62016TJ0569
SODBA SPLOŠNEGA SODIŠČA (prvi senat)
z dne 26. aprila 2017 (
1
)
„Javni uslužbenci — Pogodbeni uslužbenci — Disciplinski postopek — Začasna odstranitev z delovnega mesta — Odtegnitev zneskov od osebnih prejemkov — Opomin — Vračilo — Člen 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom“
V zadevi T‑569/16,
OU, stanujoč v Bruslju (Belgija), ki ga zastopata J.‑N. Louis in N. de Montigny, odvetnika,
tožeča stranka,
proti
Evropski komisiji, ki jo zastopata C. Ehrbar in F. Simonetti, agentki,
tožena stranka,
zaradi predloga na podlagi člena 270 PDEU za, prvič, razglasitev ničnosti odločbe Komisije z dne 13. marca 2015 o zavrnitvi predloga tožeče stranke, naj se ji vrnejo zneski, odtegnjeni od njenih osebnih prejemkov v šestmesečnem obdobju od 15. januarja 2007, in drugič, vračilo navedenih zneskov skupaj z obrestmi,
SPLOŠNO SODIŠČE (prvi senat),
v sestavi I. Pelikánová, predsednica, V. Valančius (poročevalec) in U. Öberg, sodnika,
sodni tajnik: E. Coulon,
izreka naslednjo
Sodbo
Dejansko stanje
1
OU, tožeča stranka, je bil pri Komisiji Evropskih skupnosti v Ukrajini od 1. julija 2003 do 30. aprila 2006 zaposlen kot lokalni uslužbenec, nato pa od 1. maja 2006 za tri leta kot pogodbeni uslužbenec na podlagi člena 3a Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljevanju: PZDU).
2
Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) je decembra 2005 v zvezi s tožečo stranko začel notranjo preiskavo zaradi sumov pasivne korupcije.
3
Potem ko je OLAF informacije predal belgijskim sodnim organom, je bil zoper tožečo stranko izdan nalog za prijetje, ta pa je bila od 30. maja do 30. novembra 2006 priprta.
4
Organ Komisije, pooblaščen za sklepanje pogodb o zaposlitvi (v nadaljevanju: OPSP), je s sklepom z dne 12. decembra 2006 začel disciplinski postopek zoper tožečo stranko, ki jo je takoj začasno odstranil z delovnega mesta, dokler pristojni belgijski sodni organi ne sprejmejo dokončne odločitve na kazenskem področju.
5
Tožeča stranka je bila z odločbo OPSP z dne 14. decembra 2006 (v nadaljevanju: odločba z dne 14. decembra 2006) z delovnega mesta odstranjena za nedoločen čas. V tej odločbi je bilo poleg tega pojasnjeno, da bo v skladu z določbami člena 24(1) Priloge IX h Kadrovskim predpisom Evropske unije (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi) od njenih osebnih prejemkov šest mesecev vsak mesec odtegnjenih 800 EUR, in sicer z učinkom od 15. januarja 2007.
6
Z odločbo OPSP z dne 24. maja 2007 je bila pogodba o zaposlitvi tožeče stranke odpovedana z učinkom od 1. julija 2007.
7
Tožeča stranka je bila s sodbo Tribunal de première instance de Bruxelles (prvostopenjsko sodišče v Bruslju, Belgija) z dne 6. novembra 2011 obsojena na 18 mesecev zapora brez odloga prestajanja kazni in globo v višini 5000 EUR zaradi pasivne korupcije. Cour d'appel de Bruxelles (višje sodišče v Bruslju, Belgija) je s sodbo z dne 12. marca 2014 to sodbo razveljavilo in tožečo stranko obsodilo na 12 mesecev zapora z odlogom prestajanja kazni in globo v višini 3000 EUR. Kasacijska pritožba zoper to sodbo je bila zavrnjena s sodbo Cour de cassation (kasacijsko sodišče, Belgija) z dne 17. septembra 2014.
8
Po izreku sodbe Cour de cassation (kasacijsko sodišče) z dne 17. septembra 2014 se je disciplinski postopek nadaljeval in OPSP je z odločbo z dne 18. februarja 2015 tožeči stranki izrekel kazen opomina v smislu člena 9(1)(b) Priloge IX h Kadrovskim predpisom (v nadaljevanju: odločba o sankcioniranju z dne 18. februarja 2015). V zvezi s tem je navedel, da bi zaradi teže dejstev, očitanih tožeči stranki, ki so jih ugotovila belgijska kazenska sodišča, njeno pogodbo odpovedal brez odpovednega roka, če bi bila zadevna oseba še zaposlena. Ker pa je bila pogodba tožeče stranke odpovedana 1. julija 2007, je bil opomin najstrožja kazen, ki ji jo je lahko izrekel.
