62024CJ0514
EUROOPA KOHTU OTSUS (teine koda)
12. märts 2026 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Õigusaktide ühtlustamine – Elektroonilise side sektor – Direktiiv (EL) 2018/1972 – Euroopa elektroonilise side seadustik – Artikli 105 lõike 4 esimene lõik – Lõppkasutajate õigus lõpetada leping lisakuludeta, kui elektroonilise side teenuse osutaja kavatseb ühepoolselt teha muudatusi – Erandid – Otseselt liidu või liikmesriigi õigusest tulenevad muudatused
Kohtuasjas C‑514/24,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Kúria (Ungari kõrgeim kohus) 26. juuni 2024. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 24. juulil 2024, menetluses
Magyar Telekom Nyrt.
versus
Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke,
EUROOPA KOHUS (teine koda),
koosseisus: koja president K. Jürimäe, Euroopa Kohtu president K. Lenaerts teise koja kohtuniku ülesannetes, kohtunikud F. Schalin, M. Gavalec (ettekandja) ja Z. Csehi,
kohtujurist: M. Campos Sánchez-Bordona,
kohtusekretär: ametnik I. Illéssy,
arvestades kirjalikku menetlust ja 26. juuni 2025. aasta kohtuistungil esitatut,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Magyar Telekom Nyrt., esindajad: V. Brengel, ügyvédek Gy. V. Radics, M. L. Keresztury ja B. Modok,
–
Ungari valitsus, esindajad: D. Csoknyai ja Z. Fehér,
–
Iirimaa, esindajad: Chief State Solicitor M. Browne, S. Finnegan ja A. Joyce, keda abistasid B. Quigley, SC, ja S. Brittain, BL,
–
Soome valitsus, esindaja: M. Pere,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: V. Bottka, G. Conte ja O. Gariazzo,
olles 18. septembri 2025. aasta kohtuistungil ära kuulanud kohtujuristi ettepaneku,
on teinud järgmise
kohtuotsuse
1
Eelotsusetaotlus käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiivi (EL) 2018/1972, millega kehtestatakse Euroopa elektroonilise side seadustik (ELT 2018, L 321, lk 36), artikli 105 lõike 4 esimese lõigu tõlgendamist.
2
Taotlus on esitatud elektroonilise side teenuseid osutava ettevõtja Magyar Telekom Nyrt. ja Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Elnöke (Ungari riikliku meedia- ja kommunikatsiooniameti president; edaspidi „NMHH president“) vahelises kohtuvaidluses otsuse üle, millega viimati nimetatu kohustas Magyar Telekom Nyrt-i muu hulgas muutma lõppkasutajatega sõlmitud liitumislepinguid, mis sisaldavad nulltariifiga lisapaketti.
Õiguslik raamistik
Liidu õigus
Määrus (EL) 2015/2120
3
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta määruse (EL) 2015/2120, millega nähakse ette avatud internetiühendust käsitlevad meetmed ning millega muudetakse direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul ning määrust (EL) nr 531/2012, mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires (ELT 2015, L 310, lk 1), artikli 1 lõikes 1 on sätestatud:
„Käesoleva määrusega kehtestatakse ühised eeskirjad, millega tagada andmeliikluse võrdne ja mittediskrimineeriv käsitlemine internetiühenduse teenuste osutamisel ning sellega kaasnevad lõppkasutajate õigused.“
4
Määruse artikli 3 „Avatud internetile juurdepääsu tagamine“ lõigetes 1–3 on sätestatud:
„1.   Lõppkasutajatel on õigus pääseda ligi teabele ja sisule ning seda levitada, kasutada ja pakkuda rakendusi ja teenuseid ning kasutada vabalt valitud lõppseadmeid internetiühenduse teenuse kaudu, olenemata lõppkasutaja või teenuseosutaja asukohast või teabe, sisu, rakenduse või teenuse asukohast, päritolust või sihtkohast.
[…]
2.   Internetiühenduse teenuse osutajate ja lõppkasutajate vahelised lepingud, mis käsitlevad selliseid internetiühenduse teenuse osutajate kaubandus- ja tehnilisi tingimusi ja nõudeid nagu hind, andmemahud või kiirus ning internetiühenduse teenuse osutajate kaubandustavasid, ei piira lõikes 1 sätestatud lõppkasutajate õiguse kasutamist.
3.   Internetiühenduse teenuse osutajad käsitlevad internetiühenduse teenuste osutamisel kogu andmeliiklust ühtmoodi, ilma diskrimineerimise, piiramise või sekkumiseta ning sõltumata selle saatjast ja vastuvõtjast, kättesaadavast või levitatavast sisust, kasutatavatest või pakutavatest rakendustest või teenustest ning kasutatavast lõppseadmest.
