62017TJ0834_RES
Kohtuasi T‑834/17
United Parcel Service, Inc.
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (seitsmes koda laiendatud koosseisus) 23. veebruari 2022. aasta otsus
Lepinguväline vastutus – Konkurents – Rahvusvaheliste väikepakkide kiirkullerteenuste turud EMPs – Koondumine – Otsus, millega koondumine tunnistatakse siseturuga kokkusobimatuks – Otsuse tühistamine Üldkohtu otsusega – Kaitseõigused – Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine – Põhjuslik seos
Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Hagi, milles nõutakse liidu institutsiooni tekitatud kahju hüvitamist – Miinimumnõuded – Teatavate õiguslike ja faktiliste argumentide korratu esitus – Vastuvõetavus
(Euroopa Liidu põhiõiguste harta, artikkel 47; Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 21; Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d)
(vt punktid 26–28)
Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Hagiavalduses esitamata õigusväited – Üldine viide muudele hagile lisatud dokumentidele – Vastuvõetamatus
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 21 ja artikli 53 esimene lõik; Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d)
(vt punktid 31–34)
Kohtumenetlus – Hagimenetluse algatusdokument – Vorminõuded – Ülevaade fakti- ja õigusväidetest – Hagiavalduses esitamata õigusväited – Üldviide teistele dokumentidele – Vastuvõetamatus – Samale kohtule teises kohtuasjas esitatud dokumentidele viitamise lubatavus – Juhtumipõhine hindamine – Oluline tingimus – Poolte kokkulangevus ja eriti hagejate kokkulangevus nendes kahes asjas
(Euroopa Kohtu põhikiri, artikkel 21; Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt d)
(vt punkt 51)
Kohtumenetlus – Tõendite esitamine – Tähtaeg – Tõendite ja tõendite kogumise taotluste hilinenult esitamine – Tingimused
(Üldkohtu kodukord, artikli 76 punkt f, artikli 81 lõige 1 ja artikli 85 lõiked 1, 2 ja 4)
(vt punktid 64–66, 69 ja 79)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Euroopa Liidu konkurentsiõiguse piisavalt selge rikkumine – Institutsiooni kaalutlusruum akti vastuvõtmisel – Selle arvesse võtmine liidu kohtu poolt õigusvastasuse hindamisel
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punktid 82–88)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine – Isikutele õigusi andev õigusnorm – Mõiste – Kaitseõigused – Hõlmamine
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punkt 95)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine – Koondumisest teatanud poolele hindadele koondumise avaldatava mõju hindamiseks kasutatud ökonomeetrilise mudeli viimase versiooni edastamise kohustuse rikkumine komisjoni poolt – Asjaomase isiku kaitseõiguste piisavalt selge rikkumine
(ELTL artikli 340 teine lõik; nõukogu määrus nr 139/2004, artikli 18 lõige 3)
(vt punktid 97–111, 117, 118, 122 ja 123)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Liidu akti ebapiisav põhjendamine – Välistamine
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punkt 189)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Euroopa Liidu konkurentsiõiguse piisavalt selge rikkumine – Institutsiooni kaalutlusruum akti vastuvõtmisel – Koondumiste kontrolli menetluses komisjoni tehtud ökonomeetrilise mudeli valik, mis kaldub oluliselt kõrvale institutsiooni tavapraktikast – Piisavalt selge rikkumise puudumine
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punktid 201–203, 209, 210 ja 215–228)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Põhjuslik seos – Mõiste – Tõendamiskoormis
