62020TJ0371_RES
Liidetud kohtuasjad T‑371/20 ja T‑554/20
Pollinis France
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (kuues koda laiendatud koosseisus) 14. septembri 2022. aasta otsus
Dokumentidega tutvumine – Määrus (EÜ) nr 1049/2001 – Alaline taime-, looma-, toidu- ja söödakomitee – EFSA juhenddokument mesilastele taimekaitsevahenditest tulenevate riskide hindamise kohta – Liikmesriikide individuaalsed seisukohad – Dokumentidega tutvumise võimaldamisest keeldumine – Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõige 3 – Otsustusprotsessi kaitsev erand
Euroopa Liidu institutsioonid – Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Otsustamisprotsessi kaitse – Tingimused – Selle protsessi konkreetne, tegelik ja raske riive
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõike 3 esimene lõik)
(vt punktid 40–42, 116, 117 ja 135)
Euroopa Liidu institutsioonid – Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Otsustamisprotsessi kaitse – Juba lõpetatud menetluse käigus koostatud dokumentide kaitse – Ulatus
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõike 3 esimene ja teine lõik)
(vt punktid 56–60)
Euroopa Liidu institutsioonid – Üldsuse õigus tutvuda dokumentidega – Määrus nr 1049/2001 – Dokumentidega tutvumise õiguse erandid – Otsustamisprotsessi kaitse – Ulatus – Komiteemenetluse komitee tööga seotud dokumendid – Liikmesriikide individuaalseid seisukohti sisaldavate dokumentidega tutvumine – Lubatavus – Piirid
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus nr 1049/2001, artikli 4 lõike 3 esimene lõik, ja määrus nr 182/2011, põhjendus 19 ning artikli 9 lõiked 1 ja 2)
(vt punktid 93–107)
Kokkuvõte
Hageja Pollinis France on Prantsuse keskkonnakaitse vabaühendus, mille eesmärk on kaitsta kimalasi ja meemesilasi ning edendada säästvat põllumajandust aitamaks kaasa tolmeldajate säilimisele.
Hageja esitas 2020. aasta 27. jaanuaril ja 8. aprillil Euroopa Komisjonile kaks taotlust (
1
) tutvuda teatud dokumentidega, mis puudutavad Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) 27. juuni 2013. aasta juhenddokumenti mesilastele taimekaitsevahenditest tulenevate riskide hindamise kohta (edaspidi „mesilasi käsitlev juhenddokument (2013)“).
Komisjon keeldus 19. juuni 2020. aasta ja 21. juuli 2020. aasta otsustega (
2
) võimaldamast hagejal tutvuda teatud dokumentidega ja võimaldas tal osaliselt tutvuda teatud muude dokumentidega, mis puudutavad mesilasi käsitlevat juhenddokumenti (2013) (edaspidi „vaidlustatud otsused“). Keeldumist põhjendati eraelu puutumatust ja isikupuutumatust kaitsva erandiga (
3
) ja käimasolevat otsustamisprotsessi kaitsva erandiga, mis mõlemad on ette nähtud määrusega nr 1049/2001 (
4
).
Hageja esitas Üldkohtule kaks hagi vaidlustatud otsuste tühistamise nõudes.
Üldkohus tegi koja laiendatud koosseisus otsuse, millega ta tühistas need otsused osas, millega keelduti võimaldamast tutvuda taotletud dokumentidega käimasolevat otsustamisprotsessi kaitsva erandi alusel. Selles asjas lahendas ta otsustamisprotsessi käimasolevaks või lõpetatuks kvalifitseerimise küsimuse ja küsimuse, mis puudutab tutvumist komiteemenetluse komiteele esitatud dokumentidega, mis sisaldavad liikmesriikide individuaalseid seisukohti.
Üldkohtu hinnang
Enne hagi sisulist läbivaatamist täpsustas Üldkohus kõigepealt hagi eset komisjoni 19. juuni 2020. aasta otsuse tühistamise nõude osas.
Käesoleval juhul asendas see otsus vaikimisi rahuldamata jätmise otsust ja andis sõnaselge vastuse kordustaotlusele, mille hageja oli esitanud 25. märtsil 2020. Hageja esitas hagiavalduse muutmise avalduse (
5
), paludes pidada hagi nüüd esitatuks selle sõnaselge otsuse tühistamise nõudes.
