61992CJ0052_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 21. februar 1992 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Den Portugisiske Republik har handlet i strid med Kommissionens beslutning 91/237/EOEF af 25. april 1991 om yderligere beskyttelsesforanstaltninger mod en ny svinesygdom (EFT L 106, s. 67) og tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten, idet den har forbudt indfoersel af svin fra andre medlemsstater.
2 I beslutning 91/237, der er udstedt i henhold til artikel 10 i Raadets direktiv 90/425/EOEF af 26. juni 1990 om veterinaerkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for faellesskabet med henblik paa gennemfoerelse af det indre marked (EFT L 224, s. 29), fastsaettes foranstaltninger til beskyttelse mod en ny svinesygdom, der er konstateret i visse medlemsstater. I beslutningen defineres bl.a. afsendermedlemsstaternes forpligtelser, og det fremgaar, at disse skal destruere alle produkter fra smitteramte bedrifter og ikke maa sende svin, der stammer fra saadanne bedrifter, til andre medlemsstater. Ifoelge beslutningen maa Belgien, Tyskland og Nederlandene ikke sende fedesvin fra kommuner med stor sundhedsrisiko til andre medlemsstater.
3 Den 9. maj 1991 traf Den Portugisiske Republik afgoerelse om indtil videre at forbyde indfoersel af levende svin fra Tyskland, Nederlandene, Belgien og Spanien. Denne foranstaltning blev truffet i henhold til artikel 9 i Raadets direktiv 64/432/EOEF af 26. juni 1964 om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin (EFT 1963-1964, s. 154) og, ifoelge afgoerelsens ordlyd, tillige "i medfoer af traktatens artikel 36 og artikel 100 A, stk. 4".
4 Kommissionen har anfoert, at den af de portugisiske myndigheder trufne afgoerelse, som direkte tilsidesaetter beslutning 91/237, da den forbyder indfoersel, der er tilladt ifoelge denne beslutning, hverken kan stoettes paa artikel 9 i direktiv 64/432, som er traadt ud af kraft, eller har hjemmel i traktatens artikel 100 A og artikel 36, som Den Portugisiske Republik har paaberaabt sig under den administrative procedure.
5 Under sagens behandling for Domstolen har Den Portugisiske Republik derimod anfoert, at den i henhold til artikel 9 i direktiv 64/432 og traktatens artikel 36 var berettiget til at traeffe den anfaegtede afgoerelse, som er en objektiv beskyttelsesforanstaltning, der er noedvendig af hensyn til beskyttelsen af svin mod den nye sygdom. Dels gaelder foerstnaevnte bestemmelse indtil udloebet af fristen for direktiv 90/425' s gennemfoerelse, der fremgaar af direktivets artikel 26. Dels kunne foranstaltningen ° selv om det maatte antages, at artikel 9 i direktiv 64/432 ikke den 9. maj 1991 kunne paaberaabes som grundlag for den anfaegtede foranstaltning ° traeffes med hjemmel i traktatens artikel 36, da de foranstaltninger, Kommissionen havde truffet, ikke var tilstraekkelige i en situation karakteriseret ved en ufuldstaendig harmonisering af de nationale ordninger til kontrol af samhandelen med levende dyr inden for Faellesskabet.
6 Hvad naermere angaar sagens faktiske omstaendigheder, de relevante faellesskabsbestemmelser og nationale bestemmelser, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
Spoergsmaalet, om artikel 9 i direktiv 64/432 finder anvendelse
7 Inden der tages stilling til Den Portugisiske Republiks anbringender, maa der foerst redegoeres for den indbyrdes sammenhaeng mellem de for sagen relevante faellesskabsregler.
8 Artikel 9 i direktiv 64/432, som Den Portugisiske Republik har paaberaabt sig, og hvori der var fastsat bestemmelser om de beskyttelsesforanstaltninger, der kunne traeffes af medlemsstaterne i tilfaelde af fare for udbredelse af sygdomme blandt kvaeg og svin, er i henhold til artikel 14 i direktiv 90/425 blevet erstattet af bestemmelserne i en ny artikel 9, som har et helt andet indhold. Som anerkendt af Den Portugisiske Republik findes de nye regler om beskyttelsesforanstaltninger, der skal erstatte dem, der var fastsat i artikel 9 i direktiv 64/432, imidlertid i artikel 10 i direktiv 90/425. Ifoelge denne bestemmelse paahviler det foerst og fremmest Kommissionen at traeffe de noedvendige foranstaltninger.