9
Tožeča stranka je z elektronskima sporočiloma z dne 18. in 26. februarja 2015 zahtevala vračilo zneskov, ki so bili odtegnjeni od njenih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006.
10
OPSP je z odločbo z dne 13. marca 2015 (v nadaljevanju: izpodbijana odločba) zavrnil zahtevek za vračilo, ki ga je vložila tožeča stranka. Ob sklicevanju na odločbo o sankcioniranju z dne 18. februarja 2015 je navedel, da bi zaradi teže dejstev, očitanih tožeči stranki, njeno pogodbo odpovedal brez odpovednega roka, če bi bila ta še zaposlena, in da je bil opomin najstrožja kazen, ki ji jo je lahko izrekel. Pri tem je pojasnil, da je bila tožeči stranki ta kazen naložena zgolj zaradi neobstoja kakršne koli zaposlitvene vezi z institucijo, zato uporaba člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom ni upravičena.
11
Tožeča stranka je z dopisom z dne 8. maja 2015 na podlagi člena 90(2) Kadrovskih predpisov vložila pritožbo zoper izpodbijano odločbo, v podporo kateri se je sklicevala na to, da je OPSP kršil člen 24(4) Priloge IX k navedenim kadrovskim predpisom, ki se nanaša na pravico do vračila zneskov, odtegnjenih od osebnih prejemkov pogodbenega uslužbenca, če je z odločbo, s katero se konča disciplinski postopek, izrečena kazen opomina.
12
OPSP je z odločbo z dne 2. septembra 2015 zavrnil pritožbo.
Postopek in predlogi strank
13
Tožeča stranka je z aktom, ki je bil v sodno tajništvo Sodišča za uslužbence vložen 13. novembra 2015, vložila prošnjo za pravno pomoč. Predsednik Sodišča za uslužbence ji je s sklepom z dne 25. februarja 2016 odobril pravno pomoč.
14
Tožeča stranka je 23. marca 2016 v sodnem tajništvu Sodišča za uslužbence vložila to tožbo. Zadeva je bila vpisana pod številko F‑141/15.
15
V skladu s členom 3 Uredbe (EU, Euratom) 2016/1192 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. julija 2016 o prenosu pristojnosti za odločanje o sporih med Evropsko unijo in njenimi uslužbenci na prvi stopnji na Splošno sodišče (UL 2016, L 200, str. 137) je bila obravnavana zadeva prenesena na Splošno sodišče v stanju, v kakršnem je bila 31. avgusta 2016. Evidentirana je bila pod številko T‑569/16 in dodeljena prvemu senatu.
16
Splošno sodišče (prvi senat) je na podlagi člena 106(3) Poslovnika Splošnega sodišča odločilo, da bo odločilo brez ustnega dela postopka.
17
Tožeča stranka Splošnemu sodišču predlaga, naj:
—
izpodbijano odločbo razglasi za nično;
—
Komisiji naloži, da ji mora vrniti zneske, odtegnjene od njenih osebnih prejemkov v skladu z odločbo z dne 14. decembra 2006, skupaj z obrestmi po obrestni meri, določeni v členu 12 Priloge XII h Kadrovskim predpisom;
—
Komisiji naloži plačilo stroškov.
18
Komisija Splošnemu sodišču predlaga, naj:
—
tožbo zavrne;
—
tožeči stranki naloži plačilo stroškov.
Pravo
19
Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja samo en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom.
20
Tožeča stranka trdi, da je OPSP z odločbo o sankcioniranju z dne 18. februarja 2015 končal disciplinski postopek, ki ga je začel v zvezi z njo, tako da ji je izrekel opomin. Torej naj bi bila na podlagi te določbe upravičena do vračila zneskov, odtegnjenih od svojih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006, skupaj z obrestmi po obrestni meri, določeni v členu 12 Priloge XII h Kadrovskim predpisom.
