62023CJ0216
EUROOPA KOHTU OTSUS (üheksas koda)
8. mai 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Õigusaktide ühtlustamine – Põllumajandus – Aromatiseeritud veinitoodete määratlemine, kirjeldamine, esitlemine, märgistamine ja geograafiliste tähiste kaitse – Määrus (EL) nr 251/2014 – Artikli 3 lõige 4 – Aromatiseeritud veinikokteil – Määratlus – Mõisted „alkohol“ ja „maitsestavad toiduained“
Kohtuasjas C‑216/23,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Bayerischer Verwaltungsgerichtshofi (Baieri liidumaa kõrgeim halduskohus, Saksamaa) 23. märtsi 2023. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 4. aprillil 2023, menetluses
Hauser Weinimport GmbH
versus
Freistaat Bayern,
EUROOPA KOHUS (üheksas koda),
koosseisus: koja president O. Spineanu-Matei, kohtunikud S. Rodin ja L. S. Rossi (ettekandja),
kohtujurist: N. Emiliou,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Hauser Weinimport GmbH, esindaja: Rechtsanwalt A. Reinhart,
–
Freistaat Bayern, esindajad: C. Diroll ja J. Vogel,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: B. Hofstötter ja B. Rechena,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
otsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta määruse (EL) nr 251/2014 aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 1601/91 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2014, L 84, lk 14), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. detsembri 2021. aasta määrusega (EL) 2021/2117 (ELT 2021, L 435, lk 262) (edaspidi „määrus nr 251/2014“), artikli 3 lõike 4 punkti c ja I lisa punkti 1 alapunkti b alapunkti ii.
2
Eelotsusetaotlus on esitatud Hauser Weinimport GmbH ja Freistaat Bayerni (Baieri liidumaa, Saksamaa) vahelises kohtuvaidluses sellise joogi turuleviimise üle, mis koosneb peamiselt veini ja õlle segust ning mida kirjeldatakse kui „aromatiseeritud veinikokteili“ määruse nr 251/2014 tähenduses.
Õiguslik raamistik
Määrus nr 251/2014
3
Määruse nr 251/2014 põhjendused 1, 4, 7, 9 ja 11 on sõnastatud järgmiselt:
„(1)
Nõukogu [10. juuni 1991. aasta] määrus (EMÜ) nr 1601/91[, millega sätestatakse aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirjad (EÜT 1991, L 149, lk 1; ELT eriväljaanne 03/11, lk 286),] ja komisjoni [25. jaanuari 1994. aasta] määrus (EÜ) nr 122/94[, milles sätestatakse aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide määratlemise, kirjeldamise ja esitlemise üldeeskirju käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 1601/91 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT 1994, L 21, lk 7; ELT eriväljaanne 03/16, lk 7),] on osutunud edukaks aromatiseeritud veinide, aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinikokteilide (edaspidi „aromatiseeritud veinitooted“) sektori reguleerimisel. Pidades silmas tehnilisi uuendusi, turu arengut ja tarbijate kasvavaid ootusi, on sellegipoolest vaja ajakohastada eeskirju, mida kohaldatakse teatavate aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse suhtes, võttes samas arvesse veinitoodete valmistamise tavasid.
[…]
(4)
Aromatiseeritud veinitooted on olulised [Euroopa L]iidu tarbijatele, tootjatele ja põllumajandussektorile. Aromatiseeritud veinitoodete suhtes kohaldatavad meetmed peaksid aitama saavutada tarbijakaitse kõrge taseme, turu läbipaistvuse ja ausa konkurentsi ning vältima ebaausat tegevust. Võttes jätkuvalt arvesse aromatiseeritud veinitoodete valmistamise tavasid ning kasvavat nõudmist tarbijakaitse ja teabe järele, kaitsevad võetavad meetmed liidus valmistatavate aromatiseeritud veinitoodete head mainet nii sise- kui ka maailmaturul. Toodete puhul, kus tehnoloogilised uuendused tagavad parema kvaliteedi, tuleks selliste uuendustega arvestada, kui see ei mõjuta asjaomaste aromatiseeritud veinitoodete traditsioonilisi omadusi.
