62006CC0450
ELEANOR SHARPSTON
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2007. október 25. (
1
)
C-450/06. sz. ügy
Varec SA
kontra
État belge
„Közbeszerzés — Kereset — 89/665/EGK irányelv — Hatékony jogorvoslat — Fogalom — A kontradiktórius eljárás elve és az üzleti titok védelméhez való jog közötti egyensúly — A gazdasági szereplők által szolgáltatott információk bizalmasságának védelme a jogorvoslati eljárásokért felelős testület által”
1.
A Conseil d’État (Belgium) azt a kérdést teszi fel, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárások lefolytatásáért felelős testületnek biztosítania kell-e az üzleti titok bizalmas jellegét, miközben maga figyelembe veheti az ezeket tartalmazó bizonyítékokat.
2.
A kérdés arra a konfliktusra világít rá, miszerint az egyik fél az ügyre vonatkozó bizonyítékok szolgáltatását és az azokhoz való hozzáférést, míg a másik fél egyes bizonyítékok bizalmas jellegének versenytársakkal szembeni megőrzését jogosult kérni.
A közösségi szabályozás
3.
A 89/665 (
2
) irányelv 1. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásaira vonatkozó irányelvek (
3
) hatálya alá tartozó szerződés-odaítélési eljárásokat illetően az ajánlatkérők által hozott határozatokkal szemben az irányelvben foglalt feltételeknek megfelelően hatékonyan és különösen a lehető leggyorsabban jogorvoslattal lehessen élni, ha a közbeszerzésre vonatkozó közösségi jogot vagy az e jogot végrehajtó nemzeti jogszabályokat megsértették.
4.
Az irányelv ezt követően meghatározza az ilyen jogorvoslati eljárások során figyelembe veendő feltételeket a közösségi joggal összhangban lévő gyors és hatékony eredmény biztosítása érdekében. Hallgat azonban a bizonyítékként benyújtott vagy benyújtani kért dokumentumokban szereplő bizalmas információk kezelését illetően. A 2. cikk (8) bekezdése értelmében a jogorvoslati testület „kontradiktórius eljárás” keretében hozza meg döntését.
5.
Az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásában a bizalmasság kérdését – a szerződések odaítélése során – a 93/36 irányelv (
4
) szabályozta, és különösen 15. cikkének (2) bekezdése, amely szerint: „Az ajánlatkérő köteles teljes mértékben tiszteletben tartani az ajánlattevők által rendelkezésre bocsátott adatok bizalmas jellegét.” Továbbá a 7. cikk (1) bekezdése, valamint a 9. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a szerződés odaítélésének eredményét hirdetményben kell ismertetni, az ajánlatkérő mérlegelése alapján azonban egyes adatokat nem lehet közzétenni, amennyiben ezeknek az adatoknak a közzététele – többek között – „sértené egyes magán- vagy közvállalkozások jogos üzleti érdekeit, vagy sérthetné az ajánlattevők közötti tisztességes versenyt.”
6.
A 93/36 irányelvet 2006. január 31-ével hatályon kívül helyezte, és annak helyébe lépett a 2004/18 irányelv (
5
), amelynek 6. cikke a következőképpen rendelkezik: „Ezen irányelv rendelkezéseinek – különösen az odaítélt szerződések közzétételére vonatkozó kötelezettségekre, valamint a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők […] tájékoztatására vonatkozó kötelezettségekkel kapcsolatos rendelkezések – sérelme nélkül, és az ajánlatkérő szervre irányadó nemzeti joggal összhangban, az ajánlatkérő szerv nem hozhat nyilvánosságra olyan, a részére gazdasági szereplők által megadott adatokat, amelyeket azok bizalmasnak minősítettek; ilyen adatok különösen a műszaki vagy kereskedelmi titkok és az ajánlatok bizalmas vonatkozásai.”
A belga szabályozás
Az ajánlatban foglalt iratok bizalmas jellegéről
7.
A belga alkotmány (
6
) 32. cikke általános szabályként előírja a közigazgatási iratok nyilvánosságát. E szabály alóli kivétel az 1994. április 11-i, a közigazgatás nyilvánosságáról szóló törvény 6. cikkének (1) bekezdése (
7
), amely lehetővé teszi, hogy a hatóság megtagadja az iratokba való betekintést, amennyiben az annak biztosításához fűződő érdeket felülmúlja a bizalmas jellegű – többek között – üzleti vagy gyártási adatok védelméhez fűződő érdek.
8.
Az ajánlatkérőkre vonatkozó azon előírás, hogy a hozzá benyújtott iratokban található üzleti titkok bizalmas jellegét tiszteletben kell tartani, a közbeszerzési eljárásokra irányadó belga jogszabályok számos rendelkezésében megjelenik, különösen az alapeljárás tárgyát képező szerződés-odaítéléskor hatályos, az építési beruházásra, az árubeszerzése és a szolgáltatásnyújtásra, valamint az építési koncesszióra irányuló közbeszerzési szerződésekről szóló 1996. január 8-i királyi rendelet 25. cikkének (4) bekezdésében, 51. cikkének (4) bekezdésében és 80. cikkének (4) bekezdésében.
9.
Azóta a 2004/18 irányelv átültetése érdekében elfogadták a közbeszerzésről és egyes építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló szerződésekről szóló 2006. június 15-i törvényt. A 11. cikk első két bekezdése a következőképpen szól:
„Az ajánlatkérő, valamint rábízott feladataiból, vagy beosztásából eredően valamely közbeszerzési szerződéssel, vagy a közbeszerzési szerződés odaítélésével vagy teljesítésével kapcsolatos, a részvételre jelentkezők, ajánlattevők, áruszállítók vagy szolgáltatásnyújtók által közölt bizalmas információkról tudomást szerző személy nem hozhatja nyilvánosságra az ilyen információkat. Ilyen információnak minősülnek különösen a műszaki vagy kereskedelmi titkok és az ajánlatok bizalmas vonatkozásai.
A jogorvoslati eljárás során a jogorvoslati testület és az ajánlatkérő köteles gondoskodni az előző bekezdésben hivatkozott információk bizalmas jellegének biztosításáról.”
