62024CO0829
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO NUTARTIS
2025 m. vasario 12 d. (
*1
)
„Pagreitinta procedūra“
Byloje C‑829/24
dėl 2024 m. gruodžio 4 d. pagal SESV 258 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo
Europos Komisija, atstovaujama L. Armati, A. Bouchagiar, M. Mataija, Zs. Teleki ir J. Tomkin,
ieškovė,
prieš
Vengriją, atstovaujamą M. Z. Fehér ir K. Szíjjártó,
atsakovę,
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKAS,
išklausęs teisėją pranešėją J. Passer ir generalinę advokatę J. Kokott,
priima šią
Nutartį
1
Savo ieškiniu Europos Komisija prašo Teisingumo Teismo pripažinti, kad, priėmusi Nemzeti szuverenitás védelméről szóló 2023. évi LXXXVIII. törvény (2023 m. Įstatymas LXXXVIII dėl nacionalinio suvereniteto apsaugos; toliau – ginčijamas įstatymas), Vengrija pažeidė įsipareigojimus pagal SESV 49, 56 ir 63 straipsnius, 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyvos) (OL L 178, 2000, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 25 t., p. 399) 3 straipsnį, 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, 2006, p. 36) 14, 16 ir 19 straipsnius, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 7, 8, 11, 12, 47 ir 48 straipsnius ir 2016 m. balandžio 27 d Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1) 5, 6, 9 ir 10 straipsnius.
2
2024 m. gruodžio 4 d. Komisija Teisingumo Teismo kanceliarijai pateikė atskirą dokumentą prašydama šio teismo nagrinėti šią bylą pagal pagreitintą procedūrą, numatytą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 23a straipsnyje ir Teisingumo Teismo procedūros reglamento 133 straipsnyje.
3
Grįsdama savo prašymą Komisija visų pirma nurodo, kad ginčijamu įstatymu siekiama apsaugoti Vengrijos nacionalinį suverenitetą ir šiuo tikslu įsteigiamas „Nacionalinio suvereniteto apsaugos biuras“ (toliau – Biuras). Ji patikslina, kad šiam biurui pavesta nustatyti veiklą, kuri gali pakenkti šiam suverenitetui ar kelti jam grėsmę, taip pat užsienio remiamas organizacijas, kurios vykdo arba remia veiklą, galinčią paveikti rinkėjų valią ar rinkimų rezultatus. Komisija taip pat teigia, kad tam tikrais aspektais Biurui taikoma nuo bendrosios teisės nukrypstanti teisinė tvarka, visų pirma kiek tai susiję su jo tyrimo įgaliojimais – jie yra ypač platūs ir jiems netaikoma administracinių teismų kontrolė.
4
Antra, Komisija iš esmės tvirtina, kad ši byla, atsižvelgiant į jos pobūdį, turi būti išnagrinėta skubiai.
5
Šiuo klausimu ji pirmiausia teigia, kad ginčijamo įstatymo struktūra pagrįsta binariniu nacionalinių ir užsienio interesų atskyrimu, kuriuo neatsižvelgiama į Vengrijos narystę Sąjungoje. Dėl šio atskyrimo šio įstatymo taikymas gali sudaryti kliūčių pagrindinėms judėjimo laisvėms, kurios leidžia Sąjungos piliečiams ir subjektams, kaip antai pilietinės visuomenės organizacijoms ar žiniasklaidos paslaugų teikėjams, toliau vykdyti savo veiklą (įskaitant ekonominę) Vengrijoje, be kita ko, joje įsisteigiant, teikiant paslaugas ar pervedant į ją kapitalą. Be to, taikant šį įstatymą būtų pažeistos įvairios atitinkamiems fiziniams ar juridiniams asmenims garantuojamos pagrindinės teisės, kaip antai teisė į privataus gyvenimo gerbimą, teisė į asmens duomenų apsaugą, teisė į veiksmingą teisminę gynybą arba asociacijų, saviraiškos ir informacijos laisvės, kurios yra būtinos tinkamam pliuralistinės ir demokratinės visuomenės veikimui.
6
Antra, Komisija iš esmės tvirtina, kad ginčijamas įstatymas gali turėti praktinių ir ekonominių pasekmių, taip pat pasekmių fizinių ar juridinių asmenų, kuriems jis taikomas, reputacijai, ypač pilietinės visuomenės organizacijoms ir žiniasklaidos paslaugų teikėjams, taigi ir žiniasklaidos pliuralizmui bei laisvei; tos pasekmės yra esminės ir kai kurios galutinės. Iš tiesų Biuras turi įgaliojimus atlikti su šiais asmenimis susijusius tyrimus ir juos baigęs skelbti ataskaitas, kuriose jų veikla apibūdinama kaip „grėsmė“ nacionaliniam suverenitetui ar jo „pažeidimas“. Be to, ginčijamas įstatymas leidžia blokuoti šios veiklos finansavimą arba bent jau gerokai jį apsunkinti.
