62012CC0166
GENERALINIO ADVOKATO
PEDRO CRUZ VILLALÓN IŠVADA,
pateikta 2013 m. birželio 27 d. (
1
)
Byla C‑166/12
Radek Časta
prieš
Česká správa sociálního zabezpečení
(Krajský soud v Praze (Čekijos Respublika) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
„Europos Sąjungos pareigūnai — Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis — Pensijos — Nacionalinėje sistemoje įgytos teisės į pensiją — Pervedimas į Sąjungos pensijų sistemą — Pensijos kapitalo vertė — Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnis“
1.
Ši byla suteikia Teisingumo Teismui progą pirmą kartą išnagrinėti Reglamentu Nr. 723/2004 (
2
) iš dalies pakeistą Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) (
3
) VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies tekstą. Pagal šią nuostatą pareigūnams, kurie nutraukę veiklą valstybėje narėje pradeda tarnybą Sąjungoje, suteikiama galimybė pervesti Sąjungai pensijų, teisę į kurias jie įgijo valstybėje narėje, kapitalo vertę. Teisingumo Teismo prašoma išaiškinti, ką reiškia pervedama „pensijos kapitalo vertė“ ir kokie galimi šios kapitalo vertės apskaičiavimo apribojimai yra nustatyti valstybėms narėms.
2.
Klausimai kilo vienam iš Čekijos pensijų draudimo sistemoje apdraustų šios šalies piliečių pradėjus tarnybą Sąjungoje; atsakydamas į jo prašymą dėl teisių į pensiją pervedimo, Čekijos socialinio draudimo administratorius pasiūlė į Sąjungos pensijų sistemą pervesti pinigų sumą, mažesnę nei 50 proc. už šį pilietį mokėtų įmokų.
I – Teisinis pagrindas
A – Sąjungos teisė
3.
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis išdėstyta taip:
„Pareigūnas, kuris tarnybą Bendrijose pradeda:
—
nutraukęs tarnybą valstybės administracijoje, nacionalinėje arba tarptautinėje organizacijoje, arba
—
užsiėmęs veikla pagal darbo sutartį arba savarankiškai,
po paskyrimo, tačiau prieš jam įgyjant teisę gauti ištarnauto laiko pensiją, kaip apibrėžta Pareigūnų tarnybos nuostatų 77 straipsnyje, turi teisę sumokėti Bendrijoms pensijos, į kurią tokioje tarnyboje ar užsiimant tokia veikla buvo įgyta teisė, kapitalo vertę, perskaičiuotą faktinio pervedimo dienai. <...>
Pareigūnai tokia tvarka gali pasinaudoti tik kartą kiekvienoje valstybėje narėje ir atitinkamame pensijų fonde.“
4.
Pirmos pastraipos antroje įtraukoje esanti sakinio dalis „po paskyrimo <...> kapitalo vertę, perskaičiuotą faktinio pervedimo dienai“ į nuostatus buvo įtraukta Reglamentu Nr. 723/2004. Nuo 2004 m. gegužės 1 d. (
4
) ji pakeitė anksčiau vartotą formuluotę „po paskyrimo turi teisę arba į Bendrijų statistinio ekvivalento mokėjimą, arba į vienodo tarifo ištarnauto laiko pensijos, į kurią pareigūnas įgyja teisę dėl tokios tarnybos arba veiklos, grąžinimo vertės mokėjimą“.
B – Nacionalinė teisė
5.
Sudėtinga Čekijos pensijų draudimo sistema reglamentuojama keliuose teisės aktuose. Nagrinėjamu atveju svarbiausi yra Įstatymas Nr. 589/1992 dėl socialinio draudimo įmokų ir valstybės užimtumo politikos formavimo, Įstatymas Nr. 155/1995 dėl pensijos draudimo ir Vyriausybės nutarimas Nr. 587/2006, kuriuo nustatomos detalios nuostatos dėl teisių į pensiją pervedimo į Europos Bendrijų pensijų sistemą ir iš jos.
1. Dėl pensijos
6.
Įstatyme Nr. 589/1992 numatyta, kad Čekijoje pensijos draudimo įmokas turi mokėti darbdavys ir darbuotojas. Darbdavių mokamos įmokos tarifas 1996‐2003 m. buvo 19,5 proc., nuo 2004 m. ‐ 21,5 proc., skaičiuojant nuo atitinkamos vertinimo bazės. Darbuotojai šiuo laikotarpiu turėjo pervesti 6,5 proc. nuo vertinimo bazės. Vertinimo bazė darbdaviui skaičiuojama kaip visų įdarbintų darbuotojų vertinimo bazių suma (Įstatymo Nr. 589/1992 3–5 straipsniai).
7.
Senatvės pensijos dydis nustatomas sudedant bazinio dydžio pensiją, kuri yra vienoda visiems pareiškėjams, ir procentinę dalį pensijos, kurios dydis priklauso nuo viso pareiškėjo draudimo stažo ir nuo vadinamosios skaičiavimo bazės (Įstatymo Nr. 155/1995 33‐36 straipsniai).
8.
Pagal Įstatymo Nr. 155/1995 34 straipsnio 1 dalį senatvės pensijos procentinio tarifo dydis už kiekvienus visus draudimo metus yra 1,5 proc. nuo skaičiavimo bazės per mėnesį. Laikotarpiai, per kuriuos paprastai nebuvo gauta jokių įskaitytinų pajamų (vadinamieji alternatyvūs draudimo laikotarpiai, pavyzdžiui, nepilnamečių vaikų priežiūra, studijos ir pan.) į draudimo stažą įtraukiami tik 80 proc.
9.
Skaičiavimo bazė yra išvedama iš asmeninės darbuotojo vertinimo bazės. Pagal Įstatymo Nr. 155/1995 16 straipsnį ją sudaro mėnesinis pajamų, nuo kurių per visą, bet ne ilgesnį kaip 30 metų laikotarpį mokamos pensijos draudimo įmokos, vidurkis (
5
). Skaičiavimo bazė yra asmeninė vertinimo bazė, iki 10000 CZK imtinai ji skaičiuojama visa. Už dalį nuo 10000 iki 24800 CZK skaičiuojama 30 proc., o už dalį nuo 24800 CZK – 10 proc. (Įstatymo Nr. 155/1995 15 straipsnis). Alternatyvūs draudimo laikotarpiai į draudimo stažą įtraukiami. Nustatant asmeninę vertinimo bazę, referencinis laikotarpis sutrumpinamas vadinamaisiais nepatenkančiais laikotarpiais, kurie iš esmės sutampa su alternatyviais draudimo laikotarpiais.
2. Dėl teisių į pensiją pervedimo
10.
