61954J0007
DOMSTOLENS DOM
AF 23. APRIL 1956
Groupement des Industries Sidérurgiques Luxembourgeoises mod Den Høje Myndighed for Det europæiske Kul- og Stålfællesskab
Intervenient: Regeringen for storhertugdømmet Luxembourg
Forenede sager 7 og 9/54
Processprog: Fransk
Angående:
Dels søgsmål om annullation af den stiltiende beslutning om afslag, som i henhold til traktatens artikel 35 er en følge af Den Høje Myndigheds passivitet over for skrivelsen af 14. juli 1954, i hvilken sagsøgeren anmodede den om at vedtage en beslutning eller rette en henstilling vedrørende Office Commercial de Ravitaillement du Grand-Duché de Luxembourg's virksomhed og vedrørende udligningskassen, som ved ministeriel bekendtgørelse af . 8. marts 1954 er knyttet til dette »office« (sag 7/54);
dels søgsmål om annullation »i det omfang det er nødvendigt« af Den Høje Myndigheds beslutning om afslag, der fremgår af dens skrivelse af 27. november 1954 som svar på den i skrivelse af 14. juli 1954 indeholdte anmodning (sag 9/54).
Domskonklusion:
I —
I sag 7/54
a)
angående det første punkt vedrørende Office Commercial du Ravitaillement: Pastanden afvises som genstandsløs.
b)
angående det andet punkt vedrørende den til Office Commercial du Ravitaillement knyttede udligningskasse: Sagsøgte frifindes.
II —
I sag 9/54: Sagen afvises som genstandsløs.
Generaladvokatens forslag til afgørelse:
—
i sag 7/54 vedrørende det første punkt at afvise klagen fra realitetsbehandling og vedrørende det andet punkt at frifinde sagsøgte
—
i sag 9/54 at afvise klagen fra realitetsbehandling.
Sammendrag
1.
Procedure — Den Høje Myndigheds undladelse — administrativ klagebeføjelse
(Traktaten, artiklerne 35 og 80)
2.
a)
Retspleje — Den Høje Myndigheds undladelse — stiltiende beslutning om afslag — søgsmål — søgsmålets art
b)
Retspleje — annullationssøgsmål — sagsøgende virksomheder og organisationer — sagens genstand og producentens særlige produktion — manglende sammenhæng
(Traktaten, artiklerne 33 og 35)
3.
Retspleje — Den Høje Myndigheds undladelse — stiltiende beslutning om afslag — annullationssøgsmål — den anfægtede beslutnings individuelle karakter — virksomheder og organisationer — antagelse til realitetsbehandling
Traktaten, artikel 33)
4.
Retspleje — Den Høje Myndigheds undladelse — stiltiende beslutning om afslag — annullationssøgsmål — ophævelse af en foranstaltning, som Den Høje Myndighed har undladt at skride ind overfor — sagsøgerens interesse i at forfølge sagen
5.
Retspleje — Den Høje Myndigheds undladelse — stiltiende beslutning om afslag — annullationssøgsmål — senere udtrykkelig beslutning — opretholdelse af søgsmålet
(Traktaten, artikel 35)
6.
Fællesmarked — uforenelig praksis — principielt forbud
(Traktaten, artikel 4)
7.
Fællesmarked — uforenelig praksis — særlige byrder — kriterier for den særlige karakter
(Traktaten, artikel 4, c)
8.
Fællesmarked — uforenelig praksis — forskelsbehandling
(Traktaten, artikel 4, b)
9.
Priser — højestepriser — almindelige byrder — forenelighed
(Traktaten, artikel 61)
1.
Udtrykket »alt efter omstændighederne« skal forstås således, at det giver de i artikel 35 nævnte enheder, der har interesse i den beslutning, som Den Høje Myndighed har pligt til at vedtage, eller i den henstilling, som den har pligt til at rette, ret til at indbringe sagen for Den Høje Myndighed.
De i artikel 35 nævnte organisationer kan i overensstemmelse med den betydning, som traktatens artikel 80, har givet ordet »virksomhed« for hele traktaten, kun være virksomhedsorganisationer.
2.
a)
Den i medfør af traktatens artikel 35, stk. 3 indbragte sag er en sag om annullation, som nævnt i artikel 33, og derfor underlagt betingelserne i denne bestemmelse.
2.
b)
Ingen bestemmelse i traktaten kræver, at der skal være sammenhæng mellem producentens særlige produktion og sagens genstand.
3.
Det er tilstrækkeligt, for at en virksomhed eller en organisation kan indbringe en sag vedrørende en beslutning eller henstilling, at denne beslutning eller henstilling ikke er generel, men har karakter af en individuel beslutning, uden at det er nødvendigt, at den har denne karakter i forholdet til sagsøgeren, når blot den angår denne.
En beslutning, der udelukkende omhandler et ved navn benævnt offentligt organs særlige virksomhed, er en individuel beslutning.
4.
Ophævelsen af en foranstaltning, mod hvilken Den Høje Myndighed har undladt at vedtage en beslutning eller rette en henstilling, bevirker ikke, at den sag, der er rettet mod denne undladelse, bliver uden genstand, idet stridsspørgsmålet består for den forudgående tid. Sagsøgeren må derfor anses for at have en interesse i at forfølge sagen.
5.
Den omstændighed, at Den Høje Myndighed efter udløbet af den i artikel 35 fastsatte frist af to måneder har begrundet sin vægring ved at vedtage en beslutning, bevirker ikke. at den i denne artikel nævnte sag bliver uden genstand.
6.
Bestemmelserne i artikel 4 er de bestemmelser, hvorved Fællesskabets fælles marked oprettes. De er derfor umiddelbart anvendelige, når de ikke er gentaget andetsteds i traktaten.
Når artikel 4's bestemmelser derimod er nævnt, gentaget eller nærmere fastsat andre steder i traktaten, skal de regler, der angår én og samme bestemmelse, betragtes som en helhed og anvendes under ét.
7.
Ved en første undersøgelse, og uden at dette kriterium alene kan betragtes som afgørende, kan en byrde anses for særlig og dermed for ophævet og forbudt ved traktaten, hvis den på ulige vis påvirker produktionsomkostningerne for producenter med samme vilkår, og derigennem skaber en fordrejning af produktionsdelingen, som ikke er en følge af ændringer i produktiviteten.
8.
Opretholdelsen af uligheder i konkurrencevilkårene, som ikke medfører en af traktaten forbudt forskelsbehandling, er den nødvendige og uundgåelige følge af den kun delvise integration, som traktaten gennemfører.
9.
Fastsættelsen af højestepriser forhindrer ikke, at produkterne på forbrugstidspunktet eller på hvilket som helst trin i omsætningen pålægges afgifter, skatter eller nogen anden almindelig byrde.