62024CJ0483
DOMSTOLENS DOM (Tredje Afdeling)
13. maj 2026 (
*1
)
»Præjudiciel forelæggelse – folkesundhed – fødevarelovgivning – forordning (EF) nr. 178/2002 – generelle principper og krav – forordning (EF) nr. 852/2004 – fødevarehygiejne – artikel 4, stk. 2 – almindelige og særlige forpligtelser for alle ledere af fødevarevirksomheder – rækkevidde – bilag II – almindelige hygiejnebestemmelser for disse ledere – artikel 5 – principperne om risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP-principper) – rækkevidde – den kompetente myndigheds gentagne konstatering af spor af og ekskrementer fra skadegørere i en fødevarevirksomheds forretninger og lagre – straffelovsovertrædelse i henhold til national lovgivning i medfør af artikel 17, stk. 2, fjerde afsnit, i forordning nr. 178/2002«
I sag C-483/24,
angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 267 TEUF, indgivet af Cour de cassation (kassationsdomstol, Belgien) ved afgørelse af 26. juni 2024, indgået til Domstolen den 10. juli 2024, i sagen
Aldi SA,
procesdeltager:
Procureur général près la Cour d’appel de Liège,
har
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling),
sammensat af afdelingsformanden, C. Lycourgos, og dommerne O. Spineanu-Matei, S. Rodin, N. Piçarra (refererende dommer) og N. Fenger,
generaladvokat: J. Kokott,
justitssekretær: fuldmægtig G. Chiapponi,
på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 25. juni 2025,
efter at der er afgivet indlæg af:
–
Aldi SA ved avocats N. Cariat og D. Verwaerde samt advocaat H. Van Bavel,
–
den belgiske regering ved P. Cottin, M. Jacobs og C. Pochet, som befuldmægtigede,
–
Irland ved Chief State Solicitor M. Browne samt S. Finnegan og A. Joyce, som befuldmægtigede, bistået af B. Quigley, SC, og S. Brittain, BL,
–
den græske regering ved E. Leftheriotou og A. Vasilopoulo, som befuldmægtigede,
–
den franske regering ved P. Chansou og B. Travard, som befuldmægtigede,
–
den luxembourgske regering ved A. Germeaux og T. Schell, som befuldmægtigede,
–
den nederlandske regering ved M.K. Bulterman og J. Langer, som befuldmægtigede,
–
den polske regering ved B. Majczyna og D. Lutostańska, som befuldmægtigede,
–
Europa-Kommissionen ved F. Le Bot og M. Zerwes, som befuldmægtigede,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse i retsmødet den 9. oktober 2025,
afsagt følgende
Dom
1
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 4, stk. 2, i samt punkt 2, litra c), i kapitel I, punkt 1, litra a), i kapitel V og punkt 2, 3 og 4 i kapitel IX i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (EUT 2004, L 139, s. 1, berigtiget i EUT 2004, L 226, s. 3, og i EUT 2013, L 160, s. 16).
2
Denne anmodning er blevet indgivet i forbindelse med en straffesag mod en leder af en fødevarevirksomhed, Aldi SA, der retsforfølges for flere strafbare handlinger under overtrædelser af forordning nr. 852/2004.
Retsforskrifter
Forordning (EF) nr. 178/2002
3
Følgende fremgår af 30. betragtning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT 2002, L 31, s. 1):
»Lederen af en fødevarevirksomhed er den person, der er bedst placeret til at kunne udvikle et sikkert system for levering af fødevarer og til sikring af, at den fødevare, virksomheden leverer, er sikker. Den pågældende skal derfor have det primære retlige ansvar for at garantere fødevaresikkerheden. [...]«
4
Denne forordnings artikel 1, stk. 1, med overskriften »Formål og anvendelsesområde« fastsætter følgende:
»Denne forordning har til formål at sikre et højt niveau for beskyttelsen af menneskers sundhed og for beskyttelsen af forbrugernes interesser i relation til fødevarer, således at der navnlig tages hensyn til mangfoldigheden i fødevareudbuddet, herunder traditionelle produkter, samtidig med at det sikres, at det indre marked fungerer tilfredsstillende. I forordningen fastlægges de generelle principper og bestemmelser om ansvarsfordeling, midlerne til at fremskaffe et solidt videnskabeligt fundament og effektive organisatoriske regler og procedurer, som skal understøtte beslutningsprocessen vedrørende fødevare- og fodersikkerhed.«
5
Nævnte forordnings artikel 3 med overskriften »Andre definitioner« bestemmer følgende:
»I denne forordning forstås ved:
[...]
2)
»fødevarevirksomhed«: ethvert offentligt eller privat foretagende, som med eller uden gevinst for øje udfører en hvilken som helst aktivitet, der indgår som et hvilket som helst led i produktionen, tilvirkningen eller distributionen af fødevarer
3)
»leder af en fødevarevirksomhed«: den eller de fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for, at fødevarelovgivningens bestemmelser overholdes i den fødevarevirksomhed, som er under vedkommendes ledelse
[...]
