62008CC0018
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNE PRAVOBRANILKE
JULIANE KOKOTT,
predstavljeni 25. septembra 2008 (
1
)
Zadeva C-18/08
Foselev Sud-Ouest SARL
proti
Administration des douanes et droits indirects
„Davek na motorna vozila — Direktiva 1999/62/ES — Cestne pristojbine za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila — Člen 6(2)(b) — Odločba Komisije o odobritvi oprostitve — Neobstoj neposrednega učinka“
I – Uvod
1.
Francoska republika namerava določena težka tovorna vozila oprostiti plačila davka na motorna vozila (taxe spéciale sur certains véhicules routiers, imenovan tudi taxe à l’essieu). Ta davek usklajuje Direktiva 1999/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 1999 o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila (
2
). V skladu z Direktivo je za uporabo oprostitve potrebno dovoljenje Komisije, ki ga je ta dala v obliki odločbe, naslovljene na Francosko republiko. Šele čez eno leto je bil nato izdan francoski dekret, ki je uvedel oprostitev.
2.
Sporno je, ali je davčni zavezanec že pred izdajo dekreta upravičen do davčne oprostitve, ki se neposredno opira na odločbo Komisije. S tem vprašanjem se ne ukvarja samo Tribunal d’instance de Bordeaux, ki je na Sodišče naslovilo predlog za predhodno odločanje. Pač pa je nasprotno o tem vprašanju odločilo že več prvostopenjskih sodišč, kot je Cour d’appel de Lyon, vendar so bile odločitve teh sodišč različne.
II – Pravni okvir
3.
Člen 6(2) Direktive 1999/62 določa:
„Države članice lahko uporabljajo znižane stopnje ali oprostitve za:
[…]
b)
vozila, ki samo občasno vozijo po javnih cestah države članice registracije, uporabljajo pa jih fizične ali pravne osebe, katerih glavna dejavnost ni prevoz blaga, če prevozi, ki se opravljajo s temi vozili, ne izkrivljajo konkurence in če Komisija s tem soglaša. […]“
4.
Po tem, ko je Francija zaprosila za soglasje Komisije za oprostitev za določena vozila, je Komisija 20. junija 2005 izdala Odločbo 2005/449/ES (
3
), ki je bila 21. junija 2005 objavljena v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Odločba se glasi:
„Člen 1
V skladu s členom 6(2)(b) Direktive 1999/62/ES je Komisija do 31. decembra 2009 odobrila oprostitev za motorna vozila s težo, enako ali večjo od 12 ton, ki se uporabljajo izključno za prevoz opreme, ki je stalno vgrajena v vozilo, v okviru javnih in industrijskih del v Franciji:
1.
dvigalne naprave in naprave za upravljanje na lastni pogon (dvigala, vgrajena na šasijo vozila);
2.
mobilne črpalke ali črpalne postaje, ki so stalno vgrajene na šasijo vozila;
3.
skupine mobilnih kompresorjev na motorni pogon, ki so stalno vgrajeni na šasijo vozila;
4.
mešalniki za beton in betonske črpalke, ki so stalno vgrajeni na šasijo vozila (z izjemo vozil z vgrajenimi betonskimi mešalniki);
5.
skupine mobilnih generatorjev, ki so stalno vgrajeni na šasijo vozila;
6.
mobilne naprave za vrtanje, ki so stalno vgrajene na šasijo vozila.
Člen 2
Ta odločba je naslovljena na Francosko republiko.“
5.
Na podlagi dekreta št. 2006-818 z dne 7. julija 2006, ki je bil 9. julija 2006 objavljen v Uradnem listu Francoske republike, je Francija do 31. decembra 2009 uvedla oprostitev plačila davka na motorna vozila za vozila, navedena v Odločbi 2005/449.
III – Dejansko stanje, predlog za sprejetje predhodne odločbe in postopek
6.
Foselev Sud-Ouest SARL (v nadaljevanju: Foselev) je od Administration des douanes et des droits indirects zahteval povračilo davka na motorna vozila v višini 1973,74 eura poleg obresti in stroškov, ki jih je neupravičeno morala plačati v obdobju od 20. junija 2005 do 9. julija 2006. Tožeča stranka meni, da zahtevek za oprostitev plačila davka izhaja že neposredno iz Odločbe Komisije št. 2005/449, tako da naj tožeči stranki že od njene izdaje in ne šele od začetka veljavnosti dekreta ne bi bilo več treba plačevati davka.
7.
S sodbo z dne 4. decembra 2007 je Tribunal d'instance de Bordeaux, ki je reševalo spor, Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Člen 6(2)(b) Direktive 1999/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila z dne 17. junija 1999 določa, da država članica lahko uporabi oprostitve [davka na motorna vozila] za določene kategorije vozil. Ali se v tem okviru odločba z dne 20. junija 2005, s katero je Komisija dovolila Franciji, da za določene kategorije vozil uporabi oprostitev, neposredno uporablja za posameznike ali pa jo je treba prenesti v nacionalno pravo, glede na to, da gre za odločbo o odobritvi, ki je naslovljena na Francijo?“
8.
