62022CJ0650_RES
Byla C‑650/22
Fédération internationale de football association (FIFA)
prieš
BZ
(cour d’appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2024 m. spalio 4 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vidaus rinka – Konkurencija – Tarptautinės sporto asociacijos nustatytos taisyklės, kurias ji taiko padedama savo narių – Profesionalus futbolas – Privatinės teisės subjektai, turintys reglamentavimo, kontrolės ir sankcijų skyrimo įgaliojimų – Žaidėjų statuso ir perkėlimo iš klubo į klubą reglamentavimas – Taisyklės dėl klubų su žaidėjais sudarytų darbo sutarčių – Žaidėjo pirma laiko nutraukiama darbo sutartis – Kompensacija, kurią turi sumokėti žaidėjas – Solidari ir bendra naujojo klubo atsakomybė – Sankcijos – Draudimas išduoti tarptautinį žaidėjo perėjimo iš klubo į klubą pažymėjimą ir jį įregistruoti, kol nagrinėjamas ginčas dėl darbo sutarties nutraukimo anksčiau laiko – Draudimas registruoti kitus žaidėjus – SESV 45 straipsnis – Darbuotojų judėjimo laisvės suvaržymas – Pateisinimas – SESV 101 straipsnis – Įmonių asociacijos sprendimas, kuriuo siekiama užkirsti kelią konkurencijai arba ją riboti – Darbo rinka – Žaidėjų įdarbinimas klubuose – Tarpklubinių futbolo varžybų rinka – Klubų ir žaidėjų dalyvavimas sporto varžybose – Konkurencijos ribojimas dėl tikslo – Išimtis“
Teismo procesas – Įstojimas į bylą – Procesas dėl prejudicinio sprendimo priėmimo – Pagrindinės bylos šalių dalyvavimas – Teisingumo Teismo kompetencija pašalinti tokias šalis iš proceso – Ribos – Įstojusios į pagrindinę bylą šalies statusas, įgytas po to, kai buvo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Poveikio nebuvimas
(SESV 267 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto 23 straipsnis; Teisingumo Teismo procedūros reglamento 96 straipsnio 1 dalis ir 97 straipsnio 1 dalis)
(žr. 54–56 punktus)
Prejudiciniai klausimai – Teisingumo Teismo jurisdikcija – Ribos – Klausimas dėl ginčo, susijusio tik su viena valstybe nare – Akivaizdus Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas – Sutartyje garantuojamų pagrindinių laisvių ribos
(SESV 45, 49, 56 ir 63 straipsniai; Teisingumo Teismo procedūros reglamento 94 straipsnis)
(žr. 70 punktą)
Europos Sąjungos teisė – Taikymo sritis – Sporto veikla kaip ūkinė veikla – Įtraukimas – Taisyklės, priimtos tik dėl neekonominių motyvų ir išimtinai dėl su sportu susijusių klausimų – Netaikymas – Sporto asociacijos taisyklės dėl žaidėjų darbo sutarčių arba jų perėjimų iš klubo į klubą – Taisyklės, turinčios įtakos žaidėjų ūkinei veiklai – Taisyklės, turinčios įtakos ūkinei veiklai, vykdomai dalyvaujant varžybose, ir atitinkamų sporto klubų konkurencijai – Įtraukimas
(SESV 45 ir 101 straipsniai)
(žr. 75–82 punktus)
Europos Sąjungos teisė – Taikymo sritis – Sporto veikla kaip ūkinė veikla – Įtraukimas – Sporto asociacijos taisyklės dėl žaidėjų darbo sutarčių arba jų perėjimų iš klubo į klubą – Apribojimas – Pateisinimas – Atsižvelgimas į sporto veiklai būdingus ypatumus
(SESV 45 ir 101 straipsniai)
(žr. 84, 85 punktus)
Laisvas asmenų judėjimas – Darbuotojai – Apribojimai – Sporto asociacijos taisyklės dėl žaidėjų darbo sutarčių arba jų perėjimų iš klubo į klubą – Taisyklės, pagal kurias numatyta, kad žaidėjas, be pateisinamos priežasties pirma laiko nutraukęs darbo sutartį, privalo sumokėti kompensaciją, o naujajam klubui kyla solidari ir bendra atsakomybė – Papildoma sportinė sankcija, skiriama naujajam klubui, jei jis įdarbina žaidėją per nutrauktoje darbo sutartyje numatytą garantuojamą laikotarpį – Ginčas, kilęs dėl sutarties nutraukimo be pateisinamos priežasties, dėl kurio draudžiama atitinkamam žaidėjui išduoti tarptautinį perėjimo iš klubo į klubą pažymėjimą – Nepriimtinumas – Pateisinimas – Tarpklubinių futbolo varžybų reguliarumas – Proporcingumo principo laikymasis – Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo atliekamas patikrinimas