Esimene lõik ei takista internetiühenduse teenuse osutajaid rakendamast mõistlikke andmeliikluse haldamise meetmeid. Andmeliikluse haldamise meetmed on mõistlikud, kui need on läbipaistvad, mittediskrimineerivad ja proportsionaalsed ning kui nende puhul ei lähtuta ärilistest kaalutlustest, vaid konkreetsete andmeliikluse kategooriate suhtes kohaldatavatest objektiivselt erinevatest teenusekvaliteedi tehnilistest nõuetest. Selliste meetmed ei hõlma konkreetse sisu kontrollimist ning neid ei kohaldata kauem, kui on vaja.
Internetiühenduse teenuse osutajad ei kohalda selliseid andmeliikluse haldamise meetmeid, mis lähevad kaugemale teises lõigus sätestatust, ning eelkõige ei blokeeri, aeglusta, muuda, piira, mõjuta, halvenda ega diskrimineeri konkreetset sisu, konkreetseid rakendusi või teenuseid või nende teatavaid kategooriaid, välja arvatud siis, kui on vaja ning üksnes nii kaua, kui vaja, et:
a)
tagada vastavus internetiühenduse teenuse osutaja suhtes kehtestatud liidu õigusaktidele ning liidu õigusega kooskõlas olevatele siseriiklikele õigusaktidele või kõnealuseid liidu õigusakte või liidu õigusega kooskõlas olevaid siseriiklikke õigusakte jõustavatele meetmetele, sealhulgas kohtu või vastavate volitustega riigiasutuste korraldustele;
b)
säilitada sidevõrgu, selle kaudu osutatavate teenuste ja lõppkasutajate lõppseadmete terviklikkus ja turvalisus;
c)
vältida sidevõrku ähvardavat ülekoormust ning leevendada sidevõrgu erakorralise või ajutise ülekoormuse mõju, tingimusel et samaväärseid andmeliikluse kategooriaid käsitletakse ühtmoodi.“
Määrus (EL) 2018/1971
5
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määruse (EL) 2018/1971, millega asutatakse elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet (BEREC) ja BERECi tugiamet (BERECi büroo) ja muudetakse määrust (EL) 2015/2120 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1211/2009 (ELT 2018, L 321, lk 1), põhjenduses 5 on märgitud:
„[Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet (BEREC) ja BERECi tugiamet (BERECi büroo)] loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu [25. novembri 2009. aasta] määrusega (EÜ) nr 1211/2009[, millega luuakse elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud amet (BEREC) ja büroo (ELT 2009, L 337, lk 1)]. [Elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste Euroopa reguleerivate organite töörühm (ERG)] asendati BERECiga, kelle ülesanne oli ühelt poolt aidata kaasa elektroonilise side võrkude ja teenuste siseturu arendamisele ja teiselt poolt selle paremale toimimisele, seades eesmärgiks tagada elektroonilise side reguleeriva raamistiku järjepidev rakendamine. BEREC toimib riigi reguleerivate asutuste vahelise ning riigi reguleerivate asutuste ja [Euroopa K]omisjoni vahelise koostööfoorumina nende liidu õigusraamistikust tulenevate kõikide ülesannete täitmisel. BEREC asutati selleks, et see esitaks eksperdiarvamusi ning tegutseks sõltumatult ja läbipaistvalt.“
6
Määruse 2018/1971 artikli 3 „BERECi eesmärgid“ lõikes 2 on sätestatud:
„BEREC järgib direktiivi (EL) 2018/1972 artiklis 3 sätestatud eesmärke. Eelkõige on BERECi eesmärk tagada elektroonilise side reguleeriva raamistiku järjepidev rakendamine käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kohaldamisala piires.“
7
Määruse artikli 4 „BERECi reguleerimisülesanded“ lõigetes 1 ja 4 on sätestatud:
„1.   BERECil on järgmised reguleerimisülesanded:
[…]
d)
Liidu elektroonilise side reguleeriva raamistiku, eelkõige [Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuni 2012. aasta määruses (EL) nr 531/2012, mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires (ELT 2012, L 172, lk 10),] ja [määruses 2015/2120] ning direktiivis [2018/1972] sätestatu rakendamist käsitlevate suuniste esitamine seoses järgmisega:
[…]
e)
omal algatusel või mõne riigi reguleeriva asutuse, Euroopa Parlamendi, [Euroopa Liidu N]õukogu või komisjoni taotlusel muude suuniste esitamine, et tagada elektroonilise side õigusraamistiku järjepidev rakendamine ja riigi reguleerivate asutuste järjepidevad regulatiivsed otsused, eelkõige suuniste esitamine õigusküsimustes, mis mõjutavad paljusid liikmesriike või millel on piiriülene mõõde;
[…]
4.   Ilma et see piiraks asjaomase liidu õiguse järgimist, võtavad riigi reguleerivad asutused ja komisjon täiel määral arvesse kõiki suuniseid, arvamusi, soovitusi, ühiseid seisukohti ja parimaid tavasid, mille BEREC on vastu võtnud, et tagada elektroonilise side reguleeriva raamistiku järjepidev rakendamine artikli 3 lõikes 1 osutatud kohaldamisala piires.
