EUROOPA KOHTU OTSUS13. juuli 1966(*)Liidetud kohtuasjades 56/64 ja 58/64_Établissements Consten S.A.R.L.,
asukoht Coubervoie (Seine), esindaja: advokaat J. Lassier, Cour
d’appel de Paris, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress
Luxembourgis: advokaadibüroo J. Welter, rue Willy-Goergen 6, hageja kohtuasjas 56/64_jaGrundig-Verkaufs-GmbH,
asukoht Fürth (Baieri), esindaja: tegevdirektor Max Grundig, keda
abistasid H. Hellmann ja K. Pfeiffer, Kölni advokatuur,
kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis: advokaadibüroo
A. Neyens, rue des Glacis 9_hageja kohtuasjas 58/64_keda toetasid:Itaalia Vabariigi valitsus,
esindaja: välisministeeriumi diplomaatiliste küsimuste osakonna
juhataja asetäitja A. Maresca ministri õigustes, keda abistas riigi
kohtujuristi asetäitja P. Peronaci, kohtudokumentide
kättetoimetamise aadress: Itaalia Suursaatkond Luxembourgis, rue
Marie-Adélaïde 5, menetlusse astuja mõlemas kohtuasjas_Saksamaa Liitvabariigi valitsus, esindajad: Ministerialrat U. Everling, ja Regierungsrat
H. Peters, kohtudokumentide kättetoimetamise aadress: Saksamaa
Liitvabariigi Suursaatkonna kantselei Luxembourgis, boulevard
Royal 3_menetlusse astuja kohtuasjas 58/64_versusEuroopa Majandusühenduse Komisjon,
esindajad: õigusnõunikud G. Le Tallec (kohtuasi 56/64)
ja J. Thiesing (kohtuasi 58/64), kohtudokumentide
kättetoimetamise aadress Luxembourgis: Euroopa ühenduste täitevorganite
õigustalituse sekretariaat, place de Metz 2_kostja_keda toetasid:Willy Leissner S.A.,
asukoht Strasbourg, esindaja: C. Lapp, Strasbourgi advokatuur,
kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis: notar
H. Glaesener, rue Glesener 20_jaUNEF S.A.R.L.,
asukoht Pariis, esindajad: advokaat R. Collin, Cour d’appel de
Paris ja advokaat P. A. Franck, Cour d’appel de Bruxelles,
kohtudokumentide kättetoimetamise aadress Luxembourgis: advokaadibüroo
E. Arendt, rue Willy-Goergen 6_menetlusse astujad_mille
esemeks on nõue tühistada komisjoni 23. septembri 1964. aasta
otsus EMÜ asutamislepingu artiklis 85 sätestatud menetluse kohta
(IV/A-00004-03344 „Grundig-Consten”)_EUROOPA KOHUS_koosseisus:
president Ch. L. Hammes, kodade esimehed L. Delvaux ja
W. Strauß, kohtunikud A. M. Donner, A. Trabucchi
(ettekandja), R. Lecourt ja R. Monaco_kohtujurist: K. Roemer_kohtusekretär: A. Van Houtte_on teinud järgmiseotsuse[…] Põhjendused Vaidlustatud akti liigi kindlaksmääramisega seotud väideHageja
Consten tugineb väitele, et on rikutud olulisi menetlusnorme, kuna
Euroopa Ühenduste Teatajas avaldatud tekst on liigitatud direktiiviks,
samas kui sellist akti ei saa adresseerida üksikisikutele.Kui akt on suunatud nimeliselt osutatud ettevõtjatele, on autentne üksnes adressaatidele teatavaks tehtud tekst. Kõnealuses tekstis on sõnastus „komisjon on vastu võtnud käesoleva otsuse”.Seepärast on see väide põhjendamatu. Kaitseõiguste rikkumisega seotud väideHageja Consten kaebab, et komisjon on rikkunud kaitseõigusi, sest talle ei ole edastatud kõiki toimiku dokumente.Hageja
Grundig esitab sama väite eelkõige seoses Prantsusmaa ja Saksamaa
asutustelt saadud kahe teatisega, mida komisjon on oma otsuse tegemisel
arvestanud.Asutamislepingu artikli 85
kohaldamisega seotud komisjoni menetlus on haldusmenetlus, mis eeldab,
et asjaomased pooled saavad enne otsuse tegemist esitada oma märkused
vastuväidete kohta, mida komisjon peab vajalikuks neile esitada.Selleks tuleb neid teavitada faktilistest asjaoludest, millel need vastuväited põhinevad.Kogu toimiku sisu ei ole siiski vaja edastada.Käesoleval
juhul ilmneb, et komisjoni 20. detsembri 1963. aasta esildis
sisaldab kõiki faktilisi asjaolusid, mis on vajalikud esitatud
vastuväidete tuvastamiseks.Hagejatele on selle esildise koopia nõuetekohaselt edastatud ja neil oli võimalik esitada oma kirjalikke ja suulisi märkusi.Vaidlustatud otsus põhineb ainult kõnealuse menetluse esemeks olnud vastuväidetel.Hageja
Consten arvab, et otsusega rikutakse kaitseõigusi ka sellega, et ei
võeta arvesse komisjonile hageja esitatud peamisi väiteid, eelkõige
taotlusi edasiste uurimiste tegemiseks.Sellise kohtuvälise menetluse puhul ei ole haldusasutus kohustatud põhjendama poolte väidete tagasilükkamist.Seega ei ilmne, et komisjoni menetluse käigus oleks poolte kaitseõigusi rikutud.Kõnealune väide on seega põhjendamatu. Väide, mis on seotud rikkumise konstateeringuga otsuse resolutiivosas Saksamaa
