62024CJ0367
TEISINGUMO TEISMO (aštuntoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. liepos 10 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Elektroniniai ryšiai – Reglamentas (ES) 2015/2120 – Priemonės, susijusios su atvira interneto prieiga – 3 straipsnio 3 dalis – Interneto prieigos paslaugų teikėjų pareiga visam srautui taikyti vienodas sąlygas be diskriminavimo, apribojimų ar kišimosi – Galimybė šiems paslaugų teikėjams įdiegti pagrįstas srauto valdymo priemones – Plano opcija, kuria apribojamas srautinio vaizdo siuntimo (video streaming) pralaidumas“
Byloje C‑367/24
dėl Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Aukščiausiasis Kasacinis Teisingumo Teismas, Rumunija) 2024 m. balandžio 4 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. gegužės 23 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Autoritatea Naţională pentru Administrare şi Reglementare în Comunicaţii
prieš
Telekom România Mobile Communications
TEISINGUMO TEISMAS (aštuntoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas S. Rodin, teisėjai O. Spineanu-Matei ir N. Fenger (pranešėjas),
generalinis advokatas A. Rantos,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Autoritatea Naţională pentru Administrare şi Reglementare în Comunicaţii, atstovaujamos M.-R. Rudnic, A. Vasile ir V. Ş. Zgonea,
–
Telekom România Mobile Communications, atstovaujamos avocată I. A. Hrisafi-Josan,
–
Rumunijos vyriausybės, atstovaujamos R. Antonie, E. Gane ir M. Chicu,
–
Vokietijos vyriausybės, atstovaujamos J. Möller ir R. Kanitz,
–
Vengrijos vyriausybės, atstovaujamos D. Csoknyai ir M. Z. Fehér,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos G. Conte, O. Gariazzo ir E. A. Stamate,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/2120, kuriuo nustatomos priemonės, susijusios su atvira interneto prieiga, ir kuriuo iš dalies keičiami Direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, ir Reglamentas (ES) Nr. 531/2012 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo ryšio tinklus Sąjungoje (OL L 310, 2015, p. 1) 3 straipsnio išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Autoritatea Națională pentru Administrare și Reglementare în Comunicații (Nacionalinė ryšių valdymo ir reguliavimo institucija, Rumunija) (toliau – ANCOM) ir Telekom România Mobile Communications S.A. ginčą dėl sprendimo, kuriuo ši institucija konstatavo, kad šios bendrovės pasiūlyta plano opcija yra nesuderinama su iš Sąjungos teisės kylančiais įpareigojimais, ir įpareigojo ją nutraukti bet kokį diskriminacinį požiūrį į srautinį vaizdo siuntimą (video streaming), palyginti su kitomis srauto kategorijomis.
Teisinis pagrindas
3
Reglamento 2015/2120 6–9, 11 ir 15 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(6)
galutiniai paslaugų gavėjai, naudodamiesi savo interneto prieigos paslauga, turėtų turėti teisę į prieigą prie informacijos ir turinio bei galėti juos skleisti ir naudoti bei teikti taikomąsias programas ir paslaugas nediskriminuojant. <…>
(7)
siekdami pasinaudoti savo teisėmis į prieigą prie informacijos ir turinio, jų skleidimą, ir naudotis pasirinktomis taikomosiomis programomis ir paslaugomis bei jas teikti, galutiniai paslaugų gavėjai turėtų turėti galimybę laisvai susitarti su interneto prieigos paslaugų teikėjais dėl tarifų už konkretų duomenų kiekį ir interneto prieigos paslaugos greitį. Tokie susitarimai, taip pat interneto prieigos paslaugų teikėjų komercinė praktika neturėtų apriboti naudojimosi tomis teisėmis ir tokiu būdu apeiti šio reglamento nuostatų, kuriomis užtikrinama atvira interneto prieiga. Nacionalinės reguliavimo ir kitos kompetentingos institucijos turėtų būti įgaliotos imtis veiksmų dėl susitarimų ar komercinės praktikos, dėl kurių masto susidaro situacijos, kai galutinių paslaugų gavėjų pasirinkimo galimybės praktiškai labai sumažėja. Šiuo tikslu vertinant susitarimus ir komercinę praktiką, inter alia, turėtų būti atsižvelgiama į tų interneto prieigos paslaugų teikėjų ir susijusių turinio, taikomųjų programų bei paslaugų teikėjų atitinkamas rinkos pozicijas. Turėtų būti reikalaujama, kad nacionalinės reguliavimo ir kitos kompetentingos institucijos, vykdydamos stebėsenos ir įgyvendinimo užtikrinimo funkciją, imtųsi veiksmų, kai dėl susitarimų ar komercinės praktikos būtų pažeidžiama galutinių paslaugų gavėjų teisių esmė;
