61984CJ0051_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 7 . februar 1984, indgaaet til Domstolen den 27 . februar s.aa ., har Finanzgericht Baden-Wuerttemberg i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 stillet fire praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets forordning nr . 1798/75 af 10 . juli 1975 om fritagelse for told efter den faelles toldtarif ved indfoersel af uddannelsesmaessigt, videnskabeligt eller kulturelt materiale ( EFT L 184, s . 1 ), der blev udstedt til gennemfoerelse af »Firenze-aftalen« om indfoersel af uddannelsesmaessigt, videnskabeligt og kulturelt materiale ( Recueil des traités des Nations Unies, vol . 131, 1952, nr . 1734, s . 26 ).
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en sag anlagt af delstaten Niedersachsen, ved Georg-August-Universitetet, Goettingen ( herefter benaevnt sagsoegeren i hovedsagen ), imod afslag fra Hauptzollamt Friedrichshafen ( herefter benaevnt sagsoegte i hovedsagen ) paa at meddele toldfritagelse ved indfoersel til Forbundsrepublikken Tyskland i 1979 af en proeveautomat, »AS-50« ( Auto Sampler ), fremstillet i De forenede Stater af Perkin-Elmer Corporation . Apparatet var bestemt til brug i instituttet for tropisk og subtropisk planteavl ved maalinger med et atom-absorptions-spektrofotometer, »AAS M 432«, fremstillet i Forbundsrepublikken Tyskland af Bodenseewerk Perkin-Elmer & Co . GmbH UEberlingen, der er ovennaevnte amerikanske virksomheds tyske datterselskab .
3 Sagsoegte i hovedsagens afslag paa at meddele toldfritagelse for det paagaeldende apparat var begrundet med det forhold, at spektrofotometeret som det egentlige apparat ikke var indfoert, og at proeveautomaten ikke kunne anses som selvstaendigt videnskabeligt instrument eller apparat .
4 Sagsoegeren i hovedsagen anlagde sag til proevelse af denne afgoerelse for Finanzgericht Baden-Wuerttemberg og gjorde gaeldende, at proeveautomaten AS 50 udgoer et tilbehoer til spektrofotometeret AAS M 432, jfr . artikel 3, stk . 2, i forordning nr . 1798/75 .
5 Sagsoegte i hovedsagen har heroverfor gjort gaeldende, at tilbehoer i foernaevnte bestemmelses forstand alene kan vaere produkter, der specielt er tilpasset det egentlige apparat ; som saadanne kan de ikke anses som et selvstaendigt videnskabeligt instrument i henhold til foernaevnte forordnings artikel 3, stk . 1 .
6 Stillet over for disse anbringender har Finanzgericht indhentet en sagkyndig erklaering fra professor H . Sternbach fra Max-Planck-instituttet for eksperimental medicin . I erklaeringen konkluderes det, at det paagaeldende apparat udgoer et tilbehoer i mekanisk og teknisk forstand til spektrofotometeret, hvis videnskabelige karakter er anerkendt . Det fastslaas endvidere, at de maalinger, der skal foretages med dette sidstnaevnte apparat, er meget talrige, og at proeveautomaten sikrer en regelmaessig og rigtig indkodning af maaleoplysningerne, som ikke kan garanteres med tilstraekkelig sikkerhed ved manuel brug . Spektrofotometeret kan altsaa ogsaa fungere uden proeveautomaten, men denne er noedvendig af hensyn til udfoerslen af den saerlige funktion, som fremstilleren har tiltaenkt spektrofotometret .
7 For at afgoere denne tvist har Finanzgericht ved kendelse af 7 . februar 1984 forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal :
»1 ) Hvad skal der forstaas ved »tilbehoer«, jfr . forordningens artikel 3, stk . 2 :
a ) Skal produkter, der er indfoert inden den 1 . januar 1980, for at kunne anses som tilbehoer i henhold til forordningens artikel 3, stk . 2, vaere specielt fremstillet til det egentlige apparat ( jfr . definitionen i artikel 12 i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 2784/79 af 12.12.1979 om fastsaettelse af gennemfoerelsesbestemmelserne til forordning ( EOEF ) nr . 1798/75, EFT L 318 af 13.12 . 1979, s . 32, der foerst traadte i kraft den 1.1.1980 ) samt, i bekraeftende fald, hvorledes afgoeres det, hvorvidt et tilbehoer er »specielt fremstillet« til det egentlige apparat ( sker det efter objektivt-tekniske kriterier eller efter den funktion, som producenten har tiltaenkt tilbehoeret, eller efter den anvendelse, som modtageren konkret goer af produktet)?
b ) Forudsaetter begrebet tilbehoer i forhold til det egentlige apparat endvidere, at tilbehoeret er en uselvstaendig del, og, dersom dette maa besvares bekraeftende, hvorledes skal denne uselvstaendige karakter bestemmes ( mekanisk-teknisk eller i overensstemmelse med den funktion, som producenten har tiltaenkt tilbehoeret, eller efter den anvendelse, som modtageren konkret goer af tilbehoeret)?