Üldkohus tõi esile, et muutmisavaldus ei tohi asendada hagi täies ulatuses, vaid peab sisaldama nõudeid, mida muudetakse, ning vajaduse korral väiteid ja argumente, mida muudetakse, ning nõuete muutmisega seotud tõendeid või taotlust nende kogumiseks (
6
). Käesoleval juhul muutmisavaldus täiendas hagi ja mõlemad pooled said sellest nõnda aru. Nii leidis Üldkohus, et asjaomase hagi ese on komisjoni 19. juuni 2020. aasta otsuse tühistamise nõue.
Sisulistes küsimustes kontrollis Üldkohus esimesena, kas komisjon on käimasolevat otsustamisprotsessi kaitsvat erandit õigesti kohaldanud. Ta tõdes sellega seoses, et otsustamisprotsessi, millega taotletud dokumendid on seotud, ei saanud pidada vaidlustatud otsuste vastuvõtmise ajal käimasolevaks. Üldkohus tõi nimelt esile, et sel ajal ei olnud ükski otsustusprotsess suunatud enam mesilasi käsitleva juhenddokumendi (2013) rakendamisele ning et vastupidi, komisjon oli otsustanud küll kaudselt, kuid kahtlemata jätta mesilasi käsitlev juhenddokument (2013) rakendamata ja oli isegi sõnaselgelt palunud EFSA‑l see uuesti läbi vaadata. Kuna see läbivaatamine, mis oli vaidlustatud otsuste vastuvõtmise ajal endiselt pooleli, tähendab, et võimatu oli kindlaks teha dokumendi võimalikku muudetud sisu, millises vormis see võidakse vastu võtta ja millist menetlust sel eesmärgil võidakse järgida, siis leidis Üldkohus, et see tähendab seda, et vaidlustatud otsuste vastuvõtmise ajal puudus komisjoni otsustusprotsessil isegi ese.
Üldkohus rõhutas ühtlasi, et seda läbivaatamist kavandati seetõttu, et mesilasi käsitleva juhenddokumendi (2013) vastuvõtmine oli osutunud võimatuks, ja selleks, et võimaldada „mesilasi käsitleva muudetud juhenddokumendi“ kiiret vastuvõtmist.
Sellest järeldub Üldkohtu arvates, et komisjoni otsustusprotsess, mille ese on mesilasi käsitlev juhenddokument (2013), oli vaidlustatud otsuste vastuvõtmise ajaks lõpetatud ning järelikult ei saanud komisjon vaidlustatud otsuseid õiguspäraselt põhjendada erandiga, mille eesmärk on kaitsta institutsiooni otsustamisprotsessi, mis käsitleb küsimust, milles institutsioon ei ole veel otsust teinud.
Teisena, juhuks kui eeldada, et nimetatud erand on kohaldatav, analüüsis Üldkohus põhjendusi, mille komisjon oli vaidlustatud otsustes esitanud. Sellega seoses, kuna komisjon vaidlustatud otsustes märkis, et standardtöökorra (
7
) teatud sätetes on liikmesriikide individuaalsete seisukohtade kättesaadavus üldsusele sõnaselgelt välistatud, tõi Üldkohus esile, et komiteedele kohaldatakse komisjoni suhtes kehtivaid põhimõtteid ja tingimusi üldsuse õiguse kohta tutvuda dokumentidega, st määruse nr 1049/2001 eeskirju, ning see ei sisalda erinormi, mis käsitleks üldsuse õigust tutvuda komiteede tööga seotud dokumentidega (
8
). Nii ei saa standardtöökorra sätted, millele komisjon vaidlustatud otsustes tugineb, anda liikmesriikide individuaalseid seisukohti sisaldavatele dokumentidele kaitset, mis läheb kaugemale määruses nr 1049/2001 ettenähtust (
9
).
Peale selle nähtub kohtupraktikast (
10
), et dokumentidega tutvumist reguleerivad liidu õigusnormid ei saa õigustada seda, et institutsioon keeldub põhimõtteliselt võimaldamast tutvuda tema aruteludega seotud dokumentidega põhjusel, et need sisaldavad teavet liikmesriikide esindajate seisukoha kohta. Sellest tuleneb, et seoses üldsuse õigusega tutvuda komiteemenetluse komitee tööga seotud dokumentidega ei saa komisjon asuda seisukohale, et asjaomane õiguslik raamistik välistab põhimõtteliselt liikmesriikide individuaalsete seisukohtade kättesaadavuse üldsusele.
