62018TO0762_RES
Mål T‑762/18 R
Sofia AthanasiadouochKonstantinos Soulantikas
mot
Europeiska kommissionen
Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 10 september 2019
”Interimistiskt förfarande – Finansiella bestämmelser (budget, finansieringsram, egna medel, bedrägeribekämpning) – Verkställighet – Begäran om uppskov – Upptagande till prövning – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte”
Interimistiskt förfarande – Uppskov med verkställigheten – Sakprövningsförutsättningar – Begäran om uppskov med verkställigheten av ett beslut som innebär betalningsskyldighet – Ingen huvudtalan har väckts – Saknar betydelse
(Artiklarna 256.1, 278 och 299 FEUF; Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, artikel 47; tribunalens rättegångsregler, artikel 156.1)
(se punkterna 31–36)
Resumé
I beslutet Athanasiadou och Soulantikas mot kommissionen (T‑762/18 R), som meddelades den 10 september 2019, underkände tribunalens ordförande, efter en ansökan om interimistiska åtgärder, invändningen om rättegångshinder avseende att ingen huvudtalan väckts.
Sofia Athanasiadou och Konstantinos Soulantikas, med hemvist i Grekland, bildade bolaget ECOSE. Bolaget ingick ett avtal om stöd med Genomförandeorganet för utbildning, audiovisuella medier och kultur för att genomföra ett projekt kallat ”Aktiva seniorer”. Efter en revisionsrapport där det föreslogs att ett belopp på 59696,98 euro skulle återkrävas, beslutade kommissionen att återkräva detta belopp jämte upplupen ränta från ECOSE (nedan kallat det angripna beslutet). I enlighet med bestämmelserna i den grekiska civilprocesslagen delgav kommissionen det angripna beslutet och betalningsföreläggandet genom en förrättningsman. Den 30 oktober 2018 gav sökandena in ett bestridande till Monomeles Protodikeio Athinon (domstol i första instans med ensamdomare i Aten, Grekland). Den 31 december 2018 gav sökandena på grundval av artikel 299 FEUF (
1
) in en begäran om uppskov med verkställigheten av det angripna beslutet till tribunalen. I sitt yttrande anförde kommissionen att ansökan om interimistiska åtgärder inte kunde tas upp till sakprövning, med motiveringen att det inte hade väckts någon talan om ogiltigförklaring av det angripna beslutet, i strid med artiklarna 161 och 156 (
2
) i tribunalens rättegångsregler.
Tribunalens ordförande erinrade för det första om att han är ensam behörig att besluta om uppskov med verkställigheten av det angripna beslutet, medan de berörda nationella domstolarnas behörighet är begränsad till en kontroll av att genomförandeåtgärderna är rättsenliga. (
3
)
För det andra påpekade han att artikel 156 i rättegångsreglerna föreskriver olika förfaranden beroende på vilken rättslig grund ansökan om interimistiska åtgärder grundar sig på. Villkoret i artikel 156.1 i rättegångsreglerna att en ansökan om uppskov med verkställigheten av en rättsakt från en institution endast kan prövas om en talan om ogiltigförklaring av rättsakten har väckts dessförinnan eller samtidigt är uttryckligen begränsat till ansökningar som getts in med stöd av artikel 278 FEUF eller artikel 157 EA. Den skyldigheten är följaktligen inte nödvändigtvis tillämplig i förevarande fall.
För det tredje konstaterade tribunalens ordförande att en sådan skyldighet skulle beröva sökandena rätten till ett effektivt rättsmedel. För att de nationella domstolarna ska ha den tid som krävs för att kunna utöva sin behörighet att kontrollera lagenligheten av genomförandeåtgärderna i enlighet med artikel 299.4 FEUF, måste det under de aktuella omständigheterna vara möjligt att begära att unionsdomstolen i förekommande fall beslutar om uppskov med verkställigheten, då den är ensam behörig att fatta ett sådant beslut.
Han underströk att de grunder som i det fallet åberopats för att visa att talan framstår som faktiskt och rättsligt befogad (fumus boni juris) ska bestå i grunder som omfattas av den nationella domstolens behörighet och som framstår som välgrundade. Grunder som avser beslutets lagenlighet saknar verkan, såvida de inte anförs inom ramen för en talan som väckts med stöd av artikel 278 FEUF i samband med en huvudtalan som väckts i enlighet med artikel 263 FEUF, eftersom det endast är vid den domstol som prövar talan om ogiltigförklaring som det kan bestridas att ett sådant beslut som är verkställbart är välgrundat, enligt denna bestämmelse.
Tribunalens ordförande påpekade att det i detta hänseende, och utan att det i detta skede var nödvändigt att uttala sig om huruvida de var välgrundade, kunde påpekas att vissa av de grunder som sökandena anfört till stöd för att villkoret om fumus boni juris var uppfyllt i förevarande mål avsåg just förfarandet för verkställighet i Grekland och ett korrekt genomförande av verkställighetsåtgärderna och att de följaktligen omfattades av den nationella domstolens behörighet. Följaktligen syftade förevarande begäran till att göra det möjligt för den nationella domstolen att utöva sin behörighet enligt artikel 299 FEUF.
Tribunalens ordförande underkände följaktligen invändningen om rättegångshinder avseende att ingen huvudtalan väckts. Slutligen avslogs ansökan om interimistiska åtgärder på grund av att det inte förelåg något krav på skyndsamhet.
(
1
)	Enligt artikel 299 FEUF ska akter antagna av kommissionen som medför betalningsskyldighet för andra än stater vara verkställbara. Verkställigheten ska följa de civilprocessrättsliga regler som gäller i den medlemsstat inom vars territorium den sker. Beslutet om att verkställighet ska ske ska bifogas avgörandet utan andra formaliteter än kontroll av avgörandets äkthet genom den nationella myndighet som varje medlemsstats regering ska utse för detta ändamål samt meddela kommissionen och Europeiska unionens domstol. När dessa formaliteter uppfyllts på begäran av den berörda parten, får denne fullfölja verkställigheten enligt den nationella lagstiftningen genom att hänskjuta ärendet direkt till den behöriga myndigheten. Verkställigheten får skjutas upp endast genom beslut av Europeiska unionens domstol. Domstolarna i de berörda staterna ska dock vara behöriga beträffande klagomål om att verkställigheten inte genomförs på regelrätt sätt.
(
2
)	Enligt artikel 156.1 i tribunalens rättegångsregler kan en ansökan enligt artikel 278 FEUF och artikel 157 EA om uppskov med verkställighet av en rättsakt som har utfärdats av en institution endast prövas om sökanden har angripit rättsakten genom att väcka talan vid tribunalen.
(
3
)	I enlighet med artikel 299 FEUF, jämförd med artikel 256.1 FEUF samt artiklarna 39.1 och 53.1 i stadgan för Europeiska unionens domstol.