62024CJ0563
TEISINGUMO TEISMO (septintoji kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. lapkričio 13 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Spiritinių gėrimų apibrėžtis, apibūdinimas, pateikimas, ženklinimas ir apsauga – Reglamentas (ES) 2019/787 – 10 straipsnio 7 dalis – Draudimas naudoti teisinius pavadinimus atitinkamų kategorijų reikalavimų neatitinkantiems gėrimams – Džinas – Gėrimo pavadinimas „nealkoholinis džinas“ – 12 straipsnio 1 dalis – Užuominos – 10 straipsnio 7 dalies galiojimas – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnis – Laisvė užsiimti verslu – Proporcingumo principas“
Byloje C‑563/24
dėl Landgericht Potsdam (Potsdamo apygardos teismas, Vokietija) 2024 m. rugpjūčio 6 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2024 m. rugpjūčio 20 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
Verband Sozialer Wettbewerb e.V.
prieš
PB Vi Goods
TEISINGUMO TEISMAS (septintoji kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas F. Schalin (pranešėjas), teisėjai M. Gavalec ir Z. Csehi,
generalinis advokatas M. Szpunar,
kancleris A. Calot Escobar,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Verband Sozialer Wettbewerb eV, atstovaujamos Rechtsanwalt D. Marquardt,
–
Vokietijos vyriausybės, atstovaujamos J. Möller ir P.‑L. Krüger, padedamų Rechtsanwalt C. Eggers,
–
Graikijos vyriausybės, atstovaujamos Z. Chatzipavlou ir M. Tassopoulou,
–
Prancūzijos vyriausybės, atstovaujamos P. Chansou ir B. Travard,
–
Italijos vyriausybės, atstovaujamos S. Fiorentino, M. Maugeri ir P. Passolunghi,
–
Europos Parlamento, atstovaujamo G. C. Bartram ir W. D. Kuzmienko,
–
Europos Sąjungos Tarybos, atstovaujamos M. Alver, N. Brzezinski ir L. Hamtcheva,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos B. Rechena ir M. Zerwes,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2019 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/787 dėl spiritinių gėrimų apibrėžties, apibūdinimo, pateikimo ir ženklinimo, spiritinių gėrimų pavadinimų naudojimo pateikiant ir ženklinant kitus maisto produktus, spiritinių gėrimų geografinių nuorodų apsaugos ir žemės ūkio kilmės etilo alkoholio ir distiliatų naudojimo gaminant alkoholinius gėrimus, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 110/2008 (OL L 130, 2019, p. 1), iš dalies pakeisto 2021 m. balandžio 21 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2021/1096 (OL L 238, 2021, p. 1) (toliau – Reglamentas 2019/787), 10 straipsnio 7 dalies ir 12 straipsnio 1 dalies išaiškinimo, taip pat dėl Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies galiojimo, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 16 straipsnį.
2
Prašymas pateiktas nagrinėjant Verband Sozialer Wettbewerb eV (toliau – VSW) ir PB Vi Goods GmbH (toliau – PB) ginčą dėl PB vykdomos prekybos gėrimu „Virgin Gin Alkoholfrei“ ir jo reklamos.
