62010CO0102_HU
Subject of the case
Rendelkező rész
Subject of the case
Tárgy
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Judecătoria Focşani – Az EUMSZ 49. cikk, az EUMSZ 56. cikk, az EUMSZ 57. cikk, az EUMSZ 59. cikk első bekezdésének, az EUMSZ 169. cikk, valamint a tagállamok gépjármű‑felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30‑i 84/5/EGK tanácsi irányelv (HL L 8., 1984.1.11., 17–20. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 3–6. o.), az életbiztosítás körén kívül eső közvetlen biztosításra vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. június 18‑i 92/49/EGK tanácsi irányelv (HL L 228., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 346. o.), a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5‑i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 288. o.), a gépjármű‑felelősségbiztosításról szóló, 2005. május 11‑i 2005/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 149., 14. o.), és a gépjármű‑felelősségbiztosításról és a biztosítási kötelezettség ellenőrzéséről szóló, 2009. szeptember 16‑i 2009/103/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 263., 11. o.) értelmezése – Gépjármű‑felelősségbiztosítás – Biztosított gépjárművek által okozott kár – A fogyasztókra nézve kedvezőtlen kizárási záradékokat megállapító nemzeti szabályozás – Olyan kizárási feltételek, amely meghaladják az irányelvekben meghatározottakat – A nemzeti bíróságnak a biztosított kockázatból történő kizárásra vonatkozó záradék semmisségére történő hivatkozási lehetősége.
Rendelkező rész
Rendelkező rész
1) A
– tagállamok gépjármű-felelősségbiztosításra és a biztosítási kötelezettség ellenőrzésére vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1972. április 24‑i 72/166/EGK tanácsi irányelv,
– tagállamok gépjármű‑felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről szóló, 1983. december 30‑i 84/5/EGK második tanácsi irányelv,
– gépjárműhasználattal kapcsolatos polgári jogi felelősség biztosítására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1990. május 14‑i 90/232/EGK harmadik tanácsi irányelv,
– tagállamok gépjármű‑felelősségbiztosításra vonatkozó jogszabályainak közelítéséről, valamint a Tanács 73/239/EGK és 88/357/EGK irányelveinek módosításáról szóló, 2000. május 16‑i 2000/26/EK parlamenti és tanácsi irányelv (negyedik gépjármű‑biztosítási irányelv), valamint
– gépjármű‑felelősségbiztosításra vonatkozó 72/166/EGK, 84/5/EGK, 88/357/EGK és 90/232/EGK tanácsi irányelv, valamint a 2000/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2005. május 11‑i 2005/14/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv
által létrehozott kötelező gépjármű‑felelősségbiztosítási rendszerrel nem ellentétes az a nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy a biztosító kikötheti, hogy a károsult félnek a gépjármű‑felelősségbiztosítási szerződés alapján nincs joga kártérítésre, amennyiben e gépjárművet alkohol hatása alatt álló személy vezette.
2) A 72/166, 84/5, 90/232, 2000/26 és 2005/14 irányelv által létrehozott kötelező gépjármű‑felelősségbiztosítási rendszerrel nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amely nem írja elő a biztosító számára, hogy a gépjármű‑felelősségbiztosítási szerződés alapján a károsult fél – aki megsérült – kárát azonnal a baleset bekövetkezését követően megtérítse, és hogy a balesetért felelős személytől követelje a biztosítottnak kifizetett kártérítés összegét olyan körülmények között, amikor a biztosítás egy kizáró kitétel miatt nem terjed ki valamely kockázatra.
3) Az a nemzeti szabályozás, amely előírja, hogy a biztosító kikötheti, hogy a károsult félnek a gépjármű‑felelősségbiztosítási szerződés alapján nincs joga kártérítésre, amennyiben e gépjárművet alkohol hatása alatt álló személy vezette, korlátozza mind a letelepedés, mind a szolgáltatásnyújtás szabadságát. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy mindemellett ez a korlátozás az EUSZ‑Szerződés által kifejezetten előírt eltérési intézkedések alapján és a Bíróság ítélkezési gyakorlatának megfelelően mennyiben elfogadható, vagy igazolható közérdeken alapuló kényszerítő okok miatt.