62022CO0658
EUROOPA KOHTU MÄÄRUS (kümnes koda)
9. jaanuar 2024 (
*1
)
Eelotsusetaotlus – Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõige 2 – ELTL artikkel 267 – Õiguslikud küsimused, mille esitas kõrgeimale kohtule selle esimene esimees – Vaidluse puudumine eelotsusetaotluse esitanud kohtus – Ilmselge vastuvõetamatus
Kohtuasjas C‑658/22,
mille ese on ELTL artikli 267 alusel Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) 2. septembri 2021. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 19. oktoobril 2022, seoses kõrgeima kohtu esimese esimehe taotlusega,
menetluses osales:
Prokurator Generalny,
EUROOPA KOHUS (kümnes koda),
koosseisus: koja president Z. Csehi, kohtunikud I. Jarukaitis (ettekandja) ja D. Gratsias,
kohtujurist: A. Rantos,
kohtusekretär: A. Calot Escobar,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades seisukohti, mille esitasid:
–
Prokurator Generalny, esindaja: R. Hernand,
–
Poola valitsus, esindajad: B. Majczyna ja S. Żyrek,
–
Taani valitsus, esindajad: M. P. B. Jespersen, J. F. Kronborg ja C. A.‑S. Maertens,
–
Madalmaade valitsus, esindajad: M. K. Bulterman ja J. Langer,
–
Rootsi valitsus, esindajad: A. Runeskjöld ja H. Shev,
–
Euroopa Komisjon, esindajad: K. Herrmann ja P. J. O. Van Nuffel,
arvestades vastavalt Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõikele 2 pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi põhistatud määrusega,
on teinud järgmise
määruse
1
Eelotsusetaotluses palutakse tõlgendada ELL artiklit 2, artikli 6 lõikeid 1 ja 3 ning artikli 19 lõike 1 teist lõiku koostoimes ELTL artikliga 267 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta (edaspidi „harta“) artikliga 47.
2
Taotlus on esitatud seoses õiguslike küsimustega, mille Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) esimees esitas selle kohtu tsiviilkolleegiumi täiskogule ja mis puudutavad välisvaluutas denomineeritud või indekseeritud laenulepingutesse lisatud tingimuste ebaõigluse tuvastamise tagajärgi.
Poola õigus
Põhiseadus
3
Poola Vabariigi põhiseaduse (Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej) (edaspidi „põhiseadus“) artikli 144 lõigetes 2 ja 3 on ette nähtud:
2.   [Poola] Vabariigi presidendi [(edaspidi „vabariigi president“)] ametlikud aktid peavad kehtimiseks olema peaministri kaasallkirjaga, kes aktile alla kirjutades vastutab Sejmi [(Poola parlamendi alamkoda)] ees.
3.   Lõiget 2 ei kohaldata ei kohaldata järgmistel juhtudel:
[…]
17) kohtunike ametisse nimetamine;
[…]“.
4
Põhiseaduse artikli 179 kohaselt nimetab vabariigi president Krajowa Rada Sądownictwa (riiklik kohtute nõukoda, Poola) (edaspidi „kohtute nõukoda“) ettepanekul kohtunikud ametisse tähtajatult.
5
Põhiseaduse artiklis 187 on sätestatud:
„1.   [Kohtute nõukotta] kuuluvad:
1)
Sąd Najwyższy [(kõrgeim kohus)] esimene esimees, justiitsminister, [Naczelny Sąd Administracyjny (Poola kõrgeim halduskohus)] esimees ja vabariigi presidendi määratud isik;
2)
[Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)], üldkohtute, halduskohtute ja sõjaväekohtute kohtunike hulgast valitud 15 liiget;
3)
[parlamendi alamkoja] poolt oma liikmete hulgast valitud neli liiget ja Senati [(Poola parlamendi ülemkoda)] poolt oma liikmete hulgast valitud kaks liiget.
[…]“.
