62023CJ0543_RES
Predmet C-543/23 [Gnattai] (
i
)
AR
protiv
Ministero dell’Istruzione e del Merito
(zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Tribunale di Padova, Italija)
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 4. rujna 2025.
„Zahtjev za prethodnu odluku – Socijalna politika – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Članak 4. – Nastavnici koji su radno iskustvo stekli u određenim obrazovnim ustanovama čiji rad i organizacija nisu u nadležnosti države – Zapošljavanje na neodređeno vrijeme u državnim obrazovnim ustanovama – Određivanje radnog staža radi određivanja plaće – Nacionalni propis kojim se ne predviđa uzimanje u obzir razdoblja službe ostvarenih u određenim obrazovnim ustanovama čiji rad i organizacija nisu u nadležnosti države – Različito postupanje koje se temelji na kriteriju različitom od određenog ili neodređenog trajanja radnog odnosa – Članci 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Primjenjivost – Neprovođenje prava Unije”
Prethodna pitanja – Dopuštenost – Pitanja koja se odnose na primjenjivost prava Unije – Pitanja koja se odnose na meritum predmeta – Dopuštena pitanja
(čl. 267. UFEU-a)
(t. 27.)
Prethodna pitanja – Dopuštenost – Nužnost pružanja Sudu dovoljnih pojašnjenja o činjeničnom kontekstu i poveznici između glavnog postupka i odredbi prava Unije na koje se odnose prethodna pitanja – Doseg – Zahtjev koji sadržava dovoljno elemenata o činjeničnom i regulatornom okviru – Mogućnost Suda da pruži koristan odgovor sudu koji je uputio zahtjev – Dopuštenost
(čl. 267. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 20. i 21.; Poslovnik Suda, čl. 94. t. (c))
(t. 28.-31.)
Socijalna politika – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Direktiva 1999/70 – Područje primjene – Različito postupanje prema radnicima zaposlenima na određeno vrijeme i radnicima zaposlenima na neodređeno vrijeme koji se nalaze u usporedivoj situaciji – Uključenost
(Direktiva Vijeća 1999/70, Prilog, čl. 4.)
(t. 34., 35.)
Socijalna politika – Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP – Direktiva 1999/70 – Zabrana diskriminacije radnika zaposlenih na određeno vrijeme – Radnik s ugovorom na određeno vrijeme zaposlen kao radnik s ugovorom na neodređeno vrijeme – Razdoblja zaposlenosti ostvarena u obrazovnoj ustanovi čiji rad i organizacija nisu u nadležnosti države – Neuzimanje u obzir tih razdoblja radi određivanja radnog staža i plaće prilikom zapošljavanja kao nastavnika zaposlenog na neodređeno vrijeme u državnoj obrazovnoj ustanovi – Dopuštenost
(Direktiva Vijeća 1999/70, Prilog, čl. 4. t. 1.)
(t. 36.-46., 49., 50. i izreka)
Prethodna pitanja – Nadležnost Suda – Granice – Zahtjev za tumačenje Povelje Europske unije o temeljnim pravima – Nacionalni propis koji nije provedbena mjera prava Unije – Nenadležnost Suda
(čl. 267. UFEU-a; Povelja Europske unije o temeljnim pravima, čl. 51. st. 1.)
(t. 56.-64.)
Kratak prikaz
Odlučujući o zahtjevu za prethodnu odluku koji mu je uputio Tribunale di Padova (Sud u Padovi, Italija) o zapošljavanju na neodređeno vrijeme u državnim obrazovnim ustanovama, Sud je odlučio, s obzirom na članak 4. točku 1. Okvirnog sporazuma o radu na određeno vrijeme koji je priložen Direktivi Vijeća 1999/70/EZ (
1
), o tome da nacionalnim propisom nije uzet u obzir radni staž nastavnika koji su profesionalno iskustvo stekli u obrazovnim ustanovama čije funkcioniranje i organizacija nisu u nadležnosti države, ali koje su izjednačene s državnim obrazovnim ustanovama.
