ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS (neljas koda)
15. märts 2007
Kohtuasi T-430/03
Iosif Dascalu
versus
Euroopa Ühenduste Komisjon
Ametnikud – Ametisse nimetamine – Palgaastmele ja -järku määramise uuesti läbivaatamine – Euroopa Kohtu praktika kohaldamine – Personalieeskirjade artikkel 5, artikli 31 lõige 2, artikli 32 teine lõik ning artiklid 45 ja 62
Ese:      Hagi, mille ese on esiteks nõue tühistada komisjoni 23. detsembri 2002. aasta ja 14. aprilli 2003. aasta otsused hageja palgaastmele
määramise muutmise kohta osas, milles nendega määratakse hageja tema ametisse nimetamise kuupäeval palgaastme A 6 esimesse
järku; milles nende rahalise täitmise kuupäevaks määratakse 5. oktoober 1995 ja milles neis pole jätkatud hageja teenistuskarjääri
arengut, ning osas, milles see on vajalik, tühistada otsused hageja kaebuste rahuldamata jätmise kohta, ning teiseks nõue
hüvitada nende otsustega väidetavalt tekitatud kahju.
Otsus: Tühistada komisjoni 14. aprilli 2003. aasta otsus osas, milles sellega määratakse otsuse rahalise täitmise alguseks 5. oktoober
1995. Komisjon peab võrdlevalt hindama hageja ja nende ametnike teeneid, kes edutati alates 16. aprillist 1993 palgaastmele
A 5 ning seejärel alates 16. jaanuarist 1998 palgaastmele A 4. Selle hindamise järel ning juhul, kui komisjonil pole võimalik
edutada hagejat palgaastmele, mis tundub olevat õigustatud, peavad pooled jõudma kokkuleppele kohases hüvitises, võttes vajaduse
korral arvesse hageja esitatud kahju hüvitamise nõuet. Pooled teatavad Esimese Astme Kohtule kolme kuu jooksul arvates käesoleva
kohtuotsuse väljakuulutamisest, millisele kokkuleppele nad on jõudnud, või kui seda ei ole toimunud, siis tekkinud kahju hindamist
puudutavad nõuded arvandmetena. Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata. Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.
Kokkuvõte
1.      Ametnikud – Töölevõtmine – Palgaastmele määramine – Kõrgemale palgaastmele määramine
(Personalieeskirjad, artikli 31 lõige 2 ja artikli 32 teine lõik)
2.      Ametnikud – Huve kahjustav otsus – Palgaastmele ja -järku määramise otsus
(Personalieeskirjad, artikli 25 teine lõik ja artikli 90 lõige 2)
3.      Ametnikud – Töölevõtmine – Palgaastmele ja -järku määramine
(Personalieeskirjad, artikli 31 lõige 2 ja artikli 32 teine lõik)
4.      Ametnikud – Töölevõtmine – Võrdne kohtlemine – Palgajärku määramine
(Personalieeskirjad, artikli 5 lõige 3, artikli 31 lõige 2 ja artikli 32 teine lõik)
5.      Ametnikud – Töölevõtmine – Palgaastmele määramine
(Personalieeskirjad, artikli 31 lõige 2, artikli 45 lõige 1 ja artikli 62 esimene lõik)
6.      Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Ametialane eksimus
1.      Arvestades kõrgemale palgaastmele määramiseks ning palgajärku määramiseks kehtestatud kriteeriumide osalist kattumist, eriti
selles osas, mis puudutab saadud töökogemuse kestust, sisaldab taotlus selle kohta, et ametisse nimetav asutus analüüsiks
ametniku võimalikke erikvalifikatsioone selleks, et vaadata uuesti läbi ametisse nimetamisel palgaastmele määramine ja määrata
ta kõrgemale palgaastmele, tingimata ka taotlust vaadata uuesti läbi ametniku palgajärku määramine palgaastmele ja -järku
määramise esialgse otsuse alusel.
