Vec C‑621/16 P
Európska komisia
proti
Talianskej republike
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 26. marca 2019
„Odvolanie – Jazykový režim – Verejné výberové konania na účely prijatia administrátorov do služobného pomeru – Oznámenie o výberovom konaní – Administrátori (AD 5) – Administrátori (AD 6) v oblasti ochrany údajov – Jazykové znalosti – Obmedzenie výberu 2. jazyka výberového konania na anglický, francúzsky a nemecký jazyk – Jazyk komunikácie s Európskym úradom pre výber pracovníkov (EPSO) – Nariadenie č. 1 – Služobný poriadok úradníkov – Diskriminácia na základe jazyka – Odôvodnenie – Služobný záujem – Súdne preskúmanie“
1.        Žaloba o neplatnosť – Akty, ktoré možno napadnúť žalobou – Akty so záväznými právnymi účinkami – Oznámenie o verejnom výberovom konaní Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) na vytvorenie rezervného zoznamu administrátorov – Zahrnutie
(Článok 263 ZFEÚ; služobný poriadok úradníkov, článok 29 ods. 1 a príloha III článok 1 ods. 1)
(pozri body 44, 45, 49 – 55)
2.        Úradníci – Výberové konanie – Priebeh verejného výberového konania – Jazyky účasti na skúškach – Obmedzenie výberu druhého jazyka – Diskriminácia na základe jazyka – Odôvodnenie so zreteľom na záujem služby – Dodržiavanie zásady proporcionality
[Služobný poriadok úradníkov, články 1d a 27 a článok 28 písm. f)]
(pozri body 65 – 68, 80 – 83, 88 – 92, 102)
3.        Úradníci – Výberové konanie – Priebeh verejného výberového konania – Jazyky, v ktorých sa možno zúčastniť na skúškach – Obmedzenie výberu druhého jazyka – Súdne preskúmanie – Rozsah
(Služobný poriadok úradníkov, článok 1d)
(pozri body 91 – 95, 102 – 104, 107)
4.        Úradníci – Výberové konanie – Priebeh verejného výberového konania – Jazyky komunikácie medzi Európskym úradom pre výber pracovníkov (EPSO) a uchádzačmi – Obmedzenie – Prípustnosť – Odôvodnenie – Odôvodnenie so zreteľom na záujem služby – Dodržiavanie zásady rovnosti zaobchádzania medzi uchádzačmi
(Služobný poriadok úradníkov, článok 1d ods. 1 a 6 a príloha III článok 1; nariadenie Rady č. 1, články 2 a 5)
(pozri body 117 – 126)
Zhrnutie
V rozsudku Komisia/Taliansko (C‑621/16 P) z 26. marca 2019 Súdny dvor v odvolacom konaní potvrdil rozsudok Všeobecného súdu(1), ktorý na základe článku 1d a článku 28 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie, článku 1 ods. 2 prílohy III tohto služobného poriadku a článku 1 nariadenia Rady (EHS) č. 1/58 zrušil dve oznámenia o verejnom výberovom konaní Európskeho úradu pre výber pracovníkov (EPSO) na vytvorenie rezervných zoznamov administrátorov.(2) Tieto oznámenia obmedzovali výber druhého jazyka výberového konania na anglický, francúzsky a nemecký jazyk a ich používanie ako jazykov komunikácie s EPSO.
Pokiaľ ide v prvom rade o prípustnosť žalôb na prvom stupni, Súdny dvor najprv pripomenul, že žalobu o neplatnosť možno podať proti opatreniam prijatým inštitúciami bez ohľadu na ich povahu alebo formu, ktoré majú vyvolávať záväzné právne účinky. Ďalej sa domnieval, že Všeobecný súd z právneho hľadiska správne rozhodol, pokiaľ ide o právnu povahu sporných oznámení o výberových konaniach, že tieto oznámenia nie sú potvrdzujúce akty alebo výlučne vykonávacie akty všeobecných pravidiel platných pre verejné výberové konania, ale že predstavujú akty, ktoré vyvolávajú „záväzné právne účinky, pokiaľ ide o jazykový režim predmetných výberových konaní“ a predstavujú tak napadnuteľné akty. V tejto súvislosti Súdny dvor spresnil, že organizácia výberového konania sa riadi oznámením o výberovom konaní, ktorého podstatné prvky, akými sú jazykové znalosti vyžadované osobitnou povahou obsadzovaných pracovných miest, musia byť v súlade s prílohou III k služobnému poriadku úradníkov. Toto oznámenie teda stanovuje „normatívny rámec“ dotknutého výberového konania v závislosti na cieli vytýčenom menovacím orgánom, a vyvoláva tak právne záväzné účinky. Toto posúdenie právnej povahy oznámenia o výberovom konaní je v prejednávanom prípade potvrdené znením všeobecných pravidiel platných pre verejné výberové konania, ktoré prijal EPSO, ako aj samotným znením sporných oznámení o výberových konaniach.