(SESV 45 straipsnis)
(žr. 86, 91–97, 99–114 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Karteliai – Įmonių asociacijų sprendimai – Įmonių asociacijos sąvoka – Asociacija, kurios narės yra nacionalinės futbolo asociacijos – Atitinkamos nacionalinės asociacijos, kurių narės yra subjektai, galintys būti kvalifikuojami kaip įmonės arba kaip vykdantys ūkinę veiklą – Šių asociacijų nacionaliniu mastu organizuojamos ir komerciškai eksploatuojamos tarpklubinės futbolo varžybos ir su jomis susijusių teisių eksploatavimas – Įtraukimas
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 117, 118 punktus)
Karteliai – Įmonių asociacijų sprendimai – Sąvoka – Sporto asociacijos taisyklės dėl žaidėjų darbo sutarčių arba jų perėjimų iš klubo į klubą – Taisyklės, turinčios tiesioginį poveikį įmonių, kurios yra narės, ūkinės veiklos vykdymo sąlygoms – Įtraukimas
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 119–121 punktus)
Karteliai – Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai – Kriterijai – Geografiniu požiūriu visuotinai taikomos taisyklės
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 122, 123 punktus)
Karteliai – Konkurencijos pažeidimas – Vertinimo kriterijai – Skirtumas tarp ribojimo dėl tikslo ir ribojimo dėl poveikio – Ribojimas dėl tikslo – Pakankamas žalingumo lygis – Pakankamas konstatavimas – Slaptų veiksmų pobūdis
(SESV 101 straipsnio 1 dalis)
(žr. 124–129 punktus)
Karteliai – Konkurencijos pažeidimas – Vertinimo kriterijai – Kartelio turinys ir tikslas bei to kartelio vystymosi ekonominis ir teisinis kontekstas – Skirtumas tarp ribojimo dėl tikslo ir ribojimo dėl poveikio – Susitarimo šalių siekis riboti konkurenciją – Nebūtinas kriterijus – Pažeidimas dėl tikslo – Pakankamas žalingumo lygis
(SESV 101 straipsnis)
(žr. 130–133 punktus)
Karteliai – Konkurencijos pažeidimas – Įmonių asociacijų sprendimai – Sporto asociacijos taisyklės dėl žaidėjų darbo sutarčių arba jų perėjimų iš klubo į klubą – Taisyklės, pagal kurias numatyta, kad žaidėjas, be pateisinamos priežasties pirma laiko nutraukęs darbo sutartį, privalo sumokėti kompensaciją, o naujajam klubui kyla solidari ir bendra atsakomybė – Papildoma sportinė sankcija, skiriama naujajam klubui, jei jis įdarbina žaidėją per nutrauktoje darbo sutartyje numatytą garantuojamą laikotarpį – Ginčas, kilęs dėl sutarties nutraukimo be pateisinamos priežasties, dėl kurio draudžiama atitinkamam žaidėjui išduoti tarptautinį perėjimo iš klubo į klubą pažymėjimą – Ribojimas dėl tikslo – Išimtis – Sąlygos
(SESV 101 straipsnis)
(žr. 138–152, 157, 158 punktus, rezoliucinės dalies 2 punktą)
Karteliai – Draudimas – Išimtis – Sąlygos – Prekių gamybos ir platinimo tobulinimas arba technikos ir ekonomikos pažangos skatinimas – Reikšminga objektyvi nauda, galinti kompensuoti susitarimo neigiamą poveikį konkurencijai – Aptariamų veiksmų būtinumas ar reikalingumas – Veiksmingos konkurencijos dėl esminės aptariamų prekių ar paslaugų dalies panaikinimo nebuvimas – Įrodinėjimo pareiga – Išimties taikymo sąlygų kumuliacinis pobūdis
(SESV 101 straipsnio 3 dalis)
(žr. 153–156 punktus)
Santrauka
Gavęs cour d’appel de Mons (Monso apeliacinis teismas, Belgija) prašymą priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismas dar kartą priėmė sprendimą dėl Europos Sąjungos ekonomikos teisės taikymo tarptautinės sporto federacijos nustatytoms taisyklėms (
1
). Šiame sprendime jis patikslino, kaip SESV straipsniai, kuriuose numatytas laisvo darbuotojų judėjimo principas ir kartelių draudimas (
2
), taikomi tarptautinės sporto federacijos priimtoms taisyklėms dėl žaidėjų statuso ir perėjimo iš klubo į klubą.
