62022TJ0411_RES
Predmet T-411/22
Dexia
protiv
Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB)
Presuda Općeg suda (osmo prošireno vijeće) od 10. travnja 2024.
„Ekonomska i valutna unija – Bankovna unija – Jedinstveni mehanizam za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava (SRM) – Jedinstveni fond za sanaciju (SRF) – Odluka SRB-a o izračunu ex ante doprinosa za razdoblje doprinosa 2022. – Članak 70. stavak 2. Uredbe (EU) br. 806/2014 – Pogreška koja se tiče prava – Vremensko ograničenje učinaka presude”
Ekonomska i monetarna politika – Ekonomska politika – Jedinstveni mehanizam za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava – Ex ante doprinosi Jedinstvenom fondu za sanaciju (SRF) – Godišnja gornja granica ukupnog iznosa pojedinačnih doprinosa utvrđena kao 12,5 % konačne ciljne razine – Područje primjene – Primjena tijekom početnog razdoblja
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 806/2014, čl. 70. st. 2., 1. i 3. podstavak)
(t. 30., 38.)
Ekonomska i monetarna politika – Ekonomska politika – Jedinstveni mehanizam za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava – Ex ante doprinosi Jedinstvenom fondu za sanaciju (SRF) – Godišnja gornja granica ukupnog iznosa pojedinačnih doprinosa utvrđena kao 12,5 % konačne ciljne razine – Doseg – Nepremašivanje Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) te gornje granice – Kriteriji za ocjenu – Dinamični pristup konačnoj ciljnoj razini
(Uredba Europskog parlamenta i Vijeća br. 806/2014, čl. 69. st. 1. i čl. 70. st. 2., 1. i 4. podstavak)
(t. 41., 45.-48.)
Kratak prikaz
Odlučujući o tužbi za poništenje, koju prihvaća, Opći sud poništava Odluku Jedinstvenog sanacijskog odbora (u daljnjem tekstu: SRB) o izračunu ex ante doprinosâ određenih kreditinh institucija i investicijskih društava Jedinstvenom fondu za sanaciju (u daljnjem tekstu: SRF) za 2022. (
1
) Prvi put odlučuje o pravilu iz članka 70. stavka 2., prve i četvrte alineje Uredbe br. 806/2014 (
2
), prema kojoj ex ante doprinosi svih institucija s odobrenjem na državnim područjima svih država članica sudionica ne premašuju 12,5 % konačne ciljne razine SRF-a (u daljnjem tekstu: gornja granica od 12,5 %).
Dexia, tužitelj, je kreditna institucija sa sjedištem u Francuskoj. SRB je pobijanom odlukom 11. travnja 2022., u skladu s člankom 70. stavkom 2. Uredbe br. 806/2014, utvrdio ex ante doprinose SRF-u za 2022. za kreditne institucije i određena investicijska društva, među kojima je i tužitelj. Potonji zahtijeva poništenje pobijane odluke u dijelu koji se na njega odnosi.
Ocjena Općeg suda
Uvodno, Opći sud podsjeća na to da se člankom 69. stavkom 1. Uredbe br. 806/2014 određuje da na kraju početnog razdoblja od osam godina, računajući od 1. siječnja 2016. (u daljnjem tekstu: početno razdoblje), dostupna financijska sredstva u SRF-u moraju dosegnuti konačnu ciljnu razinu, koja odgovara najmanje 1 % iznosa osiguranog depozita svih institucija s odobrenjem na državnom području svih država članica sudionica (u daljnjem tekstu: dotične institucije). U skladu s člankom 69. stavkom 2. Uredbe br. 806/2014, tijekom navedenog razdoblja ex ante doprinosi trebaju se raspodijeliti što je moguće ravnomjernije dok se ne postigne konačna ciljna razina, no uzimajući u obzir fazu poslovnog ciklusa i utjecaj koji prociklički doprinosi mogu imati na financijski položaj institucija. Usto, u skladu s člankom 70. stavkom 2. prvim i četvrtim podstavkom Uredbe br. 806/2014, SRB svake godine izračunava pojedinačne doprinose kako bi osigurao da doprinosi koje duguju sve dotične institucije ne prelaze 12,5 % konačne ciljne razine SRF-a.
Kao prvo, što se tiče vremenske primjene zahtjeva za gornju granicu od 12,5 %, Opći sud podsjeća na to da se ona može primijeniti tijekom početnog razdoblja. Naime, kako jasno proizlazi iz odredaba Uredbe br. 806/2014, SRB treba poštovati zahtjev u pogledu gornje granice od 12,5 % svake godine, a da ni na koji način ne ograničava njegovu vremensku primjenu na razdoblje nakon početnog razdoblja (
3
). Isto tako, ni u jednoj drugoj odredbi navedene Uredbe ne navodi se da se zahtjev za gornju granicu od 12,5 % ne primjenjuje tijekom početnog razdoblja ili da SRB može odstupiti od tog zahtjeva tijekom tog razdoblja. To tumačenje potvrđuje povijest nastanka te uredbe iz koje proizlazi da je u Prijedlogu uredbe Komisije (
4
) početno razdoblje za osnivanje SRF-a trajalo deset godina. Nakon toga Parlament i Vijeće složili su se o skraćivanju tog razdoblja na osam godina te su istodobno odlučili povećati navedenu gornju granicu na 12,5 %. Iz toga slijedi da je zakonodavac Unije utvrdio vezu između broja godina uključenih u početno razdoblje i postotka utvrđene gornje granice. Stoga se gornja granica od 12,5 % primjenjuje tijekom početnog razdoblja.
