62019CC0891
FÖRSLAG TILL AVGÖRANDE AV GENERALADVOKAT
GIOVANNI PITRUZZELLA
föredraget den 1 juli 2021 (
1
)
Mål C‑891/19 P
Europeiska kommissionen
mot
Hubei Xinyegang Special Tube Co. Ltd
”Överklagande – Dumpning – Genomförandeförordning (EU) 2017/804 – Import av vissa sömlösa rör av järn eller stål – Förordning (EU) 2016/1036 – Artiklarna 3.2, 3.3 och 3.6 och 17 – Fastställande av skada – Bedömning av prisunderskridande – Kommissionens skyldighet att beakta marknadssegmenten för den berörda produkten och all försäljning av likadana produkter hos de unionstillverkare som ingår i urvalet”
1.
Att fastställa skada för unionsindustrin som orsakats av dumpad import är en nödvändig förutsättning för att vidta antidumpningsåtgärder. Vid bedömningen av huruvida en sådan skada föreligger ska Europeiska kommissionen bland annat göra en objektiv granskning av importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter, framför allt genom att fastställa huruvida ett prisunderskridande föreligger.
2.
Är kommissionen skyldig att vid en sådan en sådan samlad granskning beakta marknadssegmenten för den berörda produkten? I vilka fall har kommissionen denna skyldighet i sådana fall? Är nämnda institution skyldig att vid denna granskning beakta all försäljning av likadana produkter hos de unionstillverkare som ingår i urvalet för undersökningen? I vilken omfattning ska unionsdomstolen utöva domstolsprövning i detta avseende för varje typ av bedömning som kommissionen har gjort och som inbegriper en bedömning av komplicerade ekonomiska situationer?
3.
Detta är sammanfattningsvis de huvudfrågor som har ställts i förevarande mål, avseende ett överklagande genom vilket kommissionen har yrkat att domstolen ska ogiltigförklara domen från Europeiska unionens tribunal av den 24 september 2019, Hubei Xinyegang Special Tube/kommissionen (nedan kallad den överklagade domen (
2
)), där tribunalen ogiltigförklarade kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/804 av den 11 maj 2017 om införande av en antidumpningstull på vissa rör med ursprung i Folkrepubliken Kina. (
3
)
I. Tillämpliga bestämmelser
4.
I artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (nedan kallad grundförordningen), (
4
) med rubriken ”Fastställande av skada”, föreskrivs följande:
”1.   Enligt denna förordning ska, om inte annat anges, begreppet skada avse väsentlig skada för unionsindustrin, risk för väsentlig skada för unionsindustrin eller avsevärd försening av etablerandet av sådan industri och begreppet ska tolkas enligt bestämmelserna i denna artikel.
2.   Fastställande av skada ska grundas på faktiska bevis och ska inbegripa en objektiv granskning av såväl
a)
den dumpade importens omfattning och inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter, som
b)
denna imports inverkan på unionsindustrin.
3.   Med avseende på den dumpade importens omfattning ska det övervägas huruvida en betydande ökning av dumpad import ägt rum antingen i absoluta tal eller i förhållande till produktion eller konsumtion i unionen. Vad avser den dumpade importens inverkan på priserna ska det övervägas huruvida de dumpade importprodukterna sålts till betydligt lägre pris än priset för de likadana produkter framställda av unionsindustrin, eller om denna import annars leder till att priserna sänks väsentligt eller till att väsentliga prisökningar som annars skulle ha ägt rum förhindras. Varken en enskild faktor eller flera av dessa faktorer behöver nödvändigtvis vara avgörande.
…
5.   Granskningen av den dumpade importens inverkan på den berörda unionsindustrin ska innefatta en bedömning av alla relevanta ekonomiska faktorer och förhållanden som har betydelse för industrins tillstånd ….
6.   Av den relevanta bevisning som framläggs enligt punkt 2 ska det framgå att den dumpade importen vållar skada i den mening som avses i denna förordning. Detta innebär särskilt att det påvisas att den omfattning eller de prisnivåer som avses i punkt 3 ligger bakom den inverkan på unionsindustrin som avses i punkt 5 och att denna inverkan är så omfattande att den kan betecknas som väsentlig.
7.   Andra kända faktorer utöver den dumpade importen vilka samtidigt med denna skadar unionsindustrin ska även granskas för att säkerställa att den skada som vållas av dessa faktorer inte tillskrivs den dumpade importen enligt punkt 6. Faktorer som kan beaktas i detta sammanhang inbegriper: omfattningen av och priserna på importprodukter som inte säljs till dumpade priser, minskad efterfrågan eller förändringar i konsumtionsmönstren, handelsbegränsande åtgärder som tillämpas av och konkurrens mellan producenter i tredjeland och unionsproducenter och unionsindustrins tekniska utveckling, exportutveckling och produktivitet.”
II. Bakgrunden till tvisten och den omtvistade förordningen
5.
Den 13 februari 2016 inledde kommissionen till följd av ett klagomål en antidumpningsundersökning avseende import av vissa sömlösa rör av järn (annat än gjutjärn) eller stål (annat än rostfritt stål), med runt tvärsnitt, med en ytterdiameter av mer än 406,4 mm (nedan kallad den berörda produkten), med ursprung i Folkrepubliken Kina.
6.
Hubei Xinyegang, ett företag med säte i Kina som tillverkar och exporterar sömlösa rör till unionen, valdes under undersökningen ut för att ingå i urvalet av kinesiska exporterande tillverkare i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
7.
Den 11 november 2016 antog kommissionen förordning (EU) 2016/1977 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av den berörda produkten med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad den preliminära förordningen). (
5
)
8.
Den 11 maj 2017 antog kommissionen den omtvistade förordningen, där det i artikel 1 föreskrivs att en slutgiltig antidumpningstull införs för alla kinesiska exporterande tillverkare av den berörda produkten. Den slutgiltiga antidumpningstullen på produkter som tillverkas och exporteras av Hubei Xinyegang fastställdes till 54,9 procent.
III. Förfarandet vid tribunalen och den överklagade domen
9.
Hubei Xinyegang väckte talan vid tribunalen den 7 augusti 2017 och yrkade att den omtvistade förordningen skulle ogiltigförklaras. Fyra grunder åberopades till stöd för talan.
10.
Tribunalen prövade endast den första grunden, som bestod av två delar och handlade om ett åsidosättande av artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen samt artikel 3.1 och 3.2 i avtalet om tillämpning av artikel VI i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (
6
) (nedan kallat antidumpningsavtalet), och den andra grunden som avsåg ett åsidosättande av artikel 3.6 i förordningen och artikel 3.5 i avtalet.
11.
I den överklagade domen underkände tribunalen den första grundens första del, (
7
) eftersom frågan inte ingick i förevarande mål. Tribunalen biföll däremot den andra delen av den första grund som Hubei Xinyegang hade anfört avseende den metod som kommissionen hade använt, inom ramen för fastställandet av förekomsten av skada, för att jämföra priserna för den dumpade importen med priserna för de produkter som unionsindustrin hade sålt. Tribunalen fann att kommissionen inte hade beaktat alla relevanta uppgifter i det aktuella ärendet vid bedömningen av prisunderskridandet och den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter, i strid med artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen. I sitt resonemang för att nå den slutsatsen hänvisade tribunalen framför allt till rapporten från Världshandelsorganisationens (WTO) överprövningsorgan (nedan kallat överprövningsorganet) i tvisten ”China – Measures imposing anti-dumping duties on high-performance stainless steel seamless tubes (’HP-HSST’) from Japan” (WT/DS 454/AB/R och WT/DS 460/AB/R, den 14 oktober 2015, nedan kallad överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”) och till sin dom av den 28 oktober 2004 i mål Shanghai Teraoka Electronic/rådet (T‑35/01, EU:T:2004:317) (nedan kallad domen i mål Shanghai Teraoka).
12.
Tribunalen ansåg för det första att trots att kommissionen hade konstaterat att det fanns tre marknadssegment för den berörda produkten hade den ändå felaktigt underlåtit att beakta denna segmentering i sin bedömning av prisunderskridandet och, mer allmänt, i sin bedömning av den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter. (
8
) För det andra godtog tribunalen därtill Hubei Xinyegangs argument att kommissionen, vid bedömningen av prisunderskridandet, felaktigt hade underlåtit att beakta prisunderskridandet avseende 17 av de 66 produkttyper som såldes av unionstillverkarna i urvalet. Slutligen ansåg tribunalen att dess slutsatser inte kunde påverkas av de omständigheter som kommissionen hade anfört i målet efter förhandlingen, i ett sent skede av förfarandet.
13.
Tribunalen biföll därefter även den andra grund som Hubei Xinyegang hade anfört avseende ett åsidosättande av artikel 3.6 i grundförordningen samt artikel 3.5 i antidumpningsavtalet. (
9
) Tribunalen ansåg i huvudsak, i och med konstaterandet i prövningen av den första grunden att kommissionen inte hade beaktat alla relevanta omständigheter för fastställandet av prisunderskridandet och importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter, att det inte heller fanns något fullständigt faktaunderlag till kommissionens slutsats att det förelåg ett orsakssamband i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen. (
10
)
14.
Tribunalen ogiltigförklarade således den omtvistade förordningen såvitt den avsåg Hubei Xinyegang, utan att pröva de övriga grunder som företaget hade anfört till stöd för sin talan.
IV. Parternas argument
15.
Kommissionen har i sitt överklagande yrkat att domstolen ska upphäva den överklagade domen, fastställa att den första och den andra grunden i ansökan i första instans inte kan ligga till grund för ett bifall av talan då de saknar stöd i lag, återförvisa målet till tribunalen för prövning av de andra grunderna och fastställa att beslut om rättegångskostnader ska anstå.
16.
Hubei Xinyegang har yrkat att domstolen ska ogilla överklagandet och, i andra hand, återförvisa målet till tribunalen för prövning av de kvarvarande grunderna och förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna för överklagandet och målet vid tribunalen.
17.
ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Válcovny trub Chomutov a.s. och Vallourec Deutschland GmbH (nedan kallade ArcelorMittal m.fl.) intervenerade vid tribunalen till stöd för kommissionens slutsatser (
11
) och har yrkat att domstolen ska upphäva den överklagade domen, fastställa att den första och den andra grunden i ansökan i första instans inte kan ligga till grund för ett bifall av talan då de saknar stöd i lag, återförvisa målet till tribunalen för prövning av den tredje och den fjärde grunden i ansökan i första instans och förplikta Hubei Xinyegang att ersätta rättegångskostnaderna för överklagandet samt fastställa att beslut om övriga rättegångskostnader ska anstå.
V. Prövning av överklagandet
18.
Till stöd för sitt överklagande har kommissionen, med stöd av ArcelorMittal m.fl., åberopat sex grunder, vilka kan delas in i tre grupper.
19.
De första tre grunderna syftar till att bestrida den del av den överklagade domen där tribunalen har klandrat kommissionen för att felaktigt ha underlåtit att beakta de olika marknadssegmenten för den berörda produkten i sin bedömning av prisunderskridandet. (
12
)
20.
Den fjärde och den femte grunden syftar till att bestrida den del av den överklagade domen där tribunalen har konstaterat att kommissionen felaktigt har underlåtit att beakta priserna för 17 av de 66 produkttyper som unionstillverkarna har sålt i sin bedömning av prisunderskridandet. (
13
)
21.
Avslutningsvis har kommissionen genom den sjätte grunden gjort gällande att tribunalens prövning var felaktig till sin omfattning.
22.
Innan jag prövar de grunder som kommissionen har anfört bör några inledande överväganden göras.
A. Inledande synpunkter
23.
Förevarande mål rör den bedömning av prisunderskridande som kommissionen gör inom ramen för ett antidumpningsförfarande, för att fastställa förekomsten av skada för unionsindustrin. Att fastställa sådan skada är en nödvändig förutsättning för att vidta antidumpningsåtgärder. (
14
) Bestämmelserna om fastställande av skada föreskrivs i artikel 3 i grundförordningen.
24.
För det första ska det påpekas i detta avseende, såsom tribunalen har noterat, (
15
) att artikel 3.1, 3.2 och 3.3 i grundförordningen innehåller bestämmelser som i stort sett är identiska med dem i artikel 3.1 och 3.2 i antidumpningsavtalet. Härav följer unionslagstiftarens vilja, genom dessa bestämmelser, att i unionsrätten genomföra en särskild förpliktelse som unionen har åtagit sig inom ramen för WTO-avtalen. (
16
) Under sådana omständigheter och inom sådana begränsningar ankommer det på unionsdomstolen att kontrollera den omtvistade förordningens lagenlighet med hänsyn till dessa bestämmelser i antidumpningsavtalet. (
17
) Unionsdomstolen ska även, inom ramen för sådan lagenlighetskontroll, beakta den tolkning som WTO:s överprövningsorgan har gjort av de olika bestämmelserna i avtalet. (
18
)
25.
För det andra ska det erinras om att det framgår av artikel 3.2 i grundförordningen att fastställande av skada ska grundas på faktiska bevis och inbegripa en objektiv granskning av såväl den dumpade importens omfattning och inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter som denna imports inverkan på unionsindustrin.
26.
Vad särskilt gäller bedömningen av den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för den likadana produkten följer det av artikel 3.3 andra meningen i grundförordningen att det ska övervägas huruvida de dumpade importprodukterna sålts till betydligt lägre pris än priset för den likadana produkten framställd av unionen eller, med andra ord, om det har skett ett väsentligt ”underskridande” av priserna. (
19
)
27.
För att fastställa den dumpade importens inverkan på priserna för likadana produkter framställda av unionsindustrin och i synnerhet för att fastställa huruvida prisunderskridande föreligger måste en granskning göras av de befintliga förhållandena mellan importpriserna och priserna för likadana produkter, vilken förutsätter en jämförelse mellan dessa två priser. (
20
)
28.
Det föreskrivs emellertid ingen specifik bedömningsmetod i artikel 3 i antidumpningsavtalet och därmed inte heller i artikel 3 i grundförordningen för att fastställa förekomsten av skada eller, närmare bestämt, huruvida prisunderskridande föreligger. (
21
) Bedömningen bör dock grundas på faktiska bevis och en objektiv granskning som således ska vara opartisk och rättvis samt beakta alla relevanta bevis. (
22
)
29.
I detta avseende ska det dock erinras om domstolens fasta praxis enligt vilken unionsinstitutionerna, på området för den gemensamma handelspolitiken och särskilt i fråga om handelspolitiska skyddsåtgärder, förfogar över ett stort utrymme för skönsmässig bedömning med hänsyn till de komplicerade ekonomiska och politiska situationer som de ska bedöma. (
23
) Domstolen har uttryckligen slagit fast att detta stora utrymme för skönsmässig bedömning i synnerhet föreligger när det gäller att fastställa förekomsten av skada för unionsindustrin. (
24
)
30.