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punkt 341)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Põhjuslik seos – Kahju, mis seisneb kuludes, mis on seotud kahe konkureeriva ettevõtja koondumise kontrolli menetluses osalemisega – Hageja vabast valikust tingitud kulud – Otsese põhjusliku seose puudumine kahju ja institutsiooni käitumise vahel
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punkt 343)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Põhjuslik seos – Kahju, mis seisneb kuludes, mis on seotud lepingujärgse lepingu lõpetamise hüvitise maksmisega otsuse tõttu, millega tunnistati teatatud koondumine siseturuga kokkusobimatuks – Poolte tahtest tulenevast lepingulisest kohustusest johtuvad kulud – Põhjusliku seose puudumine kahju ja institutsiooni käitumise vahel
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punktid 344–350)
Lepinguväline vastutus – Tingimused – Põhjuslik seos – Otsuse tõttu, millega tunnistatakse teatatud koondumine siseturuga kokkusobimatuks, saamata jäänud tulu – Ettevõtja, kes teatas selle otsuse tõttu koondumisest loobumisest – Kaitseõiguste rikkumine, millel ei ole otsustavat mõju kavandatava koondumise kontrolli menetluse tulemusele – Koondumisest loobumine – Otsese põhjusliku seose puudumine kahju ja institutsiooni käitumise vahel
(ELTL artikli 340 teine lõik)
(vt punktid 353–371)
Kokkuvõte
Üldkohus jättis rahuldamata kaks kahju hüvitamise hagi, mille esitasid UPS ja ASL Aviation Holdings; need kaks äriühingut nõudsid, et neile hüvitataks majanduskahju, mida nad väidetavalt kandsid seetõttu, et komisjoni otsus, millega tunnistatakse teatatud koondumine siseturuga kokkusobimatuks, on õigusvastane
Euroopa Komisjon tunnistas 30. jaanuari 2013. aasta otsusega (edaspidi „vaidlusalune otsus“) (
1
) siseturuga kokkusobimatuks teatatud koondumise United Parcel Service, Inc‑i (edaspidi „UPS“) ja TNT Express NV (edaspidi „TNT“) vahel, mis on kaks rahvusvaheliste väikepakkide kiirkullerteenuste turgudel tegutsevat ettevõtjat.
UPS teatas avalikult, et ta loobus koondumisest, kuid esitas Üldkohtule vaidlusaluse otsuse peale tühistamishagi. Üldkohus rahuldas hagi 7. märtsi 2017. aasta otsusega (
2
) ning Euroopa Kohus jättis 16. jaanuari 2019. aasta otsusega (
3
) rahuldamata apellatsioonkaebuse, mille komisjon esitas Üldkohtu otsuse peale.
Vahepeal tunnistas komisjon siseturuga kokkusobivaks teatatud koondumise TNT ja UPSi ühe konkurendi FedEx Corp. (edaspidi „FedEx“) vahel (
4
).
2017. aasta lõpus esitas UPS komisjoni vastu kahju hüvitamise hagi nõudega hüvitada majanduskahju, mida nad väidetavalt kandsid seetõttu, et vaidlusalune otsus on õigusvastane (
5
). 2018. aastal esitasid kahju hüvitamise hagi ka äriühingud ASL Aviation Holdings DAC ja ASL Airlines (Ireland) Ltd (edaspidi koos „äriühingud ASL“), kes olid enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist TNTga sõlminud kaubanduslepinguid, mis kuulusid täitmisele pärast UPSi ja TNT koondumise heakskiitmist (
6
).
Üldkohtu seitsmes koda laiendatud koosseisus jättis need kaks kahju hüvitamise hagi rahuldamata.
Üldkohtu hinnang
UPSi esitatud kahju hüvitamise hagi rahuldamata jätmine (kohtuasi T‑834/17)
UPS väitis oma kahju hüvitamise hagis, et komisjon pani vaidlusaluse otsuse vastuvõtmisel toime liidu õiguse piisavalt selgeid rikkumisi, mis võivad kaasa tuua liidu lepinguvälise vastutuse. UPSi sõnul rikkus komisjon esiteks haldusmenetluses tema menetlusõigusi, teiseks rikkus ta põhjendamiskohustust ja kolmandaks tegi vigu teatatud koondumise sisulisel hindamisel.