7
Galiausiai, trečia, Komisija pažymi, kad dėl ginčijamo įstatymo priėmimo susiklosčiusi padėtis lemia tai, kad ypač šiurkščiai pažeidžiama labai daug įvairių Sąjungos pirminės ir antrinės teisės nuostatų, įskaitant kelias nuostatas, įtvirtinančias pagrindines laisves ar teises, kurios yra demokratinės ir pliuralistinės visuomenės pagrindas.
8
Vengrija ginčija Komisijos prašymo taikyti pagreitintą procedūrą pagrįstumą ir iš esmės pateikia argumentus, kurie nurodomi toliau.
9
Visų pirma Komisija tik bendrai ir abstrakčiai teigia, kad ginčijamo įstatymo taikymas gali turėti praktinių ir ekonominių pasekmių, taip pat pasekmių fizinių ar juridinių asmenų, kuriems jis taikomas, reputacijai ir kad tos pasekmės yra esminės ir kai kurios galutinės, tačiau ji nepateikia jokių jų tikrumo ar bent tikėtino jų pobūdžio įrodymų.
10
Be to, rėmimasis tariamais Sąjungos teisės garantuojamų pagrindinių judėjimo laisvių apribojimais arba poveikiu fizinių ar juridinių asmenų, kuriems taikomas ginčijamas įstatymas, ekonominei veiklai nėra išskirtinis ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo kontekste, kuriuo Komisija siekia įrodyti šias pagrindines laisves įtvirtinančių Sąjungos teisės nuostatų pažeidimą, todėl pats savaime nėra ypatingos skubos situacija, pateisinanti galimybę nagrinėti konkrečią bylą pagal pagreitintą procedūrą.
11
Beje, pateikdama argumentus, susijusius su pagrindinių teisių pažeidimu, Komisija neatsižvelgia į ginčijamame įstatyme įtvirtintas garantijas. Konkrečiai kalbant, reikia nurodyti, jog bet kuris asmuo, dėl kurio Biuras atlieka tyrimą ir jį baigęs paskelbia ataskaitą, turi galimybę kreiptis į teismą, siekdamas, kad, be kita ko, būtų konstatuota, jog Biuras padarė pažeidimą, šis pažeidimas būtų nutrauktas arba jam būtų atlyginta dėl to pažeidimo padaryta žala. Be to, Biuro paskelbtose ataskaitose pateiktos išvados pačios savaime nėra sankcija ir nėra tiesiogiai teisiškai privalomos, kaip tai matyti iš 2024 m. lapkričio 15 d.Alkotmánybíróság (Konstitucinis Teismas, Vengrija) sprendimo byloje IV/02551/2024.
12
Dėl to, kad tariamai pažeista daug pirminės ir antrinės Sąjungos teisės nuostatų, pažymėtina, kad tai pateisintų ne pagreitintos procedūros taikymą, bet, priešingai, išsamų ir visapusišką Komisijos nurodytų pažeidimų, kurie, beje, yra kompleksiško pobūdžio, nagrinėjimą taikant procedūras, paprastai tam numatytas pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statutą ir jo Procedūros reglamentą.
13
Galiausiai Vengrija nurodo, kad nors Komisija pateikė Teisingumo Teismui prašymą nagrinėti šią bylą pagal pagreitintą procedūra, pati Komisija per ikiteisminę procedūrą netaikė trumpesnių terminų nei įprasti, o tai rodo, kad ši byla nėra skubi. Be to, šios institucijos elgesys per ikiteisminę procedūrą skiriasi nuo elgesio kitose bylose, kuriose ji taikė trumpesnius terminus nei įprastai ir vėliau neprašė Teisingumo Teismo nagrinėti jų pagal pagreitintą procedūrą.
14
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Procedūros reglamento 133 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad Teisingumo Teismo pirmininkas ieškovo arba atsakovo prašymu gali nuspręsti, kad byla turi būti nagrinėjama taikant pagreitintą procedūrą, jei dėl bylos pobūdžio reikia, kad ji būtų greitai išnagrinėta.
