KOHTUJURISTI ETTEPANEK
HENRIK SAUGMANDSGAARD ØE
esitatud 11. mail 2017(1)
Kohtuasi C‑677/15 P
Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)
versus
European Dynamics Luxembourg SA,
Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE,
European Dynamics Belgium SA
Apellatsioonkaebus – Teenuste riigihanked – Infotehnoloogiavaldkonna programmide ja projektide juhtimise ning tehnilise nõustamise teenuste asutuseväline osutamine – Paremusjärjestus – Hindamiskriteeriumidega hõlmatud alakriteeriumide suhteliste osakaalude määramine – Võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtted – Põhjendamispuudused – Võimaluse kaotus – Euroopa Liidu lepinguväline vastutus
I.      Sissejuhatus
1.        Käesoleva apellatsioonkaebusega palub Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Amet (EUIPO)(2) (edaspidi „apellant“) tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 7. oktoobri 2015. aasta otsuse European Dynamics Luxembourg jt vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (edaspidi „vaidlustatud kohtuotsus“),(3) millega Üldkohus
–        tühistas ühes infotehnoloogia teenuste avatud hankemenetluses tehtud EUIPO otsuse, mis tehti 28. märtsi 2011. aasta kirjaga teatavaks European Dynamics Luxembourg SA-le ja millega tema pakkumus paigutati raamlepingu sõlmimise paremusjärjestuses kolmandale kohale ning Consortium Unisys SLU ja Charles Oakes & Co Sàrl pakkumused ühelt poolt ja ETIQ Consortium (by everis and Trasys) pakkumus teiselt poolt paigutati paremusjärjestuses vastavalt esimesele ja teisele kohale (edaspidi „vaidlusalune otsus“), ning
–        kohustas Euroopa Liitu hüvitama kahju, mis põhjustati European Dynamics Luxembourgile võimaluse kaotamise tõttu sõlmida raamleping paremusjärjestuses esimesele järjekohale paigutatud lepingupartnerina.
II.    Õiguslik raamistik
2.        Nõukogu määruses (EÜ, Euratom) nr 1605/2002(4) (edaspidi „finantsmäärus“) on sätestatud selliste valdkondade nagu hankemenetlused jaoks kõiki eelarveküsimusi käsitlevad põhieeskirjad.
3.        Selle määruse artikli 100 lõike 2 esimese lõigu kohaselt „[t]ellija teeb kõikidele taotlejatele ja pakkujatele, kelle taotlused või pakkumised on tagasi lükatud, teatavaks tehtud otsuse ja kõikidele pakkujatele, kelle pakkumised on vastuvõetavad ja kes esitavad kirjaliku taotluse, eduka pakkumise tunnused ja suhtelised eelised ja selle pakkuja nime, kellega leping sõlmitakse“.
4.        Komisjoni määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002(5) artiklis 149 täpsustatakse tellija kohustusi seoses taotlejate ja pakkujate teavitamisega vastavalt finantsmääruse artikli 100 lõikele 2.
5.        Määruse (EÜ) nr 207/2009(6) artikli 115 lõike 1 kohaselt „[a]met on liidu amet. Ta on juriidiline isik“.
6.        Selle määruse artikli 118 lõikes 3 on sätestatud, et „[l]epinguvälise vastutuse korral hüvitab amet kõik oma talituste või oma teenistujate poolt ametiülesannete täitmisel tekitatud kahjud vastavalt liikmesriikide õigusaktide ühistele üldprintsiipidele“.
III. Vaidluse aluseks olevad asjaolud, Üldkohtule esitatud hagi ja vaidlustatud kohtuotsus
7.        Vaidluse asjaolud on esitatud vaidlustatud kohtuotsuse punktides 1–28.
8.        European Dynamics Luxembourg, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ja European Dynamics Belgium SA (edaspidi „European Dynamics Luxembourg jt“ või „vastustajad“) esitasid 6. juunil 2011 Üldkohtule hagi. Olles kohtuistungil ühest oma nõudest loobunud, palusid hagejad:
–        tühistada vaidlusalune otsus osas, milles European Dynamics Luxembourgi pakkumus paigutati paremusjärjestuses kolmandale kohale;
–        tühistada kõik muud EUIPO menetlusega seotud otsused, sealhulgas otsused sõlmida hankeleping pakkujatega, kelle pakkumused paigutati paremusjärjestuses vastavalt esimesele ja teisele kohale;
–        mõista EUIPO‑lt välja 650 000 euro suurune hüvitis võimaluse kaotamise ning maine ja usaldusväärsuse kahjustamisega neile tekitatud kahju eest, ning
–        mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.
9.        Olles kohtuistungil ühest väitest loobunud, põhjendavad European Dynamics Luxembourg jt oma tühistamisnõuet kolme väitega. Esimeses väites heidavad nad ette, et keeldudes neile esitamast selgitusi hankeotsuse kohta või seda piisavalt põhjendamast, on EUIPO rikkunud finantsmääruse artikli 100 lõike 2 esimest lõiku, määruse nr 2342/2002 artiklit 149 ja põhjendamiskohustust ELTL artikli 296 teise lõigu tähenduses. Teine väide põhineb „hankedokumentides esitatud tingimuste rikkumisel”, kuivõrd EUIPO kehtestas nende huve kahjustades uued hindamiskriteeriumid, mida ei olnud neis hankedokumentides esitatud. Kolmandas väites heidavad European Dynamics Luxembourg jt EUIPO-le ette mitut ilmset hindamisviga.
10.      Üldkohus analüüsis üksteise järel teist, kolmandat ning esimest hagi väidet.
11.      Kõigepealt leidis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 48, et EUIPO negatiivsed märkused European Dynamics Luxembourgi pakkumuse kohta, mille kohaselt said teised pakkumused viimatinimetatust rohkem punkte hindamiskriteeriumi „määratletud muudatuste juhtimine ja teabevahetus kui kaks kõige olulisemat ülesannet projekti õnnestumiseks“ eest, näitab, et EUIPO omistas esimese hindamiskriteeriumi raames kaalu erinevatele alakriteeriumidele. Selle kohtuotsuse punktis 53 leidis Üldkohus, et kuivõrd sellist osakaalutegurit ei olnud hankedokumentides ette nähtud ega pakkujatele eelnevalt teada antud, rikkus EUIPO European Dynamics Luxembourg jt huve kahjustades võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid. Seega nõustus Üldkohus nimetatud kohtuotsuse punktis 55 osaliselt teise väitega.
12.      Kolmandat väidet analüüsides leidis Üldkohus esiteks, et mõne EUIPO negatiivse märkus puhul, mis puudutasid kõnealuse pakkumuse hindamist esimese ja teise hindamiskriteeriumi alusel, on tehtud ilmseid hindamisvigu.
13.      Esiteks leidis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 91, et kuivõrd käesoleva ettepaneku punktis 11 nimetatud negatiivne märkus rikub võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid, on sellise hinnangu andmisel paratamatult tehtud ka ilmne hindamisviga.
14.      Teiseks leidis Üldkohus kohtuotsuse punktis 102, et teise hindamiskriteeriumi suhtes tehtud negatiivne märkus, mille kohaselt „puuduvad näited juhtumiuuringu tulemuste kohta“, kujutab endast ilmset hindamisviga, kuivõrd see ei tugine mingil moel hankedokumentidele.
15.      Teisalt leidis Üldkohus kohtuotsuse punktides 86, 89 ja 95, et mitu ülejäänud EUIPO märkust, mis seondusid selle pakkumuse hindamisega esimese hindamiskriteeriumi alusel, olid ELTL artikli 296 lõike 2 ja finantsmääruse artikli 100 teise lõigu koosmõjust tuleneva põhjendamiskohustuse rikkumise tõttu sedavõrd vigased, et Üldkohus ei saanud nende märkuste osas ilmsete hindamisvigade esinemist kontrollida.
16.      Sellest tulenevalt nõustus Üldkohus kolmanda väitega nende argumentide osas, mis seondusid käesoleva ettepaneku punktides 13 ja 14 nimetatud EUIPO märkustega ning lükkas selle ülejäänud osas tagasi.
17.      Esimese nõude analüüsi lõpus, olles vaidlustatud kohtuotsuse punktis 134 viidanud hinnangutele, mida ta pidas kolmandat väidet käsitledes ebapiisavalt põhjendatuks, leidis Üldkohus selle kohtuotsuse punktis 135, et vaidlusalusel otsusel on mitu põhjendamispuudust.
18.      Eeltoodud põhjustel otsustas Üldkohus nimetatud kohtuotsuse punktis 136 vaidlusaluse otsuse tervikuna tühistada.
19.      Kahju hüvitamise nõudega soovisid European Dynamics Luxembourg jt, nagu selle kohtuotsuse punktist 137 ilmneb, hüvitist esiteks võimaluse kaotamise eest sõlmida kõnealune hankeleping esimesele järjekohale paigutatud pakkujana ning teiseks mittevaralise kahju eest, mis seisnes nende maine ja usaldusväärsuse kahjustamises.
20.      Üldkohus leidis, et ELTL artikli 340 teises lõigus sätestatud Euroopa Liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise alusena nõutavad tingimused on täidetud.
