SODBA SODIŠČA ZA USLUŽBENCE (tretji senat)
z dne 8. maja 2008
Zadeva F-6/07
Risto Suvikas
proti
Svetu Evropske unije
„Javni uslužbenci – Začasni uslužbenci – Procesno vprašanje – Zaupni dokumenti – Nezakonito pridobljeni dokumenti – Izločitev dokumentov – Zaposlovanje – Prosto delovno mesto – Nezakonita zavrnitev prijave – Razglasitev ničnosti – Odškodninska tožba – Izguba možnosti za zaposlitev – Ocenitev ex aequo et bon
Predmet: Tožba, vložena na podlagi člena 236 ES in člena 152 AE, s katero R. Suvikas predlaga predvsem, po eni strani, razglasitev
ničnosti odločbe organa Sveta, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, z dne 20. februarja 2006, s katero je bil zavrnjen
vpis njegovega imena na seznam najboljših kandidatov po končanem postopku za izbor začasnih uslužbencev Svet/B/024, in, po
drugi strani, plačilo odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, ki jo je domnevno utrpel.
Odločitev: Dokumenti, ki jih je tožeča stranka predložila v prilogah od A 14 do A 16 k tožbi, se izločijo iz spisa v tej zadevi. Odločba
organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, z dne 20. februarja 2006, da se tožeče stranke ne vpiše na seznam
najboljših kandidatov po končanem izboru začasnih uslužbencev za Svet/B/024, se razglasi za nično. Svetu se naloži, da tožeči
stranki plača odškodnino v višini 20.000 EUR za premoženjsko škodo, ki jo je ta utrpela. V preostalem se tožba zavrne. Svetu
se naloži plačilo stroškov.
Povzetek
1.      Postopek – Dopustnost procesnih aktov – Presoja ob vložitvi akta – Predlog za odločanje o procesnem vprašanju – Dopustnost
v vsaki fazi postopka
(Poslovnik Sodišča prve stopnje, člen 114; Poslovnik Sodišča za uslužbence, člen 78)
2.      Uradniki – Natečaj – Natečajna komisija – Tajnost dela – Obseg
(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga III, člen 6)
3.      Uradniki – Začasni uslužbenci – Zaposlovanje – Postopek – Diskrecijska pravica posvetovalnega izbirnega odbora – Meje – Upoštevanje
pogojev, določenih v razpisu prostega delovnega mesta
4.      Uradniki – Začasni uslužbenci – Zaposlovanje – Postopek – Presoja delovne uspešnosti
5.      Uradniki – Začasni uslužbenci – Zaposlovanje – Postopek – Diskrecijska pravica organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o
zaposlitvi – Meje – Upoštevanje pogojev, določenih v razpisu prostega delovnega mesta, in postopkovnih pravil, sprejetih za
izvajanje diskrecijske pravice
6.      Uradniki – Tožba – Ničnostna sodba – Učinki
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91)
7.      Uradniki – Tožba – Neomejena pristojnost – Možnost, da se toženi instituciji po uradni dolžnosti naloži plačilo odškodnine
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91(1))
8.      Uradniki – Tožba – Neomejena pristojnost – Povrnitev premoženjske škode, povezane z izgubo možnosti zaradi nezakonite zavrnitve
prijave
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91(1); Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 47(b)(ii))
9.      Uradniki – Tožba – Odškodninska tožba – Razglasitev ničnosti izpodbijanega nezakonitega akta – Primerno povračilo nepremoženjske
škode
(Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91)
1.      Čeprav je pravilo iz člena 78 Poslovnika Sodišča za uslužbence, po katerem lahko to sodišče, ko mu je predložen predlog za
odločanje o procesnem vprašanju, odloči o tem vprašanju z obrazloženim sklepom ali pa odločanje o njem pridrži za končno odločbo,
postopkovno pravilo, ki se od datuma začetka veljavnosti navedenega poslovnika uporablja za vse spore, ki potekajo pred Sodiščem
za uslužbence, to ne velja za pravila, na podlagi katerih lahko to sodišče v skladu s tem členom odloča o dopustnosti tega
vprašanja in ki so, če je z njimi opredeljena dopustnost predloga za odločanje o vprašanju, lahko le tista, ki veljajo ob
vložitvi navedenega predloga.