Kõrgeima kohtu seadus
6
8. detsembri 2017. aasta kõrgeima kohtu seaduse (ustawa o Sądzie Najwyższym) (Dz. U. 2018, jrk nr 5), mida on muudetud 20. detsembri 2019. aasta seadusega, millega muudetakse üldkohtute korralduse seadust, kõrgeima kohtu seadust ja teatavaid teisi seadusi (ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych, ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2020, jrk nr 190) (edaspidi „kõrgeima kohtu seadus“), artikli 29 lõigetes 2 ja 3 on sätestatud:
„2.   [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] või selle organite tegevuse raames ei ole lubatud kahtluse alla seada kohtute, riigi põhiseaduslike organite või kontrolli- ja õiguskaitseorganite legitiimsust.
3.   [Sąd Najwyższyl (kõrgeim kohus)] või muul võimuorganil ei ole lubatud tuvastada ega hinnata seda, kas kohtuniku ametisse nimetamine või sellest ametisse nimetamisest tulenev õigusemõistmise pädevus on õiguspärane.“
7
Kõrgeima kohtu seaduse artikli 72 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„[Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] kohtunik vastutab ametialaste rikkumiste (distsiplinaarsüüteod) eest distsiplinaarkorras, sealhulgas juhul, kui tegemist on:
[…]
3)
tegevusega, mis seab kahtluse alla kohtuniku teenistussuhte olemasolu, kohtuniku ametisse nimetamise kehtivuse või Poola Vabariigi põhiseadusliku organi legitiimsuse;
[…]“.
8
Seaduse artikli 83 lõikes 1 on sätestatud:
„Kui üldkohtute, sõjaväekohtute või Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) praktikas ilmneb lahknevusi nende otsuse aluseks olevate õigusnormide tõlgendamisel, võib Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) esimene esimees või esimees esitada kohtupraktika ühtsuse tagamiseks õigusküsimuse Sąd Najwyższyle (kõrgeim kohus), kes lahendab küsimuse seitsmest kohtunikust koosnevas koosseisus või muus asjaomases koosseisus.“
9
Seaduse artikli 85 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) täiskogu istungist või kolleegiumi või ühendkolleegiumi istungist teavitatakse [Prokurator Generalnyt (Poola peaprokurör)].“
10
Seaduse artikli 87 lõike 1 esimeses lauses on sätestatud:
„Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) üldkogu, ühendkolleegiumi või täiskogu otsustel on alates nende tegemisest õiguspõhimõtte jõud.“
11
Seaduse artiklis 88 on ette nähtud:
„1.   Kui Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) koosseis kavatseb kalduda kõrvale õiguspõhimõtteks saanud otsusest, saadab ta tõstatatud õigusküsimuse kohtukoosseisule, mis koosneb kõigist kolleegiumi liikmetest.
2.   Kõrvalekaldumine sellisest õiguspõhimõtteks saanud otsusest, mille on teinud Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kolleegium, ühendkolleegium või täiskogu, eeldab uue otsuse tegemist asjaomase kolleegiumi, ühendkolleegiumi või Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) täiskogu resolutsiooniga.
3.   Kui Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) ühe kolleegiumi koosseis soovib kalduda kõrvale mõne teise kolleegiumi õiguspõhimõtteks saanud otsusest, tehakse otsus Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kahe kolleegiumi resolutsiooniga. Kojad võivad esitada õigusküsimuse Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) täiskogule.“
Kohtute nõukoja seadus
12
Kohtute nõukoda on reguleeritud 12. mai 2011. aasta riikliku kohtute nõukoja seadusega (ustawa o Krajowej Radzie Sądownictwa) (Dz. U. 2011, nr 126, jrk nr 714), mida on muu hulgas muudetud 8. detsembri 2017. aasta seadusega, millega muudetakse riikliku kohtute nõukoja seadust ja teatavaid teisi seadusi (ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2018, jrk nr 3), ning 20. juuli 2018. aasta seadusega, millega muudetakse üldkohtute korralduse seadust ja teatavaid teisi seadusi (ustawa o zmianie ustawy – Prawo o ustroju sądów powszechnych oraz niektórych innych ustaw) (Dz. U. 2018, jrk nr 1443) (edaspidi „kohtute nõukoja seadus“).