21.      Esmalt leidis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 141, et kuivõrd kahju hüvitamise nõue põhineb samal õigusvastasel tegevusel kui hankeotsuse tühistamise nõue ning kuivõrd Üldkohus selle õigusvastasuse osaliselt tuvastas, siis on liidu institutsioonide või asutuste õigusvastase käitumise tingimus täidetud.
22.      Järgnevalt leidis Üldkohus selle kohtuotsuse punktis 143, et võimalik pole tuvastada põhjusliku seose olemasolu tuvastatud põhjendamispuuduste ja hagejate väidetud kahju vahel. Seevastu asus Üldkohus nimetatud kohtuotsuse punktis 144 seisukohale, et sisulised õigusnormide rikkumised, mille ta samuti tuvastas, mõjutasid European Dynamics Luxembourgi võimalust, et nende pakkumus paigutatakse paremusjärjestuses esimesele või teisele kohale.
23.      Viimaks uuris Üldkohus, kas väidetav kahju tegelikult tekkis. Ühelt poolt järeldas Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktides 144–146, et selle ettevõtja jaoks kujutas võimaluse kaotus tegelikku ja kindlat kahju. Siiski leidis Üldkohus selle kohtuotsuse punktis 147, et selles menetlusstaadiumis ei ole võimalik otsustada tekkinud kahju suuruse üle. Teisalt ei pidanud Üldkohus nimetatud kohtuotsuse punktis 155 vajalikuks kontrollida European Dynamics Luxembourg jt maine ja usaldusväärsuse kahjustamist, kuna hankeotsuse tühistamine on põhimõtteliselt piisav sellise kahju hüvitamiseks.
24.      Seetõttu leidis Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 156, et kahju hüvitamise nõue tuleb osaliselt rahuldada. Nimetatud kohtuotsuse punktis 157 kutsus Üldkohus pooli üles – arvestades nimetatud kohtuotsuse punktides 149–154 välja toodud kaalutlusi – võimaluse kaotusega tekitatud kahju hüvitise summa osas kokkulepet saavutama ning seda Üldkohtule esitama. Sellise kokkuleppe mittesaavutamisel paluti pooltel esitada Üldkohtule nõuded konkreetsete summade tasumiseks.
IV.    Menetlus Euroopa Kohtus ja poolte nõuded
25.      Apellatsioonkaebusega taotleb EUIPO:
–        esimese võimalusena vaidlustatud kohtuotsuse tühistamist ning esimeses kohtuastmes esitatud vaidlusaluse otsuse tühistamise ja kahju hüvitamise nõuete rahuldamata jätmist;
–        teise võimalusena selle kohtuotsuse tühistamist ning kohtuasja tagasi Üldkohtule saatmist;
–        kolmanda võimalusena nimetatud kohtuotsuse tühistamist osas, milles sellega kohustati liitu hüvitama European Dynamics Luxembourgile tekitatud kahju ning kohtuasja tagasi Üldkohtule saatmist, ja
–        vastustajatelt kõigi esimese kohtuastme kohtukulude välja mõistmist.
26.      European Dynamics Luxembourg jt taotlevad, et Euroopa Kohus jätaks apellatsioonkaebuse rahuldamata ning mõistaks mõlema kohtuastme kohtukulud välja EUIPO‑lt.
V.      Analüüs
A.      Sissejuhatavad kaalutlused
27.      Vaidlustatud kohtuotsusega tühistas Üldkohus vaidlusaluse otsuse EUIPO poolt European Dynamics Luxembourgi pakkumuse hindamisel võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtete rikkumise tõttu (selle kohtuotsuse punkt 53), kahe ilmse hindamisvea tõttu (nimetatud kohtuotsuse punktid 91 ja 102) ning mitme põhjendamispuuduse tõttu (sama kohtuotsuse punktid 86, 89, 95 ja 135).
28.      Apellatsioonkaebuses tugineb EUIPO neljale väitele. Esimese väite kohaselt on Üldkohus rikkunud õigusnorme ja kohtuotsuse põhjendamise kohustust, leides, et vaidlusalune otsus rikub võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid. Teise väite kohaselt on EUIPO seisukohal, et vaidlustatud kohtuotsusega on Üldkohus rikkunud õigusnorme, tühistades selle otsuse ilmsete hindamisvigade tõttu. Kolmanda väite kohaselt on Üldkohus rikkunud õigusnormi, tuvastades selle otsuse puhul mitu põhjendamiskohustuse rikkumist ning tühistades sel põhjusel otsuse. Neljandas väites tugineb EUIPO sellele, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi ja kohtuotsuse põhjendamise kohustust, rahuldades European Dynamics Luxembourgi jt kahju hüvitamise nõude.
29.      Järgnevalt esitatud põhjendustel leian, et Üldkohus on tühistamisnõude lahendamisel õigusnormi rikkudes tuvastanud võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtete rikkumise (vaidlustatud kohtuotsuse punkt 53) ning ilmse hindamisvea (selle kohtuotsuse punkt 91) seoses kõnealuse pakkumuse hindamisega esimese hindamiskriteeriumi alusel(7). Seevastu ei saa apellatsioonkaebuse väidete põhjal minu meelest järeldada, et Üldkohus oleks õigusvastaselt tuvastanud põhjendamiskohustuse rikkumise (nimetatud kohtuotsuse punktid 86, 89, 95 ja 135) ning ilmse hindamisvea (sama kohtuotsuse punkt 102) seoses selle pakkumuse hindamisega vastavalt esimese ja teise hindamiskriteeriumi alusel(8).
30.      Nagu ma edaspidi selgitan, toob vaidlustatud kohtuotsuse punktide 53 ja 91 vastuolu õigusnormidega minu arvates kaasa selle kohtuotsuse tühistamise vaid osas, milles pandi liidule kohustus hüvitada European Dynamics Luxembourgile tekitatud kahju(9). Lisaks on nimetatud kohtuotsus minu meelest selles osas ebapiisavalt põhjendatud.(10).
31.      Leian siiski, et Euroopa Kohtul on piisavalt andmeid, et esimesele kohtuastmele esitatud kahju hüvitamise nõue sisuliselt lahendada, nagu see Euroopa Liidu Kohtu põhikirja (edaspidi „põhikiri“) artikli 61 esimese lõigu kohaselt võimalik on. Minu hinnangul peaks Euroopa Kohus selle nõude rahuldamata jätma(11).
B.      Esimene väide, mille kohaselt on Üldkohus rikkunud õigusnorme ja põhjendamiskohustust, leides, et vaidlusalune otsus rikub võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid
32.      Esimene väide on suunatud vaidlustatud kohtuotsuse punkti 53 vastu ning koosneb kahest osast.
1.      Esimese väite esimene osa
33.      Esimese väite esimeses osas märgib EUIPO, et Üldkohus on rikkunud õigusnormi, leides, et vaidlusalune otsus rikub võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid seetõttu, et kõnealuse pakkumuse hindamisel esimese hindamiskriteeriumi alusel lähtuti selle kriteeriumi alakriteeriumidele omistatud osakaaludest, mis ei tulenenud hankedokumentidest ja millest ei olnud pakkujatele teada antud.
34.      Apellandi hinnangul põhineb vaidlustatud kohtuotsuse punktis 53 sisalduv seisukoht, mille kohaselt on nende osakaalutegurite kasutamise ja nende põhimõtete rikkumise vahel „vahetu põhjuslik seos“, Euroopa Kohtu praktika ekslikul tõlgendusel ega ole ka piisavalt põhjendatud. EUIPO toob välja, et kohtuotsusest ATI EAC e Viaggi di Maio jt(12) ning sellele järgnenud kahest kohtuotsusest(13) tuleneb, et hankija võib, ilma pakkujaid sellest tingimata teavitamata, mõne eelnevalt kehtestatud kriteeriumi erinevatele elementidele omistada erilise kaalu, pidades kinni teatud tingimustest, mis käesoleval juhul olid täidetud.
35.      European Dynamics Luxembourg jt peavad seda väidet vastuvõetamatuks, kuna see tugineb argumentidele, mida EUIPO menetluse varasemas staadiumis ei esitanud. Sisu osas leiavad vastustajad, et Üldkohtu otsus on selle kohtupraktikaga kooskõlas, sest kuigi seda pole tsiteeritud, on seal leitud, et kõnealuste osakaalutegurite kasutamine ilma sellest eelnevalt teatamata, tekitas neile kahju.
36.      European Dynamics Luxembourg jt esitatud vastuvõetamatuse vastuväide tuleb minu meelest tagasi lükata. Sõltumata sellest, et EUIPO esimeses kohtuastmes kostjana neid esimese väitega seotud argumente Üldkohtule ei esitanud, soovitakse nendega vaidlustada Üldkohtu poolt talle esitatud väidetele ja argumentidele antud õiguslikku hinnangut(14). Selle hinnangu kontrollimine kuulub apellatsioonimenetluses Euroopa Kohtu pädevusse(15).
