62015TJ0762
ÜLDKOHTU OTSUS (viies koda)
12. juuli 2019 (
*1
)
Konkurents – Keelatud kokkulepped – Optiliste kettaseadmete turg – ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumise tuvastamise otsus – Salajased kokkulepped seoses sülearvutite ja lauaarvutite optiliste kettaseadmete hangetega – Rikkumine, millel on konkurentsivastane eesmärk – Kaitseõigused – Põhjendamiskohustus – Hea halduse põhimõte – Trahvid – Üks ja vältav rikkumine – 2006. aasta suunised trahvide arvutamise meetodi kohta
Kohtuasjas T‑762/15,
Sony Corporation, asukoht Tokyo (Jaapan),
Sony Electronics, Inc., asukoht San Diego, California (Ameerika Ühendriigid),
esindajad: avocat R. Snelders, solicitor N. Levy ja solicitor E. Kelly,
hagejad,
versus
Euroopa Komisjon, esindajad: M. Farley, A. Biolan, C. Giolito, F. van Schaik ja L. Wildpanner, hiljem M. Farley, F. van Schaik, L. Wildpanner ja A. Dawes,
kostja,
mille ese on ELTL artikli 263 alusel esitatud nõue esiteks tühistada osaliselt komisjoni 21. oktoobri 2015. aasta otsus C(2015) 7135 final Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 101 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum AT.39639 – optilised kettaseadmed), ja teise võimalusena vähendada hagejatele määratud trahvi summat,
ÜLDKOHUS (viies koda),
koosseisus: koja president D. Gratsias, kohtunikud I. Labucka ja I. Ulloa Rubio (ettekandja),
kohtusekretär: ametnik N. Schall,
arvestades menetluse kirjalikku osa ja 2. mai 2018. aasta kohtuistungil esitatut,
on teinud järgmise
otsuse (
1
)
Vaidluse taust
1
Vastavalt otsusele C(2015) 7135 final Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 101 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum AT.39639 – optilised kettaseadmed) (edaspidi „vaidlustatud otsus“), mis puudutab salajasi kokkuleppeid seoses kahe arvutitootja sülearvutite ja lauaarvutite optiliste kettaseadmete hangetega, toodab Sony kontsern audio-, video-, kommunikatsiooni- ja informaatikavaldkonna tooteid tarbijaturgudele ja erialastele turgudele ning pakub meelelahutusvaldkonna sisu, tooteid ja teenuseid (vaidlustatud otsus, põhjendus 15).
2
Esimene hageja, Sony Corporation on Jaapani õiguse alusel asutatud aktsiaselts ning kontserni juht. Teine hageja, Sony Electronics, Inc. on tütarettevõtja, kelle aktsiatest 100% kuulub kaudselt Sony Corporationile ja kes on asutatud Ameerika Ühendriikides. Sony Electronics on äriühing, mille suhtes kohaldatakse Delaware’i õigust (Ameerika Ühendriigid) ning mis tegeleb uurimis- ja arendustegevuse, kavandamis-, inseneri-, müügi-, turundus- ja turustamistegevuse ning klientidele suunatud teenustega (vaidlustatud otsus, põhjendus 16).
3
Sony Corporation ja Sony Electronics (edaspidi koos „hagejad“ või „Sony“) on vaidlustatud otsuses koos viidatud kui „Sony“ (vaidlustatud otsus, põhjendus 17).
4
Sony Electronics oli koos Sony Corporationiga see õiguslik üksus, kes osales Sony nimel äriühingu Dell korraldatud hankemenetlustes ja jätkas neis osalemist kuni 1. aprillini 2007 (vaidlustatud otsus, põhjendus 18).
