Esialgne tõlge
EUROOPA KOHTU OTSUS (kaheksas koda)
26. märts 2026(*)
Eelotsusetaotlus – Tarbijakaitse – Direktiiv 98/6/EÜ – Toodete hindade avaldamine – Artikli 2 punkt a – Mõiste „müügihind“ – Veebimüük – Kindlasummaline käitlustasu juhul, kui kogutellimuse väärtus on miinimumsummast väiksem – Selle käitlustasu väljajätmine asjaomase toote müügihinnast
Kohtuasjas C‑62/25,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Bundesgerichtshofi
(Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus) 23. jaanuari 2025. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 29. jaanuaril 2025, menetluses
Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V.
versus
JZ,
EUROOPA KOHUS (kaheksas koda),
koosseisus: koja president O. Spineanu-Matei, kohtunikud N. Piçarra (ettekandja) ja N. Fenger,
kohtujurist: N. Emiliou,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–        Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V., esindaja: Rechtsanwalt P. Wassermann,
–        Saksamaa valitsus, esindajad: J. Möller ja P. Wagner,
–        Euroopa Komisjon, esindajad: P. Kienapfel ja B.‑R. Killmann,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1        Eelotsusetaotlus käsitleb küsimust, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/6/EÜ tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel (EÜT 1998, L 80, lk 27; ELT eriväljaanne 15/04, lk 32)
artikli 2 punkti a.
2        Taotlus on esitatud kohtuvaidluses, mille pooled on Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände – Verbraucherzentrale Bundesverband e.V. (Saksamaa tarbijakaitsekeskuste ja -ühenduste liit, edaspidi „ühing“) ja JZ, kes käitab veebipoodi, ning milles on vaidluse all see, kas veebisaidil pakutavate kaupade müügihinnale tuleb lisada kindlasummaline käitlustasu, mis tuleb maksta
alla miinimumsumma jääva väärtusega tellimuse korral.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
3        Direktiivi 98/6 põhjendustes 2, 6 ja 12 on märgitud:
„(2)      tuleb tagada tarbijate kaitstuse kõrge tase; [Euroopa Ü]hendus peaks sellele kaasa aitama erimeetmetega, mis toetavad ja täiendavad liikmesriikide poliitikat anda tarbijatele pakutavate toodete hindade kohta täpne, läbipaistev ja üheti mõistetav teave;
[…]
(6)      müügihinna ja ühikuhinna avaldamise kohustus aitab oluliselt parandada tarbijate informeeritust ning on lihtsaim viis, mis võimaldab tarbijatel kõige paremini arvestada ja võrrelda toodete hindu ning lihtsate võrdluste põhjal teha teadlikke valikuid;
[…]
(12)      ühenduse tasandil kehtivad eeskirjad võimaldavad kindlustada ühtse ja läbipaistva teabe, mis on kasulik kõigile tarbijatele siseturul; […]“.
4        Direktiivi artikkel 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Käesoleva direktiivi eesmärk on sätestada ettevõtjate poolt tarbijatele pakutavate toodete müügihinna ja mõõtühiku hinna avaldamine, et parandada tarbija informeeritust ja võimaldada hindade võrdlemist.“
5        Direktiivi artiklis 2 on ette nähtud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)      müügihind – toote tüki või toote kindlaksmääratud koguse lõpphind, kaasa arvatud käibemaks ja kõik muud maksud;
[…]“.
6        Direktiivi artikli 4 lõikes 1 on sätestatud:
„Müügihind ja ühikuhind peavad olema üheti mõistetavad, kergesti identifitseeritavad ja selgesti loetavad. […]“.
Saksa õigus
7        Hindade avaldamise määruse (Preisangabenverordnung) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „hindade avaldamise määrus“) on § 2 punktis 3 ette nähtud:
„Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
3.      „koguhind“ – kauba või teenuse eest makstav hind koos käibemaksu ja muude hinnaelementidega.“
8        Hindade avaldamise määruse § 3 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Isik, kes ettevõtjana pakub kaupu või teenuseid tarbijatele või tarnijana reklaamib neid tarbijatele, peab avaldama nende kaupade või teenuste koguhinna.“
9        Hindade avaldamise määruse § 6 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:
„(1)      Isik, kes ettevõtjana pakub tarbijatele kaupu või teenuseid kauglepingu sõlmimise teel, peab § 3 lõigetes 1 ja 2 ning § 4 lõigetes 1 ja 2 nõutud teabele lisaks avaldama,
1.      et kaupade või teenuste eest küsitavas hinnas sisalduvad käibemaks ja muud hinnaelemendid ja
2.      kas lisandub veo-, tarne- või saatekulu või muu lisakulu.