Kar zadeva predlog za odločanje o procesnem vprašanju, vložen pred začetkom veljavnosti Poslovnika Sodišča za uslužbence,
so pravila, ki določajo veljavne pogoje za dopustnost procesnega vprašanja, pravila, na katera se je skliceval člen 114 Poslovnika
Sodišča prve stopnje, ki se je smiselno uporabljal za Sodišče za uslužbence. Navedeni člen 114 je namreč določba, ki v Poslovniku
Sodišča prve stopnje ustreza členu 78 Poslovnika Sodišča za uslužbence. Zato je treba v takem primeru uporabiti, po eni strani,
postopkovno pravilo iz člena 78 Poslovnika in, po drugi strani, pravila o dopustnosti, na katera se je skliceval člen 114
Poslovnika Sodišča prve stopnje.
Ker se procesno vprašanje, ki ga je treba razlikovati od ugovora nedopustnosti tožbe, lahko postavi v kateri koli fazi postopka,
mora biti mogoče predlog za odločanje o takem vprašanju vložiti v kateri koli fazi tega postopka.
(Glej točke od 49 do 51 in 54.)
2.      Načelo tajnosti dela natečajnih komisij je bilo uvedeno zaradi zagotavljanja neodvisnosti natečajnih komisij in objektivnosti
njihovega dela, njegov namen pa je tudi zaščititi upravičene interese kandidatov, da se ocene njihovih sposobnosti in kakovosti
ne objavijo. Spoštovanje tega načela zato nasprotuje razkritju stališč posameznih članov komisij in vseh elementov, ki se
nanašajo na individualne ali primerjalne ocene kandidatov, ki jih izda komisija.
Vendar, čeprav primerjalne presoje izbirnega odbora ali nekaterih njegovih članov načeloma varuje tajnost, ki velja za delo
navedenega odbora, to ne velja za dokumente, sestavljene ob robu izbirnega postopka, ki niso v pravem pomenu besede del dela
posvetovalnega izbirnega odbora v polni sestavi, temveč rezultat osebne pobude enega od članov odbora. Ti dokumenti niso nujno
upravičeni do enake stopnje zaupnosti, kot velja za primerjalne ocene izbirnega odbora in zaradi katere ne bi smeli biti predloženi
Sodišču za uslužbence. Zakonitost ali nezakonitost pridobitve takih dokumentov je zato element, ki ga je treba upoštevati.
Glede na to je treba iz spisa zadeve izločiti dokumente, ki jih je član odbora sestavil ob robu izbirnega postopka in ki jih
je stranka prejela od tretje osebe, ki jih je tudi sama pridobila brez dovoljenja.
(Glej točke 57, 58, 60, 61, od 64 do 66 in 71.)
Napotitev na:
Sodišče prve stopnje: 7. februar 2001, Bonaiti Brighina proti Komisiji, T-118/99, RecFP, str. I-A-25 in II-97, točka 46; 5. april 2005,
Christensen proti Komisiji, T‑336/02, ZOdl. JU, str. I-A-75 in II-341, točke 23, 24 in 26.
3.      Posvetovalni izbirni odbor za zaposlitev začasnih uslužbencev, ki ga sestavi organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi,
ima določeno diskrecijsko pravico pri organizaciji svojega dela, vendar pod pogojem, da deluje v okviru, določenem v razpisu
prostega delovnega mesta. Glede tega odboru nič ne preprečuje, da deluje v fazah, tako da kandidate izloča postopoma na podlagi
meril, določenih v razpisu prostega delovnega mesta. Tako sámo dejstvo, da je izbirni odbor na razgovorih preučil uspešnost
kandidatov z vidika meril, določenih v razpisu prostega delovnega mesta, v dveh zaporednih fazah, samo po sebi ne more vplivati
na zakonitost izbirnega postopka.
(Glej točke od 88 do 90.)
