62022CC0227
KOHTUJURISTI ETTEPANEK
PRIIT PIKAMÄE
esitatud 13. juulil 2023 (
1
)
Kohtuasi C‑227/22
IL
versus
Regionalna direktsia „Avtomobilna administratsia“ Pleven
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Administrativen sad – Gabrovo (Gabrovo halduskohus, Bulgaaria))
Eelotsusetaotlus – Transport – Direktiiv 2006/126/EÜ – Juhiluba – Juhtimiseks vajalik füüsiline ja vaimne sobivus – Juhtide psüühilise ja vaimse sobivuse kindlakstegemiseks vajaliku arstliku läbivaatuse sagedus – Juhtide psühholoogilist sobivust kinnitav dokument
I. Sissejuhatus
1.
Käesoleva eelotsusetaotlusega, mille Administrativen sad – Gabrovo (Gabrovo halduskohus, Bulgaaria) on esitanud ELTL artikli 267 alusel, palub see kohus tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta (
2
).
2.
See taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on Bulgaaria kodanik IL ja Regionalna direktsia „Avtomobilna administratsia“ Pleven (Pleveni piirkondlik mootorsõidukiamet, Bulgaaria) ning mis puudutab otsust, millega ILile määrati halduskaristus, kuna ta ei suutnud liikluskontrolli käigus esitada kehtivat psühholoogilise sobivuse tunnistust, mida nõuab liikmesriigi õigus.
3.
Käesolevas kohtuasjas palutakse Euroopa Kohtul teha otsus direktiivis 2006/126 käsitletud ühtlustamise ulatuse kohta ning liikmesriikide pädevuse kohta võtta liiklusohutuse tagamiseks rangemaid meetmeid. Euroopa Kohtul tuleb kindlaks teha, kas Bulgaaria õiguses nõutav psühholoogilise sobivuse tunnistus on meede, mis kuulub selles direktiivis ette nähtud mehhanismide hulka, või tuleb selles pigem näha isikute vaba liikumise põhjendamatut takistust ja seega meedet, mis on vastuolus ühega liidu seadusandja põhieesmärkidest. Üks käesoleva kohtuasja võtmeaspekte on selgitada välja kõnealuse psühholoogilise sobivuse tunnistuse funktsioon ja teha kindlaks, kas see dokument on liigne, arvestades tõendusjõudu, mis juhiloal juba on.
II. Õiguslik raamistik
A.
Liidu õigus
4.
Direktiivi 2006/126 artiklis 7 on sätestatud:
„1.   Juhiluba väljastatakse ainult neile taotlejatele:
a)
kes on sooritanud oskuste ja käitumise eksami ja teooriaeksami ning kelle tervislik seisund vastab nõuetele II ja III lisa sätete kohaselt;
[…]
a)
Liikmesriikide poolt alates 19. jaanuar[ist] 2013 väljastatud AM‑, A1‑, A2‑, A‑, B‑, B1‑ ja BE‑kategooria sõiduki juhilubade halduskehtivus on 10 aastat.
Liikmesriik võib väljastada selliseid juhilubasid halduskehtivusega kuni 15 aastat.
b)
Liikmesriikide poolt alates 19. jaanuar[ist] 2013 väljastatud C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõiduki juhilubade halduskehtivus on 5 aastat.
[…]
3.   Juhiloa uuendamisel halduskehtivuse lõppemise tõttu kohaldatakse järgmisi nõudeid:
a)
C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõiduki juhilubade puhul on III lisas ettenähtud juhtimiseks vajaliku füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuded jätkuvalt täidetud; ja
[…]
Liikmesriigid võivad piirata algajatele juhtidele väljastatud mis tahes kategooria sõiduki juhilubade halduskehtivust, nagu see on sätestatud lõikes 2, kohaldamaks selliste juhtide suhtes konkreetseid meetmeid, mille eesmärk on liiklusohutuse parandamine.
Liikmesriigid võivad piirata algajatele juhtidele väljastatud C‑ ja D‑kategooria sõiduki juhilubade halduskehtivust kolmele aastale, kohaldamaks selliste juhtide suhtes konkreetseid meetmeid, et parandada nende liiklusohutust.
Liikmesriigid võivad piirata mis tahes kategooria sõidukite konkreetsete juhilubade halduskehtivust, nagu see on sätestatud lõikes 2, kui peetakse vajalikuks kohaldada suurema sagedusega arstlikke läbivaatusi või muid konkreetseid meetmeid, nt liikluseeskirjade rikkujate suhtes kohaldatavaid piiranguid.
[…]“.
5.
Direktiivi III lisas „Mootorsõiduki juhtimiseks vajaliku füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuded“ on sätestatud:
„MÕISTED
1.
Käesolevas lisas liigitatakse sõidukijuhid kahte rühma:
1.1.
1. rühm:
A‑, A1‑, A2‑, AM‑, B‑, B1‑ ja BE‑kategooria sõidukite juhid.
1.2.
2. rühm:
C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõidukite juhid.
[…]
ARSTLIK LÄBIVAATUS
4.
2. rühm:
Juhiloa taotlejad läbivad arstliku läbivaatuse enne, kui neile juhiluba esmakordselt väljastatakse ning seejärel kontrollitakse sõidukijuhte igal juhiloa uuendamisel kooskõlas selle liikmesriigi süsteemiga, kus asub sõidukijuhi peamine elukoht.
5.
Liikmesriigid võivad juhilubade väljastamiseks või uuendamiseks ette näha käesolevas lisas esitatud nõuetest rangemad nõuded.
[…]
VAIMSED HÄIRED
1. rühm:
13.1.
Juhiluba ei väljastata ega uuendata juhiloa taotlejatele või sõidukijuhtidele, kes kannatavad järgmiste terviseprobleemide all:
tõsised vaimsed häired, olenemata sellest, kas need on kaasa sündinud või põhjustatud haigusest, traumast või neurokirurgilistest operatsioonidest,
raske vaimse arengu peetus,
rasked east tingitud käitumisprobleemid; isiksusehäired, mis põhjustavad tõsiseid hindamisvõime, käitumise või kohanemisvõime kõrvalekaldeid,
juhiluba väljastatakse või uuendatakse ainult taotlusele lisatud kinnitatud meditsiinilise arvamuse ja vajaduse korral korrapäraste arstlike läbivaatuste alusel.
2. rühm:
13.2.
Pädev meditsiiniasutus peab nõuetekohaselt arvestama käesoleva rühma määratlusega hõlmatud sõidukite juhtimisega seotud lisariske ja -ohtu.“
B.
Bulgaaria õigus
6.
Bulgaaria isikut tõendavate dokumentide seaduse (Zakon za balgarskite lichni dokumenti) artikli 51 lõikes 4 on sätestatud:
„C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑, D1E‑ ja T-kategooria juhiloa kehtivusaeg on viis aastat.“
7.
15. mai 2006. aasta määruses nr 36, mis käsitleb psühholoogilise sobivuse nõudeid, mootorsõiduki juhtimisõiguse taotlejate, mootorsõidukijuhtide ja sõidueksamikomisjonide esimeeste psühholoogilise läbivaatuse tegemise tingimusi ja korda ning psühholoogilise läbivaatuse tegemise registreerimistunnistuse väljaandmist (Naredba no 36 ot 15.05.2006 za iziskvaniyata za psikhologicheska godnost i usloviyata i reda za provezhdane na psikhologicheskite izsledvaniya na kandidati za pridobivane na pravosposobnost za upravlenie na MPS, na vodachi na MPS i na predsedateli na izpitni komisii i za izdavane na udostovereniya za registratsiya za izvarshvane na psikhologicheski izsledvaniya, edaspidi „määrus nr 36“), on artikli 8 lõikes 1 sätestatud:
„Taksojuhina, reisija- või kaubaveoteenuse osutamiseks kasutatava sõiduki juhina või sõidueksamikomisjoni esimehena tööle asudes tuleb alati esitada psühholoogilise sobivuse tunnistus.“
8.
