Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
JEANA RICHARDA DE LA TOURA,
predstavljeni 5. marca 2026(1)
Zadeva C-862/24
Satiksmes ministrija
ob udeležbi
A
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče, Latvija))
„ Predhodno odločanje – Zračni promet – Uredba (ES) št. 216/2008 – Skupna pravila na področju civilnega letalstva – Uredba (EU) št. 1178/2011 – Letalsko osebje v civilnem letalstvu – Licenca športnega pilota – Preizkus praktične usposobljenosti – Goljufivo ravnanje kandidata – Začasna prepoved opravljanja preizkusa praktične usposobljenosti in pridobitve licence – Odstavek ARA.GEN.355, točka (e) – Potrebni izvršilni ukrepi, da se prepreči nadaljevanje neskladnosti – Preverjanje teoretičnega znanja – Odstavek ARA.FCL.300, točka (f) – Analogna uporaba začasne prepovedi ponovnega opravljanja preverjanja teoretičnega znanja – Načelo pravne varnosti – Listina Evropske unije o temeljnih pravicah – Člen 15 – Svoboda izbire poklica “
I.      Uvod
1.        Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago odstavka ARA.GEN.355, točka (e), in odstavka ARA.FCL.300, točka (f), Priloge VI k Uredbi (EU) št. 1178/2011(2) ter člena 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah(3) in načela pravne varnosti.
2.        Ta predlog je bil vložen v okviru spora med osebo A in Satiksmes ministrija (ministrstvo za promet, Latvija) v zvezi z odločbo Civilās aviācijas aģentūra (agencija za civilno letalstvo, Latvija) (v nadaljevanju: Agencija), ki jo je to ministrstvo potrdilo in s katero je ta agencija po ugotovitvi goljufije pri preizkusu praktične usposobljenosti, ki jo je storil A z namenom pridobitve licence športnega pilota, razveljavila rezultate tega preizkusa in mu za eno leto prepovedala opravljanje navedenega preizkusa in pridobitve take licence.
3.        Vprašanja Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče, Latvija), ki je predložitveno sodišče, se nanašajo na zakonitost te odločbe o prepovedi, ki ni določena niti z Uredbo št. 1178/2011 niti z nacionalno določbo.
4.        Pojasnil bom razloge, iz katerih menim, da je treba odstavek ARA.GEN.355, točka (e), ki je naveden v Prilogi VI k Uredbi št. 1178/2011, v primeru ponarejenega pilotskega dnevnika, predloženega za izpolnjevanje zahtev preizkusa praktične usposobljenosti, ki je obvezen za pridobitev licence športnega pilota, razlagati tako, da pristojnemu organu ne dovoljuje, da zoper kandidata za pridobitev take licence sprejme preventivni ukrep prepovedi v zvezi s preizkusom praktične usposobljenosti, ki je podoben tistemu iz odstavka ARA.FCL.300, točka (f), ki je vključen v to prilogo, ne da bi bilo to izrecno določeno v nacionalni določbi.
II.    Pravni okvir
A.      Pravo Unije
1.      Uredba (ES) št. 216/2008
5.        V uvodnih izjavah 3, 11 in 12 Uredbe št. 216/2008(4)je navedeno:
„(3)      [K]onvencija [o mednarodnem civilnem letalstvu, podpisana 7. decembra 1944 v Čikagu,(5)] že določa minimalne standarde za zagotavljanje varnosti civilnega letalstva in s tem povezano varstvo okolja. Bistvene zahteve [Evropske unije] in predpisi, ki jih je sprejela za njihovo izvajanje, bi morali zagotoviti, da bodo države članice izpolnile obveznosti, ki jim jih nalaga Čikaška konvencija, vključno s tistimi do tretjih držav.
[…]
(11)      Treba bi bilo zagotoviti dovolj prožnosti za soočanje s posebnimi okoliščinami, kot so nujni varnostni ukrepi in nepredvidene ali omejene operativne potrebe. Treba bi bilo predvideti določbe, da bi se enakovredna stopnja varnosti lahko dosegala z drugimi sredstvi. Države članice bi morale imeti pravico, da odobrijo izjeme od zahtev te uredbe in njenih izvedbenih predpisov, če je področje njihove uporabe strogo omejeno in so podvržene ustreznemu nadzoru Skupnosti.
(12)      […] Zato je treba […] ustanoviti Evropsko agencijo za varnost v letalstvu (v nadaljnjem besedilu ‚[EASA]‘), ki bo neodvisna glede tehničnih vprašanj in bo pravno, upravno in finančno avtonomna. V ta namen je potrebno in ustrezno, da bi bil ta organ [Unije] pravna oseba in da bi izvajal izvedbena pooblastila, ki mu jih podeljuje ta uredba.“
6.        Člen 2(1) te uredbe določa:
„Glavni cilj te uredbe je vzpostaviti in ohraniti visoko enotno stopnjo varnosti civilnega letalstva v Evropi [(6)].“
7.        Člen 7(2), prvi in drugi pododstavek, navedene uredbe določa:
„Razen med usposabljanjem lahko oseba nastopa v vlogi pilota, samo če ima licenco in zdravniško spričevalo, ki ustrezata izvajani operaciji.
Osebi se izda licenca samo, če izpolnjuje predpise, sprejete za zagotavljanje skladnosti z bistvenimi zahtevami glede teoretičnega znanja, praktičnih spretnosti, jezikovne usposobljenosti in izkušenj, kakor je določeno v Prilogi III.“
8.        Člen 68 Uredbe št. 216/2008 določa:
„Države članice določijo kazni, ki se uporabljajo za kršitve te uredbe in njenih izvedbenih predpisov. Kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračalne.“
9.        Priloga III k tej uredbi, naslovljena ‚Bistvene zahteve za licence pilotov iz člena 7‘, v točki 1.a.1 določa:
„Oseba, ki se odloči za usposabljanje za pilotiranje zrakoplova, mora biti dovolj zrela, tako glede izobrazbe kot fizičnih in psihičnih sposobnosti, da lahko pridobi, ohrani in pokaže ustrezno teoretično in praktično znanje.“
2.      Uredba št. 1178/2011
10.      V uvodni izjavi 5 Uredbe št. 1178/2011 je navedeno:
„Uredba [št. 216/2008] zahteva, da [Evropska] komisija sprejme potrebne izvedbene določbe za določitev pogojev za certifikacijo pilotov ter oseb, ki sodelujejo pri usposabljanju, preizkušanju ali preverjanju, za potrditev članov kabinskega osebja ter za oceno njihove zdravstvene sposobnosti.“
11.      Člen 1, točka 1, te uredbe ta določa natančna pravila, med drugim za „različne ratinge za licence pilotov, pogoje za izdajo, ohranitev, spremembo, omejitev, začasni odvzem ali preklic licenc
“.
12.      Člen 11b navedene uredbe, naslovljen „Zmogljivosti nadzora“, v odstavkih 5(f) in 6 določa:
„5.      Osebje, ki mu pristojni organ dovoli izvajanje nalog certificiranja in/ali nadzora, se pooblasti za izvajanje najmanj naslednjih nalog:
[…]
(f)      po potrebi sprejemanje ali uvajanje izvršilnih ukrepov.
6.      Naloge iz odstavka 5 se izvajajo v skladu s pravnimi določbami zadevne države članice.“
13.      Priloga I k tej uredbi ustreza „delu FCL“(7). V poddelu A te priloge, naslovljenem „Splošne zahteve“, odstavek FCL.030, ki se nanaša na „[p]reizkus praktične usposobljenosti“, določa:
„(a)      Pred preizkusom praktične usposobljenosti za izdajo licence, ratinga ali spričevala ali certifikata kandidat uspešno opravi zahtevani preizkus teoretičnega znanja, razen kandidatov, ki se udeležijo celostnega tečaja usposabljanja za letenje.
Vsekakor se teoretično usposabljanje vedno opravi pred preizkusom praktične usposobljenosti.