Pagal Įstatymo Nr. 155/1995 dėl pensijos draudimo 105a straipsnio 1 ir 4 dalis, kuriomis į nacionalinę teisę perkeliami Pareigūnų tarnybos nuostatų reikalavimai, apdraustieji asmenys, tapę Bendrijų arba jų institucijų pareigūnais arba kitokiais tarnautojais ir nutraukę darbo santykius Čekijos Respublikoje, turi teisę Čekijos Respublikoje įgytas teises į pensiją pervesti į Bendrijos pensijų sistemą, jei Čekijos draudimo sistema nesuteikia jiems pensijos; „teisės į pensiją reiškia pinigų sumą, išreikštą kaip aktuarinis ekvivalentas, atsižvelgiant į draudimo stažą ir vertinimo bazes“.
11.
Tarnybą Europos Sąjungoje pradėjusio pareigūno teisių į pensiją pervedimas išsamiau reglamentuojamas Čekijos vyriausybės nutarime Nr. 587/2006. Jo 2 straipsnyje nustatyta, kaip apskaičiuoti sumą, atitinkančią pervedamą pensiją, teisė į kurią yra įgyta Čekijos Respublikoje. Šiame straipsnyje numatyta:
„1.
Pervedamų teisių į pensiją, įgytų Čekijos Respublikoje, dydis apskaičiuojamas atidėtų pajamų vienetinę vertę padauginus iš bendro numatomo senatvės pensijos procentinio tarifo ir proporcingos bazinės senatvės pensijos dalies.
2.
Numatomas senatvės pensijos procentinis tarifas apskaičiuojamas pagal Pensijos draudimo įstatymo 34 straipsnio 1 dalį, tam tikrą dieną nustatant draudimo stažą ir skaičiavimo bazę; ši diena – tai prašymo pervesti teises į pensiją padavimo kompetentingai Europos Sąjungos institucijai diena. <...> Nustatant asmeninę vertinimo bazę, į dalyvavimo Bendrijos pensijų sistemoje laikotarpį neatsižvelgiama. <...>
3.
Proporcinga bazinės senatvės pensijos dalis apskaičiuojama prašymo pervesti teises į pensiją dieną taikomą bazinę senatvės pensiją padauginus iš santykio tarp Čekijos pensijų sistemoje tą dieną įgyto draudimo stažo ir laikotarpio nuo tos dienos iki dienos, kai prašymą pervesti teises į pensiją padavusiam asmeniui (toliau – pareiškėjas) sukaks pensinis amžius, sumos. <...>
4.
Vienetinė atidėtų pajamų vertė apskaičiuojama atsižvelgiant į pareiškėjo amžių <...> prašymo padavimo dieną, tą dieną galiojančias mirtingumo lenteles ir 70 proc. tą dieną taikomos maksimalios techninės palūkanų normos, nustatytos specialia teisės nuostata draudimo tikslais, vertę. <...>
5.
Nustatant vienetinę atidėtų pajamų vertę, naudojamos Darbo ir socialinės apsaugos ministerijos mirtingumo lentelės, vienodos vyrams ir moterims, formuojamos atitinkamai iš eilės einantiems penkeriems kalendoriniams metams.
6.
Vadovaujantis 1‐5 dalimis apskaičiuota suma yra padidinama suma, nustatyta kaip palūkanos nuo vadovaujantis 1‐5 dalimis apskaičiuotos sumos per laikotarpį nuo prašymo padavimo dienos iki <...> sumos pervedimo į Europos Bendrijų pensijų sistemos sąskaitą. <...>“
12.
Nutarimo Nr. 587/2006 priede pateikta formulė, kaip apskaičiuoti vienetinę atidėtų pajamų vertę. Maksimali techninė palūkanų norma nustatyta Nutarimo Nr. 434/2009 12 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje ir susieta su valstybės iždo obligacijų norma.
II – Faktinės aplinkybės ir pagrindinė byla
13.
R. Časta yra Europos Komisijos pareigūnas. Prieš pradėdamas eiti šias pareigas 2006 m. gruodžio 1 d., jis, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, beveik dešimt metų, t. y. nuo 1996 m. spalio 1 d. (
6
), dalyvavo Čekijos pensijų draudimo sistemoje ir už jį į šią sistemą buvo mokamos įmokos.
14.
2008 m. lapkričio 28 d. R. Časta, remdamasis Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi, paprašė Komisijos pervesti pensijos, teisę į kurią jis įgijo Čekijos Respublikoje, kapitalo vertę į Bendrijos pensijų sistemą. 2009 m. kovo 27 d. Komisija šį prašymą perdavė Česká správa sociálního zabezpečení (Čekijos socialinio draudimo administratorius, toliau – atsakovas pagrindinėje byloje).
15.
Atsakovas pagrindinėje byloje 2011 m. vasario 8 d. priėmė sprendimą, kuriuo R. Časta pasiūlė pervesti 523584 CZK. Ši suma sudaro 48,26 proc. už R. Časta iki šio momento įmokėtų įmokų (1084922,05 CZK (
7
)).
16.
Atsakovas pagrindinėje byloje siūlomą sumą apskaičiavo vadovaudamasis Įstatymo Nr. 155/1995 105a straipsnio redakcija, galiojusia prašymo padavimo dieną, ir Nutarimo Nr. 587/2006 2 straipsniu.
17.
R. Časta šį sprendimą apskundė. Jo manymu, Čekijos teisėje numatytas apskaičiavimo metodas pažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį, siejamą su EB 10 straipsniu (dabar ESS 4 straipsnio 3 dalis). Pervedama suma, kaip jis tvirtina, turėtų būti artima bendrai sumokėtų įmokų sumai ar net ją viršyti. Be to, esą buvo pažeistas vienodo požiūrio principas. R. Časta taip pat teigia, kad apskaičiuojant teises į pensiją nebuvo atsižvelgta į jo dalyvavimo Europos Bendrijos pensijų sistemoje laikotarpį.
18.
Atsakovas pagrindinėje byloje 2011 m. gegužės 10 d. sprendimu skundą atmetė. 2011 m. gegužės 12 d. R. Časta pateikė ieškinį Krajský soud v Praze ir prašė šį sprendimą panaikinti.
III – Prašymas priimti prejudicinį sprendimą ir procesas Teisingumo Teisme
19.
Nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2012 m. balandžio 3 d., Krajský soud v Praze sustabdė bylos nagrinėjimą ir, vadovaudamasis SESV 267 straipsniu, pateikė Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Kaip reikia suprasti 1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68, nustatančio Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, iš dalies pakeisto Tarybos reglamentu Nr. 723/2004 (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai), VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje esančią sąvoką „pensijos kapitalo vertė“? Ar ši sąvoka reiškia pensijos dydį, apskaičiuotą ir kaip aktuarinis ekvivalentas, ir kaip fiksuota išperkamoji vertė, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies redakciją iki Tarybos reglamento Nr. 723/2004 įsigaliojimo, ar ją reikia tapatinti su viena iš šių sąvokų, o jei ne, kuo ji nuo jų skiriasi?
