EUR-Lex - 61995B0197 - DA
Avis juridique important
|
61995B0197
Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 4. oktober 1996.
-
Sveriges Betodlares Centralförening og Sven Åke Henrikson mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
-
Fælles landbrugspolitik - Sukkerroer - Forordning (EF) nr. 1734/95 - Specifik landbrugsomregningskurs - Ingen omregningskurs for Sverige - Annullationssøgsmål - Afvisning.
-
Sag T-197/95.
Samling af Afgørelser 1996 side II-01283
Sammendrag
Nøgleord
Annullationssoegsmaal - fysiske eller juridiske personer - retsakter, der beroerer dem umiddelbart og individuelt - forordning om fastsaettelse af en specifik landbrugsomregningskurs i sukkersektoren - ingen fastsaettelse af en kurs for en medlemsstats vedkommende - soegsmaal anlagt af en producent og en forening af producenter i denne stat - afvisning(EF-traktaten, art. 173, stk. 4; Kommissionens forordning nr. 1734/95)
Sammendrag
Et annullationssoegsmaal anlagt af en sukkerroeavler til proevelse af forordning nr. 1734/95 om fastsaettelse for produktionsaaret 1994/95 af den specifikke landbrugsomregningskurs for minimumspriserne for sukkerroer, produktionsafgifterne og tillaegsafgiften i sukkersektoren, for saa vidt som der ved forordningen ikke fastsaettes en omregningskurs for den paagaeldende producents medlemsstats vedkommende, maa afvises.En saadan forordning er nemlig efter sin beskaffenhed en almengyldig retsakt, der anvendes paa grundlag af objektive omstaendigheder og har retsvirkninger for generelt og abstrakt fastlagte persongrupper. En retsakt mister ikke sin karakter af en forordning, selv om den institution, der har udstedt retsakten, i teorien kan have kendt de beroerte erhvervsdrivendes antal og identitet paa tidspunktet for vedtagelsen af retsakten, naar det er ubestridt, at retsakten anvendes paa grundlag af objektive faktiske og retlige omstaendigheder, som var fastlagt i retsakten, og som er relevante i forhold til dens formaal. Det forhold, at en retsakt, der virker objektivt, kan have forskellige konkrete virkninger for forskellige kategorier af erhvervsdrivende, udelukker heller ikke, at den kan have karakter af en forordning. I oevrigt er betingelserne for, at sagsoegeren kan anses for individuelt beroert af forordningen, ikke opfyldt, idet han ikke er beroert paa grund af en faktisk situation, der adskiller ham fra alle andre og derfor individualiserer ham paa lignende maade som en adressat, eftersom han udelukkende er beroert i sin objektive egenskab af producent inden for sukkersektoren paa samme maade som enhver anden producent inden for denne sektor. Et annullationssoegsmaal til proevelse af samme forordning anlagt af en forening af sukerroeavlere maa ogsaa afvises, da foreningen ikke kan anlaegge et soegsmaal, naar medlemmerne ikke kan goere det individuelt, idet den omstaendighed, at foreningen varetager en gruppe borgeres generelle, kollektive interesser, ikke er tilstraekkelig i saa henseende.