Lisaks täheldas Üldkohus, et standardtöökorra sätteid, millele komisjon vaidlustatud otsustes tugines, ei saa tõlgendada nii, et need välistavad üldsuse võimaluse tutvuda taotluse alusel liikmesriikide individuaalsetele seisukohtadega. Üldkohus täpsustas, et asjaolu, et protokolli kokkuvõttes ei mainita liikmesriikide individuaalseid seisukohti, ei oma standardtöökorra kohaselt dokumentidega tutvumisel tähtsust ega saa seega piirata üldsuse võimalust taotluse alusel tutvuda dokumentidega, milles on ära toodud need individuaalsed seisukohad.
Nii järeldas Üldkohus, et vastupidi komisjoni väidetele vaidlustatud otsustes ei nõua komiteemenetluse eeskirjad ja täpsemalt standardtöökord iseenesest, et keeldutaks võimaldamast tutvuda dokumentidega, mis kajastavad liikmesriikide individuaalseid seisukohti, et kaitsta asjaomase komitee otsustamisprotsessi (
11
), ja see ei takista mingil juhul komisjonil põhjendatud juhtudel nõuetekohaselt keelduda võimaldamast tutvuda dokumentidega, mis on seotud liikmesriikide individuaalsete seisukohtadega kõnealuses komitees, kui nende avalikustamine võib konkreetselt kahjustada määruse nr 1049/2001 artiklis 4 sätestatud eranditega kaitstud huve (
12
).
Kui Üldkohus oli läbi vaadanud komisjoni muud põhjendused vaidlustatud otsustes, leidis ta, et need ei võimalda tõendada sellist kahjustamist ega saa seega õigustada määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimeses lõigus ette nähtud erandi kohaldamist isegi siis, kui see säte oleks käesolevas asjas kohaldatav.
Selle tõttu järeldas Üldkohus, et komisjon rikkus vaidlustatud otsustes määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimest lõiku, keeldudes taotletud dokumentide avalikustamisest põhjusel, et see kahjustaks oluliselt käimasolevat otsustamisprotsessi.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT 2001, L 145, lk 43; ELT eriväljaanne 01/03, lk 331) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT 2006, L 264, lk 13) alusel.
(
2
)	Komisjoni 19. juuni 2020. aasta otsus C(2020) 4231 (final) ja 21. juuli 2020. aasta otsus C(2020) 5120 (final).
(
3
)	Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 1 punkt b.
(
4
)	Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimene lõik.
(
5
)	Üldkohtu kodukorra artikli 86 lõiked 1 ja 2 näevad ette, et kui akt, mille tühistamist nõutakse, on asendatud teise aktiga, millel on sama ese, võib hageja selle uue asjaolu arvesse võtmiseks muuta hagiavaldust enne menetluse suulise osa lõppemist või enne Üldkohtu otsust lahendada kohtuasi ilma menetluse suulise osata, esitades hagiavalduse muutmiseks eraldi dokumendi ELTL artikli 263 kuuendas lõigus hagiavalduse muutmise tinginud akti peale tühistamishagi esitamiseks ette nähtud tähtaja jooksul.
(
6
)	Üldkohtu kodukorra artikli 86 lõige 4.
(
7
)	Komiteede töökorra standardeeskirjad (ELT 2011, C 206, lk 11, edaspidi „standardtöökord“), mille on vastu võtnud komisjon.
(
8
)	Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määruse (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT 2011, L 55, lk 13), põhjendus 19 ja artikli 9 lõige 2.
(
9
)	Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimene lõik.
(
10
)	Vt selle kohta 10. oktoobri 2001. aasta kohtuotsus British American Tobacco International (Investments) vs. komisjon (T‑111/00, EU:T:2001:250, punkt 52 ja seal viidatud kohtupraktika).
(
11
)	Määruse nr 1049/2001 artikli 4 lõike 3 esimese lõigu tähenduses.
(
12
)	Määruse nr 1049/2001 artikkel 4.