62023CC0233
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
LAILA MEDINA
5 päivänä syyskuuta 2024 (
1
)
Asia C‑233/23
Alphabet Inc.,
Google LLC ja
Google Italy Srl
vastaan
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato,
jossa asian käsittelyyn osallistuvat
Enel X Italia Srl ja
Enel X Way Srl
(Ennakkoratkaisupyyntö – Consiglio di Stato (ylin hallintotuomioistuin, Italia))
Ennakkoratkaisupyyntö – Kilpailu – SEUT 102 artikla – Määräävän aseman väärinkäyttö – Digimarkkinat – Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kieltäytyminen myöntämästä toiselle yritykselle käyttöoikeutta alustaan tai digitaaliseen infrastruktuuriin – Bronner-edellytykset – Sovellettavuus – Objektiiviset perustelut – Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen tarve kehittää ohjelmistopohja – Aikaan ja resursseihin liittyvät rajoitteet – Edellytykset – Tuotantoketjun loppupään markkinoiden tai lähimarkkinoiden määritelmä
I Johdanto
1.
Tämä ennakkoratkaisupyyntö koskee SEUT 102 artiklan tulkintaa.
2.
Sen on esittänyt Consiglio di Stato (ylin hallintotuomioistuin, Italia) menettelyssä, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Alphabet Inc., Google LLC ja Google Italy Srl (
2
) ja toisaalta Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato. (
3
) Menettelyn kohteena on sellaisen määräyksen pätevyys, jossa AGCM totesi, että Google oli käyttänyt väärin määräävää asemaansa markkinoilla, etenkin koska se ei ollut tehnyt Android Auto ‑sovelluksestaan yhteensopivaa toisen sovelluksen kanssa, jonka Enel X Italia Srl (
4
) oli kehittänyt sähköautojen lataamiseen liittyviä palveluja varten.
3.
Kuten useimmissa SEUT 102 artiklaa koskevissa asioissa, suuressa jaostossa asiaa käsittelevän unionin tuomioistuimen on määritettävä heikosti erottuva – ja usein kiistanalainen – rajalinja määräävässä markkina-asemassa olevien yritysten käyttämien laillisten ja lainvastaisten kilpailukeinojen välillä. Tätä tarkoitusta varten, ja koska käsiteltävä asia tulee esille digimarkkinoiden nykyisen kehityksen yhteydessä, unionin tuomioistuimen on harkittava huolellisesti tarvetta säilyttää nämä markkinat avoimina, samalla kun turvataan riittävät kannustimet innovoinnin edistämiseksi.
4.
Tämä on erityisen vaativaa, jos otetaan huomioon se seikka, että käsiteltävässä asiassa pääsyä koskeva pyyntö liittyy alustaan, jossa on tarkoitus käyttää kolmansien osapuolten kehittämiä sovelluksia, joiden tarkoituksena on tarjota ajoneuvon sisäisiä palveluja miellyttävää ja turvallista ajoa varten. Ensimmäinen kysymys, jota unionin tuomioistuimen on tarkasteltava, onkin se, kuuluuko nyt tarkasteltava tapaus sen perinteisen oikeuskäytännön alaan, jota sovelletaan tapauksiin, joissa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys on kieltäytynyt myöntämästä käyttöoikeutta, – nimittäin tuomio Bronner (
5
) – ja jossa pyritään unionin tuomioistuimen itsensä mukaan saattamaan oikeudenmukaiseen tasapainoon kilpailuun ja kannustimiin liittyvät näkökohdat.
5.
Lisäksi käsiteltävässä asiassa, jotta varmistetaan kolmansien osapuolten sovellusten yhteentoimivuus Android Auto ‑sovelluksen kanssa, Googlen on ensin kehitettävä ohjelmistomalli, josta käytetään myös englanninkielistä nimitystä ”template”, mikä puolestaan edellyttää, että se käyttää tähän tarkoitukseen omia taloudellisia resurssejaan ja henkilöstöresurssejaan. Unionin tuomioistuimen on siten omaksuttava näkemys siitä, edellyttävätkö käyttöoikeutta koskevat velvoitteet yhteentoimivuuden kannalta määräävässä markkina-asemassa olevilta yrityksiltä aktiivista toimintaa, kuten tarvittavien ohjelmistojen kehittämistä. Jos unionin tuomioistuin vastaa tähän myöntävästi, sen on myös määritettävä näiden velvoitteiden rajat ja tämäntyyppisessä tilanteessa sovellettavat edellytykset.
6.
Lopuksi on tärkeää pitää mielessä, että käsiteltävässä asiassa annetaan ratkaisu digimarkkinasäädöksen (
6
) voimaantulon jälkimainingeissa, mistä herää väistämättä – tällä oikeudenalalla varsin yleinen – kysymys siitä, ratkaistaisiinko yhteentoimivuuteen liittyvät kysymykset legitiimimmin lainsäädäntökeinoilla kuin seuraamuksilla, jotka perustuvat kilpailuoikeutta koskeviin EUT-sopimuksen määräyksiin, kuten Google toistuvasti väittää.
II Tosiseikat ja asian käsittelyn vaiheet
7.
Google on kehittänyt Android OS:n, joka on avoimen lähdekoodin käyttöjärjestelmä Android-mobiililaitteille. Kyseinen käyttöjärjestelmä on saatavilla ilmaiseksi, ja kuka tahansa voi muokata sitä tarvitsematta siihen lupaa.
8.
Google julkaisi vuonna 2015 Android-käyttöjärjestelmää käyttävien mobiililaitteiden Android Auto ‑sovelluksen. Sen avulla käyttäjät voivat käyttää älypuhelimessaan olevia tiettyjä sovelluksia auton sisäänrakennetun näyttöruudun välityksellä. Jotta varmistetaan kunkin sovelluksen yhteentoimivuus Android Auton kanssa ja vältetään tähän tarvittavat pitkät ja kalliit yksittäiset testit, Google tarjoaa ratkaisuja kokonaisille sovellusluokille mallien muodossa. Näiden mallien avulla kolmannet kehittäjät voivat luoda omista sovelluksistaan versioita, jotka ovat yhteensopivia Android Auto ‑sovelluksen kanssa. Vuoden 2018 lopulla malleja oli saatavilla ainoastaan media- ja viestintäsovelluksille. Google on kehittänyt lisäksi Android Auto ‑sovelluksen kanssa yhteensopivia versioita omista kartta- ja navigointisovelluksistaan – Google Maps ja Waze – ja sallinut tietyissä tapauksissa personoitujen sovellusten kehittämisen ilman ennalta määritettyä mallia.
9.
Enel X tarjoaa sähköajoneuvojen latauspalveluja. Se myös kuuluu Enel-konserniin, joka hallinnoi yli 60:tä prosenttia Italiassa käytössä olevista latausasemista. Enel X julkaisi toukokuussa 2018 JuicePass-sovelluksen, joka tarjoaa erilaisia toimintoja sähköajoneuvojen lataamiseen. Sovelluksen avulla käyttäjät voivat erityisesti i) hakea latausasemia kartalta ja varata niitä, ii) siirtää haun Google Mapsiin, joka sitten opastaa reitin valitulle latausasemalle, ja iii) käynnistää, keskeyttää ja seurata latausistuntoa sekä maksaa latauksen. JuicePass on saatavilla Android-älypuhelimen käyttäjille, ja sen voi ladata Google Play ‑sovelluskaupasta.
10.
Enel X pyysi syyskuussa 2018 Googlea tekemään JuicePassista yhteensopivan Android Auton kanssa. Google kuitenkin kieltäytyi siitä ja totesi, että koska erityistä mallia ei ollut käytettävissä, media- ja viestintäsovellukset olivat ainoita Android Auton kanssa yhteensopivia kolmansien osapuolten sovelluksia. Enel X:n toistettua pyyntönsä joulukuussa 2018 Google perusteli kieltäytymistään turvallisuusnäkökohdilla ja tarpeella kohdentaa uuden mallin kehittämiseen tarvittavat resurssit järkevästi.
11.
Enel X teki 12.2.2019 AGCM:lle ilmoituksen, jossa se väitti, että Googlen menettely merkitsi SEUT 102 artiklan rikkomista. AGCM:n käynnistettyä menettelyn Google julkaisi mallin Android Auton kanssa yhteensopivien sähköautojen lataamiseen tarkoitettujen beetavaiheen (eli kokeellisten) sovellusten kehittämistä varten. AGCM kuitenkin piti epävarmana, olisiko kyseinen versio riittävä mahdollistamaan JuicePassin kaikkien keskeisten toimintojen integroimisen Android Autoon.
12.
AGCM totesi 27.4.2021 antamassaan päätöksessä, että Googlen menettely, jolla kyseisen viranomaisen mukaan estettiin JuicePassin julkaisu Android Auto ‑alustalla ja viivästytettiin sitä, merkitsi SEUT 102 artiklassa tarkoitettua määräävän aseman väärinkäyttöä.
13.
AGCM katsoi erityisesti, että Android Auto on välttämätön tuote ajoneuvojen kuljettajille tarkoitettujen sovellusten kehittäjille. Se mahdollistaa helppokäyttöisyyden ja liikenneturvallisuuden kannalta käyttäjäkokemuksen, jolle ei ole vastinetta teknisenä ratkaisuna mobiilisovellusten yhteensopivuuteen ajoneuvojen infotainment-järjestelmien (tietoviihdejärjestelmä) kanssa. AGCM katsoi lisäksi, että Google oli pyrkinyt menettelyllään suosimaan omistamaansa Google Maps ‑sovellusta sellaisten muiden sovellusten kustannuksella, jotka voisivat kilpailla sen kanssa, esimerkiksi sähköautojen latauspalvelujen osalta, kuten JuicePassin tapauksessa. AGCM myös totesi, että Googlen menettelyllä oli ollut yli kahden vuoden ajan haitallisia vaikutuksia markkinoihin, sillä se oli rajoittanut kuluttajien valinnanvapautta, mille ei kyseisen viranomaisen mukaan ollut mitään objektiivista perustetta.
14.
Näiden toteamusten valossa AGCM määräsi Googlen julkaisemaan lopullisen mallin sähköautojen lataamiseen tarkoitettujen sovellusten kehittämistä varten ja sisällyttämään siihen Enel X:n olennaisina pitämät toiminnot, jotta JuicePass olisi täysin yhteensopiva Android Auton kanssa. Se myös määräsi Googlen maksamaan sakkoa 102084433,91 euroa.
15.
Google riitautti AGCM:n päätöksen Tribunale amministrativo regionale del Laziossa (Lazion alueellinen hallintotuomioistuin, Italia), joka hylkäsi kanteen kokonaisuudessaan. Google teki tämän jälkeen valituksen Consiglio di Statoon, joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin käsiteltävässä asiassa.
16.
Consiglio di Statossa Google väittää, ettei AGCM tutkinut asianmukaisesti unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä ilmeneviä edellytyksiä sen arvioimiselle, merkitseekö käyttöoikeuden epääminen määräävän aseman väärinkäyttöä. Se viittaa etenkin unionin yleisen tuomioistuimen tuomioon Microsoft. (
7
) Google arvostelee AGCM:ää myös siitä, ettei se ole yksilöinyt riidanalaisessa päätöksessä merkityksellisiä tuotantoketjun loppupään markkinoita eikä sen määräävää asemaa niillä. AGCM ja Enel X puolestaan kiistävät nämä argumentit ja tukeutuvat lähinnä pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan päätöksen perusteluihin.