13
Kohtute nõukoja seaduse artikli 37 lõikes 1 on sätestatud:
„Kui kohtuniku ametikohale on kandideerinud rohkem kui üks kandidaat, analüüsib ja hindab kohtute nõukoda kõiki kandideerimistaotlusi koos. Sellisel juhul võtab kohtute nõukoda vastu resolutsiooni, mis hõlmab kõiki kandidaate puudutavaid otsuseid kohtuniku ametisse nimetamise ettepaneku esitamise kohta.“
14
Seaduse artikli 44 lõikes 1b on sätestatud:
„Kui kõik menetlusosalised ei ole [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] kohtuniku ametisse nimetamise üksikjuhtudel artikli 37 lõikes 1 osutatud resolutsiooni vaidlustanud, jõustub see osas, mis hõlmab otsust teha [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)] kohtuniku ametisse nimetamise ettepanek, ja osas, mis hõlmab otsust jätta esitamata sama kohtu kohtunikuks nimetamise ettepanek menetlusosaliste puhul, kes ei ole kaebust esitanud.
[…]“.
15
26. aprilli 2019. aasta seaduse, millega muudetakse kohtute nõukoja seadust ja halduskohtute korralduse seadust (ustawa o zmianie ustawy o Krajowej Radzie Sądownictwa oraz ustawy – Prawo o ustroju sądów administracyjnych) (Dz. U., 2019, jrk nr 914), mis jõustus 23. mail 2019, artiklis 3 on ette nähtud, et „[e]nne käesoleva seaduse jõustumise kuupäeva esitatud ja lahendamata kaebust, millega vaidlustatakse kohtute nõukoja resolutsioon üksikjuhul, mis puudutab kohtuniku ametisse nimetamist [Sąd Najwyższysse (kõrgeim kohus)], ei ole seadusest tulenevalt vaja läbi vaadata“.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
16
Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) esimene esimees pöördus 29. jaanuaril 2021 kõrgeima kohtu seaduse artikli 83 lõike 1 alusel selle kohtu tsiviilkolleegiumi täiskogu poole, et viimane vastaks mitmele õiguslikule küsimusele, mis puudutavad välisvaluutas denomineeritud või indekseeritud laenulepingutes sisalduvate vahetuskursi kindlaksmääramist puudutavate tingimuste ebaõigluse tuvastamisest tulenevaid tagajärgi.
17
Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi täiskogu analüüsis neid küsimusi oma 2. septembri 2021. aasta istungil, kus osales 21 kohtunikku, kellest seitse oli nimetanud 10. oktoobril 2018 ametisse vabariigi president kohtute nõukoja kahe 28. augusti 2018. aasta resolutsiooni, nr 330/18 ja nr 331/18 alusel (edaspidi „28. augusti 2018. aasta resolutsioonid“).
18
Võttes arvesse nende kohtunike osalemist istungil, väljendas enamus täiskogu liikmetest kahtlust, kas see täiskogu koosseis on õiguspärane ning kas see koosseis on sõltumatu ja erapooletu kohus.
19
Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi täiskogu, kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus, märgib nimelt, et kohtusüsteemi reformi raames tehtud seadusemuudatused viitavad sellele, et seadusandlik võim tegutses selle nimel, et muuta võimatuks tõhus kohtulik kontroll 28. augusti 2018. aasta resolutsioonide üle.
