62024CO0454(03)
A BÍRÓSÁG ELNÖKÉNEK VÉGZÉSE
2025. június 30. (
*1
)
„Fellebbezés – Beavatkozás – Az Európai Unió Bírósága alapokmánya 40. cikkének második bekezdése – A jogvita kimeneteléhez fűződő érdek – Elutasítás”
A C‑454/24. P. sz. ügyben,
az Egységes Szanálási Testület (ESZT) (képviselik kezdetben: D. Ceran, C. De Falco, H. Ehlers és K.‑Ph. Wojcik, később D. Ceran, C. De Falco és H. Ehlers, meghatalmazotti minőségben, segítőik: H.‑G. Kamann Rechtsanwalt és F. Louis avocat)
fellebbezőnek
az Európai Unió Bírósága alapokmányának 56. cikke alapján 2024. június 26‑án benyújtott fellebbezése tárgyában,
támogatja:
az Európai Bizottság (képviselik: C. Auvret és D. Triantafyllou, meghatalmazotti minőségben)
beavatkozó fél a fellebbezési eljárásban,
a többi fél az eljárásban:
a Dexia SA (képviselik: H. Gilliams advocaat és J.‑M. Gollier avocat)
felperes az elsőfokú eljárásban,
támogatják:
a Bundesverband deutscher Banken eV (székhelye: Berlin [Németország], képviselik: H. Berger Rechtsanwalt, A. Komninos dikigoros és M. Weber Rechtsanwalt),
a Fédération bancaire française (székhelye: Párizs [Franciaország], képviselik: C. Duriez, A. Gosset‑Grainville és M. Trabucchi avocats),
az Österreichischer Sparkassenverband (ÖSPV) (székhelye: Bécs [Ausztria], képviselik: A. Brenneis, G. Eisenberger és J. Holzmann Rechtsanwälte)
beavatkozó felek a fellebbezési eljárásban,
az Európai Parlament (képviselik: G. C. Bartram, O. Denkov, J. Etienne, M. Menegatti és L. Visaggio, meghatalmazotti minőségben),
az Európai Unió Tanácsa (képviselik: J. Bauerschmidt, M. Chavrier, E. d’Ursel és A. Westerhof Löfflerová, meghatalmazotti minőségben)
beavatkozó felek az elsőfokú eljárásban,
A BÍRÓSÁG ELNÖKE,
tekintettel B. Smulders előadó bíró javaslatára,
D. Spielmann főtanácsnok meghallgatását követően,
meghozta a következő
Végzést
1
Fellebbezésében az Egységes Szanálási Testület (ESZT) az Európai Unió Törvényszéke 2024. április 10‑iDexia kontra ESZT (2022. évi előzetes hozzájárulások) ítéletének (T‑411/22, a továbbiakban: megtámadott ítélet, EU:T:2024:216) hatályon kívül helyezését kéri, amely ítéletben a Törvényszék a Dexia SA‑t érintő részében megsemmisítette az ESZT‑nek az Egységes Szanálási Alapba (ESZA) fizetendő 2022. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló, 2022. április 11‑i határozatát (SRB/ES/2022/18) (a továbbiakban: vitatott határozat). Válaszbeadványában a Dexia SA e fellebbezés elutasítását kéri.
2
A Bíróság elnöke 2024. december 19‑iESZT kontra Dexia végzésével (C‑454/24 P, EU:C:2024:1061) megengedte a Fédération bancaire française‑nek, 2024. december 19‑iESZT kontra Dexia végzésével (C‑454/24 P, EU:C:2024:1062) az Österreichischer Sparkassenverbandnak (ÖSPV), 2024. december 19‑iESZT kontra Dexia végzésével (C‑454/24 P, EU:C:2024:1063) pedig a Bundesverband deutscher Banken eV‑nek, hogy a Dexia kérelmeinek támogatása végett beavatkozzanak a jelen ügybe.
