62019CJ0201_RES
Byla C‑201/19 P
Servier SAS ir kt.
prieš
Europos Komisiją
2024 m. birželio 27 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas
„Apeliacinis skundas – Konkurencija – Farmacijos produktai – Perindoprilio rinka – SESV 101 straipsnis – Karteliai – Potenciali konkurencija – Konkurencijos ribojimas dėl tikslo – Strategija, kuria siekiama pavėlinti generinių perindoprilio versijų patekimą į rinką – Susitarimas dėl taikaus ginčo dėl patentų sprendimo – Pažeidimo trukmė – Vieno pažeidimo sąvoka – Baudos panaikinimas arba sumažinimas“
Apeliacinis skundas – Pagrindai – Klaidingas faktinių aplinkybių ir įrodymų vertinimas – Nepriimtinumas – Teisingumo Teismo atliekama faktinių aplinkybių ir įrodymų vertinimo kontrolė – Netaikymas, išskyrus iškraipymo atvejį – Teisingumo Teismo atliekama faktinių bylos aplinkybių teisinio kvalifikavimo kontrolė – Leistinumas
(SESV 256 straipsnio 1 dalis; Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirma pastraipa)
(žr. 58–61, 189, 269, 322, 326 ir 335 punktus)
Apeliacinis skundas – Pagrindai – Paprastas pagrindų ir argumentų, pateiktų Bendrajame Teisme, pakartojimas – Nepriimtinumas – Bendrojo Teismo atlikto Sąjungos teisės aiškinimo arba taikymo ginčijimas – Priimtinumas
(SESV 256 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirma pastraipa; Teisingumo Teismo procedūros reglamento 168 straipsnio 1 dalies d punktas ir 169 straipsnio 2 dalis)
(žr. 62 ir 63 punktus)
Karteliai – Konkurencijos pažeidimas – Vertinimo kriterijai – Įmonės kvalifikavimas kaip potencialios konkurentės – Realios ir konkrečios galimybės įeiti į rinką – Kriterijai – Įmonės tvirtas apsisprendimas ir pajėgumas patekti į atitinkamą rinką – Neįveikiamų kliūčių nebuvimas – Vertinimas – Įrodinėjimo pareiga – Originalų vaistą ar vieną iš jo gamybos procesų saugančių patentų buvimas – Generinių vaistų gamintojo kvalifikavimas kaip originalaus vaisto gamintojo, kuris yra patentų savininkas, potencialaus konkurento
(SESV 101 straipsnis)
(žr. 69–71, 79–82, 98–126, 191–195, 200–204, 262–267 punktus)
Karteliai – Konkurencijos pažeidimas – Susitarimai dėl taikaus ginčų dėl patentų sprendimo – Originalių vaistų gamintojo ir generinių vaistų gamintojo sudarytas susitarimas – Susitarimas, kuriame įtvirtintos sąlygos, pagal kurias generinių vaistų gamintojas negali ginčyti patentų ir prekiauti produktais – Atlyginimas perduodant tam tikras vertes – Kvalifikavimas kaip ribojimo dėl tikslo – Kriterijai – Susitarimų žalos konkurencijai atitinkamoje rinkoje laipsnis – Verčių perdavimo skatinamojo poveikio generinių vaistų gamintojo atsisakymui įeiti į rinką vertinimas – Poreikis išnagrinėti antikonkurencinių veiksmų poveikį konkurencijai – Nebuvimas – Dalyvaujančios įmonės, veikusios be ketinimo trukdyti, riboti ar iškraipyti konkurenciją – Nelemianti aplinkybė
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 72–77, 83–88, 143–146, 152–157, 163–168, 222–228, 272, 277, 282, 291–296, 307–310, 332–334, 344–352 punktus)
Karteliai – Konkurencijos pažeidimas – Pagalbinis apribojimas – Sąvoka – Apribojimas, būtinas vykdant pagrindinį konkurencijos nepažeidžiantį sandorį – Pagrindinis sandoris, kuris riboją konkurenciją dėl tikslo – Pagalbinių ribojimų teorijos netaikymas
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 147–151 ir 278 punktus)
Karteliai – Draudimas – Pažeidimai – Susitarimai ir suderinti veiksmai, sudarantys vieną pažeidimą – Atsakomybės įmonei priskyrimas už visą pažeidimą – Sąlygos – Pažeidimai, kuriuos apima bendras planas – Vertinimas – Kriterijai – Visų dalyvių siekiamas bendras tikslas – Papildymo ryšio tarp inkriminuojamų veiksmų būtinybė – Nebuvimas
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 240–250 punktus)
