62021TJ0078_INF
Rettens dom (Niende Afdeling) af 19. juni 2024 –PV mod Kommissionen
(Sag T-78/21) (
1
)
»Personalesag – tjenestemænd – alderspension – kriterier for tildeling – uberettigede fravær – ubeføjede udeblivelser – disciplinær forfølgning – psykisk chikane – ansvar – økonomisk og ikke-økonomisk tab«
1.
Tjenestemandssager – akt, der går en person imod – udtrykkelig afgørelse om afvisning af klagen – afgørelse truffet efter en fornyet undersøgelse af den pågældendes situation og på grundlag af nye oplysninger – formaliteten
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
(jf. præmis 36-38 og 43)
2.
Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – frister – præceptiv karakter – afvisning – genåbning – betingelse – ny og væsentlig faktisk omstændighed – begreb – grænser
(Art. 270 TEUF; tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
(jf. præmis 49-55, 72, 73, 79, 82, 83, 223, 224 og 228)
3.
Grundlæggende rettigheder – uskyldsformodning – rækkevidde
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 48; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2016/343)
(jf. præmis 59 og 60)
4.
Tjenestemandssager – forudgående administrativ klage – indgivelse af to klager over den samme akt, der går klageren imod – antagelse af den første klage til realitetsbehandling
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90)
(jf. præmis 88)
5.
Tjenestemænd – principper – ret til kontradiktion – pligt til at høre den pågældende før vedtagelsen af en bebyrdende retsakt – rækkevidde – afgørelse om afslag på forventet alderspension – afgørelse truffet efter høring af tjenestemanden i forbindelse med den administrative procedure – tilsidesættelse af retten til kontradiktion – foreligger ikke
[Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 41, stk. 2; tjenestemandsvedtægten, bilag VIII, art. 9, litra b)]
(jf. præmis 110-119)
6.
Tjenestemænd – ubeføjede eller uberettigede udeblivelser – årlig ferie opbrugt – pålæggelse af fradrag i løn – Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheders (PMO) beføjelse til at drage konklusioner vedrørende alderspensionsrettigheder
(Tjenestemandsvedtægten, art. 59, stk. 1 og 3, art. 60 og 85)
(jf. præmis 128-141)
7.
Tjenestemænd – administrationens retsakter – gyldighedsformodning – nullitet – begreb – svig i form af en falsk underskrift – udelukket
(jf. præmis 149-151, 153-157 og 162)
8.
Tjenestemænd – pensioner – alderspension – betingelser for tildeling af ydelse – tjenestens minimumsvarighed – fratrækning af uberettiget og ubeføjet fravær i tjenesteperioden – lovlighed – fratrækning, der har til følge, at der gives afslag på bevilling af pension på grund af manglende opfyldelse af kravet om tjenestens minimumsvarighed – tilsidesættelse af den grundlæggende ret til adgang til sociale sikringsydelser – foreligger ikke
(Art. 3, stk. 3, TEUF; Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 34, stk. 1 og 2; tjenestemandsvedtægten, art. 59, 60, 70 og 83a og bilag VIII, art. 2 og 3)
(jf. præmis 197, 198, 281-287, 291-294 og 310)
9.
Tjenestemænd – ubeføjede eller uberettigede udeblivelser – pålæggelse af fjernelse fra tjenesten, fradrag i løn og suspension af optjening af alderspensionsrettigheder for fraværsperioder – tilsidesættelse af princippet ne bis in idem og af princippet om lovhjemmel for strafansvar og straf – foreligger ikke
(Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, art. 50; tjenestemandsvedtægten, art. 59, stk. 3, art. 60 og 77 samt bilag VIII, art. 2 og 3, og bilag IX, art. 9, stk. 3)
(jf. præmis 207-218 og 299)
10.
Tjenestemænd – psykisk chikane – begreb – adfærd, der har til formål eller hensigt at miskreditere den pågældende eller forringe dennes arbejdsvilkår – adfærdens karakter af misbrug – bedømmelseskriterier – samlet undersøgelse af flere forhold
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a, stk. 1-3)
(jf. præmis 238-242)
11.
Retslig procedure – retskraft – afgørelse fra Unionens retsinstanser, hvorved det fastslås, at der ikke foreligger faktiske omstændigheder, der udgør psykisk chikane – mulighed for at vurdere faktiske omstændigheder efter afsigelsen af dommen set i lyset af den tidligere kontekst – grænser
(Tjenestemandsvedtægten, art. 12a)
(jf. præmis 244 og 245)
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
Hver part bærer sine egne omkostninger.
(
1
) – EUT C 431 af 25.10.2021.