(b)      Kandidata po končanem usposabljanju za preizkus praktične usposobljenosti priporoči organizacija/oseba, odgovorna za usposabljanje, razen pri izdaji licence prometnega pilota. Evidenca o usposabljanju se da na voljo izpraševalcu.“
14.      V poddelu C Priloge I k Uredbi št. 1178/2011, ki se nanaša zlasti na licenco športnega
pilota (PPL)(8), so v oddelku 1 določene „[s]plošne zahteve“. Odstavek FCL.235, naslovljen „Preizkus praktične usposobljenosti“, iz tega oddelka v točki (a) določa:
„Kandidati za […] PPL z uspešno opravljenim preizkusom praktične usposobljenosti dokažejo, da so sposobni, da kot PIC[(9)] na zrakoplovu ustrezne kategorije izvajajo ustrezne postopke in manevre na ravni usposobljenosti, ki ustreza odobrenim privilegijem.“
15.      Priloga VI k tej uredbi določa „Zahteve za organe za letalsko osebje“.(10) V tej prilogi v poddelu GEN(11), oddelek III, ki se nanaša na „[n]adzor, certificiranje in izvrševanje“, odstavek ARA.GEN.355, naslovljen „Ugotovitve in izvršilni ukrepi – osebje“(12), v točki (e) določa:
Če se med nadzorom ali z drugimi postopki najde dokaz, da oseba, za katero veljajo zahteve iz Uredbe [št. 216/2008] in njenih izvedbenih predpisov, ki nima licence, certifikata, ratinga ali potrdila, izdanega v skladu z navedeno uredbo in njenimi izvedbenimi predpisi, ne izpolnjuje ustreznih zahtev, pristojni organ, ki je odkril neskladnost, sprejme potrebne izvršilne ukrepe, da prepreči nadaljevanje neskladnosti.“
16.      V Prilogi VI v poddelu FCL, naslovljenem „Posebne zahteve za licenciranje letalskih posadk“, v oddelku II Uredbe št. 1178/2011, ki se nanaša na „licence, ratinge in certifikate“, odstavek ARA.FCL.250, ki ureja „[o]mejitev, začasni odvzem ali preklic licenc, ratingov in certifikatov“, v točki (a) določa:
„Pristojni organ omeji, začasno odvzame ali prekliče, kot je ustrezno, pilotsko licenco in povezane ratinge ali certifikate v skladu z ARA.GEN.355, med drugim v naslednjih primerih:
1.      pri pridobitvi pilotske licence, ratinga ali certifikata s predložitvijo ponarejenih dokazil;
2.      pri poneverbi tehnične knjige ter evidence licence ali certifikata;
[…]“
17.      V Prilogi VI v poddelu FCL v oddelku III te uredbe, ki se nanaša na „[p]reverjanja teoretičnega znanja“, odstavek ARA.FCL.300, naslovljen „Postopki preverjanja“(13), v točki (f) določa:
„Pristojni organ prosilcem, ki se jim dokaže goljufanje, prepove nadaljnje preverjanje za najmanj dvanajst mesecev po datumu preverjanja, med katerim so bili zaloteni pri goljufiji.“
B.      Latvijsko pravo
18.      Člen 6 likums „Par aviāciju“ (zakon o letalstvu)(14) z dne 5. oktobra 1994 v drugem odstavku, točka 5, in v petem odstavku določa:
„Agencija […] :
[…]
(5)      izvaja certificiranje in nadzor nad osebjem v civilnem letalstvu, vključno z izdajo, podaljšanjem, začasnim odvzemom ali preklicem licenc članov letalske posadke, kontrolorjev zračnega prometa, operaterjev informacijskih služb zračnega prometa in osebja za tehnično vzdrževanje zrakoplovov civilnega letalstva.
[…]
Agencija […] lahko izda upravne akte o uvedbi prepovedi ali omejitev dejavnosti, povezanih s certificiranjem osebja v civilnem letalstvu in institucij za strokovno usposabljanje osebja v civilnem letalstvu, z uporabo zračnega prostora Republike Latvije ali obratovanjem zrakoplovov civilnega letalstva, letališč ter drugih objektov in opreme civilnega letalstva, da se zagotovi izvajanje zahtev glede varnosti civilnega letalstva in zanesljivosti letenja zrakoplovov, določenih z zakonodajo [Unije]. Upravni akti Agencije […] so predmet sodnega nadzora brez možnosti pritožbe na višji organ. Pritožba zoper upravni akt ne zadrži njegove izvršitve.“
III. Dejansko stanje v sporu o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
19.      Oseba A je opravljala dejavnosti za pridobitev licence športnega pilota (PPL(A))(15). V ta namen je moral po pridobitvi zdravniškega spričevala ustreznega razreda, ki je predpogoj za izvajanje privilegijev pilota pripravnika, pri priznani organizaciji za usposabljanje opraviti in uspešno prestati preverjanje teoretičnega znanja in preizkus praktične usposobljenosti.
20.      Potem ko se je A 6. oktobra 2017 obrnil na Agencijo in pridobil zdravniško spričevalo, ji je 6. decembra 2017 predložil vlogo za preizkus praktične usposobljenosti in imenovanje izpraševalca. A je priložil potrdilo bolgarske letalske akademije z dne 5. decembra 2017, v katerem je bilo potrjeno, da je med 23. oktobrom 2017 in 5. decembrom 2017 uspešno opravil modularni tečaj usposabljanja za letenje za licenco športnega pilota. Agencija je 16. decembra 2017 od izpraševalca po elektronski poti prejela obrazec o izvedbi preizkusa praktične usposobljenosti, ki ga je A opravil 12. decembra 2017 v Španiji, skupaj s priloženo kopijo njegovega pilotskega dnevnika člana letalske posadke.
21.      Agencija je med preverjanji, ki jih je opravila od 17. januarja 2018, ugotovila nepravilnosti v zvezi z usposabljanjem za letenje, ki ga je izkazal A. Prvič, pristojni nacionalni organ je navedel, da bolgarska letalska akademija ni imela dovoljenja za izvajanje usposabljanja za letenje zunaj bolgarskega zračnega prostora in da ni bilo mogoče potrditi, da se je A tam usposabljal. Drugič, Agencija je 23. marca 2018 od pooblaščenega subjekta za tehnično vzdrževanje prejela informacije, iz katerih je razvidno, da se usposabljanje A za letenje ni izvedlo, kot je navedeno v njegovem pilotskem dnevniku. A, ki je bil pozvan, naj Agenciji predloži pojasnila, je pozneje le predložil zahtevo za umik svoje vloge za licenco športnega pilota (PPL(A)) in izrazil dvome o pristojnosti Agencije za preverjanje usposabljanja za pilota, ki ga je organizirala bolgarska letalska akademija.
22.      Agencija je 7. novembra 2018 sprejela odločbo, s katero je, prvič, razveljavila rezultate preizkusa praktične usposobljenosti, ki ga je predložil A, drugič, mu prepovedala ponovno opravljanje preizkusa praktične usposobljenosti za licenco športnega pilota in pridobitev take licence do 7. novembra 2019 (v nadaljevanju: sporna prepoved), in tretjič, o tem obvestila Komisijo, EASA in njene države članice (v nadaljevanju: sporna odločba). Agencija je svojo odločbo oprla zlasti na ugotovitev, da je A ponaredil dokumente v zvezi s svojim usposabljanjem za letenje in da je zato treba predložitev pilotskega dnevnika izpraševalcu šteti za predložitev napačnih informacij in ponarejanje listin. Svojo odločitev je obrazložila tudi s sklicevanjem na preprečevanje morebitnega tveganja za zanesljivost zrakoplovov civilnega letalstva.
23.      A je pri Administratīvā rajona tiesa (upravno sodišče prve stopnje, Latvija) vložil tožbo zoper odločbo ministrstva za promet z dne 17. maja 2019, s katero je bila potrjena odločba Agencije. Trdil je, da je začasna prepoved pridobitve licence športnega pilota po svoji naravi in učinkih sankcija, za uporabo katere bi moral pristojni latvijski organ ugotoviti, da je bil storjen prekršek ali kaznivo dejanje. Trdil je tudi, da to, da se taka prepoved po analogiji izpelje iz Uredbe št. 1178/2011, ni združljivo s sistematiko
in strukturo te uredbe. To sodišče je to prepoved opravljanja preizkusa praktične usposobljenosti razglasilo za nezakonito.
24.      Administratīvā apgabaltiesa (regionalno upravno sodišče, Latvija) je pri odločanju o pritožbi ministrstva za promet potrdilo sodbo Administratīvā rajona tiesa (upravno sodišče prve stopnje). Menilo je, da je enoletna prepoved opravljanja preizkusa praktične usposobljenosti, ki ga je naložila Agencija, kaznovalna sankcija, ki ni izrecno določena v nobeni določbi, odstavek ARA.FCL.300, točka (f), pa se ne uporablja. To sodišče je tudi ugotovilo, da odstavek ARA.GEN.355, točka (e), pristojnemu organu ne daje pooblastila za sprejemanje odločb brez nacionalne pravne podlage, to razlago pa je potrdila EASA v svojem dokumentu, naslovljenem „Sprejemljivi načini zagotavljanja skladnosti. Del FCL“.
25.      Ministrstvo za promet je zoper to sodbo vložilo kasacijsko pritožbo pri Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče). To ministrstvo meni, da je razlaga Administratīvā apgabaltiesa (regionalno upravno sodišče) formalistična in ni v skladu niti s sistematiko niti s ciljem Uredbe št. 1178/2011. Trdi, da sporna prepoved ni sankcija, temveč sredstvo za zagotavljanje visoke ravni varnosti na področju civilnega letalstva, ki se zahteva zlasti za samostojne lete(16), ki jih želi opravljati A. Trdi tudi, da se s tako razlago niža zahtevana raven varnosti in ogroža varnost letenja, ker dovoljuje nadaljnje opravljanje dejavnosti v civilnem letalstvu osebi, ki ni ustrezno usposobljena za letenje niti ni usposobljena v skladu z določenimi zahtevami.(17)
26.      Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče) opozarja, da niti Uredba št. 216/2008 niti Uredba št. 1178/2011 ne določata konkretno posledic za kandidata, ki je pri opravljanju preizkusa praktične usposobljenosti izpraševalcu predložil napačne informacije o opravljenem usposabljanju in pridobljenih izkušnjah letenja, da bi pridobil licenco športnega pilota. Zato naj bi bila dolžnost pristojnega nacionalnega organa za civilno letalstvo, da določi ustrezne izvršilne ukrepe v primeru ponarejanja licence in/ali pilotskih dnevnikov.
27.      V tem okviru se to sodišče sprašuje o razlagi odstavka ARA.GEN.355, točka (e), v skladu s katerim pristojni organ sprejme potrebne izvršilne ukrepe, da prepreči nadaljevanje neskladnosti, in odstavka ARA.FCL.300, točka (f), ki določa, da pristojni organ v primeru goljufanja na preverjanju teoretičnega znanja kandidatu prepove nadaljnje preverjanje za najmanj dvanajst mesecev.