Määruse nr 36 artikli 8 lõikes 2 on sätestatud:
„Psühholoogilise sobivuse tunnistus kehtib kolm aastat alates selle väljastamise kuupäevast […]“.
9.
Selle määruse artikli 8 lõikes 4 on sätestatud:
„Lõikes 1 osutatud isikud läbivad psühholoogilise läbivaatuse iga kolme aasta tagant alates viimase psühholoogilise sobivuse tunnistuse väljastamise kuupäevast.“
10.
1. oktoobri 2002. aasta määruses nr 1‑157 juhilubade väljastamise tingimuste ja korra, sõidukijuhtide registri ja nende distsiplineerimise kohta (Naredba no 1‑157 ot 1.10.2002 za usloviyata i reda za izdavane na svidetelstvo za upravlenie na motorni prevozni sredstva, otcheta na vodachite i tyahnata distsiplina) on artikli 13 lõige 1 sõnastatud järgmiselt:
„Esimesel korral väljastab juhiloa riikliku autoinspektsiooni (Darzhavna avtomobilna inspektsyia) pädev piirkondlik osakond sõidueksami sooritamise originaalprotokolli alusel ning isik peab esitama:
1. taotlusvormi ja sellele lisatud dokumendid vastavalt Bulgaaria isikut tõendavate dokumentide väljaandmise eeskirjadele (Pravilnik za izdavane na balgarskite lichni dokumenti);
[…]
3. perearsti, piirkondlike liiklusmeditsiini komisjonide (TOLEK) või liiklusmeditsiini keskkomisjoni (TTSLEK) väljastatud hinnangu mootorsõidukijuhi/juhtimisõiguse taotleja füüsilise sobivuse kohta juhtimisõiguse uuendamiseks/saamiseks;
4. koopia psühholoogilise sobivuse tunnistusest C1‑, С‑, D1‑, D‑ ja Ttm‑ (trammi) kategooria juhiloa väljastamise jaoks;
5. koopia tunnistusest, mis kinnitab, et ta on läbinud mootorsõidukijuhtidele mõeldud kursuse esmaabi andmise kohta liiklusõnnetuse korral;
6. avalduse, et tema peamine elukoht ei ole mõnes teises Euroopa Liidu liikmesriigis ja et tal ei ole mõne teise Euroopa Liidu liikmesriigi välja antud juhiluba;
7. koopia tunnistusest, mis kinnitab vähemalt põhihariduse omandamist, ja välismaal hariduse omandamise korral tõendi vastavalt 1. septembri 2016. aasta määrusele nr 11 õpitulemuste hindamise kohta (Naredba no 11 ot 1 septembri 2016 g. za otsenyavane na rezultatite ot obuchenieto na uchenitsite) artikli 110 lõikele 2 […]“.
11.
Määruse nr 1‑157 artikli 15 lõikes 2 on ette nähtud:
„[Juhiloa] vahetamiseks vastavalt lõikele 1 esitavad sõidukijuhid artikli 13 lõike 1 punktides 1, 3 ja 6 nimetatud dokumendid, samuti vana juhiloa.“
12.
Liiklusseaduse (Zakon za dvizhenieto po patishtata) artikli 178c lõikes 5 on sätestatud, et isikut, kes osutab ilma kehtiva psühholoogilise sobivuse tunnistuseta taksoteenust, teostab omal kulul sõite või osutab reisija- või kaubaveoteenust, karistatakse 500 Bulgaaria leevi (BGN) (umbes 255 euro) suuruse trahviga.
13.
Liiklusseaduse muutmise ja täiendamise seaduse lisasätete (Dopalnitelnite razporedbi na Zakona za izmenenie i dopalnenie na Zakona za dvizhenieto po patishtata) § 35 punkti 3 kohaselt rakendab liiklusseadus direktiivi 2006/126 nõudeid.
III. Vaidluse asjaolud, põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
14.
ILil on kehtiv A‑, A1‑, A2‑, AM‑, B‑, B1‑, C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑, D1E‑ ja Tkt‑ (traktori) kategooria juhiluba. Tema juhiloa kehtivusaeg on 28. novembrist 2019 kuni 28. novembrini 2024.
15.
Kontrolliv asutus peatas ILi 4. augustil 2021 kontrollimiseks, kui ta juhtis vedukit ja poolhaagist, millega ta osutas kaubaveoteenust. Kontrollimisel selgus, et tal ei olnud võimalik esitada kehtivat psühholoogilise sobivuse tunnistust. Tema kõige uuem psühholoogilise sobivuse tunnistus oli välja antud 7. oktoobril 2017 ning kehtis 7. detsembrini 2020.
16.
Kontrolliv asutus koostas haldusrikkumise tuvastamise akti määruse nr 36 artikli 8 lõike 1 rikkumise tõttu, kuna IL ei esitanud kehtivat psühholoogilise sobivuse tunnistust. Selle akti põhjal tegi Pleveni piirkondliku mootorsõidukiameti juhataja 24. augustil 2021 ILile halduskaristuse määramise otsuse, millega mõisteti talle määruse nr 36 artikli 8 lõikes 1 nimetatud rikkumise eest liiklusseaduse artikli 178c lõike 5 alusel 500 Bulgaaria leevi (umbes 255 eurot) suurune trahv.
17.
IL vaidlustas selle trahvi Rayonen sad Sevlievos (Sevlievo rajoonikohus, Bulgaaria), väites sisuliselt, et määruse nr 36 artikkel 8 ja liiklusseaduse artikli 178c lõikes 5 ette nähtud karistus on direktiiviga 2006/126 vastuolus. See kohus otsustas viidatud direktiivi III lisa punktile 4 tuginedes, et liikmesriik võib kehtestada sõidukijuhtidele korrapärase läbivaatuse sageduse suhtes rangemaid lisanõudeid. Sellest arutluskäigust lähtudes jõudis Rayonen sad Sevlievo (Sevlievo rajoonikohus) 10. detsembri 2021. aasta kohtuotsuses järeldusele, et liikmesriigi õiguse ja liidu õiguse vahel vastuolu ei ole, ning jättis halduskaristuse määramise otsuse muutmata.
18.
IL esitas eelotsusetaotluse esitanud Administrativen sad – Gabrovole (Gabrovo halduskohus) kassatsioonkaebuse, väites, et esimese astme kohus kohaldas direktiivi 2006/126 valesti.
19.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu hinnangul on direktiivi 2006/126 sätted ebaselged ja teatud mõttes vastuolulised. Ühest küljest rõhutab ta, et selle direktiivi põhjenduse 9 kohaselt tuleb reisija- või kaubaveoks mõeldud sõidukite juhtimiseks vajaliku füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuetele vastavust tõendada juhiloa väljastamise ajal ja pärast seda korrapäraselt. Seal on selgelt soovitatud, et selleks mõeldud arstlikud läbivaatused tehtaks juhiloa uuendamise ajal ja need oleks seega määratud juhiloa kehtivusajaga. Teisest küljest täpsustab ta, et direktiivi 2006/126 III lisa punkt 4 lubab liikmesriikidel oma õigusnormides määrata 2. rühma (C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria) sõidukite juhtide arstliku läbivaatuse sageduse kindlaks oma äranägemise järgi ning et see sagedus võib juhiloa kehtivusajast erineda.
