62023CJ0326
SODBA SODIŠČA (peti senat)
z dne 7. novembra 2024 (
*1
)
„Predhodno odločanje – Člen 267 PDEU – Pojem ‚sodišče‘ – Sodnik civilnega oddelka Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče, Poljska) – Sodnik, ki ga je imenoval predsednik Republike Poljske na podlagi sklepa Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet, Poljska) v novi sestavi – Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložila sestava, ki nima statusa neodvisnega in nepristranskega sodišča, predhodno ustanovljenega z zakonom – Nedopustnost“
V zadevi C‑326/23,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 267 PDEU, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče, Poljska) v sestavi sodnika posameznika z odločbo z dne 15. marca 2023, ki je na Sodišče prispela 25. maja 2023, v postopku
C. W. S.A.,
C. O. S.A.,
D. sp. z o.o.,
G. S.A.,
D. sp. z o.o.,
C. 1 S.A.
proti
Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów,
ob udeležbi
G. S.A.,
SODIŠČE (peti senat),
v sestavi I. Jarukaitis (poročevalec), predsednik četrtega senata v funkciji predsednika petega senata, D. Gratsias in E. Regan, sodnika,
generalni pravobranilec: N. Emiliou,
sodni tajnik: A. Calot Escobar,
na podlagi pisnega postopka,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–
za C. sp. z o.o. P. K. Rosiak, M. Sendrowicz in K. Szczepanowska‑Kozłowska, radcowie prawni,
–
za poljsko vlado B. Majczyna in S. Żyrek, agenta,
–
za Evropsko komisijo K. Herrmann in P. J. O. Van Nuffel, agenta,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 19(1), drugi pododstavek, PEU, v povezavi s členom 47(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
2
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med C. W. S.A., C. O. S.A., D. sp. z o.o., G. S.A., C. sp. z o.o. (v nadaljevanju: družba C) in C. 1 S.A. ter Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (predsednik urada za varstvo konkurence in potrošnikov, Poljska) v zvezi z odločbo, s katero so bile tem podjetjem naložene globe zaradi kršitve pravil konkurenčnega prava.
Poljsko pravo
Ustava Republike Poljske
3
Člen 179 Konstytucja Rzeczypospolitej Polskiej (ustava Republike Poljske) določa:
„Sodnike na predlog Krajowa Rada Sądownictwa (nacionalni sodni svet, Poljska) [(v nadaljevanju: KRS)] imenuje predsednik republike za nedoločen čas.“
4
Člen 180 ustave Republike Poljske določa:
„1.   Sodniki so neodstavljivi.
2.   Sodnik proti svoji volji ne more biti razrešen, suspendiran ali premeščen na drugo sodišče ali na drug položaj, razen na podlagi sodne odločbe in le v primerih, ki so določeni z zakonom.
[…]“
Zakon o vrhovnem sodišču
5
Člen 29 ustawa o Sądzie Najwyższym (zakon o vrhovnem sodišču) z dne 8. decembra 2017 (Dz. U. 2018, pozicija 5), kakor je bil spremenjen z ustawa o zmianie ustawy o Sądzie Najwyższym oraz niektórych innych ustaw (zakon o spremembi zakona o vrhovnem sodišču in nekaterih drugih zakonov) z dne 9. junija 2022 (Dz. U. 2022, pozicija 1259; v nadaljevanju: zakon o vrhovnem sodišču), določa:
„[…]
(2)   V okviru dejavnosti [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)] ali njegovih organov ni dovoljeno podvomiti o legitimnosti [sodišč], ustavnih organov države in organov za nadzor in zaščito prava.
(3)   [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)] ali drug organ oblasti ne more ugotoviti ali presojati zakonitosti imenovanja sodnika ali pristojnosti za opravljanje nalog v zvezi z izvajanjem sodne oblasti, ki izhaja iz tega imenovanja.
(4)   Okoliščine, povezane z imenovanjem sodnika [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)], ne morejo biti izključni razlog za izpodbijanje odločbe, sprejete s sodelovanjem tega sodnika, ali za dvom o njegovi neodvisnosti in nepristranskosti.
