BENDROJO TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) SPRENDIMAS
2009 m. gruodžio 11 d.
Byla T‑436/07 P
Nikos Giannopoulos
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
„Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Įdarbinimas – Priskyrimas prie lygio – Prašymas peržiūrėti priskyrimą − Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio 2 dalis“
Dalykas: Apeliacinis skundas dėl 2007 m. rugsėjo 20 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimo Giannopoulos prieš Tarybą (F‑111/06, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000), kuriuo siekiama panaikinti šį sprendimą.
Sprendimas: Atmesti apeliacinį skundą. Nikos Giannopoulos ir Taryba padengia savo šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1.      Pareigūnai – Įdarbinimas – Paskyrimas į lygį – Paskyrimas į aukštesnį karjeros lygį – Išimtinis pobūdis bendrų priskyrimo
taisyklių atžvilgiu
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio 2 dalis)
2.      Pareigūnai – Įdarbinimas – Paskyrimas į lygį – Paskyrimas į aukštesnį karjeros lygį – Išimtinis pobūdis bendrų priskyrimo
taisyklių atžvilgiu
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio 2 dalis)
1.      Trys sąlygos, atitinkamai susijusios su universitetiniu išsilavinimu, profesinės patirties trukme ir vykdytomis pareigomis,
į kurias Paskyrimų tarnyba turi atsižvelgti ir įvertinti nustatydama, ar reikia nukrypti nuo bendros taisyklės dėl naujai
įdarbintų pareigūnų paskyrimo į bazinį karjeros lygį, yra kumuliacinio pobūdžio. Šis kumuliacinis pobūdis išplaukia iš to,
kad įdarbinti paskiriant į aukštesnį karjeros lygį galima tik išimtiniais atvejais, nes tokį priskyrimą pateisiančios aplinkybės
turi būti aiškinamos siaurai.
Taigi, kai institucija nusprendžia įgyvendinti iki 2004 m. balandžio 30 d. galiojusios Pareigūnų tarnybos nuostatų redakcijos
31 straipsnio 2 dalimi jai suteiktą diskreciją remdamasi kitos institucijos vidaus dokumente įtvirtintomis sąlygomis, šios
sąlygos turi būti aiškinamos taip, kaip jos būtų aiškinamos, jeigu jas taikytų šį vidaus dokumentą priėmusi institucija, nebent
iš bylos dokumentų matyti, kad nagrinėjama institucija ketino suteikti taikytoms sąlygoms kitokį pobūdį.
(žr. 33–35 punktus)
Nuoroda: 2005 m. lapkričio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Righini prieš Komisiją, T‑145/04, Rink. VT p. I‑A‑349 ir II‑1547, 49 punktas ir jame nurodyta teismų praktika; 2006 m. kovo 15 d. Pirmosios instancijos
teismo sprendimo Valero Jordana prieš Komisiją, T‑429/03, Rink. VT p. I‑A‑2‑51 ir II‑A‑2‑217, 79 punktas ir jame nurodyta teismų praktika.
2.      Siekiant įdarbinti tarnautoją paskiriant į aukštesnį karjeros lygį, iki 2004 m. balandžio 30 d. galiojusios Pareigūnų tarnybos
nuostatų redakcijos 31 straipsnio 2 dalimi reikalaujama palyginti šio tarnautojo kvalifikaciją su reikalavimais, keliamais
skiriant į pareigas, į kurias kaip pareigūnas jis buvo paskirtas įdarbinant. Šis palyginimas būtinas, nes su specifiniais
tarnybos poreikiais susijusio kriterijaus vertinimas, siekiant nukrypti nuo bendrosios taisyklės dėl naujai įdarbintų pareigūnų
paskyrimo į bazinį lygį, apima dvi sąlygas – viena iš jų susijusi su suinteresuotojo asmens kvalifikacijos tinkamumu laisvos
darbo vietos atžvilgiu, o kita – su darbo rinkos ypatybėmis reikalingos kvalifikacijos atžvilgiu. Kadangi aplinkybės, pateisinančios
paskyrimą į aukštesnį karjeros lygį, turi būti aiškinamos siaurai, šios sąlygos yra kumuliacinės.
Be to, paskirti kandidatą į aukštesnį karjeros lygį galima tik jei, remiantis specifiniais tarnybos poreikiais, į darbą reikia
priimti labai kvalifikuotą asmenį. Taigi siekiant nustatyti, ar taip yra konkrečiu atveju, būtina išnagrinėti pranešimą apie
konkursą ir pranešimą apie laisvą darbo vietą bei prireikus realiai vykdytas užduotis, kad būtų nustatyti konkurso rengimą
ir naujos pareigybės sukūrimą pateisinantys tarnybos poreikiai, ir išsiaiškinti, ar reikia įdarbinti labai kvalifikuotą asmenį.
Jei taip nėra, įdarbinti paskiriant į aukštesnį karjeros lygį negalima, net jeigu galiausiai įdarbintas asmuo yra ypatingos
arba labai aukštos kvalifikacijos arba jeigu administracija turi daug laisvų darbo vietų.
(žr. 51, 52 ir 56 punktus)
Nuoroda: minėto Sprendimo Righini prieš Komisiją 48, 49 ir 106 punktai; 2006 m. gegužės 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo R prieš Komisiją, T‑331/04, neskelbiamo Rinkinyje, 18 punktas.