62005CJ0206
SODBA SODIŠČA (četrti senat)
z dne 26. oktobra 2006 (
*1
)
„Neizpolnitev obveznosti države — Direktiva 90/427/EGS — Promet s kopitarji znotraj Skupnosti — Obveznost, da se genetska vrednost plemenskih žrebcev ocenjuje na Švedskem“
V zadevi C-206/05,
zaradi tožbe zaradi neizpolnitve obveznosti na podlagi člena 226 ES, vložene 2. maja 2005,
Komisija Evropskih skupnosti, ki jo zastopata F. Erlbacher in K. Simonsson, zastopnika, z naslovom za vročanje v Luxembourgu,
tožeča stranka,
proti
Kraljevini Švedski, ki jo zastopa K. Norman, zastopnica,
tožena stranka,
SODIŠČE (četrti senat),
v sestavi E. Juhász (poročevalec), predsednik osmega senata v funkciji predsednika četrtega senata, K. Schiemann in M. Ilešič, sodnika,
generalni pravobranilec: L. A. Geelhoed,
sodni tajnik: R. Grass,
na podlagi pisnega postopka,
na podlagi sklepa, sprejetega po opredelitvi generalnega pravobranilca, da bo v zadevi razsojeno brez sklepnih predlogov,
izreka naslednjo
Sodbo
1
Komisija Evropskih skupnosti s to tožbo Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Kraljevina Švedska s tem, da v nacionalni zakonodaji določa, da je treba genetsko vrednost žrebcev ocenjevati na Švedskem, da se lahko uporabijo za pripust na pripustni postaji, ni izpolnila obveznosti iz člena 3 Direktive Sveta 90/427/EGS z dne 26. junija 1990 o zootehniških in genealoških pogojih, ki urejajo promet s kopitarji znotraj Skupnosti (UL L 224, str. 55, v nadaljevanju: Direktiva), oziroma podredno obveznosti iz člena 28 ES.
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
2
V drugi in šesti uvodni izjavi Direktive je navedeno:
„[K]er je za zagotavljanje racionalnega razvoja reje kopitarjev in s tem povečanje produktivnosti v tem sektorju potrebno sprejeti predpise na ravni Skupnosti, ki urejajo promet s kopitarji znotraj Skupnosti;
[…]
ker bi bilo treba promet z registriranimi kopitarji znotraj Skupnosti postopoma sprostiti; ker popolna sprostitev prometa zahteva nadaljnje dodatno usklajevanje, predvsem glede dovoljenj za pripust na pripustni postaji ter rabo semena in jajčnih celic v skladu z značilnostmi vsake rodovniške knjige“.
3
Člen 3, prvi odstavek, Direktive določa:
„Promet s kopitarji, njihovim semenom, jajčnimi celicami in zarodki znotraj Skupnosti se ne sme prepovedati ali omejevati iz zootehniških in genealoških razlogov, razen če ti izhajajo iz uporabe te direktive.“
4
Člen 7 Direktive pooblašča Komisijo, da za zagotovitev enotne uporabe Direktive v skladu s postopkom in z načeli iz Direktive določi:
„(a)
metode za merjenje delovnih sposobnosti kopitarjev in napovedovanje genetskih vrednosti plemenskih živali;
(b)
na osnovi metod iz (a), splošna merila za priznanje plemenskega žrebca, če je primerno, pa tudi plemenske kobile za rejo in merila za uporabo njihovega semena, jajčnih celic ali zarodkov“.
Nacionalna ureditev
5
Na Švedskem so obveznost, da se mora genetska vrednost plemenskih žrebcev, ki so namenjeni razmnoževanju, ocenjevati, ter pravila v zvezi s to obveznostjo določeni v pravilih nacionalnega urada za kmetijstvo o razmnoževanju in identifikaciji kopitarjev (Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:82) om hästdjur som används till avel och om identifiering av hästdjur, v nadaljevanju: pravila o kopitarjih).
6
Člen 29 pravil o kopitarjih določa:
„Genetsko vrednost žrebca je treba oceniti na Švedskem, da se lahko uporabijo za pripust na pripustni postaji. Ocena genetske vrednosti, ki daje pravico pripusta žrebca, se šteje za izvršeno, ko se merjenje delovnih sposobnosti izvede v skladu s členi od 20 do 22 ali ko se izvede en sam preizkus njegovih potomcev v skladu s členi od 24 do 26 ter izda potrdilo genetske vrednosti v skladu s členom 27 zgoraj.“
7
V členih 20 in 21 teh pravil so našteta merila za ocenjevanje, ki se uporabljajo za merjenje delovnih sposobnosti kopitarja. Ta merila zajemajo zlasti rodovnik, sposobnosti, zunanjost, krepkost in zdravje vsake posamezne živali. V skladu s členom 22 teh pravil je treba upoštevati tudi podatke o kopitarju iz druge države, ki ga sporoči priznana tuja organizacija rejcev ali združenje, ki vodi rodovniške knjige.