15
Nagrinėjamu atveju Vengrija ginčija Komisijos prašymo taikyti šiai bylai tokią pagreitintą procedūrą pagrįstumą ir visų pirma kvestionuoja šios institucijos išdėstytus argumentus dėl žalingų pasekmių, kylančių iš ginčijamo įstatymo. Vis dėlto ši valstybė narė neginčija nei to, kad minėtu įstatymu siekiama apsaugoti nacionalinį suverenitetą, nei to, kad šiuo tikslu juo įsteigtas Biuras, kuriam iš esmės pavesta tirti veiklą, galinčią pakenkti šiam suverenitetui ar keliančią jam grėsmę, ir nustatyti užsienio parama besinaudojančias organizacijas, kurios vykdo arba remia veiklą, galinčią paveikti rinkėjų valią ar rinkimų rezultatus. Be to, šis tikslas aiškiai matyti iš to paties įstatymo preambulės, kurioje, be kita ko, kaip matyti iš Komisijos ieškinio (o to Vengrija neginčija), nurodyta būtinybė „užtikrinti demokratines diskusijas ir viešųjų ir visuomeninių sprendimų priėmimo procesų skaidrumą, [taip pat] viešinti užsienio bandymus kištis ir užkirsti kelią bet kokiems panašiems bandymams“. Pažymėtina, kad Komisijos ieškinyje taip pat nurodyta, kad ginčijamo įstatymo 11 straipsnyje numatyta, kad, jeigu „Biuras nustato faktus ar konstatuoja aplinkybes, dėl kurių gali būti pradėta arba vykdoma pažeidimo, baudžiamoji, administracinė arba kita procedūra, šiuo tikslu jis perduoda institucijai, įgaliotai vykdyti šią procedūrą, turimus duomenis ir informaciją apie faktines aplinkybes“. Be to, pagal minėto įstatymo 32 straipsnyje numatytą Vengrijos baudžiamojo kodekso pakeitimą, tam tikriems su šiomis organizacijomis susijusiems asmenims gali būti skirtos bausmės dėl naudojimosi draudžiama užsienio parama jų veikloje. Vengrija neginčija šių su ginčijamu įstatymų susijusių tvirtinimų.
16
Taigi reikia pripažinti, kad ši valstybė narė ginčija ne patį ankstesniame punkte nurodytų nuostatų turinį, bet veikiau iš esmės tai, kad iš jų kylančios pasekmės yra įrodytos ir žalingos. Taip ginčyti nėra pakankama, kad būtų galima atmesti Komisijos argumentus dėl būtinybės greitai nustatyti, ar šios nuostatos prieštarauja Sąjungos teisei, kad prireikus būtų užkirstas kelias minėtoms pasekmėms atsirasti.
17
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia konstatuoti, kad dėl bendrojo intereso būtina, jog ginčijamo įstatymo atitikties Sąjungos teisei klausimas būtų išspręstas kuo skubiau, kad būtų pašalintos bet kokios šiuo klausimu žalingos abejonės ir atitinkamai Vengrija, įgyvendindama savo nacionalinę kompetenciją ir suverenitetą, galėtų visiškai be kliūčių taikyti šį įstatymą, jeigu paaiškėtų, kad jis atitinka tą teisę, arba, jeigu taip nėra, imtis būtinų priemonių.
18
Iš tiesų kitomis aplinkybėmis jau buvo nuspręsta, kad jeigu prejudicinėje byloje kyla didelių abejonių, susijusių su esminiais nacionalinės konstitucinės ir Sąjungos teisės klausimais, atsižvelgiant į konkrečias tokios bylos aplinkybes, gali prireikti ją nagrinėti greitai, kaip nurodyta Procedūros reglamento 105 straipsnio 1 dalyje (2018 m. spalio 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties Wightman ir kt., C‑621/18, EU:C:2018:851, 10 punktas ir 2024 m. lapkričio 29 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties LC ir CP, C‑758/24 ir C‑759/24, EU:C:2024:1012, 8 punktas). Nagrinėjamu atveju, kalbant apie tiesioginį ieškinį ir kadangi ši byla susijusi su konstituciniais Sąjungos ir jos valstybių narių santykiais esminėje ir jautrioje viešojo ir demokratinio gyvenimo srityje, ją būtina nagrinėti greitai, kaip nurodyta Procedūros reglamento 133 straipsnio 1 dalyje.
19
Šios išvados nepaneigia Vengrijos argumentas dėl Komisijos nurodytų pažeidimų kompleksiško pobūdžio. Iš tiesų, kaip teigia Vengrija, nors dėl konkrečioje byloje iškeltų klausimų sudėtingumo ir jautrumo, atsižvelgiant į jai būdingas teisines ir faktines aplinkybes, galima manyti, kad ją gali būti sunku nagrinėti pagal pagreitintą procedūrą (2021 m. gegužės 18 d. Sprendimo Asociația Forumul Judecătorilor din România ir kt., C‑83/19, C‑127/19, C‑195/19, C‑291/19, C‑355/19 ir C‑397/19, EU:C:2021:393, 105 punktas), ši aplinkybė savaime neužkerta kelio nei pasinaudoti tokia procedūra, kurios įgyvendinimo tvarka leidžia atsižvelgti į visus kiekvienai bylai būdingus ypatumus (Teisingumo Teismo pirmininko 2016 m. balandžio 7 d. Nutarties Taryba / Polisario Front, C‑104/16 P, EU:C:2016:232, 17 punktas), bylose, kuriose būtina taikyti minėtą procedūrą, nei atlikti būtino kompleksiškų kaltinimų nagrinėjimo.
20
Taigi matyti, kad dėl šios bylos pobūdžio reikia, kad ji būtų išnagrinėta greitai. Vadinasi, jai reikia taikyti pagreitintą procedūrą, numatytą Procedūros reglamento 133 straipsnyje.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismo pirmininkas nutaria:
1.
Bylą C‑829/24 nagrinėti pagal pagreitintą procedūrą, numatytą Teisingumo Teismo procedūros reglamento 133 straipsnyje.
2.
Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vengrų.