62024TJ0491_RES
Kohtuasi T‑491/24
Puma SE
versus
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet
Üldkohtu (kuues koda) 22. oktoobri 2025. aasta kohtuotsus
Euroopa Liidu kaubamärk – Vastulausemenetlus – Euroopa Liitu nimetav rahvusvaheline registreering – Kujutismärk CMS Italy – Vasakule hüppavat kaslast kujutavad varasemad rahvusvahelised kujutismärgid – Suhteline keeldumispõhjus – Maine kahjustamine – Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõige 5 – Maine tugevus – EUIPO kohustus võtta otsesõnu arvesse tema menetluses kaotavale poolele kõige soodsamat hüpoteesi – Hoolsuskohustus
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Varasema identse või sarnase maineka kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema maineka kaubamärgi kaitse laienemine kaupadele või teenustele, mis ei ole sarnased – Tingimused – Kaubamärgi maine liikmesriigis või liidus – Mõiste – Hindamiskriteeriumid
(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 5)
(vt punktid 25, 29 ja 30)
Euroopa Liidu kaubamärk – Euroopa Liidu kaubamärgi mõiste ja Euroopa Liidu kaubamärgi omanikuks saamine – Suhtelised keeldumispõhjused – Varasema identse või sarnase maineka kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema maineka kaubamärgi kaitse laienemine kaupadele või teenustele, mis ei ole sarnased – Tingimused – Kaubamärkide vaheline seos – Hindamiskriteeriumid – Varasema kaubamärgi maine tugevus
(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 5)
(vt punktid 27, 28 ja 56)
Euroopa Liidu kaubamärk – EUIPO talituste menetlused – Varasema identse või sarnase maineka kaubamärgi omaniku vastulause – Varasema kaubamärgi maine tugevuse hindamine – Selliste väljendite nagu „vähim“ ja „enim“ kasutamine – Kohustus võtta arvesse kaotavale poolele kõige soodsamat hüpoteesi
(Nõukogu määrus nr 207/2009, artikli 8 lõige 5)
(vt punktid 31–37 ja 45)
Kokkuvõte
Üldkohus tühistas oma otsusega Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) viienda apellatsioonikoja otsuse (
1
) ning sedastas, et EUIPO-l on kohustus võtta hinnangu puhul, milles ta kasutab selliseid väljendeid nagu „vähim“ või „enim“ – ja eelkõige hinnangu puhul maine tugevuse kohta – arvesse tema menetluses kaotavale poolele kõige soodsamat hüpoteesi.
CMS Costruzione macchine speciali SpA nimetas 21. detsembril 2012 kujutismärgi CMS Italy rahvusvahelise registreeringu kaitse taotluses Euroopa Liitu. Hageja Puma SE esitas 21. novembril 2013 selle registreeringu suhtes kahele varasemale rahvusvahelisele kujutismärgile tuginedes vastulause (
2
).
Vastulausete osakond lükkas vastulause tagasi ning EUIPO teine apellatsioonikoda jättis kaebuse, mille hageja seejärel esitas, rahuldamata. Üldkohus tühistas aga oma 22. mai 2019. aasta kohtumäärusega viimati nimetatud otsuse (
3
). Nii saadeti asi tagasi EUIPO neljandale apellatsioonikojale, kes jättis samuti hageja kaebuse rahuldamata. Üldkohus tühistas ka selle otsuse (
4
).
Asja menetledes jättis EUIPO viies apellatsioonikoda hageja kaebuse uuesti rahuldamata, leides eelkõige, et kuigi hageja esitatud tõendite analüüsi põhjal on varasematel kaubamärkidel „vähemalt“ keskmine maine, ei ole vastandatud kaubamärkide vahelise seose olemasolu tõendatud. Hageja esitas seejärel Üldkohtule selle otsuse peale tühistamishagi.
Üldkohtu hinnang
Kõigepealt märkis Üldkohus, et kui EUIPO kontrollib – nagu käsitletaval juhul – määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 5 kohaldatavust, ei piisa sellest, kui ta tuvastab, et varasema kaubamärgi maine tase on „vähimal juhul keskmine“, vaid ta peab täpselt kindlaks tegema vastava maine tugevuse, mis on vastandatud kaubamärkide vahelise seose igakülgsel hindamisel asjakohane tegur, või võtma sõnaselgelt aluseks tema menetluses kaotavale poolele kõige soodsama hüpoteesi. Ta täpsustas, et mõiste „kaotav pool“ tähistab selles kontekstis poolt, kelle argumendid maine tugevuse kohta EUIPO tagasi lükkab.