Såsom tribunalen med rätta har påpekat innebär bedömningen av prisunderskridandet och, mer allmänt, bedömningen av den dumpade importens inverkan på priserna för likadana produkter framställda av unionsindustrin utan tvekan en bedömning av komplicerade ekonomiska situationer, (
25
) vilket påverkar omfattningen av den domstolsprövning som unionsdomstolen gör, såsom jag kommer att redogöra mer ingående för vid prövningen av den sjätte grunden för överklagandet.
31.
Vad just förevarande fall beträffar ska det för det tredje erinras om vissa faktiska omständigheter som tribunalen har konstaterat och som inte är tvistiga mellan parterna.
32.
Framför allt ansåg kommissionen vid antidumpningsundersökningen att den berörda produkten var vissa sömlösa rör av järn (andra än gjutjärn) eller stål (andra än rostfritt stål, med runt tvärsnitt och med en ytterdiameter av mer än 406,4 mm, med ursprung i Folkrepubliken Kina). (
26
) Kommissionen konstaterade att det fanns tre marknadssegment för produkten, ett för olja och gas, ett för elproduktion och ett för byggverksamhet. (
27
) Definitionen av den berörda produkten och den likadana produkten blev föremål för invändningar under det administrativa förfarandet, men den bestreds inte av Hubei Xinyegang vid tribunalen och bör således betraktas som slutgiltig.
33.
Det ska vidare erinras om att kommissionen i förevarande fall har gjort en bedömning för att fastställa prisunderskridande för den kinesiska importen i förhållande till unionsindustrins priser, genom att jämföra importpriserna med unionsindustrins priser med hjälp av systemet med produktkontrollnummer (PCN) (nedan även kallad PCN‑metoden).
34.
Denna metod innebär att varje produkttyp som tillverkades och såldes av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet och varje produkttyp som tillverkades och såldes av unionstillverkarna i urvalet tilldelades ett unikt produktkontrollnummer, som bestämdes av produktens viktigaste egenskaper. (
28
) De produkttyper som importerades från Kina jämfördes för varje produktkontrollnummer med de produkter som tillverkades och såldes av unionsindustrin och som hade samma eller liknande egenskaper. (
29
) För att beräkna prisunderskridandet jämförde kommissionen försäljningspriserna hos unionstillverkarna i urvalet med försäljningspriserna hos de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet utifrån produktkontrollnummer. Kommissionen fastställde en marginal för prisunderskridande för varje produktkontrollnummer för vilket motsvarande försäljning fanns. Därefter beräknade kommissionen en vägd genomsnittlig marginal för prisunderskridande för den berörda produkten för var och en av de kinesiska exportörerna i urvalet. Med hjälp av denna metod kunde det fastställas marginaler för prisunderskridande på mellan 15,2 procent och 29,1 procent. (
30
) Hubei Xinyegang bestred inte användningen av PCN-metoden som jämförelsemetod som sådan. (
31
)
35.
Avslutningsvis är det utrett och ostridigt mellan parterna att hela den kinesiska importen blev föremål för bedömningen inom ramen för fastställandet av prisunderskridandet. (
32
)
B. De första tre grunderna avseende anmärkningen om underlåtenheten att beakta marknadssegmenten för den berörda produkten vid granskningen av prisunderskridandet och importens inverkan på priserna
36.
Kommissionen har genom de tre första grunderna för överklagandet bestridit den del av den överklagande domen där tribunalen i punkterna 59–67 konstaterade att kommissionen felaktigt har underlåtit att beakta de olika marknadssegmenten för den berörda produkten i sin bedömning av prisunderskridandet. I den tredje grunden för överklagandet har kommissionen framför allt bestridit punkterna 77–79 i den överklagade domen, där tribunalen underkände vissa omständigheter som kommissionen hade anfört, på dess begäran, efter förhandlingen i första instans.
1.
Den överklagade domen
37.
I punkterna 59–67 i den överklagade domen fann tribunalen att det var ostridigt att kommissionen, trots att den hade konstaterat att det fanns tre marknadssegment för den berörda produkten, inte hade beaktat denna segmentering i bedömningen av prisunderskridandet.
38.
Tribunalen har emellertid påpekat i detta avseende att förevarande fall kännetecknas av fyra omständigheter (som prövas i punkterna 61, 62, 63 respektive 64 i den överklagade domen). Den första omständigheten är att inte alla de produkttyper som ingick i den likadana produkten var direkt utbytbara på efterfrågesidan, även om tillverkarna kunde ändra sitt utbud. Den andra är att användningen av olika råvaror vid tillverkningen av produkttyperna påverkade prisskillnaderna mellan marknadssegmenten, vilka utgjorde en viktig omständighet som skulle beaktas vid bedömningen av prisunderskridandet, såsom framgår av överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”. Den tredje omständigheten är att kommissionen har konstaterat att 75,1 procent av den kinesiska importen i urvalet är koncentrerad till byggsegmentet, som borde ha blivit föremål för en separat bedömning såsom anges i domen i mål Shangai Teraoka. Den fjärde är att det framgick av den preliminära förordningen att mer än 60 procent av den största unionstillverkarens försäljning var kopplad till olje- och gasindustrin.
39.
I punkt 65 i den överklagade domen har tribunalen vidare påpekat att kommissionen har fastställt ett samband mellan bedömningen av prisunderskridandet för den dumpade importen och prisutvecklingen inom unionsindustrin i den omtvistade förordningen. Detta samband har dock fastställts på ett övergripande sätt, utan att någon åtskillnad har gjorts mellan de olika marknadssegmenten.
40.
Tribunalen har mot denna bakgrund konstaterat i punkt 66 i den överklagade domen att kommissionen inte har grundat sin bedömning på alla relevanta uppgifter i förevarande fall, eftersom kommissionen inte har beaktat marknadssegmenteringen för den berörda produkten inom ramen för sin bedömning av prisunderskridandet och, mer allmänt, den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter. Tribunalen tillade därefter i punkt 67 i den överklagade domen att kommissionen, med tanke på de fyra omständigheter som nämns i punkt 38 ovan, åtminstone borde ha försäkrat sig om att prissänkningen inom unionsindustrin inte orsakades av ett segment där kinesisk import förekom i begränsad mån eller utgjorde en nivå av prisunderskridande – antaget att ett sådant fanns – som inte kunde anses vara ”betydande” i den mening som avses i artikel 3.3 i grundförordningen. Tribunalen fann att denna slutsats inte hindrade kommission från att tillämpa PCN-metoden, såsom i förevarande fall, eftersom denna metod används inom ramen för en bedömning där marknadssegmentering beaktas.
41.
Avslutningsvis fann tribunalen i punkterna 77 och 79 i den överklagade domen att dess slutsatser inte kunde påverkas av de omständigheter som kommissionen hade lagt till akten efter förhandlingen, i ett sent skede av förfarandet. Enligt tribunalen har kommissionen i själva verket inte fog att, till stöd för den omtvistade förordningen, åberopa grunder som inte finns med i akten och som kommissionen angett först efter det att överklagandet hade ingetts.
2.
Parternas argument
a)
Den första grunden för överklagandet om avsaknaden av en skyldighet för kommissionen att bedöma skadan utifrån marknadssegmentet
42.
I den första grunden för överklagandet, vilken utgörs av tre delar, har kommissionen med stöd av ArcelorMittal m.fl. bestridit tribunalens slutsats att kommissionen borde ha bedömt skadan utifrån marknadssegmentet, även om alla rör som omfattades av undersökningen obestridligen utgör en enda ”likadan produkt”.
43.
I den första delen har kommissionen gjort gällande att tribunalen åsidosatte artikel 1.2 och 1.4, artikel 3.2, 3.3, 3.8 samt artikel 4 i grundförordningen när den konstaterade att kommissionen var skyldig att göra en separat bedömning av prisunderskridandet utifrån varje marknadssegment. Enligt dessa bestämmelser är det tillräckligt att kommissionen bedömer prisunderskridandet på nivån för ”likadan produkt” i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen. I bestämmelserna föreskrivs vare sig någon detaljerad bedömning eller en skyldighet att göra en separat bedömning av prisunderskridandet utifrån varje marknadssegment. Varken fastställandet av ”likadan produkt” eller fastställandet av ”unionsindustrin” i den omtvistade förordningen har bestridits vid tribunalen, och därför kan inte dessa konstateranden ifrågasättas inom ramen för grunderna avseende fastställande av förekomsten av skada. Tribunalen har inlett en prövning utifrån begreppet relevant marknad enligt konkurrensrätten, vilket emellertid skiljer sig från begreppet ”likadan produkt” inom ramen för antidumpningslagstiftningen.
44.
I den andra delen har kommissionen gjort gällande att tribunalen har gjort en felaktig tolkning av de två prejudikat som den grundade sin bedömning på (det vill säga överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST” och domen i mål Shanghai Teraoka), alternativt har gjort en felaktig kvalificering av eller missuppfattat de faktiska omständigheterna, som skiljer sig helt från de som är relevanta i förevarande fall. Inget av dessa två prejudikat kan i själva verket läggas till grund för slutsatsen att kommissionen var skyldig att bedöma prisunderskridandet utifrån varje marknadssegment utöver den bedömning som kommissionen gjort på nivån för den likadana produkten.
45.
I den tredje delen har kommissionen hävdat att tribunalen gjorde en felaktig tolkning av den omtvistade förordningen eller, i andra hand, en felaktig rättslig kvalificering av de faktiska omständigheterna när den i punkt 67 i den överklagade domen slog fast att omständigheterna, som konstateras i punkterna 59, 61, 62 (första delen) och 64 i den överklagade domen, utgör exceptionella omständigheter som kräver en bedömning utifrån marknadssegmentet.
46.
Hubei Xinyegang har i första hand gjort gällande att kommissionen har lämnat en felaktig beskrivning av den överklagade domen. Tribunalen införde inte någon allmän skyldighet för kommissionen att bedöma prisunderskridandet utifrån varje marknadssegment, utan fann enbart i den överklagade domen att kommissionen, med hänsyn till de faktiska omständigheterna i det aktuella fallet, felaktigt hade underlåtit att beakta marknadssegmenteringen i sin bedömning av prisunderskridandet. Argumenten avseende en påstådd skyldighet att bedöma prisunderskridandet utifrån varje marknadssegment är således verkningslösa. Det underförstådda bestridandet av olika faktiska omständigheter utan att göra gällande att en missuppfattning har gjorts kan dessutom inte godtas, och de ytterligare upplysningar som kommissionen har lämnat är nya och kan således inte tas upp till prövning.
47.
Vad den första grunden beträffar har Hubei Xinyegang gjort gällande att den hänvisning som görs i artiklarna 4.1 och 3.2 i grundförordningen till ”likadana produkter” i pluralis visar att begreppet ”likadan produkt” kan innefatta flera produkttyper och således flera marknadssegment. Detta bekräftas i domstolens praxis. WTO:s överprövningsorgan har dessutom betonat vikten av att undersöka förekomsten av olika marknadssegment vid bedömning av prisunderskridande, och den överklagade domen är förenlig med denna ståndpunkt. Hubei Xinyegang anser att även om det inte finns någon skyldighet att fastställa huruvida prisunderskridande föreligger utifrån varje produkttyp eller marknadssegment är kommissionen icke desto mindre skyldig att bedöma alla relevanta omständigheter, inbegripet frågan om hur förekomsten av olika marknadssegment sammantaget kan påverka bedömningen av inverkan på priserna, i detta fall prisunderskridandet.
48.
När det gäller den andra delen har Hubei Xinyegang hävdat att grunden för ogiltigförklaringen av den omtvistade förordningen är skyldigheten att grunda fastställandet på faktiska bevis i enlighet med artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen. Hänvisningen till överprövningsorganets rapport om ”HP‑SSST” och domen i mål Shanghai Teraoka stöder endast påståendet att om det finns marknadssegment med betydande prisskillnader ska segmenteringens påverkan på bedömningen av prisunderskridandet beaktas. Kommissionens påståenden avseende de båda prejudikaten är dessutom oriktiga. Avslutningsvis finns det inte stöd i förordningen för påståendet att både den kinesiska importen och de produkter som unionsindustrin sålde var koncentrerade till samma marknadssegment i förevarande fall, såsom tribunalen har konstaterat.
49.
Enligt Hubei Xinyegang kan inte heller den tredje delen vinna bifall. De berörda parterna har nämligen tagit upp frågan om förekomsten av flera marknadssegment inte enbart inom ramen för definitionen av den berörda produkten utan även inom ramen för skadan och orsakssambandet. Dessutom och vad gäller den justering som kommissionen gjorde för att beräkna skademarginalen på grund av den ekonomiska situationen och lönsamheten vid det största företaget i urvalet av unionstillverkare är det uppenbart att dessa omständigheter har haft en betydande inverkan på skadeanalysen.
b)
Den andra grunden för överklagandet om PCN-metoden
50.
I den andra grunden har kommissionen bestridit punkterna 60 och 67 i den överklagade domen där tribunalen i huvudsak fann att marknadssegmenteringen inte kan beaktas med PCN-metoden. Tribunalen gjorde på så sätt en felaktig tolkning av skäl 24 i den omtvistade förordningen samt de förklaringar som lämnats under det administrativa förfarandet och i kommissionens muntliga och skriftliga yttranden vid tribunalen. Kommissionen har i andra hand gjort gällande att tribunalen missuppfattade den bevisning som hade lagts fram i detta avseende.
51.
Enligt kommissionen är PCN-metoden den mest utförliga analys som kan göras för att jämföra den berörda produkten och den likadana produkten. Denna metod, som för övrigt inte används av unionens viktigaste handelspartner, utgörs av en mycket mer djupgående analys än den som görs på nivån för marknadssegmenten för den likadana produkten. Produktkontrollnumret är uppbyggt på ett sådant sätt att alla produktegenskaper beaktas, vilket således innebär att kommissionen kan göra bästa möjliga jämförelse mellan varje produkt från de kinesiska tillverkarna i urvalet och produkten från unionstillverkaren i urvalet. Den första siffran i produktkontrollnumret ska motsvara en produkttyps marknadssegment. Det finns inget stöd för antagandet att kommissionen, genom att ha utgått från produktkontrollnumret, inte har beaktat vissa egenskaper hos produkten eller marknaden (framför allt prisvariationerna). PCN-metoden säkerställer, genom sin utformning och funktion, en bedömning utifrån marknadssegment.
52.