20.
Eeltoodut arvestades soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas direktiivi 2006/126 kohaselt on liikmesriikidel lubatud nõuda nende kategooriate sõidukite juhtidelt, et nad laseks oma psüühilise ja vaimse sobivuse kindlakstegemiseks endale teha arstlikke läbivaatusi lühema ajalise vahega kui juhiloa kehtivusaeg, samuti nõuda selle sobivuse tõendamiseks eraldi dokumenti, mis ei ole juhiluba, või piisab selle sobivuse tõendamiseks nende kategooriate kehtiva juhiloa omamisest, sest sobivus on juba juhiloa väljastamisel või uuendamisel kindlaks tehtud.
21.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul on tema menetluses tekkinud ka küsimus, kas Bulgaaria õigusnormides ette nähtud karistus sõidukijuhile, kelle C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑, D1E‑ ja Tkt‑kategooria juhiluba kehtib, kuid kes ei saa psühholoogilise sobivuse tunnistuse aegumise tõttu seda tunnistust kontrollivale asutusele esitada, on vastuolus direktiivis 2006/126 ette nähtud juhilubade ning füüsilise ja vaimse sobivuse arstliku kontrolli sünkroniseeritud kehtivusajaga ehk kas see, kui karistav asutus kohaldab liikmesriigi õigusnorme, toob kaasa liidu õiguse rikkumise.
22.
Neil asjaoludel otsustas Administrativen sad – Gabrovo (Gabrovo halduskohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas direktiivi 2006/126 sätted annavad liikmesriikidele võimaluse nõuda С‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõidukite juhtidelt, et nad laseksid teha arstlikku läbivaatust nende psüühilise ja vaimse sobivuse kindlakstegemiseks lühemate ajaliste vahedega, kui seda on juhiloa kehtivus, ning sellega seoses võimaluse nõuda eraldi dokumenti (lisaks juhiloale), millega tõendatakse nende juhtide sobivust? Või tõendab nimetatud kategooriate kehtivate juhilubade omamine ka sõidukijuhi psüühilist ja vaimset sobivust, kuna see sobivus tehti kindlaks juba juhiloa esmasel väljaandmisel või uuendamisel?
2.
Kas direktiivi [2006/126] artikli 7 lõige 1 ning põhjendused 8 ja 9 lubavad, et sellised liikmesriigi õigusnormid, nagu on kõne all käesolevas kohtuasjas, näevad reisija- ja/või kaubaveosõidukite juhtide psühholoogilise sobivuse tõendamiseks ette täiendavad tingimused, mis on sõidueksami miinimumnõuetest (direktiivi [2006/126] II lisa) ning füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuetest (direktiivi [2006/126] III lisa) rangemad?
3.
Kui vastus [teisele] küsimusele on jaatav, siis kas nende nõuete suhtes tuleb kohaldada direktiivis [2006/126], eriti direktiivi [2006/126] põhjenduse 9 neljandas lauses ja artikli 7 lõikes 3, kirjeldatud süsteemi, mille raames on juhilubade kehtivusaeg ning füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuete kohaldamisega seotud arstliku läbivaatuse kehtivusaeg sünkroniseeritud?“
IV. Menetlus Euroopa Kohtus
23.
Eelotsusetaotlus, mis kannab 22. märtsi 2022. aasta kuupäeva, saabus Euroopa Kohtu kantseleisse 31. märtsil 2022.
24.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus saatis 27. mai 2022. aasta kohtumäärusega, mis registreeriti kohtukantseleis 30. mail 2022, oma eelotsusetaotlusele täienduse.
25.
IL, Bulgaaria valitsus ja Euroopa Komisjon esitasid Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artiklis 23 ette nähtud tähtaja jooksul kirjalikud seisukohad.
26.
Kodukorra artikli 61 lõike 1 alusel palus Euroopa Kohus 14. veebruaril 2023 Bulgaaria valitsusel ühele küsimusele kirjalikult vastata. Sellele küsimusele vastati ettenähtud tähtaja jooksul.
27.
ILi esindaja ning Bulgaaria valitsuse ja komisjoni esindajad esitasid 3. mai 2023. aasta kohtuistungil suulisi seisukohti.
V. Õiguslik analüüs
A.
Sissejuhatavad märkused
28.
Juhilube käsitlevad eeskirjad on oluline osa ühisest transpordipoliitikast, aidates parandada liiklusohutust ning hõlbustades isikute vaba liikumist. Euroopa Kohus on oma praktikas nentinud, et vastuvõtva riigi poolt nõuetekohaselt tunnustatud juhiloa omamine võib paljudel kutsealadel mõjutada seda, kas liidu õiguse kohaldamisalasse kuuluvad isikud saavad neil aladel tegelikult tegutseda, olgu siis töötaja või füüsilisest isikust ettevõtjana. (
3
) Samuti on Euroopa Kohus leidnud, et juhiloa omanik võib kasutada seda vastuvõtva liikmesriigi ametiasutustes oma kodakondsuse tõendamiseks, nagu oleks see isikutunnistuse või passiga samaväärne dokument. (
4
) Seda aspekti on oluline rõhutada, sest nende dokumentide omamine on õigusaktides ette nähtud vorminõue, mida tuleb täita, et kasutada õigust liikmesriikide territooriumil vabalt liikuda ja elada. Sellest vaatenurgast võib öelda, et juhiluba aitab kaasa liidu kodanike õiguste kasutamisele siseturul.
29.
Vaatamata edusammudele juhilube puudutavate eeskirjade ühtlustamisel, erinevad juhilubade uuendamise sagedust ja sõidukite alamkategooriaid käsitlevad liikmesriikide eeskirjad üksteisest märkimisväärselt, seetõttu tuleb neid eeskirju ühenduse poliitika rakendamisele kaasaaitamiseks tõhusamalt ühtlustada. Eesmärk, mida liidu seadusandja direktiivi 2006/126 vastuvõtmisega taotles, on just selline. Seega on mõistetav, et liikmesriikide meetmeid, mis tunduvad selles direktiivis ette nähtud meetmetest kõrvale kalduvat, analüüsitakse põhjalikult. Eriti kehtib see juhiloa väljastamise nõuete kohta, kuigi liikmesriikidel on pädevus kehtestada teatud juhtudel rangemaid nõudeid.
30.
Nagu ma sissejuhatuses märkisin, soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, millised on direktiiviga 2006/126 kehtestatud nõuded ja kas Bulgaaria õiguses nõutav psühholoogilise sobivuse tunnistus kuulub selles direktiivis ette nähtud mehhanismide hulka või tuleb selles pigem näha isikute vaba liikumise põhjendamatut takistust ja seega meedet, mis on ühe eelmainitud eesmärgiga vastuolus. (
5
) See sõltub peamiselt sellele dokumendile määratud funktsioonist. Teine küsimus, mille eelotsusetaotluse esitanud kohus täiendavalt esitas, paistab esimest küsimust mõneti täpsustavat ning kolmas küsimus on esitatud üksnes juhuks, kui vastus teisele küsimusele peaks olema jaatav. Pean loogiliseks analüüsida küsimusi nende esitamise järjekorras.
B.
Esimene eelotsuse küsimus
31.
Esimese küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus, et selgitataks, kas liidu õigusnormid, eriti direktiiv 2006/126, annavad liikmesriikidele võimaluse nõuda С-, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõidukite juhtidelt, et nad laseksid oma psüühilise ja vaimse sobivuse kindlakstegemiseks endale teha arstlikku läbivaatust juhiloa kehtivusajast lühemate ajavahemike tagant, ning sellega seoses võimaluse nõuda neilt sobivuse kinnitamiseks eraldi dokumenti, mis ei ole juhiluba, või kinnitataks, et juhi psüühilist ja vaimset sobivust tõendab ka kehtiva juhiloa omamine, kuna see sobivus tehti kindlaks juba selle loa väljastamisel või uuendamisel.
