62023CC0247
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT
A.M. COLLINS
fremsat den 12. september 2024 (
1
)
Sag C-247/23 [Deldits] (
i
)
VP
mod
Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest, Ungarn))
»Præjudiciel forelæggelse – beskyttelse af fysiske personer for så vidt angår behandling af personoplysninger – forordning (EU) 2016/679 – artikel 16 – ret til berigtigelse af urigtige personoplysninger – oplysninger om køn for en flygtning, der er transperson – anvendelsesområde«
I. Indledning
1.
Kræver databeskyttelsesforordningens artikel 16 (
2
) om retten til berigtigelse, sammenholdt med forordningens artikel 5, stk. 1, litra d), om princippet om rigtighed, at det organ, der fører et nationalt register over flygtninge, berigtiger personoplysninger, som det har registreret om en persons køn? Såfremt der gælder et sådant krav, hvilke beviser kan det da kræve fra en person, der anmoder om berigtigelse af denne registrering? Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest, Ungarn) ønsker, at disse spørgsmål besvares.
II. Retsforskrifter
A.
Databeskyttelsesforordningen
2.
Databeskyttelsesforordningens artikel 5, der bærer overskriften »Principper for behandling af personoplysninger«, bestemmer følgende:
»1.   Personoplysninger skal:
[…]
d)
være korrekte og om nødvendigt ajourførte; der skal tages ethvert rimeligt skridt for at sikre, at personoplysninger, der er urigtige i forhold til de formål, hvortil de behandles, straks slettes eller berigtiges (»rigtighed«),
[…]«
3.
Databeskyttelsesforordningens artikel 16, der bærer overskriften »Ret til berigtigelse«, fastsætter følgende:
»Den registrerede har ret til at få urigtige personoplysninger om sig selv berigtiget af den dataansvarlige uden unødig forsinkelse. Den registrerede har under hensyntagen til formålene med behandlingen ret til få fuldstændiggjort ufuldstændige personoplysninger, bl.a. ved at fremlægge en supplerende erklæring.«
4.
Databeskyttelsesforordningens artikel 23 med overskriften »Begrænsninger« bestemmer følgende:
»1.   EU-ret eller medlemsstaternes nationale ret, som den dataansvarlige eller databehandleren er underlagt, kan ved lovgivningsmæssige foranstaltninger begrænse rækkevidden af de forpligtelser og rettigheder, der er omhandlet i artikel 12-22 og 34 samt artikel 5, for så vidt bestemmelserne heri svarer til rettighederne og forpligtelserne i artikel 12-22, når en sådan begrænsning respekterer det væsentligste indhold af de grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder og er en nødvendig og forholdsmæssig foranstaltning i et demokratisk samfund af hensyn til:
a)
statens sikkerhed,
b)
forsvaret,
c)
den offentlige sikkerhed,
d)
forebyggelse, efterforskning, afsløring eller retsforfølgning af strafbare handlinger eller fuldbyrdelse af strafferetlige sanktioner, herunder beskyttelse mod og forebyggelse af trusler mod den offentlige sikkerhed,
e)
andre vigtige målsætninger i forbindelse med beskyttelse af Unionens eller en medlemsstats generelle samfundsinteresser, navnlig Unionens eller en medlemsstats væsentlige økonomiske eller finansielle interesser, herunder valuta-, budget- og skatteanliggender, folkesundhed og social sikkerhed,
f)
beskyttelse af retsvæsenets uafhængighed og retssager,
g)
forebyggelse, efterforskning, afsløring og retsforfølgning i forbindelse med brud på etiske regler for lovregulerede erhverv,
h)
kontrol-, tilsyns- eller reguleringsfunktioner, herunder opgaver af midlertidig karakter, der er forbundet med offentlig myndighedsudøvelse i de tilfælde, der er omhandlet i litra a)-e) og g),
i)
beskyttelse af den registrerede eller andres rettigheder og frihedsrettigheder,
j)
håndhævelse af civilretlige krav.
[…]«
B.
Ungarsk ret
5.
§ 81 i menedékjogról szóló 2007. évi LXXX. törvény (lov LXXX af 2007 om ret til asyl) (herefter »lov om asyl«) (
3
) bestemmer følgende:
»Den kompetente myndighed på asylområdet behandler i det relevante register på det pågældende område personoplysninger vedrørende flygtninge, personer med subsidiær beskyttelsesstatus, personer med indrejsetilladelse, personer med midlertidig beskyttelsesstatus samt personer, der søger om international beskyttelse, og personer, der er underlagt Dublinproceduren (herefter under ét »personer underlagt denne lov«), oplysninger om deres ophold og om den hjælp og støtte, som de er berettigede til, samt de senere ændringer heraf, med henblik på:
a)
at efterprøve, at de har status af flygtninge, personer med subsidiær beskyttelsesstatus, personer med midlertidig beskyttelsesstatus eller personer med indrejsetilladelse, og at sikre sig, at de har adgang til de rettigheder, der er forbundet med den pågældende status
b)
at efterprøve, at de har ret til den hjælp og støtte, der er foreskrevet i denne lov og i andre retsforskrifter
c)
at identificere dem personligt
d)
at hindre parallelle procedurer og
e)
at opdage, hvis ansøgningen bliver fremsat gentagne gange.«
6.
Lovens § 82, litra f), bestemmer følgende:
»I dette kapitel anses følgende oplysninger om personer, der er underlagt denne lov, for identifikationsoplysninger på fysiske personer:
[…]
f) [køn].«
7.
I henhold til lovens § 83, stk. 1, litra a), gælder, at:
»Asylregistret indeholder følgende oplysninger om de personer, der er underlagt denne lov:
a)
identifikationsoplysninger på fysiske personer
[…]«
8.
§ 83/A, stk. 5, i lov om asyl bestemmer følgende:
»Den kompetente myndighed på asylområdet har pligt til af egen drift at annullere de indførelser, som måtte være i strid med lovgivningen, at rette ukorrekte indførelser og at afhjælpe udeladte indførelser i det officielle register, der føres af myndigheden.«
III. Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
9.
I 2014 gav den kompetente myndighed i Ungarn V.P. (herefter »sagsøgeren«) (
4
), som er en iransk statsborger, der var født som kvinde, flygtningestatus. I den procedure, der førte til denne afgørelse, påberåbte sagsøgeren sig deres transseksualitet som grundlag for deres anerkendelse som flygtning og tilvejebragte attester fra psykiatriske og gynækologiske specialister som dokumentation. I forbindelse med anerkendelsen af deres flygtningestatus registrerede Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság (det nationale generaldirektorat for udlændingepolitiet, herefter »sagsøgte«) personoplysninger, herunder om køn, i asylregistret, som det førte med henblik på at lette identifikationen af sagsøgeren. Det anføres i denne fortegnelse, at sagsøgeren er kvinde.
10.
I 2022 indgav sagsøgeren i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 16 en anmodning til sagsøgte om berigtigelse af asylregistret for så vidt angår to forhold: en ændring af det navn, der var blevet registreret, og en ændring af køn fra kvinde til mand. Sagsøgeren fremlagde til støtte for denne anmodning den samme lægelige dokumentation, som de havde indgivet i forbindelse med asylproceduren. Sagsøgte meddelte ved afgørelse af 11. oktober 2022 (herefter »afgørelsen«) afslag på denne anmodning. Sagsøgeren anførte, at de fremlagte dokumenter alene bekræftede, at sagsøgeren var transperson. Dokumenterne viste ikke, at de havde gennemgået en kønsskifteoperation, og at sagsøgeren havde skiftet køn.
