TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO NUTARTIS
2014 m. kovo 31 d.(*)
„Pagreitinta procedūra“
Byloje C‑671/13
dėl Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) 2013 m. gruodžio 16 d. nutartimi, kurią Teisingumo Teismas gavo 2013 m. gruodžio 17 d., pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje
VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“
prieš
Vitoldą Guliavičių,
dalyvaujant
likviduojamam AB bankui „Snoras“,
ir
Virgilijus Vidutis Nemaniūnas
prieš
likviduojamą AB banką „Snoras“,
dalyvaujant
VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“,
TEISINGUMO TEISMO PIRMININKAS,
atsižvelgęs į teisėjo pranešėjo J. L. da Cruz Vilaça siūlymą,
išklausęs generalinį advokatą P. Cruz Villalón,
priima šią
Nutartį
1        Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 135, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 252), iš dalies pakeistos 2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/14/EB (OL L 68, p. 3; toliau – Direktyva 94/19), 1 straipsnio 1 punkto, 3 straipsnio 1 dalies, 7 straipsnio 1 ir 2 dalių ir 10 straipsnio 1 dalies, Direktyvos 94/19 I priedo 12 punkto, 1997 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/9/EB dėl investuotojų kompensavimo sistemų (OL L 84, p. 22; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 311) 2 straipsnio 2 ir 3 dalių ir 4 straipsnio 1 ir 2 dalių, taip pat 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančios Tarybos direktyvą 93/22/EEB (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 263), iš dalies pakeistos 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES (OL L 331, p. 120), išaiškinimo.
2        Šis prašymas pateiktas nagrinėjant dvi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo sujungtas bylas. Pirmoje iš šių bylų nagrinėjamas ginčas tarp indėlių ir bankų investicijų apsaugą užtikrinančios valstybės įmonės VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“ ir V. Guliavičiaus, dalyvaujant likviduojamam AB bankui „Snoras“ (toliau – „Snoras“). Antroje iš šių bylų nagrinėjamas ginčas tarp V. V. Nemaniūno ir „Snoro“, dalyvaujant VĮ „Indėlių ir investicijų draudimas“. Šiose bylose ginčijamas indėlio sertifikato įsigijimo sutarties, kurią su „Snoru“ sudarė V. Guliavičius, ir kelių obligacijų pasirašymo sutarčių, kurias su „Snoru“ sudarė V. V. Nemaniūnas, teisėtumas, remiantis V. Guliavičiaus ir V. V. Nemaniūno suklaidinimu, nes „Snoras“ jiems nepateikė su sutartimis susijusios būtinos informacijos.
3        Sprendžiant šiuos ginčus Lietuvos Aukščiausiajam Teismui kyla klausimas, ar indėlio sertifikatui, kaip antai nagrinėjamam pagrindinėje byloje, galima netaikyti garantijų pagal Direktyvoje 94/19 numatytas indėlių garantijų sistemas tuo atveju, kai toks sertifikatas neturi visų finansinei priemonei, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 97/9 ir Direktyvą 2004/39, iš dalies pakeistą Direktyva 2010/78, būdingų požymių. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui taip pat kyla abejonių dėl nemokios kredito įstaigos indėlio sertifikatų ar obligacijų turintiems fiziniams asmenims pagal Sąjungos teisę teikiamos apsaugos apimties.
4        Šiomis aplinkybėmis Lietuvos Aukščiausiasis Teismas nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui prejudicinius klausimus.
5        Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Teisingumo Teismo prašo taikyti šio teismo Procedūros reglamento 105 straipsnio 1 dalį ir prašymą priimti prejudicinį sprendimą nagrinėti pagal pagreitintą procedūrą.
6        Savo prašymą nacionalinis teismas grindžia bylos svarba Lietuvos visuomenei ir Lietuvos bankininkystės sektoriui, taip pat „Snoro“ likvidavimo procedūros baigčiai. Šiuo klausimu jis nurodo, kad šiuo metu Vilniaus apygardos teisme nagrinėjamos 269 bylos, kuriose 448 ieškovai ginčija 489 indėlio sertifikatų įsigijimo sutartis, ir jų bendra reikalavimų suma yra maždaug 23 mln. litų (toliau – LTL), o 378 ieškovai ginčija 481 obligacijų pasirašymo sutartį, kurių bendra reikalavimų suma yra daugiau kaip 16 mln. LTL.
7        Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad „Snoras“ sudarė apie 14 000 indėlio sertifikatų įsigijimo ar obligacijų pasirašymo sutarčių. Su šiomis sutartimis susijusi bendra draudimo išmokų suma gali būti apie 200–240 mln. LTL.
8        Pagal Procedūros reglamento 105 straipsnio 1 dalį prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo prašymu arba išimties tvarka savo iniciatyva Teisingumo Teismo pirmininkas, išklausęs teisėją pranešėją ir generalinį advokatą, gali nuspręsti nagrinėti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pagal pagreitintą procedūrą, nukrypstant nuo šio reglamento nuostatų, jeigu dėl bylos pobūdžio reikia, kad ji būtų išnagrinėta greitai.
9        Nors prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pagrindė, kokia svarbi yra pagrindinė byla, ypač kiek tai susiję su jos poveikiu Lietuvos bankininkystės sektoriui ir visai Lietuvos visuomenei, vis dėlto jis neįrodė, jog atsižvelgiant į bylos pobūdį reikia, kad ji būtų greitai išnagrinėta dėl skubos, kuri pateisintų prašymo priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjimą pagal pagreitintą procedūrą.
10      Šiuo klausimu primintina, kad iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos matyti, jog didelis asmenų ar teisinių situacijų, kuriems gali turėti įtaką sprendimas, kurį turės priimti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas po kreipimosi į Teisingumo Teismą prejudicine tvarka, skaičius savaime negali būti laikomas išimtine aplinkybe, galinčia pateisinti pagreitintos procedūros taikymą (žr., be kita ko, Teisingumo Teismo pirmininko nutartis: 2006 m. rugsėjo 21 d. Nutarties KÖGÁZ ir kt., C‑283/06 ir C‑312/06, 9 punktą; 2008 m. liepos 3 d. Nutarties Plantanol, C‑20l/08, 10 punktą ir 2012 m. spalio 5 d. Nutarties Abdullahi, C‑394/12, 11 punktą).
11      Taip pat nei pagrindinės bylos ekonominė svarba, nei jos finansinės pasekmės negali patvirtinti, jog egzistuoja tokia skuba, kuri pateisintų prašymo priimti prejudicinį sprendimą nagrinėjimą pagal pagreitintą procedūrą (šiuo klausimu, be kita ko, žr. Teisingumo Teismo pirmininko nutartis: 2006 m. rugsėjo 25 d. Nutarties Cedilac, C‑368/06, 7 punktą ir 2009 m. spalio 23 d. Nutarties Lesoochranárske zoskupenie, C‑240/09, 11 ir 12 punktus).
12      Taigi, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo prašymas nagrinėti šią bylą pagal pagreitintą procedūrą negali būti patenkintas.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismo pirmininkas nutaria:
Atmesti Lietuvos Aukščiausiojo Teismo (Lietuva) prašymą nagrinėti bylą C‑671/13 pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 105 straipsnio 1 dalyje numatytą pagreitintą procedūrą.
Priimta 2014 m. kovo 31 d. Liuksemburge.
Kancleris
Teisingumo Teismo pirmininkas
A. Calot Escobar
V. Skouris
* Proceso kalba: lietuvių.