Zadeva C‑671/13
Postopki, ki sta jih sprožila „Indėlių ir investicijų draudimas“ VĮ
inVirgilijus Vidutis Nemaniūnas
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe,
ki ga je vložilo Lietuvos Aukščiausiasis Teismas)
„Predhodno odločanje – Direktivi 94/19/ES in 97/9/ES – Sistemi zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje – Varčevalni in investicijski instrumenti – Finančni instrumenti v smislu Direktive 2004/39/ES – Izključitev jamstva – Neposredni učinek – Pogoji za varstvo na podlagi Direktive 97/9/ES“
Povzetek – Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 25. junija 2015
1.        Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Kreditne institucije – Sistemih zajamčenih vlog – Direktiva 94/19 – Možnost držav članic, da iz jamstva izključijo nekatere deponente ali vloge – Pogoji – Možnost, da se iz jamstva izključijo zgolj potrdila, ki imajo vse značilnosti finančnega instrumenta – Neobstoj
(Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, člena 1, točka 1, in 7(2), in Priloga I, točka 12, in 2004/39, Priloga I, oddelek C)
2.        Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Kreditne institucije – Sistemi zajamčenih vlog in odškodninske sheme za vlagatelje – Direktivi 94/19 in 97/9 –Instrumenti, ki so hkrati zajeti z obema direktivama – Možnost držav članic, da iz jamstva izključijo nekatere deponente ali vloge, ki jih določata ti direktivi –Nacionalna zakonodaja, ki določa izključitev terjatev do kreditne institucije iz sistemov zaščite direktiv 94/19 in 97/9 – Nedopustnost
(Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 94/19, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, člen 7(2), in Priloga I, točka 12, in 97/9, uvodna izjava 9 in člen 4(2))
3.        Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Investicijske storitve – Odškodninske sheme za vlagatelje – Direktiva 97/9 – Pogoji uporabe – Nacionalna zakonodaja, ki za upravičenost do odškodnine določa pogoj, ki ni določen v direktivi – Nedopustnost
(Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/9, člen 2(2) in 4(2), in Priloga I)
4.        Akti institucij – Direktive – Neposredni učinek – Pogoji – Posledice
(člen 288, tretji odstavek, PDEU)
5.        Svoboda ustanavljanja – Svoboda opravljanja storitev – Investicijske storitve – Odškodninske sheme za vlagatelje – Direktiva 97/9 – Pogoji uporabe – Neposredni učinek – Obseg
(člen 288, tretji odstavek, PDEU; Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 97/9)
1.        Člen 7(2) Direktive 94/19 o sistemih zajamčenih vlog, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, in točko 12 Priloge I k njej je treba razlagati tako, da lahko države članice iz jamstva, določenega s to direktivo, izključijo potrdila o vlogi, ki jih je izdala kreditna institucija, če imajo lastnosti prenosljivih vrednostnih papirjev, kar mora preveriti predložitveno sodišče, pri čemer se ni treba prepričati, da imajo ta potrdila vse značilnosti finančnega instrumenta v smislu Direktive 2004/39 o trgih finančnih instrumentov.
V zvezi s tem niti člen 7(2) Direktive 94/19 niti točka 12 priloge k njej glede izključitve jamstva za vloge ne določata, da morajo imeti zadevni instrumenti vse značilnosti finančnega instrumenta v smislu Direktive 2004/39. Poleg tega v skladu s členom 1(1) Direktive 94/19 „vloga“ za namene te direktive vključuje na eni strani kakršen koli pozitivni saldo, ki je posledica sredstev, ostalih na računu, ali začasnih stanj, ki so posledica običajnih bančnih transakcij in na drugi strani kakršenkoli dolg, evidentiran s potrdilom, ki ga je izdala kreditna institucija. Iz besedila te določbe je tako razvidno, da pojem vloga za namene te direktive ni opredeljen z napotovanjem na značilnosti finančnega instrumenta v smislu Direktive 2004/39. Iz navedene določbe je razvidno tudi, da je za drugo vrsto vloge značilno, da je evidentirana kot prenosni vrednostni papir, tako da pravica do sredstev, ki jo vključuje, lahko kroži.
(Glej točke 33, 35, 36 in 40 ter točko 1 izreka.)