11.
Sagsøgeren indledte et søgsmål ved den forelæggende ret om annullation af denne afgørelse. Sagsøgeren har hele tiden identificeret sig som en mand. De har gjort gældende, at transseksualitet set ud fra et begrebsmæssigt synspunkt involverer et kønsskifte. De fremlagte lægeerklæringer bekræfter, at sagsøger har en maskulin fremtoning, og i disse erklæringer er givet diagnosekoden F64.0 i den Internationale Sygdomsklassifikation, som omhandler transseksualisme. Sagsøgeren gjorde med henvisning til Menneskerettighedsdomstolens praksis (
5
) gældende, at kønsskifte ikke forudsætter en operation. Berigtigelsesproceduren i databeskyttelsesforordningens artikel 16 kræver ikke, at en person løfter en »urimelig bevisbyrde« nærmere bestemt dokumentation for, at de har gennemgået operation med henblik på et kønsskifte. Dette krav er under alle omstændigheder i strid med Menneskerettighedsdomstolens praksis og tilsidesætter ligeledes artikel 1 (retten til menneskelig værdighed), artikel 3 (retten til respekt for den fysiske og mentale integritet), artikel 7 (retten til respekt for privatliv og familieliv) og artikel 52, stk. 3 (ækvivalensprincippet i forbindelse med beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«). Sagsøgeren har endelig henvist til, at en række medlemsstater (
6
) anerkender en erklæring fra en transperson som juridisk bevis for deres kønsidentitet.
12.
Sagsøgte har gjort gældende, at sagen bør forkastes. Den har gjort gældende, at sagsøgeren hverken har fremlagt et offentlig dokument eller lægelig dokumentation for det påståede kønsskifte.
13.
Den forelæggende ret er af den opfattelse, at en fortolkning af databeskyttelsesforordningens artikel 16 er nødvendig med henblik på at præcisere betingelserne for, at den registrerede kan berigtige oplysninger, der er registrerede for så vidt angår deres køn. Selv om lov om asyl regulerer ændringer i registrerede oplysninger og berigtigelse af fejlbehæftede indførelser, regulerer den hverken proceduren eller kravene til registrering af et kønsskifte eller en efterfølgende navneændring.
14.
I dom af 27. juni 2018 fastslog Alkotmánybíróság (forfatningsdomstol, Ungarn) (
7
), at undladelsen i den ungarske lovgivning af at fastsætte en procedure for kønsskifte og navneændring for personer, som ikke er ungarske statsborgere, men som opholder sig lovligt i Ungarn, mens ungarske statsborgere indrømmes denne mulighed, var forfatningsstridig og udgjorde en tilsidesættelse af artikel II (den menneskelige værdigheds ukrænkelighed) og artikel XV(2) (forbud mod forskelsbehandling) i Magyarország Alaptörvény (Ungarns forfatning). Alkotmánybíróság (forfatningsdomstol) anmodede det ungarske parlament om at afhjælpe denne mangel inden den 31. december 2018. I sin dom af 16. juli 2020, Rana mod Ungarn (
8
), fastslog Menneskerettighedsdomstolen, at Ungarn havde tilsidesat artikel 8 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950 (herefter »EMRK«), ved at undlade at give en flygtning adgang til en procedure for juridisk anerkendelse af et kønsskifte.
15.
Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest) har erindret om, at ungarsk lovgivning trods dommene fra Alkotmánybíróság (forfatningsdomstol) og Menneskerettighedsdomstolen ikke regulerer den retlige anerkendelse af et kønsskifte for personer, der er lovligt bosiddende i Ungarn, men som ikke er statsborgere i denne medlemsstat. I kølvandet af dommen fra Alkotmánybíróság (forfatningsdomstol) anerkender Ungarn ikke juridisk en statsborgers kønsskifte. Den forelæggende ret er følgelig af den opfattelse, at den er ude af stand til at »udfylde det retlige tomrum ved hjælp af en analog anvendelse af bestemmelserne for ungarske statsborgere.«
16.
Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest) har følgelig besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 fortolkes således, at den myndighed, der i henhold til national ret er ansvarlig for registrene, har pligt til i forbindelse med den registreredes udøvelse af sine rettigheder at berigtige personoplysningen om vedkommendes køn, som er registreret hos myndigheden, når den pågældende oplysning er ændret efter indførelsen i registret og derfor ikke stemmer overens med princippet om rigtighed i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d)?
2)
Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 da fortolkes således, at den kræver, at den person, der anmoder om berigtigelse af oplysningen vedrørende sit køn, tilvejebringer dokumentation, der begrunder anmodningen om berigtigelse?
3)
Såfremt det andet præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende, skal databeskyttelsesforordningens artikel 16 da fortolkes således, at den person, der indgiver anmodningen, har pligt til at godtgøre, at vedkommende har gennemgået en kønsskifteoperation?«
IV. Retsforhandlingerne for Domstolen
17.
Sagsøgeren, den estiske, den spanske, den franske, den ungarske, den nederlandske og den portugisiske regering samt Kommissionen har indgivet skriftlige indlæg.
18.
Det blev anført i sagsøgerens skriftlige indlæg, at de »i mellemtiden« havde opnået ungarsk statsborgerskab, og at de ikke længere skulle være registreret i asylregistret. I henhold til artikel 101, stk. 1, i Domstolens procesreglement anmodede Domstolen den forelæggende ret om at præcisere, hvilken betydning denne ændring i omstændighederne havde for afgørelsen af tvisten i hovedsagen. Den forelæggende ret svarede, at den ikke havde nogen indflydelse på den omhandlede sags udfald, eftersom denne ret i henhold til artikel 85, stk. 2, i közigazgatási perrendtartásról szóló 2017. évi I. törvény (lov I af 2017 om fastlæggelsen af en forvaltningslov) (
9
)»skal efterprøve lovligheden af forvaltningsvirksomheden i overensstemmelse med de faktiske omstændigheder, der er til stede på tidspunktet for dens gennemførelse«.
19.
Sagsøgeren, den spanske, den franske, den ungarske og den nederlandske regering samt Kommissionen har afgivet mundtlige indlæg og har besvaret Domstolens spørgsmål i retsmødet den 3. juni 2024.
V. Bedømmelse
A.
Det første spørgsmål
1. Bemærkninger til det første spørgsmål
20.
Sagsøgeren har gjort gældende, at i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d), vurderes oplysningernes rigtighed under hensyntagen til formålet med deres behandling. Formålet med asylregistret er at identificere de personer, som Ungarn anerkender som flygtninge. Såfremt det registrerede køn for en transperson ikke afspejler den identitet, der kommer til udtryk i offentligheden, i modsætning til deres juridiske identitet, fremmer denne registrering ikke identifikationen og kan endda ligefrem eksponere dem for diskrimination og chikane. Databeskyttelsesforordningens artikel 16 skal følgelig fortolkes således, at den fremmer berigtigelse af oplysninger om transpersoners køn.