8
Člena 24 in 25 teh pravil določata pravila v zvezi s preizkusi kopitarjevih potomcev. V skladu s členom 26 istih pravil je treba upoštevati tudi podatke o potomcih kopitarja iz druge države, ki jih sporoči priznana tuja organizacija rejcev ali združenje, ki vodi rodovniške knjige.
9
Na podlagi člena 27 pravil o kopitarjih se za vsakega kopitarja, katerega genetska vrednost se je ocenjevala, izda potrdilo genetske vrednosti. To potrdilo mora za vsakega kopitarja vsebovati zlasti ime, identifikacijo, rodovnik, rezultat merjenja delovnih sposobnosti in, če je primerno, preizkus potomcev.
Predhodni postopek
10
Komisija je prejela pritožbo glede člena 29 pravil o kopitarjih, ki določa, da je treba genetsko vrednost žrebcev ocenjevati na Švedskem, da se lahko dovoli njihov pripust na pripustni postaji.
11
Glede na to, da je bil ta člen v nasprotju z Direktivo in v vsakem primeru s členoma 28 in 30 ES, je Komisija začela proti Kraljevini Švedski postopek zaradi neizpolnitve obveznosti, določen v členu 226 ES, tako da je pozvala državo članico s pisnim opominom z dne 18. julija 2002, naj predloži pripombe. Ker z odgovorom zadnje ni bila zadovoljna, je Komisija 25. julija 2003 podala obrazloženo mnenje, v katerem je vztrajala pri stališču, da zadevna nacionalna določba ni združljiva s pravom Skupnosti, in Kraljevino Švedsko pozvala, naj sprejme ukrepe, potrebne za uskladitev s tem mnenjem v roku dveh mesecev od vročitve.
12
Švedska vlada je v odgovoru na to obrazloženo mnenje z dne 22. septembra 2003 trdila, da sistem, uveden na nacionalni ravni glede razmnoževanja kopitarjev, ni v nasprotju s pravom Skupnosti. Vendar je navedla, da je po pregledu in presoji ugotovila, da bi se švedsko zakonodajo lahko spremenilo tako, da bi bila manj omejevalna.
13
V letu 2004 so se predstavniki švedske vlade in Komisije srečali ob dveh priložnostih, da pregledajo predlog novih pravil. A ker Komisija ni bila prepričana o združljivosti tega predloga s pravom Skupnosti, se je odločila vložiti to tožbo.
Tožba
Trditve strank
14
Komisija navaja, da člen 29 pravil o kopitarjih pomeni omejevanje prometa s kopitarji znotraj Skupnosti, prepovedano na podlagi člena 3, prvi odstavek, Direktive. Na podlagi omenjenega člena 29 mora biti žrebec iz druge države članice, ki ni Kraljevina Švedska, in ki je pripuščen k razmnoževanju v skladu z določbami te države članice, pravzaprav predmet ocene genetske vrednosti na Švedskem, da se lahko uporabi za pripust za namene razmnoževanja. To ima za posledico dodaten strošek, ki ga morata nositi, odvisno od primera, lastnik plemenskega žrebca ali lastnik kobile.
15
Komisija poudarja, da je treba sporno nacionalno določbo obravnavati kot merilo za priznanje žrebca za namene razmnoževanja v smislu člena 7 Direktive. Navedena določba tako spada na področje uporabe Direktive in je del področja, usklajenega z njenimi določbami.
16
Komisija poudarja, da jo člen 7 Direktive izrecno pooblašča, da za zagotovitev enotne uporabe določb direktive in v skladu z načeli iz člena 4(1), kolikor je potrebno, določi metode za merjenje delovnih sposobnosti kopitarjev in napovedovanje genetskih vrednosti plemenskih živali in na osnovi omenjenih metod določi splošna merila za priznanje plemenskih žrebcev za namene razmnoževanja.
17
Komisija navaja, da po njeni presoji ni bilo treba sprejeti določb na podlagi člena 7 Direktive in poudarja, da okoliščina, da ni sprejela takih določb, ne pomeni, da lahko država članica predpiše take določbe, kot je sporna, ki omejujejo promet s kopitarji znotraj Skupnosti.
18
Komisija na podlagi tega ugotavlja, da sporna nacionalna določba ne izhaja iz uporabe Direktive in da je nezdružljiva z členom 3, prvi odstavek.
19
Podredno, Komisija navaja, da če bi Sodišče presodilo, da ta nacionalna določba ni v nasprotju z Direktivo, bi ta bila v vsakem primeru v nasprotju s členom 28 ES in je ne bi bilo mogoče utemeljiti na podlagi člena 30 ES.
