Začasna izdaja
SKLEPNI PREDLOGI GENERALNEGA PRAVOBRANILCA
DEANA SPIELMANNA,
predstavljeni 16. oktobra 2025(1)
Zadeva C‑484/24
NTH Haustechnik GmbH
proti
EM
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Landesarbeitsgericht Niedersachsen (deželno delovno sodišče Spodnje Saške, Nemčija))
„ Predhodno odločanje – Varstvo osebnih podatkov – Zakonitost obdelave podatkov v sodnem postopku na področju dela – Podatki, ki jih delodajalec zbere za dokazovanje hude kršitve obveznosti delavca – Obdelava nezakonito pridobljenih dokazov – Načelo omejitve shranjevanja – Procesna avtonomija držav članic “
Uvod
1.        Vprašanje za predhodno odločanje, ki je predmet teh ciljno usmerjenih sklepnih predlogov, se v skladu z zahtevo Sodišča nanaša na razlago člena 5(1)(e) Uredbe (EU) 2016/679.(2) Sodišče je v bistvu pozvano k obravnavanju vprašanja, ali in v kakšnem obsegu lahko nacionalno sodišče zakonito obdeluje osebne podatke, ki so bili predloženi kot dokazi v nacionalnem sodnem postopku in ki so bili pridobljeni z uporabo drugih osebnih podatkov, ki so bili prvotno zbrani ali shranjeni v nasprotju z načelom omejitve shranjevanja.
2.        Predlog za sprejetje predhodne odločbe je vložilo Landesarbeitsgericht Niedersachsen (deželno delovno sodišče Spodnje Saške, Nemčija) v okviru spora med družbo NTH Haustechnik GmbH (v nadaljevanju: NTH) in njeno nekdanjo zaposleno (v nadaljevanju: tožena stranka) v zvezi z odškodninsko tožbo za povrnitev škode, povezane z nedovoljeno spletno prodajo blaga, ki je pripadalo družbi NTH, s strani tožene stranke.
Pravni okvir
Pravo Unije
3.        Člen 5(1) SUVP, naslovljen „Načela v zvezi z obdelavo osebnih podatkov“, določa:
„1.      Osebni podatki so:
(a)      obdelani zakonito, pošteno in na pregleden način v zvezi s posameznikom, na katerega se nanašajo osebni podatki (‚zakonitost, pravičnost in preglednost‘);
[…]
(e)      hranjeni v obliki, ki dopušča identifikacijo posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, le toliko časa, kolikor je potrebno za namene, za katere se osebni podatki obdelujejo; osebni podatki se lahko shranjujejo za daljše obdobje, če bodo obdelani zgolj za namene arhiviranja v javnem interesu, za znanstveno- ali zgodovinskoraziskovalne namene ali statistične namene v skladu s členom 89(1), pri čemer je treba izvajati ustrezne tehnične in organizacijske ukrepe iz te uredbe, da se zaščitijo pravice in svoboščine posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki (‚omejitev shranjevanja‘);
[…].“
4.        Člen 6 SUVP, naslovljen „Zakonitost obdelave“, določa:
„1.      Obdelava je zakonita le in kolikor je izpolnjen vsaj eden od naslednjih pogojev:
[…]
(e)      obdelava je potrebna za opravljanje naloge v javnem interesu ali pri izvajanju javne oblasti, dodeljene upravljavcu;
[…]
2.      Države članice lahko ohranijo ali uvedejo podrobnejše določbe, da bi prilagodile uporabo pravil te uredbe v zvezi z obdelavo osebnih podatkov za zagotovitev skladnosti s točkama (c) in (e) odstavka 1, tako da podrobneje opredelijo posebne zahteve v zvezi z obdelavo ter druge ukrepe za zagotovitev zakonite in poštene obdelave, tudi za druge posebne primere obdelave iz poglavja IX.
3.      Podlaga za obdelavo iz točk (c)
in (e)
odstavka 1 je določena v skladu s:
(a)      pravom Unije; ali
(b)      pravom države članice, ki velja za upravljavca.
Namen obdelave se določi v navedeni pravni podlagi ali pa je ta v primeru obdelave iz točke (e)
odstavka 1 potrebna za opravljanje naloge, ki se izvaja v javnem interesu, ali pri izvajanju javne oblasti, dodeljene upravljavcu. Navedena pravna podlaga lahko vključuje posebne določbe, s katerimi se prilagodi uporaba pravil iz te uredbe, med drugim: splošne pogoje, ki urejajo zakonitost obdelave podatkov s strani upravljavca; vrste podatkov, ki se obdelujejo; zadevne posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki; subjekte, katerim se osebni podatki lahko razkrijejo, in namene, za katere se lahko razkrijejo; omejitve namena; obdobja hrambe; ter dejanja obdelave in postopke obdelave, vključno z ukrepi za zagotovitev zakonite in poštene obdelave, kot tiste za druge posebne primere obdelave iz poglavja IX. Pravo Unije ali pravo države članice izpolnjuje cilj javnega interesa in je sorazmerno z zakonitim ciljem, za katerega si prizadeva.
[…]“
5.        Člen 23 SUVP, naslovljen „Omejitve“, določa:
„1.      Pravo Unije ali pravo države članice, ki velja za upravljavca ali obdelovalca podatkov, lahko z zakonodajnim ukrepom omeji obseg obveznosti in pravic iz členov 12 do 22 in člena 34, pa tudi člena 5, kolikor njegove določbe ustrezajo pravicam in obveznostim iz členov 12 do 22, če taka omejitev spoštuje bistvo temeljnih pravic in svoboščin ter je potreben in sorazmeren ukrep v demokratični družbi za zagotavljanje:
[…]
(j)      uveljavljanja civilnopravnih zahtevkov.
[…]“
Nemško pravo
Zakonik o civilnem postopku
6.        Člen 138 Zivilprozessordnung (zakonik o civilnem postopku) z dne 30. januarja 1877(3), naslovljen „Obveznost pojasnitve dejstev; dolžnost govoriti resnico“, v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari, določa:
„1.      Stranke podajo svoja pojasnila o dejanskih okoliščinah v celoti in po resnici.
2.      Vsaka stranka pojasni dejstva, ki jih zatrjuje nasprotna stranka.
3.      Dejstva, ki se ne zanikajo, se štejejo za priznana, razen če namen zanikanja izhaja iz siceršnjih navedb stranke.
