62002CC0211_DA
Generaladvokatens forslag til afgørelse
Generaladvokatens forslag til afgørelse
1. I den foreliggende traktatbrudssag mod Storhertugdømmet Luxembourg har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber nedlagt følgende påstande:
1) Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren, da det ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
2) Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
2. Direktivets artikel 15, stk. 1, foreskriver, at medlemsstaterne skal sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet senest den 24. oktober 1998. Som undtagelse fra denne frist skal medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 15, stk. 1, andet afsnit, sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivets artikel 5 senest den 24. oktober 2000. I henhold til direktivets artikel 15, stk. 4, skal medlemsstaterne meddele Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af direktivet.
3. Kommissionen havde hverken den 24. oktober 1998 eller den 24. oktober 2000 modtaget meddelelse om nogen gennemførelsesbestemmelser til direktivet. Den 3. februar 1999 sendte Kommissionen derfor først den luxembourgske regering en åbningsskrivelse. Ved skrivelse af 31. marts 1999 overbragte Luxembourgs Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union Kommissionen et lovforslag, der imidlertid ikke angav noget ikrafttrædelsestidspunkt. Kommissionen tilstillede derfor den 23. juli 1999 medlemsstaten en begrundet udtalelse med en frist på to måneder. Denne udtalelse forblev ubesvaret. Med hensyn til den i artikel 15, stk. 1, andet afsnit, fastsatte gennemførelsesfrist den 24. oktober 2000 tilsendte Kommissionen ligeledes den 5. december 2000 Storhertugdømmet Luxembourg en åbningsskrivelse. Da Storhertugdømmet ikke bestred traktatbruddet, tilstillede Kommissionen det den 25. juli 2001 en begrundet udtalelse, der også indeholdt en frist på to måneder. Denne udtalelse forblev ligeledes ubesvaret.
4. Under retsforhandlingerne for Domstolen har den luxembourgske regering bl.a. med henblik på at forklare den manglende gennemførelse anført, at den først gennemførte detaljerede studier for at fastslå den egnede retsform for gennemførelsen, og at direktiv 97/66 senere ved artikel 19 i direktiv 2002/58/EF blev ændret, hvorfor man ønskede at tage hensyn til ændringen allerede ved gennemførelsen.
5. Det følger af fast retspraksis, at spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger et traktatbrud, skal vurderes på baggrund af forholdene i medlemsstaten, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse . En medlemsstat kan desuden ikke påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af et direktiv, ikke overholdes .
6. Da det er ubestridt, at direktivet på det afgørende tidspunkt endnu ikke var gennemført i luxembourgsk ret, skal traktatbruddet fastslås.
Sagens omkostninger
7. I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Kommissionen har nedlagt påstand om, at Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger, og Storhertugdømmet Luxembourg i lyset af ovenstående vil tabe sagen, bør det pålægges det at betale sagens omkostninger.
Forslag til afgørelse
8. Jeg foreslår Domstolen at træffe følgende afgørelse:
»1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren, da det ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.«