62020CJ0209_RES
Byla C‑209/20
Renesola UK Ltd
prieš
The Commissioners for Her Majesty‘s Revenue and Customs
(Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)
2021 m. gegužės 20 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Muitų sąjunga – Galiojimo vertinimas – Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1357/2013 – Fotovoltinių modulių, surinktų trečiojoje šalyje iš kitoje trečiojoje šalyje pagamintų fotovoltinių elementų, kilmės šalies nustatymas – Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92 – Bendrijos muitinės kodeksas – 24 straipsnis – Prekių, kurių gamyboje dalyvavo kelios trečiosios šalys, kilmė – Sąvoka „baigiamasis, svarbus perdirbimas arba apdorojimas““
Institucijų aktai – Pagrindinis teisės aktas ir įgyvendinimo teisės aktai – Įgyvendinimo teisės aktai, kuriais siekiama patikslinti abstraktų pagrindinio teisės akto kriterijų – Bendrijos muitinės kodekso dalinis pakeitimas įgyvendinimo aktu, patikslinančiu sąvoką „baigiamasis, svarbus perdirbimas arba apdorojimas“, siekiant nustatyti prekių kilmės šalį – Komisijos diskrecija – Teisės klaida – Nebuvimas
(Tarybos reglamento Nr. 2913/92 24, 247 ir 247a straipsniai; Komisijos reglamento Nr. 2454/93 39 straipsnis; Komisijos reglamento Nr. 1357/2013 1, 3, 4, 5, 6 ir 7 konstatuojamosios dalys)
(žr. 27–35, 37, 41 ir 42 punktus)
Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Įgyvendinimo reglamentas, nustatantis tam tikras Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatas – Teisminė kontrolė
(SESV 296 straipsnis; Komisijos reglamentas Nr. 1357/2013)
(žr. 36, 43 ir 44 punktus)
Muitų sąjunga – Prekių kilmė – Nustatymas – Svarbus perdirbimas arba apdorojimas – Sąvoka – Surinkimo operacija – Fotovoltiniai moduliai, surinkti trečiojoje šalyje iš kitoje trečiojoje šalyje pagamintų fotovoltinių elementų – Fotovoltinių elementų perdirbimo kilmės kriterijaus pasirinkimas – Priimtinumas – Vertinimo klaida – Nebuvimas
(Tarybos reglamento Nr. 2913/92 24 straipsnis; Komisijos reglamentas Nr. 1357/2013)
(žr. 38, 39, 49–52 punktus ir rezoliucinę dalį)
Santrauka
2016 m. Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Mokesčių ir muitų administratorius, Jungtinė Karalystė) nustatė Renesola UK Ltd (toliau – Renesola) antidempingo ir kompensacinius muitus už iš Indijos į Jungtinę Karalystę importuojamus fotovoltinius modulius, surinktus iš Kinijoje pagamintų fotovoltinių elementų. Šis muitų nustatymas buvo grindžiamas, be kita ko, Įgyvendinimo reglamentu Nr. 1357/2013 (
1
), pagal kurį šie muitai taikomi, be kita ko, trečiosiose šalyse, išskyrus Kiniją, iš Kinijos kilmės fotovoltinių elementų surinktiems fotovoltiniams moduliams ir plokštėms, laikant, kad fotovoltiniai moduliai, kurių gamyboje dalyvavo kelios trečiosios šalys, yra pagaminti šalyje, kurioje buvo pagaminti juos sudarantys fotovoltiniai elementai. Šis kilmės kvalifikavimas grindžiamas Bendrijos muitinės kodekso (
2
) 24 straipsnyje įtvirtintu principu, pagal kurį kilmės šalį lemia baigiamasis, svarbus, ekonomiškai pagrįstas jų perdirbimo arba apdorojimo procesas tam tikslui įrengtoje įmonėje, o šio proceso metu buvo pagamintas naujas produktas arba atliktas svarbus to produkto gamybos etapas.
Renesola užginčijo šių muitų nustatymą teisme motyvuodama tuo, kad Įgyvendinimo reglamentas Nr. 1357/2013 negalioja ir, atsižvelgiant į Bendrijos muitinės kodekso 24 straipsnį, nagrinėjami fotovoltiniai moduliai laikytini Indijos kilmės. Gavęs apeliacinį skundą Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Aukštesnysis teismas (Mokesčių bylų ir kanclerio skyrius), Jungtinė Karalystė) nusprendė kreiptis į Teisingumo Teismą su klausimu dėl Įgyvendinimo reglamento Nr. 1357/2013 galiojimo tiek, kiek juo patikslinamas fotovoltinių modulių kilmės šalies nustatymas atsižvelgiant į Bendrijos muitinės kodekso 24 straipsnyje nustatytus kriterijus. Šis teismas mano, kad fotovoltinių modulių surinkimas Indijoje iš Kinijoje pagamintų fotovoltinių elementų turi būti laikomas techniniu požiūriu sudėtingu ir delikačiu procesu, per kurį gaunami konkrečias savybes turintys produktai, todėl nagrinėjami fotovoltiniai moduliai turi būti laikomi produktais, kurių baigiamasis, svarbus perdirbimas arba apdorojimas buvo atliktas Indijoje, todėl jie yra šios trečiosios šalies, o ne Kinijos kilmės produktai.