10.
A 11. cikk azonban, mint a fenti törvény legtöbb rendelkezése, még nem lépett hatályba. (
8
)
A Conseil d’État előtti eljárásról
11.
A közbeszerzési eljárásokban hozott határozatokkal szemben a Conseil d’État-hoz nyújtható be kereset. A bírósági jogorvoslati ügyekben az e bíróság előtt folyó eljárásokat különösen az 1948. augusztus 23-i régensi rendelet és az 1973. január 12-i egységes szerkezetbe foglalt törvények szabályozzák.
12.
A régensi rendelet 6. cikke előírja, hogy az alperes hatóság a kereset kézbesítésétől számított 60 napon belül adja át az iratokat a hivatal részére. Amennyiben az iratok nincsenek e hatóság birtokában, további rendelkezés írja elő az iratoknak az azzal rendelkező hatóságtól való beszerzését.
13.
A régensi rendelet 87. cikke előírja, hogy a felek és jogi képviselőik az ügy iratait a hivatalban tekinthetik meg, amely jogot az egységes szerkezetbe foglalt törvények 19. cikke is megerősít.
14.
Az egységes szerkezetbe foglalt törvények 21. cikke lehetővé teszi a felperes számára az annak elrendelésére irányuló kérelmet, hogy az alperes hatóság az iratokat adja át. Azt is előírja továbbá, hogy amennyiben a meghatározott határidőn belül az iratok átadása nem történt meg, a felperes által előadott tényállást bizonyítottnak kell tekinteni, feltéve hogy e tényállás nem nyilvánvalóan hamis. A Conseil d’État állítása szerint ezen utóbbi rendelkezés arra az esetre is vonatkozik, ha az iratoknak csak egy része nem került átadásra.
15.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a Conseil d’État állandó ítélkezési gyakorlata szerint sem az 1994. április 11-i törvényre, sem az 1996. január 8-i királyi rendeletre (
9
) nem lehet hivatkozni annak érdekében, hogy a valamely közigazgatási határozat érvényességét felülvizsgáló bíróságot megakadályozzák a valamely megsemmisítési jogalap megalapozottságának megítéléséhez szükségesek iratok vizsgálatában. (
10
)
16.
Az is kitűnik, hogy a Conseil d’État előtt folyó eljárást szabályozó rendelkezések nem engedik meg kifejezetten, hogy bármilyen, a benyújtott iratokban szereplő információt az eljárásban részt vevő felekkel szemben bizalmasan kezeljenek.
A tényállás és az alapeljárás
17.
Az alapeljárás a belga honvédelmi minisztérium által meghirdetett, harci járművekhez tartozó lánctalpszemek beszerzésére irányuló közbeszerzési eljárásból ered. Két ajánlatot nyújtottak be, az egyiket a Varec SA (a továbbiakban: Varec), a másikat a Diehl Remscheid GmbH & Co (a továbbiakban: Diehl). 2002. május 28-án a szerződést a Diehlnek ítélték oda. A szerződés odaítéléséről szóló határozat számos, a Varec ajánlatának kizárásához vezető műszaki, adminisztratív és jogi indokot sorolt fel, ezzel szemben megállapította, hogy a Diehl valamennyi alkalmassági szempontnak megfelelt. Ezt a következtetést többek között a Diehl ajánlatához mellékelt bizonyos tervrajzokra és mintákra alapozták. Az ajánlatok értékelése után e tételeket a Diehl kérésére visszaszolgáltatták.
18.
A Varec a Conseil d’État-hoz benyújtott keresetében azt állítja, hogy a Diehl ajánlata valójában nem felelt meg valamennyi odaítélési szempontnak. Úgy véli, hogy állításának megítélése érdekében az előző pontban felsorolt tervrajzok és minták bizonyítékként való megvizsgálására van szükség mind a jogorvoslati eljárást lefolytató bíróság, mind a jogorvoslatot kérelmező fél által.
19.
Az alperes ajánlatkérő által benyújtott iratok azonban nem tartalmazzák a szóban forgó tételeket, mivel azokat visszaadták a Diehlnek. A Diehl, amely az eljárásban beavatkozóként vett részt, arra való hivatkozással tiltakozik benyújtásuk ellen, hogy azok bizalmas információkat és üzleti titkokat tartalmaznak, amelyekhez a Varec számára nem kíván hozzáférést biztosítani. Az auditeur (
11
) (a továbbiakban: előadó) úgy véli, hogy amennyiben az ajánlatkérő nem nyújtja be a teljes iratot, és ezzel megsérti a gondos igazságszolgáltatás és a tisztességes eljárás biztosításának elősegítésére vonatkozó kötelezettségét, nincs más lehetőség, mint a vitatott odaítélésről szóló határozat megsemmisítése.
20.
E körülmények között a Conseil d’État a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell-e értelmezni a [89/665/EGK irányelv] 1. cikkének (1) bekezdését, összefüggésben a [93/36/EGK irányelv] 15. cikkének (2) bekezdésével és a [2004/18/EK irányelv] 6. cikkével, hogy az ebben a cikkben előírt jogorvoslati eljárásokért felelős testületnek biztosítania kell a felek, így az ajánlatkérő által vele közölt iratokban foglalt üzleti titkok bizalmas jellegét és megtartását, maga azonban megismerheti és figyelembe veheti ezeket az információkat?”
21.
Írásbeli észrevételeket a belga és az osztrák kormány, valamint a Bizottság terjesztett elő. A Varec nem terjesztett elő észrevételeket, mivel álláspontja szerint a feltett kérdésre adott válasz nem szükséges a Conseil d’État előtt folyamatban lévő jogvita eldöntéséhez.
22.
Az ügyben egyik fél sem kérte tárgyalás megtartását, és arra nem is került sor.
23.
