Predbežné znenie
NÁVRHY
GENERÁLNEJ
ADVOKÁTKY
JULIANE
KOKOTT
prednesené
9. októbra
2025(1)
Vec C‑483/24
Procureur général près la Cour d’appel de Liège
proti
Aldi SA
[návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktorý
podal
Cour
de
cassation
(Kasačný
súd,
Belgicko)]
„ Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania – Ochrana
verejného
zdravia – Hygiena
potravín – Nariadenie
(ES)
č. 852/2004 – Nariadenie
(ES)
č. 178/2002 – Povinnosti
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov – Objavenie
stôp
po
škodcoch v predajniach a skladoch – Konštatovanie
porušenia “
I.      Úvod
1.        Postačuje
zistenie
stôp
po
škodcoch v predajniach a skladoch
prevádzkovateľa
potravinárskeho
podniku
samo
osebe
na
preukázanie
porušenia
hygienických
predpisov
stanovených v nariadení
(ES)
č. 852/2004 o hygiene
potravín(2),
alebo
skôr
musí
príslušný
orgán
preukázať,
že
dotknutý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
si
nesplnil
povinnosti
týkajúce
sa
vynaloženia
maximálneho
úsilia
stanovené v tomto
nariadení?
2.        To
je
otázka,
ktorú
Cour
de
cassation
(Kasačný
súd,
Belgicko)
položil
Súdnemu
dvoru v rámci
tohto
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania.
II.    Právny rámec
A.      Základné nariadenie o potravinách
3.        Nariadenie o hygiene
potravín,
ktorého
výklad
sa v prejednávanom
prípade
požaduje,
opakovane
odkazuje
na
nariadenie
(ES)
č. 178/2002,
ktorým
sa
ustanovujú
všeobecné
zásady a požiadavky
potravinového
práva,
zriaďuje
Európsky
úrad
pre
bezpečnosť
potravín a stanovujú
postupy v záležitostiach
bezpečnosti
potravín(3).
4.        Odôvodnenie
30
základného
nariadenia o potravinách
znie:
„Prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
vie
najlepšie
vypracovať
bezpečný
systém
dodávky
potravín a zabezpečiť,
že
potraviny,
ktoré
dodáva,
sú
bezpečné; a tak
by
mal
niesť
primárnu
zákonnú
zodpovednosť
za
zabezpečenie
potravinovej
bezpečnosti.
…“
5.        Článok 17 s názvom
„Zodpovednosť“
základného
nariadenia o potravinách
stanovuje:
„1.      Prevádzkovatelia
potravinárskych a krmivárskych
podnikov
vo
všetkých
stupňoch
výroby,
spracúvania a distribúcie v podnikoch,
ktoré
riadia,
zabezpečia,
aby
potraviny
alebo
krmivá
spĺňali
požiadavky
potravinového
práva,
ktoré
sa
týkajú
ich
činností a budú
overovať,
či
sa
také
požiadavky
plnia.
2.      Členské
štáty
uvedú
do
účinnosti
potravinové
právo a budú
monitorovať a overovať,
či
prevádzkovatelia
potravinárskych a krmivárskych
podnikov
plnia
príslušné
požiadavky
potravinového
práva
vo
všetkých
stupňoch
výroby,
spracúvania a distribúcie.
S týmto
cieľom
budú
viesť
systém
úradných
kontrol a iných
činností
tak,
ako
to
vyžadujú
okolnosti,
vrátane
informovania
verejnosti o bezpečnosti
potravín a krmív a riziku
potravín a krmív,
dohľadu
nad
bezpečnosťou
potravín a krmív a iných
monitorovacích
aktivít
týkajúcich
sa
všetkých
stupňov
výroby,
spracúvania a distribúcie.
Členské
štáty
tiež
ustanovia
pravidlá o opatreniach a pokutách
uplatniteľných
na
porušenia
potravinového
práva a práva
týkajúceho
sa
krmív.
Opatrenia a pokuty
musia
byť
účinné,
primerané a odrádzajúce.“
B.      Nariadenie o hygiene potravín
6.        Odôvodnenie
1
nariadenia o hygiene
potravín
odkazuje
na
základné
nariadenie o potravinách:
„Jedným
zo
základných
cieľov
potravinového
práva,
ako
je
ustanovené v [základnom
nariadení o potravinách]
je
snaha o vysokú
úroveň
ochrany
ľudského
života a zdravia.
…“
7.        Odôvodnenie
7
nariadenia o hygiene
potravín
odkazuje
na
cieľ
tohto
nariadenia:
„Základným
cieľom
nových
všeobecných a osobitných
hygienických
predpisov
je
zabezpečiť
vysokú
úroveň
ochrany
spotrebiteľa,
pokiaľ
ide o bezpečnosť
potravín.“
8.        Článok 1
ods. 1 písm. a)
nariadenia o hygiene
potravín
stanovuje:
„prvotná
zodpovednosť
za
bezpečnosť
potravín
spočíva
na
prevádzkovateľovi
potravinárskeho
podniku“.
