62024CC0043
JULKISASIAMIEHEN RATKAISUEHDOTUS
JEAN RICHARD DE LA TOUR
4 päivänä syyskuuta 2025 (
1
)
Asia C‑43/24 [Shipov] (
i
)
K. M. H.
vastaan
Obshtina Stara Zagora
(Ennakkoratkaisupyyntö – Varhoven kasatsionen sad (ylin yleinen tuomioistuin, Bulgaria))
Ennakkoratkaisupyyntö – Unionin kansalaisuus – SEUT 21 artiklan 1 kohta – Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 ja 45 artikla – Oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella – Esteet – Transsukupuolisen henkilön väestörekisteritietojen muuttamista koskeva hakemus – Kansallista menettelyä ei ole – Toisessa jäsenvaltiossa annettua todistusta ei ole – Alkuperäjäsenvaltion velvollisuus tunnustaa sukupuoli-identiteetin muutos ja tästä seuraavat muutokset sekä merkitä nämä syntymätodistukseen – Direktiivi 2004/38/EY – 4 artikla – Velvollisuus myöntää koettua sukupuoli-identiteettiä vastaavat henkilöllisyystodistukset
I Johdanto
1.
Ennakkoratkaisupyyntö on esitetty menettelyssä, jonka on pannut vireille K. M. H., jossa toisena asianosaisena on Obshtina Stara Zagora (Stara Zagoran kunta, Bulgaria) ja jossa vaaditaan tuomioistuinta toteamaan K. M. H:n sukupuolen muutos ja määräämään hänen nimensä (
2
) muuttamisesta sekä tämän muutoksen merkitsemisestä hänen syntymätodistukseensa.
2.
Ennakkoratkaisupyynnössä on siis kyse siitä, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tunnustavat henkilön, joka on kyseisen jäsenvaltion kansalainen, transsukupuolisuuden ja merkitsevät sen väestörekisteriin syntymätodistuksen muuttamiseksi. Vaikka kyseinen henkilö on käyttänyt vapauttaan liikkua ja oleskella toisessa jäsenvaltiossa, hänen kanteensa kohteena ei ole toisessa jäsenvaltiossa laillisesti vahvistetun identiteettiin kuuluvan osatekijän muutoksen tunnustaminen.
3.
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä on tarkasteltu väestörekisterimerkintöjen alalla aina tuomion Mirin (
3
) antamiseen eli 4.10.2024 saakka pelkästään tilannetta, jossa jäsenvaltiota vaaditaan tunnustamaan toisessa jäsenvaltiossa annetun asiakirjan tai päätöksen vaikutukset lähinnä SEUT 21 artiklassa unionin kansalaisille vahvistetun, vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevan oikeuden perusteella, ja samalla siinä on muistutettu, ettei unionin oikeus rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa henkilöoikeudellisen aseman alalla.
4.
Lisäksi unionin tuomioistuin on täsmentänyt tässä oikeuskäytännössään oikeudellisten siteiden tunnustamisen yhteydessä nimenomaisesti, että toisessa jäsenvaltiossa laillisesti muodostuneesta oikeudellisesta tilanteesta aiheutuva tunnustamisvelvollisuus ei edellytä jäsenvaltiota, jossa kyseisestä tilanteesta aiheutuu unionin oikeuteen perustuvia vaikutuksia, muuttamaan henkilöoikeudellisen aseman alaan liittyvää lainsäädäntöään. (
4
) Muilla aloilla unionin tuomioistuin on korostanut jäsenvaltioiden toimivaltaa sukupuoli-identiteetin oikeudellisen tunnustamisen alalla. (
5
)
5.
Tuomion Mirin taustalla olleessa asiassa sukupuoli-identiteetin muutokseen liittyvä kansallinen menettely oli olemassa siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen asianomainen henkilö oli. (
6
) Tässä tapauksessa näin ei ole, koska jäsenvaltio, jonka kansalainen henkilö on, vastustaa tiukasti sukupuoli-identiteetin muutoksen tunnustamista.
6.
Ennakkoratkaisupyynnössä pyydetään siis unionin tuomioistuinta ottamaan kantaa siihen, onko jäsenvaltion lainsäädäntö, sellaisena kuin kansalliset tuomioistuimet sitä tulkitsevat, jossa ei tunnusteta kyseisen jäsenvaltion kansalaisen sukupuoli-identiteetin muutosta eikä tämän muutoksen vaikutuksia, kun tätä sukupuoli-identiteetin muutosta ei ole todettu oikeudellisesti toisessa jäsenvaltiossa, (
7
) yhdenmukainen unionin oikeuden kanssa. Koska kysymys liittyy jäsenvaltioiden toimivaltaan henkilöoikeudellisen aseman alalla, panokset ovat suuret.
7.
Unionin tuomioistuimen on siis selvitettävä, miltä osin pääasiassa kyseessä oleva tilanne, joka estää asianomaista henkilöä käyttämästä itselleen kuuluvia oikeuksia, kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan ja voiko tällainen este olla perusteltu.
8.
Esitän jäljempänä syyt, joiden perusteella unionin tuomioistuin voi katsoa tietyt unionin oikeuden oikeussäännöt huomioon ottaen, että jäsenvaltion on poistettava vapaata liikkumista ja oleskelua haittaavat esteet, jotka johtuvat siitä, ettei jäsenvaltiossa tunnusteta oikeudellisesti sen kansalaisen kokemaa sukupuoli-identiteettiä, muuttamalla kyseisen henkilön syntymätodistusta ja henkilöllisyystodistuksia, vaikkei sukupuoli-identiteetin muutosta ole todettu oikeudellisesti toisessa jäsenvaltiossa.
II Asiaa koskevat oikeussäännöt
A
Unionin oikeus
9.
Viittaan tässä ratkaisuehdotuksessa SEUT 20 artiklaan ja SEUT 21 artiklan 1 kohtaan, Euroopan unionin perusoikeuskirjan (
8
) 7 artiklaan ja 45 artiklan 1 kohtaan sekä direktiivin 2004/38/EY (
9
) 4 artiklan 3 kohtaan.
B
Bulgarian oikeus
1. Väestörekisteristä annettu laki
10.
Väestörekisteristä annetun lain, sellaisena kuin sitä sovelletaan käsiteltävässä asiassa, 1 §:n 2 momentissa säädetään seuraavaa:
”Väestörekisterimerkintä muodostuu henkilön väestörekisteriin kirjaamisesta ja henkilön syntymän, avioliiton ja kuoleman merkitsemisestä väestörekisteriasiakirjoihin.”
11.
Kyseisen lain 2 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Väestörekisterimerkintä perustuu Bulgarian tasavallassa tietoihin, jotka sisältyvät henkilön väestörekisteriasiakirjoihin, sekä tietoihin, jotka sisältyvät muihin laissa mainittuihin asiakirjoihin.”
12.
Mainitun lain 3 §:ssä säädetään seuraavaa:
”1.   Väestörekisteriin kirjataan edellä 1 §:n 2 momentissa mainitut tapahtumat kaikkien niiden henkilöiden osalta, jotka ovat tapahtumahetkellä Bulgarian kansalaisia, sekä kaikkien niiden henkilöiden osalta, jotka eivät ole Bulgarian kansalaisia, mutta jotka ovat tapahtumahetkellä Bulgarian tasavallan alueella.
2.   Väestörekisteriin kirjataan
1. kaikki Bulgarian kansalaiset;
– –.[ (
10
)]”
13.
Saman lain 8 §:n 1 momentin mukaan väestörekisterimerkinnän keskeiset tiedot ovat henkilön nimi, syntymäaika ja ‑paikka, sukupuoli, kansalaisuus ja henkilötunnus.
14.
Väestörekisteristä annetun lain 9 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Bulgarian tasavallan alueella syntyvän Bulgarian kansalaisen nimi muodostuu etunimestä, patronyymistä ja sukunimestä. Nimen kolme osaa kirjataan syntymätodistukseen.”
15.
Saman lain 13 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Henkilön patronyymi muodostetaan isän etunimestä, johon lisätään pääte ‑ov tai ‑ev sekä lapsen sukupuolen perusteella määräytyvä loppupääte, paitsi jos isän etunimeen ei voida liittää tällaisia päätteitä tai päätteiden liittäminen on vastoin vanhempien suvun perinteitä taikka etnistä tai uskonnollista taustaa.”
16.
Kyseisen lain 14 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Henkilön sukunimenä on hänen isänsä sukunimi tai patronyymi, johon lisätään pääte ‑ov tai ‑ev sekä lapsen sukupuolen perusteella määräytyvä loppupääte, paitsi jos vanhempien suvun perinteet taikka etninen tai uskonnollinen tausta edellyttävät toisin.”
17.
Saman lain 19 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Etunimen, patronyymin tai sukunimen muutoksen vahvistaa tuomioistuin asianomaisen henkilön kirjallisesta hakemuksesta, jos nimi on kiusallinen tai tuottaa häpeää, sitä ei pidetä sosiaalisesti hyväksyttävänä tai jos painavat syyt edellyttävät nimen muuttamista.”
18.
Väestörekisteristä annetun lain 45 §:n 1 momentin 6–8 kohdan mukaan syntymätodistukseen merkitään vastasyntyneen nimi, lapsen henkilötunnus (vain Bulgarian kansalaisten kohdalla) sekä sukupuoli ja kansalaisuus.
19.
Kyseisen lain 73 §:ssä säädetään, että väestörekisteriasiakirjoihin sisältyvien tietojen muuttaminen tapahtuu oikeus- tai hallintoteitse.
20.
Kyseisen lain 76 §:n 5 momentin mukaisesti nimeä ja sukupuolta muutetaan oikeusteitse.
21.
Lain 100 §:n mukaan yhtenäinen väestörekisteri- ja kansalaispalvelujärjestelmä (ESGRAON) on luonnollisten henkilöiden väestörekisterimerkintöjen kansallinen järjestelmä Bulgarian tasavallassa sekä kyseisiä henkilöitä koskevien henkilötietojen lähde.
22.
Väestörekisteristä annetun lain 101 §:n 1–4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”ESGRAON sisältää seuraavat toiminnot:
1.
väestörekisteriasiakirjojen laatiminen ja säilyttäminen;
2.
väestörekisteriasiakirjojen sähköisen kansallisen rekisterin perustaminen ja ylläpito;
3.
väestörekisterin perustaminen ja ylläpito;
4.
luonnollisten henkilöiden yksilöllisen hallintotunnisteen (henkilötunnuksen) luomis- ja antamisjärjestelmän perustaminen sekä henkilötunnusrekisterin perustaminen ja ylläpito.”
2. Bulgarian henkilöllisyystodistuksia koskeva laki
23.
1.4.1999 annetun Bulgarian henkilöllisyystodistuksia koskevan lain (Zakon za bulgarskite lichni dokumenti), (
11
) sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa, 4 §:n 1 momentin mukaan jokaisella Bulgarian kansalaisella on oikeus henkilöllisyystodistukseen.
24.
Kyseisen lain 9 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
”Jos henkilön nimi, henkilötunnus (kansallinen tai ulkomainen henkilönumero), sukupuoli tai kansalaisuus muuttuu tai jos henkilön ulkonäkö muuttuu merkittävästi pysyvällä tavalla, henkilön on haettava uusia Bulgarian henkilöllisyystodistuksia 30 päivän kuluessa.”
25.
Kyseisen lain 13 §:n 1 momentissa luetellaan henkilöllisyystodistusten tyypit. Näitä ovat muiden muassa henkilökortti, passi ja ajokortti.
