61983CJ0052_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens justitskontor den 30 . marts 1983 har Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 93, stk . 2, 2 . afsnit, anlagt sag med paastand om at det statueres, at Den franske Republik har tilsidesat en forpligtelse, der paahviler den i medfoer af traktaten, ved ikke inden for den fastsatte frist at efterkomme Kommissionens beslutning nr . 83/245 af 12 . januar 1983 om en stoetteordning til fordel for tekstil- og beklaedningsindustrien i Frankrig ( EFT L 137, s . 24 ).
2 Det fremgaar af sagens akter, at den franske regering den 19 . februar 1982 i § 1983_SAG52/83
§ LO :
§ 3714
§ LU :
overensstemmelse med EOEF-traktatens artikel 93, stk . 3, underrettede Kommissionen om et forslag til bekendtgoerelse om indfoerelse af en stoetteordning for tekstil- og beklaedningsindustrien, hvorved staten skulle overtage en del af de socialsikringsbidrag, der paahviler arbejdsgiverne inden for de paagaeldende sektorer . Den franske regering indfoerte herefter ordningen ved bekendtgoerelse nr . 82-204 af 1 . marts 1982, som blev offentliggjort i Den franske Republiks Journal Officiel nr . 51 af 2 . marts 1982 . Gennemfoerelsesbestemmelserne blev meddelt Kommissionen den 16 . april 1982 og traadte i kraft ved dekret nr . 82-340 af samme dato, som blev offentliggjort i Den franske Republiks Journal Officiel nr . 90 af 17 . april 1982 .
§ RIG
§ LO :
§ 3715
§ LU :
3 Ifoelge artikel 5 i ovennaevnte bekendtgoerelse nr . 82-204 er betingelsen for, at staten overtager en del af bidragene til socialsikringen, at der mellem staten og arbejdsgiveren indgaas en etaarig aftale, som fastlaegger statens andel af bidragene og arbejdsgiverens forpligtelser med hensyn til dels at bevare beskaeftigelsen, dels skabe nye jobs og til at foretage investeringer . Ifoelge samme artikel kan der ikke indgaas nye aftaler efter den 31 . december 1982, men de aftaler, der er indgaaet foer dette tidspunkt, kan forlaenges for yderligere en periode paa 2 aar .
4 Efter at have givet den franske regering lejlighed til at fremsaette sine bemaerkninger, traf Kommissionen i medfoer af traktatens artikel 93, stk . 2, 1 . afsnit, den beslutning, som er naevnt ovenfor, og som er genstanden for naervaerende sag .
5 Artikel 1 i beslutningen lyder saaledes :
»Den franske Republik ophaever senest en maaned fra datoen for meddelelsen af denne beslutning den ved ' ordonnance nr . 204 ' af 1 . marts 1982 og ved gennemfoerelsesbestemmelserne i ' décret n° 82-340 ' af 16 . april 1982 indfoerte stoetteordning til fordel for tekstil- og beklaedningssektoren, som indebaerer, at staten overtager en del af de socialsikringsbidrag, der skal betales af arbejdsgiverne i naevnte sektor .
Endvidere bevilger Den franske Republik fra datoen for meddelelsen af denne beslutning ikke nogen form for stoette i henhold til den paagaeldende ordning.«
6 Beslutningen blev meddelt Den franske Republik den 21 . januar 1983 . Den franske regering har ikke anlagt annullationssoegsmaal inden for den i traktatens artikel 173, stk . 3, fastsatte frist .
7 Den 23 . februar 1983 tilsendte den franske regering Kommissionen en meddelelse, ifoelge hvilken regeringen afsluttende for yderligere ét aar paa ny ville ivaerksaette proceduren for indgaaelse af et gradvist faldende antal beskaeftigelses- og investeringsaftaler . Da meddelelsen ifoelge Kommissionen § 1983_SAG52/83
§ LO :
§ 3716
§ LU :
maatte forstaas derhen, at den franske regering naegtede af efterkomme beslutningen, har Kommissionen anlagt denne sag ved Domstolen .
8 Den franske regering har under sagen gjort gaeldende, at den til fulde har efterkommet Kommissionens beslutning . Den anfoerer, at beslutningen blev truffet efter udloebet af den periode, der var fastsat for indgaaelse af kontrakterne . Som foelge heraf blev der ikke afsluttet nogen aftaler efter det tidspunkt, hvor regeringen havde modtaget meddelelse om beslutningen . Den erkender dog, at de franske myndigheder fortsat opfyldte de forpligtelser, som de havde paataget sig ved indgaaelse af aftalerne . Regeringen er imidlertid af den opfattelse, at den var berettiget til at fortolke Kommissionens beslutning paa en saadan maade, at regeringen ikke kom i strid med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, hvilket ville vaere sket, saafremt de franske myndigheder ensidigt havde ophaevet de allerede indgaaede aftaler . Ifoelge regeringen har Domstolen tidligere i et lignende tilfaelde anerkendt dette princips gyldighed ( dom af 12 . 7 . 1973 i sag 70/72, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland, Sml ., s . 813 ).
9 Det maa i den foreliggende sag fastslaas, at Kommissionen i beslutningen af 12 . januar 1983, i modsaetning til hvad der var tilfaeldet med den beslutning, der foerte til sag 70/72, paa en praecis og en utvetydig maade har beskrevet de forpligtelser, som den paalagde Den franske Republik . Ved beslutningen paalagde Kommissionen den franske regering dels at afholde sig fra at yde nogen stoette efter datoen for meddelelsen af beslutningen, dels at ophaeve ordningen inden udgangen af en maaned . Det er imidlertid ubestridt, at den franske regering fortsat ydede stoette i henhold til ordningen til alle de arbejdsgivere, som havde indgaaet en aftale, og at den franske regering ikke har truffet nogen foranstaltninger til at ophaeve stoetteordningen inden for den i beslutningen fastsatte frist .
10 Det argument, som den franske regering har fremfoert med stoette i princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, angaar i oevrigt ikke fortolkningen af Kommissionens beslutning, men er et anbringende vedroerende beslutningens gyldighed, som kun kan goeres gaeldende til stoette for et annullationssoegsmaal . Som Domstolen tidligere har fastslaaet i dommen af § RIG
§ LO :
§ 3717
§ LU :
12 . oktober 1978 ( sag 156/78, Kommissionen mod Belgien, Sml ., s . 1881 ), ville det vaere i strid med principperne for traktatens soegsmaalsordning og kunne skade ordningens stabilitet og det retsikkerhedsprincip, den er baseret paa, saafremt en medlemsstat, som er adressat for en beslutning truffet i medfoer af traktatens artikel 93, stk . 2, 1 . afsnit, kunne anfaegte beslutningens gyldighed under en sag, anlagt af Kommissionen i medfoer af samme bestemmelses 2 . afsnit, uanset at fristen i traktatens artikel 173, stk . 3, er udloebet .
11 Herefter maa Kommissionens paastand om, at Den franske Republik har tilsidesat traktaten, tages til foelge .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
12 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte har tabt sagen og tilpligtes derfor til at afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Den franske Republik har tilsidesat en forpligtelse, som paahviler den i medfoer af traktaten, ved ikke inden for den fastsatte frist at efterkomme Kommissionens beslutning 83/245 af 12 . januar 1983 om en stoetteordning til fordel for tekstil- og beklaedningsindustrien i Frankrig .
§ 1983_SAG52/83
§ LO :
§ 3718
§ LU :
2)Den franske Republik betaler sagens omkostninger .