9.        Článok 3
nariadenia o hygiene
potravín
znie:
„Prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
zabezpečujú,
aby
všetky
stupne
výroby,
spracovania a distribúcie
potravín
pod
ich
kontrolou
spĺňali
príslušné
hygienické
požiadavky
ustanovené v tomto
nariadení.“
10.      Podľa
článku 4 s názvom
„Všeobecné a osobitné
hygienické
požiadavky“
ods. 2
nariadenia o hygiene
potravín
„prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov,
ktorí
vykonávajú
akýkoľvek
stupeň
výroby,
spracovania
alebo
distribúcie
potravín…
dodržiavajú
všeobecné
hygienické
požiadavky
ustanovené v prílohe II…“.
11.      Článok 5 s názvom
„Analýza
nebezpečenstva a kritické
kontrolné
body“
ods. 1 a 2
nariadenia o hygiene
potravín
odkazuje
na
zásady
HACCP(4), v ktorých
sa
stanovuje
správna
hygienická
prax.
12.      Kapitola I
bod 2 písm. c) prílohy II k nariadeniu o hygiene
potravín
stanovuje:
„Usporiadanie,
riešenie,
konštrukcia,
umiestnenie a veľkosť
potravinárskych
priestorov
musia
…
c)      umožňovať
správne
hygienické
praktiky
vrátane
ochrany
proti
kontaminácii, a najmä
kontrolu
škodcov.“
13.      Kapitola V bod 1 písm. a) prílohy II stanovuje:
„Všetky
predmety,
príslušenstvo a zariadenia, s ktorým
potraviny
prichádzajú
do
styku,
musia
byť
a)      účinne
čistené a tam,
kde
je
to
potrebné,
dezinfikované.
Čistenie a dezinfekcia
sa
musí
vykonávať s dostatočnou
frekvenciou,
aby
sa
zabránilo
akémukoľvek
riziku
kontaminácie.“
14.      Kapitola IX
body 2,
3 a 4 prílohy II znejú
takto:
„2.      Suroviny a všetky
zložky
skladované v potravinárskom
podniku
sa
musia
uchovávať
vo
vhodných
podmienkach
navrhnutých a určených
na
to,
aby
zabraňovali
ich
škodlivému
kazeniu
sa a chránili
ich
pred
kontamináciou.
3.      Potraviny
sa
musia
na
všetkých
stupňoch
výroby,
spracovania a distribúcie
chrániť
pred
akoukoľvek
kontamináciou,
ktorá
by
mohla
spôsobiť,
že
potraviny
budú
nevhodné
na
ľudskú
spotrebu,
škodlivé
pre
zdravie
alebo
kontaminované
takým
spôsobom,
že
by
bolo
bezdôvodné
očakávať,
že
by
sa
mohli v takom
stave
konzumovať.
4.      Musia
sa
zaviesť
primerané
postupy
na
kontrolu
škodcov.
Tiež
sa
musia
zaviesť
primerané
postupy
na
zabránenie
prístupu
domácich
zvierat
do
miest,
kde
sa
potraviny
pripravujú,
manipuluje
sa s nimi
alebo,
kde
sa
skladujú
(alebo,
ak
to v osobitných
prípadoch
príslušný
orgán
povolí,
na
zabránenie
tomu,
aby
mal
takýto
prístup
za
následok
kontamináciu).“
III. Skutkový stav a návrh na začatie prejudiciálneho konania
15.      Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
je
založený
na
trestnom
stíhaní,
ktoré
začala
belgická
prokuratúra
proti
potravinárskemu
podniku
Aldi
SA.
16.      Počas
kontrol
vykonaných v rokoch
2020
až
2022
Agence
fédérale
pour
la
sécurité
de
la
chaîne
alimentaire
(Federálna
agentúra
pre
bezpečnosť
potravinového
reťazca,
Belgicko)
(ďalej
len
„AFSCA“)
opakovane
zistila
nezrovnalosti
vo
viacerých
obchodoch a skladoch
spoločnosti
Aldi.
Viaceré z dotknutých
prevádzok
boli
opätovne
preskúmané s odstupom
niekoľkých
mesiacov a zistilo
sa,
že
nezrovnalosti
pretrvávajú.
17.      Na
mieste
bolo
konštatované,
že
na
regáloch
prístupných
spotrebiteľom,
ako
aj v skladoch
sa
našla
špina,
výrobky
ohlodané
škodcami,
potraviny
znečistené
trusom,
močom a vlasmi,
trus
škodcov a mŕtve
myši.
18.      Okrem
toho
AFSCA
kritizovala
neexistenciu
systému
kontroly
prijatého
tovaru v niektorých
prevádzkach,
na
čo
poukazovala
už v minulosti.
19.      Počas
jednej z týchto
kontrol, v priebehu
ktorej
sa
našli
trus
hlodavcov a mŕtve
myši,
sa
tesne
predtým
vykonala
kontrola
spoločnosťou,
ktorá
sa
zaoberá
bojom
proti
škodcom.
20.      Belgická
prokuratúra
následne
obvinila
Aldi z porušenia
článku 4 a prílohy II k nariadeniu o hygiene
potravín,
ako
aj
článku 9
ods. 3
kráľovského
nariadenia z 22. februára
2001,
ktorým
sa
organizujú
kontroly
vykonávané
AFSCA a ktorým
sa
menia
rôzne
právne
predpisy.