(5)   Spoštovanje zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti s strani sodnika [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)] ali sodnika, dodeljenega [temu] sodišču, je mogoče preučiti ob upoštevanju okoliščin njegovega imenovanja in njegovega ravnanja po njegovem imenovanju na predlog posameznika iz odstavka 7, ali lahko to v okoliščinah dane zadeve privede do kršitve načela neodvisnosti ali nepristranskosti, ki vpliva na izid zadeve, ob upoštevanju položaja posameznika in narave zadeve.
(6)   Predlog za ugotovitev spoštovanja zahtev iz odstavka 5 se lahko vloži zoper sodnika [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)] ali sodnika, dodeljenega temu sodišču, ki je razporejen v sestavo sodišča, ki obravnava:
1.
tožbo;
[…]
(7)   Vsaka stranka v postopku pred [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)] v primerih iz odstavka 6 ima pravico vložiti tak predlog.
[…]
(15)   Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)] obravnava zahtevo za zaprtimi vrati v sestavi petih sodnikov, izbranih z žrebom med vsemi člani [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)], po zaslišanju sodnika, na katerega se nanaša predlog, razen če zaslišanje ni mogoče ali zelo težavno. Sodišče lahko svoja stališča predloži v pisni obliki. Zadevni sodnik je izključen iz žrebanja.
[…]
(21)   Zoper sklep, izdan po obravnavi predloga, se lahko vloži pritožba na [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)] v sestavi sedmih sodnikov, ki so bili z žrebom izbrani izmed vseh članov [Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče)]. Zadevni sodnik in sodnik, ki je sodeloval pri izpodbijanem sklepu, sta izključena iz žrebanja.“
Zakonik o civilnem postopku
6
Člen 49 ustawa – Kodeks postępowania cywilnego (zakon o zakoniku o civilnem postopku) z dne 17. novembra 1964 (Dz. U. št. 43, točka 296) v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari, v odstavku 1 določa:
„[…] sodišče izloči sodnika na njegov predlog ali na predlog stranke, če obstaja okoliščina, ki lahko vzbudi upravičen dvom o nepristranskosti tega sodnika v dani zadevi.“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
7
Predsednik Urada za varstvo konkurence in potrošnikov je z odločbo z dne 8. decembra 2009 ugotovil, da sporazum, ki so ga sklenila zadevna podjetja, pomeni ravnanje, ki omejuje konkurenco na poljskem trgu proizvodnje in prodaje sivega cementa. Zato je tem podjetjem naložil globe zaradi kršitve pravil nacionalnega prava in pravil prava Unije na področju konkurence.
8
Sąd Okręgowy w Warszawie (regionalno sodišče v Varšavi, Poljska) je s sodbo z dne 13. decembra 2013 to odločbo delno spremenilo in znižalo globe, naložene zadevnim podjetjem.
9
Sąd Apelacyjny w Warszawie (višje sodišče v Varšavi, Poljska) je na podlagi pritožb, vloženih zoper navedeno sodbo, s sodbo z dne 27. marca 2018 znižalo globe, navedene v točki 7 te sodbe.
10
Zoper zadnjenavedeno sodbo so bile vložene kasacijske pritožbe. Izba Kontroli Nadzwyczajnej i Spraw Publicznych (senat za izredni nadzor in javne zadeve) pri Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) (v nadaljevanju: senat za izredni nadzor in javne zadeve) je s sodbo z dne 29. julija 2020 delno razveljavil sodbo z dne 27. marca 2018 in zadevo vrnil v odločanje Sąd Apelacyjny w Warszawie (višje sodišče v Varšavi), ki je ponovno odločilo s sodbo z dne 21. maja 2021.
11
Družba C je zoper zadnjenavedeno sodbo vložila pritožbo pri Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), v kateri je med drugim izpodbijala pravilnost sestave Sąd Apelacyjny w Warszawie (višje sodišče v Varšavi), ki je izdalo zadnjenavedeno sodbo, in sestave Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), ki je izdalo sodbo z dne 29. julija 2020.