(2)      Veo-, tarne- või saatekulu või muu lisakulu lisandumise korral tuleb avaldada selle summa, kui selle suurust on võimalik eelnevalt arvutada.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
10      JZ turustab veebisaidi www.staubsaugerservice.de kaudu tolmuimejate kulumaterjale, tarvikuid ja varuosi. 1. juunil 2022 pakkus ta sellel veebisaidil tolmuimejate filterkotte hinnaga 14,90 eurot, märkides veebilehe päises „tasuta tarnimine 24 tunni jooksul kõikjale Saksamaal“ ja „tarnekuluta“.
11      Avaldatud hinnast paremal oli tärn. Kursori tärnile asetamisel kuvati järgmine märge: „sh käibemaks pluss lisakulud“. Avaldatud hind kui selline jäi samaks. Tärnil klõpsates suunati klient edasi veebisaidi alamlehele, kus oli järgmine teave:
„Lisakulud
[…] Sõltuvalt kauba väärtusest võidakse kohaldada tagastamatut kindlasummalist käitlustasu vahemikus 3,95 eurot (kauba väärtus alates 11 eurost) kuni 9 eurot (kauba väärtus alla 11 euro). Seda käitlustasu/lisatasu ei kohaldata, kui kauba väärtus on 29 eurot või suurem.“
12      Pärast seda, kui klient oli toote ostukorvi lisanud, kuvati talle ostukorvi sisu vaatamisel hind 14,90 eurot ning lisaks veel 3,95 euro suurune summa, millele oli lisatud selgitus „väikese koguse lisatasu (ei kohaldata, kui ostu väärtus on 29 eurot või suurem)“.
13      Kuna ühing leidis, et selliselt on hind avaldatud ebaausalt, esitas ta Landgericht Hannoverile (Hannoveri esimese astme kohus, Saksamaa) hagi, mis muu hulgas sisaldas nõuet kohustada JZi lõpetama kaupade pakkumise internetis selliselt, et avaldatakse hind, milles kindlasummaline käitlustasu ei sisaldu. Nimetatud kohus rahuldas selle hagi.
14      JZi apellatsioonkaebuse alusel jättis Oberlandesgericht Celle (liidumaa kõrgeim üldkohus Celles, Saksamaa) ühingu hagi
rahuldamata, kuna ta leidis, et selline kindlasummaline käitlustasu, mis tuleb maksta üksnes juhul, kui asjaomase toote –
ja võimalike muude toodete – tellimuse koguväärtus jääb alla teatava summa, tuleb avaldada eraldi, kuna see ei ole asjaomase toote koguhinna osa.
15      Ühing esitas selle otsuse peale kassatsioonkaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule, Bundesgerichtshofile (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus). Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et vastus küsimusele, kas kindlasummaline käitlustasu, mida klient ei pea maksma üksnes juhul, kui tema tellimuse väärtus on teatavast summast suurem, peab olema arvatud tooteühiku müügihinna hulka direktiivi 98/6 artikli 2 punkti a tähenduses, ei tulene selgelt selle sätte sõnastusest, milles müügihind on määratletud kui „toote tüki
hind“ ja ka kui „toote kindlaksmääratud koguse“ hind.