valitsus toetab väidet, et olulist menetlusnormi on rikutud sellega, et
asutamislepingu artikli 85 rikkumist käsitlev konstateering oleks
pidanud sisalduma üksnes otsuse preambulis, mitte resolutiivosas.See konstateering on aluseks poolte kohustusele rikkumine lõpetada. Konstateeringu mõju asjaomaste ettevõtjate õiguslikule olukorrale ei sõltu selle asukohast otsuses.Kõnealusest väitest ei selgu seega kaitset vajav õigustatud huvi ja see tuleb järelikult tagasi lükata. Väited, mis on seotud artikli 85 lõike 1 kohaldatavusega ainuõiguslike turustuslepingute suhtesHagejad
on seisukohal, et artikli 85 lõikes 1 sätestatud keeld on
kohaldatav üksnes niinimetatud horisontaalkokkulepete suhtes. Itaalia
valitsus arvab samuti, et ainuõiguslikud turustuslepingud ei kujuta
endast tegelikult „ettevõtjatevahelisi kokkuleppeid” selle sätte
tähenduses, sest pooled ei ole võrdses seisus.Nende lepingute suhtes võib konkurentsivabadust kaitsta üksnes asutamislepingu artikli 86 põhjal.Asutamislepingu
artiklite 85 ja 86 sõnastus ei anna alust väita, et kummalegi
artiklile tuleb määrata selge kohaldamisala vastavalt lepinguosaliste
majandustasandile. Artikliga 85
osutatakse üldiselt kõikidele kokkulepetele, mis kahjustavad konkurentsi
ühisturul, ega eristata neid kokkuleppeid selle järgi, kas need on
sõlmitud samal majandustasandil tegutsevate konkurentide vahel või eri
tasandil tegutsevate ja omavahel mittekonkureerivate isikute vahel.Põhimõtteliselt ei saa sellist vahet teha, kui seda ei ole tehtud asutamislepingus.Lisaks
sellele ei saa kõrvale jätta artikli 85 võimalikku kohaldamist
ainuõigusliku turustuslepingu suhtes üksnes seepärast, et
ainumüügiõiguse andja ja kontsessionäär ei ole omavahel konkurendid ja
nad ei ole võrdses seisus.Artikli 85
lõike 1 tähenduses võivad konkurentsi kahjustada peale poolte
omavahelist konkurentsi piiravate kokkulepete ka niisugused kokkulepped,
mis takistavad või piiravad konkurentsi, mis võiks toimida ühe poole ja
kolmanda isiku vahel.Seepärast ei ole
oluline, kas kokkuleppe pooled on võrdses seisus või mitte, kui kõne all
on nende majanduslik seisund ja funktsioon.See
kehtib eelkõige siis, kui pooled võiksid sellise kokkuleppega,
takistades või piirates toodete puhul toimivat konkurentsi kolmandate
isikute osas, püüda luua või tagada endale põhjendamatut eelist tarbija
või kasutaja arvel, mis on vastuolus artikli 85 üldeesmärkidega.Seega
on võimalik, et ilma turgu valitseva seisundi kuritarvitamiseta võib
eri tasandil ettevõtjate vahel sõlmitud kokkulepe mõjutada
liikmesriikidevahelist kaubandust ja selle kokkuleppe eesmärgiks või
tagajärjeks võib samal ajal olla konkurentsi takistamine, piiramine või
kahjustamine, mistõttu selle suhtes on kohaldatav artikli 85 lõikes
1 sätestatud keeld.Peale selle oleks
mõttetu võrrelda toodete edasimüüjaga sõlmitud ainuõigusliku
turustuskokkuleppega seotud tootja olukorda, kelle kohta kehtib
artikkel 85, sellise tootja olukorraga, kes on oma toodete
turustamise mingil viisil, näiteks kaubandusesindajaid kasutades,
ühendanud ettevõtte tegevusega, mistõttu tema suhtes ei ole
artikkel 85 kohaldatav.Need olukorrad on õiguslikult erinevad.Neid
tuleb erinevalt hinnata, sest kaks turustusorganisatsiooni, millest üks
on ühendatud tootja ettevõttega, teine aga mitte, ei pruugi olla sama
tõhusad.Kuigi artikli 85 sõnastuse
alusel kohaldatakse keeldu mitme ettevõtja vahel sõlmitud kokkuleppele
juhul, kui teised tingimused on täidetud, ja keeld ei kehti juhul, kui
üksikettevõtja ühendab oma turustusvõrgu oma äriettevõttega, ei tulene
sellest siiski, et tootva ja turustava ettevõtja vahel sõlmitud
kokkuleppel põhinevat lepingulist olukorda tuleks vastuolus nimetatud
artikliga ja vaid majandusliku sarnasuse tõttu, mis ei ole täielik,
pidada seaduslikuks.Kuigi esimesel juhul on
asutamislepingu artikli 85 eesmärgiks jätta ettevõtte sisemine
struktuur puutumata ja seada see artikli 86 alusel kahtluse alla
vaid juhul, kui tegemist on tõsise juhtumiga, millega kaasneb turgu
valitseva seisundi kuritarvitamine, ei saa sama reservatsiooni