20
Eelotsusetaotluse esitanud kohus toob sellega seoses esile, et kohtute nõukoja seaduse artikli 44 lõikes 1b on ette nähtud, et kui kõik menetluseosalised ei ole Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kohtuniku ametisse nimetamise üksikjuhtudel vaidlustanud resolutsiooni, mis sisaldab kohtute nõukoja otsuseid kohtuniku ametisse nimetamise ettepaneku esitamise kohta ja kohtuniku ametisse nimetamise ettepaneku esitamata jätmise kohta, jõustub see resolutsioon osas, mis sisaldab otsust teha ametisse nimetamise ettepanek nende menetlusosaliste suhtes, kes ei ole kaebust esitanud.
21
Eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, et 28. augusti 2018. aasta resolutsioonid, mis sisaldasid muu hulgas ettepanekuid nimetada ametisse need seitse Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi kohtunikku, kes nimetati ametisse 10. oktoobril 2018, vaidlustati Naczelny Sąd Administracyjnys (kõrgeim halduskohus), kes peatas nende täitmise 27. septembri 2018. aasta otsustega.
22
Eelotsusetaotluse esitanud kohus lisab, et hoolimata peatamisest nimetas vabariigi president kohtute nõukoja välja pakutud kandidaadid ametisse ning peale selle on käesoleva kohtumääruse punktis 15 mainitud kohtute nõukoja seaduse ja halduskohtute korralduse seaduse muutmise seaduse artiklis 3 ette nähtud, et enne selle seaduse jõustumise kuupäeva ehk enne 23. maid 2019 esitatud ja lahendamata kaebust, millega vaidlustatakse kohtute nõukoja resolutsioon üksikjuhul, mis käsitleb kohtuniku ametisse nimetamist [Sąd Najwyższysse (kõrgeim kohus)], ei ole seadusest tulenevalt vaja läbi vaadata.
23
Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab, et pärast 2. märtsi 2021. aasta kohtuotsust A. B. jt (kohtunike nimetamine kõrgeimasse kohtusse – kaebused) (C‑824/18, EU:C:2021:153), tühistas Naczelny Sąd Administracyjny (kõrgeim halduskohus), kes ei tuvastanud 28. augusti 2018. aasta resolutsioonide peale esitatud kaebuste automaatset äralangemist, 6. mai 2021. aasta kohtuotsusega need resolutsioonid osas, mis sisaldas ettepanekut nimetada kandidaadid Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) kohtuniku ametikohale.
24
Tema arvates järeldub sellest, et vabariigi president toimis õigusvastaselt, kui ta 28. augusti 2018. aasta resolutsioonide peale Naczelny Sąd Administracyjnyle (kõrgeim halduskohus) esitatud kaebusest hoolimata nimetas kohtunikud ametisse ajal, mil oli pooleli menetlus, mille tulemusel need resolutsioonid tühistati, mistõttu jäid need ametisse nimetamised õigusliku aluseta, sest põhiseaduse artiklis 179 on ette nähtud, et kohtunikud nimetab ametisse vabariigi president kohtute nõukoja ettepanekul.
25
Neil asjaoludel soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus esimese küsimusega teada, kas Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) koosseisu võib pidada sõltumatuks ja erapooletuks kohtuks, kui mõni sellesse koosseisu kuuluv liige on ametisse nimetatud peaministri kaasallkirjata vabariigi presidendi teatel vabade kohtunikukohtade kohta ning kui nende liikmete eelnimetamise menetlus toimus läbipaistvuse ja usaldusväärsuse põhimõtteid eirates ning kui vabariigi president nimetas need liikmed ametisse, hoolimata 28. augusti 2018. aasta resolutsioonide peale Naczelny Sąd Administracyjnyle (kõrgeim halduskohus) esitatud kaebusest ning viimati nimetatud kohu otsusest täitmine peatada ja sellele järgnenud tühistamisotsusest, mida on mainitud vastavalt käesoleva kohtumääruse punktides 21 ja 23.
