62024CC0043
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
JEANA RICHARDA DE LA TOURA,
predstavljeni 4. septembra 2025 (
1
)
Zadeva C‑43/24, [Shipov] (
i
)
K. M. H.
proti
Obshtina Stara Zagora
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče, Bolgarija))
„Predhodno odločanje – Državljanstvo Unije – Člen 21(1) PDEU – Člena 7 in 45 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah – Pravica do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic – Ovire – Zahteva za spremembo podatkov o osebnem stanju transspolne osebe – Neobstoj nacionalnega postopka – Neobstoj listine, izdane v drugi državi članici – Obveznost izvorne države članice, da prizna in v rojstni list vpiše spremembo spolne identitete in naknadne spremembe – Direktiva 2004/38/ES – Člen 4 – Obveznost izdaje osebnih dokumentov, skladnih z doživljano spolno identiteto“
I. Uvod
1.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe je bil vložen v okviru postopka, ki ga je začela K. M. H. zoper Obshtina Stara Zagora (občina Stara Zagora, Bolgarija), da bi dosegla izdajo sodbe, s katero bi se ugotovila njena sprememba spola, pri čemer bi se odredila sprememba njenega osebnega imena (
2
), in navedbo te spremembe v njenem rojstnem listu.
2.
Ta predlog za sprejetje predhodne odločbe se torej nanaša na priznanje transspolne identitete osebe, ki je državljan države članice, s strani pristojnih organov te države članice in na njihov vpis te identitete v matični register z namenom spremembe njenega rojstnega lista. Čeprav je ta oseba uresničevala svojo pravico do prostega gibanja in prebivanja v drugi državi članici, predmet njene zahteve ni priznanje spremembe elementa njene identitete, zakonito pridobljene v drugi državi članici.
3.
Na področju vpisa osebnih stanj pa je bila do sodbe z dne 4. oktobra 2024, Mirin, (
3
) sodna praksa Sodišča oblikovana le v okviru priznavanja – s strani države članice – učinkov listine ali odločbe, pridobljene v drugi državi članici, pri čemer je bila podlaga predvsem pravica državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, določena v členu 21 PDEU, hkrati pa se je opozarjalo, da pravo Unije ne posega v pristojnost teh držav na področju osebnih stanj.
4.
Poleg tega si je pri tej usmeritvi sodne prakse v zvezi s priznavanjem pravnih vezi Sodišče prizadevalo posebej pojasniti, da priznanje – s strani države članice – pravnega položaja, zakonito vzpostavljenega v drugi državi članici, od prve države članice, v kateri ta položaj ustvarja učinke, določene v pravu Unije, ne zahteva, da spremeni svojo zakonodajo na področju osebnih stanj. (
4
) Nazadnje, na drugih področjih je Sodišče poudarilo pristojnost držav članic v zvezi s pravnim priznavanjem spolne identitete. (
5
)
5.
V zadevi, v kateri je bila izdana sodba Mirin, je v državi članici, katere državljan je bila zadevna oseba, obstajal nacionalni postopek za spremembo spolne identitete. (
6
) To ne velja za obravnavano zadevo, saj država članica, katere državljan je zadevna oseba, odločno nasprotuje priznavanju sprememb spolne identitete.
6.
S predlogom za sprejetje predhodne odločbe je Sodišče torej pozvano, naj odloči, ali je s pravom Unije skladna ureditev države članice, kot jo razlagajo nacionalna sodišča, s katero se ne priznavajo ne sprememba spolne identitete katerega od njenih državljanov ne njene posledice, kadar ta sprememba spolne identitete ni bila zakonito ugotovljena v drugi državi članici. (
7
) Vložek, ker se nanaša na pristojnost držav članic na področju osebnih stanj, je velik.
7.
Tako bo Sodišče moralo ugotoviti, v čem položaj iz postopka v glavni stvari spada na področje uporabe prava Unije, katera je ovira za uresničevanje pravic, na katero se lahko sklicuje zadevna oseba, in ali je ta ovira lahko upravičena.
8.
Predstavil bom razloge, iz katerih bi Sodišče lahko z vidika nekaterih določb prava Unije štelo, da mora država članica odpraviti ovire za pravico do prostega gibanja in prebivanja, ki jih povzroča to, da ta država članica pravno ne priznava spolne identitete, ki jo doživlja eden od njenih državljanov, in sicer tako, da spremeni njegov rojstni list in njegove osebne dokumente tudi ob neobstoju zakonito ugotovljene spremembe spolne identitete v drugi državi članici.
II. Pravni okvir
A.
Pravo Unije
9.
V teh sklepnih predlogih se bom skliceval na člen 20 in člen 21(1) PDEU, člen 7 in člen 45(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (
8
) ter člen 4(3) Direktive 2004/38/ES (
9
).
B.
Bolgarsko pravo
1. Zakon o vpisu osebnih stanj
10.
Člen 1(2) zakona o vpisu osebnih stanj v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari, določa:
„Vpis osebnih stanj je vpis rojstva, zakonske zveze in smrti v matične registre ter vpis oseb v register prebivalstva.“
11.
Člen 2(1) tega zakona določa:
„Vpis osebnih stanj oseb v Republiki Bolgariji temelji na podatkih iz njihovih listin o osebnem stanju in na podatkih iz drugih aktov, določenih z zakonom.“
12.
Člen 3 navedenega zakona določa:
„1.   V matične registre se vpisujejo dejstva iz člena 1(2) v zvezi z vsemi osebami, ki so ob nastanku dejstva bolgarski državljani, in v zvezi z osebami, ki niso bolgarski državljani, vendar so ob nastanku dejstva na ozemlju Republike Bolgarije.
2.   V register prebivalstva se vpisujejo:
1. vsi bolgarski državljani;
[…][ (
10
)].“
13.
V skladu s členom 8(1) istega zakona so glavni podatki, ki se vpisujejo kot osebno stanje oseb, njihovo osebno ime, datum in kraj rojstva, spol, državljanstvo in osebna identifikacijska številka.
14.
Člen 9(1) zakona o vpisu osebnih stanj določa:
„Osebno ime bolgarskega državljana, rojenega na ozemlju Republike Bolgarije, je sestavljeno iz imena, patronimika in priimka. Vsi trije deli osebnega imena se vpišejo v rojstni list.“
15.
Člen 13 tega zakona določa:
„Patronimik vsake osebe se tvori iz imena očeta in se zapiše s pripono -ov ali -ev in končnico, ki ustreza otrokovemu spolu, razen če očetovo ime ne dopušča uporabe teh končnic ali če so te v nasprotju z družinskimi, etničnimi ali verskimi običaji staršev.“
16.
Člen 14(1) navedenega zakona določa:
„Priimek vsake osebe je priimek ali patronimik očeta s pripono -ov ali -ev in končnico, ki ustreza otrokovemu spolu, razen če družinski, etnični ali verski običaji staršev zahtevajo drugače.“
17.
Člen 19(1) istega zakona določa:
„Spremembo imena, patronimika ali priimka na podlagi pisne vloge zadevne osebe odobri sodišče, kadar je ta posmehljiv, ponižujoč ali družbeno nesprejemljiv, in v primerih, v katerih to zahtevajo pomembne okoliščine.“
18.
V skladu s členom 45(1), točke od 6 do 8, zakona o vpisu osebnih stanj rojstni list vsebuje osebno ime novorojenca, otrokovo osebno identifikacijsko številko (samo za bolgarske državljane) ter spol in državljanstvo.
19.
Člen 73 tega zakona določa, da se sprememba podatkov o osebnem stanju, vsebovanih v že izdanih listinah o osebnem stanju, izvede v sodnem ali upravnem postopku.
20.
V skladu s členom 76(5) navedenega zakona se osebno ime in spol spremenita v sodnem postopku.
21.
Člen 100 istega zakona določa, da je enotni sistem za vpisovanje osebnih stanj in upravne storitve za prebivalstvo (ESGRAON) nacionalni sistem za registracijo osebnih stanj fizičnih oseb v Republiki Bolgariji in vir osebnih podatkov o teh osebah.
22.
Člen 101, točke od 1 do 4, zakona o vpisu osebnih stanj določa:
„Naloge sistema ESGRAON so:
1.
vzpostavitev in vodenje matičnih registrov;
2.
vzpostavitev in vodenje nacionalnega elektronskega matičnega registra;
3.
vzpostavitev in vodenje registra prebivalstva;
4.
vzpostavitev sistema za ustvarjanje in dodeljevanje enotnega upravnega identifikatorja (osebne identifikacijske številke) fizičnih oseb ter vzpostavitev in vodenje registra osebnih identifikacijskih številk.“
2. Zakon o bolgarskih osebnih dokumentih
23.
V skladu s členom 4(1) Zakon za bulgarskite lichni dokumenti (zakon o bolgarskih osebnih dokumentih) (
11
) z dne 1. aprila 1999 v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari, ima vsak bolgarski državljan pravico do osebnega dokumenta.
24.
Člen 9(1) tega zakona določa:
„V primeru spremembe osebnega imena, osebne identifikacijske številke (osebne številke/osebne številke tujca), spola, državljanstva ali bistvene in trajne spremembe videza mora oseba zaprositi za nove bolgarske osebne dokumente v največ 30 dneh.“
25.
V členu 13(1) navedenega zakona so naštete vrste osebnih dokumentov. Gre zlasti za osebno izkaznico, potni list in vozniško dovoljenje.
26.
V skladu s členom 16(1) istega zakona morajo osebni dokumenti vsebovati osebno ime, datum rojstva, osebno identifikacijsko številko, spol in državljanstvo zadevne osebe. V odstavkih od 2 do 6 tega člena je natančneje določeno, da morata potni list in osebna izkaznica vsebovati tudi biometrične podatke.
27.