2.
Ar Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis, siejama su Europos Sąjungos sutarties, iš dalies pakeistos Lisabonos sutartimi, 4 straipsnio 3 dalimi, draudžia naudoti pensijos apskaičiavimo metodą, numatytą Įstatymo Nr. 155/1995 dėl pensijos draudimo 105a straipsnio 1 dalyje ir Vyriausybės nutarime Nr. 587/2006, kuriuo nustatomos detalios nuostatos dėl teisių į pensiją pervedimo į Europos Bendrijų pensijų sistemą ir iš jos? Ar tokiomis aplinkybėmis reikšmės turi tai, kad konkrečiu atveju toks apskaičiavimo metodas lemia, jog į ES pensijų sistemą siūlomų pervesti teisių į pensiją dydis nesiekia nė ½ pareigūno į nacionalinę pensijų sistemą sumokėtų įmokų dydžio?
3.
Ar Teisingumo Teismo sprendimą Gregorio My prieš Office national des pensions (ONP, C‑293/03) reikia aiškinti taip, kad apskaičiuojant į ES pensijų sistemą pervedamų teisių į pensiją vertę remiantis aktuariniu metodu, kuris grindžiamas draudimo laikotarpio trukme, į asmeninio vertinimo bazę turi būti įtrauktas ir laikotarpis, kuriuo prieš paduodamas prašymą dėl teisių į pensiją pervedimo ES pareigūnas dalyvavo ES pensijų sistemoje?“
20.
Rašytines pastabas pateikė R. Časta, Česká správa sociálního zabezpečení, Čekijos Respublika ir Komisija.
21.
2013 m. kovo 13 d. surengtame teismo posėdyje pastabas žodžiu išsakė R. Časta, Čekijos Respublika ir Komisija.
IV – Teisinis vertinimas
A – Įžanginė pastaba
22.
Prieš imantis nagrinėti prejudicinius klausimus reikėtų pristatyti kai kurias teismo praktikos gaires, pirmiausia nubrėžtas Sprendime My (
8
), kurios, mano manymu, yra reikšmingos nagrinėjamu atveju.
23.
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje tarnybą Sąjungoje pradedančiam pareigūnui suteikiama teisė (
9
) anksčiau valstybėje narėje įgytas teises į pensiją pervesti į Europos Sąjungos pensijų sistemą. Pensijų sistemos koordinuojamos dviem etapais: pirmuoju etapu kompetentinga nacionalinė institucija nustato teisių į pensiją vertę ir perveda ją Sąjungai. Teisingumo Teismo praktikoje nustatyta, kad valstybės narės, vadovaudamosi Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi, taikoma kartu su ESS 4 straipsnio 3 dalimi, privalo priimti tam būtinas priemones (
10
).
24.
Antruoju etapu ES institucijos perskaičiuoja šią vertę į pensijų draudimo stažo metus, į kuriuos atsižvelgiama ES pensijų sistemoje (
11
). Kapitalo vertės apskaičiavimas yra valstybių narių užduotis (
12
), vadinasi, užduoti prejudiciniai klausimai susiję su pirmuoju šio proceso etapu.
25.
Šios galimybės pervesti teises į pensiją tikslas – palengvinti darbo valstybėse narėse pakeitimą į darbą Sąjungos tarnyboje ir taip suteikti Sąjungai galimybes pasirinkti kvalifikuotą ir tinkamą patirtį turintį personalą (
13
).
26.
Iš šio tikslo įdarbinti kvalifikuotą personalą, kurio, vadovaudamosi ESS 4 straipsnio 3 dalyje numatytu lojalaus bendradarbiavimo principu, siekti Sąjungai padeda valstybės narės, išplaukia pagrindinis principas, mano manymu, nulėmęs Teisingumo Teismo praktiką, susijusią su nagrinėjama norma: valstybėje narėje dirbančio asmens socialinė apsauga neturi pablogėti dėl to, kad jis tapo pareigūnu ES struktūrose.
27.
Šis pagrindinis principas ypač išryškėja Sprendime My. Šioje byloje EB Tarybos pareigūnas, 27 metus priklausęs Europos, o prieš tai 19 metų – Belgijos pensijų sistemai, pareiškė atsisakantis Belgijoje įgytas teises į pensiją pervesti į EB. Belgijoje jam nebuvo suteikta teisė į priešlaikinę pensiją, kurios prašė, nes jis neturėjo tam reikalingo 35 metų draudimo stažo Belgijos pensijų sistemoje.
28.
Nors Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje nėra aiškiai reglamentuota, ką daryti tuo atveju, kai ES pareigūnas atsisako pervesti valstybėje narėje įgytas teises į pensiją, Teisingumo Teismas konstatavo, kad valstybė narė, kuri, vertindama, ar pagal jos sistemą atsirado teisė į priešlaikinę pensiją, atsisako atsižvelgti į pagal Bendrijos pensijų sistemą įgytą stažą, pažeidžia minėtą Pareigūnų tarnybos nuostatų normą, taikomą kartu su EB 10 straipsniu (dabar ESS 4 straipsnio 3 dalis) (
14
). Generalinio advokato A. Tizzano samprotavimai rodo, kad Teisingumo Teismo argumentams lemiamą įtaką padarė minėtasis pagrindinis principas. A. Tizzano konstatavo, kad tokiu normos aiškinimu siekiama „užtikrinti galimybę pareigūnams pervesti teises į socialinės apsaugos išmokas abiem kryptimis <…>“ (
15
).
29.
Byla My rodo, kad principas, jog valstybėje narėje dirbančio asmens socialinė apsauga neturi pablogėti dėl to, kad jis tapo pareigūnu ES struktūrose, taikomas ir pervedimo atveju, ir tuomet, kai galimybe pervesti valstybėje narėje įgytas teises į pensiją nepasinaudojama.
30.
Nacionalinės teisės sistemoje skaičiuojant teisę į pensiją suteikiantį minimalų draudimo laikotarpį privaloma atsižvelgti į ES pareigūno, nusprendusio teisių į pensiją nepervesti, Sąjungos tarnyboje įgytą darbo stažą (
16
) ir taip sudaryti galimybes gauti dalinę pensiją, atitinkančią įgytas teises.
31.