26.
Saman lain 16 §:n 1 momentin mukaisesti henkilöllisyystodistukseen on merkittävä asianomaisen henkilön nimet, syntymäaika, henkilötunnus, sukupuoli ja kansalaisuus. Saman pykälän 2 ja 6 kohdassa täsmennetään, että passissa ja henkilökortissa on oltava myös biometriset tunnisteet.
27.
Bulgarian henkilöllisyystodistuksia koskevan lain täydentävien säännösten 16 kohdassa 1 alakohdassa lisätään, että biometriset tunnisteet ovat kansalaisen kasvokuva ja digitaaliset sormenjäljet.
III Pääasian tosiseikat ja ennakkoratkaisukysymykset
28.
K. M. H. syntyi Bulgariassa 7.8.1990, ja hänet merkittiin syntymätodistukseen miespuoliseksi henkilöksi kyseistä sukupuolta vastaavalla nimellä, joka muodostuu etunimestä, patronyymistä ja sukunimestä. (
12
) Hänelle annettiin myös miespuolisen henkilön henkilötunnus ja henkilöllisyystodistus. K. M. H. väittää kuitenkin, että ”hän (
13
) on aina pitänyt itseään naisena ulkonäön, käyttäytymisen, kokemisen, tunne-elämän ja käytöksen suhteen” (
14
) lapsuudestaan asti.
29.
K. M. H. asuu tällä hetkellä Italiassa pysyvästi italialaisen kumppanin (
15
) kanssa, ja tämä kumppani huolehtii hänen toimeentulostaan. K. M. H. on aloittanut hormonihoidon, jonka ansiosta hänen ulkonäkönsä on naisellinen, ja hän haluaa korjata sukupuolensa sukuelinkirurgialla, mikä merkitsisi muutosta hänen henkilöoikeudellisessa asemassaan. Ristiriita hänen naisellisen ulkonäkönsä ja käytöksensä sekä miespuolisen henkilön virallisten henkilöllisyystodistusten, kuten henkilökortin, välillä aiheuttaa hänelle päivittäin harmia ja vaikeuksia erityisesti työnhaussa.
30.
Tämän vuoksi K. M. H. haki vuonna 2017 Rayonen sad Stara Zagoralta (Stara Zagoran piirituomioistuin, Bulgaria) väestörekisteristä annetun lain 19 §:n 1 momentin perusteella tuomioistuinratkaisua, jossa vahvistettaisiin hänen olevan naispuolinen henkilö ja määrättäisiin hänen nimensä K. M. H. (miespuolisen henkilön etunimi, patronyymi ja sukunimi) muuttamisesta muotoon K. M. H. (naispuolisen henkilön etunimi, patronyymi ja sukunimi) sekä näiden muutosten merkitsemisestä hänen syntymätodistukseensa.
31.
Kyseinen tuomioistuin, jolla oli käytettävissään useita lääkärinlausuntoja ja oikeudellinen asiantuntijalausunto, joissa vahvistettiin sukupuoli-identiteetin häiriöön liittyvät K. M. H:n väitteet, hylkäsi K. M. H:n hakemuksen 28.2.2018. Se myönsi, että K. M. H. on transsukupuolinen henkilö, ja se totesi, että hakemuksella pyrittiin saamaan vahvistetuksi hänen sukupuoli-identiteetissään (
16
) vapaasta tahdosta ja tietoisen valinnan perusteella tapahtunut muutos. Se katsoi kuitenkin, ettei oikeudellinen peruste kyseisen hakemuksen hyväksymiseksi väestörekisteristä annetun lain 73 §:n perusteella, luettuna yhdessä kyseisen lain 19 §:n kanssa, täyttynyt. Se totesi, ettei Bulgarian objektiivisessa oikeudessa anneta mahdollisuutta muuttaa väestörekisteriasiakirjaan merkittyjä tosiseikkoihin perustuvia tietoja psykologisin perustein.
32.
Okrazhen sad Stara Zagora (Stara Zagoran maakunnallinen tuomioistuin, Bulgaria) vahvisti muutoksenhaussa kyseisen ratkaisun 15.6.2018 sillä perusteella, että ensinnäkin Bulgarian lainsäätäjä on säätänyt syntymässä määritetyn sukupuolen merkitsemisestä ensisijaisten sukupuoliominaisuuksien perusteella. Sukupuolen muuttamista ei voida sallia, ellei se ole välttämätöntä fyysisen muutoksen vuoksi. Väestörekisteristä annetun lain säännökset ovat täysin yksiselitteisiä, eikä niitä voida tulkita millään muulla tavalla. Valtion on lainsäätäjänä toteutettava toimenpiteet kansalaisten yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseksi ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen (
17
) 8 artiklassa, jota sovelletaan suoraan, säädetyn mukaisesti.
33.
Varhoven kasatsionen sad (ylin yleinen tuomioistuin, Bulgaria) otti valituksen tutkittavaksi 7.2.2019 antamallaan välipäätöksellä, ja se totesi 28.6.2019 antamassaan tuomiossa, että vaikka kansallisessa lainsäädännössä ei ole asiaa koskevia säännöksiä, yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamista koskeva periaate edellyttää, että tuomioistuin tutkii jokaisessa yksittäistapauksessa henkilön sukupuoli-identiteetin muutoksen aineellisten edellytysten täyttymisen, joka on edellytyksenä syntymätodistukseen merkittyjen henkilöoikeudelliseen asemaan liittyvien tietojen oikeudelliselle muuttamiselle, jotta yleisen edun ja yksilön edun välille voidaan luoda tarvittava asianmukainen tasapaino Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artikla huomioon ottaen. Se päätti palauttaa asian Okrazhen sad Stara Zagoraan uudelleen käsittelyä varten, ja se ohjeisti tätä hankkimaan uusia todisteita K. M. H:n terveydentilasta.
34.
Okrazhen sad Stara Zagora, jolla oli käytettävissään toinen asiantuntijalausunto, jossa vahvistettiin, että K. M. H. on transsukupuolinen henkilö, hylkäsi jälleen 21.11.2019 antamallaan ratkaisulla K. M. H:n hakemuksen henkilöoikeudellisen asemansa muuttamisesta, ja se toisti ensimmäisessä ratkaisussaan esittämänsä perustelut, joiden mukaan menettelyä ”psykologisen sukupuolen” merkitsemiseksi syntymätodistukseen ei ollut.
35.
K. M. H. valitti tästä ratkaisusta Varhoven kasatsionen sadiin. Valitus otettiin käsiteltäväksi 26.6.2023, koska valituksenalainen ratkaisu ei ollut yhteensopiva 30.4.1996 annetun tuomion P. v. S., (
18
) johon K. M. H. vetoaa, kanssa pääasian kohteena olevien oikeudellisten kysymysten osalta, jotka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin on tiivistänyt seuraavasti: ”Onko luonnollisilla henkilöillä oikeus määrittää oma henkilöllisyytensä, mukaan lukien tiettyyn sukupuoleen kuuluminen? Onko se, että tuomioistuin kieltäytyy hyväksymästä transsukupuoliseksi itsensä ilmoittavan hakijan sukupuolen, nimen ja henkilötunnuksen muuttamisen väestörekisteriasiakirjoihin, eriarvoista kohtelua?”
36.
Asian käsittely aloitettiin uudelleen sen jälkeen, kun Varhoven kasatsionen sadin siviilikamarien yleiskokous antoi 20.2.2023 tulkintaratkaisun nro 2/2020, (
19
) joka velvoittaa kaikkia valtion viranomaisia ja tuomioistuimia, myös Varhoven kasatsionen sadin ratkaisukokoonpanoja. Tulkintaratkaisussa todettiin (
20
) vastauksena siihen kysymykseen, perustuvatko transsukupuoliseksi itsensä ilmoittavan henkilön väestörekisteriasiakirjoissa olevien tietojen muuttamisen edellytykset Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan, ettei Bulgariassa voimassa olevassa aineellisessa oikeudessa anneta mahdollisuutta muuttaa väestörekisteriasiakirjoihin merkittyjä sukupuolta, nimeä ja henkilötunnusta koskevia tietoja kyseessä olevan kaltaisessa tapauksessa. Unionin oikeudessa ei edellytetä toisenlaista päätelmää, koska henkilöoikeudellista asemaa koskevat säännöt kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan. Kyseinen tulkintaratkaisu perustuu 26.10.2021 annettuun Konstitutsionen sadin (perustuslakituomioistuin, Bulgaria) tuomioon nro 15, josta ilmenee, että perustuslaissa käytetty käsite ”sukupuoli” voidaan ymmärtää ainoastaan sen biologisessa merkityksessä ja että yleinen etu ohittaa transsukupuolisten henkilöiden edun niiden moraalisten ja/tai uskonnollisten käsitysten ja periaatteiden vuoksi, jotka ovat yhteiskunnassa – jonka vakaus ja pysyvyys on turvattava – vallitsevien käsitysten ja arvojen taustalla. Tältä osin kyseisessä tuomiossa korostetaan transsukupuoliseksi itsensä ilmoittavan henkilön syntymätodistukseen tehtävien muutosten vaikutusta muiden henkilöiden, myös alaikäisten ja vajaavaltaisten henkilöiden, kuten kyseisen henkilön lasten, samoin kuin kyseisen henkilön puolison henkilöoikeudelliseen asemaan.
37.
Varhoven kasatsionen sad on kuitenkin epävarma tulkintaratkaisussa esitetystä tulkinnasta. Se viittaa ensinnäkin Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan ja SEU 9 artiklaan ja toteaa, että kyseisissä määräyksissä tarkoitettu syrjintä on kyseessä silloin, jos sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltävän kansallisen lainsäädännön soveltamisala koskee vain intersukupuolisia henkilöitä ja muita henkilöitä tietyistä lääketieteellisistä syistä. Se ottaa esille myös täsmälleen samanlaisia tai samankaltaisia tapauksia, jotka on ratkaistu eri tavoin muissa jäsenvaltioissa vedoten bulgarialaisten transsukupuolisten henkilöiden oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevan oikeuden loukkaamiseen.
38.
Toiseksi ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, eikö syntymätodistukseen merkittyjen tietojen oikeudellista muuttamista koskeva kielto ole SEUT 8 ja SEUT 21 artiklassa tunnustettujen sekä ”perusoikeuskirjan 7 artiklassa ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa vahvistettujen” unionin kansalaisten yhdenvertaisuuden ja vapaan liikkuvuuden periaatteiden vastainen, koska asianomaiset henkilöt eivät voi todistaa henkilöllisyyttään henkilöllisyystodistuksillaan, joihin heidät on merkitty vastakkaista sukupuolta oleviksi henkilöiksi.
39.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo vielä, että unionin tuomioistuimen on tutkittava, onko Konstitutsionen sadin tuomiossa annettu perustuslain sitova tulkinta, jonka mukaan sukupuolen käsite on ymmärrettävä vain sen biologisessa merkityksessä, yhteensopiva unionin oikeuden vaatimusten kanssa ja voiko se merkitä oikeudellista estettä sukupuoli-identiteetin huomioon ottamiselle väestörekisteriasiakirjoissa.
40.