Hubei Xinyegang har hävdat att tribunalen i den överklagade domen helt enkelt endast angav att PCN-metoden som sådan inte var tillräcklig för att beakta marknadssegmenteringen i förevarande fall. Det är riktigt att kommissionen utifrån denna metod kunde fastställa huruvida den kinesiska import som omfattades av ett produktkontrollnummer eller ingick i en specifik produkttyp för ett specifikt marknadssegment hade skett till lägre priser (prisunderskridande) än de försäljningspriser som togs ut av unionstillverkarna i urvalet för samma produktkontrollnummer eller produkttyp som ingick i samma marknadssegment. PCN-metoden innebar dock inte att kommissionen kunde fastställa hur importen inom ett visst segment inverkade på unionsindustrins försäljningspriser för produkter som ingick i andra segment.
c)
Den tredje grunden avseende felaktig tolkning av motiveringsskyldigheten och missuppfattning av bevisningen
53.
I den tredje grunden, som består av två delar, har kommissionen bestridit punkterna 77–79 i den överklagade domen, där tribunalen underkände omständigheter som kommissionen lade fram efter förhandlingen i första instans. Dessa visade dels att prisunderskridande förekom i alla tre marknadssegment, dels att unionstillverkarnas försäljning var koncentrerad till byggsegmentet.
54.
I den första delen har kommissionen gjort gällande att tribunalen på så sätt felaktigt gjorde en alltför restriktiv tolkning av kommissionens motiveringsskyldighet på antidumpningsområdet. Denna tolkning strider mot rättspraxis och artikel 296 FEUF. Kommissionen var inte tvungen att särskilt förklara i den omtvistade förordningen att prisunderskridande hade konstaterats i all de tre marknadssegmenten och att unionstillverkarnas försäljning var koncentrerad till byggsegmentet. Hubei Xinyegang fick hursomhelst generell information om detta under undersökningen.
55.
I den andra delen har kommissionen gjort gällande att tribunalen missuppfattade den tillgängliga bevisningen när den, i punkt 78 i den överklagade domen, slog fast att bedömningen utifrån marknadssegment hade gjorts först i efterhand. Åtskillnaden mellan de olika marknadssegmenten hade avsiktligen tagits med i den bedömning som gjordes med PCN-metoden, vars funktion tribunalen bortsåg från eller inte förstod och missuppfattade.
56.
När det gäller den första delen har Hubei Xinyegang hävdat att den dom som kommissionen grundar sitt argument på (
33
) avser en särskild situation där ett företag som inte hade deltagit i det administrativa förfarandet gjorde gällande att motiveringsskyldigheten hade åsidosatts vad gäller uttalanden som inte företaget hade gjort. Hubei Xinyegang var emellertid av en helt annan uppfattning eftersom företaget, redan i början av det administrativa förfarandet, betonade att förekomsten av olika marknadssegment påverkade bedömningen av prisunderskridandet. Det framgår vidare av rättspraxis att institutionerna är skyldiga att redogöra för de faktiska omständigheter och rättsliga överväganden som är av särskild betydelse för beslutets systematik och att motiveringen till en rättsakt ska ges i själva rättsakten. Det är dessutom felaktigt att företaget hade kännedom om att prisunderskridande hade konstaterats i alla de tre marknadssegmenten och att unionstillverkarnas försäljning var koncentrerad till byggsegmentet, eftersom företaget av sekretesskäl inte fick tillgång till beräkningarna av prisunderskridandet bland de andra kinesiska tillverkarna.
57.
Vad den andra delen beträffar har Hubei Xinyegang hävdat att tribunalen inte klandrade kommissionen för att inte ha tillämpat PCN‑metoden utifrån segment utan för att inte ha genomfört en bedömning utifrån segment. Tribunalen kritiserade således det faktum att PCN-metoden innebar att kommissionen endast kunde fastställa ett prisunderskridande inom ett visst segment, utan att bedöma hur det konstaterade prisunderskridandet inverkade på de försäljningspriser som togs ut av unionstillverkare i ett annat segment.
3.
Bedömning
a)
Tribunalens anmärkning i den överklagade domen
58.
För att kunna pröva kommissionens första, andra och tredje grund för överklagandet krävs enligt min mening framför allt en precisering av den exakta räckvidden av tribunalens anmärkning i den överklagade domen. Parterna är nämligen oense om den överklagade domens räckvidd. (
34
)
59.
Det framgår enligt min mening av punkterna 65, 66 och 67 i den överklagade domen, vilka återges i punkterna 39 och 40 ovan, att tribunalen i denna dom tog hänsyn till det faktum att kommissionen hade använt PCN‑metoden för att bedöma huruvida prisunderskridande föreligger. Tribunalen ansåg däremot inte att det räckte att tillämpa denna metod, mot bakgrund av de fyra omständigheter som anges i punkt 38 ovan och som är kännetecknande för förevarande fall, för att marknadssegmenteringen skulle beaktas på lämpligt sätt vid bedömningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrins priser. Tribunalen klandrade således kommissionen för att inte ha grundat sin bedömning på alla relevanta omständigheter i det aktuella fallet.
60.
Eftersom kommissionen hade fastställt ett samband mellan bedömningen av prisunderskridandet och prisutvecklingen inom unionsindustrin, vilken fastställdes på ett övergripande sätt utan hänsyn tagen till marknadssegmenteringen (
35
) fann tribunalen att kommissionen, med tanke på omständigheterna i fallet, icke desto mindre borde ha försäkrat sig om att prisutvecklingen inom unionsindustrin (det vill säga prissänkningen) inte ”orsakades” av ett segment inom vilket kinesisk import förekom i begränsad mån eller utgjorde en icke ”betydande” nivå av prisunderskridande. Tribunalen fann med andra ord att kommissionen, trots att den hade tillämpat PCN-metoden, borde ha konstaterat att denna prissänkning för unionsindustrins likadana produkt, i sin helhet betraktad, inte berodde på den utveckling som skett inom ett marknadssegment där den dumpade importen inte hade haft någon betydande inverkan på grund av antingen importens begränsade omfattning eller att nivån av prisunderskridande var försumbar. I detta fall berodde sänkningen nämligen inte på den dumpade importen (den dumpade importens inverkan på priserna).
61.
Följande bedömning syftar i detta avseende framför allt till att fastställa räckvidden av kommissionens skyldigheter vid granskning av prisunderskridande när olika marknadssegment kan identifieras för de produkter som är föremål för undersökningen. Därefter ska det prövas huruvida tribunalen gjorde en riktig bedömning när den, mot bakgrund av de kännetecknande omständigheterna i förevarande fall, fann att institutionens bedömning stred mot artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen.
b)
Huruvida kommissionen är skyldig att bedöma prisunderskridandet utifrån segment
62.
Det måste först undersökas huruvida artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen – tolkad mot bakgrund av övriga bestämmelser i samma förordning och motsvarande bestämmelser i antidumpningsavtalet – innebär en allmän skyldighet för kommissionen att bedöma prisunderskridandet utifrån segment varje gång olika marknadssegment kan identifieras för den berörda produkten. (
36
)
63.
Jag anser att så inte är fallet och påpekar i detta avseende att parterna är överens om att det inte finns någon sådan allmän skyldighet för kommissionen.
64.
Såsom kommissionen med rätta har gjort gällande framgår det av själva ordalydelsen i artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen att bedömningen av den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter, och framför allt bedömningen för att fastställa huruvida denna import har sålts till betydligt lägre pris än priset för likadana produkter framställda av unionsindustrin (och således huruvida prisunderskridande förekommit), ska göras med avseende på den likadana produkten, såsom den definieras i artikel 1.4 i grundförordningen. Det framgår inte av dessa bestämmelser, och inte heller av någon annan bestämmelse i grundförordningen, att kommissionen har en allmän skyldighet att bedöma huruvida prisunderskridande föreligger på en utförligare nivå än den för den likadana produkten.
65.
Denna tolkning bekräftas för övrigt av den som har gjorts i överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST” av artikel 3.2 i antidumpningsavtalet, där det uttryckligen fastställs att den ansvariga myndigheten för undersökningen inte är skyldig enligt denna bestämmelse att fastställa om prisunderskridande föreligger utifrån varje produkttyp som är föremål för undersökningen eller beträffande hela den produktserie som inbegriper den likadana produkten. (
37
)
66.
Härav följer att när den berörda produkten och den likadana produkten väl har fastställts, och inga invändningar har gjorts avseende definitionen av dessa, är det i princip tillräckligt att kommissionen bedömer den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter på nivån för den likadana produkten såsom den har definierats och inte på en utförligare nivå.
67.
Med detta sagt framgår det emellertid av artikel 3.2 i grundförordningen att kommissionen är skyldig att göra en objektiv granskning av importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter. Den objektiva granskning som krävs enligt denna bestämmelse innebär, mot bakgrund av den tolkning som WTO:s överprövningsorgan har gjort av motsvarande bestämmelse i artikel 3.1 i antidumpningsavtalet, att hänsyn måste tas till all relevant bevisning, som där så är lämpligt kan innefatta marknadsandelarna för varje produkttyp som är föremål för undersökningen. (
38
)
68.
Av detta följer att det under vissa omständigheter är lämpligt att beakta marknadsandelarna för de olika produkttyperna i fråga och således kan vara lämpligt att beakta de olika marknadssegmenten för den berörda produkten, för att säkerställa att granskningen av ett betydande prisunderskridande på nivån för den likadana produkten är ”objektiv”. (
39
)
c)
Fall där det måste göras en bedömning av prisunderskridande utifrån segment
69.
Det är således lämpligt att fråga sig i vilka fall det är lämpligt, eller rent av nödvändigt, att göra en bedömning utifrån segment med hänsyn tagen till marknadsandelen för varje produkttyp, för att säkerställa en objektiv granskning för fastställande av prisunderskridande. På grundval av denna analys ska det därefter prövas huruvida tribunalen gjorde en riktig bedömning när den fann att det aktuella ärendet ingick i denna kategori av fall.
70.
För att motivera behovet av en granskning av prisunderskridande utifrån segment i förevarande fall har tribunalen i detta avseende hänvisat till två prejudikat i den överklagade domen, vilka har blivit föremål för omfattande diskussion mellan parterna, nämligen domen i mål Shanghai Teraoka och överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”.
71.
Det första av dessa prejudikat, det vill säga domen Shanghai Teraoka, rörde ett fall där tre olika segment kunde identifieras för den aktuella produkten och där den aktuella importen till 97 procent var koncentrerad till endast ett av dessa tre segment.
72.
Under antidumpningsundersökningen gjorde Europeiska unionens råd en granskning av prisunderskridandet enbart med avseende på detta segment och extrapolerade således slutsatserna beträffande inverkan på priserna på segmentet till hela den likadana produkten. (
40
) Sökanden gjorde gällande vid tribunalen att rådet på sätt hade åsidosatt artikel 3 i grundförordningen, eftersom det hade bedömt den dumpade importens inverkan i förhållande till endast en del av den likadana produkten. (
41
)
73.
I detta sammanhang fann tribunalen att unionsinstitutionerna, vid fastställandet av skadan enligt artikel 3 i grundförordningen, får göra en analys av varje segment för sig vid bedömningen av de olika indikatorerna på skada bland annat då det resultat som framkommit med en annan metod av en eller annan anledning förefaller vara vinklat, under förutsättning att den berörda produkten i sin helhet beaktas vederbörligen. (
42
) Tribunalen ansåg dessutom att det i en situation där 97 procent av importen är koncentrerad till ett specifikt segment är logiskt, för att inte säga oundgängligt för att få ett korrekt resultat av undersökningen, att det görs en separat bedömning av detta segment. (
43
) Tribunalen har avvisat sökandens argument utifrån dessa överväganden.
74.
Av denna dom följer enligt min mening den rättsliga slutsatsen att unionsinstitutionerna, i ett fall där importen är kraftigt koncentrerad till ett marknadssegment för den aktuella produkten, får bedöma prisunderskridandet enbart med avseende på detta segment, inom ramen för det stora utrymme för skönsmässig bedömning som de förfogar över i fråga om handelspolitiska skyddsåtgärder, vilket det erinras om i punkt 29 ovan, där så är lämpligt för att säkerställa en objektiv granskning av den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter, förutsatt att vederbörlig hänsyn tas till den berörda produkten i sin helhet. Dessutom kan det, beroende på omständigheterna i fallet, vara lämpligt eller rent av nödvändigt att göra en separat bedömning av ett segment för att säkerställa att granskningen blir objektiv.
75.
Det andra prejudikatet, nämligen överprövningsorganets rapport om ”HP‑SSST”, rörde ett fall där det fanns tre identifierbara segment (grupp A, grupp B och grupp C) för den likadana produkten, såsom den definierats av de kinesiska myndigheter som ansvarade för antidumpningsundersökningen. I förevarande fall var den dumpade importen och den nationella försäljningen koncentrerade till olika marknadssegment. Den nationella försäljningen var koncentrerad till segmentet rörande grupp A, där det förekom en begränsad import (på motsvarande 1,45 procent). Den dumpade importen var däremot koncentrerad till segmenten rörande grupperna B och C. Dessutom var priserna för produkterna i grupperna B och C dubbelt respektive tre gånger så höga än priserna inom grupp A. De kinesiska myndigheterna konstaterade i detta avseende att prisunderskridande förelåg inom segmenten motsvarande grupperna B och C, som importen var koncentrerad till. De konstaterade dock inget prisunderskridande inom segmentet rörande grupp A, som den nationella tillverkningen var koncentrerad till. (
44
) Nämnda myndigheter konstaterade således inget prisunderskridande på nivån för den likadana produkten utan endast ett prisunderskridande med avseende på grupperna B och C. (
45
)
76.
WTO:s överprövningsorgan ansåg i detta avseende dels att de relevanta marknadsandelarna för de olika produkttyperna borde ha beaktats vid en objektiv granskning för att kontrollera huruvida ett betydande prisunderskridande förelåg när det gäller den dumpade importen i jämförelse med den inhemska likadana produkten (bestående av de tre produkttyperna), dels att det vid en lämplig analys av inverkan på priserna borde ha tagits hänsyn till det faktum att det fanns betydande skillnader mellan priserna för de olika produkttyperna. Nämnda organ slog även fast att en myndighet som ansvarar för undersökningen inte får bortse från bevisning som tyder på att den dumpade importen inte har inverkat på de inhemska priserna och endast har haft en begränsad inverkan. (
46
)
77.