Kui riigi reguleeriv asutus kaldub kõrvale lõike 1 punktis e osutatud suunistest, esitab ta kõrvalekaldumise põhjused.“
Direktiiv 2018/1972
8
Direktiivi 2018/1972 põhjendus 275 on sõnastatud järgmiselt:
„Üldkasutatavate elektroonilise side teenuste, välja arvatud numbrivaba isikutevahelise side teenuste pakkujate poolt lepingutingimustes kavandatud olulisi muudatusi, mis ei ole lõppkasutajale kasulikud, näiteks seoses tasude, tariifide, andmemahu või kiirusepiirangu, leviala või isikuandmete töötlemisega, peaks andma lõppkasutajale õiguse lõpetada leping ilma lisakuludeta, isegi kui need on seotud mõningate kasulike muudatustega. Seetõttu peaks pakkuja poolne lepingutingimuste mis tahes muutmine andma lõppkasutajale õiguse leping lõpetada, välja arvatud siis, kui kõik muudatused on iseenesest lõppkasutajale kasulikud või kui muudatused on puhtalt halduslikku laadi, näiteks pakkuja aadressi muutumine, ega mõjuta lõppkasutajat negatiivselt või kui muudatused on rangelt tingitud õiguslikest või regulatiivsetest muudatustest, näiteks liidu või liikmesriigi õigusega kehtestatud uutest lepinguteabe nõuetest. Seda, kas muudatus on üksnes lõppkasutaja huvides, tuleks hinnata objektiivsete kriteeriumide alusel. Lõppkasutaja õigus leping lõpetada tuleks välistada ainult siis, kui pakkuja suudab tõendada, et kõik muudatused lepingus on üksnes lõppkasutaja huvides või on puhtalt halduslikku laadi ega avalda lõppkasutajale mingit negatiivset mõju.“
9
Direktiivi artikli 3 „Üldised eesmärgid“ lõike 2 punktis d on sätestatud:
„Käesoleva direktiivi kontekstis järgivad riigi reguleerivad asutused ja muud pädevad asutused, samuti BEREC, komisjon ja liikmesriigid kõiki alljärgnevaid üldeesmärke, mis ei ole loetletud tähtsuse järjekorras:
[…]
d)
edendavad liidu kodanike huve sellega, et tagavad ühenduse väga suure läbilaskevõimega võrkudega, sealhulgas püsi-, mobiilside- ja traadita võrkudega ning elektroonilise side teenustega, ja nende laialdase kättesaadavuse ja käibelevõtmise, võimaldades tulemusliku konkurentsi põhjal maksimaalset kasu valikuvõimaluste, hinna ja kvaliteedi näol, hoiavad ülal võrkude ja teenuste turvalisust, tagavad vajalike sektorispetsiifiliste normide kaudu lõppkasutajate kaitse kõrge ja ühtse taseme ning pööravad tähelepanu konkreetsete sotsiaalsete rühmade, eeskätt puuetega lõppkasutajate, eakate lõppkasutajate ja sotsiaalsete erivajadustega lõppkasutajate vajadustele, näiteks taskukohaste hindade järele, ning valikule ja võrdväärsele juurdepääsule puuetega lõppkasutajate jaoks.“
10
Direktiivi artiklis 10 „Riigi reguleerivate asutuste osalemine BERECi töös“ on sätestatud:
„1.   Liikmesriigid tagavad, et asjaomased riigi reguleerivad asutused toetavad aktiivselt BERECi eesmärke reguleerimise koordineeritumaks ja ühtsemaks muutmisel.
2.   Liikmesriigid tagavad, et riigi reguleerivad asutused järgivad riigisiseseid turgusid käsitlevate otsuste vastuvõtmisel hoolikalt BERECi vastu võetud suuniseid, arvamusi, soovitusi, ühiseid seisukohti, parimaid tavasid ja metoodikaid.“
11
Direktiivi artikli 105 „Lepingu kestus ja lõpetamine“ lõikes 4 on sätestatud:
„Lõppkasutajal on õigus lõpetada leping lisakuludeta pärast seda, kui talle on teatatud üldkasutatavate elektroonilise side teenuste, välja arvatud numbrivaba isikutevahelise side teenused, pakkuja kavandatud lepingutingimuste muutmisest, välja arvatud juhul, kui kavandatud muutmine toimub üksnes lõppkasutaja huvides, see on üksnes halduslikku laadi ja ei mõjuta lõppkasutajat negatiivselt või see tuleneb otseselt liidu või liikmesriigi õigusest.
Teenusepakkujad teavitavad lõppkasutajaid igast lepingutingimuste muudatusest vähemalt kuu aega ette ja teavitavad neid samal ajal õigusest leping lisakuludeta lõpetada, kui uued tingimused ei ole neile vastuvõetavad. Lepingu lõpetamise õigus kehtib kuu aega pärast teatise saamist. Liikmesriigid võivad seda tähtaega kuni kolme kuu võrra pikendada. Liikmesriigid tagavad, et selline teavitus esitatakse selgel ja arusaadaval viisil püsival andmekandjal.“
Ungari õigus
12
2003. aasta C seaduse elektroonilise side kohta (az elektronikus hírközlésről szóló 2003. évi C. törvény) põhikohtuasjas kohaldatavas redaktsioonis (edaspidi „seadus 2003/100“) on § 132 lõigetes 5 ja 6 sätestatud:
„5.   Abonent võib liitumislepingu lõpetada viivitamata ja ilma et sellega kaasneks muid õiguslikke tagajärgi 45 päeva jooksul alates teavituse saamisest lepingu ühepoolse muutmise kohta üldkasutatavate elektroonilise side teenuste osutaja poolt.