5
Sony Optiarc, Inc. on Jaapani õiguse alusel asutatud aktsiaselts. See asutati 3. aprillil 2006 Sony Corporationi ja NEC Corporationi ühisettevõtjana, mille nimi on Sony NEC Optiarc Inc. Kumbki emaettevõtja tõi Sony NEC Optiarci üle oma vastava tegevuse optiliste kettaseadmete (edaspidi „OKS“) valdkonnas. Sony Corporation omandas selles ühisettevõtjas 55% hääleõiguslikest aktsiatest ning NEC Corporation omandas ülejäänud 45% (vaidlustatud otsus, põhjendus 19).
6
Ajavahemikus 2003. aasta maist kuni 2007. aasta märtsini töötas Lite-On välja ja tootis OKS tooteid, mida lõpuks tulude jaotamise lepingute alusel müüdi Sony kaubamärgi all. Nende lepingute alusel oli Sony ülesandeks üldiselt müük, samas kui Lite-On vastutas kvaliteedi ja inseneritöö küsimuste eest (vaidlustatud otsus, põhjendus 26).
7
Kõnealune rikkumine puudutab OKSe, mida kasutati personaalarvutites (lauaarvutid ja sülearvutid) (edaspidi „arvutid“), mida tootsid Dell ja Hewlett Packard (edaspidi „HP“). Ühtlasi kasutatakse OKSe mitmes muus tarbijate kasutatud seadmes, näiteks CD- või DVD-mängijates, mängukonsoolides ja muudes välistes elektroonikaseadmetes (vaidlustatud otsus, põhjendus 28).
8
Arvutites kasutatavad OKSid erinevad oma mõõtmete, laadimissüsteemide (laadimisava või ‑sahtel) ja selle poolest, mis liiki kettaid need suudavad lugeda või salvestada. OKSid võivad olla jaotatud kahte gruppi: poolkõrgusega seadmed („half-height“, edaspidi „HH“) lauaarvutitele ja õhukesed seadmed sülearvutitele. Õhukeste seadmete alaliik hõlmab erinevate mõõtmetega seadmeid. Esinevad erinevat tüüpi HH seadmed ja õhukesed seadmed olenevalt nende tehnilistest omadustest (vaidlustatud otsus, põhjendus 29).
9
Dell ja HP on kaks peamist originaaltoodete tootjat ülemaailmsel arvutiturul. Dell ja HP kasutavad klassikalisi ülemaailmseid hankemenetlusi, mis hõlmavad eelkõige kord kvartalis toimuvaid läbirääkimisi väikse arvu eelnevalt välja valitud OKSide tarnijatega maailmahindade üle ja ülemaailmsete ostukoguste üle. Üldiselt ei mänginud piirkondlikud küsimused mingit rolli OKSide hankemenetlustes, v.a need, mis olid seotud ootuspärase nõudlusega piirkondades, mis mõjutavad ülemaailmset ostukogust (vaidlustatud otsus, põhjendus 32).
10
Hankemenetlus hõlmas hinnapakkumisi, elektroonilisi hinnapakkumisi, veebipõhiseid läbirääkimisi, elektroonilisi vähempakkumisi ja kahepoolseid läbirääkimisi (mis ei toimu veebipõhiselt). Hankemenetluse lõpus määrasid kliendid osalevatele OKSide tarnijatele kogused (vähemalt enamusele nendest tarnijatest, välja arvatud, kui esines välistamismehhanism) vastavalt nende pakutud hindadele. Näiteks sai võitnud pakkumine 35–45% kogu turust kõnealuses kvartalis, paremuselt teine pakkumine 25–30%, kolmas 20% jne. Neid klassikalisi hankemenetlusi kasutasid klientide grupid, mille ülesanne oli korraldada hankemenetlused, et viia läbi tõhus hankemenetlus konkurentsivõimeliste hindadega. Selleks kasutasid nad kõiki võimalikke viise, et stimuleerida hinnakonkurentsi OKSide tarnijate vahel (vaidlustatud otsus, põhjendus 33).