Det framgår således av överprövningsorganets rapport om ”HP‑SSST” att det, i en situation som kännetecknas av att den inhemska försäljningen och den dumpade importen är kraftigt koncentrerade till olika segment, som i sin tur kännetecknas av mycket stora prisskillnader, måste tas hänsyn till marknadsandelarna för varje produkttyp och sådana betydande prisskillnader, för att säkerställa en sådan objektiv granskning av prisunderskridandet som krävs i artikel 3.1 i antidumpningsavtalet (och därmed i artikel 3.2 i grundförordningen).
78.
Ovannämnda två prejudikat ger indikationer avseende vissa situationer där det är lämpligt eller rent av nödvändigt att beakta marknadssegmenteringen för att säkerställa en objektiv granskning av prisunderskridandet. Av det ovan anförda följer således att det måste prövas huruvida tribunalen gjorde en riktig bedömning när den, i förevarande fall, ansåg att kommissionen måste beakta marknadssegmenteringen för den berörda produkten och att kommissionen, i och med att den underlät att göra detta, inte har grundat sin bedömning på alla relevanta omständigheter i förevarande fall.
d)
Kommissionens skyldighet att beakta marknadssegmenteringen i förevarande fall
1) Motiveringsskyldigheten i den omtvistade förordningen och de omständigheter som kommissionen lade fram vid tribunalen efter förhandlingen i första instans
79.
För att kunna göra den prövning som nämns i föregående punkt måste det emellertid först undersökas huruvida tribunalen hade fog, såsom framgår av punkterna 77–79 i den överklagade domen, att inte beakta de omständigheter som kommissionen lade fram efter förhandlingen i första instans eller om tribunalen därmed gjorde sig skyldig till felaktig rättstillämpning, såsom kommissionen har gjort gällande i den tredje grunden för överklagandet. Dessa omständigheter är nämligen av avgörande betydelse för att förstå det exakta sammanhanget i förevarande fall.
80.
Det framgår av handlingarna i målet i detta avseende att tribunalen själv, efter den diskussion som fördes under förhandlingen vid tribunalen, hade fastställt en frist inom vilken kommissionen skulle inkomma med vissa uppgifter för att klargöra den procentuella andelen av försäljningen från unionstillverkarna i urvalet i de tre aktuella marknadssegmenten och även ytterligare uppgifter om importen från de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet.
81.
Kommissionen efterkom begäran och lämnade uppgifter, som hade erhållits genom tillämpning av PCN-metoden på försäljningen från tillverkarna, såväl de kinesiska tillverkarna som unionstillverkarna, i urvalet. Det framgick av dessa uppgifter att det i vart och ett av de aktuella segmenten fanns en överensstämmelse mellan den dumpade importen och unionsindustrins försäljning, vilka låg på nästintill likvärdiga nivåer. Uppgifterna visade närmare bestämt att både importen och den inhemska försäljningen var främst koncentrerad till byggsegmentet (med en andel på 75,1 procent respektive 71,6 procent), att de båda låg på en icke försumbar nivå inom olje- och gassegmentet (17,3 procent respektive 15,3 procent) och att de båda förekom i en mindre men inte obetydlig utsträckning inom elproduktionssegmentet (7,4 procent respektive 13,1 procent). Uppgifterna visade även att prisunderskridande hade skett i samtliga tre segment.
82.
Tribunalen fann att dessa uppgifter saknade relevans och gjorde därvid i huvudsak gällande, i ovannämnda punkter i den överklagade domen, att kommissionen inte kunde komplettera motiveringen till den omtvistade förordningen med skäl som nämnts efter att talan väckts vid tribunalen.
83.
Det bör emellertid erinras om i detta avseende att det framgår av domstolens fasta praxis att den motivering som krävs enligt artikel 296 FEUF ska vara anpassad till rättsaktens beskaffenhet och bedömas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet och utifrån det sammanhang i vilket den ingår och samtliga rättsregler på det aktuella området. (
47
)
84.
När det gäller en rättsakt med allmän räckvidd, till exempel en förordning om införande av antidumpningstullar, ska motiveringsskyldigheten tolkas så att det inte kan krävas att motiveringen närmare ska ange de ibland mycket talrika och komplicerade detaljer som föranlett att en förordning har antagits och inte heller att den ska innehålla en mer eller mindre fullständig bedömning av dessa detaljer. (
48
)
85.
Det ska i detta hänseende påpekas att tribunalen inte har ifrågasatt den bristfälliga motiveringen i den omtvistade förordningen utan har underlåtit att beakta vissa uppgifter som kommissionen har tillhandahållit på dess begäran, vilka gav en mer detaljerad bild av slutsatserna i den omtvistade förordningen, i syfte att bemöta de argument som en sökande anfört. För att bemöta Hubei Xinyegangs argument innehåller dessa uppgifter i praktiken en detaljerad beskrivning av slutsatsen – huruvida motiveringen är tillräcklig, vilket inte har ifrågasatts – att den bedömning som gjorts utifrån PCN-metoden har visat att det i förevarande fall förelåg ett prisunderskridande på nivån för den likadana produkten. (
49
)
86.
Jag anser i detta avseende att kommissionen måste kunna bemöta argument som har framförts i en direkt talan mot en förordning om införande av antidumpningstullar genom att lämna kompletterande uppgifter som gör det möjligt för unionsdomstolen – där och om så är nödvändigt för att den ska kunna utöva sin domstolsprövning av rättsakten – att fullt ut förstå den analys som kommissionen har gjort och som inbegriper en bedömning av komplicerade ekonomiska situationer och grundas på flera ekonomiska uppgifter för att nå fram till slutsatserna i denna rättsakt med allmän räckvidd. Det ska påpekas i detta avseende att tribunalens egen praxis på antidumpningsområdet förefaller gå i denna riktning. (
50
)
87.
Om unionsdomstolen anser det nödvändigt får den, såsom tribunalen har gjort i det aktuella fallet, begära information och förtydliganden från den berörda institutionen för att få ytterligare klargöranden kring motiveringen, som är begränsad men tillräcklig, för antagandet av en akt med allmän räckvidd. (
51
)
88.
Av det ovan anförda följer, enligt min mening, att tribunalen borde ha beaktat de uppgifter som framkom genom tillämpning av PCN-metoden och som nämns i punkt 81 ovan och med hjälp av vilka kommissionen, på tribunalens egen begäran och för att bemöta ett argument som Hubei Xinyegang anfört i sin talan i första instans, närmare preciserade slutsatsen i den omtvistade förordningen om att det i förevarande fall konstaterades föreligga ett prisunderskridande på nivån för den likadana produkten.
89.
Härav följer enligt min mening att kommissionens överklagande ska vinna bifall såvitt avser den tredje grunden och att den överklagade domen är behäftad med felaktig rättstillämpning på denna punkt. De omständigheter som anges i punkt 81 ovan ska följaktligen beaktas inom ramen för nedanstående analys.
2) Användningen av PCN-metoden i förevarande fall
90.
För att få fullständig kunskap om den granskning som kommissionen gjort i förevarande fall för att fastställa prisunderskridande vad beträffar den dumpade importen jämfört med priserna för likadana produkter framställda av unionsindustrin och som tribunalen fördömde i den överklagade domen, krävs en fördjupad analys av den PCN-metod som kommissionen använde för detta ändamål och som redan har nämnts i punkterna 33 och 34 ovan.
91.
Det framgår av skäl 24 i den omtvistade förordningen och av de uppgifter som finns i handlingarna i målet att produktkontrollnumren är alfanumeriska koder som var och en motsvarar en produktkategori. Koderna ska fastställas omedelbart efter inledandet av undersökningen utifrån produktens särskilda egenskaper. (
52
)
92.
I förevarande fall har de olika produkter som har varit föremål för undersökningen utifrån denna metod delats in i fem kategorier, som kan identifieras genom den första siffran i koden, vilken anger produkttypen. Det är ostridigt att de produkter som omfattades av ett produktkontrollnummer motsvarande kategorierna 1 och 2 hörde till olje- och gassegmentet, att dem som ingick i kategori 3 användes inom byggsektorn och att de som motsvarade kategorierna 4 och 5 hörde till elproduktionssegmentet.
93.
Såsom angetts i punkt 34 ovan jämförde kommissionen importpriserna och unionstillverkarnas priser utifrån produktkontrollnummer, för att fastställa huruvida ett betydande prisunderskridande förelåg med tillämpning av PCN‑metoden. Kommissionen jämförde således den försäljning som de kinesiska tillverkarna i urvalet hade gjort av varje berörd produkt som omfattades av produktkontrollnumret med motsvarande produkt inom unionsindustrin. Indelningen av produkterna utifrån produktkontrollnummer grundades på kriterier som gjorde det möjligt att beakta de olika segment som den aktuella produkten var uppdelad på, såsom framgår av föregående punkt, och på så sätt tog kommissionen därmed hänsyn till dessa segment i bedömningen av prisunderskridande.
94.
Utifrån de uppgifter som ges i handlingarna i målet (
53
) kan det konstateras att metoden innebar att hänsyn kunde tas till de olika försäljningsvolymerna inom de olika segmenten. Detta framgår för övrigt av den omständigheten att de olika försäljningsandelarna för varje segment kunde fastställas utifrån denna bedömning, såsom kommissionen gjorde. Det framgår av punkt 81 ovan att det utifrån denna bedömning således kunde fastställas att det fanns en betydande överensstämmelse i de olika segmenten mellan den kinesiska importen och den inhemska unionsförsäljningen och framför allt att båda dessa var koncentrerade till samma segment, nämligen byggsegmentet, men att det förekom en avsevärd import och inhemsk försäljning inom de andra två segmenten.
95.
Genom att använda denna metod kunde hänsyn även tas till nivån av prisunderskridande i de olika marknadssegmenten, vilket framgår av den omständigheten att kommissionen kunde fastställa att prisunderskridande förekom i varje segment.
96.
Av ovanstående överväganden följer enligt min mening att påståendet i punkterna 60 och 66 i den överklagade domen är felaktigt. Enligt detta har kommissionen underlåtit att beakta alla relevanta uppgifter i granskningen av prisunderskridande genom att inte ta hänsyn till segmenteringen beträffande de olika typerna av den berörda produkten, trots att PCN-metoden användes. Det sätt som metoden var utformad på och den praktiska tillämpningen av denna säkerställde i själva verket en bedömning utifrån marknadssegment av de produkter som var föremål för undersökningen.
97.
Vad beträffar Hubei Xinyegangs argument att kommissionen med hjälp av PCN-metoden inte kunde fastställa den inverkan som importen inom ett visst segment hade på unionsindustrins försäljningspriser för produkter som ingick i andra segment, anser jag att det inte krävs någon sådan kompletterande bedömning i en situation där importen och den inhemska försäljningen låg på i stort sett samma nivå inom de tre befintliga segmenten och där prisunderskridande konstaterats inom alla tre segment.
98.
Av det ovan anförda följer enligt min mening att kommissionens överklagande ska vinna bifall såvitt avser även den andra grunden.
3) De kännetecknande omständigheter i förevarande fall som tribunalen har beaktat för att fastställa huruvida kommissionens bedömning var otillräcklig
99.
I punkt 67 i den överklagade domen fann tribunalen mot bakgrund av de fyra omständigheter som är kännetecknande för förevarande fall – och som tribunalen prövade i punkterna 61–64 i den överklagade domen och som anges i punkt 38 ovan – att kommissionen, trots att den använde PCN-metoden, icke desto mindre borde ha försäkrat sig om att prisutvecklingen inom unionsindustrin (det vill säga prissänkningen) inte ”orsakades” av ett segment inom vilket kinesisk import förekom i begränsad mån eller utgjorde en försumbar nivå av prisunderskridande. Såsom har påpekats i punkt 60 ovan fann tribunalen emellertid att dessa omständigheter förutsatte att kommissionen, trots att den använt PCN-metoden, gjorde en kompletterande bedömning för att kontrollera huruvida prissänkningen beträffande den likadana produkten inom unionsindustrin i sin helhet betraktad i själva verket berodde på den dumpade importen (den dumpade importens inverkan på priserna), för att säkerställa en objektiv granskning av prisunderskridandet och, mer allmänt, den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter. Tribunalen ansåg att kommissionens granskning skulle vara ofullständig utan en sådan kompletterande bedömning.
100.
Det ska således prövas huruvida dessa fyra omständigheter innebar att kommissionen, trots att granskningen gjordes med tillämpning av PCN-metoden, var skyldig att i det enskilda fallet göra en sådan bedömning som tribunalen har begärt i punkt 67 i den överklagade domen.
101.
Vad beträffar den första av dessa omständigheter, det vill säga problemet med utbytbarheten av de olika produkttyper som ingick i den definierade likadana produkten, (
54
) ska det påpekas att utbytbarhet på efterfrågesidan visserligen är ett grundläggande bedömningskriterium för att fastställa relevant marknad på konkurrensområdet, men att detta inte spelar en lika viktig roll på antidumpningsområdet. På antidumpningsområdet tillämpas andra kriterier för att definiera den likadana produkten, i enlighet med artikel 1.4 i grundförordningen, och en likadan produkt definieras ofta inom ramen för en antidumpningsundersökning som en produkt som innefattar olika produkttyper som på det konkurrensrättsliga området skulle omfattas av olika relevanta produktmarknader. Det ska i detta avseende även påpekas att Hubei Xinyegang inte har bestridit definitionen av den likadana produkten vid tribunalen. Denna definition ska därför anses vara fastställd och kan inte ifrågasättas i samband med bedömningen av huruvida det föreligger skada. (
55
)
102.
Härav följer att problemet med utbytbarhet på efterfrågesidan av de produkter som ingick i undersökningen inte förefaller utgöra en relevant omständighet för att anse att kommissionen i förevarande fall var skyldig att göra den kompletterande bedömning som tribunalen begärde i punkt 67 i den överklagade domen utöver den som gjorts med hjälp av PCN-metoden.
103.
Vad gäller den andra omständigheten, det vill säga förekomsten av prisskillnader mellan de olika segmenten, anser tribunalen, med hänvisning till överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, att sådana prisskillnader är en omständighet som ska beaktas vid bedömningen av prisunderskridande och att sådana prisskillnader mellan segmenten föranleder krav på en sådan kompletterande analys som anges i punkt 67 i den överklagade domen. (
56
)
104.
Såsom framgår av punkt 76 ovan är det visserligen riktigt att överprövningsorganet ansåg i sin rapport att hänsyn borde ha tagits till de betydande prisskillnaderna mellan de olika produkttyperna för att få till stånd en lämplig bedömning av inverkan på priserna i det aktuella fallet. Jag anser emellertid inte att det av detta prejudikat går att dra slutsatsen att kommissionen var skyldig att göra en sådan bedömning som anges i punkt 67 i den överklagade domen i förevarande fall, för att säkerställa en objektiv prövning av prisunderskridandet i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen.
105.