(8)
teikiant interneto prieigos paslaugas, tų paslaugų tiekėjai visam srautui turėtų taikyti vienodas sąlygas be diskriminavimo, apribojimų ar kišimosi, neatsižvelgiant į tai, kas yra srauto siuntėjas ar gavėjas, koks jo turinys, taikomoji programa ar paslauga arba galiniai įrenginiai. Pagal bendruosius Sąjungos teisės principus ir nusistovėjusią teismo praktiką palyginamiems atvejams neturėtų būti taikomos skirtingos sąlygos, o skirtingiems atvejams neturėtų būti taikomos vienodos sąlygos išskyrus atvejus, kai tai objektyviai pateisinama;
(9)
pagrįsto srauto valdymo tikslas – prisidėti prie veiksmingo tinklo išteklių naudojimo ir bendros perdavimo kokybės optimizavimo reaguojant į konkrečių kategorijų srauto objektyviai skirtingus paslaugų techninės kokybės reikalavimus – taigi perduodamo turinio, taikomųjų programų ir paslaugų. Interneto prieigos paslaugų teikėjų taikomos pagrįsto srauto valdymo priemonės turėtų būti skaidrios, nediskriminuojančios ir proporcingos ir neturėtų būti grindžiamos komerciniais sumetimais. Reikalavimas, kad srauto valdymo priemonės būtų nediskriminuojančios, neužkerta kelio interneto prieigos paslaugų teikėjams, siekiant optimizuoti bendrą perdavimo kokybę, įgyvendinti srauto valdymo priemones, kuriomis diferencijuojamos objektyviai skirtingos srauto kategorijos. Bet kuris toks diferencijavimas, siekiant optimizuoti bendrą kokybę ir paslaugų gavėjų patirtį, turėtų būti leidžiamas tik remiantis specifinių kategorijų srauto objektyviai skirtingais paslaugų techninės kokybės reikalavimais (pavyzdžiui, delsos, drebėjimo, paketų praradimo ir juostos pločio atžvilgiu), o ne komerciniais sumetimais. Tokios diferencijavimo priemonės turėtų būti proporcingos bendros kokybės optimizavimo tikslui ir jomis lygiaverčiam srautui turėtų būti taikomos vienodos sąlygos. Tokios priemonės neturėtų būti taikomos ilgiau negu būtina;
<…>
(11)
turėtų būti draudžiama visa srauto valdymo praktika, kuria viršijamos tokios pagrįsto srauto valdymo priemonės blokuojant, sulėtinant, keičiant, apribojant, trukdant perduoti, pabloginant ar diskriminuojant konkretų turinį, taikomąsias programas ar paslaugas arba konkrečias turinio, taikomųjų programų ar paslaugų kategorijas, taikant pateisinamas ir apibrėžtas šiame reglamente įtvirtintas išimtis. Toms išimtims taikomas griežtas aiškinimas ir proporcingumo reikalavimai. Dėl neigiamo poveikio galutinio paslaugų gavėjo pasirinkimui ir inovacijoms, kuris atsiranda dėl blokavimo ar kitų ribojamųjų priemonių, kurioms netaikomos pateisinamos išimtys, turėtų būti saugomas konkretus turinys, taikomosios programos ir paslaugos, taip pat konkrečios jų kategorijos. <…>
<…>
(15)
<…> priemonės, kuriomis viršijamos tokio pagrįsto srauto valdymo priemonės, taip pat gali būti reikalingos siekiant užkirsti kelią gresiančiai tinklo perkrovai, t. y. situacijoms, kai beveik susidarė tinklo perkrova, ir siekiant sušvelninti tinklo perkrovos poveikį, kai tokia perkrova susidaro tik laikinai arba išimtinėmis aplinkybėmis. Pagal proporcingumo principą reikalaujama, kad įgyvendinant ta išimtimi grindžiamas srauto valdymo priemones, lygiavertėms srauto kategorijoms būtų taikomos vienodos sąlygos. Laikina tinklo perkrova turėtų būti suprantama kaip konkreti trumpos trukmės situacija, kai dėl staigaus paslaugų gavėjų skaičiaus padidėjimo, palyginti su įprastiniu paslaugų gavėjų skaičiumi, arba dėl staigios specialaus turinio, taikomųjų