21.      Tribunal
correctionnel
de
Luxembourg,
division
Neufchâteau
(Trestný
súd
pre
provinciu
Luxembourg,
oddelenie
Neufchâteau,
Belgicko)
oslobodil
Aldi
spod
všetkých
obvinení,
ktoré
boli
voči
nej
vznesené,
vo
svojom
rozsudku z 15. marca 2023.
Belgická
prokuratúra
podala
proti
tomuto
rozsudku
odvolanie.
22.      Cour
d’appel
de
Liège
(Odvolací
súd
Liège,
Belgicko)
však
potvrdil
rozsudok
prvostupňového
súdu.
Podľa
jeho
názoru
nariadenie o hygiene
potravín
ukladá
prevádzkovateľom
potravinárskych
podnikov
len
povinnosti
týkajúce
sa
vynaloženia
maximálneho
úsilia.
Samotná
prítomnosť
stôp a trusu
škodcov
sama
osebe
nepredstavuje
porušenie
tohto
nariadenia.
Belgická
prokuratúra
podala
proti
tomuto
rozsudku
kasačný
opravný
prostriedok.
23.      Za
týchto
okolností
Cour
de
cassation
(Kasačný
súd)
rozhodol
prerušiť
konanie a položiť
Súdnemu
dvoru
túto
prejudiciálnu
otázku:
„Ukladajú
povinnosti
stanovené v článku 4
ods. 2
[nariadenia o hygiene
potravín] a v prílohe II k uvedenému
nariadeniu,
konkrétne v jej
kapitole I
bode 2 písm. c),
kapitole V bode 1 písm. a) a kapitole IX
bodoch 2,
3 a 4,
prevádzkovateľom
veľkoobchodných a maloobchodných
potravinárskych
podnikov
povinnosť
dosiahnuť
výsledok, v dôsledku
čoho
zistenie
stôp
alebo
trusu
škodcov v predajniach a skladoch
postačuje, s výnimkou
prípadov
vyššej
moci,
vonkajšej
príčiny
alebo
neodvrátiteľnej
vady,
na
konštatovanie
porušenia
uvedeného
nariadenia,
alebo
sa
na
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov
vzťahuje
len
povinnosť
vynaloženia
maximálneho
úsilia,
t. j. urobiť
všetko
pre
to,
aby
sa
zabránilo
výskytu
škodcov, v dôsledku
čoho
samotné
zistenie
stôp
alebo
trusu
škodcov v predajniach a skladoch
vnútroštátnym
správnym
orgánom
nepostačuje
na
konštatovanie
porušenia
uvedeného
nariadenia?“
24.      Písomné
pripomienky k tejto
otázke
predložili
Aldi,
belgická,
grécka,
francúzska,
luxemburská,
holandská,
poľská a írska
vláda,
ako
aj
Európska
komisia v rámci
konania
pred
Súdnym
dvorom.
Tí
istí
účastníci
konania, s výnimkou
luxemburskej,
holandskej a poľskej
vlády,
boli
zastúpení
aj
na
pojednávaní
25. júna
2025.
IV.    Právne posúdenie
A.      O prípustnosti
25.      Aldi
tvrdí,
že
prejudiciálna
otázka
je
čiastočne
neprípustná.
Návrh
na
začatie
prejudiciálneho
konania
sa
čiastočne
týka
ustanovení
prílohy II k nariadeniu o hygiene
potravín,
ktoré
nie
sú
predmetom
trestného
konania
vedeného
voči
nej v Belgicku.
Tieto
ustanovenia
teda
nie
sú
relevantné
na
účel
konania
vo
veci
samej.
26.      Podľa
ustálenej
judikatúry
prináleží
výlučne
vnútroštátnemu
súdu,
aby s prihliadnutím
na
konkrétne
okolnosti
veci
posúdil
tak
nevyhnutnosť
prejudiciálneho
rozhodnutia
na
vydanie
svojho
rozsudku,
ako
aj
relevantnosť
otázok,
ktoré
predkladá
Súdnemu
dvoru a ktoré
sa
považujú
za
relevantné.
Preto,
pokiaľ
sa
položená
otázka
týka
výkladu
alebo
platnosti
právneho
predpisu
Únie,
Súdny
dvor
je v zásade
povinný
rozhodnúť,
okrem
prípadu,
ak
je
zjavné,
že
požadovaný
výklad
nemá
nijakú
súvislosť s existenciou
alebo
predmetom
sporu
vo
veci
samej,
ak
ide o hypotetický
problém
alebo
ak
Súdny
dvor
nedisponuje
skutkovými a právnymi
podkladmi
potrebnými
na
poskytnutie
užitočnej
odpovede
na
túto
otázku.(5)
27.      V prejednávanej
veci
však
nejde o takýto
prípad.
Ako
vysvetlím
nižšie,
rôzne
hygienické
predpisy
uvedené v prílohe II k nariadeniu o hygiene
potravín
spolu
súvisia,
keďže
slúžia
na
dosiahnutie
spoločného
cieľa,
ktorým
je
zabezpečenie
bezpečnosti
potravín.
Treba
ich
teda
vykladať v kontexte.
28.      Aldi
ďalej
tvrdí,
že
vnútroštátny
súd v skutočnosti
nežiada o výklad
práva
Únie,
ale
že
jej
otázka
sa
týka
výkladu
belgického
trestného
práva
vzhľadom
na
pokuty,
ktoré
jej
boli
uložené.