Jei tarnybą ES pradedantis pareigūnas nusprendžia teises į pensiją pervesti, jis (tai, mano nuomone, išplaukia iš minėto pagrindinio principo) iš karto, vos tik pervedęs teises į pensiją, privalo atsidurti tokioje finansinėje padėtyje, kurioje būtų buvęs, jei būtų likęs nacionalinėje pensijų sistemoje. Kitaip tariant, pagal minėtą principą teisių į pensiją vertė, nustatoma hipotetiškai tuo atveju, jei asmuo liktų nacionalinėje pensijų sistemoje, turi atitikti dalinės pensijos vertę tuo atveju, jei asmuo pradeda tarnybą ES nepervesdamas teisių į pensiją, ir pervestos pinigų sumos vertę, jei asmuo nusprendžia teises į pensiją pervesti.
B – Pirmasis prejudicinis klausimas
32.
Pateikdamas pirmąjį prejudicinį klausimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti „pensijos kapitalo vertės“ sąvoką, kuri į Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį buvo įtraukta Reglamentu Nr. 723/2004. Pirmiausia jis norėtų, kad būtų išaiškintas šios sąvokos santykis su prieš įsigaliojant reglamentui naudotomis aktuarinio ekvivalento ir fiksuotos išperkamosios vertės sąvokomis.
33.
R. Časta mano, kad nors pensijos kapitalo vertė nustatoma pagal nacionalinius kriterijus, ją nustatant būtina atsižvelgti į draudimo stažą ir apdraustojo asmens įmokas. Jo teigimu, iš įmokų finansuojamoje pensijų sistemoje kapitalo vertė turi būti proporcinga draudimo įmokoms. Be to, kaip teigiama nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, R. Časta taip pat pateikė argumentą, kad, įsigaliojus Reglamentui Nr. 723/2004, apskaičiuojant pervestinas teises aktuarinio ekvivalento naudoti nebegalima.
34.
Čekijos Respublika, priešingai, laikosi nuomonės, kad pensijos kapitalo vertės sąvoka apibūdina finansinį galimos pensijos, kurią asmuo ateityje gaus teisę, ekvivalentą. Ji tvirtina, kad Reglamentu Nr. 723/2004 pakeitus Pareigūnų tarnybos nuostatų tekstą, aktuarinis ekvivalentas, kaip skaičiavimo metodas, nebuvo atmestas: veikiau siekta patvirtinti valstybių narių kompetenciją nustatyti kapitalo vertės apskaičiavimo metodą – taip pat valstybių narių teisės nustatyti pagrindinius savo socialinio draudimo sistemų principus atžvilgiu (SESV 153 straipsnio 4 dalis). Apskaičiavimo metodas esą priklauso nuo pensijų sistemos pobūdžio. Europos Komisija taip pat mano, kad Reglamentu Nr. 723/2004 padarytais pakeitimais siekta suteikti valstybėms narėms daugiau laisvės nustatant kapitalo vertės apskaičiavimo metodus.
35.
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje, kol ji nebuvo iš dalies pakeista Reglamentu Nr. 723/2004, valstybėms narėms buvo siūloma alternatyva ir nustatyta, kad Bendrijų pareigūnas „turi teisę arba į Bendrijų statistinio ekvivalento mokėjimą, arba į vienodo tarifo ištarnauto laiko pensijos <...> grąžinimo vertės mokėjimą“.
36.
Teisingumo Teismas šias sąvokas yra apibrėžęs byloje Bodson. Pagal šį apibrėžimą statistinis arba aktuarinis ekvivalentas skirtas „galimos išmokos, kuri ateityje bus gaunama reguliariai“ (šiuo atveju – pensijos), grynajai vertei apskaičiuoti, diskontuojant tikėtiną pensiją atsižvelgiant į išėjimą į pensiją prieš laiką bei mirties riziką prieš sueinant pensijos mokėjimo terminui. O vienodo tarifo pensijos grąžinimo vertė arba fiksuota išperkamoji vertė apskaičiuojama „sudedant apdraustojo asmens ir, jei reikia, jo darbdavio mokėtas įmokas bei nuo jų skaičiuojamas palūkanas“ (
17
). Byloje Komisija prieš Liuksemburgą Teisingumo Teismas yra konstatavęs, kad valstybė narė, o ne pareigūnas gali pasirinkti vieną iš dviejų skaičiavimo metodų (
18
). Pervesti teises į pensiją turi būti taip pat galima, jei teisė į pensiją yra apribota, sąlyginė ar būsima arba jos nepakanka tam, kad būtų galima iš karto pradėti mokėti senatvės pensiją (
19
).
37.
Reglamentu Nr. 723/2004 iš dalies pakeistoje nuostatoje dabar numatyta pervesti „pensijos <...> kapitalo vertę“. Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, kokių pasekmių šis pakeitimas turi abiejų nuostatos formuluotėje anksčiau minėtų skaičiavimo metodų atžvilgiu.
38.
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies tekstas, struktūra, priėmimo raida bei prasmė ir tikslas rodo, kad kapitalo vertė – tai matematiniu metodu nustatyta pensijos vertė, kurios apskaičiavimo būdas nėra apibrėžtas.
39.
Sprendžiant iš teksto, „pensijos kapitalo vertė“ – tai pinigų suma, atitinkanti pensijos, į kurią įgyta teisė, vertę. Tai nesuteikia aiškios informacijos, kaip kapitalo vertė nustatoma, bet leidžia manyti, kad būsimos (galimos) pensijos, į kurią įgyta teisė, vertė apskaičiuojama pervedimo į Europos pensijų sistemą momentu; vadinasi, tai yra aktuarinis ekvivalentas.
40.
Taip pat ir aiškinant nuostatą sisteminiu būdu matyti, kad apskaičiuoti pervedamą pinigų sumą naudojant aktuarinį ekvivalentą bent jau nėra draudžiama. Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje, kaip teisingai pabrėžia Komisija, būtent šis pensijos, į kurią įgyta teisė, vertės apskaičiavimo metodas numatytas tuo atveju, jei ES pareigūnas pasitraukia iš ES tarnybos ir pereina į nacionalinę pensijų sistemą. Neatrodo tikėtina, kad valstybėms narėms būtų draudžiama naudoti pačios ES naudojamą skaičiavimo procedūrą.
41.
Normos priėmimo raida rodo, kad po jos dalinio pakeitimo valstybės narės, skaičiuodamos pervestiną pinigų sumą, be abiejų anksčiau aiškiai reglamentuotų skaičiavimo būdų, turėtų galėti naudoti ir kitus (pavyzdžiui, mišrius modelius). Komisija savo pasiūlymą keisti Pareigūnų tarnybos nuostatus, pavyzdžiui, aiškiai grindė tuo, kad reikia siekti „didesnio neutralumo pervedant teises į pensiją“ (
20
).
42.
Bet kokias abejones dėl to, ar galima naudoti įvairius, pirmiausia anksčiau normos formuluotėje minėtus skaičiavimo būdus, išsklaido normos tikslo analizė. Jau minėjau, kad šia nuostata siekiama suteikti ES galimybę pasirinkti kvalifikuotą bei tinkamą patirtį turintį personalą, užtikrinant, kad jis nepraras anksčiau nacionalinėse valstybių narių sistemose įgytų teisių į pensiją.