[…]
(7)
Aromatiseeritud veinitooteid käsitlevate liidu õigusaktide selguse ja läbipaistvuse tagamiseks on vaja selgelt määratleda nende õigusaktidega hõlmatud tooted, aromatiseeritud veinitoodete valmistamise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise kriteeriumid ning eelkõige müüginimetused. […]
[…]
(9)
Aromatiseeritud veinitooteid tuleks valmistada kooskõlas teatavate eeskirjade ja piirangutega, mis tagavad, et tarbijate ootustele vastatakse kvaliteedi ja valmistamisviiside osas. Rahvusvaheliste standardite täitmiseks kõnealuses valdkonnas tuleks kehtestada asjakohased valmistamisviisid ning [Euroopa K]omisjon peaks üldreeglina võtma arvesse Rahvusvahelise Veiniameti (OIV) soovitatud ja avaldatud meetodeid.
[…]
(11)
Lisaks sellele peaks aromatiseeritud veinitoodete valmistamisel kasutatav etüülalkohol olema üksnes põllumajanduslikku päritolu, et vastata tarbijate ootustele ja traditsioonilisele kvaliteedile. See tagab ühtlasi turuväljundi põhilistele põllumajandussaadustele.“
4
Määruse nr 251/2014 artiklis 1 on sätestatud:
„1.   Käesolevas määruses sätestatakse õigusnormid aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise kohta.
[…]
3.   Käesolevat määrust kohaldatakse kõigi liidus turule lastavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes, olenemata sellest, kas need on valmistatud liikmesriikides või kolmandates riikides, ning samuti liidus ekspordiks toodetavate aromatiseeritud veinitoodete suhtes.“
5
Määruse artiklis 3 „Aromatiseeritud veinitoodete määratlus ja liigitus“ on sätestatud:
„1.   Aromatiseeritud veinitooted on tooted, mis on saadud veinisektori toodetest, nagu on osutatud [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta] määruses (EL) nr 1308/2013, [millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT 2013, L 347, lk 671),] ning mis on maitsestatud. Need on liigitatud järgmistesse kategooriatesse:
a)
aromatiseeritud veinid,
b)
aromatiseeritud veinijoogid,
c)
aromatiseeritud veinikokteilid.
2.   Aromatiseeritud vein on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 II lisa IV osa punktis 5 ning VII lisa II osa punktides 1 ja 3–9, välja arvatud retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 75% toote kogumahust;
c)
millele võib olla lisatud alkoholi;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
millesse võib olla lisatud viinamarjavirret, osaliselt kääritatud viinamarjavirret või mõlemat;
f)
mis võib olla magustatud;
g)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 14,5 mahuprotsenti ja alla 22 mahuprotsendi ning üldalkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 17,5 mahuprotsenti.
3.   Aromatiseeritud veinijook on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osa punktides 1, 2 ja 4–9, välja arvatud veinid, millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi, ja retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 50% toote kogumahust;
c)
millele ei ole lisatud alkoholi, välja arvatud juhul, kui II lisas on sätestatud teisiti;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
millesse võib olla lisatud viinamarjavirret, osaliselt kääritatud viinamarjavirret või mõlemat;
f)
mis võib olla magustatud;
g)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on vähemalt 4,5 mahuprotsenti ja alla 14,5 mahuprotsendi.
4.   Aromatiseeritud veinikokteil on jook,
a)
mis on saadud ühest või enamast viinamarjasaadusest, mis on määratletud määruse (EL) nr 1308/2013 VII lisa II osa punktides 1, 2 ja 4–11, välja arvatud veinid, millele on valmistamise käigus lisatud alkoholi, ja retsina vein;
b)
mille koostises punktis a osutatud viinamarjasaadused moodustavad vähemalt 50% toote kogumahust;
c)
millele ei ole lisatud alkoholi;
d)
millele võib olla lisatud värvaineid;
e)
mis võib olla magustatud;
f)
mille tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on üle 1,2 mahuprotsendi ja alla 10 mahuprotsendi.“
6
Määruse nr 251/2014 artikli 4 lõikes 1 on sätestatud:
„Aromatiseeritud veinitooteid valmistatakse vastavalt I ja II lisas sätestatud nõuetele, piirangutele ja kirjeldustele.“
7
Määruse I lisas „Tehnilised mõisted, nõuded ja piirangud“ on sätestatud:
„1) Maitsestamine
[…]
b)
aromatiseeritud veinijookide ja aromatiseeritud veinitootekokteilide maitsestamiseks lubatakse kasutada järgmisi tooteid:
[…]
ii)
maitsetaimed ja/või vürtsid ja/või maitsestavad toiduained.