4.      Stranka lahko izjavi, da ne pozna dejstev, če ne gre za ravnanje te stranke ali za njeno zaznavanje.“
Zvezni zakon o varstvu podatkov
7.        Člen 3 Bundesdatenschutzgesetz (zvezni zakon o varstvu podatkov) z dne 30. junija 2017,(4) naslovljen „Obdelava osebnih podatkov s strani javnih organov“, v različici, ki se uporablja za spor o glavni stvari, določa:
„Obdelava osebnih podatkov s strani javnega telesa je dovoljena, če je potrebna za opravljanje naloge v pristojnosti upravljavca ali za izvajanje javne oblasti, dodeljene temu upravljavcu.“
Spor o glavni stvari, vprašanja za predhodno odločanje in postopek pred Sodiščem
8.        NTH je družba, ki upravlja podjetje za ogrevanje in klimatizacijo. Tožena stranka je bila zaposlena v družbi in je bila poročena z njenim poslovodjo. Tudi sin tožene stranke in poslovodje družbe NTH je zaposlen v tej družbi.
9.        Delovno razmerje med družbo NTH in toženo stranko se je končalo 31. oktobra 2019, zakonca pa sta se razšla 26. junija 2022. Do ločitve pa je imela tožena stranka še naprej možnost vstopa v prostore družbe in uporabe računalnikov, ki so bili tam. Sporno je, ali je to storila le za zasebne namene ali pa je še naprej opravljala delo za družbo NTH.
10.      Takoj po ločitvi zakoncev je družba NTH ugotovila, da je tožena stranka prek platforme za spletno prodajo eBay za svoj račun prodajala poslovna sredstva družbe, in je zato od nje zahtevala odškodnino.
11.      Predložitveno sodišče navaja, da je družba NTH izvedela za prodajne posle tožene stranke na podlagi računalniško podprtega dostopa do zasebnega računa tožene stranke na eBayu. V ta namen naj bi sin tožene stranke in poslovodje družbe NTH uporabil uporabniško ime in geslo računa tožene stranke na eBayu. Sporno je, kako je izvedel za ta podatka.
12.      V zvezi s tem družba NTH trdi, da je za uporabo spletnega mesta eBay s strani tožene stranke izvedela z vpogledom v zgodovino brskanja na službenem računalniku družbe, ki ga je uporabljala tožena stranka, z geslom pa naj bi se seznanila z vpogledom v tako imenovano „družinsko mapo“, ustvarjeno na strežniku družbe NTH, kjer naj bi bilo to geslo shranjeno. Tožena stranka nasprotno trdi, da uporabniškega gesla za eBay račun ni shranila na pomnilniških napravah podjetja, in trdi, da je družba NTH uporabila mobilni telefon, ki je bil registriran na ime družbe, uporabljala pa ga je tožena stranka, da je na platformi eBay spremenila geslo zasebnega računa tožene stranke in pridobila dostop do njega.
13.      Predložitveno sodišče meni, da sta bila zbiranje in hramba podatkov, ki ju je izvedla družba NTH in prek katerih se je seznanila s prodajo tožene stranke na platformi za spletno prodajo eBay, lahko opravljena nezakonito. Poleg tega meni, da njegova sodna dejavnost in po potrebi uporaba podatkov, ki jih je zbrala družba NTH, za namene sprejetja odločitve pomenita obdelavo podatkov v smislu SUVP. V zvezi s tem se predložitveno sodišče v bistvu sprašuje o pogojih, ki jih je treba določiti z nacionalno ureditvijo za dejanja obdelave podatkov, ki se izvajajo v okviru sodne funkcije, ter o pravnih podlagah in vsebinskih merilih, ki morajo biti urejena s takimi akti.
14.      V teh okoliščinah je Landesarbeitsgericht Niedersachsen (deželno delovno sodišče Spodnje Saške) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.      Ali so določbe člena 92
Grundgesetz ter členov 138, 286, 355 in naslednjih ZPO v primeru samostojne dejavnosti sodne obdelave, ki spada na področje uporabe člena 6(1)(e) in (3) SUVP, v skladu z zahtevo po določnosti, ki izhaja iz členov 8(2) in 52(1) Listine [Evropske unije o temeljnih pravicah(5)] ter člena 5(1)(c) SUVP, če dejavnost sodne obdelave za stranko ali tretjo osebo vključuje posege v temeljne pravice?
2.      (a)      Ali se lahko nacionalno sodišče pri obdelavi podatkov – zlasti osebnih podatkov – sklicuje na dejstvo, da je ta obdelava dovoljena v skladu s členom 17(3)(e) SUVP, ali pa sta izključna podlaga za dejavnost sodne obdelave člena 6 in 9 SUVP?
(b)      Če je člen 17(3)(e) SUVP načeloma lahko pravna podlaga za dejavnost sodne obdelave:
(aa)      Ali to velja tudi, če stranka v postopku ali tretja oseba takih podatkov prvotno ni zbirala na zakonit način?
(bb)      Ali obdelava prvotno nezakonito zbranih podatkov na podlagi splošno veljavnega načela pravičnosti (člen 5(1)(a) SUVP) vodi do omejitve sodne obdelave na podlagi sekundarnega prava tako, da se člen 17(3)(e) SUVP uporablja le pod določenimi pogoji ali v skladu z določenimi omejitvami?
(cc)      Ali je treba določbo člena 17(3)(e) SUVP razlagati tako, da je prepoved sodne uporabe prvotno nezakonito pridobljenih podatkov vedno izključena –
kar pomeni, da mora
sodišče te podatke vedno uporabiti – če prvotno zbiranje podatkov ni bilo prikrito in se je uporabilo za dokazovanje namerne kršitve obveznosti?
3.      Ne glede na to, ali dejavnost sodne obdelave podatkov spada na področje uporabe člena 17(3)(e) SUVP, ali člena 6(1)(c) oziroma (e) in (3) ter člena 9 SUVP, ali drugih določb prava Unije:
(a)      Ali je treba iz načel nujnosti in najmanjšega obsega podatkov iz člena 52(1), drugi stavek, Listine in člena 5(1)(a) SUVP, zlasti v zvezi z obdelavo prvotno nezakonito zbranih ali shranjenih podatkov, sklepati, da morajo sodišča izvesti celovit preizkus sorazmernosti in tehtanje?