Savo sprendime Teisingumo Teismas patvirtino Įgyvendinimo reglamento Nr. 1357/2013 galiojimą ir, be kita ko, nusprendė, kad Europos Komisijos vertinime nėra teisės klaidos ir akivaizdžios vertinimo klaidos, be to, šio reglamento priėmimas pateisinamas tikslu nuosekliai ir vienodai įgyvendinti Sąjungos teisės aktus ne tik muitų, bet ir antidempingo srityje.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia Teisingumo Teismas priminė, kad Bendrijos muitinės kodeksas įgalioja Komisiją imtis visų šiam kodeksui įgyvendinti būtinų ar naudingų priemonių. Konkrečiai kalbant, remdamasi Bendrijos muitinės kodekso 247 ir 247a straipsniais, Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kaip antai Įgyvendinimo reglamentą Nr. 1357/2013, siekdama išaiškinti ir taikyti šio kodekso 24 straipsnyje nurodytus abstrakčius kriterijus. Taigi, esant vienai ar kelioms konkrečioms prekių, kurių gamyboje dalyvavo kelios šalys, kategorijoms, šalis, kurios kilmės šios prekės, laikytina, yra, gali būti nurodyta įgyvendinimo aktu, jeigu tenkinami šiame 24 straipsnyje nustatyti kriterijai, ir taip nurodyta šalis yra konkrečiai ta, kurioje buvo atliktas minėtų prekių „baigiamasis, svarbus perdirbimas arba apdorojimas“. Dėl pastarojo žodžių junginio Teisingumo Teismas, be kita ko, patikslino, kad jis nurodo gamybos proceso etapą, per kurį šios prekės įgyja savo paskirtį, taip pat konkrečių savybių, ir sudėtį, kurių anksčiau jos neturėjo ir kurios vėliau iš esmės kokybiškai nekeičiamos.
Teisingumo Teismas taip pat pažymėjo, kad Komisijos priimtas įgyvendinimo aktas turi būti pateisinamas tokiais tikslais, kaip teisinio saugumo arba vienodo Sąjungos muitų teisės aktų taikymo užtikrinimas. Galiausiai tokio akto motyvai turi leisti Sąjungos teismams atlikti jo teisėtumo kontrolę, kai pateikiamas tiesioginis ieškinys arba prašymas priimti prejudicinį sprendimą.
Nagrinėjamu atveju Teisingumo Teismas, remdamasis Įgyvendinimo reglamento Nr. 1357/2013 1, 3 ir 4 konstatuojamosiomis dalimis, nusprendė, kad tikslas nuosekliai ir vienodai įgyvendinti Sąjungos muitų ir antidempingo teisės aktus, pagal kuriuos nustatomi antidempingo ir kompensaciniai muitai, pateisina šio reglamento priėmimą.
Antra, dėl minėto reglamento motyvavimo Teisingumo Teismas nusprendė, kad Komisija teisės požiūriu pakankamai išdėstė motyvus, paskatinusius ją patikslinti fotovoltinių modulių ir plokščių kilmę, leidžiančius atitinkamiems ūkio subjektams suprasti ir ginčyti Komisijos argumentus, o Teisingumo Teismui – įvertinti nagrinėjamo reglamento galiojimą.
Galiausiai, trečia, Teisingumo Teismas patikrino Komisijos argumentus, susijusius su nagrinėjamų produktų kilmės šalies nustatymu pagal Bendrijos muitinės kodekso 24 straipsnyje nustatytą „baigiamojo, svarbaus perdirbimo arba apdorojimo“ kriterijų. Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pažymėjo, kad Komisija nepadarė jokios teisės ar akivaizdžios vertinimo klaidos. Konkrečiai kalbant, Teisingumo Teismas patvirtino Komisijos vertinimą, pagal kurį gebėjimas kaupti saulės energiją ir ją konvertuoti į kintamos srovės elektros energiją yra esminės fotovoltinių elementų, modulių ir plokščių savybės, lemiančios jų paskirtį, todėl plokščių iš kristalinio silicio perdirbimas į fotovoltinius elementus yra ypač svarbus ir sudėtingesnis nei vėlesniame minėto gamybos proceso, per kurį tam tikras fotovoltinių elementų kiekis buvo surinktas į fotovoltinius modulius ar plokštes, etape padaryti patobulinimai ir sudaro šių skirtingų produktų „baigiamąjį, svarbų perdirbimą“, kaip tai suprantama pagal Bendrijos muitinės kodekso 24 straipsnį.
(
1
)	2013 m. gruodžio 17 d. (ES) Komisijos įgyvendinimo reglamentas Nr. 1357/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 341, 2013, p. 47, toliau – Įgyvendinimo reglamentas Nr. 1357/2013).
(
2
)	1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas Nr. 2913/92/EEB, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307), iš dalies pakeistas 2000 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2700/2000 (OL L 311, 2000, p. 17; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 10 t., p. 239; toliau – Bendrijos muitinės kodeksas).