kohaldada, kui konkurentsi takistamine tuleneb kahe erineva ettevõtja
vahel sõlmitud kokkuleppest, mis tuleb üldiselt keelata.Lõpetuseks,
selline tootja ja edasimüüja vaheline kokkulepe, millega võidakse püüda
taastada liikmesriikidevahelise kaubanduse siseriiklikke vaheseinu,
võib nurjata ühenduse põhieesmärgid.Asutamisleping,
mille preambuli ja sisu eesmärgiks on kaotada riikidevahelised tõkked
ning mille mitmetest sätetest ilmneb range suhtumine nende taastamisse,
ei saa lubada ettevõtjatel selliseid tõkkeid uuesti rajada.Artikli 85
lõige 1 on ette nähtud selle eesmärgi saavutamiseks isegi eri
majandustasandil olevate ettevõtjate vahel sõlmitud kokkulepete puhul.Esitatud väited on seega põhjendamatud. Nõukogu määrusel nr 19/65 põhinev väideHageja
Grundig tõstatab küsimuse, kas artikli 85 lõikes 1 sätestatud
keeld kehtis kõnealuse kokkuleppe suhtes enne, kui võeti vastu nõukogu
määrus nr 19/65 asutamislepingu artikli 85 lõike 3
kohaldamise kohta teatavate kokkulepete suhtes.Hageja esitas selle väite esimest korda oma repliigis.Asjaolu, et nimetatud määrus võeti vastu pärast avalduse esitamist, ei õigusta sellist viivitamist.Tegelikult
tähendab see väide, et komisjon ei oleks pidanud enne selle määruse
vastuvõtmist kohaldama artikli 85 lõiget 1, sest tal puudusid
volitused erandite andmiseks kokkuleppeliikide alusel.Kuna
kõnealune olukord oli tekkinud juba enne määruse nr 19/65
vastuvõtmist, ei saa see määrus olla kodukorra artikli 42
tähenduses uueks asjaoluks, mis võiks õigustada selle väite hilinenud
esitamist.Väide on seega vastuvõetamatu. Väited, mis on seotud mõistega „kokkulepped, mis võivad mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust”Hagejad
ja Saksamaa valitsus väidavad, et komisjon on tõlgendanud valesti
mõistet „kokkulepe, mis võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust”
ja ei ole tõendanud, et nimetatud kaubandus oleks kõnealuse
kokkuleppeta olnud ulatuslikum.Kostja
vastab, et see artikli 85 lõike 1 nõue on täidetud, kui
kokkuleppe tulemusel areneb liikmesriikidevaheline kaubandus muul
viisil, kui see oleks arenenud ilma kokkuleppest tuleneva piiranguta, ja
kui kokkulepe hakkab teataval määral mõjutama turutingimusi.Kostja
arvates ongi käesoleval juhul sellega tegemist, eriti pidades silmas
kõnealusest kokkuleppest tulenevaid takistusi ühisturul seoses Grundigi
toodete ekspordiga Prantsusmaalt ja impordiga Prantsusmaale.Mõistega
„kokkulepe, mis võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust”
soovitakse konkurentsiõiguses määratleda ühenduse õiguse ja siseriikliku
õiguse vahelisi piire.Selles ulatuses,
milles kokkulepe võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, on
kõnealusest kokkuleppest tingitud konkurentsi nõrgenemise suhtes
kohaldatav artiklis 85 sisalduv ühenduse õiguse keeld; vastupidisel
juhul keeld sellele ei laiene.Seoses
sellega on eriti oluline teada, kas kokkulepe võib otse või kaudselt,
tegelikult või võimalikult ohustada liikmesriikidevahelist kaubavahetust
viisil, mis võiks kahjustada riikidevahelise ühtse turuga seotud
eesmärkide saavutamist.Kuigi kokkuleppe
tulemusel suureneks oluliselt riikidevahelise kaubanduse maht, ei saa
välistada võimalust, et kokkulepe võib „mõjutada” sellist kaubandust
eespool märgitud viisil.Käesoleval juhul
mõjutab Grundigi ja Consteni vaheline leping, millega takistatakse
teistel ettevõtjatel peale Consteni importida Grundigi tooteid
Prantsusmaale ja keelatakse Constenil reeksportida neid tooteid
teistesse ühisturu riikidesse, vaieldamatult liikmesriikidevahelist
kaubandust.Nendest kaubavahetusvabaduse
piirangutest ja ka piirangutest, mis võivad kolmandate isikute suhtes
tuleneda sellest, et Consten on Prantsusmaal registreerinud kaubamärgi
GINT, millega Grundig tähistab kõiki oma tooteid, piisab kõnealuse nõude
täitmiseks.Järelikult tuleb esitatud väited tagasi lükata. Konkurentsi piiramise kriteeriumiga seotud väitedHagejad
ja Saksamaa valitsus väidavad, et kuna komisjon on piirdunud vaid
Grundigi toodete kontrollimisega, põhineb otsus valel arusaamal
konkurentsist ja artikli 85 lõikes 1 sätestatud keelust.Seda kontseptsiooni kohaldatakse eelkõige sarnaste, kuid eri kaubamärgiga toodete vahelise konkurentsi suhtes.Komisjon oleks pidanud enne artikli 85 lõike 1 kohaldatavaks kuulutamist võtma „mõistliku tõlgendamise põhimõtte” (rule of reason) alusel arvesse vaidlusaluse lepingu majanduslikku mõju eri kaubamärgiga toodete vahelisele konkurentsile.Hageja