29.      Táto
námietka
je
však
tiež
nedôvodná,
pretože
prejudiciálna
otázka
sa
jednoznačne
týka
výkladu
nariadenia o hygiene
potravín,
ktoré
samotné
odkazuje
na
základné
nariadenie o potravinách.
Článok 17
ods. 2
tohto
posledného
uvedeného
nariadenia
stanovuje,
že
členské
štáty
stanovia
pravidlá o opatreniach a pokutách
uplatniteľných v prípade
porušenia
potravinového
práva,
ktoré
musia
byť
účinné,
primerané a odrádzajúce.
Je
teda
nepochybné,
že
prejednávaná
vec
patrí
do
pôsobnosti
práva
Únie,
aj
keď
sa
konanie
vo
veci
samej
týka
pokuty
uloženej
spoločnosti
Aldi.
30.      Námietky
proti
prípustnosti
tohto
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania,
ktoré
vzniesla
Aldi,
treba
preto
zamietnuť.
B.      O veci samej
31.      Vnútroštátny
súd
sa
vo
svojej
otázke
odvoláva
na
rozdiel
medzi
povinnosťou
dosiahnuť
výsledok a povinnosťou
vynaložiť
maximálne
úsilie,
ktorá
je
vo
väčšine
právnych
poriadkov
členských
štátov
dobre
známa a ktorú
Súdny
dvor
už
použil.(6) Cieľom
tohto
rozlišovania
je
určiť,
či
je
adresát
povinnosti
povinný
dosiahnuť
určitý
výsledok,
alebo
či
stačí,
aby
vynaložil
maximálne
úsilie
na
dosiahnutie
výsledku
bez
toho,
aby
bol
zodpovedný
za
jeho
skutočné
dosiahnutie.
32.      Samotné
nariadenie o hygiene
potravín
nepoužíva
pojmy
„povinnosť
dosiahnuť
výsledok“
ani
„povinnosť
vynaložiť
maximálne
úsilie“.
Okrem
toho
klasifikácia
ustanovení
uvedených v prejudiciálnej
otázke
podľa
jednej
alebo
druhej
kategórie,
ktorú
navrhuje
vnútroštátny
súd,
nie
je
možná
presne,
pretože
tieto
ustanovenia
obsahujú
tak
požiadavky
na
konanie,
ako
aj
požiadavky
týkajúce
sa
výsledku.
33.      Vnútroštátny
súd
používa
toto
rozlíšenie,
pretože,
ako
sám
uvádza
vo
svojej
prejudiciálnej
otázke,
chce
vedieť,
či
zistenie
stôp
po
škodcoch v predajniach a skladoch
postačuje
na
preukázanie
porušenia
hygienických
predpisov
stanovených v článku 4
ods. 2 v spojení s prílohou II k nariadeniu o hygiene
potravín, s výnimkou
prípadov
vyššej
moci,
vonkajšej
príčiny
alebo
neodvrátiteľnej
vady.
34.      Predchádzajúce
súdy
totiž
rozhodli,
že
to
tak
nie
je.
Sporné
ustanovenia
len
stanovujú
pravidlá
správania,
ktoré
sú
prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
povinní
dodržiavať.
Samotné
zistenie
stôp
škodcov
preto
nemôže
stačiť
na
odôvodnenie
porušenia.
35.      Zdá
sa
teda,
že
prejudiciálna
otázka
sa v podstate
týka
toho,
či
orgán
na
kontrolu
potravín
môže
na
základe
prítomnosti
stôp
po
škodcoch
dospieť k záveru,
že
sporné
hygienické
predpisy
neboli
dodržané,
alebo v každom
prípade
neboli
dodržané
dostatočne, v dôsledku
čoho
môže
len
na
tomto
základe
konštatovať
porušenie
týchto
predpisov.
36.      V prvom
rade
preskúmam,
za
akých
okolností
zistenie
stôp
po
škodcoch
umožňuje
dospieť k záveru o nedodržaní
uplatniteľných
hygienických
predpisov
(1). V druhom
rade
vysvetlím
dôvody,
pre
ktoré
sa
má
nariadenie o hygiene
potravín
vykladať v tom
zmysle,
že
za
okolností, o aké
ide v prejednávanej
veci,
treba
dospieť k záveru,
že
došlo k porušeniu
(2).
37.      Skôr,
než
sa
budem
zaoberať
týmito
aspektmi,
je
potrebné
objasniť,
že
vnútroštátny
súd
osobitne
žiada o výklad
niektorých
ustanovení
prílohy II k nariadeniu o hygiene
potravín. V rámci
prejudiciálneho
konania
však
prináleží
Súdnemu
dvoru
poskytnúť
vnútroštátnemu
súdu
užitočnú
odpoveď,
ktorá
mu
umožní
rozhodnúť
prejednávaný
spor.