9)
»risiko«: en funktion af sandsynligheden for, at en fare har en negativ indvirkning på sundheden, sammenholdt med, hvor alvorlig denne indvirkning er
[...]
14)
»fare«: den potentielt sundhedsskadelige virkning, der kan være forbundet med biologiske, kemiske eller fysiske agenser i fødevarer eller foder eller forbundet med fødevarernes eller foderets tilstand
[...]«
6
Samme forordnings artikel 14 med overskriften »Krav til fødevaresikkerheden« fastsætter følgende:
»1.   Fødevarer må ikke markedsføres, hvis de er farlige.
2.   Fødevarer betragtes som farlige, hvis de anses for at være:
a)
sundhedsskadelige
b)
uegnede til menneskeføde.
[...]
5.   Ved afgørelsen af, om en fødevare er uegnet til menneskeføde, skal der tages hensyn til, om fødevaren er uacceptabel til menneskeføde, hvis den anvendes som tiltænkt, fordi den er forurenet på grund af udefra kommende forhold eller på anden måde eller på grund af forrådnelse, nedbrydning eller fordærv.
[...]«
7
Følgende fremgår af artikel 17 i forordning nr. 178/2002 med overskriften »Ansvarsfordeling«:
»1.   Ledere af fødevare- og foderstofvirksomheder sikrer, at de krav i fødevarelovgivningen, der er relevante for deres aktiviteter, er opfyldt for fødevarer og foder i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled i den virksomhed, som er under deres ledelse, og kontrollerer, at de pågældende krav overholdes.
2.   Medlemsstaterne håndhæver fødevarelovgivningen samt overvåger og kontrollerer, at lederne af fødevare- og foderstofvirksomheder overholder de relevante krav i fødevarelovgivningen i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled.
[...]
Medlemsstaterne fastsætter også bestemmelser om, hvilke foranstaltninger og sanktioner der skal bringes i anvendelse i tilfælde af, at fødevare- og foderlovgivningen overtrædes. Foranstaltningerne og sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.«
Forordning nr. 852/2004
8
1., 7., 8., 12. og 16. betragtning til forordning nr. 852/2004 har følgende ordlyd:
»(1)
Bestræbelserne på at nå et højt beskyttelsesniveau for så vidt angår menneskers liv og sundhed er et af de grundlæggende mål for fødevarelovgivningen som fastlagt i [forordning nr. 178/20021,] [som også indeholder] andre fælles principper og definitioner vedrørende medlemsstaternes og Fællesskabets fødevarelovgivning, herunder målet om at opnå fri bevægelighed for fødevarer inden for Fællesskabet.
[...]
(7)
Hovedformålet med de nye almindelige og særlige hygiejnebestemmelser er at opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerhed.
(8)
Der er behov for en integreret strategi for at sikre fødevaresikkerheden fra det sted, hvor primærproduktion finder sted, til og med markedsføring eller eksport. Alle ledere af fødevarevirksomheder i alle led af fødevarekæden bør sørge for, at fødevaresikkerheden ikke bringes i fare.
[...]
(12)
Fødevaresikkerhed er resultatet af flere faktorer. Lovgivningen bør fastlægge minimumskrav for hygiejnen. Der bør foretages offentlig kontrol af, at lederne af fødevarevirksomheder overholder kravene, og ledere af fødevarevirksomheder bør udarbejde og gennemføre fødevaresikkerhedsprogrammer og procedurer, der bygger på [principperne om risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter, herefter »HACCP-principperne«].
[...]
(16)
Der er også behov for fleksibilitet for at muliggøre fortsat brug af traditionelle metoder i produktions-, forarbejdnings- eller distributionsleddet og i forbindelse med de strukturelle krav til virksomhederne. [...] Fleksibilitet bør dog ikke bringe fødevaresikkerheden i fare. [...]«
9
Denne forordnings artikel 1 med overskriften »Anvendelsesområde« fastsætter følgende i stk. 1:
»Ved denne forordning fastsættes der generelle hygiejnebestemmelser for fødevarer gældende for ledere af fødevarevirksomheder, idet der særlig tages hensyn til følgende principper:
a)
Det primære ansvar for fødevaresikkerheden påhviler fortsat lederen af fødevarevirksomheden.
b)
Der er behov for fødevaresikkerhed igennem hele fødevarekæden fra og med primærproduktionen.
[...]
d)
Generel gennemførelse af procedurer, der bygger på HACCP-principperne, bør sammen med anvendelsen af god hygiejnepraksis øge virksomhedsledernes ansvar.
[...]«
10
Følgende fremgår af nævnte forordnings artikel 2 med overskriften »Definitioner«:
»1.   I denne forordning forstås ved:
a)
»fødevarehygiejne«, i det følgende benævnt »hygiejne«: foranstaltninger og betingelser, der er nødvendige for at kontrollere risici og sikre, at en fødevare er egnet til konsum, hvis den anvendes som tilsigtet
[...]
d)
»kompetent myndighed«: den centrale myndighed, som i en medlemsstat har beføjelse til at føre kontrol med, at denne forordning overholdes, eller enhver anden myndighed, som den centrale myndighed har overdraget denne beføjelse til; denne definition omfatter i givet fald den tilsvarende myndighed i et tredjeland
[...]
f)
»kontaminering«: forekomst eller opståen af en risiko
[...]
