SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE
(tretji senat)
z dne 7. oktobra 2009
Zadeva F-29/08
Y
proti
Komisiji Evropskih skupnosti
„Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Odpoved delovnega razmerja zaradi očitno neustreznega dela – Nezadovoljivo obnašanje v službi“
Predmet:      Tožba, vložena na podlagi členov 236 ES in 152 AE, s katero Y predlaga razglasitev ničnosti odločbe organa, pooblaščenega
za sklepanje pogodb, z dne 24. maja 2007 o odpovedi njegovega delovnega razmerja in naložitev Komisiji, naj mu izplača plače,
ki bi jih dalje prejemal, če njegova pogodba ne bi bila predčasno prekinjena, in odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini
500.000 EUR, ki naj bi jo utrpel zaradi sporne odločbe.
Odločitev:      Tožba se zavrne. Tožeča stranka nosi vse stroške.
Povzetek
1.      Uradniki – Pogodbeni uslužbenci – Zaposlovanje – Poskusna doba – Odločba o odpovedi delovnega razmerja pred koncem poskusne
dobe – Nepredložitev mnenja odbora za poročila
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 34(2); Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 84(4))
2.      Uradniki – Pogodbeni uslužbenci – Zaposlitev – Poskusna doba – Odločba o odpovedi delovnega razmerja pred koncem poskusne
dobe – Očitno neustrezno delo – Pojem
(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 84(4))
3.      Uradniki – Pogodbeni uslužbenci – Zaposlitev – Poskusna doba
(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 84(4))
4.      Uradniki – Pogodbeni uslužbenci – Zaposlitev – Poskusna doba – Odločba o odpovedi delovnega razmerja pred koncem poskusne
dobe – Očitno neustrezno delo
(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 84(4))
1.      Spoštovanje pravice do obrambe v vseh postopkih, začetih zoper osebo, ki bi lahko privedli do akta, s katerim se posega v
njen položaj, je temeljno pravno načelo Skupnosti in ga je treba zagotoviti tudi, kadar posebna zakonodaja ne obstaja. Sodišče
Skupnosti se mora v skladu z navedenim načelom prepričati, da je bilo zadevni osebi pred izdajo odločbe, ki jo zadeva, omogočeno,
da učinkovito predstavi svoje stališče glede resničnosti in upoštevnosti dejstev in okoliščin, na podlagi katerih je bila
navedena odločba sprejeta. Poleg tega mora imeti uradnik v skladu s splošnim načelom spoštovanja pravice do obrambe možnost,
da zavzame stališče glede vsakega dokumenta, ki ga želi institucija uporabiti zoper njega. Če mu taka možnost ni bila dana,
dokumenti, ki niso bili razkriti, ne morejo biti upoštevani kot dokazna sredstva.
To, da mnenje odbora za poročila, pozvanega k predložitvi mnenja o predlogu odpovedi delovnega razmerja, ki zadeva pogodbenega
uslužbenca, temu ni bilo predloženo, pomeni kršitev pravice do obrambe le, če so izpolnjeni nekateri pogoji. Na prvem mestu,
v mnenju morajo biti navedena dejstva ali očitki, na katerih temelji odločba o odpovedi delovnega razmerja. Lahko gre tudi
za elemente v korist zadevni osebi, če ti elementi niso skladni s sklepanji v navedeni odločbi. Na drugem mestu, zaradi nepredložitve
mnenja odbora za poročila zadevni osebi ni smelo biti omogočeno, da učinkovito predstavi svoje stališče glede navedenih dejstev,
očitkov ali elementov. To velja, kadar so bili ti navedeni le v mnenju.
Zato kršitve pravice do obrambe ne pomeni toliko nepredložitev mnenja odbora za poročila, temveč bolj nepredložitev dejstva
ali očitka, na katerem temelji odločba o odpovedi delovnega razmerja, ali elementa, ki je lahko uporaben za obrambo zadevnega
uslužbenca, če so navedeno dejstvo, očitek ali element zajeti le v mnenju odbora za poročila.
Zato nepredložitev mnenja odbora za poročila ne pomeni kršitve pravice do obrambe, tudi če odločba o odpovedi delovnega razmerja
napotuje nanjo, ker je iz besedila navedene odločbe razvidno, da se je institucija opirala samo na očitke in elemente dejanskega
stanja iz poročila o poskusni dobi, o katerih je bil uslužbenec obveščen pred sprejetjem odločbe o odpovedi delovnega razmerja.
Člen 84(4) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev, katerih določbe se uporabljajo za pogodbene uslužbence, poleg tega v
nasprotju s členom 34(2) Kadrovskih predpisov, katerih določbe se uporabljajo za uradnike, ne določa obveznosti za organ,
pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, da se posvetuje z odborom za poročila. Vendar čeprav člen 34(2) Kadrovskih predpisov
v zvezi z uradniki določa, da uprava prejme mnenje odbora za poročila, pa ne določa, da se navedeno mnenje predloži zadevni
osebi. Zato ni mogoče ugotoviti nobene posebne nepravilnosti postopka zaradi nepredložitve mnenja odbora za poročila.