Kõigepealt tuletas Üldkohus meelde, et liidu lepinguvälise vastutuse tekkimine eeldab, et korraga on täidetud kolm tingimust: isikutele õigusi andva õigusnormi piisavalt selge rikkumine, kahju tegelik tekkimine ning otsene põhjuslik seos rikkumise ja tekkinud kahju vahel.
Mis puudutab esimesena haldusmenetluses UPSi menetlusõiguste väidetavat rikkumist, siis heitis ta komisjonile ette esiteks, et viimane ei edastanud ökonomeetrilise mudeli lõplikku versiooni, mida kasutati, et analüüsida teatatud koondumise mõju hindadele, ega sellest koondumisest tuleneva tõhususe kasvu hindamise kriteeriume. Teiseks leidis UPS, et komisjon rikkus tema õigust tutvuda haldusmenetluses FedExi esitatud andmetega.
Komisjoni kasutatud ökonomeetrilise mudeli lõpliku versiooni edastamata jätmise kohta märkis Üldkohus, et kohaldatavate õigusnormide kohaselt oli komisjon tõepoolest kohustatud selle viimase versiooni UPSile teatavaks tegema. Kuna komisjonil oli selles küsimuses märkimisväärselt piiratud või lausa olematu kaalutlusõigus, pani ta mudeli edastamata jätmisega toime UPSi kaitseõiguste piisavalt selge rikkumise. Arvestades kaitseõiguste tagamist käsitlevat kohtupraktikat ja Euroopa Kohtu 16. jaanuari 2019. aasta kohtuotsust, ei olnud UPSi kaitseõiguste rikkumine vabandatav ka liidu õiguse ebaselgusega, nagu väitis komisjon.
Üldkohus lükkas tagasi ka komisjoni kaitseargumendi, mille kohaselt eelnes ökonomeetrilise mudeli viimistlemisele palju suhtlust UPSiga. Nimelt, jättes edastamata ökonomeetrilise mudeli lõpliku versiooni, komisjon mitte ainult ei jätnud täitmata menetluslikku nõuet, mille eesmärk on tagada liidu koondumiste kontrolli menetluse õiguspärasus ja selle menetluse õiglus, vaid asetas lisaks UPSi olukorda, kus viimane ei saanud mõista ühte osa vaidlusaluse otsuse põhjendustest.
Mis puudutab aga teatatud koondumisest tuleneva tõhususe kasvu hindamise kriteeriumide UPSile edastamata jätmist, siis märkis Üldkohus, et ükski koondumiste kontrollile kohaldatav liidu õigusnorm ei kohusta komisjoni määrama juba ette abstraktselt kindlaks konkreetsed kriteeriumid, mille põhjal ta kavatseb tunnistada teatava tõhususe kasvu kontrollitavaks. Neil asjaoludel on õiguslikult põhjendamatu UPSi argument, millega ta püüab tõendada, et komisjon oli kohustatud edastama talle konkreetsed kriteeriumid ja tõendamisnõuded, mida ta kavatses kohaldada selle kindlakstegemisel, kas iga viidatud tõhususe kasv on kontrollitav.
Üldkohus lükkas tagasi ka argumendi, mille kohaselt rikkus komisjon UPSi õigust tutvuda teatavate dokumentidega, mille komisjonile esitas haldusmenetluses FedEx. Nimelt, kuna UPS ei kasutanud oma õigusi dokumentidega tutvuda õigel ajal ja kohaldatavates õigusnormides ette nähtud vormis (ärakuulamise eest vastutava ametniku poole pöördumata jätmine), ei vastanud ta tingimustele, et saada hüvitist kahju eest, mis väidetavalt tuleneb nende õiguste rikkumisest.
Mis puudutab teisena komisjoni põhjendamiskohustuse väidetavat rikkumist, siis tuletas Üldkohus meelde, et liidu akti ebapiisav põhjendus ei too põhimõtteliselt iseenesest kaasa liidu vastutust.