Kao drugo, što se tiče sadržaja zahtjeva u pogledu gornje granice od 12,5 %, Opći sud ističe da je SRB dužan osigurati da doprinosi svih dotičnih institucija ne prelaze 12,5 % konačne ciljne razine (
5
). U tom pogledu, dotični se propis (
6
) temelji na dinamičnom pristupu konačnoj ciljnoj razini, u smislu da potonju treba utvrditi s obzirom na iznos osiguranih depozita na kraju početnog razdoblja. Zahtjev za gornju granicu od 12,5 % primjenjuje se s obzirom na tu konačnu ciljnu razinu.
S obzirom na navedeno, u mjeri u kojoj se izračun ex ante doprinosa obavlja na godišnjoj razini i temelji se na utvrđenju konačne ciljne razine koju treba postići na kraju početnog razdoblja, a zatim godišnje ciljne razine koju treba raspodijeliti među institucijama, na SRB-u je da za svako razdoblje doprinosa provede što je moguće precizniju procjenu konačne ciljne razine s obzirom na podatke dostupne u trenutku te procjene (u daljnjem tekstu: predviđena konačna ciljna razina). Dakle, za primjenu gornje granice od 12,5 % odlučujuća je predviđena konačna ciljna razina.
Slijedom toga, kada SRB izračunava ex ante doprinose tijekom određenog razdoblja doprinosa, on mora osigurati da iznos ex ante doprinosa koje duguju sve dotične institucije ne prelazi 12,5 % predviđene konačne ciljne razine.
Opći sud smatra da taj zaključak nije doveden u pitanje argumentacijom SRB-a, Parlamenta i Vijeća prema kojoj zahtjev za gornju granicu od 12,5 % treba zanemariti ili tumačiti „fleksibilno”. Naime, on s jedne strane utvrđuje da smisao relevantnih odredaba nedvosmisleno proizlazi iz samog njihovog teksta (
7
). S druge strane, odredbe kojima se, među ostalim, predviđa da se ex ante doprinosi trebaju raspodijeliti što je moguće ravnomjernije dok se ne postigne konačna ciljna razina (
8
) ne omogućuju da se gornja granica od 12,5 % tumači na način da je neobvezujuća ili samo indikativna.
Naposljetku, Opći sud ispituje je li SRB u pobijanoj odluci poštovao zahtjev gornje granice od 12,5 %. U tom pogledu, iz pobijane odluke najprije proizlazi da je SRB konačnu ciljnu razinu procijenio na iznos od 79987450580 eura. Stoga je SRB bio dužan osigurati da ukupan iznos ex ante doprinosa ne prelazi iznos od 9998431322,50 eura. Međutim, kao što to proizlazi iz pobijane odluke, SRB je godišnju ciljnu razinu za razdoblje doprinosa 2022. utvrdio na iznos od 14253573821,46 eura, smanjen na 13675366302,18 eura nakon određenih smanjenja.
Slijedom toga, Opći sud utvrđuje da je pobijanom odlukom iznos ex ante doprinosa koji moraju platiti sve dotične institucije utvrđen u iznosu koji prelazi gornju granicu od 12,5 % konačne predviđene ciljne razine i da je SRB povrijedio članak 70. stavak 2. prvi i četvrti podstavak Uredbe br. 806/2014. Smatra da ta pogreška koja se tiče prava sama po sebi može biti temelj za poništenje pobijane odluke u dijelu u kojem se odnosi na tužitelja.
Ipak, uzimajući u obzir okolnosti slučaja, Opći sud održava na snazi učinke pobijane odluke u dijelu u kojem se ona odnosi na tužitelja sve dok SRB ne poduzme potrebne mjere kako bi postupio u skladu s ovom presudom, i to u razumnom roku koji ne može biti dulji od šest mjeseci računajući od dana pravomoćnosti ove presude.
(
1
)	Odluka Jedinstvenog sanacijskog odbora (SRB) SRB/ES/2022/18 od 11. travnja 2022. o izračunu ex ante doprinosâ Jedinstvenom fondu za sanaciju (SRF) za 2022. (u daljnjem tekstu: pobijana odluka)
(
2
)	Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL 2014., L 225, str. 1.)
(
3
)	Članak 69. stavak 2. i članak 70. stavak 2. prvi podstavak Uredbe 806/2014
(
4
)	Prijedlog Europske komisije COM(2013) 520 final od 10. srpnja 2013.; Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća
(
5
)	Kako je predviđeno člankom 69. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 806/2014
(
6
)	Članak 69. stavak 1. Uredbe (EU) br. 806/2014
(
7
)	Članak 70. stavak 2. prvi i četvrti podstavak Uredbe br. 806/2014.
(
8
)	Članak 69. stavak 2. Uredbe (EU) br. 806/2014