62024TJ0534
BENDROJO TEISMO (prašymus priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjanti kolegija) SPRENDIMAS
2025 m. liepos 9 d. (
*1
)
„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Apmokestinimas – Akcizai – Direktyva 2008/118/EB – 7 straipsnis – Prievolė apskaičiuoti akcizus – Išleidimas vartoti – Energiniai produktai – Prievolės apskaičiuoti akcizus atsiradimas – Fiktyvus akcizais apmokestinamų prekių, nurodytų suklastotose sąskaitose faktūrose, tiekimas“
Byloje T‑534/24 (Gotek) (
i
),
dėl Upravni sud u Osijeku (Osijeko administracinis teismas, Kroatija) 2024 m. rugsėjo 30 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2024 m. spalio 8 d., pagal SESV 267 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
MK
prieš
Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak
BENDRASIS TEISMAS (prašymus priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjanti kolegija),
kurį sudaro kolegijos pirmininkas S. Papasavvas, teisėjai N. Półtorak (pranešėja), M. Sampol Pucurull, G. Steinfatt ir D. Petrlík,
generalinis advokatas J. Martín y Pérez de Nanclares,
kancleris V. Di Bucci,
atsižvelgęs į tai, kad 2024 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismas pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50b straipsnio trečią pastraipą perdavė Bendrajam Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą,
atsižvelgęs į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 50b straipsnio pirmos pastraipos b punkte nurodytą sritį ir į tai, kad nėra savarankiško klausimo dėl išaiškinimo, kaip tai suprantama pagal minėto statuto 50b straipsnio antrą pastraipą,
atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,
išnagrinėjęs pastabas, pateiktas:
–
Kroatijos vyriausybės, atstovaujamos G. Vidović Mesarek,
–
Europos Komisijos, atstovaujamos M. Björkland ir A. Koričić,
atsižvelgęs į sprendimą, priimtą susipažinus su generalinio advokato nuomone, nagrinėti bylą be išvados,
priima šį
Sprendimą
1
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB (OL L 9, 2009, p. 12), 7 ir 8 straipsnių išaiškinimo.
2
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant fizinio asmens MK ir Ministarstvo financija Republike Hrvatske, Samostalni sektor za drugostupanjski upravni postupak (Kroatijos Respublikos finansų ministerija, Administracinių skundų nagrinėjimo skyrius) ginčą dėl MK mokėtinų akcizų išieškojimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
3
Nuo 2023 m. vasario 13 d. Direktyva 2008/118 buvo panaikinta ir pakeista 2019 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva (ES) 2020/262, kuria nustatoma bendroji akcizų tvarka (OL L 58, 2020, p. 4). Vis dėlto atsižvelgiant į pagrindinės bylos faktinių aplinkybių susiklostymo datą šį prašymą priimti prejudicinį sprendimą reikia nagrinėti remiantis Direktyvos 2008/118 nuostatomis.
4
Direktyvos 2008/118 8 konstatuojamoje dalyje nurodyta:
„Kadangi siekiant užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą, vis dar svarbu, kad akcizų sąvoka ir prievolės juos apskaičiuoti sąlygos būtų vienodos visose valstybėse narėse; Bendrijos lygiu reikia paaiškinti, kada akcizais apmokestinamos prekės yra išleidžiamos vartoti ir kas yra tas asmuo, kuriam tenka prievolė mokėti akcizus.“
5
Direktyvos 2008/118 7 straipsnyje nustatyta:
„1.   Prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda išleidimo vartoti metu ir išleidimo vartoti valstybėje narėje.
2.   Šios direktyvos tikslais „išleidimas vartoti“ – bet kuris iš toliau nurodytų atvejų:
a)
akcizais apmokestinamų prekių išėmimas, įskaitant neteisėtą išėmimą, iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo;
b)
akcizais apmokestinamų prekių laikymas joms netaikant akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo, jei tos prekės nebuvo apmokestintos akcizais pagal taikomas Bendrijos teisės ir nacionalinės teisės aktų nuostatas;
c)
akcizais apmokestinamų prekių gamyba, įskaitant neteisėtą gamybą, netaikant joms akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo;
d)
akcizais apmokestinamų prekių importas, įskaitant neteisėtą importą, išskyrus atvejus, kai akcizais apmokestinamoms prekėms jas importavus nedelsiant pritaikytas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas.