26
Seoses teise eelotsuse küsimusega viitab eelotsusetaotluse esitanud kohus sellele, et käesoleva kohtumääruse punktis 6 mainitud seadusega, millega muudetakse üldkohtute korralduse seadust, kõrgeima kohtu seadust ja teatavaid teisi seadusi, lisati kõrgeima kohtu seadusesse uued artikli 29 lõiked 2 ja 3, mis distsiplinaarkaristuse ähvardusel keelasid Sąd Najwyższyl (kõrgeim kohus) hinnata kohtunike ametisse nimetamise või õigusemõistmise volituste õiguspärasust. Ta kahtleb, kas selline keeld on liidu õigusega kooskõlas ning kas seda saaks põhjendada asjaoluga, et liikmesriikide põhiseaduslikku identiteeti tuleb austada.
27
Põhjused, miks eelotsusetaotluse esitanud kohus esitas kolmanda eelotsuse küsimuse, on seotud asjaoluga, et tuginedes juhistele, mis tulenevad 19. novembri 2019. aasta kohtuotsusest A. K. jt (kõrgeima kohtu distsiplinaarkolleegiumi sõltumatus) (C‑585/18, C‑624/18 ja C‑625/18, EU:C:2019:982), võttis Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi, kriminaalkolleegiumi ning töö- ja sotsiaalkindlustusasjade kolleegiumi ühendatud koosseis 23. jaanuaril 2020 vastu õiguspõhimõtteks saanud resolutsiooni, milles on muu hulgas tuvastatud sellise kohtukoosseisu õigusvastasus, kuhu kuuluvad kohtunikud, kes on nimetatud kohtute nõukoja ettepanekul vastavalt tingimustele, mis on kindlaks määratud käesoleva kohtumääruse punktis 12 nimetatud seaduses, millega muudetakse kohtute nõukoja seadust ja teatavaid teisi seadusi. Trybunał Konstytucyjny (Poola konstitutsioonikohus) tunnistas selle resolutsiooni põhiseadusvastaseks 20. aprilli 2020. aasta kohtuotsusega ning lisaks leidis ta 21. aprilli 2020. aasta kohtumääruses, et Sąd Najwyższyl (kõrgeim kohus) ei olnud pädevust resolutsiooni teel seaduse ümberkirjutamiseks selliselt, et see muudaks kohtukorralduse normatiivset raamistikku, ega kontrollimiseks, kuidas vabariigi president teostab talle põhiseaduse artikliga 179 antud pädevust.
28
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul võtab Trybunał Konstytucyjny (konstitutsioonikohus) kohtupraktika pooltelt kohtukoosseisu õiguspärasuse vaidlustamise võimaluse ja kujutab endast sekkumist õigusemõistmisesse ning ei saa olla viimati nimetatud kohtule siduv, sest see tuleb kohtult, mis on moodustatud õigusvastaselt.
29
Neil asjaoludel otsustas Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kohtuliku arutamise peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas ELL artiklit 2, artikli 6 lõikeid 1 ja 3 ning artikli 19 lõike 1 teist lõiku koosmõjus [harta] artikliga 47 ja ELTL artikliga 267 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi viimase astme kohus [Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)], mille kolleegiumide koosseisu kuuluvad isikud, kes on nimetatud kohtunikuametisse Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kohtunike ametisse nimetamisel kohaldatavaid liikmesriigi peamisi õigusnorme rikkudes, ei ole sõltumatu ja erapooletu, seaduse alusel moodustatud kohus, kes tagab isikutele tõhusa õiguskaitse liidu õigusega hõlmatud asjades, kui see rikkumine seisneb järgmises:
a)
vabariigi president teatab vabadest kohtunikukohtadest Sąd Najwyższys (kõrgeim kohus) ilma peaministri eelneva kaasallkirjata,
b)
eelnimetamise menetluse viib läbipaistvuse ja usaldusväärsuse põhimõtteid eirates läbi liikmesriigi ametiasutus [kohtute nõukoda], mis selle nõukoja kohtuliku koosseisu kujunemise asjaolusid ja toimimise korda arvestades ei vasta kohtusüsteemi ja kohtunike sõltumatust kaitsvale põhiseaduslikule organile esitatavatele nõuetele,