32.
Selle küsimuse analüüsimiseks tuleb kõigepealt kindlaks teha, kas Bulgaaria õigusnormides ette nähtud psühholoogilise sobivuse nõue kuulub direktiivi 2006/126 kohaldamisalasse. Alles siis, kui see aspekt on selge, tuleb järgmiseks välja selgitada, millistele nõuetele kõnealused Bulgaaria õigusnormid peavad vastama.
1. Direktiivi 2006/126 ratione materiae kohaldatavus
a) Arstlik läbivaatus, mis võimaldab mootorsõiduki juhtimiseks vajaliku füüsilise ja vaimse sobivuse kindlaks teha
33.
Nagu on sätestatud direktiivi 2006/126 artikli 4 lõikes 1, annab juhiluba õiguse juhtida selles direktiivis määratletud kategooriate mootorsõidukeid. Teisisõnu on reisijate ja kaupade autoveo kutsealal tegutsemiseks vaja, et juhil oleks vastava kategooria juhiluba.
34.
Direktiivi 2006/126 artikli 7 lõike 1 punkti a kohaselt väljastatakse juhiluba üksnes taotlejatele, kes on sooritanud oskuste ja käitumise eksami ja teooriaeksami ning kes vastavad direktiivi III lisa kohastele füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuetele. Lisaks nõuab selle direktiivi artikli 7 lõike 3 punkt a, et juhiloa uuendamiseks oleks täidetud C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria juhiloa omanike füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuded.
35.
Direktiivi 2006/126 asjakohaste sätete kohaldamisest tuleneb, et C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria juhiloa omanike, eriti elukutselise juhina töötavate isikute vaimset sobivust on nende lubade väljastamise ja uuendamise ajal juba hinnatud ja kinnitatud. Seda arvestades tundub kummaline nõuda kehtiva juhiloa omanikelt lisaks eraldi vaimse sobivuse tunnistust.
36.
Sellise tunnistuse nõudmine kujutab endast täiendavat piirangut, kuna direktiivis 2006/126 nõutud vaimse tervise arstlik läbivaatus juba hõlmab nende tunnistuste eesmärke. Sellistel vajadustel nagu liiklusohutuse vajaduste täitmine, isikute vaba liikumine, konkurentsimoonutuste vältimise vajadus ja juhtide eriline vastutus – mis on direktiivi 2006/126 põhjendustes 8 ja 9 nimetatud eesmärgid, mis õigustavad tõendamist, et juhiloa väljastamisel olid vaimse sobivuse miinimumnõuded täidetud – on direktiivi artikli 7 lõigetes 1 ja 3 ning III lisas juba ühtlustatud kaitse olemas.
37.
Ei ole mingit objektiivset põhjust eeldada, et kutselise sõidukijuhi tegevus tekitab liiklusohutusele spetsiifilisi probleeme, mida direktiivis 2006/126 ette nähtud vaimse sobivuse kontroll juba ei hõlmaks. Sellega seoses tuleb märkida, et enamasti on C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria juhiloa omanikud saanud selle loa just kutselise juhina tegutsemiseks. Kuna direktiivis 2006/126 on samuti sätestatud nende kategooriate sõidukite juhtide vaimse sobivuse miinimumnõuded, on ilmne, et need nõuded hõlmavad ka standardeid, millele juhid peavad oma kutsealal tegutsemiseks vaimsest aspektist vastama.
38.
Samuti ei saa väita, et direktiiviga 2006/126 tehtud ühtlustamine jätab ruumi selliste „psühholoogilise sobivuse“ nõuete kehtestamisele, mis ei kuulu vaimse sobivuse kategooriasse. Vaimne tervis ja seega ka vaimne sobivus hõlmavad lõppude lõpuks emotsionaalset, psühholoogilist ja sotsiaalset heaolu, seega ka mõisteid „psüühiline tervis“ ja „psüühiline sobivus“.
39.
Direktiiviga 2006/126 püütakse ühtlustada vaimse sobivuse miinimumnõuded ning selle direktiivi III lisa punktides 13.1 ja 13.2 on täpsustatud, milliseid vaimseid häireid tuleb sellega seoses arvesse võtta. Täpsemalt on punktis 13.1 konkreetselt nimetatud „tõsised vaimsed häired […] traumast“, kusjuures mõistet „trauma“ võib tõlgendada laialt nii, et see hõlmaks muu hulgas ägedaid või kroonilisi emotsionaalseid, psühholoogilisi ja sotsiaalseid episoode. See näitab esiteks, et „psühholoogiline sobivus“ on tegur, mis võib kuuluda selle direktiivi kohaldamisalasse kui üks „vaimse sobivuse“ osa, ja teiseks, et liidu seadusandja on juba hinnanud, mil määral tuleb vaimseid häireid juhiloa väljastamisel arvesse võtta.
b) Psühholoogilise sobivuse kontrolli puudutavad Bulgaaria õigusnormid
40.
Bulgaaria valitsuse esitatud argumendid ei kõiguta seda järeldust, nagu ma järgmiseks selgitan.
41.
Esiteks väidab Bulgaaria valitsus, et Bulgaaria õigusnormide kohast „psühholoogilist sobivust“ ei tule mõista mitte kui „vaimset tervist“ ja vaimsete häirete või vaimuhaiguse puudumist, vaid kui sobivust kutse-/tegevusalal tegutsemiseks. Bulgaaria valitsuse väitel ei ole psühholoogilised läbivaatused sama mis arstlikud läbivaatused. Tegemist on eraldi menetluse ja täiesti erineva erialase pädevusega. Täpsemalt on tegemist kutsealase selektsiooni menetlusega, mida psühholoogid teostavad puhtpsühholoogiliste ja mittemeditsiiniliste kriteeriumide alusel, kasutades eksperimentaal- ja diferentsiaalpsühholoogia meetodeid.
42.
Tuleb siiski täheldada, et Bulgaaria valitsus möönab, et Bulgaaria õigusnormide „eesmärk on kontrollida psühholoogilist sobivust mootorsõiduki juhtimiseks ilma liiklusõnnetuste põhjustamise riskita, lähtudes psühholoogilistest omadustest, mis on kutsealaselt olulised“. Järelikult on psühholoogilise sobivuse kontrolli eesmärk nähtavasti ka kontrollida asjaomase isiku emotsionaalset, psühholoogilist ja sotsiaalset heaolu, mis on C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõiduki juhtimisõiguse saamiseks vältimatu nõue. Kuna need kaks kontrolli liiki on lahutamatult seotud teatava sõiduki juhtimisega, on nende eesmärk liiklusohutuse tagamine. Sellest vaatenurgast ei paista, et miski eristaks Bulgaaria õigusnormide kohast psühholoogilise sobivuse kontrolli direktiivis 2006/126 ette nähtud läbivaatusest.
43.
Teiseks väidab Bulgaaria valitsus, et kõnealused Bulgaaria õigusnormid kehtisid juba enne selle direktiivi vastuvõtmist. Kuigi Bulgaaria valitsus selgitab, et kõnealustes riigisisestes õigusnormides „ei ole üldse viidatud direktiivile 2006/126“, ei ütle ta, kas Bulgaaria ametiasutused tegid direktiivi ülevõtmisel kooskõla analüüsi, et teha kindlaks, kas kõnealused õigusnormid kuuluvad selle direktiiviga ette nähtud mehhanismide alla. Kui sellist kooskõla analüüsi ei ole tehtud, jäävad kahtlused selles aspektis püsima.