Hozzá kell tenni, hogy a Conseil d’État ugyanazon ítéletével a következő kérdés tekintetében előzetes döntéshozatali kérelemmel fordult a belga alkotmánybírósághoz is:
„Ellentétes-e az alkotmány 22. cikkével – akár együttesen értelmezve az emberi jogok európai egyezményének 8. cikkével és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának 17. cikkével, akár anélkül – a Conseil d’État-ról szóló 1973. január 12-i egységes szerkezetbe foglalt törvények 21. és 23. cikkének olyan értelmezése, miszerint a közigazgatási iratokban szereplő bizalmas dokumentumokat el kell helyezni az ügy iratai között, és a felek tudomására kell hozni, amikor azok nem üzleti titkok védelmét biztosítják?” (
12
)
24.
Az alkotmánybíróság 2007. szeptember 19-én hozott ítéletet.
25.
Eredetileg 2007. szeptember 20-án szándékoztam a jelenlegi indítványt előterjeszteni. Amikor azonban tudomást szereztem az alkotmánybíróság ítéletének kihirdetésére kitűzött időpontról, a Bíróság határozata meghozatalának hatékony elősegítése érdekében úgy véltem, kívánatos, ha először ezt az ítéletet tanulmányozom, következésképpen elhalasztottam a jelen indítvány előterjesztésének napját.
26.
Az alkotmánybíróság ítéletével lényegében megállapította, hogy ellentétes az alkotmánynak az emberi jogok európai egyezményének 8. cikkével és a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányának 17. cikkével együttesen értelmezett 22. cikkével a szóban forgó rendelkezések olyan értelmezése, amely az alperes hatóság által az ügy iratai között szereplő bizalmas információkra hivatkozást megakadályozza annak érdekében, hogy a felek ezekről tudomást szerezzenek, és amely a Conseil d’État számára nem teszi lehetővé az ilyen tételek állítólagos bizalmas jellegének megítélését. E magasabb szintű jogi normákkal a rendelkezések olyan értelmezése állna összhangban, amely az alperes hatóság számára ilyen célból lehetővé tenné a bizalmas jellegre való hivatkozást, a Conseil d’État számára pedig az információk bizalmas jellegének megítélését.
Értékelés
Elfogadhatóság
27.
A Varec azon álláspontját, miszerint a Conseil d’État előtt folyamatban lévő jogvita eldöntéséhez nem szükséges a feltett kérdés megválaszolása – némiképp meglepő álláspont, mivel a Varec eredetileg a vitatott bizonyítékok benyújtását kérelmezte – úgy lehet értelmezni, hogy az burkoltan kétségbe vonja az előzetes döntéshozatal iránti kérelem elfogadhatóságát.
28.
A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata értelmében azonban „főszabály szerint egyedül a nemzeti bíróság feladata, hogy az adott ügy sajátosságaira tekintettel az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés szükségességét és relevanciáját megítélje.” (
13
)
29.
A jelen ügy körülményeiben semmi olyat nem látok, amely igazolhatná a Conseil d’État azon értékelésének megkérdőjelezését, miszerint az ítélet meghozatalához szükség van a feltett kérdés megválaszolására. Ha a Varec állítása szerint a Diehl ajánlata nem felelt meg a közbeszerzési eljárás valamennyi odaítélési szempontjának, amennyiben ezt az állítását a szóban forgó tervrajzok és minták tartalmára tekintettel nem vonta vissza, és ha a Diehl továbbra is tiltakozik az ellen, hogy a Varec ezen tételeket megismerhesse, abban az esetben – a Conseil d’État alkalmazandó eljárási szabályait figyelembe véve – az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésre adott válasz lényegesnek tűnik a bíróság előtt folyamatban lévő ügyben hozott bármilyen döntés szempontjából.
Az alkalmazandó jogszabályok
30.
A Bíróság olyan tárgyú ítélkezési gyakorlata fényében, amely szerint az eljárási szabályokat általában a hatálybalépésükkor folyamatban lévő jogvitákra is alkalmazni kell, ellentétben az anyagi jogi szabályokkal, amelyek főszabály szerint a hatálybalépésük előtt keletkezett helyzetekre általában nem vonatkoznak, (
14
) meg kell vizsgálni, hogy az értelmezni kért jogszabályok eljárási vagy anyagi jogiak-e.
31.
Ebben a kérdésben a Bizottsággal értek egyet. A bizalmas információk védelméhez való jog, habár eljárásjogi vonatkozásai is vannak, és a Conseil d’État előtt nagyrészt eljárásjogi összefüggésben merült fel, lényegében anyagi jogi jogosultság. Az alapeljárásban ez a jogosultság akkor keletkezett, amikor a Diehl az eredeti közbeszerzési eljárásban benyújtotta ajánlatát. A jelen eljárás tárgyát ennek a fennálló anyagi jogosultságnak a folyamatos védelme képezi.
32.
Következésképpen az értelmezendő közösségi jog a 2002-ben, azaz a közbeszerzési eljárás idején hatályban lévő jog, nevezetesen a 89/665 és a 93/36 irányelv, kizárva ezzel a 2004/18 irányelvet. (
15
) Hozzá kell tenni, hogy mindenesetre ez utóbbi irányelv 6. cikke – habár részletesebben van megfogalmazva, mint a 93/36 irányelv 15. cikkének (2) bekezdése – lényegében ugyanazt az anyagi jogi rendelkezést tartalmazza, így a helyzet a hatálybalépése után sem más.
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
Átláthatóság és hatékony jogorvoslat
33.
A 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a tagállamok biztosítják a közbeszerzési eljárásokban hozott határozatok hatékony felülvizsgálatát. A határozatokat csak akkor lehet hatékonyan felülvizsgálni, ha a jogorvoslati testületnek minden annak megítéléséhez szükséges bizonyíték rendelkezésére áll, hogy a határozatokat az alkalmazandó jogszabályok és követelmények szerint hozták meg. Az átláthatóságot, amely a közbeszerzési eljárások fontos jellemzője, garantálni kell „annak biztosítása érdekében, hogy a közpénzeket komoly vizsgálat alapján, mindenféle előnyök nyújtása, valamint pénzügyi és politikai ellentételezés nélkül, tisztességesen és hatékonyan költsék el”. (
16
)
34.
Következésképpen, ha a 89/665 irányelv alapján eljáró jogorvoslati testület előtt valamely szerződés jogellenes odaítélésére hivatkoznak, és az ajánlatkérő által figyelembe vett információk a jogellenességet bizonyítják, a jogorvoslati testület csak abban az esetben teljesítheti teljes mértékben a hatékony felülvizsgálatra vonatkozó kötelezettségét, ha ezen adatok a rendelkezésére állnak.
