61987CJ0125(01)_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 10 . april 1987, har Leslie Brown, assistent ved Domstolen, anlagt sag, hvori han i det vaesentlige har nedlagt paastand om tildeling af udligningstillaeg med virkning fra den 13 . august 1981, da han blev udnaevnt i loenklasse B 5, subsidiaert med virkning fra den 1 . februar 1985, beregnet paa grundlag af den af Domstolens praesident den 10 . april 1986 trufne almindelige afgoerelse .
2 Sagsoegeren, der var ansat som kontorist i loenklasse C 2, blev med virkning fra 1 . august 1981 udnaevnt til assistent i loenklasse B 5 . I denne anledning fik han tildelt udligningstillaeg til daekning af forskellen mellem loennen i hans tidligere loenklasse C 2 og loennen i hans nye loenklasse B 5 . Den 12 . november 1981 indgav Brown en klage under henvisning til, at han som foelge af denne afgoerelse led et oekonomisk tab . Den 5 . februar 1982 blev hans klage afvist . Den 12 . juli 1983 indgav Brown en ansoegning om aendring af metoden til beregning af hans udligningstillaeg . Den 8 . november 1983 blev denne ansoegning ogsaa afvist .
3 Den 10 . april 1986 traf Domstolens praesident en almindelig afgoerelse om indplacering og afloenning af tjenestemaend, der efter en udvaelgelsesproeve indplaceres i en hoejere kategori . Ved denne afgoerelse, der blev meddelt Domstolens personale den 26 . marts 1987, indfoertes en ny ordning vedroerende udligningstillaeg, der med virkning fra 1 . marts 1986 fandt anvendelse paa samtlige tjenestemaend, herunder dem, der havde skiftet kategori foer denne dato . Afgoerelsen er under punkt B affattet saaledes :
"Hvis den loen, en tjenestemand oppebaerer i henhold til loenklasse og loentrin i den hoejere kategori, er lavere end den loen, han oppebar i sin tidligere loenklasse og loentrin inden indplaceringen i den hoejere kategori, modtager han et udligningstillaeg .
Tidligere faldt dette tillaeg bort i takt med loenstigningen i henhold til den nye indplacering .
Fremtidigt tages der ved beregningen af udligningstillaegget hensyn til det automatiske avancement til et hoejere loentrin inden for loenklassen i den tidligere kategori samt til tilpasningen af loennen i den tidligere kategori ... ".
4 Ved klage af 5 . august 1986 anfaegtede sagsoegeren ikrafttraedelsesdatoen for den almindelige afgoerelse, idet han anmodede om, at afgoerelsen ikke anvendtes med virkning fra 1 . marts 1986, men fra det tidspunkt, da den enkelte tjenestemand var blevet udnaevnt i en hoejere kategori . Klagen afvistes den 30 . januar 1987, hvorefter Brown anlagde denne sag .
5 Sagsoegtes afvisningspaastand blev behandlet af Domstolen ved dom af 8 . marts 1988, hvori Domstolen ( Anden Afdeling ) udtalte, at sagen kan admitteres, for saa vidt angaar sagsoegerens paastand om, at den almindelige afgoerelse af 10 . april 1986 burde have haft tilbagevirkende gyldighed fra 1 . februar 1985 . I oevrigt afviste Domstolen sagen .
6 Sagsoegeren har i replikken nedlagt paastand om, at han med virkning fra 1 . februar 1985 har ret til et udligningstillaeg til daekning af forskellen mellem loennen i hans tidligere loenklasse C 2 og loennen i loenklasse B 4 .
7 Sagsoegte har i duplikken paastaaet frifindelse, for saa vidt angaar sagsoegerens paastand om tildeling, med virkning fra 1 . februar 1985, af udligningstillaeg beregnet i henhold til den anfaegtede almindelige afgoerelse, og paastaaet afvisning, subsidiaert frifindelse, for saa vidt angaar sagsoegerens paastand om tildeling af et tillaeg - foruden udligningstillaegget - til daekning af forskellen mellem den loen, der svarer til sagsoegerens reelle loenklasse og loentrin, og den loen, der svarer til en fiktiv indplacering i loenklasse B 4 .
8 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, de gaeldende bestemmelser, sagens forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
9 Indledningsvis bemaerkes, at paastanden indeholder to saerskilte punkter, idet der dels nedlaegges paastand om tildeling af udligningstillaeg til sagsoegeren med virkning fra 1 . februar 1985, dels om, at stoerrelsen af udligningstillaegget beregnes paa grundlag af en fiktiv indplacering i loenklasse B 4 .
10 Det bemaerkes hertil, at Domstolen i dommen af 8 . marts 1988 fastslog, at paastandens andet punkt ikke kunne admitteres, idet soegsmaalsfristen vedroerende beslutningen om at indplacere Brown i loenklasse B 5 var udloebet . Udloebet af den praeklusive frist medfoerer ogsaa, at afgoerelsen om indplacering ikke indirekte omstoedes ved tildelingen af et tillaeg, som beregnes paa grundlag af en anden indplacering .