Tässä tilanteessa Varhoven kasatsionen sad on päättänyt lykätä asian ratkaisua ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Ovatko [SEU] 9 artiklassa ja [SEUT] 8 ja [SEUT] 21 artiklassa tunnustetut ja – – perusoikeuskirjan 7 artiklassa sekä [Euroopan ihmisoikeussopimuksen] 8 artiklassa vahvistetut unionin kansalaisten yhdenvertaisuuden ja vapaan liikkuvuuden periaatteet esteenä jäsenvaltion kansalliselle lainsäädännölle, jolla suljetaan pois mahdollisuus muuttaa sellaisen hakijan sukupuolta, nimeä ja henkilötunnusta koskevia merkintöjä väestörekisteriasiakirjoissa, joka ilmoittaa olevansa transsukupuolinen?
2)
Ovatko [SEU] 9 artiklassa ja [SEUT] 8 artiklassa ja [SEUT] 21 artiklassa tunnustetut unionin kansalaisten yhdenvertaisuuden ja vapaan liikkuvuuden periaatteet sekä SEUT 10 artiklaan sisältyvä sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän kielto, jotka vahvistetaan – – perusoikeuskirjan 7 artiklassa ja [Euroopan ihmisoikeussopimuksen] 8 artiklassa, sekä tehokkaita oikeussuojakeinoja koskeva periaate esteenä kansalliselle oikeuskäytännölle (tässä – – tulkintaratkaisulle – –), jonka mukaan Euroopan unionin jäsenvaltion alueella voimassa olevassa objektiivisessa aineellisessa oikeudessa ei anneta mahdollisuutta muuttaa sellaisen hakijan sukupuolta, nimeä ja henkilötunnusta väestörekisteriasiakirjoissa, joka ilmoittaa olevansa transsukupuolinen, ja jossa hänet asetetaan siten eri asemaan kuin hän olisi toisessa jäsenvaltiossa, jonka oikeuskäytäntö on päinvastainen?
Onko sellainen kansallinen oikeuskäytäntö sallittu, jonka mukaan uskonnollisten arvojen ja moraalikäsitysten vuoksi sukupuoli-identiteettiä ei ole mahdollista muuttaa, ellei se ole välttämätöntä lääketieteellisistä syistä tiettyjen henkilöiden – intersukupuolisten henkilöiden – tapauksessa?
Onko sellainen kansallinen oikeuskäytäntö sallittu, jonka mukaan uskonnollisten arvojen ja moraalikäsitysten vuoksi sukupuolen muuttaminen on mahdollista vain tietyissä tapauksissa ja tietyille henkilöille (intersukupuolisille henkilöille) lääketieteellisistä syistä mutta ei sellaisissa tapauksissa, joissa sukupuoli-identiteettiä muutetaan muista, toisenlaisista lääketieteellisistä syistä?
3)
Sovelletaanko Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä ([5.6.2018 annetussa tuomiossa Coman ym. (С-673/16, EU:C:2018:385) ja tuomiossa Pancharevo]) tunnustettua direktiivin 2004/38 – – ja SEUT 21 artiklan 1 kohdan soveltamiseen liittyvää Euroopan unionin jäsenvaltioiden velvollisuutta tunnustaa henkilöoikeudellinen asema, joka on toisessa jäsenvaltiossa vahvistettu tämän toisen jäsenvaltion oikeuden mukaisesti, myös sukupuolen osalta, joka on olennainen osa väestörekisterimerkintää, ja edellyttääkö kyseinen velvollisuus toisessa jäsenvaltiossa vahvistetun sukupuolen muuttamisen tapauksessa sitä, että tämä tieto merkitään Bulgarian tasavallan asiaa koskeviin rekistereihin, kun kyseisellä henkilöllä on myös Bulgarian kansalaisuus?
4)
Kun otetaan huomioon perusoikeuskirjasta ja Euroopan ihmisoikeussopimuksesta johtuva oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskeva oikeus, sallitaanko Konstitutsionen sadin (perustuslakituomioistuin) antamaan tuomioon perustuva perustuslain sitova tulkinta, jonka mukaan käsite ”sukupuoli” on ymmärrettävä ainoastaan biologisessa merkityksessä[?] [O]nko tämä tulkinta yhteensopiva unionin oikeuden vaatimusten kanssa ja voiko se merkitä oikeudellista estettä sukupuolen muuttamisen rekisteröinnille?”
41.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin vastasi 27.5.2024 unionin tuomioistuimen tietopyyntöön.
42.
Kirjallisia huomautuksia ovat esittäneet K. M. H., Viron, Unkarin, Alankomaiden ja Portugalin hallitukset sekä Euroopan komissio. K. M. H., Bulgarian ja Alankomaiden hallitukset sekä komissio osallistuivat 22.5.2025 pidettyyn istuntoon, jossa nämä osapuolet vastasivat myös suullisesti unionin tuomioistuimen esittämiin kysymyksiin.
IV Asian tarkastelu
43.
Aluksi tuon esille, että ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys koskee kansallista lainsäädäntöä, joka estää kirjaamasta transsukupuolisuutta väestörekisteriin, ja muut kysymykset koskevat kansallista oikeuskäytäntöä, jonka mukaan kyseisen lainsäädännön tulkinta ei anna mahdollisuutta transsukupuolisen henkilön henkilöoikeudellisen aseman muuttamiseen.
44.
Tässä yhteydessä ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pyrkii selvittämään olennaisin osin, ovatko unionin oikeuteen kuuluvat oikeussäännöt, jotka koskevat perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia eli unionin kansalaisten yhdenvertaisuutta, vapaata liikkuvuutta ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella, syrjintäkieltoa ja tehokasta oikeussuojaa, esteenä sille, että kansallinen lainsäädäntö ja sille kansallisissa tuomioistuimissa annettu tulkinta eivät anna mahdollisuutta muuttaa Bulgarian kansalaisen sukupuoli-identiteettiä (
21
) sukupuoli-identiteetin merkitsemiseksi kyseisen kansalaisen syntymätodistukseen ja henkilöllisyystodistuksiin, myös silloin, kun sukupuolta ei ole korjattu sukuelinkirurgialla.
45.
Koska esillä oleva ennakkoratkaisupyyntö on esitetty oikeusriidassa, jonka asianosaisina ovat Bulgarian kansalainen ja väestörekisterimerkinnöistä vastaava Bulgarian toimivaltainen viranomainen ja jonka kohteena ei ole toisessa jäsenvaltiossa rekisteröidyn asiakirjan tai päätöksen tunnustaminen, on unionin tuomioistuimen toimivallan perusteita täsmennettävä. (
22
)
46.
Nähdäkseni on riittävää todeta, että K. M. H:n tilanne kuuluu SEUT 21 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. (
23
) Bulgarian kansalaisena (
24
) K. M. H. on nimittäin käyttänyt oikeuttaan liikkua vapaasti toiseen jäsenvaltioon eli Italian tasavaltaan. K. M. H. haluaa oleskella ja työskennellä Italiassa sekä liikkua vapaasti jäsenvaltioiden alueella käyttäen henkilöllisyyttä, joka edellyttää hänen sukupuoli-identiteettinsä oikeudellista vahvistamista hänen alkuperäjäsenvaltiossaan, sekä saada takeet perhe-elämälleen italialaisen kumppaninsa kanssa. Bulgarian tasavalta on yksin toimivaltainen myöntämään K. M. H:lle henkilökortin tai passin, johon hänen kansalaisuutensa on merkitty.
47.
K. M. H. voi siis vedota erityisesti SEUT 20 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja SEUT 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti jokaiselle unionin kansalaiselle kuuluvaan henkilökohtaiseen perusoikeuteen liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, jollei viimeksi mainitun määräyksen mukaisesti perussopimuksissa vahvistetuista rajoituksista ja ehdoista ja niiden soveltamiseksi toteutetuista toimenpiteistä muuta johdu. (
25
) Tältä osin direktiivin 2004/38 tarkoituksena on muun muassa vahvistaa näiden oikeuksien käyttämisen edellytykset ja niitä koskevat rajoitukset. (
26
) Sen 4 artiklan 3 kohdassa säädetään erityisesti henkilökortin tai passin myöntämisestä.
48.
Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kahdesta ensimmäisestä kysymyksestä on huomautettava alkuun, että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin jätti ennakkoratkaisupyyntönsä ja vastasi unionin tuomioistuimen esittämään tietopyyntöön ennen kuin annettiin tuomio Mirin, jossa on kyseessä toimivaltaisen viranomaisen tekemä etunimen ja sukupuoli-identiteetin muutosta koskevien merkintöjen kirjaaminen unionin kansalaisen syntymätodistukseen siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen asianomainen henkilö on. Unionin tuomioistuin totesi, että ”SEUT 20 artiklaa ja SEUT 21 artiklan 1 kohtaa, luettuina perusoikeuskirjan 7 ja 45 artiklan valossa, on tulkittava siten, että ne ovat esteenä jäsenvaltion säännöstölle, jossa ei säädetä mahdollisuudesta tunnustaa ja kirjata kyseisen jäsenvaltion kansalaisen syntymätodistukseen etunimen ja sukupuoli-identiteetin muutosta, joka on laillisesti vahvistettu toisessa jäsenvaltiossa kyseisen kansalaisen käyttäessä siellä liikkumis- ja oleskeluvapauttaan, minkä seurauksena hän joutuu aloittamaan ensin mainitussa jäsenvaltiossa uuden, tuomioistuinmenettelyn kaltaisen, sukupuoli-identiteetin muutosta koskevan menettelyn, jossa ei oteta huomioon kyseistä mainitussa toisessa jäsenvaltiossa jo laillisesti vahvistettua muutosta.” (
27
)
49.
Tuomion Mirin taustalla ollut asia poikkeaa kuitenkin merkittävällä tavalla nyt käsiteltävästä asiasta, sillä nyt käsiteltävässä asiassa sukupuoli-identiteetin muutosta ei ole vahvistettu laillisesti toisessa jäsenvaltiossa. Ensimmäinen ja toinen ennakkoratkaisukysymys ovat näin ollen edelleen merkityksellisiä.
50.
Vaikka ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen kolmannessa ennakkoratkaisukysymyksessä esittämät epäilyt hälvenisivät tuomion Mirin perusteella, kolmas kysymys on jätettävä tutkimatta, koska se ei liity riidan kohteeseen ja on siten hypoteettinen. K. M. H. ei ole nimittäin saanut Italiassa, jossa hän oleskelee, tuomioistuimelta eikä hallintoviranomaiselta minkäänlaista päätöstä, kuten ilmenee ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen antamasta vastauksesta unionin tietopyyntöön.
51.
Neljäs ennakkoratkaisukysymys on nähdäkseni mahdollista ymmärtää siten, että siinä tiedustellaan, onko ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen mahdotonta tulkita kansallista oikeussääntöä yhdenmukaisella tavalla unionin oikeuden kanssa pelkästään siitä syystä, että Konstitutsionen sad on tulkinnut kyseistä oikeussääntöä tavalla, joka on yhteensopimaton kyseisen oikeuden kanssa. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tähän on vastattava kieltävästi.
52.
Unionin tuomioistuin on nimittäin todennut yhtäältä, että kansallisen tuomioistuimen, joka on käyttänyt sille SEUT 267 artiklan toisessa kohdassa annettua mahdollisuutta, on tapauksen niin vaatiessa sivuutettava ylemmän kansallisen tuomioistuimen arvioinnit, jos se katsoo unionin tuomioistuimen tekemän tulkinnan perusteella, että ne eivät ole unionin oikeuden mukaisia, ja tapauksen niin vaatiessa jätettävä soveltamatta kansallista oikeussääntöä, jonka mukaan sen on noudatettava tämän ylemmän tuomioistuimen ratkaisuja. Toisaalta tätä sovelletaan muun muassa silloin, kun yleistä tuomioistuinta sitoo kansallisen perustuslakituomioistuimen ratkaisu, jonka se katsoo olevan unionin oikeuden vastainen. (
28
)
53.