12
Potem ko je bila družba C obveščena o sestavi senata za izredni nadzor in javne zadeve, ki je pristojen za odločanje o pritožbi, je na podlagi člena 29(5) zakona o vrhovnem sodišču vložila predlog, naj se ugotovi, da eden od sodnikov v tej sestavi glede na okoliščine njegovega imenovanja na predlog KRS ne izpolnjuje pogojev neodvisnosti in nepristranskosti. Zato je predlagala, naj se ta sodnik izloči.
13
V okviru predloga za sprejetje predhodne odločbe je predložitveno sodišče v sestavi sodnika posameznika, in sicer sodnika T. S., ki je član civilnega oddelka Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) (v nadaljevanju: civilni oddelek), navedlo, da je bila zadeva obravnavana 15. marca 2023„za zaprtimi vrati pred senatom za izredni nadzor in javne zadeve“. Vendar je iz gradiva, ki ga ima na voljo Sodišče, razvidno, da je predložitveni sodnik član senata petih sodnikov, izbranih z žrebom izmed vseh članov Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče), in je bil v skladu s členom 29(15) zakona o vrhovnem sodišču imenovan za odločanje v vmesnem postopku nadzora nad spoštovanjem zahtev po neodvisnosti in nepristranskosti (v nadaljevanju: preizkus neodvisnosti in nepristranskosti), začetem na predlog družbe C.
14
Ta predložitveni sodnik je izrazil dvom o združljivosti preizkusa neodvisnosti in nepristranskosti ter postopka ugovora, ki ga določa poljsko pravo, s pravom Unije.
15
Ker predložitveni sodnik meni, da obstaja prostor za „sodni dialog“, s katerim se je mogoče izogniti nepremostljivemu nasprotju med pravom Unije in poljskim ustavnim pravom, je mnenja, da niti prva niti druga od teh dveh pravic ne omogoča izpodbijanja imenovanja sodnika in izpodbijanja njegove zmožnosti odločanja, kadar ni povezave med okoliščinami imenovanja navedenega sodnika in okoliščinami zadeve, o kateri odloča, ali kakršne koli druge podlage za izpodbijanje njegove neodvisnosti in nepristranskosti razen tiste, ki se nanaša na pravilnost postopka imenovanja.
16
V teh okoliščinah je Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) v sestavi sodnika posameznika prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, [PEU], v povezavi s členom 47, prvi odstavek, [Listine] razlagati tako, da sodišče, ki odloča o zadevi, ne sme obravnavati akta (vloge) stranke, ki želi izpodbijati imenovanje sodnika – kar po pravu Unije in ustavi države članice ni dopustno in ne more biti predmet sodnega nadzora glede na nacionalno pravo in pravo Unije – tako da izpodbija njegovo primernost za opravljanje funkcije, glede na to, da med okoliščinami postopka imenovanja [navedenega] sodnika in okoliščinami obravnavane zadeve ni nobene povezave in da ni nobenih dejanskih razlogov za izpodbijanje nepristranskosti in neodvisnosti [istega] sodnika na podlagi drugih okoliščin, razen zakonitosti postopka imenovanja sodnika, ki jo izpodbija zadevna stranka, vključno z ravnanjem tega sodnika po njegovem imenovanju in njegovo dovzetnostjo za vplive zakonodajne ali izvršilne oblasti, zaradi česar je takšno dejanje stranke v nacionalnem pravu enakovredno nedopustni actio popularis in pomeni grobo in očitno zlorabo nacionalnega procesnega prava?
2.