44.
Kolmandaks pean vajalikuks nentida, et Bulgaaria valitsuse argumentides on teatav vastuolu, sest ühest küljest selgitab ta, et Bulgaaria õigusnormides ette nähtud psühholoogilisel läbivaatusel „peavad kutselised sõidukijuhid esitama kehtiva juhiloa, mis eeldab vaikimisi kõigi põhinõuete, sealhulgas sõiduki juhtimiseks vajaliku füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuete järgimist“. Teisest küljest rõhutab Bulgaaria valitsus, et psühholoogilist hindamist on vaja, et saada prognoos, kuidas asjaomane isik liikluses edaspidi käituma hakkab ja kui suur on risk, et ta põhjustab seal õnnetusi.
45.
Argumendid, millega Bulgaaria valitsus põhjendas väidet, et Bulgaaria õigusnormide kohane psühholoogilise sobivuse kontroll erineb märkimisväärselt direktiivis 2006/126 ette nähtud vaimse sobivuse kontrollist, ei tundu mulle veenvad, kuna on ilmne, et nende kaht liiki dokumentide (juhiloa ja psühholoogilise sobivuse tunnistuse) funktsioonid kattuvad ja seega on nende praktilise kasutatavuse suhtes segaduse oht. See asjaolu kahjustab aga märgatavalt juhiloa kui mootorsõiduki juhtimise sobivust tõendava dokumendi funktsiooni. Nagu Bulgaaria valitsus kohtuistungil kinnitas, on nende kahe dokumendi omamine Bulgaaria territooriumil nõutav, olgugi et kogu liidus mootorsõiduki juhtimise õiguse saamiseks peaks piisama ainult juhiloast.
46.
Eeltoodust järeldub, et kuna kõnealused Bulgaaria õigusnormid puudutavad sisuliselt aspekte, mille minimaalne ühtlustamine on juba tehtud, tuleb neid õigusnorme pidada direktiivi 2006/126 kohaldamisalasse kuuluvaks. Võttes arvesse, et selle direktiiviga ühtlustati eelnimetatud kategooriasse kuuluvate sõidukite juhtimiseks vajaliku vaimse sobivuse miinimumnõuded, ei näe ma ühtegi objektiivset põhjust, mis õigustaks lisanõuete kehtestamist siis, kui sõiduki juhtimine on seotud kutsetegevusega.
47.
Nagu ma allpool põhjalikumalt selgitan, ei luba direktiivi 2006/126 artikli 7 lõiked 1 ja 3 ning III lisa minu hinnangul selliseid riigisiseseid meetmeid, mis nõuavad, et teatud transporditeenuseid osutavatel juhtidel oleks ka eraldi vaimse sobivuse tunnistus, kui kehtiva juhiloa omamine juba tõendab juhi vaimset sobivust.
2. Direktiiviga 2006/126 liikmesriikide õigusaktide suhtes kehtestatud nõuded
a) Kas juhiloa uuendamisel võib nõuda täiendava psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamist
48.
Sõidukijuhi psüühilist ja vaimset sobivust kontrollitakse tavaliselt juhiloa väljastamisel. Tekib siiski küsimus, kas liikmesriigid võivad peale selle nõuda ka täiendava psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamist, eriti juhiloa uuendamisel.
49.
Selle kohta tuleb märkida, et direktiivi 2006/126 III lisa punktis 4 on (prantsuskeelses versioonis) sätestatud, et „[l]es candidats doivent faire l’objet d’un examen médical avant la délivrance initiale d’un permis et [que], par la suite, les conducteurs sont contrôlés conformément au système national en vigueur dans l’État membre de résidence normale où a lieu le renouvellement de leur permis de conduire“. Eri keeleversioonide võrdlevast analüüsist saab järeldada, et seda lauset tuleb tõlgendada nii, et kõnealune läbivaatus tuleb teha juhiloa uuendamisel. (
6
)
50.
Tuleb märkida, et selle sätte bulgaariakeelne versioon ei vasta täielikult teistele direktiivi 2006/126 keeleversioonidele, kuna sealt puudub viimane fraas. See väljajätt ei tohiks siiski viia liidu õiguse teistsuguse tõlgenduseni. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei võimalda liidu õigusakti ühetaolise kohaldamise ja järelikult ka ühetaolise tõlgendamise vajadus käsitleda õigusakti üht keeleversiooni teistest eraldi, vaid nõuab selle tõlgendamist nii seadusandja tegeliku tahte kui ka tema taotletud eesmärgi põhjal, muu hulgas kõikides ülejäänud ametlikes keeltes koostatud versioone arvestades. (
7
)
51.
Seega ilmneb vaatamata bulgaariakeelse sätte puudulikkusele direktiivi 2006/126 teistest keeleversioonidest selgelt, et liidu seadusandja püüab saavutada, et arstlik läbivaatus langeks kokku juhiloa uuendamisega. Nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus oma eelotsusetaotluses õigesti märkis, toetab seda tõlgendust direktiivi põhjenduse 9 neljas lause, kuna selles on otsesõnu öeldud, et „sellised läbivaatused [peaksid] toimuma juhilubade uuendamise ajal ja olema seega määratud kindlaks juhiloa kehtivusajaga“.
52.
Sellest järeldub, et direktiivi 2006/126 põhjenduse 9 ja III lisa punkti 4 vahel ei ole vastuolu, kuna need kaks sätet osutavad vajadusele, et arstlik läbivaatus langeks juhiloa uuendamise ajale.
b) Kas võib nõuda täiendava psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamist juhiloa kehtivusajast lühemate ajavahemike tagant
53.
Järgmiseks tuleb analüüsida, kas selle asjaolu tõttu ei ole liikmesriikidel lubatud nõuda täiendava psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamist juhiloa kehtivusajast lühemate ajavahemike tagant. (
8
)
54.
Sellega seoses tuleb eri sõidukikategooriatel vahet teha. Direktiivi 2006/126 artikli 7 lõike 2 punkti b kohaselt on käesoleva kohtuasja fookuses olevate C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria juhilubade halduskehtivus 5 aastat.
55.
Nagu ma käesolevas ettepanekus osutasin, on direktiivi 2006/126 III lisa punktis 4 ette nähtud, et „[j]uhiloa taotlejad läbivad arstliku läbivaatuse enne, kui neile juhiluba esmakordselt väljastatakse ning seejärel kontrollitakse sõidukijuhte igal juhiloa uuendamisel kooskõlas selle liikmesriigi süsteemiga, kus asub sõidukijuhi peamine elukoht“. Lähtudes eeldusest, et tõlgendamine peab alati algama sätte sõnastusest, tuleb tõdeda, et eelviidatud sätete tõlgendamine nende koostoimes ei jäta minu arvates mingit tõlgendamisruumi. Kõnealused sätted ei maini nimelt võimalust, et liikmesriigid võiksid määrata 2. rühma sõidukijuhtide arstlike läbivaatuste intervalli lühemaks.
56.
Kuigi direktiivi 2006/126 III lisa punktis 5 on sätestatud, et „[l]iikmesriigid võivad juhilubade väljastamiseks või uuendamiseks ette näha käesolevas lisas esitatud nõuetest rangemad nõuded“ (kohtujuristi kursiiv), tuleb täpsustada, et see säte viitab võimalusele kehtestada nõudeid, mis on rangemad kui selles lisas sätestatud „mootorsõiduki juhtimiseks vajaliku füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuded“. Teisisõnu näitab isegi lisa pealkiri, milliseid aspekte direktiiviga 2006/126 tehtud minimaalne ühtlustamine hõlmab. Need on füüsilise ja vaimse sobivuse nõuded. (
9
)
57.