A tisztességes eljáráshoz való jog
35.
Ahogyan e Bíróság kimondta, alapvető jogelvet sértene, ha valamely bírósági határozat olyan tényeken vagy iratokon alapulna, amelyekről a felek vagy a felek valamelyike nem szerezhetett tudomást, és amelyekről ezáltal álláspontjukat sem adhatták elő. (
17
)
36.
Az Emberi Jogok Európai Bírósága szintén kimondta, hogy a valamennyi polgári és büntetőeljárásban érvényesülő tisztességes eljáráshoz való jog alapvető eleme a bírósági eljárás kontradiktórius jellege, valamint a fegyveregyenlőség elve, amely alapján mindkét félnek tudomást kell szereznie a másik fél – vagy valamely független bírósági tisztségviselő, közigazgatási szerv vagy a megtámadott ítéletet hozó bíróság – által benyújtott észrevételekről vagy bizonyítékokról, és azokra észrevételeket tehet. (
18
)
37.
Következésképpen, amikor valamely jogorvoslati testület határozatában információkat vesz figyelembe, elvileg legalább ezen információk lényegének – amennyiben azok a határozat tartalmára hatást gyakoroltak – hozzáférhetőnek kell lennie az eljárásban részt vevő felek számára is, (
19
) annak érdekében, hogy a tisztességes eljáráshoz való joguk ne sérüljön.
38.
Az is megfontolandó azonban, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog nem sérül akkor, ha a fél olyan bizonyítékot nem ismerhet meg, amelyet nem értékeltek a hátrányára, és amelyet nem tudtak volna a javára sem értékelni. Az ilyen bizonyíték megismerése ezért törvényesen tagadható meg, például üzleti titkok védelme érdekében, a bizalmas kezelésre vonatkozó ésszerű és megfelelően indokolt kérelem alapján.
39.
Az emberi jogok európai egyezménye és az Európai Unió Alapjogi Chartája értelmében (
20
) a tisztességes eljáráshoz való jog feltétel nélküli jog. Ebből azonban nem következik az, hogy a lényeges bizonyítékok megismeréséhez való jog hasonlóképpen korlátlan. Az Emberi Jogok Európai Bíróságának – a büntetőeljárások összefüggésében is érvényesülő – állandó ítélkezési gyakorlata szerint a bizonyíték megismerése akkor tagadható meg, ha arra valamely személy alapvető jogainak vagy fontos közérdeknek a védelme érdekében van szükség.
40.
A védelemhez való jogot korlátozó ilyen intézkedések azonban csak akkor engedhetők meg, ha azok feltétlenül szükségesek, továbbá a védelem számára a jogaik korlátozásával okozott nehézségeket az igazságügyi hatóságok által követett eljárással megfelelően ellensúlyozni kell. (
21
)
Az üzleti titkok védelméhez való jog
41.
A közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásait szabályozó 93/36 irányelv kifejezetten előírja, hogy az ajánlatkérőknek védeniük kell az ajánlattevők üzleti titkait, különösen más ajánlattevőkkel szemben. A jogorvoslati eljárásokat szabályozó 89/665 irányelv kifejezetten nem terjeszti ki ezt a követelményt a jogorvoslat testületekre.
42.
Valamennyi előterjesztett észrevétel (
22
) azt az álláspontot fejti ki, hogy az ilyen testületeknek mindazonáltal értelemszerűen kötelezettségük az üzleti titok védelme, és ezzel én is egyetértek. Az ilyen védelemhez való jogot a közösségi jog elvileg elismeri.
43.
Az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikke értelmében a gondos ügyintézéshez való jog magában foglalja „mindenkinek a jogát arra, hogy a személyére vonatkozó iratokba a bizalmas adatkezeléshez, illetőleg a szakmai és üzleti titokhoz fűződő jogos érdekek tiszteletben tartása mellett betekintsen”. Az üzleti titok tiszteletben tartásának általános kötelezettségét a Közösség intézményei számára az EK 287. cikk írja elő, és számos jogszabályi rendelkezés erősíti meg, különösen a versenyjog területén. Igaz, ez a kötelezettség ezért csak a közösségi intézményekre kötelező, azonban a Bíróság a SEP-ügyben hozott ítéletében (
23
) kifejezetten hivatkozott a „vállalkozásnak az üzleti titkok védelméhez fűződő jogával kapcsolatos alapelv” létezésére, amelynek a Szerződés e cikke, valamint a másodlagos jog különböző rendelkezései a megjelenési formái.
44.
Továbbá, ahol az információk bizalmassága a közbeszerzési eljárás odaítélési szakaszában védelemben részesül, e védelem minden értékét elvesztené, ha az ezt követő jogorvoslati szakaszban azt nem biztosítanák ugyanilyen mértékben.
45.
A Bíróság AKZO Chemie ügyben hozott ítéletében (
24
) mondottakat felhasználva az ilyen eljárás odaítélési szakaszában benyújtott bizalmas információk védelmének elmulasztása azt az elfogadhatatlan helyzetet eredményezné, amely a sikertelen ajánlattevőket arra késztethetné, hogy pusztán azért kérjék a határozat felülvizsgálatát – sőt, eleve elutasításra ítélt ajánlatokat nyújtsanak be a jogorvoslatra való jogosultság megszerzése érdekében –, hogy a versenytársak üzleti titkaiba betekintést nyerjenek.
46.
A lényeges bizonyítékok megismeréséhez való joghoz hasonlóan azonban az információk bizalmas kezeléséhez való jog sem korlátlan. Az emberi jogok európai egyezménye 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott jogok például, amelyek magukban foglalják a magán-, és bizonyos esetekben az üzleti levelezés bizalmas jellegét, (
25
) a 8. cikk (2) bekezdése értelmében szükség esetén a jogszabályoknak megfelelően, többek között mások jogainak védelmében korlátozhatók.
Az ellentétes érdekek összehangolása
47.