<…>“
6
Direktyvos 2008/118 8 straipsnyje numatyta:
„1.   Asmuo, kuriam tenka prievolė mokėti apskaičiuotus akcizus, yra:
a)
akcizais apmokestinamų prekių išleidimo iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo atveju, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies a punkte:
i)
įgaliotas sandėlio savininkas, registruotas gavėjas ar bet kuris kitas asmuo, kuris išleidžia arba kurio vardu iš mokėjimo laikino atidėjimo režimo išleidžiamos akcizais apmokestinamos prekės, o neteisėto išgabenimo iš akcizais apmokestinamų prekių sandėlio atveju – bet kuris tame išgabenime dalyvavęs asmuo;
ii)
akcizais apmokestinamų prekių, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, pažeidimų gabenimo metu, kaip apibrėžta 10 straipsnio 1, 2 ir 4 dalyse, atveju: įgaliotas sandėlio savininkas, registruotas siuntėjas ar bet kuris kitas asmuo, kuris pagal 18 straipsnio 1 ir 2 dalis garantavo, kad mokesčiai bus sumokėti, ir bet kuris asmuo, dalyvavęs neteisėtai išgabenant ir žinojęs arba pagrįstai turėjęs žinoti, kad toks prekių išgabenimas yra neteisėtas;
b)
akcizais apmokestinamų prekių laikymo atveju, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies b punkte: asmuo, laikantis akcizais apmokestinamas prekes ir bet kuris kitas asmuo, dalyvaujantis akcizais apmokestinamų prekių laikyme;
c)
akcizais apmokestinamų prekių gamybos atveju, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies c punkte: asmuo, gaminantis akcizais apmokestinamas prekes, ir neteisėtos gamybos atveju – bet kuris kitas asmuo, dalyvaujantis jų gamyboje;
d)
akcizais apmokestinamų prekių importo atveju, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalies d punkte: asmuo, kuris deklaruoja akcizais apmokestinamas prekes arba kurio vardu jos deklaruojamos importuojant, ir neteisėto importo atveju – bet kuris kitas asmuo, dalyvaujantis importe.
2.   Jeigu vieną akcizų skolą privalo sumokėti keli asmenys, jie solidariai atsako už tokią skolą.“
Kroatijos teisė
7
Pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos 2018 m. lapkričio 21 d.Zakon o trošarinama (Akcizų įstatymas) (Narodne novine, Nr. 106/18) 7 straipsnyje „Akcizų apskaičiavimas“ numatyta:
„1.   Prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda, kai akcizais apmokestinamos prekės išleidžiamos vartoti Kroatijos Respublikos teritorijoje, jeigu šiame įstatyme nenumatyta kitaip. <…>“
8
Akcizų įstatymo 12 straipsnyje „Akcizų apskaičiavimas ir mokėjimas neteisėtų veiksmų atveju“ numatyta:
„1.   Prievolė apskaičiuoti akcizus taip pat atsiranda, kai nustatoma, kad:
1)
apmokestinamos prekės buvo neteisėtai tvarkomos;
2)
akcizais apmokestinamos prekės buvo neteisėtai išleistos vartoti Kroatijos Respublikos teritorijoje <…>
<…>
2.   Neteisėtas tvarkymas pagal šį įstatymą suprantamas kaip: akcizais apmokestinamų prekių, už kurias akcizai neapskaičiuoti ir nesumokėti pagal šio įstatymo nuostatas arba už kurias jie apskaičiuoti ir sumokėti ne visi, gamyba, perdirbimas, saugojimas, gavimas, siuntimas, importas, įvežimas, transportavimas, naudojimas, pardavimas, pirkimas ar laikymas, taip pat bet koks kitas piktnaudžiavimas teise gabenti ar disponuoti akcizais apmokestinamomis prekėmis. Neteisėtu tvarkymu taip pat laikomas bet koks elgesys, kuris šio įstatymo nuostatose aiškiai apibrėžtas kaip neteisėtas. Laikoma, kad asmuo akcizais apmokestinamas prekes tvarkė neteisėtai, kai negali įrodyti teisėto akcizais apmokestinamų prekių įsigijimo, laikymo ir bet kokio kito faktinio ar teisinio disponavimo jomis, o bylos aplinkybės rodo, kad jis akcizais apmokestinamas prekes tvarkė neteisėtai.
