62010TJ0562_LT
Šalys
Sprendimo motyvai
Rezoliucinė dalis
Šalys
Byloje T‑562/10
HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH,
įsteigta Hamburge (Vokietija), atstovaujama advokatų J. Kienzle ir M. Schlingmann,
ieškovė,
prieš
Europos Sąjungos Tarybą, atstovaujamą M. Bishop ir Z. Kupčová,
atsakovę,
dėl prašymo panaikinti 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007 (OL L 281, p. 1), tiek, kiek jis susijęs su ieškove
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija),
kurį sudaro pirmininkė I. Pelikánová (pranešėja), teisėjai K. Jürimäe ir M. van der Woude,
kancleris E. Coulon,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
priima šį
Sprendimą
Sprendimo motyvai
Teisinis pagrindas ir ginčo aplinkybės
1. Ieškovė HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH
yra Vokietijos bendrovė, veikianti kaip laivybos agentė ir techninė laivų valdytoja. Ji visų pirma teikia paslaugas Irano Islamo Respublikos (toliau – IRISL) laivybos kompanijai.
Irano Islamo Respublikai nustatytos ribojamosios priemonės
2. Ši byla susijusi su ribojamosiomis priemonėmis, nustatytomis siekiant daryti spaudimą Irano Islamo Respublikai, kad ji nutrauktų su branduolinių ginklų platinimo veikla susijusią riziką ir branduolinių ginklų tiekimo sistemų kūrimo veiklą (toliau – branduolinių ginklų platinimas).
3. Europos Sąjungoje 2007 m. vasario 27 d. priimta Tarybos bendroji pozicija 2007/140/BUSP dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 61, p. 49), o 2007 m. balandžio 19 d. priimtas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui (OL L 103, p. 1).
4. Bendrosios pozicijos 2007/140 5 straipsnio 1 dalies b punkte numatytas tam tikrų kategorijų asmenų ir subjektų bet kokių lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas. Šių asmenų ir subjektų sąrašas pateikiamas Bendrosios pozicijos 2007/140 II priede.
5. Tiek, kiek tai susiję su Europos bendrijos kompetencija, Reglamento Nr. 423/2007 7 straipsnio 2 dalyje numatytas asmenų, subjektų ar organizacijų, kuriuos Europos Sąjungos Taryba pagal Bendrosios pozicijos 2007/140 5 straipsnio 1 dalies b punktą pripažino dalyvaujančiais branduolinių ginklų platinimo veikloje, lėšų įšaldymas. Šių asmenų, subjektų ir organizacijų, kuriems pagal Reglamento Nr. 423/2007 7 straipsnio 2 dalį taikoma lėšų įšaldymo priemonė, sąrašas sudaro šio teisės akto V priedą.
6. Bendroji pozicija 2007/140 panaikinta 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimu 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 195, p. 39).
7. Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalyje numatytos kelios kategorijos subjektų, kuriems taikomas lėšų įšaldymas. Ši nuostata, be kita ko, susijusi su „asmenimis ir subjektais, < ... > dalyvaujančiais [branduolinių ginklų platinimo veikloje], tiesiogiai su ja susijusiais ar teikiančiais jai paramą, arba jų vardu veikiančiais ar jų vadovaujamais asmenimis ar subjektais, arba jiems nuosavybės teise priklausančiais ar jų kontroliuojamais subjektais, įskaitant neteisėtomis priemonėmis, < ... > taip pat < ... > [IRISL] subjektais ir jiems priklausančiais, jų kontroliuojamais arba jų vardu veikiančiais subjektais, kaip nurodyta II priede“.