Ehdotan siis unionin tuomioistuimelle, että keskityn tarkastelussani ensimmäiseen ja toiseen ennakkoratkaisukysymykseen siltä osin kuin ne perustuvat SEUT 21 artiklaan ja perusoikeuskirjan 7 artiklaan ja että tutkin ne yhdessä.
54.
Koska K. M. H. voi vedota SEUT 21 artiklan 1 kohtaan, osa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämistä perusteista voidaan nähdäkseni sivuuttaa, kuten yhdenvertaisuutta koskevat oikeussäännöt (SEU 9 artikla ja SEUT 8 artikla), syrjintäkieltoa koskeva oikeussääntö (SEUT 10 artikla) ja oikeutta tehokkaaseen oikeussuojaan koskeva oikeussääntö (perusoikeuskirjan 47 artikla).
55.
Tämä vuoksi ehdotan, että ensimmäinen ja toinen ennakkoratkaisukysymys muotoillaan uudelleen. Lisäksi kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välille SEUT 267 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä, jotta ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle voidaan antaa hyödyllinen vastaus, jonka perusteella se voi ratkaista siinä vireillä olevan asian, unionin tuomioistuin saattaa joutua ottamaan huomioon sellaisia unionin oikeussääntöjä, joihin kansallinen tuomioistuin ei ole kysymyksessään viitannut. (
29
)
56.
On siis katsottava ennakkoratkaisupyynnön tarkoitus huomioon ottaen, (
30
) että ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee lähinnä, onko SEUT 20 artiklaa ja SEUT 21 artiklan 1 kohtaa sekä perusoikeuskirjan 7 artiklaa ja 45 artiklan 1 kohtaa, luettuina yhdessä direktiivin 2004/38 4 artiklan 3 kohdan kanssa, tulkittava siten, että ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, sellaisena kuin kansalliset tuomioistuimet sitä tulkitsevat, jossa ei anneta mahdollisuutta tunnustaa oikeudellisesti kyseisen valtion kansalaisen sukupuoli-identiteetin muutosta, myös silloin, kun sukupuolta ei ole korjattu sukuelinkirurgialla, eikä hänen nimensä tai henkilötunnuksensa muutosta eikä kirjata näitä muutoksia hänen syntymätodistukseensa, vaikka henkilöllisyystodistukseen sisältyvien tietojen muuttaminen edellyttää muutosten kirjaamista syntymätodistukseen.
57.
Unionin tuomioistuin on jo ottanut kantaa henkilöoikeudellisen aseman ja transsukupuolisuuden oikeudellisen tunnustamisen alalla unionin oikeudesta johtuviin jäsenvaltioiden velvollisuuksiin erityisissä olosuhteissa, eli kun sukupuoli-identiteetin muutos on vahvistettu laillisesti toisessa jäsenvaltiossa. (
31
) Kyseisen oikeuskäytännön taustalla oleva logiikka on täsmälleen sama kuin nimenmuutoksen yhteydessä. Se perustuu siihen toteamukseen, että SEUT 20 artiklassa ja SEUT 21 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen oikeuksien käyttäminen estyy, jos yhdessä jäsenvaltiossa tunnustettu unionin ”liikkuvan” kansalaisen identiteetti on jokin muu kuin se, joka on merkitty rekisteriin siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on. (
32
)
58.
Tämä estyminen oikeuttaa rajoittamaan jäsenvaltioiden toimivaltaa henkilöiden oikeudellisen aseman alalla. Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on näet niin, että unionin oikeuden nykytilassa henkilöiden oikeudellinen asema, johon kuuluvat säännöt henkilön etunimen, sukunimen ja sukupuoli-identiteetin muutoksesta, on jäsenvaltioiden toimivaltaan kuuluva asia, eikä unionin oikeus vaikuta tähän toimivaltaan. Tätä toimivaltaa käyttäessään kunkin jäsenvaltion on kuitenkin noudatettava unionin oikeutta ja erityisesti EUT-sopimuksen määräyksiä, jotka koskevat jokaiselle unionin kansalaiselle tunnustettua vapautta liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, tunnustamalla tätä varten henkilöiden oikeudellisen aseman, joka on toisessa jäsenvaltiossa vahvistettu tämän toisen jäsenvaltion oikeuden mukaisesti. (
33
)
59.
Kun muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jonka kansalainen asianomainen henkilö on, annettua laillista asiakirjaa tai päätöstä ei kuitenkaan ole, ei kyseessä ole henkilön oikeudelliseen asemaan liittyvien vaikeuksien ratkominen tilanteessa, jossa tämä asema vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen pelkästään siitä syystä, että kyseinen henkilö on käyttänyt vapauttaan liikkua ja oleskella jäsenvaltiossa.
60.
Unionin tuomioistuimen ratkaistavaksi tulee kokonaan uusi kysymys: miten taataan kyseisen vapauden käyttämisen tehokkuus silloin, kun unionin kansalaisen kokema sukupuoli-identiteetti eroaa hänen syntymätodistukseensa ja sitä kautta hänen henkilökorttiinsa tai passiinsa merkityn sukupuolen mukaisesta sukupuoli-identiteetistä. Kuten K. M. H. on tuonut esille kansallisissa tuomioistuimissa, tässä tapauksessa hänellä ei ole varsinaisesti henkilöllisyystodistuksia, joiden avulla hän voisi liikkua, oleskella ja työskennellä jäsenvaltioiden alueella herättämättä epäilyksiä, jotka johtuvat siitä ristiriidasta, joka ilmenee kyseisiin asiakirjoihin merkityn, syntymätodistuksen mukaisen sukupuolen ja hänen kokemansa sukupuoli-identiteetin välillä.
61.
On siis selvitettävä, mihin unionin oikeudessa voisi perustua jäsenvaltioiden velvollisuus tunnustaa oikeudellisesti alueellaan syntyneen kansalaisensa sukupuoli-identiteetin muutos.
62.
Koska toisessa jäsenvaltiossa annettua asiakirjaa tai päätöstä ei ole, vaikuttaa siltä, ettei tämä tilanne kuulu SEUT 21 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sellaisena kuin sitä tulkitaan unionin ”liikkuvien” kansalaisten henkilöllisyyden alalla silloin, kun henkilöllisyys vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen. Jos pelkästään tämän perusteella – myös yhdessä perusoikeuskirjan 7 artiklan kanssa luettuna – tehtäisiin ratkaisu, jonka mukaan jäsenvaltiolla on velvollisuus tunnustaa sukupuoli-identiteetti oikeudellisesti, kyseenalaistetaan se periaate, että jäsenvaltioilla on toimivaltaa henkilöiden aseman ja sitä kautta henkilöoikeudellisen aseman alalla. Tällainen ratkaisu johtaisi lopulta siihen, että unionin kansalaisuuteen liittyviä oikeuksia tunnustettaisiin rajoituksetta, vaikka yhdessäkään perussopimusten määräyksessä ei näin määrätä. Lisäksi perusoikeuskirjan 45 artiklan 1 kohtaan perustuvaa tulkintaa rajoittaa perusoikeuskirjan 51 artiklan 2 kohta.
63.
Tämän vuoksi katson komission tavoin, komission istunnossa esittämän mukaisesti, että SEUT 21 artiklan 1 kohtaan, luettuna yhdessä direktiivin 2004/38 4 artiklan 3 kohdan kanssa, perustuva vastaus vaikuttaa parhaalta.
64.
Tällaisella vastauksella on se perustava etu, että se pysyy niiden direktiivin 2004/38 mukaisten rajoitusten ja edellytysten sisällä, jotka koskevat sitä, miten unionin kansalaiset voivat käyttää SEUT 21 artiklan 1 kohdassa vahvistettua oikeuttaan liikkua ja oleskella vapaasti. (
34
) Lisäksi tällainen vastaus saa tukea kolmesta unionin tuomioistuimen antamasta tuomiosta, jotka ovat matkustusasiakirjaksi Euroopan unionissa kelpuutetun henkilökortin myöntämisedellytyksiä koskeva tuomio Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date sekä transsukupuolisuuden kirjaamista väestörekistereihin koskevat tuomio Mirin ja tuomio Deldits.
65.
Unionin tuomioistuin on nimittäin täsmentänyt, että unionin kansalaisilleen tarjoaman alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja, toteuttamiseen kuuluu jokaiselle unionin kansalaiselle suoraan SEUT 20 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja SEUT 21 artiklan 1 kohdassa myönnetty oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, jonka käyttämistä direktiivillä 2004/38 pyritään vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan helpottamaan. (
35
)
66.
Henkilökortit ja passit, joihin sisältyy erityisesti haltijansa kasvokuva, ovat apuna unionin kansalaisten tunnistamisessa, (
36
) ja ne todistavat erityisesti haltijallaan olevan oikeus liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella ja siten käyttää tätä oikeutta. (
37
)
67.
Jos asianomaisen jäsenvaltion myöntämät henkilökortit ja passit sisältävät haltijansa sukupuolta koskevan, syntymätodistukseen perustuvan merkinnän, kyseisen henkilön kokeman sukupuoli-identiteetin tulisi näin ollen sisältyä siihen niin ikään, jos tämä sukupuoli-identiteetti on muu kuin se, joka hänelle on osoitettu syntymän yhteydessä. (
38
) Sama pätee sukupuoli-identiteetin muutosta vastaavaan etunimeen, sukunimeen ja tarvittaessa henkilötunnukseen. Tältä osin on muistettava, että sukupuolimerkinnällä on psykososiaalisia vaikutuksia (
39
) koska merkintä määrittää mies- tai naispuolisen sukupuoli-identiteetin. Jos merkintä ei vastaa konkreettisessa tilanteessa asianomaisen henkilön kokemaa sukupuoli-identiteettiä, (
40
) henkilöllisyystodistuksena esitetty asiakirja (henkilökortti tai passi) herättää näin ollen väistämättä aitouteen tai todenperäisyyteen liittyviä epäilyjä. (
41
)
68.
Tästä seikasta on nähdäkseni aiheellista esittää useampia olennaisia täsmennyksiä siltä osin kuin kyse on sukupuolen merkitsemisestä henkilökorttiin tai passiin.
69.
Passien myöntämistä ja henkilökorttien myöntämistä koskeva unionin lainsäädäntö on erotettava toisistaan. Passien myöntämiseen sovelletaan asetusta (EY) N:o 2252/2004. (
42
) Henkilökorttien myöntämiseen sovelletaan vastedes asetusta 2025/1208.
70.
Vaikka molemmissa asetuksissa viitataan Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) (
43
) suosituksiin ja erityisesti asiakirjassa 9303 annettuihin suosituksiin, jotka koskevat koneluettavia asiakirjoja, (
44
) on niiden eroja syytä korostaa.
71.
Passien osalta asiakirjan 9303 4 osan, jonka otsikko on ”Koneluettavia passeja ja muita td3-formaatin[ (
45
)] MRTD-asiakirjoja[ (
46
)] koskevat eritelmät”, (
47
) mukaisesti alueella II, johon sisältyvät ”pakolliset ja valinnaiset henkilötiedot”, sijaitsevassa passin haltijan sukupuolta koskevassa kentässä 11 käytetään seuraavia merkintöjä: F (nainen), M (mies) tai X (ei määritelty). (
48
) Tämän standardin mukaan jäsenvaltioilla on velvollisuus sisällyttää passiin kenttä, johon sisältyy sukupuolta koskeva tieto. Ne voivat kuitenkin vapautua sukupuolen selvittämisestä. (
49
)
72.