Såsom framgår av punkterna 75–77 ovan var den dumpade importen och den inhemska försäljningen i själva verket koncentrerad till olika segment, och prisunderskridande konstaterades endast i två av de tre aktuella segmenten. Importen var koncentrerad till dessa, och det fastställdes inte vilket segment som den inhemska försäljningen var koncentrerad till. I förevarande fall var däremot den dumpade importen och den inhemska försäljningen, såsom framgår av de uppgifter som nämns i punkt 81 ovan, koncentrerade till samma segment och båda förekom på jämförbara nivåer inom de andra segmenten. Dessutom konstaterades prisunderskridande i förevarande fall på alla de segment som den berörda produkten var uppdelad på. Det framgår vidare av handlingarna i målet att prisskillnaderna mellan de olika produkttyperna i de olika segmenten kunde beaktas vid den jämförelse som gjordes med hjälp av PCN-metoden. Det ska konstateras i detta avseende att inte heller den andra omständighet som tribunalen har framhållit, mot bakgrund av överprövningsorganets rapport ”HP-SSST”, innebar att kommissionen i förevarande fall var skyldig att göra den kompletterande bedömning som begärs i artikel 67 i den överklagade domen.
106.
Vad beträffar den tredje omständighet som tribunalen har prövat, nämligen den att 75,1 procent av importen från de kinesiska tillverkare som ingick i urvalet var koncentrerade till byggsegmentet, anser tribunalen, med hänvisning till domen i mål Shanghai Teraoka, att det därför är logiskt om inte nödvändigt att göra en separat bedömning av detta segment. (
57
) Det går emellertid inte, enligt min mening, att utifrån detta prejudikat konstatera att kommissionen har gjort en felaktig bedömning i förevarande fall. Såsom framgår av punkterna 71–74 ovan rör detta prejudikat en annan omständighet än den i förevarande fall. Till skillnad från i nämnda dom granskade kommissionen i förevarande fall prisunderskridandet inte enbart utifrån det segment som importen var koncentrerad till utan utökade sin granskning till att avse den berörda produkten som helhet. Dessutom beaktade kommissionen marknadssegmenteringen, såsom krävs enligt prejudikatet, med tillämpning av PCN-metoden. (
58
) Den tredje omständighet som tribunalen har angett kan i vilket fall inte visa att kommissionen gjorde en felaktig bedömning, med tanke på att den dumpade importen och den inhemska försäljningen var koncentrerade till samma segment och förekom på jämförbara nivåer på andra segment och att prisunderskridande konstaterades på alla de segment som den berörda produkten var uppdelad på.
107.
Vad slutligen gäller den fjärde omständighet som tribunalen har identifierat, nämligen att det framgick av den preliminära förordningen att mer än 60 procent av den största unionstillverkarens försäljning var kopplad till olje- och gasindustrin, stöder inte heller tribunalens slutsats att det i förevarande fall var nödvändigt att göra en sådan kompletterande bedömning som föreskrivs i punkt 67 i den överklagade domen. Relevansen av denna omständighet, genom vilken tribunalen ville antyda att den dumpade importen och unionsindustrins försäljning sannolikt var koncentrerade till olika segment, motsägs emellertid helt av konstaterandet, utifrån de uppgifter som nämnts i punkt 81 ovan, att den dumpade importen och unionens försäljning var koncentrerade till samma segment, det vill säga byggsegmentet.
108.
Av ovanstående följer att ingen av de fyra omständigheter som tribunalen har angett har kunnat motivera behovet av en sådan kompletterande bedömning som anges i punkt 67 i den överklagade domen. Kommissionen kan närmare bestämt inte klandras för att inte ha gjort den kompletterande bedömning som anges i punkt 67 i den överklagade domen, i en situation där kommissionen har tillämpat PCN‑metoden för att fastställa prisunderskridande och där dels den dumpade importen och den inhemska försäljningen var koncentrerade till samma segment och förekom på jämförbara nivåer i andra segment, dels prisunderskridande förekom inom alla de segment som den berörda produkten var uppdelad på.
e)
Slutsats beträffande den första, den andra och den tredje grunden för överklagandet
109.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska det slås fast att den överklagade domen är behäftad med flera fel i den del där det konstateras att kommissionen, i och med att den inte hade beaktat marknadssegmenteringen i bedömningen av prisunderskridandet och, mer allmänt, inverkan på priserna, inte hade grundat sin bedömning på alla relevanta uppgifter i förevarande fall och att kommissionen, trots att den hade använt sig av PCN-metoden, icke desto mindre var skyldig att försäkra sig om att prisutvecklingen inom unionsindustrin (det vill säga prissänkningen) inte ”orsakades” av ett segment inom vilket kinesisk import förekom i begränsad mån eller utgjorde en försumbar nivå av prisunderskridande.
110.
Följaktligen anser jag att kommissionens överklagande ska vinna bifall såvitt avser den första, den andra och den tredje grunden.
C. Den fjärde och den femte grunden om anmärkningen om underlåtenheten att beakta de 17 typer av likadana produkter som inte exporterades av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet
111.
I den fjärde och den femte grunden för överklagandet har kommissionen, med stöd av ArcelorMittal m.fl., bestridit den del av den överklagade domen där tribunalen, i punkterna 68–76, konstaterade att kommissionen felaktigt har underlåtit att, i sin bedömning av prisunderskridandet, beakta en viss volym av den likadana produkt som framställdes av unionstillverkarna i urvalet.
1.
Den överklagade domen
112.
I nämnda punkter i den överklagade domen har tribunalen påpekat att 17 av de 66 produkttyper som såldes av unionstillverkarna i urvalet, vilka motsvarade 8 procent av nämnda tillverkares försäljningsvolym, inte beaktades vid bedömningen av prisunderskridandet, eftersom dessa produkter inte exporterades av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet och att någon jämförelse således inte kunde göras.
113.
Med stöd i överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST” ansåg tribunalen, i punkt 71 i den överklagade domen, att det inte fanns något skäl att anse att en viss volym av den likadana produkt som inte har varit föremål för prisunderskridande inte kan beaktas vid den bedömning som föreskrivs i artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen. Tribunalen fann även, i punkterna 72–74 i den överklagade domen, att det samband som kommissionen fastställde i den omtvistade förordningen mellan bedömningen av den dumpade importens prisunderskridande och prisutvecklingen inom unionsindustrin nödvändigtvis grundades på ett felaktigt faktaunderlag, eftersom det fastställdes utan hänsyn tagen till de ovannämnda 17 produkttyper som inte blev föremål för prisunderskridande. Tribunalen fann således att det, i avsaknad av en särskild motivering i detta avseende i den omtvistade förordningen, inte kan uteslutas att de 17 produkttyperna avsevärt har bidragit till prissänkningen hos unionstillverkarna i urvalet. Tribunalen drog härav slutsatsen att kommissionen inte har beaktat alla relevanta uppgifter i förevarande fall inom ramen för bedömningen av prisunderskridandet och den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter, i strid med artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen.
2.
Parternas argument
a)
Den fjärde grunden om en felaktig tolkning av artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen
114.
I den fjärde grunden, som består av två delar, har kommissionen med stöd av ArcelorMittal m.fl. klandrat tribunalen för att ha åsidosatt artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen.
115.
I den första delen har kommissionen gjort gällande att tribunalen hade missuppfattat bedömningen av prisunderskridandet när den konstaterade att granskningen av prisunderskridande ska göras med hänsyn tagen till alla de produkttyper som unionsindustrin säljer. Det framgår av själva ordalydelsen i artikel 3.3 i grundförordningen att granskningen inte ska göras utifrån varje produkttyp eller produktkontrollnummer som sålts av unionsindustrin, utan att prisunderskridandet ska fastställas på nivån för den likadana produkten. Kommissionen beräknade först prisunderskridandet på nivån för varje produktkontrollnummer och sedan det vägda genomsnittet av prisunderskridandet beträffande alla produktkontrollnummer avseende produkter framställda av unionstillverkarna i urvalet. Om inget prisunderskridande eller ett negativt prisunderskridande konstateras för ett produktkontrollnummer betyder inte detta att en antidumpningstull inte kan införas även för produktkontrollnummer för vilka inget prisunderskridande har konstaterats.
116.
I den andra delen har kommissionen gjort gällande att genom att anse att granskningen av inverkan på priserna i enlighet med artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen även nödvändiggör en bedömning av de 17 produktkontrollnummer avseende produkter som inte är framställda av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet förväxlade tribunalen därmed denna granskning med den bedömning av i vilken mån skadan kan tillskrivas andra faktorer än den dumpade importen som föreskrivs i artikel 3.7 i grundförordningen. Det framgår nämligen av själva ordalydelsen i dessa bestämmelser att det ska göras en bedömning av prisunderskridandet mellan den dumpade importerade produkten och den likadana produkten och inte av inverkan av produktkontrollnummer som sålts av unionsindustrin men inte av de kinesiska exporterande tillverkarna. I den omtvistade förordningen har kommissionen fastställt inverkan på priserna med hänvisning till produktkontrollnummer för vilka urvalet av kinesisk försäljning kunde uppvisa ett produktkontrollnummer som överensstämde med unionsförsäljningen i urvalet. Kommissionen kunde inte fastställa något prisunderskridande för de 17 produktkontrollnummer som såldes av unionstillverkarna i urvalet men som inte exporterades av de kinesiska tillverkarna i urvalet. Den identifierade frågan i punkterna 72–74 i den överklagade domen att kommissionen borde ha bedömt risken att unionsindustrin kunde lida betydande förluster som en reaktion på unionsförsäljningen av de 17 produktkontrollnummer som inte exporterades av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet ingår i den bedömning som föreskrivs i artikel 3.7 i grundförordningen av i vilken mån skadan kan tillskrivas andra faktorer än den dumpade importen. Hubei Xinyegang har emellertid inte åberopat ett åsidosättande av denna bestämmelse till stöd för sin talan. Det finns dessutom inte något som helst stöd för tribunalens slutsatser i överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”.
117.
Hubei Xinyegang har framför allt hävdat att kommissionen har lämnat en felaktig beskrivning av den överklagade domen. Tribunalen anser inte att prisunderskridande ska fastställas på nivån för varje produktkontrollnummer, utan har helt enkelt klandrat kommissionen för att ha utsträckt sina slutsatser om att prisunderskridande föreligger med avseende på vissa produkttyper till att även gälla andra produkttyper för vilka inga sådana slutsatser har dragits, och detta utan att ge någon som helst förklaring.
118.
Vad den första delen beträffar har Hubei Xinyegang gjort gällande att tribunalen gjorde en riktig bedömning när den ansåg att den oro som identifierats i rättspraxis (
59
) angående det faktum att exporttransaktioner till unionen avseende vissa typer av den berörda produkten inte beaktas vid beräkningen av dumpningsmarginalen är befogad, även inom ramen för bedömningen av prisunderskridandet och inverkan på priserna. Det föreligger således en risk för manipulering om kommissionen inte är skyldig att beakta all försäljning som gjorts av unionstillverkarna i urvalet. Kommissionen skulle nämligen på så sätt kunna konstatera prisunderskridande enbart för en begränsad del av unionsindustrins försäljning och utsträcka denna slutsats till att även gälla den övriga försäljningen, utan att behöva förklara hur denna försäljning har inverkat på priserna.
119.
Vad gäller den andra delen har Hubei Xinyegang gjort gällande att kommissionens argument att bedömningen av inverkan på priserna och fastställandet av orsakssambandet utgörs två av varandra helt oberoende etapper är verkningslöst, eftersom kommissionen inte har bestridit punkt 86 i den överklagade domen där tribunalen konstaterade att det fanns ett samband mellan fastställandet av prisunderskridandet och fastställandet av ett orsakssamband. Artikel 3.2 i grundförordningen, i den del där det hänvisas till den dumpade importens inverkan på unionsindustrin, innefattar hursomhelst de krav på orsakssamband och i vilken mån skadan kan tillskrivas andra faktorer än den dumpade importen som förtydligas senare i artikel 3.6 och 3.7 i nämnda förordning. Tribunalen gjorde dessutom rätt när den hänvisade till överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, av vilken det framgår att det är nödvändigt att fastställa inverkan på priserna för produkten i sin helhet, utan att bortse från de produkttyper för vilka inga prisunderskridanden har konstaterats.
b)
Den femte grunden om ett åsidosättande av artikel 17 i grundförordningen
120.
I den femte grunden har kommissionen gjort gällande att tribunalen har åsidosatt artikel 17 i grundförordningen (
60
) genom att konstatera att kommissionen felaktigt har underlåtit att beakta inverkan av de 17 produkttyper som inte såldes av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet utan av unionstillverkarna i urvalet. Avsaknaden av import med avseende på de 17 aktuella produktkontrollnumren är en naturlig följd av att kommissionen har använt stickprovsmetoden i förevarande fall, med avseende på vilken kommissionen har ett utrymme för skönsmässig bedömning. Eftersom urvalet anses vara representativt ska det konstaterade prisunderskridandet utifrån det vägda genomsnittet av de underskridandemarginaler som har fastställts för de produktkontrollnummer som sålts av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet vara representativt för alla produktkontrollnummer, och således även för den berörda produkten. Tribunalens tolkning innebär att stickprovsförfarandet fråntas all ändamålsenlig verkan och medför en felaktig begränsning av kommissionens utrymme för skönsmässig bedömning i detta avseende.
121.
Hubei Xinyegang har för det första genmält att kommissionen visserligen har ett visst utrymme för skönsmässig bedömning för att göra urvalet, men att den likväl ska respektera alla rättsliga krav som föreskrivs i grundförordningen så snart urvalet har gjorts, inbegripet kravet på en korrekt bedömning av inverkan på priserna. För det andra påverkar inte den överklagade domen kommissionens möjlighet att använda sig av ett stickprovsförfarande eller den flexibilitet som kommissionen har i detta avseende. Den överklagade domen kräver endast att, när urvalen väl har fastställts, hänsyn tas till den inverkan som all dumpad import från de exporterande tillverkarna i urvalet har haft på priserna för alla de produkttyper som sålts av unionstillverkarna i urvalet.
3.
Bedömning
a)
Tribunalens anmärkning i den överklagade domen
122.
För att kunna pröva den fjärde och den femte grunden krävs framför allt, liksom för de första tre grunderna, en precisering av räckvidden av tribunalens anmärkning. Parterna är nämligen oense om räckvidden av tribunalens beslut även vad gäller den del av den överklagade domen som bestrids på dessa grunder.
123.