6.   Abonendil ei ole õigust lõpetada liitumislepingut lõike 5 alusel, kui muudatus:
a)
toob kaasa muudatuse liitumislepingus või teenuse kasutamise tingimustes, mis on üksnes abonendi huvides;
b)
on puhtalt halduslikku laadi ega mõjuta abonenti negatiivselt või
c)
on rangelt tingitud õiguslikest muudatustest või haldus- või kohtuotsusest.“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
13
Magyar Telekom on infotehnoloogia- ja sidesektoris tegutsev ettevõtja. Ettevõtja pakkus lõppkasutajatele koos teatud internetiühenduse pakettidega nn nulltariifiga lisapaketti, mille puhul ta ei võtnud selle paketiga hõlmatud andmemahu arvestamisel arvesse andmemahtu, mida tarbiti teatud rakenduste ja/või teenuste kasutamisel.
14
NMHH tuvastas 6. septembri 2022. aasta otsuses (edaspidi „NMHH otsus“), et see ettevõtja ei olnud järginud määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 sätteid, sest selle lisapaketi kohaldamisel ei käsitletud kogu internetiliiklust võrdselt ja diskrimineerimiseta. Selles otsuses kohustas NMHH Magyar Telekomi lõpetama kõigi seda lisapaketti sisaldavate pakkumiste tegemine hiljemalt 15. novembriks 2022 ning muutma hiljemalt 31. märtsiks 2023 asjaomaste abonentide lepinguid, sealhulgas tüüptingimusi ja individuaalseid liitumislepinguid, et välistada viited samale lisapaketile.
15
Oma otsuses rõhutas NMHH, et kuna vajadus muuta asjaomaste abonentide lepinguid tuleneb sellest, et Magyar Telekomi praktika on vastuolus selle määruse artikli 3 lõikega 3, annab nende lepingute ühepoolne muutmine, mis on kahjulik tema abonentidele, neile õiguse oma leping lõpetada vastavalt seaduse 2003/100 § 132 lõikele 5, millega võetakse Ungari õigusesse üle direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimene lõik. Sellega seoses olgu märgitud, et kohaldatav ei ole seaduse 2003/100 § 132 lõike 6 punktis c ette nähtud erand, millega võetakse Ungari õigusesse üle direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimese lõigu viimases lauseosas ette nähtud kolmas erand.
16
NMHH president, kellele Magyar Telekom esitas vaide, jättis 27. oktoobri 2022. aasta otsusega (edaspidi „NMHH presidendi otsus“) NMHH otsuse muutmata.
17
Selles 27. oktoobri 2022. aasta otsuses märkis NMHH president, et Euroopa Kohus otsustas 2. septembri 2021. aasta kohtuotsuses Vodafone (C‑854/19, EU:C:2021:675), 2. septembri 2021. aasta kohtuotsuses Vodafone (C‑5/20, EU:C:2021:676) ja 2. septembri 2021. aasta kohtuotsuses Telekom Deutschland (C‑34/20, EU:C:2021:677), et nulltariifiga lisapakett on vastuolus määruse 2015/2120 artikli 3 lõikest 3 tulenevate kohustustega. Seega tuleneb Magyar Telekomi kohustus muuta kehtivaid individuaalseid liitumislepinguid sellest sättest, mille õige tõlgenduse esitas Euroopa Kohus neis kohtuotsustes.
18
Selles otsuses rõhutas NMHH president, et pärast nende kohtuotsuste kuulutamist oleks Magyar Telekom pidanud vabatahtlikult lõpetama sellise lisapaketi pakkumise ja kasutamise ning et NMHH otsuse eesmärk oli tagada, et Magyar Telekom kohaldab määrust 2015/2120 kooskõlas nimetatud kohtuotsustega, millest tulenevad juhised lisati BERECi 9. juuni 2022. aasta suunistesse avatud internetiühenduse määruse rakendamiseks (BoR (22) 81; edaspidi „BERECi 2022. aasta suunised“).
19
Nimelt, kui BERECi varasemates, 30. augusti 2016. aasta suunistes riigi reguleerivate asutuste poolt Euroopa võrgu neutraalsuse eeskirjade rakendamise kohta (BoR (16) 127; edaspidi „BERECi 2016. aasta suunised“) tõlgendati määruse 2015/2120 sätteid nii, et pärast 15. septembri 2020. aasta kohtuotsuse Telenor Magyarország (C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708) ja käesoleva kohtuotsuse punktis 17 viidatud kohtuotsuste kuulutamist on lubatud teatud nulltariifiga lisapaketid, siis BERECi vastu võetud 2022. aasta suunistes tõlgendati neid sätteid nii, et sellised lisapaketid ei ole lubatud.