17.
Voidakseen antaa ratkaisun pääasiassa Consiglio di Stato katsoo tarvitsevansa ohjeita SEUT 102 artiklan tulkinnasta ja lähinnä Bronner-edellytyksistä, joita sovelletaan tapauksissa, joissa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys ei myönnä käyttöoikeutta infrastruktuuriinsa. Näiden edellytysten mukaan tämäntyyppistä epäämistä pidetään väärinkäyttönä, jos i) käyttöoikeuspyyntö koskee tavaraa tai palvelua, joka on välttämätön taloudellisen toiminnan harjoittamiselle lähimarkkinoilla, ii) epääminen on omiaan poistamaan kaiken kilpailun näiltä markkinoilta ja jos iii) epäämistä ei voida perustella objektiivisesti. Consiglio di Stato on lähinnä epävarma siitä, oikeuttavatko digimarkkinoiden toiminnan erityispiirteet näistä edellytyksistä poikkeamisen pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa tai ainakin niiden tulkitsemisen joustavasti. Se on myös epävarma siitä, miten kilpailuviranomaisten olisi määriteltävä merkitykselliset markkinat tällaisessa tapauksessa.
18.
Tässä tilanteessa Consiglio di Stato päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko SEUT 102 artiklassa tarkoitettua toimituksesta kieltäytymisen kohteena olleen tuotteen välttämättömyysvaatimusta tulkittava siten, että tuotteen saatavuus (tai pääsy siihen) on välttämätöntä tietyn toiminnan harjoittamiseksi lähimarkkinoilla, vai riittääkö, että tuotteen saatavuus on välttämätöntä sitä pyytäneen yrityksen tarjoamien tavaroiden tai palveluiden käytön helpottamiseksi etenkin silloin, kun toimituksesta kieltäytymisen kohteena olleen tuotteen olennaisena tehtävänä on helpottaa ja sujuvoittaa jo käytössä olevien tavaroiden tai palvelujen käyttöä?
2)
Jos yrityksen menettely luonnehditaan toimituksesta kieltäytymiseksi, voidaanko SEUT 102 artiklassa tarkoitettuna väärinkäyttönä pitää tilanteita, joissa tuotetta ei pyynnöstä huolimatta ole saatu ja joissa i) tuotteen saamista pyytänyt yritys toimii jo markkinoilla ja on jatkanut laajentumistaan näillä markkinoilla oletetun väärinkäytön ajan ja ii) tuotteen saamista pyytäneen yrityksen kanssa kilpailevat toimijat ovat jatkaneet toimintaansa markkinoilla?
3)
Jos väärinkäyttöä on oletetusti välttämättömän tavaran tai palvelun saannin tai niihin pääsyn epääminen, onko SEUT 102 artiklaa tulkittava siten, että se, ettei tavaraa tai palvelua ole toimituspyynnön tekohetkellä saatavilla, on otettava huomioon epäämisen objektiivisena perusteena, vai onko kilpailuviranomainen velvollinen vähintäänkin selvittämään objektiivisten seikkojen perusteella, kuinka paljon aikaa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys tarvitsee pyydetyn tavaran tai palvelun kehittämiseen, vai voidaanko määräävässä asemassa olevaa yritystä vaatia ilmoittamaan pääsyä pyytäneelle tuotteen kehittämiseen vaadittava aika, kun otetaan huomioon yrityksen vastuu markkinoilla?
4)
Onko SEUT 102 artiklaa tulkittava siten, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys, jolla on määräysvalta digitaalisessa alustassa, voidaan velvoittaa mukauttamaan tuotteitaan tai kehittämään uusia, jotta niitä pyytävät voivat saada niitä? Onko määräävässä asemassa olevan yrityksen otettava tällöin huomioon markkinoiden yleiset tarpeet tai välttämättöminä pidettäviä tuotantopanoksia pyytävän yksittäisen yrityksen tarpeet, vai onko tällaisen yrityksen vähintäänkin vahvistettava etukäteen sille osoitettujen pyyntöjen käsittelyä ja tärkeysjärjestykseen laittamista koskevat objektiiviset perusteet sillä näillä markkinoilla olevan erityisen vastuun vuoksi?
5)
Jos väärinkäyttöä on oletetusti välttämättömän tavaran tai palvelun saannin tai niihin pääsyn epääminen, onko SEUT 102 artiklaa tulkittava siten, että kilpailuviranomaisen on etukäteen määritettävä ja yksilöitävä väärinkäytön kohteena olevat tuotantoketjun loppupään merkitykselliset markkinat, ja voiko kyseessä tällöin olla myös pelkästään potentiaaliset markkinat?”
19.
Ennakkoratkaisupyyntö jätettiin unionin tuomioistuimen kirjaamoon 13.4.2023. Italian hallitus, Kreikan hallitus, Euroopan komissio ja pääasian oikeudenkäynnin asianosaiset esittivät kirjallisia huomautuksia. Myös EFTAn (Euroopan vapaakauppaliitto) valvontaviranomainen osallistui 23.4.2024 pidettyyn istuntoon.
III Asian tarkastelu
20.
Consiglio di Stato pyrkii kysymyksillään selventämään SEUT 102 artiklan tulkintaa ja etenkin sellaisiin tapauksiin sovellettavaa unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, joissa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys kieltäytyy antamasta käyttöoikeutta omaan infrastruktuuriinsa lähimarkkinoilla toimivalle toiselle yritykselle. Consiglio di Stato esittää nämä kysymykset sellaisten erityispiirteiden osalta, jotka ovat sen mukaan luonteenomaisia digimarkkinoiden toiminnalle.
21.
Tarkemmin ottaen se tiedustelee ensinnäkin, että kun otetaan huomioon Android Auton toiminta ja digimarkkinoiden nykyinen kehitys, olisiko sen infrastruktuurin, johon pyydetään käyttöoikeutta, välttämättömyyttä koskevan edellytyksen katsottava täyttyvän, kun tämä käyttöoikeus ei ole ehdottoman olennainen lähimarkkinoille mutta se tekee silti tavaroiden tai palvelujen käytöstä kyseisillä markkinoilla kätevämpää liikenneturvallisuuden ja käyttömukavuuden kannalta.
22.
Toiseksi Consiglio di Stato tiedustelee, voidaanko sitä, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys kieltäytyy myöntämästä käyttöoikeutta, pitää väärinkäyttönä Bronner-edellytysten mukaisesti, jos pyynnön esittänyt yritys ja muut toimijat jatkavat toimintaansa ja kasvuaan lähimarkkinoilla käyttöoikeuden puuttumisesta huolimatta.
23.
Kolmanneksi Consiglio di Stato kysyy lähinnä, muodostaako pyydetyn käyttöoikeuden mahdollistamiseksi välttämättömän osatekijän puuttuminen – esimerkiksi ohjelmistomallin puuttuminen – objektiivisen oikeuttamisperusteen sille, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys kieltäytyy myöntämästä käyttöoikeutta. Toissijaisesti kyseinen tuomioistuin tiedustelee, onko kilpailuviranomaisen tarkasteltava objektiivisten perusteiden perusteella tämän osatekijän kehittämiseen vaadittavaa aikaa, vai onko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen, kun otetaan huomioon sen erityinen vastuu markkinoilla, tehtävä ilmoittaa tästä ajasta pyynnön esittäneelle taholle.
24.
Neljänneksi Consiglio di Stato tiedustelee, edellytetäänkö SEUT 102 artiklassa, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys, jolla on määräysvalta digitaaliseen alustaan, mukauttaa omaa tuotettaan saadessaan pyyntöjä käyttöoikeuden myöntämiseksi kyseiseen alustaan. Tältä osin kyseinen tuomioistuin kysyy, olisiko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen, kun otetaan huomioon sen markkina-asema, asetettava etusijalle yleiset markkinavaatimukset vai pyynnön esittäneen tahon vaatimukset ja olisiko kyseisen yrityksen otettava käyttöön ennalta määritetyt, objektiiviset perusteet käyttöoikeuspyyntöjen arviointia ja priorisointia varten.
25.
Consiglio di Stato pyrkii viidenneksi selventämään, onko SEUT 102 artiklaa tulkittava asiayhteydessä, jossa on kyse käyttöoikeuden epäämisestä väitetysti välttämättömään tuotteeseen koostuvasta määräävän aseman väärinkäytöstä, siten, että kilpailuviranomaisen on määritettävä konkreettisesti etukäteen merkitykselliset tuotantoketjun loppupään markkinat, joita väärinkäyttö koskee.
26.
Tämän ratkaisuehdotuksen seuraavissa kohdissa tarkastelen ennen kaikkea sitä, olisiko katsottava, että yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa Bronner vahvistamia edellytyksiä voidaan soveltaa pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaiseen asiaan. Vaikka tämä seikka ei olekaan nimenomaisesti minkään ennakkoratkaisukysymyksen kohteena, se on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnössä esittämä tärkein epävarmuutta aiheuttava seikka. Se muodostaa myös peruslähtökohdan, johon kaksi ensimmäistä ennakkoratkaisukysymystä pohjautuvat, minkä vuoksi asianosaiset kävivät tältä osin seikkaperäistä näkemystenvaihtoa unionin tuomioistuimessa. Tämän tarkastelun valossa käsittelen sitten ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämiä kysymyksiä siten, että tarkastelen yhtäältä ensimmäistä ja toista kysymystä yhdessä ja toisaalta kolmatta ja neljättä kysymystä yhdessä. Viidettä kysymystä arvioidaan erikseen.
A
Bronner-edellytysten sovellettavuus. Ensimmäinen ja toinen kysymys
27.
SEUT 102 artiklan mukaan sisämarkkinoille soveltumatonta ja kiellettyä on yhden tai useamman yrityksen määräävän aseman väärinkäyttö sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla, jos se on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. (
8
) Tähän voivat kuulua tietyissä tilanteissa tapaukset, joissa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys kieltäytyy solmimasta liikesuhteita toisen yrityksen kanssa tai tarkemmin ottaen kieltäytyy myöntämästä käyttöoikeutta omaan tavaraansa, palveluunsa tai infrastruktuuriinsa lähimarkkinoilla toimivalle toiselle yritykselle. (
9
)
28.
Kuten on jo todettu, tapauksia, joissa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys kieltäytyy solmimasta liikesuhteita tai antamasta käyttöoikeutta toiselle yritykselle, tarkastellaan perinteisesti yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa Bronner vahvistaman doktriinin valossa. (
10
) Kyseisen tuomion mukaan kolmen edellytyksen on täytyttävä, jotta kyseessä voitaisiin katsoa olevan SEUT 102 artiklassa tarkoitettu määräävän aseman väärinkäyttö. Niissä edellytetään ensinnäkin, että pyydetty käyttöoikeus koskee tavaraa tai palvelua, joka on välttämätön taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi lähimarkkinoilla, toiseksi, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen kieltäytymisellä poistetaan todennäköisesti kaikki kilpailu kyseisillä markkinoilla, ja kolmanneksi, ettei kieltäytymistä voida objektiivisesti perustella. (
11
)
29.