Foselev, francoska in italijanska vlada ter Komisija Evropskih skupnosti so pred Sodiščem podali pisna stališča. Ustne obravnave ni bilo.
IV – Pravna presoja
9.
V skladu s členom 249(4) ES je odločba v celoti zavezujoča za vse, na katere je naslovljena. Odločba 2005/449 je v skladu s svojim členom 2 naslovljena na Francosko republiko.
10.
Toda kot je Sodišče že odločilo, bi bilo nezdružljivo s priznano obvezujočim učinkom, ki ga imajo odločbe po členu 249 ES, načeloma izključiti, da se zadevne osebe lahko sklicujejo na obveznosti, predvidene v odločbi. (
4
) V skladu s tem se je mogoče na določbo odločbe, naslovljene na državo članico, sklicevati zoper to državo članico, če njenim naslovnikom nalaga brezpogojno in dovolj jasno ter natančno obveznost. (
5
)
11.
Drugače kot vlade intervenientke in Komisija, Foselev meni, da Odločba 2005/449 zavezuje Francosko republiko, da uvede v tej odločbi navedeno oprostitev.
12.
Odgovor na vprašanje, ali iz Odločbe izhaja nepogojna in zadosti jasna ter natančna obveznost, da se našteta motorna vozila od določenega trenutka naprej oprostijo davka, je treba podati ob upoštevanju njene dikcije in njene pravne podlage v členu 6(2)(b) Direktive 1999/62.
13.
Dikcija Odločbe 2005/449 ne določa nobene ustrezne obveznosti. Člen 1 Odločbe se, nasprotno, omejuje na odobritev ukrepov, ki jih je zahtevala Francija, s strani Komisije. In sicer, določba dovoljuje oprostitev samo do 31. decembra 2009. Ne določa pa nobenega roka za začetek uporabe oprostitve. Tudi po izdaji odločbe o odobritvi je Francoska republika lahko prosto odločila, da odobreno oprostitev z izdajo ustreznega dekreta uvede v poljubnem časovnem trenutku pred 31. decembrom 2009 ali da po možnosti tega pooblastila tudi ne uporabi.
14.
Člen 6(2)(b) Direktive 1999/62 državam članicam daje možnost, da v določbi navedena motorna vozila oprostijo davka ali da zanje uvedejo znižane davčne stopnje, kar je jasno razvidno iz uporabe besed „lahko uporabljajo“. Zato država članica sama presoja, ali bo uporabila možnost, ki ji jo ponuja Direktiva.
15.
Pogoj za uporabo ustreznega nacionalnega predpisa, ki določa izjemo, je odobritev Komisije. Kot je Komisija pravilno poudarila v svojem pisnem stališču, njena odločba, s katero soglaša z oprostitvijo plačila davka, presoje, ki jo Direktiva priznava državam članicam, ne more spremeniti v obveznost uvedbe oprostitve.
16.
Sicer je Sodišče v sodbi Hansa Fleisch odločilo, da dejstvo, da odločba državam članicam, ki so njene naslovnice, omogoča, da odstopajo od jasnih in natančnih določb te odločbe, samo po sebi ne odvzame neposrednega učinka tem določbam. (
6
)
17.
Pravni položaj v zgoraj navedeni zadevi vendarle ni primerljiv z obravnavano zadevo. Takrat uporabljena odločba je določala pavšalno pristojbino za nadzor higiene mesa, vendar je državam članicam dovoljevala uporabo drugačnih pristojbinskih stopenj, ki so ustrezale dejanskim stroškom kontrole. Zgoraj navedena odločba je v nasprotju z Odločbo 2005/449 določala obveznost uvedbe določenih pristojbin. Ta odločba je državam članicam sicer dovolila določanje pristojbin, ki so odstopale od pavšalnih pristojbin. Vendar je odločba tudi za oblikovanje teh nacionalnih odstopanj določala pogoje. V tej zadevi je Sodišče menilo, da je nujno, da se posamezni zavezanci za plačilo pristojbin pred nacionalnim sodiščem lahko sklicujejo na odločbo z namenom, da se ugotovi, ali odstopanje od pavšalnih stopenj ustreza pogojem iz odločbe. (
7
)
18.
V obravnavani zadevi torej ni mogoče uporabiti sodne prakse v zadevi Hansa Fleisch, saj niti Odločba 2005/449 niti Direktiva 1999/62, ki je njena pravna podlaga, državam članicam ne nalagata obveznosti uvedbe davčne oprostitve, katere upoštevanje mora biti sodno preverljivo. V časovnem obdobju, za katero Foselev zahteva povračilo davka, ni obstajal še noben nacionalni izvedbeni ukrep, katerega uporaba bi terjala sodno preverjanje meril, določenih v Odločbi.
