Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. januar 2021 – Dexia Nederland BV mod XXX (C-229/19) og Z (C-289/19) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Gerechtshof te Amsterdam og Gerechtshof Den Haag –Nederlandene)
(Forenede sager C-229/19 og C-289/19) 1
(Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – direktiv 93/13/EØF – urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler – artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 – vurdering af, om kontraktvilkårene er urimelige – vilkår, der fastsætter kreditors potentielle fordel i tilfælde af opsigelse af kontrakten – betydelig skævhed i parternes rettigheder og pligter i henhold til aftalen – tidspunkt, hvor skævheden skal bedømmes – konstatering af, at et vilkår er urimeligt – følger – erstatning af det urimelige kontraktvilkår med en deklaratorisk national bestemmelse)
Processprog: nederlandsk
De forelæggende retter
Gerechtshof te Amsterdam og Gerechtshof Den Haag
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Dexia Nederland BV
Sagsøgte: XXX (sag C-229/19) og Z (sag C-289/19)
Konklusion
Bestemmelserne i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at et vilkår i en aleatorisk kontrakt mellem en erhvervsdrivende og en forbruger, således som kontrakter om leasing af aktier, skal anses for at være urimeligt, når dette vilkår under hensyn til omstændighederne i forbindelse med indgåelsen af den pågældende kontrakt og ud fra tidspunktet for dens indgåelse kan skabe en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser under denne aftales gennemførelse, uanset om denne skævhed kun opstår under visse omstændigheder, eller om det nævnte vilkår under andre omstændigheder ville kunne begunstige forbrugeren. På denne baggrund tilkommer det den forelæggende ret at efterprøve, om et kontraktvilkår, der fastsætter den fordel, som den erhvervsdrivende nyder i tilfælde af førtidig opsigelse af kontrakten, henset til omstændighederne i forbindelse med indgåelsen af denne kontrakt, allerede fra indgåelsen af nævnte kontrakt kan skabe en sådan skævhed.
Bestemmelserne i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at en erhvervsdrivende, der som sælger har pålagt en forbruger et kontraktvilkår, som den nationale retsinstans har erklæret urimeligt og dermed ugyldigt, når kontrakten kan videreføres uden dette vilkår, ikke kan gøre krav på den lovbestemte godtgørelse, der foreskrives i en deklaratorisk bestemmelse i national ret, som ville have fundet anvendelse, hvis det nævnte vilkår ikke havde eksisteret.
____________
1 EUT C 187 af 3.6.2019.
EUT C-280 af 19.8.2019.