62003CJ0065_SK
Účastníci konania
Odôvodnenie
Výrok
Účastníci konania
Vo veci C-65/03,
Komisia Európskych spoločenstiev, v zastúpení: D. Martin, splnomocnený zástupca, ktorý si zvolil adresu na doručovanie v Luxemburgu,
žalobkyňa,
proti
Belgickému kráľovstvu, v zastúpení: A. Snoecx, splnomocnená zástupkyňa,
žalovanému,
ktorou sa Komisia domáha, aby Súdny dvor určil, že Belgické kráľovstvo tým, že neprijalo potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby držitelia stredoškolských diplomov získaných v inom členskom štáte mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom v Belgicku za tých istých podmienok ako držitelia vysvedčení o vyššom stredoškolskom vzdelaní (VVSV), si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 12 ES, 149 ES a 150 ES,
SÚDNY DVOR (tretia komora),
v zložení: predseda tretej komory A. Rosas, sudcovia R. Schintgen a N. Colneric (spravodajkyňa),
generálna advokátka: C. Stix-Hackl,
tajomník: R. Grass,
so zreteľom na správu sudcu-spravodajcu,
so zreteľom na rozhodnutie prijaté po vypočutí generálnej advokátky, že vec sa bude prejednávať bez jej návrhov,
vyhlásil tento
Rozsudok
Odôvodnenie
1. Komisia Európskych spoločenstiev podala dňa 14.februára 2003 do Kancelárie Súdneho dvora v súlade s článkom 226 ES žalobu, ktorou sa domáha, aby Súdny dvor určil, že Belgické kráľovstvo neprijatím potrebných opatrení na zabezpečenie toho, aby držitelia stredoškolských diplomov získaných v inom členskom štáte mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom v Belgicku (ďalej len „Francúzske spoločenstvo“) za tých istých podmienok ako držitelia vysvedčení o vyššom stredoškolskom vzdelaní (ďalej len „VVSV“), si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 12 ES, 149 ES a 150 ES.
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
2. Podľa článku 12 ods. 1 ES:
„V rámci pôsobnosti tejto zmluvy a bez toho, aby boli dotknuté jej osobitné ustanovenia akákoľvek diskriminácia na základe štátnej príslušnosti je zakázaná.“
3. Článok 149 ods. 1 a 2 ES upravuje:
„1. Spoločenstvo prispieva k rozvoju kvalitného vzdelávania podporovaním spolupráce medzi členskými štátmi a, ak je to potrebné, podporovaním a doplňovaním činnosti členských štátov pri plnom rešpektovaní ich zodpovednosti za obsah výučby a organizácie vzdelávacích systémov a za ich kultúrnu a jazykovú rozmanitosť.
2. Činnosť spoločenstva sa zameriava na:
…
– podporu mobility študentov a učiteľov, medzi iným podporou akademického uznávania diplomov a započítaním času štúdia;
…“
4. Článok 150 ES znie:
„1. Spoločenstvo uskutočňuje politiku odborného vzdelávania, ktorá podporuje a dopĺňa činnosť členských štátov pri plnom rešpektovaní ich zodpovednosti za obsah a organizáciu odborného vzdelávania.
