EUROPOS SĄJUNGOS TARNAUTOJŲ TEISMO (trečioji kolegija) NUTARTIS
2012 m. spalio 25 d.
Byla F‑8/12
BY
prieš
Europos aviacijos saugos agentūrą (EASA)
„EASA personalas – Laikinasis tarnautojas – Išankstinė administracinė procedūra – Skundo ir ieškinio atitiktis – Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ieškinys“
Dalykas: Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai pagal jos 106a straipsnį, pareikštas ieškinys, kuriuo BY prašo atlyginti žalą, tariamai patirtą dėl 2011 m. birželio 10 d. Europos aviacijos saugos agentūros (toliau – EASA arba agentūra) vykdančiojo direktoriaus sprendimo jį atleisti, įsigaliojusio 2011 m. gruodžio 15 d., ir dėl psichologinio priekabiavimo, kurį patyrė dirbdamas agentūroje.
Sprendimas: Atmesti BY ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną, išskyrus reikalavimą priteisti iš EASA žalos, patirtos dėl atleidimo, atlyginimą ir tik tiek, kiek jis šiuo klausimu pateikia kaltinimą dėl rūpinimosi pareigos nesilaikymo. Bylinėjimosi išlaidų klausimas atidedamas.
Santrauka
1.      Pareigūnų ieškiniai – Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Asmens nenaudai priimto sprendžiamojo pobūdžio akto buvimas – Galimybė pareikšti ieškinį dėl žalos atlyginimo neprašant panaikinti akto – Priimtinumo sąlygos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis)
2.      Pareigūnų ieškiniai – Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Ieškinys dėl administracijos pareigos atlyginti pareigūnui trečiojo asmens sukeltą žalą – Priimtinumas – Sąlyga – Nacionalinių teisių gynimo būdų išnaudojimas – Išimtis – Teisės į veiksmingą teisinę apsaugą nebuvimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio antra pastraipa)
1.      Sprendžiamojo pobūdžio asmens nenaudai priimto akto, kaip jis suprantamas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį, atveju ikiteisminė procedūra turi būti pradedama skundu dėl šio sprendimo, ir niekas nekliudo tam, kad jau šioje stadijoje suinteresuotasis asmuo nuspręstų siekti tik ginčijamu aktu jam sukeltos žalos atlyginimo ir neprašyti panaikinti šio akto.
Tačiau tam, kad ieškinys būtų priimtinas, dar reikia, kad jame nebūtų pakeistas skundo pagrindas ir dalykas. Šiuo klausimu, kalbant, pirma, apie atitinkamai skunde ir ieškinyje pateiktų reikalavimų atlyginti žalą dalyką, įvertintos žalos atlyginimo sumos skirtumas negali kelti klausimo dėl šio dalyko tapatumo, jeigu abiem atvejais prašoma atlyginti žalą, patirtą dėl ginčijamo sprendimo. Be to, reikalavimai atlyginti žalą gali būti pateikiami arba skunde, arba pirmą kartą ieškinyje ginčijant sprendžiamojo pobūdžio asmens nenaudai priimtą aktą. A fortiori nukentėjęs pareigūnas arba tarnautojas gali pakeisti skunde reikalaujamo žalos atlyginimo sumą ieškinio teisme stadijoje.
Antra, kalbant apie atitinkamai skundo ir ieškinio pagrindą, įprastai ginčo pagrindas pasikeičia – taigi atitikties taisyklė pažeidžiama – tuo atveju, jeigu suinteresuotasis asmuo, skunde ginčijęs tik jo nenaudai priimto akto formos teisėtumą, įskaitant jo priėmimo procedūros aspektus, ieškinyje nurodytų su akto turinio teisėtumu susijusius pagrindus arba, atvirkščiai, jeigu suinteresuotasis asmuo, skunde ginčijęs tik jo nenaudai priimto akto turinį, pareikštų ieškinį, kuriame nurodytų su šio akto formaliu galiojimu susijusius pagrindus, įskaitant jo priėmimo procedūros aspektus.
(žr. 41, 43, 45 ir 46 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. gegužės 13 d. Sprendimo Dionyssopoulou prieš Tarybą, T‑284/02, 61–63 punktai.
Tarnautojų teismo praktika: 2008 m. vasario 21 d. Sprendimo Skoulidi prieš Komisiją, F‑4/07, 60–67 punktai; 2010 m. liepos 1 d. Sprendimo Mandt prieš Parlamentą, F‑45/07, 109 ir 120 punktai ir nurodyta teismo praktika.
2.      Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio antroje pastraipoje reglamentuojamas žalos, padarytos pareigūnui arba tarnautojui trečiųjų asmenų arba kitų pareigūnų, nurodytų šio straipsnio pirmoje pastraipoje, veiksmais, atlyginimas, jeigu jis negalėjo gauti žalos atlyginimo iš ją padariusio asmens. Ieškinio dėl žalos atlyginimo, kurį pateikia pareigūnas arba tarnautojas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio antrą pastraipą, priimtinumui taikoma nacionalinės teisės gynimo priemonių išnaudojimo sąlyga, jeigu jos veiksmingai užtikrina suinteresuotųjų asmenų apsaugą ir leidžia pasiekti, kad būtų atlyginta nurodyta žala.
(žr. 50 punktą)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 2006 m. spalio 5 d. Nutarties Schmidt‑Brown, C‑365/05 P, 78 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. kovo 9 d. Sprendimo L prieš Komisiją, T‑254/02, 148 punktas.
Europos Sąjungos Bendrojo Teismo praktika: 2011 m. liepos 12 d. Sprendimo Komisija prieš Q, T‑80/09 P, 67 punktas.