8. Reglamentas Nr. 423/2007 panaikintas 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 281, p. 1).
9. Pagal Reglamento Nr. 961/2010 16 straipsnio 2 dalį:
„2. Įšaldomos visos VIII priede nurodytiems asmenims, subjektams ir organizacijoms priklausančios, jų turimos, valdomos arba kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai. Į VIII priedą įtraukiami į VII priedą neįtraukti fiziniai ir juridiniai asmenys, subjektai ir organizacijos, kai pagal [Sprendimo 2010/413] 20 straipsnio 1 dalies b punktą nustatoma, kad:
a) jie dalyvauja [branduolinių ginklų platinimo veikloje], yra tiesiogiai su tuo susiję arba teikia paramą, < ... > arba jie nuosavybės teise priklauso tokiam asmeniui, subjektui arba organizacijai, arba yra jų kontroliuojami, įskaitant neteisėtas priemones, arba veikia jų vardu ar nurodymu;
< ... >
d) tai yra [IRISL] priklausantis arba jos kontroliuojamas juridinis asmuo, subjektas arba organizacija.“
10. Pagal Reglamento Nr. 961/2010 36 straipsnį:
„2. Jeigu Taryba nusprendžia fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui arba organizacijai taikyti 16 straipsnio 2 dalyje nurodytas priemones, ji atitinkamai iš dalies keičia VIII priedą.
3. Taryba tiesiogiai, jei adresas žinomas, arba netiesiogiai, t. y. viešai paskelbdama pranešimą, [2 dalyje] nurodytam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui arba organizacijai praneša savo sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą motyvus, suteikdama tokiam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui arba organizacijai galimybę pateikti pastabas.
4. Jeigu pateikiamos pastabos arba pateikiama naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimą ir atitinkamai apie tai informuoja fizinį ar juridinį asmenį, subjektą arba organizaciją.“
Ieškovei taikomos ribojamosios priemonės
11. Priimdama 2010 m. liepos 26 d. Sprendimą 2010/413 Taryba ieškovės pavadinimą įtraukė į asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašą, esantį šio sprendimo II priedo III lentelėje.
12. Todėl 2010 m. liepos 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 668/2010, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 423/2007 dėl ribojančių priemonių Iranui 7 straipsnio 2 dalis (OL L 195, p. 25), ieškovės pavadinimas įtrauktas į asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašą, esantį Reglamento Nr. 423/2007 V priedo III lentelėje. Priėmus Įgyvendinimo reglamentą Nr. 668/2010, įšaldytos ieškovės lėšos ir ekonominiai ištekliai.
13. Tiek Sprendime 2010/413, tiek Įgyvendinimo reglamente Nr. 668/2010 Taryba nurodė šiuos motyvus: „Veikia [ Hafize Darya Shipping Lines (HDSL)] vardu Europoje.“
14. 2010 m. liepos 28 d. laišku Taryba informavo ieškovę, kad ji įtraukta į asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašą, esantį Reglamento Nr. 423/2007 V priedo III lentelėje. Ji nenurodė kitų motyvų nei esančių Įgyvendinimo reglamente Nr. 668/2010.
15. 2010 m. rugsėjo 10 d. ir 13 d. laiškais ieškovė paprašė Tarybos peržiūrėti sprendimą įtraukti ją į asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašą, esantį Reglamento Nr. 423/2007 V priedo III lentelėje.
16. Reglamentą Nr. 423/2007 panaikinus Reglamentu Nr. 961/2010 ieškovės pavadinimą Taryba įtraukė į pastarojo reglamento VIII priedo B lentelės 26 punkto c dalį. Todėl ieškovės lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldyti pagal šio reglamento 16 straipsnio 2 dalį.
17. Reglamento Nr. 961/2010 VIII priedo B lentelės 26 punktas susijęs su IRISL. Dėl ieškovės įtraukimo į sąrašą Taryba nurodė šiuos motyvus: „Nuosavybės teise priklauso IRISL, yra jos valdoma ir (arba) veikia jos vardu“.
18. 2010 m. spalio 28 d. laišku Taryba atsakė į ieškovės 2010 m. rugsėjo 10 ir 13 d. laiškus ir nurodė, kad po peržiūros ji atmetė ieškovės prašymą išbraukti jos pavadinimą iš asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašo, esančio Reglamento Nr. 961/2010 VIII priede (toliau – ginčijamas sąrašas). Šiuo atžvilgiu ji patikslino, jog byloje nėra naujų duomenų, pateisinančių jos pozicijos pakeitimą, todėl ieškovei ir toliau turi būti taikomos šiame reglamente numatytos ribojamosios priemonės.