Teisinis pagrindas
3
Reglamento 2019/787 2, 3 ir 10 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(2)
spiritinių gėrimų sektoriui taikomos taisyklės turėtų padėti siekti aukšto vartotojų apsaugos lygio, panaikinti informacijos asimetriją, užkirsti kelią klaidinančiai veiklai ir užtikrinti, kad rinka būtų skaidri ir vyktų sąžininga konkurencija. Taikant šias taisykles turėtų būti apsaugota gera Sąjungos spiritinių gėrimų reputacija Sąjungoje ir pasaulio rinkoje, nes ir toliau būtų atsižvelgiama į naudojamus tradicinius spiritinių gėrimų gamybos metodus ir padidėjusį vartotojų apsaugos ir informavimo poreikį. <…>
(3)
spiritiniai gėrimai sudaro didelę Sąjungos žemės ūkio produktų realizavimo rinkos dalį, o spiritinių gėrimų gamyba yra glaudžiai susijusi su tuo sektoriumi. Tas ryšys lemia Sąjungoje gaminamų spiritinių gėrimų kokybę, saugumą ir reputaciją. <…>
(10)
derėtų nustatyti teisinių pavadinimų, naudotinų Sąjungos rinkai pateikiant spiritinius gėrimus, taisykles, siekiant užtikrinti suderintą tokių teisinių pavadinimų naudojimą Sąjungoje ir apsaugoti vartotojams teikiamos informacijos skaidrumą.“
4
Šio reglamento 10 straipsnio 7 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta:
„Nedarant poveikio 11 ir 12 straipsnių ir 13 straipsnio 2, 3 ir 4 dalių nuostatoms, draudžiama naudoti šio straipsnio 2 dalyje nurodytus teisinius pavadinimus ar geografines nuorodas apibūdinant, pateikiant ar ženklinant gėrimą, kuris neatitinka I priede nustatytos atitinkamos kategorijos ar atitinkamos geografinės nuorodos reikalavimų. Tas draudimas taip pat taikomas tais atvejais, kai tokie teisiniai pavadinimai ar geografinės nuorodos naudojami drauge su žodžiais ar frazėmis, tokiais kaip „panašus į“, „tipas“, „rūšis“, „pagamintas“, „skonis“ ar bet kokiais kitais panašiais terminais.“
5
To reglamento 12 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Pateikiant ir ženklinant maisto produktą, kuris nėra alkoholinis gėrimas, leidžiama naudoti užuominą į teisinius pavadinimus, numatytus vienai ar daugiau I priede nustatytų spiritinių gėrimų kategorijų, arba į vieną ar daugiau spiritinių gėrimų geografinių nuorodų, jei to maisto produkto gamyboje naudotas alkoholis kilęs vien tik iš užuominoje nurodyto spiritinio gėrimo ar spiritinių gėrimų, išskyrus alkoholį, kurio gali būti kvapiosiose medžiagose, dažikliuose ar kitose leidžiamose naudoti sudedamosiose dalyse, kurie naudojami tam maisto produktui gaminti.“
6
To paties reglamento I priedas pavadintas „Spiritinių gėrimų kategorijos“. Jo 20 punktas „Gin“ [liet. „džinas“] suformuluotas taip:
„a)
Gin yra kadagiais aromatizuotas spiritinis gėrimas, pagamintas kadagio uogomis (Juniperus communis L.) aromatizuojant žemės ūkio kilmės etilo alkoholį.
b)
Gin minimali alkoholio koncentracija yra 37,5 % tūrio.
c)
Gaminant gin naudojami tik kvapiųjų medžiagų pagrindai ir (arba) kvapiųjų medžiagų preparatai, kad kadagio skonis būtų vyraujantis.
d)
Terminas „gin“ gali būti papildytas žodžiu „dry“, jei pridėtų saldinančiųjų produktų kiekis litre galutinio produkto neviršija 0,1 gramo, išreiškus invertuotojo cukraus ekvivalentu.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
7
VSW yra Vokietijos asociacija, kurios uždavinys yra, be kita ko, kovoti su nesąžininga konkurencija. PB yra bendrovė, prekiaujanti, be kita ko, nealkoholiniu gėrimu „Virgin Gin Alkoholfrei“ (Nealkoholinis džinas).
8
VSW manė, kad PB naudojama šio gėrimo reklama pažeidžia Reglamento 2019/787 nuostatas, todėl 2023 m. spalio 31 d. ji Landgericht Potsdam (Potsdamo apygardos teismas, Vokietija) – prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme – pareiškė šiai bendrovei ieškinį dėl prekybos šiuo gėrimu nutraukimo. Ji teigia, kad pagal Reglamento 2019/787 I priedo 20 punktą džinas turi būti pagamintas kadagių uogomis aromatizuojant žemės ūkio kilmės etilo alkoholį, ir jo minimali alkoholio koncentracija turi būti 37,5 tūrio %. Kadangi šių reikalavimų nesilaikyta, VSW mano, kad PB privalo nutraukti prekybą ginčijamu gėrimu pavadinimu „džinas“
9
PB savo ruožtu teigia, kad šio gėrimo reklama nepažeidžia Reglamento 2019/787, nes kiekvienam vartotojui akivaizdu, kad jame nėra alkoholio.
