61991CJ0168_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 27. juni 1991 indgaaet til Domstolen den 1. juli 1991 har Amtsgericht Tuebingen (Forbundsrepublikken Tyskland) i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 5, 7, 48, 52, 59 og 60.
2 Spoergsmaalene er rejst i en sag, hvorunder Christos Konstantinidis har sagsoegt Stadt Altensteig, Standesamt, og Landratsamt Calw, Ordnungsamt.
3 Sagsoegeren i hovedsagen er graesk statsborger og bor i Altensteig (Forbundsrepublikken Tyskland). Dér arbejder han som massoer og kurbademester ("medizinischer Bademeister") som selvstaendig erhvervsdrivende. Ifoelge hans graeske foedselsattest er hans fornavn ******* og efternavn **************.
4 Den 1. juli 1983 indgik Konstantinidis aegteskab ved Standesamt Altensteig. I aegteskabsregisteret blev hans navn indfoert med skrivemaaden "Christos Konstadinidis". Den 31. oktober 1990 begaerede han over for Standesamt Altensteig berigtigelse af sit efternavn i aegteskabsregisteret, saaledes at "Konstadinidis" blev erstattet med "Konstantinidis", da denne skrivemaade for tysksprogede angav den korrekte graeske udtale af hans navn saa noejagtigt som muligt, og da hans navn desuden var omskrevet til latinske skrifttegn paa denne maade i hans graeske pas.
5 Da sagsoegerens navn skal vaere angivet i aegteskabsregistret paa samme maade som angivelsen i hans foedselsattest, lod den for saadanne berigtigelser kompetente myndighed, Amtsgericht Tuebingen, foedselsattesten oversaette. Omskrivningen af navnet skete ° i henhold til de gaeldende administrative bestemmelser og de oeverste tyske retsinstansers faste praksis ° ved hjaelp af ISO-norm 18, som skal anvendes i henhold til artikel 3 i konventionen af 13. september 1973 om angivelse af for- og efternavne i folkeregistrene (Bundesgesetzblatt 1976 II, s. 1473, herefter benaevnt "konventionen"), og som bestemmer, at der skal foretages en translitteration. For Forbundsrepublikken Tysklands vedkommende traadte konventionen i kraft den 16. februar 1977 (Bundesgesetzblatt 1977 II, s. 254); Den Hellenske Republik tiltraadte konventionen i 1987. Ved anvendelse af ISO-norm 18 bliver sagsoegerens navn med latinsk skrivemaade til "Hréstos Kónstantinidés".
6 Sagsoegeren protesterede mod denne omskrivning over for Amtsgericht Tuebingen, idet han anfoerte, at udtalen af hans navn herved blev forvraenget.
7 Landratsamt Calw, som er tilsynsmyndighed for Standesamt Altensteig, begaerede paa sin side aegteskabsregisteret berigtiget saaledes, at sagsoegerens navn i overensstemmelse med ISO-norm 18 skrives "Hréstos Kónstantinidés".
8 Amtsgericht Tuebingen fandt, at sagen rejste spoergsmaal om fortolkning af faellesskabsretten, og har besluttet at forelaegge Domstolen foelgende spoergsmaal til praejudiciel afgoerelse:
"1) Udgoer det ° i strid med artikel 5 og 7 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab ° en kraenkelse af de rettigheder, der tilkommer en arbejdstager eller en selvstaendig erhvervsdrivende fra en af De Europaeiske Faellesskabers medlemsstater, jf. artikel 48, 52 og 59 ff. i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, at han i en anden medlemsstat bliver tvunget til mod sin udtrykkelige vilje at lade sit navn indfoere i vaertslandets folkeregister med en skrivemaade, som ikke er i overensstemmelse med en fonetisk omskrivning, men medfoerer, at udtalen af navnet bliver aendret og skaemmet?
I det konkrete tilfaelde er der tale om, at det graeske navn Christos Konstantinidis (direkte fonetisk omskrivning) bliver til navnet 'Hréstos Kónstantinidés' .
2) Goeres der herved indgreb i den i henhold til artikel 52, 59 og 60 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab gaeldende etableringsfrihed og adgang til fri udveksling af tjenesteydelser?"