21.
Den estiske regering har med henvisning til databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d), artikel 6, stk. 2, og artikel 16 gjort gældende, at medlemsstater skal indføre nationale processuelle regler, der gør det muligt for en person, der har gennemgået et kønsskifte, at anmode om berigtigelse af personoplysninger i et offentligt register, der er blevet urigtige i lyset af formålene med deres behandling.
22.
Den spanske regering har gjort gældende, at national lovgivning om den juridiske anerkendelse af transpersoners identitet, der pålægger personer, der ønsker at berigtige personoplysninger om deres køn, der er registreret i offentlige register, betingelser, begrænser udøvelsen af den ret til berigtigelse, der er fastsat i databeskyttelsesforordningens artikel 16. Selv om sådanne begrænsninger kan være begrundede ud fra hensynet til at beskytte de interesser, der er opregnet i databeskyttelsesforordningens artikel 23, kan Ungarn ikke påberåbe sig denne bestemmelse, eftersom Ungarn ikke har vedtaget lovgivning til anerkendelse af transpersoners køn. De forskellige interesser, som denne bestemmelse beskriver, finder under alle omstændigheder ikke anvendelse under de omstændigheder, der er til stede i den sag, der verserer ved den forelæggende ret.
23.
Eftersom sagsøgeren har flygtningestatus, har den spanske regering ligeledes gjort gældende, at andre EU-retlige bestemmelser end databeskyttelsesforordningen er relevante for denne præjudicielle forelæggelse, således at Domstolen bør omformulere det første spørgsmål. Domstolen bør således foretage en fortolkning af chartrets artikel 7 og 21 og artikel 24, stk. 1 (
10
), og artikel 25, stk. 1 (
11
), i direktiv 2011/95 (
12
). Den spanske regering har gjort gældende, at disse bestemmelser er til hinder for et nationalt retssystem, der ikke »fastsætter regler, der gør det muligt for en person med flygtningestatus, og som er transperson, at ændre henvisningen til deres køn i asylregistret«. Fraværet af en sådan procedure er ligeledes i strid med Menneskerettighedsdomstolens praksis (
13
). Den spanske regering har påberåbt sig Freitag-dommen (
14
) analogt, der omhandlede en medlemsstats manglende anerkendelse af en navneændring, der blev foretaget af en anden medlemsstat. Domstolen fastslog i dommen, at den forveksling og ulempe, der udsprang af uoverensstemmelsen mellem de to navne, der blev anvendt for så vidt angår den samme person, hindrede udøvelsen af den rettighed, der er nedfældet i artikel 21 TEUF, til frit at færdes og tage ophold på medlemsstaternes område. Ifølge den spanske regering kunne en uoverensstemmelse mellem kønnet som kvinde, der var registreret i en opholdstilladelse eller rejsedokumenter, der er udstedt i henhold til artikel 24, stk. 1, og artikel 25, stk. 1, i direktiv 2011/95, og sagsøgerens identifikation som mand, hvilket den forelæggende ret fastslog stemte overens med deres adfærd og fysiske fremtoning, give anledning til forvirring og tvivl for så vidt angår sagsøgerens identitet og rigtigheden af disse dokumenter.
24.
Den franske regering har foretaget en sondring mellem de oplysninger, der var urigtige på det tidspunkt, hvor de blev registrerede, og oplysninger, der efterfølgende bliver urigtige. Den har gjort gældende, at i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d), og artikel 16 kan oplysninger om køn berigtiges med tilbagevirkende kraft, såfremt de var urigtige på det tidspunkt, hvor de blev registreret. I registre med registreringer af civilstand kan offentlige myndigheder have en interesse i at følge udviklingen i oplysninger om en bestemt persons identitet. Enhver procedure til at fremme en sådan berigtigelse kan følgelig udformes således, at der efterlades et spor af samtlige oplysninger, der er registreret i disse registre (
15
).
25.
Den ungarske regering er af den opfattelse, at databeskyttelsesforordningens artikel 16, sammenholdt med artikel 5, stk. 1, litra d), og chartrets artikel 8, stk. 2, giver en person ret til at berigtige oplysninger om køn, der ikke svarer til realiteten. Der ville ikke være opstået problemer, såfremt sagsøgeren havde ønsket at berigtige oplysninger om deres køn, der oprindeligt var blevet registreret forkert. Eftersom sagsøgeren efter den ungarske regerings opfattelse ønsker at berigtige oplysninger, der var blevet registreret korrekt, finder databeskyttelsesforordningens artikel 16 ikke anvendelse. Denne regering drager til støtte for denne tilgang en analogi til Nowak-dommen (
16
), hvor Domstolen fastslog, at forkerte svar i prøvebesvarelser ikke kunne berigtiges.
26.
Den nederlandske regering har bemærket, at en manglende effektiv procedure for den juridiske anerkendelse af en ændring i en persons køn udgør en tilsidesættelse af chartrets artikel 3 (retten til respekt for den fysiske og mentale integritet) og artikel 7 (retten til respekt for privatliv og familieliv). Fraværet af en sådan procedure udgør en hindring for sagsøgerens udøvelse af retten til at berigtige oplysninger om køn i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 16.
27.
Den portugisiske regering er af den opfattelse, at databeskyttelsesforordningens artikel 16, sammenholdt med chartrets artikel 1, 3, 7, 8 og 21, kræver, at de registrerede skal kunne berigtige oplysninger om deres køn, der er registrerede med henblik på deres identifikation, såfremt disse oplysninger har ændret sig siden den oprindelige registrering.
28.
Kommissionen har anført, at det første spørgsmål er baseret på, at oplysninger i asylregistret om sagsøgeren kan være urigtige. Denne antagelse rejser spørgsmålet om, hvorvidt rigtigheden af oplysninger om en persons køn er genstand for juridisk anerkendelse af et kønsskifte. I lyset af EMRK’s artikel 8, chartrets artikel 7 og 8 og Menneskerettighedsdomstolens praksis (
17
) er Kommissionen af den opfattelse, at det manglende system til anerkendelse af kønsskifte ikke må hindre berigtigelse af urigtige oplysninger om en persons køn i et offentligt register. Databeskyttelsesforordningens artikel 16, sammenholdt med chartrets artikel 7, artikel 8 og artikel 52, stk. 1, kræver under disse omstændigheder, at den myndighed, der er ansvarlig for dette register, berigtiger personoplysninger om den registreredes køn, så snart disse oplysninger er blevet urigtige.
2. Anvendelsesområdet for det første spørgsmål
29.
Det første spørgsmål fra Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest) er baseret på præmissen om, at oplysningerne om sagsøgerens køn i asylregistret var registreret korrekt, og at disse oplysninger var blevet urigtige som følge af en ændring i omstændighederne, efter at denne registrering blev foretaget. Den forelæggende ret ønsker følgelig oplyst, hvorvidt databeskyttelsesforordningens artikel 16 indeholder en ret til at berigtige disse personoplysninger, således at det afspejler et kønsskifte, der er foretaget af en transperson.
30.