19. 2010 m. lapkričio 23 d. laišku ieškovė Tarybos paprašė jai pateikti įrodymus, kuriais remiantis jos pavadinimas įtrauktas į ginčijamą sąrašą. Iki ieškinio pateikimo Taryba į šį laišką neatsakė.
Procesas ir ieškovės reikalavimai
20. Ši byla pradėta ieškovės ieškiniu, kurį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2010 m. gruodžio 16 d. Tarybai ieškinys įteiktas 2010 m. gruodžio 29 d.
21. 2011 m. kovo 14 d Taryba pateikė atsiliepimą į ieškinį.
22. 2011 m. kovo 17 d. ir balandžio 4 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai pateiktais dokumentais Europos Komisija ir Vokietijos Federacinė Respublika paprašė leisti įstoti į šią bylą Tarybos pusėje.
23. Kadangi atsiliepimas į ieškinį pateiktas praleidus Bendrojo Teismo procedūros reglamento 46 straipsnio 1 dalyje, 101 straipsnio 1 dalyje ir 102 straipsnio 2 dalyje numatytą terminą, šis teismas 2011 m. kovo 29 d. ieškovės paprašė pateikti pastabas dėl tolesnio bylos nagrinėjimo. 2011 m. kovo 31 d. ieškovė raštu paprašė priimti jos naudai sprendimą už akių pagal Procedūros reglamento 122 straipsnio 1 dalį.
24. Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
– panaikinti Reglamentą Nr. 961/2010 tiek, kiek jis su ja susijęs,
– priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Dėl prašymų leisti įstoti į bylą
25. Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio ketvirtą pastraipą, taikomą procese Bendrajame Teisme, vadovaujantis to paties statuto 53 straipsnio pirma pastraipa, prašyme įstoti į bylą nurodomi paaiškinimai gali būti pateikiami tik vienos iš šalių reikalavimams paremti.
26. Šioje byloje Komisija ir Vokietijos Federacinė Respublika prašo leisti įstoti į bylą palaikyti Tarybos reikalavimų.
27. Tačiau šio sprendimo 23 punkte jau konstatuota, kad Taryba nepateikė atsiliepimo į ieškinį per nustatytą terminą. Todėl nėra pateikta reikalavimų, kuriuos galėtų paremti Komisija ir Vokietijos Federacinė Respublika.
28. Šiomis aplinkybėmis nebereikia priimti sprendimo dėl Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos pateiktų prašymų leisti įstoti į bylą.
Dėl esmės
29. Pagal Procedūros reglamento 122 straipsnio 2 dalį Bendrasis Teismas turi patikrinti, ar ieškovės reikalavimai pagrįsti.
30. Grįsdama savo reikalavimus ieškovė iš esmės nurodo šešis ieškinio pagrindus. Pirmasis pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu. Antrasis pagrindas – su jos teisės į gynybą ir visų pirma jos teisės būti išklausytai pažeidimu. Trečiasis pagrindas susijęs su teisės į veiksmingą teisminę apsaugą pažeidimu. Ketvirtasis pagrindas – su vertinimo klaida taikant Reglamento Nr. 961/2010 16 straipsnio 2 dalį. Penktasis pagrindas susijęs su teisės į nuosavybės apsaugą pažeidimu. Šeštasis pagrindas – su proporcingumo principo pažeidimu.
31. Nurodydama pirmąjį pagrindą ieškovė tvirtina, kad Tarybos pateikti motyvai dėl jos pavadinimo įtraukimo į ginčijamą sąrašą yra nepakankami ir prieštaringi.
32. Pareiga nurodyti konkrečiam asmeniui jo nenaudai priimto akto motyvus, numatyta SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje ir konkrečiau šioje byloje Reglamento Nr. 961/2010 36 straipsnio 3 dalyje, siekiama, pirma, suteikti suinteresuotajam asmeniui pakankamai informacijos, kuri leistų žinoti, ar aktas yra pagrįstas, o jeigu jis turi trūkumų – ginčyti jo galiojimą Sąjungos teisme, ir, antra, leisti pastarajam atlikti šio akto teisėtumo kontrolę. Taip suformuluota pareiga motyvuoti yra vienas iš esminių Sąjungos teisės principų, nuo kurio gali būti nukrypstama tik dėl imperatyvių reikalavimų. Todėl iš esmės apie motyvus suinteresuotajam asmeniui turi būti pranešama kartu su jo nenaudai priimtu aktu ir motyvų stokos negali ištaisyti tai, kad suinteresuotasis asmuo apie sprendimo motyvus sužino per procesą Sąjungos teisme (žr. šiuo klausimu ir pagal analogiją 2006 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran prieš Tarybą, T‑228/02, Rink. p. II‑4665, toliau – Sprendimas OMPI,
138 ir 139 punktus ir juose nurodytą teismo praktiką).