10
Šiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo abejojantis dėl Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies galiojimo dėl galimo Chartijos 16 straipsnyje įtvirtintos laisvės užsiimti verslu pažeidimo. Iš tiesų, jo nuomone, draudimas pateikti ir ženklinti nealkoholinį gėrimą kaip „nealkoholinį džiną“ būtų neproporcingas, nes nepanašu, kad juo siekiama teisėto tikslo. Šio teismo nuomone, nuoroda „nealkoholinis“ pašalina riziką suklaidinti vartotoją. Šis draudimas taip pat neproporcingas dėl to, kad pagal Reglamentą 2019/787 negalima ant gėrimo nurodyti, pavyzdžiui, „džino skonio“, o tai reiškia, kad vartotojui negalima pateikti išsamaus jo apibūdinimo. Beje, dėl šios padėties gamintojai, platinantys ir nealkoholinius gėrimus, ir džiną, įgytų konkurencinį pranašumą prieš gamintojus, platinančius tik nealkoholinius gėrimus, kurie dėl šios priežasties nesiejami su džinu.
11
Jei Teisingumo Teismas nepripažintų Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies negaliojančia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar šio reglamento nuostatas galima aiškinti kaip nedraudžiančias pateikti ar ženklinti nealkoholinį gėrimą kaip „nealkoholinį džiną“. Vis dėlto, jo nuomone, šiomis nuostatomis aiškiai išreikšta Sąjungos teisės aktų leidėjo valia įtvirtinti draudimą.
12
Šiomis aplinkybėmis Landgericht Potsdam (Potsdamo apygardos teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar [Reglamento 2019/787] 10 straipsnio 7 dalis yra negaliojanti dėl [Chartijos] 16 straipsnio pažeidimo, kiek pagal ją draudžiama nealkoholinius gėrimus pateikti ar ženklinti kaip „nealkoholinį džiną“?
2.
Subsidiariai: ar [Reglamento 2019/787] 10 straipsnio 7 dalis arba 12 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal šias nuostatas nedraudžiama pateikti ar ženklinti nealkoholinį gėrimą kaip „nealkoholinį džiną“ vien dėl to, kad nepasiekta gėrimui vadinti „džinu“ reikalinga minimali alkoholio koncentracija ir jis buvo pagamintas kadagių uogomis aromatizuojant ne žemės ūkio kilmės etilo alkoholį (o vandenį)?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl priimtinumo
13
Italijos vyriausybės nuomone, pateikti klausimai nepriimtini. Dėl pirmojo klausimo ji nurodo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nepateikė pakankamai informacijos, kad Teisingumo Teismas galėtų įvertinti Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies galiojimą. Dėl antrojo klausimo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas tariamai nepaaiškino priežasčių, kodėl prašo išaiškinti nurodytas Sąjungos teisės nuostatas. Atvirkščiai, jo nuomone, šiose nuostatose įtvirtintas aiškus draudimas pateikti ir ženklinti nealkoholinius gėrimus kaip „nealkoholinį džiną“.
14
Šiuo klausimu reikia konstatuoti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pakankamai aiškiai išdėstė pagrindinės bylos aplinkybes ir priežastis, dėl kurių jis mano esant būtina išaiškinti atitinkamas Sąjungos teisės nuostatas, kad galėtų priimti sprendimą jo nagrinėjamoje byloje.
15
Be to, primintina, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad dėl to, jog atsakymas į pateiktus klausimus tariamai yra aiškus, nacionaliniam teismui nedraudžiama pateikti Teisingumo Teismui prejudicinių klausimų ir Teisingumo Teismas nepraranda jurisdikcijos priimti sprendimą šiais klausimais (2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Evroetil, C‑503/10, EU:C:2011:872, 36 punktas).
16
Vadinasi, abu pateikti klausimai yra priimtini.
Dėl esmės
17
Kadangi pirmasis klausimas, susijęs su Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies galiojimu, kiltų tik jeigu ši nuostata būtų išaiškinta kaip draudžianti pateikti ir ženklinti nealkoholinius gėrimus kaip „nealkoholinį džiną“, pirmiausia reikėtų išnagrinėti antrąjį prejudicinį klausimą.
Dėl antrojo klausimo
18
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalis ir 12 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos kaip draudžiančios naudoti pavadinimą „nealkoholinis džinas“ pateikiant ir ženklinant nealkoholinį gėrimą, nes šis netenkina šio reglamento I priedo 20 punkto a ir b papunkčiuose įtvirtintų reikalavimų, taikomų spiritinių gėrimų, atitinkančių teisinį pavadinimą „džinas“, kategorijai.
19
Iš Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies matyti, kad teisinius pavadinimus, be kita ko, „džinas“, draudžiama naudoti pateikiant ir ženklinant bet kokius gėrimus, neatitinkančius šio reglamento I priede nustatytos atitinkamos kategorijos reikalavimų. Be to, šis draudimas taip pat taikomas tais atvejais, kai teisiniai pavadinimai naudojami kartu su tokiais žodžiais ar frazėmis, kaip „panašus į“, „tipas“, „rūšis“, „pagamintas“, „skonis“ ar bet kokiais kitais panašiais terminais.