4.      Natečajna komisija mora v okviru natečaja oceniti znane podatke o kandidatih, naj gre za dokazila o kvalifikacijah, ki so
jih predložili, preizkuse, ki so se jih udeležili, ali ocenjevalna poročila, s katerimi so lahko bili seznanjeni in so jih
lahko komentirali. To je jamstvo za zakonitost natečajnega postopka in zaščita pred vsakršno samovoljnostjo, ker kandidati
poznajo vse elemente, ki jih oceni natečajna komisija, in lahko zato izpodbijajo to oceno, če menijo, da ni pravilna. Nasprotno
pa, če se natečajna komisija vsaj delno opre na elemente, kot so informacije in mnenja nadrejenih, s katerimi zainteresirani
kandidati niso seznanjeni, tem ni omogočena nobena obramba pred trditvami tretjih oseb, ki so lahko – čeprav so lahko popolnoma
resnične – iz katerega koli razloga nenatančne. Ker kandidati ne morejo predstaviti stališča o mnenjih, ki so jih o njih izrazili
njihovi nadrejeni in jih je natečajna komisija upoštevala, je to kršitev načela, ki ureja natečajni postopek, in upravičuje
razglasitev ničnosti odločb o nepripustitvi, ki se sprejmejo v zvezi s temi kandidati.
Posvetovalni izbirni odbor, ki ga sestavi organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, po zgledu natečajne komisije
in iz istih razlogov svoje ocene ne more, niti delno, opreti na elemente, kot so informacije in mnenja nadrejenih, s katerimi
zainteresirani kandidati niso seznanjeni in o katerih niso mogli izraziti svojega stališča. Posvetovanje z nadrejenimi, čeprav
s strani samo enega člana odbora, ki deluje v svojem imenu, lahko povzroči nezakonitost aktov navedenega odbora v celoti.
(Glej točke 93, 94 in 97.)
Napotitev na:
Sodišče: 11. marec 1986, Sorani in drugi proti Komisiji, 293/84, Recueil, str. 967, točke od 17 do 20; 11. marec 1986, Adams
in drugi proti Komisiji, 294/84, Recueil, str. 977, točke od 22 do 25.
5.      Izvajanje široke diskrecijske pravice, ki jo ima organ, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi, pomeni vsaj čim popolnejše
upoštevanje vseh upoštevnih predpisov, to je ne samo razpisa prostega delovnega mesta, temveč tudi morebitnih postopkovnih
pravil, ki si jih je ta organ določil za izvajanje svoje diskrecijske pravice.
Poleg tega posledica dejstva, da ima ta organ široko diskrecijsko pravico, ne more biti prezrtje nezakonitosti, storjene v
pripravljalnem postopku za sprejetje njegove odločbe. Zato navedeni organ pri sprejetju odločbe po končanem nezakonitem pripravljalnem
postopku v tej odločbi stori nezakonitost, če ne sprejme ukrepov, s katerimi bi bilo mogoče odpraviti nezakonitost, ugotovljeno
v navedenem pripravljalnem postopku.
(Glej točke od 101 do 103.)
Napotitev na:
Sodišče prve stopnje: 18. september 2003, Pappas proti Odboru regij, T-73/01, RecFP, str. I-A-207 in II-1011, točka 53.
6.      V primeru razglasitve ničnosti nezakonite odločbe organa, pooblaščenega za sklepanje pogodb o zaposlitvi, o nevpisu imena
kandidata na seznam najboljših kandidatov v postopku za izbor začasnih uslužbencev bi bila posledična razglasitev ničnosti
samega seznama kandidatov in odločb o zaposlitvi kandidatov, vpisanih na ta seznam, na prosta delovna mesta pretirana sankcija
za nezakonitost, ki jo je storila zadevna institucija. Bilo bi namreč v nasprotju z načeloma sorazmernosti in varstva zaupanja
v pravo ter z interesom službe, če bi izbranim kandidatom, ki so postali začasni uslužbenci, odvzeli pravico do imenovanja
le zato, ker je bil postopek zaposlitve nezakonit.
(Glej točke 109, 111 in 122.)
7.      Če se pri primerjavi nasprotujočih si interesov izkaže, da interes službe in interes tretjih oseb ne dopuščata posledične
razglasitve ničnosti odločb, sprejetih po odločbi, razglašeni za nično, lahko sodišče Skupnosti, da bi v interesu tožeče stranke
zagotovilo polni učinek ničnostne sodbe, uporabi neomejeno pristojnost, ki jo ima v sporih finančne narave, in celo po uradni
dolžnosti toženi instituciji naloži plačilo odškodnine. Zadevno institucijo lahko tudi pozove, naj ustrezno zaščiti pravice
tožeče stranke in poišče pravično rešitev za njen primer.
(Glej točko 127.)