Proceduren i artikel 267 TEUF er et instrument for samarbejde mellem Domstolen og nationale domstole, hvorved førstnævnte foretager en fortolkning af EU-retten, der gør det muligt for sidstnævnte at træffe afgørelse i den sag, der verserer ved den. Inden for rammerne af dette samarbejde foreligger der fra Domstolens side en formodning om, at spørgsmål fra nationale retter, der vedrører EU-retten, er relevante. Domstolen kan følgelig kun nægte at træffe afgørelse om spørgsmål, såfremt det er åbenlyst, at den ønskede fortolkning af EU-retten savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, når problemet er af hypotetisk karakter, eller når Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan foretage en sagligt korrekt besvarelse af de stillede spørgsmål. Eftersom den opgave, som Domstolen er blevet overdraget ved den præjudicielle procedure, er at bidrage til justitsforvaltningen i medlemsstaterne, men ikke at udøve responderende virksomhed vedrørende generelle eller hypotetiske spørgsmål, kan den vælge at omformulere de præjudicielle spørgsmål (
18
).
31.
Jeg kan i denne sag spore en væsentlig forskel mellem de faktiske omstændigheder, som den forelæggende ret beskriver i forelæggelsesafgørelsen, og ordlyden af det første spørgsmål. Disse faktiske omstændigheder viser, at sagsøgerens ændring i kønsidentitet indtraf forud for anerkendelsen af deres flygtningestatus i 2014, således at denne ændring i kønsidentitet synes at have dannet grundlaget for Ungarns anerkendelse af sagsøgerens flygtningestatus (
19
). Det fremgår yderligere, at der ikke er sket nogen udvikling eller ændring af sagsøgerens køn siden 2014. Registreringen af sagsøgerens køn i asylregistret var følgelig ukorrekt på tidspunktet for dens foretagelse. Den sag, der verserer ved den forelæggende ret, omhandler følgelig en situation, hvor de oplysninger, der skal berigtiges, blev registreret forkert fra start, og ikke en situation, hvor de bliver urigtige »efter« (
20
) foretagelsen af denne registrering. Følgelig ønskes ved anmodningen, der er genstanden for sagen ved den forelæggende ret, en rettelse af en oprindelig fejl og ikke en ændring i dette register, således at det afspejler en ændring i omstændighederne.
32.
Med henblik på at undgå at besvare hypotetiske spørgsmål, der ville falde uden for den kompetence, som artikel 267 TEUF tillægger Domstolen, vil jeg råde Domstolen til at tage hensyn til de faktiske omstændigheder, der ligger til grund for forelæggelsesafgørelsen, når den besvarer det første spørgsmål (
21
).
33.
Jeg er i modsætning til den spanske regerings indlæg af den opfattelse, at det ikke med spørgsmålene fra Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest) ønskes oplyst, hvorvidt EU-retten kræver, at en medlemsstat fastlægger retsforskrifter til at fremme anerkendelse af en ændring i en transpersons identitet, som den anerkender som en flygtning. Anmodningen om en præjudiciel afgørelse spørger udtrykkeligt ind til karakteren og omfanget af retten til berigtigelse af urigtige oplysninger i databeskyttelsesforordningens artikel 5 og 16. En fortolkning af disse bestemmelser er i lyset af de faktiske omstændigheder, som den forelæggende ret beskriver, således tilstrækkelig til, at den kan træffe afgørelse i hovedsagen. Jeg skal i denne forbindelse bemærke, at Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest) ikke har forelagt spørgsmål for så vidt angår anmodningen om at berigtige sagsøgerens navn i asylregistret, således at det kunne synes, at denne anmodning var accessorisk til anmodningen om at ændre registreringen af deres køn. Anmodningen om en præjudiciel afgørelse tager følgelig ikke stilling til den eventuelle anvendelse af databeskyttelsesforordningens artikel 16 i forbindelse med en anmodning om ændring af registreringen af et navn (
22
). Den foreliggende sag giver heller ikke Domstolen mulighed for at fortolke artikel 24, stk. 1, og artikel 25, stk. 1, i direktiv 2011/95. Afgørelsen fra Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest) nævnte hverken disse bestemmelser eller gav nærmere oplysninger om opholdstilladelser eller rejsedokumenter, der er blevet udstedt til sagsøgeren i overensstemmelse hermed (
23
).
3. Retten til berigtigelse
34.
Det fremgår tydeligt af databeskyttelsesforordningens artikel 1, stk. 2, sammenholdt med fjerde og tiende betragtning til databeskyttelsesforordningen, at den bl.a. har til formål at sikre et højt beskyttelsesniveau for de grundlæggende rettigheder og friheder for fysiske personer for så vidt angår behandlingen af deres personoplysninger i Den Europæiske Union. Databeskyttelsesforordningen skaber de retlige rammer for gennemførelsen af kravene i chartrets artikel 8 om beskyttelse af navnlig personoplysninger. Den er tæt knyttet til retten til respekt for privatlivet i chartrets artikel 7 (
24
).
35.
Databeskyttelsesforordningen har et ganske bredt materielt anvendelsesområde. Databeskyttelsesforordningens artikel 2, stk. 1, finder »anvendelse på behandling af personoplysninger, der helt eller delvis foretages ved hjælp af automatisk databehandling, og på anden ikkeautomatisk behandling af personoplysninger, der er eller vil blive indeholdt i et register« uden nogen sondring for så vidt angår identiteten af den person, der gennemførte denne behandling. Med forbehold af de undtagelser, der er fastsat i databeskyttelsesforordningens artikel 2, stk. 2, som sagsøgte ikke synes at have påberåbt sig, finder databeskyttelsesforordningen anvendelse på behandlingsaktiviteter, der udføres af private personer og af offentlige myndigheder (
25
).
36.
Definitionen af »personoplysninger« i databeskyttelsesforordningens artikel 4, nr. 1), henviser ikke til en fysisk persons »køn« som en faktor, der direkte eller indirekte kan identificere en fysisk person. Udtrykket »enhver form for information« i definitionen af »personoplysninger« i denne bestemmelse giver ikke desto mindre dette begreb et bredt anvendelsesområde (
26
). Henvisningen til »elementer, der er særlige for denne fysiske persons fysiske, fysiologiske, genetiske, psykiske, økonomiske, kulturelle eller sociale identitet« synes at være tilstrækkelig bred til at omfatte en fysisk persons køn (
27
). Heraf følger, at registreringen af sagsøgerens personoplysninger, herunder køn, i et offentligt register af person, der er anerkendt som havende flygtningestatus, udgør en »behandling« af personoplysninger med henblik på databeskyttelsesforordningens artikel 4, nr. 2).
37.
I henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra a), b), c) og d), skal personoplysninger behandles lovligt, rimeligt og på en gennemsigtig måde i forhold til den registrerede, indsamles til udtrykkeligt angivne og legitime formål, være tilstrækkelige, relevante og begrænset til, hvad der er nødvendigt i forhold til de formål, hvortil de behandles, og være korrekte og om nødvendigt ajourførte (
28
). I henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d), »skal« behandlingen af personoplysninger være korrekt. Der skal tages ethvert rimeligt skridt for at sikre, at personoplysninger, der er urigtige i forhold til de formål, hvortil de behandles, straks slettes eller berigtiges.
38.
Databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 1, fastsætter en udtømmende liste over de situationer, hvor behandlingen af personoplysninger er lovlig (
29
). Behandlingen af personoplysninger i et asylregister er i princippet lovlig som følge af databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 1, første afsnit, litra e). I overensstemmelse med databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2, kan medlemsstater enten opretholde eller indføre mere specifikke bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af denne forordnings bestemmelser til behandling i henhold til artikel 6, stk. 1, første afsnit, litra e), med henblik på at sikre, at denne behandling er lovlig og rimelig. I henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 3, skal behandling i henhold artikel 6, stk. 1, første afsnit, litra e), være baseret på EU-retten eller medlemsstaternes nationale ret, som den dataansvarlige er underlagt. Dette retsgrundlag skal ligeledes være i samfundets interesse og stå i rimeligt forhold til det legitime formål, der forfølges (
30
). Der er intet i sagsakterne ved Domstolen, der peger i retning af, at indførelse og opretholdelse af en registrering af en flygtnings køn i asylregistret i Ungarn ikke overholder databeskyttelsesforordningens artikel 6 (
31
).
39.
Chartrets artikel 8, stk. 2, bestemmer bl.a. at »[e]nhver har ret til adgang til indsamlede oplysninger, der vedrører den pågældende, og til berigtigelse heraf«. Databeskyttelsesforordningens artikel 16 afspejler denne rettighed (
32
). Retten til berigtigelse og dens håndhævelse på privatpersoners initiativ (
33
) medvirker til at give virkning til overholdelsen af rigtighedsprincippet i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d).
40.
Eftersom rigtigheden af personoplysninger kan variere afhængig af den sammenhæng, hvori den behandles, har formålet med indsamlingen af oplysninger en direkte indvirkning på vurderingen af deres rigtighed (
34
). Et af de formål med asylregistret i Ungarn, der er opregnet, er identifikation af en person (
35
), og »køn« anses for »oplysninger, der identificerer en fysisk person« (
36
). Da Ungarn i 2014 anerkendte sagsøgerens flygtningestatus, identificerede de sig som en transkønnet mand. De kompetente ungarske myndigheder accepterede de beviser, som sagsøgeren havde fremlagt, til støtte for denne kønsidentitet. Indførelsen af sagsøgerens køn som »kvinde« i asylregistret synes følgelig at have været urigtig med henblik på databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d).
41.
Rent principielt skal en sådan registrering kunne berigtiges i kraft af databeskyttelsesforordningens artikel 16, sammenholdt med forordningens artikel 5, stk. 1, litra d) (
37
). Uanset hvilke forhold, der kan opstå for så vidt angår anvendelsen af disse bestemmelser i forhold til berigtigelse af en registrering, der var korrekt på det tidspunkt, hvor den blev foretaget, hvilket rejser spørgsmålet om omfanget af den forpligtelse, som databeskyttelsesforordningen placerer på dataansvarlige til at opdatere oplysninger og at behandle dem dynamisk, vil disse bestemmelser, såfremt de ikke tillægger den registrerede retten til at få berigtiget en registrering, der påviseligt var urigtig på det tidspunkt, hvor den blev foretaget, være formålsløse.
42.
Den ungarske regering har ikke desto mindre gjort gældende, at i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2 og 3, kan den registreredes ret til at få en indførelse i et officielt register, som eksempelvis asylregistret, berigtiget alene udøves i henhold til en medlemsstats lovgivning og ikke ved at påberåbe sig databeskyttelsesforordningens artikel 16 direkte.
43.
Selv om en kombineret anvendelse af bestemmelserne i databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 1, første afsnit, litra e), artikel 6, stk. 2, og artikel 6, stk. 3, giver medlemsstater en »manøvremargen« (
38
) og gør det muligt for dem at opretholde eller indføre mere specifikke bestemmelser med henblik på at »tilpasse« (
39
) reglerne i databeskyttelsesforordningen, der kan danner grundlag for, at dataansvarlige lovligt kan behandle personoplysninger i forbindelse med udførelsen af opgaver i samfundets interesse eller en opgave, der henhører under offentlig myndighedsudøvelse (
40
), gør databeskyttelsesforordningens artikel 16 det klart, at den lovlige behandling af oplysninger i henhold til forordningens artikel 6, stk. 1, første afsnit, litra e), er underlagt retten til berigtigelse, hvilket er i strid med det, som den ungarske regering har anført i sine indlæg. I modsætning til andre bestemmelser i databeskyttelsesforordningen om de registreredes rettigheder præciserer databeskyttelsesforordningens artikel 16 ikke måden, hvorpå retten til berigtigelse skal udøves i lyset af visse bestemmelser i forordningens artikel 6 (
41
). Medlemsstaters kompetence til at opretholde eller indføre sådanne bestemmelser kan under alle omstændigheder ikke fravige retten til berigtigelse, der er beskrevet i chartrets artikel 8, stk. 2. At medlemsstater kan fastlægge retsforskrifter til sikring af den praktiske anvendelse af retten til berigtigelse i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 16 for så vidt angår bl.a. føring af offentlige registre i offentlighedens interesse i overensstemmelse med forordningens artikel 6, stk. 1, første afsnit, litra e), kan ikke på nogen måde begrænse adgangen til eller nydelsen af retten til berigtigelse (
42
).
44.
Det gælder ikke desto mindre, at retten til berigtigelse, sammenholdt med rigtighedsprincippet i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, litra d), ikke er absolut, og dens udøvelse kan begrænses under visse betingelser (
43
). Databeskyttelsesforordningens artikel 23 opregner en række omstændigheder, hvorunder denne ret, som bl.a. registrerede nyder, kan begrænses. Anmodningen om en præjudiciel afgørelse henviser ikke til denne bestemmelse, og den ungarske regering påberåber sig heller ikke denne bestemmelse i sine skriftlige indlæg med henblik på at begrænse anvendelsen af databeskyttelsesforordningens artikel 16 under de omstændigheder, der har givet anledning til denne forelæggelse. Det følger bl.a. af databeskyttelsesforordningens artikel 23, stk. 1, litra e) (
44
), og 73. betragtning til forordningen, at Unionen eller lovgivningen i medlemsstaterne, som den dataansvarlige eller databehandleren er genstand for, kan begrænse anvendelsesområdet for de forpligtelser og rettigheder, der fastsættes i forordningens artikel 5 og 16 »af hensyn til […] andre af Unionens eller en medlemsstats samfundsinteresser«, som eksempelvis »føring af offentlige registre i offentlighedens interesse« (
45
). En sådan begrænsning skal være fastlagt i lovgivningen, respektere de grundlæggende rettigheder og friheders væsentligste indhold og udgøre nødvendige og forholdsmæssige foranstaltninger i et demokratisk samfund (
46
). En medlemsstat kan følgelig påberåbe sig databeskyttelsesforordningens artikel 23, stk. 1, litra e), til at begrænse retten til berigtigelse under visse omstændigheder med henblik på at sikre tilliden til og ensartetheden i offentlige registre, herunder registreringer om civilstand (
47
). Dette kan ikke i sig selv udgøre en hindring for en anmodning om at berigtige sagsøgerens køn i asylregistret, således at deres kønsidentitet registreres, som den var på det tidspunkt, hvor den blev indført deri. Såfremt man tiltræder en anmodning af denne karakter, vil det alene tjene som en forstærkning af tilliden til dette register og rigtigheden af de oplysninger, der er registreret deri (
48
).