programų ar paslaugų paklausos padidėjimo gali būti išeikvoti kai kurių tinklo elementų perdavimo pajėgumai, o likusios tinklo dalies reaktyvumas gali sumažėti. <…> Išimtinė perkrova turėtų būti suprantama kaip susidaranti neprognozuojamose ir neišvengiamose perkrovos situacijose, tiek judriojo, tiek fiksuotojo ryšio tinkluose. <…> Poreikis taikyti srauto valdymo priemones, kuriomis viršijamos pagrįstos srauto valdymo priemonės, siekiant užkirsti kelią laikinos ar išimtinės tinklo perkrovos poveikiui arba jį sušvelninti, neturėtų suteikti interneto prieigos paslaugų teikėjams galimybės apeiti bendro draudimo blokuoti, sulėtinti, keisti, apriboti, trukdyti perduoti, pabloginti ar diskriminuoti konkretų turinį, taikomąsias programas ar paslaugas arba konkrečias jų kategorijas. Pasikartojančios ir ilgiau trunkančios tinklo perkrovos, kurios nėra nei išimtinės, nei laikinos, atveju neturėtų būti naudojamasi ta išimtimi ir jų keliama problema turėtų būti sprendžiama plečiant tinklo pajėgumus.“
4
Šio reglamento 1 straipsnio „Dalykas ir taikymo sritis“ 1 dalyje nurodyta:
„Šiuo reglamentu nustatomos bendros taisyklės, kad būtų užtikrintos vienodos ir nediskriminuojančios sąlygos srauto atžvilgiu teikiant interneto prieigos paslaugas ir susijusios galutinių paslaugų gavėjų teisės.“
5
Minėto reglamento 3 straipsnio 1–3 dalyse numatyta:
„1.   Galutiniai paslaugų gavėjai, naudodamiesi savo interneto prieigos paslauga, turi teisę į prieigą prie informacijos ir turinio, gali juos skleisti, naudoti ir teikti pasirinktas taikomąsias programas ir paslaugas bei naudoti pasirinktus galinius įrenginius neatsižvelgiant į galutinio paslaugų gavėjo ar paslaugų teikėjo vietą arba informacijos, turinio, taikomosios programos arba paslaugos vietą, kilmę ar paskirties vietą.
<…>
2.   Interneto prieigos paslaugų teikėjų ir galutinių paslaugų gavėjų susitarimai dėl interneto prieigos paslaugų komercinių ir techninių sąlygų bei parametrų, kaip antai, kainos, duomenų kiekio ar spartos, ir interneto prieigos paslaugų teikėjų komercinė praktika neturi riboti galimybės galutiniams paslaugų gavėjams naudotis 1 dalyje nustatytomis teisėmis.
3.   Interneto prieigos paslaugų teikėjai teikdami interneto prieigos paslaugas visam srautui taiko vienodas sąlygas be diskriminavimo, apribojimų ar kišimosi, neatsižvelgiant į tai, kas yra siuntėjas ir gavėjas, koks yra prieinamas ar skleidžiamas turinys, kokios taikomosios programos ar paslaugos yra naudojamos ar teikiamos arba kokie galiniai įrenginiai yra naudojami.
Pirma pastraipa neužkertamas kelias interneto prieigos paslaugų teikėjams diegti pagrįstas srauto valdymo priemones. Kad tokios priemonės būtų laikomos pagrįstomis, jos turi būti skaidrios, nediskriminacinės, proporcingos ir turi būti grindžiamos ne komerciniais sumetimais, o objektyviai skirtingais specifinėms srauto kategorijoms taikomais paslaugų techninės kokybės reikalavimais. Tokiomis priemonėmis neturi būti stebimas konkretus turinys, ir jos neturi būti taikomos ilgiau, nei būtina.
Interneto prieigos paslaugų teikėjai neturi taikyti srauto valdymo priemonių, kurios viršytų antroje pastraipoje nustatytas priemones, ir visų pirma neturi blokuoti, sulėtinti, keisti, apriboti, trukdyti perduoti, pabloginti ar diskriminuoti konkretaus turinio, taikomųjų programų ar paslaugų arba tam tikrų jų kategorijų, išskyrus atvejus, kai tokios priemonės yra būtinos, jas taikant tik tiek laiko, kiek būtina, siekiant:
a)
laikytis Sąjungos teisėkūros procedūra priimamų aktų <…>;
b)
išlaikyti tinklo <…> vientisumą ir saugumą;
c)
užkirsti kelią gresiančiai tinklo perkrovai ir sušvelninti neįprastos arba laikinos tinklo perkrovos poveikį, su sąlyga, kad lygiaverčiams srautams taikomos vienodos sąlygos.“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
6
Telekom România Mobile Communications yra telekomunikacijų sektoriuje veikianti įmonė.
