62022TJ0484
BENDROJO TEISMO (dešimtoji kolegija) SPRENDIMAS
2023 m. lapkričio 22 d. (
*1
)
„Viešoji tarnyba – Laikinieji tarnautojai – Priskyrimas prie kito lygio – 2021 m. priskyrimo prie kito lygio procedūra – Sprendimas nepriskirti prie kito lygio – Referenciniai daugikliai – KTĮS 54 straipsnio bendrosios įgyvendinimo nuostatos – Neteisėtumu grindžiamas prieštaravimas – Vienodas požiūris – Atsakomybė“
Byloje T‑484/22
QN, atstovaujamas avocat H. Tagaras,
ieškovas,
prieš
Europos Sąjungos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūrą (eu-LISA), atstovaujamą M. Chiodi, padedamo avocats A. Duron ir D. Waelbroeck,
atsakovę,
BENDRASIS TEISMAS (dešimtoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkė O. Porchia, teisėjai L. Madise ir P. Nihoul (pranešėjas),
posėdžio sekretorė H. Eriksson, administratorė,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
įvykus 2023 m. birželio 14 d. posėdžiui,
priima šį
Sprendimą (
1
)
1
SESV 270 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovas QN prašo, pirma, panaikinti 2021 m. gruodžio 22 d. Europos Sąjungos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūros (eu-LISA) sprendimą nepriskirti jo prie kito lygio pasibaigus 2021 m. priskyrimo prie kito lygio procedūrai (toliau – ginčijamas sprendimas) ir, antra, atlyginti žalą, kurią jis dėl to patyrė.
Ginčo aplinkybės
2
2019 m. kovo 1 d.eu-LISA ieškovą įdarbino laikinuoju tarnautoju pagal Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų (toliau – KTĮS) 2 straipsnio f punktą ir priskyrė prie AD 9 lygio eiti šios agentūros Bendrųjų paslaugų skyriaus vadovo pareigas.
3
2021 m. vasario 28 d. ieškovas tapo atitinkančiu reikalavimus, kad galėtų būti priskirtas prie kito lygio.
4
2021 m. spalio 29 d.eu-LISA paskelbė administracinę informaciją (toliau – administracinė informacija) apie 2021 m. laikinųjų tarnautojų priskyrimo prie kito lygio procedūrą (toliau – 2021 m. procedūra).
5
Ieškovo pavardė nebuvo įtraukta į 2021 m. gruodžio 3 d. paskelbtą tarnautojų, kuriuos siūloma priskirti prie kito lygio, sąrašą.
6
2021 m. gruodžio 14 d. ieškovas Jungtiniame priskyrimo prie kito lygio komitete (toliau – jungtinis komitetas) užginčijo tai, kad nebuvo pasiūlytas priskirti prie kito lygio. 2021 m. gruodžio 22 d. jungtinis komitetas jam pranešė, kad nerekomenduoja priskirti jo prie kito lygio.
7
Tą pačią dieną eu-LISA vykdomasis direktorius (toliau – vykdomasis direktorius), kaip sudaryti tarnybos sutartis įgaliota tarnyba (toliau – STSĮT), paskelbė tarnautojų, priskirtų prie kito lygio per 2021 m. procedūrą, sąrašą; jame ieškovo pavardės nebuvo.
8
2022 m. kovo 1 d. ieškovas pateikė skundą dėl ginčijamo sprendimo pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 90 straipsnio 2 dalį, pagal analogiją taikomą laikiniesiems tarnautojams pagal KTĮS 46 straipsnį. 2022 m. birželio 25 d.eu-LISA valdybos pirmininko sprendimu šis skundas buvo atmestas (toliau – sprendimas atmesti skundą).
Šalių reikalavimai
9
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą ir sprendimą atmesti skundą,
–
priteisti iš eu-LISA3000 EUR dydžio žalos atlyginimą,
–
priteisti iš eu-LISA bylinėjimosi išlaidas.
10
eu-LISA Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
–
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
[Praleista]
Dėl reikalavimo panaikinti
[Praleista]
Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo teisės klaida aiškinant ir taikant [Bendrųjų įgyvendinimo nuostatų (BĮN)] 5 straipsnio 8 dalyje įtvirtintą daugiklių sąlygą
[Praleista]
– Dėl atsižvelgimo į Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnį ir BĮN II priedą
28
Šioje dalyje ieškovas tvirtina, kad, nepaisant BĮN II priedo teksto, daugiklių sąlyga gali būti aiškinama tik kaip mechanizmas, skirtas darbo vietų, kurioms gali būti taikoma tarnautojų priskyrimo prie kito lygio procedūra, skaičiui nustatyti.