20
Magyar Telekom väitis oma kaebuses, mis esitati NMHH presidendi otsuse peale Fővárosi Törvényszékile (Pealinna Budapesti kohus, Ungari), et tal ei ole mingit kohustust neid kohtuotsuseid täita, et tema praktika töötati välja BERECi 2016. aasta suuniste alusel ning et tal ei ole kohustust neid lepinguid muuta BERECi 2022. aasta suuniste alusel, mis on adresseeritud riigi reguleerivatele asutustele. Magyar Telekomi arvates tuleb seda otsust pidada „liikmesriigi õiguseks“ direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 tähenduses, ja et selles otseselt kohustatakse teda neid lepinguid muutma.
21
Fővárosi Törvényszék (Pealinna Budapesti kohus) jättis Magyar Telekomi kaebuse rahuldamata.
22
Kohus tuletas meelde, et seaduse 2003/100 § 132 lõike 6 punktis c on sätestatud erand, milles on sõnaselgelt viidatud otseselt liidu või liikmesriigi õigusest tulenevatele muudatustele, ja seda erandit kohaldatakse üksnes ELTL artiklis 288 kindlaks määratud liidu õigusaktide puhul ning liikmesriigi õigusaktide puhul. Ent NMHH presidendi otsus, mis on tehtud üksikjuhtumi kohta, ei ole õigus- või haldusakt, kuna selle tegi haldusasutus, teostades oma volitusi rakendada õigusnorme, ning järelikult ei saa see otsus kuuluda selles sättes ette nähtud erandi kohaldamisalasse. Muudatusi õiguse tõlgendamises või kohaldamises ei saa samastada õigus- või haldusnormide muudatustega.
23
Kúriale (Ungari kõrgeim kohus), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, esitatud kassatsioonkaebuses väidab Magyar Telekom, et Fővárosi Törvényszék (Pealinna Budapesti kohus) tõlgendas vääralt direktiivi 2018/1972 põhjenduse 275 ja artikli 105 lõike 4 esimese lõigu omavahelist suhet, kui ta leidis, et selle põhjenduse teises lauses kasutatud mõiste „regulatiivsed“ ei saa tähistada otsust, mis on tehtud õiguse kohaldamise pädevuse teostamise raames.
24
Magyar Telekomi sõnul kohaldatatakse lõppkasutajate liitumislepingute lõpetamise õigusele tehtavat erandit, kui asjaomane teenuseosutaja muudab neid lepinguid ühepoolselt: nii siis, kui need on otseselt liidu või liikmesriigi õigusest tulenevad muudatused, kui ka siis, kui need on ette nähtud liidu või liikmesriigi õigusega laiemas mõttes.
25
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates on vaja küsida Euroopa Kohtult selgitusi direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimese lõigu tõlgendamise kohta, et ta saaks teha kohtuotsuse küsimuses, kas lõppkasutajatel on õigus lõpetada oma lepingud lisakuludeta Magyar Telekomi kavandatud lepingutingimuste muutmise tõttu, samas kui see säte välistab õiguse leping ilma lisatasuta lõpetada siis, kui kavandatud muutmine „tuleneb otseselt liidu või liikmesriigi õigusest“.
26
Eelotsusetaotluse esitanud kohus tuletab meelde, et direktiiviga 2018/1972 kehtestatud korra kohaselt on BERECi ülesanne ühtlustada määruse 2015/2120 sätete tõlgendamine Euroopa Liidu tasandil riiklike reguleerivate asutuste jaoks. BERECi 2016. aasta suunised tekitasid aga Magyar Telekomis õiguspärase ootuse. Nende suuniste alusel ei olnud Magyar Telekomil võimalik ette näha praktikat, mida oleks tulnud järgida vastavalt käesoleva kohtuotsuse punktis 17 osutatud Euroopa Kohtu otsustele ja millega kooskõlas tegi NMHH oma otsuse pärast seda, kui see praktika võeti üle BERECi 2022. aasta suunistesse.
27
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu arvates viitab asjaolu, et Euroopa Kohtu otsustele peavad tingimata järgnema BERECi suunised, millele omakorda tingimata järgnevad riigi reguleerivate asutuste otsused, mis on kooskõlas Euroopa Kohtu poolt määruse 2015/2120 sätetele antud tõlgendusega, sellele, et sellist protsessi iseloomustab „haldusõigusliku elemendi“ olemasolu, mida ei saa pidada lihtsalt õiguse kohaldamiseks.
28
Neil asjaoludel otsustas Kúria (kõrgeim kohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas saab asuda seisukohale, et kohtuotsus on samaväärne liidu õigusest tuleneva kohustusega muuta lepingutingimusi [direktiivi 2018/1972] artikli 105 lõike 4 tähenduses, või tuleb asuda seisukohale, et tegemist on õiguse tõlgendusega, mis ei ole varasema õigusnormi muutmine [selle] artikli 105 lõikest 4 lähtudes?