45.
Jeg vil følgelig foreslå Domstolen, at databeskyttelsesforordningens artikel 16, sammenholdt med forordningens artikel 5, stk. 1, litra d), skal fortolkes således, at en national myndighed med ansvar for at føre et register over flygtninge efter anmodning skal berigtige personoplysninger om kønnet på en flygtning, som denne myndighed havde registreret urigtigt på det tidspunkt, hvor de blev indført i dette register.
B.
Det andet og det tredje spørgsmål
46.
Det ønskes med det andet og det tredje spørgsmål oplyst, hvilken dokumentation en person, der anmoder om berigtigelse af en registrering af vedkommendes køn i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 16, skal indgive til støtte for denne anmodning, og hvorvidt det kan kræves af denne person, at der fremlægges bevis for at have gennemgået kønsskifteoperation. Disse spørgsmål skal behandles samlet.
47.
Databeskyttelsesforordningens artikel 16 præciserer ikke, hvilken dokumentation om nogen en registreret skal fremlægge med henblik på at »få urigtige personoplysninger om sig selv berigtiget af den dataansvarlige uden unødig forsinkelse«. Dette afspejler den realitet, at oplysningers urigtighed og behovet for, at de berigtiges, skal bedømmes fra sag til sag med den konsekvens, at de beviser, der kræves til brug herfor, kan variere. Under hensyntagen til den brede definition af »dataansvarlige« i databeskyttelsesforordningens artikel 4, nr. 7), der omfatter offentlige myndigheder og fysiske personer, kan regler eller de nærmere bestemmelser om retten til berigtigelse fastsættes i lovgivningen (
49
) eller besluttes på et ad hoc grundlag, således at der tages højde for individuelle omstændigheder. Det følger heraf, at en person, der har anmodet om berigtigelse af oplysninger, skal fremlægge sådanne beviser, der med rimelighed kan kræves med henblik på at godtgøre urigtigheden af disse oplysninger i lyset af de formål, hvortil de er blevet indsamlet eller behandlet (
50
). Det skal fremhæves, at den registrerede ikke skal påvise eller gøre en særlige interesse i berigtigelse af urigtige oplysninger gældende, eller at den påståede urigtighed forårsager nogen skade. Jeg er med forbehold af den forelæggende rets prøvelse af den opfattelse, at det i den foreliggende sag er tilstrækkeligt, at sagsøgeren fremlægger bevis for, at Ungarn anerkendte deres flygtningestatus i 2014 på grundlag af deres allerede eksisterende identitet som transperson, og at denne identitet ikke er korrekt registreret i asylregistret (
51
).
48.
Databeskyttelsesforordningen kræver ikke, at sagsøgeren dokumenterer, at de har gennemgået en kønsskifteoperation. Menneskerettighedsdomstolen har løbende taget afstand fra et sådant krav, idet den har fastslået, at »såfremt man gør anerkendelsen af transpersoners kønsidentitet betinget af steriliseringsoperation eller ‑behandling eller operation eller behandling, der sandsynligvis vil føre til sterilisering, som de ikke ønsker at gennemføre, svarer det følgelig til at gøre en fuldstændig udøvelse af deres ret til respekt deres privatliv i henhold til [EMRK’s] artikel 8 afhængig af, at de giver afkald på en fuldstændig udøvelse af deres ret til respekt for deres fysiske integritet, således som den er beskyttet ved denne bestemmelse og ligeledes ved [EMRK’s] artikel 3« (
52
). I mange tilfælde vil indførelsen af et sådant krav have den virkning, at retten til at berigtige urigtige oplysninger om kønnet på en transperson i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 16 fjernes (
53
). Et krav om at fremlægge sådanne beviser ville ligeledes efter min opfattelse underminere den menneskelige værdigheds ukrænkelighed, som i overensstemmelse med chartrets artikel 1 er ukrænkelig og skal respekteres og beskyttes. Et sådant krav er ligeledes uforeneligt med chartrets artikel 3, stk. 1, der bestemmer, at »[e]nhver har ret til respekt for sin fysiske og mentale integritet«, og chartrets artikel 7 (retten til respekt for privatliv og familieliv). Jeg skal i denne forbindelse tilføje, at nationale retter er forpligtede til at overholde de rettigheder, der anerkendes i chartret, når de anvender databeskyttelsesforordningen.
VI. Forslag til afgørelse
49.
Jeg vil i lyset af det ovenstående foreslå Domstolen at besvare de præjudicielle spørgsmål fra Fővárosi Törvényszék (retten i første instans i Budapest, Ungarn) som følger:
»Artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46 (generel forordning om databeskyttelse), sammenholdt med forordningens artikel 5, stk. 1, litra d), skal fortolkes således, at en national myndighed, der er ansvarlig for at føre et register over flygtninge:
1)
efter anmodning skal berigtige personoplysninger om kønnet på en flygtning, som denne myndighed på det tidspunkt, hvor de blev indført i dette register, har foretaget en urigtig registrering af
2)
kan kræve, at en person, der anmoder om berigtigelse af oplysninger, skal fremlægge beviser for, at oplysningen er urigtig i lyset af de formål, til brug for hvilke de blev indsamlet eller skulle behandles, men ikke skal være underlagt et krav om at fremlægge beviser for at have gennemgået kønsskifteoperation.«
(
1
) – Originalsprog: engelsk.
(
i
) – Den foreliggende sags navn er et vedtaget navn. Det svarer ikke til et navn på en part i sagen.
(
2
) – Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT 2016, L 119, s. 1, herefter »databeskyttelsesforordningen«).
(
3
) – Magyar Közlöny, 2007/83.
(
4
) – Ifølge Oxford Dictionary of English, anden udgave, revideret (2005), kan de kønsneutrale pronominer »they«, »them« og »their« anvendes til »to refer to a person of unspecified sex«. Der henvises med henblik på ikke at foregribe den forelæggende rets opgave med fastlæggelsen af de faktiske omstændigheder i henhold til artikel 267 TEUF i det foreliggende forslag til afgørelse følgelig til sagsøger. Dette er en bevidst fravigelse af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols (herefter »Menneskerettighedsdomstolen«) praksis, hvor der i sager om kønsidentitet anvendes de pronominer, som sagsøgerne anvender i deres processkrifter, uanset sagens udfald.
(
5
) – Jf. navnlig dom af 6.4.2017, A.P., Garçon og Nicot mod Frankrig (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512), og af 11.10.2018. S.V. mod Italien (CE:ECHR:2018:1011JUD005521608).
(
6
) – Kongeriget Belgien, Kongeriget Danmark, Irland, Den Hellenske Republik, Republikken Malta, Den Portugisiske Republik og Kongeriget Sverige.
(
7
) – Dom 6/2018 (VI. 27.).
(
8
) – CE:ECHR:2020:0716JUD004088817.
(
9
) – Magyar Közlöny, 2017/30.
(
10
) – Der bestemmer, at medlemsstater skal udstede en opholdstilladelse til personer med flygtningestatus.
(
11
) – Hvorefter medlemsstater skal udstede rejsedokumenter med henblik på rejse uden for deres område for personer med flygtningestatus.
