62025TO0404_RES
Byla T‑404/25
Miguel Ángel Navarro Fernández
prieš
Europos Parlamentą
2026 m. vasario 12 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis
„Ieškinys dėl neveikimo – Prašymas duoti nurodymą – Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones – Ieškovui atstovaujančio asmens nebuvimas – Trūkumų nepašalinimas – Akivaizdus nepriimtinumas“
Teismo procesas – Ieškinys – Formos reikalavimai – Reikalavimai pasirašančiam asmeniui – Trečiojo asmens statusas bylos šalių atžvilgiu – Ieškovo, kuris yra advokatas, turintis leidimą verstis advokato praktika nacionaliniame teisme, atstovavimas sau pačiam – Neleistinumas – Bendrojo Teismo pareiga pranešti ieškovui apie trūkumą – Galimybė ištaisyti paskiriant kitą advokatą – Nebuvimas – Akivaizdus nepriimtinumas
(Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio trečia ir ketvirta pastraipos, 53 straipsnis)
(žr. 4–6, 8, 11 punktus)
Santrauka
Gavęs ieškinį dėl neveikimo, kuriuo buvo prašoma duoti nurodymus ir nustatyti laikinąsias apsaugos priemones, Bendrasis Teismas taikė naujas Teisingumo Teismo jurisprudencijos nuostatas (
1
), kuriose patikslinta neprivilegijuotosioms šalims taikomo draudimo atstovauti pačioms sau Sąjungos teismuose apimtis.
Ieškovas Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį, grindžiamą pirmiausia tuo, kad Europos Parlamentas neteisėtai nesiėmė veiksmų, kad Europos Komisija pradėtų procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo prieš Ispaniją dėl nuolat blogėjančio Arganda del Rey (Ispanija) esančio tinklo „Natura 2000“.
Remdamasis advokato, turinčio leidimą verstis advokato praktika Ispanijos teismuose, statusu, ieškovas pareiškė tik jo paties pasirašytą ieškinį.
Bendrojo Teismo vertinimas
Bendrasis Teismas priminė, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statute numatytos dvi atskiros kumuliacinės sąlygos, kiek tai susiję su atstovavimu Europos Sąjungos teismuose šalims, nenurodytoms šio Statuto 19 straipsnio pirmoje ir antroje pastraipose (
2
), t. y. vadinamosioms neprivilegijuotosioms šalims. Pagal pirmąją sąlygą tokioms šalims turi „atstovauti advokatas“ (
3
), o pagal antrąją – bylos šaliai Sąjungos teismuose gali atstovauti ar padėti tik advokatas, turintis leidimą verstis advokato praktika valstybės narės ar kitos valstybės, kuri yra Europos ekonominės erdvės (EEE) susitarimo šalis, teisme (
4
).
Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymėjo, kad iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, jog pirmoji sąlyga apima draudimą neprivilegijuotosioms šalims atstovauti pačioms sau Sąjungos teismuose. Kadangi nei Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statute, nei Teisingumo Teismo ar Bendrojo Teismo procedūros reglamente nenumatyta galimybės nukrypti nuo šio draudimo ir nėra jokios jo išimties, paties ieškovo pasirašyto ieškinio nepakanka, kad ieškinys būtų laikomas tinkamai pareikštu Sąjungos teismuose, net jei šis ieškovas yra advokatas, turintis leidimą verstis advokato praktika nacionaliniame teisme.
Vis dėlto Bendrasis Teismas pridūrė, kad iš naujausios jurisprudencijos taip pat matyti, jog, atsižvelgiant į sunkias pasekmes, kylančias ieškovui pažeidus Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnį, būtent galutinį ieškinio pripažinimą nepriimtinu, ir į tai, kad šiame Statute ir Procedūros reglamente nėra aiškių priešingų nuorodų, Bendrasis Teismas, jeigu mano, kad nesilaikoma draudimo atstovauti pačiam sau, prieš pripažindamas ieškinį nepriimtinu turi pasiūlyti ieškovui paskirti naują advokatą.
Atsižvelgdamas į tai, kad nagrinėjamu atveju, nepaisant dviejų Bendrojo Teismo prašymų pašalinti trūkumus, ieškovas per nustatytus terminus nepaskyrė naujo advokato, Bendrasis Teismas atmetė ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.
(
1
)	Naujos jurisprudencijos nuostatos, kurias Teisingumo Teismas suformulavo 2025 m. rugsėjo 4 d. Sprendime Studio Legale Ughi e Nunziante / EUIPO (C‑776/22 P, EU:C:2025:644), nuo to laiko taikytos 2025 m. spalio 30 d. Teisingumo Teismo pirmininko pavaduotojo nutartyje Arasteh / Komisija (C‑590/25 P(R), nepaskelbta Rink., EU:C:2025:861).
(
2
)	Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio pirmoje ir antroje pastraipose nurodytos šalys yra valstybės narės, Sąjungos institucijos, valstybės, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys, ir ELPA priežiūros institucija.
(
3
)	Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio trečia pastraipa.
(
4
)	Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 19 straipsnio ketvirta pastraipa.