9 Hvad naermere angaar de faktiske omstaendigheder i hovedsagen, de relevante bestemmelser samt de indlaeg, der er indgivet for Domstolen, henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
10 Indledningsvis bemaerkes, at det fremgaar af forelaeggelseskendelsen, at sagsoegeren i hovedsagen er graesk statsborger og arbejder som massoer og kurbademester som selvstaendig erhvervsdrivende.
11 Det laegges herefter til grund, at den forelaeggende retsinstans med begge sine spoergsmaal i det vaesentlige oensker oplyst, om traktatens artikel 52 skal fortolkes saaledes, at den er til hinder for, at navnet paa en graesk statsborger, der har etableret sig i en anden medlemsstat for dér at udoeve et erhverv som selvstaendig erhvervsdrivende, indfoeres i denne stats civilstandsregistre med en skrivemaade, der ikke er i overensstemmelse med en fonetisk omskrivning, men medfoerer, at udtalen af navnet bliver aendret og skaemmet.
12 Ved besvarelsen af dette spoergsmaal skal det erindres, at traktatens artikel 52, saaledes som Domstolen gentagne gange har fastslaaet, er en af Faellesskabets grundlaeggende regler. Med hensyn til etableringsretten indebaerer artiklen, at statsborgere fra andre medlemsstater skal sidestilles med landets egne statsborgere, idet den forbyder al forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet i henhold til nationale love, administrativt fastsatte bestemmelser eller forvaltningspraksis (jf. dom af 18.6.1985, sag 197/84, Steinhauser, Sml. s. 1819, praemis 14).
13 Det skal derfor undersoeges, om nationale bestemmelser, i henhold til hvilke en graesk statsborgers navn skal omskrives til latinsk skrift i etableringslandets civilstandsregistre, stiller denne statsborger i en retlig eller faktisk situation, som er ufordelagtig i forhold til den situation, der under de samme omstaendigheder gaelder for en statsborger i denne medlemsstat.
14 Det skal herved bemaerkes, at det ifoelge traktaten ikke er forbudt at omskrive et graesk navn til latinske skrifttegn i civilstandsregistrene i en medlemsstat, som benytter det latinske alfabet. Det tilkommer foelgelig denne medlemsstat at fastsaette de naermere bestemmelser om omskrivningen ved lov eller administrativt og i henhold til de regler, som er fastsat i internationale konventioner om civilstandsspoergsmaal, som staten har tiltraadt.
15 Saadanne bestemmelser skal kun anses for at vaere uforenelige med traktatens artikel 52, saafremt anvendelsen af dem medfoerer saadanne ulemper for en graesk statsborger, at det faktisk indskraenker den frie udoevelse af etableringsretten, som den naevnte artikel sikrer ham.
16 Dette er tilfaeldet, saafremt det i henhold til etableringslandets lovgivning paalaegges en graesk statsborger ved udoevelsen af sit erhverv at anvende en skrivemaade for sit navn, som foelger af translitterationen i civilstandsregistrene, saafremt denne skrivemaade bevirker, at udtalen forvanskes, og at denne forvanskning udsaetter vedkommende for fare for, at hans potentielle kunder forveksler ham med en anden person.
17 Den forelaeggende rets spoergsmaal skal derfor besvares med, at traktatens artikel 52 skal fortolkes saaledes, at det strider mod denne bestemmelse, at en graesk statsborger i henhold til de relevante nationale retsforskrifter tvinges til ved udoevelsen af sit erhverv at anvende en saadan skrivemaade for sit navn, at udtalen bliver aendret, og den heraf foelgende forvanskning udsaetter vedkommende for fare for, at hans potentielle kunder forveksler ham med en anden person.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
18 De udgifter, der er afholdt af den tyske regering, af den graeske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Amtsgericht Tuebingen ved kendelse af 27. juni 1991, for ret:
Traktatens artikel 52 skal fortolkes saaledes, at det strider mod denne bestemmelse, at en graesk statsborger i henhold til de relevante nationale retsforskrifter bliver tvunget til ved udoevelsen af sit erhverv at anvende en saadan skrivemaade for sit navn, at udtalen bliver aendret, og den heraf foelgende forvanskning udsaetter vedkommende for fare for, at hans potentielle kunder forveksler ham med en anden person.