62017TJ0466_RES
Zadeva T‑466/17
Printeos, SA, in drugi
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (tretji razširjeni senat) z dne 24. septembra 2019
„Konkurenca – Omejevalni sporazumi – Trg standardnih/kataloških in posebnih potiskanih pisemskih ovojnic – Sklep o ugotovitvi kršitve člena 101 PDEU – Razglasitev delne ničnosti zaradi kršitve obveznosti obrazložitve – Sklep o spremembi – Postopek poravnave – Globe – Osnovni znesek – Izredna prilagoditev – Zgornja meja 10 % skupnega prometa – Člen 23(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 – Načelo ne bis in idem – Pravna varnost – Legitimna pričakovanja – Enako obravnavanje – Kumulacija sankcij – Sorazmernost – Pravičnost – Neomejena pristojnost“
Ničnostna tožba – Ničnostna sodba – Učinki – Obveznost sprejetja izvedbenih ukrepov – Obseg – Sklep, ki ga Komisija sprejme na koncu postopka poravnave in s katerim ugotovi kršitev pravil konkurence – Razglasitev ničnosti zaradi nezadostne obrazložitve – Razglasitev delne ničnosti, omejena na del o naložitvi globe – Sprejetje novega sklepa o naložitvi globe v enakem znesku – Načelo ne bis in idem – Neuporaba – Kršitev načel pravne varnosti in varstva legitimnih pričakovanj – Neobstoj
(člena 101 in 266, prvi odstavek, PDEU; Sporazum EGP, člen 53; Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, člen 50)
(Glej točke od 56 do 69.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Določitev osnovnega zneska – Globa, naložena na koncu postopka poravnave – Neuporaba metodologije, določene v smernicah – Kršitev načela enakega obravnavanja – Neobstoj
(člen 101(1) PDEU, Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02, točki 13 in 37)
(Glej točke od 91 do 95, 98, 99, od 103 do 135.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Določitev osnovnega zneska – Globa, naložena na koncu postopka poravnave – Neuporaba metodologije, določene v smernicah – Kršitev načela enakega obravnavanja – Nemožnost sklicevanja na nezakonitost, storjeno v korist drugega
(člen 101(1) PDEU, Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2); Obvestilo Komisije 2006/C 210/02, točki 13 in 37)
(Glej točke od 91 do 95, 98, 99, od 136 do 146.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Najvišji znesek – Uporaba najvišjega zneska za vsa sankcionirana podjetja, ki so sodelovala pri isti kršitvi – Kršitev načela enakega obravnavanja – Neobstoj
(Uredba Sveta št. 1/2003, člen 23(2) in (3))
(Glej točke 96, 97, 101 in 102.)
Konkurenca – Globe – Znesek – Določitev – Neupoštevanje globe, ki jo je naložil nacionalni organ, pristojen za konkurenco – Različni ozemlje, protikonkurenčna ravnanja in obdobja – Kršitev načela pravičnosti – Neobstoj
(člen 101 PDEU; Sporazum EGP, člen 53)
(Glej točke od 152 do 158.)
Povzetek
Splošno sodišče je s sodbo Printeos in drugi/Komisija (T‑466/17) z dne 24. septembra 2019 zavrnilo tožbo več podjetij, dejavnih pri prodaji standardnih kataloških in posebnih potiskanih pisemskih ovojnic (v nadaljevanju: tožeče stranke), ki so primarno predlagala razglasitev delne ničnosti Sklepa Evropske komisije (
1
), s katerim jim je bila naložena globa zaradi kršitve člena 101 PDEU (v nadaljevanju: izpodbijani sklep). Ta kršitev je imela obliko sporazumov ali usklajenih ravnanj med tožečimi strankami in štirimi drugimi skupinami podjetij na ozemlju več evropskih držav.
Izpodbijani sklep je bil sprejet po tem, ko je bila zaradi nezadostne obrazložitve razglašena delna ničnost (
2
) prejšnjega sklepa Komisije (
3
), s katerim je bila tožečim strankam naložena globa v višini 4.729.000 EUR in ki je bil sprejet po postopku poravnave (v nadaljevanju: prvotni sklep). Komisija je po tej sodbi sprejela izpodbijani sklep, s katerim je spremenila prvotni sklep in hkrati naložila globo v istem znesku.
Na prvem mestu, Splošno sodišče je presodilo, da Komisija, če razglasitev ničnosti akta Unije temelji na kršitvi postopka, kot je nezadostnost obrazložitve, in če sodišče Unije ni uporabilo svoje neomejene pristojnosti, da bi spremenilo naloženo globo, lahko sprejme nov sklep, s katerim tožečim strankam naloži globo, ne da bi storila to, kar izhaja iz očitkov iz tožbenega razloga, ki se nanaša na kršitev načel pravne varnosti, varstva legitimnih pričakovanj in ne bis in idem. V zvezi s tem je Splošno sodišče pojasnilo, da uporaba načela ne bis in idem predpostavlja, da je bilo odločeno o obstoju kršitve ali da je bila preverjena zakonitost presoje kršitve. Zato načelo ne bis in idem samo po sebi ne nasprotuje ponovnemu pregonu za isto protikonkurenčno ravnanje, če je bil prvi sklep razglašen za ničen iz procesnih razlogov, ne da bi se odločalo o utemeljenosti očitanih dejstev, saj odločba o razglasitvi ničnosti v takem primeru ne pomeni „oprostitve“ v kazenskopravnem smislu. Splošno sodišče je ocenilo, da ta pristop velja tudi za razglasitev ničnosti sklepa o naložitvi globe zaradi nezadostne obrazložitve, če je bil ta sklep sprejet po končanem postopku poravnave.