Selliste ainete lisamine annab lõpptootele organoleptilised omadused, mis erinevad veini omadest.
[…]
3) Alkoholi lisamine
Mõne aromatiseeritud veinitoote ja mõne aromatiseeritud veinijoogi valmistamisel on lubatud kasutada järgmisi saadusi:
a)
[Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta] määruse (EÜ) nr 110/2008 [piiritusjookide määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 1576/89 (ELT 2008, L 39, lk 16)] I lisa punktis 1 määratletud põllumajanduslikku päritolu, sh viinamarjadest valmistatud etüülalkohol;
b)
veinialkohol või kuivatatud viinamarjadest valmistatud alkohol;
c)
veinidestillaat või kuivatatud viinamarjade destilleerimisel saadud destillaat;
d)
määruse (EÜ) nr 110/2008 I lisa punktis 2 määratletud põllumajanduslikku päritolu destillaat;
e)
määruse (EÜ) nr 110/2008 II lisa punktis 4 määratletud veinipiiritus;
f)
määruse (EÜ) nr 110/2008 II lisa punktis 6 määratletud viinamarjade pressimisjääkidest valmistatud piiritusjook;
g)
fermenteeritud kuivatatud viinamarjadest valmistatud piiritusjoogid.
Etüülalkohol, mida kasutatakse aromatiseeritud veinitoodete valmistamisel vajalike värvilisandite, maitseainete ja kõigi teiste lubatud lisandite lahjendamiseks või lahustamiseks, peab olema põllumajanduslikku päritolu ja seda tuleb kasutada täpselt nii palju, kui on vaja, ning seda ei käsitata aromatiseeritud veinitoodete valmistamise eesmärgil lisatud alkoholina.
[…]
5) Vee lisamine
Aromatiseeritud veinitoodete valmistamiseks on lubatud lisada vett tingimusel, et seda kasutatakse niipalju, kui on vaja
–
maitse- ja lõhnaessentsi valmistamiseks,
–
värv- ja magusainete lahustamiseks,
–
toote lõppkoostise viimistlemiseks.
[…]“.
Põhikohtuasja taust ja eelotsuse küsimused
8
Hauser Weinimport toodab ja turustab alkoholil põhinevas segus seisnevat jooki, mis sisaldab 55% veini ja 10% õlut. Selle joogi alkoholisisaldus on 5,5 mahuprotsenti ja see on maitsestatud leedriõitega. Ta viis seda jooki turule kui „aromatiseeritud veinikokteili“.
9
Freistaat Bayern (Baieri liidumaa, Saksamaa) ei olnud selle kirjeldusega nõus põhjendusel, et selles joogis sisalduv õlu kujutab endast „alkoholi“ määruse nr 251/2014 artikli 3 lõike 4 punkti c tähenduses ja et seda on keelatud lisada joogile, mida kirjeldatakse kui „aromatiseeritud veinikokteili“. Seetõttu keelas Baieri liidumaa Hauser Weinimportil selle nimetuse all kõnealuse joogi turustamise.
10
Weinimporti sõnul tuleb üksnes määruse nr 251/2014 I lisa punktis 3 loetletud tooteid pidada „alkoholiks“ selle määruse artikli 3 lõike 4 punkti c tähenduses, kuna alkoholi lisamine selle määruse artikli 3 tähenduses peab kaasa tooma alkoholisisalduse suurenemise, mitte vähenemise. Käesoleval juhul ei suurenda aga väikese koguse õlle, mis moodustab 10% asjaomasest joogist ja mille alkoholisisaldus on väike, lisamine selle joogi alkoholisisaldust. Igal juhul on tema sõnul õlle näol tegemist maitsestava toiduainega määruse I lisa punkti 1 alapunkti b alapunkti ii tähenduses, mida on lubatud lisada.