29
Jis iš esmės remiasi šios sąlygos kontekstiniu aiškinimu ir atsižvelgia į jos tikslus.
30
Eu-LISA nesutinka su ieškovo argumentais.
31
Pagal suformuotą jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatą būtina atsižvelgti ne tik į jos formuluotę, bet ir į jos kontekstą bei aktu, kuriame ji įtvirtinta, siekiamus tikslus (2022 m. kovo 15 d. Sprendimo Autorité des marchés financiers, C‑302/20, EU:C:2022:190, 63 punktas; taip pat žr. 2023 m. kovo 9 d. Sprendimo Les Mousquetaires ir ITM Entreprises / Komisija, C‑682/20 P, EU:C:2023:170, 86 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2023 m. kovo 16 d. Sprendimo Towercast, C‑449/21, EU:C:2023:207, 31 punktą).
32
Pirma, iš BĮN 5 straipsnio 8 dalies formuluotės matyti, kad sprendimas dėl priskyrimo prie kito lygio siejamas su nuopelnų palyginimu ir su sąlyga, kad administracija turi atsižvelgti į atitinkamais finansiniais metais turimas biudžeto lėšas ir laikytis „[BĮN] II priede nustatytų vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugiklių“.
33
Analogiškai pagal BĮN 5 straipsnio 5 ir 7 dalis tarnautojų, kuriuos siūloma priskirti prie kito lygio, sąrašas ir Jungtinio komiteto rekomendacija taip pat neturi viršyti šių daugiklių, įtvirtintų BĮN II priede.
34
BĮN II priede reikalaujama, kad nebūtų viršijami Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje nustatyti vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai, ir primenama, kad šie daugikliai apskaičiuojami pagal penkerių metų vidurkį nuo 2014 m. sausio 1 d. Be to, šie daugikliai konvertuojami į vidutinį darbo stažą kiekviename lygyje iki priskyrimo prie kito lygio. AD 9 lygio atveju daugiklis yra 25 %, taigi vidutinis darbo stažas yra ketveri metai.
35
BĮN II priede, į kurį daroma nuoroda BĮN 5 straipsnyje, aiškiai numatyta, kaip turi būti taikomi Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje nurodyti daugikliai priskyrimo prie kito lygio atveju.
36
Taigi aiški II priedo formuluotė prieštarauja ieškovo teiginiui.
37
Antra, dėl daugiklių sąlygos konteksto ieškovas mano, kad ši nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant tik į kelias Pareigūnų tarnybos nuostatų normas. Šiuo klausimu jis nurodo, kad:
–
BĮN II priede daroma nuoroda į Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnį, kuriame nurodyti kiekvienam lygiui taikomi daugikliai,
–
pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnį, kuriuo įgyvendinama Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalis, šie daugikliai gali būti naudojami tik kiekvieno lygio laisvų darbo vietų skaičiui apskaičiuoti,
–
taigi BĮN 5 straipsnio 8 dalį ir II priedą reikia aiškinti būtent taip, juo labiau kad KTĮS 54 straipsnyje, kuris hierarchiniu požiūriu yra viršesnis už BĮN, dėl daugiklių taip pat daroma nuoroda į Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnį, todėl šių normų aiškinimas atsižvelgiant į Pareigūnų tarnybos nuostatus yra svarbesnis už aiškinimą atsižvelgiant į BĮN II priedą.
38
Daugiklių sąlygos kontekstinis aiškinimas reikalauja išsiaiškinti, kaip tarpusavyje dera BĮN, KTĮS 54 straipsnis ir atitinkamos Pareigūnų tarnybos nuostatų normos, t. y. Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnis ir 6 straipsnis.
39
Daugiklių sąlyga yra įtvirtinta BĮN, o jose patikslinama, kaip eu-LISA turi būti įgyvendintas KTĮS 54 straipsnis.
40
BĮN yra eu-LISA turimos didelės diskrecijos laikinųjų tarnautojų priskyrimo prie kito lygio srityje išraiška (šiuo klausimu žr. 2020 m. vasario 12 d. Sprendimo WD / Europos maisto saugos tarnyba, T‑320/18, nepaskelbtas Rink., EU:T:2020:45, 38 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2021 m. balandžio 28 d. Sprendimo Correia / EESRK, T‑843/19, EU:T:2021:221, 54 punktą).
