62024CO0149_INF
Определение на Съда (осми състав) от 12 декември 2024 г. —United Media Services
(Дело C‑149/24)
„Преюдициално запитване — Член 99 от Процедурния правилник на Съда — Отговор, който може да бъде изведен недвусмислено от съдебната практика — Член 4, параграф 3 ДЕС — Процесуалната автономия — Принципи на равностойност и на ефективност — Правна сигурност — Право на ефективни правни средства за защита — Окончателно решение на национален съд, което се оказва несъвместимо с последващо решение на Съда — Решение на конституционен съд, с което се установява несъвместимостта с конституцията на съответната държава членка на разпоредба от националното право, въз основа на която е постановено съдебно решение — Молба за отмяна — Различни преклузивни срокове“
1.
Преюдициални въпроси — Отговор, който не оставя място за разумно съмнение — Отговор, който може да бъде изведен недвусмислено от съдебната практика — Прилагане на член 99 от Процедурния правилник
(член 267 ДФЕС; Процедурен правилник на Съда, член 99)
(вж. т. 20 и 21)
2.
Право на Европейския съюз — Директен ефект — Лични права — Защита от националните юрисдикции — Съдебно производство — Принцип на процесуалната автономия — Спазване на принципите за равностойност и ефективност — Едномесечен преклузивен срок за подаване на молба за отмяна — Допустимост — Национално право, което предвижда тримесечен преклузивен срок за подаване на молба за отмяна на влязъл в сила съдебен акт, постановен въз основа на национална разпоредба, която впоследствие е обявена за неконституционна — Ирелевантност
(член 4, параграф 3 ДЕС; член 267 ДФЕС)
(вж. т. 25—29 и 31 и диспозитива)
3.
Право на Европейския съюз — Директен ефект — Лични права — Защита от националните юрисдикции — Съдебно производство — Принцип на процесуалната автономия — Спазване на принципите за равностойност и ефективност — Едномесечен преклузивен срок за подаване на молба за отмяна — Допустимост — Липса на последици по отношение на възможността за ангажиране на отговорността на държавата членка заради акта на съответния съд от последна инстанция
(член 4, параграф 3 ДЕС; член 267 ДФЕС)
(вж. т. 30)
Диспозитив
Член 4, параграф 3 ДЕС, в светлината на принципите на равностойност, ефективност и правна сигурност, трябва да се тълкува в смисъл, че допуска национална правна уредба, съгласно която молба за отмяна на влязло в сила съдебно решение поради нарушение на правото на Съюза трябва да се подаде в едномесечен срок, считано от съобщаването на това решение, докато молба за отмяна на основание, изведено от обстоятелството, че разглежданото окончателно съдебно решение е прието на основание на национална разпоредба, чиято противоконституционност е била установена впоследствие, което е установено с решение на Конституционния съд на съответната държава членка, може да бъде подадено в срок от три месеца, считано от публикуването на това решение в официалния вестник на тази държава членка, доколкото конкретните последици от установяването на противоконституционността произтичат пряко от посоченото решение на Конституционния съд.