11
Dell viis hankemenetlusi läbi peamiselt veebipõhiste läbirääkimiste teel. See võis olla kindla kestusega või lõppeda pärast määratletud perioodi, näiteks 10 minutit pärast viimast pakkumust, kui ükski OKSide tarnija ei teinud uut pakkumust. Teatud juhtudel võisid veebipõhised läbirääkimised kesta mitu tundi, kui hankemenetlus oli aktiivsem või kui veebipõhiste läbirääkimiste kestust pikendati, et ärgitada OKSide tarnijaid pakkumusi edasi esitama. Seevastu, isegi kui veebipõhiste läbirääkimiste kestus oli määratlemata ja sõltus lõplikust pakkumusest, võis Dell teatada mingil hetkel veebipõhiste läbirääkimiste lõpetamisest. Dell võis otsustada, et ta läheb „üksnes järjestuse“ menetluselt üle „pimemenetlusele“. Lisaks võis ta tühistada veebipõhised läbirääkimised, kui hankemenetlus või selle tulemus loeti mitterahuldavaks, ja võis selle asemel pidada kahepoolseid läbirääkimisi. Veebipõhiste läbirääkimiste menetluse üle teostasid järelevalvet nende tehingute eest vastutavad Delli ülemaailmsed ostuhaldurid (vaidlustatud otsus, põhjendus 37).
12
HP puhul olid peamised hankemenetlused hinnapakkumised ja elektroonilised hinnapakkumised. Mõlemaid menetlusi viidi läbi veebipõhiselt sama platvormi kasutades. Mis puudutab esiteks hinnapakkumisi, siis need toimusid kord kvartalis. Need ühendasid veebipõhiseid läbirääkimisi ja veebiväliseid kahepoolseid läbirääkimisi, mis olid jaotatud teatavale perioodile, mis oli üldiselt kaks nädalat. OKSide tarnijad kutsuti hankemenetluste vooru, mis oli avatud kindla perioodi jooksul, et nad saaksid esitada veebipõhisel platvormil või e-kirja teel oma hinnapakkumise. Kui oksjoni esimene voor läbi sai, kohtus HP iga osalisega ja alustas läbirääkimisi OKSide tarnija pakkumuse põhjal, saamaks igalt pakkujalt parimat pakkumust, ilma et ta avaldaks teiste OKSide tarnijate isikut või nende tehtud pakkumust. Mis puudutab teiseks elektroonilisi hinnapakkumisi, siis korraldati need tavaliselt ümberpööratud hankemenetluse vormis. Pakkujad logisid seejärel kindlal kellaajal sisse veebipõhisele platvormile ning vähempakkumine algas HP kehtestatud hinnaga. Pakkujaid, kes esitasid järjest väiksemaid pakkumusi, teavitati nende oma järjekohast iga kord, kui esitati uus pakkumus. Eraldatud aja lõpus sai OKSide tarnija, kes oli esitanud kõige madalama pakkumuse, vähempakkumise võitjaks ja ülejäänud tarnijad klassifitseeriti teiseks ja kolmandaks vastavalt nende pakkumustele (vaidlustatud otsus, põhjendused 41–44).
Haldusmenetlus
13
14. jaanuaril 2009 esitas Philips komisjonile taotluse kaitseks trahvide eest vastavalt komisjoni teatisele, mis käsitleb trahvide määramata jätmist või vähendamist kartellide puhul (ELT 2006, C 298, lk 17; edaspidi „koostööteatis 2006“). 29. jaanuaril ja 2. märtsil 2009 täiendati seda taotlust, et lisada sinna Philipsi kõrvale ka Lite-On ja nende ühisettevõtja Philips & Lite-On Digital Solutions Corporation (edaspidi „PLDS“) (vaidlustatud otsus, põhjendus 54).
14
29. juunil 2009 saatis komisjon nõude teabe esitamiseks ettevõtjatele, kes tegutsevad OKSide sektoris (vaidlustatud otsus, põhjendus 55).