21
Komisija izpodbija trditev, da mora OPSP tožeči stranki vrniti zneske, odtegnjene od njenih osebnih prejemkov. V zvezi s tem opozarja, da tožeči stranki ni bilo mogoče naložiti kazni, strožje od opomina, in dodaja, da ta kazen ni odražala teže storjenih kršitev. Zato bi bilo po njegovem mnenju vračilo odtegnjenih zneskov, ki bi izhajalo iz dobesedne razlage člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom, v nasprotju s ciljem te določbe, ki naj bi bil odpraviti učinke odtegnitev, ki bi se ob koncu disciplinskega postopka obravnavale kot pretirane zaradi majhne teže dokazanih kršitev. Posledica dobesedne razlage te določbe naj bi bila tudi neupravičena obogatitev uslužbenca, ki bi mu bili kljub teži očitanih kršitev vrnjeni zneski, odtegnjeni od njegovih osebnih prejemkov, hkrati pa bi kršili načelo enakega obravnavanja uslužbencev, ki bi storili enake kršitve, ko so bili še zaposleni, glede na to, ali so bile po prenehanju njihovih funkcij s temi uslužbenci ohranjene nepretrgane in trajne pravne vezi ali ne. Tako bi lahko uslužbenci, ki tako kot tožeča stranka nimajo več vezi s Komisijo in jim zato ni mogoče naložiti strožjih kazni, kot je opomin, prejeli vračilo zneskov, odtegnjenih od svojih osebnih prejemkov, čeprav so bile te odtegnitve v času, ko je bilo o njih odločeno, popolnoma upravičene. Komisija podredno dodaja, da je mogoče zneske, ki jih je treba vrniti, po potrebi povečati za obresti, le če ni bila ob koncu disciplinskega postopka izrečena nobena kazen.
22
Člen 24(1) in (4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom, ki se na podlagi člena 50a in 119 PZDU po analogiji uporablja za pogodbene uslužbence in nekdanje pogodbene uslužbence, določa:
„1.   V odločbi o začasni odstranitvi z delovnega mesta je navedeno, ali uradnik med začasno odstranitvijo dobiva osebne prejemke v celoti, oziroma kateri del prejemkov se odtegne […]
4.   Zneski, odtegnjeni po odstavku 1, se uradniku vrnejo, če je s končno odločitvijo naložena disciplinska kazen, ki ni strožja od pisnega opozorila, opomina ali odloga povišanja v stopnji, ali če ni izrečena nobena disciplinska kazen; v slednjem primeru se vrnejo tudi obrestne obresti po stopnji, določeni v členu 12 Priloge XII [h Kadrovskim predpisom].“
23
V obravnavani zadevi je OPSP z odločbo z dne 14. decembra 2006 tožečo stranko za nedoločen čas odstranil z delovnega mesta in od njenih osebnih prejemkov šest mesecev vsak mesec odtegnil 800 EUR, in sicer z učinkom od 15. januarja 2007.
24
OPSP je z odločbo o sankcioniranju z dne 18. februarja 2015 tožeči stranki izrekel kazen opomina v smislu člena 9(1)(b) Priloge IX h Kadrovskim predpisom.
25
OPSP je z izpodbijano odločbo zavrnil zahtevek tožeče stranke za vračilo zneskov, odtegnjenih od njenih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006. Ob sklicevanju na odločbo o sankcioniranju z dne 18. februarja 2015 je navedel, da bi zaradi teže dejstev, očitanih tožeči stranki, njeno pogodbo odpovedal brez odpovednega roka, če bi bila ta še zaposlena, in da je bil opomin najstrožja kazen, ki ji jo je lahko naložil. K temu je dodal, da ji je bila ta kazen naložena zgolj zaradi popolnoma nepredvidljive okoliščine, to je neobstoja zaposlitvene vezi s Komisijo, ne pa zaradi majhne teže ugotovljene kršitve. Zato je menil, da uporaba člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom v obravnavani zadevi ni upravičena.
26
Nazadnje je OPSP z odločbo z dne 2. septembra 2015 zavrnil pritožbo tožeče stranke zoper izpodbijano odločbo. Pri tem je navedel, da kazen opomina ni sorazmerna s težo dejstev, ki se očitajo tožeči stranki, in da je bila izrečena zgolj zaradi stvarne nezmožnosti, da se tožeči stranki naloži strožja kazen, saj je s Komisijo ni povezovala zaposlitvena vez niti ji ta ni izplačevala pokojnine ali drugih prejemkov. K temu je dodal, da bi bilo vračilo zneskov, odtegnjenih od osebnih prejemkov tožeče stranke, v nasprotju z ratio legis člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom in načelom, po katerem mora disciplinska kazen odražati težo ugotovljenih kršitev. Nazadnje je še menil, da bi se s tem, da bi se tožeči stranki vrnilo zneske, odtegnjene od njenih osebnih prejemkov, le še okrepilo – v škodo Komisije – neravnovesje med škodo, ki jo je ta institucija utrpela, in kaznijo, ki je bila konec koncev naložena.