41
Pagal jurisprudenciją, kai tokia agentūra vidaus taisyklėse nustato specialią tvarką, skirtą priskyrimo prie kito lygio procedūros skaidrumui užtikrinti nustatant jos sąlygas ir tvarką, laikytina, jog ši tvarka riboja agentūros diskreciją ir nuo jos ši gali nukrypti tik aiškiai nurodydama priežastis, kuriomis galima pateisinti šį pakeitimą, antraip būtų pažeistas vienodo požiūrio principas (šiuo klausimu žr. 2020 m. vasario 12 d. Sprendimo WD / Europos maisto saugos tarnyba, T‑320/18, nepaskelbtas Rink., EU:T:2020:45, 38 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; taip pat pagal analogiją žr. 2022 m. lapkričio 9 d. Sprendimo QM / Europolas, T‑164/21, EU:T:2022:695, 87 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
42
Vis dėlto tokiomis vidaus taisyklėmis jokiu būdu negali būti ribojama Pareigūnų tarnybos nuostatų ar KTĮS taikymo sritis ir įtvirtintos nuo aukštesnės galios nuostatų, pavyzdžiui, Pareigūnų tarnybos nuostatų ir KTĮS normų ar bendrųjų teisės principų, nukrypstančios normos (žr. 2018 m. kovo 20 d. Sprendimo Argyraki / Komisija, T‑734/16, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:160, 66 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2023 m. vasario 15 d. Sprendimo Freixas Montplet ir kt. / Regionų komitetas, T‑260/22, nepaskelbtas Rink., EU:T:2023:71, 39 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
43
KTĮS 54 straipsnio pirmoje pastraipoje laikinųjų tarnautojų priskyrimas prie kito lygio siejamas su nuopelnų palyginimu ir daugiklių taikymu, joje nustatyta, kad „[n]egalima viršyti <…> daugiklių, pareigūnams nustatytų Tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje“.
44
Taigi šioje vienintelėje KTĮS nuostatoje, kurioje minimi daugikliai ir daroma nuoroda į Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnį, nepaaiškinta, kaip šie daugikliai turi būti taikomi.
45
Vis dėlto KTĮS 54 straipsnio antroje pastraipoje daroma nuoroda į bendrąsias šio straipsnio įgyvendinimo nuostatas, kurias kiekviena agentūra turi priimti pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnį.
46
Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta agentūroms taikomų bendrųjų įgyvendinimo nuostatų priėmimo tvarka, priimti šias nuostatas pavesta Europos Komisijai ir numatyta, kad jos pagal analogiją taikomos agentūroms.
47
Be to, 2018 m. lapkričio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2018/1726 dėl eu-LISA, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1987/2006 ir Tarybos sprendimas 2007/533/TVR bei panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 1077/2011 (OL L 295, 2018, p. 99), 28 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad eu-LISA darbuotojams taikomi Pareigūnų tarnybos nuostatai ir Sąjungos institucijų susitarimu priimtos Pareigūnų tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklės.
48
BĮN buvo priimtos būtent pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnio 2 dalį ir KTĮS 54 straipsnį, taip pat pagal 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1077/2011, kuriuo įsteigiama Europos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūra (OL L 286, 2011, p. 1), 20 straipsnį, kuris nuo 2018 m. gruodžio 11 d. buvo panaikintas ir pakeistas šio sprendimo 47 punkte minėto Reglamento 2018/1726 28 straipsniu, ir pagal 2015 m. gruodžio 16 d. Komisijos išankstinį sutikimą, duotą agentūroms pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnio 2 dalį, dėl KTĮS 54 straipsnio įgyvendinimo taisyklių.
49
Taigi šio sprendimo 46 ir 47 punktuose primintomis nuostatomis ribojama eu-LISA diskrecija nustatyti jos tarnautojų priskyrimo prie kito lygio taisykles.
50
Be to, eu-LISA tvirtina, o ieškovas tam neprieštaravo, kad BĮN patvirtino Komisija ir kad jos grindžiamos decentralizuotoms agentūroms ir bendrosioms įmonėms skirto pavyzdinio sprendimo, kuriame nustatomos KTĮS 54 straipsnio bendrosios įgyvendinimo nuostatos (toliau – pavyzdinis sprendimas), normomis; šį sprendimą priėmė Komisija ir jis pateiktas jos 2015 m. gruodžio 16 d. Sprendimo C(2015) 9563 final, kuriuo decentralizuotoms agentūroms ir bendrosioms įmonėms suteikiamas išankstinis sutikimas dėl Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrųjų įgyvendinimo nuostatų, I priede.