7
Nuo 2017 m. spalio 15 d., naudojantis interneto prieigos paslauga, siūloma su kai kuriais mobiliojo ryšio abonementais, o nuo 2017 m. lapkričio 13 d. – naudojantis tam tikrais išankstinio mokėjimo kortelių pasiūlymais, Telekom România Mobile Communications pasiūlė opciją „Bonus Net Nelimitat“ („neriboto interneto premija“).
8
Į šių abonementų ar kortelių bazinį tarifą įskaičiuotas mėnesinis duomenų kiekis, kurį galima naudoti norint pasiekti bet kokio tipo srautą, įskaitant srautinį vaizdo siuntimą, kai interneto greitis siekia iki 150 megabitų per sekundę. Atitinkamam klientui aktyvavus „neriboto interneto premiją“, be to, kad gaunama prieiga prie neriboto duomenų kiekio, kurio naudojimas neįskaičiuojamas į šį bazinį tarifą, srautinis vaizdo siuntimo greitis apribojamas iki 1,5 megabito per sekundę. Šis apribojimas, savo ruožtu, sumažina vaizdo skiriamąją gebą. Jei atitinkamas klientas išjungia šią premiją, visoms srauto kategorijoms taikomas pradinis greitis, tačiau per mėnesį išnaudotas duomenų kiekis išskaičiuojamas iš minėto plano duomenų kiekio arba apmokestinamas.
9
2018 m. rugpjūčio 8 d. sprendime ANCOM konstatavo, kad pasirinkus plano opciją „neriboto interneto premija“ įdiegiama srauto valdymo priemonė, kuri nesuderinama su Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalimi, ir kad Telekom România Mobile Communications turi nutraukti jos taikymą. Pagal tą sprendimą skirtingų tipų srautas, nesant objektyvaus pateisinimo, buvo traktuojamas skirtingai, nes srautinis vaizdo siuntimas buvo diskriminuojamas apribojant maksimalų šio tipo srauto greitį, t. y. 1,5 megabito per sekundę, nors kitų tipų srautų greičiai galėjo siekti iki 150 megabitų per sekundę. Viena vertus, šis greičio ribojimas, susijęs su tam tikra srauto kategorija, nėra grindžiamas techninėmis priežastimis, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 3 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, kita vertus, minėtas apribojimas negali patekti į vieną iš minėto reglamento 3 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje numatytų išimčių.
10
2021 m. gegužės 26 d. sprendimu Curtea de Apel București (Bukarešto apeliacinis teismas, Rumunija) patenkino Telekom România Mobile Communications ieškinį dėl minėto sprendimo panaikinimo. Tas teismas iš esmės nusprendė, kad srautinis vaizdo siuntimas yra duomenų srauto kategorija, kuri objektyviai skiriasi nuo kitų srauto kategorijų, ir kad plano opcija „neriboto interneto premija“ yra skaidri, nediskriminacinė, proporcinga ir laikina srauto valdymo priemonė, pagrįsta techniniais tam tikrų konkrečių srauto kategorijų, kurios objektyviai skiriasi, paslaugų kokybės reikalavimais, o ne komerciniais sumetimais.
11
ANCOM pateikė kasacinį skundą dėl to sprendimo Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Aukščiausiasis Kasacinis Teisingumo Teismas, Rumunija), kuris yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
12
Tas teismas mano, kad 2020 m. rugsėjo 15 d. Sprendime Telenor Magyarország (C‑807/18 ir C‑39/19, EU:C:2020:708), 2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendime Vodafone (C‑854/19, EU:C:2021:675), 2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendime Vodafone (C‑5/20, EU:C:2021:676) ir 2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendime Telekom Deutschland (C‑34/20, EU:C:2021:677) jau pateikta pakankamai informacijos apie Telekom România Mobile Communications iškeltus klausimus, susijusius su Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 2 dalies, siejamos su jo 7 konstatuojamąja dalimi, aiškinimu, taip pat su šios nuostatos ir šio reglamento 3 straipsnio 3 dalies sąsaja.