16      Eelotsusetaotluse esitanud kohus tuletab meelde Euroopa Kohtu praktikat, mille kohaselt peavad toote müügihinna hulka tingimata olema arvatud vältimatud ja ettenähtavad hinnaelemendid, mille tarbija peab maksma ja mis kujutavad endast rahalist vastusooritust selle toote omandi üleandmise eest, ning soovib täpsemalt teada, kas tarbija jaoks on kõnealune kindlasummaline käitlustasu vältimatu ja ootuspärane. Selle kohtu hinnangul ei peaks selline
tasu
olema arvatud müügihinna hulka direktiivi 98/6 artikli 2 punkti a tähenduses. Ta leiab, et tarbija eksitamist saab kõige paremini vältida nii, et avaldatakse eraldi ühelt poolt müügihind ilma kindlasummalise käitlustasuta ja teiselt poolt asjaomane käitlustasu, teavitades tarbijat sellest, et
seda tasu tuleb maksta siis, kui tellimuse väärtus jääb alla teatava künnise, ning märkides selle tasu suuruse.
17      Neil asjaoludel otsustas Bundesgerichtshof (liitvabariigi kõrgeim üldkohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas toote tüki müügihinna hulka [direktiivi 98/6] artikli 2 punkti a tähenduses tuleb arvata käitlustasu, mida ei pea tasuma vaid juhul, kui tellimuse koguväärtus on teatavast miinimumsummast suurem?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
18      Oma ainsa küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi 98/6 artikli 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et mõistega „müügihind“ peab olema hõlmatud kindlasummaline käitlustasu, mille suurus ühelt poolt on erinev sõltuvalt ostja poolt asjaomase toote – või lisaks ka muude toodete –
soetamiseks tehtud tellimuse kogusummast ja mida teiselt poolt tuleb maksta üksnes siis, kui tellimuse koguväärtus jääb alla teatava miinimumsumma.
19      Direktiivi 98/6 artikli 2 punktis a on mõiste „müügihind“ määratletud kui toote tüki või toote kindlaksmääratud koguse lõpphind, kaasa arvatud käibemaks ja kõik muud maksud.
20      Müügihinna kui lõpphinna hulka peavad tingimata olema arvatud vältimatud ja ettenähtavad hinnaelemendid, mida tarbija on kohustatud maksma ja mis kujutavad endast rahalist vastusooritust asjaomase toote omandi üleandmise eest (vt selle kohta 29. juuni 2023. aasta kohtuotsus Verband Sozialer Wettbewerb (pandipakendid), C‑543/21, EU:C:2023:527, punkt 19 ja seal viidatud kohtupraktika).
21      Eelotsusetaotlusest nähtub ühelt poolt, et kindlasummalist käitlustasu kohaldatakse üksnes juhul, kui ostetavate toodete koguväärtus on miinimumväärtusest väiksem. Teiselt poolt on selle kindlasummalise käitlustasu – kui seda tuleb maksta – summa ostetavate toodete koguväärtusest sõltuvalt erinev.
22      Ehkki see kindlasummaline käitlustasu
on arvatud asjaomase toote omandi üleandmise eest tehtava rahalise vastusoorituse hulka, ei saa seda siiski pidada tasuks, mida tarbija on „kohustatud“ maksma. Nimelt võib tarbija selle tasu maksmist vältida nii, et ostab vajaliku miinimumväärtuse saavutamiseks mitu – ka erinevat – toodet. Liikmesriigi kohtu ülesanne on siiski kontrollida, kas eeskätt selle miinimumväärtuse suurust arvestades on kindlasummalise käitlustasu maksmise vältimise võimalus tegelik.
23      Seega võib juhul, kui see kulu arvata direktiivi 98/6 artikli 2 punkti a tähenduses
müügihinna hulka, kahtluse alla sattuda selle hinna lõplikkus käesoleva kohtuotsuse punktis 20 meenutatud kohtupraktika tähenduses. Seega ei pea see kulu olema hõlmatud müügihinna mõistega.
24      Sellist tõlgendust kinnitavad ka eesmärgid, mis on sätestatud direktiivi 98/6 artiklis 1 koostoimes direktiivi põhjendusega 6, nimelt tarbijate informeerituse parandamine ja ettevõtjate poolt tarbijatele pakutavate toodete müügihindade võrdlemise hõlbustamine, et tarbijad saaksid teha teadlikke valikuid. Sellega seoses on kõnealuse direktiivi põhjenduses 12 täpsustatud, et direktiiviga taotletakse eesmärki kindlustada ühtne ja läbipaistev teave, mis on kasulik kõigile tarbijatele siseturul.
