62020TJ0217_INF
Rettens dom (Anden Afdeling) af 7. september 2022 –Grækenland mod Kommissionen
(Sag T-217/20) (
1
)
»EGFL og ELFUL – udgifter udelukket fra finansiering – udgifter afholdt af Grækenland – udvikling af landdistrikterne – nøglekontroller – faste finansielle korrektioner – begrundelsespligt – beskyttelse af den berettigede forventning – retssikkerhed – proportionalitet – princippet om god forvaltningsskik«
1.
Landbrug – finansiering over ELFUL – afslutning af regnskaber – flere på hinanden følgende efterprøvende regnskabsafslutningsprocedurer – Kommissionens gennemførelse af nævnte procedurer uden at afvente afslutningen af en eventuel retslig procedure – tilsidesættelse af procesøkonomien – foreligger ikke
(Art. 256 TEUF og 263 TEUF; Kommissionens forordning nr. 908/2014, art. 34, stk. 2 og 7)
(jf. præmis 47-49)
2.
Landbrug – finansiering over ELFUL – afslutning af regnskaber – gennemførelsesafgørelse, der pålægger en fast finansiel korrektion – udvidelse af korrektionen – lovlighed – betingelser
(Kommissionens forordning nr. 908/2014, art. 34)
(jf. præmis 52 og 55)
3.
Landbrug – finansiering over ELFUL – afslutning af regnskaber – procedure – genstand – finansiel korrektion, som ikke udgør en sanktion
(jf. præmis 53 og 77)
4.
Landbrug – finansiering over ELFUL – afslutning af regnskaber – begrænsning af afslaget på finansiering – 24 måneders frist – begyndelsestidspunkt – Kommissionens meddelelse af resultaterne af efterprøvninger – den dato for støttens udbetaling, som skal anvendes med henblik på beregning af fristen – datoen for betalingen af restbeløbet af støtten
[Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 52, stk. 4, litra c)]
(jf. præmis 61-63)
5.
Landbrug – finansiering over ELFUL – afslutning af regnskaber – flere på hinanden følgende efterprøvende regnskabsafslutningsprocedurer – anvendelse af en ny fast korrektion på udgifter, som har været genstand for en tidligere fast korrektion for de samme regnskabsår – Kommissionens ret til at foretage sådanne nye korrektioner indtil den endelige vurdering af den pågældende foranstaltning – tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om god forvaltningsskik og princippet om af beskyttelse af den berettigede forventning – foreligger ikke
(Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1306/2013, art. 52; Kommissionens forordning nr. 908/2014, art. 34, stk. 2 og 7)
(jf. præmis 85-87 og 89-92)
Konklusion
1)
Europa-Kommissionen frifindes.
2)
Den Hellenske Republik betaler sagsomkostningerne.
(
1
) – EUT C 222 af 6.7.2020.