Henkilökorttien osalta samat sukupuolen merkitsemistä koskevat ohjeet sisältyvät asiakirjan 9303 osaan 5, jonka otsikko on ”TD1-formaatin[ (
50
)] koneluettavia virallisia matkustusasiakirjoja (MROTD) koskevat eritelmät”. (
51
)
73.
Unionin kansalaisten henkilökorteissa jäsenvaltiot voivat kuitenkin poiketa näistä ohjeista, kuten säädetään asetuksen 2025/1208 3 artiklan 2 kohdan toisessa virkkeessä, luettuna yhdessä johdanto-osan 25 perustelukappaleen kanssa. Henkilökorttien kohdalla unionin lainsäätäjä on päättänyt siis
–
käyttää henkilökortin kenttään lisättävästä tiedosta termiä ”gender” (koettu sukupuoli) eikä asiakirjassa 9303 käytettyä termiä ”sex”, ja
–
tehdä henkilökortissa sukupuolta (gender, asiakirjassa 9303 käytettyä termiä ”sex” vastaavassa merkityksessä) koskevasta merkinnästä jäsenvaltioille valinnaisen. Toisin sanoen jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta sisällyttää sukupuolta koskevaa kenttää kyseiseen asiakirjaan. (
52
)
74.
Jotta tarkastelua, joka koskee transsukupuolisen unionin kansalaisen kokemaa sukupuoli-identiteettiä vastaavan henkilökortin myöntämisen edellytyksiä, voidaan jatkaa, on tutkittava tilannetta, jossa jäsenvaltio, jonka kansalainen asianomainen henkilö on, merkitsee sukupuolen henkilökortteihin.
75.
Tällöin – tässä tapauksessa Bulgarian (
53
) tilanteessa – käyttäessään oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella transsukupuolinen unionin kansalainen törmää esteeseen, joka johtuu siitä, että ainoan toimivaltaisen viranomaisen eli kyseisen henkilön alkuperäjäsenvaltion myöntämään henkilökorttiin on pakko merkitä sukupuoli sellaisena kuin se on merkitty hänen syntymätodistukseensa, vaikka tämä sukupuoli ei vastaa enää hänen kokemaansa sukupuoli-identiteettiä. Näissä olosuhteissa kyseinen henkilöllisyystodistus ei vastaa tarkoitustaan. Muistutan, että henkilöllisyystodistuksen tarkoituksena on sen haltijan tunnistaminen ilman, että haltijan esittämien asiakirjojen aitoutta tai niihin sisältyvien tietojen todenperäisyyttä voidaan epäillä. (
54
)
76.
Tämän toteamuksen perusteella unionin tuomioistuimen olisi siis todettava uudenlainen este sille, että unionin kansalaiset käyttävät SEUT 21 artiklassa ja perusoikeuskirjan 45 artiklan 1 kohdassa, luettuina perusoikeuskirjan 7 artiklan valossa, vahvistettuja oikeuksiaan. Tämä este ei johdu siitä, että samasta henkilöstä on olemassa kaksi toisistaan poikkeavaa asiakirjaa henkilöoikeudellisen aseman alalla, vaan se johtuu siitä, että henkilökorttiin on pakko merkitä syntymätodistuksesta ilmenevä sukupuoli ilman mahdollisuutta merkitä siihen toista sukupuoli-identiteettiä eli koettua sukupuoli-identiteettiä.
77.
Unionin tuomioistuin voisi siis katsoa, ettei jäsenvaltio voi vedota tällaisessa tilanteessa siihen, ettei sen kansallisessa lainsäädännössä ole menettelyä, jolla transsukupuolisuus voidaan tunnustaa oikeudellisesti, ja estää näin käyttämästä oikeutta saada henkilöllisyystodistus, jonka avulla asianomainen unionin kansalainen voi käyttää oikeutta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella. (
55
)
78.
Myös Bulgarian hallituksen istunnossa esittämä argumentti, jonka mukaan henkilöllisyystodistus perustuu syntymätodistukseen, joten sen on väistämättä sisällettävä asianomaisen henkilön syntymässä rekisteriin kirjattu sukupuolimerkintä, on nähdäkseni hylättävä. Syntymätodistus on tietenkin perusta, jonka pohjalta henkilöllisyystodistukset laaditaan, (
56
) koska niiden yhteisenä tarkoituksena on henkilöllisyyden todistaminen, ja syntymätodistuksen sisältö on tyhjentävä, mutta henkilöllisyystodistuksen sisältö on syntymätodistuksen ja uudempien tietojen yhdistelmä. (
57
)
79.
Syntymätodistukseen merkitään nimittäin sellaisen henkilön syntymä, jonka sukupuoli voidaan yleensä määrittää, sekä tälle henkilölle annettu henkilöllisyys (sukunimi, etunimi) sekä side yhteen tai kahteen vanhempaan. Sukupuolta, etunimeä ja sukunimeä koskevat merkinnät auttavat tunnistamaan henkilön, jonka syntymä on kirjattu rekisteriin. Osassa jäsenvaltioista nämä merkinnät voivat vastata toisiaan eri asteisesti sen mukaan, ovatko merkinnät sosiologisia, kuten valittu nimi, vai oikeudellisia, kuten nimeä koskevat merkinnät (
58
) Bulgariassa tai Unkarissa, kuten etunimeä koskevista Unkarin hallituksen kirjallisista huomautuksista ilmenee.
80.
Lisäksi päätös siitä, että syntymätodistusta käytetään viiteasiakirjana, johon merkitään siihen sisältyvien tietojen muutokset todentamista varten erityisesti henkilöllisyystodistusten myöntämiseksi, kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan sekä henkilöoikeudellisen aseman (
59
) että henkilöllisyystodistusten myöntämisen (
60
) alalla.
81.
Käyttäessään tätä toimivaltaa kyseisillä kahdella alalla jäsenvaltioiden on kuitenkin noudatettava unionin oikeutta ja etenkin niitä EUT-sopimuksen määräyksiä, jotka koskevat jokaiselle unionin kansalaiselle kuuluvaa vapautta liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella. (
61
)
82.
Näin ollen oikeusjärjestelmässä, jossa syntymätodistus toimii ainoana viiteasiakirjana koko henkilön eliniän, on sukupuoli-identiteetin muutos merkittävä virallisesti rekisteriin, ennen kuin transsukupuoliselle henkilölle annetaan henkilökortti, johon merkitään henkilön kokema sukupuoli-identiteetti, joka ei siis vastaa hänen syntymätodistukseensa merkittyä sukupuolta, kun huomioon otetaan tiukat vaatimukset, jotka antavat henkilökortille ominaisen todistusarvon (
62
) vapaata liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevan oikeuden käyttämistä varten. Toisin sanoen se, että henkilöllisyystodistukseen sisältyy sukupuolta koskeva merkintä, joka perustuu pelkästään kyseisen henkilön syntymätodistukseen, sellaisena kuin se on laillisesti laadittava asianomaisen henkilön kansalaisuuden perusteella toimivaltaisessa jäsenvaltiossa, velvoittaa henkilöllisyystodistuksen tarkoituksen vuoksi kyseisen jäsenvaltion tunnustamaan henkilön kokeman sukupuoli-identiteetin oikeudellisesti ja kirjaamaan tämän sukupuoli-identiteetin kyseiseen asiakirjaan. (
63
)
83.
Näissä olosuhteissa kansallinen lainsäädäntö, sellaisena kuin kansalliset tuomioistuimet sitä tulkitsevat, joka ei anna transsukupuoliselle henkilölle mahdollisuutta – koska hänen sukupuoli-identiteettiään ei tunnusteta – käyttää unionin oikeudessa suojattua oikeutta, kuten tässä tapauksessa oikeutta saada henkilöllisyystodistus, jonka avulla hän voi käyttää vapaasti oikeuttaan liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, merkitsee rajoitusta SEUT 21 artiklan 1 kohdassa määrättyyn oikeuteen liikkua ja oleskella vapaasti. (
64
)
84.
Lisäksi unionin tuomioistuin on tuonut esille, että ”tällainen rajoitus on todettava myös perusoikeuskirjan 45 artiklan 1 kohdassa vahvistetun oikeuden osalta”. (
65
)
85.
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan kansallinen säännöstö, joka on omiaan rajoittamaan SEUT 21 artiklassa vahvistetun oikeuden käyttämistä, voi olla oikeutettu ainoastaan, jos se perustuu objektiivisiin syihin ja jos se on oikeassa suhteessa kansallisessa oikeudessa hyväksyttävästi tavoiteltuun päämäärään. (
66
)
86.
Lisäksi kansallista säännöstöä, joka on esteenä sille, että transsukupuolinen henkilö voi sukupuoli-identiteettinsä tunnustamisen puuttuessa täyttää unionin oikeudessa suojatun oikeuden saamisen kannalta tarpeellisen edellytyksen, on pidettävä lähtökohtaisesti yhteensoveltumattomana unionin oikeuden kanssa. (
67
)
87.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin käy käsiteltävässä asiassa läpi Konstitutsionen sadin 26.10.2021 antaman tuomion nro 15, jolle tulkintaratkaisu perustuu (
68
) sen periaatteen ohella, että pelkästään biologinen sukupuoli merkitään syntymätodistukseen, samoin kuin niiden uskonnollisten arvojen ja moraalikäsitysten ohella, jotka koskevat transsukupuolisen henkilön henkilöoikeudellisen aseman muuttumisen vaikutuksia kyseisen henkilön perheenjäseniin. (
69
)
88.
Bulgarian hallitus ei ole esittänyt istunnossa mitään erityistä perustelua. Se on väittänyt, että sukupuoli-identiteetin oikeudellinen tunnustaminen kuuluu jäsenvaltioiden yksinomaiseen toimivaltaan, jota on kunnioitettava unionissa.
89.
Vaikka kansallisella lainsäädännöllä, sellaisena kuin Konstitutsionen sad sitä tulkitsee ja sellaisena kuin Varhoven kasatsionen sadin siviilikamarien yleiskokous on sitä tulkintaratkaisussaan tulkinnut, tavoiteltaisiinkin hyväksyttävää päämäärää, sitä voidaan joka tapauksessa pitää oikeutettuna vain, jos se on perusoikeuskirjassa taattujen perusoikeuksien, joiden noudattamista unionin tuomioistuin valvoo, ja erityisesti perusoikeuskirjan 7 artiklassa tarkoitetun yksityiselämän kunnioittamista koskevan oikeuden mukainen. (
70
)
90.
Koska perusoikeuskirjan 52 artiklan 3 kohdan mukaan oikeuksilla, jotka taataan perusoikeuskirjan 7 artiklassa, on sama merkitys ja sama ulottuvuus kuin oikeuksilla, jotka taataan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa, ja koska tämä viimeksi mainittu määräys muodostaa vähimmäissuojan tason, (
71
) on todettava, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen (
72
) oikeuskäytännöstä ilmenee, että valtioiden on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklaan perustuvien positiivisten velvoitteidensa (
73
) nojalla varmistettava sukupuoli-identiteetin muutoksen tunnustaminen ja erityisesti annettava asianomaisille mahdollisuus muuttaa henkilöoikeudellista asemaansa kaikkine siitä johtuvine, virallisiin asiakirjoihin kohdistuvine vaikutuksineen (
74
) nopealla, avoimella ja saatavilla olevalla tavalla.