43.
Teisingumo Teismas yra atkreipęs dėmesį į tai, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi valstybių narių pensijų sistemos nėra suderinamos (
21
). Be to, Sąjunga neturi kompetencijos tokiam suderinimui vykdyti (
22
): veikiau SESV 153 straipsnio 4 dalyje daroma aiški nuoroda į „valstybių narių teisę nustatyti pagrindinius savo socialinio draudimo sistemų principus“. Sąjunga „socialinės apsaugos srityje [tik] imasi priemonių, būtinų laisvam darbuotojų judėjimui užtikrinti“ (
23
).
44.
Dėl to, kad valstybėms narėms buvo palikta kompetencija pačioms formuoti savo socialinio draudimo sistemas, atsirado didelė šių sistemų įvairovė (
24
). Pavyzdžiui, jose gali būti numatytas einamasis pensijų finansavimas arba investicinio pensijų kaupimo finansavimas. Išmokų dydis gali būti siejamas su įmokėtų įmokų dydžiu, o investicinio pensijų kaupimo atveju nustatomas tik pagal sukauptos sumos vertę („defined contribution“) arba gali visiškai nepriklausyti nuo įmokų, pavyzdžiui, būti nustatomas pagal draudimo stažo ir teisę į pensiją turinčio asmens darbo užmokesčio kriterijus arba būti fiksuoto dydžio pensija („defined benefit“) (
25
).
45.
Sistemų įvairovė neišvengiamai lemia skaičiavimo metodų, kuriuos valstybės narės gali taikyti, įvairovę. Jei vienoje pensijų sistemoje pensija nustatoma tik pagal, pavyzdžiui, į akcijų fondus investuotų įmokų vertę, skaičiuoti pensijos kapitalo vertę naudojant aktuarinį ekvivalentą yra sunku, nes neįmanoma nustatyti, į kokio dydžio pensiją yra įgyta teisė. Atvirkščiai, fiksuotos išperkamosios vertės metodą galima taikyti tik tuomet, jei buvo mokamos draudimo įmokos, o jų, kaip tvirtina prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, Čekijos Respublikoje iki 1993 m. net nebuvo, nes pensijos buvo mokamos iš surinktų mokesčių. Tačiau ir iš draudimo įmokų finansuojamoje sistemoje netinka skaičiuoti kapitalo vertę naudojant fiksuotos išperkamosios vertės metodą, jei pensija nuo draudimo įmokų nepriklauso.
46.
Taigi į pirmąjį prejudicinį klausimą reikia atsakyti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje naudojama „pensijos kapitalo vertės“ sąvoka reiškia matematiniu metodu nustatytą pensijos, į kurią įgyta teisė, vertę, kurios apskaičiavimo būdas nėra apibrėžtas. Iki šiol naudotus pensijos, į kurią įgyta teisė, kapitalo vertės skaičiavimo būdus galima naudoti ir toliau.
C – Antrasis prejudicinis klausimas
47.
Pateikiant antrąjį prejudicinį klausimą siekiama sužinoti, ar nacionalinės teisės aktuose numatytas ir taikomas į Sąjungos pensijų sistemą pervedamų pensijų kapitalo vertės skaičiavimo būdas suderinamas su Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalimi ir ESS 4 straipsnio 3 dalimi; prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pirmiausia pažymi, kad konkrečiu atveju taikant atitinkamą skaičiavimo būdą yra gaunama kapitalo vertė, nesiekianti nė pusės įmokėtų draudimo įmokų sumos. Klausimas tampa dar aktualesnis dėl to, kad, pasak proceso dalyvių, Čekijos teisėje pensijų kapitalo vertės pervedimas numatytas tik tarnybą ES pradedantiems asmenims, apdraustiems pensijų draudimu, ir atitinkamos nuostatos priimtos būtent dėl jų. Taigi kalbama apie nagrinėjamam atvejui sukurtas nuostatas, o tai turi reikšmės pirmiausia nagrinėjant vienodo požiūrio principą.
48.
Kaip matyti iš faktinių aplinkybių, klausimas susijęs su Čekijos pensijų sistema, kurios esminius bruožus trumpai pristatysiu. Minėtoji sistema iš esmės finansuojama paskirstant darbdavių ir darbuotojų nuo 1993 m. mokamas įmokas pensijų gavėjams. Kaip teigia prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atėjus numatytam laikui mokėtinos pensijos suma yra apibrėžta teisės aktais („defined benefit“) (
26
) ir apskaičiuojama taikant formulę, kurioje, be viso draudimo stažo, atsižvelgiama ir į pajamų dydį, bet į jį atsižvelgiama taikant laipsniškai gerokai mažėjančius procentinius dydžius. Vadinasi, didesnes pajamas gaunantys asmenys gaus ir didesnes pensijas, bet į tam tikras pajamų ribas viršijančias sumas atsižvelgiama ne į visas, o tik į jų dalį. Tai rodo, kad sistemai būdingas aiškiai išreikštas solidarumo pobūdis.
49.
Jei pensijų draudimu apdraustas asmuo pereina į ES pensijų sistemą, pervedamas pensijos, į kurią įgyta teisė, aktuarinis ekvivalentas (
27
). Skaičiuojant numatytu būdu, R. Časta pensijos, į kurią jis įgijo teisę, vertė siekė mažiau nei 50 proc. jo ir jo darbdavio sumokėtų įmokų sumos.
50.
R. Časta mano, kad toks skaičiavimo būdas pažeidžia Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį, ESS 4 straipsnio 3 dalį ir SESV 45 straipsnį. Dar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme jis argumentavo, kad kapitalo vertė turėtų būti panaši į bendrą sumokėtų įmokų sumą arba ją viršyti. Jo teigimu, ES pareigūnai iš Čekijos Respublikos dėl nacionalinių taisyklių yra diskriminuojami, palyginti su ES pareigūnais iš kitų valstybių narių. Taikomas skaičiavimo būdas esą yra nesuprantamas, naudojami parametrai (pavyzdžiui, palūkanų norma) nesutampa su naudojamais apskaičiuojant nacionalinę senatvės pensiją, o tikėtinos gyvenimo trukmės dydis, kuriuo remiamasi, nesutampa su Eurostato duomenimis.
51.
Čekijos Respublika, kaip ir netiesiogiai atsakovas pagrindinėje byloje, naudojamą skaičiavimo būdą laiko teisėtu. ESS 4 straipsnio 3 dalies esą yra laikomasi, nes, pervedant iš Čekijos atvykusių ES pareigūnų teises į pensiją šių pensijų vertė, palyginti su likusių Čekijos pensijų sistemoje asmenų pensija, nesumažėja. Čekijos pensijų sistemai esą būdingas didelis solidarumo laipsnis, o tai neišvengiamai reiškia, kad mokamos didelės draudimo įmokos, bet gaunamos mažesnės pensijų išmokos.