2 ) Hvad betyder »noedvendige med henblik paa ... kan fungere« i forordningens artikel 3, stk . 2 : kraeves der ifoelge begrebet, at det egentlige apparat uden tilbehoeret ikke »virker« i mekanisk-teknisk forstand, eller at det ikke opfylder den af producenten tiltaenkte funktion, eller at modtageren konkret ikke kan anvende det til sine formaal?
3 ) Hvad skal der forstaas ved udtrykket »de toldfrit indfoerte [videnskabelige instrumenter og apparater]« i forordningens artikel 3, stk . 2 : kan det egentlige apparat herefter vaere toldfrit, dersom det er fremstillet paa toldomraadet og derfor ikke er blevet indfoert, men som dog ved indfoersel ville have vaeret et toldfrit apparat efter forordningens artikel 3, stk . 1, eller forudsaetter toldfriheden for det egentlige apparat, at det rent faktisk er blevet toldfrit indfoert i henhold til forordningens artikel 3, stk . 1?
4 ) Hvad skal der forstaas ved »instrumenter og apparater« i forordningens artikel 3, stk . 1 : kraeves der ifoelge disse begreber, at der foreligger et selvstaendigt apparat, og, i bekraeftende fald, hvorledes skal denne selvstaendige karakter bestemmes ( mekaniskteknisk eller i overensstemmelse med den funktion, som producenten har tiltaenkt den, eller efter den anvendelse, som modtageren af apparatet konkret goer af det)?«
8 Finanzgericht har i forelaeggelseskendelsens grunde anfoert, at spoergsmaalene til dels stilles som supplement til forelaeggelseskendelsen fra Finanzgericht Muenchen af 6 . oktober 1983 ( 236/83, Universitaet Hamburg ), idet de spoergsmaal, der er stillet af denne domstol, for en stor dels vedkommende angaar en »apparatmaessig enhed«, der ikke foreligger i denne sag .
9 Parterne i hovedsagen har ikke indgivet indlaeg for Domstolen . Kommissionen har indledningsvis henvist til den snaevre sammenhaeng mellem den foreliggende sag og sag 236/83, hvori der blev afsagt dom den 15 . november 1984 ( Sml . 1984, s . 3849 ). Dersom det tredje spoergsmaal besvares bekraeftende ( saaledes som Kommissionen foreslaar det ), er der saaledes ikke grund til at besvare de oevrige spoergsmaal, som Finanzgericht har forelagt med henblik paa at afgoere sagen .
10 Vedroerende spoergsmaal 1 a ), hvormed det oenskes oplyst, om et tilbehoer skal vaere »specielt fremstillet« til det egentlige apparat, har Kommissionen anfoert, at dette spoergsmaal kun vedroerer den naermere definition af begrebet tilbehoer som indfoert den 1 . januar 1980 ved artikel 12 i Kommissionens forordning nr . 2784/79, der er gennemfoerelsesforordningen til Raadets grundforordning nr . 1798/75 .
Imidlertid blev artikel 3 i grundforordningen samtidig aendret ved Raadets forordning nr . 1027/79 af 8 . marts 1979 ( EFT L 134, s . 1 ), og de nye affattelser af Raadets og Kommissionens forordninger stod i en snaever indbyrdes sammenhaeng . Mens det i henhold til den oprindelige ordlyd af grundforordningens artikel 3, stk . 2, var fastsat, at tilbehoeret skulle vaere »noedvendigt« med henblik paa, at det videnskabelige instrument eller apparat »kan fungere«, er det ifoelge den nye version tilstraekkeligt, at der foreligger et »tilbehoer, der er saerlig« tilpasset til det egentlige apparat . Med henblik herpaa bestemmes det i gennemfoerelsesforordningens artikel 12, at et tilbehoer skal vaere »specielt fremstillet til at blive anvendt sammen med et bestemt videnskabeligt instrument eller apparat for at forbedre dets virkning eller anvendelsesmuligheder« .
