Talan väckt den 29 april 2022 – Russian Direct Investment Fund mot rådet
(Mål T-235/22)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Sökande: Russian Direct Investment Fund (Moskva, Ryssland) (ombud: advokaterna K. Scordis och A. Gavrielides)
Svarande: Europeiska unionens råd
Yrkanden
Sökanden yrkar att tribunalen ska
i enlighet med artikel 263 FEUF, ogiltigförklara rådets beslut (Gusp) 2022/346 av den 1 mars 2022 om ändring av beslut 2014/512/Gusp om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina1 (det angripna beslutet), och rådets förordning (EU) 2022/345 av den 1 mars 2022 om ändring av förordning (EU) nr 833/2014 om restriktiva åtgärder mot bakgrund av Rysslands åtgärder som destabiliserar situationen i Ukraina2 (den angripna förordningen, nedan gemensamt kallade de angripna rättsakterna), i den del de avser sökanden,
i andra hand, i enlighet med artikel 277 FEUF, fastställa att artikel 4b.3 och 4b.4 i rådets beslut 2014/512/Gusp (i dess ändrade lydelse), jämte artikel 2e.3 och 2e.4 i förordning (EU) nr 833/2014 (i dess ändrade lydelse) är rättsstridiga och således inte är tillämpliga och/eller ogiltiga såvitt avser sökanden, och således ogiltigförklara det angripna beslutet och den angripna förordningen i den del de avser sökanden.
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.
Genom den första grunden gör sökanden gällande att det saknas ett ”tillräckligt underlag” för att vidta restriktiva åtgärder mot sökanden.
Rådet åsidosatte uppenbarligen sin skyldighet att säkerställa att beslutet att vidta restriktiva åtgärder med avseende på sökanden och samarbete med sökanden antogs på grundval av ett ”tillräckligt underlag”.
Den andra grunden avser ett åsidosättande av sökandens grundläggande rätt till försvar och rätt till ett effektivt domstolsskydd.
Genom att anta de angripna rättsakterna åsidosatte rådet sökandens rätt till försvar och rätt till ett effektivt domstolsskydd, såtillvida
sökanden inte underrättades om antagandet av de angripna rättsakterna, varken före antagandet eller inom skälig tid därefter,
sökanden inte ens fått tillgång till en sammanfattning av skälen till de angripna rättsakterna (i den del de avser sökanden),
motparten aldrig underrättade sökanden om de omständigheter som lades till grund för beslutet att anta de angripna rättsakterna, och aldrig gav sökanden möjlighet att yttra sig eller tillvarata sina rättigheter.
Den tredje grunden avser en överträdelse i form av en oproportionerlig inskränkning av sökandens grundläggande rätt till näringsfrihet.
Genom att anta de angripna rättsakterna åsidosatte rådet sökandens grundläggande rätt till näringsfrihet, såtillvida
de angripna rättsakterna väsentligen begränsar sökandens näringsfrihet,
de angripna rättsakterna undergräver det väsentliga innehållet den grundläggande rättighet som skyddas genom artikel 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,
rådets underlåtenhet att uppfylla sina lagstadgade skyldigheter (inklusive motiveringsskyldigheten och skyldigheten att redogöra för skälen till de angripna rättsakterna) gör det omöjligt för domstolen att bedöma och avgöra huruvida de aktuella restriktiva åtgärderna är a) nödvändiga och verkligen är ägnade att uppnå de eftersträvade målen av allmänintresse, och b) proportionerliga i förhållande till dessa mål,
de restriktiva åtgärderna under alla omständigheter varken är nödvändiga eller ägnade att uppnå de eftersträvade målen, eftersom sökandens verksamhet och de projekt som sökanden medfinansierar inte bidrar till den ”militära aggressionen mot Ukraina”, och inte heller finansierar, möjliggör eller bidrar till de ryska väpnade styrkornas agerande i Ukraina.
____________
1 EUT L 63, 2022, s.5.
1 EUT L 63, 2022, s. 1.