91.
Lisäksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on viitannut tuomiossaan P.H. v. Bulgaria 9.7.2020 antamaansa tuomioon Y.T. v. Bulgaria (
75
) korostaen todenneensa, että ”kieltäytyessään tunnustamasta oikeudellisesti kantajan sukupuolenvaihdosta esittämättä riittäviä ja merkityksellisiä perusteluita ja selittämättä, miksi tällainen sukupuolenvaihdos on tunnustettu muissa kansallisten tuomioistuinten käsittelemissä asioissa, valtion viranomaiset ovat loukanneet perusteettomasti kantajan oikeutta yksityiselämänsä kunnioittamiseen”. (
76
)
92.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut vastaavasti, että ”kantajan yksilön etujen ja yleisen edun tasapainottamatta jättäminen silloin, kun Bulgarian ylimmän oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä on vaihtelua, osoittaa [tuomion] Y.T. v. Bulgaria [taustalla olleen asian] tavoin sukupuoli-identiteetin tunnustamiseen liittyvän päättelyn olevan jäykkää. Käsiteltävässä asiassa tämä jäykkyys on asettanut kantajan kohtuuttoman pitkäksi yhtäjaksoiseksi ajaksi häiritsevään tilanteeseen, jossa hän on kokenut itsensä tarpeettomasti haavoittuvaksi, nöyryytetyksi ja ahdistuneeksi (ks. soveltuvin osin [Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 11.7.2002,] Christine Goodwin v. Yhdistynyt kuningaskunta (CE:ECHR:2002:0711JUD002895795, 77–78 kohta – –) ja [Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio] Y.T. v. Bulgaria – –, 72 kohta)”. (
77
)
93.
Lisäksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on muistuttanut niin ikään tuomiossaan P.H. v. Bulgaria saatuaan tiedon tulkintaratkaisuun liittyneestä menettelystä, joka oli edelleen kesken sen antaessa tuomionsa, (
78
)”tarpeesta tukeutua kansainvälisten elinten, kuten Euroopan neuvoston ministerikomitean ja yleiskokouksen sekä YK:n ihmisoikeusvaltuutetun, antamiin suosituksiin, jotka koskevat toimenpiteitä sukupuoliseen suuntautumiseen tai sukupuoli-identiteettiin perustuvan syrjinnän torjumiseksi ja joihin kuuluu valtioille osoitettu suositus sallia nimen ja sukupuolen muuttaminen virallisiin asiakirjoihin nopealla, avoimella ja saatavilla olevalla tavalla”. (
79
)
94.
Ehdotan tässä yhteydessä, että unionin tuomioistuin katsoo, että ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on lähtökohtaisesti annettava – odottamatta kyseessä olevan kansallisen säännöstön muuttamista lainsäädäntöteitse tai muussa perustuslaissa säädetyssä menettelyssä – edellä tämän ratkaisuehdotuksen 82 kohdassa tarkoitetulle velvollisuudelle täysi vaikutus tulkitsemalla kyseistä lainsäädäntöä unionin oikeuden ja erityisesti vapaata liikkumista ja oleskelua, yksityiselämän kunnioittamista ja henkilöllisyystodistusten myöntämistä koskevien oikeussääntöjen valossa tai jättämällä tarvittaessa soveltamatta tätä lainsäädäntöä. (
80
) Nähdäkseni asianomaisen henkilön syntymätodistukseen alusta alkaen sisältynyttä sukupuolimerkintää ei voida kuitenkaan kyseenalaistaa tai pitää virheenä, joka olisi korjattava. (
81
)
95.
Yhtäältä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomiossa P.H. v. Bulgaria toistettu tulkintaratkaisua edeltäneessä oikeuskäytännössä esitetty perustelu, jonka mukaan ”kansallisessa lainsäädännössä sallittiin sukupuolenvaihdoksen oikeudellinen tunnustaminen”, (
82
) samoin kuin useiden tuomareiden ilmaisema eriävä mielipide kyseisen tulkintaratkaisun tullessa hyväksytyksi niukalla enemmistöllä (
83
) ovat tässä yhteydessä erityisen merkityksellisiä, (
84
) sillä ne osoittavat, että kansallista säännöstöä ei ole vakiintuneesti tulkittu unionin oikeuden kanssa yhteensopimattomalla tavalla.
96.
Toisaalta on korostettava, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin otti huomioon 17.2.2022 antamassaan tuomiossa Y v. Puola, (
85
) että syntymärekisteriä koskeva järjestelmä oli luonteeltaan historiallinen ja että syntymässä määritettyä sukupuolta koskeva merkintä voi olla joissakin tilanteissa hyödyllinen tiettyjen sukupuolenvaihdosta edeltäneiden tapahtumien todistamiseksi, joskin siitä voi aiheutua jonkin verran harmia asianomaiselle henkilölle. (
86
)
97.
Asianomaisessa jäsenvaltiossa käytetystä menettelystä riippumatta vaikuttaa lisäksi aiheelliselta muistuttaa ensinnäkin, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on todennut, että ”henkilöiden aseman koskemattomuuden periaatteen [(l’indisponibilité de l’état des personnes)] säilyttäminen, henkilöoikeudellisen aseman uskottavuuden ja johdonmukaisuuden takaaminen ja laajemmin oikeusvarmuuden vaatimus kuuluvat yleiseen etuun ja oikeuttavat tiukkojen menettelyjen käyttöönoton erityisesti henkilöllisyyden laillista muuttamista koskevan hakemuksen syvällisten perustelujen tarkistamiseksi (ks. soveltuvin osin [Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 6.4.2017,] A.P., Garçon ja Nicot v. Ranska, [CE:ECHR:2017:0406JUD007988512], 142 kohta; [Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 11.10.2018,] S.V. v. Italia, [CE:ECHR:2018:1011JUD005521608], 69 kohta – – ja [Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio] Y.T v. Bulgaria – –, 70 kohta)”. (
87
)
98.
Toiseksi, vaikka jäsenvaltioiden on määritettävä henkilön sukupuolenvaihdoksen oikeudellisen tunnustamisen edellytykset, (
88
) on Bulgarian hallituksen istunnossa esittämien tietojen vuoksi täsmennettävä, ettei ole hyväksyttävää edellyttää transsukupuolista henkilöä, joka haluaa käyttää transsukupuolisuuden merkitsemistä väestörekisteriin koskevaa oikeuttaan hankkiakseen sukupuoli-identiteettiään vastaavan henkilökortin tai passin, esittämään todisteet sukupuolen korjaamisesta kirurgisella toimenpiteellä.
99.
Unionin tuomioistuin on nimittäin todennut, että tällaisella näyttövaatimuksella loukataan perusoikeuskirjassa taattuja perusoikeuksia keskeisiltä osin ja erityisesti perusoikeuskirjan 3 artiklassa tarkoitettua henkilökohtaista koskemattomuutta koskevaa oikeutta ja 7 artiklassa tarkoitettua yksityiselämän kunnioittamista koskevaa oikeutta keskeisiltä osin. (
89
) Lisäksi se on muistuttanut Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen todenneen, että transsukupuolisen henkilön sukupuoli-identiteetin tunnustamisen edellytykseksi ei voida asettaa sellaisen sukupuolenkorjausleikkauksen suorittamista, jota kyseinen henkilö ei ole halunnut, (
90
) ja että lääkärintodistus, mukaan lukien etukäteen tehty psykodiagnoosi, voi olla tältä osin merkityksellinen ja riittävä näyttö. (
91
)
100.
Todisteiden esittäminen sukupuolen korjaamisesta sukuelinkirurgialla ei siis voi olla sellaisen menettelyn edellytyksenä, jonka päätteeksi transsukupuolisen henkilön henkilöoikeudellinen asema täydennetään sukupuoli-identiteettiä vastaavan henkilöllisyystodistuksen hankkimista varten.
101.
Kaiken edellä esitetyn perusteella henkilöoikeudellisen aseman alalla on oltava käytössä kansallisen lainsäädännön tulkitsemiseksi tuomioistuimissa tarvittava asianmukainen menettely, jotta Bulgarian kansalaiselle voidaan myöntää hänen kokemaansa sukupuoli-identiteettiä vastaava henkilöllisyystodistus.
V Ratkaisuehdotus
102.
Edellä esitetyn perusteella ehdotan, että Varhoven kasatsionen sadin esittämiin ennakkoratkaisukysymyksiin vastataan seuraavasti:
SEUT 20 artiklaa, SEUT 21 artiklan 1 kohtaa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 7 artiklaa ja 45 artiklan 1 kohtaa, luettuina yhdessä Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/38/EY 4 artiklan 3 kohdan kanssa,
on tulkittava siten, että
ne ovat esteenä kansalliselle lainsäädännölle, sellaisena kuin kansalliset tuomioistuimet sitä tulkitsevat, jossa ei anneta mahdollisuutta tunnustaa oikeudellisesti kyseisen valtion kansalaisen sukupuoli-identiteetin muutosta, myös silloin, kun sukupuolta ei ole korjattu sukuelinkirurgialla, eikä hänen nimensä tai henkilötunnuksensa muutosta eikä kirjata näitä muutoksia hänen syntymätodistukseensa, vaikka henkilöllisyystodistukseen sisältyvien tietojen muuttaminen edellyttää muutosten kirjaamista syntymätodistukseen.
(
1
)	Alkuperäinen kieli: ranska.
(
i
)	Tämän asian nimi on kuvitteellinen nimi. Se ei vastaa asian minkään asianosaisen todellista nimeä.
(
2
)	Termiä ”nimi” käytetään tässä ratkaisuehdotuksessa Bulgarian väestörekisteristä 27.7.1999 annetun lain (Zakon za grazhdanskata registratsia; DV nro 67, 27.7.1999) 9 §:n 1 momentissa tarkoitetussa merkityksessä. Ks. jäljempänä tämän ratkaisuehdotuksen 14 kohta, jossa käydään kyseinen säännös läpi, ja 30 kohta, jossa tarkastellaan yksityiskohtaisemmin kanteen kohdetta.
(
3
)	C‑4/23, EU:C:2024:845 (jäljempänä tuomio Mirin).
(
4
)	Ks. samaa sukupuolta olevien henkilöiden avioliitosta tuomio 5.6.2018, Coman ym. (C‑673/16, EU:C:2018:385, 45 ja 46 kohta) ja polveutumissuhteesta samaa sukupuolta oleviin henkilöihin tuomio 14.12.2021, Stolichna obshtina, rayon Pancharevo (C‑490/20, EU:C:2021:1008, 57 kohta; jäljempänä tuomio Pacharevo).
(
5
)	Ks. tuomio 26.6.2018, MB (Sukupuolenvaihdos ja vanhuuseläke) (C‑451/16, EU:C:2018:492, 29 kohta) ja tuomio 13.3.2025, Deldits (C‑247/23, EU:C:2025:172, 37 kohta; jäljempänä tuomio Deldits).
(
6
)	Ks. tuomio Mirin (67–70 kohta). Huomautan uudelleen (ks. ratkaisuehdotukseni Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, 73 kohta)), että 27 jäsenvaltiosta 25:ssä on säädetty väestörekisteritietojen muuttamista koskevista menettelyistä, jotta syntymässä määritettyä oikeudellista henkilöllisyyttä voidaan muuttaa sukupuolta koskevan yksilön tekemän valinnan vaikutuksesta.
(
7
)	Ks. päinvastaisesta tilanteesta tuomio Mirin (57 kohta).
(
8
)	Jäljempänä perusoikeuskirja.