13
Vis dėlto minėtas teismas nurodo, kad pirmiausia turi nustatyti, ar aktyvuojant „neriboto interneto premiją“Telekom România Mobile Communications taikoma srautinio vaizdo siuntimo ir kitų kategorijų duomenų srauto skirtinga traktuotė yra skirtingas požiūris, kaip apibrėžta Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje. Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar pagal šio reglamento 3 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, siejamą su jo 9 konstatuojamąja dalimi, su šiuo aktyvavimu susijęs Telekom România Mobile Communications vykdomas srauto valdymas yra pagrįsta srauto valdymo priemonė. Trečia, tas teismas siekia išsiaiškinti, ar tokia valdymo priemonė gali patekti į to paties reglamento 3 straipsnio 3 dalies trečios pastraipos c punkte numatytos išimties, susijusios su būtinybe išvengti laikinos perkrovos, taikymo sritį, kiek tai susiję su tam tikros kategorijos srauto greičio apribojimu ir vaizdo turinio skiriamosios gebos sumažinimu iki ne daugiau kaip 480p.
14
Minėtas teismas mano, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama situacija skiriasi nuo nagrinėtųjų bylose, kuriose priimti šio sprendimo 12 punkte minėti sprendimai. Iš tiesų, pastarosios bylos buvo susijusios su planų opcijomis, kurios diskriminavo įvairius turinio teikėjus, pirmenybę teikiant atitinkamos telekomunikacijų bendrovės partneriams arba ribojant srauto greitį programoms ar paslaugoms, kurios nebuvo įtrauktos į atitinkamą tarifų pasiūlymą, o dabar nagrinėjamoje byloje atitinkamas skirtingas požiūris taikomas neatsižvelgiant į srautinio vaizdo siuntimo paslaugų teikėjus, t. y. į tai, ar jie yra Telekom România Mobile Communication partneriai, ar ne.
15
Šiomis aplinkybėmis Înalta Curte de Casație și Justiție (Aukščiausiasis Kasacinis Teisingumo Teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar Reglamento [2015/2120] 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad telekomunikacijų įmonės siūloma plano opcija, kurią priėmusiems galutiniams paslaugų gavėjams leidžiama nemokamai naudotis visomis srautinio vaizdo siuntimo paslaugomis neatsižvelgiant į tai, kokie paslaugų teikėjai jas teikia ir ar jie turi telekomunikacijų įmonės turinio partnerio statusą, naudojantis šiomis paslaugomis išnaudoto duomenų kiekio neišskaičiuojant iš mėnesinio duomenų kiekio, įtraukto į mobiliojo telefono ryšio planą, bet ribojant šio tipo turinio transliavimui nustatytą pralaidumą, yra suderinamas su iš šio straipsnio išplaukiančiomis pareigomis?“
Dėl prejudicinio klausimo
16
Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento 2015/2120 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja neribotos prieigos prie interneto opcija (be papildomų mokesčių), kurią interneto prieigos paslaugų teikėjas siūlo savo klientams ir kuri, ją aktyvavus, leidžia šiems klientams naudotis srautinio vaizdo siuntimo paslaugomis, neišskaičiuojant taip išnaudotų duomenų kiekio iš duomenų kiekio, įtraukto į bazinį mėnesinį mokestį, tačiau apribojamas šiam turiniui taikomas pralaidumas (neatsižvelgiant į tai, kas yra šio turinio transliuotojai ar paslaugų teikėjai), palyginti su kitų kategorijų srautui taikomu pralaidumu, o kai klientai šios opcijos neaktyvuoja, visam srautui, įskaitant srautinį vaizdo siuntimą, taikomas toks pats duomenų srauto pralaidumas, tačiau išnaudotų duomenų kiekis išskaičiuojamas iš klientų užsakyto duomenų kiekio.
17
Įvairiomis Reglamento 2015/2120 3 straipsnio nuostatomis, kaip matyti iš jo 1 straipsnio, siekiama užtikrinti vienodas ir nediskriminuojančias sąlygas srauto atžvilgiu teikiant interneto prieigos paslaugas bei susijusias galutinių paslaugų gavėjų teises (2020 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Telenor Magyarorszįg, C‑807/18 ir C‑39/19, EU:C:2020:708, 27 punktas ir 2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendimo Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, 24 punktas).