15
30. juunil 2009 andis komisjon Philipsile, Lite-Onile ja PLDSile tingimusliku kaitse trahvide eest (vaidlustatud otsus, põhjendus 56).
16
18. juulil 2012 saatis komisjon 13 OKSide tarnijale vastuväiteteatise (edaspidi „vastuväiteteatis“). Ta märkis, et need äriühingud olid rikkunud ELTL artiklit 101 ja Euroopa majanduspiirkonna (EMP) lepingu artiklit 53, osaledes OKSe puudutavas keelatud kokkuleppes alates 5. veebruarist 2004 kuni 29. juunini 2009, mis seisnes tegevuse koordineerimises seoses kahe arvutitootja, Delli ja HP korraldatud hankemenetlustega.
17
29. oktoobril 2012 esitasid hagejad vastuväiteteatisele vastates oma kirjalikud märkused.
18
Dell vastas 23. novembril 2012 komisjoni esitatud nõudele teabe saamiseks (vaidlustatud otsus, põhjendus 61).
19
Suuline ärakuulamine toimus 29. ja 30. novembril 2012 ja sellel osalesid kõik vastuväiteteatise adressaadid (vaidlustatud otsus, põhjendus 60).
20
14. detsembril 2012 palus komisjon kõigil pooltel esitada asjasse puutuvaid dokumente, mille nad olid saanud Dellilt ja HP-lt. Kõik pooled vastasid neile taotlustele ning kõik said tutvuda vastustega, mille olid esitanud teised OKSide tarnijad (vaidlustatud otsus, põhjendus 62).
21
Komisjon võttis 21. oktoobril 2015 vastu otsuse C(2015) 7135 final ELTL artiklis 101 ja EMP lepingu artiklis 53 sätestatud menetluse kohta (juhtum AT.39639 – optilised kettaseadmed) (edaspidi „vaidlustatud otsus“), mis puudutas salajasi kokkuleppeid sülearvutite ja lauaarvutite optilisi kettaseadmeid puudutavate hankemenetluste kohta, mida korraldasid kaks arvutitootjat.
Vaidlustatud otsus
22
Vaidlustatud otsuses järeldas komisjon, et keelatud kokkuleppe osalised olid koordineerinud oma konkurentsialast tegevust vähemalt 23. juunist 2004 kuni 25. novembrini 2008. Ta täpsustas, et see koordineerimine toimus paralleelsete kahepoolsete kontaktide võrgustiku teel. Ta märkis, et keelatud kokkuleppe osalised üritasid kohandada oma turukoguseid ja saavutada seda, et hinnad püsiks kõrgemal tasemel võrreldes sellega, mis tasemel hinnad oleks olnud ilma kahepoolsete kontaktideta (vaidlustatud otsus, põhjendus 67).
23
Komisjon täpsustas vaidlustatud otsuses, et keelatud kokkuleppe osaliste vaheline koordineerimine puudutas Delli ja HP kliendikontosid, kes olid kaks kõige suuremat originaaltoodete tootjat ülemaailmsel arvutiturul. Komisjon leidis, et peale kahepoolsete läbirääkimiste oma OKSide tarnijatega rakendasid Dell ja HP standarditud hankemenetlusi, mis toimusid vähemalt korra kvartalis. Ta märkis, et keelatud kokkuleppe liikmed kasutasid oma kahepoolsete kontaktide võrgustikku, et manipuleerida neid hankemenetlusi, takistades niisiis oma klientide katseid hinnakonkurentsi stimuleerida (vaidlustatud otsus, põhjendus 68).
24
Komisjoni sõnul võimaldas teabe regulaarne vahetamine eelkõige keelatud kokkuleppe pooltel omada väga täpset teavet oma konkurentide kavatsuste kohta juba enne hankemenetluses osalemist, ja seetõttu kavandada oma konkurentsistrateegiat (vaidlustatud otsus, põhjendus 69).