Karteliai – Konkurencijos pažeidimas – Susitarimai dėl taikaus ginčų dėl patentų sprendimo – Originalių vaistų gamintojo ir generinių vaistų gamintojo sudarytas susitarimas – Susitarimas, kuriame įtvirtintos sąlygos, pagal kurias generinių vaistų gamintojas negali ginčyti patentų ir prekiauti produktais – Atlyginimas perduodant tam tikras vertes – Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas ir skiriama bauda – Sprendimas, kuriame išdėstyti nenuoseklūs motyvai dėl kartelio pabaigos datos įvairiose nacionalinėse rinkose – Teismas, atmetęs panaikinimo pagrindą, grindžiamą šiuo motyvų nenuoseklumu – Teisės klaida
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 368–379 punktus)
Pagrindinės teisės – Pagrindinių teisių chartija – „Nėra nusikaltimų ir bausmių be įstatymo“ principas – Apimtis – Numatymas, kad veiksmai, už kuriuos skiriama sankcija, yra pažeidimas – Patentuotų vaistų laboratorijos ir generinių vaistų įmonės sudarytas taikus susitarimas dėl patentų – Konkurencijos teisei prieštaraujantys susitarimai – Patentuotų vaistų bendrovė, negalinti nežinoti apie savo veiksmų nesuderinamumą su konkurencijos teise
(SESV 101 straipsnio 1 dalis; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalis)
(žr. 386–390 punktus)
Apeliacinis skundas – Teisingumo Teismo jurisdikcija – Bendrojo Teismo atlikto vertinimo dėl įmonėms, pažeidusioms Sutarties konkurencijos taisykles, skirtos baudos dydžio ginčijimas remiantis teisingumo motyvais – Neįtraukimas
(SESV 256 ir 261 straipsniai; Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnis)
(žr. 404 punktą)
Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Teisminė kontrolė – Neribota Sąjungos teismo jurisdikcija – Apimtis – Skirtos baudos dydžio nustatymas – Vertinimo kriterijai
(SESV 101 straipsnio 1 dalis ir 261 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalis ir 31 straipsnis)
(žr. 412–417 punktus)
Santrauka
Septyniais sprendimais Teisingumo Teismas iš esmės atmetė kelių vaistų gamintojų apeliacinius skundus dėl Bendrojo Teismo sprendimų (
1
), kuriais iš dalies atmesti jų ieškiniai dėl sprendimo, kuriuo Europos Komisija joms skyrė baudas už dalyvavimą karteliuose farmacijos produkto perindoprilio rinkoje ir vienai iš jų – už piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi šioje rinkoje (
2
), panaikinimo. Taip Teisingumo Teismas paaiškino ribą tarp, viena vertus, teisėtų vaistų gamintojų veiksmų taikiai sprendžiant tikrus ginčus dėl patentų farmacijos sektoriuje ir, kita vertus, susitarimų, dėl kurių neteisėtai pavėlinamas generinių vaistų gamintojų atėjimas į farmacijos produkto rinką prisidengiant taikiu ginčų dėl patentų sprendimu.
Farmacijos grupė Servier, kurios patronuojančioji bendrovė Servier SAS yra įsteigta Prancūzijoje (toliau atskirai arba kartu – Servier), sukūrė perindoprilį – vaistą, priskiriamą prie angiotenziną konvertuojančio fermento (AKF) inhibitorių klasės, naudojamą širdies ir kraujagyslių medicinoje ir iš esmės skirtą padidėjusiam kraujospūdžiui ir širdies nepakankamumui gydyti. Perindoprilio molekulės patento, Europos patentų tarnyboje (EPT) užregistruoto 1981 m., galiojimas baigėsi 2000 m.
Perindoprilio veiklioji vaistinė medžiaga yra druskos – erbumino – pavidalo. 1988 m. Servier EPT užregistravo kelis patentus, susijusius su minėtos veikliosios medžiagos gamybos procesais, jų galiojimas baigėsi 2008 m. rugsėjo 16 d.
2001 m. Servier EPT užregistravo du naujus patentus, susijusius su perindopriliu ir jo gamybos procesu, jie buvo išduoti 2004 m. (toliau – patentai 947 ir 948). Be to, Servier gavo patentą 947 atitinkančius nacionalinius patentus keliose valstybėse narėse, kai jos dar nebuvo Europos patentų išdavimo konvencijos šalys.