28.      Glede na cilj zagotavljanja varnosti civilnega letalstva, ki mu sledi Uredba št. 1178/2011, meni, da ni razloga, da bi se goljufanje na preizkusu praktične usposobljenosti obravnavalo manj strogo kot goljufanje na preverjanju teoretičnega znanja.
29.      Predložitveno sodišče pa s sklicevanjem na člen 52(1) Listine dvomi o tem, ali mora biti sporna prepoved jasno izražena s pravnim pravilom. Obravnavana zadeva naj bi se namreč nanašala na svobodo izbire poklica, varovano s členom 15 Listine, osebe, ki želi uveljaviti to svobodo s pridobitvijo licence športnega pilota, da bi lahko opravljala letalski prevoz oseb. To sodišče dodaja, da bi morala v skladu z načelom pravne varnosti ta prepoved izhajati neposredno iz posebne določbe Uredbe št. 216/2008 ali Uredbe št. 1178/2011. Določbe teh uredb, ki se nanašajo na preizkus praktične usposobljenosti, pa naj – v nasprotju z določbami v zvezi s preverjanjem teoretičnega znanja – ne bi izrecno zagotavljale pooblastil pristojnemu organu, da izreče tako prepoved. Poleg tega navedeno sodišče opozarja, da je Sodišče vseeno razsodilo, da dejstvo, da zakonodajni akt podeljuje diskrecijsko pravico organom, pristojnim za njegovo izvajanje, samo po sebi ni v nasprotju z zahtevo po predvidljivosti, če so upoštevana določena varstva pred samovoljo.(18)
30.      Nazadnje, predložitveno sodišče poudarja, da je v skladu s pojasnilom odstavka ARA.GEN.355, točka (e), ki ga je objavila EASA, vrsta izvršilnih ukrepov odvisna od veljavne nacionalne zakonodaje in lahko vključuje na primer globe ali prepoved opravljanja nalog.(19) V zvezi s tem, prvič, ugotavlja, da bi moral pristojni organ, ker je uredba Unije pravni akt, ki se neposredno uporablja, neposredno uporabiti odstavek ARA.GEN.355, točka (e). Drugič, naj bi lahko ta organ v skladu s členom 6, drugi odstavek, točka 5, in peti odstavek, zakona o letalstvu izdal upravne akte o uvedbi prepovedi ali omejitev dejavnosti, povezanih s certificiranjem osebja v civilnem letalstvu, da bi zagotovil izvajanje zahtev glede varnosti civilnega letalstva in zanesljivosti letenja zrakoplovov, določenih z zakonodajo Unije. Pristojnost, podeljena navedenemu organu, pa naj ne bi omogočala posebne začasne prepovedi v zvezi z goljufanjem v okviru
preizkusa praktične usposobljenosti.
31.      Poleg tega se predložitveno sodišče sprašuje o uporabi splošnega načela prava Unije, v skladu s katerim se pravni subjekti ne morejo sklicevati na določbe prava Unije z namenom goljufije ali zlorabe.
32.      To sodišče iz tega izpelje naslednjo razlago: ker odstavek ARA.GEN.355, točka (e), iz Priloge VI k Uredbi št. 1178/2011 pristojnemu organu daje pravico, da sprejme potrebne izvršilne ukrepe, pri preverjanju teoretičnega znanja pa odstavek ARA.FCL.300, točka (f), zaradi goljufanja določa prepoved ponovnega opravljanja preverjanja za najmanj eno leto, s sistematičnega vidika in za zagotavljanje ciljev te uredbe, in sicer enotne visoke ravni varnosti v civilnem letalstvu na vseh področjih preverjanj in preizkusov usposobljenosti, ter za dosego polnega učinka prava Unije ne bi bilo upravičeno, da se isti izvršilni ukrepi ne razširijo na preizkus praktične usposobljenosti.
33.      V teh okoliščinah je Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.      Ali je, če se ugotovi, da je prosilec goljufal, tako da je izpraševalcu med preizkusom praktične usposobljenosti pokazal ponarejene listine o pridobitvi praktičnega usposabljanja, nacionalni organ za letalstvo upravičen, da na podlagi odstavka ARA.GEN.355, točka (e), […] zadevni osebi začasno prepove ponovno opravljanje preizkusa praktične usposobljenosti za pridobitev licence športnega pilota in pridobitev licence športnega pilota?
2.      Ali je treba pojasnilo o odstavku ARA.GEN.355, točka (e) […], ki je v dokumentu, ki ga je objavila [EASA] pod naslovom ‚Sprejemljivi načini zagotavljanja skladnosti. Del FCL‘, in sicer da je vrsta izvršilnih ukrepov odvisna od nacionalne zakonodaje, ki se uporablja, in lahko vključuje na primer prepoved izvajanja nalog, razlagati tako, da pooblašča pristojni organ, da izbere ustrezne omejitve[, ki jih je mogoče izpeljati iz odstavka ARA.FCL.300, točka (f),] da se uresničijo cilji [Uredbe št. 1178/2011], če nacionalna zakonodaja ne določa posebne začasne prepovedi v zvezi z opravljanjem preizkusa usposobljenosti za pridobitev licence športnega pilota?
3.      Ali je razlaga odstavka ARA.FCL.300, točka (f), […] v smislu, da je mogoče začasno prepoved opravljanja preverjanja teoretičnega znanja, določeno v navedeni točki, razširiti na ponavljanje preizkusa praktične usposobljenosti, v skladu z načelom pravne varnosti in s členom 52(1) Listine?“
34.      Pisna stališča so predložili A, ministrstvo za promet, latvijska in madžarska vlada ter Komisija. Vsi, razen madžarske vlade, so se udeležili obravnave dne 3. decembra 2025, med katero so odgovorili na vprašanja za ustni odgovor, ki jih je postavilo Sodišče.
IV.    Analiza
35.      Predložitveno sodišče mora odločiti o zakonitosti upravne odločbe, s katero se kandidatu za pridobitev licence športnega pilota prepoveduje, da v roku enega leta ponovno opravlja preizkus praktične usposobljenosti in pridobi tako licenco. Ker ni niti evropske niti nacionalne določbe, ki bi izrecno določala tako prepoved, predložitveno sodišče v bistvu sprašuje Sodišče o razlagi dveh določb Priloge VI k Uredbi št. 1178/2011, in sicer odstavka ARA.GEN.355, točka (e), in odstavka ARA.FCL.300, točka (f).
36.      Moja analiza se bo najprej nanašala na odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje, nato pa še na tretje. Drugo vprašanje ne bom obravnaval, ker je brezpredmetno, saj mnenje EASA v zvezi z odstavkom ARA.GEN.355, točka (e), ni pravno zavezujoče.
37.      Zato bom v prvem delu predstavil zakonodajni okvir, v katerega spadata odstavka ARA.GEN.355, točka (e), in ARA.FCL.300, točka (f). Drugi del bo namenjen opredelitvi sporne prepovedi. V tretjem delu bom podal mnenje o stopnji natančnosti, ki se zahteva za uporabo odstavka ARA.GEN.355, točka (e). Nazadnje pa bom podal svoje mnenje o uporabi člena 52(1) Listine.
A.      Povzetek zakonodajnega okvira odstavka ARA.GEN.355, točka (e), in odstavka ARA.FCL.300, točka (f)
38.      Te določbe so vključene v Prilogo VI k Uredbi št. 1178/2011, ki določa tehnične zahteve in upravne postopke za letalsko osebje v civilnem letalstvu.  Gre za izvedbeno uredbo Uredbe št. 216/2008, ki določa skupne predpise Unije na področju civilnega letalstva.(20) V tej prilogi VI oziroma delu „ARA“ so določene zahteve za nacionalne pristojne organe za letalsko osebje. Vsebuje poddel GEN, v katerem je med splošnimi zahtevami oddelek III, ki se nanaša na „[n]adzor, certificiranje in izvrševanje“, in med drugim zajema odstavek ARA.GEN.355. V navedeni Prilogi VI sledi poddel FCL, ki ima tako ime, ker se nanaša na člane letalske posadke.(21) Oddelek II te priloge obravnava obveznosti pristojnega organa v zvezi z licencami, ratingi in certifikati. V oddelku III, naslovljenem „Preverjanje teoretičnega znanja“, je odstavek ARA.FCL.300, ki ureja postopek za ta preverjanja.
39.      Odstavek ARA.FCL.300, točka (f), nalaga odločitev, ki jo mora sprejeti pristojni organ v primeru goljufanja na preverjanju teoretičnega znanja, in sicer mora prepovedati „nadaljnje preverjanje za najmanj dvanajst mesecev po datumu preverjanja, med katerim so bili [kandidati] zaloteni pri goljufiji“(22). V oddelku, namenjenemu preizkusu praktične usposobljenosti, ni enakovredne določbe.
40.      Odstavek FCL.030 iz Priloge I k Uredbi št. 1178/2011, naslovljen „Preizkus praktične usposobljenosti“, določa, da je treba pred tem preizkusom praktične usposobljenosti obvezno uspešno opraviti preizkus teoretičnega znanja in predložiti priporočilo organizacije ali osebe, odgovorne za usposabljanje. Po mojem mnenju logično ne vsebuje nobene določbe o goljufiji, ki bi bila storjena med preizkusom praktične usposobljenosti. Tega preizkusa, ki je v odstavku FCL.010 opredeljen kot prikaz usposobljenosti in po potrebi vključuje tudi ustno preverjanje, namreč ni mogoče uspešno opraviti z goljufanjem. Kandidat tako med preizkusom ne more zavajati izpraševalcev glede svoje ustrezne ravni usposobljenosti.