2.   Definitionerne i forordning (EF) nr. 178/2002 finder også anvendelse.
[...]«
11
Samme forordnings artikel 3 med overskriften »Generel forpligtelse« har følgende ordlyd:
»Ledere af fødevarevirksomheder sikrer, at produktionen, forarbejdningen og distributionen i alle led, som er under deres kontrol, er i overensstemmelse med de relevante hygiejnebestemmelser i denne forordning.«
12
Artikel 4 i forordning nr. 852/2004 med overskriften »Almindelige og særlige hygiejnebestemmelser« bestemmer følgende i stk. 2:
»Ledere af fødevarevirksomheder, der udfører et led i produktionen, forarbejdningen og distributionen af fødevarer [...], skal overholde de almindelige hygiejnebestemmelser i bilag II […]«
13
Denne forordnings artikel 5 med overskriften »Risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter« fastsætter følgende i stk. 1:
»1.   Ledere af fødevarevirksomheder skal indføre, iværksætte og følge en fast procedure eller faste procedurer, der er baseret på HACCP-principperne.
2.   HACCP-principperne i stk. 1 går ud på følgende:
a)
identificere risici, som skal forebygges, fjernes eller reduceres til et acceptabelt niveau
b)
identificere de kritiske kontrolpunkter på det eller de produktionstrin, hvor det er vigtigt at have produktionen under kontrol for at forebygge eller fjerne en risiko eller reducere den til et acceptabelt niveau
c)
fastsætte kritiske grænser på kritiske kontrolpunkter, som adskiller acceptable forhold fra uacceptable forhold, med henblik på at forebygge, fjerne eller reducere identificerede risici
d)
fastlægge og gennemføre effektive overvågningsprocedurer på kritiske kontrolpunkter
e)
fastsætte korrigerende handlinger, hvis det ved overvågningen viser sig, at et kritisk kontrolpunkt ikke er under kontrol
f)
fastsætte procedurer for regelmæssigt at kontrollere, at de foranstaltninger, der er beskrevet i litra a)-e), fungerer effektivt, og
g)
udfærdige dokumenter og føre registre, der svarer til virksomhedens art og størrelse, for at dokumentere, at foranstaltningerne i litra a)-f) anvendes effektivt.
[...]«
14
Nævnte forordnings bilag II har overskriften »Almindelige hygiejnebestemmelser for alle ledere af fødevarevirksomheder (undtagen når bilag I finder anvendelse)«. Kapitel I med overskriften »Almindelige bestemmelser for fødevarelokaler (undtagen de i kapitel III nævnte)« bestemmer følgende i punkt 2:
»Fødevarelokalernes grundplan, udformning, udførelse, beliggenhed og dimensioner skal være således:
[...]
c)
at der er mulighed for god hygiejnemæssig praksis, som bl.a. indebærer beskyttelse mod kontaminering og navnlig bekæmpelse af skadegørere
[...]«
15
Kapitel V i dette bilag II med overskriften »Bestemmelser for udstyr« fastsætter følgende i punkt 1:
»Alle redskaber og alt udstyr og tilbehør, som kommer i berøring med fødevarer, skal
a)
holdes ordentlig rene/rent og om nødvendigt desinficeres[; r]engøring og desinficering skal finde sted med en sådan hyppighed, at al risiko for kontaminering undgås
[...]«
16
Følgende fremgår af punkt 2-4 i nævnte bilag II i kapitel IX med overskriften »Fødevarebestemmelser«:
»2.
Råvarer og alle ingredienser, der opbevares på en fødevarevirksomhed, skal opbevares under passende forhold, som forhindrer skadelig nedbrydning og beskytter dem mod kontaminering.
3.
I alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled skal fødevarer beskyttes mod kontaminering, som kan gøre dem uegnede til konsum, sundhedsfarlige eller kontaminerede på en sådan måde, at de ikke med rimelighed kan betragtes som egnede til at blive konsumeret i den tilstand.
4.
Der skal træffes passende foranstaltninger til bekæmpelse af skadegørere. [...]«
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
17
Efter kontroller foretaget den 20. september 2020, den 25. november 2021, den 12. januar 2022, den 4., den 7. og den 8. februar 2022, den 29. juni 2022 samt den 6. og den 13. juli 2022 i seks forretninger og på et lager, der blev drevet af Aldi, udarbejdede den kompetente myndighed i henhold til artikel 2, stk. 1, litra d), i forordning nr. 852/2004 en række rapporter, hvori det bl.a. blev konstateret, at der ved elleve lejligheder var forekomst af ekskrementer fra gnavere, at der ved tre lejligheder forekom afgnavede og tilsølede varer, der blev udbudt til salg i forretningen, forekomst af urenheder og af kontamineringsrisiko, samt at der manglede et kontrolsystem ved modtagelsen af de leverede varer.