(Glej točke 34, od 36 do 38, od 41 do 46, 51 in 53.)
Napotitev na:
Sodišče: 15. julij 1970, Buchler proti Komisiji, 44/69, Recueil, str. 733, točka 9; 10. julij 1986, Belgija proti Komisiji,
234/84, Recueil, str. 2263, točka 27; 12. februar 1992, Nizozemska in drugi proti Komisiji, C-48/90 in C-66/90, Recueil, str. I-565,
točka 44; 18. november 1999, Tzoanos proti Komisiji, C-191/98 P, Recueil, str. I-8223, točka 34; 3. oktober 2000, Industrie
des poudres sphériques proti Svetu, C-458/98 P, Recueil, str. I-8147, točka 99;
Sodišče prve stopnje: 1. april 1992, Kupka-Floridi proti CES, T-26/91, Recueil, str. II-1615, točka 38; 10. oktober 2006,
Van der Spree proti Komisiji, T-182/04, ZOdl. JU, str. I-A-2-205 in II-A-2-1049, točka 56.
2.      V skladu s členom 84(4) Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev je mogoče pogodbenemu uslužbencu odpovedati delovno razmerje
na podlagi poročila, pripravljenega kadar koli med poskusno dobo, če je „delo […] očitno neustrezno“. Ugotovitev obstoja takega
očitno neustreznega dela je treba glede na uporabo izraza „očitno“ tako ali drugače dokazati.
Kadar institucija sprejme odločbo o odpovedi delovnega razmerja v skladu z določbami člena 84(4) navedenih pogojev, se mora
zato opirati na elemente dejanskega stanja, ki so zadostno opredeljeni in za katere je objektivno mogoče šteti, da pomenijo
očitno neustrezno delo. Zato se mora sodišče Skupnosti pri nadzoru očitne napake pri presoji in ob upoštevanju polja proste
presoje uprave pri ocenjevanju uslužbenčeve sposobnosti med poskusno dobo prepričati o obstoju takih elementov.
Tako le sklicevanje na obstoj kazenskega pregona v teku, torej še brez predložitve ugotovitev o dejanskem stanju v sodni odločbi,
ki je postala dokončna, in ne na dejstva, ki bi jih lahko institucija ugotovila ali ki bi jih zadevna oseba priznala, ne temelji
na ugotovljenih elementih dejanskega stanja, s katerimi bi bilo mogoče utemeljiti ugotovitev o očitno neustreznem delu.
To, da je uslužbenec, ki ima naloge, za katere je potrebna večja zaupnost v razmerju do institucije, za katero dela, in je
vodil preiskavo za ugotovitev obstoja pomanjkljivosti v njenih službah, ne da bi o tem obvestil katerega koli člana institucije,
in sicer na način, ki povzroča nesporazume in lahko škodi javni podobi institucije, o navedeni preiskavi molčal in molk upravičeval
z nezaupanjem do svojih nadrejenih, lahko institucija glede na njegove naloge in odgovornosti upravičeno obravnava kot očitno
neustrezno delo. Institucija lahko torej na podlagi navedene ugotovitve odloči, da mu odpove delovno razmerje, ne da bi odločba
vsebovala očitno napako pri presoji in ne glede na razloge za takšno ravnanje uslužbenca.
(Glej točke 68, 70, 71, 75, 81 in 82.)
3.      Navedbe na obrazcu, uporabljenem za pripravo poročila o poskusni dobi, nimajo normativnega pomena, zato lahko institucija
upošteva druge vrste pristojnosti za ocenitev obnašanja zadevne osebe v službi, med drugim zlasti njeno zmožnost spoštovanja
zavezanosti k lojalnosti do institucije, v kateri je zaposlena.
Poleg tega to, da so se dejstva zgodila pred datumom zaposlitve navedenega uslužbenca, instituciji ne preprečuje nujno in
v vseh okoliščinah, da jih upošteva pri ocenjevanju zmožnosti zadevne osebe za izvajanje nalog, ker je pojem „sposobnost“
širši od pojmov „učinkovitost“ in „obnašanje v službi“.
(Glej točki 83 in 86.)
4.      Kadar je na podlagi presoje obnašanja pogodbenega uslužbenca mogoče sklepati, da so pogoji za uporabo člena 84(4) Pogojev
za zaposlitev drugih uslužbencev izpolnjeni, ima uprava pravico do odstranitve iz službe v obliki, kot jo določa navedeni
člen, čeprav se lahko zaradi dejstev, na podlagi katerih je uprava sklepala, da je delo očitno neustrezno, morebiti začne
disciplinski postopek.
(Glej točko 111.)
Napotitev na:
Sodišče: 21. oktober 1980, Vecchioli proti Komisiji, 101/79, Recueil, str. 3069, točka 8.