Osoba AR, profesor koji je ovlašten poučavati talijanski jezik, povijest i zemljopis, radila je u „izjednačenoj” školi, u smislu talijanskog zakonodavstva (
2
), od 2002. do 2007. godine na temelju pet ugovora o radu na određeno vrijeme. Dana 1. rujna 2008. Ministero dell’Istruzione e del Merito (Ministarstvo obrazovanja i postignuća, Italija) (u daljnjem tekstu: Ministarstvo obrazovanja) zaposlilo je osobu AR na neodređeno vrijeme radi obavljanja nastavničke profesije u državnoj školi. Prilikom tog zapošljavanja to je ministarstvo razvrstalo tog nastavnika u platni razred koji odgovara „nula godina radnog staža”, uz obrazloženje da članak 485. Zakonodavne uredbe br. 297/1994 (
3
) ne omogućuje da se godine rada u službi te izjednačene škole uzmu u obzir za potrebe izračuna radnog staža osobe AR.
Osoba AR podnijela je Tribunaleu di Padova (Sud u Padovi, Italija) tužbu kojom je tražila da Ministarstvo obrazovanja uzme u obzir radni staž koji je stekla na temelju svojeg zaposlenja u izjednačenoj školi, tvrdeći da članak 485. Zakonodavne uredbe br. 297/1994 predstavlja povredu članka 4. Okvirnog sporazuma te članaka 20. i 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: Povelja).
U tom kontekstu sud koji je uputio zahtjev uputio je Sudu zahtjev za prethodnu odluku. On osobito dvoji o tome je li neuzimanje u obzir radnog iskustva stečenog u izjednačenim školama za potrebe određivanja plaće tog nastavnika u skladu s člankom 4. Okvirnog sporazuma.
Ocjena Suda
Uvodno Sud podsjeća na to da je načelo nediskriminacije navedeno u članku 21. stavku 1. Povelje poseban izraz načela jednakog postupanja koje predstavlja opće načelo prava Europske unije i koje je utvrđeno u članku 20. Povelje. Međutim, što se tiče različitog postupanja prema radnicima zaposlenima na određeno vrijeme i radnicima zaposlenima na neodređeno vrijeme koji se nalaze u usporedivoj situaciji, ta su načela provedena i konkretizirana Direktivom 1999/70, a osobito člankom 4. Okvirnog sporazuma koji se nalazi u prilogu toj direktivi.
Kad je riječ o primjenjivosti Okvirnog sporazuma na nastavnika koji se nalazi u situaciji osobe AR, taj se okvirni sporazum primjenjuje na sve radnike koji pružaju usluge uz naknadu u okviru radnog odnosa na određeno vrijeme koji ih veže za njihova poslodavca. Sama činjenica da je zainteresirana osoba stekla status radnika zaposlenog na neodređeno vrijeme ne isključuje mogućnost da se u određenim okolnostima pozove na načelo nediskriminacije navedeno u članku 4. Okvirnog sporazuma. Budući da je osoba AR tvrdila da se, kad je riječ o uzimanju u obzir razdoblja rada koja je u svojstvu nastavnika ostvarila kao radnik zaposlen na određeno vrijeme, prema njoj različito postupalo, Okvirni sporazum u načelu se primjenjuje na nastavnika koji se nalazi u tužiteljevoj situaciji.
Sud podsjeća na to da je, kad je riječ o uvjetima zapošljavanja, člankom 4. točkom 1. Okvirnog sporazuma utvrđena zabrana postupanja na nepovoljniji način prema radnicima zaposlenima na određeno vrijeme nego prema usporedivim radnicima zaposlenima na neodređeno vrijeme samo zato što oni imaju ugovor na određeno vrijeme, osim ako različito postupanje nije opravdano iz objektivnih razloga. Točka 4. tog članka propisuje istu zabranu kad je riječ o kriterijima u pogledu vremena potrebnog za stjecanje kvalifikacija u vezi s posebnim uvjetima zapošljavanja.
Iako su pravila o razdobljima službe koja treba navršiti za potrebe razvrstavanja u određeni platni razred, poput onih predviđenih u članku 485. Zakonodavne uredbe br. 297/1994, obuhvaćena pojmom „uvjeti zapošljavanja” u smislu članka 4. točke 1. Okvirnog sporazuma, načelo nediskriminacije provedeno je i konkretizirano Okvirnim sporazumom samo u odnosu na različito postupanje između radnika zaposlenih na određeno vrijeme i radnika zaposlenih na neodređeno vrijeme koji se nalaze u usporedivoj situaciji. Naime, svrha tog članka je primjena načela nediskriminacije na radnike zaposlene na određeno vrijeme samo kako bi se spriječilo poslodavca da se koristi radnim odnosom takve prirode kako bi tim radnicima uskratio prava koja se priznaju radnicima zaposlenima na neodređeno vrijeme. Iz toga slijedi da različito postupanje koje se temelji na kriteriju različitom od određenog ili neodređenog trajanja radnog odnosa nije obuhvaćeno zabranom iz članka 4. Okvirnog sporazuma.