25
Komisjon lisas, et keelatud kokkuleppe pooled vahetasid regulaarselt hinnateavet kindlate kliendikontode kohta ning teavet, mis ei ole hindadega seotud, näiteks olemasolev tootmine ja tarnevõimekus, laoseis, kvalifikatsiooniga seotud olukord, uute toodete või paranduste turuletoomise hetk. Ta märkis, et lisaks jälgisid OKSide tarnijad lõppenud hankemenetluste lõplikke tulemusi, st paremusjärjestust, hinda ja saadud koguseid (vaidlustatud otsus, põhjendus 70).
26
Komisjon märkis samuti, et tarnijate eesmärk oli pidada oma kontaktid klientide eest salajas ning nad kasutasid ühenduse võtmiseks viise, mis nende arust olid piisavad taotletud tulemuse saavutamiseks. Ta täpsustas, et ühtlasi oli üks katse viia läbi esmane koosolek, et korraldada OKSide tarnijate vahel regulaarseid mitmepoolseid kohtumisi, 2003. aastal läbi kukkunud, kui üks klient oli sellest teada saanud. Komisjoni sõnul toimusid selle asemel kahepoolsed kontaktid peamiselt telefonikõnede vormis ja vahel ka elektrooniliste sõnumite vormis, sh kasutades isiklikke e-posti aadresse (hotmail) ja kiirsõnumivahetust, või koosolekutel, mis toimusid peamiselt ülemaailmsete ostuhaldurite tasemel (vaidlustatud otsus, põhjendus 71).
27
Komisjon tuvastas, et keelatud kokkuleppe osalised võtsid regulaarselt üksteisega ühendust ja et peamiselt telefoni teel toimunud kontaktid muutusid sagedamaks hankemenetluste ajal, mille käigus toimus keelatud kokkuleppe teatud osaliste paaride vahel mitu telefonikõnet päevas. Ta täpsustas, et üldiselt olid keelatud kokkuleppe teatud osaliste paaridevahelised kontaktid oluliselt tihedamad kui teiste vahel (vaidlustatud otsus, põhjendus 72).
28
Hagejatele määratava trahvisumma arvutamisel tugines komisjon suunistele määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT 2006, C 210, lk 2; edaspidi „trahvide arvutamise suunised“).
29
Esmalt märkis komisjon trahvi põhisumma kindlaksmääramiseks, et arvestades olulisi erinevusi selles, kui kaua tarnijad on rikkumises osalenud, ja selleks, et paremini edasi anda keelatud kokkuleppe tegelikku mõju, pidi kasutama iga-aastast keskmist, mis arvutati ettevõtjate tegeliku müügi põhjal nende rikkumises osalemisele vastavatel kalendrikuudel (vaidlustatud otsus, põhjendus 527).
30
Komisjon selgitas niisiis, et müügiväärtus arvutati sülearvutitele ja lauaarvutitele mõeldud OKSide müügi põhjal, mille kohta olid arved esitatud EMPs asuvatele HP ja Delli üksustele (vaidlustatud otsus, põhjendus 528).
31
Komisjon leidis ühtlasi, et kuna HP suhtes oli konkurentsivastane tegevus alanud hiljem ja selleks, et võtta arvesse keelatud kokkuleppe arengut, arvutatakse asjakohane müügiväärtus eraldi HP ja Delli suhtes ja kohaldatakse kahte erinevat kestusega seotud kordajat (vaidlustatud otsus, põhjendus 530).
32
Mis puudutab hagejaid, siis kuna Sony puhul ei olnud osalemine HPd puudutavates kontaktides tõendatud, siis luges komisjon neid vastutavaks üksnes Delli puudutava koordineerimise eest (vaidlustatud otsus, põhjendus 531).
