62024CJ0433_RES
Kohtuasi C‑433/24
Galerie Karsten Greve
versus
Ministre de l’Économie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud Conseil d’État (Prantsusmaa))
Euroopa Kohtu (neljas koda) 1. augusti 2025. aasta otsus
Eelotsusetaotlus – Maksustamine – Ühine käibemaksusüsteem – Direktiiv 2006/112/EÜ – Kasutatud kaupade, kunstiteoste, kollektsiooni- ja antiikesemete suhtes kohaldatav erikord – Maksukohustuslikud edasimüüjad – Kasuminormi maksustamise kord – Artikli 316 lõike 1 punkt b – Võimalus kohaldada kasuminormi maksustamise korda – Mõiste „kunstiteose tarnimine looja poolt“ – Tarnimine looja poolt juriidilise isiku kaudu
Maksualaste õigusaktide ühtlustamine – Ühine käibemaksusüsteem – Maksukohustuslike edasimüüjate erikord – Kasuminormi maksustamise kord – Õigus valida selle korra kohaldamine – Ulatus – Kunstiteoste tarnimine nende loojate või loojate õigusjärglaste poolt – Tarnimine juriidilise isiku kaudu – Hõlmamine – Tingimused – Tarne, mille võib omistada loojale või tema õigusjärglastele ja mis kujutab endast nende kunstiteoste esmakordset toomist liidu turule
(Nõukogu direktiiv 2006/112, artikli 316 lõike 1 punkt b)
(vt punktid 32, 39–47 ja 49 ning resolutsioon)
Kokkuvõte
Euroopa Kohus, kellele Conseil d’État (Prantsusmaa kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) esitas eelotsusetaotluse, kinnitas selles kohtuotsuses, et kunstiteoste loojatelt soetatud kunstiteoste edasimüügile kohaldatav käibemaksu erikord on kohaldatav ka siis, kui kõnealuse kunstiteose on tarninud selle looja, kes tegutseb juriidilise isiku kaudu, ja täpsustas selle korra kohaldamise tingimusi.
Äriühing Galerie Karsten Greve (edaspidi „GKG“) tegutseb kunstigaleriina ja ta tarnis oma klientidele muu hulgas kunstnik Gideon Rubini maale, mille ta oli ostnud Ühendkuningriigi õiguse alusel asutatud äriühingult Studio Rubin Gideon (edaspidi „äriühing SRG“), mille üks osanik on G. Rubin. Nende maalide klientidele tarnimisel kohaldas GKG kasuminormi maksustamise korda.
Maksukontrolli tulemusel nõudis Prantsuse maksuhaldur GKG-lt täiendavat käibemaksu põhjendusel, et kasuminormi maksustamise korda ei saanud nendele tarnetele kohaldada.
Pärast seda, kui Prantsuse esimese astme ja apellatsiooniastme kohtutes jäeti rahuldamata tema nõue need maksuotsused tühistada, esitas GKG kassatsioonkaebuse Conseil d’État’le (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu), kes on eelotsusetaotluse esitanud kohus. Ta märkis eelkõige, et riigisisene õigus lubab kohaldada kasuminormi maksustamise erikorda kunstiteoste tarnete puhul, mis järgnevad tarnetele, mille on teinud nende teoste looja või tema õigusjärglased, ja samuti tarnete puhul, mis järgnevad niisuguste teoste ühendusesisesele soetamisele nende loojalt või tema õigusjärglastelt (
1
). Ent käesoleval juhul ei tarninud asjaomaseid maale GKG-le mitte nende looja, st kunstnik Gideon Rubin, kes oli need käsitsi maalinud, vaid äriühing SRG, keda ei saa juriidilise isikuna Conseil d’État’ (kõrgeima halduskohtuna tegutsev riiginõukogu) hinnangul käsitada nende maalide loojana.
Neil asjaoludel leidis Euroopa Kohus, et eelotsusetaotluse esitanud kohus palub sisuliselt selgitada, kas käibemaksudirektiivi (
2
) artikli 316 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et maksukohustuslike edasimüüjate poolt selliste kunstiteoste tarne, mille on talle tarninud nende loojad või nende õigusjärglased, kes tegutsevad juriidilise isiku kaudu, kuulub selle sätte kohaldamisalasse, ning kui see on nii, siis millistel tingimustel.
Euroopa Kohtu hinnang
Euroopa Kohus tõdes kõigepealt, et käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkti b sõnastus ei täpsusta viisi, kuidas looja või tema õigusjärglased kunstiteoseid maksukohustuslikele edasimüüjatele tarnivad. Samas on kunstiteoste tarnimine osa looja või tema õigusjärglaste äritegevusest, mille sisu on materiaalse vara omanikuna käsutamise õiguse üleminek üldiselt tasu eest.
Seega ei välista käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkti b sõnastus üheselt, et looja või tema õigusjärglased võiksid sellise tarne teha juriidilise isiku kaudu, ega ka seda, et tarne võiks teha juriidiline isik.
Käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkti b tõlgendus, mis jätaks selle kohaldamisalast välja kõik selliste kunstiteoste tarned maksukohustuslike edasimüüjate poolt, mille on neile tarninud loojad või nende õigusjärglased, kes tegutsevad juriidiliste isikute kaudu, võib eirata käibemaksudirektiivi ja selle artikli 316 lõike 1 punkti b eesmärke, milleks on tagada neutraalne maksustamine, vältida konkurentsimoonutusi ja soodustada uute kunstiteoste toomist Euroopa Liidu turule. Nimelt on käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkti b konkreetne eesmärk esiteks soodustada uute kunstiteoste toomist liidu turule, nähes ette, et selliste esemete importi, nende esimest tarnet pärast loomist ja esimest tarnet maksukohustuslike edasimüüjate poolt maksustatakse soodsamalt, ning teiseks piirata maksukohustuslike edasimüüjate halduskoormust eelkõige selle osas, kas kunstiteose ostuhind sisaldab sisendkäibemaksu või mitte, ning liikmesriikide maksuhaldurite kontrolli osas.
Kunstiteoseid maksukohustuslikele edasimüüjatele tarnides teevad nende loojad või nende õigusjärglased käibemaksuga maksustamise seisukohast identseid tehinguid, olenemata sellest, kas nad teevad neid tarneid füüsiliste isikutena või juriidiliste isikute kaudu. Neutraalse maksustamise põhimõttega on aga vastuolus see, kui käibemaksuga maksustamisel koheldakse samasuguseid tehinguid tegevaid ettevõtjaid erinevalt.
Lisaks võib erinev kohtlemine olenevalt õiguslikust vormist, milles loojad või nende õigusjärglased tegutsevad, kaasa tuua käibemaksu kogumise identsete tehingute puhul erinevate määrade alusel (
3
), ja moonutada konkurentsi maksukohustuslike edasimüüjate vahel, kes teevad samu tehinguid, milleks on kunstiteoste soetamine ja edasimüük, kuna neid koheldaks erinevalt seoses võimalusega valida kasuminormi maksustamise korra kohaldamine vastavalt sellele, kas neile on need esemed tarninud looja või tema õigusjärglased, kes tegutsevad juriidilise isiku kaudu või mitte.
Neil põhjustel leidis Euroopa Kohus, et käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkt b hõlmab ka selliste kunstiteoste tarneid maksukohustusliku edasimüüja poolt, mille talle on tarninud juriidiline isik, kuid seda siiski tingimusel, et nende kunstiteoste tarne selle juriidilise isiku poolt maksukohustuslikule edasimüüjale saab omistada loojale või tema õigusjärglastele, mida võib eeldada juhul, kui – nagu käesoleval juhul – juriidilise isiku on asutanud looja või tema õigusjärglased selleks, et turustada kunstiteoseid, mille looja on loonud.
Lisaks tuleneb käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkti b konkreetsest eesmärgist, et kunstiteoste tarnimine maksukohustuslikule edasimüüjale nende looja poolt, kes tegutseb juriidilise isiku kaudu, peab kujutama endast nende esmakordset toomist liidu turule, mis eeldab, et sellel juriidilisel isikul on õigus neid teoseid omanikuna käsutada alates nende loomisest või nende esmakordsest liidu turule toomisest, kui nendega ei ole tehtud varasemat käibemaksuga maksustatavat tarnet.
Kui need kaks tingimust on täidetud, kuulub kõnealune tarne käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkti b kohaldamisalasse ja võimaldab maksukohustuslikul edasimüüjal valida kasuminormi maksustamise korra.
Lõpuks täpsustas Euroopa Kohus, et selliste kriteeriumide kohaldamine nagu juriidilise isiku suhtes õigusliku erikorra kohaldamine, kunstiteose loonud füüsilise isiku kohustus omada täielikku või osalist osalust selle juriidilise isiku osa- või aktsiakapitalis, asjaomases juriidilises isikus juhtimisülesannete täitmine selle füüsilise isiku poolt ja/või müügist saadud tulust olulise osa üleandmine nimetatud füüsilisele isikule, võib tekitada ülemäärase tõendamiskoormise tõendamise ja kontrollimise valdkonnas, kahjustades nii käibemaksudirektiivi artikli 316 lõike 1 punkti b eesmärki.
(
1
)	Üldise maksuseadustiku (code général des impôts) vaidlusalusel maksustamisperioodil kohaldatava redaktsiooni artikli 278 septies punkti 2 koostoimes sama seadustiku artikli 297 B sätetega.
(
2
)	Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi (ELT 2006, L 347, lk 1; edaspidi „käibemaksudirektiiv“).
(
3
)	Vt selle kohta käibemaksudirektiivi artikli 103 lõike 2 punktid a ja b.