41.      Edini možen način goljufanja je torej ponaredba listin. Zakonodajalec Unije je to predvidel v primeru, da se odkrije po pridobitvi med drugim licence. Odstavek ARA.FCL.250(23) iz poddela FCL Priloge VI k Uredbi št. 1178/2011(24) se v točki (a)(1) namreč nanaša prav na ponarejena dokazila, v točki (a)(2) pa na poneverbo tehnične knjige ter evidence licence ali certifikata.
42.      To je torej edina druga določba v tem poddelu FCL, ki se nanaša na goljufijo. Določa omejitev, začasni odvzem ali preklic med drugim licence. Predvideno ni nobeno obdobje prepovedi. Prav tako ni določeno trajanje veljavnosti odločitve o omejitvi ali začasnem odvzemu licence. Teoretično bi lahko bil takšen začasni odvzem, ki je enakovreden prepovedi letenja, časovno neomejen.
43.      Zato ugotavljam, da v Uredbi št. 1178/2011 ni obravnavana ponaredba pilotskega dnevnika, ugotovljena pred pridobitvijo licence, in da pristojni organ, če je bila licenca že izdana, sprejme odločitev „v skladu z ARA.GEN.355“(25), kot je navedeno v odstavku ARA.FCL.250.
44.      Namen odstavka ARA.GEN.355, naslovljenega „Ugotovitve in izvršilni ukrepi – osebje“, je določiti postopek, ki ga mora upoštevati pristojni organ, odgovoren za preverjanje skladnosti z zahtevami, ki se uporabljajo za osebe, kot je določeno v odstavku ARA.GEN.300, točka (a), ki je vključen v Prilogo VI k Uredbi št. 1178/2011. Odstavek ARA.GEN.355, točka (e), se izrecno nanaša na položaj, v katerem oseba nima licence. Določa, da „pristojni organ, ki je odkril neskladnost, sprejme potrebne izvršilne ukrepe, da prepreči nadaljevanje neskladnosti“. Podobna ubeseditev je v odstavku ARA.GEN.355, točka (b)(2)(26), kadar je bila licenca že izdana in je bila ugotovljena neskladnost imetnika te licence. Pristojni organ ima tako pooblastilo, da lahko sprejme dodatne ukrepe, ki dopolnjujejo odločitev o začasni ali trajni omejitvi ali preklicu licence.
45.      Ali v tem okviru razlaga odstavka ARA.GEN.355, točka (e), kot jo podpirajo ministrstvo za promet, latvijska in madžarska vlada ter Komisija, zadostuje za utemeljitev odločbe o enoletni prepovedi ponovnega opravljanja preizkusa praktične usposobljenosti in pridobitve licence? Povedano drugače, ali lahko A ob tem, da ni nacionalne ureditve, ki bi izrecno določala, da se lahko ta sporna prepoved sprejme, upravičeno trdi, da je ta prepoved nezakonita?
46.      Za odgovor na to dilemo, ki je navedena v prvem vprašanju za predhodno odločanje, je treba ugotoviti, ali se presoja zakonitosti sporne upravne odločbe nanaša na sankcijo(27)kazenske narave(28) ali na preventivni ukrep, ob upoštevanju sodne prakse Sodišča in Evropskega sodišča za človekove pravice(29) v zvezi z izvajanjem „meril Engel“(30), saj je iz pojasnil k Listini o temeljnih pravicah(31) razvidno, da ima v skladu s členom 52(3) te listine pravica, zagotovljena v členu 49 te listine, enako vsebino in obseg kot pravica, zagotovljena v Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin(32). Nenatančna določba lahko namreč krši načelo zakonitosti kazenskih sankcij iz člena 49(1), prvi stavek, Listine(33) le, če določa tovrstno sankcijo (B). Če pa se člen 49(1), prvi stavek, Listine ne uporablja, bi bilo treba po mojem mnenju predložitvenemu sodišču odgovoriti na podlagi splošnega načela pravne varnosti (C).
B.      Opredelitev sporne prepovedi
47.      V sporni odločbi, ki je bila vložena v spis, ki je na voljo Sodišču, je navedeno, da „[če], glede na zgoraj navedeno, goljufija, storjena med preverjanjem teoretičnega znanja, za kandidata pomeni prepoved ponovnega opravljanja izpita za najmanj 12 mesecev, je sorazmerno, da se mu naloži podobna sankcija
v primeru goljufije in namerne predložitve napačnih informacij izpraševalcu pred preizkusom praktične usposobljenosti, in sicer 12-mesečna prepoved ponovnega opravljanja preizkusa praktične usposobljenosti in pridobitve pilotske licence“.(34)
48.      Ker pa ni sporno, da je Agencija delovala v okviru, ki ga določa odstavek ARA.GEN.355, je ta odločba po mojem mnenju ukrep, in ne sankcija. V tem smislu poudarjam besedni zvezi „actions correctives“ in „mesures nécessaires de mise en application“, uporabljeni v francoski različici odstavka ARA.GEN.355, ki jasno izražata neobstoj povezave s postopkom, ki vodi do prisilne odločbe. Čeprav ti izrazi nimajo ustreznic v številnih jezikovnih različicah, razen v italijanski, in čeprav je v angleški različici uporabljen izraz „enforcement measures“(35), se strinjam z mnenjem Komisije, izraženim na obravnavi, da se ta besedna zveza nanaša na izvršilne ukrepe(36).
49.      Vendar ta opredelitev ne pomeni, da ni treba ugotoviti, ali ima sporna prepoved kaznovalno naravo. V zvezi s tem se je treba sklicevati, kot je Komisija predlagala na obravnavi, na odločbo ESČP z dne 9. oktobra 2018, Seražin proti Hrvaški(37), katere predmet je bila prepoved udeležbe na športnih tekmovanjih, dopolnjena z obveznostjo obveščanja policije, ki jo je sodišče naložilo posamezniku, obsojenemu zaradi huliganstva. Ker je ESČP odločalo na podlagi člena 4 Protokola št. 7 k EKČP(38), ki določa načelo ne bis in idem ali načelo dvojne kaznivosti, je ta ukrep izključitve analiziralo na podlagi meril Engel, da bi ugotovilo, ali je šlo za „kazensko obtožbo“ in „kazen“(39).
50.      Zato Sodišču predlagam, naj se sklicuje na svojo ustaljeno sodno prakso, ki temelji na merilih Engel v zvezi z razlago člena 50 Listine, preneseno v člen 49 Listine, tako v odstavku 3 kot v odstavku 1, zadnji stavek, ob upoštevanju, da bi bilo treba to sodno prakso razširiti na prvi stavek te določbe, ki določa načelo zakonitosti v kazenskem pravu.
51.      Opozoriti je torej treba, da je prvo od meril Engel pravna opredelitev kršitve v nacionalnem pravu, drugo je narava te kršitve, tretje pa je teža sankcije, ki se lahko izreče kršitelju.(40)
52.      Čeprav je predložitveno sodišče tisto, ki mora ob upoštevanju teh meril presoditi, ali ima prepoved, naložena osebi A, kazensko naravo v smislu člena 49(1) Listine, pa lahko Sodišče, ko odloča o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, poda pojasnila, ki to sodišče usmerjajo pri njegovi presoji.(41)
53.      Najprej, glede prvega merila, ki se nanaša na pravno opredelitev kršitve, je iz navedb predložitvenega sodišča razvidno, da je Agencija zaradi ponaredbe listin, ki jo je ugotovila, sprejela upravni akt pod pogoji iz člena 6, peti odstavek, zakona o letalstvu. V skladu z latvijskim pravom, ki ureja delovanje Agencije, se torej kršitev iz postopka v glavni stvari šteje za prekršek.(42)
54.      Vendar je treba glede na drugi dve merili iz točke 51 teh sklepnih predlogov preveriti, ali ima uporaba ukrepa prepovedi, kot je ta iz postopka v glavni stvari, kazensko naravo.(43)
55.      Dalje, kar zadeva drugo merilo, ki se nanaša na samo naravo kršitve, je treba preveriti, ali zadevni ukrep sledi zlasti represivnemu cilju, kar je značilno za sankcijo kazenske narave v smislu člena 49 Listine, pri čemer zgolj okoliščina, da se z njim uresničuje tudi preventivni cilj, ne more preprečiti opredelitve te sankcije kot kazenske sankcije. Že sama narava kazenskih sankcij je namreč taka, da so te namenjene tako represiji kot prevenciji(44) nezakonitih ravnanj. Nasprotno, ukrep, ki je omejen na povrnitev škode, povzročene z zadevno kršitvijo, nima kazenske narave.(45)
56.      V zvezi s tem je, kot je ugotovilo ESČP(46), v praksi težko jasno razlikovati med odvračanjem kot elementom sankcije in prevencijo.