V odstavku 1 točk3 16 dodatnih določb zakona o bolgarskih osebnih dokumentih je dodano, da so biometrični podatki slika obraza državljana in njegovi prstni odtisi.
III. Dejansko stanje v sporu o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
28.
K. M. H. je oseba, rojena 7. avgusta 1990 v Bolgariji, ki je bila ob rojstvu evidentirana kot oseba moškega spola z osebnim imenom, sestavljenim iz imena, patronimika in priimka (
12
), ki ustrezajo temu spolu. Poleg tega ji je bila dodeljena osebna identifikacijska številka in izdan osebni dokument, ki jo identificirata kot osebo moškega spola. Vendar K. M. H. trdi, da se je sama (
13
)„po videzu, vedênju, zaznavanju, čustvovanju in obnašanju vedno dojemala kot ženska“ (
14
), in to od otroštva.
29.
Ta oseba trenutno živi v Italiji z italijanskim stalnim partnerjem (
15
), ki jo vzdržuje. Deležna je bila hormonske terapije, zaradi katere je videti kot ženska, in želi prestati kirurški poseg za spremembo spola, kar bi pomenilo spremembo osebnega stanja. Neujemanje med njenim videzom in njenim vedênjem osebe ženskega spola na eni strani ter okoliščino, da ima uradne osebne dokumente, tudi osebno izkaznico, osebe moškega spola, na drugi strani ji povzroča vsakodnevne nevšečnosti in težave zlasti pri iskanju dela.
30.
Zato je K. M. H. leta 2017 pri Rayonen sad Stara Zagora (okrajno sodišče v Stari Zagori, Bolgarija) na podlagi člena 19(1) zakona o vpisu osebnih stanj zahtevala, naj to sodišče ugotovi, da je oseba ženskega spola, pri čemer naj odredi spremembo njenega osebnega imena iz K. M. H. (imena, patronimika in priimka moškega spola) v K. M. H. (ime, patronimik in priimek ženskega spola), ter naj se ta sprememba navede v rojstnem listu, ki ji je bil izdan.
31.
Navedeno sodišče, ki je razpolagalo z raznimi zdravniškimi mnenji in izvedenskim mnenjem, ki so potrjevala izjave K. M. H. glede uveljavljane spolne identitete, je njeno zahtevo 28. februarja 2018 zavrnilo. Sprejelo je, da je K. M. H. transspolna oseba, in ugotovilo, da ta zahteva za priznanje njene spremembe spolne identitete (
16
) izhaja iz svobodne volje in ozaveščene odločitve. Vendar je menilo, da pravno merilo, ki omogoča ugoditev navedeni zahtevi na podlagi člena 73 zakona o vpisu osebnih stanj v povezavi s členom 19 tega zakona, ni izpolnjeno. Odločilo je, da bolgarsko objektivno pravo ne določa možnosti, da bi se na psiholoških podlagah spremenila dejstva, ugotovljena v listini o osebnem stanju.
32.
To odločitev je v pritožbenem postopku 15. junija 2018 potrdilo Okrazhen sad Stara Zagora (okrožno sodišče v Stari Zagori, Bolgarija) z obrazložitvijo, najprej, da je bolgarski zakonodajalec predvidel vpis spola, določenega ob rojstvu na podlagi primarnih spolnih značilnosti. Spremembo spola je mogoče dovoliti le, če je to potrebno zaradi telesne spremembe. Dalje, določbe zakona o vpisu osebnih stanj so popolnoma jasne in ne puščajo nobenega prostora za drugačno razlago. Nazadnje, država v vlogi zakonodajalca mora sprejeti ukrepe za spoštovanje zasebnega in družinskega življenja državljanov, skladno s pravilom, določenim v členu 8 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (
17
), ki se neposredno uporablja.
33.
Na podlagi kasacijske pritožbe, ki je bila dopuščena s sklepom z dne 7. februarja 2019, je Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče, Bolgarija) v odločbi z dne 28. junija 2019 razsodilo, da kljub neobstoju ureditve v nacionalnem pravu načelo spoštovanja zasebnega in družinskega življenja zahteva, da sodišče za vsak primer posebej preveri, ali so izpolnjeni materialnopravni pogoji za spremembo spolne identitete osebe, ki veljajo za pravno spremembo podatkov o osebnem stanju v rojstnem listu, da bi se vzpostavilo potrebno ustrezno ravnovesje med javnim interesom in interesom posameznika z vidika člena 8 EKČP. Odločilo je, da se zadeva vrne v ponovno odločanje Okrazhen sad Stara Zagora (okrožno sodišče v Stari Zagori), da bi to izvedlo nove dokaze v zvezi z zdravstvenim stanjem K. M. H.
34.
To sodišče, ki je razpolagalo s še drugim izvedenskim mnenjem, ki je potrjevalo, da je K. M. H. transspolna oseba, je z odločbo z dne 21. novembra 2019 ponovno zavrnilo njeno zahtevo za spremembo osebnega stanja, pri čemer je ponovilo obrazložitev iz svoje prve odločbe, ki je temeljila na neobstoju postopka, ki bi omogočal vpis „psihološkega spola“ v rojstni list.
35.
K. M. H. je zoper to odločbo vložila pravno sredstvo pri Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče). Ta kasacijska pritožba je bila 26. junija 2023 dopuščena zaradi nezdružljivosti navedene odločbe s sodbo z dne 30. aprila 1996, P./S. (
18
), na katero se je sklicevala K. M. H., kar zadeva naslednji pravni vprašanji, ki sta predmet spora in ju predložitveno sodišče povzema tako: „Ali imajo fizične osebe pravico določiti svojo identiteto, vključno s pripadnostjo določenemu spolu? Ali zavrnitev sodišča, da bi odredilo spremembo spola, imena in identifikacijske številke v listinah o osebnem stanju vlagatelja zahteve, ki navaja, da je transseksualec, pomeni neenako obravnavanje?“
36.
Ta postopek je bil ponovno odprt, potem ko je občna seja civilnih senatov Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče) izdala svojo razlagalno odločbo št. 2/2020 z dne 20. februarja 2023 (
19
), ki je zavezujoča za vse državne organe in vsa sodišča, vključno s sestavami Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče). V odgovor na vprašanje, ali temeljni pogoji za spremembo podatkov v listinah o osebnem stanju osebe, ki navaja, da je transspolna, izhajajo iz člena 8 EKČP, je bilo odločeno, (
20
) najprej, da veljavno bolgarsko materialno pravo ne določa možnosti spremembe podatkov o spolu, osebnem imenu in osebni identifikacijski številki v listinah o osebnem stanju v takem primeru. Dalje, pravo Unije ne zahteva drugačnega sklepa, saj so pravila o osebnem stanju v pristojnosti držav članic. Nazadnje, ta odločba temelji na sodbi Konstitutsionen sad (ustavno sodišče, Bolgarija) št. 15 z dne 26. oktobra 2021, iz katere je razvidno, da je izraz „spol“ v ustavi mogoče razumeti le v njegovem biološkem smislu in da javni interes prevlada nad interesom transspolnih oseb zaradi moralnih in/ali verskih pravil in načel, na katerih slonijo družbeno ustaljena pojmovanja in vrednote, katerih stabilnost in trajnost je treba zagotoviti. V zvezi s tem je v tej sodbi poudarjen vpliv spremembe rojstnega lista osebe, ki navaja, da je „transseksualec“, na osebna stanja drugih oseb, vključno z mladoletnimi in poslovno nesposobnimi osebami, kot so otroci te osebe, ter njenim zakoncem.
37.
Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče) vseeno izraža dvome glede razlage, sprejete v razlagalni odločbi. Prvič, ob sklicevanju na člen 8 EKČP in člen 9 PEU trdi, da bi bila diskriminacija v smislu teh določb podana, če bi bilo področje uporabe nacionalnega prava, s katerim se prepoveduje diskriminacija na podlagi spola, omejeno na interseksualne osebe in na druge osebe iz nekaterih zdravstvenih razlogov. Prav tako navaja enake ali podobne primere, ki so v drugih državah članicah obravnavani drugače, da se sklicuje na kršitev pravice bolgarskih transspolnih oseb do poštenega sojenja.
38.
Drugič, to sodišče postavlja vprašanje, ali je prepoved pravnega spreminjanja podatkov v rojstnem listu v nasprotju z načeloma enakosti državljanov Unije in prostega gibanja, ki sta določeni v členih 8 in 21 PDEU ter „potrjeni v členu 7 Listine […] in členu 8 EKČP“, saj zadevne osebe ne morejo dokazati svoje identitete s svojimi osebnimi dokumenti, v katerih so vpisane kot osebe nasprotnega spola.
39.
Nazadnje, navedeno sodišče meni, da mora Sodišče presoditi, ali je zavezujoča razlaga ustave, podana z odločbo Konsitutsionen sad (ustavno sodišče), v skladu s katero se izraz „spol“ razume le v biološkem smislu, skladna z zahtevami prava Unije in ali lahko pomeni pravno oviro za upoštevanje spolne identitete v listinah o osebnem stanju.
40.
V teh okoliščinah je Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali načeli enakosti državljanov Unije in prostega gibanja, določeni v členu 9 [PEU] ter členih 8 in 21 [PDEU] ter potrjeni v členu 7 [Listine] in členu 8 [EKČP], nasprotujeta nacionalni ureditvi države članice, ki izključuje vsakršno možnost spremembe podatkov o spolu, imenu in identifikacijski številki […] v listinah o osebnem stanju vlagatelja zahteve, ki navaja, da je [transspolna oseba]?
2.