51
Šiuo aspektu pažymėtina, kad BĮN normos iš esmės sutampa su pavyzdinio sprendimo nuostatomis. Konkrečiai kalbant, BĮN 5 straipsnyje ir II priede pakartojamos reikšmingos minėto sprendimo nuostatos ir pagal šias nuostatas AD 9 lygio tarnautojų priskyrimas prie kito lygio siejamas su minimaliu vidutiniu ketverių metų darbo stažu šiame lygyje.
52
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad BĮN II priede Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje numatyti daugikliai į minimalų vidutinį darbo stažą tam tikrame lygyje konvertuojami taip pat, kaip numatyta Komisijos priimtose nuostatose, pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnį ir Reglamento 2018/1726 28 straipsnio 1 dalį iš principo taikytinose visoms agentūroms.
53
Kalbant apie Pareigūnų tarnybos nuostatus, primintina, kad jų I priedo B skirsnyje nustatyti trijų pareigų grupių (AD, AST ir AST/SC) „vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai“ ir įtvirtintas konkretus daugiklis kiekvienam šių grupių lygiui. AD 9 lygiui taikomas 25 % daugiklis.
54
Vis dėlto Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje nepaaiškinta, kokiomis aplinkybėmis šie daugikliai taikomi ir kaip jie turi būti naudojami.
55
Vienintelė Pareigūnų tarnybos nuostatų norma, kurioje daroma nuoroda į šiame priede nustatytus daugiklius, yra jų 6 straipsnio 2 dalis. Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 1 dalį pareigybių sąraše, pridedamame prie kiekvienos institucijos biudžeto skirsnio, nurodomas kiekvieno lygio ir pareigų grupės pareigybių skaičius. Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalį, nedarant poveikio 45 straipsnyje nustatytam paaukštinimo pagal nuopelnus principui, tuo sąrašu užtikrinama, kad kiekvienos institucijos pareigybių sąraše kiekvieno lygio laisvų darbo vietų skaičius kiekvienų metų sausio 1 d. atitiktų ankstesnių metų sausio 1 d. faktiškai dirbusių žemesnio lygio pareigūnų skaičių, padaugintą iš I priedo B skirsnyje tam lygiui nustatytų daugiklių, o tie daugikliai apskaičiuojami pagal penkerių metų vidurkį nuo 2014 m. sausio 1 d.
56
Taigi Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad daugikliai naudojami apskaičiuojant kiekvieno lygio laisvų darbo vietų skaičių kiekvienais metais pareigybių sąraše, pridedamame prie atitinkamos institucijos biudžeto skirsnio, ir kad į šį skaičių atsižvelgiama paaukštinant pareigūnus.
57
Šiuo klausimu pažymėtina, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje daroma nuoroda į šių nuostatų 6 straipsnio 2 dalį, numatant, kad sprendimus dėl pareigūnų paaukštinimo paskyrimų tarnyba priima atsižvelgdama į pastarąją nuostatą, tačiau nei KTĮS 54 straipsnyje, reglamentuojančiame tarnautojų priskyrimą prie kito lygio, nei jokioje BĮN normoje tokios nuorodos nepateikta.
58
Be to, BĮN 5 straipsnyje daroma nuoroda tik į tai, kaip BĮN II priede taikomi daugikliai, t. y. į vidutinį darbo stažą tam tikrame lygyje prieš priskiriant prie kito lygio, apskaičiuotą remiantis šiais daugikliais, tačiau neminimas nei Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnis, nei pareigybių sąraše nurodytas kiekvieno lygio pareigybių skaičius. Šiomis aplinkybėmis negalima daryti išvados, kad BĮN 5 straipsniu nukrypstama nuo aukštesnės galios nuostatų, įtvirtintų Pareigūnų tarnybos nuostatuose ar KTĮS.
59
Iš pateiktos kontekstinės analizės matyti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje procentais išreikšti daugikliai naudojami siekiant dviejų atskirų tikslų. Pirma, pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalį jie naudojami apskaičiuojant kiekvieno lygio laisvų darbo vietų skaičių per metus, taigi ir paaukštinimo galimybes. Antra, pagal BĮN 5 straipsnio 8 dalį ir II priedą jie naudojami siekiant nustatyti minimalų vidutinį darbo stažą kiekviename lygyje, nuo kurio priklauso tarnautojų priskyrimas prie kito lygio.