Seetõttu võivad liikmesriigid määrata kindlaks, kuidas arstlikke läbivaatusi tuleb teha, ja olla 2. rühma juhtide vaimse sobivuse suhtes rangemad, et võtta arvesse selle kategooria sõidukitega seotud spetsiifilisi ohutusvajadusi. Juhiloa kehtivusajast, mis on sätestatud selle direktiivi 2006/126 artikli 7 lõike 2 punktis b, ei või seevastu ühepoolset erandit teha, et nõuda täiendava psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamist.
58.
Kuigi direktiivi 2006/126 artikli 7 lõike 3 viies lõik lubab liikmesriikidel erandkorras piirata liiklusohutuse tagamiseks mis tahes kategooria sõidukite konkreetsete juhilubade halduskehtivust, „kui peetakse vajalikuks kohaldada suurema sagedusega arstlikke läbivaatusi“, tuleb märkida, et see säte kinnitab juba mainitud põhimõtet, mille kohaselt peab arstlik läbivaatus langema kokku juhiloa uuendamisega ja need läbivaatused on seega määratud selle loa kehtivusajaga.
59.
Eeltoodust tuleneb, et liikmesriikidel ei ole pädevust nõuda täiendava psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamist juhiloa kehtivusajast lühemate ajavahemike tagant.
c) Kas psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamiseks võib nõuda eraldi dokumenti, mis ei ole juhiluba
60.
Eeltoodud analüüsist tehtud järelduste põhjal saab vastata küsimusele, kas liikmesriikidel on lubatud nõuda psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamiseks eraldi dokumenti, mis ei ole juhiluba.
61.
Esiteks, nagu ma käesolevas ettepanekus selgitasin, on Bulgaaria õigusaktides nõutud vaimse sobivuse tunnistuse eesmärgid direktiivis 2006/126 nõutud vaimse tervise arstliku läbivaatusega juba hõlmatud. Seega on selles direktiivis reguleeritud juhiloal asjaomasesse kategooriasse kuuluva mootorsõiduki juhtimiseks vajaliku psüühilise ja vaimse sobivuse kinnitamiseks vajalik tõendusjõud.
62.
Teiseks märkisin, et direktiiv 2006/126 nõuab, et arstlik läbivaatus toimuks enne juhiloa esmakordset väljastamist ja juhiloa uuendamisel. Seega ei ole minu hinnangul jäetud ruumi psühholoogilise sobivuse tunnistuse laadse dokumendi väljastamiseks muul ajal kui direktiivis ette nähtud.
63.
Kolmandaks tuleb märkida, et kuigi direktiiv 2006/126 näeb ette vaid juhiloa väljastamise tingimusi käsitlevate riigisiseste õigusnormide minimaalse ühtlustamise, ühtlustatakse nimetatud direktiiviga seevastu täielikult juhtimisõiguse olemasolu tõendavad dokumendid, mida liikmesriigid peavad selle direktiivi artikli 2 lõike 1 kohaselt tunnustama. (
10
) See asjaolu välistab loogiliselt juhiloa kooseksisteerimise mis tahes muu riigisisese dokumendiga, mis täidab sama ülesannet.
64.
Eeltoodud kaalutlustest lähtudes näib tarbetu nõuda, et sõidukijuhid esitaksid psüühilise ja vaimse sobivuse tõendamiseks eraldi dokumendi. Vähe sellest, minu hinnangul ei saa välistada, et taolise tõendi hankimise nõue muutub täiendavaks halduskoormuseks, mis võib isikute vaba liikumist põhjendamatult takistada ja järelikult seda vaba liikumist kahjustada, seda tuleb aga kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul. Sellise takistuse esinemine on ilmne, kui haldusmenetluses nõutakse täiendava lõivu maksmist (
11
), nagu seda nõutakse käesoleval juhul, mida Bulgaaria valitsus kohtuistungil vastuseks Euroopa Kohtu küsimusele ka kinnitas.
3. Vastus esimesele eelotsuse küsimusele
65.
Eeltoodud kaalutluste põhjal soovitan vastata esimesele küsimusele, et direktiivi 2006/126 artikli 7 lõikeid 1 ja 3 ning III lisa tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui liikmesriik kehtestab С-, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõidukite juhiloa omanikele kohustuse, et nad laseksid oma vaimse sobivuse kindlakstegemiseks endale teha arstlikku läbivaatust juhiloa kehtivusajast lühemate ajavahemike tagant, ning nõuab seoses sellega lisaks juhiloale eraldi dokumenti, mis tõendab nende juhtide vaimset sobivust.
C.
Teine eelotsuse küsimus
1. Liikmesriikide pädevus võtta rangemaid meetmeid
66.
Teise küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas direktiivi 2006/126 artikli 7 lõikega 1 on kooskõlas, kui liikmesriigi õigusnormid näevad reisija- ja/või kaubaveosõiduki juhi psühholoogilise sobivuse kindlakstegemiseks – lisaks sõidueksami miinimumnõuetele (selle direktiivi II lisa) ning füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuetele (selle direktiivi III lisa) – ette täiendavad tingimused.
67.
Kõigepealt tuleb märkida, et põhjendused selle kohta, miks eelotsusetaotluse esitanud kohus esitas kaks täiendavat küsimust, on esitatud väga lühidalt, mis raskendab nende mõistmist. On siiski ilmne, et teise küsimuse eesmärk on esimene küsimus ümber sõnastada ja seda selgitada. Nõnda paistab, et eelotsusetaotluse esitanud kohus soovib saada teavet, milliseid kontrolle võib liikmesriik oma õiguses kehtestada, just nagu seda on tehtud põhikohtuasjas käsitletaval juhul. Selle teabe alusel saab eelotsusetaotluse esitanud kohus hinnata, kas liikmesriigi õigusnormid on direktiiviga 2006/126 kooskõlas. Tõsiasi, et see kohus väljendab sõnaselgelt, et kõnealustes Bulgaaria õigusnormides on direktiivis sätestatu kõrval ette nähtud „täiendavad tingimused“, on minu arvates oluline asjaolu, mida tuleb selle küsimuse analüüsimisel arvesse võtta.
68.
Nagu ma eespool osutasin, on direktiivi 2006/126 artikli 7 lõike 1 punktis a sätestatud, et juhiluba väljastatakse ainult neile taotlejatele, kes on sooritanud nii oskuste ja käitumise eksami kui ka teooriaeksami ning kelle tervislik seisund vastab nõuetele direktiivi II ja III lisa sätete kohaselt. Selle direktiivi artikli 7 lõike 3 punkt a nõuab, et juhiloa uuendamiseks tuleb jätkuvalt vastata sama direktiivi III lisas sätestatud füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuetele.
69.
Võttes arvesse asjaolu, et direktiivi 2006/126 II ja III lisa sätted panevad liikmesriikidele kohustusi, pean vajalikuks neid tähelepanelikult analüüsida. II lisa sisaldab sõidueksami miinimumnõudeid, mille eesmärk on tagada, et juhiloa taotlejatel oleks sõiduki juhtimiseks vajalikud teadmised ja oskused ning et nad nõutaval viisil käituksid. Nende sätetega ette nähtud eksam peab koosnema teooriaeksamist ning oskuste ja käitumise eksamist.
70.