c)
[vabariigi president] annab Sąd Najwyższys (kõrgeim kohus) kohtuniku ametisse nimetamise dokumendid üle vaatamata asjaolule, et kohtute nõukoja resolutsioon, mis hõlmas ametisse nimetamise taotlust, oli edasi kaevatud pädevale liikmesriigi kohtule (Naczelny Sąd Administracyjnyle (kõrgeim halduskohus)), et Naczelny Sąd Administracyjny (kõrgeim halduskohus) oli peatanud selle otsuse täitmise liikmesriigi õiguse kohaselt ja et pooleli oli apellatsioonimenetlus, mille tulemusel Naczelny Sąd Administracyjny (kõrgeim halduskohus) tühistas edasikaevatud kohtute nõukoja resolutsiooni selle õigusvastasuse tõttu, eemaldades selle otsuse püsivalt õiguskorrast, mistõttu jäi Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kohtuniku ametisse nimetamise akt ilma [põhiseaduse] artikli 179 kohaselt nõutavast alusest, milleks on kohtute nõukoja taotlus kohtuniku ametisse nimetamiseks?
2.
Kas ELL artiklit 2, artikli 6 lõikeid 1 ja 3 ning artikli 19 lõiget 1 koosmõjus harta artikliga 47 ja ELTL artikliga 267 tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus niisugused liikmesriigi õigusnormid nagu [kõrgeima kohtu seaduse] artikli 29 lõiked 2 ja 3, artikli 26 lõige 3, artikli 72 lõiked 1, 2 ja 3 osas, milles need keelavad Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) kohtunikel ametist tagandamise distsiplinaarkaristuse ähvardusel kindlaks teha või hinnata kohtuniku ametisse nimetamise või sellest ametisse nimetamisest tulenevate õigusemõistmise volituste õiguspärasust ja sisuliselt hinnata neile alustele tuginevaid kohtuniku taandamise taotlusi, seda eeldusel, et nimetatud keeld peaks olema põhjendatud asjaoluga, et Euroopa Liit peab austama liikmesriikide põhiseaduslikku identiteeti?
3.
Kas ELL artiklit 2 ja artikli 4 lõikeid 2 ja 3 koosmõjus ELL artikliga 19 ja ELTL artikliga 267 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi põhiseadusliku kohtu (Trybunał Konstytucyjny (konstitutsioonikohus)) otsus, milles tunnistatakse liikmesriigi viimase astme kohtu (Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus)) otsus põhiseadusega vastuolus olevaks, ei saa olla takistuseks kohtu sõltumatuse ja erapooletuse hindamisel ja selle uurimisel, kas tegemist on seaduse alusel moodustatud kohtuga liidu õiguse tähenduses, võttes lisaks arvesse asjaolu, et Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) otsuse eesmärk oli täita Euroopa Liidu Kohtu otsust ning et [põhiseaduse] ja kohaldatavate seaduste (liikmesriigi õigusnormide) sätted ei anna põhiseaduslikule kohtule (Trybunał Konstytucyjny (konstitutsioonikohus)) pädevust kohtulahendite kontrollimiseks, sh otsuste, millega lahendatakse lahknevusi õigusnormide tõlgendamisel ja mis on vastu võetud [kõrgeima kohtu seaduse] artikli 83 alusel, ja võttes veel arvesse, et Trybunał Konstytucyjny (konstitutsioonikohus) – arvestades selle praeguse koosseisu kujunemist – ei olnud seaduse alusel moodustatud kohus [Roomas 4. novembril 1950 allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni] artikli 6 lõike 1 tähenduses?“
Eelotsusetaotluse vastuvõetavus
30
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 53 lõikes 2 on märgitud, et kui taotlus või hagi on ilmselgelt vastuvõetamatu, võib Euroopa Kohus, olles kohtujuristi ära kuulanud, igal ajal ja ilma menetlust jätkamata lõpetada kohtuasja põhistatud määrusega.