Kolmandana, seoses UPSi väitega vigade kohta, mis on tehtud teatatud koondumise sisulisel hindamisel, kinnitas Üldkohus küll, et komisjon tegi mõne vea, kuid märkis, et need ei kujuta endast liidu õiguse piisavalt selgeid rikkumisi, mis võiksid kaasa tuua liidu lepinguvälise vastutuse. Selle kohta täpsustas Üldkohus, et kuigi komisjon kasutas enda kehtestatud reegleid (majandusandmete esitamise parimad tavad) eirates ökonomeetrilist mudelit, mis kaldus oluliselt kõrvale tavapraktikast majanduse valdkonnas, oli tal selle mudeli määratlemisel märkimisväärne kaalutlusõigus. Lisaks ei tuginenud komisjon teatatud koondumise mõju analüüsimisel ainult sellele ökonomeetrilisele mudelile, vaid ta analüüsis ka üldiselt asjaomase turu iseärasusi, tuues esile selle turu laadi ja tunnused ning kavandatavast koondumisest tulenevad tagajärjed.
Viimaseks, Üldkohus järeldas, et UPS ei ole suutnud tõendada ilmsete ja oluliste vigade esinemist tõhususe kasvu kontrollitavuse või koondumiskavas FedExi konkurentsiseisundi hindamisel ega midagi, mis võiks näidata erinevat kohtlemist FedExi ja TNT vahelist tehingut puudutavas otsuses ning vaidlusaluses otsuses.
Olles tuvastanud, et UPSi menetlusõiguste piisavalt selge rikkumine haldusmenetluses piirdus selle ökonomeetrilise mudeli viimase versiooni edastamata jätmisega, mida komisjon kasutas hindadele teatatud koondumise avaldatava mõju analüüsimiseks, hindas Üldkohus seejärel otsese põhjusliku seose esinemist selle rikkumise ja UPSi viidatud kahju vahel, st esimesena kulud, mis on seotud UPSi osalemisega FedExi ja TNT koondumise kontrolli menetluses, teisena TNT‑le lepingujärgse lepingu lõpetamise hüvitise maksmine TNTga sõlmitud ühinemislepingu lõpetamise tõttu ja kolmandana saamata jäänud tulu, mis tulenes ühinemislepingu täitmise võimatusest.
Mis puudutab kõigepealt FedExi ja TNT vahelise teatatud koondumise kontrolli menetluses osalemisega seotud kulusid, siis tõdes Üldkohus, et UPS osales selles ilmselgelt omal vabal valikul. Seega ei saa UPSi menetlusõiguste rikkumist tema ja TNT koondumise kontrolli menetluses pidada nende kulude määravaks põhjuseks, mis on seotud tema osalemisega FedExi ja TNT koondumise kontrolli menetluses. Kuna TNT‑le lepingu lõpetamise hüvitise maksmine tulenes lepingulisest kohustusest ning UPSi ja TNT vahel sõlmitud ühinemislepingu tingimustest, ei saanud ka vaidlusaluses otsuses sisalduvad rikkumised olla TNT‑le selle hüvitise maksmise määrav põhjus.
Mis puudutab viimaseks UPSi saamata jäänud tulu, siis märkis Üldkohus, et ei saa eeldada, et kui UPSi menetlusõigusi tema ja TNT koondumise kontrolli menetluses ei oleks rikutud, oleks koondumine tunnistatud siseturuga kokkusobivaks. Lisaks ei ole UPS tõendanud ega esitanud asjaolusid, mis võimaldanuks Üldkohtul järeldada, et kui rikkumist ei oleks toime pandud, oleks komisjon koondumise siseturuga kokkusobivaks tunnistanud. Pealegi katkestas see, et UPS loobus kavandatud koondumisest kohe pärast vaidlusaluse otsuse teatavakstegemist, mis tahes otsese põhjusliku seose tuvastatud rikkumise ja väidetava kahju vahel.