2. Činnosť spoločenstva sa zameriava na:
…
– uľahčenie prístupu k odbornému vzdelávaniu a podporu mobility inštruktorov a stážistov, najmä mladých ľudí;
…“
Vnútroštátna právna úprava
5. Článok 1 písm. b) kráľovského nariadenia z 20. júla 1971 upravujúci podmienky a konanie o uznanie rovnocennosti zahraničných diplomov a vysvedčení ( Moniteur belge
z 5. augusta 1971, s. 9254, ďalej len „nariadenie z roku 1971“) stanovuje:
„V žiadnom prípade uznanie rovnocennosti podľa článku 1 zákona z 19. marca 1971 nesmie mať za následok:
…
b) umožnenie prístupu držiteľovi diplomu k takému typu štúdia, ktoré mu nie je prístupné v krajine, kde bol diplom alebo vysvedčenie vydané.“
6. Vládne nariadenie Francúzskeho spoločenstva z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1971 ( Moniteur belge
zo 16. mája 2003, s. 26867, ďalej len „nariadenie z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1971“), pripojilo k článku 1 písm. b) nariadenia z roku 1971 nasledujúcu vetu: „Písmeno b) sa neuplatňuje na diplomy vydané v členskom štáte Európskej únie.“
7. Článok 2 vládneho nariadenia Francúzskeho spoločenstva zo 17. mája 1999 zavádzajúci rovnocennosť medzi určitými zahraničnými dokladmi o ukončení stredoškolského vzdelania a uznanými vysvedčeniami o vyššom stredoškolskom vzdelaní ( Moniteur belge
z 25. septembra 1999, s. 36182, ďalej len „nariadenie z roku 1999“) stanovuje:
„Luxemburské diplomy o ukončení stredoškolského vzdelania vydané podľa novej úpravy, počnúc školským rokom 1993 – 1994 a obsahujúce jednu z nasledujúcich známok:
…
sú vyhlásené za rovnocenné s uznanými vysvedčeniami o vyššom stredoškolskom vzdelaní.“
8. Vládne nariadenie Francúzskeho spoločenstva z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1999 ( Moniteur belge
z 15. mája 2003, s. 26497, ďalej len „nariadenie z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1999“) osobitne zrušilo článok 2 nariadenia z roku 1999.
Postup pred začatím súdneho konania
9. Považujúc ustanovenia nariadenia z roku 1971 upravujúce akademické uznávanie dokladov a diplomov o ukončení stredoškolského vzdelania a prístup k vyššiemu a vysokoškolskému vzdelávaniu vo Francúzskom spoločenstve ako odporujúce článkom 12 ES, 149 ES a 150 ES, Komisia začala konanie o nesplnenie povinnosti. Po tom, čo vyzvala Belgické kráľovstvo, aby predložilo svoje pripomienky, dňa 23.októbra 2001 vydala odôvodnené stanovisko, ktorým vyzvala tento členský štát, aby prijal potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s týmto stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia.
10. Vláda Francúzskeho spoločenstva informovala Komisiu že, počas svojej schôdze z 20. decembra 2001 rozhodla vyhovieť záverom Komisie uvedeným v odôvodnenom stanovisku. Rovnako ju informovala, že platná úprava bude zmenená tak, aby bola odstránená uvedená diskriminácia a aby potrebné opatrenia na vykonanie uvedeného rozhodnutia boli prijaté pred skončením akademického roka 2001/2002.
11. Keďže Francúzske spoločenstvo neodpovedalo na jej dve výzvy, Komisia podala túto žalobu.
O žalobe
Tvrdenia účastníkov konania
12. Komisia pripomína, že z rozsudku z 13. februára 1985, Gravier (293/83, Zb. s. 593), vyplýva, že podmienky prístupu k profesionálnemu vzdelaniu patria do oblasti aplikácie zmluvy. Rovnako z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že pojem „profesionálne vzdelávanie“ treba chápať omnoho širšie. Navyše, podľa článku 149 ES sú všetky stupne a typy vzdelávania upravené zmluvou.
13. Komisia zastáva názor, že štátni príslušníci z iných členských štátov, ktorí sú držiteľmi diplomov a dokladov o ukončení stredoškolského vzdelania z iných členských štátov a ktorí usilujú o prístup k vyššiemu vzdelávaniu v Belgicku (štúdium lekárstva, zubného lekárstva, veterinárneho lekárstva a poľnohospodárskeho inžinierstva), musia úspešne zložiť prijímaciu skúšku, pokiaľ nie sú schopní z titulu dodatočnej podmienky dokázať, že je im v krajine ich pôvodu umožnený prístup k štúdiu na fakulte vysokej školy bez prijímacích skúšok alebo bez inej podmienky prijatia.