20
Pagal Reglamento 2019/787 I priedo 20 punkto a ir b papunkčius džinas gaminamas kadagių uogomis aromatizuojant žemės ūkio kilmės etilo alkoholį, ir jo minimali alkoholio koncentracija turi būti 37,5 tūrio %.
21
Remiantis Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies formuluote, ji taikoma nedarant poveikio tam tikroms Reglamento 2019/787 nuostatoms, reglamentuojančioms teisinio pavadinimo naudojimą sudėtiniuose terminuose, užuominas į tokį pavadinimą, jo įtraukimą į sudedamųjų dalių sąrašą, taip pat spiritinius gėrimus, kurie laikomi mišiniais ar deriniais. Šios nuostatos nesvarbios pagrindinėje byloje, nes taikomos tik produktams, kurių sudėtyje yra alkoholio.
22
Dėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo antrajame klausime nurodytos Reglamento 2019/787 12 straipsnio 1 dalies reikia konstatuoti, kad ši nuostata nėra svarbi atsakant į šį klausimą. Iš tiesų ji taikoma tik maisto produktams, kuriuos gaminant naudojamas alkoholis. Taigi ši nuostata nebus taikoma nagrinėjant pagrindinę bylą.
23
Konstatuotina, kad iš Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalies aiškiai matyti, kad tokį gėrimą, koks nagrinėjamas pagrindinėje byloje, draudžiama pateikti ir ženklinti kaip „nealkoholinį džiną“ jau vien dėl to, kad šio gėrimo sudėtyje nėra alkoholio. Taigi jis negaminamas aromatizuojant žemės ūkio kilmės etilo alkoholį, todėl neatitinka vieno iš reikalavimų, taikomų norint naudoti teisinį pavadinimą „džinas“, į kuriuos pateikta nuoroda 10 straipsnio 7 dalyje ir kurie numatyti šio reglamento I priedo 20 punkte.
24
Be to, iš 10 straipsnio 7 dalies matyti, jog aplinkybė, kad teisinis pavadinimas „džinas“ naudojamas kartu su žodžiu „nealkoholinis“, neturi reikšmės, nes draudimas galioja net naudojant terminus, skirtus nurodyti, kad konkretaus gėrimo nereikia painioti su to paties pavadinimo spiritiniu gėrimu.
25
Šiomis aplinkybėmis į antrąjį klausimą reikia atsakyti: Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiama naudoti pavadinimą „nealkoholinis džinas“ pateikiant ir ženklinant nealkoholinį gėrimą, nes šis netenkina šio reglamento I priedo 20 punkto a ir b papunkčiuose įtvirtintų reikalavimų, taikomų spiritinių gėrimų, atitinkančių teisinį pavadinimą „džinas“, kategorijai.
Dėl pirmojo klausimo
26
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalis galioja, atsižvelgiant į Chartijos 16 straipsnyje įtvirtintą laisvę užsiimti verslu, kiek pagal ją draudžiama pateikti ir ženklinti nealkoholinį gėrimą kaip „nealkoholinį džiną“.
27
Teisė į laisvę užsiimti verslu apima, be kita ko, bet kokios įmonės teisę laisvai disponuoti turimais ekonominiais, techniniais ir finansiniais ištekliais, neperžengiant už savo veiksmus prisiimtos atsakomybės ribų. Be to, ši teisė apima laisvę vykdyti ekonominę ar komercinę veiklą, sutarčių ir konkurencijos laisvę (šiuo klausimu žr. 2016 m. birželio 30 d. Sprendimo Lidl, C‑134/15, EU:C:2016:498, 27 ir 28 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).
28
Reikia priminti, kad Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje nustatyta, jog bet koks šios Chartijos pripažintų teisių ir laisvių įgyvendinimo apribojimas turi būti numatytas įstatymo ir nekeisti šių teisių ir laisvių esmės. Remiantis proporcingumo principu, apribojimai galimi tik tuo atveju, kai jie būtini ir tikrai atitinka Sąjungos pripažintus bendrus interesus arba reikalingi kitų teisėms ir laisvėms apsaugoti.