Nuo 2003 m. tarp Servier ir generinių vaistų gamintojų, ketinusių prekiauti generine perindoprilio versija, kilo keli ginčai. Šiomis aplinkybėmis dešimt generinių vaistų gamintojų pareiškė protestus EPT dėl patento 947, šios tarnybos techninė apeliacinė taryba atšaukė ginčijamą patentą 2009 m. gegužės mėn. Keli generinių vaistų gamintojai taip pat užginčijo patento 947 galiojimą tam tikruose nacionaliniuose. Servier savo ruožtu pareiškė ieškinius dėl patento pažeidimo ir pateikė prašymus nustatyti laikinus draudimus atitinkamiems generinių vaistų gamintojams.
Siekdama užbaigti minėtus ginčus Servier 2005 ir 2007 m. sudarė susitarimus dėl taikaus ginčų sprendimo su keliomis generinių vaistų gamintojomis, visų pirma su Niche Generics Ltd ir jos patronuojančiąja bendrove Unichem Laboratories Ltd (toliau – Niche susitarimas), Matrix Laboratories Ltd (toliau – Matrix susitarimas), Teva UK Ltd (toliau – Teva susitarimas), KRKA, tovarna zdravil, d.d. (toliau – Krka susitarimai) ir Lupin Ltd (toliau – Lupin susitarimas).
Pagal minėtus susitarimus generinių vaistų gamintojai, be kita ko, atitinkamai įsipareigojo riboti arba nutraukti minėtais Servier patentais saugomų formų perindoprilio gamybą, tiekimą ar prekybą ir nebeginčyti šių patentų. Už šiuos įsipareigojimus ir kitas minėtuose susitarimuose numatytas sąlygas Servier, be kita ko, įsipareigojo sumokėti toms įmonėms dideles sumas.
Šiomis aplinkybėmis Servier patronuojamoji bendrovė Biogaran SAS, kurios specializacija – generinių vaistų gamyba, taip pat sudarė licencinę ir tiekimo sutartį su Niche Generics (toliau – Biogaran sutartis).
2014 m. liepos 9 d. sprendime Komisija konstatavo, kad Niche, Matrix, Teva, Krka ir Lupin susitarimai yra pagal SESV 101 straipsnį draudžiamas konkurencijos ribojimas. Be to, ji nusprendė, kad Servier piktnaudžiavo dominuojančia padėtimi, pažeisdama SESV 102 straipsnį, nes šie susitarimai buvo strategijos, kuria siekta pavėlinti generinių versijų patekimą į perindoprilio rinką, kurioje ši įmonė užėmė dominuojančią padėtį, dalis.
Taigi Komisija skyrė Servier iš viso 289727200 EUR baudų už SESV 101 straipsnio pažeidimus ir 41270000 EUR baudą už SESV 102 straipsnio pažeidimą. Generinių vaistų gamintojams taip pat buvo skirtos didelės baudos už SESV 101 straipsnio pažeidimą, padarytą dalyvaujant nagrinėtuose susitarimuose.
Gavęs Servier ir atitinkamų generinių vaistų gamintojų ieškinius Bendrasis Teismas panaikino Komisijos sprendimą, kiek jame buvo konstatuotas SESV 101 straipsnio 1 dalies pažeidimas, susijęs su Krka susitarimais, ir SESV 102 straipsnio pažeidimas, taip pat Servier ir Krka už šiuos pažeidimus atitinkamai skirtas baudas (
3
). Be to, jis sumažino Servier už dalyvavimą Matrix susitarime skirtą baudą (
4
). Tačiau Bendrasis Teismas patvirtino visas kitas skirtas baudas.
Servier ir generinių vaistų gamintojai, kurių ieškiniai buvo atmesti, pateikė apeliacinius skundus dėl Bendrojo Teismo sprendimų.
Teisingumo Teismo vertinimas
Dėl potencialios konkurencijos ir konkurencijos ribojimo dėl tikslo sąvokų
Teisingumo Teismas pirmiausia išnagrinėjo panaikinimo pagrindus, grindžiamus tuo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų, kai patvirtino potencialios Servier ir atitinkamų generinių vaistų gamintojų konkurencijos buvimą, o ginčijamus susitarimus kvalifikavo kaip konkurencijos ribojimą dėl tikslo.