9 Artikel 10 fastlaegger saaledes medlemsstaternes og Kommissionens forpligtelser med hensyn til forebyggelse og bekaempelse af sygdomme, der kan udgoere en alvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed. Det bestemmes bl.a., at det er Kommissionen, der, efter at Den Staaende Veterinaerkomité har undersoegt situationen, traeffer de noedvendige foranstaltninger. Hvis bestemmelsesmedlemsstaten ved en kontrol har konstateret en sygdom, kan den kun traeffe forebyggende foranstaltninger, der er fastsat i EF-bestemmelserne, og naar tungtvejende hensyn til sundheden taler herfor, kan denne medlemsstat traeffe staerkt begraensede beskyttelsesforanstaltninger, indtil Kommissionen har truffet foranstaltninger. I modsaetning til artikel 9 i direktiv 64/432 giver de nye regler om beskyttelsesforanstaltninger ikke den enkelte medlemsstat mulighed for generelt at forbyde indfoersel af svin fra en anden medlemsstat.
10 Beslutning 91/237, som blev udstedt af Kommissionen i medfoer af artikel 10 i direktiv 90/425, giver heller ikke mulighed for et generelt forbud mod indfoersel af dyr, end ikke midlertidigt. Den fastsaetter kun de foranstaltninger, som enhver medlemsstat skal traeffe for at forhindre spredning af den nye svinesygdom, og indeholder et forbud mod eksport af dyr, som, afhaengig af svinekategori og afsendelsesstat, kommer enten fra en smitteramt bedrift eller fra en bedrift, der har faaet indsat svin fra en smitteramt bedrift, eller fra kommuner med stor sundhedsrisiko.
11 Artikel 26 i direktiv 90/425 angiver to forskellige datoer for, hvornaar medlemsstaterne skal saette de bestemmelser, der er noedvendige for at efterkomme direktivet, i kraft. Den foerste dato, som alene vedroerer bestemmelserne i direktivets artikel 10, fastsattes til to maaneder efter datoen for meddelelsen af direktivet, dvs. en dato, der ligger foer den 9. maj 1991, hvor de portugisiske myndigheder traf beslutningen. Den anden dato, som vedroerer de andre bestemmelser i direktivet, var sat til senest den 31. december 1991, og den blev senere, efter tidspunktet for den anfaegtede beslutning, udsat til den 1. juli 1992.
12 Den Portugisiske Republik har ikke anfaegtet den saaledes fastsatte dato for gennemfoerelsen af bestemmelserne i artikel 10, men har gjort gaeldende, at artikel 10 ikke kunne ivaerksaettes af bestemmelsesmedlemsstaterne, foer de kontrolforanstaltninger, der henvises til i direktivets artikel 5, faktisk var gennemfoert, og der var aabnet mulighed for til anbringelse af dyr i karantaene som omhandlet i andre bestemmelser i samme direktiv. Saa laenge de portugisiske myndigheder ikke havde ivaerksat de forskellige foranstaltninger, hvilket de ikke var forpligtet til foer udloebet af fristen for gennemfoerelse af direktiv 90/425 i dets helhed, var artikel 9 i direktiv 64/432 stadig gaeldende som en beskyttelsesklausul.
13 Hvad angaar anbringelse af dyr i karantaene er det tilstraekkeligt at fastslaa, at denne forebyggende foranstaltning fremgaar af reglerne om beskyttelsesforanstaltninger i artikel 10 i direktiv 90/425, og at det, som det fremgaar af artiklens stk. 1, tredje afsnit, drejer sig om en foranstaltning, der allerede er fastlagt i faellesskabsbestemmelserne. Den portugisiske regering kan derfor ikke med rette goere gaeldende, at denne foranstaltning ikke kunne ivaerksaettes foer gennemfoerelsen af hele direktivet.
14 Med hensyn til kontrol paa bestemmelsesstedet bemaerkes, at selv om der i artikel 10 i direktiv 90/425 udtrykkeligt henvises til den i artikel 5 omtalte kontrol, var der ° saa laenge de foranstaltninger, der er omtalt i artikel 5 ikke var ivaerksat ° andre faellesskabsbestemmelser, der kunne anvendes i det foreliggende tilfaelde, som f.eks. bestemmelserne i direktiv 64/432, der, alene med undtagelse af beskyttelsesforanstaltningerne omhandlet i den oprindelige affattelse af artikel 9, fortsat var gaeldende indtil gennemfoerelsen af de oevrige bestemmelser i direktiv 90/425, bortset fra artikel 10. Blandt disse bestemmelser findes navnlig bestemmelserne i artikel 6 i direktiv 64/432, hvorefter det enkelte bestemmelsesland bl.a. kunne kraeve, at afsenderen forudgaaende skulle give oplysninger om indfoersel til landets omraade af dyr og kunne foretage veterinaerkontrol ved graensen med henblik paa at traeffe visse individuelle forebyggende foranstaltninger.