18
Anklagemyndigheden retsforfulgte følgelig Aldi for en strafbar handling i henhold til national lovgivning for enhver leder af en fødevarevirksomhed som defineret i artikel 3, nr. 3), i forordning nr. 178/2002, der tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 4 i forordning nr. 852/2004, sammenholdt med visse bestemmelser i bilag II til denne forordning.
19
Ved dom af 15. marts 2023 frikendte tribunal correctionnel du Luxembourg (domstolen i straffesager i Luxembourg, Neufchâteau-afdelingen, Belgien) Aldi i samtlige tiltalepunkter.
20
Ved dom af 12. februar 2024 stadfæstede cour d’appel de Liège (appeldomstolen i Liège, Belgien) denne dom, idet den fastslog, at forordning nr. 852/2004 ikke pålægger ledere af fødevarevirksomheder, der udfører et hvilket som helst led i produktionen, forarbejdningen og distributionen af fødevarer, en resultatforpligtelse på området for bekæmpelse af skadegørere, men en række indsatsforpligtelser. Forekomsten af spor af og ekskrementer fra skadegørere i og på de pågældende forretninger og lagre udgør derfor ikke i sig selv en overtrædelse af denne forordning. Denne ret støttede sig herved på HACCP-principperne i nævnte forordnings artikel 5 og meddelelse fra Kommissionen om implementering af ledelsessystemer for fødevaresikkerhed omfattende god hygiejnepraksis og procedurer baseret på HACCP-principperne, herunder lettere/fleksibel implementering i visse fødevarevirksomheder (EUT 2022, C 355, s. 1).
21
Procureur général près la Cour d’appel de Liège (statsadvokaten ved appeldomstolen i Liège, Belgien) har iværksat appel til prøvelse af denne dom ved Cour de cassation (kassationsdomstol, Belgien), som er den forelæggende ret, og gjort gældende, at denne fortolkning fratager det i forordning nr. 852/2004 fastsatte krav om hygiejne og fødevaresikkerhed dets effektive virkning. Ifølge Procureur général près la Cour d’appel de Liège vedrører den skønsmargen, der er overladt ledere af fødevarevirksomheder ved denne forordning, alene valget af den praksis, der skal indføres, og ikke det resultat, der skal opnås. Den kompetente myndigheds konstatering af forekomsten af spor af og ekskrementer fra skadegørere er derfor tilstrækkelig til at godtgøre, at dette krav ikke er blevet overholdt, uden at denne myndighed er forpligtet til at godtgøre, at den pågældende leder ikke har gjort alt, hvad der er muligt for at bekæmpe denne risiko.
22
Det er på baggrund af disse omstændigheder, at Cour de cassation (kassationsdomstol) har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Pålægger de forpligtelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, i [forordning nr. 852/2004] samt bilag II til denne forordning, nærmere bestemt punkt 2, litra c), i kapitel I, punkt 1, litra a), i kapitel V og [punkt 2-4] i kapitel IX [i dette bilag], ledere af engros- og detailfødevarevirksomheder en resultatforpligtelse, således at konstateringen af spor af eller ekskrementer fra skadegørere i forretninger og på lagre, undtagen i tilfælde af force majeure, udefra kommende hændelser eller en uundgåelig fejl, er tilstrækkelig til at godtgøre en overtrædelse af nævnte forordning, eller er lederne af fødevarevirksomheder alene underlagt en indsatsforpligtelse, dvs. en forpligtelse til at gøre alt for at forhindre forekomsten af skadegørere, således at den [kompetente] myndigheds konstatering af spor af og ekskrementer fra skadegørere i forretninger og på lagre ikke i sig selv er tilstrækkelig til at godtgøre en overtrædelse af samme forordning?«
Om det præjudicielle spørgsmål
Formaliteten
23
Aldi har i sit skriftlige indlæg gjort gældende, at eftersom virksomheden ikke retsforfølges for overtrædelser af bestemmelserne i punkt 1, litra a), i kapitel V og punkt 2 i kapitel IX i bilag II til forordning nr. 852/2004, er det kun fortolkningen af punkt 2, litra c), i kapitel I og punkt 3 og 4 i kapitel IX i dette bilag, der er relevant for afgørelsen af straffesagen i hovedsagen.
24
Det følger af fast retspraksis, at det inden for rammerne af den ved artikel 267 TEUF indførte procedure udelukkende tilkommer den nationale retsinstans, for hvilken en tvist er indbragt, og som har ansvaret for den retlige afgørelse, som skal træffes, på grundlag af omstændighederne i den konkrete sag at vurdere, såvel om en præjudiciel afgørelse er nødvendig for, at den kan afsige dom, som relevansen af de spørgsmål, som den forelægger Domstolen. Når de forelagte spørgsmål vedrører fortolkningen af EU-retten, er Domstolen derfor principielt forpligtet til at træffe afgørelse (dom af 2.12.2025, Stichting Right to Consumer Justice og Stichting App Stores Claims, C-34/24, EU:C:2025:936, præmis 39, og af 18.12.2025, Lukoil Bulgaria, C-260/24, EU:C:2025:988, præmis 18 og den deri nævnte retspraksis).