Perusteita käyttöoikeuden epäämisen luonnehtimiselle määräävän aseman väärinkäytöksi tarkasteli ensimmäisenä julkisasiamies Jacobs ratkaisuehdotuksessaan Bronner. (
12
) Yli kaksi vuosikymmentä sen julkaisemisen jälkeen hänen oikeudellista tarkasteluaan siteerataan edelleen asiaa koskevassa arvovaltaisessa oikeuskirjallisuudessa erityisesti sen havainnollistamiseksi, että käyttöoikeutta koskevia velvoitteita olisi asetettava määräävässä markkina-asemassa oleville yrityksille SEUT 102 artiklan nojalla edelleen hyvin rajoitetusti. (
13
)
30.
Kyseisessä ratkaisuehdotuksessaan julkisasiamies Jacobs totesi, että vapaus valita omat sopimuskumppaninsa ja määrätä vapaasti omasta omaisuudestaan ovat jäsenvaltioiden oikeusjärjestyksissä yleisesti tunnustettuja periaatteita, joille joissakin tapauksissa on annettu perustuslaillinen asema. Näiden oikeuksien loukkaaminen on näin ollen perusteltava huolellisesti. (
14
) Hän katsoi lisäksi, että pitkällä tähtäimellä on yleensä kilpailua edistävää ja kuluttajien etujen mukaista, että määräävässä markkina-asemassa olevalle yritykselle annetaan mahdollisuus varata omaan käyttöönsä huomattavan investointinsa tulokset. Muutoin määräävässä markkina-asemassa olevaa yritystä ei kannustettaisi investoimaan tehokkaisiin tavaroihin tai palveluihin. (
15
) Julkisasiamies Jacobs sitä vastoin myös huomautti, että kieltäytyminen tarjoamasta palveluja voi jossakin tilanteessa aiheuttaa sen, että kilpailu lakkaa tai vähenee oleellisesti, niin lyhyellä kuin pitkälläkin tähtäimellä, kuluttajien vahingoksi. (
16
)
31.
Huomautan, että julkisasiamies Jacobsin esittämät perustelut on hyväksytty nimenomaisesti unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä, viimeksi tuomiossa Slovak Telekom; kyseisessä tuomiossa todettiin, että pakottamalla määräävässä markkina-asemassa oleva yritys myöntämään käyttöoikeus loukataan erityisesti sen sopimusvapautta ja omaisuudensuojaa. Tästä syystä määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on lähtökohtaisesti voitava vapaasti kieltäytyä myöntämästä käyttöoikeutta tavaraan, palveluun tai infrastruktuuriin, jonka se on kehittänyt omiin tarpeisiinsa. (
17
) Määräävässä markkina-asemassa oleva yrityshän ei olisi myöskään yhtä halukas investoimaan tehokkaisiin tuotteisiin tai välineistöihin, jos se voisi joutua pelkästä kilpailijoidensa pyynnöstä jakamaan omiin investointeihinsa perustuvat hyödyt niiden kanssa. (
18
)
32.
Edellä esitetystä seuraa, että tapauksen, jossa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys on kieltäytynyt myöntämästä käyttöoikeutta, SEUT 102 artiklan mukainen arviointi perustuu viime kädessä yhtäältä lähimarkkinoiden asianmukaista kehitystä ja niillä käytävää hedelmällistä kilpailua koskevan kilpailijoiden ja kuluttajien edun ja toisaalta määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen sopimusvapauden ja omistusoikeuden kunnioittamisen – millä edistetään riittäviä kannustimia sen toiminnan harjoittamiseen tehokkaasti – väliseen herkkään tasapainoon. (
19
) Unionin tuomioistuimen mukaan tuomiossa Bronner pyritään luomaan tämä herkkä tasapaino asettamalla edellä jo mainitut kolme edellytystä. (
20
)
33.
Unionin tuomioistuimen viimeaikaisen oikeuskäytännön tarkastelu tapauksissa, joissa sitä on pyydetty tulkitsemaan Bronner-edellytyksiä, osoittaa kuitenkin, että näiden edellytysten soveltamisala on melko suppea. Kuten julkisasiamies Kokott selitti äskettäisessä ratkaisuehdotuksessaan Google Shopping, (
21
) kyseiset edellytykset ovat poikkeuksen luonteisia eivätkä sovellu yleisesti väärinkäytön toteamiseen kaikissa käyttöoikeuden myöntämistä koskevissa asioissa. (
22
)
34.
On nimittäin tärkeää huomata unionin tuomioistuimen selventäneen, että Bronner-edellytysten vahvistaminen oli perusteltua kyseiselle asialle ominaisissa olosuhteissa, joissa määräävässä markkina-asemassa ollut yritys oli kieltäytynyt antamasta kilpailijalle mahdollisuutta käyttää omaa toimintaansa varten kehittämäänsä infrastruktuuria. Unionin tuomioistuin on korostanut tätä erityisesti paitsi edellä mainitussa asiassa Slovak Telekom (
23
) myös melko äskettäisessä tuomiossa Baltic Rail. (
24
) Viimeksi mainitusta ilmenee yksiselitteisesti, että Bronner-edellytyksiä sovelletaan ainoastaan tapauksiin, joissa kyseessä oleva infrastruktuuri on kehitetty määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen oman toiminnan tarkoituksiin ja joissa kyseinen infrastruktuuri on varattu sen omaan käyttöön eivätkä kilpailijat voi käyttää sitä. (
25
)
35.
Tästä seuraa, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sen määrittämiseksi, sovelletaanko Bronner-edellytyksiä käyttöoikeuden epäämistä koskevaan asiaan, on tarpeen erottaa, onko infrastruktuuri, johon pyydetään käyttöoikeutta, tarkoitus pyhittää määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen omaan toimintaan ja käyttöön ja onko sen tarkoitus käyttää sitä yksinomaisesti keinona varata tämän infrastruktuurin kehittämiseen tehtyjen investointien tulokset itselleen. Näitä edellytyksiä ei sitä vastoin ole tarkoitus soveltaa, jos kyseinen infrastruktuuri on avoinna muille markkinatoimijoille, mikä unionin tuomioistuimen mukaan voi seurata sääntelyvelvoitteiden soveltamisesta, kuten tuomiossa Slovak Telekom. (
26
) Näin on oletettavasti oltava a fortiori sellaisen infrastruktuurin osalta, joka kehitetään tarkoituksellisesti kolmansien osapuolten käyttöön.
36.
Tältä osin ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen ennakkoratkaisupyynnössä esittämästä kuvauksesta ilmenee, että käsiteltävä asia koskee kolmannen osapuolen, joka halusi kehittämästään sovelluksesta yhteensopivan Android Auton kanssa, Googlelle esittämää pyyntöä. Lisäksi kyseisen kuvauksen mukaan Android Auto on ”älypuhelimen peilaamiseen” tarkoitettu väline, jonka ansiosta mobiililaitteiden, joiden käyttöjärjestelmä on Android, käyttäjät voivat käyttää tiettyjä älypuhelimessaan olevia sovelluksia auton integroidun näytön kautta. Tästä näkökulmasta tarkasteltuna se toimii alustana; tätä luonnehdintaa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on tosiaankin arvioitava päättäessään pääasiassa nostetun kanteen hyväksymisestä, mutta ennakkoratkaisukysymysten sanamuodon perusteella kyseinen tuomioistuin vaikuttaa pitävän Android Autoa tällaisena alustana. (
27
)
37.
Lisäksi on tärkeää huomata, että monien muiden alustojen tai digitaalisten infrastruktuurien tavoin Android Auto luo lisäarvoa varmistamalla, että sen käyttäjillä on mahdollisuus käyttää monia erilaisia yhteentoimivia ja toisiaan täydentäviä tavaroita ja palveluja. (
28
) Sillä on todellisuudessa tarkoitus paitsi mahdollistaa se, että kolmannet kehittäjät voivat luoda omista sovelluksistaan versioita, jotka ovat yhteensopivia Android Auton kanssa, myös kannustaa tähän. (
29
) Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin selittää tältä osin AGCM:n päätökseen vedoten, että Android Auton on tarkoitus olla sellaisen ”ekosysteemin” (
30
) keskiössä, jolla tietojenkäsittelyssä viitataan toimintamalliin, jossa digitaalisen alustan omistaja jakaa tietoja ja palveluja ulkoisten kehittäjien kanssa palvellakseen käyttäjäyhteisöä. (
31
)
38.
Tästä seuraa, että kuten Italian hallitus ja komissio huomauttavat, alustaa, johon pyydetään käyttöoikeutta käsiteltävässä asiassa – sellaisena kuin ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on sitä kuvannut –, ei voida katsoa kehitetyn määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen oman toiminnan tarpeisiin edellä 34 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla eikä varatun kyseisen yrityksen yksinomaiseen käyttöön. Android Auto on päinvastoin tarkoituksellisesti avoin, ja se on tarkoitettu jaettavaksi vapaasti ja olemaan jatkossakin kolmansien osapuolen käytettävissä, mikä on linjassa Googlen tavoitteen kanssa houkutella mahdollisimman monia ”autonsisäisiä sovelluksia”, jotta ajoneuvon kuljettavat saavat mahdollisimman paljon apua, samalla kun he keskittyvät ajamiseen. (
32
)
39.
Tästä seuraa ensisijaisesti, että etujen ja kannustimien tasapaino, jota sovelletaan tuomiossa Bronner kyseessä olleen kaltaiseen tosiasialliseen tilanteeseen, ei vastaa käsiteltävän asian tärkeimpiä ominaispiirteitä. Toisin sanoen alustan kehittäjää ja omistajaa ei saada luopumaan toimintansa harjoittamisesta tai uusien investointien tekemisestä pakottamalla se myöntämään käyttöoikeus kolmannen osapuolen kehittämälle sovellukselle. Kuten jäljempänä selitän, tähän liittyvä riski voi syntyä vain kyseisen yrityksen tämän käyttöoikeuden epäämiselle esittämän objektiivisen perusteen epäasianmukaisen punninnan seurauksena; tähän pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaisessa asiassa tehtävässä tarkastelussa olisi nähdäkseni tosiasiallisesti keskityttävä.
40.
Katson näin ollen, että tuomiossa Bronner käytettyä arviointia, joka on tuotu esille siinä vahvistetuilla edellytyksillä, ei voida soveltaa käsiteltävässä asiassa; tämä on näkemys, jonka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin vaikuttaa jakavan ja jonka myös Italian ja Kreikan hallitukset sekä komissio esittävät.
41.
Tämän lähestymistavan vastaisesti Google vetoaa yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioon Microsoft. Kuten yleisesti on tiedossa, kyseinen asia koski aiemman EY 82 artiklan (nykyisen SEUT 102 artiklan) soveltamista immateriaalioikeuksien piiriin kuuluvien teknisten standardien luovuttamisesta kieltäytymiseen. (
33
) Tuomiossaan mainittu tuomioistuin lähinnä vahvisti komission riidanalaisessa päätöksessä, jonka mukaan Microsoft oli heikentänyt kilpailijoiden tuotteiden yhteentoimivuutta sen määräävässä markkina-asemassa olevan Windows-käyttöjärjestelmän kanssa, tekemän analyysin. Näin tehdessään kyseinen tuomioistuin tarkasteli edellytyksiä, jotka ytheisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä oli aiemmin määritelty väärinkäytön toteamiseksi tapauksissa, jotka koskevat käyttöoikeuden epäämistä. (
34
)
42.