Kommissionen och ArcelorMittal m.fl. har gjort gällande att tribunalen i den överklagade domen har ålagt kommissionen en skyldighet att bedöma prisunderskridandet för varje produkttyp, det vill säga för varje produktkontrollnummer, som sålts av unionsindustrin. Dessa parter har vidare hävdat att tribunalens grundläggande anmärkning inte hänför sig till bedömningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrins priser, utan till bedömningen av i vilken mån skadan kan tillskrivas andra faktorer än den dumpade importen som avses i artikel 3.7 i grundförordningen, vilken inte har åberopats vid tribunalen.
124.
Hubei Xinyegang har däremot hävdat att tribunalen har klandrat kommissionen för att helt enkelt ha utsträckt sina slutsatser om att prisunderskridande föreligger med avseende på vissa produkttyper till att gälla även produkttyper för vilka inget prisunderskridande har konstaterats, och detta utan att ge någon som helst motivering. Genom att bortse från dessa 17 produkttyper i sin bedömning har kommissionen således inte styrkt att importen har inverkat på priserna för den likadana produkten i dess helhet i strid med artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen.
125.
I detta avseende vill jag för det första påpeka att tribunalen, i punkt 69 i den överklagade domen, har konstaterat att kommissionen inte kunde fastställa en prisunderskridandemarginal för de 17 produkttyper från unionsindustrin för vilka det inte fanns några motsvarande importerade produkter, genom att använda sig av PCN-metoden. Tribunalen fann vidare i punkt 71, där den hänvisade till överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, att det inte finns något i de relevanta bestämmelserna som tyder på att det i den bedömning som föreskrivs i artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen får bortses från en viss volym av den likadana produkt som inte var föremål för prisunderskridande, det vill säga de 17 produkter för vilka underskridandemarginalen inte har kunnat fastställas med hjälp av PCN-metoden.
126.
Genom det sistnämnda påståendet har tribunalen enligt min mening uttryckt principen om att kommissionen, vid bedömningen av inverkan på priserna, ska beakta all försäljning av den likadana produkten från unionsindustrin. Tribunalen tillämpade därefter denna princip på förevarande fall och fann att kommissionen var skyldig att beakta alla produktkontrollnummer från unionstillverkarna i urvalet för att grunda sin bedömning på alla relevanta uppgifter, eftersom bedömningen i förevarande fall gjordes genom att fastställa prisunderskridandet med tillämpning av PCN-metoden.
127.
För det andra klandrades kommissionen, i punkterna 73 och 74 i den överklagade domen, i grund och botten för att ha grundat det samband som kommissionen konstaterat mellan bedömningen av prisunderskridandet och prisutvecklingen inom unionsindustrin på ett felaktigt faktaunderlag, eftersom kommissionen inte hade beaktat de 17 aktuella produkttyperna, och detta eftersom det inte kunde uteslutas att dessa produkttyper ”avsevärt har bidragit till prissänkningen hos unionstillverkarna i urvalet”.
128.
Härav följer att tribunalens grundläggande anmärkning gentemot kommissionen handlar om att kommissionen i sin bedömning inte har beaktat i vilken mån (priserna på) dessa 17 produkttyper – för vilka underskridandemarginalen inte kunnat fastställas – eventuellt har påverkat den prisutveckling inom unionsindustrin som kommissionen beräknade med hänvisning till den likadana produkten i sin helhet.
b)
Huruvida kommissionen är skyldig att alltid beakta alla produkttyper från unionsindustrin som omfattas av definitionen av likadan produkt vid sin bedömning av inverkan på priserna
129.
I detta sammanhang är det särskilt viktigt att undersöka huruvida kommissionen är skyldig, såsom antyds i punkt 71 i den överklagade domen, att alltid beakta alla produkttyper som sålts av unionsindustrin i sin granskning av den dumpade importens inverkan på priserna, framför allt när granskningen görs genom ett konstaterande av prisunderskridande.
130.
Till stöd för sitt principiella påstående i punkt 71 i den överklagade domen hänvisade tribunalen till punkt 5.180 i överprövningsorganets rapport om ”HP‑SSST”, där organet anser att de kinesiska myndigheterna i detta fall ”var skyldiga att bedöma huruvida prisunderskridandet avseende den dumpade importen var märkbart i förhållande till ’den andel av den inhemska importen för vilken inget prisunderskridande hade konstaterats’”.
131.
Tribunalen utökade analogt räckvidden av detta påstående till förevarande fall och härledde därav i punkt 71 i den överklagade domen, efter att ha slagit fast i punkt 70 i den överklagade domen att det inte hade ”konstaterats något prisunderskridande” för de 17 aktuella produkttyperna, principen om att en del av den likadana produkten inte får uteslutas från bedömningen av inverkan på priserna.
132.
Jag är emellertid inte övertygad om att det av denna punkt i överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST” kan härledas en sådan allmän princip som tribunalen har slagit fast. Punkten bör i själva verket läsas mot bakgrund av det aktuella ärende som WTO:s överprövningsorgan har granskat. Såsom framgår av punkt 75 ovan rörde detta ärende en situation där de kinesiska myndigheterna hade underlåtit att bedöma, och således inte hade konstaterat, något prisunderskridande för de produkter som ingick i segmentet rörande grupp A, som den nationella försäljningen var koncentrerad till. Myndigheterna nöjde sig i stället med att utsträcka konstaterandena om prisunderskridande till att även gälla marknadssegmenten rörande grupperna B och C, som den dumpade importen var koncentrerad till.
133.
Härav framgår att överprövningsorganets avsikt i denna punkt var att ange att de kinesiska myndigheterna inte fick nöja sig med att utsträcka det konstaterade prisunderskridandet inom segmentet för grupperna B och C till att även gälla de produkter som ingick i segmentet för grupp A, i denna så pass speciella situation där den inhemska försäljningen var kraftigt koncentrerad till ett segment (grupp A) och den dumpade importen var koncentrerad till andra segment (grupperna B och C).
134.
I motsats till vad som var fallet i detta ärende har kommissionen i förevarande fall inte uteslutit en ”andel av den inhemska produktionen” i sitt konstaterande om prisunderskridande av lämplighetsskäl, men var inte i stånd, såsom tribunalen själv har medgett, att beräkna underskridandemarginalen för dessa produkter, och detta på grund av urvalet och den bedömningsmetod som kommissionen valde att använda inom ramen för sitt utrymme för skönsmässig bedömning. (
61
)
135.
Av detta följer, enligt min mening, att denna punkt i överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST” inte kan ligga till grund för en sådan allmän princip som kan härledas ur konstaterandet i punkt 71 i den överklagade domen att kommissionen, vid sin bedömning av prisunderskridande och inverkan på priserna, alltid måste beakta alla de produkttyper som sålts av unionsindustrin och som ingår i den likadana produkten såsom den fastställts.
136.
Hubei Xinyegang har emellertid gjort gällande att denna princip är förenlig med EU-domstolens synsätt i domen Changshu City. Det ska i detta avseende erinras om att domstolen slog fast i denna dom att artikel 2.11 i grundförordningen, mot bakgrund av sin ordalydelse, sitt syfte och det sammanhang i vilket bestämmelsen förekommer, inte kan tolkas så att den tillåter att vid beräkningen av dumpningsmarginalen utesluta exporttransaktioner till unionen avseende vissa typer av den berörda produkten och att det tvärtom framgår av denna bestämmelse att unionsinstitutionerna vid denna beräkning är skyldiga att beakta samtliga dessa transaktioner. (
62
)
137.
Jag anser emellertid i detta avseende att domstolens tolkning i denna dom av artikel 2.11 i grundförordningen om beräkning av dumpningsmarginalen inte nödvändigtvis kan tillämpas automatiskt på granskning av prisunderskridande i enlighet med artikel 3.2 och 3.3 i nämnda förordning. Det ska påpekas att de båda bestämmelserna är formulerade på helt olika sätt redan ur bokstavlig synvinkel. I artikel 2.11 i grundförordningen föreskrivs i själva verket en uttrycklig skyldighet att beakta ”priser[na] för alla exporttransaktioner”. (
63
) Det kan således anses att eftersom bestämmelserna i artikel 3.2 och 3.3 i nämnda förordning är formulerade på olika sätt innebär de inte nödvändigtvis att all försäljning av den likadana produkten inom unionsindustrin måste beaktas vid bedömningen.
138.
Detta förefaller för övrigt vara i linje med den andra logik som ligger till grund för beräkningen av dumpningsmarginalen och fastställandet av prisunderskridande. Dumpningsmarginalen beräknas i regel (
64
) med hänsyn tagen till den inhemska försäljningen och exporten vid samma företag, det vill säga den exporterande tillverkaren, men för att fastställa prisunderskridandet krävs däremot en jämförelse mellan olika tillverkares försäljning (dvs. de exporterande tillverkarnas dumpade import och unionsindustrins inhemska försäljning).
139.
Av ovanstående bedömning följer att vare sig överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, som tribunalen utgår från, eller domen Changshu City, som Hubei Xinyegang har åberopat, kan ligga till grund för en princip att kommissionen är skyldig att alltid och under alla omständigheter beakta unionstillverkarnas totala försäljning av alla slags likadana produkter vid bedömningen av prisunderskridande och, mer allmänt, den dumpade importens inverkan på priserna.
140.
Trots detta anser jag emellertid att nedanstående överväganden måste göras.
141.
För det första framgår det, såsom har påpekats i punkterna 28 och 67 ovan, av artikel 3.2 i grundförordningen att kommissionen är skyldig att göra en objektiv granskning av den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter. Det kan således inte uteslutas att det under vissa omständigheter i själva verket är nödvändigt att beakta all försäljning av unionsindustrins produkter, för att säkerställa att granskningen blir objektiv.
142.
För det andra förutsätter ifrågavarande bedömning, såsom framgår av texten i artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen, en granskning av importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter. Det är ostridigt i förevarande fall, såsom har påpekats i punkt 35 ovan, att denna granskning ska göras med avseende på all import av den berörda produkten som har gjorts av de kinesiska exportörerna i urvalet.
143.
För det tredje och såsom det har erinrats om i punkterna 28 och 29 ovan föreskrivs ingen specifik bedömningsmetod i artikel 3 i grundförordningen för att fastställa förekomsten av skada och framför allt inte för att fastställa prisunderskridande. Unionsinstitutionerna har dessutom ett omfattande utrymme för skönsmässig bedömning i detta avseende med hänsyn till de komplicerade ekonomiska och politiska situationer som de ska bedöma. I den mån som en objektiv granskning säkerställs ankommer det i detta avseende på nämnda institutioner att välja den bedömningsmetod som de anser är lämpligast, beroende på den aktuella undersökningens särdrag, för att fastställa inverkan på priserna.
144.
För det fjärde framgår det i förevarande fall av den omtvistade förordningen att kommissionen har valt att tillämpa ett stickprovsförfarande i enlighet med artikel 17 i grundförordningen (
65
) med avseende på såväl de kinesiska exporterande tillverkarna som unionstillverkarna. Detta stickprovsförfarande, beträffande vilket det i rättspraxis har slagits fast ett visst utrymme för skönsmässig bedömning, (
66
) har inte bestridits i förevarande fall.
145.
Såsom redan har påpekats i punkterna 33, 34 och 90 och följande punkter ovan valde kommissionen dessutom i förevarande fall, med tillämpning av ovannämnda utrymme för skönsmässig bedömning, att använda PCN-metoden för att fastställa prisunderskridandet. Denna metod, som inte heller den har bestridits, syftade bland annat till att säkerställa jämförbarhet mellan de olika företagens produktpriser som skulle jämföras. För att säkerställa en sådan jämförbarhet fastställdes de olika produktkontrollnumren, såsom redan har påpekats, utifrån produkternas fysiska och tekniska egenskaper. Såsom ArcelorMittal m.fl. med rätta har påpekat förutsätter dock användningen av ett sådant system en kompromiss mellan kravet på att säkerställa nämnda jämförbarhet mellan priserna och kravet på att säkerställa jämförbarhet av största möjliga importvolymer och volymer av inhemsk försäljning, för att få ett så representativt resultat som möjligt. Ju mer utförligt produktkontrollnumret är, ju större jämförbarhet finns mellan de importerade och de inhemska produkter som omfattas av produktkontrollnumret. Samtidigt förhåller det sig dock som så att ju mer utförligt produktkontrollnumret är, ju större är risken för att vissa produkter (produktkontrollnummer) inte har motsvarigheter och att de således inte kan beaktas vid bedömningen. Det har konstaterats i förevarande fall att användningen av den PCN-metod som kommissionen har utformat har möjliggjort en mycket hög grad av jämförbarhet, eftersom 100 procent av den dumpade importen har jämförts med 92 procent av den inhemska försäljningen hos företagen i urvalet. Denna metod har inte bestridits, såsom redan har påpekats.
146.
Dessa överväganden nödvändiggör en prövning av det fel som tribunalen har klandrat kommissionen för.
c)
Det fel som tribunalen har lagt kommissionen till last
147.
Det följer av punkt 76 i den överklagade domen att tribunalen har klandrat kommissionen för att inte ha beaktat alla relevanta uppgifter i förevarande fall vid granskningen av prisunderskridandet och den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter.
148.
Det framgår av punkterna 73 och 74 i den överklagade domen, vilka det erinras om i punkterna 113 och 127 ovan, att vad den andra anmärkningen beträffar handlade de relevanta uppgifter som kommissionen felaktigt underlät att beakta i vilken mån priserna för försäljningen av de 17 produkttyperna, för vilka inget prisunderskridande hade kunnat konstateras, hade kunnat påverka de sänkta försäljningspriserna hos unionstillverkarna i urvalet för den likadana produkten, betraktad i sin helhet. Såsom framgår av punkt 128 ovan har tribunalen i grund och botten klandrat tribunalen för att i sin bedömning av prisunderskridandet och inverkan på priserna inte ha beaktat i vilken mån försäljningen av de 17 produkttyperna kan ha påverkat prisutvecklingen hos unionstillverkarna när det gäller den likadana produkten i sin helhet betraktad.
149.
I detta avseende ska det emellertid påpekas att det tydligt framgår av ordalydelsen i artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen, såsom påpekas i punkt 142 ovan, att bedömningen av inverkan på priserna avser den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för den likadana produkten och inte inverkan på priserna för en del av de likadana produkterna. Tribunalen har dock i förevarande fall klandrat kommissionen för att ha åsidosatt dessa bestämmelser genom att inte ha beaktat inverkan av importen (som beaktades till 100 procent i bedömningen) utan inverkan av unionstillverkarnas försäljning av 17 produkttyper.
150.