25
Domstolen kan kun afvise en anmodning fra en national ret, hvis det klart fremgår, at den ønskede fortolkning af EU-retten savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, såfremt problemet er af hypotetisk karakter, eller såfremt Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan give en hensigtsmæssig besvarelse af de forelagte spørgsmål (dom af 29.1.2026, Fondazione Teatro alla Scala di Milano, C-668/24, EU:C:2026:60, præmis 35 og den deri nævnte retspraksis).
26
Uafhængigt af spørgsmålet om, hvorvidt bestemmelserne i punkt 1, litra a), i kapitel V og punkt 2 i kapitel IX i bilag II til forordning nr. 852/2004 specifikt er blevet gjort gældende i forbindelse med den straffesag, der er indledt mod Aldi, er det i det foreliggende tilfælde tilstrækkeligt at fastslå, at disse bestemmelser bidrager til at sikre fødevaresikkerheden og udgør en del af den kontekst, i lyset af hvilken hele dette bilag skal fortolkes. Det kan derfor ikke lægges til grund, at den ønskede fortolkning af de nævnte bestemmelser savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, eller at det problem, som den forelæggende ret har rejst i forbindelse med disse bestemmelser, er af hypotetisk karakter.
27
I retsmødet for Domstolen har Aldi i øvrigt gjort gældende, at det forelagte spørgsmål ikke vedrører fortolkningen af EU-retten, men anvendelsen af strafferetlige sanktioner, der er fastsat i den belgiske lovgivning, idet forordning nr. 852/2004 ikke indeholder nogen bestemmelse om strafferetlige sanktioner.
28
Som generaladvokaten har anført i punkt 29 i forslaget til afgørelse, er den forelæggende ret i tvivl om rækkevidden af de forpligtelser, som ledere af fødevarevirksomheder er pålagt ved forordning nr. 852/2004, som udtrykkeligt henviser til forordning nr. 178/2002. Sidstnævnte pålægger således i artikel 17, stk. 2, fjerde afsnit, medlemsstaterne at fastsætte foranstaltninger og sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, og som skal bringes i anvendelse, i tilfælde af at Unionens fødevarelovgivning overtrædes.
29
Den foreliggende sag er derfor omfattet af EU-rettens anvendelsesområde, idet hovedsagen vedrører de overtrædelser af forordning nr. 852/2004, som tilregnes Aldi, og som den belgiske lovgiver har gjort strafbare, og det forelagte spørgsmål vedrører faktisk fortolkningen af denne forordning.
30
Det følger af det ovenstående, at det præjudicielle spørgsmål kan antages til realitetsbehandling.
Realiteten
31
Det skal indledningsvis bemærkes, at det af fast retspraksis fremgår, at det som led i den samarbejdsprocedure mellem de nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 267 TEUF, tilkommer Domstolen at give den nationale retsinstans et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den. Ud fra dette synspunkt påhviler det Domstolen i givet fald at omformulere de spørgsmål, der forelægges den. Domstolen kan desuden inddrage EU-retlige regler, som den nationale ret ikke har henvist til i sit spørgsmål (jf. dom af 20.3.1986, Tissier_35/85, EU:C:1986:143, præmis 9, og af 1.8.2025, Alace og Canpelli, C-758/24 og C-759/24, EU:C:2025:591, præmis 44).
32
Med sit spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om bestemmelserne i punkt 2, litra c), i kapitel I, punkt 1, litra a), i kapitel V og punkt 2-4 i kapitel IX i bilag II til forordning nr. 852/2004, sammenholdt med denne forordnings artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2, skal fortolkes således, at den kompetente myndigheds konstatering af spor af og ekskrementer fra skadegørere i en fødevarevirksomheds forretninger og lagre er tilstrækkelig til at godtgøre, at der foreligger en tilsidesættelse af de forpligtelser, der i henhold til disse bestemmelser påhviler lederen af denne fødevarevirksomhed, uden at det er nødvendigt yderligere at bevise, at denne leder ikke har gjort alt, hvad der er muligt for at forhindre forekomsten af sådanne skadegørere.
33
Det skal indledningsvis bemærkes, at hovedformålet med forordning nr. 852/2004 er at opnå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerhed, således som det bl.a. fremgår af syvende betragtning til denne forordning. Dette formål bidrager i sig selv til gennemførelsen af et grundlæggende mål for EU’s fødevarelovgivning, nemlig opnåelsen af et højt niveau for beskyttelse af menneskers liv og sundhed, som ligeledes er omhandlet i forordning nr. 178/2002, således som det navnlig fremgår af forordningens artikel 1, stk. 1.
34
Sidstnævnte forordning fastsætter, således som det fremgår af første betragtning til forordning nr. 852/2004, også andre fælles principper og definitioner vedrørende medlemsstaternes og EU’s fødevarelovgivning. Forordning nr. 178/2002 er således tæt forbundet med forordning nr. 852/2004, hvis artikel 2, stk. 2, bestemmer, at definitionerne i førstnævnte forordning også finder anvendelse i forbindelse med den sidstnævnte forordning.