57.      Vendar menim, da iz odločbe Seražin proti Hrvaški jasno izhaja, da je treba prevencijo presojati z vidika javnega interesa, in sicer zaščite prihodnjih žrtev(47), in ne z vidika, usmerjenega na potencialne storilce. Poleg tega dejstvo, da ukrep zadevni osebi povzroča škodo, ne more spremeniti te analize.(48) Zato jo je mogoče zaradi zastavljenega cilja neposredno prenesti na področje varnosti civilnega letalstva.(49)
58.      Tako je približevanje odločbi Seražin proti Hrvaški, katere predmet je prepoved udeležbe na športnih tekmovanjih, dopolnjena z obveznostjo obveščanja policije(50), ki jo je sodišče naložilo posamezniku, obsojenemu zaradi huliganstva, zanimivo iz več razlogov. Prvič, ESČP tega ukrepa izključitve ni opredelilo kot „kazensko sankcijo“ v avtonomnem smislu EKČP(51), sprejeto v okviru „kazenskega postopka“(52), temveč kot preventivni ukrep, sprejet za preprečevanje uresničitve tveganja nasilja. To sodišče poudarja zaščito javnosti, ne pa kaznovanje osebe za njeno predhodno nasilno ravnanje v okviru športnih tekmovanj.(53)
59.      Drugič, ESČP se je v tej odločbi Seražin proti Hrvaški(54) sklicevalo na svojo sodno prakso v zvezi z upravnim postopkom takojšnjega odvzema ali začasnega odvzema vozniškega dovoljenja(55). Menim, da je ta analogija upoštevna tudi v obravnavani zadevi. ESČP je razsodilo, da je vsak od teh ukrepov „preventivni ukrep za varnost v cestnem prometu“(56), ki ne predpostavlja nobene preučitve ali ugotovitve krivde(57), in ne „kazenska obtožba“ v smislu člena 6 EKČP ali člena 4 Protokola št. 7.
60.      V tej sodni praksi ESČP torej opozarjam na dve značilnosti, ki sta skupni značilnostim sporne prepovedi v zadevi v glavni stvari. Prvič, ta ukrep se lahko sprejme neodvisno od vsakršnega kazenskega pregona. Drugič, sprejme se za hitro izpolnitev splošnih varnostnih zahtev in za omejeno časovno obdobje.
61.      V skladu z isto logiko, ki temelji na splošnem interesu, menim, da je za primerjavo upoštevna tudi sodna praksa Sodišča v zvezi z začasno izključitvijo gospodarskih subjektov v okviru skupne kmetijske politike.(58)
62.      Poleg tega je Sodišče splošneje menilo, da dejstvo, da se zadevni ukrep ne nanaša na splošno javnost, temveč na posebno kategorijo naslovnikov, ki morajo, ker opravljajo dejavnost, ki je posebej urejena s pravom Unije, izpolnjevati pogoje, ki se zahtevajo s tem pravom, lahko kaže na to, da ta ukrep nima represivnega cilja, in tako prispeva k ugotovitvi, da navedeni ukrep nima kazenske narave, če je isti ukrep omejen na to, da naslovniku odvzame nekatera posebna upravičenja, ki so mu bila priznana z navedenim pravom, ker je pristojni upravni organ menil, da pogoji za podelitev navedenih upravičenj niso več izpolnjeni.(59)
63.      V obravnavani zadevi je to predmet sporne enoletne prepovedi ponovnega opravljanja preizkusa praktične usposobljenosti in pridobitve licence ter odločbe, ki jo dopolnjuje, in sicer razveljavitev rezultatov preizkusa praktične usposobljenosti.
64.      Nazadnje, če bi Sodišče kljub temu menilo, da je treba preučiti tretje merilo Engel(60), bi bilo treba poudariti, da je edini učinek sporne prepovedi, ki jo je Agencija naložila v okviru odstavka ARA.GEN.355, točka (e), da se osebi A za omejeno obdobje odvzame možnost pridobitve licence(61). Zato menim, da ta prepoved ni posebno stroga.
65.      Zato Sodišču predlagam, naj v skladu s sodno prakso ESČP(62) šteje, da sporna prepoved ni ukrep kazenske narave v smislu njegove sodne prakse, saj je namenjena boju proti nepravilnostim, ki se storijo pri pridobivanju licenc in resno ogrožajo varnost v letalstvu. Zagotavljanje varnosti letalskega prometa(63) za kandidata za pridobitev licence in za vse akterje na tem področju upravičuje visoke zahteve glede poštenosti in zanesljivosti kandidata(64). Menim, da je prepoved, ki se naloži v primeru kršitve teh standardov, posebno upravno sredstvo, ki je sestavni del sistema izdajanja in podaljševanja licenc, ki je namenjen preprečevanju večjih tveganj v zračnem prostoru.
66.      Čeprav menim, da ta prepoved ne predstavlja sankcije in ni kazenske narave, predlagam Sodišču, da v nadaljevanju analize iz sodbe Seražin proti Hrvaški razširi svojo sodno prakso, v skladu s katero je mogoče kazen, tudi če nima kazenske narave, naložiti le, če ima jasno in nedvoumno zakonito podlago.(65) Ker sporna prepoved prepoveduje uveljavljanje pravice, se postavlja vprašanje, ali v skladu s splošnim načelom pravne varnosti odstavek ARA.GEN.355, točka (e), tej prepovedi daje zadostno pravno podlago(66), pri čemer člen 11b(6) Uredbe št. 1178/2011 določa, da naloge iz odstavka 5, vključno z nalogami sprejemanja „izvršilnih ukrepov“, izvaja osebje, ki ga je pooblastil pristojni organ, in sicer v skladu s pravnimi določbami zadevne države članice.
C.      Stopnja natančnosti, ki se zahteva za uporabo odstavka ARA.GEN.355, točka (e)
67.      Glede na raznolikost primerov neskladnosti, ki se lahko pojavijo(67), se na prvi pogled zdi smiselno, da odstavek ARA.GEN.3355, točka (e), brez sklicevanja na nacionalne določbe daje pristojnemu organu diskrecijsko pravico pri izbiri ukrepov, potrebnih za preprečevanje nadaljnjih neskladnosti v zvezi z „oseb[o], za katero veljajo zahteve iz Uredbe [št. 216/2008] in njenih izvedbenih predpisov, ki nima licence“. Kadar ima oseba licenco, je neskladnost enostavneje obravnavati, zato je odstavek ARA.FCL.250 zelo natančen.
68.      Zato se strinjam z izraženimi stališči, da je treba upoštevati posebnosti področja varnosti civilnega letalstva in raznolikost položajev, ki jih mora zajemati Uredba št. 1178/2011. Poudariti je treba tudi tehnično naravo obravnavanih vprašanj in vlogo nacionalnih organov, kot je to storilo ESČP(68).
69.      ESČP pa se je glede vloge nacionalnih organov na podobnem področju, in sicer varnosti v cestnem prometu, v sodni praksi, navedeni v točki 59 teh sklepnih predlogov, sklicevalo na ukrepe, določene v nacionalni zakonodaji(69). Iz tega izhaja, da ne gre za splošne določbe.
70.      Zato je treba v zvezi s stopnjo natančnosti odstavka ARA.GEN.355, točka (e), preučiti naslednjo problematiko: kadar se naloži upravni ukrep, ki osebi prepoveduje ali začasno izključuje pravico, ali odstavek ARA.GEN.3355(e) v delu, v katerem določa, da „pristojni organ, ki je odkril neskladnost, sprejme potrebne izvršilne ukrepe, da prepreči nadaljevanje neskladnost“, izpolnjuje zahteve predvidljivosti in pravne varnosti v pravni državi ?
71.      Dejstvo, da je sporna prepoved konkretno podobna tisti, ki je določena v primeru preverjanja teoretičnega znanja, ne zagotavlja, da bo ob tem, da ni izrecne določbe, sprejeta enaka odločitev. Zato menim, da glede na omejeno področje uporabe odstavka ARA.FCL.300, točka (f), in povezavo med upoštevnimi določbami Uredbe št. 1178/2011(70) uporaba po analogiji ni mogoča.
72.      Na kontekstualni ravni ugotavljam, da odstavek ARA.GEN.355, točka (e), od začetka veljavnosti Uredbe 2018/1139(71) ni bil spremenjen. Poleg tega, kolikor mi je znano, ni bila sprejeta nobena nova določba o goljufanju ali goljufiji.
73.      V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pa načelo pravne varnosti zahteva, da so pravna pravila jasna in natančna ter da je njihova uporaba predvidljiva za pravne subjekte, zlasti kadar imajo lahko neugodne posledice. To načelo med drugim terja, da predpis zadevnim subjektom omogoča, da se natančno seznanijo z obsegom obveznosti, ki jim jih nalaga, ter da se lahko nedvoumno seznanijo s svojimi pravicami in obveznostmi ter ukrepajo v skladu z njimi.(72)
74.      Vendar je treba poudariti, da v zvezi z načelom pravne varnosti obstaja nekaj diskrecije pod določenimi pogoji, ki jih Sodišče priznava, kadar zakonodajalec Unije sprejme abstrakten predpis.(73) V obravnavani zadevi ni sporno, da zakonodajalec Unije ne more vnaprej določiti vseh konkretnih primerov neskladnosti. Vendar bi bilo treba obseg in način izvajanja diskrecijske pravice, ki je z odstavkom ARA.GEN.355, točka (e), podeljena organom, pristojnim za njegovo izvajanje, dovolj natančno opredeliti, zlasti v primeru ponaredbe listin za pridobitev licence, in sicer glede na zadevni
legitimni cilj, da se zagotovi ustrezno varstvo pred samovoljo.(74) Člen 6, peti odstavek, zakona o zračnem prometu pa v zvezi s tem ni natančen.