arvates eeldatakse, et vertikaalsed ainuõiguslikud turustuskokkulepped
ei kahjusta konkurentsi, ja käesolev juhtum ei anna ainet selle eelduse
ümberlükkamiseks.Vastupidi, kõnealune leping on suurendanud konkurentsi sarnaste, kuid eri kaubamärgiga toodete vahel.Konkurentsivabaduse põhimõte käsitleb konkurentsi eri tasandeid ja aspekte.Kuigi
konkurents tootjate vahel on üldiselt märgatavam kui sama kaubamärgiga
toodete edasimüüjate vahel, ei tähenda see, et viimasena nimetatud
konkurentsi piirava kokkuleppe kohta ei kehtiks artikli 85
lõikes 1 sätestatud keeld ainult seetõttu, et kokkulepe võib
suurendada tootjatevahelist konkurentsi.Peale
selle ei pea artikli 85 lõike 1 kohaldamisel arvesse võtma
kokkuleppe konkreetset mõju, kui selle eesmärgiks on takistada, piirata
või kahjustada konkurentsi.Seepärast ei ole
asjaolu, et vaidlustatud otsuses puudub analüüs kokkuleppe mõju kohta
sarnaste, kuid eri kaubamärgiga toodete vahelisele konkurentsile, otsuse
puuduseks.Seega tuleb veel kaaluda, kas on
põhjendatud, et vaidlustatud otsusega on kohaldatud artikli 85
lõikes 1 sätestatud keeldu vaidlusaluse kokkuleppe suhtes üksnes
Grundigi toodete turustamiseks loodud konkurentsipiirangu tõttu.Vaidlustatud
otsusega kindlakstehtud rikkumine tuleneb täielikust territoriaalsest
kaitsest, mis on nimetatud lepinguga loodud Consteni kasuks Prantsusmaa
seaduste alusel.Hagejad soovisid seega
kaotada kõik konkurentsivõimalused Grundigi toodete hulgimüügitasandil
lepingus täpsustatud territooriumil kahe peamise meetodi abil.Kõigepealt
kohustus Grundig isegi mitte kaudselt tarnima kolmandatele isikutele
lepinguga määratud piirkonnale ettenähtud tooteid.Selle
kohustuse piirav mõju on ilmne, kui seda käsitleda seoses
ekspordikeeluga, mis peale Consteni kehtib ka kõikide teiste Grundigi
ainukontsessionääride ning Saksamaa hulgimüüjate puhul.Teiseks
on Consten Prantsusmaal registreerinud kaubamärgi GINT, millega Grundig
tähistab kõiki oma tooteid, selleks et suurendada vaidlusalusele
kokkuleppele omast kaitset Grundigi toodete paralleelse, Prantsusmaale
suunduva impordi vastu, lisades sellele ka tööstusomandi õigusest
tuleneva kaitse.Seetõttu ei saa ükski
kolmas isik ilma märkimisväärse riskita importida teistest ühenduse
liikmesriikidest Grundigi tooteid Prantsusmaale edasimüümiseks.Kostjal oli õigus võtta arvesse kogu Grundigi sel viisil rajatud süsteemi.Lepingulise
olukorra määratlemiseks tuleb leping asetada majanduslikku ja
õiguslikku konteksti, milles see poolte vahel on sõlmitud, ja seda ei
saa käsitleda lubamatu sekkumisena õiguslikesse toimingutesse või
olukordadesse, mis ei olnud komisjoni menetluse esemeks.Eespool
kindlakstehtud olukorra tagajärjel on Prantsusmaa turg isoleeritud ja
see võimaldab nõuda kõnealuste toodete puhul tõhusa konkurentsi eest
kaitstud hinda.Peale selle, mida edukamalt
tootjad suudavad tarbija silmis oma kaubamärgiga eristuda, seda enam
väheneb tootjatevahelise konkurentsi tõhusus.Kuna turustuskulud hõlmavad märgatava osa kogu omahinnast, on oluline soodustada konkurentsi ka vahendajate vahel.Vahendaja jõupingutusi soodustab sama kaubamärgiga toodete edasimüüjate vahel valitsev konkurents.Kuna
kokkuleppe eesmärgiks on seega isoleerida Grundigi toodete Prantsusmaa
turg ja säilitada kunstlikult väga tuntud kaubamärgiga toodetele eraldi
siseriiklikud turud ühenduse piires, tähendab see konkurentsi
kahjustamist ühisturul.Seepärast on
õigustatud vaidlustatud otsuse seisukoht, et kokkuleppega rikutakse
artikli 85 lõiget 1, kõik edasised kaalutlused, olgu need siis
seotud majandusandmetega (hinnaerinevused Prantsusmaa ja Saksamaa
vahel, käsitletud seadmeliigi tüüpilisus, Consteni kantud üldkulude
tase) või nende kriteeriumide täpsustamisega, mida komisjon kasutas
Prantsusmaa ja Saksamaa turu olukorra võrdlemisel, või kokkuleppe
võimaliku soodsa mõjuga, ei võimalda eespool nimetatud piirangute tõttu
mingil juhul leida teistsugust artikli 85 lõikele 1 vastavat
lahendust. Keelu ulatusega seotud väideHageja
Grundig ja Saksamaa valitsus kaebavad, et komisjon ei ole vaidlustatud