(vt punkt 40)
2.      Kohustust põhjendada palgaastmele ja -järku määramise otsust saab tulemuslikult täita kaebuse üle otsustamise etapis ning
piisab, kui loetletakse seadusega kehtestatud tingimused, mille täitmisest seavad personalieeskirjad sõltuvusse menetluse
õiguspärasuse, ja asjakohased individuaalsed põhjused, mille alusel asjaomase ametniku osas otsus tehti. Ebapiisava põhjenduse
korral võib täpsustusi esitada kohtumenetluse käigus.
(vt punktid 48 ja 51)
Viited: 19. november 1998, kohtuasi C‑316/97 P: parlament vs. Gaspari (EKL 1998, lk I‑7597, punkt 29); 3. märts 1993, kohtuasi T‑25/92: Vela Palacios vs. MSK (EKL 1993, lk II‑201, punkt 26); 17. mai 1995, kohtuasi T‑16/94: Benecos vs. komisjon (EKL AT 1995, lk I‑A‑103 ja II‑335, punkt 36); 16. oktoober 1996, kohtuasi T‑37/94: Benecos vs. komisjon (EKL AT 1996, lk I‑A‑461 ja II‑1301, punkt 46); 6. november 1997, kohtuasi T‑71/96: Berlingieri Vinzek vs. komisjon (EKL AT 1997, lk I‑A‑339 ja II‑921, punkt 79); 26. jaanuar 2000, kohtuasi T‑86/98: Gouloussis vs. komisjon (EK AT 2000, lk I‑A‑5 ja II‑23, punkt 79); 17. detsember 2003, kohtuasi T‑133/02: Chawdhry vs. komisjon (EKL AT 2003, lk I‑A‑329 ja II‑1617, punkt 121); 26. oktoober 2004, kohtuasi T‑55/03: Brendel vs. komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑311 ja II‑1437, punkt 120); 16. veebruar 2005, kohtuasi T‑284/03: Aycinena vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑29 ja II‑125, punkt 33); 15. november 2005, kohtuasi T‑145/04: Righini vs. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑349 ja II‑1547, punkt 55).
3.      Personalieeskirjade artikliga 31 ja artikli 32 teise lõiguga kehtestatud raamistikus on ametisse nimetaval asutusel ulatuslik
kaalutlusõigus ametnikuna tööle võetud isiku varasema töökogemuse hindamisel, seda nii seoses töökogemuse laadi ja kestuse
kui ka sellega, kuidas kaks esimesena nimetatut võivad seotud olla täidetava ametikoha nõuetega. Sellest tuleneb, et kõrgemale
palgaastmele määratud ametniku palgajärku määramise otsuse kohtulik kontroll ei asenda ametisse nimetava asutuse hinnangut.
Seega kui ametisse nimetav asutus peab arvestama tööle võetud ametniku väljaõpet ja konkreetset töökogemust selleks, et teda
alates tema töölevõtmisest määrata kõrgemale palgaastmele, siis võib ta asuda seisukohale, et nimetatud ametnik ei või nõuda
staažilisa arvessevõtmist, kuna tema väljaõpet ja töökogemust võeti arvesse palgaastmele määramisel.
(vt punktid 77 ja 79)
Viited: 5. oktoober 1988, liidetud kohtuasjad 314/86 ja 315/86: De Szy-Tarisse ja Feyaerts vs. komisjon (EKL 1988, lk 6013, punkt 26); 7. veebruar 1991, kohtuasi T‑2/90: Ferreira de Freitas vs. komisjon (EKL 1991, lk II‑103, punkt 56); eespool viidatud kohtuotsus Aycinena vs. komisjon, punkt 72.