75.      Zato se je A, ko je predložil ponarejen pilotski dnevnik, zaradi posebnih pravic, ki jih je nameraval izvajati, in dejstva, da ga je izpraševalec, za katerega velja ta zahteva iz odstavka FCL.1030(75), obvestil, popolnoma zavedal, da krši predpise, ki urejajo usposabljanje športnih pilotov(76). Vendar glede na veljavne evropske in nacionalne določbe ne more natančno vedeti, kakšna bi lahko bila
odločitev Agencije, kot to lahko v primeru, ko lahko sodni organi sprožijo kazenski pregon.(77)
76.      Zato Sodišču za odgovor na prvo vprašanje predložitvenega sodišča predlagam, naj razsodi, da bi bilo treba sprejeti natančne nacionalne določbe, da se pojasnita narava in trajanje ukrepa, ki ga uprava sprejme zoper kandidata za pridobitev licence v primeru neskladnosti iz odstavka ARA.GEN.355, točka (e), kot je predložitev ponarejenega pilotskega dnevnika. V zvezi s tem ugotavljam, da so nekatere države članice(78) izvedle priporočilo EASA iz dokumenta z naslovom „Sprejemljivi načini zagotavljanja skladnosti. Del FCL“, ki ga navaja predložitveno sodišče(79).
D.      Uporaba člena 52(1) Listine
77.      Ta določba je navedena v tretjem vprašanju za predhodno odločanje v posebnih okoliščinah. Naj spomnim, da A v zvezi s škodo, ki naj bi jo utrpel zaradi sporne prepovedi v Latviji(80), trdi, da ta prepoved pomeni omejitev svobode izbire poklica iz člena 15 Listine, ker ni mogel opravljati dejavnosti športnega pilota ali inštruktorja/izpraševalca. Kot pa so po eni strani opozorili Komisija, latvijska vlada in ministrstvo za promet, v skladu z odstavkom FCL.010 „‚Športni pilot‘ pomeni pilota z licenco, ki prepoveduje pilotiranje zrakoplovov med letom proti plačilu ali kakršnemu koli nadomestilu, razen poučevanja ali preverjanja usposobljenosti v skladu s tem delom“. Neobstoj plačila športnih pilotov potrjuje odstavek FCL.205.A.(81) Po drugi strani, kot je ministrstvo za promet opozorilo na obravnavi, je za dejavnost usposabljanja za letenje za izdajo licence športnega pilota določena posebna kvalifikacija(82) iz odstavka FCL.915.FI iz Priloge I, poddel J, oddelek 2, k Uredbi št. 1178/2011. Ta kvalifikacija je ločena od licence športnega pilota, kar po mojem mnenju upravičuje uporabo izraza „razen“ v opredelitvi v odstavku FCL.010. Zato menim, da na tretje vprašanje za predhodno odločanje ni treba odgovoriti.
78.      Poleg tega menim, da je v obravnavani zadevi v zvezi z goljufijo, ki jo je priznal A, pri čemer Uredba št. 1178/2011 ne vsebuje določb, ki bi urejale sankcioniranje zlorabe s strani kandidata za pridobitev licence športnega pilota, primerno opozoriti, da iz splošnega pravnega načela, v skladu s katerim se pravni subjekti ne morejo sklicevati na določbe prava Unije za namene goljufije ali zlorabe(83), izhaja, da mora država članica zavrniti ugodnost določb prava Unije – tudi če ne obstajajo določbe nacionalnega prava, ki določajo tako zavrnitev –, če jih oseba ne uveljavlja zaradi uresničitve ciljev teh določb, temveč s ciljem, da pridobi ugodnost iz prava Unije, čeprav so objektivni pogoji za pridobitev želene ugodnosti, ki jo določa pravo Unije, izpolnjeni le formalno(84).
79.      Zato na področju izdaje licence športnega pilota, čeprav lahko pristojni organ države članice zavrne priznanje učinkov predložitve ponarejenega pilotskega dnevnika za opravljanje preizkusa praktične usposobljenosti na podlagi zlorabe pravice, ta organ brez natančnih nacionalnih predpisov, podobnih predpisom iz odstavka ARA.FCL.300, točka (f), ne more upravičiti dopolnitve te zavrnitev z enoletno prepovedjo ponovnega opravljanja takšnega preizkusa in pridobitve licence športnega pilota.
V.      Predlog
80.      Ob upoštevanju vsega navedenega Sodišču predlagam, naj na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavilo Augstākā tiesa (Senāts) (vrhovno sodišče, Latvija), odgovori:
V primeru ponaredbe pilotskega dnevnika, ugotovljene pred izdajo licence športnega pilota, je treba odstavek ARA.GEN.355, točka (e), iz Priloge VI k Uredbi Komisije (EU) št. 1178/2011 z dne 3. novembra 2011 o tehničnih zahtevah in upravnih postopkih za letalsko osebje v civilnem letalstvu v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2016/539 z dne 6. aprila 2016,
razlagati tako, da
pristojnemu organu ne dovoljuje, da zoper kandidata za pridobitev licence športnega pilota izreče prepoved, ki je podobna tisti iz odstavka ARA.FCL.300, točka (f), iz Priloge VI k Uredbi št. 1178/2011, kakor je bila spremenjena, ne da bi bila ta prepoved izrecno določena v nacionalni ureditvi. Vsaka država članica mora dovolj natančno določiti ustrezne ukrepe.
1      Jezik izvirnika: francoščina.
2      Uredba Komisije z dne 3. novembra 2011 o tehničnih zahtevah in upravnih postopkih za letalsko osebje v civilnem letalstvu v skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (UL 2011, L 311, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2016/539 z dne 6. aprila 2016 (UL 2016, L 91, str. 1) (v nadaljevanju: Uredba št. 1178/2011).
3      V nadaljevanju: Listina.
4      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o skupnih predpisih na področju civilnega letalstva in ustanovitvi Evropske agencije za varnost v letalstvu in razveljavitvi Direktive Sveta 91/670/EGS, Uredbe (ES) št. 1592/2002 in Direktive 2004/36/ES (UL 2008, L 79, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (EU) 2016/4 z dne 5. januarja 2016 (UL 2016, L 3, str. 1), v nadaljevanju: Uredba 216/2008. Uredba št. 216/2008 je bila 11. septembra 2018 nadomeščena z Uredbo (EU) 2018/1139 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2018 o skupnih pravilih na področju civilnega letalstva in ustanovitvi Agencije Evropske unije za varnost v letalstvu ter spremembi uredb (ES) št. 2111/2005, (ES) št. 1008/2008, (EU) št. 996/2010, (EU) št. 376/2014 ter direktiv 2014/30/EU in 2014/53/EU Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi uredb (ES) št. 552/2004 in (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe Sveta (EGS) št. 3922/91 (UL 2018, L 212, str. 1) (glej člen 139).
5      Zbirka pogodb Združenih narodov, zvezek 15, str. 295, št. 102, v nadaljevanju: Čikaška konvencija.
6      Glede razmerja s Čikaško konvencijo glej uvodno izjavo 3 Uredbe 216/2008.
7      „FCL“ oziroma „Flight Crew License“ v angleščini pomeni „licenco za kabinsko osebje“. Glej člen 2(1) Uredbe št. 1178/2011.
8      „PPL“ je angleška kratica za „private pilot licence“.
9      Glej opredelitev iz odstavka FCL.010, naslovljenega „Opredelitve pojmov“ iz poddela A Priloge I k Uredbi št. 1178/2011 (v nadaljevanju: odstavek FCL.010): „‚Glavni pilot (PIC)‘ pomeni pilota, ki je imenovan za vodjo in odgovoren za varno izvajanje letenja.“
10      Ta priloga ustreza delu „ARA“ oziroma „Authority Requirements for Aircrew“.
11      „GEN“ je angleška kratica za „General“, ki pomeni „splošno“.
12      V nadaljevanju: odstavek ARA.GEN.355.
13      V nadaljevanju: odstavek ARA.FCL.300.
14      Latvijas Vēstnesis, 1994, št. 123.
15      PPL(A) je angleška kratica za „private pilot licence aeroplanes“, ki pomeni „licenca športnega pilota letal“ (glej odstavek FCL.205.A in naslednje iz oddelka 2 poddela C Priloge I k Uredbi št. 1178/2011. V nadaljevanju: licenca športnega pilota.
16      V skladu z odstavkom FCL.010 „‚[č]as samostojnega letenja‘ pomeni čas letenja, ko je pilot pripravnik edina oseba na zrakoplovu“.
17      Ministrstvo za promet poleg tega izpostavlja ravnanje osebe A, ki je ponaredila listine in zavestno predložila napačne informacije, pri čemer ni sodelovala z nadzornim organom, se je izmikala preiskavi in ni izpolnjevala odredb tega organa.
18      Predložitveno sodišče se sklicuje na sodbo z dne 16. februarja 2022, Poljska/Parlament in Svet (C-157/21, EU:C:2022:98, točka 321 in navedena sodna praksa).
19      Predložitveno sodišče se sklicuje na dokument, naslovljen „Sprejemljivi načini zagotavljanja skladnosti. Del FCL“. Dokument je na voljo v angleščini na naslednjem spletnem mestu: https://www.easa.europa.eu/en/document-library/easy-access-rules/online-publications/easy-access-rules-aircrew-regulation-eu-no?page=24&kw=LAPL#_Toc256000674.
20      Glej člen 7(2) Uredbe št. 216/2008 in Prilogo III k tej uredbi, ki določa bistvene zahteve za licence pilotov iz tega člena. Glej tudi uvodno izjavo 7 te uredbe v zvezi s skladnostjo zahtev Unije s standardi in priporočenimi praksami, ki jih določa Čikaška konvencija.