52.
Komisijos manymu, nei Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje, nei ESS 4 straipsnio 3 dalyje nėra detaliai numatyta, kokio turinio priemonių valstybės narės privalo imtis, kad užtikrintų pensijų kapitalo vertės pervedimą. Šiuo atžvilgiu valstybės narės esą privalančios tik numatyti kapitalo vertės pervedimo mechanizmą.
53.
Numatydamos priemones Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 daliai įgyvendinti, valstybės narės gali veikti savo nuožiūra, bet jos šiuo atžvilgiu neturi visiškos diskrecijos. Veikiau jos privalo laikytis pirmiausia dviejų pagrindinių principų. Pirma, priimtos įgyvendinimo priemonės turi veiksmingai įgyvendinti Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies reikalavimus ir atitikti minėtąjį (
28
) pagrindinį principą. Antra, valstybės narės privalo laikytis vienodo požiūrio principo.
54.
Reikalavimas, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis turi būti veiksmingai įgyvendinta, reiškia, jog pareigūno socialinė apsauga neturi pablogėti dėl to, kad jis pradėjo tarnybą ES. Vadinasi, valstybės narės privalo pervesti visą teisingai taikant finansinius ir matematinius skaičiavimus apskaičiuotą pensijos, į kurią pareigūnas įgijo teisę dirbdamas valstybėje narėje, kapitalo vertę, kurią minėta pensija turi faktinio pervedimo momentu.
55.
Jei kapitalo vertė, kaip antai Čekijos pensijų sistemoje, skaičiuojama kaip aktuarinis ekvivalentas, tai turi būti daroma naudojant tinkamas aktuarines ir statistines palūkanų normas, mirtingumo lenteles ir formules. Be to, naudojami parametrai neturi pažeisti draudimo diskriminuoti (
29
).
56.
Naudoti parametrus, kurie, kaip tvirtina R. Časta, skiriasi nuo naudojamų skaičiuojant pensiją valstybėje narėje, leidžiama, jei taip yra dėl to, kad aktuarinio ekvivalento apskaičiavimas yra kitokio pobūdžio matematinis veiksmas nei pensijos valstybėje narėje apskaičiavimas. Valstybės narės taip pat neprivalo remtis Eurostato statistiniais duomenimis, jei naudoja kitokius tinkamus šaltinius.
57.
Kiti reikalavimai valstybių narių priemonėms, įgyvendinančioms Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį, kyla iš vienodo požiūrio principo.
58.
Tiesa, R. Časta negali nei tvirtinti, kad dėl to, jog Čekijoje naudojamas kitoks kapitalo vertės skaičiavimo būdas, jis yra diskriminuojamas, palyginti su ES pareigūnais iš kitų valstybių narių (
30
), nei remtis tuo, kad yra diskriminuojamas, palyginti su asmenimis, apdraustais Čekijos pensijų sistemoje, kurie pereina į kitos valstybės narės pensijų sistemą ir pasinaudoja ES koordinuojančiomis priemonėmis (
31
). Abiem atvejais diferenciacija grindžiama valstybių narių kompetencija pačioms formuoti savo pensijų sistemas.
59.
Tačiau būtų neteisėta teisių į pensiją pervedimo į kitą pensijų sistemą atveju valstybės narės nacionalinės teisės aktuose siūlyti skaičiavimo būdus, kuriais negali pasinaudoti tie nacionalinei pensijų sistemai priklausantys asmenys, kurie pereina į Sąjungos tarnybą. Teisingumo Teismas jau yra konstatavęs, kad tokiu atveju reikia sudaryti tokias pačias skaičiavimo galimybes ir pervedant Sąjungos pareigūnų teises į pensiją (
32
). Taip pat valstybė narė neturi teisės neleisti Sąjungos pareigūnams taikyti pensijų, į kurias įgytos teisės, kapitalo vertės skaičiavimo būdo, kurį, jei reikia, leidžia naudoti asmenims, priklausantiems jos pensijų sistemai ir pereinantiems dirbti į tarptautinę organizaciją.
60.
Nacionalinis teismas turi įvertinti, ar nacionalinės teisės aktai atitinka minėtus reikalavimus.
61.
Baigiant reikėtų išnagrinėti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo minimą palyginimą tarp apskaičiuotos kapitalo vertės ir sumokėtų įmokų. Toks lyginimas neturi prasmės, jei, kaip antai Čekijos pensijų sistemoje, draudimo įmokos nedaro jokios įtakos pensijos dydžiui, bet kapitalo vertė skaičiuojama naudojant šios pensijos aktuarinį ekvivalentą.
62.
Tokiu atveju negalima atmesti galimybės, kad skaičiuojant kapitalo vertę pirmiausia solidariose pensijų sistemose asmenų, gaunančių dideles pajamas, pensijos kapitalo vertė gali būti akivaizdžiai mažesnė nei į pensijų sistemą sumokėtos įmokos. Juk tokiose sistemose dideles pajamas gaunančių asmenų įmokos prisideda mokant pensijas mažas pajamas gaunantiems asmenims.
63.
Kaip jau esu pažymėjęs, nustatyti nacionalinių socialinio draudimo sistemų pagrindinius principus įeina į valstybių narių kompetenciją. Jau vien tai rodo, kad solidarus valstybių narių pensijų sistemų pobūdis neprieštarauja Europos teisei. Solidarumas yra teisinis ir istorinis šiuolaikinės socialinės valstybės laimėjimas, kuriuo gali pasinaudoti visi gyventojai (
33
). Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 34 straipsnio 1 dalyje, kurios, aiškinant nagrinėjamą normą, negalima pamiršti, aiškiai nustatyta, kad Sąjunga „pripažįsta ir gerbia teisę gauti socialinio draudimo pašalpas <…>, suteikiančias apsaugą pagal Sąjungos teisės ir nacionalinių teisės aktų nustatytas taisykles ir praktiką <…> sulaukus senatvės“.
64.
Taigi į antrąjį prejudicinį klausimą siūlau atsakyti taip: Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį su ESS 4 straipsnio 3 dalimi reikia aiškinti taip, kad asmens, anksčiau dirbusio valstybėje narėje, socialinė apsauga teisių į pensiją atžvilgiu neturi pablogėti dėl to, kad jis pradėjo dirbti pareigūnu ES. Valstybės narės naudojamas pensijos, į kurią įgyta teisė, kapitalo vertės skaičiavimo metodas minėtų teisių pervedimo atveju privalo būti grindžiamas tinkamais parametrais, tiksliais finansiniais ir matematiniais skaičiavimais ir nepažeisti vienodo požiūrio principo. Įvertinti, ar šių reikalavimų laikomasi, privalo nacionalinis teismas. Laikantis šių reikalavimų kaip aktuarinis ekvivalentas apskaičiuota kapitalo vertė dėl minėtų priežasčių iš esmės gali būti akivaizdžiai mažesnė už sumokėtų įmokų sumą.