Ali načeli enakosti državljanov Unije in prostega gibanja, določeni v členu 9 [PEU] ter členih 8 in 21 [PDEU], kot tudi prepoved diskriminacije na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti, določena v členu 10 PDEU ter potrjena v členu 7 [Listine] in členu 8 [EKČP], ter načelo učinkovitega pravnega sredstva nasprotujejo nacionalni sodni praksi (v obravnavani zadevi razlagalni odločbi […]), v skladu s katero objektivno materialno pravo, ki se uporablja na ozemlju države članice Evropske unije, ne določa nobene možnosti za spremembo spola, imena in identifikacijske številke v listinah o osebnem stanju vlagatelja zahteve, ki navaja, da je [transspolna oseba], s čimer bi se ta znašel v drugačnem položaju, kot bi bil v drugi državi članici, katere sodna praksa je nasprotna?
Ali je dopustna nacionalna sodna praksa, ki zaradi vere in morale ne dopušča spremembe spolne identitete, razen če je to pri določenih – interseksualnih – osebah potrebno iz zdravstvenih razlogov?
Ali je dopustna nacionalna sodna praksa, v skladu s katero je sprememba spola zaradi vere in morale dovoljena le v nekaterih primerih in za nekatere (interseksualne) osebe iz zdravstvenih razlogov, ne pa tudi v drugih primerih spremembe spolne identitete iz drugih, drugačnih zdravstvenih razlogov?
3.
Ali velja obveznost držav članic Evropske unije, ki jo priznava sodna praksa Sodišča Evropske unije (v sodb[i z dne 5. junija 2018, Coman in drugi, C‑673/16, EU:C:2018:385, ter v sodbi Pancharevo]) v zvezi z uporabo Direktive [2004/38] in člena 21(1) PDEU, da se prizna osebno stanje osebe, ki je bilo ugotovljeno v drugi državi članici v skladu z njenim pravom, tudi glede spola kot bistvenega elementa osebnega stanja in ali je treba spremembo spola osebe, ki ima tudi bolgarsko državljanstvo, ugotovljeno v drugi državi članici, vpisati v ustrezne registre Republike Bolgarije?
4.
Ali je ob upoštevanju pravice do poštenega sojenja, ki izhaja iz [Listine] in [EKČP], dopustna zavezujoča razlaga ustave iz sodbe Konstitutsionen sad (ustavno sodišče […]), v skladu s katero je treba pojem ‚spol‘ razumeti le v biološkem smislu[?] [A]li je ta razlaga združljiva z zahtevami prava Unije in ali lahko pomeni pravno oviro za vpis spremembe spola [v matični register]?“
41.
Predložitveno sodišče je 27. maja 2024 odgovorilo na zahtevo Sodišča za informacije.
42.
Pisna stališča so vložile K. M. H., estonska, madžarska, nizozemska in portugalska vlada ter Evropska komisija. K. M. H., bolgarska in nizozemska vlada ter Komisija so se udeležile obravnave 22. maja 2025, med katero so odgovorile tudi na vprašanja za ustni odgovor, ki jih je postavilo Sodišče.
IV. Analiza
43.
Uvodoma opozarjam, da čeprav je predmet prvega vprašanja za predhodno odločanje nacionalna ureditev, ki izključuje vpis transspolne identitete v matični register, se preostala vprašanja nanašajo na nacionalno sodno prakso, v skladu s katero razlaga te ureditve ne omogoča spremembe osebnega stanja transspolne osebe.
44.
V tem okviru želi predložitveno sodišče v bistvu izvedeti, ali določbe prava Unije, ki se nanašajo na enakost državljanov Unije, njihovo pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, prepoved diskriminacije ter učinkovito sodno varstvo, pri čemer so te pravice potrjene v Listini, nasprotujejo temu, da nacionalna ureditev in njena razlaga s strani nacionalnih sodišč ne omogočata „spremembe spolne identitete“ (
21
) bolgarskega državljana za namene njenega vpisa v njegov rojstni list in v njegove osebne dokumente, tudi brez kirurškega posega za spremembo spola.
45.
Ker se ta predlog za sprejetje predhodne odločbe umešča v okvir spora, ki poteka med bolgarskim državljanom in bolgarskim organom, pristojnim za vpis osebnih stanj, ter katerega predmet ni priznanje listine ali odločbe, evidentirane v drugi državi članici, je treba pojasniti, kaj utemeljuje pristojnost Sodišča. (
22
)
46.
Po mojem mnenju je dovolj ugotoviti, da položaj K. M. H. spada na področje uporabe člena 21(1) PDEU. (
23
) K. M. H. je namreč kot bolgarska državljanka (
24
) uresničevala svojo pravico do prostega gibanja v drugi državi članici, in sicer Italijanski republiki. Tam želi prebivati in delati ter se prosto gibati po ozemlju držav članic pod identiteto, ki bi bila rezultat pravnega priznanja njene spolne identitete v njeni izvorni državi članici, pa tudi zagotoviti si družinsko življenje s svojim italijanskim partnerjem. Republika Bolgarija je edina pristojna izdati K. M. H. osebno izkaznico ali potni list z navedbo njenega državljanstva.
47.
K. M. H. se zato lahko sklicuje zlasti na temeljno in individualno pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, podeljeno vsakemu državljanu Unije v skladu s členom 20(2)(a) in členom 21(1) PDEU ob upoštevanju – kot določa zadnjenavedeni člen – omejitev in pogojev, določenih s Pogodbama in ukrepi, ki so bili sprejeti za njuno uveljavitev. (
25
) V zvezi s tem je predmet Direktive 2004/38 med drugim določitev pogojev za uresničevanje teh pravic in njihovih omejitev. (
26
) Zlasti ta direktiva v členu 4(3) določa izdajo osebne izkaznice ali potnega lista.
48.
Kar zadeva vprašanja predložitvenega sodišča in, najprej, njegovi prvi dve vprašanji, ugotavljam, da je navedeno sodišče svoj predlog za sprejetje predhodne odločbe in svoj odgovor na zahtevo za informacije, ki jo je podalo Sodišče, poslalo, preden je bila izdana sodba Mirin, ki se nanaša na vpis spremembe imena in spolne identitete državljana Unije v njegov rojstni list s strani pristojnega organa države članice, katere državljan je ta državljan Unije. Sodišče je razsodilo, da „je treba člen 20 in člen 21(1) PDEU v povezavi s členoma 7 in 45 Listine razlagati tako, da nasprotujeta ureditvi države članice, ki ne omogoča, da se prizna in v rojstni list državljana te države članice vpiše sprememba imena in spolne identitete, ki je bila v drugi državi članici zakonito pridobljena med uresničevanjem njegove pravice do prostega gibanja in prebivanja, zaradi česar mora ta državljan začeti nov sodni postopek za spremembo spolne identitete v tej prvi državi članici, v katerem se ta sprememba, ki je že bila zakonito pridobljena v tej drugi državi članici, ne upošteva“ (
27
).
49.
Vendar med zadevo, v kateri je bila izdana sodba Mirin, in obravnavano zadevo obstaja pomembna razlika, in sicer, da v obravnavanem primeru ni zakonito pridobljene spremembe spolne identitete v drugi državi članici. Zato prvo in drugo vprašanje za predhodno odločanje ostajata upoštevni.
50.
Dalje, čeprav je s sodbo Mirin mogoče odpraviti pomisleke, ki jih predložitveno sodišče izraža v tretjem vprašanju za predhodno odločanje, je to vprašanje nedopustno, ker predmet spora ni tak, in je torej hipotetično. K. M. H. namreč ni pridobila nobene sodne ali upravne odločbe v Italiji, kjer prebiva, kot izhaja iz odgovora predložitvenega sodišča na zahtevo Sodišča za informacije.
51.
Nazadnje, za četrto vprašanje za predhodno odločanje se mi zdi, da ga je mogoče razumeti tako, da se z njim sprašuje, ali je predložitvenemu sodišču preprečeno nacionalno določbo razlagati skladno s pravom Unije zgolj zato, ker je Konsitutsionen sad (ustavno sodišče) to določbo razlagalo v smislu, ki ni združljiv s tem pravom. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je treba odgovoriti nikalno.
52.
Sodišče je namreč odločilo, prvič, da mora nacionalno sodišče, ki je uporabilo možnost, ki mu jo daje člen 267, drugi odstavek, PDEU, po potrebi odstopiti od presoje hierarhično višjega nacionalnega sodišča, če glede na razlago, ki jo je podalo Sodišče, meni, da ta presoja ni skladna s pravom Unije, po potrebi tako, da ne uporabi nacionalnega pravila, ki mu nalaga, naj ravna v skladu z odločbami tega hierarhično višjega sodišča. Drugič, ta rešitev se med drugim uporablja, kadar je splošno sodišče vezano na odločbo nacionalnega ustavnega sodišča, za katero meni, da je v nasprotju s pravom Unije. (
28
)
53.
Posledično Sodišču predlagam, da svojo analizo osredotočim na prvo in drugo vprašanje za predhodno odločanje v delu, v katerem temeljita na členu 21 PDEU in členu 7 Listine, ter da se vprašanji preučita skupaj.
54.
Ker se K. M. H. lahko sklicuje na člen 21(1) PDEU, bi bilo nekatere podlage, ki jih navaja predložitveno sodišče, po mojem mnenju mogoče izključiti, in sicer določbe o enakosti (člen 9 PEU in člen 8 PDEU), prepovedi diskriminacije (člen 10 PDEU) in pravici do učinkovitega pravnega sredstva (člen 47 Listine).
55.
Zato predlagam, da se prvo in drugo vprašanje za predhodno odločanje preoblikujeta. Poleg tega v okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, uvedenega s členom 267 PDEU, ter da bi se predložitvenemu sodišču zagotovil koristen odgovor za rešitev spora, o katerem odloča, Sodišče lahko presodi, da je treba upoštevati določbe prava Unije, na katere se nacionalno sodišče v besedilu svojega vprašanja ni sklicevalo. (
29
)
56.
