62023TJ0201_RES
Byla T‑201/23
Communications Regulatory Authority (CRA)
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
2024 m. spalio 16 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas
„Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės, taikomos atsižvelgiant į padėtį Irane – Lėšų įšaldymas – Asmenų, subjektų ir organizacijų, kurių lėšos ir ekonominiai ištekliai įšaldomi, sąrašas – Ieškovo pavardės įtraukimas į sąrašą – Pareiga motyvuoti – Teisė į gynybą – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Proporcingumas – Piktnaudžiavimas įgaliojimais“
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Ribojamosios priemonės Iranui – Tam tikrų asmenų ir subjektų lėšų įšaldymas, atsižvelgiant į padėtį Irane – Pareiga nurodyti tokią priemonę pateisinančius specifinius ir konkrečius motyvus – Sprendimas, kurio priėmimo kontekstas žinomas suinteresuotajam asmeniui, todėl jis gali suprasti jam nustatytos priemonės reikšmę – Leistinumas glaustai išdėstyti motyvus
(SESV 296 str.; Tarybos reglamentai Nr. 359/2011 ir 2023/152)
(žr. 25–28, 30–34 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Principai – Teisė į gynybą – Ribojamosios priemonės Iranui – Asmenų, atsakingų už sunkius žmogaus teisių pažeidimus, ir su jais susijusių asmenų, subjektų ar įstaigų lėšų įšaldymas – Teisė susipažinti su dokumentais – Teisė, kurią norint įgyvendinti reikia paduoti prašymą Tarybai
(Tarybos reglamentai Nr. 359/2011 ir 2023/152)
(žr. 38 punktą)
Europos Sąjunga – Teisminė institucijų aktų teisėtumo kontrolė – Ribojamosios priemonės Iranui – Kontrolės apimtis – Priemonės pagrįstumo įrodymas – Kompetentingos Sąjungos institucijos pareiga kilus ginčui įrodyti motyvų, nurodytų dėl atitinkamų asmenų arba subjektų, pagrįstumą – Įrodymai, kuriuose užsimenama apie į bylą neįtrauktus dokumentus – Teisės į gynybą pažeidimas – Nebuvimas
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Tarybos reglamentai Nr. 359/2011 ir 2023/152)
(žr. 55, 61–64 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Principai – Pagrindinės teisės – Nekaltumo prezumpcija – Sprendimas įšaldyti tam tikrų asmenų ir subjektų lėšas atsižvelgiant į padėtį Irane – Suderinamumas su minėtu principu – Sąlygos
(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamentai Nr. 359/2011 ir 2023/152)
(žr. 66–69 punktus)
Europos Sąjunga – Teisminė institucijų aktų teisėtumo kontrolė – Ribojamosios priemonės Iranui – Kontrolės apimtis – Ieškovo įtraukimas į ginčijamo reglamento priede esantį sąrašą dėl jo dalyvavimo darant sunkius žmogaus teisių pažeidimus – Visuomenei prieinami dokumentai – Įrodomoji galia
(Tarybos reglamentai Nr. 359/2011 ir 2023/152)
(žr. 75–79, 86, 88–90 punktus)
Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės Iranui – Asmenų, atsakingų už sunkius žmogaus teisių pažeidimus, ir su jais susijusių asmenų, subjektų ar įstaigų lėšų įšaldymas – Teisminė teisėtumo kontrolė – Apimtis – Faktinių aplinkybių vertinimas ir įrodymų tikrinimas – Tarybos vertinimo klaida padaryta priimant ribojamąsias priemones – Nebuvimas
(Tarybos reglamentai Nr. 359/2011 ir 2023/152)
(žr. 92, 93, 98, 107, 109–112, 117 punktus)
Bendra užsienio ir saugumo politika – Ribojamosios priemonės Iranui – Asmenų, atsakingų už sunkius žmogaus teisių pažeidimus, ir su jais susijusių asmenų, subjektų ar įstaigų lėšų įšaldymas – Teisminė teisėtumo kontrolė – Ribojamųjų priemonių tinkamumas – Ribojamosios priemonės, kuriomis siekiama teisėto bendros užsienio ir saugumo politikos tikslo
(Tarybos reglamentai Nr. 359/2011 ir 2023/152)
(žr. 127–130 punktus)
Santrauka
Savo sprendimu Bendrasis Teismas atmetė Communications Regulatory Authority (CRA) pareikštą ieškinį dėl Reglamento 2023/152 (
1
) panaikinimo – juo Europos Sąjungos Taryba 2023 m. įtraukė šią instituciją į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, atsižvelgiant į padėtį Irane, sąrašą. Bendrasis Teismas konstatavo, kad Taryba nepadarė vertinimo klaidos dėl pateiktų įrodymų, kiek tai susiję su tuo, kad ieškovas naudojo šnipinėjimo programinę įrangą prieš Irano gyventojus.