Iš pradžių Teisingumo Teismas pažymėjo, kad siekiant atsižvelgiant į SESV 101 straipsnio 1 dalį išnagrinėti slaptus veiksmus, kurie pasireiškia horizontaliųjų įmonių bendradarbiavimo susitarimų, kaip nagrinėtų susitarimų, forma, pirmuoju etapu reikia nustatyti, ar šie veiksmai gali būti kvalifikuojami kaip konkurencijos ribojimas, kurį vykdo konkuruojančios (net jei ši konkurencija yra tik potenciali) įmonės.
Jei taip yra, antruoju etapu reikia patikrinti, ar tie veiksmai, atsižvelgiant į jų ekonominius požymius, gali būti kvalifikuojami kaip konkurencijos ribojimas dėl tikslo. Jei yra konkurencijos ribojimas dėl tikslo, nereikia nustatyti ir juo labiau įrodyti jų poveikio konkurencijai. Priešingai, kai nenustatytas įmonių susitarimo ar suderintų veiksmų antikonkurencinis tikslas, reikia išnagrinėti jų poveikį.
Atsižvelgdamas į šiuos samprotavimus Teisingumo Teismas atmetė, pirma, priekaištus, kad Bendrasis Teismas taikė pernelyg plačią potencialios konkurencijos sąvokos sampratą ir perkėlė Komisijai tenkančią įrodinėjimo pareigą.
Teisingumo Teismas pirmiausia priminė, jog konkrečiomis vaisto rinkos atvėrimo generinių vaistų gamintojams aplinkybėmis jis jau yra nusprendęs, kad, siekiant įvertinti, ar vienas iš šių gamintojų, nors ir nesantis rinkoje, potencialiai konkuruoja su šioje rinkoje veikiančiu originalių vaistų gamintoju, reikia nustatyti, ar yra realių ir konkrečių galimybių pirmajam gamintojui patekti į tą rinką ir konkuruoti su antruoju gamintoju. Šiuo tikslu reikia įvertinti, ar generinių vaistų gamintojas buvo atlikęs pakankamus parengiamuosius veiksmus, kad net kilo konkurencinis spaudimas originalių vaistų gamintojui. Be to, reikia patikrinti, ar įeidamas į rinką generinių vaistų gamintojas susiduria, ar ne su neįveikiamomis kliūtimis.
Dėl pastarojo aspekto Teisingumo Teismas pažymėjo, kad nors patentų, saugančių originalų vaistą ar vieną iš jo gamybos procesų, buvimas neginčijamai yra ekonominio ir teisinio konteksto, kuriam būdingi konkurenciniai santykiai tarp šių patentų savininkų ir generinių vaistų gamintojų, dalis, paties patento, kuriuo saugomas viešai pradėtos naudoti veikliosios medžiagos gamybos procesas, buvimas negali būti laikomas neįveikiama kliūtimi generinių vaistų gamintojui įeiti į rinką. Darytina išvada, kad tokio patento buvimas nekliudo atitinkamo originalių vaistų gamintojo potencialiu konkurentu pripažinti generinių vaistų gamintojo, kuris iš tikrųjų yra tvirtai apsisprendęs ir pajėgus įeiti į rinką ir kuris savo veiksmais parodo, kad yra pasirengęs ginčyti šio patento galiojimą ir prisiimti riziką, jog įėjus į rinką šio patento savininkas gali pareikšti jam ieškinį dėl patento pažeidimo.
Be to, nors generinių vaistų gamintojo suvokimas apie patento galią yra vienas iš tokių svarbių veiksnių, kaip parengiamieji veiksmai siekiant įeiti į rinką, vertinant šio gamintojo ketinimus, taigi ir jo galimą tvirtą apsisprendimą į ją įeiti, šis suvokimas iš principo neturi reikšmės vertinant tokio gamintojo pajėgumą faktiškai įeiti į rinką ar objektyvų neįveikiamų tokio įėjimo kliūčių buvimą.
Priešingai, nei teigia kai kurios apeliantės, šiame kontekste Bendrasis Teismas neperkėlė įrodinėjimo pareigos, kai konstatavo: kadangi Komisija, remdamasi nuoseklių įrodymų visetu, nustatė potencialią Servier ir atitinkamų generinių vaistų gamintojų konkurenciją, šie gamintojai turėjo paneigti tokios konkurencijos buvimą, pateikdami priešingų įrodymų. Be to, tokia įrodinėjimo pareiga nėra probatio diabolica, nes atitinkamoms įmonėms pakanka įrodyti teigiamą aplinkybę, t. y. esamus techninius, reguliavimo, komercinius ar finansinius sunkumus, kurie yra neįveikiamos kliūtys vienai iš jų įeiti į rinką.