60
Pareigūnų paaukštinimo atvejais Bendrasis Teismas yra patvirtinęs šią dvejopą daugiklių paskirtį; jis nusprendė, kad, nepaisant Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalies, jie taip pat gali būti naudojami siekiant nustatyti vidutinę karjeros tam tikrame lygyje trukmę (šiuo klausimu žr. 2017 m. vasario 14 d. Sprendimo Schönberger / Audito Rūmai, T‑688/15 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:76, 121, 122 ir 124 punktus).
61
Viena vertus, šiuo klausimu Bendrasis Teismas yra pažymėjęs, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalį šie daugikliai leidžia apskaičiuoti pareigybių, kurioms gali būti taikoma paaukštinimo procedūra, skaičių ir kad šiomis aplinkybėmis jie taikomi remiantis penkerių metų vidurkiu (2017 m. vasario 14 d. Sprendimo Schönberger / Audito Rūmai, T‑688/15 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:76, 121 punktas).
62
Kita vertus, anot Bendrojo Teismo, šie į metus konvertuoti daugikliai padeda nustatyti vidutinę karjeros viename lygyje trukmę (2017 m. vasario 14 d. Sprendimo Schönberger / Audito Rūmai, T‑688/15 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:76, 121, 122 ir 124 punktai). Šiuo klausimu reikia atsižvelgti į daugiklius, taikytus per tuos metus, kai tarnautojas buvo priskirtas prie atitinkamo lygio, taigi netaikomas penkerių metų apribojimas, numatytas Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalyje (2017 m. vasario 14 d. Sprendimo Schönberger / Audito Rūmai, T‑688/15 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:76, 121 punktas).
63
Vadinasi, Pareigūnų tarnybos nuostatų ir KTĮS normos, kuriose nurodyti daugikliai, neleidžia daryti išvados, kad priskiriant tarnautojus prie kito lygio šie daugikliai turėtų būti naudojami tik apskaičiuojant darbo vietų, kurioms gali būti taikoma priskyrimo prie kito lygio procedūra, skaičių ir kad jais negalima remtis nustatant minimalų vidutinį darbo stažą kiekviename lygyje prieš priskiriant prie kito lygio.
64
Taigi ieškovo teiginio nepatvirtina ir daugiklių sąlygos kontekstas.
65
Trečia, dėl daugiklių sąlyga siekiamų tikslų ieškovas mano, kad ja siekiama apriboti darbo vietų, kurioms gali būti taikoma priskyrimo prie kito lygio procedūra, skaičių ir taip užtikrinti tam tikrą paralelę su pareigūnais, kiek tai susiję su kilimu karjeros laiptais. Jis mano, kad tokio aiškinimo nepaneigia aplinkybė, kad turimų biudžeto išteklių, numatytų, be kita ko, BĮN ir pareigybių sąraše, paisymas atlieka tą pačią funkciją, nes šių išteklių ir šio sąrašo sąlygoti apribojimai atitinka kitokio pobūdžio interesus.
66
Iš Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalies matyti, kad daugikliai išreiškia vidutinės karjeros raidą ir jais nepažeidžiamas nuopelnais pagrįsto paaukštinimo principas (2013 m. kovo 13 d. Sprendimo AK / Komisija, F‑91/10, EU:F:2013:34, 71 punktas).
67
Šių daugiklių konvertavimas į minimalų vidutinį darbo stažą tam tikrame lygyje yra dar vienas būdas kontroliuoti vidutinį tarnautojų priskyrimo prie kito lygio greitį (šiuo klausimu žr. 2017 m. vasario 14 d. Sprendimo Schönberger / Audito Rūmai, T‑688/15 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:76, 122 ir 124 punktus), taigi juo siekiama to paties tikslo kaip ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalimi.
68
BĮN ir pavyzdinio sprendimo antroje konstatuojamojoje dalyje šiuo klausimu minima būtinybė nustatyti konkrečias ir nuoseklias laikinųjų tarnautojų priskyrimo prie kito lygio taisykles, kad, be kita ko, būtų palengvintas jų judumas tarp agentūrų.