Ali je treba člen 19(1), drugi pododstavek, [PEU], v povezavi s členom 47, prvi odstavek, [Listine] razlagati tako, da pomeni učinkovit in zadosten mehanizem za izpolnitev meril za z zakonom ustanovljeno sodišče v smislu prava Unije to, da se strankam v skladu z nacionalnim pravom podeli pravica, da zahtevajo preverjanje vpliva vseh okoliščin postopka imenovanja in ravnanja sodnika po njegovem imenovanju na njegovo nepristranskost in neodvisnost v obravnavani zadevi s tako imenovanim preizkusom nepristranskosti ali predlogom za njegovo izločitev?“
Dopustnost predloga za sprejetje predhodne odločbe
17
Družba C dvomi o tem, da ima predložitveni organ, ki ga sestavlja le sodnik T. S., status neodvisnega in nepristranskega sodišča, ki je bilo predhodno ustanovljeno z zakonom v smislu člena 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47 Listine, ob upoštevanju okoliščin, v katerih je bil ta sodnik imenovan v civilni oddelek. Družba C zlasti poudarja, da je navedeni sodnik eden od sodnikov, v zvezi s katerimi je Evropsko sodišče za človekove pravice izdalo sodbo z dne 3. februarja 2022, Advance Pharma sp. z o.o. proti Poljski (CE:ECHR:2022:0203JUD00146920, v nadaljevanju: sodba Advance Pharma proti Poljski).
18
Evropska komisija se strinja z dvomi, ki jih je izrazila družba C. Ob ugotovitvi, da je predlog za sprejetje predhodne odločbe vložil sodnik posameznik, ki je bil imenovan v civilni oddelek v enakih okoliščinah, kot so bile tiste, v katerih so bili imenovani sodniki, ki so pri Sodišču vložili predloge za sprejetje predhodne odločbe v zadevah, v katerih je bila izdana sodba z dne 21. decembra 2023, Krajowa Rada Sądownictwa (Nadaljnje opravljanje sodniške funkcije) (C‑718/21, EU:C:2023:1015; v nadaljevanju: sodba Krajowa Rada Sądownictwa, ter sklepi z dne 15. maja 2024, Rzecznik Finansowy (C‑390/23, EU:C:2024:419), z dne 29. maja 2024, Rzecznik Praw Obywatelskich (Izredno pravno sredstvo v poljskem pravu) (C‑720/21, EU:C:2024:489), in z dne 29. maja 2024, Prokurator Generalny (Izredno pravno sredstvo v poljskem pravu II) (C‑43/22, EU:C:2024:459), meni, da tega predložitvenega organa ni mogoče šteti za z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu člena 19(1), drugi pododstavek, PEU in člena 47, drugi odstavek, Listine.
19
Poljska vlada je v odgovor na ukrep procesnega vodstva, sprejet na podlagi člena 62(1) Poslovnika Sodišča, potrdila, da je sodnika posameznika, ki je predložitveni organ, v civilni oddelek imenoval Predsednik Republike Poljske 10. oktobra 2018 na podlagi predloga KRS – v novi sestavi – iz sklepa št. 330/2018, ki ga je ta institucija sprejela 28. avgusta 2018. Poljska vlada je tudi potrdila, da je do tega imenovanja prišlo, ko je Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče, Poljska) s sklepom z dne 27. septembra 2018 odložilo izvršljivost sklepa št. 330/2018, ki ga je navedeno sodišče nazadnje razveljavilo s sodbo z dne 6. maja 2021.
20
V zvezi s tem iz sodne prakse izhaja, da Sodišče pri presoji, ali ima predložitveni organ status „sodišča“ v smislu člena 267 PDEU, kar je izključno vprašanje prava Unije, in torej pri presoji, ali je predlog za sprejetje predhodne odločbe dopusten, upošteva skupek elementov, kot to, ali je bil organ ustanovljen z zakonom, ali je stalen, ali je njegova jurisdikcija obvezna, ali je njegov postopek kontradiktoren, ali uporablja pravna pravila in ali je neodvisen (glej v tem smislu sodbo z dne 30. junija 1966, Vaassen‑Göbbels, 61/65, EU:C:1966:39, str. 395; sodbo Krajowa Rada Sądownictwa, točka 40 in navedena sodna praksa, in sodbo z dne 7. maja 2024, NADA in drugi, C‑115/22, EU:C:2024:384, točka 35).
21
Sodišče je poudarilo, da Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) izpolnjuje tako navedene zahteve, in pojasnilo, da če predlog za sprejetje predhodne odločbe vloži nacionalno sodišče, je treba domnevati, da to izpolnjuje te zahteve ne glede na njegovo konkretno sestavo (sodba z dne 29. marca 2022, Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, točki 68 in 69, in sodba Krajowa Rada Sądownictwa, točka 41).