Fédération internationale de football association (Tarptautinė futbolo asociacijų federacija, FIFA) yra pagal Šveicarijos teisę įsteigta asociacija, kurios tikslas, be kita ko, nustatyti taisykles, pasaulio lygiu reglamentuojančias futbolą ir su juo susijusius klausimus. Ją sudaro nacionalinės futbolo asociacijos, kurios privalo, be kita ko, prižiūrėti, kad jų pačių nariai ar su jomis susiję asmenys laikytųsi visų jos nustatytų taisyklių.
2014 m. kovo mėn. FIFA priėmė „Žaidėjų statuso ir perėjimo iš klubo į klubo taisyklių sąvadą“ (toliau – ŽSPTS). ŽSPTS, be kita ko, numatyta, kad bet kuris naujasis profesionalaus futbolo klubas, įdarbinantis be pateisinamos priežasties darbo sutartį nutraukusį žaidėją, solidariai ir bendrai atsako už kompensacijos, kurią šis žaidėjas gali būti įpareigotas sumokėti savo ankstesniajam klubui, sumokėjimą, o ta kompensacija nustatoma remiantis įvairiais šiame taisyklių sąvade išvardytais kriterijais (
3
). ŽSPTS taip pat nurodyta, jog preziumuojama, kad naujasis klubas skatino žaidėją nutraukti jį su ankstesniuoju klubu siejusią darbo sutartį, ir tam tikrais atvejais šiam naujajam klubui skiriama sportinė sankcija, t. y. draudžiama tam tikrą laikotarpį registruoti bet kokį naują žaidėją (
4
). Galiausiai ŽSPTS nurodyta, kad nacionalinė futbolo asociacija, kuriai priklauso ankstesnysis klubas, negali išduoti tarptautinio perėjimo iš klubo į klubą pažymėjimo (TPP) žaidėjui, jei tarp šio ankstesniojo klubo ir žaidėjo yra kilęs ginčas dėl pirmalaikio darbo sutarties nutraukimo be bendro sutarimo (
5
).
BZ yra Paryžiuje (Prancūzija) gyvenantis buvęs profesionalus futbolininkas. 2013 m. rugpjūčio mėn. jis pasirašė ketverių metų darbo sutartį su Rusijos profesionalaus futbolo klubu. Kitais metais tas klubas nutraukė šią sutartį dėl, kaip jis manė, su BZ neteisėtu elgesiu susijusių priežasčių ir kreipėsi į FIFA Ginčų sprendimo rūmus, siekdamas, kad BZ būtų įpareigotas sumokėti 20 mln. EUR kompensaciją, ir teigdamas, kad „sutartis nutraukta be pateisinamos priežasties“, kaip tai suprantama pagal ŽSPTS.
2015 m. gegužės mėn. FIFA Ginčų sprendimo rūmai iš dalies patenkino klubo prašymą ir įpareigojo BZ sumokėti jam 10,5 mln. EUR kompensaciją. Be to, jie nusprendė, kad ateityje BZ nebus taikomas ŽSPTS, kiek jame numatyta, jog bet kuris naujasis profesionalaus futbolo klubas, įdarbinantis žaidėją, solidariai ir bendrai atsako už tokios kompensacijos sumokėjimą. 2016 m. gegužės mėn. Tribunal arbitral du sport (Sporto arbitražo teismas) apeliacine tvarka patvirtino tokį sprendimą.