35
Indledningsvis bestemmer artikel 14, stk. 1 og 2, i forordning nr. 178/2002, at fødevarer ikke må markedsføres, hvis de er »farlige«, dvs. hvis de anses for at være sundhedsskadelige eller uegnede til menneskeføde.
36
Dernæst pålægger denne forordnings artikel 17, stk. 1, sammenholdt med 30. betragtning hertil, lederen af en fødevarevirksomhed som defineret i nævnte forordnings artikel 3, nr. 3), det primære retlige ansvar for at sikre, at de krav i fødevarelovgivningen, der er relevante for deres aktiviteter, er opfyldt for fødevarer og foder i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled i den virksomhed, som er under deres ledelse, og kontrollere, at de pågældende krav overholdes. I denne sammenhæng fastsætter artikel 1, stk. 1, litra a), i forordning nr. 852/2004 princippet om, at det primære ansvar for fødevaresikkerheden påhviler lederen af fødevarevirksomheden.
37
Endelig er begrebet »kontaminering« i artikel 2, stk. 1, litra f), i forordning nr. 852/2004 defineret som forekomst eller opståen af en »risiko«, et begreb, der selvstændigt er defineret i artikel 3, nr. 14), i forordning nr. 178/2002 som den potentielt sundhedsskadelige virkning, der kan være forbundet med biologiske, kemiske eller fysiske agenser i fødevarer.
38
Denne brede definition af begrebet »kontaminering« vidner om EU-lovgivers klare ønske om at fremme en høj standard for fødevaresikkerhed (jf. i denne retning dom af 12.9.2019, A m.fl., C-347/17, EU:C:2019:720, præmis 40, og af 22.2.2024, Micreos Food Safety, C-745/22, EU:C:2024:160, præmis 42).
39
Domstolen har allerede præciseret, at vigtigheden af formålet om at garantere fødevaresikkerheden og dermed sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau kan begrunde endog betydelige negative økonomiske konsekvenser for visse erhvervsdrivende i fødevaresektoren (jf. i denne retning dom af 2.9.2021, Association of Independent Meat Suppliers og Cleveland Meat Company, C-579/19, EU:C:2021:665, præmis 97).
40
Det er i lyset af de formål og principper, der er nævnt i nærværende doms præmis 33-39, at hver enkelt af de bestemmelser i forordning nr. 852/2004, der er relevante for besvarelsen af det forelagte spørgsmål, skal fortolkes med henblik på en effektiv gennemførelse af disse bestemmelser.
41
I første række pålægger artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 852/2004 ledere af fødevarevirksomheder, der udfører et led i produktionen, forarbejdningen og distributionen af fødevarer, at overholde navnlig de almindelige hygiejnebestemmelser i bilag II til denne forordning.
42
Denne forpligtelse indgår i forbindelse med en »generel forpligtelse«, der er fastsat i artikel 3 i forordning nr. 852/2004, sammenholdt med ottende betragtning til denne forordning, som pålægger ledere af fødevarevirksomheder at sikre, at produktionen, forarbejdningen og distributionen i alle led, som er under deres kontrol, er i overensstemmelse med de relevante hygiejnebestemmelser i nævnte forordning for at sikre, at fødevaresikkerheden ikke bringes i fare.
43
Begrebet »fødevarehygiejne« er i samme forordnings artikel 2, stk. 1, litra a), defineret således, at det omfatter foranstaltninger og betingelser, der er nødvendige for at kontrollere risici og sikre, at en fødevare er egnet til konsum, hvis den anvendes som tilsigtet.
44
I anden række fastsætter bestemmelserne i bilag II til forordning nr. 852/2004, som denne forordnings artikel 4, stk. 2, henviser til, de almindelige hygiejnebestemmelser, der principielt finder anvendelse på alle ledere af fødevarevirksomheder. Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører udtrykkeligt fem af disse regler.
45
For det første bestemmer bestemmelserne i punkt 2, litra c), i kapitel I i dette bilag II, at fødevarelokalernes grundplan, udformning, udførelse, beliggenhed og dimensioner skal være således, at der er mulighed for god hygiejnemæssig praksis, som bl.a. indebærer beskyttelse mod kontaminering og navnlig bekæmpelse af skadegørere.
46
Denne bestemmelse pålægger således en forpligtelse vedrørende kendetegnene ved fødevarelokalerne, idet disse skal give mulighed for god hygiejnemæssig praksis for at beskytte mod »kontaminering« af disse fødevarer som omhandlet i forordning nr. 852/2004. Det følger heraf, at forekomsten i fødevarelokaler af spor af eller ekskrementer fra skadegørere, som fødevarevirksomhedslederne skal bekæmpe, ikke i sig selv udgør en tilsidesættelse af den forpligtelse, der påhviler disse ledere i henhold til punkt 2, litra c), i kapitel I i bilag II til denne forordning, for så vidt som de nævnte lokalers kendetegn er egnede til at indføre en sådan god praksis.