2.
Kas saab asuda seisukohale, et [BERECi 2022. aasta suunised], mis asendavad käesolevale vaidlusele kohaldatavas osas [BERECi 2016. aasta suuniseid], kujutavad endast – eelkõige [direktiivi 2018/1972] artikli 10 lõikest 2 ning [määruse 2018/1971] artikli 4 lõikest 4 lähtudes – liidu õigust või liidu õigusest tulenevat siduvat kohustust muuta lepingutingimusi, mistõttu on tegemist õigusnormide muutmisega, mis õigustab [direktiivi 2018/1972] artikli 105 lõikes 4 ette nähtud erandi kohaldamist, või on tegemist ainult õiguse tõlgendamisega – eelkõige kui nendega kohaldatakse Euroopa Kohtu otsust –, mis ei ole varasema õigusnormi muutmine [selle] artikli 105 lõikest 4 lähtudes?
3.
Kas juhul, kui [direktiivi 2018/1972] artikli 105 lõikes 4 ette nähtud erandi kohaldamine ei ole põhjendatud ei Euroopa Kohtu otsuse ega BERECi 2022. aasta suunistega, siis kas vastavalt BERECi 2022. aasta suunistele, mida on muudetud Euroopa Kohtu otsuse alusel, tehtud riigi reguleeriva asutuse otsuse puhul, millega rakendatakse elektroonilise side teenuste osutaja suhtes määruse [2015/2120] artikli 3 lõiget 3 käsitlevat muudetud kohtupraktikat, on tegemist liikmesriigi õigusest tuleneva siduva kohustusega muuta lepingutingimusi [direktiivi 2018/1972] artikli 105 lõike 4 tähenduses, arvestades asjaolu, et viidatud määruse säte on jäänud samaks ja seda ei ole kohtuasjas käsitletava ajavahemiku jooksul muudetud?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
29
Oma küsimustega, mida tuleb analüüsida koos, palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et lõppkasutajal on õigus lõpetada lisakuludeta leping, mille ta on sõlminud elektroonilise side teenuste osutajaga, kui viimati nimetatu kavatseb seda lepingut muuta, et viia see leping kooskõlla tõlgendusega, mille Euroopa Liidu Kohus on andnud eelotsuses liidu õiguse sellise sätte kohta, mis reguleerib selle lepingu teatud aspekte, või pärast seda kohtuotsust vastu võetud BERECi suunistega või riigi reguleeriva asutuse otsusega selle teenuseosutaja suhtes, lähtudes nimetatud kohtuotsusest ja neist suunistest.
30
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei tule liidu õigusnormi tõlgendamisel arvesse võtta mitte üksnes selle sõnastust, vaid ka konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osa säte on (17. novembri 1983. aasta kohtuotsus Merck, 292/82, EU:C:1983:335, punkt 12, ja 8. mai 2025. aasta kohtuotsus Pielatak, C‑410/23, EU:C:2025:325, punkt 54 ning seal viidatud kohtupraktika).
31
Direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimeses lõigus on ette nähtud, et lõppkasutajatel on õigus lõpetada leping lisakuludeta pärast seda, kui talle on teatatud üldkasutatavate elektroonilise side teenuste pakkuja kavandatud lepingutingimuste muutmisest, välja arvatud juhul, kui kavandatud muutmine toimub üksnes lõppkasutaja huvides, see on üksnes halduslikku laadi ega mõjuta lõppkasutajat negatiivselt või see tuleneb otseselt liidu või liikmesriigi õigusest.
32
Selle direktiivi põhjenduse 275 kohaselt peaks lepingutingimuste mis tahes muutmine teenuseosutaja poolt andma lõppkasutajale õiguse leping lisatasudeta lõpetada, välja arvatud siis, kui kõik muudatused on iseenesest lõppkasutajale kasulikud või kui muudatused on puhtalt halduslikku laadi, näiteks siis, kui muutub pakkuja aadress, ega mõjuta lõppkasutajat negatiivselt või kui muudatused on rangelt tingitud õigus- või haldusnormide muudatustest.
33
Nimetatud direktiivi artikli 105 lõike 4 esimese lõigu ja selle põhjenduse koostoimest nähtub, et selle artikli 105 lõike 4 esimese lõigu viimases lauseosas ette nähtud kolmandat erandit kohaldatakse teenuseosutaja kavandatud lepingutingimuste muutmise korral üksnes juhul, kui muudatused lepingutingimustes on otseselt ja rangelt tingitud liidu või liikmesriigi õigus- või haldusnormide jõustumisest või muutmisest.
34
Seda tõlgendust kinnitavad direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimese lõigu üldine ülesehitus ja selle direktiivi eesmärk.
35
Nimelt on artikli 105 lõike 4 esimeses lõigus ette nähtud üldreegel, mille kohaselt üldkasutatavate elektroonilise side teenuste osutaja kavandatud lepingutingimuste muutmise korral antakse lõppkasutajatele õigus leping lisatasudeta lõpetada. Sellel üldreeglil on kolm erandit, mida tuleb tõlgendada kitsalt.