11
Bayerisches Verwaltungsgericht Augsburg (Baieri liidumaa halduskohus Augsburgis, Saksamaa) jättis 21. septembri 2020. aasta otsusega Hauser Weinimporti kaebuse rahuldamata põhjendusel, et joogile, mis kannab nimetust „aromatiseeritud veinikokteil“, ei saa lisada muud alkoholi peale viinamarjasaaduse.
12
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul, Bayerischer Verwaltungsgerichtshofil (Baieri liidumaa kõrgeim halduskohus, Saksamaa), kellele esitati selle kohtuotsuse peale apellatsioonkaebus, on tekkinud küsimus, kuidas tõlgendada määruse nr 251/2014 mitut sätet. Kuigi see kohus kaldub apellatsioonkaebust rahuldama, nõustudes Hauser Weinimporti argumentidega, mis on kokku võetud käesoleva kohtuotsuse punktis 10, möönab ta, et tal ei ole võimalik piisava kindlusega anda liidu õiguse tõlgendust, millest sõltub tema menetluses oleva vaidluse lahendus.
13
Neil asjaoludel otsustas Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Baieri liidumaa kõrgeim halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas [määruse nr 251/2014] artikli 3 lõike 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et mõiste „alkohol“ hõlmab ka jooki, mis sisaldab alkoholi ega ole viinamarjasaadus selle määruse artikli 3 lõike 4 punkti a tähenduses?
2.
Kas tegusõna „lisama“ [määruse nr 251/2014] artikli 3 lõike 4 punkti c tähenduses tähendab, et lõpptoote alkoholisisaldus peab olema tõusnud võrreldes [määruse nr 251/2014] artikli 3 lõike 4 punkti a kohaselt kasutatud viinamarjasaadusega?
3.
Kui [esimesele küsimusele] vastatakse jaatavalt, kas sel juhul tuleb [määruse nr 251/2014] artikli 3 lõike 1 esimest lauset koostoimes I lisa punkti 1 alapunkti b alapunktiga ii tõlgendada nii, et mõiste „maitsestav toiduaine“ hõlmab alkoholi sisaldavat jooki [esimese küsimuse] tähenduses?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene ja teine küsimus
14
Esimese ja teise küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas määruse nr 251/2014 artikli 3 lõike 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et mõiste „alkohol“ selle sätte tähenduses, mida ei tohi lisada jooki, mis kannab nimetust „aromatiseeritud veinikokteil“, hõlmab sellist alkohoolset jooki, mis – nagu õlu – ei ole viinamarjasaadus selle määruse artikli 3 lõike 4 punkti a tähenduses, kusjuures selle lisamine peab siiski viima selleni, et sellise kokteili alkoholisisaldus suureneb võrreldes viimati nimetatud sättes nimetatud viinamarjasaaduse või -saaduste alkoholisisaldusega.
15
Tuleb tõdeda, et vastavalt määruse nr 251/2014 artikli 1 lõigetele 1 ja 3 on selles määruses sätestatud õigusnormid „aromatiseeritud veinitoodete“ määratlemise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise kohta ning seda määrust kohaldatakse kõigi selliste liidus turule lastavate toodete suhtes. Nagu on rõhutatud selle määruse põhjendustes 4 ja 9, peavad need õigusnormid aitama kaasa tarbijakaitse kõrge taseme saavutamisele – eeskätt tarbijate teavitamist puudutavas osas –, tarbijaid eksitava tegevuse vältimisele ning selle tagamisele, et tarbijate ootustele vastatakse kvaliteedi ja valmistamisviiside osas. Lisaks, nagu on rõhutatud nimetatud määruse põhjenduses 7, on selguse ja läbipaistvuse tagamiseks vaja selgelt määratleda aromatiseeritud veinitooted, nende toodete valmistamise, kirjeldamise, esitlemise ja märgistamise kriteeriumid ning eelkõige müüginimetused.