3
A Bíróság Hivatalához 2025. február 7‑én benyújtott beadványában a DZ Bank AG Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, 2025. február 11‑én benyújtott beadványában a Landesbank Baden‑Württemberg, 2025. február 13‑án benyújtott beadványában pedig a Nordea Bank Oyj az Európai Unió Bírósága alapokmánya 40. cikkének második bekezdése és a Bíróság eljárási szabályzata 129. cikkének (4) bekezdése alapján kérte, hogy a Dexia kérelmeinek támogatása végett beavatkozhasson.
4
Miután e beavatkozási kérelmeket a Bíróság hivatalvezetője az eljárási szabályzat 131. cikke (1) bekezdésének megfelelően – amely e szabályzat 190. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazandó – kézbesítette a feleknek, az ESZT, az Európai Unió Tanácsa és az Európai Parlament az előírt határidőn belül az említett kérelmekkel kapcsolatban észrevételeket nyújtott be, amelyekben ellenezték e kérelmeket.
A beavatkozási kérelmekről
5
Elöljáróban ki kell emelni, hogy amennyiben az eljárási szabályzat 190. cikkének (2) bekezdésében előírt határidő lejárta után nyújtanak be beavatkozási kérelmeket, figyelembe kell venni e szabályzat 129. cikke (4) bekezdésének első mondatát, amely e szabályzat 190. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazandó, és amely előírja, hogy a Bíróság elnöke figyelembe veheti az e határidő lejárta után előterjesztett beavatkozási kérelmet, amennyiben azt az eljárás szóbeli szakaszának megnyitásáról szóló határozat meghozatala előtt terjesztették elő.
6
A jelen ügyben, mivel a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank beavatkozási kérelmeit az említett határidő lejárta után, viszont e határozat meghozatala előtt terjesztették elő, azokat figyelembe kell venni.
7
Beavatkozási kérelmeik alátámasztása érdekében a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank lényegében azt állítja, hogy közvetlen, nem pedig csupán közvetett érdekük fűződik a jelen ügy kimeneteléhez, mivel az olyan beavatkozást kérelmezőktől eltérően, akik csupán hasonló helyzetben vannak a jogvitában részt vevő valamely félhez képest, és akik az ilyen féllel azonos jogalapokat és érveket adnak elő, ők a Dexiával azonos helyzetben vannak. Rámutatnak ugyanis, hogy a vitatott határozatnak ők is címzettjei, továbbá hogy az ESZT kontra Landesbank Baden‑Württemberg ügy (C‑846/24 P), az ESZT kontra DZ Hyp ügy (C‑852/24 P) és az ESZT kontra Nordea Bank ügy (C‑884/24 P) tárgya – amely ügyek esetében olyan fellebbezési eljárásokról van szó, amelyekben ők félként vesznek részt – lényegében megegyezik a jelen ügy tárgyával.
8
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az Európai Unió Bírósága alapokmánya 40. cikkének második bekezdése értelmében a tagállamok közötti, az Európai Unió intézményei közötti, illetve egyrészt ezen államok, másrészt pedig az említett intézmények közötti jogviták kivételével bármely természetes vagy jogi személy, aki valószínűsíti, hogy jogos érdeke fűződik a Bíróság elé terjesztett jogvita kimeneteléhez, beavatkozhat e jogvitába.