Eeltoodut arvestades järeldas Üldkohus, et UPS ei ole tõendanud, et tema menetlusõiguste rikkumine tema ja TNT koondumise kontrolli menetluses oli viidatud kahju määrav põhjus. Seetõttu jättis ta tema kahju hüvitamise hagi tervikuna rahuldamata.
Äriühingute ASL esitatud kahju hüvitamise hagi rahuldamata jätmine (kohtuasi T‑540/18)
Äriühingute ASL esitatud kahju hüvitamise hagis paluti hüvitada väidetav saamata jäänud tulu, mis tulenes võimatusest täita TNTga sõlmitud kaubanduslepinguid seetõttu, et tehti vaidlusalune otsus. Nõude põhjendamiseks tuginesid äriühingud ASL sellele, et komisjon rikkus nende ja UPSi põhiõigusi ning et hinnangu puhul, mille komisjon UPSi ja TNT vahelisele teatatud koondumisele andis, on tehtud tõsiseid ja ilmseid vigu.
Esimesena tõdes Üldkohus, et äriühingud ASL ei saa enda kahju hüvitamise nõude alusena tugineda UPSi kaitseõiguste rikkumisele viimati nimetatu ja TNT vahelise koondumise kontrolli menetluses. Nimelt nähtub Üldkohtu väljakujunenud praktikast, et on tarvis, et kahju hüvitamise hagi põhjendamiseks viidatud õigusnormiga antav kaitse oleks sellele normile viitava isiku seisukohalt tõhus ja et see isik kuuluks seega nende isikute hulka, kellele kõnealune õigusnorm õigusi annab.
Teisena lükkas Üldkohus põhjendamatuse tõttu tagasi äriühingute ASL argumendid, mille kohaselt rikkus komisjon UPSi ja TNT koondumise kontrolli menetluses nende põhiõigusi ja eelkõige nende Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41 tagatud õigust heale haldusele. Sellega seoses täpsustas Üldkohus, et kuna äriühingute ASL otsus selles menetluses mitte osaleda oli nende vaba valik, ei olnud neil alust tugineda selle menetluse kontekstis komisjoni poolt nende põhiõiguste rikkumisele.
Kolmandana jättis Üldkohus vastuvõetamatuse tõttu kõrvale väite, et hinnangu puhul, mille komisjon UPSi ja TNT koondumisele andis, on tehtud tõsiseid ja ilmseid vigu, kuna äriühingud ASL piirdusid selles küsimuses viitega hagiavaldusele, mille esitas kohtuasjas T‑834/17 UPS.
Neid kaalutlusi arvestades jättis Üldkohus, olles tõdenud, et äriühingud ASL ei ole tõendanud liidu õiguse piisavalt selgete rikkumiste esinemist vaidlusaluses otsuses, nende hagi põhjendamatuse tõttu rahuldamata.
(
1
)	Komisjoni otsus C(2013) 431, millega koondumine kuulutatakse kokkusobimatuks siseturuga ja EMP lepingu toimimisega (juhtum COMP/M.6570 – UPS/TNT Express).
(
2
)	7. märtsi 2017. aasta kohtuotsus United Parcel Service vs. komisjon (T‑194/13, EU:T:2017:144).
(
3
)	16. jaanuari 2019. aasta kohtuotsus komisjon vs. United Parcel Service (C‑265/17 P, EU:C:2019:23).
(
4
)	8. jaanuari 2016. aasta otsus, millega koondumine kuulutatakse kokkusobivaks siseturuga ja EMP lepingu toimimisega (juhtum M.7630 – FedEx/TNT Express), mille kokkuvõte avaldati Euroopa Liidu Teatajas (ELT 2016, C 450, lk 12).
(
5
)	Kohtuasi T‑834/17, United Parcel Service vs. komisjon.
(
6
)	Kohtuasi T‑540/18, ASL Aviation Holdings ja ASL Airlines (Ireland) vs. komisjon.