61984CJ0114_DA
Dommens præmisser
Afgørelse om sagsomkostninger
Afgørelse
Dommens præmisser
1 Ved to kendelser af 12 . marts 1984, afsagt i to sager om foreloebige forholdsregler, indgaaet til Domstolen den 26 . april 1984, har praesidenten for Tribunal de commerce de Melun i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 3, litra f ), artikel 5 og artikel 36, for at kunne afgoere, om en national ordning, der foreskriver en mindstepris paa braendstoffer ved salg til forbruger, er forenelig med faellesskabsretten .
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under to retssager mellem, paa den ene side, SA Établissements Piszko, der har hjemsted i Pringy, og Maroccini, som er indehaver af et automobilvaerksted i Pringy, samt Chambre syndicale nationale du commerce et de la réparation automobile, og, paa den anden side, to selskaber, som driver en raekke supermarkeder, SA Dammarie Distribution »Centre Leclerc« og SA Carrefour Supermarché . Sagsoegerne i hovedsagerne har ved Tribunal de commerce de Melun nedlagt paastand om, at der ved kendelse traeffes saadanne genoprettende foranstaltninger, som er noedvendige for at bringe en aabenbar retskraenkelse til ophoer og at der nedlaegges forbud over for de to sagsoegte selskaber mod at udbyde braendstoffer til salg og mod at saelge braendstoffer med ulovlige prisnedslag under de mindstepriser, som var fastsat ved ministeriel bekendtgoerelse .
3 De to sagsoegte selskaber bestrider ikke, at de i februar 1984 har solgt superbenzin og normalbenzin under de priser, som er fastsat i arrêté ministériel nr . 83-58/A af 9 . november 1983 om priser ved detailsalg af braendstoffer . De har imidlertid gjort gaeldende, at naevnte bekendtgoerelse er i strid med faellesskabsretten og dermed ulovlig .
4 I sag 114/84 har den nationale ret forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Skal artikel 3, litra f ), og artikel 5 i traktaten af 25 . marts 1957 om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab fortolkes saaledes, at de indeholder et forbud mod, at en medlemsstat ved lov eller administrative bestemmelser indfoerer mindstepriser for detailsalg af normalbenzin og superbenzin fra benzinpumpe?«
5 De praejudicielle spoergsmaal i sag 115/84 lyder saaledes :
1 ) Er mindsteprisordningen lovlig, naar henses til det grundlaeggende princip om fri konkurrence i EOEF-traktatens artikel 3?
2 ) Kan en lovgivning om mindstepriser for braendstoffer begrundes i hensynet til beskyttelse af den offentlige orden i traktatens artikel 36?«
6 Spoergsmaalene vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 3, litra f ), og artikel 5 har Domstolen allerede tidligere behandlet i dommen af 29 . januar 1985 ( Cullet, 231/83, Sml . 1985, s . 315 ). Domstolen blev under naevnte sag foranlediget til at udstraekke sin proevelsesret til bestemmelser om gennemfoerelsen af principperne i traktatens artikler 2 og 3, navnlig bestemmelserne vedroerende frie varebevaegelser . Naermere bestemt fortolkede Domstolen traktatens artikel 30, der noedvendigvis maa gennemgaas forud for artikel 36, som er naevnt i den nationale rets andet spoergsmaal i sag 115/84 .
7 Den i hovedsagerne omtvistede prisordning er den samme som i sag 231/83, bortset fra, at der ved arrêté ministériel nr . 83-58/A af 9 . november 1983, som finder anvendelse paa de faktiske omstaendigheder i de foreliggende sager, for saa vidt angaar normalbenzin og superbenzin blev foretaget en forhoejelse af de fradragsbeloeb, som skulle traekkes fra de maksimalpriser ved salg i detailleddet, der var fastsat i medfoer af den gaeldende ordning . Denne omstaendighed rejser imidlertid ikke andre problemer med hensyn til faellesskabsrettens anvendelse end dem, der blev loest ved foernaevnte dom af 29 . januar 1985 .
8 I naevnte dom fastslog Domstolen :
, EOEF-traktatens artikel 3, litra f ), og artikel 5 er ikke til hinder for en national ordning, hvorefter de nationale myndigheder fastsaetter en mindstepris for detailsalg af braendstoffer ;
, en saadan ordning er i strid med traktatens artikel 30, naar mindsteprisen udelukkende fastsaettes paa grundlag af de nationale raffinaderiers overtagelsespris, og denne er afhaengig af den officielle listepris, som udelukkende beregnes paa grundlag af de nationale raffinaderiers kostpris, saafremt braendstofpriserne paa de europaeiske markeder afviger mere end 8% fra denne kostpris .
9 Hvad angaar fortolkningen af traktatens artikel 36, statueredes det i samme dom, at en lovgivning, der foreskriver en mindstepris for braendstoffer, ikke kan anses for at vaere begrundet i et hensyn til beskyttelse af den offentlige orden i artikel 36 ' s forstand .
10 Da der ikke i de foreliggende sager er fremkommet nye omstaendigheder, henvises der med henblik paa besvarelsen af de af Tribunal de commerce de Melun forelagte spoergsmaal og mht . de praemisser besvarelsen er baseret paa, tilnaevnte dom af 29 . januar 1985, hvoraf en kopi vedlaegges denne dom .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
11 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagernes parter udgoer et led i de sager, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( fjerde afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, som er forelagt den af praesidenten for Tribunal de commerce de Melun ved to kendelser af 12 . marts 1984, for ret :
1 ) EOEF-traktatens artikel 3, litra f ), og artikel 5 er ikke til hinder for en national ordning, hvorefter de nationale myndigheder fastsaetter en mindstepris for detailsalg af braendstoffer .
2 ) En saadan ordning er i strid med traktatens artikel 30, naar mindsteprisen udelukkende fastsaettes paa grundlag af de nationale raffinaderiers overtagelsespris, og denne er afhaengig af den officielle listepris, som udelukkende beregnes paa grundlag af de nationale raffinaderiers kostpris, saafremt braendstofpriserne paa de europaeiske markeder afviger mere end 8% fra denne kostpris .
3 ) En lovgivning, der foreskriver en mindstepris for braendstoffer, kan ikke anses for at vaere begrundet i et hensyn til beskyttelse af den offentlige orden i traktatens artikel 36 ' s forstand .