Súdny
dvor
môže
pri
tom
vziať
do
úvahy
aj
ustanovenia
práva
Únie,
na
ktoré
sa
vnútroštátny
súd v znení
svojej
otázky
neodvolával.(7)
38.      Okolnosť,
že z formálneho
hľadiska
vnútroštátny
súd
uviedol
vo
svojich
otázkach
niektoré
konkrétne
ustanovenia
práva
Únie,
teda
nebráni
tomu,
aby
Súdny
dvor
poskytol
vnútroštátnemu
súdu
všetky
prvky
výkladu,
ktoré
môžu
byť
užitočné
na
rozhodnutie
vo
veci
samej, a aby
zo
všetkých
informácií
poskytnutých
týmto
súdom, a najmä z odôvodnenia
rozhodnutia
vnútroštátneho
súdu,
abstrahoval
tie
prvky
práva
Únie,
ktoré
si
vyžadujú
výklad
vzhľadom
na
predmet
sporu.(8)
1.      Zistenie stôp po škodcoch ako dôkaz nedodržania príslušných hygienických pravidiel
39.      Vnútroštátny
súd
vo
svojej
prejudiciálnej
otázke
odkazuje
na
hygienické
predpisy
uvedené v kapitole I
bode 2 písm. c),
kapitole V bode 1 písm. a) a kapitole IX
bodoch 2,
3 a 4
prílohy II k nariadeniu o hygiene
potravín,
ktoré
sú
prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
povinní
dodržiavať v súlade s článkom 4
ods. 2
uvedeného
nariadenia.
40.      Tieto
ustanovenia
od
začiatku
ukladajú
prevádzkovateľom
potravinárskych
podnikov
povinnosti
týkajúce
sa
vybavenia
priestorov,
čistenia a dezinfekcie
predmetov
prichádzajúcich
do
styku s potravinami,
primeraného
skladovania a ochrany
potravín
pred
kontamináciou,
ako
aj
kontroly
škodcov.
Zároveň
stanovujú
cieľ,
ktorý
sa
má
dosiahnuť.
Týmto
cieľom
je
zabezpečiť,
aby
boli
potraviny
chránené
na
všetkých
stupňoch
pred
kontamináciou
škodcami, v dôsledku
ktorej
by
boli
nevhodné
na
ľudskú
spotrebu
alebo
škodlivé
pre
zdravie.
41.      Ako
uviedli
viacerí
účastníci
konania,
hygienické
predpisy
uvedené v prílohe II k nariadeniu o hygiene
potravín
sa
majú
vykladať v súlade s článkom 3
tohto
nariadenia a článkom 17
ods. 1
základného
nariadenia o potravinách.
Podľa
týchto
ustanovení
musia
prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
zabezpečiť
dodržiavanie
príslušných
hygienických
predpisov
vo
všetkých
fázach
manipulácie s potravinami,
ktoré
sú
pod
ich
kontrolou,
aby
sa
zabezpečilo,
že
potraviny
sú
vhodné
na
ľudskú
spotrebu.(9) Okrem
toho
musia
overiť
dodržiavanie
týchto
požiadaviek.
42.      Otázka,
či
prítomnosť
stôp
po
škodcoch
umožňuje
preukázať
nesplnenie
týchto
povinností
prevádzkovateľmi
potravinárskych
podnikov, a teda
nepriamo
sporných
ustanovení
prílohy II k nariadeniu o potravinách,
závisí
od
rozsahu
zistených
stôp.
Príslušnému
súdu
prináleží
posúdiť
túto
skutočnosť
vzhľadom
na
konkrétne
okolnosti
prejednávanej
veci.
43.      Tak
napríklad
príležitostný
nález
jednej
myši
alebo
ojedinelých
stôp
po
škodcoch v sklade
neprístupnom
spotrebiteľom
by
nestačil
na
preukázanie,
že
dotknutý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
porušil
svoju
povinnosť
zabezpečiť a kontrolovať
dodržiavanie
platných
hygienických
predpisov.
Vniknutie
škodcov
je
pri
prevádzkovaní
potravinárskych
podnikov
takmer
nevyhnutným
rizikom.
Práve z tohto
dôvodu
sporné
hygienické
predpisy
stanovujú,
že
musí
byť
zaručená
ochrana
proti
kontaminácii
škodcami a kontrola
škodcov.
44.      Jednorazový a ojedinelý
výskyt
stôp
po
škodcoch
preto
nevedie k záveru,
že
došlo k porušeniu
stanovených
hygienických
povinností. V takom
prípade
by
sa
skôr
museli
vykonať
monitorovacie
kontroly s cieľom
určiť,
či
dotknutý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
prijal
vhodné
opatrenia
na
odstránenie
nezrovnalostí.
45.      Situácia
je
úplne
iná v prípade, o aký
ide v prejednávanej
veci,
keď
podľa
informácií
poskytnutých
vnútroštátnym
súdom
opakované
kontroly
vykonané s odstupom
niekoľkých
mesiacov
vo
viacerých
pobočkách
odhalili
masívnu
kontamináciu
na
základe
stôp
po
škodcoch v potravinách,
na
potravinách a v ich
bezprostrednej
blízkosti, z ktorých
väčšina
už
bola v štádiu
umiestnenia
na
trh,(10) teda
dostupná
pre
spotrebiteľov.
46.      Zistenie
takýchto
stôp
po
škodcoch
totiž
umožňuje
dospieť k záveru,
že v dotknutom
potravinárskom
podniku
existuje
štrukturálny a trvalý
problém,
pokiaľ
ide o dodržiavanie
uplatniteľných
hygienických
predpisov a kontrolu
ich
dodržiavania.