Nyilvánvaló, hogy az üzleti titok bizalmas kezeléséhez való jog, a közbeszerzés területén az átláthatóság szükségessége, a jogorvoslati testületeknek a hatékony felülvizsgálat biztosítására vonatkozó kötelezettsége és a feleknek a tisztességes eljáráshoz való joga összeütközésbe kerülhet egymással.
48.
Ezen érdekeket a lehetséges mértékben nyilvánvalóan össze kell hangolni, habár az összehangolás teljes mértékben nem minden esetben valósítható meg. Különösen néhány esetben szükséges lehet valamely félnek az üzleti titkok bizalmas kezeléséhez való vagy az ügy iratai között található valamennyi bizonyíték megismeréséhez való jogának korlátozása annak biztosítása érdekében, hogy a másik fél jogának lényege vagy a bíróság hatékony felülvizsgálatra vonatkozó feladata és kötelezettsége alapvetően ne sérüljön. A korlátozás azonban nem léphet túl a cél eléréséhez szükséges mértéken, és igazságos egyensúlyt kell létrehozni az összeütközésben álló jogok között. (
26
)
49.
Ha a jogok nem korlátlanok, (
27
) azokat szerepükre tekintettel kell figyelembe venni. Korlátozhatók, feltéve hogy ezek a korlátozások megfelelnek a közérdekű célkitűzéseknek, és nem jelentenek a kitűzött célhoz képest aránytalan és megengedhetetlen beavatkozást, amely az így biztosított jogok lényegét sértené. (
28
)
50.
A jelen ügy tárgyát képezőhöz hasonló közbeszerzési jogorvoslati eljárások során a jogorvoslati testület először maga vizsgálhatja meg a vitatott bizonyítékokat, majd az ügy valamennyi fél számára megismerhető iratai között csak azokat a bizonyítékokat helyezi el, amelyek megítélése szerint az előtte folyamatban lévő ügy eldöntése szempontjából jelentőséggel bírnak. Az ügy iratai között el nem helyezett bizonyítékokat nem lehet figyelembe venni. Egyes bizonyítékok esetében azonban lehetőség van arra, hogy az üzleti titkok védelmében azokat az ügyiratban lefedett, rövidített vagy más módon szerkesztett formában helyezzék el, ha az eljáró bíróság úgy ítéli meg, hogy a kérdéses bizonyíték teljes egészében való felfedése ténylegesen hátrányos lenne az érintett információk bizalmas kezelésére vonatkozó kérelmet előterjesztő fél jogos érdekeire.
51.
A jogorvoslati testület számára az lehetne az ésszerű és gyakorlati megoldás, ha a bizonyítékkal rendelkező fél számára előírná, hogy olyan szerkesztett változatot adjon be, amely a másik fél vagy felek számára is rendelkezésre bocsátható – a jogorvoslati testület felügyelete mellett, annak biztosítása érdekében, hogy csak a jogvita eldöntése szempontjából döntő jelentőségűnek nem minősülő, ténylegesen bizalmas elemeket hagyjanak ki. Így még abban az esetben is, ha a jogorvoslati testület elé bizonyos felek előtt titokban tartott bizonyítékot terjesztettek, arra kell törekednie, hogy az ilyen bizonyítékot ne használja fel olyan módon, amely sértheti a feleknek a tisztességes tárgyaláshoz és fegyveregyenlőséghez való jogát.
Egy példa
52.
Az ilyen jellegű megközelítésre az Elsőfokú Bíróság előtti „Steel Beams”-ügyekben láthatunk példát. (
29
) 1994 márciusában és áprilisában 11 vállalkozás nyújtott be keresetet a Bizottságnak az ESZAK-Szerződés alapján az acélgerenda-gyártók összehangolt magatartása tárgyában hozott határozatának megsemmisítése iránt. A kereseteket együtt, és az eljárás egy részében egyesítve bírálták el.
53.
A Bíróság ESZAK-alapokmányának 23. cikke előírta, hogy: „Amennyiben a Közösség valamely intézménye ellen nyújtanak be keresetet, ezen intézmény a Bírósághoz átteszi az üggyel kapcsolatos valamennyi iratot.”
54.
A Bizottság azonban nem nyújtotta be az összes bizonyítékot mindaddig, amíg az Elsőfokú Bíróság ezt nem kérte. Kísérőlevelében arra hivatkozott, hogy az iratok egy része üzleti titkokat tartalmazhat, vagy az ESZAK-Szerződés 47. cikkében meghatározott titoktartási kötelezettség alá tartozik (
30
), így nem lehet mindegyiket teljes egészében az összes fél számára elérhetővé tenni. A felperesek egy része azonban az ügy valamennyi iratához való hozzáférésre törekedett.
55.
Ebben az időben az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzatának csak a 116. cikke 2. §-a érintette a bizalmasságot, amely lehetővé tette a bizalmas iratoknak a beavatkozónak is megküldött iratokból történő kihagyását. A Bíróság hivatalvezetője részére szóló szolgálati utasítások 5. cikkének (3) bekezdése értelmében azonban a felek jogi képviselői, meghatalmazottai, vagy az általuk meghatalmazott személyek jogosultak voltak az ügy eredeti iratainak – ideértve a Bírósághoz benyújtott aktákat is – megvizsgálására, és az iratokról készített másolat vagy kivonat kérésére.
56.
Az Elsőfokú Bíróság így nagyon hasonló problémákkal nézett szembe, mint amelyekkel most a Conseil d’État.
57.
A fenti problémákkal foglalkozó három végzéséből az elsőben a Bíróság elutasította azt az érvet, miszerint az ESZAK-alapokmány 23. cikke a kontradiktórius eljárás elvével együttesen azt jelenti, hogy a Bizottság által továbbított iratokhoz valamennyi félnek feltétel nélküli, korlátlan hozzáférést kell biztosítani. Megjegyezte, hogy az ESZAK-Szerződés 47. cikke a vállalkozások törvényes érdekeinek védelme érdekében biztosítja a szakmai, különösen az üzleti titkok bizalmas jellegét, és úgy határozott, hogy az alapokmány 23. cikke és a bírósági eljárás kontradiktórius jellegének követelményei, valamint az egyes vállalkozások üzleti titkainak védelme közötti egyensúly megteremtésének egyetlen módja a szóban forgó vállalkozások egyedi helyzetének vizsgálata. Ezen az alapon egy dokumentumot kivett az aktából, bizonyos iratokhoz való teljes körű hozzáférést egyetlen felperesre korlátozott (a többiek egy bizalmas jellegétől megfosztott változatot ismerhettek meg), és a Bizottság által belsőnek minősített iratokkal kapcsolatos határozathozatalt további információk szolgáltatásáig felfüggesztette. (
31
)
58.