27
V obravnavani zadevi je treba zaporedoma preučiti, ali je tožeča stranka v nasprotju s trditvami OPSP utemeljeno zahtevala, prvič, vračilo zneskov, odtegnjenih od svojih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006, in drugič, povečanje teh zneskov za obresti, določene v členu 12 Priloge XII h Kadrovskim predpisom.
28
Na prvem mestu, v zvezi z vprašanjem, ali je OPSP upravičeno menil, da tožeča stranka ni upravičena do vračila zneskov, odtegnjenih od svojih osebnih prejemkov, je treba ugotoviti, da tudi Komisija priznava, da je v členu 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom vračilo zneskov, odtegnjenih od osebnih prejemkov uradnika, ki je bil začasno odstranjen z delovnega mesta, pogojeno le s tem, da mu z odločbo, s katero se je končal disciplinski postopek, ni bila izrečena nobena kazen ali da mu je bil izrečen ukrep pisnega opozorila, opomina ali odloga povišanja v stopnji, brez kakršnega koli drugega pogoja ali omejitve.
29
Kot navaja Komisija, je treba sicer za razlago določbe prava Evropske unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi njen kontekst in cilje, ki jih uresničuje ureditev, katere del je (glej sodbi z dne 14. februarja 2012, Toshiba Corporation in drugi, C‑17/10, EU:C:2012:72, točka 73 in navedena sodna praksa, in z dne 7. marca 1996, de Rijk/Komisija, T‑362/94, EU:T:1996:35, točka 32 in navedena sodna praksa).
30
Vendar je v obravnavani zadevi OPSP člen 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom razlagal na način, ki je v očitnem nasprotju z jasnim in natančnim besedilom te določbe.
31
OPSP je to, da je zavrnil ugoditev zahtevku za vračilo zneskov, odtegnjenih od osebnih prejemkov tožeče stranke, namreč utemeljil z dejstvom, da so bile kršitve, očitane tožeči stranki, tako resne, da bi bilo mogoče z njimi utemeljiti takojšnjo prekinitev njene pogodbe iz disciplinskih razlogov, če ta pogodba ne bi bila že odpovedana, zato ji je bil izrečen opomin zgolj zaradi popolnoma nepredvidljivega neobstoja zaposlitvene vezi s Komisijo, ne pa zaradi majhne teže navedenih kršitev.
32
Vendar iz člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom izhaja, da je mogoče zgolj na podlagi kazni, izrečene v odločbi, s katero se konča disciplinski postopek, določiti, ali je treba zneske, odtegnjene od osebnih prejemkov, vrniti, ne da bi na ta vidik kakor koli vplivala teža kršitev, ki se očitajo zadevni osebi.
33
Poleg tega je treba sicer res opozoriti, da je na podlagi člena 10 Priloge IX h Kadrovskim predpisom teža naložene disciplinske kazni sorazmerna s težo storjene kršitve. Vendar odtegnitev zneskov od osebnih prejemkov ni disciplinska kazen, ampak zgolj začasni ukrep, sprejet pred dokončanjem disciplinskega postopka in po potrebi izrekom disciplinske kazni (sodba z dne 16. julija 1998, Y/Parlament, T‑219/96, EU:T:1998:178, točka 29). Torej uprava z odtegnitvijo zneskov od osebnih prejemkov ne more ublažiti morebitnega razkoraka med težo kršitev, ki se očitajo zaposlenemu, in kaznijo, ki mu je bila izrečena ob koncu disciplinskega postopka.
34
Torej je OPSP, ki je bil v obravnavani zadevi v položaju vezane pristojnosti, za uporabo člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom v bistvu določil pogoj, ki ga ta določba ne vsebuje in ki ga je izpeljal iz svoje presoje teže sankcioniranih kršitev.
35
Poleg tega Splošno sodišče – v nasprotju s trditvijo Komisije – ne more skleniti, da ima člen 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom pomanjkljivost, ki jo je treba odpraviti, kar zadeva nekdanje uradnike ali uslužbence, ki niso upravičeni do nobene pokojnine ali drugih prejemkov ali katerih pokojnina ali drugi prejemki so prenizki, da bi lahko v zvezi z njimi sprejeli disciplinske kazni s finančnimi posledicami. Ugotoviti je treba namreč, da sodišče te določbe – tudi če bi bila ta trditev utemeljena – niti ne bi moglo razložiti in tako neupravičeno omejiti njenega področja uporabe, saj je njeno besedilo jasno in natančno.