Antra, Teisingumo Teismas atmetė pagrindus, grindžiamus tuo, kad Bendrasis Teismas ginčijamus susitarimus kvalifikavo kaip konkurencijos ribojimą dėl tikslo remdamasis klaidingais kriterijais.
Pažymėjęs, kad tokio kvalifikavimo, kaip konkurencijos ribojimo dėl tikslo, negalima atmesti dėl to, kad nėra ankstesnės Komisijos sprendimų praktikos šioje srityje, Teisingumo Teismas atmetė priekaištus, kuriais ginčytas Bendrojo Teismo neatsižvelgimas į tariamą ginčijamų susitarimų teigiamą poveikį, nes siekiant nustatyti, ar šie susitarimai gali būti kvalifikuojami kaip konkurencijos ribojimas dėl tikslo, jų poveikio analizė buvo nebūtina ir net nesvarbi.
Be to, Bendrasis Teismas nepadarė klaidos, kai atmetė galimybę taikyti jurisprudenciją, pagal kurią pagalbiniam apribojimui teisėto susitarimo atžvilgiu netaikomas SESV 101 straipsnio 1 dalyje numatytas draudimo principas, jeigu šis apribojimas objektyviai būtinas įgyvendinant teisėtą susitarimą ir yra proporcingas jo tikslams. Iš tiesų pagal šią jurisprudenciją reikalaujama, kad pagrindinis susitarimas nebūtų antikonkurencinis, o ginčijamų susitarimų atveju taip nėra.
Atsakydamas į priekaištus, kad Bendrasis Teismas atsisakė atsižvelgti į apeliančių ketinimą užbaigti ginčus dėl patentų, Teisingumo Teismas priminė, jog nors objektyvūs susitarimų tikslai konkurencijos atžvilgiu yra reikšmingi vertinant jų galimą antikonkurencinį tikslą, aplinkybė, kad atitinkamos įmonės veikė neturėdamos ketinimo trukdyti, riboti ar iškraipyti konkurenciją, ir tai, kad jos siekė tam tikrų teisėtų objektyvių tikslų, neturi lemiamos reikšmės SESV 101 straipsnio 1 dalies taikymui. Taigi tai, kad derybos dėl ginčijamų susitarimų gali atspindėti ekonomiškai racionalią apeliančių požiūriu komercinę strategiją, visiškai neįrodo, kad šios strategijos įgyvendinimas yra pateisinamas konkurencijos teisės požiūriu.
Galiausiai Teisingumo Teismas atmetė argumentus, susijusius su ginčijamuose susitarimuose numatytiems kompensaciniams mokėjimams, t. y. Servier atliktiems mokėjimams generinių vaistų gamintojams, teiktina svarba, kad šiuos susitarimus būtų galima kvalifikuoti kaip konkurencijos ribojimą dėl tikslo.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas priminė, kad nors tam tikromis sąlygomis susitarimas dėl taikaus ginčo dėl patento sprendimo gali būti teisėtai sudarytas remiantis šalių pripažinimu dėl to patento galiojimo, tokio susitarimo kvalifikavimas kaip konkurencijos ribojimo dėl tikslo taip pat priklauso nuo kitų susitarimo ypatybių ir jo sudarymo aplinkybių, kuriomis remiantis prireikus galima konstatuoti, kad šis susitarimas yra pakankamai žalingas konkurencijai.
Taigi dėl to, kad susitarime dėl taikaus ginčų sprendimo yra neginčijimo ir neprekiavimo sąlygų, jis gali būti kvalifikuojamas kaip konkurencijos ribojimas dėl tikslo, jeigu paaiškėja, kad šių sąlygų taikymas generinių vaistų gamintojui yra grindžiamas ne jo pripažinimu dėl originalių vaistų gamintojo patento galiojimo, o pastarojo gamintojo atliekamu mokėjimu jam.