37.      Mis puudutab esimese väite esimese osa sisu, siis märgin esmalt, et pooled ei vaidle vastu vaidlustatud kohtuotsuse punktis 48 toodud Üldkohtu seisukohale, et EUIPO kasutas esimese hindamiskriteeriumi alakriteeriumide puhul uusi osakaalutegureid(16). Apellant vaidlustab aga Üldkohtu järelduse, et see oli õigusvastane.
38.      Olles seda täpsustanud, leian, et Üldkohus on nimetatud kohtuotsuse punktis 53 ebaõigesti kohaldanud selle kohtuotsuse punktis 48 viidatud kohtupraktikat, see tähendab kohtuotsuse Lianakis jt punkti 38(17).
39.      Sellest punktist ilmneb, et hankija ei või ilma pakkujatele eelnevalt teatavaks tegemata kohaldada uusi alakriteeriume ega hindamiskriteeriumide suhtes uusi kaalutegureid.
40.      Käesoleval juhul polnud vaidlusaluse hindamise puhul tegemist uute kaalutegurite kohaldamisega hindamiskriteeriumide, vaid ühe hindamiskriteeriumi raames alakriteeriumide suhtes.
41.      Selles osas on Euroopa Kohus tunnustanud hankija suuremat tegutsemisvabadust. Nagu Euroopa Kohus sedastas kohtuotsuses ATI EAC e Viaggi di Maio jt(18) ning kordas seda kohtuotsustes Lianakis jt,(19) Evropaïki Dynamiki vs. EMSA(20) ja TNS Dimarso,(21) võib pärast pakkumuste esitamise tähtaja möödumist määrata hindamiskriteeriumidega hõlmatud alakriteeriumide suhtelised osakaalud, kui täidetud on kolm tingimust. Esiteks ei tohi selline ex post määramine muuta hankedokumentides või hanketeates määratud edukaks tunnistamise kriteeriume. Teiseks ei tohi see hõlmata tegureid, mis oleksid pakkumuste koostamist võinud mõjutada, kui need oleksid olnud pakkumuste ettevalmistamise ajal teada. Kolmandaks ei või nende määramise aluseks olla midagi, millel võib olla mõne pakkuja suhtes diskrimineeriv mõju.
42.      Minu arvates oleks Üldkohus pidanud lähtuma viimati nimetatud kohtupraktikast. Samuti oleks Üldkohus pidanud kontrollima, kas hagis välja toodud argumentide põhjal saab järeldada, et EUIPO neid tingimusi ei täitnud(22).
43.      Seetõttu on Üldkohus käesoleva ettepaneku punktis 41 viidatud kohtupraktikast tulenevat võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtete ulatust käsitlenud sedavõrd ekslikult, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 53 sisalduv seisukoht on õigusnormidega vastuolus. Seega tuleb see kohtuotsus selles osas tühistada.
44.      Kohtuotsuse tühistamise korral on põhikirja artikli 61 esimeses lõigus ette nähtud, et Euroopa Kohus võib kohtuasja saata tagasi Üldkohtule või teha ise asja suhtes lõpliku kohtuotsuse, kui menetlusstaadium seda lubab.
45.      Mulle näib, et käesoleval juhul saaks Euroopa Kohus Üldkohtu toimiku materjalide põhjal ning käesoleva ettepaneku punktides 41 ja 42 esitatud põhjenduste valguses ise ära otsustada, kas esimeses kohtuastmes esitatud hageja väide, et vaidlusaluse otsuse tegemisel rikuti võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid, on põhjendatud.
46.      Nende asjaolude pinnalt näib mulle, et see nii ei ole: European Dynamics Luxembourg jt ei ole Üldkohtus väitnud ega kaugeltki mitte tõendanud, et kohtuotsuses ATI EAC e Viaggi di Maio jt(23) ning hilisemas kohtupraktikas(24) loetletud kolm tingimust polnud käesoleval juhul täidetud.
47.      Lisaks mõjutab vaidlustatud kohtuotsuse punktiga 53 seonduv vastuolu õigusnormidega ka selle kohtuotsuse punkti 91 põhjendusi, milles Üldkohus leidis, et vaidlusaluse otsuse puhul esinesid ilmsed hindamisvead, kuna selle tegemisel lähtuti esimese hindamiskriteeriumi allkriteeriumide suhtelistest osakaaludest, millest ei olnud eelnevalt pakkujaid teavitatud(25). Nagu sellest punktist ilmneb, tuleneb järeldusest, et otsusega rikuti võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid, „igal juhul“ ka see, et tegemist oli ilmse hindamisveaga.
48.      Vaidlustatud kohtuotsuse punktis 91 võetud seisukohale ei ole apellant aga apellatsioonkaebuse esimese väite ega mõne teise väite raames sõnaselgelt vastu vaielnud(26). Kas Euroopa Kohus võib siiski omal algatusel asuda seisukohale, et kohtuotsuse punktiga 53 seonduva õigusnormidega vastuolu tõttu läheb õigusnormidega vastuollu ka see punkt?
49.      Sellele küsimusele tuleb minu arvates vastata jaatavalt. Toon selles osas esile, et jättes ära põhjenduse, mille kohaselt rikub vaidlusalune otsus võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid, poleks selle kohtuotsuse punktil 91 mingisuguseid põhjendusi. Euroopa Kohus on juba sedastanud, et Üldkohtu otsuse ebapiisav põhjendus kujutab endast olulist menetlusnormi rikkumist ning avalikul huvil põhinevat väidet(27). Neil kaalutlustel olgu märgitud, et juhul kui Euroopa Kohus leiab apellatsioonkaebuse ühe väite põhjal, et Üldkohus on teatud seisukoha võtmisel läinud vastuollu õigusnormidega, peaks Euroopa Kohus saama minu hinnangul otsustada, et see vastuolu hõlmab ka Üldkohtu teisi seisukohti, mille põhjendused rajanevad eranditult sellel esimesel seisukohal.
50.      Niisiis leian, et vaidlustatud kohtuotsus tuleb tühistada ka osas, milles tuvastati ilmne hindamisviga kõnealuse pakkumuse hindamisel esimese hindamiskriteeriumi alusel. Siiski pole vaja kohtuasja Üldkohtule tagasi saata ega selle hinnanguga seotud ilmseid hindamisvigu puudutavaid apellatsioonkaebuse argumente sisuliselt läbi vaadata. Üldkohus leidis juba vaidlustatud kohtuotsuse punktis 95, et vaidlusalune otsus ei ole selles osas piisavalt põhjendatud ning seepärast ei ole võimalik selliste vigade esinemist kontrollida (välja arvatud osas, mida Üldkohus käsitles selle kohtuotsuse punktis 91). Nagu ilmneb minu seisukohast seoses kolmanda väite esimese poolega, ei ole apellant tõendanud, et see järeldus oleks vale(28).
51.      Küsimust, millises ulatuses tuleb vaidlustatud kohtuotsuse punktidega 53 ja 91 seotud õigusnormidega vastuolu tõttu tühistada selle kohtuotsuse resolutsioon, analüüsin ma pärast apellatsioonkaebuse teiste väidete käsitlemist(29).
2.      Esimese väite teine osa
52.      Esimese väite teine osa puudutab põhikirja artikli 36 esimesest lausest ning artikli 53 esimesest lõigust Üldkohtule tuleneva kohtuotsuse põhjendamise kohustuse rikkumist. EUIPO leiab sisuliselt, et Üldkohus on vaidlustatud kohtuotsuse punktis 53 seda kohustust rikkudes tuvastanud vastustajate õigusi kahjustava võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtete rikkumise, jätmata kontrollimata, kas kohtuotsuses ATI EAC e Viaddi di Maio jt(30) nimetatud kolm tingimust olid täidetud või vähemalt põhjendanud, miks need täidetud ei olnud.
53.      Arvestades, et selle väite esimese osa analüüsi põhjal saab järeldada, et vaidlustatud kohtuotsuse punktis 53 sisalduv seisukoht on õigusnormiga vastuolus, pole nimetatud väite teise osa sisuline uurimine vajalik.
54.      Terviklikkuse huvides rõhutan siiski, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tähendab Üldkohtule pandud põhjendamiskohustus seda, et viimane peab oma kohtuotsuseid põhjendama viisil, mis võimaldab huvitatud isikul mõista, miks tema argumendid edukaks ei osutunud, ning Euroopa Kohtul saada piisavat teavet kohtulikku kontrolli teostamiseks(31).
55.      Tuginedes vaidlustatud kohtuotsuse punktis 53 esitatud järelduse tegemisel selle kohtuotsuse punktides 48–52 esitatud põhjendustele ning tehes viite selle kohtuotsuse punktis 44 nimetatud kohtupraktikale, on Üldkohus minu hinnangul need nõuded täitnud. Minu meelest ei ole selle kohtuotsuse punktis 53 sisalduva seisukoha puhul probleem mitte põhjendamispuudustes selles osas, et Üldkohus ei selgitanud, kuidas oleks kohaldamisele kuuluvate õiguslike kriteeriumide valguses saanud järeldada, et tegemist oli võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtete rikkumisega, vaid pigem – nagu ilmneb esimese väite esimest osa puudutavast analüüsist – õigusnormi rikkumises, sest Üldkohus kohaldas selliseid õiguslikke kriteeriume, mis ei olnud käesoleva asja asjaolusid arvestades kohased.