(
12
) – Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/95/EU om fastsættelse af standarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som personer med international beskyttelse, for en ensartet status for flygtninge eller for personer, der er berettiget til subsidiær beskyttelse, og for indholdet af en sådan beskyttelse (omarbejdning) (EUT 2011, L 337, s. 9).
(
13
) – jf. navnlig dom af 16.7.2020, Rana mod Ungarn (CE:ECHR:2020:0716JUD0040888179), og af 22.6.2023, R.K. mod Ungarn (CE:ECHR:2023:0622JUD005400620).
(
14
) – Dom af 8.6.2017, Freitag (C-541/15, EU:C:2017:432) (herefter »Freitag-dommen«).
(
15
) – Jf. analogt dom af 17.2.2022, Y mod Polen (CE:ECHR:2022:0217JUD007413114).
(
16
) – Dom af 20.12.2017, Nowak (C-434/16, EU:C:2017:994) (herefter »Nowak-dommen«).
(
17
) – Jf. navnlig dom af 11.7.2002, Christine Goodwin mod Det Forenede Kongerige (CE:ECHR:2002:0711JUD002895795), §§ 86-93.
(
18
) – Dom af 15.9.2011, Unió de Pagesos de Catalunya (C-197/10, EU:C:2011:590, præmis 16-18), og af 26.9.2019, UTEP 2006. (C-600/18, EU:C:2019:784, præmis 17).
(
19
) – De sagsakter, som den forelæggende ret har indleveret til Domstolen, indeholder de dokumenter og de beviser, der er blevet indgivet i løbet af asylproceduren, der i udstrakt grad henviser til sagsøgerens identitet som transperson. Selv om beslutningen om at anerkende sagsøgerens flygtningestatus ikke identificerer de grunde, som den er baseret på, kunne det med forbehold af den forelæggende rets prøvelse synes, at sagsøgeren blev indrømmet flygtningestatus som følge af forfølgelse baseret på deres identitet som transperson. Jf. analogt artikel 10, stk. 1, litra d), i direktiv 2011/95.
(
20
) – Jf. ordlyden af det første spørgsmål.
(
21
) – Jf. dom af 16.12.1981, Foglia (244/80, EU:C:1981:302, præmis 18 og 19).
(
22
) – Sagsøgerens repræsentant har i retsmødet anført, at anmodningen om at ændre navn er accessorisk til kønsskiftet. Det anføres i den ungarske regerings skriftlige indlæg, at en navneændring ikke er accessorisk til et kønsskifte. I sit forslag til afgørelse Asociaţia Accept m.fl. (C-4/23, EU:C:2024:385 punkt 59-64) anførte generaladvokat Richard de la Tour, at anerkendelse af en ændring af fornavn kan adskilles fra anerkendelsen af et kønsskifte, »selv om fornavnet synes at være knyttet til et andet køn end det, hvormed det køn, der blev registreret ved fødslen, sociologisk set associeres«.
(
23
) – Det er vanskeligt at anvende Freitag-dommen analogt for så vidt angår den foreliggende sags omstændigheder. Denne dom omhandlede unionsborgeres grundlæggende ret til frit at færdes og tage ophold på en medlemsstats område i henhold til artikel 21 TEUF. Som det fremgår af punkt 18 i det foreliggende forslag til afgørelse, udelukkede den forelæggende ret udtrykkeligt relevansen af sagsøgerens unionsborgerskab for den verserende tvist. Denne sag synes ej heller at indeholde noget grænseoverskridende element. I mangel på drøftelser om forholdet vil mit forslag til Domstolen lyde, at den ikke befinder sig i en position, hvor den kan træffe afgørelse om dette forhold. Jf. ligeledes generaladvokat Richard de la Tours forslag til afgørelse Asociaţia Accept m.fl. (C-4/23, EU:C:2024:385, punkt 40, 89 og 90) og dom af 14.12.2021, Stolichna obshtina, rayon Pancharevo (C-490/20, EU:C:2021:1008, præmis 42 og den deri nævnte retspraksis), der fremhæver relevansen af unionsborgerskab i sammenlignelige situationer.
(
24
) – Dom af 5.6.2023, Kommissionen mod Polen (Dommeres uafhængighed og privatliv) (C-204/21, EU:C:2023:442, præmis 332).
(
25
) – Dom af 2.3.2023, Norra Stockholm Bygg (C-268/21, EU:C:2023:145, præmis 26 og den deri nævnte retspraksis). Databeskyttelsesforordningens artikel 2, stk. 3, indeholder en yderligere undtagelse til behandlingen af personoplysninger, der foretages af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer. Databeskyttelsesforordningens artikel 2, stk. 2, skal fortolkes strengt: dom af 16.7.2020, Facebook Ireland og Schrems (C-311/18, EU:C:2020:559, præmis 84 og den deri nævnte retspraksis).
(
26
) – Dom af 4.5.2023, Österreichische Datenschutzbehörde og CRIF (C-487/21, EU:C:2023:369, præmis 23).
(
27
) – Jf. analogt dom af 17.7.2014, YS m.fl. (C-141/12 og C-372/12, EU:C:2014:2081, præmis 38 og den deri nævnte retspraksis).
(
28
) – En lovlig behandling af korrekte oplysninger, der oprindeligt var lovlig, kan med tiden blive uforenelig med databeskyttelsesforordningen, når oplysningerne forekommer utilstrækkelige, irrelevante eller ikke længere relevante eller omfatter for meget i forhold til formålet, og henset til den tid, der er gået. Dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger) (C-136/17, EU:C:2019:773, præmis 74 og den deri nævnte retspraksis).
(
29
) – Dom af 4.7.2023, Meta Platforms m.fl. (Almindelige betingelser for anvendelse af et socialt netværk) (C-252/21, EU:C:2023:537, præmis 90 og den deri nævnte retspraksis).
(
30
) – Dom af 5.6.2023, Kommissionen mod Polen (Dommeres uafhængighed og privatliv) (C-204/21, EU:C:2023:442, præmis 335-337).
(
31
) – Behandlingen af sagsøgerens oplysninger og indførelsen af deres køn i asylregistret synes ikke at været omfattet af de særlige kategorier af personoplysninger, der er forbudt i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 9, stk. 1. Oplysninger om en persons køn skal efter min opfattelse ikke sidesides med »genetiske data« eller »oplysninger om en fysisk persons seksuelle forhold eller seksuelle orientering«.
(
32
) – Jf. i denne retning dom af 12.1.2023, Österreichische Post (Oplysninger om modtagere af personoplysninger) (C-154/21, EU:C:2023:3, præmis 44).
(
33
) – Databeskyttelsesforordningens artikel 79, stk. 1, bestemmer, at den enkelte registrerede, uden at det berører andre tilgængelige administrative eller udenretslige klageadgange, herunder retten til at indgive klage til en tilsynsmyndighed i henhold til artikel 77, skal have adgang til effektive retsmidler, hvis vedkommende finder, at vedkommendes rettigheder i henhold til denne forordning er blevet krænket som følge af behandling af vedkommendes personoplysninger i strid med denne forordning.
(
34
) – Jf. analogt Nowak-dommens præmis 53. Rigtigheden af oplysningerne bedømmes fra sag til sag under hensyntagen til samtlige relevante omstændigheder.
(
35
) – Jf. § 81, litra c), i lov om asyl.
(
36
) – Jf. § 83/A i lov om asyl.