Denna anmärkning handlar dessutom om den påstådda underlåtenheten att kontrollera att prissänkningen för den likadana produkten i sin helhet betraktad inte ”avsevärt” berodde på prissänkningen för de 17 produkttyperna i fråga. Detta innebär att kommissionen borde ha förvissat sig om huruvida priserna för dessa 17 produkttyper på ett oproportionerligt sätt har påverkat prissänkningen för den likadana produkten i sin helhet betraktad, i förhållande till konsekvenserna för den likadana produkten i denna bemärkelse till följd av prissänkningen för de andra 49 produkttyper för vilka prisunderskridande konstaterats.
151.
Såsom ArcelorMittal m.fl. med rätta har påpekat kan dock denna oproportionerliga sänkning för de 17 aktuella produkttyperna enbart ha skett av två skäl: antingen till följd av att den dumpade importen har haft en oproportionerlig inverkan på dessa produkter eller på grund av andra interna eller externa faktorer som inte rör nämnda import. Det rör sig emellertid om det ena eller det andra i detta sammanhang. I det förstnämnda fallet innebär den oproportionerliga sänkningen att den dumpade importen har fått en ännu större inverkan på priserna för de 17 produkttyperna än den som kommissionen har konstaterat för de andra produkttyper för vilka prisunderskridande har fastställts. Det står emellertid klart att slutsatsen att importen på unionsmarknaden har inverkat negativt på priserna för den likadana produkten inte kan bestridas som felaktig i detta fall. I det andra fallet beror däremot den oproportionerliga sänkningen av priserna för sådana produkter på ”andra faktorer [utöver importen] vilka samtidigt med denna skadar unionsindustrin”. Såsom kommissionen har gjort gällande ingår det dock granskning av andra faktorer i den bedömning av i vilken mån skadan kan tillskrivas andra faktorer än den dumpade importen som avses i artikel 3.7 i grundförordningen, som Hubei Xinyegang inte har åberopat något åsidosättande av och som således inte kan motivera att Hubei Xinyegangs talan ska vinna bifall. (
67
)
152.
Vad gäller de 17 produkttyperna ska det återigen påpekas att den slutsats som tribunalen drar i punkt 71 i slutet av den överklagade domen – utifrån konstaterandet i punkt 70 i den överklagade domen – att de 17 aktuella produkttyperna inte hade blivit föremål för något prisunderskridande är felaktig enligt min mening. Det var i själva verket inte möjligt att beräkna en underskridandemarginal för dessa produkttyper på grund av stickprovsförfarandet och valet att använda PCN-metoden, vilket tribunalen för övrigt själv påpekade i punkt 69 i den överklagade domen. (
68
) Detta betyder dock inte att de 17 produkttyperna inte har blivit föremål för prisunderskridande i sig. Det är nämligen inte uteslutet att andra kinesiska exportörer, som inte ingick i urvalet, har importerat dessa 17 produkttyper till betydligt lägre priser än unionstillverkarnas priser. (
69
) Det enda skälet till att ett sådant konstaterande inte kunde göras är den metod som kommissionen valde att använda inom ramen för sitt utrymme för skönsmässig bedömning.
153.
Av det ovan anförda följer enligt min mening att tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning även i sin bedömning i punkterna 68–76 i den överklagade domen och att tribunalen således har grundat även denna del av domen på en felaktig tolkning av artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen.
D. Den sjätte grunden om en felaktig definition av domstolsprövningens omfattning
1.
Parternas argument
154.
Den sjätte grund som kommissionen, med stöd av ArcelorMittal m.fl., har anfört består av tre delar. I den första delen klandrar kommissionen tribunalen för att ha dömt utöver vad parterna yrkat (ultra petita) genom att omkvalificera den första och den andra grunden i första instans och därigenom gjort så att tvisten omfattar mer än vad som anges i själva överklagandet. Hubei Xinyegang har nämligen inte bestridit fastställandet av de faktiska omständigheterna utan bedömningen av dessa genom att bestrida det sätt på vilket kommissionen utnyttjade sitt utrymme för skönsmässig bedömning.
155.
I den andra delen har kommissionen gjort gällande att tribunalen, i punkterna 34, 35 och 45 i den överklagade domen, felaktigt definierade omfattningen av dess domstolsprövning. Tribunalen ska i den överklagade domen ha utgått från en alltför vid tolkning av begreppet ”fastställande av de faktiska omständigheterna” som saknar grund i rättspraxis och inte är förenlig med domstolsprövningen omfattning enligt rättspraxis. Tribunalen ska ha tillämpat en fullständig domstolsprövning, trots att kriteriet om uppenbart fel var tillämpligt.
156.
I den tredje delen har kommissionen hävdat att tribunalen gjorde en felaktig rättslig kvalificering av de faktiska omständigheterna. Även om domstolsprövningen skulle ha en sådan omfattning som fastställts av tribunalen, vilket inte är fallet, så rättade sig kommissionen efter detta, genom att under undersökningen ha inhämtat alla nödvändiga uppgifter för att göra en bedömning utifrån marknadssegment och bedöma de 17 omtvistade produktkontrollnumren.
157.
Vad den första delen beträffar har Hubei Xinyegang gjort gällande att det framgår av talan i första instans att tribunalen inte omkvalificerade de grunder som företaget anfört utan helt enkelt biföll talan på dessa grunder. När det gäller den andra delen har företaget hävdat att tribunalen gjorde en korrekt tillämpning av domstolsprövningen, i linje med EU-domstolens praxis. När det gäller den tredje delen har företaget gjort gällande att även om kommissionen har samlat in alla de uppgifter som krävs för bedömningen framgår inte detta av den omtvistade förordningen och inte heller av den bevisning som förebringats vid tribunalen.
2.
Bedömning
158.
Vad framför allt den första delgrunden beträffar delar jag Hubei Xinyegangs uppfattning att det framgår av talan i första instans att tribunalen, i den överklagade domen, i själva verket biföll talan såvitt avser grunderna om ett åsidosättande av artikel 3.2, 3.3 och 3.6 i grundförordningen utan att omkvalificera dessa. Jag anser således att överklagandet inte kan vinna bifall såvitt avser förevarande grunds första del.
159.
Detta betyder emellertid inte att tribunalen därmed inte kan ha tillämpat en felaktig omfattning av domstolsprövningen, såsom kommissionen har gjort gällande i den andra delen.
160.
Det ska erinras om i detta avseende att det följer av fast rättspraxis att fastställande av huruvida unionsindustrin vållats skada förutsätter en bedömning av komplicerade ekonomiska situationer. Domstolsprövningen av en sådan bedömning är begränsad till en kontroll av att reglerna för handläggning och motivering har följts, att de faktiska omständigheter som lagts till grund för det angripna valet är materiellt riktiga, att bedömningen av dessa omständigheter inte är uppenbart felaktig och att det inte förekommit maktmissbruk. Detta gäller särskilt fastställande av faktorer som vållar unionsindustrin skada i en antidumpningsundersökning. (
70
)
161.
Domstolen har även slagit fast i detta avseende att tribunalens prövning av den bevisning som ligger till grund för unionsinstitutionernas konstateranden inte utgör en ny bedömning av omständigheterna som ersätter institutionernas bedömning. Denna prövning inkräktar inte på det stora utrymme för skönsmässig bedömning som dessa institutioner förfogar över på det handelspolitiska området, utan syftar endast till att kontrollera huruvida bevisningen ger stöd för de slutsatser som institutionerna har dragit. Det ankommer således på tribunalen att pröva inte bara huruvida de bevis som åberopats är materiellt riktiga, tillförlitliga och samstämmiga, utan även huruvida dessa bevis utgör samtliga relevanta uppgifter som ska beaktas för att bedöma en komplicerad situation och huruvida de kan ligga till grund för de slutsatser som dras. (
71
)
162.
Vidare får, inom ramen för den granskning av lagenligheten som avses i artikel 263 FEUF, unionsdomstolen inte ersätta den motivering som lämnades i den angripna rättsakten med sin egen motivering. (
72
)
163.
I förevarande fall vill jag för det första påpeka att tribunalen i punkt 34 i den överklagade domen hänvisade till en formulering som återges i dess fasta rättspraxis, (
73
) där det ges uttryck för principerna i EU‑domstolens praxis som nämns i punkterna 160 och 161 ovan. Denna formulering innehåller emellertid en mening som saknas i EU–domstolens praxis, nämligen att ”[d]enna begränsade domstolsprövning … emellertid inte [innebär] att unionsdomstolen inte ska pröva institutionernas tolkning av ekonomiska uppgifter”. Det framgår tydligt att denna mening har ändrats genom rättspraxis om domstolsprövningens omfattning på konkurrensområdet. (
74
) Jag anser dock inte att fastställandet av omfattningen av den domstolsprövning som EU-domstolen gör på konkurrensområdet per automatik kan överföras till antidumpningsområdet. Båda dessa områden är visserligen av ekonomisk karaktär, rör företags beteenden och omfattas av unionens exklusiva behörighet, men uppvisar ändå stora olikheter. Å ena sidan har institutionerna mycket olika undersökningsbefogenheter på de båda områdena, och kommissionen har dock enligt grundförordningen inga befogenheter på antidumpningsområdet, till skillnad från på konkurrensområdet, att tvinga bolag att delta i undersökningen eller att lämna upplysningar. (
75
) Å andra sidan bör institutionerna i princip ges ett större utrymme för skönsmässig bedömning på antidumpningsområdet eftersom detta, såsom uttryckligen framgår av rättspraxis, följer av nödvändigheten att beakta inte bara komplicerade ekonomiska situationer, som på konkurrensområdet, utan även politiska sådana. (
76
)
164.
För det andra ska det erinras om att det inte föreskrivs någon särskild bedömningsmetod i artikel 3 i grundförordningen för att fastställa förekomsten av skada och framför allt inte för att fastställa prisunderskridande, såsom tribunalen har påpekat och som det erinras om i punkt 28 ovan. Eftersom det inte föreskrivs någon exakt metod för en sådan analys, som innefattar en bedömning av komplicerade ekonomiska situationer, har kommissionen i än högre grad ett utrymme för skönsmässig bedömning.
165.
Det bör enligt min mening betonas i detta avseende att trots att tribunalen, såsom framgår av EU-domstolens fasta praxis som anges i punkt 161 ovan, är skyldig att försäkra sig om att all den bevisning som kommissionen förfogar över utgör alla relevanta uppgifter som ska beaktas för att bedöma en komplicerad situation, får inte tribunalen vid en sådan bedömning gå så långt att den överskrider gränserna för det begränsade utrymmet för skönsmässig bedömning och till och med ersätter kommissionens bedömning med sin egen. Av konstaterandet att kommissionen inte förfogade över alla relevanta uppgifter ska den slutsatsen dras att denna institution därmed har gjort sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning. Den rättspraxis som nämns i punkt 161 ovan ska med andra ord läsas mot bakgrund av den i punkt 160. Härav följer att för att ogiltigförklara en förordning som den som är omtvistad i förevarande fall ska unionsdomstolen konstatera att den eventuella avsaknaden av relevanta uppgifter för att bedöma en komplicerad ekonomisk situation har lett till att kommissionen har gjort sig skyldig till en uppenbart oriktig bedömning.
166.
För det tredje och mot bakgrund av det ovan anförda anser jag att det krävs vissa förtydliganden kring räckvidden av det ovannämnda utrymme för skönsmässig bedömning som institutionerna har tilldelats. Skiljelinjen mellan konstaterandet att det fanns tillräckligt med relevanta uppgifter för att bedöma en komplicerad ekonomisk situation och bestridandet av den använda bedömningsmetoden är i själva verket ganska tunn.
167.
Jag anser att utrymmet för skönsmässig bedömning i en situation som den i förevarande fall sträcker sig åtminstone till beslut om val av bedömningsmetod, uppgifter och bevis som ska inhämtas, beräkningssätt som ska användas för att fastställa underskridandemarginalen samt tolkningen och bedömningen av de insamlade uppgifterna. Standarden för uppenbart fel ska tillämpas och den domstolsprövning som unionsdomstolen ska utöva är begränsad vad alla dessa frågor beträffar.
168.
Vid bedömningen av förevarande mål mot bakgrund av det ovan anförda följer det av punkterna 59 och 60 ovan att tribunalens första anmärkning gentemot kommissionen är dels att kommissionen, trots att den använde PCN-metoden, inte beaktade marknadssegmenteringen i bedömningen av prisunderskridandet och, mer allmänt, inverkan på priserna, dels att kommissionen underlät att göra en kompletterande bedömning i syfte att kontrollera huruvida prissänkningen för unionsindustrins likadana produkt, i sin helhet betraktad, inte berodde på utveckling som skett inom ett marknadssegment där den dumpade importen inte hade haft någon betydande inverkan på grund av dess begränsade omfattning eller en försumbar nivå av prisunderskridande.
169.
Det framgår av punkt 128 ovan att tribunalen i sin andra anmärkning klandrade kommissionen för att i sin bedömning inte ha beaktat hur priserna för de 17 produkttyperna, för vilka inget prisunderskridande kunde fastställas, eventuellt kan ha påverkat den prisutveckling inom unionsindustrin som kommissionen beräknade med hänvisning till den likadana produkten i sin helhet.
170.
Det var på grund av dessa två påstådda bedömningsfel som tribunalen konstaterade i punkt 76 i den överklagade domen att kommissionen inte hade beaktat alla relevanta uppgifter i det aktuella fallet.
171.
Det ska påpekas i detta avseende att det framgår av dessa anmärkningar att tribunalen har ingripit i ganska hög grad i kommissionens bedömning av prisunderskridandet, vilket jag anser är föga förenligt med den begränsade domstolsprövning som föreskrivs i den rättspraxis som anges i punkt 160 ovan. Jag vill bland annat framhålla att, såsom framgår av rubriken till det avsnitt i den överklagade domen som inleds med punkt 53, den första grundens andra del som Hubei Xinyegang åberopade i första instans och som tribunalen godtog syftade till att bestrida den metod som kommissionen använde för att bedöma prisunderskridandet, vilket enligt min mening utan tvekan ingår i det stora utrymme för skönsmässig bedömning som kommissionen har tillerkänts på området, såsom framgår av punkt 167 ovan.
172.
Det ska även påpekas att tribunalen inte på något sätt har konstaterat att den påstådda underlåtenheten att beakta samtliga relevanta uppgifter i förevarande fall innebar ett uppenbart fel från kommissionens sida. Härav följer enligt min mening att tribunalen inte har tillämpat den standard som krävs enligt rättspraxis för utövande av domstolsprövning i ett fall som detta.
173.
Mot bakgrund av det ovan anförda anser jag att överklagandet ska vinna bifall även såvitt avser den sjätte grunden.
E. Förslag till avgörande av överklagandet
174.