29
Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, laisvė verstis profesine veikla nėra absoliuti prerogatyva, bet turi būti vertinama atsižvelgiant į jos visuomeninę funkciją. Taigi naudojimasis laisve užsiimti verslu gali būti apribotas, jeigu tokie apribojimai iš esmės atitinka Sąjungos bendrojo intereso tikslus ir, atsižvelgiant į siekiamą tikslą, nėra neproporcingas ir neleistinas kišimasis, pažeidžiantis pačią šios teisės esmę (šiuo klausimu žr. 2012 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Deutsches Weintor, C‑544/10, EU:C:2012:526, 54 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
30
Be to, atsižvelgiant į tai, kad Bendrosios žemės ūkio politikos srityje, kurioje reikia atlikti kompleksinius vertinimus, Sąjungos teisės aktų leidėjas turi didelę diskreciją, tik akivaizdžiai netinkama šioje srityje priimta priemonė tikslo, kurio kompetentinga institucija ketina siekti, atžvilgiu gali paveikti jos teisėtumą (šiuo klausimu žr. 2017 m. birželio 14 d. Sprendimo TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, 46 punktą ir 2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendimo Irish Ferries, C‑570/19, EU:C:2021:664, 151 punktą).
31
Pirmiausia konstatuotina, kad draudimas naudoti teisinius pavadinimus atitinkamų kategorijų reikalavimų neatitinkantiems gėrimams yra numatytas įstatyme, kaip tai suprantama pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį, nes jis įtvirtintas Reglamento 2019/787 10 straipsnio 7 dalyje.
32
Taip pat reikia pažymėti, kad šis draudimas taikomas tik spiritinių gėrimų teisinių pavadinimų naudojimui, tačiau juo nekliudoma gaminti arba, kalbant bendriau, platinti šiame reglamente numatytų reikalavimų neatitinkančius gėrimus. Taigi jis nepažeidžia pačios laisvės užsiimti verslu esmės (šiuo klausimu žr. 1994 m. gruodžio 13 d. Sprendimo SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, 24 punktą ir 2012 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Deutsches Weintor, C‑544/10, EU:C:2012:526, 56–58 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją). Vadinasi, darytina išvada, kad ginčijamu draudimu gerbiamas esminis laisvės užsiimti verslu turinys.
33
Galiausiai, kiek tai susiję su proporcingumo principo laikymusi, pažymėtina, kad nors prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas remiasi Chartijos 16 straipsniu, taip pat svarbu atsižvelgti į jos 38 straipsnį, kuriuo siekiama užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį. Beje, ši apsauga minima Reglamento 2019/787 2 konstatuojamojoje dalyje kaip šiuo reglamentu siekiamas tikslas. Pagal šio reglamento tą pačią ir 10 konstatuojamąsias dalis juo taip pat siekiama užkirsti kelią klaidinančiai veiklai ir apsaugoti vartotojams teikiamos informacijos skaidrumą. Be to, iš nurodyto reglamento 2 ir 3 konstatuojamųjų dalių matyti, kad spiritiniai gėrimai sudaro didelę Sąjungos žemės ūkio produktų realizavimo rinkos dalį ir kad šiuo reglamentu siekiama užtikrinti sąžiningą konkurenciją ir apsaugoti šių gėrimų reputaciją. Šie tikslai yra bendrojo intereso tikslai (pagal analogiją žr. 1994 m. gruodžio 13 d. Sprendimo SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, 25 punktą; 2014 m. gegužės 8 d. Sprendimo Assica ir Kraft Foods Italia, C‑35/13, EU:C:2014:306, 37 punktą ir 2016 m. birželio 30 d. Sprendimo Lidl, C‑134/15, EU:C:2016:498, 37 punktą).
34
Kalbant apie ginčijamo draudimo gebėjimą užtikrinti šių siekiamų tikslų įgyvendinimą, reikia konstatuoti, kad laikantis į Sąjungos rinką tiekiamų teisiniais pavadinimais žymimų gėrimų apibrėžčių vartotojams garantuojama, kad visi tie produktai atitinka tuos pačius kokybės standartus, ir jie apsaugoti nuo bet kokios rizikos suklysti dėl ketinamų įsigyti produktų sudėties. Be to, šis draudimas užtikrina, kad tik tam tikru būdu pagamintais ir tas pačias savybes turinčiais gėrimais bus leista prekiauti žymint juos atitinkamu teisiniu pavadinimu. Tokia priemonė leidžia išvengti, kad Reglamente 2019/787 numatytų reikalavimų neatitinkančio gėrimo gamintojas gautų savo produktui naudos iš reputacijos, kurią įgijo teisinį pavadinimą galintys naudoti spiritinių gėrimų gamintojai. Vadinasi, ginčijamu draudimu gali būti pasiekti Reglamente 2019/787 užsibrėžti tikslai.