18
Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su šio reglamento 6 konstatuojamąja dalimi, įtvirtintos galutinių paslaugų gavėjų teisės, įskaitant teisę gauti prieigą prie informacijos ir turinio ir juos skleisti, taip pat naudotis ir teikti taikomąsias programas ir paslaugas. Pagal šio 3 straipsnio 2 dalį interneto prieigos paslaugų teikėjų ir galutinių paslaugų gavėjų sudaryti susitarimai ar šių teikėjų komercinė praktika neturi riboti naudojimosi šiomis teisėmis.
19
Dėl minėto reglamento 3 straipsnio 3 dalies visų pirma reikia priminti, kad šios nuostatos pirmoje pastraipoje, siejamoje su to paties reglamento 8 konstatuojamąja dalimi, interneto prieigos paslaugų teikėjams nustatyta bendra pareiga valdyti srautą vienodomis sąlygomis be diskriminavimo, apribojimų ar kišimosi, nuo kurios jokiu būdu negalima nukrypti šių paslaugų teikėjų komercine praktika arba jų su galutiniais paslaugų gavėjais sudarytais susitarimais (2020 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Telenor Magyarország, C‑807/18 ir C‑39/19, EU:C:2020:708, 47 punktas).
20
Be to, iš Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalies antros pastraipos ir 9 konstatuojamosios dalies, į kurią atsižvelgiant ši antra pastraipa turi būti aiškinama, matyti, kad interneto prieigos paslaugų teikėjai, nors privalo laikytis šios bendros pareigos, išsaugo galimybę imtis pagrįstų srauto valdymo priemonių. Vis dėlto ši galimybė visų pirma taikoma su sąlyga, kad tokios priemonės nebus taikomos ilgiau nei būtina ir kad jos bus pagrįstos „specifinių kategorijų srauto objektyviai skirtingais paslaugų techninės kokybės reikalavimais“, o ne „komerciniais sumetimais“ (šiuo klausimu žr. 2020 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Telenor Magyarország, C‑807/18 ir C‑39/19, EU:C:2020:708, 48 punktą).
21
Galiausiai iš minėto 3 straipsnio 3 dalies trečios pastraipos matyti, kad visos priemonės, kuriomis blokuojamas, sulėtinamas, keičiamas, apribojamas, trukdomas perduoti, pabloginamas ar diskriminuojamas, be kita ko, konkretus turinys, konkrečios taikomosios programos ar paslaugos, – išskyrus atvejus, kai priimtos nustatytam laikotarpiui ir yra būtinos tam, kad interneto prieigos paslaugų teikėjas įvykdytų teisėtą pareigą arba išsaugotų tinklo vientisumą ir saugumą, arba užkirstų kelią tinklo perkrovai ar sušvelnintų jos poveikį, – negali būti laikomos pagrįstomis, kaip tai suprantama pagal šios nuostatos antrą pastraipą, todėl laikytinos su ja nesuderinamomis (šiuo klausimu žr. 2020 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Telenor Magyarország, C‑807/18 ir C‑39/19, EU:C:2020:708, 49 punktą).
22
Atsižvelgiant į šias aplinkybes, reikia pažymėti, kad Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nustatytos bendros pareigos tikslas yra ne tik užtikrinti, kad interneto prieigos paslaugų teikėjai netaikytų priemonių, kurios diskriminuotų įvairius transliuotojus ar turinio, programų ar paslaugų teikėjus, bet ir apskritai užtikrinti, kad visas prieinamas ar skleidžiamas turinys, taip pat visos taikomosios programos ar paslaugos, naudojamos ar teikiamos per interneto prieigos paslaugą, būtų traktuojamos vienodai.
23
Taigi vien tai, kad interneto prieigos paslaugų teikėjo taikoma priemone nesiekiama tam tikriems transliuotojams ar turinio, taikomųjų programų ar paslaugų teikėjams, kurie yra jo partneriai, užtikrinti skirtingo požiūrio, palyginti su kitais transliuotojais ar turinio, taikomųjų programų ar paslaugų teikėjais, kurie nėra jo partneriai, neleidžia iš karto daryti išvados, kad laikomasi šios bendros pareigos.
24
Iš to matyti, kad priemone, kuria, aktyvavus plano opciją, apribojamas srautinio vaizdo siuntimo, bet ne kitų kategorijų srauto pralaidumas, o deaktyvavus šią opciją, visam interneto srautui, įskaitant srautinį vaizdo siuntimą, taikomas toks pat pralaidumo lygis, sraute daromas skirtumas, dėl kurio gali būti pažeista minėta bendroji pareiga.