69
Be to, laikinųjų tarnautojų priskyrimui prie kito lygio taikomos taisyklės negali būti identiškos pareigūnams taikomoms taisyklėms, nes laikinieji tarnautojai neturi tokios pat teisės daryti karjerą savo institucijoje kaip pareigūnai (2021 m. balandžio 28 d. Sprendimo Correia / EESRK, T‑843/19, EU:T:2021:221, 55 punktas ir 2022 m. balandžio 27 d. Sprendimo Correia / EESRK, T‑750/20, nepaskelbtas Rink., EU:T:2022:246, 80 punktas).
70
Skirtingai nei pareigūnams, kurių darbo stabilumas užtikrinamas Pareigūnų tarnybos nuostatais, laikiniesiems tarnautojams taikoma speciali tvarka, kuria grindžiama su atitinkama institucija sudaryta darbo sutartis (1992 m. sausio 28 d. Sprendimo Speybrouck / Parlamentas, T‑45/90, EU:T:1992:7, 90 punktas).
71
Taip pat pasakytina, kad Pareigūnų tarnybos nuostatuose pripažinta pareigūnų teisė į karjerą nesuteikia jiems subjektyvios teisės į paaukštinimą, net jeigu jie atitinka visas reikalaujamas sąlygas, nes sprendimas paaukštinti priklauso ne tik nuo kandidato kvalifikacijos ir gebėjimų, bet ir nuo jų vertinimo lyginant su kitų kandidatų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, kvalifikacija ir gebėjimais (žr. 2022 m. balandžio 27 d. Sprendimo Correia / EESRK, T‑750/20, nepaskelbtas Rink., EU:T:2022:246, 85 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
72
Tas pats pasakytina ir apie laikinuosius tarnautojus dėl priežasčių, išdėstytų šio sprendimo 69 ir 70 punktuose minėtoje jurisprudencijoje.
73
Šiomis aplinkybėmis konstatuotina, kad nėra nenuoseklu sieti tarnautojų priskyrimą prie kito lygio su sąlyga, kad jie vidutiniškai tam tikrą metų skaičių išdirbtų viename lygyje, nes ir aukštinant pareigūnų, kurie turi teisę daryti karjerą savo institucijoje, pareigas atsižvelgimas į darbo vietų, kurioms gali būti taikoma paaukštinimo procedūra, skaičių, nereiškia, kad kartu negali būti taikoma minimalaus darbo stažo tam tikrame lygyje sąlyga (šiuo klausimu žr. 2017 m. vasario 14 d. Sprendimo Schönberger / Audito Rūmai, T‑688/15 P, nepaskelbtas Rink., EU:T:2017:76, 121, 122 ir 124 punktus).
74
Be to, Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatyta, kad daugikliai naudojami siekiant apskaičiuoti kiekvieno lygio laisvų darbo vietų skaičių, nurodomą pareigybių sąraše, pridedamame prie atitinkamos institucijos biudžeto skirsnio, taigi nustatytas tiesioginis daugiklių ir atitinkamos institucijos biudžeto ryšys. Vis dėlto tai, kad iš šio teksto matyti, jog šie daugikliai yra mechanizmas, skirtas karjeros greičiui ir biudžeto išteklių paskirstymui kontroliuoti, neleidžia daryti išvados, kad priskiriant tarnautojus prie kito lygio šis greitis gali būti kontroliuojamas tik taikant priskyrimo prie kito lygio kvotas, net ir orientacines, ir kad negali būti nustatytas minimalaus vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje reikalavimas.
75
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad ieškovo teiginio nepatvirtina ir daugiklių sąlygos tikslas kontroliuoti vidutinį greitį, kaip tarnautojai gali būti priskiriami prie kito lygio; šio tikslo gali būti siekiama taikant minimalaus darbo stažo tam tikrame lygyje reikalavimą.
76
Taigi pirmąją šio pagrindo dalį reikia atmesti.
[Praleista]
Dėl ieškinio antrojo pagrindo, subsidiariai grindžiamo daugiklių sąlygos neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu
91
Subsidiariai ieškovas remiasi BĮN normų, kuriose numatyta taikyti minimalaus vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje reikalavimą, neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu. Šį ieškinio pagrindą sudaro dvi dalys.