4.      Kuna kõrgemale palgaastmele määratud ametnikud ja need, kes määratakse oma kategooria esimesele palgaastmele, ei ole faktiliselt
ja juriidiliselt samas olukorras, siis asjaolu, et esimesele palgaastmele määratud ametnikud võivad saada staažilisa, samas
kui kõrgemale palgaastmele määratud ametnike puhul võib olenevalt olukorrast olla see välistatud just nimelt nende palgaastmele
määramise tõttu, ei saa pidada nimetatud ametnike ebavõrdseks kohtlemiseks.
(vt punkt 90)
5.      Kui ametisse nimetav asutus teeb töölevõtmisel ametniku palgaastmele määramise uuesti läbivaatamisel vahet ametniku ametisse
nimetamisel palgaastmele ja -järku määramise muutmisel ning selle otsuse rahalistel tagajärgedel, mille alguskuupäev on otsusest
hilisem, piirab ta nimetatud kahe kuupäeva vahelisel ajavahemikul omavoliliselt asjaomase isiku õigust töötasule, mis on personalieeskirjadega
tagatud subjektiivne õigus, mida võib piirata vaid personalieeskirjade artikli 62 esimese lõigu mõttes selgesõnaliste sätetega.
Kui ametisse nimetav asutus teeb sellist vahet, siis eirab ta uuele palgaastmele määramise otsuse, mille eesmärk on ametniku
ametisse nimetamisel palgaastmele ja -järku esialgse määramise uuesti läbivaatamine, ja ametialase edutamise, mis vastavalt
personalieeskirjade artikli 45 lõikele 1 tähendab karjääri jooksul ametniku edutamist tema kategooria järgmisele, kõrgemale
palgaastmele, vahelist eristamist.
Selles osas ei ole asjakohane asjaolu, et palgaastmele ja -järku määramise esialgset otsust ei vaidlustatud hagi esitamise
tähtaja jooksul, kuna ametisse nimetamise kuupäeval uuele palgaastmele määramise otsuse, mis on tehtud kooskõlas kohtuotsusega
C‑389/98 P: Gevaert vs. komisjon, eesmärk on asendada täielikult palgaastmele ja -järku määramise esialgne otsus.
(vt punktid 98, 102, 103, 105, 106 ja 108)
Viited: 11. jaanuar 2001, kohtuasi C‑389/98 P: Gevaert vs. komisjon (EKL 2001, lk I‑65, punkt 39); 27. juuni 2001, kohtuasi T‑214/00: X vs. komisjon (EKL AT 2001, lk I‑A‑143 ja II‑663, punkt 29).
6.      Selle asjaolu puhul, et ametisse nimetav asutus on mitmel juhul teenete võrdlevast hindamisest, mis eelneb ametialasele edutamisele,
jätnud välja ametniku, kelle ametisse võtmisel palgaastmele määramise uuesti läbivaatamine kooskõlas kohtuotsusega C‑389/98 P:
Gevaert vs. komisjon on toimunud hilinemisega, on tegemist ametialase eksimusega, kuna nii tehes on see asutus jätnud asjaomase isiku
ilma võimalusest, et tema kandidatuuri võetakse asjaomase ametialase edutamise puhul arvesse.
Sellest veast hoolimata võib vastutusega tegemist olla ainult siis, kui on kindlaks tehtud, kas väidetav kahju tekkis ja kui
suur see on. Kahju suuruse kindlakstegemiseks on vaja, et käesolevas asjas toimuks enne hageja ja nende edutatud ametnike
teenete võrdlev hindamine, keda edutati edutamise raames, millest hageja õigusvastaselt välja jäeti, mis võimaldab kindlaks
määrata, kas ta tegelikult jäeti ilma edutamisest, millele ta võib õiguspäraselt õigus olla, ning teha sellisel juhul kindlaks
kahju suurus.
(vt punktid 128, 129 ja 136–139)
Viited: 12. detsember 1996, kohtuasi T‑99/95: Stott vs. komisjon (EKL 1996, lk II‑2227, punkt 72).