3.   Prievolė apskaičiuoti ir sumokėti akcizą pagal šį straipsnį nustatoma sprendimu.
<…>“
9
Akcizų įstatymo 124 straipsnyje nustatyta:
„1.   Piktnaudžiavimu teise gabenti ar disponuoti apmokestinamomis prekėmis laikomas bet koks elgesys asmenų, kurie bet kokiu būdu tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja gabenant ar disponuojant akcizais apmokestinamomis prekėmis, siekdami:
1)
nuslėpti tikrąjį ketinimą, tikslą ar pagrindą gabenti akcizais apmokestinamas prekes ar disponuoti jomis;
2)
vengti mokėti akcizus ar kitas valstybės rinkliavas, įskaitant sąlygų, leidžiančių išvengti akcizų ar kitų valstybės rinkliavų mokėjimo, sudarymą.
2.   Laikoma, kad asmenys, kurie bet kokiu būdu tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja gabenant akcizais apmokestinamas prekes ar disponuojant jomis, piktnaudžiauja teise jas gabenti ar disponuoti, jeigu:
1)
atlieka fiktyvius teisinius veiksmus, susijusius su apmokestinamų prekių gabenimu ar disponavimu jomis, arba dalyvauja atliekant tokius teisinius veiksmus bet kokiu statusu;
2)
tiesiogiai ar netiesiogiai organizuoja fiktyvų apmokestinamų prekių tiekimą, gavimą, gabenimą ar disponavimą arba tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja tai atliekant;
3)
piktnaudžiauja Akcizais apmokestinamų prekių gabenimo ir kontrolės sistema, kad įgyvendintų fiktyvų gabenimą ar disponavimą;
4)
tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja klastojant komercinius, transporto ar kitus dokumentus, susijusius su akcizais apmokestinamų prekių gabenimu ar disponavimu jomis, arba naudoja tokius suklastotus dokumentus;
5)
neleistinai ar savavališkai naudoja kitų fizinių ar juridinių asmenų duomenis, siekdami valdyti, tvarkyti, gabenti akcizais apmokestinamas prekes ar disponuoti jomis arba sudaryti tam sąlygas;
6)
piktnaudžiaudami pasitikėjimu, sukčiaudami, meluodami ar klaidindami valdo, tvarko, gabena akcizais apmokestinamas prekes ar disponuoja jomis arba sudaro tam sąlygas.
3.   Šiame straipsnyje disponavimu akcizais apmokestinamomis prekėmis laikomas bet koks faktinis ar teisinis disponavimas, įskaitant išimtinai finansinių operacijų ar sandorių atlikimą arba veiksmus, kuriems atlikti reikia išrašyti, patvirtinti ar sertifikuoti bet kokį biudžeto ar buhalterinės apskaitos dokumentą, sutarties sudarymą ar dalyvavimą sutartiniuose santykiuose, arba transporto ar kitokio dokumento dėl akcizais apmokestinamų prekių išrašymą, patvirtinimą ar sertifikavimą apmokestinamų prekių pirkėjo, pardavėjo, tarpininko, vežėjo, gavėjo ar siuntėjo vardu.“
10
Akcizų įstatymo 125 straipsnyje nustatyta:
„1.   Jeigu prievolės apskaičiuoti akcizus nustatymo pagrindas yra piktnaudžiavimas teise gabenti akcizais apmokestinamas prekes ar jomis disponuoti ir jeigu dėl to nustatoma, kad buvo sudarytas fiktyvus teisinis sandoris arba akcizais apmokestinamos prekės buvo fiktyviai tiektos, gautos, gabentos ar jomis disponuota, prievolės apskaičiuoti akcizus nustatymo pagrindas yra fiktyvus ar apsimestinis teisinis sandoris, t. y. fiktyvus akcizais apmokestinamų prekių tiekimas, gavimas, gabenimas ar disponavimas jomis. Asmuo, kuris tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvauja piktnaudžiaujant teise, atliekant ar įforminant fiktyvius ar apsimestinius teisinius sandorius arba fiktyviai tiekiant, gaunant, gabenant akcizais apmokestinamas prekes ar disponuojant jomis, atsako kaip solidarus skolininkas už atsiradusią prievolę sumokėti mokėtinus akcizus.
2.   Bet kuris asmuo, kurio atžvilgiu iš objektyvių aplinkybių matyti, kad jis žinojo arba turėjo žinoti, jog savo veiksmais arba neveikimu piktnaudžiauja teise gabenti akcizais apmokestinamas prekes arba disponuoti jomis, atsako kaip solidarus skolininkas už atsiradusią prievolę sumokėti mokėtinus akcizus.
<…>“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
11
MK yra pagal Kroatijos teisę įsteigtos amatų įmonės, kuri vykdo miško kirtimo ir papildomų paslaugų miškininkystės sektoriuje veiklą, savininkas.