14. Komisia tvrdí, že táto dodatočná podmienka požadovaná pri prístupe k vyššiemu vzdelávaniu vo Francúzskom spoločenstve, sa uplatňuje výlučne na držiteľov diplomov získaných v inom členskom štáte a postihuje viac štátnych príslušníkov týchto členských štátov ako belgických štátnych príslušníkov.
15. Komisia sa domnieva, že táto dodatočná podmienka, ktorá má formu skúšky tzv. „zrelosti“ a ktorej sa musia podrobiť len držitelia diplomov získaných v inom členskom štáte, vytvára podmienku prístupu k vyššiemu a vysokoškolskému vzdelávaniu v zmysle zmienenej judikatúry.
16. Komisia zastáva názor, že tento systém vytvára dvojitú diskrimináciu, na jednej strane voči držiteľom diplomov získaných v iných členských štátoch a na druhej strane medzi príslušníkmi iných členských štátov v závislosti od toho, v akom školskom systéme získali svoje vysvedčenie o ukončení stredoškolského vzdelania.
17. Vo svojom vyjadrení Belgická vláda uvádza, že prijatím dvoch nariadení z 3. apríla 2003, ktorými sa menia nariadenia z rokov 1971 a 1999, urobila potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby držitelia vysvedčení o stredoškolskom vzdelaní získaných v iných členských štátoch mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom za rovnakých podmienok ako držitelia VVSV.
18. V replike Komisia uvádza, že legislatívne úpravy prijaté belgickými orgánmi odstránili výhrady Komisie len do budúcna. Teda značný počet študentov – držiteľov vysvedčení o stredoškolskom vzdelaní získaných v inom členskom štáte a želajúcich si študovať na vysokej škole v Belgicku, mal byť v minulosti poškodený porušením práva Spoločenstva uvedeného Komisiou vo svojej žalobe. Rozsudok Súdneho dvora na základe žaloby Komisie by tak zachoval záujem vytvoriť základ zodpovednosti Belgického kráľovstva voči nim. Navyše Komisia má i naďalej záujem, aby žalobou vznesená dôležitá právna otázka bola Súdnym dvorom formálne rozhodnutá.
19. Podľa Komisie, stačilo zmeniť iba nariadenie z roku 1971, aby sa ukončilo zistené porušenie povinnosti a nebolo potrebné zmeniť nariadenie z roku 1999, ktoré deklarovalo rovnocennosť VVSV a luxemburských vysvedčení o ukončení stredoškolského vzdelania. Komisia spresňuje, že v rámci postupu pred začatím súdneho konania neformulovala samostatnú sťažnosť týkajúcu sa špecifickej situácie držiteľov luxemburských diplomov. Odkaz na túto špecifickú situáciu mal iba ilustrovať skutočnosť, že zistená diskriminácia voči držiteľom diplomov získaných v inom členskom štáte bola znásobená diskrimináciou medzi štátnymi príslušníkmi iných členských krajín podľa toho, v ktorom členskom štáte držitelia diplomov o stredoškolskom vzdelaní tieto vysvedčenia získali.
Posúdenie Súdnym dvorom
20. Z ustálenej súdnej praxe vyplýva, že nesplnenie povinnosti má byť posudzované so zreteľom na situáciu dotknutého členského štátu ku dňu skončenia lehoty, ktorá bola určená v odôvodnenom stanovisku, pričom na zmeny prijaté po jej uplynutí Súdny dvor neprihliada (pozri hlavne rozsudky z 30. januára 2002, Komisia/Grécko, C-103/00, Zb. s. I-1147, bod 23, a z 20. novembra 2003, Komisia/Francúzsko, C-296/01, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 43).
21. V danom prípade nariadenie z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1971, bolo prijaté až po uplynutí lehoty stanovej v odôvodnenom stanovisku.
22. V dôsledku toho Súdny dvor v rámci preskúmania tejto žaloby na uvedené opatrenie nemôže prihliadnuť.
23. Podľa článku 12 ods. 1 ES v rámci pôsobnosti tejto zmluvy a bez toho, aby boli dotknuté jej osobitné ustanovenia, akákoľvek diskriminácia na základe štátnej príslušnosti je zakázaná.