11 Herefter maa det fastslaas, at der som foelge af Domstolens mellemdom af 8 . marts 1988 kun skal tages stilling til spoergsmaalet, om der kan gives Brown medhold i, at den af Domstolens praesident den 10 . april 1986 trufne almindelige afgoerelse, punkt B, skal finde anvendelse paa hans situation med tilbagevirkende gyldighed fra 1 . februar 1985 .
12 Til stoette for sin paastand har sagsoegeren principalt anfoert, at Domstolen har tilsidesat vedtaegtens artikel 46 . Ifoelge sagsoegeren har bestemmelsen til formaal at sikre den stoerst mulige kontinuitet i tjenestemandens loenfremgang under hele tjenestemandskarrieren under hensyntagen til anciennitet . Det fremgaar ifoelge sagsoegeren af Domstolens dom af 29 . januar 1985, Michel mod Kommissionen ( 273/83, Sml . s . 347 ), at bestemmelserne i artikel 46 anvendes, naar en tjenestemand overgaar til en hoejere kategori . Ifoelge sagsoegeren maa beregningen af det udligningstillaeg, han fik tildelt inden afsigelsen af denne dom, derfor anses for retsstridig . Foelgelig burde den anfaegtede almindelige afgoerelse have haft tilbagevirkende gyldighed fra 1 . februar 1985 .
13 Heroverfor har sagsoegte anfoert, at der overhovedet ikke bestod nogen pligt til at give den omhandlede almindelige afgoerelse tilbagevirkende gyldighed . Ifoelge Domstolens faste praksis er retssikkerhedsprincippet normalt til hinder for, at en faellesskabsretsakt traeder i kraft forud for tidspunktet for offentliggoerelsen, hvilket princip kun kan fraviges i undtagelsestilfaelde, naar det er noedvendigt af hensyn til formaalet, og der tages behoerigt hensyn til de beroerte personers berettigede forventning . Ifoelge sagsoegte kan ovennaevnte dom af 29 . januar 1985 ikke danne udgangspunkt for virkningerne af praesidentens almindelige afgoerelse, idet sagen paa ingen maade vedroerte udligningstillaeg, hvorfor det derfor heller ikke foelger af dommen, at den praksis, Domstolen tidligere har fulgt paa dette omraade, er retsstridig .
14 Det bemaerkes i denne forbindelse, at vedtaegtens artikel 46 kun vedroerer det tilfaelde, hvor en tjenestemand forfremmes til en hoejere loenklasse inden for samme kategori . Denne bestemmelse sikrer saaledes, jfr . reglerne om indplacering paa loentrin, at den paagaeldende rent faktisk i sin nye loenklasse oppebaerer en grundloen, der i det mindste svarer til den, han fik i sin tidligere loenklasse . Med hensyn til tjenestemaend, der overgaar til en anden kategori, fastslog Domstolen i ovennaevnte dom af 29 . januar 1985, at man ved indplacering paa loentrin - da der ikke her findes tilsvarende bestemmelser - derfor ogsaa maa anvende principperne i vedtaegtens artikel 46 .
15 Det foelger heraf, at i de tilfaelde, hvor indplaceringen paa loentrin af en tjenestemand, der er overgaaet til en hoejere kategori, paafoerer ham et oekonomisk tab, jfr . vedtaegtens artikel 46, er ansaettelsesmyndigheden forpligtet til at tildele den paagaeldende tjenestemand et tillaeg, der skal udligne forskellen mellem den tidligere og den nye grundloen .
16 I det foreliggende tilfaelde maa det fastslaas, at ansaettelsesmyndigheden fuldt ud har opfyldt sine forpligtelser i henhold til denne vedtaegtsbestemmelse . Det af ansaettelsesmyndigheden tildelte udligningstillaeg som foelge af sagsoegerens overgang til en ny kategori opfylder kravene efter vedtaegtens artikel 46 som fortolket i ovennaevnte dom af 29 . januar 1985, idet sagsoegeren i kraft af udligningstillaegget undgaar loennedgang .
17 Sagsoegeren kan saaledes ikke med tilbagevirkende gyldighed goere krav paa det mere fordelagtige tillaeg, som blev indfoert ved den af Domstolens praesident den 10 . april 1986 trufne afgoerelse .
18 Det bemaerkes yderligere, at sagsoegeren ikke kan paaberaabe sig noget andet faellesskabsretligt princip til stoette for sin paastand om anvendelse med tilbagevirkende gyldighed af det omhandlede udligningstillaeg .
19 Herefter vil sagsoegte vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at afholde sagens omkostninger . I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne imidlertid selv de udgifter, de har afholdt i sager anlagt af de ansatte ved Faellesskaberne .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( Fjerde Afdeling )
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Hver part baerer sine omkostninger .