62017TJ0476_RES
Zadeva T‑476/17
Arysta LifeScience Netherlands BV
proti
Evropski komisiji
Sodba Splošnega sodišča (četrti senat) z dne 19. septembra 2019
„Fitofarmacevtska sredstva – Aktivna snov diflubenzuron – Pregled odobritve – Člen 21 Uredbe (ES) št. 1107/2009 – Pravica do obrambe – Prekoračitev pooblastil – Očitna napaka pri presoji – Postopek obnovitve odobritve – Člen 14 Uredbe št. 1107/2009 – Določitev dodatnih omejitev za uporabo zadevne aktivne snovi v postopku pregleda brez čakanja na zaključek postopka obnovitve – Sorazmernost“
Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj – Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet – Uredba št. 1107/2009 – Pregled odobritve aktivne snovi – Pravica do obrambe – Obseg – Pravica do predložitve pripomb v vsaki fazi postopka pregleda – Pravica do predložitve pripomb v zvezi z ugotovitvami, ki jih je država članica poročevalka sprejela ob dokončni oceni – Neobstoj
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1107/2009, člena 14 in 21; Uredba Komisije 2017/855; Direktiva Sveta 91/414, Priloga I)
(Glej točke 63, od 67 do 69 in od 74 do 76.)
Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj – Dajanje fitofarmacevtskih sredstev v promet – Uredba št. 1107/2009 – Pregled odobritve aktivne snovi – Obnovitev odobritve – Odločitev Komisije, da v postopku pregleda določi omejitve za uporabo aktivne snovi diflubenzuron, brez čakanja na zaključek postopka obnovitve – Pomisleki glede varnosti potrošnikov – Očitna napaka pri presoji – Neobstoj – Kršitev načela sorazmernosti – Neobstoj
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 1107/2009, člena 14 in 21; Uredba Komisije 2017/855; Direktiva Sveta 91/414, Priloga I)
(Glej točke 93, 97, od 99 do 101, od 103 do 106, od 109 do 112 in od 117 do 121.)
Povzetek
Splošno sodišče je v sodbi Arysta LifeScience Netherlands proti Komisiji (T‑476/17), izdani 19. septembra 2019, zavrnilo ničnostno tožbo zoper Izvedbeno uredbo Komisije, ki se je nanašala na pogoje za odobritev aktivne snovi diflubenzuron, (
1
) in na eni strani podalo pojasnila glede spoštovanja pravice do obrambe v okviru postopka pregleda odobritve aktivne snovi, na drugi strani pa glede povezave med tem postopkom in postopkom podaljšanja odobritve aktivne snovi, ki jih urejajo členi 21 in od 14 do 20 Uredbe št. 1107/2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (
2
).
Potem ko je Komisija odobrila aktivno snov diflubenzuron v skladu s postopkom ocenjevanja, ki je določen v členu 11 Uredbe o nadaljevanju ocenjevanja aktivnih snovi (
3
), se je namreč odločila, da bo začela postopek pregleda te aktivne snovi, določen v členu 21 Uredbe o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet, glede na njegove potencialne učinke na zdravje ljudi zaradi potencialne izpostavljenosti metabolitu 4 – kloroanilina (PCA) kot ostanku. Komisija je v tem postopku pregleda in pred koncem postopka obnovitve odobritve te aktivne snovi sprejela izvedbeno uredbo v zvezi s pogoji za odobritev navedene snovi, v kateri je bilo ugotovljeno, da izpostavljenost potrošnikov PCA ne more biti izključena in da je zato treba uporabo diflubenzurona omejiti na kmetijske rastline, ki niso namenjene prehrani.
Splošno sodišče na prvem mestu glede kršitve pravice tožeče stranke do obrambe poudarja, da je treba spoštovanje te pravice med postopkom pregleda odobritve aktivne snovi v skladu s členom 21 Uredbe o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet presojati ob upoštevanju postopka pregleda v celoti, in ne ločeno za vsako fazo tega postopka. Tako je Splošno sodišče preučilo, ali je bilo treba v okoliščinah obravnavane zadeve spoštovanje pravice do obrambe zagotoviti posebej v posebni fazi postopka pregleda, zlasti ob presoji, ki jo je opravila država članica poročevalka. V zvezi s tem Splošno sodišče ugotavlja, prvič, da tožeča stranka ni navedla nobenega oprijemljivega elementa v podporo svoji trditvi, da v poznejši fazi postopka ne bi bilo mogoče spremeniti ugotovitev države članice poročevalke v njeni dokončni oceni. Drugič, Splošno sodišče ugotavlja, da kljub temu, da so bili sklepi države članice poročevalke glede potencialne izpostavljenosti potrošnikov PCA v dokončni oceni bistveno drugačni od sklepov v osnutku ocene, ki ga je predstavila ta država članica, ni mogoče šteti, da gre za razlog za nove pomisleke, s katerim tožeča stranka pred tem ni bila seznanjena in o katerem bi se morala zato po tej oceni ponovno izreči. Tretjič, Splošno sodišče ugotavlja, da tožeča stranka ne navaja nobene nove upoštevne znanstvene informacije, ki bi lahko ovrgla sklepe države članice poročevalke v dokončni oceni.
Na drugem mestu, kar zadeva povezavo med postopkoma pregleda in obnovitve, Splošno sodišče najprej ugotavlja, da Uredba št. 1107/2009 ne določa nobene povezave.
Dalje, Splošno sodišče je preučilo, ali je mogoče s trditvami, ki jih je navedla tožeča stranka, prvič, izpodbiti odločitev Komisije, da se sklicuje na interes varnosti potrošnikov in da ne bo počakala na zaključek postopka za obnovitev odobritve diflubenzurona, ter drugič, dokazati nerazumnost in nesorazmernost take odločitve. Splošno sodišče je zavrnilo vse trditve, ki jih je tožeča stranka navedla v zvezi s tem, in ugotovilo, da je Komisija lahko menila, prvič, da je ta interes upravičeval tako odločitev, in drugič, da je ta sorazmerna.
(
1
)	Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
(
2
)	Uredba (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (UL 2009, L 309, str. 1).
(
3
)	Uredba Komisije (ES) št. 1490/2002 z dne 14. avgusta 2002 o nadaljnjih podrobnih pravilih za izvajanje tretje faze delovnega programa iz člena 8(2) Direktive Sveta 91/414/EGS in o spremembi Uredbe (ES) št. 451/2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 3, zvezek 36, str. 524).