61984CC0216(01)_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
++++
Hoeje Domstol .
Da jeg fremsatte mit foerste forslag til afgoerelse i denne sag, kom jeg til det resultat, at artikel 1 i den franske lov af 29 . juni 1934 om begraensning af salg og import af visse maelkeerstatningsprodukter var i strid med Traktatens artikel 30 . Godt et aar efter, at jeg fremsatte dette forslag til afgoerelse, vedtog Raadet en forordning, nr . 1898/87 af 2 . juli 1987 om beskyttelse af benaevnelserne for maelk og mejeriprodukter i forbindelse med afsaetning ( EFT 1987 L 182, s . 36 ). Den franske regering har for Domstolen anfoert, at vedtagelsen af denne forordning var en ny omstaendighed, som der burde tages hensyn til i sagen .
I betragtningerne til forordningen hedder det, at "de medlemsstater, som allerede har truffet nationale foranstaltninger til at begraense fremstillingen og afsaetningen af disse produkter ( hvilket aabenbart betyder maelkeerstatningsprodukter, skoent det kan betyde baade maelk og maelkeerstatningsprodukter ) paa deres omraade, (( boer )) ... under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser kunne bibeholde deres retsforskrifter indtil udloebet af den femte tolvmaanedersperiode med anvendelse af tillaegsafgiften i mejerisektoren ". Jeg henleder Domstolens opmaerksomhed paa, at den engelske version indeholder et paabud (" must maintain "), og den forekommer mig at vaere forskellig fra den franske tekst, hvor det blot hedder : "il convient que les Etats membres ... maintiennent leur réglementation ". Den synes ogsaa at vaere noget forskellig fra den tyske tekst, som jeg laeser som en henstilling snarere end et paabud i brugen af ordet "sollten" i den sidste betragtning .
Den artikel i forordningen, som er af stoerst interesse i sagen, er artikel 5, som bestemmer : "Medlemsstaterne kan indtil udgangen af den femte anvendelsesperiode for artikel 5c i forordning ( EOEF ) nr . 804/68 under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser bibeholde deres nationale retsforskrifter, der begraenser fremstilling og afsaetning paa deres omraade af produkter, der ikke opfylder betingelserne i artikel 2 i denne forordning ".
Domstolen opfordrede foelgelig ved skrivelse af 10 . december 1987 Den Franske Republik og Kommissionen til at besvare spoergsmaalene, 1 ) om artikel 5 havde tilbagevirkende gyldighed, og 2 ) i bekraeftende fald, hvilken virkning denne artikel havde for den sag, der nu verserer for Domstolen .
Forordningen omhandler og omhandler kun, som jeg laeser den, beskyttelse af de benaevnelser, der anvendes i forbindelse med afsaetning af maelk og mejeriprodukter . Forordningens artikel 2 definerer "maelk" og "mejeriprodukter" og opstiller regler for, hvad der maa kaldes "maelk", og hvilke benaevnelser der maa bruges for mejeriprodukter . Artikel 5, som ikke fandtes i Kommissionens oprindelige forslag, er affattet noget loest . Hensigten med artiklen ses at vaere at bemyndige til opretholdelse af nationale bestemmelser, som forbyder anvendelsen af specificerede benaevnelser (" maelk" osv .) for andet end maelk og mejeriprodukter som defineret i forordningen . Bestemmelsen tillader, at nationale retsforskrifter, som allerede er gaeldende paa forordningens ikrafttraedelsesdato, opretholdes . Den tillader klart ikke indfoerelse af nye retsforskrifter . Dens praecise virkning kan vaere noget tvivlsom . Det er maaske ret ejendommeligt, at en faellesskabsforordning skulle have til formaal at tillade opretholdelse af, hvad der allerede er lovligt i henhold til faellesskabsretten . Formaalet maa imidlertid antages at vaere at fremsaette en erklaering om, hvad medlemsstaterne maa goere, indtil Kommissionen udarbejder en rapport og der indfoeres nye regler i henhold til artikel 4 .
Det foerste spoergsmaal er, om denne bestemmesle overhovedet kan have tilbagevirkende gyldighed . Det er blevet anfoert, at brugen af ordet "bibeholde" paa en maade goer det lovligt, som blev foretaget i fortiden . Det er efter min mening et helt uholdbart argument . Ordet "bibeholde" sigter klart til opretholdelse for fremtiden af noget allerede eksisterende .