Glede na namen predloga za sprejetje predhodne odločbe (
30
) bi bilo torej treba šteti, da predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba člen 20 in člen 21(1) PDEU ter člen 7 in člen 45(1) Listine v povezavi s členom 4(3) Direktive 2004/38 razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot jo razlagajo nacionalna sodišča, ki ne omogoča, da bi se sprememba spolne identitete njenih državljanov, tudi brez kirurškega posega za spremembo spola, ter sprememba njihovega osebnega imena in osebne identifikacijske številke pravno priznali in vpisali v njihov rojstni list, čeprav je od tega vpisa odvisna sprememba navedb v njihovih osebnih dokumentih.
57.
Na področju osebnih stanj in pravnega priznavanja transspolne identitete se je Sodišče že izreklo o obveznostih držav članic na podlagi prava Unije v posebnih okoliščinah, to je v okviru zakonito pridobljene spremembe spolne identitete v drugi državi članici. (
31
) Logika, ki je osnova te sodne prakse, je enaka tisti v zvezi z osebnim imenom. Temelji na ugotovitvi, da je uresničevanje pravic, podeljenih s členom 20 in členom 21(1) PDEU, ovirano, kadar je identiteta „mobilnega“ državljana Unije, priznana v eni od držav članic, drugačna od tiste, ki je evidentirana v državi članici, katere državljan je. (
32
)
58.
Ta ovira upravičuje postavitev meje za pristojnost držav članic na področju osebnih stanj. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je namreč glede na trenutno veljavno pravo Unije osebno stanje, v katero spadajo pravila o spremembi imena, priimka in spolne identitete osebe, področje, ki spada v pristojnost držav članic, pravo Unije pa v to pristojnost ne posega. Vendar mora vsaka država članica pri izvajanju te pristojnosti spoštovati pravo Unije, zlasti določbe Pogodbe DEU o svoboščini, priznani vsakemu državljanu Unije, da se giblje in prebiva na ozemlju držav članic, tako da v ta namen prizna osebno stanje, ki je bilo ugotovljeno v drugi državi članici v skladu z njenim pravom. (
33
)
59.
Vseeno ob neobstoju listine ali odločbe, zakonito pridobljene v državi članici, ki ni tista, katere državljan je zadevna oseba, ne gre več za reševanje težav v zvezi z osebnim stanjem, ki se zgolj zato, ker je ta oseba uresničevala svojo pravico do prostega gibanja in prebivanja v državi članici, razlikuje glede na zadevne države članice.
60.
Novo vprašanje, ki je postavljeno Sodišču, je, kako zagotoviti učinkovitost uresničevanja te pravice, kadar se spolna identiteta, ki jo doživlja državljan Unije, razlikuje od spolne identitete, ki izhaja iz navedbe njegovega spola v njegovem rojstnem listu, ki je prenesena v njegovo osebno izkaznico ali njegov potni list. V obravnavanem primeru, konkretno, K. M. H., kot ta trdi pred nacionalnimi sodišči, nima osebnih dokumentov, ki bi ji omogočali, da se giblje in prebiva ter dela na ozemlju držav članic, ne da bi morala odpravljati dvom, ki ga vzbuja neujemanje med navedbo njenega spola v teh dokumentih, ki je skladna z navedbo v njenem rojstnem listu, na eni strani in njeno doživljano spolno identiteto na drugi.
61.
Zato se postavlja vprašanje, katera bi bila v pravu Unije lahko podlaga za obveznost, da države članice pravno priznajo spremembo spolne identitete enega od njihovih državljanov, rojenega na njihovem ozemlju.
62.
Ob neobstoju listine ali odločbe, izdane v drugi državi članici, se mi zdi, da področja uporabe člena 21(1) PDEU – kot se razlaga v zadevah v zvezi z identiteto „mobilnih“ državljanov Unije, kadar se ta identiteta razlikuje glede na zadevne države članice – ni mogoče razširiti na tak položaj. Če bi se zgolj na tej podlagi, četudi razlagani v povezavi s členom 7 Listine, odločilo, da za državo članico velja obveznost pravno priznati spolno identiteto, bi to posledično postavilo pod vprašaj načelo pristojnosti držav članic na področju osebnih stanj. Taka odločitev bi na koncu privedla do brezmejnega priznavanja pravic, vezanih na državljanstvo Unije, čeprav tega ne določa nobena določba Pogodb. Poleg tega ima razlaga, ki temelji na členu 45(1) Listine, postavljene meje v členu 51(2) Listine.
63.
Zato se mi zdi – enako meni Komisija, ki se je v tem smislu opredelila na obravnavi – da je boljši odgovor, ki temelji na členu 21(1) PDEU v povezavi s členom 4(3) Direktive 2004/38.
64.
Ta odgovor ima to bistveno prednost, da ostaja znotraj omejitev in pogojev uresničevanja pravice državljanov Unije do prostega gibanja in prebivanja, ki so predvideni v členu 21(1) PDEU in določeni v Direktivi 2004/38 (
34
). Poleg tega je tak odgovor mogoče opreti na tri odločbe Sodišča, in sicer na eni strani na sodbo Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date, ki se nanaša na pogoje za izdajo osebne izkaznice, ki velja kot potna listina v Evropski uniji, ter na drugi strani na sodbi Mirin in Deldits, ki se nanašata na vpis transspolne identitete v javne registre.
65.
Sodišče je namreč pojasnilo, da vzpostavitev območja brez notranjih meja, ki ga Unija zagotavlja svojim državljanom, vključuje pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki je s členom 20(2)(a) in členom 21(1) PDEU neposredno podeljena vsakemu od njih, pri čemer je v skladu z ustaljeno sodno prakso namen Direktive 2004/38 olajšati njeno uresničevanje. (
35
)
66.
Tako se osebne izkaznice in potni listi, ki vsebujejo zlasti podobo obraza njihovih imetnikov, uporabljajo za identifikacijo državljanov Unije, (
36
) da ti zlasti dokažejo svoj status imetnika pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ter torej to pravico uveljavljajo. (
37
)
67.
Posledično, če osebne izkaznice in potni listi, ki jih izda zadevna država članica, vsebujejo navedbo o spolu njihovega imetnika, ki izhaja iz njegovega rojstnega lista, bi morala biti v njih navedena spolna identiteta, ki jo doživlja ta imetnik, če je ta drugačna od tiste, ki mu je bila dodeljena ob rojstvu. (
38
) Enako velja za ime, priimek in po potrebi osebno identifikacijsko številko, ki se ujemajo s spremembo spolne identitete. V zvezi s tem je treba opozoriti, da ima navedba spola psihosocialne posledice, (
39
) ker opredeljuje moško ali žensko spolno identiteto. Če se torej v konkretnem položaju ta navedba ne ujema s spolno identiteto, ki jo doživlja zadevna oseba, (
40
) dokument, ki se predloži kot dokaz o identiteti (osebna izkaznica ali potni list), nujno vzbudi dvome glede njegove verodostojnosti ali resničnosti. (
41
)
68.
S tega vidika se mi glede navedbe spola v osebnih izkaznicah ali potnih listih zdi primerno podati več pomembnih pojasnil.
69.
Razlikovati je treba med evropsko zakonodajo v zvezi z izdajo potnih listov na eni strani in izdajo osebnih izkaznic na drugi strani. Potni listi so urejeni z Uredbo (ES) št. 2252/2004 (
42
). Za osebne izkaznice se zdaj uporablja Uredba 2025/1208.
70.
Čeprav ti uredbi obe napotujeta na priporočila Mednarodne organizacije za civilno letalstvo (ICAO) (
43
) in zlasti na tista iz dokumenta 9303 o strojno berljivih potovalnih dokumentih (
44
), je treba poudariti razlike.
71.
Kar zadeva potne liste, je v delu 4 dokumenta 9303, naslovljenem „Specifikacije za strojno berljive potne liste (MRP) in druge MRTD[ (
45
)] formata TD3[ (
46
)]“, (
47
) v prostoru II, ki vsebuje „[o]bvezne in neobvezne elemente osebnih podatkov“, predvideno polje 11, ki se nanaša na spol imetnika potnega lista, v naslednji obliki: „F za ženski, M za moški ali X za nedoločen“. (
48
) Tako imajo države članice v skladu s tem standardom obveznost predvideti polje, da vanj vključijo podatek o spolu. Vendar so lahko oproščene navedbe tega podatka. (
49
)
72.
Kar zadeva osebne izkaznice, so enake zahteve glede navedbe spola navedene v delu 5 dokumenta 9303, naslovljenem „Specifikacije za strojno berljive uradne potovalne dokumente (MROTD) formata TD1[ (
50
)]“. (
51
)
73.
Vendar lahko za osebne izkaznice državljanov Unije države članice odstopajo od teh zahtev, kot določa člen 3(2), drugi pododstavek, Uredbe 2025/1208 v povezavi z njeno uvodno izjavo 25. Tako je zakonodajalec Unije za te osebne izkaznice sklenil:
–
namesto izraza „[biološki] spol“ (sex), uporabljenega v dokumentu 9303, uporabiti za poimenovanje tega podatka, ki se vključi v polje na osebni izkaznici, izraz „[družbeni] spol“ (gender) in
–
določiti, da je opredelitev „[družbenega] spola“ (gender) (v smislu „[biološkega] spola“ (sex) glede na dokument 9303) osebe v njeni osebni izkaznici neobvezna. Povedano drugače, državam članicam v ta dokument ni treba vključiti polja, ki se nanaša na spol. (
52
)
74.
Za nadaljevanje analize okoliščin, v katerih je treba transspolnemu državljanu Unije izdati osebno izkaznico, ki se ujema s spolno identiteto, ki jo ta doživlja, se je treba torej postaviti v položaj, v katerem država članica, katere državljan je, opredeljuje spol v osebnih izkaznicah.