2015 m. gruodžio mėn. BZ kreipėsi į Tribunal de commerce du Hainaut (division de Charleroi) (Heno komercinių bylų teismo Šarlerua skyrius) ir pareikalavo priteisti iš FIFA ir Union royale belge des sociétés de football association ASBL (URBSFA) sumokėti jam 6 mln. EUR žalos, kurią jis mano patyręs dėl to, kad 2015 m. Belgijos klubas „Sporting du Pays de Charleroi SA“ dėl ŽSPTS nustatytų reikalavimų negalėjo jo įdarbinti, atlyginimą. 2017 m. sausio mėn. tas teismas pripažino ieškinį iš esmės pagrįstu ir priteisė iš abiejų asociacijų sumokėti tam tikrą preliminarią sumą.
Gavęs FIFA apeliacinį skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Teisingumo Teismo pasiteiravo, ar atsižvelgiant į sporto ypatumus, susijusius, be kita ko, su sklandžia sporto varžybų eiga, nagrinėjamos taisyklės turi būti laikomos varžančiomis darbuotojų judėjimo laisvę ir konkurenciją.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas nurodė, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos taisyklės turi tiesioginį poveikį žaidėjų darbo sąlygoms, taigi ir jų ūkinei veiklai. Kadangi komandų sudėtis yra vienas iš esminių varžybų parametrų, atitinkamos taisyklės turi būti laikomos turinčiomis tiesioginį poveikį ūkinės veiklos, vykdomos dalyvaujant tose varžybose, vykdymo sąlygoms ir ją vykdančių klubų konkurencijai. Taigi nagrinėjamos taisyklės patenka į SESV 45 ir 101 straipsnių, kuriuos Teisingumo Teismas, atsižvelgdamas į šioms dviem nuostatoms būdingos sistemos skirtumus, aiškino vieną po kito, taikymo sritį,
Pirma, dėl SESV 45 straipsnio Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad suvaržoma darbuotojų judėjimo laisvė. Šiuo klausimu jis pažymėjo, kad dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamų taisyklių gali būti sudarytos nepalankios sąlygos žaidėjams, kurie nori užsiimti ūkine veikla ne jų gyvenamosios ar dabartinės darbo vietos valstybės narės, o kitos valstybės narės teritorijoje įsteigtame naujame klube, vienašališkai nutraukdami savo darbo sutartį su ankstesniuoju klubu dėl priežasties, kuri, kaip mano tas klubas, yra arba gali būti nepateisinama. Iš tiesų dėl tokių taisyklių ir jų kombinacijos įdarbinti tokius žaidėjus norintiems klubams kyla didelė teisinė rizika, neprognozuojama ir potencialiai labai didelė finansinė rizika, taip pat didelė su sportu susijusi rizika, kurios visos kartu paėmus vienareikšmiškai gali atgrasyti juos nuo tokių žaidėjų įdarbinimo.
Dėl galimo pateisinimo Teisingumo Teismas paaiškino, kad tikslas užtikrinti sporto varžybų reguliarumą yra teisėtas bendrojo intereso tikslas, kurio gali siekti sporto asociacija. Beje, šis tikslas ypač svarbus futbolo atveju, nes sporto pasiekimai turi didelę reikšmę varžybų eigai. Be to, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad komandų sudėtis yra vienas iš esminių varžybų parametrų, todėl tam tikro klubų žaidėjų sudėčių pastovumo, taigi ir tam tikro su jais sudarytų sutarčių tęstinumo, užtikrinimas taip pat gali būti laikomas viena iš priemonių, galinčių padėti siekti šio tikslo.
