      Nõukogu 12. juuli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/1164, millega nähakse ette siseturu toimimist otseselt mõjutavate maksustamise vältimise viiside vastased eeskirjad (ELT 2016, L 193, lk 1). Liidu pädevust puudutavate küsimuste kohta vt minu ettepanek kohtuasjas komisjon vs. Belgia (direktiiv 2016/1164 – topeltmaksustamine, C‑524/23, EU:C:2025:381, punkt 25 jj).