(
9
)	Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EUVL 2004, L 158, s. 77 sekä oikaisut EUVL 2004, L 229, s. 35 ja EUVL 2005, L 197, s. 34).
(
10
)	Väestörekisteristä annetun lain 93 §:n 4 momentissa, joka mainitaan 16.5.2024 annetussa tuomiossa Toplofikatsia Sofia (Vastaajan kotipaikan käsite) (C‑222/23, EU:C:2024:405, 12 kohta), säädetään, että ”ulkomailla asuvat Bulgarian kansalaiset, joita ei ole kirjattu väestörekisteriin ja jotka eivät voi ilmoittaa vakituista osoitetta Bulgariassa, kirjataan viran puolesta Sofian kaupungin Sredetsin piirikunnan väestörekisteriin”.
(
11
)	DV nro 93, 11.8.1998. Lain otsikkoa muutettiin DV:llä nro 82, 16.10.2009.
(
12
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 14 kohta.
(
13
)	Ehdotan, että unionin tuomioistuin puhuttelee kantajaa naisena, kuten kantaja on toivonut huomautuksissaan.
(
14
)	Ks. ennakkoratkaisupyynnön 3 kohta.
(
15
)	Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin täsmensi tämän tiedon unionin tuomioistuimen pyynnöstä.
(
16
)	En toista tässä ratkaisuehdotuksessa kaikkia ilmaisuja, jotka sisältyvät ranskankielisen ennakkoratkaisupyynnön tiettyihin perusteisiin ja joita ovat esimerkiksi ”transsukupuolinen”, ”transsukupuolisuus” tai ”väestörekisteriin merkityn sukupuolen muuttaminen” tai ”syntymätodistukseen merkityn sukupuolen muuttaminen”, vaan käytän vain ilmaisua ”sukupuoli-identiteetti”, jota ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin käyttää perustellessaan unionin oikeuden tulkintaa koskevan pyyntönsä (ks. toinen ennakkoratkaisukysymys sekä ennakkoratkaisupyynnön 79 ja 80 kohta). Viittaan myös K. M. H:n kirjallisiin huomautuksiin. Kyse ei näet ole virheellisenä pidetyn sukupuolimerkinnän oikaisemisesta syntymätodistuksessa. Kyse on sukupuoli-identiteetin ilmoittamista koskevan väestörekisterimerkinnän hakemisesta eli sen vahvistamisesta, että henkilö on vakuuttunut kuuluvansa muuhun sukupuoleen kuin siihen, joksi se on syntymässä määritetty, ja tämän tueksi on esitetty lääkärinlausuntoja. Ks. tästä terminologiaan liittyvästä kysymyksestä ratkaisuehdotukseni Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, alaviite 4) sekä tuomio Mirin (2 kohta) ja tuomio Deldits (2 ja 39 kohta).
(
17
)	Allekirjoitettu Roomassa 4.11.1950, jäljempänä Euroopan ihmisoikeussopimus.
(
18
)	C‑13/94, EU:C:1996:170.
(
19
)	Jäljempänä tulkintaratkaisu.
(
20
)	Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tuo ennakkoratkaisupyyntönsä 22 kohdassa esille myös eriävän mielipiteen, jonka on jättänyt 21 ylimmän tuomioistuimen tuomaria niistä 44:stä, jotka osallistuivat kyseisen ratkaisu antamiseen; ratkaisu perustui siihen, ettei Euroopan ihmissoikeussopimuksen 8 artiklan ja Bulgarian perustuslain (Konstitutsiya) välillä ollut ristiriitaa, vaan erityisesti väestörekisteristä annetun lain 76 §:n 5 momenttia ja syrjinnältä suojaamisesta annetun lain (Zakon za zashtita ot diskriminatsia; DV nro 86, 30.9.2003; kyseisen lain otsikkoa on muutettu DV:llä nro 68, 22.8.2006), joka on tullut voimaan 1.1.2004, täydentävien säännösten 1 kohdan 17 alakohtaa on mahdollista tulkita toisella tavalla.
(
21
)	Tätä ilmaisua käytetään toisessa ennakkoratkaisukysymyksessä.
(
22
)	Bulgarian hallitus on esittänyt istunnossa näiden seikkojen perusteella, että ennakkoratkaisupyyntö on jätettävä tutkimatta.
(
23
)	Ks. vastaavasti tuomio Mirin (41 kohta).
(
24
)	Ks. toteamuksesta, jonka mukaan unionin kansalaisen asema perustuu automaattisesti jäsenvaltion kansalaisen asemaan, tuomio 29.4.2025, komissio v. Malta (Kansalaisuuden saaminen sijoittamisella) (C‑181/23, EU:C:2025:283, 92 kohta). Ks. myös muistutukseksi yhtäältä periaatteesta, jonka mukaan unionin kansalaisen asema on jäsenvaltioiden kansalaisten perustavanlaatuinen asema, ja toisaalta tähän asemaan liittyvistä oikeuksista tuomio Mirin (51 ja 52 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio 29.4.2025, komissio v. Malta (Kansalaisuuden saaminen sijoittamisella) (C‑181/23, EU:C:2025:283, 92 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
25
)	Ks. tuomio Mirin (52 kohta).
(
26
)	Ks. tuomio 22.2.2024, Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (C‑491/21, EU:C:2024:143, 27 kohta; jäljempänä tuomio Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date).
(
27
)	Tuomio Mirin (71 kohta).
(
28
)	Ks. tuomio 15.1.2013, Križan ym. (C‑416/10, EU:C:2013:8, 71 kohta) ja tuomio 26.9.2024, Energotehnica (C‑792/22, EU:C:2024:788, 61 ja 62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
29
)	Ks. mm. tuomio 20.3.1986, Tissier (35/85, EU:C:1986:143, 9 kohta) ja tuomio 24.6.2025, GR REAL (C‑351/23, EU:C:2025:474, 61 kohta).
(
30
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 38 kohta.
(
31
)	Ks. tuomio Mirin (71 kohta).
(
32
)	Ks. tuomio Mirin (52–57 kohta). Ks. yleisemmin toisessa jäsenvaltiossa kyseisen jäsenvaltion oikeuden mukaisesti vahvistetun henkilön aseman tunnustamisesta jokaiselle unionin kansalaiselle kuuluvan liikkumista ja oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevan vapauden perusteella tuomio Pancharevo (52 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
33
)	Ks. tuomio Mirin (53 kohta) ja tuomio Deldits (37 kohta).
(
34
)	Unionin tuomioistuin korosti tuomiossa Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (27 kohta), että ”tällaisista rajoituksista ja ehdoista säädetään direktiivissä 2004/38, jonka tarkoituksena on muun muassa vahvistaa näiden oikeuksien käyttämisen edellytykset ja niitä koskevat rajoitukset”.
(
35
)	Ks. tuomio 29.4.2025, komissio v. Malta (Kansalaisuuden saaminen sijoittamisella) (C‑181/23, EU:C:2025:283, 84–86 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
36
)	Ks. henkilökortin osalta unionin kansalaisten henkilökorttien sekä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttäville unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen myönnettävien oleskeluasiakirjojen turvallisuuden lisäämisestä 12.6.2025 annetun neuvoston asetuksen (EU) 2025/1208 (EUVL L, 2025/1208) johdanto-osan 17, 18, 21, 29 ja 33 perustelukappale sekä 3 artiklan 5 kohta); kyseinen asetus tuli voimaan 10.7.2025 (ks. asetuksen 16 artikla). Asetuksella korvattiin unionin kansalaisten henkilökorttien sekä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttäville unionin kansalaisille ja heidän perheenjäsenilleen myönnettävien oleskeluasiakirjojen turvallisuuden lisäämisestä 20.6.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2019/1157 (EUVL 2019, L 188, s. 67), jonka vaikutukset on pysytetty niiden edellytysten mukaisesti, jotka unionin tuomioistuin vahvisti tuomiossaan, jolla kyseinen asetus todettiin pätemättömäksi (ks. tuomio 21.3.2024, Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 128 kohta)). Ks. myös biometristen tietojen eli digitaalisten sormenjälkien ja kasvokuvan sisällyttämisestä henkilökortteihin niin, että ensimmäiset täydentävät jälkimmäistä, tuomio 21.3.2024, Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 91, 98 ja 99 kohta).
(
37
)	Ks. tuomio 21.3.2024, Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 51 kohta). Ks. myös asetuksen 2025/1208 11 artiklan 6 kohta.
(
38
)	Ks. analogisesti tuomio Deldits (32 kohta).
(
39
)	Ks. ratkaisuehdotukseni Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, alaviite 4).
(
40
)	Ks. sukupuoli-identiteetin määritelmästä asiakirja The Yogyakarta Principles plus 10 (Yogyakartan periaatteita täydentävät lisäperiaatteet ja valtioiden lisävelvollisuudet kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön soveltamiseksi asioissa, jotka koskevat seksuaalista suuntautumista, sukupuoli-identiteettiä, sukupuolen ilmaisua ja sukupuoliominaisuuksia), hyväksytty marraskuussa 2017 (ks. https://yogyakartaprinciples.org/principles-en/yp10/), s. 6, alaviite 2. Ks. myös siitä seikasta, että henkilön identiteetti, jonka osa sukupuoli-identiteetti on, voidaan määritellä ”henkilöllä itsestään olevien käsitysten ja tunteiden muodostamaksi kokonaisuudeksi” tai ”joksikin, jonka ansiosta henkilö voi pysyä samana, toteuttaa itseään ja tulla omaksi itsekseen tietyssä yhteiskunnassa ja kulttuurissa sekä suhteessa toisiin”; Husser, A., La situation personnelle dans la jurisprudence de la Cour de justice de l’Union européenne, 1.12.2023 pidetyssä väitöstilaisuudessa tarkistettu väitöskirja, Bruylant, Bruxelles, 2024, s. 153, 217 kohta ja alaviite 536.
(
41
)	Ks. tuomio Mirin (56 kohta).
(
42
)	Jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista 13.12.2004 annettu neuvoston asetus (EUVL 2004, L 385, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 28.5.2009 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 444/2009 (EUVL 2009, L 142, s. 1 ja oikaisu EUVL 2009, L 188, s. 127) (jäljempänä asetus N:o 2252/2004).
(
43
)	ICAO (International Civil Aviation Organization) perustettiin Chicagossa 7.12.1944 allekirjoitetulla kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksella (Yhdistyneiden kansakuntien sopimuskokoelma, nide 15, nro 102). Unioni ei ole yleissopimuksen sopimuspuoli (ks. https://transport.ec.europa.eu/transport-modes/air/international-aviation/european-union-icao_en, ja erityisesti otsikko ”The Status of the EU at ICAO”), toisin kuin kaikki sen jäsenvaltiot (ks. ICAO:n jäseninä olevien valtioiden luettelo osoitteessa https://www.icao.int/secretariat/legal/List%20of%20Parties/Chicago_FR.pdf).
(
44
)	Ks. asetuksesta N:o 2252/2004 2.10.2014 annetussa tuomiossa U (C‑101/13, EU:C:2014:2249, 4 ja 5 kohta) mainitut 1 artikla ja liite. Ks. asetuksesta 2025/1208 3 artikla. Asiakirjan 9303 uusin eli kahdeksas painos on vuodelta 2021 (jäljempänä asiakirja 9303).
(
45
)	TD3 tarkoittaa koon 3 koneluettavaa matkustusasiakirjaa.
(
46
)	MRTD (Machine Readable Travel Document) tarkoittaa koneluettavaa matkustusasiakirjaa.