(b)      Kakšen je vpliv člena 5(1)(e) SUVP, ki določa, da se lahko osebni podatki hranijo le toliko časa, kolikor je to potrebno za namene, za katere se osebni podatki obdelujejo, na poznejšo dejavnost sodne obdelave podatkov, zlasti če:
–        je prvotno zbiranje podatkov služilo drugim namenom, ali
–        je bilo prvotno nezakonito zbiranje podatkov izvedeno dolgo časa nazaj, ali
–        je nezakonita hramba trajala daljše obdobje, ali
–        se nezakonito zbiranje podatkov nanaša na podatke, ki so bili – morda nezakonito – shranjeni že dolgo časa nazaj, ali
–        organ ali oseba, ki obdeluje ali zbira podatke, enostransko ali na podlagi individualne pogodbe ali kolektivnega prava prevzame obveznost, da bo podatke v določenem roku izbrisal oziroma izbrisala, vendar tega ni storil oziroma storila?
(c)      Ali iz prava Unije, zlasti iz člena 8 Listine ter člena 6(1)(c) oziroma (e) in (3) ter člena 9 SUVP, izhaja, da lahko nacionalno sodišče dokaze, pridobljene s kršitvijo osebnostnih pravic, uporabi le, če obstaja veljaven interes stranke, ki nosi dokazno breme, ki presega zgolj interes za dokazovanje, ali pa iz prava Unije v zvezi s tem ne izhajajo nobene določbe, tako da je treba pravila v zvezi s tem sprejeti v nacionalnem pravnem redu?
(d)      Ali iz člena 47(2) Listine, ki zagotavlja pravico do učinkovitega sodnega varstva in zlasti do poštenega sojenja, v skladu s katerim morajo biti stranke v civilnem postopku načeloma sposobne v zadostni meri utemeljiti svoj cilj pravnega varstva in ga dokazati, izhaja, da se lahko sodna obdelava osebnih podatkov tožečega delavca, ki jih je delodajalec nezakonito zbral, izkaže za neustrezno in nesorazmerno v ožjem smislu le, če bi se zbiranje podatkov v skladu s pravom Unije izkazalo za hudo kršitev členov 7 in 8 Listine in bi bile druge možne sankcije za delodajalca (npr. odškodnina v skladu s členom 82 SUVP in naložitev globe v skladu s členom 83 SUVP) vsekakor nezadostne, ali pa lahko neustreznost in nesorazmernost povzročijo že druge, manj resne kršitve varstva podatkov pri prvotnem zbiranju podatkov?
(e)      Ali mora sodišče pri odločanju o uporabi podatkov, ki jih je prvotno zbrala stranka ali tretja oseba, v okviru svoje dejavnosti sodne obdelave podatkov upoštevati, ali oseba, ki je zbrala podatke, izpolnjuje obveznosti obveščanja iz člena 13 SUVP? Če je odgovor pritrdilen: pod katerimi pogoji in na podlagi katerih meril mora sodišče to upoštevati?
(f)      Ali dejstvo, da sodišče pri obdelavi osebnih podatkov zavezujeta SUVP in Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, vključuje tudi osebne podatke tretjih oseb? Na kakšen način morebitna kršitev zakonodaje o varstvu podatkov zoper tretje osebe pri prvotnem zbiranju podatkov vpliva na poznejšo sodno obdelavo podatkov v sporu med dvema strankama? Ali se lahko stranka sklicuje na kršitev, ki ni bila storjena zoper njo, temveč zoper tretje osebe, ali to ne velja?“
15.      Evropska komisija ter nemška, madžarska in finska vlada so predložile pisna stališča. Komisija in nemška vlada sta na obravnavi 2. julija 2025 predstavili ustna stališča.
Analiza
Uvodne ugotovitve
16.      Predložitveno sodišče s tretjim vprašanjem za predhodno odločanje, točka (b), ki je predmet teh ciljno usmerjenih sklepnih predlogov, v bistvu sprašuje o vplivu, ki ga ima obdelava podatkov, ki je v nasprotju z načelom omejitve shranjevanja iz člena 5(1)(e) SUVP, na zakonitost „poznejše obdelave“(6) drugih podatkov, ki jih je bilo mogoče pridobiti le z uporabo teh prvih podatkov, v okviru njegove sodne dejavnosti.
17.      Za razumevanje zadeve se mi zdi koristno pojasniti, da je treba razlikovati med dvema vrstama osebnih podatkov, ki se obravnavajo v tej zadevi. Po eni strani so podatki o toženi stranki, shranjeni na strežniku družbe NTH in v zgodovini brskanja na računalniku družbe, ki ga je uporabljala tožena stranka, in celo v telefonu družbe, ki je bil dan na voljo toženi stranki, družbi NTH omogočili, da je pridobila geslo ter
uporabniško ime tožene stranke za eBay in tako dostop do njenega zasebnega računa na platformi za spletno prodajo eBay. Zaradi poenostavitve bom v teh sklepnih predlogih v zvezi z njimi uporabljal izraz „prvotni podatki“. Po drugi strani bodo podatki o prodaji poslovnih sredstev družbe, ki so bili pridobljeni s spletišča eBay in so bili podlaga za tožbo, ki jo je družba NTH vložila proti toženi stranki, poimenovani „podatki o prodaji“.
18.      Prvič, predložitveno sodišče je v zvezi s prvotnimi podatki navedlo, da je sporno, kako je sin tožene stranke in poslovodje družbe NTH izvedel za geslo in uporabniško ime tožene stranke za eBay. Kljub temu se zdi, da v okviru točke (b) tretjega vprašanja za predhodno odločanje izhaja iz predpostavke, da so bili ti podatki zbrani in shranjeni v nasprotju z načelom omejitve shranjevanja, določenim v členu 5(1)(e) SUVP, v skladu s katerim je treba osebne podatke hraniti „le toliko časa, kolikor je to potrebno za namene, za katere se obdelujejo“.