24. Z uvedeného vyplýva, že treba skúmať či platná právna belgická úprava v čase uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, pokiaľ ide o prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom, bola v súlade s týmto ustanovením Zmluvy.
25. Ako už Súdny dvor rozhodol v bode 25 už citovaného rozsudku Gravier, podmienky prístupu k profesionálnemu vzdelaniu patria do oblasti pôsobnosti Zmluvy (pozri rovnako rozsudky z 2. februára 1988, Blaizot, 24/86, Zb. s. 379, bod 11; z 27. septembra 1988, Komisia/Belgicko, 42/87, Zb. s. 5445, bod 7, a zo 7. júla 1992, Parlament/Rada, C-295/90, Zb. s. I‑4193, bod 15). V tomto ohľade článok 149 ods. 2 druhá zarážka ES výslovne predpokladá, že činnosť Spoločenstva je zameraná na podporu mobility študentov a učiteľov, medzi iným podporou akademického uznávania diplomov a započítaním času štúdia. Navyše článok 150 ods. 2 tretia zarážka ES upravuje, že činnosť Spoločenstva je zameraná na uľahčenie prístupu k odbornému vzdelávaniu a podporu mobility inštruktorov a stážistov, najmä mladých ľudí.
26. Pokiaľ ide o prístup k profesionálnemu vzdelaniu, zmluva nepredpokladá osobitné ustanovenia, ktoré by sa mali z pohľadu článku 12 ods. 1 ES preskúmať ako prvé.
27. Článok 12 ods. 1 ES sa teda aplikuje na podmienky stanovené členskými štátmi na prístup k vyššiemu vzdelaniu.
28. Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že princíp rovnosti zaobchádzania, v rámci ktorého zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe štátnej príslušnosti obsiahnutý v článku 12 ods. 1 ES je zvláštnym vyjadrením, zakazuje nielen zjavnú diskrimináciu založenú na štátnej príslušnosti, ale aj všetky formy skrytej diskriminácie, ktoré aplikovaním iných kritérií rozlišovania vedú k takému istému výsledku (pozri osobitne rozsudky z 5. decembra 1989, Komisia/Taliansko, C‑3/88, Zb. s. 4035, bod 8, a zo 16. januára 2003, Komisia/Taliansko, C-388/01, Zb. s. I-721, bod 13).
29. V tomto prípade, predmetná právna úprava znevýhodňuje držiteľov vysvedčení o stredoškolskom vzdelaní získaných v inom členskom štáte ako v Belgicku, keďže títo držitelia nemajú pristúp k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom za rovnakých podmienok ako držitelia VVSV alebo ekvivalentných luxemburských diplomov. Aplikovanie takéhoto rozlišovacieho kritéria vedie hlavne k znevýhodňovaniu štátnych príslušníkov ostatných členských štátov.
30. Belgické kráľovstvo nemá žiadne tvrdenie, ktoré by zdôvodnilo toto kritérium.
31. V dôsledku toho treba určiť, že neprijatím potrebných opatrení na zabezpečenie toho, aby držitelia stredoškolských vysvedčení získaných v inom členskom štáte mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom za tých istých podmienok ako držitelia VVSV, Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 ES v spojení s článkami 149 ES a 150 ES.
O trovách
32. V súlade s ustanovením článku 69 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Belgické kráľovstvo na náhradu trov konania a Belgické kráľovstvo nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je preto opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania.
Výrok
Z týchto dôvodov
SÚDNY DVOR (tretia komora)
rozhodol a vyhlásil:
1) Neprijatím potrebných opatrení na zabezpečenie toho, aby držitelia stredoškolských vysvedčení získaných v inom členskom štáte mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom v Belgicku za tých istých podmienok ako držitelia diplomov vyššieho stredoškolského vzdelania (VVSV), si Belgické kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 ES v spojení s článkami 149 ES a 150 ES.
2) Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.