(
47
)	Saatavilla englanniksi osoitteessa https://www2023.icao.int/publications/Documents/9303_p4_cons_en.pdf.
(
48
)	Ks. asiakirja 9303, osa 4, s. 14.
(
49
)	Ks. asiakirja 9303, osa 4, 4.1.1.1 kohta, jossa luetellaan visuaalisesti tarkastettavalla alueella (VIZ) sijaitsevat tiedot, sekä 4.2.2.2 kohdassa oleva alaviite p (s. 14 ja 22): ”Jos asiakirjan myöntävä valtio tai organisaatio ei halua määritellä sukupuolta, käytetään asiaankuuluvassa [koneluettavalla alueella (MRZ)] sijaitsevassa kentässä täytemerkkiä (<) ja asiaankuuluvassa VIZ-alueella sijaitsevassa kentässä merkkiä X.”
(
50
)	TD1 tarkoittaa koon 1 koneluettavaa virallista matkustusasiakirjaa.
(
51
)	Saatavilla englanniksi osoitteessa https://www2023.icao.int/publications/Documents/9303_p5_cons_en.pdf. Ks. asiakirja 9303, osa 5, 4.1.1.1 kohta, jossa luetellaan VIZ-alueella sijaitsevat tiedot, sekä 4.2.2.3 kohdassa oleva alaviite f (s. 11 ja 16): ”Jos asiakirjan myöntävä valtio tai organisaatio ei halua merkitä sukupuolta, käytetään asiaankuuluvassa MRZ-alueella sijaitsevassa kentässä täytemerkkiä (<) ja asiaankuuluvassa VIZ-alueella sijaitsevassa kentässä merkkiä X.”
(
52
)	Huomautan lisäksi, ettei tämä tieto sisälly niihin tietoihin, joita ICAO pitää tunnistetietoina henkilöllisyyden todistamista koskevassa oppaassaan (ICAO Guide on Evidence of Identity), joka on saatavilla osoitteessa https://www2023.icao.int/Security/FAL/TRIP/Documents/ICAO%20Guidance%20on%20Evidence%20of%20Identity.pdf (ks. 2.5 kohta).
(
53
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 26 kohta.
(
54
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 57, 60, 66 ja 67 kohta.
(
55
)	Ks. vastaavasti tuomio Mirin (60 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio Deldits (37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
56
)	Ks. vastaavasti tuomio 14.10.2008, Grunkin ja Paul (C‑353/06, EU:C:2008:559, 25 ja 26 kohta). Ks. myös Bulgarian lainsäädäntöön liittyvästä aiemmasta toteamuksesta tuomio Pancharevo (44 ja 45 kohta). Ks. myös edellä tämän ratkaisuehdotuksen alaviitteessä 52 mainittu ICAO:n opas (2.5 ja 2.5.1 kohta).
(
57
)	Esimerkiksi kun suku- tai etunimi muuttuu.
(
58
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 15 ja 16 kohta.
(
59
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 58 kohta.
(
60
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 69 kohta ja sitä seuraavat kohdat. Joissakin oikeusjärjestelmissä koetun sukupuoli-identiteetin oikeudellinen tunnustaminen voi itsessään olla riittävää sellaisen henkilökortin myöntämiseen, johon kyseinen sukupuoli on merkitty. Ks. mm. tuomio Mirin (27 kohta). Kyseisessä asiassa sukupuoli-identiteetin vahvistamistodistuksen myöntäminen oli merkinnyt sitä, että asianomaisen henkilön hankittu sukupuoli oli täysin vahvistettu kaikissa tarkoituksissa. Kyseistä todistusta ei voitu kuitenkaan käyttää tunnistamisvälineenä. Ks. ratkaisuehdotukseni Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, 16 kohta).
(
61
)	Ks. kyseisten alojen osalta tuomio Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (38 kohta) ja tuomio Deldits (37 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
62
)	Ks. vastaavasti tuomio 21.3.2024, Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, 91 kohta).
(
63
)	Tällainen tilanne on vastaavasti erotettava tilanteesta, jonka pohjalta on muotoutunut yhdenvertaista kohtelua sukupuolenvaihdoksen yhteydessä koskeva oikeuskäytäntö. Tämä oikeuskäytäntö liittyy sukupuolenvaihdoksen vaikutuksiin, jotka eivät liity henkilöoikeudellista asemaa koskeviin kysymyksiin. Ks. tuomio 7.1.2004, K. B. (C‑117/01, EU:C:2004:7, 12 kohta); tuomio 27.4.2006, Richards (C‑423/04, EU:C:2006:256, 28 kohta) ja tuomio 26.6.2018, MB (Sukupuolenvaihdos ja vanhuuseläke) (C‑451/16, EU:C:2018:492, 22 ja 35 kohta), joissa unionin tuomioistuin on katsonut, että vaihdettu sukupuoli on hankittu eikä termi ”sukupuoli” tarkoita pelkästään biologista sukupuolta. Ks. tästä em. teos Husser, A., s. 155, 222 kohta. Ks. lisäksi tuomio 30.4.1996, P. v. S. (C‑13/94, EU:C:1996:170, 19 ja 20 kohta), jossa yhteisöjen tuomioistuin muistutti, että oikeus siihen, ettei ihmistä syrjitä sukupuolen perusteella, on yksi ihmisen perusoikeuksista, ja yhteisöjen tuomioistuimen on varmistettava tämän oikeuden kunnioittaminen sekä omaksuttava lähestymistapa, jossa otetaan huomioon tunne kuulumisesta toiseen sukupuoleen kuin syntymässä määritettyyn sukupuoleen.
(
64
)	Ks. vastaavasti tuomio Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (48 kohta) ja tuomio Mirin (57 kohta).
(
65
)	Ks. tuomio Mirin (58 kohta). Ks. myös tuomio Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (49–51 kohta).
(
66
)	Ks. tuomio Mirin (59 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
67
)	Ks. tuomio Mirin (60 kohta) ja tuomio Deldits (37 kohta).
(
68
)	Ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 36 kohta.
(
69
)	Ks. lähestulkoon identtisistä perusteluista Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 27.9.2022, P.H. v. Bulgaria (CE:ECHR:2022:0927JUD004650920, 4 kohdan loppuosa ja 15 kohta; jäljempänä Europan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria).
(
70
)	Ks. tuomio Mirin (62 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
71
)	Ks. mm. tuomio Mirin (63 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen) ja tuomio Deldits (46 kohta).
(
72
)	Jäljempänä Euroopan ihmisoikeustuomioistuin.
(
73
)	Ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria (12 kohta, jossa täsmennetään, että valtiolla kyseisellä alalla olevien positiivisten velvoitteiden arviointiin sovellettavat yleiset periaatteet on lueteltu tiivistetysti 16.7.2014 annetussa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomiossa Hämäläinen v. Suomi (CE:ECHR:2014:0716JUD003735909, 65–67 kohta)).
(
74
)	Ks. vastaavasti Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 16.7.2014, Hämäläinen v. Suomi (CE:ECHR:2014:0716JUD003735909, 68 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tuomiossa todettua positiivista velvoitetta on laajennettu myöhemmin koskemaan tapauksia, joissa on kyse transsukupuolisista henkilöistä, joiden sukupuolta ei ole korjattu sukuelinkirurgialla (ks. esim. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 19.1.2021, X ja Y v. Romania (CE:ECHR:2021:0119JUD000214516, 165 ja 168 kohta)). Ks. myös tuomion Mirin 64–66 kohdassa mainittu oikeuskäytäntö. Erityisesti on muistettava, että ”Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklalla suojataan henkilön sukupuoli-identiteettiä yhtenä hänen yksityiselämänsä muodostavana seikkana ja yhtenä siihen läheisimmin liittyvistä näkökohdista” (tuomio Mirin, 64 kohta). Tämä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö eroaa avioliittoon liittyvästä oikeuskäytännöstä (ks. tästä ratkaisuehdotukseni Wojewoda Mazowiecki (C‑713/23, EU:C:2025:235, 48 kohdan ensimmäinen luetelmakohta)) tai polveutumiseen liittyvästä oikeuskäytännöstä siten, että harkintavaltaa annetaan vain vähän.
(
75
)	CE:ECHR:2020:0709JUD004170116; jäljempänä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio Y.T. v. Bulgaria.
(
76
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria (12 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
77
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria (17 kohta).
(
78
)	Ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria (6 kohta). Ks. myös edellä tämän ratkaisuehdotuksen 36 kohta.
(
79
)	Ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria (18 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
80
)	Ks. analogisesti tuomio 21.1.2021, Whiteland Import Export (C‑308/19, EU:C:2021:47, 58 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
81
)	Huomautan, että luonnollisten henkilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta ja direktiivin 95/46/EY kumoamisesta 27.4.2016 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/679 (yleinen tietosuoja-asetus) (EUVL 2016, L 119, s. 1) 5 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja 16 artiklan toisessa virkkeessä säädetään oikeudesta siihen, että henkilötietoja täydennetään päivittämällä.
(
82
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria (6 kohta, jossa viitataan sukupuolenvaihdon alaan liittyvää Bulgarian oikeuskäytäntöä koskevaan tiivistelmään Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomiossa Y.T. v. Bulgaria (24–30 kohta)).
(
83
)	Ks. tästä eriävästä mielipiteestä edellä tämän ratkaisuehdotuksen alaviite 20.
(
84
)	Istunnossa on otettu esille Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ratkaisuista aiheutuvat vaikutukset, jotka kohdistuvat asianomaisiin henkilöihin sekä Bulgarian henkilöllisyystodistuksista annetun lain 9 §:n 1 momentin soveltamiseen (ks. edellä tämän ratkaisuehdotuksen 24 kohta). Myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomioon Y.T. v. Bulgaria (ks. kyseisen tuomion 19 kohta) perustuvat säännökset on otettava esille. Kyseessä ovat Bulgarian henkilöllisyystodistusten myöntämisestä 8.2.2010 annetun ministerineuvoston asetuksen (Pravilnik za izdavane na bulgarskite lichni dokumenti; DV nro 12, 12.2.2010) 20 §:n 2 momentin 5 kohta ja 22 §:n 7 momentin 3 kohta, joiden mukaan sukupuolen vaihduttua on uutta henkilöllisyystodistusta (passia tai henkilökorttia) koskevaan hakemukseen liitettävä toimivaltaisten viranomaisten antama virallinen asiakirja, jos sukupuolenvaihdosta ei ole merkitty kansalliseen väestötietojärjestelmään. Tällainen asiakirja on liitettävä mukaan myös silloin, jos kasvot ovat muuttuneet merkittävästi pysyvällä tavalla (kyseisen asetuksen 20 §:n 1 momentin 2 kohta ja 22 §:n 6 momentin 4 kohta).
(
85
)	CE:ECHR:2022:0217JUD007413114.
(
86
)	Ks. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio 17.2.2022, Y v. Puola (CE:ECHR:2022:0217JUD007413114, 79 kohta).
(
87
)	Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio P.H. v. Bulgaria (14 kohta).
(
88
)	Ks. tuomio 27.4.2006, Richards (C‑423/04, EU:C:2006:256, 21 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
89
)	Ks. tuomio Deldits (45 kohta).
(
90
)	Ks. tuomio Deldits (48 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
(
91
)	Ks. tuomio Deldits (49 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen esittämien tietojen mukaan K. M. H. täyttää käsiteltävässä asiassa sukupuoli-identiteetin oikeudellista tunnustamista koskevat fyysiset, sosiaaliset ja psykologiset edellytykset.