35
Dėl ginčijamo draudimo būtinumo atsižvelgiant į Reglamento 2019/787 tikslus reikia pažymėti, kad jeigu kartu su teisiniais pavadinimais būtų leidžiama naudoti apibūdinamąsias nuorodas, kaip antai „nealkoholinis“, žymint reikalavimų, taikomų norint naudoti tokius pavadinimus, neatitinkančius produktus, kiltų pavojus suklaidinti vartotojus dėl jų ketinamų įsigyti produktų sudėties (šuo klausimu žr. 1999 m. gruodžio 16 d. Sprendimo UDL, C‑101/98, EU:C:1999:615, 33 ir 34 punktus ir 2017 m. birželio 14 d. Sprendimo TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, 47 ir 48 punktus). Iš tiesų, nors vartotojui aišku, kad produkto pavadinimu „nealkoholinis džinas“ sudėtyje nėra alkoholio, jis gali suklysti dėl kitų šio produkto savybių, nes teisiniam pavadinimui „džinas“ taikomi reikalavimai apima ir kitus elementus nei vien alkoholio buvimas, būtent, be kita ko, privalomą gamybą aromatizuojant žemės ūkio kilmės etilo alkoholį. Be to, Reglamente 2019/787 numatytus reikalavimus atitinkančių gamintojų konkrečiam gėrimui įgyta reputacija nebūtų apsaugota ir tai sukeltų nesąžiningos konkurencijos pavojų (šiuo klausimu žr. 1994 m. gruodžio 13 d. Sprendimo SMW Winzersekt, C‑306/93, EU:C:1994:407, 25 punktą ir 2017 m. birželio 14 d. Sprendimo TofuTown.com, C‑422/16, EU:C:2017:458, 43–48 punktus). Taigi Reglamento Nr. 2019/787 10 straipsnio 7 dalyje įtvirtintas draudimas turi būti pripažintas būtinu.
36
Taip pat reikia atsižvelgti į šio sprendimo 32 punkte primintą aplinkybę, kad gamintojams, išskyrus turinčiuosius teisę naudoti spiritinių gėrimų teisinius pavadinimus, kliudoma tik naudoti šiuos pavadinimus, tačiau jie nepraranda teisės prekiauti savo produktais, jeigu šie atitinka galiojančius teisės aktus.
37
Šiomis aplinkybėmis draudimas naudoti teisinius pavadinimus visiems Reglamente Nr. 2019/787 numatytų atitinkamų kategorijų reikalavimų neatitinkantiems gėrimams nepažeidžia proporcingumo principo.
38
Iš to, kas išdėstyta, matyti, jog išnagrinėjus pirmąjį prejudicinį klausimą nenustatyta jokių veiksnių, kurie, atsižvelgiant į Chartijos 16 straipsnyje numatytą laisvę užsiimti verslu, darytų poveikį Reglamento Nr. 2019/787 10 straipsnio 7 dalies galiojimui.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
39
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (septintoji kolegija) nusprendžia:
1.
2019 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/787 dėl spiritinių gėrimų apibrėžties, apibūdinimo, pateikimo ir ženklinimo, spiritinių gėrimų pavadinimų naudojimo pateikiant ir ženklinant kitus maisto produktus, spiritinių gėrimų geografinių nuorodų apsaugos ir žemės ūkio kilmės etilo alkoholio ir distiliatų naudojimo gaminant alkoholinius gėrimus, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 110/2008, iš dalies pakeisto 2021 m. balandžio 21 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) 2021/1096, 10 straipsnio 7 dalis
turi būti aiškinama taip:
pagal ją draudžiama naudoti pavadinimą „nealkoholinis džinas“ pateikiant ir ženklinant nealkoholinį gėrimą, nes šis netenkina šio reglamento I priedo 20 punkto a ir b papunkčiuose įtvirtintų reikalavimų, taikomų spiritinių gėrimų, atitinkančių teisinį pavadinimą „džinas“, kategorijai.
2.
Išnagrinėjus pirmąjį prejudicinį klausimą nenustatyta jokių veiksnių, kurie, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnyje numatytą laisvę užsiimti verslu, darytų poveikį Reglamento 2019/787, iš dalies pakeisto Deleguotuoju reglamentu 2021/1096, 10 straipsnio 7 dalies galiojimui.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.