11 Kommissionen, der er af den opfattelse, at den oprindelige ordlyd af artikel 3 i forordning nr . 1798/75 er for restriktiv, har ingen betaenkeligheder ved at laegge den nye version til grund for fortolkningen af den oprindelige bestemmelse, selv om den foerst finder anvendelse fra den 1 . januar 1980 . Tilbehoer skal derfor af fabrikanten vaere specielt fremstillet eller tilpasset til et bestemt instrument eller apparat for at vaere omfattet af disse bestemmelser . Modsat gaelder det, at tilbehoer, der er bestemt til brug i forbindelse med et stort antal apparater eller kan anvendes saadan, ikke omfattes af disse bestemmelser . Den mere tilfaeldige mulighed for en selvstaendig anvendelse af tilbehoer eller en brug af det i en anden sammenhaeng end den, der oprindelig var tiltaenkt det, udelukker ikke anvendelsen af de paagaeldende bestemmelser .
12 Kommissionen har med hensyn til spoergsmaal 1 b ), udtalt sig for en funktionel afgraensning af begrebet tilbehoer i overensstemmelse med tankegangen bag det svar, den har foreslaaet for den foerste del af spoergsmaalet, ligesom den har afvist en sondring mellem videnskabelige instrumenter og apparater over for tilbehoer, baseret paa rent begrebsmaessige eller tekniske kendetegn . Der skal derfor ved tilbehoer forstaas genstande, der efter deres konstruktion og funktionsmaade af fabrikanten er bestemt til at forbedre et videnskabeligt instrument eller apparats ydelser eller anvendelsesmuligheder .
13 Kommissionen har vedroerende det andet spoergsmaal under henvisning til det svar, som den foreslaar paa spoergsmaal 1 a ), anfoert, at en for bogstavelig fortolkning af den oprindelige ordlyd af artikel 3, stk . 2, i forordning nr . 1798/75 ikke er formaalstjenlig, men at denne bestemmelse snarere skal forstaas i lyset af den aendrede ordlyd ifoelge forordning nr . 1027/79 .
14 Kommissionen har foreslaaet et bekraeftende svar paa det tredje spoergsmaal og har herved henvist til Domstolens dom og sine argumenter i sag 236/83 . Forordning nr . 1027/79 har klargjort artikel 3, stk . 2, i forordning nr . 1798/75, der i de forskellige sproglige versioner var modsigende, idet tilbehoer kun blev indroemmet toldfritagelse, dersom det egentlige apparat var indfoert, og denne indfoersel var sket enten forud for eller samtidig med indfoerslen af tilbehoeret . Denne fortolkning er i overensstemmelse med betingelserne i Firenze-aftalen af 1950 og Nairobiprotokollen vedroerende denne overenskomst af 1976 ; der er ikke nogen grund til at indfoere en mere gunstig ordning for indfoersler i Faellesskabet . Da det er forbundet med store vanskeligheder at fastslaa den videnskabelige karakter af et instrument eller apparat, er det aabenbart, at faellesskabslovgiver ikke har haft til hensigt at gennemfoere en saa omfattende forvaltningsprocedure blot for at fritage simple tilbehoersdele fra told .
15 Med hensyn til det fjerde spoergsmaal, hvormed de relevante kriterier oenskes oplyst, der er afgoerende for den selvstaendige karakter af et instrument eller apparat i henhold til artikel 3, stk . 1, i forordning nr . 1798/75, har Kommissionen foreslaaet, at der tages hensyn til den funktion, fabrikanten har tiltaenkt instrumentet eller apparatet, og som ofte kan fastslaas paa grundlag af konstruktionen og funktionsmaaden . Heroverfor gaelder det, at samtlige andre mulige kriterier af begrebsmaessig eller teknisk art, daarligt egner sig for en afgraensning i praksis . Spoergsmaalet boer derfor besvares med, at instrumenter og apparater i henhold til artikel 3, stk . 1, i forordning nr . 1798/75 er tekniske indretninger, der ifoelge deres konstruktion og funktionsmaade af fabrikanten er bestemt til at benyttes som selvstaendige enheder ved videnskabelige arbejder .
16 Kommissionen har under den mundtlige forhandling i et vist omfang aendret sit synspunkt vedroerende det svar, der skal gives paa spoergsmaal 1 b ), og det fjerde spoergsmaal under hensyn til den dom, som Domstolen i mellemtiden har afsagt i foernaevnte sag 236/83 . Kommissionen fastholder ikke laengere sin oprindelige opfattelse, hvorefter en genstand altid ifoelge sin beskaffenhed bevarer sin egenskab af egentligt instrument eller apparat hhv . tilbehoer . Tvaertimod kan genstanden i det enkelte tilfaelde udgoere henholdsvis instrument/apparat eller tilbehoer, alt efter om den opfylder »en selvstaendig videnskabelig funktion« eller en rent mekanisk funktion, der kun tjener til at forbedre eller lette anvendelsen eller effektiviteten af det egentlige instrument eller apparat .