21      Glej opombo 7 teh sklepnih predlogov.
22      Enak rok je predviden v ameriški zakonodaji. Glej člen 61.37 Code of Federal Regulations (kodeks zveznih predpisov) v naslovu 14, ki se nanaša na Federal Aviation Administration (zvezna uprava za letalstvo) in ki je na voljo na spletnem mestu: https://www.ecfr.gov/current/title-14/chapter-I/subchapter-D/part-61/subpart-A/section-61.37. Glej tudi avstralsko zakonodajo, in sicer člen 298A(5)(a) in (b) Civil Aviation Regulations 1988 (uredba o civilnem letalstvu iz leta 1988), ki je na voljo na spletnem mestu: https://www.legislation.gov.au/F1997B00935/latest/text.
23      V nadaljevanju: odstavek ARA.FCL.250.
24      Glej točko 38 teh sklepnih predlogov.
25      Glej odstavek ARA.GEN.355, točki (a) in (b), v zvezi z neizpolnjevanjem veljavnih zahtev s strani osebe z licenco.
26      Odstavek ARA.GEN.355, točka (b)(2), določa, da „[č]e se sprejme taka ugotovitev, pristojni organ opravi preiskavo. Če se ugotovitev potrdi, pristojni organ: […] sprejme dodatne izvršilne ukrepe, potrebne za preprečitev nadaljnje neskladnosti.“
27      Ta izraz je uporabljen v členu 68 Uredbe št. 216/2008. V angleški različici te uredbe je uporabljen izraz „penalties for infringement“. Izraz „infringement“ je uporabljen tudi v členu 10(4) Uredbe št. 216/2008, ki določa izmenjavo podatkov med Komisijo, EASA in državami članicami. Ta člen je od 11. septembra 2018 nadomeščen s členom 62(9) Uredbe 2018/1139. Dodati je treba, da lahko izraz „kazen“ v drugih kontekstih zajema tudi upravno odločbo.
28      Predložitveno sodišče je pojasnilo, da je bila opredelitev za kaznovalno sankcijo sprejeta v pritožbenem postopku v sodbi, ki jo je ministrstvo za promet izpodbijalo v pritožbi. Glej točko 24 teh sklepnih predlogov.
29      V nadaljevanju: ESČP.
30      Glej sodbo ESČP z dne 8. junija 1976, Engel in drugi proti Nizozemski (CE:ECHR:1976:0608JUD000510071, točka 82).
31      UL 2007, C 303, str. 17.
32      Podpisana 4. novembra 1950 v Rimu (v nadaljevanju: EKČP). Glej sodbo z dne 5. decembra 2017, M.A.S. in M.B. (C-42/17, EU:C:2017:936, točki 53in 54).
33      Glej v zvezi z načeli, ki se uporabljajo, zlasti sodbo z dne 29. julija 2024, Belgian Association of Tax Lawyers in drugi (C-623/22, EU:C:2024:639, točke od 38 do 45 in navedena sodna praksa), ter v zvezi z njihovo uporabo za uredbo sodbo z dne 20. decembra 2017, Vaditrans (C-102/16, EU:C:2017:1012, točke od 55 do 58). Za splošne preudarke o načelu zakonitosti iz člen 7(1) EKČP in člena 49(1) Listine glej tudi sklepne predloge generalnega pravobranilca D. Spielmanna v zadevi Alchaster II (C-743/24, EU:C:2025:88, točki 47 in 48, zlasti v zvezi s prepovedjo analogije, ter točki 52 in 53).
34      Moj poudarek.
35      V španski, nemški, litovski ali poljski jezikovni različici, ki sem jih lahko preveril, je besedna zveza popolnoma enaka. Latvijska vlada in ministrstvo za promet sta podala podobne ugotovitve.
36      Glej v zvezi s tem člen 11b(5)(f) Uredbe št. 1178/2011, ki določa, da lahko osebje, ki mu pristojni organ dovoli izvajanje nalog certificiranja in/ali nadzora, po potrebi sprejme ali uvede „izvršilne ukrepe“. Za primerjavo z ameriškimi predpisi glej tudi Order 2150.3C (sklep 2150.3C) zvezne uprave za letalstvo, poglavje 9, točka 6(g), odstavek 6 (različica iz septembra 2018, ki je na voljo na spletnem mestu: https://www.faa.gov/documentLibrary/media/Order/FAA_Order_2150.3C_with_CHG_1.pdf), v katerem je uporabljena besedna zveza „corrective action“, katere opredelitev ustreza pojmu korektivnih ukrepov (glej poglavje 5, točki 1 in 4(d)), in ne kazni, kot so navedene tudi v točki 4 tega poglavja 9, saj gre za hitro sprejete ukrepe, namenjene preprečevanju nadaljnjih kršitev predpisov.
37      CE:ECHR:2018:1009DEC001912015, v nadaljevanju: odločba Seražin proti Hrvaški.
38      Podpisan 22. novembra 1984 v Strasbourgu, v nadaljevanju: Protokol št. 7.
39      Glej odločbo Seražin proti Hrvaški (točke od 62 do 65).
40      Glej sodbi z dne 20. marca 2018, Menci (C-524/15, EU:C:2018:197, točka 26 in navedena sodna praksa), in z dne 1. avgusta 2025_BAJI Trans (C-544/23, v nadaljevanju: sodba BAJI Trans, EU:C:2025:614, točka 63 in navedena sodna praksa). Glej tudi odločbo Seražin proti Hrvaški (točka 65), v kateri je ESČP preučilo „kršitev oziroma zadevni ukrep“.
41      Glej sodbo BAJI Trans (točka 64).
42      To je treba razlikovati od kršitve, opredeljene kot „kaznivo dejanje“, ki je upravičilo vzporedni pregon. Iz sporne odločbe (točka 6), posredovane Sodišču, je namreč razvidno, da se je 22. februarja 2018 začel kazenski postopek na podlagi člena 275(2) Krimināllikums (kazenski zakonik). Kot je ministrstvo za promet pojasnilo v pisnem stališču, ki ga je ponovilo na obravnavi, je državni tožilec v Rigi (Latvija) s sklepom z dne 8. oktobra 2020 ugotovil, da je A z uporabo ponarejenega pilotskega dnevnika (logbook), ki daje pravico do pridobitve licence športnega pilota, storil kaznivo dejanje iz člena 275(1) kazenskega zakonika. A je potrdil izrek kazenske obsodbe.
43      Glej zlasti sodbo BAJI Trans (točka 66). Glej tudi odločbo Seražin proti Hrvaški (točka 65), v kateri je navedeno, da sta drugo in tretje merilo alternativni in ne nujno kumulativni, kar pa ne izključuje kumulativnega pristopa, če ločena analiza posameznega merila ne omogoča jasnega sklepa o obstoju kazenske obtožbe.
44      Menim, da je treba ta izraz razumeti kot odvračilni učinek za druge osebe, ki poskušajo storiti kazniva dejanja. Glej točko 113 sklepnih predlogov generalnega pravobranilca M. Camposa Sánchez-Bordone v zadevi Menci (C-524/15, EU:C:2017:667), na katere se sklicuje sodba z dne 20. marca 2018, Menci (C-524/15, EU:C:2018:197, točka 31).
45      Glej sodbo BAJI Trans (točka 67 in navedena sodna praksa).
46      Glej odločbo Seražin proti Hrvaški (točka 82).
47      Glej točko 82 odločbe Seražin proti Hrvaški: „ukrep, ki je bil predlagan in uporabljen v zvezi s pritožnikom, je bil predvsem preventiven v smislu, da je bil njegov namen odpraviti možnost nasilnega ravnanja v interesu javne varnosti“ (prosti prevod). Glej tudi poročilo 54. zasedanja Evropskega odbora za pravno sodelovanje Sveta Evrope, ki je potekalo preden je Odbor ministrov sprejel Priporočilo št. (91)1 o upravnih sankcijah (str. 57).
48      Glej v tem smislu mnenje britanskega sodnika, ki je v potrjeni sodbi, ki je navedena v odločbi Seražin proti Hrvaški (točki 52 in 53).
49      Glej točko 65 teh sklepnih predlogov. V zvezi s tem naj bi bilo mogoče v zvezi s poklicno prepovedjo opraviti tudi približevanje sodbi ESČP z dne 4. junija 2019, Rola proti Sloveniji (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, točke od 60 do 66), ki se nanaša na odvzem dovoljenja stečajnemu upravitelju v postopkih zaradi insolventnosti, in sicer z namenom zagotavljanja zaupanja javnosti v poklic, ki uživa poseben status. Za ta ukrep, določen z zakonom o finančnem poslovanju, ki je popolnoma ločen od rednega postopka za določitev kazni, se je štelo, da ni sankcija v avtonomnem smislu člena 7 EKČP.
50      Zadevna oseba se je dolžna javiti na policijski postaji v času zadevnega športnega tekmovanja, da je policija obveščena o kraju, kjer se oseba nahaja med dogodkom in dve uri po njegovem koncu. Glej odločbo Seražin proti Hrvaški (točka 76).
51      Glej člen 4 Protokola št. 7.
52      Glej odločbo Seražin proti Hrvaški (točke 62, 64, 88 in 91).
53      Glej odločbo Seražin proti Hrvaški (točke 70, 79 in 82).
54      Glej odločbo Seražin proti Hrvaški (točka 82).
55      Glej sodbo z dne 28. oktobra 1999, Escoubet proti Belgiji (CE:ECHR:1999:1028JUD002678095), v nadaljevanju: sodba Escoubet proti Belgiji, in odločbo z dne 14. decembra 1999, Mulot proti Franciji (CE:ECHR:1999:1214DEC003721197), v nadaljevanju: odločba Mulot proti Franciji, v zvezi z ukrepi, ki sta jih sprejela državno tožilstvo v prvi zadevi in prefekt v drugi zadevi na podlagi ugotovitve policije o kršitvi določb cestnoprometnih predpisov.