56.      Sellest tulenevalt ei ole esimese väite teine osa põhjendatud.
C.      Teine väide ja kolmanda väite teine osa, mille kohaselt on vaidlustatud kohtuotsusega rikutud õigusnormi, kuna sellega tühistati vaidlusalune otsus ilmsete hindamisvigade ja põhjendamispuuduste tõttu
57.      Teise väite kohaselt on Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 136 õigusnormi rikkunud, kui ta otsustas vaidlusaluse otsuse tühistada, andmata hinnangut sellele, kas selle kohtuotsuse punktides 91, 95, 96 ning 97–103 tuvastatud ilmsed hindamisvead mõjutasid hankemenetluse lõpptulemust.
58.      Kolmanda väite teises osas heidab EUIPO Üldkohtule ette seda, et viimane tühistas selle otsuse, kontrollimata, kas nimetatud kohtuotsuse punktides 86, 89, 95 ja 135 tuvastatud põhjendamispuudused võisid kas eraldivõetuna või koosmõjus kohtuotsuses välja toodud ilmsete hindamisvigadega seda tulemust muuta.
59.      Teise väite ja kolmanda väite teise osa puhul tugineb apellant kahele Üldkohtu otsusele.
60.      Esiteks tsiteerib apellant Üldkohtu praktikat, mille kohaselt, juhul kui Üldkohus leiab, et hankeotsus on ebapiisavalt põhjendatud, võib selle üksnes sel põhjusel tühistada vaid siis, kui otsuses välja toodud muud asjaolud, mille osas põhjendamispuudusi ei esine, ei ole otsuse põhjendamiseks piisavad.(32) EUIPO hinnangul tuleks sellest kohtupraktikast analoogia alusel lähtuda ka siis, kui Üldkohus leiab, et hankeotsuse tegemisel on tehtud ilmseid hindamisvigu.
61.      Teiseks viitab EUIPO kohtuotsusele, milles Üldkohus leidis, et kui mingi konkreetse hindamiskriteeriumi alusel pakkumusele antud hindamispunkte põhjendatakse mitme negatiivse märkusega, mille hulgas on üks või mitu märkust, mille tegemisel on tehtud ilmseid hindamisvigu, ei saa neid hindamispunkte tervikuna ilmsete hindamisvigade tõttu antuks lugeda, kui need hindamispunktid põhinevad ka sellistel märkustel, mille puhul ilmseid hindamisvigu ei esinenud(33).
62.      Vastustajate arvates ei ole see kohtupraktika käesolevas asjas kohaldatav.
63.      Teen ettepaneku uurida teist väidet ja kolmanda väite teist osa koos.
64.      Sellega seoses märgin esiteks, et apellant ei ole väitnud ega tõendanud, et Üldkohtu tuvastatud ilmsetel hindamisvigadel ja/või põhjendamispuudustel poleks saanud olla mis tahes mõju hankemenetluse tulemusele ja et need ei õigustaks seetõttu vaidlusaluse otsuse tühistamist. Apellant heidab Üldkohtule ette üksnes seda, et viimane pole sõnaselgelt uurinud, kas need puudused selle menetluse tulemust mõjutasid.
65.      Seesugune kriitika näib tuginevat ekslikule arusaamale Üldkohtule pandud kohustustest.
66.      Loomulikult ei saa Üldkohus hankeotsust selles esinevate puuduste tõttu tühistada, kui selles otsuses välja toodud muud asjaolud, mida need puudused ei puuduta, on lõpptulemuse põhjendamiseks piisavad. Sellises olukorras ei ole neile puudustele tuginevad väited tulemuslikud, kuna isegi kui need on põhjendatud, ei tooks need kaasa kõnealuse otsuse tühistamist(34). Samuti on see juhul, kui vaatamata neis väidetes esile toodud puudustele ei oleks otsus saanud hagejale soodsam olla.
67.      Selles valguses on Üldkohus minu hinnangul korduvalt leidnud, et mõned hankija hinnangute puhul esinevad põhjendamispuudused ei saa kaasa tuua pakkumuse tagasilükkamise otsuse tühistamist, kui see pakkumus, isegi kui see oleks saanud nende põhjendamispuudustega seotud kriteeriumi või alakriteeriumi alusel kõik võimalikud punktid, ei oleks siiski kogunud minimaalset vajalikku punktisummat selleks, et pääseda finantsseisundi või pakkumuste võrdleva hindamise etappi(35).
68.      See loogika nõuab ka seda, et kui hankija, nagu käesoleval juhul, on paigutatud pakkumuse paremusjärjestuses muule kui esimesele kohale, jäävad hagi väited ainetuks, kui isegi siis, kui see pakkumus oleks väidetavalt puudulikult hinnatud hindamiskriteeriumi alusel saanud kõik võimalikud hindamispunktid, oleks selle lõplik punktisumma jäänud väiksemaks kui pakkumusel, mis sai paremusjärjestuses parema koha.
69.      Ma ei leia siiski, et Üldkohus peaks sõnaselgelt välja tooma põhjused, miks ta leiab, et hagi väited on ainetud. Minu meelest peab Üldkohus hankeotsuse tühistamata jätma üksnes siis, kui need väited on ilmselgelt ainetud, see tähendab juhul, nagu see eeltoodust tuleneb, kui nendes väidetes käsitletud puudused kogumis vaadelduna ei saanud hankemenetluse tulemust kuidagi mõjutada.
70.      Apellant ei ole väitnud ega tõendanud, et sõltumata Üldkohtu poolt tuvastatud puuduste esinemisest ei oleks vaidlusalune otsus saanud European Dynamics Luxembourgi jaoks soodsam olla.
71.      Kõike eelnevat silmas pidades tuleb teine väide ja kolmanda väite teine osa tagasi lükata kui põhjendamatud.
D.      Kolmas väide, mille kohaselt on vaidlustatud kohtuotsuses õigusnormi rikkudes leitud, et vaidlusalusel otsusel olid sellised põhjendamispuudused, mis õigustasid selle tühistamist
72.      Oma kolmandas väites, mille saab jagada kaheks osaks, leiab EUIPO, et Üldkohus on vaidlustatud kohtuotsuse punktides 134 ja 135 mitut õigusnormi rikkudes leidnud, et vaidlusalusel otsusel on olulised põhjendamispuudused ning sel põhjusel selle otsuse tühistanud.
1.      Kolmanda väite esimene osa
73.      Apellant väidab kolmanda väite esimeses osas, et Üldkohus on ekslikult käsitlenud finantsmääruse artikli 100 lõikest 2 tuleneva hankija põhjendamiskohustuse ulatust. Hinnates iga hindamiskomisjoni märkust eraldi ja eirates hindamise laiemat konteksti, on Üldkohus omistanud sellele kohustusele rangema sisu, kui tuleneb vaidlustatud kohtuotsuse punktis 129 viidatud Euroopa Kohtu praktikast(36). Selle kohtupraktika kohaselt ei ole hankijal kohustust esitada edutule pakkujale põhjalikku kokkuvõtet selle kohta, kuidas tema pakkumuse iga üksikasja selle hindamisel arvesse võeti, ega tema pakkumuse ja eduka pakkumuse võrdlevat hinnangut.
74.      Vastustajad seevastu leiavad, et Üldkohus piirdus nende väidete analüüsimisega, mis sisaldusid hagis ning keskendusid konkreetsetele märkustele.
75.      Minu hinnangul ei saa EUIPO argumentide põhjal asuda seisukohale, et Üldkohus oleks vaidlustatud kohtuotsuse punktides 86, 89, 95 ja 135 sisalduva järelduse tegemisel, mille kohaselt on selle kohtuotsuse punktides 81, 87 ja 90 mainitud EUIPO hinnangud põhjendamispuudustega,(37) kohaldanud Euroopa Kohtu praktikast tulenevatest rangemaid nõudeid.
76.      Nagu nimetatud kohtuotsuse punktidest 85, 88, 93 ja 94 ilmneb, pidas Üldkohus põhjendusi ebapiisavaks hankedokumentide ebatäpsuse ning hindamiskomisjoni seisukohtade kokkuvõtlikkuse ja ebamäärasuse tõttu. Üldkohus järeldas selle kohtuotsuse punktis 94, et „[European Dynamics Luxembourg jt-l]ega Üldkohtul [ei ole] võimalik aru saada, kuidas hankija andis […] esimese hindamiskriteeriumi ja selle alakriteeriumide eest saadavad hindamispunktid.“ Seetõttu leidis Üldkohus vaidlustatud otsuse punktis 95, et tal ei ole võimalik vaidlusaluseid hinnanguid sisuliselt kontrollida. Lisaks rõhutas Üldkohus selle otsuse punktis 134, et need hinnangud kujutavad endast olulisi põhjendamiselemente pakkumuste hindamise täielikuks mõistmiseks.
77.      Olles eraldi hinnanud iga hagis vaidlustatud märkust, asetas Üldkohus need ka üldisesse konteksti, milles kõnealust pakkumust esimese hindamiskriteeriumi alusel hinnati, ning järeldas sellest, et antud hinnang ei olnud piisavalt põhjendatud.
