Sodba Sodišča (deveti senat) z dne 1. avgusta 2025 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Verwaltungsgerichtshof – Avstrija) – Finanzamt Österreich/P GmbH
(Zadeva C-794/231, Finanzamt Österreich (DDV, ki je bil končnim potrošnikom obračunan napačno II))
(Predhodno odločanje – Skupni sistem davka na dodano vrednost (DDV) – Direktiva 2006/112/ES – Člen 203 – Navedba napačnega zneska DDV na računu – Člen 238 – Poenostavljeni računi – Storitve, zaračunane osebam, ki niso davčni zavezanci, in davčnim zavezancem, ki nimajo pravice do odbitka DDV – Obveznost plačila dela DDV, ki je bil napačno zaračunan – Neobstoj nevarnosti izgube davčnih prihodkov)
Jezik postopka: nemščina
Predložitveno sodišče
Verwaltungsgerichtshof
Stranki v postopku v glavni stvari
Tožeča stranka: Finanzamt Österreich
Tožena stranka: P GmbH
Izrek
Člen 203 Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, kakor je bila spremenjena z Direktivo Sveta (EU) 2018/1695 z dne 6. novembra 2018,
je treba razlagati tako, da
davčni zavezanec, ki je opravil storitev in je na svojem računu navedel znesek davka na dodano vrednost (DDV), izračunan po napačni stopnji, ni dolžan plačati dela DDV, ki je bil napačno zaračunan osebi, ki ni davčni zavezanec, tudi če je ta davčni zavezanec istovrstne storitve opravil tudi za druge davčne zavezance.
Direktivo 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2018/1695,
je treba razlagati tako, da
je treba kot „končne potrošnike, ki niso upravičeni do odbitka vstopnega [davka na dodano vrednost (DDV)]“ v smislu sodbe z dne 8. decembra 2022, Finanzamt Österreich (DDV, ki je bil končnim potrošnikom obračunan napačno) (C-378/21, EU:C:2022:968), opredeliti le osebe, ki niso davčni zavezanci. Zato davčni zavezanci, ki v določenem položaju nimajo pravice do odbitka vstopnega DDV, niso zajeti s tem pojmom.
Direktivo 2006/112, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2018/1695,
je treba razlagati tako, da
ne nasprotuje temu, da lahko davčna uprava ali nacionalno sodišče v primeru poenostavljenega izdajanja računov na podlagi člena 238 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena, uporabita oceno za določitev dela računov, za katere je davčni zavezanec, ki je napačno zaračunal davek na dodano vrednost, dolžan plačati ta davek na podlagi člena 203 Direktive 2006/112, kakor je bila spremenjena, če se pri taki oceni upoštevajo vse upoštevne okoliščine in če ima davčni zavezanec ob spoštovanju načel davčne nevtralnosti in sorazmernosti ter pravice do obrambe možnost, da izpodbija rezultate, pridobljene s to metodo.
____________
1 UL C, C/2024/2587.