Ieškovė yra Irano informacinių ir ryšių technologijų ministerijai pavaldi vyriausybės institucija. Jos lėšos buvo įšaldytos, nes ji laikoma atsakinga už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Irane po to, kai įgyvendino Irano vyriausybės reikalavimus dėl interneto turinio filtravimo naudojant šnipinėjimo programinę įrangą, vadinamą SIAM, ir per 2022 m. vykusius demonstracijas ir protestus po Mahsa Amini mirties panaudojo interneto prieigos ir mobiliųjų telefonų kontrolę, kad stebėtų demonstrantus ir disidentų veiklą. Tarybos teigimu, taip ieškovė rėmė šių institucijų represijas prieš protestuotojus, kurie pareiškė norą apginti įstatymų pripažintas savo teises.
Bendrojo Teismo vertinimas
Pirma, Bendrasis Teismas atmetė ieškovės kaltinimus, susijusius su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 ir 48 straipsnių pažeidimu. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas priminė, kad kilus ginčui būtent kompetentinga Europos Sąjungos institucija turi įrodyti motyvų, nurodytų dėl atitinkamo asmens ar subjekto, pagrįstumą. Vis dėlto Taryba tariamai negalėjo pateikti įrodymų, jog motyvai, kuriais grindžiamas ieškovės įtraukimas į Reglamento Nr. 359/2011 (
2
) I priedą, net jei būtų įrodyti, pažeistų ieškovės teisę į gynybą. Priešingai, būtent siekiant išsaugoti Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio veiksmingumą reikia, kad Sąjungos teismas, vykdydamas ribojamųjų priemonių teisėtumo kontrolę, patikrintų šias priemones pagrindžiančių motyvų pagrįstumą, taigi ir Tarybos pateiktų dokumentų įrodomąją galią.
Antra, Bendrasis Teismas priminė, kad straipsniai spaudoje gali būti naudojami siekiant patvirtinti tam tikrus faktus, jeigu jie kilę iš kelių skirtingų šaltinių ir yra pakankamai konkretūs, tikslūs ir neprieštaringi, kiek tai susiję su juose aprašytomis faktinėmis aplinkybėmis.
Nagrinėjamu atveju Taryba nagrinėjamų ribojamųjų priemonių nustatymą ieškovei grindė įvairiais tokio pobūdžio dokumentais. Dėl The Intercept interneto svetainėje paskelbto straipsnio (
3
) Bendrasis Teismas manė, kad jis patvirtino Tarybos teiginius anglų kalba surašytomis SIAM programinės įrangos naudojimo instrukcijomis ir antrosiomis instrukcijomis, parengtomis persų kalba, kuriose buvo matyti ieškovės logotipas. Šiuos teiginius patvirtina kiti įrodymai. Pavyzdžiui, Commrisk straipsnyje (
4
) kalbama apie susitikimą su technologijų bendrovės, bandžiusios parduoti Iranui programinę įrangą, kurios funkcijos yra „panašios“ į SIAM programinės įrangos funkcijas, atstovu, kuris jam savanoriškai pateikė informaciją apie šį pardavimą
Galiausiai iš asociacijos ARTICLE 19 straipsnio (
5
) matyti, kad ji jau kelerius metus stebėjo Irane internete vykdomų patikrinimų apimtį. Ši asociacija, be kita ko, sužinojo, kad ieškovė, kontroliuojama Ryšių ministerijos, kurią iš tikrųjų kontroliuoja Irano žvalgybos tarnybos, naudoja interneto prieigos paslaugų teikėjų priežiūros ir cenzūros įrangą ir Aukščiausiosios Nacionalinės saugumo tarybos vardu nurodo išjungti interneto prieigą ir kitaip ją trikdyti.