Bestemmelser af denne art har ikke faellesskabsretligt set tilbagevirkende gyldighed, medmindre det udtrykkeligt bestemmes eller noedvendigvis maa underforstaas . Domstolens opfattelse er meget klar og fremgaar af sag 98/78, Racke mod Hauptzollamt Mainz ( Sml . 1979, s . 69, 86 ), og sag 99/78, Decker mod Hauptzollamt Landau ( Sml . 1979, s . 101, 111 ), hvor den udtrykkes saaledes : "Selv om retssikkerhedsprincippet i almindelighed forbyder, at en faellesskabsretsakt gives gyldighed fra et tidspunkt, der ligger foer aktens offentliggoerelse, kan dette rent undtagelsesvis tillades, naar det tilstraebte formaal fordrer det, og naar de beroertes berettigede forventning respekteres behoerigt ."
I denne sag er der ingen udtrykkelig bestemmelse om tilbagevirkende gyldighed . Jeg kan ikke se, at der er noget behov eller nogen berettigelse for at slutte af opbygningen af og formaalet med forordningen som helhed, at den skulle have tilbagevirkende gyldighed . Det er med henblik paa forordningens formaal, at allerede eksisterende bestemmelser kan bibeholdes for at begraense fremstilling og markedsfoering af maelk og mejeriprodukter, som ikke opfylder de betingelser, der henvises til i forordningens artikel 2, indtil der er indfoert bestemmelser i henhold til artikel 4, og paa trods af forordningens oevrige bestemmelser . Foelgelig har denne bestemmelse efter min opfattelse klart foerst virkning fra den dato, da den traadte i kraft, for fremtiden og kun for den periode, som er specificeret, dvs . indtil udgangen af den femte anvendelsesperiode for artikel 5c i forordning nr . 804/68/EOEF ( EFT 1968 I, s . 169 ).
Hvis det er rigtigt, og bestemmelsen ikke kan have tilbagevirkende gyldighed, er det klart, at den ikke kan have virkning for Kommissionens staevning, hvori der nedlaegges paastand om, at det konstateres, at paa datoen for sagens anlaeg og indtil juli 1987 var de franske bestemmelser i strid med Traktatens artikel 30 .
Der er imidlertid et andet punkt, som efter min mening ikke er mindre vigtigt . Artikel 5 bestemmer klart som en betingelse, at medlemsstaterne kun maa bibeholde deres nationale retsforskrifter "under overholdelse af Traktatens almindelige bestemmelser ". Efter min opfattelse omfatter disse "almindelige bestemmelser" klart forbudet mod hindringer for de frie varebevaegelser over medlemsstaternes graenser, som findes i artikel 30 . Naar det foelgelig er fastslaaet, at en national retsforskrift er en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, kan den ikke lovligt bibeholdes i henhold til artikel 5 . Det er efter min opfattelse helt umuligt, at en bestemmelse af denne art kan tillade nationale bestemmelser, som er i strid med Traktatens artikel 30 . Hvis artikel 5 skulle fortolkes anderledes, ville der efter min opfattelse vaere betydelig tvivl om, hvorvidt artiklen overhovedet var gyldig . Efter min fortolkning opstaar spoergsmaalet imidlertid ikke . Denne betingelse ville forhindre, at nationale retsforskrifter blev bibeholdt i strid med artikel 30, selv hvis man antog, at forordningen paa en eller anden maade havde tilbagevirkende gyldighed .
Den franske regerings advokat har i dag ret detaljeret henvist til den stigende tendens i indfoerslerne af maelkeerstatningsprodukter til Faellesskabet og til den bekymring, som naeres i mejerisektoren i anledning heraf . Der blev henvist til disse forhold under det forrige retsmoede . Det forekommer mig, at de maaske kan forklare, hvorfor forordningen er blevet udstedt, men at de ikke have nogen virkning paa dens fortolkning .
Foelgelig konkluderer jeg under den genoptagne behandling af denne sag, at det resultat, som jeg naaede til i mit tidligere forslag til afgoerelse, ikke paavirkes af den nye forordning, og at jeg ville traeffe den samme afgoerelse som foer angivet, baade med hensyn til sagens realitet og med hensyn til omkostningerne, herunder omkostningerne ved sagens genoptagelse .
(*) Oversat fra engelsk .