Na drugem mestu, kar zadeva tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev načela enakega obravnavanja pri določitvi zneska globe, je Splošno sodišče ocenilo, da je treba za nadzor spoštovanja tega načela razlikovati med, na eni strani, obvezno enakopravno določitvijo osnovnega zneska glob, ki jih je treba naložiti zadevnim podjetjem, in, na drugi strani, uporabo zgornje meje 10 % za navedena podjetja na podlagi člena 23(2), drugi pododstavek, Uredbe št. 1/2003, (
4
) ki se lahko razlikuje glede na njihov skupni promet. Čeprav je namreč Komisija lahko upravičeno izbrala metodo za izračun osnovnega zneska, ki temelji na vrednosti prodaje v celotnem letu, ki ga zajema kršitev, da bi opredelila gospodarski pomen kršitve in sorazmerno težo vsakega podjetja, udeleženega pri kršitvi, je morala v tem okviru spoštovati načelo enakega obravnavanja. Nasprotno pa uporaba zgornje meje 10 % za določitev končnega zneska glob načeloma ni bila odvisna niti od tega gospodarskega pomena kršitve, niti od sorazmerne teže vsakega udeleženega podjetja, niti od teže ali trajanja navedene kršitve, ki jo je storilo to podjetje, temveč je bila povsem samodejna, ta samodejnost pa je bila povezana izključno s skupnim prometom podjetja, tako da je bila navedena uporaba ipso facto v skladu z načelom enakega obravnavanja.
Vendar je Splošno sodišče presodilo, da je napačna analiza Komisije, v skladu s katero rezultat uporabe zgornje meje 10 % v vmesni fazi izračuna glob, ki jih je treba naložiti, ipso facto povzroči rezultate, ki so skladni z načelom enakega obravnavanja. Splošno sodišče je v zvezi s tem poudarilo, da je Komisija z uporabo takega pristopa, ki ne spada na področje uporabe člena 23(2) Uredbe št. 1/2003, uporabila svojo diskrecijsko pravico na podlagi točke 37 Smernic o načinu določanja glob, naloženih v skladu s členom 23(2)(a) Uredbe št. 1/2003 (
5
). Po preučitvi prilagoditve osnovnih zneskov, ki je bila na podlagi tega pristopa izvedena v zvezi z različnimi skupinami podjetij, na katere je bil naslovljen izpodbijani sklep, je Splošno sodišče menilo, da je bila ena od teh skupin brez objektivne utemeljitve deležna ugodnejšega obravnavanja. Vendar je Splošno sodišče presodilo, da se tožeče stranke ne morejo v svojo korist sklicevati na nezakonitost, ki izhaja iz takega neenakega obravnavanja.
Kar zadeva vzporedno uporabo člena 101 PDEU in nacionalnega prava konkurence – v obravnavani zadevi v zvezi z učinki ravnanja tožečih strank na španskem ozemlju – ki je bila predmet tretjega tožbenega razloga, ki se je nanašal na kršitev načela pravičnosti, je Splošno sodišče najprej ugotovilo, da se izpodbijani sklep ne nanaša na to ozemlje in da je španski organ, pristojen za konkurenco, kaznoval ravnanja, storjena v drugem obdobju. Splošno sodišče je ugotovilo, da v takih okoliščinah celovita in dovolj odvračalna sankcija za protikonkurenčno ravnanje tožečih strank zahteva prav upoštevanje vseh njegovih učinkov na teh različnih ozemljih, vključno s časovnimi učinki, tako da Komisiji ni mogoče očitati, da iz teh istih razlogov ni zmanjšala globe, ki je bila tožečim strankam naložena v prvotnem in izpodbijanem sklepu.
(
1
)	Sklep Komisije C(2017) 4112 final z dne 16. junija 2017 o spremembi Sklepa C(2014) 9295 final z dne 10. decembra 2014 o postopku na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39780 – Pisemske ovojnice).
(
2
)	Sodba Splošnega sodišča z dne 13. decembra 2016, Printeos in drugi/Komisija (T‑95/15, EU:T:2016:722).
(
3
)	Sklep Komisije C(2014) 9295 final z dne 10. decembra 2014 o postopku na podlagi člena 101 [PDEU] in člena 53 Sporazuma EGP (Zadeva AT.39780 – Pisemske ovojnice).
(
4
)	Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov [101 in 102 PDEU] (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 8, zvezek 2, str. 205).
(
5
)	UL 2006, C 210, str. 2.