62019TJ0196_INF
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 6. oktober 2021 –AZ mod Kommissionen
(Sag T-196/19) (
1
)
»Statsstøtte – støtteordning gennemført af Tyskland til fordel for visse elkunder med stort forbrug – netafgiftsfritagelse for perioden 2012-2013 – afgørelse, der erklærer støtteordningen uforenelig med det indre marked og ulovlig og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte – annullationssøgsmål – søgsmålsfrist – formaliteten – støttebegrebet – statsmidler – selektivitet – ligebehandling – berettiget forventning«
1.
Annullationssøgsmål – frister – begyndelsestidspunkt – dato for offentliggørelse eller forkyndelse – dato for erhvervelse af kendskab til retsakten – subsidiær karakter – retsakter, som i henhold til en lovbestemmelse skal offentliggøres i EU-Tidende – Kommissionens afgørelse, hvorved en formel undersøgelsesprocedure vedrørende statsstøtte afsluttes – sag anlagt af en part, der ikke er adressat for afgørelsen – frist beregnet fra datoen for offentliggørelsen
(Art. 263, stk. 6, TEUF; Rådets forordning 2015/1589, art. 9 og art. 32, stk. 3)
(jf. præmis 35-38 og 40)
2.
Statsstøtte – begreb – støtte hidrørende fra statsmidler – begrebet statsmidler – netafgiftsfritagelse for visse elkunder med stort forbrug – kompensation for netforvalternes indtægtstab ved indførelse af en afgift, der opkræves af visse slutbrugere og af el-leverandørerne – omfattet – betingelser – afgiften kan sidestilles med en skattelignende afgift – statslig kontrol med midler opkrævet som afgift eller med forvalterne af disse midler – alternative betingelser
(Art. 107, stk. 1, TEUF)
(jf. præmis 56-74 og 77)
3.
Statsstøtte – begreb – en stats tildeling af en fordel ved hjælp af statsmidler – støtte indrømmet i strid med de nationale regler – ikke relevant
(Art. 107, stk. 1, TEUF)
(jf. præmis 75 og 76)
4.
Statsstøtte – begreb – støtte hidrørende fra statsmidler – begrebet statsmidler – netafgiftsfritagelse for visse elkunder med stort forbrug – kompensation for netforvalternes indtægtstab ved indførelse af en afgift, der opkræves af visse slutbrugere og af el-leverandørerne – afgift, der i henhold til en lovbestemt forpligtelse overvæltes på dem, der i sidste instans skulle bære den – afgiften kan sidestilles med en skattelignende afgift – ordningen for en afgift, der henhører under begrebet statsmidler
(Art. 107, stk. 1, TEUF)
(jf. præmis 78-98)
5.
Statsstøtte – begreb – støtte hidrørende fra statsmidler – begrebet statsmidler – netafgiftsfritagelse for visse elkunder med stort forbrug – kompensation for netforvalternes indtægtstab ved indførelse af en afgift, der opkræves af visse slutbrugere og af el-leverandørerne – statslig kontrol med hele ordningen for opkrævning af tillægsafgiften og tildeling af de tilvejebragte midler – statslig kontrol med midler opkrævet som afgift – ordningen for en afgift, der henhører under begrebet statsmidler
(Art. 107, stk. 1, TEUF)
(jf. præmis 99-114)
6.
Statsstøtte – begreb – foranstaltningens selektive karakter – foranstaltning, der tildeler en skattemæssig fordel – referenceramme til fastlæggelse af, om der foreligger en fordel – materiel afgrænsning – kriterier – identificering af den fælles eller almindelige skatteordning
(Art. 107, stk. 1, TEUF)
(jf. præmis 122-133)
7.
Statsstøtte – tilbagesøgning af en ulovlig støtte – støtte ydet i strid med procedurereglerne i artikel 108 TEUF – eventuelt berettiget forventning hos støttemodtagerne – foreligger ikke, medmindre der er ekstraordinære omstændigheder
(Art. 108, stk. 3, TEUF)
(jf. præmis 148-155)
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
AZ bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
3)
Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
(
1
) – EUT C 213 af 24.6.2019.