22
Prav tako je spomnilo, da iz ustaljene sodne prakse izhaja, da Sodišče v okviru postopka predhodnega odločanja iz člena 267 PDEU glede na razdelitev nalog med njim in nacionalnim sodiščem ni pristojno za preverjanje, ali je bila predložitvena odločba sprejeta v skladu z nacionalnimi pravili o organizaciji sodišč in sodnih postopkih. Sodišče je vezano na predložitveno odločbo, ki jo izda sodišče države članice, če ni bila razveljavljena v okviru pravnih sredstev, ki so morebiti določena v nacionalnem pravu (sodba Krajowa Rada Sądownictwa, točka 42 in navedena sodna praksa).
23
Poleg tega v obravnavani zadevi – čeprav niti iz predložitvene odločbe niti iz spisa, s katerim razpolaga Sodišče, ni jasno razvidno, da je predložitveni organ, v sestavi sodnika posameznika, pristojen za odločanje o predlogih za preizkus neodvisnosti, nepristranskosti in izločitve, ki jih je vložila družba C – predloga za sprejetje predhodne odločbe ni mogoče šteti za nedopustnega zaradi nepristojnosti tega organa.
24
Vendar je Sodišče tudi pojasnilo, da je domnevo, navedeno v točki 21 te sodbe, mogoče ovreči, če bi pravnomočna odločba sodišča države članice ali mednarodnega sodišča vodila do ugotovitve, da sodnik, ki je predložitveno sodišče, ni neodvisno, nepristransko in z zakonom predhodno ustanovljeno sodišče v smislu člena 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47, drugi odstavek, Listine (sodba z dne 29. marca 2022, Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, točka 72, in sodba Krajowa Rada Sądownictwa, točka 44).
25
Sodišče, na katero so se obrnile sodne sestave, v katerih so sodniki iz senata za izredni nadzor in javne zadeve, pa je razsodilo, da so – ob upoštevanju sodne prakse Sodišča v zvezi z razlago člena 19(1), drugi pododstavek, PEU v povezavi s členom 47, drugi odstavek, Listine – različne ugotovitve in presoje – ki jih je na eni strani opravilo Evropsko sodišče za človekove pravice v sodbi z dne 8. novembra 2021, Dolińska‑Ficek in Ozimek proti Poljski (CE:ECHR:2021:1108JUD004986819, v nadaljevanju: sodba Dolińska‑Ficek in Ozimek proti Poljski), ter na drugi strani Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče) v sodbi z dne 21. septembra 2021 – vodile k ugotovitvi, da taka sestava sodišča zaradi načina imenovanja njegovih sodnikov nima statusa neodvisnega in nepristranskega sodišča, ki bi bilo predhodno ustanovljeno z zakonom v smislu teh določb prava Unije (glej v tem smislu sodbo Krajowa Rada Sądownictwa, točke od 46 do 58, ter sklepa z dne 29. maja 2024, Rzecznik Praw Obywatelskich (Izredno pravno sredstvo v poljskem pravu), C‑720/21, EU:C:2024:489, točka 24, in z dne 21. junija 2024, Kancelaria B., C‑810/23, EU:C:2024:543, točka 23 in navedena sodna praksa).
26
Sodišče je v točki 77 sodbe Krajowa Rada Sądownictwa ugotovilo, da če se skupno upoštevajo vsi sistemski elementi in elementi okoliščin, ki so po eni strani navedeni v točkah od 47 do 57 te sodbe in po drugi strani v točkah od 62 do 76 navedene sodbe ter so zaznamovali imenovanje treh sodnikov – ki sestavljajo predložitveni organ v zadevnem postopku v glavni stvari – v senat za izredni nadzor in javne zadeve, ta organ nima takšnega statusa. Skupek vseh teh elementov je namreč pri strankah postopka lahko povzročil legitimne dvome o zavarovanosti zadevnih sodnikov in sestave, v kateri so zasedali, pred zunanjimi dejavniki, zlasti pred neposrednimi ali posrednimi vplivi nacionalne zakonodajne in izvršilne oblasti, in njihovi nevtralnosti v razmerju do interesov, ki so si nasprotovali. Navedeni elementi torej lahko pripeljejo do vtisa, da ti sodniki in ta organ niso neodvisni in nepristranski, s čimer bi se lahko omajalo zaupanje, ki ga mora v demokratični družbi in pravni državi pri teh pravnih subjektih zbujati pravosodje (sodba Krajowa Rada Sądownictwa, točka 77, ter sklepa z dne 29. maja 2024, Rzecznik Praw Obywatelskich (Izredno pravno sredstvo v poljskem pravu), C‑720/21, EU:C:2024:489, točka 25, in z dne 21. junija 2024, Kancelaria B., C‑810/23, EU:C:2024:543, točka 24 in navedena sodna praksa).
