61996CJ0052_DA
Parter
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Parter
I sag C-52/96,
Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber ved Julian Currall og Francisco Enrique González-Díaz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmaegtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg,
sagsoeger,
mod
Kongeriget Spanien ved statens advokat, Rosario Silva de Lapuerta, Sekretariatet for EF-ret, som befuldmaegtiget, og med valgt adresse i Luxembourg paa Spaniens Ambassade, 4-6, boulevard E. Servais,
sagsoegt,
hvori der er nedlagt paastand om, at det fastslaas, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og artikel 5 i EF-traktaten ved ikke at have vedtaget de nationale bestemmelser, der er noedvendige for at sikre institutionernes tjenestemaend mulighed for at overfoere deres pensionsrettigheder til Faellesskabets pensionsordning,
har
DOMSTOLEN
(Sjette Afdeling)
sammensat af afdelingsformanden, G.F. Mancini, og dommerne C.N. Kakouris, P.J.G. Kapteyn, G. Hirsch (refererende dommer) og R. Schintgen,
generaladvokat: P. Léger
justitssekretaer: R. Grass,
paa grundlag af den refererende dommers rapport,
og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgoerelse den 29. maj 1997,
afsagt foelgende
Dom
Dommens præmisser
1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 21. februar 1996 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i henhold til EF-traktatens artikel 169 anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber (indfoert ved Raadets forordning (EOEF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29.2.1968, som aendret ved Raadets forordning (EOEF, Euratom, EKSF) nr. 571/92 af 2.3.1992 (EFT L 62, s. 1, herefter »vedtaegten«)) og artikel 5 i EF-traktaten ved ikke at have vedtaget de nationale bestemmelser, der er noedvendige for at sikre institutionernes tjenestemaend mulighed for at overfoere deres pensionsrettigheder til Faellesskabets pensionsordning.
2 Artikel 11, stk. 2, i vedtaegtens bilag VIII bestemmer foelgende:
»Tjenestemanden, der indtraeder i Faellesskabernes tjeneste efter
- at have fratraadt en stilling i en administration eller en national eller international organisation eller efter
- at have udoevet loennet virksomhed eller selvstaendig erhvervsvirksomhed
kan ved sin fastansaettelse foranledige, at enten den aktuarmaessige modvaerdi eller den fastsatte tilbagekoebsvaerdi af de pensionsrettigheder, som han har erhvervet paa grundlag af de ovenfor naevnte aktiviteter, indbetales til Faellesskaberne.
I lignende tilfaelde fastsaetter den institution, hvor tjenestemanden er ansat, under hensyntagen til den loenklasse, han er fastansat i, antallet af de pensionsgivende tjenesteaar, den efter sin ordning godskriver ham for den tidligere tjenestes varighed, paa grundlag af den aktuarmaessige modvaerdi eller den fastsatte tilbagekoebsvaerdi.«
3 Efter sin tiltraedelse af De Europaeiske Faellesskaber har Kongeriget Spanien truffet visse foranstaltninger for at opfylde sine forpligtelser i henhold til denne bestemmelse. Det vedtog saaledes den omarbejdede version af loven om statens pensionerede, som blev offentliggjort den 27. maj 1987. I erkendelse af, at denne lov ikke var tilstraekkelig til at sikre den paagaeldende ordnings funktion, fremsatte den spanske regering dog fra 1989 flere forslag til kongelige dekreter med mere detaljerede bestemmelser herom.
4 Da Kommissionen havde konstateret, at disse foranstaltninger ikke var naaet ud over det forberedende stadium, tilsendte den den 27. oktober 1992 Kongeriget Spanien en aabningsskrivelse i henhold til traktatens artikel 169.
5 Da den ikke fik noget officielt svar paa denne skrivelse, fremsatte Kommissionen den 13. december 1993 en begrundet udtalelse om de manglende noedvendige nationale foranstaltninger til at gennemfoere artikel 11, stk. 2, i vedtaegtens bilag VIII.