– Dėl Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio, KTĮS 54 straipsnio, BĮN 4 straipsnio ir nuopelnais grindžiamo priskyrimo prie kito lygio principo pažeidimo
92
Ieškovas tvirtina, kad minimalaus vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje sąlyga pažeidžia nuopelnais grindžiamo priskyrimo prie kito lygio principą, numatytą Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnyje, KTĮS 54 straipsnyje ir BĮN 4 straipsnyje. Jis mano, kad, viena vertus, nuopelnai siejami su šia sąlyga ir kad jos įvykdymas priklauso ne vien nuo suinteresuotojo asmens; kita vertus, dėl šios sąlygos iš priskyrimo prie kito lygio procedūros pašalinami ištisi lygiai, neatsižvelgiant į tarnautojų, kuriuos būtų galima priskirti prie kito lygio, nuopelnus.
93
Eu-LISA nesutinka su ieškovo argumentais.
94
KTĮS 54 straipsnyje išplečiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnyje įtvirtinto nuopelnais grindžiamo paaukštinimo principo taikymas ir šis principas taikomas priskyrimo prie kito lygio procedūrai, tačiau administracijai nustatytas įpareigojimas neviršyti daugiklių. Šis dvigubas reikalavimas atitinkamai pakartotas BĮN 4 ir 5 straipsniuose, kuriuose pažodžiui pakartotos reikšmingos pavyzdinio sprendimo nuostatos.
95
Du kriterijai, nuo kurių priklauso priskyrimas prie kito lygio, t. y. nuopelnų palyginimas ir minimalus vidutinis darbo stažas tam tikrame lygyje, nėra vien individualūs kriterijai, nes jie priklauso nuo kitų priskyrimo prie kito lygio reikalavimus atitinkančių tam tikro lygio kandidatų nuopelnų ir darbo stažo.
96
Be to, iš sprendimo atmesti skundą matyti, kad nustatant kandidatų nuopelnus reikia apskaičiuoti vidutinį darbo stažą tam tikrame lygyje, nes atliekant šį skaičiavimą atsižvelgiama tik į tiek geriausių kandidatų, kiek yra pareigybių sąraše nurodytų darbo vietų (toliau – labiausiai nusipelnę kandidatai), taip pat turi būti galimybė priskirti prie kito lygio labiausiai nusipelniusius kandidatus, kurių darbo stažas tam tikrais atvejais yra didesnis už taikytiną vidutinį darbo stažą.
97
Šiuo klausimu eu-LISA, pateikdama pavyzdį, sprendime atmesti skundą išdėstė per 2021 m. procedūrą taikytą metodą. Pagal šį metodą nuopelnų palyginimas visų pirma padeda surikiuoti kandidatus, o eu-LISA atrenka tik labiausiai nusipelniusius kandidatus. Tada ji apskaičiuoja vidutinį labiausiai nusipelniusių kandidatų darbo stažą tam tikrame lygyje. Jeigu šis vidutinis darbo stažas yra nepakankamas, tačiau vienas iš labiausiai nusipelniusių kandidatų turi didesnį už taikomą vidutinį darbo stažą tam tikrame lygyje, jis negali būti priskirtas prie kito lygio, jei kandidatas, kurio darbo stažas yra mažesnis už vidutinį, reitinguojamas aukščiau. Tokiu atveju nė vienas iš labiausiai nusipelniusių kandidatų nepriskiriamas prie kito lygio.
98
Taigi taikant šį metodą vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje sąlygos taikymas galėjo lemti tai, kad prie kito lygio nepriskiriama visa grupė tam tikram lygiui priklausančių kandidatų, jei, pirma, visi labiausiai nusipelnę kandidatai kartu įgijo mažesnį už vidutinį taikomą darbo stažą ir, antra, geriausiai reitinguoti iš šių kandidatų individualiai turėjo mažesnį darbo stažą tam tikrame lygyje nei šis vidutinis darbo stažas. Tokiu atveju žemiau reitinguojami kandidatai, kurių darbo stažas yra didesnis, nei taikomas minimalus vidutinis darbo stažas, negalėjo būti priskirti prie kito lygio.
99
Vis dėlto šis metodas rodo, kad nuopelnų palyginimas yra pagrindinis kriterijus, kuriuo grindžiamas priskyrimas prie kito lygio. Šis metodas skirtas reitinguoti kandidatams pagal jų nuopelnus, o reitingavimo eiliškumas yra kriterijus nustatyti, ar vidutinis darbo stažas tam tikrame lygyje yra kliūtis priskirti prie kito lygio visą grupę asmenų ar jos dalį. Kitaip tariant, jei tarnautojas yra vienas iš labiausiai nusipelniusių kandidatų, tačiau nėra geriausiai reitinguotas, o jo individualus darbo stažas viršija vidutinį darbo stažą, jis negali būti priskirtas prie kito lygio, jeigu, pirma, šio vidutinio darbo stažo nėra įgiję visi labiausiai nusipelnę asmenys ir, antra, geriausiai reitinguojami šios grupės asmenys turi mažesnį nei vidutinį darbo stažą. Tokiu atveju būtent nuopelnai, o ne vien darbo stažas, yra ta kliūtis, neleidžianti ilgiau tam tikrame lygyje dirbančio tarnautojo priskirti prie kito lygio.
