62024TJ0066_RES
Byla T‑66/24
Lidl Vertriebs GmbH & Co. KG
prieš
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybą (EUIPO)
2025 m. kovo 12 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Bendrijos dizainas – Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra – Registruotasis Bendrijos dizainas, vaizduojantis šviesos diodų lemputę – Neatsižvelgimas į ankstesnio dizaino atskleidimą – Reglamento (EB) Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalis – Sąlygos – Įrodinėjimo pareiga“
Bendrijos dizainas – Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai – Individualių savybių nebuvimas – Atskleidimas visuomenei – Išimtis – Dizainerio ar jo teisių perėmėjo atliktas atskleidimas – Sąlygos – Dizainas, sukeliantis tokį patį bendrą įspūdį kaip ir ginčijamas dizainas, bet nebūtinai jam tapatus
(Tarybos reglamento Nr. 6/2002 5 ir 6 straipsniai, 7 straipsnio 2 dalis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 24–30, 34–41 ir 65 punktus)
Bendrijos dizainas – Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai – Naujumo nebuvimas – Individualių savybių nebuvimas – Atskleidimas visuomenei – Išimtis – Dizainerio ar jo teisių perėmėjo atliktas atskleidimas – Atskleidimo įrodymas
(Tarybos reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 45–47 punktus)
Bendrijos dizainas – Registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindai – Naujumo nebuvimas – Individualių savybių nebuvimas – Atskleidimas visuomenei – Išimtis – Dizainerio ar jo teisių perėmėjo atliktas atskleidimas – Pirminis patikrinimas, atskiras nuo registracijos pripažinimo negaliojančia pagrindų patikrinimo
(Tarybos reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalis ir 25 straipsnio 1 dalies b punktas)
(žr. 67 ir 68 punktus)
Santrauka
Šiuo sprendimu Bendrasis Teismas atmetė ieškovės ieškinį ir patikslino, kokiomis sąlygomis taikoma išimtis, pagal kurią nereikia atsižvelgti į Bendrijos dizainą, atskleistą paties dizainerio arba jo teisių perėmėjo per dvylikos mėnesių laikotarpį iki paraiškos registracijos, kaip tai numatyta Reglamento Nr. 6/2002 (
1
) 7 straipsnyje.
Liquidleds Lighting Corp., įstojusi į bylą šalis, nuo 2017 m. yra Bendrijos dizaino, vaizduojančio šviesos diodų lemputę, savininkė. 2021 m. ieškovė Lidl Vertriebs GmbH & Co. KG pateikė Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybai (EUIPO) prašymą pripažinti šio dizaino registraciją negaliojančia, ir jį grindė dviem ankstesniais dizainais. EUIPO anuliavimo skyrius vis dėlto nusprendė šio prašymo netenkinti.
EUIPO apeliacinė taryba taip pat atmetė dėl pastarojo sprendimo ieškovės pateiktą apeliaciją motyvuodama tuo, kad pirmojo ankstesnio dizaino atskleidimas patenka į Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalyje numatytos išimties taikymo sritį ir kad ieškovė neįrodė antrojo ankstesnio dizaino atskleidimo fakto.
Tuomet ieškovė pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme ir prašė panaikinti Apeliacinės tarybos sprendimą.
Bendrojo Teismo vertinimas
Iš pradžių Bendrasis Teismas išdėstė savo poziciją dėl Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalyje numatytos išimties taikymo. Jis pažymėjo, kad ši išimtis taikoma tiek apsaugos sąlygai, susijusiai su dizaino naujumu (
2
), tiek apsaugos sąlygai, susijusiai su jo individualiomis savybėmis (
3
). Šiuo klausimu jis priminė, kad naujumo nebuvimas reiškia, jog dizainas tapo prieinamas, o individualių savybių nebuvimas reiškia, kad tapo prieinamas dizainas, kuris informuotam vartotojui sukelia tokį patį bendrą įspūdį. Taigi, tik tuo atveju, kai ši išimtis taikoma vertinant naujumą, atskleidimas, į kurį gali būti neatsižvelgiama, yra siejamas su ankstesniu dizainu, tapačiu ginčijamam dizainui. Iš esmės individualių savybių nebuvimą gali lemti ir tapataus ankstesnio dizaino atskleidimas, vis dėlto pagal pačią individualių savybių sąlygą reikalaujama, kad nebūtų atskleistas ne tapatus ankstesnis dizainas, o ankstesnis dizainas, sukeliantis tokį patį bendrą įspūdį. Taigi, taikant Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalį, siejamą su jo 6 straipsniu, nereikalaujama, kad ankstesnis dizainas, į kurio atskleidimą gali būti neatsižvelgiama, būtų tapatus ginčijamam dizainui arba toks pat.
Toks aiškinimas išplaukia iš šio straipsnio formuluotės, konteksto ir Reglamentu Nr. 6/2002 siekiamų tikslų. Pirma, Bendrasis Teismas konstatavo, kad minėto straipsnio formuluotėje nevartojamas žodis „tapatus“, nenurodyta sąvoka „tapatumas“, taip pat nėra žodžių junginio „toks pat dizainas“. Joje tik nustatytas ryšys, kad ir glaudus, tarp įregistruoto dizaino ir dizaino, kurį anksčiau atskleidė dizaineris ar jo teisių perėmėjas išlaukos laikotarpiu. Vis dėlto pati formuluotė neleidžia atmesti galimybės, kad toks ryšys gali pagrįstai egzistuoti tiek tuo atveju, kai šie dizainai yra tapatūs, tiek tuo atveju, kai jie sukelia tokį patį bendrą įspūdį.
