TARNAUTOJŲ TEISMO (trečioji kolegija) SPRENDIMAS
2009 m. vasario 11 d.
Byla F‑7/08
Peter Schönberger
prieš
Europos Parlamentą
„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Nuopelnų palyginimas – Nuopelnų balų skyrimas – Vienodo požiūrio principas“
Dalykas: Pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius pareikštas ieškinys, kuriuo P. Schönberger prašo panaikinti 2007 m. sausio 15 d. Parlamento
sprendimą atsisakyti per 2003 m. vertinimo procedūrą skirti jam trečią nuopelnų balą.
Sprendimas: Panaikinti Parlamento sprendimus, kuriais jis per 2003 m. vertinimo procedūrą atsisakė skirti ieškovui trečią nuopelnų balą.
Parlamentas padengia bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1.      Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Nuopelnų palyginimas – Administracijos diskrecija – Ribos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis)
2.      Pareigūnai – Vienodas požiūris – Sąvoka
1.       Norėdama įvertinti nuopelnus, į kuriuos turi būti atsižvelgta priimant sprendimą dėl pareigų paaukštinimo pagal Pareigūnų
tarnybos nuostatų 45 straipsnį, Paskyrimų tarnyba turi didelę diskreciją, todėl Bendrijos teismo kontrolė turi apsiriboti
klausimu, ar, atsižvelgiant į administracijos taikytinus būdus ir priemones, kurios galėjo turėti įtakos jos atliekamam vertinimui,
ji veikė neperžengdama tinkamų ribų ir nenaudojo savo įgaliojimų akivaizdžiai netinkamai.
2.      Vis dėlto tokia administracijai pripažinta diskrecija ribojama būtinybe pareigūnų nuopelnus lyginti rūpestingai ir nešališkai,
laikantis tarnybos interesų ir vienodo požiūrio principo. Praktiškai palyginimas turi būti atliekamas remiantis vienodais
pagrindais ir panašiais informacijos šaltiniais.
Būtinybė atlikti šį palyginimą remiantis vienodais pagrindais ir ribotas skaičius turimų nuopelnų balų reikalauja juos skirti
labiausiai nusipelniusiems pareigūnams pradedant nuo labiausiai nusipelniusiųjų ir tęsiant mažėjančia tvarka, kol bus išnaudota
balų kvota. Jei per taip atliktą nuopelnų palyginimą konstatuojama, kad tam tikri pareigūnai yra vienodai nusipelnę, jiems
reikia skirti vienodą nuopelnų balų skaičių. Jei balų nepakanka, turi būti pasirinkta iš kelių pareigūnų ex‑aequo remiantis papildomais kriterijais, pavyzdžiui, darbo stažu.
(žr. 42–44 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 2003 m. balandžio 3 d. Sprendimo Parlamentas prieš Samper, C‑277/01 P, Rink. p. I‑3019, 35 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1993 m. lapkričio 30 d. Sprendimo Tsirimokos prieš Parlamentą, T‑76/92, Rink. p. II‑1281, 21 punktas; 1996 m. birželio 6 d. Sprendimo Baiwir prieš Komisiją, T‑262/94, Rink. VT p. I‑A‑257 ir II‑739, 66 punktas; 2003 m. balandžio 9 d. Sprendimo Tejada Fernández prieš Komisiją, T‑134/02, Rink. VT p. I‑A‑125 ir II‑609, 41 punktas; 2005 m. balandžio 13 d. Sprendimo Nielsen prieš Tarybą, T‑353/03, Rink. VT p. I‑A‑95 ir II‑443, 58 punktas; 2006 m. spalio 19 d. Sprendimo Buendía Sierra prieš Komisiją, T‑311/04, Rink. p. II‑4137, 93 punktas.
3.       Vienodo požiūrio principas pažeidžiamas, kai dvi asmenų, kurių faktinė ir teisinė situacija iš esmės nesiskiria, grupės vertinamos
skirtingai arba kai skirtingos situacijos vertinamos vienodai. Taigi vienodo požiūrio principas pažeidžiamas, kai iš pareigūno,
norinčio gauti tokį pat nuopelnų balų skaičių kaip pareigūnai, su kuriais jis lyginamas, reikalaujama įrodyti, kad jo nuopelnai
didesni už šių pareigūnų nuopelnus.
(žr. 45 ir 49–59 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1982 m. vasario 4 d. Sprendimo Buyl ir kt. prieš Komisiją, 817/79, Rink. p. 245, 29 punktas; 1985 m. liepos 11 d. Sprendimo Appelbaum prieš Komisiją, 119/83, Rink. p. 2423, 25 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1991 m. vasario 7 d. Sprendimo Tagaras prieš Teisingumo Teismą, T‑18/89 ir T‑24/89, Rink. p. II‑53, 68 punktas.