33
Seejärel otsustas komisjon, et kuna hindade koordineerimise kokkulepped on juba oma laadilt ELTL artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 kõige raskemad rikkumised, ja et keelatud kokkulepe puudutas vähemalt EMPd, siis kohaldati raskusastme alusel 16% suurendamist kõigile vaidlustatud otsuse adressaatidele (vaidlustatud otsus, põhjendus 544).
34
Lisaks märkis komisjon, et juhtumi asjaolusid silmas pidades otsustas ta lisada trahvile hoiatavalt veel 16% (vaidlustatud otsus, põhjendused 554 ja 555).
35
Lisaks vähendas komisjon hagejatele määratud trahvi 3%, et võtta arvesse seda, et nad ei olnud teadlikud ühe ja vältava rikkumise sellest osast, mis puudutas HPd, kajastamaks sobivalt ja piisavalt nende tegevuse kergemat laadi (vaidlustatud otsus, põhjendus 561).
36
Lõpuks leidis komisjon, et kuna Sony ülemaailmne käive vaidlustatud otsuse vastuvõtmisele eelnenud aastal oli 59252000000 eurot, siis oli sobilik kohaldada põhisummale kordajat 1,2 (vaidlustatud otsus, põhjendus 567).
37
Vaidlustatud otsuse resolutsioon on hagejat puudutavas osas sõnastatud järgmiselt:
„Artikkel 1
Järgmised ettevõtjad rikkusid ELTL artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, osaledes märgitud ajavahemikel ühes ja vältavas rikkumises, mis koosnes mitmest erinevast rikkumisest optiliste kettaseadmete turul, mis hõlmas tervet EMPd ja mis koosnes hindade koordineerimise kokkulepetest:
[…]
f)
[hagejad] 23. augustist 2004 kuni 15. septembrini 2006 Delli puudutava koordineerimise eest
[…]
Artikkel 2
Artiklis 1 nimetatud rikkumise eest on määratud järgmised trahvid:
[…]
f)
[hagejatele] solidaarselt: 21024000 eurot.“
Menetlus ja poolte nõuded
38
Hagejad esitasid käesoleva hagiavalduse, mis saabus Üldkohtu kantseleisse 31. detsembril 2015.
39
Komisjon esitas 25. mail 2016 kostja vastuse.
40
Üldkohus (viies koda) otsustas ettekandja-kohtuniku ettepaneku alusel avada menetluse suulise osa ning palus kodukorra artiklis 91 ette nähtud menetlust korraldavate meetmete raames komisjonil esitada teatavad dokumendid, mis puudutasid konfidentsiaalseid avaldusi. Komisjon märkis, et ta ei saa edastada ärakirju nendest konfidentsiaalsetest avaldustest, mis olid esitatud tema leebusprogrammi raames.
41
23. aprilli 2018. aasta kohtumäärusega, mis võeti vastu esiteks Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 24 esimese lõigu alusel ja teiseks kodukorra artikli 91 punkti b ja artikli 92 lõike 3 alusel, määras Üldkohus (viies koda), et komisjon peab esitama need ärakirjad. Hagejate advokaadid said tutvuda nende ärakirjadega Üldkohtu kantseleis enne kohtuistungit.
42
Komisjon esitas need ärakirjad 24. aprillil 2018 ja hageja esindajad tutvusid nendega Üldkohtu kantseleis 30. aprillil 2018.
43
Poolte suulised seisukohad ja Üldkohtu küsimustele antud vastused kuulati ära 2. mai 2018. aasta kohtuistungil.
44
Hagejad paluvad Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus neid puudutavas osas;
–
teise võimalusena vähendada hagejatele määratud trahvi summat;
–
mõista kohtukulud välja komisjonilt.
45
Komisjon palub Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
mõista kohtukulud välja hagejatelt.
Õiguslik käsitlus
46
Hagejad põhjendavad käesolevat hagi kahe väitega, millest esimene puudutab sisuliselt ELTL artikli 101 lõike 1 rikkumise olemasolu ja teine, mis on esitatud teise võimalusena, käsitleb määratud trahvi summa arvutamist.