9
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint „a jogvita kimeneteléhez fűződő jogos érdeknek” az e rendelkezés értelmében vett fogalmát a jogvita tárgyára tekintettel kell meghatározni, és úgy kell érteni, mint maguknak a kérelmeknek az elbírálásához fűződő közvetlen és fennálló érdeket, nem pedig mint a felhozott jogalapokhoz vagy érvekhez fűződő érdeket. A jogvita „kimenetelén” ugyanis a kért végleges határozatot kell érteni, amelyet a meghozandó ítélet vagy végzés rendelkező része tartalmaz (a Bíróság elnökének 2024. február 29‑iEAB kontra ESZT végzése, C‑413/23 P, EU:C:2024:199, 8. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
10
E tekintetben különösen azt kell megvizsgálni, hogy a beavatkozást kérelmezőt közvetlenül érinti‑e a megtámadott aktus, és biztos‑e a jogvita kimeneteléhez fűződő érdeke. Márpedig főszabály szerint a gazdasági szereplőnek a jogvita kimeneteléhez fűződő érdeke csak akkor tekinthető kellően közvetlennek, ha e kimenetel megváltoztathatja a beavatkozást kérelmező jogi helyzetét (a Bíróság elnökének 2024. szeptember 26‑iAir France‑KLM és Air France kontra Ryanair és Malta Air végzése, C‑192/24 P, EU:C:2024:811, 8. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
11
Ezenkívül a Bíróság elé terjesztett jogvitába való beavatkozás jogát össze kell egyeztetni a megfelelő igazságszolgáltatás elvével. Márpedig ez az elv igazolja, hogy amennyiben a Bíróság elé olyan különösen jelentős számú ügyet terjesztenek, amelyek azonos vagy egymáshoz szervesen kapcsolódó jogkérdésekre vonatkoznak, a Bíróság ezen ügyek közül kijelölhessen egy vagy több „irányadó ügyet”, az összes többi ügyet pedig az eljárási szabályzat 55. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján felfüggessze az ezen irányadó ügyben vagy ügyekben az eljárást befejező határozat vagy határozatok meghozataláig. Az irányadó ügyek kijelölése ugyanis – az egymáshoz szervesen kapcsolódó, sőt azonos jogkérdésekre vonatkozó többi ügy felfüggesztésével együtt – jelentősen megkönnyíti és felgyorsítja az ilyen ügyek elbírálását, és csökkenti azt a késedelmet, amelyet az említett ügyek elbírálása okoz a szintén a Bíróság elé terjesztett összes többi ügy elbírálása során.
12
Ebből következik, hogy az egy vagy több irányadó ügynek a Törvényszék vagy a Bíróság általi kijelölését követően felfüggesztett ügyekben részt vevő felek számára főszabály szerint nem megengedett, hogy ezen irányadó ügyben vagy ügyekben önmagában emiatt beavatkozzanak az eljárásba. Az ugyanis, ha e feleknek önmagában azon körülmény folytán megengednék a beavatkozást, hogy ügyüket egy irányadó ügy kijelölését követően felfüggesztették, sértené az ilyen kijelölés célját, amely abban áll, hogy a megfelelő igazságszolgáltatás biztosítása érdekében megkönnyítse a Bíróság számára jelentős számú ügy elbírálását (lásd ebben az értelemben: a Bíróság elnökének 2020. április 30‑iBizottság kontra HSBC Holdings és társai végzése, C‑806/19 P, EU:C:2020:364, 22. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
13
Az irányadó ügyeknek a Törvényszék vagy a Bíróság általi kijelölése nem jelenti azon felek tisztességes eljáráshoz való jogának megsértését, akiknek ügyeit e kijelölést követően felfüggesztették. A jelen ügyben ugyanis a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Mainnak, a Landesbank Baden‑Württembergnek és a Nordea Banknak a jogaik érvényesítéséhez és érveik előadásához való azon jogát, amely az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkéből, különösen pedig azokból a garanciákból ered, amelyek szerves részét képezik a hatékony jogorvoslathoz való, e rendelkezésben rögzített jognak, megfelelően biztosítja az, hogy az ESZT kontra Landesbank Baden‑Württemberg ügyben (C‑846/24 P), az ESZT kontra DZ Hyp ügyben (C‑852/24 P) és az ESZT kontra Nordea Bank ügyben (C‑884/24 P) folytatott külön fellebbezési eljárásokban félként vesznek részt (lásd ebben az értelemben: a Bíróság elnökének 2020. április 30‑iBizottság kontra HSBC Holdings és társai végzése, C‑806/19 P, EU:C:2020:364, 21. pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
14
A jelen ügyben az ESZT fellebbezéséből kitűnik, hogy elsődlegesen a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezését és a Dexia megsemmisítés iránti keresetének elutasítását, másodlagosan az ügy Törvényszék elé történő visszautalását, végül harmadlagosan pedig a vitatott határozat joghatásainak fenntartását kérte mindaddig, amíg a Bíróság ítéletének kihirdetésétől számított legkésőbb hat hónapon belül új határozatot nem fogadnak el. Válaszbeadványában a Dexia a fellebbezés elutasítását kérte.