Vis dėlto Teisingumo Teismas manė, jog, su sąlyga, kad tai patikrins prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atrodo, kad įvairios pagrindinėje byloje nagrinėjamos taisyklės viršija tai, kas būtina šiam tikslui pasiekti, juo labiau kad daugeliu atvejų jos apskritai gali būti kartu taikomos, o dalis jų – ilgą laiką, žaidėjams, kurių karjera yra santykinai trumpa. Tas pats pasakytina apie kompensacijos, kurią žaidėjas turi sumokėti vienašališkai nutraukęs darbo sutartį „be pateisinamos priežasties“, apskaičiavimo kriterijus. Atrodo, kad tokie žalos atlyginimo kriterijai labiau skirti klubų finansiniams interesams tokiomis ekonominėmis sąlygomis, kokios būdingos žaidėjų perėjimams iš klubo į klubą, apsaugoti, o ne, kaip teigiama, sklandžiai sporto varžybų eigai užtikrinti. Atrodo, kad tas pats pasakytina apie taisyklę, pagal kurią iš principo, taigi neatsižvelgiant į kiekvieno atvejo aplinkybes, visų pirma į faktinį naujojo klubo, kuris įdarbina žaidėją, elgesį, numatyta, kad klubas solidariai ir bendrai atsako už kompensacijos, kurią įdarbintas naujas žaidėjas turi sumokėti savo ankstesniajam klubui vienašališkai be pagrindo nutraukęs sutartį, sumokėjimą. Tas pats pasakytina apie galimybę beveik automatiškai skirti sportinę sankciją, remiantis prezumpcija, kad naujasis klubas yra atsakingas už sutarties nutraukimą, ir apie bendrą draudimą išduoti TPP tol, kol neišspręstas su šiuo nutraukimu susijęs ginčas, neatsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis buvo nutraukta sutartis.
Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal SESV 45 straipsnį draudžiamos tokios taisyklės, kaip nagrinėjamos pagrindinėje byloje, nebent būtų nustatyta, kad šios taisyklės, kaip jos aiškinamos ir taikomos Sąjungos teritorijoje, neviršija to, kas būtina siekiant tikslo garantuoti tarpklubinių futbolo varžybų reguliarumą užtikrinant tam tikrą profesionalaus futbolo klubų sudėčių pastovumą.
Antra, Teisingumo Teismas priminė, jog tam, kad būtų galima nuspręsti, jog įmonių asociacijos sprendimui taikomas SESV 101 straipsnio 1 dalyje nustatytas draudimas, būtina įrodyti arba tai, kad juo siekiama trukdyti, riboti ar iškraipyti konkurenciją, arba tai, kad jis turi tokį poveikį. Dėl antikonkurencinio tikslo buvimo Teisingumo Teismas priminė, kad jis susijęs išimtinai su tam tikromis įmonių veiksmų derinimo rūšimis, kurios yra pakankamai žalingos konkurencijai, ir pažymėjo, kad slaptus įmonių veiksmus gali sudaryti, pavyzdžiui, esminio konkurencijos parametro, kuris tam tikruose sektoriuose ar tam tikrose rinkose gali būti aukšto lygio darbuotojų (kiek tai susiję su profesionalaus futbolo sektoriumi, pavyzdžiui, jau parengtų žaidėjų) įdarbinimas, ribojimas arba kontrolė.
Šiuo atveju kartu aiškinant nagrinėjamas ŽSPTS taisykles matyti, kad, pirma, materialiuoju požiūriu jos gali bendrai ir drastiškai apriboti konkurenciją, o jei tokių taisyklių nebūtų, vienoje valstybėje narėje įsteigtas profesionalaus futbolo klubas su bet kuriuo kitoje valstybėje narėje įsteigtu profesionalaus futbolo klubu būtų galėjęs konkuruoti priimdamas į darbą tam tikro klubo jau įdarbintus žaidėjus. Antra, šis klubų konkurencijos tarpvalstybiniu mastu ribojimas dėl vienašališko jau pasamdytų žaidėjų įdarbinimo apima visą Sąjungos teritoriją ir yra nuolatinis, nes apima visą visų darbo sutarčių, kurias žaidėjas gali iš eilės sudaryti su vienu klubu, o kai susitariama dėl perėjimo į kitą klubą, su tuo naujuoju klubu, galiojimo trukmę.