100
Taigi eu-LISA sprendime atmesti skundą teisingai pažymėjo, kad vidutinis darbo stažas tam tikrame lygyje niekaip nepakenkė labiausiai nusipelniusių kandidatų priskyrimui prie kito lygio.
101
Kiek tai susiję su ieškovo lygiu, tame sprendime ji nurodė:
–
kad palygino kiekvieno lygio reikalavimus atitinkančių tarnautojų nuopelnus, paskui patikrino, ar jie atitinka vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje sąlygą,
–
kad ši sąlyga nebuvo įvykdyta AD 9 lygyje, nes visi septyni reikalavimus atitinkantys tarnautojai, įskaitant ieškovą, prie šio lygio buvo priskirti tik vidutiniškai dvejus metus, o vidutinis darbo stažas turėjo būti ketveri metai,
–
kad pagal BĮN 5 straipsnio 5 dalį dėl šios sąlygos neįvykdymo šio lygio tarnautojai negalėjo būti priskirti prie kito lygio,
–
todėl ji nusprendė nesiūlyti priskirti prie kito lygio nė vieno AD 9 lygio tarnautojo.
102
Taigi reikalavimus atitinkančių AD 9 lygio tarnautojų nuopelnai buvo išnagrinėti pirmajame priskyrimo prie kito lygio procedūros etape prieš sudarant siūlomų tarnautojų sąrašą. Vis dėlto nuopelnai nėra nepriskyrimo prie kito lygio priežastis. Nepriskyrimą prie kito lygio lėmė nepakankamas visų reikalavimus atitinkančių to lygio tarnautojų vidutinis darbo stažas, nes kiekvieno iš jų, taip pat ir ieškovo, darbo stažas buvo maždaug dvigubai mažesnis už taikytiną minimalų vidutinį darbo stažą.
103
Primintina, kad, pirma, BĮN numatyta minimalaus vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje sąlyga sutampa su pavyzdiniame sprendime nustatyta sąlyga ir ja siekiama išlaikyti vidutinės karjeros lygiavertiškumą, reguliuojant, kaip greitai agentūra gali priskirti prie kito lygio labiausiai nusipelniusius savo tarnautojus. Antra, pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 6 straipsnio 2 dalį tai, kad daugikliais grindžiama vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje sąlyga yra skirta pareigūnų paaukštinimo greičiui reguliuoti, nepažeidžia nuopelnais grindžiamo paaukštinimo principo (šiuo klausimu žr. 2013 m. kovo 13 d. Sprendimo AK / Komisija, F‑91/10, EU:F:2013:34, 71 punktą), ir tai a fortiori pasakytina apie tarnautojus, kurie neturi tokios pat teisės daryti karjerą kaip pareigūnai. Trečia, minimalaus vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje sąlyga taip pat siekiama palengvinti judumą tarp agentūrų (žr. šio sprendimo 68 punktą), o tai atitinka labiausiai nusipelniusių tarnautojų interesus.
104
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ieškovas negali teigti, kad vidutinio darbo stažo tam tikrame lygyje reikalavimas pažeidžia nuopelnais grindžiamo priskyrimo prie kito lygio principą.
[Praleista]
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (dešimtoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2021 m. gruodžio 22 d. Europos Sąjungos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūros (eu-LISA) sprendimą nepriskirti QN prie kito lygio pasibaigus 2021 m. priskyrimo prie kito lygio procedūrai.
2.
Atmesti likusią ieškinio dalį.
3.
Priteisti iš eu-LISA bylinėjimosi išlaidas.
Porchia
Madise
Nihoul
Paskelbtas 2023 m. lapkričio 22 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.
(
1
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano esant tikslinga paskelbti. Kiek tai susiję su praleistais punktais, daroma nuoroda į 2023 m. lapkričio 22 d. Bendrojo Teismo sprendimą QN / eu-LISA (T‑484/22, EU:T:2023:741).