16
Neid eesmärke silmas pidades on määruse nr 251/2014 artikli 3 „Aromatiseeritud veinitoodete määratlus ja liigitus“ lõikes 1 need veinisektori tooted liigitatud kolme kategooriasse: punktis a „aromatiseeritud veinid“, punktis b „aromatiseeritud veinijoogid“ ja punktis c „aromatiseeritud veinikokteilid“.
17
Määruse nr 251/2014 artikli 3 lõigetes 2–4 on loetletud omadused, mis peavad olema nendesse kolme kategooriasse kuuluvatel jookidel.
18
Selle määruse artikli 3 lõike 2 punktide a–c kohaselt peab „aromatiseeritud vein“ olema saadud ühest või enamast selles sättes määratletud viinamarjasaadusest, mis moodustavad vähemalt 75% selle joogi kogumahust, ja „[se]llele võib olla lisatud alkoholi“.
19
Nimetatud määruse artikli 3 lõike 3 punktide a–c kohaselt peab „aromatiseeritud veinijook“ olema saadud ühest või enamast selles sättes määratletud viinamarjasaadusest, mis moodustavad vähemalt 50% selle joogi kogumahust, ja „[se]llele ei ole lisatud alkoholi, välja arvatud juhul, kui II lisas on sätestatud teisiti“.
20
Seoses nimetusega „aromatiseeritud veinikokteil“, mis on põhikohtuasja esemeks, näeb määruse nr 251/2014 artikli 3 lõige 4 ette, et see kokteil peab olema saadud ühest või enamast selle sätte punktis a määratletud viinamarjasaadusest, mis moodustavad vähemalt 50% selle joogi kogumahust, kusjuures „[se]llele ei [tohi olla] lisatud alkoholi“ kõnealuse sätte punkti c kohaselt. Selle sätte punktis f on täpsustatud, et joogi tegelik alkoholisisaldus mahuprotsentides on üle 1,2 mahuprotsendi ja alla 10 mahuprotsendi.
21
Sellest järeldub, et „aromatiseeritud veinikokteil“ võib õiguspäraselt koosneda veinist, kuid – välja arvatud määruse nr 251/2014 artikli 3 lõike 4 punktis a nimetatud viinamarjasaadused – sellele ei tohi olla „lisatud alkoholi“.
22
Tuleb märkida, et määrus nr 251/2014 ei sisalda väljendi „lisa[ma] alkoholi“ määratlust.
23
On tõsi, et nagu märgib Hauser Weinimport, on määruse nr 251/2014 I lisa punktis 3 „Alkoholi lisamine“ loetletud seitse toodet, mida on lubatud kasutada „[m]õne aromatiseeritud veinitoote ja mõne aromatiseeritud veinijoogi valmistamisel“, mille hulgas ei ole õlut.
24
See tõdemus ei tähenda siiski, et mõiste „alkohol“ selle määruse tähenduses hõlmab ainult neid seitset toodet, mis on loetletud nimetatud määruse I lisa punktis 3, ning et järelikult võivad nimetust „aromatiseeritud veinikokteil“ kandvad joogid olla saadud osaliselt alkohoolsete jookide abil, mida seal nimetatud ei ole – nagu õlu.
25
Nimelt, nagu nähtub määruse nr 251/2014 I lisa punkti 3 sõnastusest, piirdub see sellega, et lubab kasutada mõne „aromatiseeritud veinitoote“ ja mõne „aromatiseeritud veinijoogi“ – ja seega mitte selle määruse artikli 3 lõikes 4 nimetatud kategooria „aromatiseeritud veinikokteil“ – valmistamisel ammendavas loetelus ära toodud seitset alkoholiliiki, nimelt põllumajanduslikku päritolu, sh viinamarjadest valmistatud etüülalkohol, veinialkohol või kuivatatud viinamarjadest valmistatud alkohol, veinidestillaat või kuivatatud viinamarjade destilleerimisel saadud destillaat, põllumajanduslikku päritolu destillaat, veinipiiritus, viinamarjade pressimisjääkidest valmistatud piiritusjook ja fermenteeritud kuivatatud viinamarjadest valmistatud piiritusjoogid.