19.      V zvezi s tem predložitveno sodišče navaja dejstvo, da so se „prvotni podatki zbirali za druge namene“. Omenja tudi nezakonito zbiranje, ki je bilo „izvedeno dolgo časa nazaj“, nezakonito shranjevanje „že dolgo časa nazaj“ ali ki je „trajalo daljše obdobje“, ter kršitev pogodbene obveznosti izbrisa zbranih podatkov „v določenem roku“. Razumem, da gre pri tem za trditev, da je bil namen zbiranja prvotnih podatkov drugačen od tega, da se družbi omogoči poznejše zbiranje drugih podatkov, in sicer podatkov o prodaji, da bi lahko vložila tožbo zoper toženo stranko, in da so se prvotni podatki shranjevali dlje časa, kot je bilo potrebno za namene, za katere so bili ti podatki prvotno zbrani in shranjeni.(7)
20.      Drugič, pri podatkih o prodaji po mojem mnenju ne more iti za primere prvotnega zbiranja, ki naj bi imelo „druge namene“, in shranjevanja, ki naj bi bilo izvedeno dolgo časa nazaj in naj bi trajalo dlje časa ali ki naj bi bilo izvedeno v nasprotju s pogodbeno obveznostjo izbrisa. Iz elementov spisa namreč nikakor ni razvidno, da bi družba NTH te podatke dolgo hranila ali da jih je zbirala za drugačen namen kot za namen vložitve tožbe proti toženi stranki. Poleg tega ne gre za ukvarjanje s hipotetičnim nezakonitim zbiranjem ali shranjevanjem podatkov o spletni prodaji na eBayu.
21.      Kljub temu iz predloga za sprejetje predhodne odločbe po mojem mnenju izhaja, da predložitveno sodišče izhaja iz predpostavke, da če je družba NTH dejansko kršila načelo iz člena 5(1)(e) SUVP v zvezi s prvotnimi podatki, je poznejša uporaba teh podatkov za dostop do zasebnega računa tožene stranke na eBayu nezakonita, posledično pa tudi zbiranje podatkov o prodaji s strani družbe NTH.(8)
22.      Za to zadevo je torej pomembno, da predložitveno sodišče v okviru svoje sodne dejavnosti zakonito obdeluje podatke o prodaji, saj se SUVP uporablja za vsa dejanja obdelave, ki jih izvajajo sodni organi, kot je predložitveno sodišče.(9) Iz tega sledi, da je treba v odgovoru, ki ga je treba dati temu sodišču, upoštevati pogoje za zakonitost obdelave osebnih podatkov, določene v členu 6 SUVP.
23.      Zato za potrebe te zadeve Sodišču predlagam, naj tretje vprašanje za predhodno odločanje, točka (b), preoblikuje tako, da bo Sodišče presodilo, ali je treba člen 5(1)(e) SUVP v povezavi s členom 6 te uredbe razlagati tako, da načelo „omejitve shranjevanja“ iz te določbe nasprotuje temu, da bi nacionalno sodišče v okviru svoje sodne funkcije lahko obdelovalo podatke, ki so bili pridobljeni z uporabo drugih podatkov, katerih prvotno zbiranje ali shranjevanje je bilo izvedeno v nasprotju z navedenim načelom, ali da celo nalaga nacionalnemu sodišču posebne zahteve glede načinov uporabe teh osebnih podatkov.
Tretje vprašanje, točka (b)
24.      Naj spomnim, da je treba pri vsaki obdelavi osebnih podatkov, vključno z obdelavo s strani javnih organov, kot so sodišča, spoštovati načela, ki urejajo obdelave osebnih podatkov, in pravice posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, navedene v poglavjih II
in III SUVP. Natančneje, take obdelave morajo biti v skladu z načeli iz člena 5 te uredbe in morajo glede na načelo zakonitosti obdelave, določeno v odstavku 1(a) tega člena, izpolnjevati pogoje za zakonitost, naštete v členu 6 navedene uredbe.(10) Ta zadnja določba v odstavku 1 določa izčrpen in taksativen seznam primerov, v katerih je mogoče šteti, da je obdelava osebnih podatkov zakonita. Da bi se lahko štelo, da je obdelava zakonita, mora torej spadati pod enega od primerov, predvidenih v tej določbi.(11)
25.      Natančneje, obdelava osebnih podatkov iz postopka v glavni stvari – in sicer njihova uporaba s strani predložitvenega sodišča v sodnem postopku – lahko spada pod člen 6(1)(e) SUVP, v skladu s katerim je obdelava zakonita, če in kolikor je „potrebna za opravljanje naloge v javnem interesu ali pri izvajanju javne oblasti, dodeljene upravljavcu“, pri čemer ta določba poleg tega ustreza členu 3 zveznega zakona o varstvu podatkov.(12)
26.      Kot je navedeno v točkah od 16 do 22 teh sklepnih predlogov, se v postopku v glavni stvari postavlja vprašanje vpliva, ki ga imajo različne kršitve načela omejitve shranjevanja, določenega v členu 5(1)(e) SUVP, s strani družbe NTH v zvezi s prvotnimi podatki na dopustnost in uporabo podatkov o prodaji s strani predložitvenega sodišča v okviru njegove sodne dejavnosti.
27.      V zvezi s tem naj spomnim, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi njen kontekst ter cilje in namen, ki jim sledi akt, katerega del je.(13)
28.      V zvezi s členom 5(1)(e) SUVP je Sodišče že poudarilo, da iz besedila tega člena nedvoumno izhaja, da načelo „omejitve shranjevanja“ zahteva, da mora biti upravljavec zmožen dokazati, da se osebni podatki hranijo le toliko časa, kolikor je potrebno za dosego namenov, za katere so bili zbrani ali za katere so bili nadaljnje obdelani. Tako lahko tudi prvotno zakonita obdelava podatkov sčasoma postane nezdružljiva s SUVP, če ti podatki niso več potrebni za dosego teh namenov.(14)
29.      Z vidika konteksta se člen 5(1)(e) SUVP umešča med načela v zvezi z obdelavo podatkov, določenih v členu 5 te uredbe, in je izraz načela sorazmernosti. Zahteva presojo sorazmernosti obdelave glede na njen namen ob upoštevanju pretečenega časa. Tako je v uvodni izjavi 39 SUVP izrecno navedeno, da je obdobje hrambe osebnih podatkov „omejeno na najkrajše mogoče obdobje“ in da bi moral „[z]a zagotovitev, da se osebni podatki hranijo le toliko časa, kolikor je potrebno, […] upravljavec določiti roke za izbris ali občasno preverjanje“.(15)
30.      Cilj člena 5(1)(e) SUVP, kot izhaja iz uvodne izjave 10 te uredbe, je zagotoviti visoko raven varstva posameznikov v Uniji pri obdelavi njihovih osebnih podatkov.(16)
31.      Člen 5(1)(e) SUVP se tako nanaša le na zahteve, ki jih mora izpolnjevati hramba osebnih podatkov(17), in torej ne omogoča natančnega odgovora na vprašanje vpliva tega, da prvi upravljavec krši načelo omejitve shranjevanja osebnih podatkov, na obdelavo osebnih podatkov s strani nacionalnega sodišča v okviru njegove sodne dejavnosti. Tak odgovor po mojem mnenju prav tako ne izhaja iz nobene druge določbe te uredbe.