otsuse resolutiivosas jätnud keelu alt välja neid lepingutingimusi, mis
mingil viisil ei piira konkurentsi, ja nii on komisjon jätnud rikkumise
määratlemata.Vaidlustatud otsuse
põhjendavast osast ja nimetatud otsuse artiklist 3 ilmneb, et
resolutiivosa artiklis 1 tuvastatud rikkumine ei tulene Grundigi
kohustusest täita otsetarneid Prantsusmaale üksnes Constenile. Kõnealune
rikkumine tuleneb tingimustest, millega püütakse peale selle ainuõiguse
andmise takistada siseriiklikele seadustele toetudes Grundigi toodete
paralleelimporti Prantsusmaale, kehtestades ainukontsessionäärile
täieliku territoriaalse kaitse.Artikli 85
lõike 2 sätet, mille kohaselt artikli 85 põhjal keelatud
kokkulepped on algusest peale tühised, kohaldatakse üksnes nendele
kokkuleppeosadele, mille suhtes kehtib keeld, või tervele kokkuleppele,
kui need osad on kokkuleppest lahutamatud.Komisjon
oleks seepärast pidanud piirduma vaidlustatud otsuse resolutiivosas
rikkumise tuvastamisega ainult keelu alla kuuluvate kokkuleppeosade
suhtes või sätestama otsuse põhjendavas osas põhjused, mille alusel ta
leidis, et need osad on kokkuleppest lahutamatud.Otsuse
artiklist 1 ilmneb aga, et rikkumine puudutab kokkulepet tervikuna,
kuigi komisjon ei ole nõuetekohaselt põhjendanud, miks oli vaja
tunnistada terve kokkulepe kehtetuks, samas kui ei ole kindlaks tehtud,
et kõik tingimused oleksid rikkunud artikli 85 lõike 1
sätteid.Niisugune olukord, mis leiti olevat
vastuolus artikli 85 lõikega 1, tuleneb pigem
1. aprillil 1957. aastal sõlmitud täielikku territoriaalset
kaitset käsitleva lepingu teatavatest eritingimustest ja kaubamärgiga
GINT seotud lisakokkuleppest kui kõigi kokkuleppe tingimuste koostoimest
ehk kokkuleppe üldmõjust.Vaidlustatud
otsuse artikkel 1 tuleb seepärast tühistada ulatuses, milles see
tunnistab ilma mõjuva põhjuseta artikli 85 lõike 2 põhjal
tühiseks kõik kokkuleppe tingimused. Kaubamärki GINT käsitleva kokkuleppe rikkumise tuvastamisega seotud väitedHagejate
väitel on komisjon rikkunud EMÜ asutamislepingu artikleid 36, 222
ja 234 ning ületanud oma volituste piire, teatades, et kaubamärgi
GINT registreerimist Prantsusmaal käsitleva kokkuleppe eesmärgiks oli
tagada Constenile täielik territoriaalne kaitse, ja välistades sellega
vaidlustatud otsuse resolutiivosa artiklis 3 Consteni võimalused
kasutada siseriikliku kaubamärgiõiguse alusel oma õigusi
paralleelimpordi tõrjumiseks.Hagejad
väidavad eelkõige, et kritiseeritud mõju konkurentsile ei tulene
kokkuleppest, vaid kaubamärgi registreerimisest Prantsusmaa seaduste
kohaselt, mis annab kaubamärgi omanikule algsed õigused, millest
siseriikliku õiguse alusel tuleneb täielik territoriaalne kaitse.Constenil
on lepingu alusel ainuõigus kasutada Prantsusmaal kaubamärki GINT, mida
võib samamoodi kasutada teistes riikides, ja selle eesmärgiks on
võimaldada kontrolli paralleelimpordi üle ja seda importi tõkestada. Järelikult
püütakse kokkuleppega, mille alusel Grundig kõnealuse kaubamärgi
omanikuna rahvusvahelise registreeringu alusel volitas Constenit
registreerima seda kaubamärki Prantsusmaal Consteni nimel, piirata
konkurentsi.Kuigi Constenit käsitatakse
kaubamärgi GINT registreerimise põhjal Prantsusmaa seaduste alusel selle
kaubamärgiga seotud õiguste algse omanikuna, registreeriti kaubamärk
siiski Grundigiga sõlmitud kokkuleppe alusel.Seepärast on artikli 85 lõike 1 keeld nimetatud kokkuleppe suhtes kohaldatav.Kõnealune
keeld ei oleks tõhus, kui Consten saaks jätkata kaubamärgi kasutamist
samal eesmärgil kui ebaseaduslikuks tunnistatud kokkuleppe eesmärk.Asutamislepingu
artiklid 36, 222 ja 234, millele hagejad viitavad, ei välista
ühenduse õiguse mõju siseriiklike tööstusomandi õiguste kasutamisele.Asutamislepingu
artikkel 36, mis piirab asutamislepingu I jaotise
2. peatüki kaubanduse liberaliseerimise eeskirjade ulatust, ei
piira artikli 85 kohaldamisala.Artiklis 222
piirdutakse täpsustusega, et „käesolev leping ei mõjuta mingil viisil
omandi õiguslikku režiimi liikmesriikides”. Vaidlustatud
otsuse resolutiivosa artiklis 3 sisalduv ettekirjutus hoiduda
siseriiklikust kaubamärgiõigusest tulenevate õiguste kasutamisest, et
tõkestada paralleelimporti, ei mõjuta nende õiguste andmist, vaid piirab