Todėl, jei pagal susitarimą dėl taikaus ginčo dėl patentų sprendimo, į kurį įtrauktos neginčijimo ir neprekiavimo sąlygos, originalių vaistų gamintojas generinių vaistų gamintojui perduoda tam tikrą vertę, reikia patikrinti, pirma, ar teigiamas grynasis šių perduotų verčių balansas gali būti visiškai pateisinamas būtinybe kompensuoti su ginču, dėl kurio sudarytas susitarimas, susijusias išlaidas ar nepatogumus arba būtinybe atlyginti už faktinį ir patvirtintą jo prekių tiekimą ar paslaugų teikimą originalių vaistų gamintojui. Jei taip nėra, reikia patikrinti, antra, ar šis perdavimas paaiškinamas tik šių vaistų gamintojų komerciniu interesu nekonkuruoti pranašumais. Atliekant šį nagrinėjimą reikia įvertinti, ar perduotų verčių grynasis teigiamas balansas buvo pakankamai didelis, kad generinių vaistų gamintojas būtų iš tikrųjų paskatintas atsisakyti įeiti į atitinkamą rinką, nereikalaujant, kad šis grynasis teigiamas balansas būtinai būtų didesnis už pelną, kurį jis būtų gavęs, jeigu būtų laimėjęs bylą dėl patentų.
Be to, šiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas pažymėjo, jog Bendrasis Teismas nepadarė jokios teisės klaidos, kai konstatavo, kad tam tikros Servier atlygintos išlaidos, pavyzdžiui, kompensacija, kurią generinių vaistų gamintojams galėjo reikėti sumokėti tretiesiems asmenims, negali būti laikomos susijusiomis su taikiu ginčo sprendimu. Šiuo atžvilgiu Bendrasis Teismas taip pat neperkėlė įrodinėjimo pareigos, kai reikalavo, kad ginčijamų susitarimų šalys įrodytų, jog šios išlaidos susijusios su aptariamu taikiu ginčo sprendimu.
Dėl SESV 101 straipsnio 1 dalies taikymo ginčijamiems susitarimams
Taigi patvirtinęs Bendrojo Teismo pateiktą potencialios konkurencijos ir konkurencijos ribojimo dėl tikslo sąvokų aiškinimą Teisingumo Teismas išsamiai išnagrinėjo ginčijamus susitarimus, atsižvelgdamas į šias išvadas.
A. Niche ir Matrix susitarimai
Dėl Niche ir Matrix susitarimų Teisingumo Teismas priminė, kad Niche Generics (toliau – Niche), jos patronuojančioji bendrovė Unichem Laboratories (toliau – Unichem) ir Matrix Laboratories (toliau – Matrix) taikė bendrą generinės perindoprilio versijos kūrimo ir prekybos ja Sąjungos teritorijoje strategiją. Šiomis aplinkybėmis Matrix buvo atsakinga už veikliosios medžiagos gamybą, o Unichem užtikrino generinės perindoprilio versijos tablečių gamybą iš šios veikliosios medžiagos. Prekyba šiuo vaistu, įskaitant jos reglamentavimo aspektus, buvo patikėta Niche.
Be to, dėl Matrix Teisingumo Teismas pažymėjo, kad bendrovė Mylan Inc padidino savo dalį Matrix kapitale iki 71,5 % 2007 m. sausio mėn. ir iki daugiau nei 97 % 2011 m. Nuo 2011 m. spalio 5 d.Matrix pavadinimas – Mylan Laboratories.
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Teisingumo Teismas pažymėjo, jog Bendrasis Teismas nepadarė jokios teisės klaidos, kai konstatavo, kad vykdant Niche ir Matrix susitarimus Servier perduotomis vertėmis buvo siekiama paskatinti Niche, Unichem ir Matrix atsisakyti įeiti į perindoprilio rinką Sąjungoje. Be to, kadangi patentų keliamos kliūtys minėtiems generinių vaistų gamintojams įeiti į perindoprilio rinką nebuvo neįveikiamos, šios kliūtys negali paneigti konstatuoto vertės perdavimo skatinamojo pobūdžio. Beje, tariamas Niche ir Matrix susitarimų šalių antikonkurencinio ketinimo nebuvimas neturi lemiamos reikšmės SESV 101 straipsnio 1 dalies taikymui.
Teisingumo Teismas taip pat atmetė priekaištus, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai patvirtino, jog Niche ir Matrix dalyvavo darant ne vieną, o du atskirus pažeidimus, už kuriuos Komisija galėjo skirti individualias baudas. Iš tiesų, kadangi norint kvalifikuoti kaip vieną pažeidimą, kiekvienas iš atitinkamų antikonkurencinių veiksmų dėl savo identiško antikonkurencinio tikslo turi būti to paties bendro plano dalis, Bendrasis Teismas teisingai taikė šį kriterijų, kai konstatavo, jog, atsižvelgiant į tai, kad nebuvo Niche ir Matrix bendro plano, Niche ir Matrix susitarimai buvo du atskiri pažeidimai.