6 Der fandt derefter forskellige kontakter sted mellem de spanske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene, hvorunder de spanske myndigheder fremlagde et nyt udkast fulgt af forslag om aendringer fra Kommissionens tjenestegrene og nye kommentarer fra de spanske myndigheder om disse forslag. Da Kommissionen imidlertid ikke havde modtaget et officielt svar paa den begrundede udtalelse, besluttede den at indbringe sagen for Domstolen.
7 Kommissionen har gjort gaeldende, at den manglende lovbestemte mulighed for overfoersel fra den spanske ordning til faellesskabsordningen bringer ligebehandlingen af faellesskabstjenestemaendene i fare, samtidig med at den er en kilde til uligheder mellem medlemsstaterne. Den har henvist til, at den forpligtelse, der er fastsat i artikel 11, stk. 2, i vedtaegtens bilag VIII, har paahvilet Kongeriget Spanien i mere end ti aar, at den bestaar uafhaengigt af spoergsmaalet, om der er indgaaet en aftale om anvendelse af artikel 11, stk. 1, og at andre medlemsstater, paa trods af administrative og oekonomiske vanskeligheder, der svarer til de af Kongeriget Spanien paaberaabte vanskeligheder, for laengst er begyndt at anvende de tilsvarende foranstaltninger.
8 Kongeriget Spanien har fremhaevet, at fastsaettelsen af kriterier for anvendelsen af den overfoerselsordning, der naevnes i artikel 11, stk. 2, i vedtaegtens bilag VIII, har skabt adskillige problemer i det nationale system, fordi de sociale sikringsordninger er forskelligartede, alt efter hvilken forvaltningsgren de paagaeldende er tilknyttet. Efter dens opfattelse har de spanske myndigheder, i betragtning af emnets komplicerede karakter og de bestaaende praktiske vanskeligheder, truffet alle relevante foranstaltninger, i stadig kontakt med Kommissionen, for hurtigst muligt at kunne loese de opstaaede problemer og dermed opfylde den forpligtelse, der er fastsat i den naevnte bestemmelse.
9 Det bemaerkes for det foerste, at saafremt en bestemmelse i vedtaegten kraever gennemfoerelsesforanstaltninger paa nationalt plan, er medlemsstaterne forpligtede til at traeffe alle hertil egnede almindelige eller saerlige foranstaltninger i henhold til EOEF-traktatens artikel 5 (jf. dom af 20.10.1981, sag 137/80, Kommissionen mod Belgien, Sml. s. 2393, praemis 9). Dette gaelder ogsaa forpligtelsen i artikel 9, stk. 2, i vedtaegtens bilag VIII.
10 Det skal for det andet bemaerkes, at mere end ti aar efter, at vedtaegten traadte i kraft i Kongeriget Spanien, har dette endnu ikke truffet de foranstaltninger, der er noedvendige for at sikre, at dets nationale lovgivning er i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i vedtaegtens bilag VIII.
11 Med hensyn til de argumenter, som Kongeriget Spanien har fremfoert for at begrunde denne passivitet, bemaerkes blot, at ifoelge Domstolens faste praksis kan en medlemsstat ikke paaberaabe sig bestemmelser, praksis eller gaeldende forhold i sin interne retsorden som begrundelse for ikke at efterkomme forpligtelser, der foelger af en faellesskabsforordning (den foernaevnte dom i sagen Kommissionen mod Belgien, praemis 17).
12 Det maa foelgelig fastslaas, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og EF-traktatens artikel 5 ved ikke at have vedtaget de nationale bestemmelser, der er noedvendige for at sikre institutionernes tjenestemaend mulighed for at overfoere deres pensionsrettigheder til Faellesskabets pensionsordning.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Da Kongeriget Spanien har tabt sagen, doemmes det til at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
(Sjette Afdeling)
1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber og EF-traktatens artikel 5 ved ikke at have vedtaget de nationale bestemmelser, der er noedvendige for at sikre institutionernes tjenestemaend mulighed for at overfoere deres pensionsrettigheder til Faellesskabets pensionsordning.
2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.