75.
V takem primeru, ki je podan tudi v obravnavani zadevi v Bolgariji (
53
), je ovira za uresničevanje pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki ji je podvržen transspolni državljan Unije, posledica tega, da edini pristojni organ, to je pristojni organ njegove izvorne države članice, izdaja osebno izkaznico, v kateri je obvezno treba ponoviti navedbo njegovega spola iz njegovega rojstnega lista, čeprav ta ne ustreza več njegovi doživljani spolni identiteti. V teh okoliščinah ta osebni dokument ni skladen z njegovim namenom. Naj spomnim, da je ta namen omogočiti identifikacijo njegovega imetnika, ne da bi lahko bila pod vprašaj postavljena verodostojnost dokumentov, ki jih predloži, ali resničnost v njih navedenih podatkov. (
54
)
76.
Ta ugotovitev bi zato Sodišče morala napeljati k temu, da izpostavi novo oviro za uresničevanje pravic, zagotovljenih s členom 21 PDEU in členom 45(1) Listine v povezavi s členom 7 te listine, s strani državljana Unije. Ta ovira ni posledica obstoja dveh razhajajočih se listin o osebnem stanju v zvezi z isto osebo, temveč je posledica tega, da je treba v osebni izkaznici obvezno navesti spol, ki izhaja iz rojstnega lista, ne da bi bilo mogoče v njej navesti drugačno spolno identiteto, in sicer tisto, ki jo zadevna oseba doživlja.
77.
Sodišče bi torej lahko ugotovilo, da se v takem položaju država članica ne more sklicevati na to, da v njenem nacionalnem pravu ni postopka za pravno priznanje transspolne identitete, da bi preprečila pravico do pridobitve osebnega dokumenta, ki olajšuje uresničevanje pravice zadevnega državljana Unije do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic. (
55
)
78.
Po mojem mnenju bi bilo treba tudi zavrniti trditev, ki jo je bolgarska vlada navedla na obravnavi in v skladu s katero lahko osebni dokument, ker odraža rojstni list, vsebuje le navedbo spola, vpisano ob rojstvu zadevne osebe. Rojstni list je seveda temelj, na katerem sloni izdaja osebnega dokumenta (
56
) zaradi njunega skupnega dokaznega namena v zvezi z identiteto, pri čemer je vsebina prvega izčrpna, vsebina drugega pa je povzetek. (
57
)
79.
V rojstni list se namreč vpišejo ugotovitev – in sicer rojstvo osebe, ki ima običajno opredeljen spol, in identiteta, ki ji je bila dana (priimek, ime) – ter vezi z enim ali obema staršema. Navedbe spola, imena in priimka so namenjene identifikaciji osebe, katere rojstvo je bilo vpisano. Kot trdijo države članice, so te navedbe lahko medsebojno povezane na različnih ravneh, naj bodo sociološke, na primer za izbiro imena, ali pravne, na primer v Bolgariji za priimek (
58
) ali na Madžarskem glede na pisno stališče, ki ga je madžarska vlada predložila v zvezi z imenom.
80.
Poleg tega se odločitev, da bo rojstni list referenčni dokument, v katerega se vnesejo spremembe navedb, ki jih vsebuje, za dokazne namene, med drugim za izdajo osebnih dokumentov, umešča v izvajanje pristojnosti, ki jo imajo države članice na področju osebnih stanj (
59
) in izdaje osebnih dokumentov (
60
).
81.
Vendar morajo države članice pri izvajanju te pristojnosti na teh dveh področjih spoštovati pravo Unije in zlasti določbe Pogodbe DEU o pravici do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, priznani vsakemu državljanu Unije. (
61
)
82.
Zato je v pravnem sistemu, v katerem je rojstni list edini referenčni dokument za celotno življenje neke osebe, osebno izkaznico transspolne osebe z navedbo doživljane spolne identitete, ki se torej ne ujema z navedbo njenega spola v njenem rojstnem listu, glede na stroge zahteve, ki osebni izkaznici zagotavljajo njeno dokazno vrednost, (
62
) za namene uresničevanja pravice do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic mogoče izdati le tako, da se pred tem izvede uradni vpis spremembe spolne identitete. Drugače povedano, okoliščina, da osebni dokument vsebuje navedbo o spolu in da ta izhaja zgolj iz rojstnega lista osebe, kot je ta zakonito izdan v državi članici, pristojni zaradi državljanstva te osebe, je tista, ki za to državo zaradi namena osebnega dokumenta ustvarja obveznost, da pravno prizna doživljano spolno identiteto in jo vpiše v ta list. (
63
)
83.
V teh okoliščinah nacionalna ureditev, kot jo razlagajo nacionalna sodišča, ki ne omogoča, da bi bila transspolna oseba, ker ni dosegla priznanja svoje spolne identitete, upravičena do pravice, varovane s pravom Unije, kot je v obravnavanem primeru pravica imeti osebni dokument, ki bi ji omogočal svobodno uresničevanje njene pravice, da se giblje in prebiva na ozemlju držav članic, pomeni omejitev pravice do prostega gibanja in prebivanja iz člena 21(1) PDEU. (
64
)
84.
Poleg tega je Sodišče odločilo, da je „[t]akšno omejitev […] treba ugotoviti tudi glede pravice, določene v členu 45(1) Listine“. (
65
)
85.
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je nacionalna ureditev, ki omejuje uresničevanje te pravice iz člena 21 PDEU, lahko upravičena le, če temelji na objektivnih razlogih in je sorazmerna s ciljem, ki mu nacionalno pravo legitimno sledi. (
66
)
86.
Poleg tega je treba šteti, da nacionalna ureditev, ki preprečuje, da bi lahko transspolna oseba zaradi nepriznanja njene spolne identitete izpolnjevala pogoj, ki je potreben za to, da bi bila upravičena do pravice, ki jo varuje pravo Unije, načeloma ni združljiva s pravom Unije. (
67
)
87.
V obravnavanem primeru predložitveno sodišče omenja sodbo Konstitutsionen sad (ustavno sodišče) št. 15 z dne 26. oktobra 2021, na kateri temelji razlagalna odločba (
68
), ki se opira na eni strani na načelo, da je v rojstni list vpisan „biološki spol“, ter na drugi strani na verske vrednote in moralne norme v zvezi z vplivi spremembe osebnega stanja transspolne osebe na njene družinske člane. (
69
)
88.
Bolgarska vlada na obravnavi ni navedla posebne utemeljitve. Trdila je, da je pravno priznanje spolne identitete v izključni pristojnosti držav članic, ki mora biti v Uniji spoštovana.
89.
Tudi če se z nacionalno ureditvijo, kot jo razlagata Konstitutsionen sad (ustavno sodišče) in občna seja civilnih senatov Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče) v svoji razlagalni odločbi, uresničuje legitimen cilj, je to ureditev vsekakor mogoče šteti za upravičeno le, če je v skladu s temeljnimi pravicami iz Listine, katerih spoštovanje zagotavlja Sodišče, ter zlasti s pravico do spoštovanja zasebnega življenja iz člena 7 Listine. (
70
)
90.
Ker imajo v skladu s členom 52(3) Listine pravice, zagotovljene s členom 7 Listine, enak pomen in obseg kot pravice, zagotovljene s členom 8 EKČP, pri čemer zadnjenavedena določba pomeni minimalno raven varstva, (
71
) je treba ugotoviti, da je iz sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice (
72
) razvidno, da so države na podlagi pozitivnih obveznosti, ki zanje izhajajo iz člena 8 EKČP, (
73
) dolžne zagotoviti priznanje spremembe spolne identitete med drugim tako, da zadevnim osebam omogočajo spremembo njihovega osebnega stanja skupaj z iz tega izhajajočimi posledicami (
74
) v uradnih dokumentih, in to hitro, pregledno in dostopno.
91.
Poleg tega se je ESČP v sodbi P.H. proti Bolgariji sklicevalo na svojo sodbo z dne 9. julija 2020, Y.T. proti Bolgariji (
75
), in poudarilo, da je ugotovilo, da „so nacionalni organi s tem, da so zavrnili zakonito priznanje pritožnikove spremembe spola, ne da bi za to podali zadostno in upoštevno obrazložitev ter ne da bi pojasnili, zakaj je bila v drugih zadevah, v katerih so odločala nacionalna sodišča, taka sprememba priznana, neupravičeno posegli v pravico pritožnika do spoštovanja njegovega zasebnega življenja“. (
76
)
92.
Nato je podobno odločilo, ko je ugotovilo, da „[n]euravnoteženje individualnih interesov pritožnice z javnim interesom v okviru odstopajoče prakse tega visokega bolgarskega sodišča kaže na – enako kot v zadevi[, v kateri je bila izdana sodba] Y.T. proti Bolgariji – togost v razlogovanju v zvezi s priznavanjem spolne identitete. V tem primeru je ta togost pritožnico za nerazumno dolgo in neprekinjeno obdobje postavila v pretresljiv položaj, ki je v njej po nepotrebnem vzbujal občutja ranljivosti, ponižanja in tesnobe (glej smiselno [sodbo z dne 11. julija 2002,] Christine Goodwin proti Združenemu kraljestvu[, CE:ECHR:2002:0711JUD002895795], točki 77 in 78 […], ter [sodbo] Y.T. proti Bolgariji […], točka 72)“ (
77
).
93.