26
Seega ei tohi määruse nr 251/2014 I lisa punktis 3 loetletud alkohoolseid jooke mitte ainult lisada kategooriasse „aromatiseeritud veinikokteil“ kuuluvale joogile, vaid seda sätet ei saa lisaks tõlgendada nii, et see lubab vaikimisi lisada samasse kategooriasse alkoholi, mis ei ole selle määruse artikli 3 lõike 4 punktis a nimetatud viinamarjasaadus ja mida ei ole nimetatud selles sättes sisalduvas ammendavas loetelus.
27
Seda tõlgendust kinnitab määruse nr 251/2014 eesmärk, milleks on määratleda ühetaoliselt kõik liidus turule lastavad aromatiseeritud veinitooted, et tagada tarbijate ootustele vastamine, vältides neid eksitavat tegevust.
28
Selle määruse I lisa punkti 3 tõlgendus, mida pooldab Hauser Weinimport, viiks vastupidi paradoksaalse olukorrani, mis on vastuolus nimetatud määruse eespool viidatud eesmärgiga, et selliste alkohoolsete jookide nagu viski, viin või õlu, mille lisamine on välistatud kategooriate „aromatiseeritud veinitooted“ ja „aromatiseeritud veinijoogid“ puhul, lisamine võib olla vaikimisi lubatud „aromatiseeritud veinikokteilidesse“. Eelkõige eksitaks selline olukord ilmselgelt tarbijaid nimetuse „aromatiseeritud veinikokteil“ määratlemisel ja kohaldamisala osas, samas kui määruse nr 251/2014 artikli 3 lõike 4 punkt c keelab „lisa[da] alkoholi“ selle nimetusega jookidesse.
29
Samad probleemid tekivad pealegi seoses Hauser Weinimporti argumendiga, et alkoholi lisamise järgset niisuguse kokteili alkoholisisalduse kriteeriumi tuleks parameetrina arvesse võtta selle väljaselgitamisel, kas on „lisatud alkoholi“.
30
Sellise kriteeriumi asjakohasuse möönmine tähendaks nimelt seda, et määruse nr 251/2014 sätete kohaldamine liidus oleks erinev sõltuvalt konkreetse juhtumi asjaoludest, st sellest, milline on jooki nimetusega „aromatiseeritud veinikokteil“ lisatud alkoholi alkoholisisaldus ja kui suure osa moodustab see alkohol aromatiseeritud veinikokteilist. Sellega kaasneks ebaselgus seoses asjaomase nimetuse kohaldamisalaga ning oht, et tarbijad ei saa selle kasutusest õigesti aru.
31
Lisaks ei saa nõustuda Hauser Weinimporti tõlgendusega, mille kohaselt tuleb määruse nr 251/2014 I lisa punktis 3 sõna „lisatud“ kasutamist mõista nii, et see tähendab üksnes lõpptoote, käesoleval juhul sellise kokteili alkoholisisalduse suurenemist; see välistab väikeses koguses väikese alkoholisisaldusega õlle lisamise hõlmatuse. Sellega seoses piisab, kui tõdeda, et määruse nr 251/2014 I lisa punktis 5 on sama mõistet kasutatud seoses loaga „lisada vett“ kõigile aromatiseeritud veinitoodetele, samas kui on selge, et vee lisamine vähendab lõpptoote alkoholisisaldust.
32
Esitatud kaalutlustega arvestades tuleb esimesele ja teisele küsimusele vastata, et määruse nr 251/2014 artikli 3 lõike 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et mõiste „alkohol“ selle sätte tähenduses, mida ei tohi lisada jooki, mis kannab nimetust „aromatiseeritud veinikokteil“, hõlmab sellist alkohoolset jooki, mis – nagu õlu – ei ole viinamarjasaadus selle määruse artikli 3 lõike 4 punkti a tähenduses, ja seda sõltumata sellest, et sellise alkohoolse joogi lisamine ei vii selleni, et sellise kokteili alkoholisisaldus suureneb võrreldes viimati nimetatud sättes nimetatud viinamarjasaaduse või -saaduste alkoholisisaldusega.