Dėl Mylan atsakomybės už iš Matrix susitarimo kylantį pažeidimą ir Unichem atsakomybės už iš Niche susitarimo kylantį pažeidimą Teisingumo Teismas nusprendė, jog Bendrasis Teismas teisingai konstatavo, kad atsakomybė už Matrix ir Niche veiksmus galėjo būti priskirta atitinkamai Mylan ir Unichem kaip patronuojančiosioms bendrovėms, nes Matrix ir Niche savarankiškai nesprendė dėl savo veiksmų rinkoje, bet iš esmės vykdė patronuojančiųjų bendrovių joms duotus nurodytus, visų pirma atsižvelgiant į jas siejančius ekonominius, organizacinius ir teisinius ryšius.
Be to, dėl Unichem Teisingumo Teismas pažymėjo, jog iš Bendrojo Teismo išvadų matyti, kad ir Unichem, ir jos patronuojamoji bendrovė Niche tiesiogiai dalyvavo darant iš Niche susitarimo kylantį pažeidimą. Kadangi Unichem Bendrajame Teisme pagrįstai neginčijo šio tiesioginio dalyvavimo įrodymų, pagal asmeninės atsakomybės principą šių įrodymų pakako, kad jai būtų priskirta atsakomybė už šį pažeidimą.
Be to, aplinkybė, kad Unichem yra trečiojoje valstybėje, taip pat netrukdo jai taikyti SESV 101 straipsnio, nes Niche susitarimą Sąjungoje įgyvendino tiek Servier, tiek Niche.
B. Teva ir Lupin susitarimai
Dėl SESV 101 straipsnio 1 dalies taikymo Teva susitarimui Teisingumo Teismas patvirtino Bendrojo Teismo vertinimą, kad tame susitarime numatytos perduotos vertės grynasis teigiamas balansas paskatino Teva UK atsisakyti įeiti į perindoprilio rinką, o tai pateisina minėto susitarimo kvalifikavimą kaip konkurencijos ribojimo dėl tikslo. Be to, argumentai, kad Teva susitarimu siekta teisėto tikslo sudaryti sąlygas Teva įeiti į Jungtinės Karalystės rinką prekiaujant Servier tiekiama generine perindoprilio versija, negali paneigti šio kvalifikavimo, nes aplinkybė, kad šios įmonės veikė neturėdamos ketinimo trukdyti, riboti ar iškraipyti konkurenciją ir kad jos siekė tam tikrų teisėtų objektyvių tikslų, neturi lemiamos reikšmės SESV 101 straipsnio 1 dalies taikymui.
Vis dėlto, kiek tai susiję su Lupin susitarimu, Teisingumo Teismas pritarė Servier priekaištui, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidų, kai pritarė Komisijos išvadai, jog su šiuo susitarimu susijęs pažeidimas Belgijos, Čekijos, Airijos ir Vengrijos rinkose tęsėsi po to, kai vaistų gamintojas Sandoz išleido į prekybą generinę perindoprilio versiją, nors tos pačios generinės versijos pateikimą Prancūzijos rinkai Komisija pripažino iš Lupin susitarimo kylančio pažeidimo pabaigos data.
C. Biogaran susitarimas
Pagal Biogaran susitarimą Niche, be kita ko, įsipareigojo perduoti Biogaran leidimų pateikti rinkai tris vaistus, išskyrus perindoprilį, dokumentų rinkinius ir Prancūzijoje gautą leidimą pateikti rinkai vieną iš šių trijų vaistų. Už tai Biogaran turėjo sumokėti Niche 2,5 mln. svarų sterlingų (GBP) sumą, kuri nebūtų grąžinta, net jeigu Biogaran negautų šių leidimų pateikti rinkai.
Nusprendusi, kad Biogaran susitarimas buvo papildoma paskata, skirta įtikinti Niche atsisakyti įeiti į perindoprilio rinką, ir atskleidė tiesioginį Biogaran dalyvavimą Servier darant pažeidimą, Komisija Servier ir Biogaran solidariai skyrė didelę baudą už SESV 101 straipsnio pažeidimą.
Kadangi Bendrasis Teismas patvirtino šią analizę ir Komisijos skirtą baudą, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad visus nagrinėjamus susitarimus būtina vertinti kaip visumą. Taigi, be kita ko, atsižvelgdamas į ekonomiškai nepaaiškinamą verčių perdavimą bendrovei Niche pagal Biogaran susitarimą Teisingumo Teismas konstatavo, jog Bendrasis Teismas nepadarė jokios teisės klaidos, kai nusprendė, kad Biogaran susitarimas buvo Niche susitarimo papildomas susitarimas ir juo siekta sumokėti Niche papildomą atlygį, kad ji būtų paskatinta atsisakyti įeiti į perindoprilio rinką pagal Niche susitarimą.