25      Lisaks tuleneb direktiivi 98/6 artikli 4 lõikest 1, tõlgendatuna direktiivi põhjendusest 2 lähtudes, et tarbijatele pakutavate toodete müügihind peab täpsuse, läbipaistvuse ja üheti mõistetavuse kaalutlusel olema ühemõtteline, kergesti identifitseeritav ja selgesti loetav.
26      Ühelt poolt tuleb käesoleval juhul kindlasummalist käitlustasu maksta ainult asjaomase toote teatava ostu korral, nimelt kui tellimuse kogusumma jääb alla miinimumsumma. Teiselt poolt võib sõltuvalt ostu kogusummast olla kohaldatav erinev kindlasummaline käitlustasu. Neil asjaoludel põhjustaks see, kui toote direktiivi 98/6 artikli 2 punkti a tähenduses müügihinna hulka oleks arvatud kõnealuse käitlustasu summa, tarbijate jaoks ohu, et hindade võrdlus ei pea paika (vt analoogia alusel 29. juuni 2023. aasta kohtuotsus Verband Sozialer Wettbewerb (pandipakendid), C‑543/21, EU:C:2023:527, punkt 26).
27      Kuid nagu
eelotsusetaotluse esitanud kohus on õigesti märkinud, on seevastu siis, kui kindlasummaline käitlustasu, mis võib olla kohaldatav, on avaldatud asjaomase toote müügihinnast eraldi ja sellele lisanduvana, tarbijatel võimalik kaaluda ja võrrelda sellise toote hindu ning teha lihtsa võrdluse põhjal teadlik valik kooskõlas direktiivi 98/6 eesmärkidega, mida on meenutatud käesoleva kohtuotsuse punktis 24, ning direktiivi põhjendusest 2 tuleneva nõudega, et kõnealused hinnad peavad olema selged ja üheselt mõistetavad (vt analoogia alusel 29. juuni 2023. aasta kohtuotsus Verband Sozialer Wettbewerb (pandipakendid), C‑543/21, EU:C:2023:527, punkt 27).
28      Selles kontekstis on piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelikul ja arukal keskmisel tarbijal võimalik liita toote hinnale võimalik kindlasummaline
käitlustasu, et määrata kindlaks kogusumma, mille ta peab ostukuupäeval maksma (vt analoogia alusel 29. juuni 2023. aasta kohtuotsus Verband Sozialer Wettbewerb (pandipakendid), C‑543/21, EU:C:2023:527, punkt 28).
29      Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et direktiivi 98/6 artikli 2 punkti a tuleb tõlgendada nii, et kindlasummaline käitlustasu, mille suurus ühelt poolt on erinev sõltuvalt ostja poolt asjaomase toote – või lisaks ka muude toodete –
soetamiseks tehtud tellimuse kogusummast
ja mida teiselt poolt tuleb maksta üksnes siis, kui tellimuse koguväärtus jääb alla teatava miinimumsumma, ei saa olla hõlmatud mõistega „müügihind“, tingimusel et asjaomane käitlustasu on avaldatud selgelt ning selle summa ei ole kindlaks määratud nii, et asjaomase tasu maksmist ei saa tegelikult vältida.
Kohtukulud
30      Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kaheksas koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 1998. aasta direktiivi 98/6/EÜ tarbijakaitse kohta tarbijatele pakutavate toodete hindade avaldamisel artikli 2 punkti a
tuleb tõlgendada nii, et
kindlasummaline käitlustasu, mille suurus ühelt poolt on erinev sõltuvalt ostja poolt asjaomase toote – või lisaks ka muude toodete – soetamiseks tehtud tellimuse kogusummast ja mida teiselt poolt tuleb maksta üksnes siis, kui tellimuse koguväärtus jääb alla teatava miinimumsumma, ei saa olla hõlmatud mõistega „müügihind“, tingimusel et asjaomane käitlustasu on avaldatud selgelt ning selle summa ei ole kindlaks määratud nii, et asjaomase tasu maksmist ei saa tegelikult vältida.
Allkirjad
*      Kohtumenetluse keel: saksa.