Sellega seoses märkis Üldkohus, et EUIPO ei ole kohustatud täpset maine taset iga juhtumi korral kindlaks määrama: teataval konkreetsel juhul võib ta maine tugevuse hindamiseks kasutada selliseid väljendeid nagu „vähimal juhul“ või „enimal juhul“. EUIPO peab sõnaselgelt aluseks võtma tema menetluses kaotavale poolele kõige soodsama olukorra, enne kui ta saab kaaluda a fortiori teisi, kaotavale poolele vähem soodsaid hüpoteese.
Seega on EUIPO-l lubatud juhul, kui ta järeldab, et seos puudub või et asjaomase varasema kaubamärgi mainet ei ole kahjustatud, liigitada maine taseme „enimal juhul“ kõrgeks, võtta arvesse maksimaalset, st kõrget taset ja seejärel kaaluda a fortiori hüpoteese, mis on vähem soodsad – nimelt maine keskmine või vähene tase – kaotavale poolele, kelleks on vastulause esitaja. Seevastu ei ole sellistel juhtudel EUIPO-l lubatud liigitada maine taset „vähimal juhul“ keskmiseks, võtmata sõnaselgelt arvesse vastulause esitajale kõige soodsamat hüpoteesi, nimelt kõrget või isegi väga kõrget maine taset. Kui aga EUIPO jõuab järeldusele, et vastandatud kaubamärkide vahel on seos või et asjaomase varasema kaubamärgi mainet on kahjustatud, võib ta liigitada maine taseme „vähimal juhul“ keskmiseks, võtta arvesse minimaalset taset, st keskmist taset, ja kaaluda a fortiori hüpoteese, mis on vähem soodsad kaotavale poolele – sellisel juhul vaidlusaluse kaubamärgi omanikule – st kõrget või isegi väga kõrget taset. Siiski ei ole EUIPO-l sellistel juhtudel lubatud liigitada mainet „enimal juhul“ kõrgeks, võtmata sõnaselgelt arvesse vaidlusaluse kaubamärgi omanikule kõige soodsamat hüpoteesi, näiteks keskmist (või madalat) maine taset.
Kui kaotavale poolele kõige soodsamat hüpoteesi ei võeta sõnaselgelt arvesse, võib see kahjustada üldhinnangut seose olemasolu kohta, mille puhul varasema kaubamärgi maine tugevus on oluline tegur, või maine kahjustamise kohta.
Seejärel lisas Üldkohus, et üldisemalt, kui EUIPO otsustab mis tahes hindamise käigus kasutada selliseid väljendeid nagu „vähimal juhul“ või „enimal juhul“, peab ta sõnaselgelt arvesse võtma kõige soodsamat olukorda tema menetluses kaotava poole, st poole jaoks, kelle argumendid kõnealuse hinnangu kohta ta tagasi lükkab. Selles kohustuses väljendub EUIPO konkreetne hoolsuskohustus, mille põhjal on pädev institutsioon kohustatud hoolikalt ja erapooletult hindama kõiki vastavas asjas olulisi õiguslikke ja faktilisi asjaolusid.
Lõpuks märkis Üldkohus, et käsitletaval juhul ei võtnud EUIPO viies apellatsioonikoda vastandatud kaubamärkide vahelise seose igakülgsel hindamisel sõnaselgelt arvesse kaotavale poolele – käsitletaval juhul hagejale – kõige soodsamat, nimelt „väga kõrge“ maine olemasolu hüpoteesi. Seetõttu järeldas ta, et apellatsioonikoda oli rikkunud õigusnormi ning tühistas apellatsioonikoja otsuse tervikuna.
(
1
)	EUIPO viienda apellatsioonikoja 4. juuli 2024. aasta otsus (asi R 2215/2019-5).
(
2
)	Põhjendusena tugineti nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 207/2009 Euroopa Liidu kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1) artikli 8 lõikele 5.
(
3
)	22. mai 2019. aasta kohtumäärus Puma vs. EUIPO CMS (CMS Italy) (T‑161/16, EU:T:2019:350).
(
4
)	5. oktoobri 2022. aasta kohtuotsus Puma vs. EUIPO CMS (CMS Italy) (T‑711/20, EU:T:2022:604).