32.      Niti člen 5(1)(e) SUVP niti člen 6(1)(e) te uredbe ne prepovedujeta na splošno in absolutno, da bi bil javni organ, kot je sodišče, pooblaščen za upoštevanje podatkov, ki jih je ena od strank v sporu pridobila z uporabo drugih osebnih podatkov, katerih obdelava s strani te stranke bi bila v nasprotju z načelom omejitve shranjevanja.
33.      Ob neobstoju pravil Unije na zadevnem področju se morajo na podlagi načela procesne avtonomije držav članic v notranjem pravnem redu vsake države članice določiti procesna pravila za sodna pravna sredstva, katerih namen je varstvo pravic, ki jih imajo pravni subjekti na podlagi prava Unije, vendar ta pravila ne smejo biti manj ugodna od tistih, ki urejajo podobne položaje, za katere velja nacionalno pravo (načelo enakovrednosti), in ne smejo v praksi onemogočati ali pretirano oteževati uveljavljanja pravic, ki jih daje pravo Unije (načelo učinkovitosti).(18) Države morajo poleg tega svojo diskrecijsko pravico uporabiti pod pogoji in v mejah, določenih s SUVP, in morajo zato zakone sprejeti tako, da ne posežejo v njeno vsebino in cilje.(19)
34.      Natančneje, v skladu s členom 6(3) SUVP v povezavi z uvodnimi izjavami 10(20), 20(21) in 45(22) te uredbe mora pravna podlaga za obdelavo iz člena 6(1)(e) navedene uredbe, ne glede na to, ali gre za pravo Unije ali pravo države članice, ki velja za upravljavca, izpolnjevati cilj javnega interesa in biti sorazmerna z zakonitim ciljem, za katerega si prizadeva. Ta pravna podlaga lahko vsebuje posebne določbe za prilagoditev uporabe pravil SUVP, kot so med drugim splošni pogoji, ki urejajo zakonitost obdelave s strani upravljavca, ali dejanj in postopkov obdelave, vključno z ukrepi za zagotovitev zakonite in poštene obdelave, kot so ukrepi za druge posebne primere obdelave iz poglavja IX SUVP.(23) Države članice so tako pooblaščene, da ohranijo ali uvedejo nacionalne določbe, katerih namen je podrobneje opredeliti uporabo pravil iz te uredbe, kot določa člen 6(2) navedene uredbe.
35.      Poleg tega SUVP določa, da lahko države članice odstopajo, med drugim, od člena 5 te uredbe, kadar je to potrebno za varovanje določenih pomembnih ciljev v splošnem javnem interesu, med katerimi je za primer, ki nas zanima, „uveljavljanje civilnopravnih zahtevkov“. Člen 23(1)(j)(24) SUVP namreč določa, da lahko pravo Unije in pravo držav članic z zakonodajnim ukrepom omejita obseg v njem navedenih obveznosti in pravic, če taka omejitev spoštuje bistvo temeljnih pravic in svoboščin ter je potreben in sorazmeren ukrep v demokratični družbi za zagotavljanje nekaterih določenih pomembnih ciljev splošnega javnega interesa, kakršen je zgoraj navedeni.(25)
36.      Nazadnje, spomniti
je treba, da temeljni pravici do spoštovanja zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov nista absolutni pravici, kot je navedeno v uvodni izjavi 4 SUVP, ampak ju je treba obravnavati glede na vlogo, ki jo imata v družbi, in ju uravnotežiti z drugimi temeljnimi pravicami, kot je pravica do učinkovitega pravnega sredstva, zagotovljena s členom 47 Listine.(26)
37.      Torej so omejitve lahko dovoljene, če so v skladu s členom 52(1) Listine predpisane z zakonom ter spoštujejo bistveno vsebino temeljnih pravic in načelo sorazmernosti. Na podlagi tega zadnjega načela so omejitve dovoljene samo, če so potrebne in če dejansko ustrezajo ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija, ali če so potrebne zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih. V njih mora biti navedeno, v kakšnih okoliščinah in pod katerimi pogoji je mogoče sprejeti ukrep, ki določa obdelavo takih podatkov, s čimer se zagotovi, da je poseganje omejeno na tisto, kar je nujno potrebno. Ureditev, ki določa poseganje, mora med drugim določati jasna in natančna pravila, ki urejajo obseg in uporabo zadevnega ukrepa,(27) ter določiti minimalne zahteve, tako da imajo osebe, kar zadeva njihove osebne podatke, na voljo zadostna jamstva, ki omogočajo učinkovito varovanje teh podatkov pred tveganji zlorabe.(28)
38.      Naj dodam, da pravo Unije ne ureja vprašanja dopustnosti dokazov v nacionalnih sodnih postopkih, ki v skladu z načelom procesne avtonomije držav članic spada na področje nacionalnega prava, ob upoštevanju zlasti načel enakovrednosti in učinkovitosti, kot je navedeno v točki 33 teh sklepnih predlogov.(29) Evropsko sodišče za človekove pravice(30) prav tako meni, da ni pristojno za odločanje o dopustnosti nezakonito pridobljenih dokazov, kar je področje, ki spada predvsem pod nacionalno pravo. Iz sodne prakse ESČP v zvezi s členom 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin(31) v bistvu izhaja, da je ESČP pristojno za vprašanje, ali je postopek, vključno z načinom pridobitve dokazov, v celoti pošten. To vključuje preučitev zadevne „nezakonitosti“ in – če gre za kršitev druge pravice, varovane s to konvencijo – narave te kršitve.(32)
39.      Prav tako je Sodišče že odločilo, da je načeloma v izključni pristojnosti nacionalnega prava, da določi pravila v zvezi z dopustnostjo in presojo informacij in dokazov, pridobljenih s hrambo podatkov, ki je v nasprotju s pravom Unije, v kazenskem postopku zoper osebe, osumljene hudih kaznivih dejanj. Nacionalna pravila o dopustnosti, izključitvi ali uporabi dokazov, ki vsebujejo osebne podatke, morajo torej spoštovati tudi načelo kontradiktornosti in pravico do poštenega sojenja.(33) V civilnem postopku ne more biti drugače.