Žinoma, kadangi Sąjungoje tarpklubinių profesionalaus futbolo varžybų eiga grindžiama dalyvaujančių komandų rungtynėmis ir laipsnišku jų iškritimu iš varžybų, be to, iš esmės ji grindžiama sporto pasiekimais, tokia asociacija, kaip FIFA, gali teisėtai siekti užtikrinti žaidėjų, papildančių komandas, kurias šie klubai komplektuoja konkrečiu sezonu ar metais, sudėties pastovumą. Vis dėlto futbolo ypatumai ir realios rinkos veikimo sąlygos, t. y. tarpklubinių profesionalaus futbolo varžybų organizavimas ir komercinis eksploatavimas, neturi lemti situacijos, kad visoje Sąjungos teritorijoje bendrai, drastiškai ir nuolat būtų ribojama bet kokia klubų galimybė konkuruoti tarpvalstybiniu mastu, vienašališkai priimant į darbą kitoje valstybėje narėje įsteigto klubo jau įdarbintus žaidėjus arba žaidėjus, kurių darbo sutartis su tokiu klubu, kaip teigiama, buvo nutraukta be pateisinamos priežasties, ar net jai užkertamas kelias. Galiausiai tokios taisyklės, net jei jos, kaip teigiama, skirtos užkirsti kelią didesnių finansinių išteklių turinčių klubų taikomai praktikai įdarbinti kitų klubų žaidėjus, prilyginamos bendram, absoliučiam ir nuolatiniam draudimui vienašališkai priimti į darbą jau įdarbintus žaidėjus, kurį įmonių asociaciją sprendimu nustatė visoms įmonėms, t. y. profesionalaus futbolo klubams, ir kuris taikomas visiems darbuotojams, t. y. žaidėjams. Taigi jomis akivaizdžiai ribojama konkurencija, kurį vyktų tarp klubų, jei šių taisyklių nebūtų.
Dėl savo pobūdžio pagrindinėje byloje nagrinėjamos taisyklės labai kenkia galimai profesionalų futbolo klubų konkurencijai. Tokiomis aplinkybėmis turi būti laikoma, kad šiomis taisyklėmis siekiama visoje Sąjungos teritorijoje apriboti konkurenciją ar net užkirsti jai kelią. Vadinasi, jų poveikio nagrinėti nereikia.
Galiausiai, nurodęs sąlygas, kuriomis antikonkurencinį tikslą turinčiam elgesiui gali būti taikoma SESV 101 straipsnio 3 dalyje numatyta išimtis, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad siekdamas nustatyti, ar šiuo atveju tenkinama sąlyga dėl aptariamų veiksmų būtinumo ar reikalingumo, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės atsižvelgti į tai, kad atitinkamas ŽSPTS taisykles sudaro normų, kurių didelė dalis yra diskrecinio ir (arba) neproporcingo pobūdžio, kombinacija. Taip pat jis turės atsižvelgti į aplinkybę, kad šiose taisyklėse numatytas bendras, drastiškas ir nuolatinis konkurencijos tarpvalstybiniu mastu, kuri galėtų vykti tarp profesionalaus futbolo klubų šiems vienašališkai įdarbinant aukšto lygio žaidėjus, ribojimas. Kiekviena iš šių dviejų aplinkybių, vertinama atskirai, iš pirmo žvilgsnio neleidžia šių taisyklių laikyti būtinomis ar reikalingomis siekiant didesnio produktyvumo, jei toks būtų įrodytas.
Dėl šių priežasčių Teisingumo Teismas nusprendė, kad pagal SESV 101 straipsnį minėtos ŽSPTS taisyklės laikytinos draudžiamu įmonių asociacijos sprendimu, kuriam šioje nuostatoje numatyta išimtis gali būti taikoma tik tuo atveju, jei pasitelkus įtikinamus argumentus ir įrodymus įrodoma, kad įvykdytos visos šiuo tikslu nustatytos sąlygos.
(
1
)	Žr. 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimą Royal Antwerp Football Club (C‑680/21, EU:C:2023:1010), 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimą European Superleague Company (C‑333/21, EU:C:2023:1011) ir 2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimą International Skating Union / Komisija (C‑124/21 P, EU:C:2023:1012).
(
2
)	Atitinkamai SESV 45 ir 101 straipsniai.
(
3
)	Žr. ŽSPTS 17 straipsnio 1 ir 2 dalis.
(
4
)	Žr. ŽSPTS 17 straipsnio 4 dalį.
(
5
)	Tarptautinio perėjimo iš klubo į klubą pažymėjimo reikia registruojant žaidėją naujajame klube, todėl šis žaidėjas negali dalyvauti futbolo varžybose už naująjį klubą. Žr. ŽSPTS 9 straipsnio 1 dalį ir šio taisyklių sąvado 3 priedo 8.2 straipsnio 7 dalį.