12
2019 m. liepos 1 d., atlikus MK įmonės mokestinį patikrinimą, Porezna uprava, Područni Ured Virovitica (mokesčių administratorius, Viroviticos apmokestinimo tarnyba, Kroatija) pateikė pranešimą apie mokėtiną mokestį, jame nurodė MK sumokėti 135603,57 Kroatijos kunų (HRK) (apie 18000 eurų) pridėtinės vertės mokesčio (PVM) sumą ir su tuo susijusius delspinigius. Iš tiesų mokesčių administratorius konstatavo, kad už laikotarpį nuo 2016 m. spalio 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d. MK atskaitė PVM pagal sąskaitas faktūras už naftos produktų tiekimą, kurios, kaip paaiškėjo, buvo suklastotos. Konkrečiai kalbant, buvo konstatuota, kad iš tikrųjų jokio naftos produktų tiekimo nebuvo. Todėl MK buvo atsisakyta suteikti teisę į pirkimo PVM atskaitą.
13
Be to, per administracinę procedūrą, vykusią prieš procesą pagrindinėje byloje, muitinės pareigūnai atliko MK mokėtinų akcizų sumokėjimo patikrinimą pagal, be kita ko, Akcizų įstatymo nuostatas. Taigi buvo konstatuota, kad tikrinamu laikotarpiu 36 sąskaitos faktūros, išrašytos 2016 m., ir 119 sąskaitų faktūrų, išrašytų 2017 m. siekiant įsigyti Eurodiesel degalų, kurias pateikė MK, buvo suklastotos, o atitinkami tiekimai neįvyko. Šiomis aplinkybėmis muitinė nusprendė, kad MK piktnaudžiavo teise gabenant akcizais apmokestinamas prekes, t. y. naftos produktus, iš viso 63435,23 litrus, kaip tai suprantama pagal Akcizų įstatymo 124 straipsnio 2 dalies nuostatas. Taigi 2019 m. spalio 22 d. pranešimu apie mokėtiną mokestį muitinė nustatė 226837,09 HRK (apie 30125 eurus) dydžio akcizo už energinius produktus, kurį MK turėjo sumokėti už laikotarpį nuo 2016 m. spalio 10 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d.
14
2022 m. kovo 31 d. administraciniu sprendimu Kroatijos Respublikos finansų ministerijos Administracinių skundų nagrinėjimo skyrius atmetė MK skundą dėl 2019 m. spalio 22 d. pranešimo apie mokėtiną mokestį. Tada MK apskundė šį sprendimą atmesti jo skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui – Upravni sud u Osijeku (Osijeko administracinis teismas, Kroatija).
15
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad 2019 m. kovo 19 d.Općinski sud u Virovitici (Viroviticos apylinkės teismas, Kroatija) nuosprendžiu dėl dokumentų klastojimo ir sukčiavimo mokesčiais ar muitais MK buvo pripažintas kaltu, jam paskirta laisvės atėmimo bausmė jos vykdymą atidedant ir civiline tvarka priteista sumokėti mokesčio skolą atitinkanti suma.
16
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat nurodė, kad, neatsižvelgiant į apmokestinimą akcizais, 2021 m. balandžio 21 d. muitinė, taikydama Akcizų įstatymo nuostatas ir už įvykdytą administracinį nusižengimą, t. y. piktnaudžiavimą teisėmis gabenant akcizais apmokestinamas prekes, skyrė MK 45000 HRK (apie 6000 eurų) baudą.
17
Paskui prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslino, kad Akcizų įstatymo nuostatose, kaip jas aiškina nacionaliniai teismai ir valdžios institucijos, energiniams produktams taikomi akcizai nustatomi neatsižvelgiant į bendrąsias taisykles, susijusias su akcizo atsiradimu, ir, be kita ko, akcizais apmokestinamų prekių gabenimą.
18
Galiausiai konstatavęs, kad MK nurodė, jog pagrindinėje byloje nagrinėjami naftos produktai niekada neegzistavo, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas priminė, kad akcizas yra mokestis, kuriuo apmokestinamas konkrečios prekės vartojimas. Jis abejoja, ar Europos Sąjungos teisę atitinka nacionalinės teisės nuostatos, kaip jas aiškina nacionalinės valdžios institucijos, kuriose numatyta, kad akcizas taikomas esant tokiai situacijai, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, kai neginčijamai nebuvo gabenamos akcizais apmokestinamos prekės ir kai suklastotos sąskaitos faktūros buvo išrašytos siekiant neteisėtai pasinaudoti teise į pirkimo PVM atskaitą.