27
Sodišče je zato v točki 78 sodbe Krajowa Rada Sądownictwa ugotovilo, da je treba domnevo, navedeno v točki 21 te sodbe, šteti za ovrženo in da je zato treba ugotoviti, da sestava senata za izredni nadzor in javne zadeve, ki je pri Sodišču vložila ta predlog za sprejetje predhodne odločbe, ni „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU, tako da je treba ta predlog razglasiti za nedopusten.
28
Ugotoviti je treba še, ali je preudarke Sodišča iz točk od 47 do 57 in od 62 do 76 sodbe Krajowa Rada Sądownictwa v zvezi z elementi, ki so zaznamovali imenovanje sodnikov predložitvenega organa – ki je pri Sodišču vložil predlog za sprejetje predhodne odločbe v zadevi, v kateri je bila izdana navedena sodba – v senat za izredni nadzor in javne zadeve, mogoče prenesti na položaj sodnika posameznika, ki sestavlja predložitveni organ v postopku v glavni stvari, kljub dejstvu, da ta sodnik ni bil imenovan v senat za izredni nadzor in javne zadeve, temveč v civilni oddelek.
29
V zvezi s tem je treba ugotoviti, na prvem mestu, da imata sodba Dolińska‑Ficek in Ozimek proti Poljski ter sodba Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče) z dne 21. septembra 2021, ki se nanašata na okoliščine, v katerih so bili sodniki senata za izredni nadzor in javne zadeve imenovani na podlagi sklepa št. 331/2018, več vzporednic – in sicer v zvezi s sedmimi sodniki civilnega oddelka, ki so bili imenovani na podlagi sklepa št. 330/2018 – s sodbo Advance Pharma proti Poljski in sodbo Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče) z dne 6. maja 2021, s katero je navedeno sodišče zadnjenavedeni sklep razveljavilo.
30
Ker je bilo teh sedem sodnikov civilnega oddelka, med katerimi je sodnik T. S., imenovanih po enakem postopku kot za imenovanje sodnikov senata za izredni nadzor in javne zadeve, je Evropsko sodišče za človekove pravice v točkah 321 in 334 sodbe Advance Pharma proti Poljski prišlo do ugotovitev, ki so enake tistim, ki jih je navedlo v točkah 320 in 338 sodbe Dolińska‑Ficek in Ozimek proti Poljski. Ugotovilo je torej, da so bila s temi imenovanji očitno kršena temeljna nacionalna pravila, ki urejajo postopek imenovanja sodnikov, ker so bila izvedena, na eni strani, na podlagi predlogov KRS v novi sestavi, ki ni zagotavljal zadostnih jamstev, da je neodvisen od zakonodajne in izvršilne oblasti, in, na drugi strani, čeprav je Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče) odložilo izvršljivost sklepov KRS.
31
Na drugem mestu, kar zadeva sodbo Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče) z dne 6. maja 2021, je treba opozoriti, da je navedeno sodišče z navedeno sodbo razveljavilo sklep št. 330/2018, vključno z delom, v katerem so bili sodniki predlagani v imenovanje, pri čemer se je oprlo zlasti na ugotovitve in ocene, ki so bile zgolj dobesedno ponovljene v sodbi z dne 21. septembra 2021, ki je navedena v točki 54 sodbe Krajowa Rada Sądownictwa.