36
Enako velja za trditve Komisije, kar zadeva, prvič, domnevno neupravičeno obogatitev uslužbenca, ki bi mu bili kljub teži očitanih kršitev vrnjeni zneski, odtegnjeni od njegovih osebnih prejemkov, in drugič, domnevno kršitev načela enakega obravnavanja uslužbencev, ki bi storili enake kršitve, ko so bili še zaposleni, glede na to, ali so bile po prenehanju funkcij teh uslužbencev z njimi ohranjene nepretrgane in trajne pravne vezi ali ne.
37
Te trditve izhajajo iz domnevne pomanjkljivosti člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom. Zato jih je treba zavrniti iz razloga, navedenega zgoraj v točki 35. Poleg tega je treba opozoriti, da nekdanji uslužbenci, ki so s Komisijo ohranili trajne vezi, na primer v obliki izplačevanja enega od prejemkov ali pokojnine, z vidika disciplinskih kazni, ki jih je mogoče sprejeti v zvezi z njimi, niso v enakem položaju kot nekdanji uslužbenci, ki niso upravičeni do izplačevanja nobene pokojnine ali drugega prejemka. Tako dejansko stanje izhaja zlasti iz uporabe zadevnih predpisov, predvsem člena 9 Priloge IX h Kadrovskim predpisom in člena 49 PZDU, v katerih so naštete različne disciplinske kazni, ki jih je mogoče sprejeti v zvezi z zaposlenim ali nekdanjim zaposlenim.
38
Nazadnje, Komisija ne more trditi, da bi se z dobesedno razlago člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom odvzel polni učinek pravice do naložitve odtegnitve zneskov od osebnih prejemkov pogodbenega ali začasnega uslužbenca, ki je bil začasno odstranjen z delovnega mesta. Kot je bilo namreč navedeno zgoraj v točki 28, imajo na podlagi te določbe pravico do vračila odtegnjenih zneskov le uslužbenci, v zvezi s katerimi ob koncu disciplinskega postopka ni bila izrečena nobena kazen ali so jim bile izrečene kazni pisnega opozorila, opomina ali odloga povišanja v stopnji. Poleg tega je treba opozoriti, da je razlaga, ki jo je uporabil OPSP v izpodbijani odločbi in ki jo zagovarja Komisija, učinkovala tako, da je bil navedeni določbi v obravnavani zadevi odvzet polni učinek.
39
Iz navedenega izhaja, da je OPSP, ker je tožeči stranki zavrnil vračilo zneskov, odtegnjenih od njenih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006, kršil člen 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom.
40
Na drugem mestu, kar zadeva vprašanje, ali tožeča stranka od OPSP upravičeno zahteva, naj se zneski, odtegnjeni od njenih osebnih prejemkov, pri vračilu povečajo za obresti, določene v členu 12 Priloge XII h Kadrovskim predpisom, iz člena 24(4) Priloge IX h Kadrovskim predpisom izhaja, da se navedeni zneski povečajo za take obresti, le če ob koncu disciplinskega postopka ni bila izrečena nobena kazen.
41
Ker je bila v zvezi s tožečo stranko z odločbo o sankcioniranju z dne 18. februarja 2015 izrečena kazen opomina, ta ne more zahtevati, da se zneski, katerih vračilo upravičeno zahteva, povečajo za obresti.
42
Ker je ta spor finančne narave, je sodišče Unije v skladu s členom 91(1), drugi stavek, Kadrovskih predpisov neomejeno pristojno za odločanje o njem. Torej je treba ugoditi predlogu tožeče stranke, naj Splošno sodišče Komisiji naloži, da ji mora vrniti zneske, odtegnjene od njenih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006.
43
Iz navedenega izhaja, da je treba izpodbijano odločbo razglasiti za nično in Komisiji naložiti, da mora tožeči stranki vrniti zneske, odtegnjene od njenih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006, ki pa se ne povečajo za obresti, določene v členu 12 Priloge XII h Kadrovskim predpisom.
Stroški
44
V skladu s členom 134(1) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker Komisija v obravnavanem primeru s svojimi predlogi ni uspela, se ji v skladu s predlogi tožeče stranke naloži plačilo stroškov.
Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (prvi senat)
razsodilo:
1.
Odločba z dne 13. marca 2015, s katero je Evropska komisija zavrnila zahtevek OU za vračilo zneskov, odtegnjenih od njegovih osebnih prejemkov na podlagi odločbe Komisije z dne 14. decembra 2006, se razglasi za nično.
2.
Komisiji se naloži, da mora OU vrniti zneske, odtegnjene od njegovih osebnih prejemkov na podlagi odločbe z dne 14. decembra 2006.
3.
Komisiji se naloži plačilo stroškov.
Pelikánová
Valančius
Öberg
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 26. aprila 2017.
Podpisi
(
1
)	Jezik postopka: francoščina.