Za
týchto
okolností
je
teda
odôvodnené
dospieť k záveru,
že
došlo k porušeniu
sporných
hygienických
predpisov
(a prípadne
iných
predpisov)
uvedených v prílohe II k nariadeniu o hygiene
potravín v spojení s článkom 3
tohto
nariadenia a článkom 17
ods. 1
základného
nariadenia o potravinách.
47.      Vnútroštátnemu
súdu
prináleží,
aby
vzhľadom
na
konkrétne
okolnosti
preskúmal,
do
akej
miery
sa
to
uplatňuje
na
každé z ustanovení
tejto
prílohy II,
na
ktoré
sa
odvoláva.
Samotné
zistenie
stôp
po
škodcoch
teda v zásade
neumožňuje
vo
všeobecnosti
dospieť k záveru,
že
došlo k porušeniu
povinnosti
upraviť
priestory
tak,
aby
bolo
možné
uplatňovať
správne
hygienické
praktiky
vrátane
ochrany
proti
kontaminácii, a najmä
kontrolu
škodcov.(11) V prejednávanej
veci
by
však
takéto
porušenie
mohlo
byť
konštatované
najmä
preto,
že
podľa
návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
belgické
orgány
viackrát
namietali
neexistenciu
systému
kontroly
pri
preberaní
tovaru,
aspoň v niektorých
dotknutých
pobočkách.(12)
48.      Požiadavka,
aby
sa
kontaminácii
zabránilo
čistením a prípadne
dezinfekciou
predmetov
prichádzajúcich
do
styku s potravinami, a to s dostatočnou
frekvenciou,
aby
sa
zabránilo
akémukoľvek
riziku
kontaminácie,(13) je
naopak
formulovaná
ako
povinnosť
dosiahnuť
výsledok. V prejednávanej
veci, s výhradou
potvrdenia
vnútroštátnym
súdom,
je
porušenie
zjavné,
keďže
riziko
kontaminácie
nielen
vzniklo,
ale
sa
aj
skutočne
realizovalo.
49.      To
isté
platí
pre
požiadavky
na
skladovanie
potravín
za
vhodných
podmienok,
aby
sa
zabránilo
ich
škodlivému
kazeniu a aby
sa
chránili
pred
kontamináciou,
na
ochranu
potravín
pred
kontamináciou,
ktorá
by
mohla
spôsobiť,
že
potraviny
budú
nevhodné
na
ľudskú
spotrebu,
škodlivé
pre
zdravie
alebo
kontaminované
takým
spôsobom,
že
by
bolo
bezdôvodné
očakávať,
že
by
sa
mohli v takom
stave
konzumovať,
ako
aj
na
zavedenie
primeraných
postupov
na
kontrolu
škodcov.(14)
50.      Okrem
toho,
ako
tvrdia
viacerí
účastníci
konania,
zdá
sa,
že v prejednávanej
veci
došlo
aj k porušeniu
povinnosti
udržiavať
potravinárske
priestory v čistote a v dobrom
stave
údržby.(15)
51.      Porušenie
ustanovení
nariadenia o hygiene
potravín
by
mohlo
byť
vylúčené
nanajvýš v prípadoch
vyššej
moci,
vonkajšej
príčiny
alebo
neodvrátiteľnej
vady,
ktoré
uvádza
vnútroštátny
súd,
teda
za
okolností
nezávislých
od
toho,
kto
sa
ich
dovoláva.(16) V takýchto
prípadoch
prináleží
dotknutému
prevádzkovateľovi
potravinárskeho
podniku,
aby
preukázal
existenciu
takýchto
okolností, a preukázal,
že
kontaminácii
škodcami
nebolo
možné
zabrániť
napriek
dodržiavaniu
príslušných
hygienických
predpisov.
Takéto
okolnosti
nie
sú v prejednávanej
veci
zjavné, s výhradou
preskúmania
vnútroštátnym
súdom.
52.      Je
pravda,
že
Súdny
dvor
už
rozhodol,
že
pri
skúmaní
porušenia
prílohy II k nariadeniu o hygiene
potravín
nesmú
byť
zásady
HACCP
uvedené v článku 5
tohto
nariadenia,
ktoré
stanovujú
postupy
správnej
hygienickej
praxe a kontroly a na
ktoré
poukázali
Aldi a vnútroštátny
súd v konaní
vo
veci
samej,
zbavené
potrebného
účinku.
Opatrenia,
ktoré
prevádzkovateľ
prijal v súlade s uvedenými
ustanoveniami,
by
sa
preto
mali
zohľadniť s cieľom
zabrániť
riziku
kontaminácie.(17) V danom
konaní
však
predmetom
sporu
bolo
abstraktné
riziko
kontaminácie. V prejednávanej
veci
naopak z návrhu
na
začatie
prejudiciálneho
konania
vyplýva,
že k masívnej a trvalej
kontaminácii
už
došlo.
53.      Za
týchto
okolností
by
bolo v rozpore s účinným
uplatňovaním
právnych
predpisov
Únie v oblasti
hygieny
potravín,
ak
by
príslušný
kontrolný
orgán
musel
na
účely
konštatovania
porušenia
nariadenia o hygiene
potravín
preukázať,
že
dotknutý
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
nedodržal
príslušné
hygienické
predpisy.