Prav tako v sodbi P.H. proti Bolgariji je poleg tega ESČP, ki je bilo seznanjeno s postopkom v zvezi z razlagalno odločbo, ki je v trenutku, ko je odločalo, še potekal, (
78
) opozorilo na „potrebo po upoštevanju priporočil, ki jih izdajo mednarodni organi – zlasti Odbor ministrov in Parlamentarna skupščina Sveta Evrope ter visoki komisar Združenih narodov za človekove pravice – glede ukrepov za boj proti diskriminaciji na podlagi spolne usmerjenosti ali spolne identitete, med katerimi je tudi priporočilo državam, naj omogočajo spremembo osebnega imena in spola v uradnih dokumentih, in to hitro, pregledno in dostopno“ (
79
).
94.
V teh okoliščinah Sodišču predlagam, naj ugotovi, da mora načeloma predložitveno sodišče, ne da bi čakalo, da pride do spremembe zadevne nacionalne ureditve z zakonodajnim ali drugim ustavnim postopkom, zagotoviti polni učinek obveznosti iz točke 82 teh sklepnih predlogov tako, da to ureditev razlaga ob upoštevanju prava Unije ter zlasti pravil o pravici do prostega gibanja in prebivanja, spoštovanju zasebnega življenja in izdaji osebnih dokumentov ter da po potrebi ne uporabi navedene ureditve. (
80
) Menim, da kljub temu navedba o spolu zadevne osebe, vsebovana v njenem rojstnem listu, odkar je bil izdan, ne bi bila postavljena pod vprašaj ali obravnavana kot napaka, ki jo je treba popraviti. (
81
)
95.
V zvezi s tem, prvič, sta zelo zanimiva predstavitev usmeritve sodne prakse iz časa pred razlagalno odločbo, ponovljena v sodbi P.H. proti Bolgariji, v skladu s katero „nacionalno pravo omogoča priznanje pravne spremembe spola“, (
82
) in odklonilno ločeno mnenje, ki so ga izrazili številni sodniki ob sprejetju te odločbe s strani tesne večine (
83
), ki predstavlja javni interes. (
84
)
96.
Drugič, poudariti je treba, da je ESČP v sodbi z dne 17. februarja 2022, Y proti Poljski (
85
), upoštevalo zgodovinsko naravo sistema za evidentiranje rojstev in to, da je lahko omemba spola, dodeljenega ob rojstvu, v nekaterih položajih koristna, da se dokažejo nekatera dejstva iz časa pred spremembo spola, tudi če lahko to zadevni osebi povzroča določeno stisko. (
86
)
97.
Poleg tega se mi ne glede na postopek, ki ga uporablja zadevna država članica, zdi primerno opozoriti, prvič, da je ESČP odločilo, da je „to, da se zaščitijo načelo nerazpoložljivosti osebnih stanj, jamstvo zanesljivosti in doslednosti osebnih stanj ter, širše, zahteva po pravni varnosti, zajeto z javnim interesom in upravičuje vzpostavitev strogih postopkov, katerih namen je zlasti preveriti razloge, na katerih temelji zahteva za pravno spremembo identitete (glej smiselno [sodbi z dne 6. aprila 2017,] A.P., Garçon in Nicot proti Franciji[, CE:ECHR:2017:0406JUD007988512], točka 142, [in z dne 11. oktobra 2018,] S.V. proti Italiji[, CE:ECHR:2018:1011JUD005521608], točka 69 […], ter [sodbo] Y.T. proti Bolgariji […], točka 70)“ (
87
).
98.
Drugič, čeprav države članice določijo pogoje za pravno priznavanje spremembe spola osebe, (
88
) je treba zaradi informacij, ki jih je na obravnavi zagotovila bolgarska vlada, pojasniti, da pogojevanje uresničevanja pravice transspolne osebe do tega, da se njena transspolna identiteta vpiše v matični register z namenom pridobitve osebne izkaznice ali potnega lista, ki se ujema z njeno spolno identiteto, s predložitvijo dokazov o kirurškem posegu za spremembo spola ni dopustno.
99.
Sodišče je namreč odločilo, da bi taka zahteva glede dokazovanja posegla v bistvo temeljnih pravic, zagotovljenih z Listino, in zlasti v bistvo pravice do osebne celovitosti in pravice do spoštovanja zasebnega življenja iz členov 3 in 7 Listine. (
89
) Poleg tega je opozorilo, da je ESČP razsodilo, da priznanje spolne identitete transspolne osebe ne more biti pogojeno s kirurškim posegom, ki ga ta oseba ne želi, (
90
) in da je zdravniško potrdilo, vključno s predhodno psihodiagnozo, v zvezi s tem lahko upošteven in zadosten dokaz. (
91
)
100.
Zato noben postopek, ki vodi do tega, da se osebno stanje transspolne osebe dopolni z namenom pridobitve skladnega osebnega dokumenta, ne sme biti pogojen s predložitvijo dokazov o kirurškem posegu za spremembo spola.
101.
Iz vseh teh preudarkov izhaja, da mora biti na področju osebnih stanj določen – po potrebi z v sodni praksi podano razlago nacionalne ureditve – ustrezen postopek za to, da se lahko bolgarskim državljanom izdajo osebni dokumenti, ki se ujemajo s spolno identiteto, ki jo ti doživljajo.
V. Predlog
102.
Glede na vse zgoraj navedeno predlagam, naj se na vprašanja za predhodno odločanje, ki jih je postavilo Varhoven kasatsionen sad (vrhovno kasacijsko sodišče, Bolgarija), odgovori tako:
Člen 20 in člen 21(1) PDEU ter člen 7 in člen 45(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah v povezavi s členom 4(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC,
je treba razlagati tako, da
nasprotujejo nacionalni ureditvi, kot jo razlagajo nacionalna sodišča, ki ne omogoča, da bi se sprememba spolne identitete njenih državljanov, tudi brez kirurškega posega za spremembo spola, ter sprememba njihovega osebnega imena in osebne identifikacijske številke pravno priznali in vpisali v njihov rojstni list, čeprav je od tega vpisa odvisna sprememba navedb v njihovih osebnih dokumentih.
(
1
)	Jezik izvirnika: francoščina.
(
i
)	Ime te zadeve je izmišljeno. Ne ustreza resničnemu imenu nobene od strank v postopku.
(
2
)	Izraz „osebno ime“ je tu uporabljen v smislu člena 9(1) Zakon za grazhdanskata registratsia (zakon o vpisu osebnih stanj) z dne 27. julija 1999 (DV št. 67 z dne 27. julija 1999). Glej točki 14 in 30 teh sklepnih predlogov za pregled te določbe oziroma podroben pregled predmeta zahteve.
(
3
)	C‑4/23, v nadaljevanju: sodba Mirin, EU:C:2024:845.
(
4
)	Glej v zvezi z zakonsko zvezo med osebama istega spola sodbo z dne 5. junija 2018, Coman in drugi (C‑673/16, EU:C:2018:385, točki 45 in 46), ter v zvezi s starševsko vezjo pri osebah istega spola sodbo z dne 14. decembra 2021 Stolichna obshtina, rayon „Pancharevo“ (C‑490/20, v nadaljevanju: sodba Pancharevo, EU:C:2021:1008, točka 57).
(
5
)	Glej sodbi z dne 26. junija 2018, MB (Sprememba spola in starostna pokojnina) (C‑451/16, EU:C:2018:492, točka 29), in z dne 13. marca 2025, Deldits (C‑247/23, v nadaljevanju: sodba Deldits, EU:C:2025:172, točka 37).
(
6
)	Glej sodbo Mirin (točke od 67 do 70). Ponovno opozarjam (glej moje sklepne predloge v zadevi Mirin, C‑4/23, EU:C:2024:385, točka 73), da ima 25 držav članic od 27 predvidene postopke za spremembo osebnega stanja, da se identiteta, ki je pravno priznana ob rojstvu, spremeni na podlagi izbire posameznika glede spola.
(
7
)	Za nasprotni primer glej sodbo Mirin (točka 57).
(
8
)	V nadaljevanju: Listina.
(
9
)	Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EEC (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 46).
(
10
)	V skladu s členom 93(4) zakona o vpisu osebnih stanj, citiranim v sodbi z dne 16. maja 2024, Toplofikatsia Sofia (Pojem stalnega prebivališča tožene stranke) (C‑222/23, EU:C:2024:405, točka 12), se „[b]olgarski državljani, ki živijo v tujini in niso vpisani v register prebivalstva ter ne morejo navesti stalnega naslova v Bolgariji, […] po uradni dolžnosti vpišejo v register prebivalstva okrožja ‚Sredets‘ v mestu Sofija“.
(
11
)	DV št. 93 z dne 11. avgusta 1998. Naslov tega zakona je bil spremenjen z DV št. 82 z dne 16. oktobra 2009.
(
12
)	Glej točko 14 teh sklepnih predlogov.
(
13
)	Sodišču predlagam, naj uporablja ženski zaimek v skladu z željo, ki jo je vlagateljica kasacijske pritožbe izrazila v svojem stališču.
(
14
)	Glej točko 3 predloga za sprejetje predhodne odločbe.
(
15
)	Glede na pojasnilo, ki ga je zagotovilo predložitveno sodišče na zahtevo Sodišča za informacije.
(
16
)	Sam tu ne prevzemam izrazov, ki se pojavljajo v nekaterih delih obrazložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe v francoščini, kot so transseksualec, transseksualnost, sprememba spola v smislu osebnega stanja ali sprememba spola, vpisanega v rojstni list, in uporabljam le izraz spolna identiteta, ki ga predložitveno sodišče uporablja, ko utemeljuje svoj predlog za podajo razlage (glej drugo vprašanje za predhodno odločanje ter točki 79 in 80 predloga za sprejetje predhodne odločbe v francoščini). Ravnam se tudi po pisnem stališču K. M. H. Ne gre namreč to, da bi se popravila navedba spola v rojstnem listu, ki bi se štela za napačno. Gre za zahtevo, naj se v matični register vpiše izjava o spolni identiteti, to je potrditev prepričanja o pripadnosti spolu, ki ni enak spolu, določenemu ob rojstvu, ki je potrjeno z zdravniškimi mnenji. V zvezi s tem terminološkim vprašanjem glej moje sklepne predloge v zadevi Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, opomba 4) ter sodbi Mirin (točka 2) in Deldits (točki 2 in 39).