33. Todėl jei pagal imperatyvius reikalavimus, susijusius su Sąjungos ar jos valstybių narių saugumu ar jų tarptautiniais santykiais, nedraudžiama perduoti tam tikrų duomenų (pagal analogiją žr. 2008 m. rugsėjo 3 d. Teisingumo Teismo sprendimo Kadi ir Al Barakaat International Foundation prieš Tarybą ir Komisiją, C‑402/05 P ir C‑415/05 P, Rink. p. I‑6351, 342 punktą), Taryba pagal Reglamento Nr. 961/2010 36 straipsnio 3 dalį privalo informuoti subjektą, kuriam taikoma pagal šio reglamento 16 straipsnio 2 dalį priimta priemonė, apie faktines ir konkrečias priežastis, dėl kurių ji mano, kad ši nuostata taikytina suinteresuotajam asmeniui. Ji taip pat turi nurodyti faktines ir teisines aplinkybes, sudarančias teisinį priemonės pagrindą, ir motyvus, dėl kurių ji priimta (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 32 punkte minėto Sprendimo OMPI
143 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
34. Be to, motyvai turi būti pritaikyti prie nagrinėjamo akto pobūdžio ir aplinkybių, kuriomis jis buvo priimtas. Reikalavimas motyvuoti turi būti vertinamas atsižvelgiant į bylos aplinkybes, ypač į akto turinį, motyvų, kuriais remiamasi, pobūdį ir į interesą gauti paaiškinimus, kurį asmenys, jeigu šis aktas jiems skirtas, arba kiti asmenys, su kuriais šis aktas tiesiogiai bei konkrečiai susijęs, gali turėti. Nurodant motyvus, nereikalaujama tiksliai nurodyti visų svarbių faktinių ir teisinių aplinkybių, nes tai, ar akto motyvai yra pakankami, turi būti vertinama atsižvelgiant ne tik į jo tekstą, bet ir į priėmimo aplinkybes bei visas nagrinėjamąją sritį reglamentuojančias teisės normas. Konkrečiai kalbant, asmens nenaudai priimtas aktas yra pakankamai motyvuotas, jeigu jis buvo priimtas suinteresuotajam asmeniui žinomomis aplinkybėmis, leidžiančiomis suprasti jo atžvilgiu priimtos priemonės reikšmę (žr. 32 punkte minėto Sprendimo OMPI
141 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
35. Šioje byloje iš karto reikia pažymėti, kad Tarybos motyvai, pateikti, pirma, Reglamento Nr. 961/2010 VIII priede ir, antra, jos 2010 m. spalio 28 d. laiške, yra prieštaringi. Iš tiesų, nors šiame laiške nurodoma, kad buvo peržiūrėta ieškovės padėtis ir kad nėra naujų duomenų, pateisinančių Tarybos nuomonės pakeitimą, šio reglamento VIII priede pateikti motyvai skiriasi nuo anksčiau Įgyvendinimo reglamente Nr. 668/2010 ieškovės atžvilgiu nurodytų motyvų. Todėl nėra aišku, ar ieškovės pavadinimas į ginčijamą sąrašą įtrauktas dėl Įgyvendinimo reglamente Nr. 668/2010 nurodytų aplinkybių, t. y. dėl ryšių tarp ieškovės ir HDSL, ar dėl naujų aplinkybių, t. y. tiesioginių ryšių tarp ieškovės ir IRISL.
36. Be to, kad ir kokios būtų tikrosios aplinkybės, kuriomis Taryba rėmėsi pateisindama ieškovės pavadinimo įtraukimą į ginčijamą sąrašą, jos pateikti motyvai nėra pakankami, atsižvelgiant į šio sprendimo 32–34 punktuose nurodytas taisykles.