19
Šiomis aplinkybėmis Upravni sud u Osijeku (Osijeko administracinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar <…> Direktyva 2008/118 <…>, ypač jos 7 ir 8 straipsniai, <…> turi būti aiškinama taip, kad jais draudžiama nacionalinė praktika (ir teisės nuostatos), pagal kurias numatyta prievolė sumokėti akcizą už energinius produktus, kai akcizais apmokestinamos prekės nebuvo pateiktos į rinką, o akcizas nustatomas už produktus, nurodytus suklastotose energinių produktų įsigijimo sąskaitose faktūrose, kurios būtent dėl to, kad yra suklastotos, nesuteikia teisės į pirkimo PVM atskaitą, nes tai yra fiktyvus energinių produktų tiekimas, kaip nustatyta ir baudžiamojoje byloje?“
Dėl prejudicinio klausimo
20
Pirmiausia reikia konstatuoti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimas, kaip jis suformuluotas, susijęs tiek su Direktyvos 2008/118 7 straipsnio, tiek su šios direktyvos 8 straipsnio išaiškinimu, o pastaroji nuostata susijusi su „asmens, kuriam tenka prievolė sumokėti apskaičiuotus akcizus“, nustatymu. Vis dėlto iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nematyti, kad minėtas teismas ketintų kreiptis į Bendrąjį Teismą dėl asmens, kuriam tenka prievolė sumokėti apskaičiuotus akcizus, nustatymo klausimo. Taigi, siekiant naudingai atsakyti į Bendrajam Teismui pateiktą klausimą, reikia aiškinti tik Direktyvos 2008/118 7 straipsnį.
21
Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad vieninteliu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2008/118 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip jas aiškina nacionalinės valdžios institucijos, kuriose numatyta prievolė apskaičiuoti akcizus remiantis fiktyviu akcizais apmokestinamų prekių, nurodytų suklastotose sąskaitose faktūrose, tiekimu.
22
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Direktyvos 2008/118 7 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad „prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda išleidimo vartoti metu ir išleidimo vartoti valstybėje narėje“. Šios direktyvos 7 straipsnio 2 dalyje „išleidimas vartoti“ apibrėžiamas keturiais atvejais.
23
Be to, iš Direktyvos 2008/118 8 konstatuojamosios dalies matyti, jog tinkamam vidaus rinkos veikimui vis dar svarbu, kad sąvoka „prievolė apskaičiuoti akcizus“ ir su ja susijusios sąlygos būtų vienodos visose valstybėse narėse
24
Šiuo klausimu, Direktyvos 2008/118 7 straipsnyje Sąjungos lygmeniu apibrėžiamas momentas, kada akcizais apmokestinamos prekės išleidžiamos vartoti. Kaip yra nusprendęs Teisingumo Teismas, šis suderinimas iš esmės leidžia išvengti dvigubo apmokestinimo valstybių narių tarpusavio santykiuose (šiuo klausimu žr. 2024 m. balandžio 18 d. Sprendimo Girelli Alcool, C‑509/22, EU:C:2024:341, 41 punktą; taip pat pagal analogiją žr. 2021 m. vasario 24 d. Sprendimo Silcompa, C‑95/19, EU:C:2021:128, 44 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
25
Be to, sąvoka „išleidimas vartoti“, kuri lemia prievolės apskaičiuoti akcizus atsiradimo momentą, visose valstybėse narėse turi būti aiškinama vienodai (šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 8 d. Sprendimo Komisija / Graikija, C‑590/16, EU:C:2018:77, 45 punktą).
26
Kaip patikslina prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, pagrindinė byla susijusi su fiktyviu akcizais apmokestinamų prekių, nurodytų suklastotose sąskaitose faktūrose, tiekimu. Remiantis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateikta informacija, reikia konstatuoti, kad pagrindinėje byloje akcizai nebuvo taikomi nei dėl to, kad prekės buvo išgabentos iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo, nei dėl to, kad jos buvo laikomos netaikant akcizų mokėjimo laikinojo atidėjimo režimo, nei dėl jų pagaminimo netaikant akcizų mokėjimo laikinojo atidėjimo režimo, nei dėl importo (tai yra šio sprendimo 22 punkte minėti išleidimo vartoti atvejai, numatyti Direktyvos 2008/118 7 straipsnio 2 dalyje). Akcizai taip pat nebuvo taikomi dėl neteisėto jais apmokestinamų prekių išgabenimo, gamybos ar importo, kuriuos apima Direktyvos 2008/118 7 straipsnio 2 dalyje numatyti išleidimo vartoti atvejai.