(
17
)	Podpisane 4. novembra 1950 v Rimu, v nadaljevanju: EKČP.
(
18
)	C‑13/94, EU:C:1996:170.
(
19
)	V nadaljevanju: razlagalna odločba.
(
20
)	Predložitveno sodišče v točki 22 predloga za sprejetje predhodne odločbe v francoščini predstavlja tudi odklonilno ločeno mnenje 21 vrhovnih sodnikov izmed 44, udeleženih pri sprejetju te odločbe, ki temelji na neobstoju nasprotja med členom 8 EKČP in Konstitutsiya (ustava) ter v katerem se zatrjuje, da je drugačna razlaga zlasti člena 76(5) zakona o vpisu osebnih stanj in odstavka 1, točka 17, dopolnilnih določb Zakon za zashtita ot diskriminatsia (zakon o varstvu pred diskriminacijo), veljavnega od 1. maja 2004 (DV št. 86 z dne 30. septembra 2003, pri čemer je bil naslov tega zakona spremenjen z DV št. 68 z dne 22. avgusta 2006), mogoča.
(
21
)	Ta izraz je vzet iz drugega vprašanja za predhodno odločanje.
(
22
)	Bolgarska vlada je na obravnavi na podlagi teh okoliščin trdila, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe nedopusten.
(
23
)	Glej v tem smislu sodbo Mirin (točka 41).
(
24
)	Glej v zvezi z ugotovitvijo, da status državljana Unije samodejno izhaja iz statusa državljana države članice, sodbo z dne 29. aprila 2025, Komisija/Malta (Državljanstvo za vlagatelje) (C‑181/23, EU:C:2025:283, točka 92). Glede načela, v skladu s katerim je status državljana Unije temeljni status državljanov držav članic, na eni strani in glede pravic, ki so vezane na ta status, na drugi strani glej tudi sodbo Mirin (točki 51 in 52 ter navedena sodna praksa) in sodbo z dne 29. aprila 2025, Komisija/Malta (Državljanstvo za vlagatelje) (C‑181/23, EU:C:2025:283, točka 92 in navedena sodna praksa).
(
25
)	Glej sodbo Mirin (točka 52).
(
26
)	Glej sodbo z dne 22. februarja 2024, Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (C‑491/21, v nadaljevanju: sodba Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date, EU:C:2024:143, točka 27).
(
27
)	Sodba Mirin (točka 71).
(
28
)	Glej sodbi z dne 15. januarja 2013, Križan in drugi (C‑416/10, EU:C:2013:8, točka 71), in z dne 26. septembra 2024, Energotehnica (C‑792/22, EU:C:2024:788, točki 61 in 62 ter navedena sodna praksa).
(
29
)	Glej zlasti sodbi z dne 20. marca 1986, Tissier (35/85, EU:C:1986:143, točka 9), in z dne 24. junija 2025, GR REAL (C‑351/23, EU:C:2025:474, točka 61).
(
30
)	Glej točko 38 teh sklepnih predlogov.
(
31
)	Glej sodbo Mirin (točka 71).
(
32
)	Glej sodbo Mirin (točke od 52 do 57). Splošneje, kar zadeva priznanje osebnega stanja, ki je bilo ugotovljeno v drugi državi članici v skladu z njenim pravom, temelječe na pravici do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki je priznana vsakemu državljanu Unije, glej sodbo Pancharevo (točka 52 in navedena sodna praksa).
(
33
)	Glej sodbi Mirin (točka 53) in Deldits (točka 37).
(
34
)	V sodbi Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (točka 27) je Sodišče poudarilo, da so „[t]ake omejitve in pogoji […] določeni v Direktivi 2004/38, katere predmet je med drugim določitev pogojev za uresničevanje teh pravic in njihovih omejitev“.
(
35
)	Glej sodbo z dne 29. aprila 2025, Komisija/Malta (Državljanstvo za vlagatelje) (C‑181/23, EU:C:2025:283, točke od 84 do 86 in navedena sodna praksa).
(
36
)	Za osebno izkaznico glej uvodne izjave 17, 18, 21, 29 in 33 ter člen 3(5) Uredbe Sveta (EU) 2025/1208 z dne 12. junija 2025 o okrepitvi varnosti osebnih izkaznic državljanov Unije in dokumentov za prebivanje, izdanih državljanom Unije in njihovim družinskim članom, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja (UL L, 2025/1208), ki je začela veljati 10. julija 2025 (glej člen 16 te uredbe). Z njo je bila nadomeščena Uredba (EU) 2019/1157 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2019 o okrepitvi varnosti osebnih izkaznic državljanov Unije in dokumentov za prebivanje, izdanih državljanom Unije in njihovim družinskim članom, ki uresničujejo svojo pravico do prostega gibanja (UL 2019, L 188, str. 67), katere učinki so bili ohranjeni pod pogoji, ki jih je Sodišče določilo v sodbi, s katero je to uredbo razglasilo za neveljavno (glej sodbo z dne 21. marca 2024, Landeshauptstadt Wiesbaden, C‑61/22, EU:C:2024:251, točka 128). Glej tudi, v zvezi z vključitvijo biometričnih podatkov, in sicer dveh prstnih odtisov in podobe obraza, v osebne izkaznice, pri čemer prstna odtisa dopolnjujeta podobo obraza, sodbo z dne 21. marca 2024, Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, točke 91, 98 in 99).
(
37
)	Glej sodbo z dne 21. marca 2024, Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, točka 51). Glej tudi člen 11(6) Uredbe 2025/1208.
(
38
)	Glej po analogiji sodbo Deldits (točka 32).
(
39
)	Glej moje sklepne predloge v zadevi Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, opomba 4).
(
40
)	V zvezi z opredelitvijo „spolne identitete“ glej Yogyakarta principles (načela iz Yogyakarte) plus 10 (dodatna načela in obveznosti držav glede uporabe mednarodnega prava o človekovih pravicah v zvezi s spolno usmerjenostjo, spolno identiteto, izražanjem spola in spolnimi značilnostmi za dopolnitev načel iz Yogyakarte), sprejeta novembra 2017 (glej https://yogyakartaprinciples.org/introduction-yp10/), str. 6, opomba 2. V zvezi s tem, da je osebno identiteto, katere sestavina je spolna identiteta, mogoče opredeliti kot „vse predstave in občutja, ki jih oseba razvije glede same sebe“, ali kot „tisto, kar omogoča, da oseba ostane enaka, doseže samouresničitev in postane to, kar je, v dani družbi in kulturi ter v odnosu z drugimi“, glej tudi Husser, A., La situation personnelle dans la jurisprudence de la Cour de justice de l’Union européenne, doktorska disertacija, zagovarjana 1. decembra 2023, Bruylant, Bruselj, 2024, str. 153, točka 217 in opomba 536.
(
41
)	Glej sodbo Mirin (točka 56).
(
42
)	Uredba Sveta z dne 13. decembra 2004 o standardih za varnostne značilnosti in biometrične podatke v potnih listih in potovalnih dokumentih, ki jih izdajo države članice (UL 2004, L 385, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 444/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. maja 2009 (UL 2009, L 142, str. 1, in popravek v UL 2009, L 188, str. 127) (v nadaljevanju: Uredba št. 2252/2004).
(
43
)	ICAO (v angleščini International Civil Aviation Organization) je bila ustanovljena s Konvencijo o mednarodnem civilnem letalstvu, podpisano 7. decembra 1944 v Čikagu (Recueil des traités des Nations unies, zv. 15, str. 102). Unija ni pogodbenica te konvencije (glej https://transport.ec.europa.eu/transport-modes/air/international-aviation/european-union-icao_en, zlasti „The Status of the EU at ICAO“), v nasprotju z vsemi njenimi državami članicami (glej seznam držav pogodbenic ICAO na tem spletnem naslovu: https://www2023.icao.int/secretariat/legal/List%20of%20Parties/Chicago_EN.pdf).
(
44
)	Za Uredbo št. 2252/2004 glej člen 1 in Prilogo, citirana v sodbi z dne 2. oktobra 2014, U (C‑101/13, EU:C:2014:2249, točki 4 in 5). Za Uredbo 2025/1208 glej člen 3. Zadnja izdaja tega dokumenta 9303, to je osma, je iz leta 2021 (v nadaljevanju: dokument 9303).
(
45
)	„MRTD“ (machine readable travel document) pomeni „strojno berljiv potovalni dokument“.
(
46
)	„TD3“ pomeni „strojno berljiv potovalni dokument formata 3“.
(
47
)	Na voljo na tem spletnem naslovu: https://www2023.icao.int/publications/Documents/9303_p4_cons_en.pdf.
(
48
)	Glej dokument 9303, del 4, str. 14.
(
49
)	Glej dokument 9303, del 4, točka 4.1.1.1, v kateri je seznam podatkovnih elementov v prostoru za vizualni pregled, in opomba p) pod točko 4.2.2.2 (str. 14 in 21): „Če država ali organizacija izdajateljica ne želi opredeliti spola, se v tem polju v strojno berljivem prostoru uporabi znak za zapolnitev (<), v tem polju v prostoru za vizualni pregled pa se navede X.“
(
50
)	„TD1“ pomeni „strojno berljiv uradni potovalni dokument formata 1“.