37. Pirma, darant prielaidą, kad Taryba rėmėsi ryšiais tarp ieškovės ir HDSL, nei iš Reglamento Nr. 961/2010 VIII priedo, nei Tarybos 2010 m. spalio 28 d. laiško negalima suprasti priežasčių, dėl kurių Taryba nusprendė, kad ieškovės 2010 m. rugsėjo 10 ir 13 d. laiškuose, susijusiuose, be kita ko, su jos veiklos pobūdžiu ir nepriklausomumu nuo HDSL ir IRISL, nurodyti duomenys negali pakeisti jos nuomonės dėl tolesnio ribojamųjų priemonių taikymo ieškovei.
38. Antra, darant prielaidą, kad Taryba rėmėsi tiesioginiais ryšiais tarp ieškovės ir IRISL, nei Reglamento Nr. 961/2010 VIII priede, nei Tarybos 2010 m. spalio 28 d. laiške nepatikslinama, kokio pobūdžio kontrolę tariamai vykdo IRISL ieškovės atžvilgiu ar kokią veiklą ieškovė vykdo IRISL vardu, kuri pateisina ribojamųjų priemonių taikymą jos atžvilgiu.
39. Šiomis aplinkybėmis darytina išvada, kad Taryba pažeidė pareigą motyvuoti, numatytą SESV 296 straipsnio antroje pastraipoje ir Reglamento Nr. 961/2010 36 straipsnio 3 dalyje. Todėl pirmasis pagrindas yra pagrįstas ir turi būti priimtas.
40. Todėl Reglamentą Nr. 961/2010 reikia panaikinti tiek, kiek jis susijęs su ieškove, o nagrinėti kitų pagrindų nereikia.
41. Tačiau nors iš šio sprendimo matyti, kad Reglamentas Nr. 961/2010 tiek, kiek jis susijęs su ieškove, turi būti panaikintas dėl pareigos motyvuoti pažeidimo, negalima atmesti galimybės, kad iš esmės ribojamųjų priemonių nustatymas ieškovei vis dėlto gali būti pateisinamas.
42. Taigi, jeigu panaikinus Reglamentą Nr. 961/2010 tiek, kiek jis susijęs su ieškove, šio panaikinimo pasekmės įsigaliotų, tai gali sukelti rimtą ir nepataisomą žalą šiuo reglamentu nustatytų ribojamųjų priemonių veiksmingumui, nes laikotarpiu iki galimo jo pakeitimo nauju teisės aktu ieškovė gali pakeisti savo elgesį taip, kad išvengtų vėlesnių ribojamųjų priemonių poveikio.
43. Todėl pagal SESV 264 straipsnį ir Teisingumo Teismo statuto 41 straipsnį reikia, kad Reglamento Nr. 961/2010, kiek juo ieškovės pavardė įtraukta į jo VIII priede esantį sąrašą, pasekmės išliktų laikotarpiu, ne ilgesniu nei du mėnesiai nuo šio sprendimo paskelbimo dienos.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
44. Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Taryba pralaimėjo bylą, atsižvelgiant į ieškovės reikalavimus, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas.
45. Be to, kadangi nebereikia priimti sprendimo dėl Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos prašymų leisti įstoti į bylą, taip pat nebereikia priimti sprendimo dėl jų bylinėjimosi išlaidų.
Rezoliucinė dalis
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:
1. Nebereikia priimti sprendimo dėl Europos Komisijos ir Vokietijos Federacinės Respublikos prašymų leisti įstoti į bylą.
2. 2010 m. spalio 25 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 423/2007, panaikinamas tiek, kiek jis susijęs su HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping GmbH .
3. Reglamento Nr. 961/2010 tiek, kiek jis susijęs su HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping, pasekmės lieka galioti laikotarpiu, ne ilgesniu nei du mėnesiai nuo šio sprendimo paskelbimo dienos.
4. Europos Sąjungos Taryba padengia savo ir HTTS Hanseatic Trade Trust & Shipping patirtas bylinėjimosi išlaidas.