15
Márpedig a Bíróság akár helyt ad e fellebbezésnek, akár pedig elutasítja azt, a jogvitának a meghozandó ítélet rendelkező részében foglalt kimenetele önmagában nem fogja közvetlenül megváltoztatni a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg vagy a Nordea Bank jogi helyzetét, mivel e kimenetel csak arra vonatkozik majd, hogy jogszerű‑e a megtámadott ítélet, amelyben a Törvényszék megsemmisítette a vitatott határozatot annyiban, amennyiben az a Dexia által az ESZA‑ba fizetendő 2022. évi előzetes hozzájárulásra vonatkozott. A vitatott határozatot ugyanis, jóllehet azt egyetlen határozat formájában szövegezték meg és tették közzé, az ESZA‑ba fizetendő 2022. évi azon előzetes hozzájárulásokra vonatkozó egyedi határozatok csoportjának kell tekinteni, amelyeket az e határozat hatálya alá tartozó egyes pénzügyi intézményeknek kell teljesíteniük (lásd analógia útján: 1999. szeptember 14‑iBizottság kontra AssiDomän Kraft Products és társai ítélet, C‑310/97 P, EU:C:1999:407, 18. pont).
16
Így ellentétben azzal a helyzettel, amikor a beavatkozást kérelmező által benyújtott külön kereset ugyanazon jogi aktus megsemmisítésére irányul, mint amely annak a jogvitának képezi a tárgyát, amelybe e kérelmező be kíván avatkozni (lásd például és analógia útján: a Bíróság elnökének 2016. december 21‑iBizottság kontra Spanyolország és társai végzése, C‑128/16 P, EU:C:2016:1007, 13–15. pont), a Bíróságnak a vitatott határozat megsemmisítését helybenhagyó határozata, amennyiben az a Dexia által az ESZA‑ba fizetendő 2022. évi előzetes hozzájárulásra vonatkozik, nem eredményezné azt, hogy véglegessé válna az ESZT‑nek a Dexián kívüli intézmények által az ESZA‑ba fizetendő 2022. évi előzetes hozzájárulásokkal kapcsolatos határozatai ex tunc és erga omnes hatályú megsemmisítése, még akkor sem, ha ez utóbbi határozatokat és a Dexia hozzájárulására vonatkozó határozatot egyetlen határozat formájában szövegezték meg és tették közzé.
17
Következésképpen a jelen ügyben a jogvita kimenetele önmagában nem érinti a Törvényszék 2024. október 23‑iLandesbank Baden‑Württemberg kontra ESZT (2022. évi előzetes hozzájárulások) ítéletének (T‑396/22, EU:T:2024:734), 2024. október 23‑iDZ Bank kontra ESZT (2022. évi előzetes hozzájárulások) ítéletének (T‑401/22, EU:T:2024:739), 2024. október 23‑iDZ Bank kontra ESZT (2022. évi előzetes hozzájárulások) ítéletének (T‑403/22, EU:T:2024:741) és 2024. október 23‑iNordea Bank kontra ESZT (2022. évi előzetes hozzájárulások) ítéletének (T‑430/22, EU:T:2024:743) jogszerűségét, amely ítéletek megsemmisítették az ESZT‑nek a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg, illetőleg a Nordea Bank által az ESZA‑ba fizetendő hozzájárulásokra vonatkozó határozatait. Ugyanezen indokok alapján az említett kimenetel nem érinti a Törvényszék 2024. augusztus 6‑i DZ Bank kontra ESZT végzésének (T‑484/23, EU:2024:525), 2024. augusztus 6‑iNordea Bank kontra ESZT végzésének (T‑412/23, EU:T:2024:526) és 2024. augusztus 6‑iLandesbank Baden‑Württemberg kontra ESZT végzésének (T‑441/23, EU:T:2024:555) érvényességét sem, amely végzések megsemmisítették az ESZT‑nek az ESZA‑ba fizetendő 2023. évi előzetes hozzájárulások kiszámításáról szóló, 2023. május 2‑i határozatát (SRB/ES/2023/23) annyiban, amennyiben az a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Mainra, a Landesbank Baden‑Württembergre és a Nordea Bankra vonatkozik.