Dėl baudų skyrimo
Galiausiai Teisingumo Teismas atmetė įvairius priekaištus, susijusius su baudų skyrimu ir apskaičiavimu, išskyrus Servier priekaištus dėl iš Lupin susitarimo kylančio pažeidimo trukmės. Konkrečiai Teisingumo Teismas atmetė argumentus, kad, esant situacijai, kuri yra nauja (kai nėra ankstesnių sprendimų ar jurisprudencijos), kaip antai šioje byloje nagrinėjama situacija, ir sudėtinga, Komisija negalėjo skirti baudų nepažeisdama principo, pagal kurį nėra nusikaltimų ir bausmių be įstatymo.
Dėl pastarojo aspekto Teisingumo Teismas priminė, jog pagal principą, pagal kurį nėra nusikaltimų ir bausmių be įstatymo, reikalaujama, kad įstatyme būtų aiškiai apibrėžti pažeidimai ir už juos skiriamos bausmės, tačiau pagal jį nedraudžiamas aiškinimas, kurį teismas atlieka vienoje ar kitoje byloje pateikdamas išaiškinimą, jeigu tokio išaiškinimo rezultatą galima protingai numatyti pažeidimo darymo metu. Atsižvelgiant į SESV 101 straipsnio 1 dalyje numatyto draudimo apimtį, Servier negalėjo nežinoti, jog atlygindama generinių vaistų gamintojams už tai, kad jie neitų į perindoprilio rinką, ji atliko pagal šią nuostatą draudžiamus veiksmus. Priešingai, generinių vaistų gamintojai galėjo pagrįstai numatyti, jog sutikdami, kad Servier jiems mokėtų už nėjimą į perindoprilio rinką, jie ėmėsi veiksmų, kuriems taikomas SESV 101 straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas. Darytina išvada, kad, nepaisant ginčijamų susitarimų sudėtingumo ir konteksto, atitinkamos įmonės negalėjo nežinoti apie šių susitarimų neteisėtumą.
Išvada
Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, Teisingumo Teismas atmetė visus atskirus vaistų gamintojų pateiktus apeliacinius skundus, išskyrus Servier apeliacinį skundą, kuris atmestas tik iš dalies. Kiek tai susiję su pastaruoju apeliaciniu skundu, Teisingumo Teismas konkrečiai pritarė priekaištams, kuriais siekta ginčyti su Lupin susitarimu susijusio pažeidimo trukmę, taigi ir priekaištus, susijusius su už dalyvavimą tame susitarime Servier skirtos baudos apskaičiavimu. Be to, manydamas, kad šioje bylos stadijoje galima priimti sprendimą dėl šių priekaištų, Teisingumo Teismas, viena vertus, konstatavo, kad su Lupin susitarimu susijęs pažeidimas Belgijos, Čekijos, Airijos ir Vengrijos rinkose baigėsi, kai Sandoz gaminama generinė perindoprilio versija pateko į Prancūzijos rinką, ir, kita vertus, už Servier dalyvavimą tame susitarime jai nustatė 34745100 EUR baudą.
(
1
)	2018 m. gruodžio 12 d. sprendimai Servier ir kt. / Komisija (T‑691/14, EU:T:2018:922), Niche Generics / Komisija (T‑701/14, EU:T:2018:921), Unichem Laboratories / Komisija (T‑705/14, EU:T:2018:915), Teva UK ir kt. / Komisija (T‑679/14, EU:T:2018:919), Lupin / Komisija (T‑680/14, EU:T:2018:908), Mylan Laboratories ir Mylan / Komisija (T‑682/14, EU:T:2018:907), Biogaran / Komisija (T‑677/14, EU:T:2018:910).
(
2
)	2014 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimas C(2014) 4955 final dėl procedūros pagal [SESV] 101 ir 102 straipsnius (byla AT.39612 – Perindoprilis (Servier)).
(
3
)	2018 m. gruodžio 12 d. sprendimai Krka / Komisija (T‑684/14, EU:T:2018:918) ir Servier ir kt. / Komisija (T‑691/14, EU:T:2018:922).
(
4
)	2018 m. gruodžio 12 d. Sprendimas Servier ir kt. / Komisija (T‑691/14, EU:T:2018:922).