62019TJ0736_RES
Predmet T-736/19
HA/Europska komisija
Presuda Općeg suda (četvrto vijeće) od 16. prosinca 2020.
„Javna služba – Dužnosnici – Naknada troškova zdravstvene zaštite – Gornja granica naknade troškova za uređaje za liječenje apneje u snu – Tužba za poništenje – Nepostojanje isključivo potvrđujućeg akta – Pravni interes – Dopuštenost – Zajednička pravila o zdravstvenom osiguranju za dužnosnike – Opće provedbene odredbe”
Dužnosnici – Socijalna sigurnost – Zdravstveno osiguranje – Troškovi zdravstvene zaštite – Naknada – Gornje granice naknade troškova – Utvrđenje u općim provedbenim odredbama – Dopuštenost – Tumačenje navedenih odredbi kao da implicitno određuju gornju granicu naknade troškova ako ne postoji izričito utvrđenje takve gornje granice u tekstu – Isključenost
(Pravilnik o osoblju za dužnosnike, čl. 72. st. 1.; Pravila o zdravstvenom osiguranju, čl. 20.)
(t. 66., 68., 69., 83., 85., 89.)
Kratki prikaz
Tužiteljica, HA, bivša dužnosnica Komisije, osiguranik je sustava zdravstvenog osiguranja koji je zajednički Europskim zajednicama (ZSZO). Od 2012. ona upotrebljava uređaj za potpomognuto disanje s kontinuiranim pozitivnim tlakom namijenjen liječenju apneje u snu (u daljnjem tekstu: CPAP uređaj) za koji je od Ureda za isplatu ishodila niz prethodnih odobrenja potrebnih kako bi ostvarila pravo na naknadu troškova njegova najma.
Kada je tužiteljica u veljači 2014. podnijela novi zahtjev, Ured za isplatu je, smatrajući da je sada medicinski opravdana samo kupnja, a ne više najam, CPAP uređaja, izdao prethodno odobrenje za kupnju tog uređaja. Međutim, tužiteljica je podnijela zahtjev za naknadu troškova najma svojega CPAP uređaja koje je imala od 1. ožujka 2014.
Nastavno je Ured za isplatu tužiteljici izdao odobrenje za najam CPAP uređaja za razdoblje od pet godina pri čemu je utvrdio gornju granicu naknade troškova koja odgovara onoj predviđenoj općim provedbenim odredbama (u daljnjem tekstu: OPO) (
1
) za kupnju CPAP uređaja. Također je primijenjeno uvećanje koje odgovara naknadi troškova održavanja i kupnje dodataka.
Naposljetku, Ured za isplatu je odlukom od 17. siječnja 2019., kojom je odgovorio na zahtjev za produljenje valjanosti prethodnog odobrenja za najam njezina CPAP uređaja, produljio valjanost navedenog odobrenja za pet godina i iznova utvrdio gornju granicu naknade troškova. Tužiteljica je pobijala tu odluku osobito se pozivajući na činjenicu da su njezinim donošenjem povrijeđeni primjenjivi propisi koji ne predviđaju gornju granicu naknade troškova najma CPAP uređaja.
Svojom presudom Opći sud poništava odluku Ureda za isplatu i pojašnjava uvjet primjene gornjih granica naknade troškova zdravstvene zaštite osiguranika ZSZO-a.
Ocjena Općeg suda
Opći sud ističe da je mogućnost da OPO ne utvrdi gornje granice naknade troškova za određene usluge izričito predviđena u Zajedničkim pravilima (
2
), koja čak sadržavaju poseban postupak za takav slučaj radi očuvanja financijske ravnoteže ZSZO-a. Iz toga proizlazi da, ako Komisija, tijelo nadležno za donošenje OPO-a, namjerava utvrditi gornju granicu naknade troškova za neku uslugu, ona mora izričito navesti tu gornju granicu u odredbama OPO-a.
Slijedom toga, u slučaju da u OPO-u nije izričito navedena nikakva gornja granica za uslugu, OPO se ne može se tumačiti kao da implicitno utvrđuje takvu gornju granicu. S tim u vezi Opći sud je nakon ispitivanja teksta primjenjivih odredbi zaključio da OPO ne predviđa gornju granicu naknade troškova za najam CPAP uređaja. Usto, prema mišljenju Općeg suda, okolnost da je u OPO-u utvrđena gornja granica naknade troškova za najam druge medicinske opreme a da takva gornja granica nije utvrđena za naknadu troškova CPAP uređaja potvrđuje da nije utvrđena nikakva, pa ni implicitna, gornja granica, za najam potonje opreme.
Opći sud primjećuje da taj zaključak ne može biti doveden u pitanje Komisijinom argumentacijom u skladu s kojom OPO implicitno predviđa da je u slučaju dugotrajne upotrebe CPAP uređaja potrebno kupiti taj uređaj kako iz medicinskih tako i iz financijskih razloga.
S tim u vezi Opći sud pojašnjava da takvo tumačenje OPO-a ne proizlazi iz teksta tih odredbi, koje ne određuju vremensko ograničenje za najam CPAP uređajâ i ne nameću njihovu kupnju. Usto, okolnost, ako bude dokazana, da je zbog medicinskih razloga potrebno kupiti CPAP uređaj umjesto unajmiti ga ipak ne opravdava nepostojanje nikakvog navoda o tome u OPO-u.
Naposljetku, Opći sud ističe da okolnost da je za najam CPAP uređaja na razdoblje dulje od tri mjeseca, kao i za njegovu kupnju, potrebno prethodno odobrenje ne podrazumijeva, suprotno onome što tvrdi Komisija, da se gornja granica naknade troškova predviđena OPO-u za kupnju takvog uređaja primjenjuje i na dugotrajan najam tog uređaja.
(
1
)	Odluka Komisije C(2007) final od 2. srpnja 2007. kojom se utvrđuju opće provedbene odredbe za naknadu troškova zdravstvene zaštite
(
2
)	Zajednička pravila o zdravstvenom osiguranju za dužnosnike Europskih zajednica, koja su 24. studenoga 2005. donijele institucije Unije na temelju članka 72. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.