18
Beavatkozási kérelmeikkel a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank saját helyzetüket védik, amely jóllehet összehasonlítható a Dexia helyzetével, attól jogilag elkülönül. Az e bankok által védett érdek ugyanis annak bizonyításában áll, hogy az általuk az ESZA‑ba fizetendő 2022. évi előzetes hozzájárulásokra vonatkozó ESZT‑határozatok Törvényszék általi megsemmisítése, nem pedig a Dexia hozzájárulására vonatkozó ESZT‑határozat megsemmisítése indokolt.
19
Egyébiránt a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank által előadott érvekből az következik, hogy a jelen jogvita kimeneteléhez fűződő állítólagos érdekük valójában ahhoz az okfejtéshez kapcsolódik, amellyel a Törvényszék a hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. július 15‑i 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL 2014. L 225., 1. o.; helyesbítés: HL 2014. L 372., 9. o.) 70. cikkének (2) bekezdését értelmezte, nem pedig magának a jogvitának a kimeneteléhez. Márpedig az ilyen érdek nem elegendő a jogvita kimeneteléhez fűződő, a jelen végzés 9. pontjában felidézett ítélkezési gyakorlat értelmében vett érdek fennállásának megállapításához.
20
Ezenkívül, ha a jelen ügyben megengednénk a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank beavatkozását, az veszélyeztetné a Bíróság által a megfelelő igazságszolgáltatás érdekében hozott azon döntés hatékony érvényesülését, amely abból áll, hogy az ESZT, a Tanács és bizonyos hitelintézetek vagy befektetési vállalkozások által benyújtott azon több mint 70 fellebbezés közül, amelyek a Törvényszék olyan határozatai ellen irányulnak, amelyek nagyon hasonló indokok alapján megsemmisítették az ESZT olyan határozatait, amelyek az ESZA‑ba fizetendő 2022. és 2023. évi előzetes hozzájárulásokra vonatkoznak, irányadó ügyként kiválasztott hét ügyet, nevezetesen a jelen ügyet, valamint a C‑529/24. P., a C‑536/24. P., a C‑537/24. P., a C‑585/24. P., a C‑671/24. P. és a C‑705/24 P. sz. ügyet. Amint az ugyanis a jelen végzés 12. pontjából lényegében kitűnik, ha minden egyes félnek, akik olyan ügyben vesznek részt, amelyet valamely irányadó ügy kijelölését követően felfüggesztettek, e felfüggesztés miatt meg kellene engedni az ez utóbbi ügybe történő beavatkozást, már nem lenne létjogosultsága annak, hogy irányadó ügyet jelöljenek ki.
21
Ebből következik, hogy a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank által benyújtott beavatkozási kérelmeket el kell utasítani.
A költségekről
22
Az eljárási szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján, amelyet e szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell, a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
23
Mivel a DZ Bank Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank beavatkozási kérelmeinek a Bíróság nem adott helyt, az ESZT kérelmének megfelelően kötelezni kell őket az e kérelmekkel összefüggésben felmerült saját költségeiken felül az ESZT részéről az említett kérelmekkel összefüggésben felmerült költségek viselésére.
24
Mivel a Parlament és a Tanács nem kérte e bankok költségviselésre kötelezését, úgy kell határozni, hogy maguk viselik a beavatkozási kérelmekkel összefüggésben felmerült saját költségeiket.
A fenti indokok alapján a Bíróság elnöke a következőképpen határozott:
1)
A Bíróság a DZ Bank AG Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank Oyj beavatkozási kérelmeit elutasítja.
2)
A DZ Bank AG Deutsche Zentral‑Genossenschaftsbank, Frankfurt am Main, a Landesbank Baden‑Württemberg és a Nordea Bank Oyj maga viseli saját költségeit, valamint az Egységes Szanálási Testület (ESZT) részéről felmerült költségeket.
3)
Az Európai Parlament és az Európai Unió Tanácsa maga viseli saját költségeit.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.