(
37
) – Misforholdet mellem grundene til anerkendelsen af sagsøgerens flygtningestatus og indførelsen af deres køn som »kvinde« i asylregistret er ligeledes i strid med retten til god forvaltning. Uanset at chartrets artikel 41, stk. 1, ikke retter sig mod medlemsstater, afspejler retten til god forvaltning, der er nedfældet i denne bestemmelse, et almindeligt EU-retligt princip, som medlemsstaterne skal iagttage, når de gennemfører EU-retten, herunder direktiv 2011/95. Dom af 10.2.2022, Bezirkshauptmannschaft Hartberg-Fürstenfeld (Forældelsesfrist) (C-219/20, EU:C:2022:89, præmis 36 og 37).
(
38
) – Jf. tiende betragtning til databeskyttelsesforordningen.
(
39
) – Anvendelsen af udtrykket »tilpasse« i databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2, viser, at formålet med denne bestemmelse er at gøre det muligt for medlemsstater at opretholde eller indføre specifikke bestemmelser om behandlingen af personoplysninger i forbindelse med udførelsen af en opgave i samfundets interesse eller en opgave, som henhører under offentlig myndighedsudøvelse. Det kan følgelig ikke finde anvendelse til at begrænse den effektive virkning af de rettigheder og forpligtelser, der er fastsat andetsteds i denne forordning: jf. tiende betragtning til databeskyttelsesforordningen.
(
40
) – Dom af 20.10.2022, Koalitsia Demokratichna Bulgaria – Obedinenie (C-306/21, EU:C:2022:813, præmis 50).
(
41
) – Jf. navnlig databeskyttelsesforordningens artikel 21, stk. 1, der henviser til retten til at gøre indsigelse i forbindelse med behandlingen af personoplysninger, der er baseret på denne forordnings artikel 6, stk. 1, litra e) eller f). Jf. ligeledes databeskyttelsesforordnings artikel 13, stk. 1, litra d), artikel 13, stk. 2, litra b), artikel 17, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra a), der henviser til specifikke punkter i databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 1.
(
42
) – Jf. 59. betragtning til databeskyttelsesforordningen, hvoraf det følger, at »[d]er bør fastsættes nærmere regler, som kan lette udøvelsen af de registreredes rettigheder i henhold til denne forordning, herunder mekanismer til at anmode om og i givet fald opnå navnlig gratis indsigt i og berigtigelse eller sletning af personoplysninger og udøvelsen af retten til indsigelse. Den dataansvarlige bør også give mulighed for elektroniske anmodninger, navnlig hvis personoplysninger behandles elektronisk. Den dataansvarlige bør være forpligtet til at besvare sådanne anmodninger fra en registreret uden unødig forsinkelse og senest inden for en måned og begrunde det, hvis vedkommende ikke agter at imødekomme sådanne anmodninger«.
(
43
) – Jf. analogt dom af 21.6.2022, Ligue des droits humains (C-817/19, EU:C:2022:491, præmis 112), hvor Domstolen erindrede om, at de grundlæggende rettigheder, der er nedfældet i chartrets artikel 7 og 8, ikke er absolutte, men skal ses i sammenhæng med deres funktion i samfundet.
(
44
) – Jf. generaladvokat Bobeks forslag til afgørelse J & S Service (C-620/19, EU:C:2020:649, punkt 130) om en »åben formulering« af databeskyttelsesforordningen artikel 23, stk. 1, litra e). Selv om begrænsninger bør fortolkes snævert, begrænser anvendelsen af udtrykket »navnlig« i databeskyttelsesforordningens artikel 23, stk. 1, litra e), ikke denne bestemmelse til de forhold, der er beskrevet deri, men omfatter »andre vigtige målsætninger i forbindelse med beskyttelse af Unionens eller en medlemsstats generelle samfundsinteresser«. For så vidt angår den strenge fortolkning af begrænsninger i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 23 jf. dom af 6.10.2020, La Quadrature du Net m.fl. (C-511/18, C-512/18 og C-520/18, EU:C:2020:791, præmis 210). Jf. ligeledes punkt 3 i retningslinjerne fra Det Europæiske Databeskyttelsesråd 10/2020 om begrænsninger i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 23, version 2.1 (vedtaget den 13.10.2021. https://www.edpb.europa.eu/system/files/2021-10/edpb_guidelines202010_on_art23_adopted_after_consultation_en.pdf).
(
45
) – I henhold til databeskyttelsesforordningens 73. betragtning følger, at »[s]pecifikke principper og retten til oplysninger, indsigt i og berigtigelse […] af personoplysninger […] kan begrænses af EU-retten eller medlemsstaternes nationale ret, for så vidt det er nødvendigt og forholdsmæssigt i et demokratisk samfund af hensyn til […] føring af offentlige registre i offentlighedens interesse […]. En sådan begrænsning bør være i overensstemmelse med kravene i [EMRK]«.
(
46
) – Dette afspejler reelt chartrets artikel 52, stk. 1.
(
47
) – Jf. analogt dom af 31.1.2023, Y mod Frankrig (CE:ECHR:2023:0131JUD007688817), § 89.
(
48
) – Med forbehold af den forelæggende rets prøvelse.
(
49
) – Jf. analogt dom af 14.12.2023, Natsionalna agentsia za prihodite (C-340/21, EU:C:2023:986, præmis 60).
(
50
) – Jf. analogt dom af 8.12.2022, Google (Fjernelse af links til et angiveligt urigtigt indhold) (C-460/20, EU:C:2022:962, præmis 68).
(
51
) – Det fremgår af sagens akter, at den forelæggende ret har gjort gældende, at den har afgørende beviser, der danner grundlag for fastlæggelsen af urigtigheden af indførelsen i asylregistret for så vidt angår sagsøgerens køn.
(
52
) – Jf. dom af 6.4.2017, A.P., Garçon og Nicot mod Frankrig (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512), § 131. Jf. ligeledes dom af 19.1.2019, X og Y mod Rumænien (CE:ECHR:2021:0119JUD000214516), § 165. Menneskerettighedsdomstolens domme er ikke bindende for Domstolen, idet EU ikke har tiltrådt EMRK. I henhold til chartrets artikel 52, stk. 3, skal Domstolen sikre, at dens fortolkning af chartrets artikel 3, stk. 1, og artikel 7 yder et beskyttelsesniveau, der ikke er lavere end det, der er fastlagt i henhold til EMRK’s artikel 3 og 8 som fortolket af Menneskerettighedsdomstolen. Jf. analogt dom af 6.10.2021, W.Ż. (Afdelingen for ekstraordinær prøvelse og offentlige sager ved den øverste domstol – udnævnelse) (C-487/19, EU:C:2021:798, præmis 123 og den deri nævnte retspraksis). Det kriterium, der anvendes af Menneskerettighedsdomstolen i bl.a. dens endelige dom af 6.4.2017, A.P., Garçon og Nicot mod Frankrig (CE:ECHR:2017:0406JUD007988512), er følgelig relevant for den sag, der verserer ved den forelæggende ret.
(
53
) – Jf. analogt dom af 8.12.2022, Google (Fjernelse af links til et angiveligt urigtigt indhold) (C-460/20, EU:C:2022:962, præmis 68).