Tuomio Microsoft koski kuitenkin asiaa, jossa oli kyse immateriaalioikeuksien pakkolisensoinnista, johon fyysisen omaisuuden tavoin liittyy jännitteitä, jotka ovat verrattain rinnastettavissa etujen ja kannustimien osalta tuomion Bronner yhteydessä kuvattuihin. (
35
) Näin ollen, vaikka oletettaisiin, että tuomiota Microsoft voitaisiin pitää yleisestä näkökulmasta tarkasteltuna esimerkkinä, joka havainnollistaa käyttöoikeuden epäämistä digitaaliseen infrastruktuuriin, tosiasia on, että mainitussa asiassa kyseessä olleen käyttöjärjestelmän pääasiallisena tarkoituksena ei ollut se, että se on muiden ohjelmistokehittäjien vapaasti käytettävissä, mikä on suurin ero käsiteltävässä asiassa kyseessä olevan kaltaiseen alustaan.
43.
Tästä syystä sen lisäksi, ettei unionin tuomioistuimelle ollut tilaisuutta esittää näkemystään yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiossa Microsoft omaksumasta lähestymistavasta, koska tuomiosta ei valitettu, sen ei mielestäni pitäisi tukeutua kyseiseen tuomioon pätevänä ennakkotapauksena käsiteltävän asian arvioinnissa.
44.
Voitaisiin tietysti väittää, että sellaisen erityisen mallin puuttuminen, jolla varmistetaan Android Auton yhteentoimivuus sähköautojen lataussovellusten kanssa, kuten käsiteltävässä asiassa, on osoitus Googlen halusta varata nämä palvelut itselleen. Tämä väite ei kuitenkaan ole yksinkertaisesti vakuuttava, kun otetaan huomioon Android Auton ominaisuudet, sellaisina kuin ne on kuvattu edellä 36 ja 37 kohdassa. Totean lisäksi, että ennakkoratkaisupyynnön sanamuodon perusteella Google ei vaikuta esittäneen tällaista argumenttia ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa eikä se esitä sellaista unionin tuomioistuimessa. Perusteluissa, jotka Google on esittänyt käyttöoikeuden epäämiselle, viitataan tosiasiassa hankaluuksiin, jotka liittyvät turvallisuuteen sekä ajankäyttöön ja resursseihin liittyviin rajoitteisiin kehitettäessä ohjelmistomallia, joka varmistaisi Android Auton ja kolmannen osapuolen kehittämän sovelluksen yhteentoimivuuden.
45.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin katsoo, että siltä osin kuin määräävässä markkina-asemassa oleva yritys asettaa kolmansien osapuolten käyttöön alustan, jossa on tarkoitus käyttää näiden toimijoiden kehittämiä sovelluksia, sen määrittämiseksi, onko kyseessä SEUT 102 artiklan mukainen väärinkäyttö, ei ole tarpeen tutkia, täyttyvätkö yhteisöjen tuomioistuimen tuomiossa Bronner kehittämät edellytykset. Tämä koskee etenkin edellytyksiä, jotka liittyvät yhtäältä pyydetyn käyttöoikeuden välttämättömyyteen lähimarkkinoille ja toisaalta kaiken kilpailun poistamiseen kyseisillä markkinoilla.
46.
Tutkinnassa olisi sen sijaan keskityttävä tätä samaa tarkoitusta varten siihen, onko kyse siitä, että alustan omistava määräävässä markkina-asemassa oleva yritys estää kolmannen osapuolen kehittämältä sovellukselta pyydetyn käyttöoikeuden tai hankaloittaa tai viivyttää sitä, edellyttäen että tällä menettelyllä on kilpailunvastaisia vaikutuksia kuluttajien vahingoksi eikä sitä voida objektiivisesti perustella. (
36
) Kuten Kreikan hallitus ja komissio huomauttavat, nämä kilpailunvastaiset vaikutukset voivat muodostua esimerkiksi siitä, että viivästytetään sellaisen tavaran tai palvelun käyttöönottoa lähimarkkinoilla, joka ainakin mahdollisesti kilpailee sellaisen tavaran tai palvelun kanssa, jota määräävässä markkina-asemassa oleva yritys voi tarjota, mikä vähentää kannustimia innovointiin ja tekniseen kehitykseen ja kuluttajien valinnanvapautta.
47.
Kun tarkastellaan käsiteltävää asiaa, on niin, että koska käsiteltävässä ennakkoratkaisupyynnössä esitetyissä kahdessa ensimmäisessä kysymyksessä pyydetään ohjeita kahden ensimmäisen Bronner-edellytyksen tulkinnasta, kumpikaan niistä ei nähdäkseni edellytä unionin tuomioistuimen vastausta sellaisina, kuin ne on muotoiltu. Arvioidessaan pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevien vaatimusten hyväksyttävyyttä ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimenhan ei olisi tarpeen tarkastella i) sitä, voidaanko pyydetyn käyttöoikeuden välttämättömyyttä koskevan edellytyksen katsoa täyttyvän, kun tämä käyttöoikeus tekee tuotteiden tai palvelujen käytön lähimarkkinoilla helpommaksi reittiturvallisuuden ja käyttömukavuuden kannalta, eikä ii) sitä, voidaanko sitä, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys epää käyttöoikeuden, pitää pohjimmiltaan väärinkäyttönä SEUT 102 artiklan perusteella, jos kilpailua ei poisteta lähimarkkinoilla.
48.
Ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen osalta kehotan sitä vastoin unionin tuomioistuinta toteamaan tämän ratkaisuehdotuksen edellisissä kohdissa jo selitetyistä syistä, että tuomiossa Bronner vahvistettu doktriini ei ole merkityksellinen pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaisen asian kannalta. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen arvioinnissa olisi keskityttävä edellä 46 kohdassa esitettyihin seikkoihin, joiden perusteella määritettäisiin, merkitsikö se, että Google kieltäytyi antamasta käyttöoikeutta Android Autoon, käyttöoikeuden estämistä tai viivästyttämistä sellaisen tavaran tai palvelun osalta, joka kilpailee, ainakin mahdollisesti, muiden sellaisten palvelujen kanssa, joita Google tarjoaa kyseisen alustan kautta, etenkin sähköautojen lataamiseen liittyvien palvelujen kanssa, jos tällä menettelyllä voisi olla haitallisia vaikutuksia kuluttajiin ja jos tälle menettelylle ei voida esittää objektiivisia perusteita.
49.
Toisen ennakkoratkaisukysymyksen osalta ehdotan, että unionin tuomioistuin lähestyy sitä eri näkökulmasta. Voitaisiin nimittäin antaa vastaus siihen, voiko käyttöoikeuden epääminen aiheuttaa kilpailunvastaisia vaikutuksia, jos sovelletaan samaa olettamaa – nimittäin sitä, että pyynnön esittänyt yritys ja muut toimijat toimivat edelleen aktiivisesti lähimarkkinoilla ja ovat kehittäneet markkina-asemaansa, vaikka niillä ei ole pyydettyä käyttöoikeutta. (
37
)
50.
Tähän kysymykseen voidaan itse asiassa vastata nykyisen oikeuskäytännön ja etenkin tuomion Servizio Elettrico Nazionale valossa. (
38
)
51.
Kyseisestä tuomiosta ja siinä mainitusta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, että SEUT 102 artiklan tavoitteena on välttää se, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytymisen seurauksena markkinoilla olemassa olevan kilpailuasteen säilyminen tai tämän kilpailun kehittyminen estetään käyttämällä keinoja, jotka eivät perustu ansioihin. (
39
)
52.
Lisäksi määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettelytavan luonnehtiminen väärinkäytöksi ei edellytä, että osoitetaan, että sellaisen menettelytavan, jolla mainittu yritys pyrkii syrjäyttämään kilpailijansa asianomaisilta markkinoilta, odotettu tulos on saavutettu, eikä näin ollen konkreettisen markkinoilta syrjäyttävän vaikutuksen osoittamista. SEUT 102 artiklan tarkoituksena on näet määrätä seuraamuksia siitä, että yksi tai useampi yritys käyttää väärin määräävää asemaa sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla, riippumatta siitä, onko tällainen väärinkäyttö osoittautunut menestyksekkääksi. (
40
)
53.
Näin ollen, toisin kuin Google olettaa, se seikka, että kilpailu tietyillä markkinoilla säilyy samantasoisena määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen väärinkäyttöä merkitsevästä menettelystä huolimatta tai että kilpailu näillä markkinoilla jopa lisääntyy, ei välttämättä tarkoita, ettei tällä menettelyllä voisi olla kilpailunvastaisia vaikutuksia. Ensinnäkin määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettelyn lainvastainen luonne ei voi olla viime kädessä riippuvainen muiden markkinatoimijoiden kyvystä lieventää tämän menettelyn haitallisia vaikutuksia. Toiseksi riittää, kun huomautetaan, että ellei väärinkäyttöä tapahtuisi, kilpailu olisi voinut lisääntyä vieläkin enemmän, ja että esimerkiksi muiden toimijoiden markkinaosuuden olisivat myös kasvaneet enemmän.
54.
Lisäksi määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen esittämiä argumentteja, joilla pyritään osoittamaan todellisten markkinoilta syrjäyttävien vaikutusten puuttuminen, ei voida pitää riittävinä SEUT 102 artiklan soveltamisen poissulkemiseksi. Vaikka tämä seikka voi olla todiste siitä, ettei kyseinen menettely voinut tuottaa väitettyjä vaikutuksia, sitä on täydennettävä muilla todisteilla, joilla pyritään osoittamaan, että tämä tosiasiallisten vaikutusten puuttuminen oli todellakin seurausta siitä, ettei kyseinen menettely voinut tuottaa tällaisia vaikutuksia. (
41
)
55.
Edellä esitetyistä näkökohdista seuraa, että jos huolimatta Android Autoa koskevan käyttöoikeuden epäämisestä muut toimijat jatkoivat toimintaansa tai niiden toiminta jopa kasvoi lähimarkkinoilla, tämä seikka itsessään ei tarkoita, ettei kyseisellä epäämisellä voinut olla kilpailunvastaisia vaikutuksia. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, oliko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytyminen omiaan estämään kilpailun säilymisen tai kehittymisen, ottaen huomioon kaikki asian merkitykselliset olosuhteet ja riippumatta siitä, ilmenikö näitä rajoittavia vaikutuksia todellisuudessa. (
42
)
56.
Edellä esitetyn perusteella katson ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen osalta, että SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että Bronner-edellytyksiä ei sovelleta, jos määräävässä markkina-asemassa oleva yritys ei ole kehittänyt alustaa, johon pyydetään käyttöoikeutta, omaan yksinomaiseen käyttöönsä vaan se on suunniteltu siten, että siinä on tarkoitus käyttää kolmansien osapuolten kehittämiä sovelluksia. Tällaisessa tilanteessa ei ole tarpeen osoittaa tämän alustan välttämättömyyttä lähimarkkinoille. Sitä vastoin yritys käyttää väärin määräävää markkina-asemaansa, jos se harjoittaa menettelyä, jossa se estää kolmannen osapuolen kehittämältä sovellukselta käyttöoikeuden alustaan tai hankaloittaa tai viivyttää sitä, edellyttäen että tällä menettelyllä voi olla kilpailunvastaisia vaikutuksia kuluttajien vahingoksi eikä sitä perustella objektiivisesti. Nämä kilpailunvastaiset vaikutukset voivat muodostua siitä, että viivästytetään sellaisen tavaran tai palvelun käyttöönottoa lähimarkkinoilla, joka ainakin mahdollisesti kilpailee sellaisen tavaran tai palvelun kanssa, jota määräävässä markkina-asemassa oleva yritys voi tarjota.