40.      Iz navedenega izhaja, da je treba, če ni pravil Unije na tem področju, pravno podlago za vprašanja dopustnosti in načinov uporabe osebnih podatkov s strani nacionalnega sodišča v okviru njegove sodne dejavnosti, tudi kadar na te podatke posredno vpliva obdelava drugih osebnih podatkov, uporabljenih za njihovo pridobitev, ki je bila v nasprotju z načelom omejitve shranjevanja, najti v pravu države članice, ki velja za upravljavca, v smislu člena 6(3)(b) SUVP v povezavi s členom 23(1) te uredbe.
41.      Iz elementov spisa pa je razvidno, da je ena od pravnih podlag za predložitev podatkov o prodaji poslovnih sredstev družbe kot dokazov v okviru tožbe člen 138 zakonika o civilnem postopku, ki za stranke v sporu določa obveznost, da pojasnijo dejstva. Člen 3 zveznega zakona o varstvu podatkov določa možnost, da javno telo obdeluje osebne podatke, če je ta obdelava potrebna za opravljanje naloge, ki spada v njegovo pristojnost.(34)
42.      Predložitveno sodišče je poleg tega navedlo, da niti zvezni zakon o varstvu podatkov niti zakonik o civilnem postopku ne vsebujeta pravil o pogojih, ki morajo biti izpolnjeni, ali o merilih, ki jih je treba pretehtati, da bi se lahko ugotovilo, ali sodišče lahko upošteva oziroma ali mora upoštevati dejanske okoliščine, na katere se sklicuje stranka, ali izvesti dokaze, ki jih je predlagala stranka. Zlasti naj ne bi bila predvidena nobena določba za primere, ko je stranka nezakonito pridobila informacije, na katere se opira, ali za primere, v katerih se stranka opira na nezakonito pridobljene dokaze. V nemškem civilnem postopku, tudi pred delovnim sodiščem, naj bi se prepovedi uporabe podatkov uporabljale le na podlagi sodne prakse.
43.      Iz predloga za sprejetje predhodne odločbe je prav tako razvidno, na eni strani, da morajo v skladu z ustaljeno sodno prakso Bundesverfassungsgericht (zvezno ustavno sodišče, Nemčija) nacionalna sodišča pri ugotavljanju resnice načeloma upoštevati dokazna sredstva, ki jih predlagajo stranke, če in kolikor je zatrjevano dejstvo upoštevno in ga je treba dokazati v delu, v katerem se izpodbija.(35)
44.      Na drugi strani naj bi Bundesarbeitsgericht (zvezno delovno sodišče, Nemčija) v bistvu menilo, da je obdelava osebnih podatkov s strani sodišča mogoča, tudi če se zbiranje teh podatkov, ki ga je stranka izvedla v predhodnem ali zunajsodnem postopku, izkaže za nezakonito na podlagi SUVP ali nacionalnega prava o varstvu podatkov. Če pa stranka zbira podatke na način, ki pomeni kršitev splošne osebnostne pravice posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, naj sklicevanje stranke na splošni interes za dokazovanje ne bi zadostovalo. Nacionalno sodišče bi torej moralo upoštevati druge elemente, iz katerih izhaja, da je interes za pridobitev dokazov kljub posegu v osebnost upravičen do varstva.(36)
45.      Iz tega sklepam, da obstaja nacionalna pravna podlaga, ki določa pogoje za dopustnost in načine uporabe osebnih podatkov v položaju, kakršen je ta v postopku v glavni stvari.
46.      Sodišče je namreč že pojasnilo, da ni pomembno, ali obdelava osebnih podatkov temelji na določbi nacionalnega materialnega ali procesnega prava.(37) Dodalo je, da „pravo države članice, ki velja za upravljavca“, v smislu člena 6(3)(b) SUVP ali sklicevanje na „zakonodajni ukrep“ v členu 23 te uredbe v skladu s sodno prakso Sodišča in ESČP ne pomenita nujno, da mora parlament sprejeti zakonodajni akt, ampak zajema tudi nacionalno sodno prakso, če je ta jasna in natančna ter če je njena uporaba za pravne subjekte predvidljiva.(38)
47.      Zato mora predložitveno sodišče opredeliti upoštevne določbe nacionalnega prava in sodno prakso zadevne države članice, jih uporabiti ter preveriti, na eni strani, ali so v skladu z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti ter ali ustrezajo cilju javnega interesa, ter na drugi strani, ali so potrebne in sorazmerne z navedenim ciljem, tako da so lahko zajete s primeri obdelave osebnih podatkov, ki se štejejo za zakonite na podlagi določb člena 6(3)(b) SUVP v povezavi s členom 23(1) te uredbe.(39)
48.      Zato mora predložitveno sodišče, ki je edino pristojno za razlago nacionalnega prava in nacionalne sodne prakse, ugotoviti dopustnost dokazov, ki vključujejo osebne podatke, in načine njihove uporabe, ki bodo odvisni od okoliščin obravnavane zadeve in vrste zadevnega postopka.
Predlog
49.      Glede na navedeno Sodišču predlagam, naj na tretje vprašanje za predhodno odločanje, točka (b), ki ga je postavilo Landesarbeitsgericht Niedersachsen (deželno delovno sodišče Spodnje Saške, Nemčija), odgovori:
Člen 5(1)(e) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) v povezavi s členom 6 te uredbe
je treba razlagati tako, da
načelo „omejitve shranjevanja“ iz te določbe ne nasprotuje temu, da bi nacionalno sodišče v okviru svoje sodne funkcije lahko obdelovalo podatke, ki so bili pridobljeni z uporabo drugih podatkov, katerih prvotno zbiranje ali shranjevanje je bilo izvedeno v nasprotju s tem načelom.
Nacionalno sodišče mora zagotoviti, da načini uporabe teh osebnih podatkov v okviru njegove sodne dejavnosti temeljijo na veljavnem nacionalnem pravu, da so v skladu z načeloma enakovrednosti in učinkovitosti, da ustrezajo cilju javnega interesa ter da so nujni in sorazmerni s tem ciljem.