Sud u ovom slučaju utvrđuje da se različito postupanje koje proizlazi iz članka 485. Zakonodavne uredbe br. 297/1994 ne temelji na tome je li radni odnos sklopljen na određeno ili neodređeno vrijeme, nego na prirodi obrazovne ustanove u kojoj su dotični radnici stekli radno iskustvo.
U tim okolnostima, čak i pod pretpostavkom da se može smatrati da nastavnici koji su bili zaposleni na određeno vrijeme u izjednačenim školama (
4
) prije nego što ih je Ministarstvo obrazovanja zaposlilo na neodređeno vrijeme u državnim školama rade u istom poduzeću, u smislu članka 3. točke 2. Okvirnog sporazuma, i da se te dvije skupine radnika nalaze u usporedivim situacijama, različito postupanje poput onog koje proizlazi iz članka 485. te zakonodavne uredbe nije obuhvaćeno zabranom iz članka 4. tog Okvirnog sporazuma.
Slijedom toga, Sud smatra da se članku 4. Okvirnog sporazuma ne protivi nacionalni propis koji ne predviđa uzimanje u obzir, za potrebe određivanja radnog staža i plaće nastavnika prilikom njihova zapošljavanja na neodređeno vrijeme u državnoj obrazovnoj ustanovi, razdoblja službe koja su ti nastavnici prethodno ostvarili u okviru radnog odnosa na određeno ili neodređeno vrijeme u određenim obrazovnim ustanovama čiji rad i organizacija nisu u nadležnosti države, ali koje su na temelju tog propisa izjednačene s državnim obrazovnim ustanovama, iako navedeni propis predviđa da se razdoblja službe koja su ostvarili nastavnici zaposleni u državnim obrazovnim ustanovama, konkretno na neodređeno vrijeme, uzimaju u obzir za potrebe određivanja njihova radnog staža i plaće.
Kad je riječ o pitanju protivi li se navedeni nacionalni propis načelima jednakog postupanja i nediskriminacije iz članaka 20. i 21. Povelje, Sud zaključuje da Povelja nije primjenjiva na taj nacionalni propis jer se njime ne provodi pravo Unije u smislu članka 51. stavka 1. Povelje. Sud smatra da, s obzirom na to da se različito postupanje koje se uvodi tom nacionalnom odredbom ne temelji na tome je li radni odnos dotičnih radnika bio sklopljen na određeno ili neodređeno vrijeme, ne postoji izravna veza između primjene tog članka 485. i zabrane diskriminacije iz članka 4. Okvirnog sporazuma. Osim toga, navedeni članak 485. nije povezan s nijednom drugom odredbom prava Unije. Stoga Sud nije nadležan za davanje odgovora na to pitanje.
(
i
)	Naziv ovog predmeta je izmišljen. On ne odgovara stvarnom imenu nijedne stranke u postupku.
(
1
)	Okvirni sporazum o radu na određeno vrijeme, sklopljen 18. ožujka 1999. (u daljnjem tekstu: Okvirni sporazum), koji se nalazi u Prilogu Direktivi Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (SL 1999., L 175, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)
(
2
)	Članak 1. stavak 2. leggea n. 62 – Norme per la parità scolastica e disposizioni sul diritto allo studio e all’istruzione (Zakon br. 62 o pravnim pravilima o izjednačavanju škola s državnim školama i odredbama o pravu na školovanje i obrazovanje) od 10. ožujka 2000. (GURI br. 67 od 21. ožujka 2000.)
(
3
)	Decreto legislativo no 297 – Approvazione del testo unico delle disposizioni legislative vigenti in materia di istruzione, relative alle scuole di ogni ordine e grado (Zakonodavna uredba br. 297 o odobrenju pročišćenog teksta zakonodavnih odredbi primjenjivih u području obrazovanja koje se odnose na škole svih vrsta i razina) od 16. travnja 1994. (redovni dodatak br. 79 GURI‑ju br. 115 od 19. svibnja 1994.; u daljnjem tekstu: Zakonodavna uredba br. 297/1994)
(
4
)	U smislu članka 1. stavka 2. Zakona br. 62/2000