57.
Toisen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että se seikka, että käyttöoikeutta pyytänyt yritys ja muut toimijat ovat jatkaneet toimintaansa lähimarkkinoilla ja kehittäneet markkina-asemaansa, vaikka niillä ei ole pyydettyä käyttöoikeutta digitaaliseen alustaan, ei itsessään tarkoita, että sillä, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys epää käyttöoikeuden, ei voinut olla kilpailunvastaisia vaikutuksia eikä sitä voida näin ollen pitää väärinkäyttönä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, oliko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytyminen omiaan estämään kilpailun säilymisen tai kehittymisen, ottaen huomioon kaikki asian merkitykselliset olosuhteet ja riippumatta siitä, ilmenikö näitä rajoittavia vaikutuksia todellisuudessa.
B
Kolmas ja neljäs kysymys
58.
Esitettyäni kannan, joka unionin tuomioistuimen olisi mielestäni omaksuttava ensimmäiseen ja toiseen ennakkoratkaisukysymykseen, tarkastelen seuraavaksi kolmatta ja neljättä kysymystä yhdessä. Niissä lähinnä viitataan objektiivisiin perusteluihin, joita määräävässä markkina-asemassa oleva yritys voi esittää evätessään käyttöoikeuden kehittämäänsä alustaan, mikä johtaa tämän ratkaisuehdotuksen 46 kohdassa kuvatun kaltaiseen menettelyyn. Molemmat kysymykset koskevat myös todistustaakkaa, joka määräävässä markkina-asemassa olevalla yrityksellä tai asianomaisilla kilpailuviranomaisilla on tällaisessa tapauksessa.
59.
Aivan aluksi on tärkeää huomauttaa, että kolmas ja neljäs kysymys perustuvat Googlen väitteisiin, joiden mukaan pyydetyn käyttöoikeuden antamiseksi Android Autoon oli ensin tarpeen kehittää sähköautojen latauspalveluihin liittyvä sovellusmalli. Tällaista mallia ei ollut käyttöoikeuspyynnön esittämisajankohtana, ja Googlen mukaan se oli välttämätön Android Auton turvallisen käytön kannalta. Google myös väittää, ettei kyseistä mallia voitu ottaa käyttöön alun perin pyydetyssä määräajassa muun muassa tarvittavien resurssien kohdentamiseen liittyvän tarpeen ja Covid 19-pandemian vuoksi.
60.
Vaikka SEUT 102 artiklaan ei sisälly SEUT 101 artiklan 3 kohtaa vastaavaa määräystä, jolla lievennetään kyseisessä sopimuksessa kilpailunvastaisten sopimusten osalta määrättyä kieltoa, (
43
) unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä annetaan määräävässä markkina-asemassa oleville yrityksille mahdollisuus osoittaa, että niiden menettelylle on objektiivinen peruste, vaikka se ensi arviolta vaikuttaisi väärinkäytöltä. (
44
)
61.
Tämä tarkoittaa, että määräävässä markkina-asemassa olevat yritykset, joita syytetään tämän aseman väärinkäytöstä, voivat vedota objektiiviseen perusteluun menettelylleen. (
45
) Jos ne onnistuvat siinä, SEUT 102 artiklassa määrättyä kieltoa ei sovelleta. Määräävässä markkina-asemassa oleva yritys voi tässä yhteydessä erityisesti osoittaa, että sen toiminta on objektiivisesti tarpeellista; (
46
) tähän vaatimukseen liittyy myös se edellytys, että kyseisen menettelyn on oltava oikeasuhteista. (
47
)
62.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee unionin tuomioistuimelta ensinnäkin, onko se, ettei mallia ollut käytettävissä käyttöoikeuspyynnön esittämisajankohtana, otettava huomioon objektiivisena perusteluna käyttöoikeuden epäämiselle, tai vaihtoehtoisesti, voidaanko kyseisen määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen edellyttää kehittävän tämän mallin helpottaakseen käyttöoikeutta digitaaliseen alustaansa. Tämä kysymys edellyttää pohjimmiltaan niiden velvoitteiden laajuuden määrittämistä, joita määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on noudatettava, kun kolmas osapuoli esittää sille pyynnön käyttöoikeuden saamiseksi sen alustaan.
63.
Kuten olen tämän ratkaisuehdotuksen johdannossa (
48
) todennut, yksi kaikkein arkaluonteisimmista seikoista, jotka unionin tuomioistuimen on käsiteltävässä asiassa ratkaistava, on se, edellyttävätkö käyttöoikeutta koskevat velvoitteet yhteentoimivuuden kannalta määräävässä markkina-asemassa olevilta yrityksiltä aktiivista toimintaa, kuten tarvittava ohjelmiston – tässä tapauksessa mallin – kehittämistä. Jos unionin tuomioistuin katsoo, että näin on, kyseisen määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen olisi paitsi annettava käyttöoikeus alustaansa noudattaakseen SEUT 102 artiklan mukaisia velvoitteitaan myös käytettävä omaa aikaansa ja resurssejaan tämän käyttöoikeuden varmistamiseksi.
64.
Tässä yhteydessä on tärkeää muistuttaa, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan mitä tahansa poikkeusta tietystä unionin oikeuden säännöksestä tai määräyksestä on tulkittava suppeasti, (
49
) ja tätä käsitystä sovelletaan mutatis mutandis, kun tarkastellaan objektiivista perustelua SEUT 102 artiklan yhteydessä. (
50
) Kun kyse on käyttöoikeuden epäämisestä nyt kyseessä olevan kaltaiseen alustaan, ja edellyttäen, että tällä epäämisellä on kilpailunvastaisia vaikutuksia, sellaisina kuin niitä käsiteltiin tämän ratkaisuehdotuksen ensimmäisessä osassa, voidaan hyväksyä ainoastaan olosuhteet, jotka vaarantavat kyseisen alustan toiminnan ja tarkoituksen.
65.
Käsiteltävässä asiassa tämä tarkoittaa ennen kaikkea sitä, että jos määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on teknisesti mahdotonta kehittää mallia, tällaisen mallin puuttuminen voisi olla objektiivinen peruste itsessään. Kuten komissio huomauttaa, näin olisi myös silloin, jos käyttöoikeuden antaminen kyseisen mallin avulla voisi vaikuttaa teknisestä näkökulmasta tarkasteltuna alustan toimintaan tai jos käyttöoikeus voisi olla sen liiketoimintamallin tai tarkoituksen vastainen. Sitä vastoin, jos tällaisen mallin kehittäminen ei ole mahdotonta, alustan toimintaa ei häiritä eikä käyttöoikeus ole sen liiketoimintamallin tai tarkoituksen vastaista, se, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys epää käyttöoikeuden tiukasti ja suoraan mallin puuttumisen perusteella, merkitsisi SEUT 102 artiklassa tarkoitettua väärinkäyttöä.
66.
Lisäksi olisi katsottava, että pelkät mallin kehittämiseen liittyvät hankaluudet, joihin Google lähinnä vetoaa, eivät myöskään oikeuta käyttöoikeuden suoraa epäämistä. Kuten edellä 61 kohdassa todettiin, tässä tapauksessa olisi tehtävä tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskeva arviointi, jossa otetaan huomioon tätä tarkoitusta varten kaikki epäämiseen liittyvät olosuhteet tai ulkoiset tekijät. Tämän arvioinnin yhteydessä ja etenkin, kun tarkastellaan epäämisen oikeasuhteisuutta, on arvioitava sitä (haastavaa) asiayhteyttä, jossa määräävässä markkina-asemassa oleva yritys on mallin kehittämisen osalta.
67.
Huomautan asianosaisten olevan yhtä mieltä siitä, että ohjelmistomallin kehittäminen on välttämätöntä, jotta varmistetaan kolmannen osapuolen kehittämän sovelluksen yhteentoimivuus Android Auton kaltaisen alustan kanssa. Itse asiassa ennakkoratkaisupyynnössä todetaan, että näiden mallien, joiden on tarkoitus käsittää kokonaisia sovellusluokkia, kehittäminen on tarpeen, jotta väitetään pitkät ja kalliit yksittäiset testit, joita olisi muutoin tehtävä, jotta taataan jokaisen yksittäisen sovelluksen yhteentoimivuus Android Auton kanssa. Tämä on lisäksi tehtävä, jonka voi tehdä ainoastaan Google kyseisen alustan omistajana. (
51
) Näin ollen, jollei ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen konkreettisesta arvioinnista muuta johdu, tämä tarkoittaa sitä, että pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa tarpeellisuutta koskeva edellytys objektiivisen perustelun tutkinnan yhteydessä vaikuttaa täyttyvän helposti, sikäli kuin on selvää, ettei mallin kehittämistä voida välttää, jotta taataan Enel X:n kaltaiselle sovellukselle turvallinen käyttöoikeus Android Autoon.
68.
Epäämisen oikeasuhteisuutta on sitä vastoin nähdäkseni aiheellista tarkastella lähemmin. Tässä vaiheessa määräävässä asema olevan yrityksen esittämä perustelu, joka koskee ohjelmistomallin kehittämiseen liittyviä ajallisia ja resursseihin kohdistuvia rajoitteita, on merkityksellinen sen varmistamiseksi, että markkinat säilytetään avoimina, samalla kun turvataan asianmukaiset kannustimet määräävässä markkina-asemassa olevalle yritykselle.
69.
Ajallisten rajoitusten osalta ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on epävarma siitä, onko kilpailuviranomaisen tutkittava objektiivisten tekijöiden perusteella aikaa, jonka määräävässä markkina-asemassa oleva yritys tarvitsee kehittääkseen ohjelmistomallin, jolla varmistetaan pyydetty käyttöoikeus alustaan, vai onko sitä vastoin määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen, kun otetaan huomioon sen vastuu markkinoilla, ilmoitettava kantajalle kyseisen mallin kehittämiseen tarvittava aika.
70.
Tältä osin on muistutettava, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä todetaan, että vaikka todistustaakka SEUT 102 artiklan rikkomisen muodostavista olosuhteista kuuluu kilpailuviranomaisille joko unionin tai kansallisella tasolla, määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on vedottava mahdolliseen objektiiviseen perusteluun ja esitettävä sen tueksi argumentteja ja todisteita. (
52
) Unionin tuomioistuin on lisäksi katsonut, että kyseisen määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen, jolla on alkuperäinen todistustaakka, on esitettävä konkreettisia todisteita ja ettei se voi pelkästään vedota epämääräisiin, yleisiin ja teoreettisiin perusteisiin. (
53
)
71.