31
Käesolevas kohtuasjas tuleb seda sätet kohaldada.
32
Sellega seoses olgu meenutatud, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on ELTL artiklis 267 sätestatud menetlus Euroopa Kohtu ja liikmesriikide kohtute koostöö vahend, mille abil annab Euroopa Kohus liikmesriikide kohtutele liidu õiguse tõlgenduse, mida need kohtud vajavad nende menetluses olevate vaidluste lahendamiseks. Siiski ei õigusta eelotsusetaotluse esitamist mitte nõuandvate arvamuste saamine üldiste või hüpoteetiliste küsimuste kohta, vaid asjaolu, et see on vaidluse tõhusaks lahendamiseks olemuslikult vajalik (26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 44 ning seal viidatud kohtupraktika).
33
Nagu ELTL artikli 267 sõnastusestki ilmneb, peab taotletavat eelotsust olema eelotsusetaotluse esitanud kohtul „vaja“ tema menetluses olevas kohtuasjas „otsuse tegemiseks“ (26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 45 ning seal viidatud kohtupraktika).
34
Euroopa Kohus on korduvalt tõdenud, et nii ELTL artikli 267 sõnastusest kui ka ülesehitusest tuleneb, et eelotsusemenetlus eeldab liikmesriigi kohtus tegelikult pooleli olevat vaidlust, mille raames palutakse sellel kohtul teha otsus, milles saab arvesse võtta eelotsust (26. märtsi 2020. aasta kohtuotsus Miasto Łowicz ja Prokurator Generalny, C‑558/18 ja C‑563/18, EU:C:2020:234, punkt 46 ning seal viidatud kohtupraktika).
35
Käesoleval juhul nähtub eelotsusetaotlusest, et Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi täiskogus ei ole pooleli ühtegi vaidlust. Nagu nähtub riigisisestest õigusnormidest, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab, eelkõige kõrgeima kohtu seaduse artikli 83 lõikest 1 ja artikli 87 lõikest 1, teeb see kohtukoosseis juhul, kui esimene esimees esitab talle neist kahest artiklist esimese alusel õigusküsimusi eesmärgiga teha lõpp asja sisuliselt lahendavate kohtute tõlgenduste lahknevusele, õiguspõhimõtteks saava üldotsuse, ilma et tal tuleks lahendada mingit pooltevahelist vaidlust.
36
Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustas 25. oktoobri 2022. aasta kirjas, et selles menetluses ei ole võimalik tuvastada „vaidluse pooli“ ning ei esimesel esimehel ega peaprokuröril ei ole „poole“ staatust.
37
On tõsi, et eelotsusetaotluse esitanud kohus märkis 19. mai 2023. aasta kirjas, et kõrgeima kohtu seaduse kohaselt teavitati peaprokuröri Sąd Najwyższy (kõrgeim kohus) tsiviilkolleegiumi täiskogu istungi toimumise kuupäevast, mida on mainitud käesoleva kohtumääruse punktis 17, ja ta osales sellel.
38
Põhikohtuasja eesmärk ei ole siiski mitte pooltevahelise vaidluse lahendamine, vaid õiguspõhimõtteks saava üldotsuse tegemine.
39
Neil asjaoludel ei vasta selle menetluse raames esitatud eelotsusetaotlus tingimusele, et see on pooltevahelise tegeliku vaidluse tõhusaks lahendamiseks olemuslikult vajalik.
40
Sellest järeldub, et eelotsusetaotlus on ilmselgelt vastuvõetamatu.
Kohtukulud
41
Kuna käesolev menetlus on eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kümnes koda) otsustab:
Sąd Najwyższy (Poola kõrgeim kohus) 2. septembri 2021. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus on ilmselgelt vastuvõetamatu.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: poola.