nende kasutamist niipalju, kui on vaja artikli 85 lõikest 1
tuleneva keelu jõustamiseks.Komisjoni
pädevus nõukogu määruse nr 17/62 artiklis 3 sätestatud
ettekirjutuse tegemiseks on kooskõlas nende ühenduse
konkurentsieeskirjade sisuga, millel on vahetu toime ja mis on
üksikisikutele vahetult siduvad.Seepärast,
et kõnealustel eeskirjadel on kirjeldatud olemus ja funktsioon, ei luba
need kuritarvitada siseriiklikust kaubamärgiõigusest tulenevaid õigusi,
selleks et kahjustada ühenduse konkurentsiõigust.Asutamislepingu artikkel 234, mille eesmärgiks on kaitsta kolmandate riikide õigusi, ei ole käesoleval juhul kohaldatav.Seega on eespool nimetatud väited põhjendamatud. Väited, mis käsitlevad asjassepuutuvate kolmandate isikute ärakuulamata jätmistHagejad
ja Saksamaa valitsus märgivad, et vaidlustatud otsuse resolutiivosa
artikkel 3 kehtib tegelikult kogu Grundigi toodete turustamise
kohta ühisturul.Sellega on komisjon
ületanud oma volitusi ja jätnud tähelepanuta tõsiasja, et kõikidel
asjaomastel isikutel on õigus olla ära kuulatud.Eespool
nimetatud otsuse artikliga 3 kehtestatud keeld, mille alusel
Grundig ei tohi takistada oma edasimüüjatel ja ainukontsessionääridel
eksportida Prantsusmaale, tuleneb täieliku territoriaalse kaitse
keelust, mis kehtestati Consteni kasuks.See
keeld ei ületa järelikult menetluse piire, mis lõppes artikli 85
lõike 1 kohaldamisega Grundigi ja Consteni vahelisele kokkuleppele.Lisaks
sellele ei mõjuta vaidlustatud otsus vahetult Grundigi ning teiste
hulgimüüjate ja kontsessionääride kui Consten vahel sõlmitud kokkulepete
õiguslikku kehtivust.Sellega piiratakse Grundigi tegevusvabadust vaid seoses tema toodete Prantsusmaale suunatud paralleelimpordiga.Komisjonil
on soovitav võimalikult laiendada oma uurimist, et see hõlmaks ka
õigussubjekte, keda tema otsused võivad mõjutada, aga üksnes huvi
takistada ebaseaduslikuks tunnistamast kokkulepet, mille pooled nad ei
ole, et neil säiliksid kokkuleppest tulenevast olukorrast de facto
pärinevad soodustused, ei anna siiski piisavalt alust selleks, et
Grundigi teistel kontsessionääridel tekiks õigus olla komisjoni
algatusel kaasatud Consteni ja Grundigi vahelist suhet käsitlevasse
menetlusse.Järelikult on see väide põhjendamatu. Artikli 85 lõike 3 kohaldamisega seotud väited Kohaldamise tingimusedHagejad,
keda mitmes punktis toetab ka Saksamaa valitsus, väidavad muu hulgas,
et kõik erandi kohaldamise tingimused, mille olemasolu vaidlustatud
otsuses eitati, on käesoleval juhul täidetud.Kostja lähtub eeldusest, et asjaomaste ettevõtjate kohustus on tõendada, et erandi tegemiseks vajalikud tingimused on täidetud.Ettevõtjatel
on õigus selleks, et komisjon vaatab nõuetekohaselt läbi nende
taotlused artikli 85 lõike 3 kohaldamiseks. Selle
tarbeks ei või komisjon piirduda üksnes nõudmisega, et ettevõtjad
tõendaksid erandi andmiseks vajalike tingimuste täitmist, vaid peab hea
haldustava kohaselt kasutama oma vahendeid õiguslikult oluliste
asjaolude kindlakstegemiseks.Peale selle hõlmab komisjoni volituste kasutamine kindlasti majandusküsimuste mitmekülgset hindamist.Nende
hinnangute kohtulik kontroll peab võtma arvesse nende laadi ning
piirduma faktiliste asjaolude ja komisjoni tehtud õiguslike järelduste
kontrollimisega.See kontroll keskendub
eelkõige otsuste põhjendustele, milles peavad olema täpsustatud faktid
ja kaalutlused, millel nimetatud hinnangud põhinevad.Vaidlustatud
otsuses on märgitud, et erandi andmisest keeldumise peamine põhjus
seisneb selles, et artikli 85 lõike 3 punkti a tingimus
ei ole täidetud.Saksamaa valitsus väidab,
et nimetatud otsus ei anna vastust küsimusele, kas teatavad tegurid,
eelkõige ettetellimine ning garantii- ja müügijärgsed teenused, mille
soodsat mõju tunnistas ka komisjon, säiliksid puutumatuna täieliku
territoriaalse kaitse puudumise korral.Vaidlustatud
otsuses tunnistatakse üksnes oletusena, et kõnealune ainuõiguslik
turustuskokkulepe parandab tootmist ja turustamist.Seejärel
käsitletakse vaidlustatud otsuses küsimust, „kas ainuõigusliku
turustuskokkuleppe tõttu toimunud kaupade turustamise parandamist ei ole
võimalik enam saavutada, kui lubatakse paralleelimporti”.Pärast
ettetellimise, turuvaatluse ning garantii- ja müügijärgsete teenustega