78.      Pealegi ei ole apellant selgitanud, miks oleks Üldkohus sellistest põhjendustest tulenevalt pidanud nõudma, et hankija esitaks põhjaliku kokkuvõtte selle kohta, kuidas asjaomase pakkumuse iga üksikasja selle hindamisel arvesse võeti, ja selle pakkumuse ning eduka pakkumuse võrdleva hinnangu.
79.      Seetõttu ei ole kolmanda väite esimene osa põhjendatud.
2.      Kolmanda väite teine osa
80.      Nagu käesoleva ettepaneku punktidest 64–71 tuleneb, leian, et kolmanda väite teine osa ei ole põhjendatud.
3.      Kolmanda väite kolmas osa
81.      Kolmanda väite kolmandas osas leiab EUIPO esiteks, et vaidlustatud kohtuotsus on vastuoluline, sest ühelt poolt, analüüsides nimetatud kohtuotsuse punktides 112–115 ja 121 hagi kolmandat väidet, ei tuvastanud Üldkohus ühtki ilmset hindamisviga ega põhjendamispuudust seoses European Dynamics Luxembourgi pakkumuse hindamisega neljanda hindamiskriteeriumi alusel, teisalt aga leidis Üldkohus hagi esimese väite analüüsimisel nimetatud kohtuotsuse punktides 134 ja 135, et selle hindamise osas ei olnud vaidlusaluse otsuse sisulist õiguspärasust võimalik kontrollida ning seega on selle otsuse tegemisel tehtud ilmne hindamisviga.
82.      Teiseks leiab apellant, et igal juhul on Üldkohus rikkunud kohtuotsuse põhjendamise kohustust, kuivõrd ta leidis, et selline kontrollimine ei ole võimalik, samas kui ta selle otsuse punktides 112–115 seda siiski kontrollis ning järeldas sellest, et kõnealuse pakkumuse hindamisel neljanda hindamiskriteeriumi alusel ei esinenud ilmseid hindamisvigu.
83.      Vastustajad leiavad, et sellist vastuolu ei esine.
84.      Ma leian, et EUIPO esimene seisukoht, et vaidlustatud kohtuotsuse punkt 135 on selle kohtuotsuse teiste punktidega vastuolus osas, mis puudutab ilmsete hindamisvigade esinemist, tuleneb kohtuotsuse valesti tõlgendamisest. Kohtuotsuse punktis 135 ei viita Üldkohus mitte üksnes ilmsetele hindamisvigadele, vaid ka mitmele põhjendamispuudusele.
85.      Seevastu on minu hinnangul õige EUIPO teine seisukoht, et Üldkohus on rikkunud kohtuotsuse põhjendamise kohustust, olles nimetatud kohtuotsuse punktis 134 „meenutanud“, et kolmanda väite hindamise raames ei olnud Üldkohtul võimalik vaidlusaluse otsuse õiguspärasust sisuliselt kontrollida osas, mis puudutas kõnealuse pakkumuse hindamist neljanda hindamiskriteeriumi alusel, samas kui see järeldus ei tulene mitte kuidagi seda kolmandat väidet puudutavast analüüsist. Vastupidi, sama kohtuotsuse punktides 112–115 viis Üldkohus sellise sisulise kontrolli läbi ning lükkas selle põhjal tagasi argumendi, et hindamisel on tehtud ilmne hindamisviga(38).
86.      Selle vastuolu näol on minu meelest tegu vaid kirjaveaga, mis ei ole Üldkohtu seisukoha kujunemist mõjutanud, ja see ei raskenda oluliselt vaidlustatud kohtuotsuse mõistmist ega mõjuta EUIPO kaebeõigust. Seda kinnitab asjaolu, et selle kohtuotsuse punkti 134 lõpus viitab Üldkohus üksnes kohtuotsuse punktidele 81–86, 87–89 ja 90–95, milles käsitleti esimese hindamiskriteeriumiga seotud argumente, mitte aga nendele kohtuotsuse punktidele, milles käsitletakse seda osa väitest, mis puudutab neljandat hindamiskriteeriumi. Seetõttu ei kujuta see kirjaviga endast vaidlustatud kohtuotsuse sellist põhjendamispuudust, mis õigustaks kohtuotsuse tühistamist vastavas osas(39).
87.      Kuivõrd sellest vastuolust tulenev põhjendamispuudus ei mõjutanud vaidlustatud kohtuotsuse resolutsiooni,(40) tuleb kolmanda väite kolmas osa igal juhul edutuse tõttu tagasi lükata(41).
E.      Neljas väide, mille kohaselt on vaidlustatud kohtuotsuses õigusnormi rikkudes ning ilma põhjendamata rahuldatud kahju hüvitamise nõue
88.      Neljas väide on suunatud vaidlustatud kohtuotsuse punktide 141, 144, 146 ja 150 ning resolutsiooni punkti 2 vastu. Selle väite võib jagada kolme ossa.
1.      Neljanda väite esimene osa
89.      Neljanda väite esimeses osas kritiseerib apellant Üldkohtu seisukohta, mille kohaselt liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise tingimused olid täidetud.
90.      Esiteks olevat, tulenevalt apellatsioonkaebuse esimeses kolmes väites välja toodud argumentidest, õigusnormi rikkudes leitud, et vaidlusalune otsus on õigusvastane.
91.      Teise võimalusena leiab EUIPO, et juhul kui Euroopa Kohus tühistab vaidlustatud kohtuotsuse ainult seoses Üldkohtu seisukohaga võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtete rikkumise osas, peaks Euroopa Kohus selle kohtuotsuse tühistama ka osas, mis puudutab European Dynamics Luxembourgile tekkinud kahju hüvitamist. Esiteks, nagu Üldkohus selle kohtuotsuse punktis 142 leidis, ei olnud põhjuslikku seost tema tuvastatud põhjendamispuuduste ja kahju vahel. Teiseks, kuivõrd Üldkohus ei analüüsinud selle kohtuotsuse punktides 91 ja 102 tuvastatud ilmsete hindamisvigade mõju hankemenetluse lõpptulemusele, ei saa piisavalt põhjendatuks pidada vaidlustatud kohtuotsuse punktis 144 tehtud järeldust, et nende vigade ja kahju vahel on põhjuslik seos.
92.      Vastustajad leiavad, et selles kohtuotsuses on liidu vastustuse tekkimise tingimusi õiguslikult piisavalt põhjendatud.
93.      EUIPO õigusvastase tegevuse osas meenutan, et apellatsioonkaebuse esimesed kolm väidet ei lükka minu meelest ümber Üldkohtu seisukohti, mis puudutavad esiteks ilmseid hindamisvigu, mis tehti kõnealuse pakkumuse hindamisel teise hindamiskriteeriumi alusel (nimetatud kohtuotsuse punkt 102) ning teiseks põhjendamispuudusi, mis seonduvad selle pakkumuse hindamisega esimese hindamiskriteeriumi alusel (nimetatud kohtuotsuse punktid 86, 89, 95 ja 135). Seetõttu ei ole apellant tõendanud, et Üldkohus oleks hankija õigusvastase tegevuse tuvastamisel rikkunud õigusnormi.
94.      Teiseks, mis puudutab põhjuslikku seost Üldkohtu tuvastatud ilmsete hindamisvigade ning European Dynamics Luxembourgile tekkinud kahju vahel, siis selles osas puudutavad EUIPO argumendid sisuliselt esimese väitega nõustumise tagajärgi. Analüüsin neid käesoleva ettepaneku punktides 107–128. Täpsustan siiski kohe, et need argumendid on minu hinnangul põhjendatud.
2.      Neljanda väite teine osa
95.      Neljanda väite teises osas leiab EUIPO, et vaidlustatud kohtuotsus on põhjendamata, sest kohtuotsuse punktid 144, 146 ja 150 ning kohtuotsuse resolutsiooni punkt 2 on omavahel vastuolus. Kuigi põhjendustes määratletakse European Dynamics Luxembourgi kahjuna see, et ta kaotas võimaluse, et tema pakkumus paigutatakse paremusjärjestuses esimesele või teisele kohale, pandi resolutsiooniga liidule kohustus hüvitada kahju, mis seisnes selles, et hageja kaotas võimaluse sõlmida raamleping esimesena.
96.      Vastustajad eitavad sellise vastuolu esinemist ning rõhutavad, et resolutsioonis tehtud viide võimaluse kaotamisele raamlepingu sõlmimiseks esimesena peegeldab European Dynamics Luxembourgi võimaluse kaotuse täielikku ulatust.
97.      Minu hinnangul on apellant õigesti leidnud, et ühelt poolt kohtuotsuse punktid 144, 146 ja 150 ning teiselt poolt selle kohtuotsuse resolutsiooni punkt 2 on omavahel vastuolus(42).
98.      Resolutsiooni nimetatud punkt vastab Üldkohtule esitatud hüvitamisnõude ulatusele. Nagu selle kohtuotsuse punktist 137 ilmneb, piirdus see lisaks mittevaralisele kahjule hüvitisega võimaluse kaotamise eest sõlmida hankeleping paremusjärjestuses esimesele kohale paigutatud pakkujana.