36
Nende erandite kitsas tõlgendamine on kooskõlas direktiivi 2018/1972 artikli 3 lõike 2 punktis d sätestatud üldise eesmärgiga tagada lõppkasutajate kaitse kõrge ja ühtne tase. Seega tuleb direktiivi artikli 105 lõike 4 esimest lõiku mõista nii, et selles sättes ette nähtud kolmanda erandi kohaldamiseks on vaja, et asjaomase teenuseosutaja kavandatud lepingutingimuste muutmine on otseselt ja rangelt tingitud muudatusest liidu või liikmesriigi õiguses, mis moodustab asjakohase õigus- või haldusraamistiku.
37
Käesoleval juhul käsitlevad eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimused esiteks seda, kas Euroopa Liidu Kohtu eelotsust võib pidada liidu õiguse muutmiseks käesoleva kohtuotsuse eelmise punkti tähenduses.
38
Sellega seoses tuleb märkida, et tõlgendus, mille Euroopa Liidu Kohus talle ELTL artikliga 267 antud pädevust kasutades liidu õigusnormile annab, selgitab ja täpsustab vajaduse korral selle normi tähendust ja ulatust, nagu seda peab või oleks pidanud mõistma ja kohaldama alates selle õigusnormi jõustumise hetkest. Teisisõnu ei ole eelotsusel mitte konstitutiivne, vaid üksnes deklaratiivne väärtus, mistõttu selle mõju avaldub põhimõtteliselt alates tõlgendatud õigusnormi jõustumisest (12. veebruari 2008. aasta kohtuotsus Kempter, C‑2/06, EU:C:2008:78, punkt 35; 28. jaanuari 2015. aasta kohtuotsus Starjakob, C‑417/13, EU:C:2015:38, punkt 63, ja 10. märtsi 2022. aasta kohtuotsus Grossmania, C‑177/20, EU:C:2022:175, punkt 41).
39
Sellest tuleneb, et selliselt tõlgendatud õigusnormi peavad põhimõtteliselt kohaldama haldusasutused oma pädevuse raames ja liikmesriigi kohtud ka õigussuhetele, mis on tekkinud enne tõlgendamistaotluse kohta tehtud otsust (vt selle kohta 12. veebruari 2008. aasta kohtuotsus Kempter, C‑2/06, EU:C:2008:78, punkt 36; 14. mai 2020. aasta kohtuotsus Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság, C‑924/19 PPU ja C‑925/19 PPU, EU:C:2020:367, punkt 186; 16. märtsi 2023. aasta kohtuotsus Towercast, C‑449/21, EU:C:2023:207, punkt 56, ja 20. aprilli 2023. aasta kohtuotsus Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Comune di Ginosa), C‑348/22, EU:C:2023:301, punkt 73).
40
Neil asjaoludel ei saa eelotsust, mille Euroopa Kohus on teinud muu hulgas määruse 2015/2120 artikli 3 lõike 3 tõlgendamise kohta – nagu 15. septembri 2020. aasta kohtuotsus Telenor Magyarország (C‑807/18 ja C‑39/19, EU:C:2020:708), 2. septembri 2021. aasta kohtuotsus Vodafone (C‑854/19, EU:C:2021:675), 2. septembri 2021. aasta kohtuotsus Vodafone (C‑5/20, EU:C:2021:676) ja 2. septembri 2021. aasta kohtuotsus Telekom Deutschland (C‑34/20, EU:C:2021:677) –, pidada liidu õigus- või haldusakti muutmiseks, millest tuleneb elektroonilise side teenuste osutajale siduv kohustus muuta lõppkasutajatega sõlmitud liitumislepingute tingimusi.
41
Teiseks tuleb BERECi suuniste kohta märkida, et need ei ole liidu õigus- või haldusaktid ega nende muudatused.
42
On tõsi, et määruse 2018/1971 artikli 4 lõike 4 kohaselt võtavad riigi reguleerivad asutused ja komisjon „täiel määral arvesse kõiki suuniseid, arvamusi, soovitusi, ühiseid seisukohti ja parimaid tavasid, mille BEREC on vastu võtnud“. Samuti tagavad liikmesriigid direktiivi 2018/1972 artikli 10 lõike 2 kohaselt, et riigi reguleerivad asutused „järgivad riigisiseseid turgusid käsitlevate otsuste vastuvõtmisel hoolikalt BERECi vastu võetud suuniseid, arvamusi, soovitusi, ühiseid seisukohti, parimaid tavasid ja metoodikaid“.
43
Need aktid ei ole siiski õiguslikult siduvad ega kuulu elektroonilist sidet käsitlevate liidu õigusnormide väljatöötamise menetluse raamesse. BERECi ainus ülesanne on toimida koostööfoorumina riikide reguleerivate asutuste vahel ning riikide reguleerivate asutuste ja komisjoni vahel, et tagada elektroonilise side reguleeriva raamistiku järjepidev rakendamine, nagu nähtub määruse 2018/1971 artikli 3 lõikest 2, arvestades selle määruse põhjendust 5 (17. jaanuari 2023. aasta kohtuotsus Hispaania vs. komisjon, C‑632/20 P, EU:C:2023:28, punkt 85).