A fent említett információk szolgáltatása és további érvek meghallgatása után hozott második végzésében az Elsőfokú Bíróság világossá tette, hogy az alapokmány 23. cikkének célja „a Bíróság számára a vitatott határozat jogszerűségének felülvizsgálatával kapcsolatos feladata gyakorlásának lehetővé tétele, tekintettel a védelemhez való jogra”, és nem„valamennyi fél számára az ügy irataihoz való feltétlen és korlátlan hozzáférés biztosítása” vagy „a felperes számára az érintett intézmény ügyiratai tetszőleges átvizsgálásának lehetővé tétele”. (
32
) Szintén különbséget tett az alapokmány 23. cikke alapján áttett iratok és a hivatalvezető részére szóló szolgálati utasítások alapján összeállított akta között. A felek csak ezen utóbbihoz férhettek hozzá, amely az ügy eldöntése során figyelembe veendő iratokat tartalmazta. A Bírósághoz áttett, de az aktában el nem helyezett iratok „az ügy tárgyához egyáltalán nem tartozók voltak”, és a Bíróság az ügy eldöntése során ezeket nem vette volna figyelembe. (
33
) A kérdéses iratokat az észrevételek fényében ezen az alapon megvizsgálta, és úgy határozott, hogy ezek közül néhány az ügy szempontjából jelentőséggel bírt, így azokat az aktában kell elhelyezni, és a felekkel ismertetni kell. Egy harmadik és egyben utolsó végzésben még két további dokumentumot vizsgált meg, és úgy határozott, hogy ezek közül az egyiket az aktában kell elhelyezni. (
34
)
59.
Így a minden lényeges bizonyíték mérlegelésének szükségessége, a valamennyi bizonyíték minden fél általi hozzáférésének szükségessége és az egyes bizonyítékok bizalmas jellege megőrzésének szükségessége között kialakuló esetleges összeütközés során az Elsőfokú Bíróság a következő megközelítést követte: a) a bizonyítékok előzetes megszűrése, b) az aktában csak az ügy szempontjából jelentőséggel bíró bizonyítékok elhelyezése, c) az ilyen bizonyítékok mindegyikének valamennyi fél számára hozzáférhetővé tétele, bizonyos felek tekintetében bizonyos dokumentumok egyes részleteinek „lefedésével”, és d) az aktából csak azon bizonyítékok figyelembevétele, amelyekhez a felek hozzáfértek.
60.
Ezt a megoldást fogadták el pragmatikusan, és valamennyi jelentőséggel bíró érdeket kellően figyelembe véve, az alapeljárásban a Conseil d’État-éhoz hasonló szabályozási környezetben. Később az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzatába is ezt foglalták bele. (
35
)
Következtetések
61.
Habár sem a fenti pragmatikus megoldás, sem a fenti eljárási szabályzatban lefektetett szabály nem bír kötelező erővel a nemzeti bíróságra, úgy vélem, hogy hasznos és célszerű iránymutatást nyújtanak a követendő eljárást illetően, amelynek meg kell felelnie az adott bíróságra irányadó szabályoknak, amennyiben azok nem állnak összeütközésben semmilyen magasabb szintű normával.
62.
A 89/665 irányelvvel összhangban működő jogorvoslati testületek tekintetében az ilyen magasabb szintű normák azok, amelyek – az üzleti titok védelméhez való jog és a tisztességes eljáráshoz való jog fényében értelmezett – fenti irányelvből és a 93/36 irányelvből (jelenleg a 2004/18 irányelvből) erednek. Az alkalmazandó elvek a következők: a) a fél üzleti titokra hivatkozással nem tagadhatja meg a bizonyítékok jogorvoslati testülettel való közlését; b) a jogorvoslati testülettel bizonyítékot közlő fél kérelmezheti a bizonyítékok másik féllel szembeni, egészben vagy részben való bizalmas kezelését; c) a jogorvoslat eredménye szempontjából jelentőséggel bíró valamennyi bizonyítékhoz valamennyi félnek olyan megfelelő módon kell hozzáférést biztosítani, hogy azokra észrevételeket tehessenek; d) a jogorvoslati testületnek ügyelnie kell arra, hogy egy vagy több fél előtt visszatartott bizonyítékokat nem használhat fel olyan módon, amely sértheti e feleknek a tisztességes eljáráshoz és fegyveregyenlőséghez való jogát.
63.
A mérlegelésnek minden ügyben egyedi jellegűnek kell lennie, és arra kell törekednie, hogy mindkét érdeknek – az üzleti titok bizalmas jellegének és a tisztességes eljáráshoz való jognak – a másik lényegének sérelme nélkül elérhető legmagasabb szintű védelmét biztosítsa, és a kettő között a lehető legigazságosabb egyensúlyt hozza létre.
Végső megjegyzések
64.
A Conseil d’État előtti különös helyzetet illetően három végső megjegyzést tennék.
65.
Először is egyértelműnek tűnik, hogy a 2006. június 15-i törvény (
36
) 11. cikkének hatálybalépésével a jogorvoslati eljárások során az üzleti titok védelmének kötelezettsége feltétlenül kifejezett lesz Belgiumban.
66.