65.
Atrodo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia ir dėl minimalaus kapitalo vertės bei įmokų santykio, pirmiausia akcentuodamas simbolinį 50 proc. tarifą. Tačiau, atsižvelgiant į pateiktus samprotavimus, akivaizdu, kad nėra prasmės nustatyti tikslaus minimalaus procentinio tarifo, kurio nepasiekus iš karto būtų laikoma, kad ES teisė pažeista. Be to, kapitalo vertės ir įmokų santykis nagrinėjamu atveju maždaug atitinka siūlomą simbolinę vertę, todėl, mano manymu, ankstesnėje pastraipoje pateiktas atsakymas į antrąjį prejudicinį klausimą yra pakankamas.
D – Trečiasis prejudicinis klausimas
66.
Pateikdamas trečiąjį prejudicinį klausimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia sužinoti, ar Teisingumo Teismo sprendimą byloje My reikia suprasti taip, kad valstybė narė, skaičiuodama tarnybą Sąjungoje pradedančio pareigūno pensijos kapitalo vertę aktuariniu metodu, turi atsižvelgti ne tik į draudimo stažą, bet į asmeninio vertinimo bazę įtraukti ir laikotarpį, kuriuo pareigūnas jau priklausė Sąjungos pensijų sistemai, bet dar nebuvo padavęs prašymo pervesti jo teises į pensiją. Klausimas kilo dėl to, kad, kaip teigia bylos dalyviai, tarnybą ES pradedančių pareigūnų pensijos kapitalo vertės pervedimas yra vienintelis atvejis, kai priklausantis Čekijos pensijų sistemai, bet neturintis minimalaus draudimo stažo (
34
) asmuo iš Čekijos pensijų sistemos gauna išmoką.
67.
R. Časta, remdamasis Reglamento Nr. 883/2004 52 straipsnyje numatytu skaičiavimo būdu, mano, kad, skaičiuojant pensijų kapitalo vertę aktuariniu metodu, atsižvelgti į minėtąjį laikotarpį yra privaloma. Jis pažymi, kad pervedęs savo teises į Sąjungos pensijų sistemą Čekijos pensijų sistemoje netenka bet kokių teisių į ją.
68.
Čekijos Respublika laikosi nuomonės, kad pareiga atsižvelgti į minėtą laikotarpį iš sprendimo byloje My, kurioje nagrinėtas visiškai kitoks atvejis, nekyla. Veikiau pati Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies formuluotė rodo, kad apskaičiuojant kapitalo vertę atsižvelgti reikia tik į priklausymo nacionalinei pensijų sistemai laikotarpį. Jei apskaičiuodama pensijos kapitalo vertę valstybė narė atsižvelgtų į laikotarpį nuo perėjimo į Sąjungos pensijų sistemą iki prašymo pervesti teises į pensiją padavimo, apskaičiuojant pensiją į minėtą laikotarpį būtų atsižvelgta du kartus. Atsakovas pagrindinėje byloje ir Komisija pritaria šiai nuomonei.
69.
Skaičiuodamos pensijų kapitalo vertę valstybės narės neprivalo į asmeninio vertinimo bazę įtraukti ir laikotarpio, kuriuo pareigūnas jau priklausė Sąjungos pensijų sistemai, bet dar nebuvo padavęs prašymo pervesti jo teises į pensiją.
70.
Tokios pareigos valstybėms narėms nekyla nei iš Sprendimo My, kuriame, kaip jau minėta, nagrinėjamas ne teises į pensiją į ES pensijų sistemą pervedančio ES pareigūno atvejis (
35
), nei iš Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalies formuluotės, kurioje minima pensija, „į kurią pareigūnas įgyja teisę dėl tokios tarnybos arba veiklos“, t. y. veiklos priklausant nacionalinei pensijų sistemai, nei iš Reglamento Nr. 883/2004, kuris, kaip matyti iš jo 2 straipsnio 1 dalies, netaikomas Sąjungos institucijų pareigūnams (
36
). Tai, kad R. Časta, kaip pats tvirtina, pervedant teises į pensiją netenka iš priklausymo Čekijos pensijų sistemai kylančių teisių, yra perėjimo į kitą pensijų sistemą padarinys.
V – Išvada
71.
Taigi siūlau Teisingumo Teismui į pateiktus klausimus atsakyti taip:
1.
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalyje vartojama „pensijos kapitalo vertės“ sąvoka reiškia matematiniu metodu nustatytą pensijos, į kurią įgyta teisė, vertę, kurios apskaičiavimo būdas nėra apibrėžtas. Iki šiol naudotus pensijos, į kurią įgyta teisė, kapitalo vertės skaičiavimo būdus galima naudoti ir toliau.
2.
Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalį su ESS 4 straipsnio 3 dalimi reikia aiškinti taip, kad asmens, anksčiau dirbusio valstybėje narėje, socialinė apsauga teisių į pensiją atžvilgiu neturi pablogėti dėl to, kad jis pradėjo dirbti pareigūnu ES. Valstybės narės naudojamas pensijos, į kurią įgyta teisė, kapitalo vertės skaičiavimo metodas minėtų teisių pervedimo atveju privalo būti grindžiamas tinkamais parametrais, tiksliais finansiniais ir matematiniais skaičiavimais ir nepažeisti vienodo požiūrio principo. Įvertinti, ar šių reikalavimų laikomasi, privalo nacionalinis teismas. Laikantis šių reikalavimų kaip aktuarinis ekvivalentas apskaičiuota kapitalo vertė dėl minėtų priežasčių iš esmės gali būti akivaizdžiai mažesnė už sumokėtų įmokų sumą.
3.
Skaičiuodamos tarnybą Sąjungoje pradedančio pareigūno pensijos kapitalo vertę aktuariniu metodu valstybės narės neprivalo į asmeninio vertinimo bazę įtraukti ir laikotarpio, kuriuo pareigūnas jau priklausė Sąjungos pensijų sistemai, bet dar nebuvo padavęs prašymo pervesti jo teises į pensiją.
(
1
)	Originalo kalba: vokiečių.
(
2
)	2004 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 723/2004, iš dalies keičiantis Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas (OL L 124, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk. 2 t., p. 130).
(
3
)	Patvirtinti 1968 m. vasario 29 d. Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68, nustatančiu Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas bei Komisijos pareigūnams laikinai taikomas specialias priemones (OL L 56, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 2 t., p. 5).