Direktiivi 2006/126 III lisas on kehtestatud füüsilise ja vaimse sobivuse miinimumnõuded. Vaimseid häireid puudutava jao punktides 13.1 ja 13.2 on sätestatud mootorsõiduki juhtimiseks vajaliku vaimse sobivuse miinimumnõuded. Punktis 13.1 on täpsustatud, millistel asjaoludel ei väljastata ega uuendata juhiluba 1. rühma kuuluvatele juhiloa taotlejatele või sõidukijuhtidele, nimelt tõsiste vaimsete häirete, vaimse arengu raske peetuse, raskete east tingitud käitumisprobleemide või tõsiseid hindamisvõime, käitumise või kohanemisvõime kõrvalekaldeid põhjustavate isiksusehäirete korral. Neile taotlejatele või sõidukijuhtidele väljastatakse juhiluba või uuendatakse seda „ainult taotlusele lisatud kinnitatud meditsiinilise arvamuse ja vajaduse korral korrapäraste arstlike läbivaatuste alusel“.
71.
III lisa punkt 13.2 täiendab eelviidatud punkti 13.1 seoses käesolevas eelotsusetaotluses kõne all olevate 2. rühma juhtidega ja lubab liikmesriikide pädevatel meditsiiniasutustel võtta arvesse selle rühma määratlusega hõlmatud sõidukite juhtimisega seotud lisariske ja -ohte.
72.
Eeltoodut arvestades on alust väita, et direktiiv 2006/126 ei takista liikmesriikidel kehtestada C‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõidukite juhtide vaimse sobivuse kontrollile rangemaid tingimusi ainult 2. rühma juhtidele, kui neid rangemaid tingimusi on vaja, et tõendada vaimsete häirete puudumist, võttes arvesse nende kategooriate sõidukite juhtimisega seotud lisariske ja -ohte.
73.
Nimelt nähtub III lisa punktist 4, et 2. rühma juhid peavad juhiloa uuendamisel läbima liikmesriigi õigusnormides ette nähtud korrapärase arstliku läbivaatuse. Kõige olulisem on siiski asjaolu, et selle III lisa punktis 5 on otsesõnu öeldud, et nõuded, mille liikmesriigid juhilubade väljastamiseks või uuendamiseks kehtestavad, võivad olla selles lisas sätestatud nõuetest rangemad.
74.
Seega võivad liikmesriigid 2. rühma sõidukijuhtide tervisekontrollide kehtestamisel näha 2. rühma sõidukijuhtidele ette rangemad nõuded kui 1. rühma sõidukijuhtidele, et direktiivi 2006/126 III lisa punktis 13.2 osutatud „vaimsete häirete“ esinemisel need avastada. Sellise lähenemise eesmärk on kohandada juhtide vaimse sobivuse kindlakstegemiseks mõeldud arstlikke läbivaatusi selle sõidukikategooria konkreetsete ohutusvajadustega.
2. Liidu õigusega liikmesriikide pädevusele kehtestatud piirid
75.
Oleks siiski vale sellest järeldada, et direktiiv 2006/126 annab liikmesriikidele piiramatu pädevuse. Vastupidi, liikmesriikide võetud meetmed peavad olema kooskõlas selle direktiivi eesmärkidega. Tõlgendades selle direktiivi artiklit 7 koostoimes III lisaga, võib jõuda järeldusele, et see välistab eeskätt täiendavate meelevaldsete nõuete kehtestamise lisaks arstlikule läbivaatusele, mis on direktiivis mootorsõiduki juhtimise võime kindlakstegemiseks ette nähtud.
76.
Liikmesriigid ei või ka kehtestada muid kui direktiivi 2006/126 II ja III lisas ette nähtud nõuete kategooriaid, kuna see võiks ohustada direktiivi ühtlustamiseesmärki. Põhjenduse 8 teises lauses on sõnaselgelt öeldud, et „[s]õidueksamite ja loa andmise nõudeid tuleb ühtlustada“. Ent uute vaimse sobivuse nõuete kehtestamisega läheksid liikmesriigid selle eesmärgiga just vastuollu.
77.
Samuti tuleb meenutada, et kui liikmesriigid kehtestavad täiendavaid nõudeid, mis väljuvad minimaalse ühtlustamise piirest, on neile siduvad liidu õiguse üldpõhimõtted, sealhulgas siseturul kehtivad põhiõigused ja põhivabadused. (
12
) Kui liikmesriigi ametiasutused otsustavad kehtestada rangema kontrolli, et tagada selliste vaimsete häirete puudumine, mis võiksid liiklusohutust ähvardada, siis peavad nad järelikult tagama, et kõik sellest tuleneda võivad piirangud isikute vabale liikumisele oleksid nõuetekohaselt põhjendatud ja proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. (
13
)
78.
Selle kohta tuleb nentida, et käesolevas kohtuasjas lähtub Bulgaaria valitsus eeldusest, et Bulgaaria õigusnormides ette nähtud psühholoogiline test erineb märkimisväärselt direktiivis 2006/126 ette nähtud vaimse sobivuse kontrollist, ilma et ta oleks oma väite õigsust siiski tõendanud või ilma et kõnealune psühholoogiline test pakuks liiklusohutusele mingit lisaväärtust. Lisaks tuleb märkida, et Bulgaaria valitsus ei võtnud seisukohta avalduse kohta, mille komisjon kohtuistungil tegi ning mille kohaselt on liidu õigustik kutsekvalifikatsioonide tunnustamise valdkonnas juba piisav, et kauba- ja reisijaveo ohutuse vajadustega arvestada. (
14
) Neil põhjustel tundub mulle, et kui eelotsusetaotluse esitanud kohtu kontrolli tulemusel ei selgu vastupidi, on täiendavat halduskoormust, mis seisneb selles, et sõidukijuhid peavad endale muretsema psühholoogilise sobivuse tunnistuse, raske põhjendada.
79.
Ning isegi juhul, kui Bulgaaria õigusnormides ette nähtud psühholoogiline test peaks direktiivis 2006/126 ette nähtud vaimse sobivuse kontrollist tõepoolest märkimisväärselt erinema – mida tuleb kontrollida eelotsusetaotluse esitanud kohtul –, kahtlen ma, kas sellise psühholoogilise testi juurutamist, mille eesmärk on prognoosida asjaomase isiku edaspidist liikluskäitumist ja õnnetuste põhjustamise riski ja mis ei põhine direktiivi 2006/126 nõuetel, saab pidada liidu õigusega kooskõlaliseks. Kõnealuse psühholoogilise testi näol püütakse tegelikult luua uus kategooria nõudeid ja kontrolle, mis ei ole arstlikud läbivaatused, mille eesmärk on veenduda liiklusohutust ähvardada võivate vaimsete häirete puudumises, ning selline uus kategooria on direktiiviga 2006/126 sõnaselgelt välistatud.
3. Vastus teisele eelotsuse küsimusele
80.
Eeltoodud põhjustel soovitan vastata teisele eelotsuse küsimusele nii, et direktiivi 2006/126 artikli 7 lõikeid 1 ja 3 ning III lisa tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus, kui liikmesriigi õigusnormid juurutavad lisaks III lisas ette nähtud vaimse sobivuse miinimumnõuetele, mille eesmärk on tõendada reisija- ja kaubaveoks mõeldud mootorsõidukite juhtide psühholoogilist sobivust, uusi täiendavate tingimuste kategooriaid.
D.
Kolmas eelotsuse küsimus
81.
Oma kolmanda küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus teada, kas direktiiviga 2006/126 lubatud lisanõuete periood peab olema sama pikk kui juhiloa kehtivusaeg. See küsimus paistab eelotsusetaotluse esitanud kohtu esimese küsimusega kattuvat ning on esimese ja teise küsimuse analüüsi raames juba sisulise vastuse saanud.