seotud argumentide kontrollimist järeldati otsuses, et „ühtegi muud
põhjust, mis viitaks täieliku territoriaalse kaitse vajalikkusele, ei
ole esitatud ega ilmnenud”.Küsimusele, kas
kõnealuste kaupade tootmine ja turustamine on paranenud, mis on nõutav
erandi andmiseks, tuleb vastata vastavalt artikli 85 mõttele.Kõigepealt
ei saa seda paranemist samastada kõigi eelistega, mida pooled
kokkuleppest oma tootmis- ja turustustegevuseks saavad, need eelised on
üldiselt vaieldamatud ja näitavad, et kokkulepe on igati vajalik
selliselt mõistetud parandamiseks.Selline
subjektiivne meetod, mille puhul „parandamise” mõiste sõltub kõnealuse
lepingulise suhte erijoontest, ei sobi kokku artikli 85
eesmärkidega.Ka tõsiasi, et
asutamislepingus on sätestatud, et konkurentsipiirang peab olema
kõnealuse parandamise puhul „hädavajalik”, näitab selgelt, kui oluline
peab selline parandamine olema.Parandamine peab eelkõige tooma objektiivselt märgatavat kasu, mis korvaks kokkuleppest tingitud negatiivse mõju konkurentsile.Saksamaa
valitsuse väide, mis põhineb eeldusel, et kõik kokkuleppe osaliste
arvates paranemiseks vajalikud kokkuleppeosad tuleb säilitada
puutumatuna, eeldab, et küsimusele, kas need kokkuleppeosad on soodsuse
kõrval ka hädavajalikud kõnealuste kaupade tootmise ja turustamise
parandamiseks, on antud juba jaatav vastus.Seepärast
püütakse selle väitega nõrgendada hädavajalikkuse nõuet ja segada
poolte erihuvid asutamislepingus silmas peetud objektiivse
parandamisega.Hinnates talle
läbivaatamiseks esitatud kokkuleppe üksikosade suhtelist tähtsust, peab
komisjon hindama nii nende tõhusust võrreldes kaupade tootmise ja
turustamise objektiivselt tuvastava paranemisega kui ka otsustama, kas
tulemus on piisav kinnitamaks, et vastavad konkurentsiga seotud
piirangud on hädavajalikud.Väide, mille
kohaselt tuleb kõik pooltevahelised kokkulepped säilitada puutumatuna
ulatuses, milles need võivad mõjutada soovitavat paranemist, on
vastuolus eespool esitatud seisukohaga.Seepärast ei saa Saksamaa Liitvabariigi valitsuse väite alusel, mis põhineb valedel eeldustel, kummutada komisjoni hinnangut.Hagejad väidavad, et paralleelimpordi lubamine tähendaks seda, et ainuesindaja ei saaks enam esitada ettetellimusi.Kõigile tulevaste müügivõimalustega seotud prognoosidele on omane teatav ebakindlus.Prognoos peab ju põhinema mitmel muutuval ja ebakindlal teguril.Paralleelimpordi
lubamine võib tõepoolest tähendada suurenenud riski kontsessionäärile,
kes esitab kindlaid ettetellimusi kaubakoguste kohta, mida ta suudab
enda arvates edasi müüa.Selline risk on aga omane igale kaubandustegevusele ja seega ei ole erikaitse selles osas põhjendatud.Hagejad
väidavad, et komisjon ei ole konkreetsete tõsiasjade põhjal käsitlenud,
kas on võimalik pakkuda garantii- ja müügijärgseid teenuseid ilma
täieliku territoriaalse kaitseta.Nad
rõhutavad eelkõige seda, et Grundigi kaubamärgi maine seisukohalt on
oluline, et kõigi turuletoodud Grundigi seadmete puhul oleks võimaldatud
vastavad teenused.Paralleelimpordi
lubamise korral peaks Consten keelduma nende teenuste osutamisest
seadmete puhul, mille on importinud tema konkurendid, kes ise ei osuta
neid teenuseid rahuldaval tasemel.Niisugune keeldumine ei vastaks aga samuti tarbijate huvidele.Tasuta
garantiiteenuse kohta märgitakse otsuses, et ostja saab tavaliselt oma
õigust sellisele teenusele kasutada üksnes oma tarnija juures ja temaga
kokkulepitud tingimustel.Hagejad ei vaidlusta seda väidet kuigivõrd.Kartused
kahju suhtes, mis võib ebapiisava teeninduse tõttu mõjutada Grundigi
toodete mainet, ei ole käesoleval juhul põhjendatud.Consteni
põhikonkurent äriühing UNEF, kes alustas Grundigi toodete müüki
Prantsusmaal hiljem kui Consten ja kes on pidanud võtma märkimisväärse
riski, pakub siiski tasuta garantiiteenuseid ja tasulisi müügijärgseid
teenuseid tingimustel, mis tervikuna ei paista olevat Grundigi
kaubamärgi mainet kahjustanud.Peale selle
ei takista miski hagejatel vastava reklaami abil teavitada oma tarbijaid
teenustest ja muudest eelistest, mida Grundigi toodete ametlik
turustusvõrk suudab neile pakkuda.Seega ei ole õige, et Consteni tehtud reklaam peaks tooma samas ulatuses kasu ka paralleelimportijatele.Järelikult on hagejate esitatud väited põhjendamatud.Hagejad