99.      Nimetatud kohtuotsuse punktides 144, 146 ja 150 viidatakse seevastu ekslikult võimaluse kaotusele sõlmida see leping paremusjärjestuses kas esimesele või teisele kohale paigutatud pakkujaga, kuigi sellise võimaluse kaotus väljub selle kahju piiridest, mille hüvitamist European Dynamics Luxembourg jt nõudsid.
100. Sel kahju määratlemisega seotud vastuolul on ka praktiline tähendus, kuna nende kaalutluste hulgas, mida tuleb arvesse võtta hüvitise suuruse määramisel, nimetas Üldkohus vaidlustatud kohtuotsuse punktis 150 ära selle, kui suur oleks olnud võimalus, et Üldkohtu poolt tuvastatud vigade puudumise korral oleks kõnealune pakkumus paigutatud paremusjärjestuses esimesele või teisele kohale. Võimalus, et see pakkumus oleks paigutatud esimesele või teisele kohale, oleks aga kahtlemata palju suurem kui võimalus, et see oleks paigutatud esimesele kohale.
101. Seetõttu on neljanda väite teine osa põhjendatud(43).
3.      Neljanda väite kolmas osa
102. Neljanda väite kolmas osa, millele apellant tugineb teise võimalusena, puudutab vaidlustatud kohtuotsuse resolutsiooni punktiga 2 seonduvat tehnilist viga, kuivõrd sellega pannakse European Dynamics Luxembourgile tekkinud kahju hüvitamise kohustus mitte EUIPO‑le, vaid Euroopa Liidule. Apellant leiab, et määruse nr 207/2009 artikli 115 ja artikli 118 lõike 3 kohaselt peaks hüvitamise kohustatud subjektiks olema EUIPO.
103. Vastustajad leiavad, et Euroopa Liidule viitamine ei ole vale, kuna see üksus vastutab kõigi oma institutsioonide ja organite õigusvastase tegevuse eest. Isegi kui seda viidet saaks käsitada tehnilise veana, ei tooks see kaasa vaidlustatud kohtuotsuse tühistamist.
104. Väite see osa näib mulle põhjendamatu. ELTL artikli 340 teises lõigus on sätestatud, et Euroopa Liit heastab kõik oma institutsioonide või oma teenistujate poolt ülesannete täitmisel tekitatud kahjud. Seda vastutust ei mõjuta see, et määruse nr 207/2009 artikli 118 lõikes 3 on ette nähtud, et EUIPO peab hüvitama kõik oma talituste või oma teenistujate poolt ametiülesannete täitmisel tekitatud kahjud. Viimati nimetatud säte peegeldab minu meelest asjaolu, et liidu institutsioonid ja organid nagu EUIPO esindavad liitu oma pädevusega seotud küsimustes(44). Seega võivad nii EUIPO kui ka Euroopa Liit, mis on mõlemad juriidilised isikud,(45) kanda vastutust EUIPO ülesannete täitmisel tekitatud kahju eest. Seega ei ole Üldkohus õigusnormi rikkunud, pannes vaidlustatud kohtuotsuse resolutsiooni punktis 2 asjassepuutuva kahju hüvitamise kohustuse Euroopa Liidule.
105. Isegi kui tegu on tehnilise veaga, on see kirjaviga, mis ei saa oluliselt raskendada vaidlustatud kohtuotsuse mõistmist ega mõjutada apellandi kaebeõiguse teostamist ning ei saa seetõttu kaasa tuua selle kohtuotsuse tühistamist(46).
106. Neljanda väite kolmas osa tuleb seega tagasi lükata.
F.      Vaidlustatud kohtuotsuse tühistamine ja kohtuasja sisuline lahendamine
107. Esimese väite esimest osa käsitleva analüüsi lõpus asusin seisukohale, et Üldkohus rikkus õigusnorme, otsustades tühistamisnõuet käsitledes, et kõnealuse pakkumuse hindamisel esimese hindamiskriteeriumi alusel rikuti võrdsete võimaluste ja läbipaistvuse põhimõtteid (vaidlustatud kohtuotsuse punkt 53) ning tehti ilmne hindamisviga (selle kohtuotsuse punkt 91)(47). Neljanda väite teist osa käsitleva analüüsi lõpus tõdesin, et Üldkohus on kahju hüvitamise nõude käsitlemisel rikkunud kohtuotsuse põhjendamise nõuet(48).
108. Esiteks tuleb kontrollida, kas nimetatud rikkumised toovad kaasa selle kohtuotsuse tühistamise osas, mis puudutab vaidlusaluse otsuse tühistamist ja/või kahju hüvitamise nõude rahuldamist. Jaatava vastuse korral tõstatub teiseks küsimus, kas menetlusstaadium võimaldab Euroopa Kohtul teha asja kohta lõplik kohtuotsus või tuleb see Üldkohtule tagasi saata.
1.      Vaidlustatud kohtuotsus tuleb tühistada ainult osas, milles kohustati liitu hüvitama kahju
109. Minu meelest ei too vaidlustatud kohtuotsuse punktide 53 ja 91 vastuolu õigusnormidega kaasa kohtuotsuse tühistamist osas, milles sellega tühistati vaidlusalune otsus (resolutsiooni punkt 1).
110. Kui Üldkohtu otsuse põhjendused on vastuolus liidu õigusnormidega, ent kohtuotsuse resolutsioon näib olevat põhjendatud muudel Üldkohtu poolt välja toodud põhjustel, siis ei kaasne selle rikkumisega kohtuotsuse tühistamist ning sellekohased argumendid tuleb edutuse tõttu tagasi lükata(49).
111. Käesoleval juhul põhjendab Üldkohus selle kohtuotsuse punktis 136 vaidlusaluse otsuse tühistamist kõigi vigade kogumi tõttu, mis tehti kõnealuse pakkumuse hindamisel esimese ja teise hindamiskriteeriumi alusel. Ka nendest vigadest, mida ei ole tuvastatud nimetatud kohtuotsuse punktides 53 ja 91, ent mis puudutavad selle pakkumuse hindamist vastavalt esimese (vaidlustatud kohtuotsuse punktid 86, 89, 95 ja 135) ning teise (selle kohtuotsuse punkt 102) kriteeriumi alusel, piisab, põhjendamaks Üldkohtu järeldust, et see otsus tuleb tühistada.
112. Seetõttu on vaidlustatud kohtuotsuse resolutsiooni punkt 1 põhjendatud, vaatamata Üldkohtu poolt õigusnormidega vastuollu minemisele.
113. Seevastu leian, et see kohtuotsus tuleb tühistada osas, millega pannakse kohustus hüvitada kahju, mis tekkis European Dynamics Luxembourgile seoses sellega, et ta kaotas võimaluse sõlmida hankeleping paremusjärjestuses esimesele kohale paigutatud pakkujana (resolutsiooni punkt 2). Seetõttu jäävad resolutsiooni punktid 4 ja 5, mis puudutavad hüvitise summa kindlaksmääramist, alusetuks ning need tuleb samuti tühistada.
114. Eeskätt on see nii seetõttu, et Üldkohus on rikkunud kohtuotsuse põhjendamise kohustust, kuivõrd hüvitamisele kuuluva kahju määratluse osas on kohtuotsuse põhjendused ja resolutsioon omavahel vastuolus(50).
115. Teiseks, nagu apellant neljanda väite esimeses osas leiab,(51) muutub tulenevalt järeldusest, et vaidlustatud kohtuotsuse punktid 53 ja 91 on õigusnormidega vastuolus, igal juhul alusetuks selle kohtuotsuse punktis 144 sisalduv põhjendus põhjusliku seose olemasolu kohta EUIPO-le ette heidetud õigusvastase tegevuse ning European Dynamics Luxembourg jt võimaluse kaotamise vahel.
116. Meenutan selles osas, et Üldkohus leidis vaidlustatud kohtuotsuse punktis 143, et (selle kohtuotsuse punktides 86, 89, 95 ja 135 tuvastatud) põhjendamispuuduste ning võimaluse kaotamise vahel ei ole võimalik tuvastada mis tahes põhjuslikku seost. Seda järeldust ei ole apellatsioonkaebuses vaidlustatud. Seevastu leidis Üldkohus nimetatud kohtuotsuse punktis 144, et selline põhjuslik seos on (tuvastatud sama kohtuotsuse punktides 53, 91 ja 102) sisuliste õigusnormi rikkumiste ja kahju vahel. Vaidlustatud kohtuotsuse punktid 53 ja 91, kus Üldkohus tõi välja sisulised õigusnormi rikkumised seoses kõnealuse pakkumuse hindamisega esimese hindamiskriteeriumi alusel, on minu hinnangul õigusnormidega vastuolus.
117. Neil asjaoludel eeldaks liidu vastutuse tekkimine põhjusliku seose olemasolu üksnes (selle kohtuotsuse punktis 102 tuvastatud) teise hindamiskriteeriumi alusel selle pakkumuse hindamisel toime pandud sisuliste õigusnormi rikkumiste ning paremusjärjestuses esimesele kohale paigutamise võimaluse kaotamise vahel.