82.
Nende küsimuste analüüsil selgus nimelt, et kõik rangemad nõuded, mis on liikmesriigi tasandil direktiivi 2006/126 eesmärke ja proportsionaalsuse põhimõtet järgides (
15
) reisija- ja kaubaveoks mõeldud sõidukite juhtide füüsilise ja vaimse sobivuse kohta kehtestatud, tuleb ühitada juhilubade ja nende väljastamisel või uuendamisel tehtud arstliku läbivaatuse halduskehtivusega (
16
).
83.
Võttes arvesse käesolevas ettepanekus sisalduvat üksikasjalikku analüüsi ja vastuseid, mille ma soovitan kahele esimesele küsimusele anda, ei pea ma vajalikuks kolmandale küsimusele eraldi vastata.
VI. Ettepanek
84.
Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku vastata Administrativen sad – Gabrovo (Gabrovo halduskohus, Bulgaaria) esitatud eelotsuse küsimustele järgmiselt.
1.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/126/EÜ juhilubade kohta artikli 7 lõikeid 1 ja 3 ning III lisa
tuleb tõlgendada nii, et
nendega on vastuolus, kui liikmesriik kehtestab С‑, CE‑, C1‑, C1E‑, D‑, DE‑, D1‑ ja D1E‑kategooria sõidukite juhiloa omanikele kohustuse, et nad laseksid oma vaimse sobivuse kindlakstegemiseks endale teha arstlikku läbivaatust juhiloa kehtivusajast lühemate ajavahemike tagant, ning nõuab seoses sellega lisaks juhiloale eraldi dokumenti, mis tõendab nende juhtide vaimset sobivust.
2.
Direktiivi 2006/126 artikli 7 lõikeid 1 ja 3 ning III lisa
tuleb tõlgendada nii, et
nendega on vastuolus, kui liikmesriigi õigusnormid juurutavad lisaks III lisas ette nähtud vaimse sobivuse miinimumnõuetele, mille eesmärk on tõendada reisija- ja kaubaveoks mõeldud mootorsõidukite juhtide psühholoogilist sobivust, uusi täiendavate tingimuste kategooriaid. See ei takista siiski liikmesriikidel näha tervisekontrollide jaoks ette direktiivis ette nähtutest rangemaid meetmeid.
(
1
)	Algkeel: prantsuse.
(
2
)	ELT 2006, L 403, lk 18, ja parandus ELT 2009, L 19, lk 67.
(
3
)	Vt 29. aprilli 2004. aasta kohtuotsus Kapper (C‑476/01, EU:C:2004:261, punkt 71).
(
4
)	Vt 17. veebruari 2005. aasta kohtuotsus Oulane (C‑215/03, EU:C:2005:95, punktid 28–35).
(
5
)	Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt ei takista minimaalne ühtlustamine liikmesriikidel säilitada või vastu võtta rangemaid meetmeid, tingimusel et need meetmed ei sea direktiiviga ette nähtud tulemuse saavutamist tõsiselt ohtu ning on kooskõlas ELi toimimise lepinguga. Seoses viimati nimetatud aspektiga võivad niisugused meetmed hoolimata nende piiravast toimest olla põhjendatud, tingimusel et need vastavad ülekaalukale üldisele huvile, on taotletava eesmärgi saavutamise tagamiseks sobivad ega lähe kaugemale eesmärgi saavutamiseks vajalikust (vt 7. juuli 2016. aasta kohtuotsus Muladi, C‑447/15, EU:C:2016:533, punktid 43 ja 44).
(
6
)	Vt hispaania („cada vez que renueven su permiso de conducción“), taani („ved hver fornyelse af kørekortet“), saksa („bei jeder Erneuerung ihrer Fahrerlaubnis“), eesti („igal juhiloa uuendamisel“), inglise („whenever their driving license is renewed“), itaalia („in occasione del rinnovo della patente“), hollandi („bij elke verlenging van het rijbewijs“), poola („przy okazji przedłużania ważności prawa jazdy“) ning portugali versioon („sempre que a carta de condução seja renovada“).
(
7
)	Vt 12. detsembri 2013. aasta kohtuotsus X (C‑486/12, EU:C:2013:836, punkt 19) ja 15. mai 2014. aasta kohtuotsus Timmel (C‑359/12, EU:C:2014:325, punkt 63).
(
8
)	Oma kirjalikus vastuses märkis Bulgaaria valitsus, et kõnealuseid riigisiseseid õigusnorme on hiljem muudetud, mistõttu psühholoogilise sobivuse tunnistuse kehtivus muutus tähtajatuks. Lisaks saab selle tunnistuse kehtetuks tunnistada ja uuesti välja anda üksnes teatud erijuhtudel. Kuid nagu ka Bulgaaria valitsus selgitas, ei kõrvalda see seadusemuudatus põhikohtuasja eset, kuna see ei hõlma selliseid juhtumeid nagu põhikohtuasja kassaatori puhul, kus on selge, et trahvi määramise ajal tal kehtivat tõendit ei olnud. Neil põhjustel pean kohaseks analüüsida eelotsuse küsimusi lähtuvalt liikmesriigi õigusnormidest, mis on põhikohtuasja aluseks olevate asjaolude suhtes ajaliselt kohaldatavad.
(
9
)	Vt selle kohta Rebler, A., „Die gegenseitige Anerkennung von Fahrerlaubnissen in der EU“, Neue Zeitschrift für Verkehrsrecht, vol. 25, nr 11, 2021, lk 517.
(
10
)	Vt 26. oktoobri 2017. aasta kohtuotsus I (C‑195/16, EU:C:2017:815, punkt 57) ja 29. aprilli 2021. aasta kohtuotsus Stadt Pforzheim (märked juhiloal) (C‑56/20, EU:C:2021:333, punkt 42).
(
11
)	Vt 15. juuli 2010. aasta kohtuotsus Bâtiments et Ponts Construction ja WISAG Produktionsservice (C‑74/09, EU:C:2010:431, punkt 54) ja 18. juuni 2019. aasta kohtuotsus Austria vs. Saksamaa (C‑591/17, EU:C:2019:504, punkt 164), mis puudutavad tasu võtmise ja täiendavate/ülemääraste halduskulude kehtestamisega seotud põhivabaduste piiranguid.
(
12
)	Vt selle kohta käesoleva ettepaneku punkt 30 ja seal viidatud kohtupraktika.
(
13
)	Vt selle kohta Szydło, M., „EU Legislation on Driving Licenses: Does It Accelerate or Slow Down the Free Movement of Persons?“, German Law Journal, vol. 13, nr 3, 2012, lk 365.
(
14
)	Komisjon viitas konkreetselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2003. aasta direktiivile 2003/59/EÜ reisijate- või kaubaveol kasutatavate teatavate maanteesõidukite juhtide alus- ja jätkuõppe kohta ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 3820/85 ja nõukogu direktiivi 91/439/EMÜ muutmise ja nõukogu direktiivi 76/914/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT 2003, L 226, lk 4; ELT eriväljaanne 07/07, lk 441). See direktiiv, mis kehtis kuni 11. jaanuarini 2023, tunnistati kehtetuks ja asendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. detsembri 2022. aasta direktiiviga (EL) 2022/2561 reisijate- või kaubaveol kasutatavate teatavate maanteesõidukite juhtide alus- ja jätkuõppe kohta (ELT 2022, L 330, lk 46).
(
15
)	Vt käesoleva ettepaneku punkt 75 jj.
(
16
)	Vt käesoleva ettepaneku punkt 53 jj.