(
4
)	Reglamento Nr. 723/2004 2 straipsnis.
(
5
)	Vertė atnaujinama skaičiavimo metu pagal vidutinio darbo užmokesčio kaitos indeksą.
(
6
)	R. Časta mano, kad jo draudimo stažas siekia 17 metų ir 259 dienas. Skirtumą, ko gera, galima paaiškinti tuo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas skaičiuodamas galbūt neįtraukė draudimo laikotarpių, kuriais nebuvo mokamos draudimo įmokos.
(
7
)	Sumą apskaičiavo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. R. Časta teisme minėjo 1124633,40 CZK dydžio sumą.
(
8
)	2004 m. gruodžio 16 d. Sprendimas My (C-293/03, Rink. p. I-12013).
(
9
)	1990 m. birželio 14 d. Sprendimas Weiser (C-37/89, Rink. p. I-2395, 12 punktas).
(
10
)	1981 m. spalio 20 d. Sprendimas Komisija prieš Belgiją (137/80, Rink. p. 2393, 9 ir 18 punktai), 1986 m. kovo 20 d. Sprendimas Komisija prieš Nyderlandus (72/85, Rink. p. 1219, 16 punktas), 1989 m. balandžio 18 d. Sprendimas Retter (130/87, Rink. p. 865, 22 punktas), 1997 m. liepos 17 d. Sprendimas Komisija prieš Ispaniją (C-52/96, Rink. p. I-4637, 9 punktas).
(
11
)	Nuostatų VIII priedo 11 straipsnio 2 dalis. 2004 m. kovo 18 d. Bendrojo Teismo sprendimas Radauer prieš Tarybą (T-67/02, Rink. VT p. I-A-89 ir II-395, 29 ir 30 punktai).
(
12
)	1989 m. lapkričio 9 d. Sprendimas Bonazzi‑Bertottilli ir kt. (75/88, 146/88 ir 147/88, Rink. p. 3599, 17 punktas).
(
13
)	Sprendimas Komisija prieš Belgiją (minėtas 10 išnašoje, 11 punktas), 2004 m. gruodžio 16 d. Sprendimas My (minėtas 8 išnašoje, 44 punktas).
(
14
)	Sprendimas My (minėtas 8 išnašoje, 45‐49 punktai).
(
15
)	Generalinio advokato A. Tizzano išvada byloje My (minėta 8 išnašoje, 95 punktas).
(
16
)	2010 m. liepos 9 d. Nutartis Ricci (C-286/09 ir C-287/09, Rink. p. I-93, 30‐33 punktai).
(
17
)	1982 m. kovo 18 d. Sprendimas Bodson (212/81, Rink. p. 1019, 7 ir 8 punktai).
(
18
)	1987 m. gruodžio 17 d. Sprendimas Komisija prieš Liuksemburgą (315/85, Rink. p. 5391, 22 punktas), 1988 m. gegužės 4 d. Sprendimas Watgen (64/85, Rink. p. 2435, 9 punktas).
(
19
)	Sprendimas Komisija prieš Belgiją (minėtas 10 išnašoje, 12 punktas).
(
20
)	COM(2002) 213 galutinis, p. 5.
(
21
)	Sprendimas Komisija prieš Liuksemburgą (minėtas 18 išnašoje, 21 punktas).
(
22
)	Generalinio advokato Y. Bot išvada byloje Komisija prieš Čekijos Respubliką (2010 m. sausio 14 d. sprendimas, C-343/08, Rink. p. I-275, Nr. 53), 1997 m. sausio 30 d. Sprendimas de Jaeck (C-340/94, Rink. p. I-461, 18 punktas).
(
23
)	SESV 48 straipsnis.
(
24
)	Per teismo posėdį Komisija minėjo apie 300 variantų.
(
25
)	Žr. OECD „Pensions at a Glance“, 2005; atnaujinta versija: OECD „Pensions at a Glance“, 2011. Dėl sistemų pakeitimų žr. Komisijos Baltąją knygą „Adekvačių, saugių ir tvarių pensijų darbotvarkė“, COM(2012) 55, 2012 m. vasario 16 d.
(
26
)	R. Časta mano, kad nustatytos yra įmokos, bet ne pensijos. Bet Teisingumo Teismo požiūriu lemiamą reikšmę turi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo informacija.
(
27
)	Kaip tai detaliai reglamentuojama teisės aktuose, pirmiausia žr. šios išvados 11 ir 12 punktus.
(
28
)	Šios išvados 26 punktas.
(
29
)	Šiuo atžvilgiu dėl Bendrijos teisės aktų leidėjo pareigų žr. 2007 m. rugsėjo 11 d. Sprendimą Lindorfer prieš Tarybą (C-227/04 P, Rink. p. I-6767, 52, 58 ir 59 punktai).
(
30
)	Bet jei valstybė narė visiškai atsisakytų sudaryti galimybes pervesti teises į pensiją, tai būtų diskriminavimas. Žr. Sprendimą Komisija prieš Belgiją (minėtas 10 išnašoje, 19 punktas).
(
31
)	1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje (OL L 149, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 35); dabar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 72). Šis reglamentas, kaip nustatyta jo 91 straipsnyje, galioja nuo 2010 m. gegužės 1 d. Žr. F. Schreiber „Art. 91“ (F. Schreiber ir kt. „VO (EG) Nr. 883/2004“, Miunchenas, C. H. Beck, 2012).
(
32
)	Sprendimai Komisija prieš Liuksemburgą (minėtas 18 išnašoje, 24 punktas) ir Watgen (minėtas 18 išnašoje, 10 punktas).
(
33
)	G. Ritter „Der Sozialstaat, Entstehung und Entwicklung im internationalen Vergleich“, 3-iasis leidimas, Oldenbourg, Miunchenas, 2010.
(
34
)	Tokia yra ir R. Časta padėtis. Kaip teigiama jo rašytinėse pastabose, minimalus draudimo stažas yra 25 metai, per posėdį teisme buvo tvirtinama, kad 35 metai. Skirtumą, ko gera, galima paaiškinti tuo, kad iš pradžių numatytas 25 metų draudimo stažas Čekijos Respublikoje nuo 2010 m. laipsniškai didinamas iki minimalaus 35 metų stažo. OECD „Pensions at a Glance“, 2011, p. 212.
(
35
)	Žr. šios išvados 27 ir 28 punktus.
(
36
)	Dėl Reglamento Nr. 1408/71 2 straipsnio 1 dalies žr. 2000 m. spalio 3 d. Sprendimą Ferlini (C-411/98, Rink. p. I-8081, 41 punktas) ir Sprendimą My (minėtas 8 išnašoje, 35 punktas).