118. Vaidlustatud kohtuotsuses pole sellise põhjusliku seose olemasolu kuidagi põhjendatud.
119. Selle kohtuotsuse punktis 144 piirdus Üldkohus esiteks tõdemusega, et kõnealune pakkumus sai pakkumuste võrdleval hindamisel esimese hindamiskriteeriumi alusel üksnes 22,81 hindamispunkti 40st maksimumpunktist. See põhjendus saab näidata üksnes põhjusliku seose olemasolu esimese hindamiskriteeriumi alusel selle pakkumuse hindamisel toime pandud sisuliste õigusnormi rikkumiste ja soovitud võimaluse kaotamise vahel.
120. Teiseks leidis Üldkohus, et „ainuüksi asjaolu, et [European Dynamics Luxembourg] paigutati paremusjärjestuses kolmandale kohale ja et niiviisi nõustuti temaga kui võimaliku lepingupartneriga, [muudab] väheusutavaks oletuse, et hankija oleks võinud temaga jätta kõnealuse hanelepingu sõlmimata“. See põhjendus ei võimalda minu arvates EUIPO-l piisavalt mõista, millistel põhjustel Üldkohus järeldas, et teise hindamiskriteeriumi alusel kõnealuse pakkumuse hindamisel toime pandud sisulised õigusnormi rikkumised tõid kaasa selle võimaluse kaotamise ega võimalda Euroopa Kohtul selles osas kontrolli teostada, nagu Euroopa Kohtu praktika seda nõuab(52).
121. Seega nõuab sisuliste õigusnormi rikkumiste ning European Dynamics Luxembourgi võimaluse kaotuse vahelise põhjusliku seose olemasolu kindlakstegemine faktiliste asjaolude hindamist ning saab seetõttu toimuda asja sisulisel läbivaatamisel.
2.      Asja sisulise läbivaatamise tulemusena tuleb kahju hüvitamise nõue rahuldamata jätta
122. Minu hinnangul on Euroopa Kohtul piisavalt andmeid põhikirja artikli 61 esimese lõigu kohaselt asja sisuliseks lahendamiseks ning nende asjaolude ise uurimiseks.
123. Vaidlustatud kohtuotsuse punktides 12 ja 20 esitatud arvandmetest saab järeldada, et isegi kui European Dynamics Luxembourg oleks saanud teise hindamiskriteeriumi alusel maksimaalse arvu punkte (30), ei oleks ta samadel tingimustel jõudnud paremale kohale kui need pakkumused, mis paigutati vaidlusaluse otsusega paremusjärjestuses esimesele ja teisele kohale.
124. Täpsustan selles osas, et kui see pakkumus oleks saanud selle kriteeriumi alusel 30 võimalikku hindamispunkti, oleks tema tulemus real „Punktide kogusumma (100)“ (mis on toodud ära selle kohtuotsuse punktis 12 sisalduva tabeli eelviimasel real) olnud 72,81. Kuivõrd real „Tehniliste punktide kogusumma“ saamiseks korrutati rea „Punktide kogusumma (100)“ tulemus koefitsiendiga 1,09736, siis oleks see pakkumus saanud real „Tehniliste punktide kogusumma“ tulemuseks 79,90.
125. Lisaks sai kõnealune pakkumus 83,69 hinnapakkumuse kogupunkti (nagu nähtub selle kohtuotsuse punktis 20 sisalduva tabeli viimasest tulbast). Nagu selle kohtuotsuse punktist 150 nähtub, oli nii tehniliste punktide kogusumma kui ka hinnapakkumuse kogupunktide summa osakaal pakkumuste hindamisel 50%.
126. Sellest tuleneb, et kui see pakkumus oleks saanud teise hindamiskriteeriumi alusel 30 punkti, oleks ta samadel tingimustel saanud lõpptulemuseks 81_79/100. See tulemus on väiksem paremusjärjestuses esimesele ja teisele kohale paigutatud pakkumuste tulemustest, mis olid vastavalt 87_99/100 ja 83_40/100.
127. Seetõttu ei ole põhjuslikku seost selle kohtuotsuse punktis 102 tuvastatud ilmse hindamisvea ning European Dynamics Luxembourgi esimesele kohale paigutamise võimaluse kaotamise vahel.
128. Võttes arvesse, et liidu lepinguvälise vastutuse tekkimise aluseks olevad tingimused on kumulatiivsed,(53) leian, et European Dynamics Luxembourg jt kahju hüvitamise nõue tuleb rahuldamata jätta(54).
G.      Kohtukulud
129. Euroopa Kohtu kodukorra artikli 184 lõikes 2 on sätestatud, et kui apellatsioonkaebus on põhjendatud ja Euroopa Kohus teeb ise kohtuasjas lõpliku otsuse, otsustab ta kohtukulude jaotuse.
130. Vastavalt kodukorra artikli 138 lõikele 1, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Käesoleval juhul on apellant taotlenud kohtukulude välja mõistmist vastustajatelt ning viimased kohtukulude välja mõistmist apellandilt.
131. Kodukorra artikli 138 lõige 3 täpsustab, et kui osa nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks, jäävad kummagi poole kohtukulud tema enda kanda. Euroopa Kohus võib siiski asjaolusid arvestades otsustada, et lisaks enda kohtukulude kandmisele mõistetakse poolelt välja ka osa teise poole kohtukuludest.
132. Käesoleval juhul on nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsioonmenetluses asi lahendatud osaliselt ühe, osaliselt teise poole kasuks. Asjaolusid arvestades tuleks EUIPO-l lisaks enda kohtukuludele kanda kaks kolmandikku European Dynamics Luxembourg jt kohtukuludest mõlemas kohtuastmes. Viimaste kanda jääks üks kolmandik nende endi kohtukuludest mõlemas kohtuastmes. Selline jaotus näib mulle õiglane, kuivõrd European Dynamics Luxembourg jt hagi on minu ettepaneku kohaselt rahuldatud nii esimeses kohtuastmes kui ka apellatsiooniastmes.
VI.    Ettepanek
133. Esitatud põhjendustest lähtudes teen Euroopa Kohtule ettepaneku:
–        tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 7. oktoobri 2015. aasta otsuse European Dynamics Luxembourg jt vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (T‑299/11, EU:T:2015:757) resolutsiooni punktid 2, 4 ja 5;
–        jätta European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE ja European Dynamics Belgium SA kahju hüvitamise nõue rahuldamata;
–        jätta apellatsioonkaebus ülejäänud osas rahuldamata, ning
–        jätta Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja kaks kolmandikku nimetatud äriühingute kantud kohtukuludest ning jätta viimatinimetatute kanda üks kolmandik nende endi kohtukuludest.
1      Algkeel: prantsuse.
2      Varasema nimega Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused), EUIPO kannab oma praegust nime alates 23. märtsist 2016, mil jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. märtsi 2016. aasta määrus (EL) 2015/2424, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta ja komisjoni määrust (EÜ) nr 2868/95 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta) ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 2869/95 siseturu harmoneerimisametile makstavate lõivude kohta (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (ELT 2015, L 341, lk 21), mille artikli 1 punktis 7 on see nimemuutus sätestatud.
3      T‑299/11, EU:T:2015:757.
4      Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (EÜT 2002, L 248, lk 1, ELT eriväljaanne 1/004, lk 74), muudetud nõukogu 13. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 1995/2006 (ELT 2006, L 390, lk 1). See määrus tunnistati alates 1. jaanuarist 2013 kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 966/2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust nr 1605/2002, (ELT 2012, L 298, lk 1). Käesoleva menetluse aluseks olevate asjaolude suhtes kohaldub siiski määrus nr 1605/2002.
5      Komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1605/2002, millega kehtestatakse finantsmääruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad, (EÜT 2002, L 357, lk 1, ELT eriväljaanne 1/004, lk 145), muudetud komisjoni 23. aprilli 2007. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007 (ELT 2007, L 111, lk 13).
6      Nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 207/2009 ühenduse kaubamärgi kohta (ELT 2009, L 78, lk 1), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2015. aasta määrusega (EL) nr 2015/2424 (ELT 2015, L 341, lk 21).
7      Vt käesolev ettepanek, punktid 38–43 ja 47–50.
8      Vt käesolev ettepanek, punktid 64–71 ja 75–79.
9      Vt käesolev ettepanek, punktid 109–121.
10      Vt käesolev ettepanek, punktid 97–101.
11      Vt käesolev ettepanek, punktid 122–128.
12      Kohtuotsus, 24.11.2005 (C‑331/04, EU:C:2005:718, punkt 32).
13      Kohtuotsused, 24.1.2008, Lianakis jt (C‑532/06, EU:C:2008:40, punkt 43) ja 21.7.2011, Evropaïki Dynamiki vs. EMSA (C‑252/10 P, ei avaldata, EU:C:2011:512, punkt 33).
14      Vt selle kohta kohtuotsus, 29.11.2007, Stadtwerke Schwäbisch Hall jt vs. komisjon (C‑176/06 P, ei avaldata, EU:C:2007:730, punkt 17).
15      Vt eelkõige kohtuotsus, 21.9.2010, Rootsi jt vs. API ja komisjon (C‑514/07 P, C‑528/07 P ja C‑532/07 P, EU:C:2010:541, punkt 126 ja seal viidatud kohtupraktika).