Loogisesti tekijöiden, joihin määräävässä markkina-asemassa oleva yritys vetoaa perustana väitteelleen, jonka mukaan sen menettely oli objektiivisesti perusteltua, on oltava sellaisia, jotka kyseinen yritys otti huomioon asianomaisen menettelyn tapahtuma-aikaan. (
54
) Näin ollen kieltäytymisen konkreettisten olosuhteiden tarkastelu on tärkeä osatekijä määritettäessä, muodostiko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen esittämä peruste tosiasiassa perustan sen menettelylle. Jos tämä edellytys täyttyy, kilpailuviranomaisen, mikäli se aikoo todeta yrityksen käyttäneen väärin määräävää markkina-asemaansa, tehtävä on osoittaa, että argumentit ja todisteet, joihin kyseinen yritys vetoaa, eivät vakuuta ja ettei esitettyä perustelua voida siten hyväksyä. (
55
)
72.
Käsiteltävässä asiassa on tärkeää huomata, että kun ajallisiin rajoitteisiin vedotaan objektiivisena perusteluna kilpailuviranomaisessa, ensimmäinen todisteluvaihe kuuluu määräävässä markkina-asemassa olevalle yritykselle, joka ei voi pelkästään vedota näihin rajoitteisiin perustellakseen käyttöoikeuden epäämistään. Kuten ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin ehdottaa kysymyksessään, kyseisen yrityksen on päinvastoin osoitettava ilmoittaneensa käyttöoikeutta pyytäneelle toimijalle mallin kehittämiseen tarvittavasta ajasta. Tähän kehittämiseen voi kulua niin kauan aikaa kuin on objektiivisesti tarkasteltuna tarpeen. Lisäksi Covid 19 ‑pandemian, johon Google vetoaa, kaltainen vaikea tilanne voi olla tekijä, joka on otettava huomioon. Seuraavassa vaiheessa, jos asianomainen kilpailuviranomainen osoittaa, ettei määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen tekemä arviointi ole riittävä siltä osin kuin on kyse kyseisen yrityksen mukaan mallin kehittämiseen tarvittavasta ajasta, objektiivinen perustelu ei oikeuta tutkittavana olevaa menettelyä. (
56
) Lisäksi on sanomattakin selvää, että kaikki nämä osatekijät voivat myöhemmin olla asiaa käsittelevän tuomioistuimen tarkastelun kohteena.
73.
Samankaltainen lähestymistapa voidaan omaksua resursseihin, joita määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen voi olla tarpeen kohdentaa mallin kehittämiseen, jotta varmistetaan kolmannen osapuolen sovelluksen yhteentoimivuus. Todellisuudessa keskustelu mallin kehittämiseen tarvittavista henkilöstöresursseista ja taloudellisista resursseista, kuten Google väittää, on keskustelu tähän kehittämiseen liittyvistä kustannuksista ja siitä, kenen on vastattava niistä.
74.
Huomautan aluksi, että se seikka, että määräävässä markkina-asemassa olevalla yrityksellä on oltava velvoite varmistaa käyttöoikeus alustaan ja kehittää malli tätä tarkoitusta varten, kuten tässä ratkaisuehdotuksessa jo selitettiin, ei tarkoita, että kyseisen yrityksen on väistämättä vastattava kehittämisestä aiheutuvista kustannuksista. Tämä on olennaista ennen kaikkea sen takaamiseksi, että SEUT 102 artiklan soveltaminen ja siitä johtuvat yhteentoimivuusvelvoitteet eivät aiheuta mitään negatiivista kannustinta määräävässä markkina-asemassa olevalle yritykselle kyseisen alustan alkuperäisenä kehittäjänä ja omistajana.
75.
Edellinen näkökohta merkitsee sitä, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on voitava vedota resursseja koskeviin rajoitteisiin objektiivisena perusteluna sille, ettei se ole kehittänyt mallia kolmannen osapuolen sovellusta varten. Jotta tämä perustelu voidaan hyväksyä, on kuitenkin tärkeää varmistaa edellä 70 ja 71 kohdassa mainitun oikeuskäytännön mukaisesti, että käyttöoikeutta pyytävälle yritykselle tarjotaan mahdollisuutta maksaa asianmukainen korvaus oletettavasti sen jälkeen, kun tarvittavan mallin kehittämisestä aiheutuvat kustannukset on arvioitu. Se, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys pelkästään vetoaa resursseja koskeviin rajoitteisiin antamatta tätä mahdollisuutta, ei mielestäni täyttäisi edellytyksiä, joilla sitä voitaisiin pitää objektiivisena perusteluna. (
57
) Jos käyttöoikeutta pyytävä yritys pitää kustannuksia epäasianmukaisina tai kohtuuttomina, asianomaisen kilpailuviranomaisen, jos se aikoo katsoa kyseessä olevan määräävän markkina-aseman väärinkäyttö, olisi osoitettava, että argumentit ja todisteet, joita määräävässä markkina-asemassa oleva yritys on esittänyt näiden kustannusten laskemisesta, eivät ole vakuuttavia ja että esitettyä perustelua ei siten voida hyväksyä.
76.
Edellä esitetyistä näkökohdista seuraa, että sen määrittämiseksi, voidaanko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen esittämä objektiivinen perustelu eli ajalliset ja resursseihin liittyvät rajoitteet hyväksyä, tätä perustelua on tutkittava tarpeellisuuden ja oikeasuhteisuuden kannalta tämän ratkaisuehdotuksen edellisissä kohdissa esitettyjen näkökohtien mukaisesti.
77.
Lisäksi on ratkaistava, voiko se seikka, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys vastaanottaa samanaikaisesti useita käyttöoikeuspyyntöjä, olla myös SEUT 102 artiklan mukainen objektiivinen perustelu. Tämä kuuluu myös niihin seikkoihin, joiden vuoksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on epävarma siitä, onko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen tässä asiayhteydessä sillä markkinoilla olevan erityisen velvollisuuden perusteella vahvistettava etukäteen objektiivisia perusteita sille toimitettujen hakemusten tutkimiselle ja niiden asettamiselle tärkeysjärjestykseen.
78.
Huomautan, että viittausta määräävässä markkina-asemassa olevien yritysten erityiseen velvollisuuteen, sellaisena kuin se ilmenee unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä, (
58
) ei pitäisi sekoittaa sen perustelun tarkasteluun, jonka kyseinen yritys on esittänyt perustellakseen kehittämäänsä alustaa koskevan käyttöoikeuden epäämistä. Unionin tuomioistuin saattaa nimittäin katsoa, kuten tässä ratkaisuehdotuksessa on jo todettu, että kyseinen velvollisuus oikeuttaa käyttöoikeutta koskevan velvoitteen, edellyttäen että edellä 46 kohdassa mainittuja edellytyksiä sovelletaan. Kuten Google väittää, ellei sääntelyyn sisälly tällaista velvoitetta, se ei kuitenkaan voi itsessään olla peruste vahvistaa velvoitetta laatia ja määritellä ex ante objektiiviset kriteerit samanaikaisten käyttöoikeuspyyntöjen käsittelylle.
79.
Tämä on erityisen merkityksellistä pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevan kaltaisessa asiassa, jossa määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen esittämän perustelun hyväksyminen ei mielestäni voi riippua siitä, onko objektiivisia kriteerejä määritelty etukäteen vai ei. Silloin, kun samanaikaisesti esitetään useita käyttöoikeuspyyntöjä, näiden kriteerien puuttuminen voi tietenkin olla osatekijä, joka on otettava huomioon arvioitaessa, merkitseekö menettely, josta määräävässä markkina-asemassa olevaa yritystä syytetään, tämän aseman väärinkäyttöä, kun siitä seuraa käyttöoikeuden myöntämisen viivästyminen kohtuuttomasti tai pyynnön samanaikaisesti esittäneiden toimijoiden syrjivä kohtelu. Ennakkoratkaisupyynnöstä ei kuitenkaan ilmene, että käsiteltävässä asiassa olisi näin, mikä tarkoittaa, ettei näiden kriteerien puuttuminen voi itsessään olla perusta kyseisen väärinkäyttöä merkitsevän menettelyn toteamiselle.
80.
Edellä esitetyn tarkastelun perusteella katson, että kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettely, jossa kolmannelta osapuolelta evätään käyttöoikeus pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen alustaan, voi olla objektiivisesti perusteltua, jos pyydetty käyttöoikeus on teknisesti mahdoton tai jos se voisi vaikuttaa teknisestä näkökulmasta tarkasteltuna alustan toimintaan tai olla sen liiketoimintamallin tai tarkoituksen vastainen. Pelkästään se seikka, että antaakseen käyttöoikeuden kyseiseen alustaan määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on suostumuksensa antamisen lisäksi kehitettävä ohjelmistomalli, jossa otetaan huomioon käyttöoikeutta pyytävän toimijan erityistarpeet, ei itsessään voi oikeuttaa käyttöoikeuden epäämistä, edellyttäen että mallin kehittämiseen annetaan riittävästi aikaa ja että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys saa asianmukaisen korvauksen tästä kehitystyöstä. Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on ilmoitettava molemmat seikat käyttöoikeutta pyytävälle toimijalle sen pyynnön esittämisen yhteydessä.
81.
Neljännen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että se ei voi itsessään olla perustana velvoitteelle määritellä ex ante objektiivisia kriteerejä alustan käyttöoikeutta koskevien pyyntöjen käsittelylle. Ainoastaan siinä tapauksessa, että samanaikaisesti esitetään useita käyttöoikeuspyyntöjä, näiden kriteerien puuttuminen voi olla osatekijä, joka on otettava huomioon arvioitaessa, merkitseekö menettely, josta määräävässä markkina-asemassa olevaa yritystä syytetään, tämän aseman väärinkäyttöä, kun siitä seuraa käyttöoikeuden myöntämisen viivästyminen liiallisesti tai pyynnön samanaikaisesti esittäneiden toimijoiden syrjivä kohtelu.
C
Viides kysymys
82.
Viidennellä kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, onko asiayhteydessä, jossa on kyse sellaisesta määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä, joka muodostuu käyttöoikeuden epäämisestä digitaaliseen alustaan, SEUT 102 artiklaa tulkittava siten, että kilpailuviranomaisen on määriteltävä merkitykselliset tuotantoketjun loppupään markkinat, joihin väärinkäyttö vaikuttaa, ja voivatko nämä markkinat olla jopa ainoastaan mahdollisia markkinoita.
83.
Kuten yleisesti on tiedossa, SEUT 102 artiklan soveltamisen yhteydessä määräävän markkina-aseman väärinkäytön toteaminen edellyttää, että määritellään etukäteen merkitykselliset tuotemarkkinat tai maantieteelliset markkinat, joilla kyseisellä yrityksellä on tällainen asema. Jos menettely koostuu käyttöoikeuden epäämisestä infrastruktuuriin, se koskee tavallisesti tuotantoketjun alkupään markkinoita, joilla infrastruktuuri sijaitsee. Tämä tapausryhmä edellyttää myös, että yksilöidään lähimarkkinat (tuotantoketjun loppupään markkinat), joilla käyttöoikeutta pyytävä yritys aikoo toimia ja joilla määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettelyn kilpailunvastaiset vaikutukset todennäköisesti ilmenevät. (
59
)
84.