Másodszor megjegyzem, hogy a belga kormány észrevételeiben hivatkozott ügyben (
37
) a Conseil d’État már a fent kifejtett megközelítéssel összhangban álló eljárást alkalmazott. Az ügyben egy vállalkozás a versenytárs gyógyszerkészítményeinek bejegyzését elrendelő határozatot támadta meg. A közigazgatási hatóság kétféle aktát adott át a Conseil d’État-nak – az egyik változat a gyógyszerkészítményre vonatkozó bizalmas jellegű dokumentumokat tartalmazott, míg a másik változat nem volt bizalmas jellegű. Az előadó jelentésében megvizsgálta a kérdést, és arra a következtetésre jutott, hogy a bizalmas dokumentumokhoz a felperes számára nem kellene hozzáférést biztosítani. A bíróság úgy döntött, hogy erről a kérdésről nem szükséges határozni, mivel a kereset meggyőző módon elutasítható a dokumentumok vizsgálatának mellőzése mellett is.
67.
Továbbá, az alkotmánybíróság 2007. szeptember 19-én hozott ítéletében kifejtett megközelítés szintén nagyrészt összhangban áll a fenti megközelítéssel. A kontradiktórius eljárásban a tisztességes eljáráshoz való jog és az üzleti titok bizalmas jellege védelméhez való jog általános elvének megfontolása után a bíróság azt a következtetést vonta le, hogy a Conseil d’État-nak e két jog közötti egyensúly megteremtése érdekében mérlegelnie kell az információk bizalmas jellegét.
68.
Végül, az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, hogy a Varec valójában már hozzáférhetett az akta vitatott elemeinek legalább egy részéhez, nyilvánvalóan a közbeszerzési eljárás és a jogorvoslati eljárás szigorú rendszerén kívül. Amennyiben ez így van, a tényleges körülményektől függően, ez olyan szempont lehet, amelyet figyelembe kell venni annak eldöntése során, hogy van-e szükség bizalmas kezelésre, és ha igen, milyen mértékig.
Végkövetkeztetések
69.
A fenti következtetések fényében álláspontom szerint a Bíróságnak a következő választ kell adnia a Conseil d’État által feltett kérdésre:
A 89/665 tanácsi irányelv 1. cikkének (1) bekezdése, együttesen értelmezve a 93/36 tanácsi irányelvnek a bizalmas információk védelmére vonatkozó rendelkezéseivel, a jogorvoslati testület számára előírja, hogy
a)
a teljes aktát, valamint azokat az egyéb bizonyítékokat vegye figyelembe, amelyekre az ajánlatkérő a szerződés odaítélésére vonatkozó határozatát alapozta;
b)
a bizalmas információknak ugyanazt a védelmet nyújtsa, amelyben azok a szerződés odaítélésének szakaszában részesültek.
A fenti kötelezettségeket a tisztességes eljáráshoz és a fegyveregyenlőséghez való jog figyelembevételével kell teljesíteni, amely magában foglalja különösen, hogy a jogorvoslati testületnek ügyelnie kell arra, hogy egy vagy több fél előtt visszatartott bizonyítékokat nem használhat fel olyan módon, amely sértheti a fenti jogokat.
(
1
)	Eredeti nyelv: angol.
(
2
)	A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18-i 92/50/EGK tanácsi irányelv (HL L 209., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet 322. o.) 41. cikkével módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21-i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o.; a továbbiakban: 89/665/EGK irányelv).
(
3
)	A rendelkezés az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1971. július 26-i 71/305/EGK tanácsi irányelvre (HL L 185., 5. o.), az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1976. december 21-i 77/62/EGK tanácsi irányelvre (HL L 13., 1. o.) és a 2. lábjegyzetben hivatkozott 92/50 irányelvre utal. A 71/305 irányelvet azonban hatályon kívül helyezte, és annak helyébe lépett az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/37/EGK tanácsi irányelv (HL L 199., 54. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 163. o.), valamint a 77/62 irányelvet hatályon kívül helyezte, és annak helyébe lépett az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1993. június 14-i 93/36/EGK tanácsi irányelv (HL L 199., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 2. kötet, 110. o.). Az alapeljárás tárgyát képező szerződés odaítélése óta valamennyi vonatkozó irányelvet hatályon kívül helyezte, és azok helyébe lépett az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 18-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.).
(
4
)	Hivatkozás a 3. lábjegyzetben, módosította különösen az 1997. október 13-i 97/52/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 328., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 3. kötet, 3. o.).
(
5
)	Hivatkozás a 3. lábjegyzetben.
(
6
)	Lásd: http://www.senate.be/doc/const_fr.html.
(
7
)	A http://www.juridat.be/cgi_loi/legislation.pl címen elérhető kereső oldal használható ezen, valamint minden később keletkezett hivatkozott belga jogszabály tanulmányozására. 2003 óta a Moniteur Belge nem érhető el papír formában.
(
8
)	Lásd a 80. cikket, a 2007. január 12-i módosító törvénnyel együttesen értelmezve.
(
9
)	Hivatkozás a fenti 7., illetve 8. pontban.
(
10
)	A 84.102. sz. ügyben 1999. december 14-én hozott ítélet, a 83.593. sz. ügyben 1999. december 23-án hozott ítélet, a 86.150. sz. ügyben 2000. március 21-én hozott ítélet és a 119.018. sz. ügyben 2003. május 6-án hozott ítélet.
(
11
)	A Conseil d’État független tagja, akinek egyes feladatai és kötelezettségei megfelelnek az e Bíróságon a főtanácsnok által gyakorolt feladatoknak és kötelezettségeknek.
(
12
)	Az utolsó három hivatkozott rendelkezés a tágan értelmezett magán- és családi élet tiszteletben tartásához fűződő jogot biztosítja, amelyek magukban foglalják a titokvédelmet is, és amelyek nem feltétlenül zárják ki a szakmai vagy üzleti jellegű tevékenységeket sem (lásd különösen az EJEB, 1992. december 16-i Niemietz kontra Németország ítéletet, A. sorozat 251-B. szám, 33. o., 29. §).
(
13
)	Lásd különösen a Bíróság C-213/04. sz. Burstcher-ügyben 2005. december 1-jén hozott ítéletének (EBHT 2005., I-10309. o.) 34. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, a végső fokon eljáró bíróságok – mint a Conseil d’État – tekintetében lásd különösen a 283/81. sz. CILFIT-ügyben 1982. október 6-án hozott ítéletének (EBHT 1982., 3415. o.) 10. és 11. pontját.