27
Iš tiesų, kaip matyti iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktos informacijos, pagrindinėje byloje akcizai buvo nustatyti dėl piktnaudžiavimo teise, kaip numatyta Akcizų įstatymo 124 straipsnyje, t. y. šiuo atveju ekonominių įvykių įtraukimas į apskaitą remiantis suklastotomis sąskaitomis faktūromis, nors akcizais apmokestinami energiniai produktai nebuvo nei išleisti į apyvartą, nei patiekti.
28
Šiuo klausimu reikia priminti, kad, kaip nurodyta šio sprendimo 22 punkte, Direktyvos 2008/118 7 straipsnio 2 dalyje nurodyti akcizais apmokestinamos prekės „išleidimo vartoti“ atvejai. Kaip matyti iš šios nuostatos formuluotės, šių atvejų sąrašas yra baigtinis. Taigi, išskyrus šiuos atvejus, negalima teigti, kad toks produktas buvo išleistas vartoti. Toks aiškinimas taip pat išplaukia iš šio sprendimo 24 ir 25 punktuose nurodytos būtinybės visose valstybėse narėse vienodai aiškinti sąvoką „išleidimas vartoti“.
29
Reikia konstatuoti, kad šio sprendimo 27 punkte nurodytas atvejis neatitinka nė vieno iš Direktyvos 2008/118 7 straipsnio 2 dalyje numatytų atvejų ir negali būti laikomas išleidimu vartoti, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.
30
Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos nacionalinės teisės nuostatos buvo pateisinamos, be kita ko, Kroatijos Respublikos mokestinių interesų apsauga, užkertant kelią piktnaudžiavimui tam tikromis akcizų tvarkomis ir didelio masto sukčiavimui mokesčiais.
31
Šiuo klausimu reikia priminti, kad valstybės narės turi teisėtą interesą imtis tinkamų priemonių savo finansiniams interesams apsaugoti ir kad kova su galimu sukčiavimu, mokesčių vengimu ir piktnaudžiavimu yra Direktyva 2008/118 siekiamas tikslas (šiuo klausimu žr. 2017 m. birželio 29 d. Sprendimo Komisija / Portugalija, C‑126/15, EU:C:2017:504, 59 punktą).
32
Valstybių narių reglamentavimo įgaliojimai priimti šio sprendimo 31 punkte nurodytas priemones negali būti įgyvendinami pažeidžiant Direktyvos 2008/118 nuostatas, visų pirma jos 7 straipsnio 1 ir 2 dalis, antraip būtų pakenkta Sąjungos teisės aktų leidėjo siekiamam suderinimo tikslui, nurodytam, be kita ko, minėtos direktyvos 8 konstatuojamojoje dalyje (2023 m. gruodžio 21 d. Sprendimo CDIL, C‑96/22, EU:C:2023:1025, 68 punktas).
33
Šiomis aplinkybėmis Kroatijos vyriausybė teigia, kad Akcizų įstatymo 124 ir 125 straipsnių nuostatomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai gautų energinių produktų naudojimui. Dėl šio argumento pakanka pažymėti, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 26 ir 27 punktų, apmokestinimas, susijęs su prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimu, nebuvo susijęs su neteisėtai gautais energiniais produktais.
34
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktą klausimą reikia atsakyti, kad Direktyvos 2008/118 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip jas aiškina nacionalinės valdžios institucijos, kuriose numatyta prievolė apskaičiuoti akcizus remiantis fiktyviu akcizais apmokestinamų prekių, nurodytų suklastotose sąskaitose faktūrose, tiekimu.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
35
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (prašymus priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjanti kolegija)
nusprendžia:
2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB, 7 straipsnis
turi būti aiškinamas taip:
pagal jį draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kaip jas aiškina nacionalinės valdžios institucijos, kuriose numatyta prievolė apskaičiuoti akcizus remiantis fiktyviu akcizais apmokestinamų prekių, nurodytų suklastotose sąskaitose faktūrose, tiekimu.
Papasavvas
Półtorak
Sampol Pucurull
Steinfatt
Petrlík
Paskelbtas 2025 m. liepos 9 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: kroatų.
(
i
)	Šios bylos pavadinimas išgalvotas. Jis neatitinka jokios bylos šalies tikrojo vardo, pavardės ar pavadinimo.