Napotitev na:
Sodišče: 5. junij 1980, Oberthür proti Komisiji, 24/79, Recueil, str. 1743, točka 14; 6. julij 1993, Komisija proti Albaniju
in drugim, C-242/90 P, Recueil, str. I-3839, točka 13;
Sodišče prve stopnje: 23. februar 1994, Coussios proti Komisiji, združeni zadevi T-18/92 in T-68/92, RecFP, str. I-A-47 in
II-171, točka 107.
8.      Ko je Sodišču za uslužbence predložen spor finančne narave v smislu člena 91(1), drugi stavek, Kadrovskih predpisov, ima neomejeno
pristojnost, v okviru katere lahko toženi stranki, če je to potrebno, po uradni dolžnosti naloži plačilo odškodnine za škodo,
ki jo je povzročila z nepravilnim ravnanjem, in v takem primeru ob upoštevanju vseh okoliščin zadeve oceni ex aequo et bono utrpljeno škodo. Poleg tega je Sodišče za uslužbence, kadar ugotovi obstoj škode, edino pristojno, da v okviru zahtevka oceni
vrsto in obseg nadomestila te škode, pri čemer morajo biti njegove sodbe dovolj obrazložene, da lahko pritožbeno sodišče opravi
sodni nadzor, in morajo glede ocene škode vsebovati merila, ki so bila upoštevana za določitev zneska.
V zvezi s tem je treba za določitev zneska pravične odškodnine, ki se dodeli kandidatu v nezakonitem izbirnem postopku, ki
je izgubil možnost za zaposlitev, prvič, opredeliti izgubo osebnih prejemkov, ki jo je utrpel navedeni kandidat, tako da se
določi razlika med osebnimi prejemki, ki bi jih prejel, če bi bil zaposlen, in osebnimi prejemki, ki jih je dejansko prejel
po storjeni nezakonitosti, ter nato, drugič, v odstotku izraziti oceno možnosti, ki jo je imel za zaposlitev, da se pretehta
tako izračunana izguba osebnih prejemkov.
Vendar je treba, kadar Sodišče za uslužbence zaradi posebnih okoliščin, kot je stopnja negotovosti glede učinka ugotovljene
nezakonitosti na zavrnitev prijave navedenega kandidata, ne more določiti matematičnega količnika, ki bi izražal utrpelo izgubo
možnosti, zainteresirani osebi dodeliti pavšalen znesek za povračilo utrpele izgube možnosti.
Pri oceni zneska navedene odškodnine ni mogoče šteti za gotovo, da bi tožeča stranka, če bi bila uspešna v izbirnem postopku,
sklenila pogodbo o zaposlitvi začasnega uslužbenca za šestletno obdobje. Na podlagi člena 47(b)(ii) Pogojev za zaposlitev
drugih uslužbencev ima namreč institucija možnost odpovedati pogodbo o zaposlitvi začasnega uslužbenca za določen čas ob upoštevanju
odpovednega roka, določenega v skladu s to določbo. Poleg tega tožeča stranka, če bi bila zaposlena, ne bi imela pravice do
podaljšanja svoje pogodbe za dveletno obdobje po izteku začetnega štiriletnega obdobja.
(Glej točke od 133 do 135 in od 142 do 145.)
Napotitev na:
Sodišče: 21. februar 2008, Komisija proti Girardot, C-348/06 P, ZOdl., str. I-833, točka 45 in navedena sodna praksa ter točka 58
in navedena sodna praksa;
Sodišče prve stopnje: 6. junij 2006, Girardot proti Komisiji, T-10/02, ZOdl. JU, str. I-A-2-129 in II-A-2-609.
9.      Razglasitev ničnosti akta uprave, ki ga izpodbija uradnik, je sama po sebi primerno in načeloma, torej če navedeni akt ne
vsebuje nobene izrecno negativne ocene sposobnosti tožeče stranke, ki bi ji lahko škodila, zadostno povračilo nepremoženjske
škode, ki jo je ta lahko utrpela zaradi akta, razglašenega za ničnega.
(Glej točko 151.)
Napotitev na:
Sodišče prve stopnje: 26. januar 1995, Pierrat proti Sodišču, T-60/94, RecFP, str. I-A-23 in II-77, točka 62; 19. marec 1997,
Giannini proti Komisiji, T-21/96, RecFP, str. I-A-69 in II-211, točka 35.