2.      Zodpovednosť prevádzkovateľa potravinárskeho podniku
54.      Podľa
článku 1
ods. 1 písm. a)
nariadenia o hygiene
potravín
má
prvotnú
zodpovednosť
za
bezpečnosť
potravín
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku.
Ako
sa
uvádza v odôvodnení
30
základného
nariadenia o potravinách,
tento
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
vie
najlepšie
zabezpečiť,
že
potraviny,
ktoré
dodáva,
sú
bezpečné.
55.      V záujme
dosiahnutia
cieľa
právnych
predpisov v oblasti
hygieny
potravín,
ktorým
je
vysoká
úroveň
ochrany
života a zdravia
spotrebiteľov,(18) sa v článku 14
ods. 1
základného
nariadenia o potravinách
zakazuje
umiestňovať
na
trh
nebezpečné
potraviny.
Podľa
odseku
2
tohto
ustanovenia
sa
za
nebezpečné
považujú
najmä
potraviny,
ktoré
sú
zdraviu
škodlivé
alebo
nevhodné
na
ľudskú
spotrebu v dôsledku
kontaminácie.(19)
56.      S výhradou
preskúmania
vnútroštátnym
súdom
sa
potraviny
kontaminované
stopami
po
škodcoch
objavenými v prejednávanej
veci
stali
nevhodnými
na
ľudskú
spotrebu z dôvodu
tejto
kontaminácie a väčšinou
sa
nachádzali
už v štádiu
umiestnenia
na
trh.
57.      Súdny
dvor
už
rozhodol,
že
pokiaľ
ide o cieľ
neumiestňovať
na
trh
takto
kontaminované
potraviny,
prevádzkovatelia
potravinárskych
podnikov
majú
povinnosť
dosiahnuť
výsledok.(20)
58.      Ako
tiež
konštatoval
Súdny
dvor, z uvedeného
vyplýva,
že
právo
Únie
nebráni
ani
systému
objektívnej
zodpovednosti
prevádzkovateľov
potravinárskych
podnikov. V prejednávanej
veci
bol
takýto
prevádzkovateľ
stíhaný
za
to,
že
umiestnil
na
trh
kontaminovanú
potravinu,
hoci
túto
potravinu
vyrobil a vákuovo
zabalil
iný
podnik.(21)
59.      Z uvedeného
vyplýva,
že v prípade, o aký
ide v prejednávanej
veci,
keď – s výhradou
preskúmania
vnútroštátnym
súdom – boli
nebezpečné
potraviny
umiestnené
na
trh z dôvodu
porušenia
uplatniteľných
hygienických
predpisov,
ktoré
bolo
potvrdené
masívnymi a pretrvávajúcimi
stopami
po
škodcoch,
je o to
viac
opodstatnené
stíhať
prevádzkovateľa
potravinárskeho
podniku v tejto
súvislosti
bez
toho,
aby
orgán
musel
navyše
preukázať,
že
príslušné
hygienické
predpisy
neboli
dodržané.
60.      Príslušnému
súdu
prináleží,
aby
vzhľadom
na
povahu a závažnosť
pokuty,
ktorá
bola
konkrétne
uložená v prejednávanej
veci,
posúdil,
či
je
táto
pokuta
účinná,
primeraná a odrádzajúca,
ako
to
vyžaduje
článok 17
ods. 2
základného
nariadenia o potravinách. V tomto
štádiu
(a nie
pri
zistení
existencie
porušenia)
môže
prípadne
zohľadniť
opatrenia
na
kontrolu
škodcov,
ktoré
prijala
Aldi a ktoré
uviedla
na
svoju
obhajobu.
V.      Návrh
61.      Na
základe
týchto
úvah
navrhujem,
aby
Súdny
dvor
odpovedal
na
prejudiciálnu
otázku,
ktorú
položil
Cour
de
cassation
(Kasačný
súd,
Belgicko),
takto:
Článok 4
ods. 2,
kapitola I
bod 2 písm. c) prílohy II,
kapitola V bod 1 písm. a) a kapitola IX
body 2,
3 a 4 v spojení s článkom 3
nariadenia Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 852/2004 z 29. apríla 2004 o hygiene
potravín,
naposledy
zmeneného
nariadením
Komisie
(EÚ)
2021/382 z 3. marca 2021,
ako
aj
článok 14
ods. 1 a článok 17
ods. 1
nariadenia
Európskeho
parlamentu a Rady
(ES)
č. 178/2002 z 28. januára
2002,
ktorým
sa
ustanovujú
všeobecné
zásady a požiadavky
potravinového
práva,
zriaďuje
Európsky
úrad
pre
bezpečnosť
potravín a stanovujú
postupy v záležitostiach
bezpečnosti
potravín,
naposledy
zmeneného
delegovaným
nariadením
Komisie
(EÚ)
2024/908
zo
17. januára
2024,
sa
majú
vykladať v tom
zmysle,
že:
kontaminácia
škodcami,
ktorá
bola
zistená
viackrát v priebehu
niekoľkých
mesiacov a ktorá
mala
za
následok
nevhodnosť
potravín
na
ľudskú
spotrebu, v potravinách,
na
potravinách a v ich
bezprostrednej
blízkosti,
ktoré
sa
nachádzajú v štádiu
umiestnenia
na
trh,
môže
preukázať,
že
prevádzkovateľ
potravinárskeho
podniku
si
nesplnil
povinnosti,
ktoré
mu
vyplývajú z hygienických
predpisov
stanovených v právnych
predpisoch o hygiene
potravín.