16      See seisukoht tugineb selle kohtuotsuse punktides 49–52 välja toodud faktilistele asjaoludele antud hinnangul, mille kontrollimine väljub Euroopa Kohtu pädevusest, välja arvatud juhul, kui on moonutatud Üldkohtule esitatud tõendeid (sellele asjaolule ei ole viidatud). (vt kohtuotsus, 30.11.2016, komisjon vs. Prantsusmaa ja Orange (C‑486/15 P, EU:C:2016:912, punkt 98 ja seal viidatud kohtupraktika)).
17      Kohtuotsus, 24.1.2008, (C‑532/06, EU:C:2008:40). Selle kohtuotsuse punkti 38 kohaselt „ei või hankija kohaldada lepingu sõlmimise kriteeriumide suhtes niisuguseid kaalutegureid või alamkriteeriume, mida ta eelnevalt pakkujatele teatavaks ei ole teinud“.
18      Kohtuotsus, 24.11.2005, (C‑331/04, EU:C:2005:718, punkt 32).
19      Kohtuotsus, 24.1.2008, (C‑532/06, EU:C:2008:40, punkt 43).
20      Kohtuotsus, 21.7.2011, (C‑252/10 P, ei avaldata, EU:C:2011:512, punkt 33).
21      Kohtuotsus, 14.7.2016, (C‑6/15, EU:C:2016:555, punkt 26).
22      Vt selle kohta kohtuotsus, 2.3.2010, Evropaïki Dynamiki vs. EMSA (T‑70/05, EU:T:2010:55, punkt 155), mida kinnitab kohtuotsus, 21.7.2011, Evropaïki Dynamiki vs. EMSA (C‑252/10 P, ei avaldata, EU:C:2011:512, punkt 34).
23      Kohtuotsus, 24.11.2005, (C‑331/04, EU:C:2005:718, punkt 32).
24      Vt käesolev ettepanek, punkt 41.
25      Üldkohus meenutab seda järeldust ka veel vaidlustatud kohtuotsuses, punktid 95 ja 96.
26      Konkreetselt teises väites ei kritiseeri apellant mitte vaidlustatud kohtuotsuse punktides 91 ja 102 sisalduvat Üldkohtu seisukohta, et vaidlusaluse otsuse tegemisel tehti ilmseid hindamisvigu, vaid Üldkohtu poolt selle seisukoha pinnalt kohaldatud järelmeid (vt käesolev ettepanek, punktid 57 ja 58).
27      Kohtuotsus, 11.4.2013, Mindo vs. komisjon (C‑652/11 P, EU:C:2013:229, punktid 30 ja 31). Vt selle kohta ka kohtujuristi ettepanek, Mengozzi, kohtuasi komisjon vs. Scott (C‑290/07 P, EU:C:2010:78, punktid 36–45).
28      Vt käesolev ettepanek, punktid 75–79.
29      Vt käesolev ettepanek, punktid 107–121.
30      Kohtuotsus, 24.11.2005 (C‑331/04, EU:C:2005:718, punkt 32).
31      Vt eriti kohtuotsus, 2.4.2009, France Télécom vs. komisjon (C‑202/07 P, EU:C:2009:214, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika) ning kohtumäärus 29.11.2011, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (C‑235/11 P, ei avaldata, EU:C:2011:791, punkt 30).
32      Kohtuotsus, 10.4.2014, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (T‑340/09, ei avaldata, EU:T:2014:208, punktid 115 ja 116).
33      Kohtuotsus, 26.9.2014, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (T‑498/11, ei avaldata, EU:T:2014:831, punktid 196 ja 197).
34      Vt selle kohta kohtuotsus, 2.2.2017, European Dynamics Luxembourg ja Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (T‑74/15, ei avaldata, EU:T:2017:55, punktid 69 ja 81). Lisaks viitas Üldkohus kohtuotsuses, 10.4.2014 Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (T‑340/09, ei avaldata, EU:T:2014:208, punkt 115) analoogia alusel Euroopa Kohtu praktikale seoses ainetute väidetega apellatsioonimenetluses (kohtuotsus, 12.7.2001, komisjon ja Prantsusmaa vs. TF1 (C‑302/99 P ja C‑308/99 P, EU:C:2001:408, punktid 26–29)).
35      Kohtuotsused, 10.4.2014, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (T‑340/09, ei avaldata, EU:T:2014:208, punkt 116); 9.9.2010, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (T‑387/08, ei avaldata, EU:T:2010:377, punkt 60) ja 12.7.2012, Evropaïki Dynamiki vs. Frontex (T‑476/07, ei avaldata, EU:T:2012:366, punkt 72).
36      Apellant viitab kohtuotsusele, 4.10.2012, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (C‑629/11 P, ei avaldata, EU:C:2012:617, punkt 21).
37      See puudutab märkust, mille kohaselt ei olnud iga pakkumuses nimetatud projekti jaoks vaja programmi peajuhti ja projektijuhti (vaidlustatud kohtuotsus, punkt 81), märkust, mille kohaselt „[p]akkumus tervikuna pöörab tähelepanu eelkõige tegevustele ja mitte strateegiale ning keskendub teist tüüpi programmijuhile, kui [EUIPO] kavandab“ (see kohtuotsus, punkt 87) ning EUIPO 2. mai 2011. aasta kirjas sisalduvat vastust, mis puudutas sellele pakkumusele eelkõige esimese hindamiskriteeriumi alusel hindamispunktide andmist ja selle võrdlevat hindamist teiste pakkujate pakkumustega (nimetatud kohtuotsus, punkt 90).
38      Rõhutan, et küsimus Üldkohtu otsuse põhjenduste vastuolulisusest on käsitatav õigusküsimusena, millele saab apellatsioonkaebuses tugineda (vt kohtumäärus, 29.11.2011, Evropaïki Dynamiki vs. komisjon (C‑235/11 P, ei avaldata, EU:C:2011:791, punkt 29 ja seal viidatud kohtupraktika)).
39      Vt eelkõige kohtumäärus, 26.1.2007, Righini vs. komisjon (C‑57/06 P, EU:C:2007:65, punkt 56).
40      Vaidlusaluse otsuse tühistamist puudutavas osas tugineb vaidlustatud kohtuotsus kõnealuse pakkumuse hindamisel tehtud vigade kogumile (vt käesolev ettepanek, punktid 111 ja 112). Nimetatud kohtuotsuse punktiga 134 seonduv põhjendamispuudus ei mõjutaks seda järeldust. Selline põhjendamispuudus ei sea kahtluse alla Üldkohtu järeldust hüvitamisnõude osas: ühelt poolt tuvastati EUIPO õigusvastane tegevus nende vigade kogumi põhjal, teisalt tuvastati põhjuslik seos vaid tekkinud kahju ja vaidlusaluse otsuse tegemisel tehtud sisuliste vigade (mitte põhjendamispuuduste) vahel (vt käesolev ettepanek, punkt 116).
41      Vt selle kohta kohtuotsus, 9.6.2011, Comitato „Venezia vuole vivere“ jt vs. komisjon (C‑71/09 P, C‑73/09 P ja C‑76/09 P, EU:C:2011:368, punktid 65 ja 137).
42      Meenutan, et Üldkohtu põhjenduste vastuolulisus on õigusküsimus, millele saab apellatsioonkaebuses tugineda (vt käesolev ettepanek, allmärkus 38).
43      Siinkohal ei ole võimalik kohtuotsuse põhjenduste asendamine, kuna käesoleva ettepaneku punktides 113–120 esitatud põhjustel tuleb vaidlustatud kohtuotsus igal juhul tühistada osas, milles Euroopa Liidule pandi kohustus hüvitada European Dynamics Luxembourgile tekitatud kahju.
44      Vt selle kohta ELTL artikkel 335.
45      ELL artikkel 47 ja määruse nr 207/2009 artikli 115 lõige 1.
46      Vt selle kohta Euroopa Kohtu presidendi määrus, 12.2.2003, Marcuccio vs. komisjon (C‑399/02 P(R), EU:C:2003:90, punkt 17) ning kohtumäärus, 8.9.2016, Real Express vs. EUIPO (C‑309/15 P, ei avaldata, EU:C:2016:671, punkt 81).
47      Vt käesolev ettepanek, punktid 38–43 ja 47–50.
48      Vt käesolev ettepanek, punkt 101.
49      Vt eriti kohtuotsus, 26.4.2007, Alcon vs. Siseturu Ühtlustamise Amet (C‑412/05 P, EU:C:2007:252, punkt 41 ja seal viidatud kohtupraktika).
50      Vt käesolev ettepanek, punktid 97–101.
51      Vt käesolev ettepanek, punkt 91.
52      Vt käesolev ettepanek, punkt 54.
53      Vt eelkõige kohtuotsus, 10.7.2014, Nikolaou vs. kontrollikoda (C‑220/13 P, EU:C:2014:2057, punkt 52 ja seal viidatud kohtupraktika).
54      Sellest tuleneb, et Euroopa Kohtul ei ole tarvis analüüsida neljanda väite teist ja kolmandat osa, mida mina siiski terviklikkuse huvides tegin.