32
To velja zlasti za ugotovitve iz točk od 7.1 do 7.6 teh dveh sodb Naczelny Sąd Administracyjny (vrhovno upravno sodišče), v skladu s katerimi je bil namen sprememb nacionalnih določb, ki urejajo pravno sredstvo, vloženo zoper sklepe KRS – če se presojajo v dejanskem in pravnem okviru – očitno preprečiti, da bi sodišče lahko presojalo, v kolikšnem obsegu bi kombinacija različnih dejavnikov lahko povzročila, da sodniki – ki so bili nedavno imenovani na Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče) na predlog KRS v novi sestavi – ne izpolnjujejo zahtev iz člena 19(1), drugi pododstavek, PEU, ter preprečiti, da bi se Sodišče lahko v zvezi s tem izreklo.
33
Res je, da je Sodišče v svoji splošni oceni pravnega in dejanskega okvira, v katerem so bile izvedene spremembe poljske zakonodaje, v točkah 52 in 66 sodbe Krajowa Rada Sądownictwa navedlo tudi elemente, ki so specifični za senat za izredni nadzor in javne zadeve. Sodišče se je v tej točki 52 sklicevalo na točke od 331 do 333 sodbe Dolińska‑Ficek in Ozimek proti Poljski, v katerih je Evropsko sodišče za človekove pravice poudarilo, da je resnost kršitve člena 6(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu, še toliko očitnejša glede na temeljni pomen in občutljivost pristojnosti, ki jih ima ta senat. V točki 66 sodbe Krajowa Rada Sądownictwa pa je navedeno, da je bil senat za izredni nadzor in javne zadeve ustanovljen ex nihilo, kar pomeni, da ta senat sestavljajo izključno sodniki, ki so bili imenovani na predlog KRS v novi sestavi, in da so navedenemu senatu dodeljene pristojnosti na posebej občutljivih področjih.
34
Čeprav je v predlogu za sprejetje predhodne odločbe navedeno, da je zadevo obravnaval senat za izredni nadzor in javne zadeve, je vendarle nesporno, da je bil sodnik, ki je predložitveni organ in ki je bil z žrebom določen za člana posebnega odbora, pristojnega za odločanje o preizkusu neodvisnosti in nepristranskosti, imenovan v civilni oddelek.
35
To ne spremeni dejstva, da so napake, ki so vplivale na postopek, ki je privedel do imenovanja sodnika T. S., in na katere je bilo opozorjeno v točkah 30 in 31 te sodbe, enake kot tiste, ki so vplivale na postopek imenovanja sodnikov senata za izredni nadzor in javne zadeve, in same po sebi zadostujejo za to, da pri strankah v postopku vzbudijo upravičen in resen dvom o neodvisnosti in nepristranskosti tega sodnika, ne glede na njegovo imenovanje v senat, ki nima enakih značilnosti kot senat za izredni nadzor in javne zadeve.
36
V zvezi s tem je treba poudariti, da so okoliščine, ki lahko povzročijo takšne sistemske dvome, načeloma povezane z individualnim položajem sodnika ali sodnikov, ki vložijo predlog na podlagi člena 267 PDEU, in zlasti z nepravilnostmi, storjenimi ob njihovem imenovanju v zadevni pravosodni sistem, ne pa z dodelitvijo teh sodnikov v določeno sodno sestavo (glej v tem smislu sodbo z dne 29. marca 2022, Getin Noble Bank, C‑132/20, EU:C:2022:235, točke 72, 73 in 75).
37
V teh okoliščinah je treba v obravnavani zadevi domnevo, navedeno v točki 21 te sodbe, šteti za ovrženo, in je zato treba ugotoviti, da sodnik iz civilnega oddelka, ki je sam v sestavi organa, ki je pri Sodišču vložil ta predlog za sprejetje predhodne odločbe, ni „sodišče“ v smislu člena 267 PDEU, tako da je treba ta predlog razglasiti za nedopusten.
Stroški
38
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo:
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Sąd Najwyższy (vrhovno sodišče, Poljska) v sestavi sodnika posameznika z odločbo z dne 15. marca 2023, je nedopusten.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: poljščina.