Pokiaľ ide po druhé o výkon a rozsah súdneho preskúmania vykonávaného Všeobecným súdom, Súdny dvor pripomenul, že inštitúcie Únie musia disponovať širokou posudzovacou právomocou pri organizácii ich vnútornej štruktúry, a predovšetkým pri určovaní kritérií spôsobilosti vyžadovaných pre miesta, ktorá majú byť obsadené, a v závislosti na týchto kritériách a v záujme služby pre stanovenie podmienok a spôsobu organizácie výberového konania. Táto právomoc je však imperatívne obmedzená článkom 1d služobného poriadku úradníkov, ktorý zakazuje diskrimináciu na základe jazyka a stanovuje, že rozdielne zaobchádzanie na základe jazyka, ktoré vedie k obmedzeniu jazykového režimu výberového konania na obmedzený počet úradných jazykov, je prípustné iba vtedy, ak je takéto obmedzenie objektívne odôvodnené a primerané skutočným potrebám služby. Okrem toho akákoľvek podmienka týkajúca sa špecifických jazykových znalostí musí byť založená na jasných, objektívnych a predvídateľných kritériách, ktorá uchádzačom umožní pochopiť dôvod, prečo musí túto podmienku splniť, a súdom Únie umožní preskúmať jej zákonnosť.
Keďže zákonnosť obmedzenia závisí od jeho odôvodnenej a primeranej povahy, Všeobecný súd mohol v prejednávanej veci vykonať preskúmanie in concreto
najmä otázky, či sporné oznámenia o výberových konaniach, všeobecné pravidlá platné pre verejné výberové konania alebo dôkazy poskytnuté Komisiou obsahovali „konkrétne dôvody“ umožňujúce objektívne preukázať služobný záujem, ktorý by mohol v prejednávanom prípade odôvodniť obmedzenie výberu druhého jazyka výberového konania. Prináleží totiž Všeobecnému súdu preskúmať nielen vecnú presnosť predložených dôkazov, ich spoľahlivosť a súlad, ale aj preskúmať, či tieto dôkazy predstavujú súhrn podstatných údajov, ktoré musia byť zohľadnené pri posúdení komplexnej situácie, a či sú spôsobilé opodstatniť závery, ktoré z nich boli vyvodené.
Napokon, pokiaľ ide v treťom rade o obmedzenie výberu jazykov komunikácie medzi uchádzačmi a EPSO, Súdny dvor rozhodol, že úvahy Všeobecného súdu, podľa ktorých nariadenie č. 1/58 upravuje všetky obmedzenia úradných jazykov stanovené pre komunikáciu medzi EPSO a uchádzačmi, sú nesprávne. Je pravda, že v rozsudku Taliansko/Komisia (C‑566/10 P) sa rozhodlo, že v situácii, keď neexistujú zvláštne právne ustanovenia vzťahujúce sa na úradníkov a ostatných zamestnancov vo vnútorných predpisoch inštitúcií, ktorých sa týkajú dotknuté oznámenia o výberových konaniach v tejto veci, nie sú vzťahy medzi týmito inštitúciami a ich úradníkmi a ostatnými zamestnancami v celom rozsahu vylúčené z rozsahu pôsobnosti nariadenia č. 1/58. Súdny dvor však zdôraznil, že toto spresnenie sa netýka jazyka pre komunikáciu medzi EPSO a uchádzačmi, ale jazyka uverejnenia oznámenia o výberovom konaní.(3) Podľa článku 1d ods. 6 služobného poriadku úradníkov môže byť preto v rámci postupov výberu zamestnancov Únie povolené rozdielne zaobchádzanie týkajúce sa jazykového režimu výberových konaní. V prejednávanej veci však Súdny dvor rozhodol, že Všeobecný súd správne dospel k záveru, že dôvody uvedené s cieľom odôvodniť výber jazykov oznámenia nemohli v zmysle článku 1d ods. 1 a 6 služobného poriadku odôvodniť obmedzenie výberu jazykov komunikácie s EPSO, keďže sporné oznámenia o výberových konaniach nespresňovali, na akých skutočnostiach, ktoré sú objektívne overiteľné, spočívalo uvedené obmedzenie, ktoré musí byť primerané skutočným potrebám služby.
1      Rozsudok Všeobecného súdu z 15. septembra 2016, Taliansko/Komisia (T‑353/14 a T‑17/10, EU:T:2016:495).
2      Nariadenie Rady č. 1 z 15. apríla 1958 o používaní jazykov v Európskom hospodárskom spoločenstve (Ú. v. ES 17, 1958, s. 385; Mim. vyd. 01/001, s. 5), zmeneného nariadením Rady (EÚ) č. 517/2013 z 13. mája 2013 (Ú. v. EÚ L 158, 2013, s. 1).
3      Rozsudok Súdneho dvora z 27. novembra 2012, Taliansko/Komisia (C‑566/10 P, EU:C:2012:752).