56      ESČP je v sodbi Escoubet proti Belgiji (točka 37), na katero se sklicuje odločba Seražin proti Hrvaški (točka 82), v zvezi z naravo ukrepa ugotovilo, da zadevna nacionalna ureditev „ne predpostavlja nobene preučitve ali ugotovitve krivde in da je uporaba ukrepa popolnoma neodvisna od kazenskega pregona, ki bi lahko bil uveden pozneje. Zdi se, da je takojšen odvzem preventivni ukrep za zagotavljanje varnosti v cestnem prometu, katerega cilj je začasno umakniti s ceste voznika, za katerega se zdi, da predstavlja potencialno nevarnost za druge udeležence v prometu. Treba ga je primerjati s postopkom izdaje vozniškega dovoljenja, ki je nedvomno upravne narave in katerega cilj je zagotoviti, da ima oseba potrebne sposobnosti in kvalifikacije, za vožnjo po javnih cestah. Takojšnji odvzem se obravnava kot previdnostni ukrep, katerega nujnost upravičuje njegovo takojšnjo uporabo in v katerem ni vidnega namena kaznovanja. Ukrep odvzema se razlikuje od prepovedi vožnje, ki jo izrečejo kazenska sodišča po končanem postopku v zvezi s kazensko obtožbo. V tem primeru kazensko sodišče presodi dejstva, ki pomenijo kaznivo dejanje, ki lahko vodi do prepovedi vožnje, jih opredeli in izreče prepoved za obdobje, za katero meni, da je ustrezno, in sicer kot glavno ali dopolnilno sankcijo (sodba Malige proti Franciji z dne 23. septembra 1998, (CE:ECHR:1998:0923JUD002781295), točka 38)“.
57      Glej opombo 56 teh sklepnih predlogov in odločbo Mulot proti Franciji (točka 2). V zvezi z odločbo Seražin proti Hrvaški glej točki 78 in 81.
58      Glej sodbo z dne 5. junija 2012, Bonda (C-489/10, EU:C:2012:319, točka 40).
59      Glej sodbo BAJI Trans (točka 69 in navedena sodna praksa).
60      Glej opombo 43 teh sklepnih predlogov.
61      Glej po analogiji sodbo z dne 5. junija 2012, Bonda (C-489/10, EU:C:2012:319, točka 43). Glej v zvezi s sodno prakso ESČP točko 60 teh sklepnih predlogov in sodbo ESČP z dne 4. junija 2019, Rola proti Sloveniji (CE:ECHR:2019:0604JUD001209614, točka 66 v zvezi s trajnim ukrepom, ki ne ovira opravljanja drugih dejavnosti).
62      Glej točki 58 in 59 teh sklepnih predlogov.
63      Glej v zvezi s tem ciljem člen 2(1) Uredbe št. 216/2008. Poleg tega točka 1.d.1 Priloge III k tej uredbi določa, da mora „[p]ilot […] pridobiti in ohraniti praktično znanje, ki ustreza izvajanju njegovih nalog na zrakoplovu. Takšno znanje mora biti v sorazmerju z nevarnostmi, povezanimi z vrsto dejavnosti“. Za samostojne lete glej točko 25 teh sklepnih predlogov.
64      V skladu z odstavkom FCL.010 „‚[v]eščina pilotiranja‘ pomeni dosledno uporabo razsodnosti ter dobro razvitih znanj, veščin in ravnanj za uresničevanje ciljev letenja“. Primerjaj s točko 1.a.1 Priloge III k Uredbi št. 216/2008.
65      Glej v tem smislu sodbo z dne 28. oktobra 2010, SGS Belgium in drugi (C-367/09, EU:C:2010:648, točka 61 in navedena sodna praksa).
66      Ugotavljam, da je bil preventivni ukrep, ki je bil obravnavan v sodbi Escoubet proti Belgiji ter v odločbah Mulot proti Franciji in Seražin proti Hrvaški, izrecno določen z zakonom.
67      V zvezi s tem glej uvodno izjavo 11 Uredbe št. 216/2008 in v praksi nekatere okoliščine, ki izhajajo iz zadeve v glavni stvari (glej točki 21 in 25 teh sklepnih predlogov) in ki jih je mogoče ugotoviti: neobstoj akreditacije centra za usposabljanje, različna ponarejanja pilotskega dnevnika, izvedba usposabljanja v več državah članicah (npr. dejavnosti usposabljanja v državi članici, ki ni država članica certificiranja, ter sodelovanje oseb ali organizacij iz več držav članic pri usposabljanju ali preverjanju). Glej tudi okoliščine po vložitvi vloge za licenco, na katere je bilo opozorjeno v točki 6.1 predložitvene odločbe.
68      Glej v tem smislu sodbo z dne 16. aprila 2024, Huci proti Romuniji (CE:ECHR:2024:0416JUD005500920, točka 54). Na podlagi lastnih raziskav, ki se nanašajo na nekatere predpise držav članic (Zvezne republike Nemčije, Irske, Francoske republike, Madžarske, Kraljevine Nizozemske, Republike Poljske in Republike Slovenije) ter drugih držav (Združeno kraljestvo, Avstralija in Združene države Amerike), ugotavljam tudi, da z izjemo kazenskih določb sprejete določbe niso natančnejše, razen za primere goljufije na preverjanju teoretičnega znanja in po pridobitvi licence.
69      Glej tudi opombo 66 teh sklepnih predlogov.
70      Glej točke od 38 do 43 teh sklepnih predlogov.
71      Glej opombo 4 teh sklepnih predlogov.
72      Glej sodbi z dne 16. februarja 2022, Poljska/Parlament in Svet (C-157/21, EU:C:2022:98, točka 319 in navedena sodna praksa), in z dne 4. oktobra 2024, Litva in drugi/Parlament in Svet (Sveženj o mobilnosti) (od C-541/20 do C-555/20, EU:C:2024:818, točka 158 in navedena sodna praksa). V zvezi s sodno prakso ESČP glej v zvezi s temeljno funkcijo načela pravne varnosti pri razlagi EKČP sklepne predloge generalnega pravobranilca D. Spielmanna v zadevi Associació Catalana de Víctimes d’Organitzacions Terroristes (ACVOT) (C-666/24, EU:C:2025:891, opomba 65).
73      Glej sodbi z dne 16. februarja 2022, Poljska/Parlament in Svet (C-157/21, EU:C:2022:98, točki 320 in 321 ter navedena sodna praksa), in z dne 4. oktobra 2024, Litva in drugi/Parlament in Svet (Sveženj o mobilnosti) (od C-541/20 do C-555/20, EU:C:2024:818, točke 159 do 161 in navedena sodna praksa).
74      Glej v tem smislu sodbo z dne 4. oktobra 2024, Litva in drugi/Parlament in Svet (Sveženj o mobilnosti) (od C-541/20 do C-555/20, EU:C:2024:818, točka 161 in navedena sodna praksa).
75      Odstavek FCL.1030 je naveden v poddelu K Priloge I k Uredbi št. 1178/2011, ki se v oddelku 1 nanaša na „izpraševalce“ in določa „splošne zahteve“.
76      Upoštevati je namreč treba področje, ki naj bi ga zadevni zakon pokrival, ter število in status oseb, na katere je naslovljen.
77      Glej na primer avstralski obrazec za vlogo za pilotsko licenco, ki je na voljo na spletnem mestu: https://www.casa.gov.au/application-pilot-licence-australian-civil-trained (točka 12, zadnja alinea). Glej tudi informacije, ki jih nudijo organizacije za usposabljanje, zlasti v Kanadi (zlasti priročnik za prijavo Sea Land Air Flight Centre, na voljo na spletnem mestu: https://www.sealandair.ca/pdf/Admission_Handbook.pdf (točka 7, str. 7, ter točke 3, 4 in 6, str. 14).
78      Glej na primer člen 22 poglavja 4 luftfartslagen [(zakon o letalstvu z dne 3. junija 2010 (SFS 2010, št. 500)], na katerega se je A skliceval na obravnavi. Glej tudi španske in italijanske predpise, do katerih sem imel dostop.
79      Glej točko 30 teh sklepnih predlogov.
80      To pa ne velja za Litvo. Predložitveno sodišče pojasnjuje, da je ministrstvo za promet poudarilo, da je A kršil tudi začasno prepoved, ki jo je naložila Agencija, in nadaljeval z letenjem zunaj ozemlja Latvije, da bi pridobil licenco športnega pilota v Litvi.
81      Odstavek FCL.205.A, točka (a), ki je vključen v oddelek 2, ki se nanaša na „[p]osebne zahteve za licenco PPL za letala – PPL(A)“ v Prilogi I, poddel C, Uredbe št. 1178/2011, določa, da so „[p]rivilegiji imetnikov licence PPL(A) […], da delujejo kot PIC ali kopiloti na letalih […], ki opravljajo nekomercialne lete, ne da bi za to prejeli plačilo“ (glej opombo 9 teh sklepnih predlogov).
82      Glej točko 1.i.2 Priloge III k Uredbi št. 216/2008.
83      Glej sodbo z dne 28. oktobra 2020, Kreis Heinsberg (C-112/19, EU:C:2020:864, točki 45 in 46 ter navedena sodna praksa).
84      Glej po analogiji sodbo z dne 30. oktobra 2025, Mercedes-Benz Bank in Volkswagen Bank (C-143/23, EU:C:2025:837, točka 80).