44
Sellest tuleneb, et selliseid BERECi suuniseid nagu BERECi 2022. aasta suunised, milles on vastupidi BERECi 2016. aasta suunistele tuvastatud, et määruse 2015/2120 artikli 3 lõige 3 ei luba nulltariifiga lisapakette, ei saa pidada sellisteks, mis otseselt kohustavad elektroonilise side teenuste osutajat muutma lepingutingimusi direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimese lõigu tähenduses.
45
Kolmandaks, mis puudutab küsimust, kas see on ka samamoodi riigi reguleeriva asutuse otsuse puhul, siis tuleb märkida, et eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab oma eelotsusetaotluses, et põhikohtuasi puudutab otsust, mille NMHH president tegi oma haldusjärelevalvepädevuse raames, et selle otsuse adressaat – elektroonilise side teenuste osutaja Magyar Telekom – täidaks kohustusi, mis tulenevad määruse 2015/2120 artikli 3 lõikest 3, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Kohus.
46
Selline otsus ei ole aga normatiivne, kuna selle vastuvõtmisel piirdub riigi reguleeriv asutus selle sätte, mis on osa elektroonilist sidet käsitlevatest liidu õigusnormidest, tõlgendamise ja konkreetsele juhtumile kohaldamisega.
47
Sellest järeldub, et otsust, mille riigi reguleeriv asutus on haldusjärelevalvepädevuse raames teinud elektroonilise side teenuste osutaja suhtes selleks, et viimati nimetatu täidaks kohustusi, mis tulenevad elektroonilise side valdkonna õigusnormide kohaldamisalasse kuuluvast liidu õigusnormist, ei saa pidada otsuseks, mis otseselt kohustab seda teenuseosutajat muutma lepingutingimusi direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimese lõigu tähenduses.
48
Lisaks tuleb korrata, et ELTL artikli 288 teise lõigu kohaselt on määrus „tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides“ ning et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ning määruste olemuse ja ülesande tõttu liidu õiguse allikate süsteemis on määruse sätetel liikmesriikide õiguskorras tavaliselt vahetu õigusmõju, ilma et liikmesriikide asutustel oleks vaja võtta rakendusmeetmeid (16. jaanuari 2024. aasta kohtuotsus Österreichische Datenschutzbehörde, C‑33/22, EU:C:2024:46, punkt 60 ja seal viidatud kohtupraktika).
49
Samas võib mõne määrusesätte rakendamiseks olla vaja, et liikmesriigid võtaksid rakendusmeetmeid (15. juuni 2021. aasta kohtuotsus Facebook Ireland jt, C‑645/19, EU:C:2021:483, punkt 110 ning seal viidatud kohtupraktika). Käesoleval juhul ei ole eelotsusetaotluse esitanud kohus siiski selliseid riigisiseseid rakendusmeetmeid oma eelotsusetaotluses maininud ning lõppkokkuvõttes tuleb märkida, et määruse 2015/2120 artikli 3 lõikest 3 ei nähtu, et selle sätte rakendamiseks oleks selliste riigisiseste rakendusmeetmete võtmine vajalik.
50
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb esitatud küsimustele vastata, et direktiivi 2018/1972 artikli 105 lõike 4 esimest lõiku tuleb tõlgendada nii, et lõppkasutajal on õigus lõpetada lisakuludeta leping, mille ta on sõlminud elektroonilise side teenuste osutajaga, kui viimati nimetatu kavatseb seda lepingut muuta, et viia see leping kooskõlla tõlgendusega, mille Euroopa Liidu Kohus on andnud eelotsuses liidu õiguse sellise sätte kohta, mis reguleerib selle lepingu teatud aspekte, või pärast seda kohtuotsust vastu võetud BERECi suunistega või riigi reguleeriva asutuse otsusega selle teenuseosutaja suhtes, lähtudes nimetatud kohtuotsusest ja neist suunistest.
Kohtukulud
51
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse sama kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (teine koda) otsustab:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiivi (EL) 2018/1972, millega kehtestatakse Euroopa elektroonilise side seadustik, artikli 105 lõike 4 esimest lõiku
tuleb tõlgendada nii, et
lõppkasutajal on õigus lõpetada lisakuludeta leping, mille ta on sõlminud elektroonilise side teenuste osutajaga, kui viimati nimetatu kavatseb seda lepingut muuta, et viia see leping kooskõlla tõlgendusega, mille Euroopa Liidu Kohus on andnud eelotsuses liidu õiguse sellise sätte kohta, mis reguleerib selle lepingu teatud aspekte, või pärast seda kohtuotsust vastu võetud BERECi suunistega või riigi reguleeriva asutuse otsusega selle teenuseosutaja suhtes, lähtudes nimetatud kohtuotsusest ja neist suunistest.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: ungari.