Lähimarkkinoiden osalta unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä kuitenkin todetaan, että riittää, että potentiaaliset, jopa hypoteettiset, markkinat voidaan yksilöidä. (
60
) On nimittäin tarpeen ainoastaan yksilöidä ”kaksi erillistä tuotantovaihetta” ja se, miten ne ovat toisiinsa sidoksissa. (
61
) Kuten Italian hallitus ja komissio perustellusti huomattavat, ei siten ole velvoitetta määritellä kattavasti merkityksellisiä tuotantoketjun loppupään markkinoita arvioitaessa sitä, oliko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettely omiaan rajoittamaan kilpailua, etenkin kun kyse on käyttöoikeuden epäämisestä.
85.
On totta, että näissä tapauksissa kykyä rajoittaa kilpailua on lähtökohtaisesti arvioitava niiden markkinoiden osalta, joilla kilpailunvastaiset vaikutukset saattavat ilmetä, nimittäin tuotantoketjun loppupään markkinat tai lähimarkkinat, suhteessa tuotantoketjun alkupään markkinoihin, joilla määräävässä markkina-asemassa oleva yritys epää käyttöoikeuden. Tämä ei nähdäkseni kuitenkaan edellytä välttämättä merkityksellisten tuotemarkkinoiden ja maantieteellisten markkinoiden määrittelemistä merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetussa komission tiedonannossa (
62
) tarkoitetulla tavalla eikä näiden markkinoiden laajuuden määrittelemistä, kuten Google lähinnä väittää. Riittää, että kilpailuviranomainen osoittaa, että kyseinen menettely pystyy aiheuttamaan kilpailunvastaisia vaikutuksia keskenään kilpailevien tavaroiden tai palvelujen osalta, vaikka kyseessä olisikin vain potentiaalinen kilpailu.
86.
Tämä vaikuttaa pätevän sitäkin suuremmalla syyllä silloin, kun kyseiset markkinat ovat vasta kehittymässä tai niillä tapahtuu nopeaa kehitystä eikä niiden laajuutta ole siten määritelty täysimääräisesti ajankohtana, jona väitetty väärinkäyttö ilmenee. Näissä tapauksissa merkityksellisten markkinoiden määritteleminen voisi osoittautua erittäin vaikeaksi ja aiheuttaa spekulointia. Vaikuttaa siten riittävältä, että kilpailuviranomainen tutkii huolellisesti merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteet ja laajuuden ja ottaa ne asianmukaisesti huomioon analysoidessaan kyseisen menettelyn mahdollisia vaikutuksia.
87.
Käsiteltävän asian osalta huomautan, että ennakkoratkaisupyynnössä esitetyn kuvauksen perusteella Googlen menettely vaikuttaa koskevan kehittyviä markkinoita. Tämän kysymyksen arvioiminen on ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen tehtävä, mutta totean, että päätöksessään AGCM tarkasteli ensin sähköautojen latauspalveluja koskevien sovellusten alaa. Sen jälkeen se määritteli ”sovelluksissa tarjottavia sähköautojen latauspalveluja koskevan kilpailualueen”, jolla sen näkemyksen mukaan sähköautojen latauspalvelut ja navigointisovellukset kilpailevat keskenään, ja esitti useita osatekijöitä, joista ilmenee näiden kahden sovellusluokan välinen kilpailutilanne, joka on luonteeltaan ainakin potentiaalinen. Nämä näkökohdat otettiin sitten huomioon myöhemmässä analyysissä, joka koski sitä, oliko Googlen menettely omiaan aiheuttamaan kyseessä olevat kilpailunvastaiset vaikutukset.
88.
Katson näin ollen, että viidennen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa on tulkittava siten, että jos määräävässä markkina-asemassa oleva yritys epää käyttöoikeuden pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen alustaan, kilpailuviranomaisen ei tarvitse määritellä tyhjentävästi merkityksellisten markkinoiden määritelmää koskevan tiedonannon mukaisesti markkinoita, joilla käyttöoikeuden epäämisellä on todennäköisesti kilpailunvastaisia vaikutuksia. Riittää, että kilpailuviranomainen osoittaa, että kyseinen menettely oli omiaan aiheuttamaan kilpailunvastaisia vaikutuksia keskenään kilpailevien tavaroiden tai palvelujen osalta.
IV Ratkaisuehdotus
89.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että unionin tuomioistuin vastaa Consiglio di Staton esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin seuraavasti:
1)
Ensimmäisen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa
on tulkittava siten, että 26.11.1998 annetussa tuomiossa Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569, 41 kohta) vahvistettuja edellytyksiä ei sovelleta, jos määräävässä markkina-asemassa oleva yritys ei ole kehittänyt alustaa, johon pyydetään käyttöoikeutta, omaan yksinomaiseen käyttöönsä vaan se on suunniteltu siten, että siinä on tarkoitus käyttää kolmansien osapuolten kehittämiä sovelluksia. Tällaisessa tilanteessa ei ole tarpeen osoittaa tämän alustan välttämättömyyttä lähimarkkinoille. Sitä vastoin yritys käyttää väärin määräävää markkina-asemaansa, jos se harjoittaa menettelyä, jossa se estää kolmannen osapuolen kehittämältä sovellukselta käyttöoikeuden alustaan tai hankaloittaa tai viivyttää sitä, edellyttäen että tällä menettelyllä voi olla kilpailunvastaisia vaikutuksia kuluttajien vahingoksi eikä sitä perustella objektiivisesti.
2)
Toisen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa
on tulkittava siten, että se seikka, että käyttöoikeutta pyytänyt yritys ja muut toimijat ovat jatkaneet toimintaansa lähimarkkinoilla ja kehittäneet markkina-asemaansa, vaikka niillä ei ole pyydettyä käyttöoikeutta digitaaliseen alustaan, ei itsessään tarkoita, että sillä, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys epää käyttöoikeuden, ei voinut olla kilpailunvastaisia vaikutuksia eikä sitä voida näin ollen pitää väärinkäyttönä. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on arvioitava, oliko määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen käyttäytyminen omiaan estämään kilpailun säilymisen tai kehittymisen, ottaen huomioon kaikki asian merkitykselliset olosuhteet ja riippumatta siitä, ilmenikö näitä rajoittavia vaikutuksia todellisuudessa.
3)
Kolmannen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa
on tulkittava siten, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettely, jossa kolmannelta osapuolelta evätään käyttöoikeus pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen alustaan, voi olla objektiivisesti perusteltua, jos pyydetty käyttöoikeus on teknisesti mahdoton tai jos se voisi vaikuttaa teknisestä näkökulmasta tarkasteltuna alustan toimintaan tai olla sen liiketoimintamallin tai tarkoituksen vastainen. Pelkästään se seikka, että antaakseen käyttöoikeuden kyseiseen digitaaliseen alustaan määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on suostumuksensa antamisen lisäksi kehitettävä ohjelmistomalli, jossa otetaan huomioon käyttöoikeutta pyytävän toimijan erityistarpeet, ei itsessään voi oikeuttaa käyttöoikeuden epäämistä, edellyttäen että mallin kehittämiseen annetaan riittävästi aikaa ja että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys saa asianmukaisen korvauksen tästä kehitystyöstä. Määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen on ilmoitettava molemmat seikat käyttöoikeutta pyytävälle toimijalle sen pyynnön esittämisen yhteydessä.
4)
Neljännen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa
on tulkittava siten, että se ei voi itsessään olla perustana velvoitteelle määritellä ex ante objektiivisia kriteerejä alustan käyttöoikeutta koskevien pyyntöjen käsittelylle. Ainoastaan siinä tapauksessa, että samanaikaisesti esitetään useita käyttöoikeuspyyntöjä, näiden kriteerien puuttuminen voi olla osatekijä, joka on otettava huomioon arvioitaessa, merkitseekö menettely, josta määräävässä markkina-asemassa olevaa yritystä syytetään, tämän aseman väärinkäyttöä, kun siitä seuraa käyttöoikeuden myöntämisen viivästyminen liiallisesti tai pyynnön samanaikaisesti esittäneiden toimijoiden syrjivä kohtelu.
5)
Viidennen ennakkoratkaisukysymyksen osalta SEUT 102 artiklaa
on tulkittava siten, että jos määräävässä markkina-asemassa oleva yritys epää käyttöoikeuden pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen alustaan, kilpailuviranomaisen ei tarvitse määritellä tyhjentävästi merkityksellisten markkinoiden määritelmästä unionin kilpailuoikeuden kannalta annetun komission tiedonannon (C/2024/1645) mukaisesti markkinoita, joilla käyttöoikeuden epäämisellä on todennäköisesti kilpailunvastaisia vaikutuksia. Riittää, että kilpailuviranomainen osoittaa, että kyseinen menettely oli omiaan aiheuttamaan kilpailunvastaisia vaikutuksia keskenään kilpailevien tavaroiden tai palvelujen osalta.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: englanti.
(
2
)	Google Italy Srl on Google LLC:n, jonka puolestaan omistaa Alphabet Inc, italialainen tytäryhtiö. Yksinkertaisuuden vuoksi käytän näistä kolmesta yhtiöstä, jotka ovat kantajina pääasian oikeudenkäynnissä, yhteisesti nimitystä ”Google”.
(
3
)	Italian kilpailu- ja markkinaviranomainen (jäljempänä AGCM).
(
4
)	Jäljempänä Enel X.
(
5
)	Tuomio 26.11.1998, Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:569; jäljempänä tuomio Bronner tai Bronner-edellytykset).
(
6
)	Kilpailullisista ja oikeudenmukaisista markkinoista digitaalialalla ja direktiivien (EU) 2019/1937 ja (EU) 2020/1828 muuttamisesta 14.9.2022 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2022/1925 (digimarkkinasäädös) (EUVL 2022, L 265, s. 1).
(
7
)	Ks. mm. tuomio 17.9.2007, Microsoft v. komissio (T‑201/04, EU:T:2007:289; jäljempänä tuomio Microsoft).
(
8
)	Tuomio 25.3.2021, Slovak Telekom v. komissio (C‑165/19 P, EU:C:2021:239, 40 kohta; jäljempänä tuomio Slovak Telekom).
(
9
)	Palvelun tarjoamisesta kieltäytymisen oikeudellisten ja taloudellisten perusteiden kattavasta selityksestä ks. O’Donoghue, R. KC ja Padilla, J., The Law and Economics of Article 102 TFEU, Bloomsbury, 2020, s. 509–.
(
10
)	Tuomio Bronner, 41 kohta. Ks. myös tuomio 29.4.2004, IMS Health (C‑418/01, EU:C:2004:257); tuomio 17.2.2011, TeliaSonera Sverige (C‑52/09, EU:C:2011:83); tuomio 10.7.2014, Telefónica ja Telefónica de España v. komissio (C‑295/12 P, EU:C:2014:2062); tuomio Slovak Telekom; tuomio 25.3.2021, Deutsche Telekom v. komissio (C‑152/19 P, EU:C:2021:238); tuomio 12.5.2022, Servizio Elettrico Nazionale ym. (C‑377/20, EU:C:2022:379) ja tuomio 12.1.2023, Lietuvos geležinkeliai v. komissio (C‑42/21 P, EU:C:2023:12; jäljempänä tuomio Baltic Rail).
(
11
)	Ensimmäinen ja toinen edellytys mainitaan toisinaan käänteisessä järjestyksessä.