1      Jazyk prednesu: francúzština.
2      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 29. apríla 2004 (Ú. v. EÚ L 139, 2004, s. 1; Mim. vyd. 13/034, s. 319), naposledy zmenené nariadením Komisie (EÚ) 2021/382 z 3. marca 2021 (Ú. v. EÚ L 74, 2021, s. 3) (ďalej len „nariadenie o hygiene potravín“).
3      Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady z 28. januára 2002 (Ú. v. EÚ L 31, 2002, s. 1; Mim. vyd. 15/006, s. 463), naposledy zmenené nariadením Komisie (EÚ) 2024/908 zo 17. januára 2024 (Ú. v. EÚ L 908, 2024, s. 1) (ďalej len „základné nariadenie o potravinách“).
4      Táto skratka znamená „zásady analýzy nebezpečenstva a kritických kontrolných bodov“ („Hazard Analysis and Critical Control Points principles“, pozri na https://food.ec.europa.eu/food‑safety/biological‑safety/food‑hygiene/legislation_en).
5      Rozsudky z 19. decembra 1968, De Cicco (19/68, EU:C:1968:56, Zb. s. 689, 698); z 15. decembra 1995, Bosman (C‑415/93, EU:C:1995:463, body 59 až 61), a z 19. júna 2025, Lubreczlik (C‑396/24, EU:C:2025:460, bod 47).
6      Pozri napríklad rozsudky z 12. septembra 2019, A a i. (C‑347/17, EU:C:2019:720, bod 53 a nasl.), a zo 16. marca 2023, Beobank (C‑351/21, EU:C:2023:215, bod 53 a nasl.).
7      Pozri rozsudok z 1. augusta 2025, Alace a Canpelli (C‑758/24 a C‑759/24, EU:C:2025:591, bod 44 a citovaná judikatúra).
8      Pozri rozsudok z 1. augusta 2025, Alace a Canpelli (C‑758/24 a C‑759/24, EU:C:2025:591, bod 45 a citovaná judikatúra).
9      Podľa článku 2 ods. 1 písm. a) nariadenia o hygiene potravín výraz „hygiena potravín“ označuje „opatrenia a podmienky potrebné na kontrolu nebezpečenstiev a na zabezpečenie vhodnosti potraviny na ľudskú spotrebu, berúc do úvahy jej určené použitie“.
10      Článok 3 bod 8 základného nariadenia o potravinách definuje pojem „umiestnenie na trhu“ ako „skladovanie, uchovávanie potravín alebo krmív na účely predaja, vrátane ponúkania na predaj alebo akúkoľvek inú formu prevodu, či už bezplatnú alebo nie a predaj, distribúciu a iné formy prevodu samy o sebe“.
11      Kapitola I bod 2 písm. c) prílohy II k nariadeniu o hygiene potravín.
12      Pozri bod 18 vyššie.
13      Kapitola V bod 1 písm. a) prílohy II k nariadeniu o hygiene potravín.
14      Kapitola IX body 2, 3 a 4 prílohy II k nariadeniu o hygiene potravín.
15      Kapitola I bod 1 prílohy II k nariadeniu o hygiene potravín.
16      Pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. januára 2017, Vilkas (C‑640/15, EU:C:2017:39, bod 53).
17      Rozsudok zo 6. októbra 2011, Albrecht a i. (C‑382/10, EU:C:2011:639, body 21 a nasl.).
18      Pozri odôvodnenia 1 a 7 nariadenia o hygiene potravín.
19      Podľa článku 14 ods. 5 základného nariadenia o potravinách „pri určovaní toho, či je nejaká potravina nevhodná pre ľudskú spotrebu, sa musí brať ohľad na to, či je potravina neprijateľná pre ľudskú spotrebu podľa jej určeného použitia, a to z dôvodov kontaminácie vonkajším vplyvom alebo iným hnilobným procesom, pokazením alebo rozkladom“. Podľa článku 2 ods. 1 písm. f) nariadenia o hygiene potravín „kontaminácia“ znamená „prítomnosť alebo zavedenie nebezpečenstva“. Podľa článku 3 bodu 14 základného nariadenia o potravinách „ohrozenie“ znamená „biologický, chemický alebo fyzikálny faktor v potravinách alebo krmivách alebo podmienky, za ktorých potraviny alebo krmivá môžu vyvolať nepriaznivý účinok na zdravotný stav“.
20      Pozri v tomto zmysle rozsudky z 13. novembra 2014, Reindl a MPREIS Warenvertriebs (C‑443/13, EU:C:2014:2370, bod 28), a z 12. septembra 2019,
A a i. (C‑347/17, EU:C:2019:720, body 58 až 60).
21      Rozsudok z 13. novembra 2014, Reindl a MPREIS Warenvertriebs (C‑443/13, EU:C:2014:2370, body 18 a 34 až 43). Pozri takisto v tomto zmysle rozsudok z 9. februára 2012, Urbán (C‑210/10, EU:C:2012:64, body 47 a 48, a citovaná judikatúra).