Taigi atsižvelgdamas į tai, kad įvairūs įrodymai sutampa, ir į jų parengimo aplinkybes Bendrasis Teismas mano, kad Taryba galėjo tinkamai atsižvelgti į šiuos teiginius.
Galiausiai Bendrasis Teismas mano, kad Taryba Bendrajame Teisme pateikė pakankamai konkrečių, tikslių ir nuoseklių įrodymų visumą, leidžiančią nustatyti, kad egzistuoja pakankamas ryšys tarp ieškovės ir šioje byloje nagrinėjamos situacijos, t. y. Irano valdžios institucijų vykdomų represijų prieš taikius demonstrantus, žurnalistus, žmogaus teisių gynėjus, studentus ir kitus asmenis, kurie gina įstatymais pripažintas savo teises.
Pirma, Bendrasis Teismas atmetė ieškovės argumentą, kad ji neturi veiksnumo atlikti jai inkriminuojamų veiksmų. Bendrasis Teismas konstatavo, kad nors komunikacinių pranešimų perėmimas iš esmės draudžiamas pagal Irano teisę, jis vis dėlto teisiškai įmanomas tam tikrais labai plačiai apibrėžtais atvejais.
Kita vertus, Bendrasis Teismas atmetė ieškovės argumentą, susijusį su jos techniniu nepajėgumu vykdyti Irano mobiliųjų tinklų naudotojų priežiūros ir kontrolės operacijų. Jis konstatavo, kad SIAM programinės įrangos komandos skirtos visiems Irano mobilaus ryšio operatoriams ir kad jie privalo į juos atsakyti bet kuriuo momentu.
Be to, visų pirma, priešingai, nei tvirtina ieškovė, šių komandų naudojimas turi Tarybos apibūdintą poveikį ir neatitinka teisėto tikslo. Taigi komanda „LocationCustomerList“ leidžia nustatyti visus mobiliojo ryšio tinklo naudotojus, esančius tam tikroje geografinėje zonoje, net jeigu ji yra apytikslė. Be to, dėl komandos „Force2GNumber“, kuriuo siekiama priversti mobiliuosiuose telefonuose naudotis 2G tinklu vietoj naujesnių 3G ir 4G tinklų, tampa neįmanoma žiūrėti ir dalytis vaizdo įrašais iš šių telefonų. Bendrasis Teismas taip pat pažymėjo, kad ieškovė nepateikė jokių įrodymų, galinčių patvirtinti, kad komandos „GetCDR“ ir „GetIPDR“, iš kurių pirmąja ieškovė siekia patikrinti telefono naudojimo istoriją, o antrąja – gauti IP adresą iš prietaisų, kuriuose buvo aktyvuota tam tikra SIM kortelė, gali būti naudojami tik atsakymams į Irano teismų ir policijos institucijų teisėtus prašymus pateikti.
Galiausiai Bendrasis Teismas pabrėžė, kad Irane susiklostė tokios aplinkybės, kai civiliai gyventojai reguliariai protestuoja prieš režimą, o Irano valdžios institucijos protestus sistemingai slopina, visų pirma naudodamos interneto sekimo priemones. Šiomis aplinkybėmis negalima atmesti galimybės, kad iš pradžių „teisėtais“ tikslais sukurtomis komandomis, kaip antai „ApplySusp“ ir „ApplySuspIP“, leidžiančiomis išjungti SIM korteles, apie kurių praradimą ar vagystę pranešė vartotojai arba kurios priklauso asmenims, apie kurių mirtį pranešta, bus piktnaudžiaujama ir jos bus Irano valdžios institucijų naudojamos represiniais tikslais.
(
1
)	2023 m. sausio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) 2023/152, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 359/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 20 I, 2023, p. 1).
(
2
)	2011 m. balandžio 12 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 359/2011 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Irane (OL L 100, 2011, p. 1).
(
3
)	Straipsnis „Hacked documents: How Iran track and control protesters phone“, paskelbtas 2022 m. spalio 28 d.
(
4
)	Straipsnis „Hacker Leaks Manuals showing How Iran Uses Mobile Networks to Track Protesters“, paskelbtas 2022 m. spalio 31 d.
(
5
)	Straipsnis „Iran: New tactics for digital repression as protests continue“, paskelbtas 2022 m. lapkričio 17 d.