(
12
)	Julkisasiamies Jacobsin ratkaisuehdotus Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:264).
(
13
)	Ks. mm. Whish, R. ja Bailey, D., Competition Law, 10. painos, Oxford University Press, 2021, s. 772 ja 773.
(
14
)	Julkisasiamies Jacobsin ratkaisuehdotus Bronner (C‑7/97, EU:C:1998:264, 56 kohta).
(
15
)	Ibid., 57 ja 62 kohta.
(
16
)	Ibid., 61 kohta.
(
17
)	Tuomio Slovak Telekom, 46 kohta.
(
18
)	Ibid., 47 kohta.
(
19
)	Ks. vastaavasti tuomio Baltic Rail, 86 kohta. Ks. myös tuomio 10.11.2021, Google ja Alphabet v. komissio (Google Shopping) (T‑612/17, EU:T:2021:763, 217 kohta).
(
20
)	Ibid.
(
21
)	Ks. julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus Google ja Alphabet v. komissio (C‑48/22 P, EU:C:2024:14). Tämän ratkaisuehdotuksen laatimishetkellä kyseisessä asiassa ei ole annettu vielä tuomiota.
(
22
)	Ibid., 83 kohta ja sitä seuraavat kohdat.
(
23
)	Tuomio Slovak Telekom, 45 kohta.
(
24
)	Tuomio Baltic Rail, 80 kohta.
(
25
)	Ibid., 80 ja 82 kohta.
(
26
)	Tämän lähestymistavan kriittisestä tarkastelusta ks. mm. edellä alaviitteessä 9 mainittu O’Donoghue, R. KC ja Padilla, J., s. 585, ja Muscat, A., ”Testing for abusive refusals to supply in EU competition law: Past, present and future”, European Competition Law Review, 42(5), 2021, s. 256–268.
(
27
)	Ks. erityisesti neljäs ennakkoratkaisukysymys, jossa käytetään ilmaisua ”määräävässä markkina-asemassa oleva yritys, jolla on määräysvalta digitaalisessa alustassa”. Ks. myös Googlen esittämä Android Auton määritelmä sivustolla https://source.android.com/docs/automotive/start/what_automotive, jossa sitä luonnehditaan ”alustaksi”.
(
28
)	Shier, G. ja Byrne, T., ”Economic principles”, Wiggers, M., Struijlaart, R. ja Dibbits, J. (toim.), Digital Competition Law in Europe, Kluwer Law International, 2023, s. 17.
(
29
)	Ks. tältä osin Android Auto quality guidelines, joita kyseistä tuotetta varten kehitettävien sovellusten kehittäjien on noudatettava, saatavilla osoitteessa https://transparency.google/our-policies/product-terms/android-auto/.
(
30
)	Ks. myös ”Building an ecosystem”, saatavilla osoitteessa https://developer.android.com/cars.
(
31
)	Ks. Mens., T., De Roover, C. ja Cleve, A. (toim.), Software Ecosystems: Tooling and Analytics, Springer, 2023, s. 6.
(
32
)	Ks. Googlen tavoite parantaa käyttäjäkokemusta ja auttaa kehittäjiä tavoittamaan yhä useampia kuljettajia autonsisäisillä sovelluksilla Android Auton kautta, saatavilla osoitteessa https://android-developers.googleblog.com/2020/08/android-for cars.html#:~:text=We%20launched%20Android%20Auto%20for_cars%20in%20the%20coming%20months.
(
33
)	Ks. Andreangeli, A., ”Case note on T‑201/04, Microsoft v Commission, Judgment of 17 September 2007”, Common Market Law Review, osa 45, nro 3, 2008, s. 863, ja edellä alaviitteessä 9 mainittu O’Donoghue, R. KC ja Padilla, J., s. 534 ja 535.
(
34
)	Tuomio Microsoft, 647 ja 648 kohta.
(
35
)	Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 30 ja 31 kohta.
(
36
)	Ks. tältä osin julkisasiamies Kokottin ratkaisuehdotus Google ja Alphabet v. komissio (C‑48/22 P, EU:C:2024:14, 89 kohta).
(
37
)	Yksi Googlen ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa esittämistä pääasiallisista argumenteista, sellaisina kuin ne on kuvattu ennakkoratkaisupyynnössä, on se, että Android Auto ja JuicePassin kaltainen sovellus eivät kilpaile keskenään, mikä tarkoittaa, ettei käyttöoikeuden epääminen voi joka tapauksessa johtaa kilpailunvastaisten, markkinoilta syrjäyttävien vaikutusten toteamiseen. Toinen ennakkoratkaisukysymys ei kuitenkaan koske tätä kysymystä vaan pikemminkin sitä, voidaanko kilpailunvastaisten vaikutusten olemassaolo sulkea pois kyseisessä kysymyksessä kuvattujen olosuhteiden ilmetessä. Unionin tuomioistuimen ei siten mielestäni tarvitse tarkastella Googlen esittämiä argumentteja, vaan niiden perusteltavuudesta päättää ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
(
38
)	Tuomio 12.5.2022, Servizio Elettrico Nazionale ym. (C‑377/20, EU:C:2022:379).
(
39
)	Ibid., 44 kohta.
(
40
)	Ibid., 53 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen ja tuomio 19.1.2023, Unilever Italia Mkt. Operations (C 680/20, EU:C:2023:33, 41 kohta).
(
41
)	Ibid., 56 ja 72 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen.
(
42
)	Ks. vastaavasti tuomio 17.2.2011, TeliaSonera Sverige (C‑52/09, EU:C:2011:83, 64 kohta).
(
43
)	Ks. julkisasiamies Jacobsin ratkaisuehdotus Syfait ym. (C‑53/03, EU:C:2004:673, 71 ja 72 kohta).
(
44
)	Tuomio 27.3.2012, Post Danmark (C‑209/10, EU:C:2012:172, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Ks. myös Komission tiedonanto – Ohjeita komission ensisijaisista täytäntöönpanotavoitteista sovellettaessa [SEUT 102] artiklaa yritysten määräävän aseman väärinkäyttöön perustuvaan markkinoiden sulkemiseen (EUVL 2009, C 45, s. 7; jäljempänä komission ohjeet; 28–31 kohta).
(
45
)	Ks. tämän kriittisestä tarkastelusta Castillo de la Torre, F. ja Gippini‑Fournier, E., Evidence, Proof and Judicial Review in EU Competition Law, Edward Elgar Publishing, 2024, s. 243–247.
(
46
)	Ks. tuomio 27.3.2012, Post Danmark (C‑209/10, EU:C:2012:172, 41 kohta). Kyseisen tuomion mukaan objektiivinen peruste voi olla myös se, että määräävässä markkina-asemassa olevan yrityksen menettelyllä on tehokkuusetuja, jotka ovat suurempia kuin sen mahdolliset kilpailunvastaiset vaikutukset kuluttajiin. Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevasta asiasta esittämä kuvaus huomioon ottaen tämänkaltainen perustelu ei kuitenkaan ole merkityksellinen käsiteltävässä asiassa.
(
47
)	Ks. edellä alaviitteessä 13 mainittu Whish, R. ja Bailey, D., s. 220, ja van der Vijver, T., ”Article 102 TFEU: How to claim the application of objective justifications in the case of prima facie dominance abuses?”Journal of European Competition Law & Practice, osa 4, nro 2, Oxford University Press, 2013, s. 121–133. Ks. myös komission ohjeet, 28 kohta.
(
48
)	Ks. tämän ratkaisuehdotuksen 5 kohta.
(
49
)	Ks. vastaavasti tuomio 5.9.2019, Regards Photographiques (C‑145/18, EU:C:2019:668, 43 kohta) ja tuomio 9.11.2017, AZ (C‑499/16, EU:C:2017:846, 24 kohta).
(
50
)	Oikeuskirjallisuudessa todetaan, että komission päätöskäytännössä ja unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on omaksuttu tiukka lähestymistapa objektiivisiin perusteluihin. Ks. edellä alaviitteessä 9 mainittu O’Donoghue, R. KC ja Padilla, s. 658.
(
51
)	Ks. vastaavasti tuomio 6.10.1994, Tetra Pak v. komissio (T‑83/91, EU:T:1994:246, 138 kohta), joka vahvistettiin muutoksenhakumenettelyssä 14.11.1996 annetulla tuomiolla Tetra Pak v. komissio (C‑333/94 P, EU:C:1996:436, 37 kohta).
(
52
)	Ks. vastaavasti tuomio 27.3.2012, Post Danmark (C‑209/10, EU:C:2012:172, 42 kohta). Ks. myös tuomio Microsoft, 688 kohta.
(
53
)	Ks. vastaavasti tuomio 30.1.2020, Generics (UK) ym. (C 307/18, EU:C:2020:52, 166 kohta). Ks. myös tuomio Microsoft, 698 kohta ja tuomio 14.9.2022, Google ja Alphabet v. komissio (Google Android) (T‑604/18, EU:T:2022:541, 616 kohta).
(
54
)	Ks. tältä osin edellä alaviitteessä 13 mainittu Whish, R. ja Bailey, D., s. 223.
(
55
)	Tuomio Microsoft, 698 kohta.
(
56
)	Ks. tältä osin tuomio 9.9.2009, Clearstream v. komissio (T‑301/04, EU:T:2009:317, 106 kohta), jossa unionin yleinen tuomioistuin katsoi, että pelkästään sillä seikalla, että käyttöoikeus edellytti määräävässä markkina-asemassa olevalta yritykseltä merkittäviä muutoksia atk-järjestelmiin, perinpohjaista valmistelua ja useita testisarjoja, ei voida pätevästi perustella kahden vuoden odotusta käyttöoikeuden myöntämisessä.
(
57
)	Vaikka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämät epäilyt eivät koske konkreettisesti tapaa, jolla mallin kehittämisestä aiheutuvat kustannukset olisi laskettava, on tärkeää pitää mielessä, että kustannusten on liityttävä kiinteästi syihin, joilla perustellaan mallin tarpeellisuutta ja sen kehittämiseen tarvittavaa aikaa. Muut tekijät, kuten mallin kehittäminen yksilöllisen pyynnön mukaisesti sen sijaan, että malli koskee yleistä sovellusluokkaa, voisi myös vaikuttaa käyttöoikeutta pyytävän yrityksen maksettavaksi tulevaan korvaukseen. Lisäksi on tärkeää ottaa huomioon hyöty, jonka määräävässä markkina-asemassa oleva yritys voi saada siitä, että se ottaa käyttöön uuden mallin ja siten uusia yhteensopivia sovelluksia alustallaan.
(
58
)	Ks. mm. tuomio 6.9.2017, Intel v. komissio (C‑413/14 P, EU:C:2017:632, 135 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
59
)	Tuomio Microsoft, 335 kohta.
(
60
)	Tuomio 29.4.2004, IMS Health (C‑418/01, EU:C:2004:257, 44 kohta).
(
61
)	Tuomio 29.4.2004, IMS Health (C‑418/01, EU:C:2004:257, 45 kohta).
(
62
)	Ks. komission tiedonanto merkityksellisten markkinoiden määritelmästä unionin kilpailuoikeuden kannalta (C/2024/1645) (jäljempänä merkityksellisten markkinoiden määritelmää koskeva tiedonanto).