25
Iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad toks skirtingas požiūris negali būti pateisinamas Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 2 dalyje pripažinta sutarčių laisve, taip pat susitarimais tarp atitinkamų interneto prieigos paslaugų teikėjų ir galutinių paslaugų gavėjų, kaip antai vartotojų, arba komercinės praktikos, kuria siekiama patenkinti atitinkamo kliento paklausą (šiuo klausimu žr. 2020 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Telenor Magyarország, C‑807/18 ir C‑39/19, EU:C:2020:708, 36 ir 47 punktus, taip pat 2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendimo Telekom Deutschland, C‑34/20, EU:C:2021:677, 26 ir 32 punktus).
26
Vis dėlto, kaip matyti iš šio reglamento 3 straipsnio 3 dalies antros pastraipos, priemonė, kuria išskiriamos objektyviai skirtingos srauto kategorijos, gali būti įgyvendinta, jeigu atitinka sąlygas, kad ją būtų galima laikyti „pagrįsta srauto valdymo priemone“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą. Jei šios sąlygos neįvykdytos, tokia priemonė taip pat gali būti įdiegta, jeigu jai taikoma viena iš trijų išimčių, išsamiai išvardytų minėto reglamento 3 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje (nagrinėjamu atveju – pastarosios nuostatos c punkte numatyta išimtis).
27
Pirma, iš Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalies antros pastraipos, siejamos su šio reglamento 9 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad interneto prieigos paslaugų teikėjai gali įdiegti srauto valdymo priemones, kurios atskirtų konkrečias srauto kategorijas, jeigu šiomis priemonėmis siekiama visų pirma optimizuoti bendrą perdavimo kokybę ir naudotojų patirtį ir jos grindžiamos šioms kategorijoms būdingais paslaugų techninės kokybės reikalavimų objektyviais skirtumais, o ne komerciniais sumetimais.
28
Taigi srauto valdymo priemonė gali būti laikoma pagrįsta tokiais objektyviais skirtumais tik tuo atveju, jei techninės sąlygos, kurias ši priemonė taiko konkrečiai srauto kategorijai, atitinka tai konkrečiai srauto kategorijai būdingus techninius paslaugų kokybės reikalavimus.
29
Kita vertus, bet kokia galutinio vartotojo atžvilgiu taikoma interneto prieigos paslaugų teikėjo priemonė, dėl kurios, nors ir nesiremiama tokiais objektyviais skirtumais, įvairių turinio, taikomųjų programų ar paslaugų teikėjų siūlomas turinys, taikomosios programos ar paslaugos nėra traktuojami vienodai ir nediskriminuojant, laikytina pagrįsta „komerciniais sumetimais“, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą (šiuo klausimu žr. 2020 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Telenor Magyarország, C‑807/18 ir C‑39/19, EU:C:2020:708, 48 punktą). Konkrečiai kalbant, tokiais komerciniais sumetimais yra pagrįsta išskyrimą sraute apimanti priemonė, kurią interneto prieigos paslaugų teikėjas pateisina paprasčiausiu srauto kategorijų skirtumu, nors šios priemonės tikslas nėra susijęs su tokiu skirtumu.
30
Tas pats pasakytina ir apie priemonę, kuria, aktyvavus plano opciją, ne tik atskiriamos įvairios srauto kategorijos, bet ir ta pati srauto kategorija traktuojama skirtingai, priklausomai nuo kainos, kurią galutinis vartotojas moka už tam tikrą duomenų kiekį.
31
Darytina išvada, kad tokia plano opcija, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, kuri apriboja srautiniam vaizdo siuntimui taikomą pralaidumą, palyginti su tuo, kuris taikomas kitoms srauto kategorijoms, o, deaktyvavus šią opciją, toks pats pralaidumo lygis taikomas visam srautui, įskaitant srautinį vaizdo siuntimą, interneto sraute daromas skirtumas remiantis komerciniais sumetimais. Taip yra juo labiau dėl to, kad neteigiama, jog transliuojant ar žiūrint srautu siunčiamą vaizdą pralaidumo ribojimas reikalingas siekiant optimizuoti bendrą perdavimo kokybę ir naudotojų patirtį. Atvirkščiai, kaip matyti iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą, dėl tokio apribojimo sumažėja vaizdo turinio raiška, vadinasi, ir jo kokybė.