17 Kommissionen har vedroerende det fjerde spoergsmaal opgivet sin oprindelige stillingtagen og foreslaar et svar, hvorefter videnskabelige instrumenter og apparater udgoer tekniske indretninger, der opfylder samtlige betingelser i artikel 3, stk . 1 og 3, i forordning nr . 1798/75, og som saerligt udfylder en selvstaendig videnskabelig funktion .
18 Det tredje spoergsmaal boer behandles foerst, idet svaret paa de andre spoergsmaal logisk afhaenger heraf, og da det foerste, andet og fjerde spoergsmaal bliver uden genstand, saafremt der gives et benaegtende svar paa anden del af tredje spoergsmaal .
Det tredje spoergsmaal
19 Ved besvarelsen af det tredje spoergsmaal bemaerkes, at Domstolen i sin foernaevnte dom af 15 . november 1984 i sag 236/83 kendte for ret, at udtrykket »toldfrit indfoerte videnskabelige instrumenter og apparater« i artikel 3, stk . 2, i forordning nr . 1798/75 »skal fortolkes saaledes, at komponenter, reservedele og tilbehoer kan indfoeres toldfrit paa betingelse af, at de er bestemt til videnskabelige instrumenter eller apparater, der selv opnaar eller har opnaaet toldfritagelse« . Domstolen tilfoejede, at »denne toldfritagelse kan derimod ikke indroemmes, naar komponenterne er bestemt til at indfoejes i en videnskabelig installation, der er fremstillet i Faellesskabet« .
20 Domstolen stoettede for det foerste denne fortolkning paa det forhold, at ifoelge artikel 2 i forordning nr . 1798/75 kan toldfritagelse kun indroemmes for materialer af uddannelsesmaessig, videnskabelig eller kulturel art, der er bestemt til visse forsknings- eller uddannelsesinstitutioner . Domstolen kom til det resultat, at anvendelsen af denne bestemmelse rejser vanskeligheder, naar de indfoerte komponenter ikke direkte er bestemt til den videnskabelige eller uddannelsesmaessige institution, men til producenten af et videnskabeligt apparatur, der er bestemt til endeligt at leveres til den paagaeldende institution .
21 Domstolen bemaerkede for det andet, at en videnskabelig installation, der er fremstillet i Faellesskabet, er undtaget fra told og saaledes ikke kan anses som et videnskabeligt instrument eller apparat i forordning nr . 1798/75 ' s forstand, saa meget mere som toldfritagelse kun kan indroemmes, saafremt det godtgoeres, at tilsvarende instrumenter eller apparater ikke fremstilles i Faellesskabet . En hovedinstallation, der er fremstillet i Faellesskabet, kan saaledes ikke anses som et videnskabeligt instrument eller apparat, der kan opnaa toldfritagelse udelukkende paa grund af sine relationer til importeret tilbehoer .
22 Domstolen naaede derfor til det resultat, at det fremgik af forordning nr . 1798/75 ' s anvendelsesomraade og opbygning, at der ikke kan indroemmes toldfritagelse for komponenter, der er bestemt til at indbygges i en videnskabelige installation, som er fremstillet i Faellesskabet .
23 Heraf foelger, at det tredje spoergsmaal, der er stillet af Finanzgericht Baden- Wuerttemberg, maa besvares med, at udtrykket »toldfrit indfoerte videnskabelige instrumenter og apparater« i artikel 3, stk . 2, i Raadets forordning nr . 1798/75 skal fortolkes saaledes, at tilbehoer kan indfoeres toldfrit, saafremt det er bestemt til instrumenter eller apparater, der selv opnaar eller har opnaaet toldfritagelse .
Derimod kan der ikke indroemmes toldfritagelse, saafremt tilbehoeret er bestemt til at indfoejes i instrumenter eller apparater, der er fremstillet i Faellesskabet .
Det foerste, andet og fjerde spoergsmaal
24 Under hensyn til det svar, der er givet paa det tredje spoergsmaal, er der ikke grund til at besvare de oevrige spoergsmaal, der er stillet af Finanzgericht, eller at tage stilling til Kommissionens argumentation vedroerende disse .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
25 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( anden afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt den af Finanzgericht Baden-Wuerttemberg ved kendelse af 7 . februar 1984, for ret :
Udtrykket »toldfrit indfoerte videnskabelige instrumenter og apparater« i artikel 3, stk . 2, i Raadets forordning nr . 1798/75 af 10 . juli 1975 skal fortolkes saaledes, at tilbehoer kan indfoeres toldfrit, saafremt det er bestemt til instrumenter eller apparater, der selv opnaar eller har opnaaet toldfritagelse . Derimod kan der ikke indroemmes toldfritagelse, saafremt tilbehoeret er bestemt til at indfoejes i instrumenter eller apparater, der er fremstillet i Faellesskabet .