kaebavad, et komisjon ei ole käsitlenud küsimust, kas täielik
territoriaalne kaitse on endiselt hädavajalik selleks, et seoses
Grundigi toodete Prantsusmaa turule toomisega Consteni kantud suured
kulud saaks kaetud.Kostja vastab, et enne
vaidlustatud otsuse vastuvõtmist ei saanud ta kunagi teavet
turuletoomisega seotud kuludest, mida ei olnud kaetud.Seda kostja märkust ei ole vaidlustatud.Komisjon ei ole kohustatud omal algatusel seda punkti uurima.Lisaks
tähendab hagejate väide sisuliselt, et kontsessionäär ei oleks heaks
kiitnud kokkulepitud tingimusi ilma täieliku territoriaalse kaitseta.See tõsiasi ei ole siiski kuidagi seotud artikli 85 lõikes 3 nimetatud turustamise parandamisega.Järelikult ei saa selle väitega nõustuda.Hageja
Grundig väidab, et ilma täieliku territoriaalse kaitseta ei oleks
ainuedasimüüja valmis kandma turuvaatluseks vajalikke kulusid, sest tema
jõupingutuste tulemusest võivad kasu saada paralleelimportijad.Kostja
vastab, et turuvaatlus, mille eesmärgiks on eelkõige võimaldada
Prantsusmaa tarbija soovitud tehniliste muudatuste tegemist
Prantsusmaale eksporditavate toodete puhul, on kasulik üksnes
Constenile.Consten ainuõigusliku
kontsessionääri seisundis, mida vaidlustatud otsuses ei ole kahtluse
alla seatud, oleks ainus ettevõtja, kes saab vastu võtta spetsiaalselt
Prantsusmaa turule kohandatud tehniliste omadustega tooteid.Järelikult on see väide põhjendamatu.Väited,
mis on esitatud otsuse selle osa kohta, mis on seotud artikli 85
lõike 3 punkti a tingimuste esinemisega käesoleval juhul, ei
ole eraldi ega tervikuna võttes hästi põhjendatud.Kuna
kõik artikli 85 lõikes 3 sätestatud erandi andmiseks
vajalikud tingimused peavad olema täidetud, ei ole erandi andmise muude
tingimustega seotud väiteid vaja läbi vaadata. Tingimusliku erandi andmata jätmineHageja
Grundig, kes arvab, et erandi andmisest keeldumine põhineb täielikul
territoriaalsel kaitsel Consteni kasuks, väidab, et komisjon oleks
pidanud nõukogu määruse nr 17/62 artikli 7 lõike 1 alusel
lubama vähemalt ainuõiguslikku turustuslepingut, tingimusel et
paralleelimporti ei kahjustata.Sellise
tingimusliku erandi puudumisel läheb vaidlusaluse otsuse resolutiivosa
kaugemale selle põhjendavast osast ja isegi oma eesmärgist, milleks on
keelata täielik territoriaalne kaitse.Vaidlustatud otsuse osalise tühistamise tõttu on ära langenud käesoleva väite edasise arutelu ese. KohtukuludKodukorra
artikli 69 lõike 3 alusel võib Euroopa Kohus määrata kulude
jaotuse või jätta kummagi poole kohtukulud tema enda kanda, kui osa
nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks.Nii on see ka käesoleval juhul.Kohtukulud
jäävad seega ühelt poolt hagejate ning menetlusse astujate Itaalia
Vabariigi ja Saksamaa Liitvabariigi valitsuse ja teiselt poolt kostja
ning menetlusse astujate äriühingute Leissner ja UNEF kanda.Võttes arvesse menetlusdokumente_kuulanud ära ettekandja-kohtuniku ettekande_kuulanud ära poolte kohtukõned_kuulanud ära kohtujuristi ettepaneku_võttes arvesse Euroopa Majandusühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 3, 36, 85, 86, 222 ja 234_võttes arvesse nõukogu määrusi nr 17/62 ja 19/65_võttes arvesse protokolli Euroopa Majandusühenduse Kohtu põhikirja kohta_võttes arvesse Euroopa Kohtu kodukorda_EUROOPA KOHUS_jättes rahuldamata kõik ulatuslikumad ja vastuolulised nõuded, otsustab:1.      Tühistada
osaliselt Euroopa Majandusühenduse Komisjoni 23. septembri
1964. aasta otsus, mis käsitleb menetlust asutamislepingu
artikli 85 alusel (IV-A/00004-03344, „Grundig-Consten”) ja mis on
avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas 20. oktoobril 1964
(lk 2545/64), kuivõrd selle artiklis 1 teatatakse, et
1. aprillil 1957. aastal sõlmitud leping tervikuna, kaasa
arvatud rikkumisega mitteseotud lepinguosad, rikub artikli 85 sätteid.2.      Jätta ülejäänud osas hagid 56/64 ja 58/64 põhjendamatuse tõttu rahuldamata.3.      Hagejad, kostja ja menetlusse astujad kannavad ise oma kohtukulud.Otsuse langetas Euroopa Kohus 13. juulil 1966 Luxembourgis.HammesDelvauxStraußDonnerTrabucchi      LecourtMonacoKuulutatud avalikul kohtuistungil 13. juulil 1966 Luxembourgis.Kohtusekretär       PresidentA. Van Houtte       Ch. L. Hammes* Kohtumenetluse keel: prantsuse.