32
Be to, kai tokia opcija leidžia atitinkamiems interneto prieigos paslaugų teikėjo klientams patiems ją aktyvuoti arba deaktyvuoti, neleidžiant šiam paslaugų teikėjui kontroliuoti jo įdiegtos srauto valdymo priemonės taikymo faktinio laikotarpio, šios priemonės negalima laikyti taikoma „ilgiau, nei būtina“, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą.
33
Antra, dėl šio reglamento 3 straipsnio 3 dalies trečios pastraipos c punkto reikia konstatuoti, kad pagal šią nuostatą, kuri, kaip nurodyta minėto reglamento 11 konstatuojamojoje dalyje, turi būti aiškinama siaurai, leidžiama įdiegti srauto valdymo priemones, kurios gali neatitikti to paties reglamento 3 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatytų reikalavimų, jeigu šios priemonės yra būtinos, ir tik tiek laiko, kiek reikia siekiant užkirsti kelią gresiančiai tinklo perkrovai ir sušvelninti neįprastos arba laikinos tinklo perkrovos poveikį. Kadangi, kaip nurodyta ankstesniame šio sprendimo punkte, interneto prieigos paslaugų teikėjas negali kontroliuoti jo nustatyto srauto valdymo priemonės faktinio taikymo laikotarpio, šios priemonės taip pat negalima laikyti taikoma tik tiek laiko, kiek būtina siekiant užkirsti kelią gresiančiai tinklo perkrovai ir sušvelninti neįprastos arba laikinos tinklo perkrovos poveikį, kaip reikalaujama pagal Reglamento 2015/2120 3 straipsnio 3 dalies trečios pastraipos c punktą.
34
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad plano opcija, kuria, remiantis komerciniais sumetimais, sraute daromas išskyrimas, išplaukiantis iš srautinio vaizdo siuntimui taikomo pralaidumo apribojimo, nesant jokios iš minėto 3 straipsnio 3 dalies trečioje pastraipoje nurodytų išimčių, pažeidžia minėto 3 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje nustatytą bendrą pareigą taikyti srautui vienodas sąlygas be diskriminavimo, apribojimų ar kišimosi.
35
Taigi į pateiktą klausimą reikia atsakyti: Reglamento 2015/2120 3 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jam prieštarauja neribotos prieigos prie interneto opcija (be papildomų mokesčių), kurią interneto prieigos paslaugų teikėjas siūlo savo klientams ir kuri, ją aktyvavus, leidžia šiems klientams naudotis srautinio vaizdo siuntimo paslaugomis, neišskaičiuojant taip išnaudotų duomenų kiekio iš duomenų kiekio, įtraukto į bazinį mėnesinį mokestį, tačiau apribojamas šiam turiniui taikomas pralaidumas (neatsižvelgiant į tai, kas yra šio turinio transliuotojai ar paslaugų teikėjai), palyginti su kitų kategorijų srautui taikomu pralaidumu, o kai šie klientai šios opcijos neaktyvuoja, visam srautui, įskaitant srautinį vaizdo siuntimą, taikomas toks pats duomenų srauto pralaidumas, tačiau išnaudotų duomenų kiekis išskaičiuojamas iš klientų užsakyto duomenų kiekio.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
36
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendžia:
2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2015/2120, kuriuo nustatomos priemonės, susijusios su atvira interneto prieiga, ir kuriuo iš dalies keičiami Direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis, ir Reglamentas (ES) Nr. 531/2012 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo ryšio tinklus Sąjungoje, 3 straipsnis
turi būti aiškinamas taip:
jam prieštarauja neribotos prieigos prie interneto opcija (be papildomų mokesčių), kurią interneto prieigos paslaugų teikėjas siūlo savo klientams ir kuri, ją aktyvavus, leidžia šiems klientams naudotis srautinio vaizdo siuntimo paslaugomis, neišskaičiuojant taip išnaudotų duomenų kiekio iš duomenų kiekio, įtraukto į bazinį mėnesinį mokestį, tačiau apribojamas šiam turiniui taikomas pralaidumas (neatsižvelgiant į tai, kas yra šio turinio transliuotojai ar paslaugų teikėjai), palyginti su kitų kategorijų srautui taikomu pralaidumu, o kai šie klientai šios opcijos neaktyvuoja, visam srautui, įskaitant srautinį vaizdo siuntimą, taikomas toks pats duomenų srauto pralaidumas, tačiau išnaudotų duomenų kiekis išskaičiuojamas iš klientų užsakyto duomenų kiekio.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: rumunų.