1      Jezik izvirnika: francoščina.
2      Uredba Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL 2016, L 119, str. 1, v nadaljevanju: SUVP).
3      BGBl. 2005 I, str. 3202.
4      BGBl. 2017 IS., str. 2097.
5      V nadaljevanju: Listina.
6      Menim, da ima predložitveno sodišče s „poznejšo sodno obdelavo“ v mislih tako dopustnost osebnih podatkov, ki so bili v sporu predloženi kot dokazi, kot tudi njihovo uporabo v postopku, da bi utemeljilo svojo odločitev.
7      Vendar imam nekaj dvomov glede dolgih obdobij ali datuma v daljni preteklosti, ki jih omenja predložitveno sodišče. Iz elementov spisa je namreč razvidno, da je sporno vprašanje, ali je tožena stranka po koncu delovnega razmerja med družbo NTH in toženo stranko 31. oktobra 2019 ter pred ločitvijo zakoncev 26. junija 2022 še naprej vstopala v prostore družbe in uporabljala računalnike, ki so bili tam, za poslovne ali izključno zasebne namene. Čeprav mora o tem nazadnje odločiti predložitveno sodišče, bom v okviru teh sklepnih predlogov glede na besedilo točke (b) tretjega vprašanja za predhodno odločanje, izhajal iz predpostavke, da sta bila zbiranje in shranjevanje prvotnih podatkov izvedena v nasprotju z načelom omejitve shranjevanja podatkov.
8      V zvezi s tem naj poudarim, da je – kot je v bistvu navedla generalna pravobranilka T. Ćapeta v sklepnih predlogih v zadevi Norra Stockholm Bygg (C‑268/21, EU:C:2022:755, točka 20) – mogoče šteti, da če je treba prvo obdelavo osebnih podatkov z vidika SUVP razglasiti za nezakonito, bi bila poznejša obdelava teh istih podatkov za drug namen tudi posledično nezakonita.
9      Glej v tem smislu sodbo z dne 24. marca 2022, Autoriteit Persoonsgegevens (C‑245/20, EU:C:2022:216, točki 25 in 34).
10      Glej sodbe z dne 20. oktobra 2022, Digi (C‑77/21, EU:C:2022:805, v nadaljevanju: sodba Digi, točka 49 in navedena sodna praksa); z dne 2. marca 2023, Norra Stockholm Bygg (C‑268/21, EU:C:2023:145, v nadaljevanju: sodba Norra Stockholm Bygg, točka 29), in z dne 4. maja 2023, Bundesrepublik Deutschland (Elektronski predal sodišča) (C‑60/22, EU:C:2023:373, točka 57 in navedena sodna praksa).
11      Glej sodbo z dne 4. oktobra 2024, Koninklijke Nederlandse Lawn Tennisbond (C‑621/22, EU:C:2024:858, točka 29 in navedena sodna praksa).
12      Naj poudarim, da čeprav finska vlada trdi, da sodna obdelava podatkov pomeni obdelavo, ki spada na področje uporabe člena 6(1)(c) SUVP, in čeprav predložitveno sodišče to določbo omenja v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, iz elementov spisa ne izhaja, da bi bila obdelava podatkov, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, potrebna za izpolnitev zakonske obveznosti, ki bi veljala za to sodišče.
13      Glej sodbo Digi (točka 23 in navedena sodna praksa).
14      Glej sodbo Digi (točki 53 in 54).
15      Glej sklepne predloge generalnega pravobranilca P. Pikamäeja v zadevi Digi (C‑77/21, EU:C:2022:248, točke 29, 30, 62 in 64).
16      Glej sodbo z dne 7. maja 2009, Rijkeboer (C‑553/07, EU:C:2009:293, točki 33 in 35), ki se je nanašala na člen 6(1)(e) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355), katerega ustrezajoče pravilo je bilo prevzeto v člen 5(1)(e) SUVP; glej tudi sodbo Digi (točka 59).
17      Glej sodbo z dne 11. decembra 2019, Asociaţia de Proprietari bloc M5A-ScaraA (C‑708/18, EU:C:2019:1064, točka 29).
18      Glej po analogiji sodbo z dne 2. marca 2021, Prokuratuur (Pogoji za dostop do podatkov o elektronskih komunikacijah) (C‑746/18, EU:C:2021:152, točka 42).
19      Glej sodbo z dne 3. aprila 2025, Ministerstvo zdravotnictví (Podatki o zastopniku pravne osebe) (C‑710/23, EU:C:2025:231, točka 40).
20      „[…] Kar zadeva obdelavo osebnih podatkov z namenom izpolnjevanja pravne obveznosti, za opravljanje naloge, ki se izvaja v javnem interesu, ali pri izvajanju javne oblasti, dodeljene upravljavcu, bi moralo biti državam članicam dovoljeno ohraniti ali uvesti nacionalne določbe za podrobnejšo opredelitev uporabe pravil iz te uredbe. […]“
21      „Ker se ta uredba med drugim uporablja za dejavnosti sodišč in drugih pravosodnih organov, bi lahko v pravu Unije ali pravu držav članic podrobneje določili dejanja obdelave in postopke obdelave v zvezi z obdelavo osebnih podatkov s strani sodišč in drugih pravosodnih organov. […]“
22      „Kadar se obdelava izvaja v skladu s pravno obveznostjo, ki velja za upravljavca, ali kadar je obdelava potrebna za izvajanje naloge v javnem interesu ali pri izvajanju javne oblasti, bi morala imeti obdelava podlago v pravu Unije ali pravu države članice. […]“
23      Glej sodbi Norra Stockholm Bygg (točka 32) in z dne 3. aprila 2025, Ministerstvo zdravotnictví (Podatki o zastopniku pravne osebe) (C‑710/23, EU:C:2025:231, točka 37).
24      Nemška vlada dodaja, da lahko tudi obdelava osebnih podatkov s strani predložitvenega sodišča spada v okvir cilja varstva neodvisnosti sodstva in sodnih postopkov, določenega v členu 23(1)(f) SUVP.
25      Glej v tem smislu sodbo z dne 24. februarja 2022, Valsts ieņēmumu dienests (Obdelava osebnih podatkov za davčne namene) (C‑175/20, v nadaljevanju: sodba Valsts ieņēmumu dienests, EU:C:2022:124, točka 51); sklepni predlogi generalnega pravobranilca P. Pikamäeja v zadevi I. (Prodaja baze podatkov) (C‑693/22, EU:C:2024:162, točke od 85 do 88).