19.
Vzporednica z zadevo Hansa Fleisch bi bila mogoče lahko podana, če bi Komisija Francoski republiki odobrila uporabo znižane stopnje za določene kategorije vozil, nato pa bi bile uporabljene davčne stopnje, ki bi od teh znižanih odstopale. Vendar ni tako. Torej velja, da Odločba 2005/449 Francoski republiki ne nalaga nobene dolžnosti uporabe oprostitve plačila davka od določenega časovnega trenutka.
20.
Sklicevanja Foseleva na člen 254(3) ES te ugotovitve v ničemer ne spreminja. V skladu s to določbo se o odločbah uradno obvesti tiste, na katere so naslovljene, učinkovati pa začnejo s takim obvestilom. Vendar pa ima učinke samo tisto določilo, ki ga zadevna odločba tudi dejansko vsebuje.
21.
Tako ima sporočitev Odločbe 2005/449 Francoski republiki (ali po možnosti njena objava v Uradnem listu Evropskih skupnosti (
8
)) za posledico, da soglasje za uporabo oprostitve začne učinkovati. Če bi francoski zakonodajalec dekret izdal pred pridobitvijo soglasja in bi njegovo uporabo pogojil z odložnim pogojem, da se Komisija strinja z ukrepom, bi se Foselev na oprostitev lahko skliceval že od začetka veljavnosti Odločbe. (
9
) V tem primeru oprostitev ne bi izhajala neposredno iż Odločbe, ampak iż dekreta. Vendar je nacionalni zakonodajalec izbral drugo pot, ki mu je bila prav tako na voljo, počakal je na soglasje Komisije in šele nato izdal dekret, s katerim je oprostitev prevzel v nacionalno zakonodajo. Dejstvo, da je med sprejetjem obeh aktov preteklo več kot eno leto, je s stališča prava Skupnosti nepomembno.
V – Predlog
22.
Na podlagi navedenih preudarkov Sodišču predlagam, naj na vprašanje za predhodno odločanje Tribunal d'instance de Boredaux odgovori:
„Odločba Komisije 2005/449/ES z dne 20. junija 2005, s katero je Komisija Francoski republiki, v skladu s členom 6(2)(b) Direktive 1999/62/ES, dala soglasje k oprostitvi davka na motorna vozila za določene kategorije vozil, posamezniku ne podeljuje neposredne pravice do oprostitve. Nasprotno, pravica do davčne oprostitve se pridobi šele, ko zadevna država članica izda ustrezen nacionalni ukrep, s katerim izjemo prenese v nacionalno pravo.“
(
1
)	Jezik izvirnika: nemščina.
(
2
)	UL L 187, 20.7.1999, str. 42.
(
3
)	Odločba Komisije 2005/449/ES z dne 20. junija 2005 o zahtevi za oprostitev plačila davka na motorna vozila, ki jo je predložila Francija na podlagi člena 6(2)(b) Direktive 1999/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta o cestnih pristojbinah za uporabo določene infrastrukture za težka tovorna vozila (notificirano pod dokumentarno številko C(2005) 1818) (UL L 158, 21.6.2005, str. 23).
(
4
)	Sodbi z dne 6. oktobra 1970 v zadevi Grad (9/70, Recueil, str. 825, točka 5) in z dne 10. novembra 1992 v zadevi Hansa Fleisch (C-156/91, Recueil, str. I-5567, točka 12). Glede neposrednega učinka odločb glej tudi sklepne predloge generalne pravobranilke Trstenjak z dne 29. marca 2007 v zadevi Carp (C-80/06, ZOdl., str. I-4473, točka 55 in naslednje).
(
5
)	Zgoraj v opombi 4 navedena sodba Grad (točka 9) in zgoraj v opombi 4 navedena sodba Hansa Fleisch (točka 13).
(
6
)	Zgoraj v opombi 4 navedena sodba Hansa Fleisch (točka 15).
(
7
)	Glej zgoraj v opombi 4 navedeno sodbo Hansa Fleisch (točka 15), ki se sklicuje na sodbo z dne 4. decembra 1974 v zadevi Van Duyn (41/74, Recueil, str. 1337, točka 7).
(
8
)	Glede notifikacije in objave v Uradnem listu glej tudi moje sklepne predloge z dne 13. decembra 2007 v zadevi Bertelsmann in drugi proti Impali (C-413/06 P, ZOdl., str. I-4951, točka 82).
(
9
)	Če bi se sledilo pravnemu stališču Foseleva, bi francoski zakonodajalec moral ravnati na ta način ali pa bi moral oprostitev uveljaviti retroaktivno, saj bi drugače v fazi med izdajo odločbe in izdajo dekreta vedno prišlo do kršitve „obveznosti“ uvedbe oprostitve.