EUR-Lex - 61996B0117 - SV
Avis juridique important
|
61996B0117
Förstainstansrättens beslut (tredje avdelningen) den 19 februari 1997.
-
Intertronic F. Cornelis GmbH mot Europeiska kommissionen.
-
Klagomål - Begäran om inledande av ett förfarande avseende underlåtenhet - Passivitetstalan - Avvisning.
-
Mål T-117/96.
Rättsfallssamling 1997 s. II-00141
Sammanfattning
Nyckelord
1 Konkurrens - Administrativt förfarande - Prövning av klagomål - Begreppet klagomål enligt förordning nr 17 - Bedömning med hänsyn till klagomålets föremål - Klagomål som avser fastställelse av att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget - Otillåtlighet(EG-fördraget, artikel 169; förordning nr 17, artikel 3) 2 Passivitetstalan - Fysiska eller juridiska personer - Underlåtenheter mot vilka talan kan väckas - Underlåtenhet att inleda ett fördragsbrottsförfarande - Avvisning (EG-fördraget, artiklarna 169 och 175 tredje stycket)
Sammanfattning
3 Beskaffenheten av ett klagomål som har lämnats in till kommissionen skall bedömas med hänsyn till dess syfte och inte på grund av enbart formella kriterier. En hänvisning, utan någon närmare förklaring, till artikel 3 i förordning nr 17 i en skrivelse som har sänts till kommissionen kan inte ge denna skrivelse karaktären av ett klagomål med stöd av denna bestämmelse, eftersom det framgår av skrivelsen att dess syfte är att det skall fastställas att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget.Det skall inte vara tillåtet för en klagande att kringgå de faktiskt tillämpliga reglerna genom att försöka att undandra ett förfarande från tillämpningen av artikel 169 i fördraget, vilket regleras av denna bestämmelse och genom att på ett konstlat sätt underkasta den de regler som föreskrivs i förordning nr 17, som garanterar sökanden en bättre ställning i förfarandemässigt hänseende än vad som erbjuds honom genom artikel 169 i fördraget. 4 En passivitetstalan som har väckts av en fysisk eller juridisk person och som avser fastställelse av att kommissionen, genom att inte inleda ett förfarande för fastställelse av en medlemsstats fördragsbrott, har brutit mot fördraget genom att inte fatta beslut, skall avvisas. Fysiska eller juridiska personer kan nämligen åberopa artikel 175 tredje stycket i fördraget endast för att yrka fastställelse av fördragsstridig underlåtenhet att anta de rättsakter som eventuellt kan riktas mot dem. Vid ett fördragsbrottsförfarande enligt artikel 169 i fördraget, kan kommissionen emellertid endast tvingas att anta rättsakter som riktas till medlemsstaterna. Det följer för övrigt av systematiken i artikel 169 att kommissionen inte är skyldig att inleda ett förfarande enligt denna bestämmelse, utan att den i detta hänseende förfogar över ett utrymme för skönsmässig bedömning som utesluter rätten för enskilda att begära av denna institution att den skall ta ställning i en viss riktning.