[…]
Teine väide, mis on esitatud teise võimalusena, et trahvisumma kehtestamisel on tehtud fakti- ja õigusvigu ning seda on ebapiisavalt põhjendatud
[…]
Kolmas osa, et hoiatava mõju kordajat on kohaldatud üksnes Sonyle
[…]
292
Tuleb märkida, et vajadus tagada trahvi piisavalt hoiatav mõju nõuab, et trahvi suurus kujundataks selliselt, et see võtaks arvesse mõju, mida soovitakse avaldada ettevõtjale, kellele trahv määratakse, et trahvisumma ei muutuks tähtsusetuks, või vastupidi ülemäära suureks eelkõige kõnealuse ettevõtja rahalise suutlikkuse seisukohast vastavalt nõuetele, mis tulenevad ühelt poolt vajadusest tagada trahvi tõhusus ja teiselt poolt proportsionaalsuse põhimõtte järgimisest (vt 13. juuli 2011. aasta kohtuotsus General Technic-Otis jt vs. komisjon, T‑141/07, T‑142/07, T‑145/07 ja T‑146/07, EU:T:2011:363, punkt 239 ja seal viidatud kohtupraktika).
293
Ettevõtja suurus ja koguvahendid on asjakohased kriteeriumid, võttes arvesse taotletavat eesmärki, s.o trahvisumma kohandamist vastavalt ettevõtja koguvahenditele ja võimele hankida rahalisi vahendeid selle trahvi maksmiseks. Nimelt on trahvi piisava hoiatava mõju tagamiseks lähtesumma suurendamise määra eesmärk pigem tagada trahvi tõhusus, kui arvestada rikkumise kahjulikkust tavapärastele konkurentsitingimustele ja seega selle rikkumise raskusastet (vt 13. juuli 2011. aasta kohtuotsus General Technic-Otis jt vs. komisjon, T‑141/07, T‑142/07, T‑145/07 ja T‑146/07, EU:T:2011:363, punkt 241 ja seal viidatud kohtupraktika).
294
Siinses asjas ei vaidle hagejad vastu vaidlustatud otsuse põhjenduses 567 toodud Sony ülemaailmsele käibele sellel majandusaastal, mis eelnes nimetatud otsuse vastuvõtmisele, summas 59252000000 eurot.
295
Hagejate ainus argument on, et vaidlustatud otsuse mõne teise adressaadi emaettevõtja käive on võrreldav või kõrgem kui Sony oma, kellel tekkis pealegi 2014. aastal suur kahjum, samal ajal kui emaettevõtjad nagu Samsung (kes on TSST emaettevõtja) ja Hitachi (kes on HLDSi emaettevõtja) said suurt kasumit.
296
Tuleb rõhutada, et kuigi Sony Corporationile loeti süüks tema tütarettevõtja Sony Electronicsi rikkumine (vaidlustatud otsus, põhjendused 507 ja 569), kuni selleni välja, et komisjon tähistas neid vaidlustatud otsuses koos nimega „Sony“ (vt punkt 3 eespool), siis seda rikkumist, milles osalesid TSST ja HLDS, ei loetud süüks vastavalt Samsungile ja Hitachile (vaidlustatud otsus, põhjendused 11–14 ja 569).
297
Niisiis ei saa komisjonile ette heita, et ta kohaldas hagejate suhtes hoiatava mõju kordajat, kuid ei suurendanud TSST-le ja HLDSile määratud trahvide summat, võttes arvesse Samsungi ja Hitachi käivet ja kasumit.
298
Niisiis tuleb hagejate see argument ja terve teine väide tagasi lükata.
[…]
Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (viies koda),
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Jätta Sony Corporationi ja Sony Electronics, Inc-i kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 12. juulil 2019 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: inglise.
(
1
)	Esitatud on üksnes käesoleva kohtuotsuse punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.