47
For det andet fastsætter bestemmelserne i punkt 1, litra a), i kapitel V i nævnte bilag II, at redskaber, udstyr og tilbehør, som kommer i berøring med fødevarer, skal holdes ordentlig rene/rent og om nødvendigt desinficeres med en sådan hyppighed, at al risiko for kontaminering undgås. Begrebet »risiko« er defineret i artikel 3, nr. 9), i forordning nr. 178/2002 som en funktion af sandsynligheden for, at en fare har en negativ indvirkning på sundheden, sammenholdt med, hvor alvorlig denne indvirkning er.
48
Denne forpligtelse til at rengøre og desinficere med en sådan hyppighed, at al risiko for kontaminering undgås, kan ikke anses for at være blevet opfyldt, hvis de kompetente myndigheder konstaterer forekomsten af spor af og ekskrementer fra skadegørere på udstyr eller tilbehør, som kommer i berøring med fødevarer.
49
For det tredje fremgår det af bestemmelserne i punkt 2 i kapitel IX i samme bilag II vedrørende reglerne om fødevarer, at råvarer og alle ingredienser, der opbevares på en fødevarevirksomhed, skal opbevares under passende forhold, som forhindrer skadelig nedbrydning og beskytter dem mod kontaminering.
50
Det følger af ordlyden af disse bestemmelser, bl.a. af udtrykkene »alle ingredienser, der opbevares« og »kontaminering«, sammenholdt med det formål, der forfølges ved forordning nr. 852/2004, om at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau med hensyn til fødevaresikkerhed, at forpligtelsen til at opbevare råvarer og ingredienser under passende forhold som omhandlet i de nævnte bestemmelser ikke er overholdt, når den kompetente myndighed i oplagringslokalerne i en fødevarevirksomhed konstaterer forekomsten ikke blot af spor af eller ekskrementer fra skadegørere, men også afgnavede og tilsølede varer.
51
For det fjerde kræver bestemmelserne i punkt 3 i kapitel IX i bilag II til forordning nr. 852/2004, at fødevarer i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled skal beskyttes mod kontaminering, som kan gøre dem uegnede til konsum, sundhedsfarlige eller kontaminerede på en sådan måde, at de ikke med rimelighed kan betragtes som egnede til at blive konsumeret i den tilstand.
52
Kravet om at beskytte fødevarer mod »kontaminering« i »alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled« for disse fødevarer, som er forårsaget af biologiske, kemiske eller fysiske agenser, som kan gøre dem uegnede til konsum, samt formålet om at sikre et højt niveau for beskyttelse af forbrugernes sundhed indebærer, at disse bestemmelser ikke er overholdt, når den kompetente myndighed konstaterer fødevarer, der er blevet tilsølet og afgnavet af skadegørere i en fødevarevirksomheds forretninger og lagre.
53
For det femte skal enhver leder af en fødevarevirksomhed i henhold til bestemmelserne i punkt 4 i kapitel IX i dette bilag II træffe passende foranstaltninger til bekæmpelse af skadegørere i den fødevarevirksomhed, som er under vedkommendes ledelse.
54
Det fremgår af disse bestemmelser, sammenholdt med formålet med forordning nr. 852/2004, der består i at sikre fødevaresikkerheden og et højt niveau for beskyttelse af forbrugernes sundhed, at den kompetente myndigheds konstatering af forekomsten af skadegørere i en fødevarevirksomheds forretninger og lagre er et væsentligt indicium, der bidrager til at godtgøre, at denne virksomheds leder ikke har truffet passende foranstaltninger til bekæmpelse af disse skadegørere. Desuden fremgår det af nævnte bestemmelser, at den gentagne konstatering af forekomsten af sådanne spor er tilstrækkelig til at påvise, at der foreligger en tilsidesættelse af forpligtelsen til at træffe sådanne passende foranstaltninger.
55
I tredje række skal der, som det fremgår af Domstolens praksis, i forbindelse med fortolkningen af bestemmelserne i bilag II til forordning nr. 852/2004 navnlig tages hensyn til denne forordnings artikel 5 (jf. i denne retning domme af 6.10.2011, Astrid Preissl, C-381/10, EU:C:2011:638, præmis 26, og Albrecht m.fl., C-382/10, EU:C:2011:639, præmis 18).
56
I henhold til artikel 5, stk. 1, i denne forordning, sammenholdt med 12. betragtning hertil, er ledere af fødevarevirksomheder forpligtede til at indføre, iværksætte og følge en fast procedure eller faste procedurer, der er baseret på HACCP-principperne, bl.a. princippet i samme forordnings artikel 5, stk. 2, litra a), hvorefter disse ledere skal identificere risici, som skal forebygges, fjernes eller reduceres til et acceptabelt niveau. Det præciseres i denne henseende i artikel 1, stk. 1, litra d), i forordning nr. 852/2004, at generel gennemførelse af procedurer, der bygger på HACCP-principperne, sammen med anvendelsen af god hygiejnepraksis har til formål at øge nævnte virksomhedslederes ansvar.
57
Det følger heraf, at HACCP-princippernes gennemførelse i overensstemmelse med artikel 5 i forordning nr. 852/2004 ikke kan fritage lederen af en fødevarevirksomhed for ansvaret for en tilsidesættelse af bestemmelserne i bilag II til denne forordning, sammenholdt med nævnte forordnings artikel 4, stk. 2.