26      Glej sodbo Norra Stockholm Bygg (točka 49). Konkretnejše vprašanje tehtanja pravice do varstva osebnih podatkov in pravice do učinkovitega sodnega varstva je zajeto v točki (d) tretjega vprašanja za predhodno odločanje, ki ni predmet teh ciljno usmerjenih sklepnih predlogov.
27      Glej v tem smislu sodbo z dne 22. junija 2021, Latvijas Republikas Saeima (Kazenske točke) (C‑439/19, EU:C:2021:504, točka 105 in navedena sodna praksa).
28      Glej v tem smislu sodbo Valsts ieņēmumu dienests (točka 83 in navedena sodna praksa), v kateri je šlo zlasti za vprašanje spoštovanja zahteve po sorazmernosti, ki je izražena v členu 5(1)(c) SUVP. V zvezi s tem ugotavljam, da se točka (a) tretjega vprašanja za predhodno odločanje, ki ni predmet teh ciljno usmerjenih sklepnih predlogov, natančneje nanaša na preizkus sorazmernosti.
29      Glej sodbi z dne 2. marca 2021, Prokuratuur (Pogoji za dostop do podatkov o elektronskih komunikacijah) (C‑746/18, EU:C:2021:152, točke od 41 do 44), in z dne 5. aprila 2022, Commissioner of An Garda Síochána in drugi (C‑140/20, EU:C:2022:258, točka 127).
30      V nadaljevanju: ESČP.
31      Podpisana 4. novembra 1950 v Rimu.
32      Glej ESČP, 12. maj 2000, Khan proti Združenemu kraljestvu (CE:ECHR:2000:0512JUD003539497, točka 34 in navedena sodna praksa), in ESČP, 10. marec 2009, Bykov proti Rusiji (CE:ECHR:2009:0310JUD000437802, točki 88 in 89 ter navedena sodna praksa). Glej tudi ESČP, 15. januar 2015, Dragojević proti Hrvaški (CE:ECHR:2015:0115JUD006895511, točka 129), in ESČP, 16. februar 2021, Budak proti Turčiji (CE:ECHR:2021:0216JUD006976212, točka 71), v katerih je ESČP dodalo, da je treba za ugotovitev, ali je bil postopek v celoti pošten, preučiti, ali je bila pravica do obrambe spoštovana, kar pomeni zlasti preučitev, ali je pritožnik imel možnost izpodbijati verodostojnost dokazov in nasprotovati njihovi uporabi, ter upoštevati kakovost dokazov, zlasti, ali okoliščine, v katerih so bili pridobljeni, vzbujajo dvom o njihovi zanesljivosti ali točnosti.
33      Glej sodbo z dne 6. oktobra 2020, La Quadrature du Net in drugi (C‑511/18, C‑512/18 in C‑520/18, EU:C:2020:791, točke 221, 222 in od 225 do 227), ki se med drugim nanaša na vprašanje, ali pravo Unije nasprotuje temu, da se v kazenskem postopku uporabijo informacije in dokazi, pridobljeni v nasprotju z zahtevami, ki izhajajo iz Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 29, str. 514).
34      Nemška vlada dodaja, da se členi 138, 286, 355 in naslednji zakonika o civilnem postopku v celoti nanašajo na ugotavljanje dejanskega stanja, upoštevnega za izdajo sodbe, in da iz določb člena 286 tega zakonika v povezavi s členom 103(1) temeljnega zakona izhaja, da so sodišča načeloma dolžna upoštevati dejstva, ki jih navedejo stranke, in dokaze, ki jih predlagajo.
35      Glej Bundesverfassungsgericht (zvezno ustavno sodišče), odločba z dne 9. oktobra 2002 (1 BVR 1611/96, BVerfGE 106, 28–51, DE:BVerfG:2002:rs20021009.1bvr161196, točka 60).
36      Tako naj bi drugi senat Bundesarbeitsgericht (zvezno delovno sodišče) v sodbi z dne 29. junija 2023 (2 AZR 297/22, DE:BAG:2023:290623.U.2AZR297.22.0) menil, da taka ugotovitev povsem jasno izhaja iz člena 17 SUVP. Nemška vlada potrjuje tako razumevanje zadevne sodbe. V bistvu dodaja, da lahko sodišče v skladu s to sodno prakso zavrne tudi nekatere dokaze, kadar bi njihova uporaba pomenila hudo kršitev temeljnih pravic stranke v postopku. V zvezi s tem naj pojasnim, da vprašanje možnosti, da lahko pravni subjekt uveljavlja svoje pravice, kadar obstaja legitimen interes za dokaz, spada natančneje pod točko (c) tretjega vprašanja za predhodno odločanje, ki ni predmet teh ciljno usmerjenih sklepnih predlogov.
37      Glej sodbo Norra Stockholm Bygg (točka 40).
38      Glej uvodno izjavo 41 SUVP in v tem smislu sodbe Valsts ieņēmumu dienests (točki 52 in 56) ter z dne 12. septembra 2024, HTB Neunte Immobilien Portfolio in Ökorenta Neue Energien Ökostabil IV (C‑17/22 in C‑18/22, EU:C:2024:738, točka 71).
39      Tako je Sodišče že menilo, da so lahko te določbe nacionalnega prava, ki se nanašajo na predložitev dokumenta kot dokaza, zajete s primeri obdelave osebnih podatkov, ki se štejejo za zakonite na podlagi določb člena 6(3) in (4) SUVP v povezavi s členom 23(1)(f) in (j) te uredbe (glej sodbo Norra Stockholm Bygg (točka 45)), in celo, da je, kadar sodišče izvršuje sodne pristojnosti, ki so mu bile podeljene z nacionalnim pravom, treba šteti, da je obdelava osebnih podatkov, ki jo to sodišče mora izvesti, potrebna za dosego cilja iz člena 6(1), prvi pododstavek, točka (e), navedene uredbe, ki se nanaša na opravljanje naloge v javnem interesu ali pri izvajanju javne oblasti, dodeljene upravljavcu (glej sodbo z dne 4. maja 2023, Bundesrepublik Deutschland (Elektronski predal sodišča) (C‑60/22, EU:C:2023:373, točka 73)).