62012CO0471_SL
Stranke
Razlogi za odločitev
Izrek
Stranke
V zadevi C‑471/12 P,
zaradi pritožbe na podlagi člena 56 Statuta Sodišča Evropske unije, vložene 17. septembra 2012,
Holding kompanija Interspeed a.d.
s sedežem v Beogradu (Srbija),
pritožnica,
druga stranka v postopku je
Evropska komisija,
tožena stranka na prvi stopnji,
SODIŠČE (sedmi senat),
v sestavi G. Arestis, predsednik senata, A. Arabadžiev (poročevalec) in J. L. da Cruz Vilaça, sodnika,
generalna pravobranilka: J. Kokott,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalne pravobranilke, da bo v zadevi odločeno z obrazloženim sklepom na podlagi člena 181 Poslovnika Sodišča,
sprejema naslednji
Razlogi za odločitev
Sklep
1. Družba Holding kompanija Interspeed a.d. (v nadaljevanju: Interspeed) s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 10. julija 2012 v zadevi Interspeed proti Komisiji (T-587/10, v nadaljevanju: izpodbijana sodba), s katero je to sodišče zavrnilo njeno odškodninsko tožbo zoper Evropsko komisijo kot naslednico Evropske agencije za obnovo (EAR), ki naj bi nezakonito financirala zgraditev mejnega prehoda Preševo (Srbija).
2. Iz pritožbe, napisane v angleškem jeziku, je razvidno, da družbo Interspeed zastopa D. Komlenski, „lawyer“, s sedežem v Srbiji. V pritožbi, ki jo je podpisal D. Komlenski, je navedeno, da družba Interspeed, ker z odškodninsko tožbo ni uspela, nima na voljo dovolj sredstev, da bi jo pred Sodiščem zastopal odvetnik, ki je upravičen do zastopanja, in zato prosi za odobritev brezplačne pravne pomoči.
3. Sodno tajništvo Sodišča je z dopisom z dne 19. septembra 2012 družbi Interspeed poslalo poziv za dopolnitev, s katerim jo je pozvalo, naj pritožbo po eni strani uskladi z zahtevami iz člena 19 Statuta Sodišča Evropske unije, tako da mu pošlje pritožbo, ki jo je podpisal odvetnik, upravičen do zastopanja pred sodišči države članice ali druge države podpisnice Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru z dne 2. maja 1992 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 52, str. 3, v nadaljevanju: Sporazum EGP), ter po drugi strani z zahtevami iz člena 37(2)(a) Poslovnika Sodišča, tako da mu to pritožbo pošlje v slovenskem jeziku, ker je ta jezik jezik izpodbijane sodbe.
4. Družba Interspeed na poziv sodnega tajništva za dopolnitev ni odgovorila v roku iz člena 57 Statuta Sodišča, ki se je iztekel 24. septembra 2012.
5. Glede prošnje za brezplačno pravno pomoč, ki jo je vložila družba Interspeed, je treba poudariti, da ji nikakor niso bila priložena potrdila, ki bi omogočala oceno premoženjskega stanja te družbe, kot to zahteva člen 185 Poslovnika. To prošnjo je zato treba zavreči.
6. Sodišče lahko v skladu s členom 181 Poslovnika, če je pritožba v celoti ali deloma očitno nedopustna ali očitno neutemeljena, na predlog sodnika poročevalca in po opredelitvi generalnega pravobranilca kadar koli z obrazloženim sklepom pritožbo v celoti ali deloma zavrže ali zavrne.
7. V obravnavanem primeru Sodišče meni, da je zadeva na podlagi dokazil iz spisa dovolj razjasnjena in da te pritožbe ni treba vročiti Komisiji, ter je v skladu z navedenim členom 181 sklenilo, da bo odločilo z obrazloženim sklepom.
8. Poudariti je treba, da člen 19 Statuta Sodišča določa:
„Države članice in institucije Unije pred Sodiščem zastopa zastopnik, ki je imenovan za vsako zadevo posebej; zastopniku lahko pomaga svetovalec ali odvetnik.
[…]
Druge stranke mora zastopati odvetnik.
Le odvetnik, ki je vpisan v imenik odvetnikov v eni od držav članic ali drugi državi, ki je podpisnica Sporazuma [EGP], lahko pred Sodiščem zastopa stranko ali ji pomaga.
[…]“
9. Iz te določbe izhaja, da lahko nekdo pred Sodiščem veljavno zastopa stranke, ki niso države članice in institucije, le če izpolnjuje kumulativna pogoja, in sicer, prvič, da je odvetnik, in drugič, da je upravičen do zastopanja pred sodišči države članice ali druge države podpisnice Sporazuma EGP (glej v tem smislu sklep z dne 20. februarja 2008 v zadevi Comunidad Autónoma de Valencia proti Komisiji, C‑363/06 P, točka 21).
10. Sodišče je že razsodilo, da je zahteva, da pritožbo podpiše odvetnik, upravičen do zastopanja pred sodišči države članice ali druge države podpisnice Sporazuma EGP, bistvena formalna zahteva, določena s Statutom Sodišča (glej v tem smislu sklep z dne 27. novembra 2007 v zadevi Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret in Akar proti Komisiji, C‑163/07 P, ZOdl., str. I‑10125, točka 37). Posledica neizpolnitve te zahteve je zato nedopustnost pritožbe.
11. V obravnavani zadevi je gotovo, da zastopnik družbe Interspeed, ki je podpisal pritožbo, ni odvetnik, upravičen do zastopanja pred sodišči države članice ali druge države podpisnice Sporazuma EGP.
12. V teh okoliščinah je treba ugotoviti, da ta pritožba ne izpolnjuje ene od bistvenih formalnih zahtev, določenih s Statutom Sodišča, namreč, da pritožbo podpiše odvetnik, upravičen do zastopanja pred sodišči države članice ali druge države podpisnice Sporazuma EGP.
13. To pritožbo je zato treba kot očitno nedopustno zavreči, ne da bi moralo Sodišče odločiti o kršitvi člena 37(2)(a) Poslovnika.
Stroški
14. Člen 137 Poslovnika, ki se na podlagi člena 184(1) Poslovnika uporablja tudi v pritožbenem postopku, določa, da končni sklep vsebuje odločbo o stroških.
15. Ker je bil ta sklep sprejet, preden je bila pritožba vročena drugi stranki in torej preden so ji lahko nastali stroški, je treba odločiti, da družba Interspeed nosi svoje stroške.
Izrek
Iz teh razlogov je Sodišče (sedmi senat) sklenilo:
1. Prošnja za brezplačno pravno pomoč se zavrže.
2. Pritožba se zavrže.
3. Holding kompanija Interspeed a.d. nosi svoje stroške.
V Luxembourgu, 20. junija 2013