2.        Direktivo 94/19 o sistemih zajamčenih vlog, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/14, in Direktivo 97/9 o odškodninskih shemah za vlagatelje je treba razlagati tako, da če so lahko terjatve do kreditne institucije hkrati zajete s pojmom vloga v smislu Direktive 94/19 in instrument v smislu Direktive 97/9 in je zakonodajalec Unije uporabil možnost, določeno v točki 12 Priloge I k navedeni Direktivi 94/19, da te terjatve izključi iz sistema varstva, ki ga določa ta direktiva, taka izključitev ne more povzročiti, da so navedene terjatve izključene tudi iz sistema varstva, določenega z Direktivo 97/9, ne da bi bili izpolnjeni pogoji, določeni v členu 4(2) zadnjenavedene direktive.
V zvezi s tem je lahko ob upoštevanju opredelitve pojmov vloga in instrument, ki jih določata direktivi 94/19 in 97/9, isti dolžniški vrednostni papir sočasno zajet z obema pojmoma in torej s področjem uporabe teh direktiv. Vendar sistema varstva, ki ju določata ti direktivi, določata različne pogoje, med drugim glede izključitve. Medtem ko člen 7(2) Direktive 94/19 in Priloga I k njej določata izključitve, ki temeljijo bodisi na vrsti deponentov bodisi na vrsti vlog, člen 4(2) Direktive 97/9 namreč določa izključitve zgolj na podlagi vrste vlagateljev. V teh okoliščinah, čeprav pravo Unije nikakor ne nasprotuje temu, da se država članica odloči, da bo direktivi 94/19 in 97/9 prenesla z istim zakonodajnim aktom, pa mora, kot je to poudarjeno v uvodni izjavi 9 Direktive 97/9, sistem, ki je določen s tem aktom, ustrezati zahtevam obeh direktiv.
(Glej točke od 43 do 45 in 47 ter točko 2 izreka.)
3.        Člena 2(2) in 4(2) Direktive 97/9 o odškodninskih shemah za vlagatelje je treba razlagati tako, da nasprotujeta nacionalni zakonodaji, v skladu s katero je pogoj za možnost uporabe odškodninske sheme, ki jo določa ta direktiva, da je zadevna kreditna institucija zadevna sredstva ali vrednostne papirje prenesla ali uporabila brez soglasja vlagatelja. Tak pogoj namreč v Direktivi 97/9 nikakor ni zahtevan za upravičenost vlagateljev do sistema zaščite iz te direktive. Poleg tega imetniki takih instrumentov niso navedeni med imetniki, ki so na podlagi Priloge I k Direktivi 97/9 lahko izključeni iz tega sistema.
(Glej točki 51 in 52 ter točko 3 izreka.)
4.        Glej besedilo odločbe.
(Glej točki 56 in 57.)
5.        Direktivo 97/9 o odškodninskih shemah za vlagatelje je treba razlagati tako, da nacionalno sodišče, če ugotovi, da se ta direktiva uveljavlja proti organu, ki izpolnjuje pogoje, na podlagi katerih se je mogoče proti njemu sklicevati na določbe navedene direktive, ne sme uporabiti nacionalne določbe, ki možnost uporabe odškodninske sheme iz te direktive pogojuje s tem, da zadevna kreditna institucija zadevna sredstva ali vrednostne papirje prenese ali uporabi brez soglasja vlagatelja.
Direktiva 97/9 je namreč v delu, v katerem se nanaša na določitev zaščitenih primerov, dovolj jasna, natančna in nepogojna, da se posamezniki lahko nanjo sklicujejo neposredno pred nacionalnimi sodišči proti navedeni državi članici. V okviru tožbe proti organu, ki je, ne glede na pravno obliko, na podlagi akta javnega organa odgovoren, da pod nadzorom slednjega zagotovi storitev javnega pomena, in ki ima za to posebne pristojnosti, ki presegajo pristojnosti, ki izhajajo iz običajnih pravil, ki se uporabljajo pri odnosih med posamezniki, mora zato nacionalno sodišče pri določanju okvira naložb, ki so vključene v sistem varstva, ki je določen z Direktivo 97/9, izključiti vse nacionalne določbe, ki niso v skladu z njo, in torej ne sme uporabiti pogoja uporabe sredstev brez soglasja vlagatelja.
(Glej točke od 58 do 61 in točko 4 izreka.)