I enlighet med vad som har påtalats i punkterna 109, 110, 153 och 173 ovan anser jag att tribunalen har gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning i såväl den del av domen som rör den första invändningen som ogiltigförklarats av tribunalen (punkterna 59–67 och punkterna 77–79), som den del av den överklagade domen som rör den andra invändningen (punkterna 68–76). Härav följer att den överklagade domen ska upphävas såvitt avser tribunalens bedömning av den första grund som Hubei Xinyegang anfört i första instans.
175.
Såsom framgår av punkt 88 i den överklagade domen grundade tribunalen sitt beslut att godta den andra grund som Hubei Xinyegang anförde i första instans enbart utifrån samma konstateranden som dem som gjordes inom ramen för prövningen av den första grunden. Rätten måste därför, såsom kommissionen har anfört, upphäva även den del av den överklagade domen som rör prövningen av den andra grunden (punkterna 82–89) och således den överklagade domen i sin helhet.
VI. Återförvisning av målet till tribunalen
176.
Enligt artikel 61 första stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol kan domstolen, om den upphäver tribunalens avgörande, själv slutligt avgöra ärendet, om detta är färdigt för avgörande.
177.
Jag anser att så är fallet såvitt avser den första och den andra grund som Hubei Xinyegang har åberopat vid tribunalen och som sammanfattas i punkterna 24, 25 och 82 i den överklagade domen. Det följer nämligen av allt det ovan anförda att de argument som Hubei Xinyegang anfört inom ramen för dessa första två grunder, i motsats till vad tribunalen konstaterat, inte påvisar att kommissionen har gjort sig skyldig till ett uppenbart fel vid bedömningen av prisunderskridandet och den dumpade importens inverkan på priserna på unionsmarknaden för likadana produkter.
178.
Jag anser däremot att domstolen inte kan avgöra målet såvitt avser den tredje och den fjärde grunden, som tribunalen inte prövade i den överklagade domen och beträffande vilka det inte kan uteslutas att ytterligare bevisupptagning krävs. Jag anser att målet ska återförvisas till tribunalen för prövning av de återstående grunderna.
VII. Rättegångskostnader och domstolskostnader
179.
Enligt artikel 184.2 i domstolens rättegångsregler ska domstolen besluta om rättegångskostnaderna när överklagandet bifalls och domstolen slutligt avgör saken. Eftersom så inte är fallet, ska beslutet om rättegångskostnaderna anstå.
VIII. Förslag till avgörande
180.
Mot bakgrund av ovanstående överväganden föreslår jag att domstolen ska meddela följande dom:
–
Domen från Europeiska unionens tribunal av den 24 september 2019 i mål Hubei Xinyegang Special Tube/kommissionen (T‑500/17, ej publicerad, EU:T:2019:691) upphävs.
–
Hubei Xinyegang Special Tubes talan i första instans ogillas såvitt avser den första och den andra grunden.
–
Målet återförvisas till tribunalen för prövning av de kvarvarande grunderna.
–
Beslutet om rättegångskostnaderna anstår.
(
1
)	Originalspråk: italienska.
(
2
)	Dom av den 24 september 2019, Hubei Xinyegang Special Tube/kommissionen, T-500/17, ej publicerad, EU:T:2019:691.
(
3
)	Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/804 av den 11 maj 2017 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa sömlösa rör av järn (annat än gjutjärn) eller stål (annat än rostfritt stål), med runt tvärsnitt, med en ytterdiameter av mer än 406,4 mm, med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 121, 2017, s. 3).
(
4
)	EUT L 176, 2016, s. 21.
(
5
)	EUT L 305, 2016, s. 1.
(
6
)	EGT L 336, 1994, s. 103.
(
7
)	Se punkterna 48–52 i den överklagade domen.
(
8
)	Se punkterna 59–67 i den överklagade domen.
(
9
)	Se punkterna 82–89 i den överklagade domen.
(
10
)	Se, särskilt, punkt 88 i den överklagade domen.
(
11
)	Tribunalens beslut (sjunde avdelningen) av den 24 januari 2018. Se punkt 12 i den överklagade domen.
(
12
)	Se punkterna 59–67 och 77–79 i den överklagade domen.
(
13
)	Se punkterna 68–76 i den överklagade domen.
(
14
)	Det framgår nämligen av artikel 1.1 i grundförordningen att en antidumpningstull får tillämpas på alla dumpade produkter vilkas övergång till fri omsättning inom unionen vållar skada.
(
15
)	Se punkterna 30 och 54 i den överklagade domen.
(
16
)	Se dom av den 16 juli 2015, kommissionen/Rusal Armenal (C‑21/14 P, EU:C:2015:494, punkterna 44–46 och där angiven rättspraxis).
(
17
)	Se, analogt, dom av den 9 januari 2003, Petrotub och Republica (C‑76/00 P, EU:C:2003:4, punkt 56).
(
18
)	Se, analogt, dom av den 6 oktober 2020, kommissionen/Ungern (högre utbildning) (C‑66/18, EU:C:2020:792, punkt 92).
(
19
)	Såsom framgår av texten i ovannämnda relevanta bestämmelser kan det genom bedömningen av inverkan på priserna fastställas inte bara ett prisunderskridande utan även att importen leder till att priserna sänks väsentligt eller till att väsentliga prisökningar som annars skulle ha ägt rum förhindras.
(
20
)	Se, för ett liknande resonemang, överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkterna 5.158 och 5.161 (som innehåller fler hänvisningar). Dessa principer återges i huvudsak i punkterna 32 och 56 i den överklagade domen.
(
21
)	Se överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkt 5.141 (som innehåller fler hänvisningar i fotnot 340). Se, även, punkt 33 i den överklagade domen.
(
22
)	Se överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkt 5.180.
(
23
)	Se, bland annat, dom av den 19 september 2019, Trace Sport (C‑251/18, EU:C:2019:766, punkt 47 och angiven rättspraxis).
(
24
)	Domen av den 10 juli 2019, Caviro Distillerie m.fl./kommissionen (C‑345/18 P, ej publicerad, EU:C:2019:589, punkt 15 och angiven rättspraxis).
(
25
)	Se punkt 33 i den överklagade domen.
(
26
)	Skäl 19 i den preliminära förordningen och bekräftat i punkt 28 i den omtvistade förordningen.
(
27
)	Se skälen 22, 25 och 108 i den omtvistade förordningen.
(
28
)	I detta fall beaktades följande egenskaper: produkttyp, ytterdiameter, rörväggens tjocklek, släckning och härdning, längd, rörände och provning. Se skäl 24 i den omtvistade förordningen.
(
29
)	Se skäl 24 i den omtvistade förordningen.
(
30
)	Skäl 69 i den omtvistade förordningen och punkt 37 i den överklagade domen.
(
31
)	Punkt 37 i den överklagade domen.
(
32
)	Se punkt 38 i den överklagade domen.
(
33
)	Domen av den 10 september 2015, Fliesen-Zentrum Deutschland (C‑687/13, EU:C:2015:573).
(
34
)	Såsom framgår av punkterna 43 och 46 ovan tolkar parterna den överklagade domen på olika sätt.
(
35
)	Se punkt 65 i den överklagade domen och punkt 37 ovan.
(
36
)	Frågan om huruvida kommissionen har en sådan skyldighet behandlas i den första grundens första del.
(
37
)	Se överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkt 5.180, första meningen.
(
38
)	Se överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkt 5.180.
(
39
)	Se punkt 28 ovan.
(
40
)	Se skäl 96 i rådets förordning (EG) nr 2605/2000 av den 27 november 2000 om införande av slutgiltiga antidumpningstullar på import av vissa elektroniska vågar med ursprung i Folkrepubliken Kina, Republiken Korea och Taiwan (EGT L 301, 2000, s. 42), vilken blev föremål för domen Shanghai Teraoka.
(
41
)	Se dom Shanghai Teraoka, punkt 121.
(
42
)	Se dom Shanghai Teraoka, punkt 127.
(
43
)	Se dom Shanghai Teraoka, punkt 129.
(
44
)	Se överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkterna 5.179–5.181.
(
45
)	Se överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkt 5.178.
(
46
)	Se överprövningsorganets rapport om ”HP-SSST”, punkt 5.181.
(
47
)	Se, för ett liknande resonemang, dom av den 10 september 2015, Fliesen-Zentrum Deutschland (C‑687/13, EU:C:2015:573, punkterna 75 och 76).
(
48
)	Se dom av den 10 september 2015, Fliesen-Zentrum Deutschland (C‑687/13, EU:C:2015:573, punkt 77). De principer som slogs fast i denna dom och där angiven rättspraxis har enligt min mening en allmän räckvidd och påverkas inte av argumenten om den påstådda särskilda situation som Hubei Xinyegang befann sig i förevarande fall.
(
49
)	Se skälen 63–79 i den omtvistade förordningen jämförda med skälen 60–62 i den preliminära förordningen.
(
50
)	Se, bland annat, exempelvis, dom av den 1 juni 2017, Changmao Biochemical Engineering/rådet (T-442/12, EU:T:2017:372, punkt 52) och dom av den 9 juni 2016, Growth Energy och Renewable Fuels Association/rådet (T-276/13, EU:T:2016:340, punkt 282).
(
51
)	Se, även, övervägandena i punkterna 113–118 i förslag till avgörande av generaladvokaten Sharpston i målet Fliesen-Zentrum Deutschland (C‑687/13, EU:C:2015:349).
(
52
)	Anges i fotnot 28 ovan.
(
53
)	Se, särskilt, kommissionens bilaga om beräkningen av Hubei Xinyegangs underskridandemarginaler.
(
54
)	Se punkt 67 i den överklagade domen med avseende på den bedömning som gjordes i punkt 61 i denna.
(
55
)	Jag vill i förbigående påpeka att tribunalen medgav att utbytbarhet förelåg på utbudssidan, eftersom tillverkarna utan svårighet kunde anpassa sina produktionsmedel för att tillverka de olika produkttyper som ingår i det ena eller andra segmentet.
(
56
)	Se punkt 67 i den överklagade domen om den bedömning som gjordes i punkt 62 i denna.
(
57
)	Se punkt 67 i den överklagade domen om den bedömning som gjordes i punkt 63 i denna.
(
58
)	Se punkterna 71–74 ovan.
(
59
)	Hubei Xinyegang hänvisar till dom av 5 april 2017, Changshu City Standard Parts Factory och Ningbo Jinding Fastener/rådet (C‑376/15 P och C‑377/15 P, EU:C:2017:269, nedan kallad domen Changshu City).
(
60
)	I artikel 17.1 och 17.2 i grundförordningen, med rubriken ”Stickprov”, föreskrivs följande: ”1. I de fall där antalet klagande, exportörer eller importörer, slag av produkter eller transaktioner är stort får undersökningen begränsas till ett rimligt antal parter, produkter eller transaktioner genom statistiskt representativa stickprov som utförs på grundval av de uppgifter som är tillgängliga när urvalet görs, eller till den största representativa produktions-, försäljnings- eller exportvolym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande. 2. Det slutliga urvalet av parter, slag av produkter eller transaktioner som görs i enlighet med dessa bestämmelser om stickprov ska kommissionen ansvara för, men urvalet ska helst göras i samråd med de berörda parterna och med deras samtycke, under förutsättning att dessa parter inom tre veckor efter det att undersökningen inletts givit sig till känna och lämnat tillräckliga uppgifter för att ett representativt stickprov ska kunna göras.”
(
61
)	Se, även, punkt 152 nedan.
(
62
)	Punkt 61 i domen i mål Changshu City.
(
63
)	I denna bestämmelse anges att ”förekomsten av dumpningsmarginaler under undersökningsperioden [ska] normalt fastställas på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt pris för alla exporttransaktioner till [unionen]”. Min kursivering.
(
64
)	Så är uppenbarligen inte fallet när normalvärdet fastställs på grundval av uppgifter om ett referensland i enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen.
(
65
)	Se skälen 6–13 i den preliminära förordningen och skälen 6–11 i den omtvistade förordningen.
(
66
)	Se dom av den 15 juni 2017, T.KUP (C‑349/16, EU:C:2017:469, punkt 31).
(
67
)	Det ska i detta avseende påpekas att detta konstaterande inte påverkas av Hubei Xinyegangs argument i punkt 119 ovan om inget bestridande har gjorts av punkt 86 i den överklagade domen. Tribunalen klandrade i själva verket kommissionen i punkt 76 i den överklagade domen för att inte ha beaktat alla relevanta uppgifter vid bedömningen av prisunderskridandet och inverkan på priserna och för att således ha åsidosatt artikel 3.2 och 3.3 i grundförordningen. Tribunalens anmärkning ska således bedömas mot bakgrund av dessa bestämmelser.
(
68
)	Detta är den tolkning som ska göras av kommissionens påstående som återges i punkt 70 i den överklagade domen att ”priserna för dessa 17 produkttyper per definition inte var ’föremål för prisunderskridande till följd av den kinesiska importen i urvalet’”.
(
69
)	Detta utmärker det aktuella ärendet ännu mer från det som överprövningsorganet avgjorde i rapporten om ”HP-SSST” där de kinesiska myndigheterna inte hade konstaterat något prisunderskridande för produkter som ingick i grupp A, eftersom import saknades inom detta segment och inte på grund av valet att tillämpa ett stickprovsförfarande och valet av bedömningsmetod.
(
70
)	Domen av den 10 september 2015, Bricmate (C‑569/13, EU:C:2015:572, punkt 46 och citerad rättspraxis) och domen av den 10 juli 2019, Caviro Distillerie m.fl./kommissionen (C‑345/18 P, ej publicerad, EU:C:2019:589, punkt 15).
(
71
)	Domen av den 18 oktober 2018, Gul Ahmed Textile Mills/rådet (C‑100/17 P, EU:C:2018:842, punkt 64 och angiven rättspraxis).
(
72
)	Domen av den 10 juli 2019, Caviro Distillerie m.fl./kommissionen (C‑345/18 P, ej publicerad, EU:C:2019:589, punkt 17 och angiven rättspraxis).
(
73
)	Se, bland annat, dom av den 29 januari 2014, Hubei Xinyegang Steel/rådet (T-528/09, EU:T:2014:35, punkt 53) och dom av den 28 juni 2019, Changmao Biochemical Engineering/kommissionen (T-741/16, ej publicerad, EU:T:2019:454, punkt 30 och angiven rättspraxis från tribunalen).
(
74
)	Se dom av den 8 december 2011, KME m.fl./kommissionen (C‑272/09 P, EU:C:2011:810, punkt 94).
(
75
)	Förslag till avgörande av generaladvokaten Mengozzi i mål EBMA/rådet (C‑61/16 P, EU:C:2017:615, punkt 50).
(
76
)	Se punkt 29 ovan och angiven fast rättspraxis i fotnot 23.