58
I denne henseende kan det ikke lægges til grund, at den »lettere/fleksibel implementering i visse fødevarevirksomheder«, hvortil der henvises i den meddelelse fra Kommissionen, der er nævnt i nærværende doms præmis 20, giver mulighed for at fritage en leder af en fødevarevirksomhed for vedkommendes forpligtelser i henhold til bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, sammenholdt med bilag II til forordning nr. 852/2004. Som det præciseres i 16. betragtning til denne forordning, må denne »fleksibilitet«, der har til formål at muliggøre fortsat brug af traditionelle metoder, nemlig ikke have til virkning at bringe fødevaresikkerheden i fare.
59
Som den franske regering og Europa-Kommissionen i det væsentlige har gjort gældende i deres skriftlige indlæg, supplerer de forpligtelser, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, og artikel 5 i forordning nr. 852/2004, hinanden for at øge virksomhedsledernes ansvar.
60
I det foreliggende tilfælde afslørede gentagne kontroller udført med flere måneders mellemrum i flere af den pågældende fødevarevirksomheds filialer ifølge oplysningerne fra den forelæggende ret kontaminering med spor af skadegørere i, på og i umiddelbar nærhed af fødevarer, hvoraf de fleste allerede var på det stadie, hvor de blev markedsført, dvs. tilgængelige for forbrugerne.
61
For så vidt som det ikke fremgår af anmodningen om præjudiciel afgørelse, at den pågældende fødevarevirksomhedsleder i tvisten i hovedsagen har gjort gældende, at der foreligger force majeure, udefra kommende hændelser eller en uundgåelig fejl, er det endelig ufornødent at undersøge denne del af det forelagte spørgsmål.
62
Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal det forelagte spørgsmål besvares således, at
–
bestemmelserne i punkt 1, litra a), i kapitel V og punkt 2 og 3 i kapitel IX i bilag II til forordning nr. 852/2004, sammenholdt med denne forordnings artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2, skal fortolkes således, at den kompetente myndigheds konstatering af spor af og ekskrementer fra skadegørere i en fødevarevirksomheds forretninger og lagre er tilstrækkelig til at godtgøre, at der foreligger en tilsidesættelse af de forpligtelser, der i henhold til disse bestemmelser påhviler lederen af denne fødevarevirksomhed, uden at det er nødvendigt yderligere at bevise, at denne leder ikke har gjort alt, hvad der er muligt for at forhindre forekomsten af sådanne skadegørere
–
bestemmelserne i punkt 4 i kapitel IX i bilag II til forordning nr. 852/2004, sammenholdt med denne forordnings artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2, skal fortolkes således, at den kompetente myndigheds gentagne konstatering af forekomsten af sådanne spor af og ekskrementer fra skadegørere er tilstrækkelig til at konstatere, at nævnte leder ikke har vedtaget passende foranstaltninger til bekæmpelse af sådanne skadegørere
–
bestemmelserne i punkt 2, litra c), i kapitel I i bilag II til forordning nr. 852/2004, sammenholdt med denne forordnings artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2, skal fortolkes således, at konstateringen af en tilsidesættelse af disse bestemmelser kræver, at det godtgøres, at kendetegnene ved en fødevarevirksomheds lokaler ikke gør det muligt at indføre god hygiejnepraksis.
Sagsomkostninger
63
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:
–
Bestemmelserne i punkt 1, litra a), i kapitel V og punkt 2 og 3 i kapitel IX i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne, sammenholdt med denne forordnings artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2,
skal fortolkes således, at
den kompetente myndigheds konstatering af spor af og ekskrementer fra skadegørere i en fødevarevirksomheds forretninger og lagre er tilstrækkelig til at godtgøre, at der foreligger en tilsidesættelse af de forpligtelser, der i henhold til disse bestemmelser påhviler lederen af denne fødevarevirksomhed, uden at det er nødvendigt yderligere at bevise, at denne leder ikke har gjort alt, hvad der er muligt for at forhindre forekomsten af sådanne skadegørere.
–
Bestemmelserne i punkt 4 i kapitel IX i bilag II til forordning nr. 852/2004, sammenholdt med denne forordnings artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2,
skal fortolkes således, at
den kompetente myndigheds gentagne konstatering af forekomsten af sådanne spor af og ekskrementer fra skadegørere er tilstrækkelig til at konstatere, at nævnte leder ikke har vedtaget passende foranstaltninger til bekæmpelse af sådanne skadegørere.
–
Bestemmelserne i punkt 2, litra c), i kapitel I i bilag II til forordning nr. 852/2004, sammenholdt med denne forordnings artikel 4, stk. 2, og artikel 5, stk. 1 og 2,
skal fortolkes således, at
konstateringen af en tilsidesættelse af disse bestemmelser kræver, at det godtgøres, at kendetegnene ved en fødevarevirksomheds lokaler ikke gør det muligt at indføre god hygiejnepraksis.
Underskrifter
(
*1
) – Processprog: fransk.