15 For at opfylde forpligtelsen til at gennemfoere artikel 10 inden for den i direktivet fastsatte frist kunne Den Portugisiske Republik saaledes vaelge, hvilke midler den ville anvende for at afsloere de tilfaelde, hvor det kunne komme paa tale at traeffe de i artiklen omhandlede beskyttelsesforanstaltninger. Hvis den fandt det noedvendigt, kunne den straks saette de bestemmelser, der var noedvendige for at efterkomme artikel 5, i kraft og foretage kontrol paa bestemmelsesstedet som omhandlet i artiklen. Den Portugisiske Republik kunne ligeledes ° hvis den ikke fandt det muligt straks at saette saadanne bestemmelser i kraft ° benytte de andre kontrolmidler, der allerede var foreskrevet i faellesskabsbestemmelserne, navnlig dem, der er omhandlet i artikel 6 i direktiv 64/432 i den affattelse, der gjaldt inden gennemfoerelsen af de oevrige bestemmelser i direktiv 90/425, bortset fra artikel 10.
16 Heraf foelger, at i modsaetning til det af den portugisiske regering fremfoerte fandt artikel 10 i direktiv 90/425 faktisk anvendelse paa tidspunktet for vedtagelsen af den anfaegtede afgoerelse, hvorfor denne ikke kunne stoettes paa artikel 9 i direktiv 64/432, som ikke laengere var i kraft.
Spoergsmaalet, om traktatens artikel 36 finder anvendelse
17 Bestemmelserne i traktatens artikel 36, der sikrer beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed i samhandelen inden for Faellesskabet, kan ikke anfoeres til stoette for foranstaltninger, der forbyder eller begraenser import, naar faellesskabsdirektiver foreskriver harmonisering af foranstaltninger, som er noedvendige for at sikre beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed, og indfoerer fremgangsmaader for at kontrollere, om disse foranstaltninger respekteres (dom af 8.11.1979, sag 251/78, Denkavit Futtermittel, Sml. s. 3369, praemis 14).
18 Med hensyn til Raadets direktiv 64/432 har Domstolen allerede fastslaaet, at der er sket en fuldstaendig harmonisering af de veterinaerpolitimaessige foranstaltninger, som medlemsstaterne kan traeffe i forbindelse med samhandelen inden for Faellesskabet med kvaeg og svin, og at bestemmelsesmedlemsstaterne herefter ikke inden for direktivets anvendelsesomraade kan traeffe andre foranstaltninger end dem, som er udtoemmende opregnet i direktivet (dom af 5.7.1990, sag C-304/88, Kommissionen mod Belgien, Sml I, s. 2801, praemis 16 og 19).
19 Hvad angaar artikel 10 i direktiv 90/425, hvori der fastsaettes nye regler om beskyttelsesforanstaltninger, der meget hurtigt traadte i kraft for effektivt at forhindre en spredning af sygdomme, som kan udgoere en alvorlig fare for dyrs og menneskers sundhed, indebaerer bestemmelsen en fuldstaendig harmonisering af beskyttelsesforanstaltningerne mod disse sygdomme, idet den klart fastlaegger medlemsstaternes og Kommissionens forpligtelser og opgaver paa dette omraade. Foelgelig har medlemsstaterne ° paa det omraade, der er omfattet af denne bestemmelse og af beslutning 91/237, der er udstedt til gennemfoerelse heraf ° ikke kompetence til at traeffe andre foranstaltninger end dem, der udtrykkeligt er omhandlet i direktivet.
20 Heraf foelger, at afgoerelsen om indfoerselsforbud, der er truffet ensidigt af de portugisiske myndigheder, heller ikke har hjemmel i traktatens artikel 36.
21 Det maa herefter fastslaas, at der foreligger traktatbrud som paastaaet af Kommissionen.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
22 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Den Portugisiske Republik har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1) Den Portugisiske Republik har handlet i strid med Kommissionens beslutning 91/237/EOEF af 25. april 1991 om yderligere beskyttelsesforanstaltninger mod en ny svinesygdom og tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EOEF-traktaten, idet den har forbudt indfoersel af svin fra andre medlemsstater.
2) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.