20
V zvezi s tem Komisija zlasti navaja, da izhaja tako iz določb nacionalnega prava kot tudi iz pojasnil, ki jih je predložila švedska vlada, da je namen obveznosti iz člena 29 pravil o kopitarjih bolj izboljšati lastnosti vsake pasme, kot pa varovati zdravje in življenje živali. To stališče je podprto z dejstvom, da iz člena 29 izhaja, da se obveznost, na podlagi katere je treba genetsko vrednost žrebcev ocenjevati, ne nanaša na žrebce, ki se uporabijo na zasebni pripustni postaji.
21
Poleg tega Komisija navaja, da iz člena 29 pravil o kopitarjih izhaja, da se pri ocenjevanju genetske vrednosti žrebca za priznanje za namene razmnoževanja ne zahteva določen rezultat, ampak je dovolj, da se omenjeno ocenjevanje izvede. Za zagotavljanje zdravja in varovanje življenja kopitarjev bi bilo treba predvideti, da se žrebec, ki ni dosegel zadovoljivega rezultata, izključi iz razmnoževanja, da bi se izognilo prenosu resnih genetskih napak na njegove potomce.
22
Švedska vlada priznava, da je predlog Komisije, naj se ugotovi, da je sporna nacionalna določba nezdružljiva s členom 3 Direktive, in naj švedska vlada nosi stroške postopka, utemeljen.
Presoja Sodišča
23
Člen 29 pravil o kopitarjih, ki uvaja merilo za priznanje žrebca za namene razmnoževanja v smislu člena 7 Direktive, spada v njeno področje uporabe.
24
V skladu s členom 3 Direktive države članice ne smejo prepovedati ali omejiti prometa s kopitarji, njihovim semenom, jajčnimi celicami in zarodki znotraj Skupnosti iz zootehniških in genealoških razlogov, razen če ti izhajajo iz uporabe direktive.
25
Člen 29 pravil o kopitarjih ima omejevalni učinek. Iz ugotovitev Komisije, ki jim švedska vlada ne nasprotuje, pravzaprav izhaja, da je treba genetsko vrednost kopitarjev iz druge države članice ocenjevati na Švedskem, da se jih lahko tam uporabijo za namene pripusta na pripustnih postajah, s čimer se njihovim uporabnikom povzročijo dodatni stroški, ki zavirajo promet s kopitarji znotraj Skupnosti, ki so namenjeni na Švedsko.
26
V skladu s členom 7 Direktive ima Komisija nalogo, da za zagotovitev enotne uporabe določb Direktive predpiše metode za merjenje delovnih sposobnosti kopitarjev in napovedovanje genetskih vrednosti plemenskih živali ter da določi splošna merila za priznanje plemenskega žrebca, če je primerno, pa tudi plemenske kobile za rejo ter merila za uporabo njihovega semena, jajčnih celic ali zarodkov.
27
Ne da bi bilo treba preveriti, ali je omenjena določba pustila, in če je, v kolikšni meri, določene pristojnosti državam članicam, da uvedejo ali ohranijo ureditve, ki ne pomenijo prepovedi ali omejitve prometa s kopitarji znotraj Skupnosti, še posebej, če Komisija ni uporabila svoje pristojnosti, iz jasnega besedila člena 3, prvi odstavek, Direktive v vsakem primeru izhaja, da vsaka zakonodaja, ki uvaja tako prepoved ali omejitev, lahko izhaja samo iz uporabe Direktive. Zadevna švedska zakonodaja, ki zajema, kot izhaja iz točke 25 te sodbe, tako prepoved, ne izhaja iz uporabe Direktive.
28
Kraljevina Švedska priznava utemeljenost predloga Komisije, naj se ugotovi nezdružljivost člena 29 pravil o kopitarjih s členom 3 Direktive.
29
Torej se tožba, ki jo je vložila Komisija, šteje za utemeljeno.
30
Zato je treba ugotoviti, da Kraljevina Švedska s tem, da v nacionalni zakonodaji določa, da je treba genetsko vrednost žrebcev ocenjevati na Švedskem, da se lahko uporabijo za pripust na pripustni postaji, ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 3 Direktive.
Stroški
31
Na podlagi člena 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker je Komisija predlagala, naj se plačilo stroškov naloži Kraljevini Švedski, in ker ta s predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.
Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:
1.
Kraljevina Švedska je s tem, da v svoji nacionalni zakonodaji določa, da je treba genetsko vrednost žrebcev ocenjevati na Švedskem, da se lahko uporabijo za pripust na pripustni postaji, ni izpolnila obveznosti, ki izhajajo iz člena 3 Direktive Sveta 90/427/EGS z dne 26. junija 1990 o zootehniških in genealoških pogojih, ki urejajo promet s kopitarji znotraj Skupnosti.
2.
Kraljevini Švedski se naloži plačilo stroškov.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: švedščina.