Kolmas küsimus
33
Kolmanda küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus selgitada, kas määruse nr 251/2014 artikli 3 lõike 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud keeluga lisada alkoholi „aromatiseeritud veinikokteili“ on vastuolus see, kui alkohoolset jooki, mis – nagu õlu – ei ole selles sättes nimetatud viinamarjasaadus, lisatakse sellisesse kokteili „maitsestava toiduainena“ selle määruse I lisa punkti 1 alapunkti b alapunkti ii tähenduses.
34
Tuleb rõhutada, et määruse nr 251/2014 I lisa punktis 1 on loetletud koostisosad, mida on lubatud kasutada selle määruse artiklis 3 osutatud kolme kategooria aromatiseeritud veinitoodete „maitsestamiseks“. Nimetatud määruse I lisa punkti 1 alapunktide a ja b kohaselt kuuluvad iga kategooria puhul nende koostisosade hulka „maitsetaimed ja/või vürtsid ja/või maitsestavad toiduained“.
35
Kuna määruses nr 251/2014 ei ole esitatud „maitsestava toiduaine“ määratlust, ei saa välistada, nagu möönab ka komisjon, et alkohoolne jook võib olla maitsestav toiduaine.
36
Määruse nr 251/2014 sõnastuse, ülesehituse ja eesmärkidega oleks siiski vastuolus, kui sellise alkohoolse joogi nagu õlu lisamine „aromatiseeritud veinikokteili“, mis on selle määruse artikli 3 lõike 4 punkti c kohaselt keelatud, oleks lõppkokkuvõttes nimetatud määruse I lisa punkti 1 alapunkti b alapunkti ii alusel lubatud põhjusel, et selline alkohoolne jook võib olla maitsestav toiduaine.
37
Määruse nr 251/2014 sätete teistsugune tõlgendamine võtaks selle artikli 3 lõike 4 punktis c sätestatud keelult kogu kasuliku mõju ja kahjustaks selle määrusega taotletavat eesmärki, mida on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 15 ning milleks on tagada tarbijakaitse kõrge tase eeskätt kohase teabe andmise ja tarbijaid eksitava tegevuse vältimise abil.
38
Esitatud kaalutlustega arvestades tuleb kolmandale küsimusele vastata, et määruse nr 251/2014 artikli 3 lõike 4 punkti c tuleb tõlgendada nii, et selles sättes ette nähtud keeluga lisada alkoholi „aromatiseeritud veinikokteili“ on vastuolus see, kui alkohoolset jooki, mis – nagu õlu – ei ole selles sättes nimetatud viinamarjasaadus, lisatakse sellisesse kokteili „maitsestava toiduainena“ selle määruse I lisa punkti 1 alapunkti b alapunkti ii tähenduses.
Kohtukulud
39
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (üheksas koda) otsustab:
1.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta määruse (EL) nr 251/2014 aromatiseeritud veinitoodete määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 1601/91 kehtetuks tunnistamise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. detsembri 2021. aasta määrusega (EL) 2021/2117, artikli 3 lõike 4 punkti c
tuleb tõlgendada nii, et
mõiste „alkohol“ selle sätte tähenduses, mida ei tohi lisada jooki, mis kannab nimetust „aromatiseeritud veinikokteil“, hõlmab sellist alkohoolset jooki, mis – nagu õlu – ei ole viinamarjasaadus selle määruse artikli 3 lõike 4 punkti a tähenduses, ja seda sõltumata sellest, et sellise alkohoolse joogi lisamine ei vii selleni, et sellise kokteili alkoholisisaldus suureneb võrreldes viimati nimetatud sättes nimetatud viinamarjasaaduse või -saaduste alkoholisisaldusega.
2.
Määruse nr 251/2014, mida on muudetud määrusega 2021/2117, artikli 3 lõike 4 punkti c
tuleb tõlgendada nii, et
selles sättes ette nähtud keeluga lisada alkoholi „aromatiseeritud veinikokteili“ on vastuolus see, kui alkohoolset jooki, mis – nagu õlu – ei ole selles sättes nimetatud viinamarjasaadus, lisatakse sellisesse kokteili „maitsestava toiduainena“ selle määruse I lisa punkti 1 alapunkti b alapunkti ii tähenduses.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.