Antra, kalbėdamas apie kontekstą, Bendrasis Teismas nurodė, kad Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalyje ir jo 20 konstatuojamojoje dalyje daroma nuoroda tiek į ginčijamo dizaino naujumo, tiek į jo individualių savybių vertinimą. Nagrinėjant ginčijamo dizaino individualias savybes, atskleidimas, į kurį gali būti neatsižvelgiama, yra siejamas su dizainu, sukeliančiu tokį patį bendrą įspūdį kaip ir ginčijamas dizainas.
Trečia, Bendrasis Teismas atkreipė dėmesį į tai, kad šiame straipsnyje numatyta išimtimi siekiama apsaugoti dizainerio ir jo teisių perėmėjo interesus ir skatinti naujoviškumą ir naujų gaminių plėtrą bei investicijas į jų gamybą. Tačiau šių tikslų įgyvendinimui būtų pakenkta, jeigu, išbandęs dizainą rinkoje, dizaineris arba jo teisių perėmėjas, norintis pasinaudoti išlaukos laikotarpiu, visais atvejais privalėtų prašyti įregistruoti tokį dizainą, kokį iš pradžių bandė rinkoje, ir negalėtų atsižvelgti į konkrečius šio bandymo rezultatus, kad galėtų atlikti minėto dizaino korekcijas, būtinas jo komercinei sėkmei užtikrinti, todėl negalėtų prašyti įregistruoti dizaino, kuris, nors ir nėra tapatus, sukelia tokį patį bendrą įspūdį kaip ir iš pradžių rinkoje bandytas dizainas. Be to, įregistravus dizainą, kuris nėra tapatus rinkoje išbandytam dizainui, kyla rizika, kad prieš dizainerį ar jo teisių perėmėją bus remiamasi ankstesnio dizaino atskleidimu, kurį jis pats atliko per išlaukos laikotarpį.
Bendrasis Teismas taip pat priminė, kad klausimas dėl ankstesnio dizaino atskleidimo yra pirminis klausimas, kurį būtina išspręsti siekiant įvertinti, ar dizainai, dėl kurių kilo ginčas, yra tapatūs arba sukelia tokį patį bendrą įspūdį. Lyginti vieną dizainą su kitu, kad būtų konstatuotas pirmojo iš jų naujumas ir individualios savybės, iš esmės reikia tik jeigu antrasis buvo atskleistas visuomenei ir tik jeigu atsižvelgimui į šį atskleidimą netaikoma išimtis pagal Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalį. Todėl Bendrasis Teismas atmetė ieškovės argumentus dėl ginčijamo dizaino palyginimo su ankstesniu dizainu.
Toliau dėl įrodinėjimo pareigos Bendrasis Teismas priminė, kad prašymą pripažinti registraciją negaliojančia pateikęs asmuo turi įrodyti, kad ginčijamas dizainas neatitinka apsaugos sąlygų, o visų pirma, kad jis faktiškai buvo atskleistas iki registracijos paraiškos pateikimo dienos. Vis dėlto tam, kad būtų taikoma Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalis, dizaino, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti registraciją negaliojančia, savininkas turi įrodyti, kad yra dizaino, kuriuo remiamasi grindžiant minėtą prašymą, kūrėjas arba jo teisių perėmėjas, kad dizainas buvo atskleistas paties dizainerio arba trečiojo asmens ir kad buvo atskleista išlaukos laikotarpiu. Taigi nagrinėjamu atveju ieškovė pirmiausia turėjo įrodyti, kad ginčijamas dizainas neatitinka apsaugos sąlygų, o paskui įstojusi į bylą šalis turėjo remtis Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalyje numatyta išimtimi ir įrodyti, kad įvykdytos jos taikymo sąlygos. Todėl Bendrasis Teismas pripažino, kad, nagrinėdama ieškovės pastabas, pateiktas siekiant paneigti šios išimties taikymą, Apeliacinė taryba ne perkėlė įrodinėjimo pareigą ieškovei, o taikė bendrąjį teisės į gynybą apsaugos principą, konkrečiau kalbant, Reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnį.
Bendrasis Teismas taip pat pabrėžė, kad ieškovės galimybė veiksmingai pateikti pastabas nesiejama su sąlyga, kad paaiškinimai ir įrodymai, kuriuos įstojusi į bylą šalis pateikė siekdama pateisinti Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalies taikymą, turi atitikti ypatingą patikimumo ir nuoseklumo lygį. Atvirkščiai, būtent savo pastabose ieškovė gali atkreipti EUIPO instancijų dėmesį į priežastis, dėl kurių, jos nuomone, įstojusios į bylą šalies paaiškinimai ir įrodymai nėra nei patikimi, nei nuoseklūs. Be to, nors Apeliacinė taryba tarsi užsiminė, kad šalis, siekianti paneigti Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 2 dalyje numatytos išimties taikymą, turi pateikti tai pagrindžiančių įrodymų, ši nuoroda negali būti suprantama kaip reikalavimas, kad tokia šalis turi būtinai pateikti įrodymų savo pastaboms pagrįsti. Reikalui esant ji gali pareikšti pastabas tik dėl šalies, kuri remiasi minėtos išimties taikymu, pateiktų paaiškinimų ir įrodymų.
(
1
)	2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (OL L 3, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 27 t., p. 142).
(
2
)	Pagal Reglamento Nr. 6/2002 5 straipsnį.
(
3
)	Pagal Reglamento Nr. 6/2002 6 straipsnį.