(
51
)	Na voljo na tem spletnem naslovu: https://www2023.icao.int/publications/Documents/9303_p5_cons_en.pdf. Glej dokument 9303, del 5, točka 4.1.1.1, v kateri je seznam podatkovnih elementov v prostoru za vizualni pregled, in opomba f) pod točko 4.2.2.3 (str. 11 in 17): „Če država ali organizacija izdajateljica ne želi opredeliti spola, se v tem polju v strojno berljivem prostoru uporabi znak za zapolnitev (<), v tem polju v prostoru za vizualni pregled pa se navede X.“
(
52
)	Poleg tega ugotavljam, da tega podatka ni med tistimi, ki jih ICAO šteje za identifikatorje v svojem priročniku o dokazih o identiteti, na voljo na tem spletnem naslovu: ICAO Guide on Evidence of Identity.pdf (glej točko 2.5).
(
53
)	Glej točko 26 teh sklepnih predlogov.
(
54
)	Glej točke 57, 60, 66 in 67 teh sklepnih predlogov.
(
55
)	Glej v tem smislu sodbi Mirin (točka 60 in navedena sodna praksa) in Deldits (točka 37 in navedena sodna praksa).
(
56
)	Glej v tem smislu sodbo z dne 14. oktobra 2008, Grunkin in Paul (C‑353/06, EU:C:2008:559, točki 25 in 26). Za prejšnjo ugotovitev v zvezi z bolgarsko ureditvijo glej tudi sodbo Pancharevo (točki 44 in 45). Glej tudi priročnik ICAO, naveden v opombi 52 teh sklepnih predlogov (točki 2.5 in 2.5.1).
(
57
)	Na primer v primeru spremembe priimka ali imena.
(
58
)	Glej točki 15 in 16 teh sklepnih predlogov.
(
59
)	Glej točko 58 teh sklepnih predlogov.
(
60
)	Glej točko 69 in naslednje teh sklepnih predlogov. V nekaterih pravnih sistemih lahko pravno priznanje spolne identitete, ki jo doživlja zadevna oseba, samo po sebi zadostuje za izdajo osebne izkaznice, v kateri je naveden ta spol. Glej zlasti sodbo Mirin (točka 27). V navedenem primeru je izdaja potrdila o spolni identiteti pomenila polnopravno priznavanje privzetega spola zadevne osebe v vseh vidikih. Vendar tega potrdila ni mogoče uporabiti kot sredstvo za identifikacijo. Glej moje sklepne predloge v zadevi Mirin (C‑4/23, EU:C:2024:385, točka 16).
(
61
)	Glej sodbo Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (točka 38) oziroma sodbo Deldits (točka 37 in navedena sodna praksa).
(
62
)	Glej v tem smislu sodbo z dne 21. marca 2024, Landeshauptstadt Wiesbaden (C‑61/22, EU:C:2024:251, točka 91).
(
63
)	V tem smislu je treba ta položaj razlikovati od položaja, na podlagi katerega je bila izoblikovana sodna praksa v zvezi z enakim obravnavanjem v primeru spremembe spola. Ta sodna praksa se nanaša na učinke te spremembe, ki so nepovezani z vprašanji osebnih stanj. Glej sodbe z dne 7. januarja 2004, K. B. (C‑117/01, EU:C:2004:7, točka 12); z dne 27. aprila 2006, Richards (C‑423/04, EU:C:2006:256, točka 28), in z dne 26. junija 2018, MB (Sprememba spola in starostna pokojnina) (C‑451/16, EU:C:2018:492, točki 22 in 35), v katerih Sodišče navedeno spremembo šteje za privzeto, pojem „spol“ pa ni omejen na biološki spol. Glej v zvezi s tem Husser, A., op. cit., str. 155, točka 222. Glej poleg tega sodbo z dne 30. aprila 1996, P./S. (C‑13/94, EU:C:1996:170, točki 19 in 20), v kateri Sodišče opozarja, da je dolžno zagotoviti spoštovanje pravice oseb do tega, da niso deležne diskriminacije na podlagi svojega spola, ki je ena od temeljnih pravic človeka, in uporablja pristop, pri katerem je upoštevan občutek pripadnosti spolu, ki se razlikuje od spola ob rojstvu.
(
64
)	Glej v tem smislu sodbi Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (točka 48) in Mirin (točka 57).
(
65
)	Glej sodbo Mirin (točka 58). Glej tudi sodbo Direcţia pentru Evidenţa Persoanelor şi Administrarea Bazelor de Date (točke od 49 do 51).
(
66
)	Glej sodbo Mirin (točka 59 in navedena sodna praksa).
(
67
)	Glej sodbi Mirin (točka 60) in Deldits (točka 37).
(
68
)	Glej točko 36 teh sklepnih predlogov.
(
69
)	Za skoraj enako obrazložitev glej sodbo ESČP z dne 27. septembra 2022, P.H. proti Bolgariji (CE:ECHR:2022:0927JUD004650920, točki 4, in fine, in 5), v nadaljevanju: sodba P.H. proti Bolgariji.
(
70
)	Glej sodbo Mirin (točka 62 in navedena sodna praksa).
(
71
)	Glej med drugim sodbi Mirin (točka 63 in navedena sodna praksa) in Deldits (točka 46).
(
72
)	V nadaljevanju: ESČP.
(
73
)	Glej sodbo P.H. proti Bolgariji (točka 12, v kateri je pojasnjeno, da so splošna načela, ki se uporabljajo za presojo pozitivnih obveznosti države na tem področju, povzeta v sodbi ESČP z dne 16. julija 2014, Hämäläinen proti Finski, CE:ECHR:2014:0716JUD003735909, točke od 65 do 67).
(
74
)	Glej v tem smislu sodbo ESČP z dne 16. julija 2014, Hämäläinen proti Finski (CE:ECHR:2014:0716JUD003735909, točka 68 in navedena sodna praksa). Pozitivna obveznost, navedena v tej sodbi, je bila nato razširjena na primere transspolnih oseb, ki niso imele kirurškega posega za spremembo spola (glej na primer sodbo ESČP z dne 19. januarja 2021, X in Y proti Romuniji, CE:ECHR:2021:0119JUD000214516, točki 165 in 168). Glej tudi sodno prakso, navedeno v točkah od 64 do 66 sodbe Mirin. Zlasti je opozorjeno, da „člen 8 EKČP varuje spolno identiteto osebe kot sestavni del in enega od najintimnejših vidikov njenega zasebnega življenja“ (sodba Mirin, točka 64). Ta sodna praksa ESČP se razlikuje od tiste, ki se nanaša na zakonsko zvezo (glej v zvezi s tem moje sklepne predloge v zadevi Wojewoda Mazowiecki, C‑713/23, EU:C:2025:235, točka 48, prva alinea) ali starševsko vez, ker dopušča zgolj omejeno polje proste presoje.
(
75
)	CE:ECHR:2020:0709JUD004170116, v nadaljevanju: sodba Y.T. proti Bolgariji.
(
76
)	Sodba P.H. proti Bolgariji (točka 12 in navedena sodna praksa).
(
77
)	Sodba P.H. proti Bolgariji (točka 17).
(
78
)	Glej sodbo P.H. proti Bolgariji (točka 6). Glej tudi točko 36 teh sklepnih predlogov.
(
79
)	Glej sodbo P.H. proti Bolgariji (točka 18 in navedena sodna praksa).
(
80
)	Glej po analogiji sodbo z dne 21. januarja 2021, Whiteland Import Export (C‑308/19, EU:C:2021:47, točka 58 in navedena sodna praksa).
(
81
)	Naj pripomnim, da v okviru Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1) člen 5(1)(d) in člen 16, drugi stavek, te uredbe določata pravico, da se osebni podatki dopolnijo kot posodobitev.
(
82
)	Sodba P.H. proti Bolgariji (točka 6, ki napotuje na povzetek bolgarske sodne prakse na področju spremembe spola v sodbi Y.T. proti Bolgariji (točke od 24 do 30)).
(
83
)	Glede tega odklonilnega ločenega mnenja glej opombo 20 teh sklepnih predlogov.
(
84
)	Na obravnavi so bili omenjeni učinki odločb ESČP na zadevne osebe in uporabo člena 9(1) zakona o bolgarskih osebnih dokumentih (glej točko 24 teh sklepnih predlogov). Poudariti je treba tudi določbe, navedene v sodbi Y.T. proti Bolgariji (glej točko 19 te sodbe). Gre za člen 20(2), točka 5, in člen 22(7), točka 3, Pravilnik za izdavane na bulgarskite lichni dokumenti (uredba o izdaji bolgarskih osebnih dokumentov) sveta ministrov z dne 8. februarja 2010 (DV št. 12 z dne 12. februarja 2010), v skladu s katerima je treba v primeru spremembe spola, če ta ni prenesena v nacionalno podatkovno zbirko „Prebivalstvo“, prošnji za izdajo novega osebnega dokumenta (potnega lista ali osebne izkaznice) priložiti uradni dokument, ki so ga izdali pristojni organi. Tak dokument je treba priložiti tudi v primeru bistvenih in trajnih sprememb obraza (člen 20(1), točka 2, in člen 22(6), točka 4, te uredbe).
(
85
)	CE:ECHR:2022:0217JUD007413114.
(
86
)	Glej sodbo ESČP z dne 17. februarja 2022, Y proti Poljski (CE:ECHR:2022:0217JUD007413114, točka 79).
(
87
)	Sodba P.H. proti Bolgariji (točka 14).
(
88
)	Glej sodbo z dne 27. aprila 2006, Richards (C‑423/04, EU:C:2006:256, točka 21 in navedena sodna praksa).
(
89
)	Glej sodbo Deldits (točka 45).
(
90
)	Glej sodbo Deldits (točka 48 in navedena sodna praksa).
(
91
)	Glej sodbo Deldits (točka 49 in navedena sodna praksa). V obravnavanem primeru K. M. H. glede na navedbe predložitvenega sodišča izpolnjuje fizične, družbene in psihološke pogoje za pravno priznanje spremembe spolne identitete.