(
14
)	Lásd különösen a Bíróság C-201/04. sz. Molenbergnatie-ügyben 2006. február 23-án hozott ítéletének (EBHT 2006., I-2049. o.) 31. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
15
)	Lásd a fenti 3. lábjegyzetet.
(
16
)	Jacobs főtanácsnok C-19/00. sz. SIAC Construction ügyre vonatkozó indítványának (2001. október 18-án hozott ítélet, EBHT 2001., I-7725. o.) 33. pontja.
(
17
)	A Bíróság 42/59. és 49/59. sz., SNUPAT kontra Főhatóság egyesített ügyekben 1962. július 12-én hozott ítéletének (EBHT 1961., 53. o.) 84. pontja; a C-480/99. P. sz., Plant és társai kontra Bizottság ügyben 2002. január 10-én hozott ítéletének (EBHT 2002., I-265. o.) 24. pontja.
(
18
)	Lásd az EJEB, 2006. október 31-i Aksoy (Eroğlu) kontra Törökország ítéletet (59741/00. sz., 21. §) és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot. Tekintettel különösen arra az esetre, amikor a jogorvoslati eljárás felperesétől megtagadják az ügy iratai között szereplő bizonyítékok megismerésének lehetőségét, lásd az EJEB, 1986. május 29-i Feldbrugge kontra Hollandia ítéletet (A. sorozat 99. szám, 16. o. 44. §).
(
19
)	A beavatkozók és a közönség helyzete ettől jogszerűen eltérő. Tekintettel arra, hogy az előzetes döntéshozatalra utaló határozat ezekre a szempontokra nem vonatkozik, ezeket nem érintem.
(
20
)	A Parlament, a Tanács és a Bizottság 2000 decemberében, Nizzában hirdetette ki ünnepélyes keretek között (HL C 364., 1. o).
(
21
)	Lásd különösen az EJEB, 2007. április 24-i V. kontra Finnország ítéletet (40412/98. sz., 75. §) és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
22
)	Emlékeztetni kell arra, hogy a Varec nem terjesztett észrevételeket e Bíróság elé.
(
23
)	Lásd a Bíróság C-36/92. P. sz., SEP kontra Bizottság ügyben 1994. május 19-én hozott ítéletének (EBHT 1994., I-1911. o.) 36. pontját, kiemelés tőlem.
(
24
)	Lásd a Bíróság 53/85. sz., AKZO Chemie kontra Bizottság ügyben 1986. június 24-én hozott ítéletének (EBHT 1986., 1965. o.) 28. pontját.
(
25
)	Lásd a fenti 12. lábjegyzetet.
(
26
)	Lásd különösen a különböző jogok összeütközésével kapcsolatban a Bíróság C-112/00. sz. Schmidberger-ügyben 2003. június 12-én hozott ítéletének (EBHT 2003., I-5659. o.) 77–81. pontját.
(
27
)	Lásd a fenti 39. és 46. pontot.
(
28
)	Lásd különösen ismét a különböző jogok összefüggésében a Bíróság C-20/00. és C-64/00. sz., Booker Aquaculture and Hydro Seafood egyesített ügyekben 2003. július 10-én hozott ítéletének (EBHT 2003., I-7411. o.) 68. pontját, a C-154/04. és C-155/04. sz., Alliance for Natural Health és társai egyesített ügyekben 2005. július 12-én hozott ítéletének (EBHT 2005., I-6451. o.) 126. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot.
(
29
)	A T-134/94. sz., NMH Stahlwerke kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-239. o.); a T-136/94. sz., Eurofer kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-263. o.); a T-137/94. sz., ARBED kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-303. o.); a T-138/94. sz., Cockerill-Sambre kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-333. o.); a T-141/94. sz., Thyssen Stahl kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-347. o.); a T-145/94. sz., Unimétal kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-585. o.); a T-147/94. sz., Krupp Hoesch kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-603. o.); a T-148/94. sz., Preussag Stahl kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-613. o.); a T-151/94. sz., British Steel kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-629. o.); a T-156/94. sz., Aristrain kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-645. o.) és a T-157/94. sz., Ensidesa kontra Bizottság ügy (EBHT 1999., II-707. o.).
(
30
)	Amelynek második bekezdése előírta, hogy a Bizottság nem fedheti fel „a szakmai titoktartási kötelezettség alá tartozó információkat, különösen a vállalkozásokra, üzleti kapcsolataikra és költségelemeikre vonatkozóan”.
(
31
)	Az Elsőfokú Bíróság T-134/94., T-136/94., T-137/94., T-138/94., T-141/94., T-145/94., T-147/94., T-148/94., T-151/94., T-156/94. és T-157/94. sz., NMH Stahlwerke és mások kontra Bizottság egyesített ügyekben 1996. június 19-én hozott végzése (EBHT 1996., II-537. o.) és különösen a rendelkező rész 12–15. pontja.
(
32
)	Az Elsőfokú Bíróság T-134/94., T-136/94., T-137/94., T-138/94., T-141/94., T-145/94., T-147/94., T-148/94., T-151/94., T-156/94. és T-157/94. sz., NMH Stahlwerke és mások kontra Bizottság egyesített ügyekben 1997. december 10-én hozott végzésének (EBHT 1997., II-2293. o.) 32. és 37. pontja.
(
33
)	Uo., 33. pont.
(
34
)	Az Elsőfokú Bíróság T-134/94., T-136/94., T-137/94., T-138/94., T-141/94., T-145/94., T-147/94., T-148/94., T-151/94., T-156/94. és T-157/94. sz., NMH Stahlwerke és mások kontra Bizottság egyesített ügyekben 1998. február 16-án hozott végzése (az EBHT-ban nem tették közzé).
(
35
)	A 67. cikk (3) bekezdése, beiktatva 2000. december 19-én (HL L 322., 4. o.).
(
36
)	Lásd a fenti 9. pontot.
(
37
)	A 137.993. sz. ügy, Stevens auditeur 2004. október 22-i jelentésének 3. pontja; a Conseil d’État (illetve a Raad van State, mivel holland nyelvű ügy volt) 2004. december 3-i ítéletének 1.2. pontja.