62020TJ0116_RES
Kohtuasi T‑116/20
Società agricola Vivai Maiorana Ss jt
versus
Euroopa Komisjon
Üldkohtu (üheksas koda) 29. septembri 2021. aasta otsus
Põllumajandus – Määrus (EL) 2016/2031 – Taimekahjustajatevastased kaitsemeetmed – Liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate loetelu – Piirmäär, alates millest liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate esinemine istutamiseks ettenähtud taimedel avaldab vastuvõetamatut majanduslikku mõju – Rakendusmäärus (EL) 2019/2072 – Kutseühingud – Tühistamishagi – Õigus esitada hagi – Vastuvõetavus – Proportsionaalsus – Põhjendamiskohustus
Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Neid otseselt ja isiklikult puudutavad aktid – Otsene puutumus – Kriteeriumid – Komisjoni rakendusmäärus, millega kehtestatakse liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate loetelu – Määrus, millega kehtestatakse ka niisuguste taimekahjustajate esinemise piirmäärad istutamiseks ettenähtud taimedel – Hagi, mille on esitanud puuhooldusega tegelev äriühing ja erinevate põllumajanduslike tegevustega tegelevaid tootjaid esindavad ühingud – Iga hageja otsene puutumus vaidlustatud määruse IV lisa eri osadega
(ELTL artikli 263 neljas lõik; komisjoni määrus 2019/2072, IV lisa A, B, C, F, I ja J osa)
(vt punktid 32, 34–39, 41, 42, 45–50, 54)
Tühistamishagi – Füüsilised või juriidilised isikud – Vastuvõetavuse tingimused – Põhjendatud huvi – Hagi, mis võib hagejale kasu tuua
(ELTL artikkel 263)
(vt punkt 56)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimetervise kord – Taimekahjustajatevastased kaitsemeetmed – Määrus 2016/2031 – Määruse 2016/2031 rakendamine rakendusmäärusega 2019/2072 – Komisjoni rakendusmäärus, millega kehtestatakse liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate loetelu – Määrus, millega kehtestatakse ka niisuguste taimekahjustajate esinemise piirmäärad istutamiseks ettenähtud taimedel – Ettevõtjate kohustus istutamiseks ettenähtud taimi geneetilise valiku teel tervendada – Puudumine
(ELTL artikkel 263; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2016/2031, artikli 36 punktid e ja f ning artikli 37 lõige 8; komisjoni määrus 2019/2072, IV lisa A, B, C, F, I ja J osa; nõukogu direktiiv 2000/29; nõukogu otsus 2004/869)
(vt punktid 81, 85–92, 94, 96–98, 101, 103, 104, 109–111, 113–121, 123–130, 141–143)
Põllumajandus – Õigusaktide ühtlustamine – Taimetervise kord – Taimekahjustajatevastased kaitsemeetmed – Määrus 2016/2031 – Määruse 2016/2031 rakendamine rakendusmäärusega 2019/2072 – Komisjoni rakendusmäärus, millega kehtestatakse liidu reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate loetelu – Määrus, millega kehtestatakse ka niisuguste taimekahjustajate esinemise piirmäärad istutamiseks ettenähtud taimedel – Määruse 2018/848 rikkumine – Puudumine
(ELTL artikkel 263; Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 2016/2031, artikli 36 punktid e ja f, artikli 37 lõige 8, ja määrus 2018/848, artikkel 13; komisjoni määrus 2019/2072, IV lisa A, B, C, F, I ja J osa)
(vt punktid 132–139)
Kokkuvõte
Liidu reguleeritud mittekarantiinsed taimekahjustajad on liidu territooriumil esinevad taimekahjustajad (eelkõige putukad, seened ja bakterid), mis levivad peamiselt konkreetsete istutamiseks ettenähtud taimede kaudu ja mille esinemine nendel taimedel avaldab kahjulikku majanduslikku mõju nende taimede kasutusele. Taimetervise määruses (
1
) on muu hulgas ette nähtud, et nende reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate sissetoomine liidu territooriumile või seal vedamine asjaomastel istutamiseks ettenähtud taimedel on keelatud, kui kõnealuste taimekahjustajate esinemissagedus ületab teatava piirmäära. Rakendusmääruse 2019/2072 (
2
) IV lisas kehtestas komisjon reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate loetelu ja niisuguste organismide esinemise ülemmäärad.
Viinamarjakasvatusega tegelev äriühing ja kaks erinevate põllumajanduslike tegevustega tegelevaid tootjaid esindavat ühingut (
3
) (edaspidi koos „hagejad“) leiavad eelkõige, et selle IV lisa A, B, C, F, I ja J osas (
4
) käsitletud taimedel reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate esinemisele 0% piirmäära kehtestamine toob kaasa asjaomaste sortide tervendamise kohustuse, millel oleks kahjulikud tagajärjed bioloogilisele mitmekesisusele ja mis tooks kaasa ülemäärased tervendamiskulud ettevõtjatele.
Tunnistades kõigi nende ettevõtjate õigust esitada eespool nimetatud IV lisa erinevate osade tühistamiseks hagi, jättis Üldkohus rahuldamata hagejate hagi selle lisa tühistamiseks, tehes esimest korda otsuse tõstatatud õiguslike probleemide kohta.
Üldkohtu hinnang
Esiteks kinnitasid hagejad, et asjaolu, et komisjon ei võtnud arvesse kehtestatud piirmäärade kahjulikke tagajärgi bioloogilisele mitmekesisusele ega asjaomaste ettevõtjate kanda jäetud kulusid, rikub peamiselt taimetervise määrust. Selle väite tagasilükkamiseks mainis Üldkohus kõigepealt vaidlustatud rakendusmääruse IV lisa vastuvõtmiseni viinud kahjulike organismide ja piirmäärade uuesti läbivaatamist. Leides seejärel, et vaidlustatud piirmäärade kehtestamine viis väära arusaamani asjasse puutuvatel ettevõtjatel lasuvatest kohustustest, otsustas ta seevastu täpsemalt, et vaidlustatud määruse IV lisa C osa ei nõua ettevõtjatelt selliste geneetilise valiku teel tervendamismeetodite rakendamist, millele hagejad osutasid. Lõpuks märkis Üldkohus, et paljud istutamiseks ettenähtud taimede turustamist reguleerivad direktiivid sisaldavad erandsätteid, mille eesmärk on edendada geneetilist mitmekesisust.
Teiseks leidsid hagejad, et põlistel sortidel reguleeritud mittekarantiinsete taimekahjustajate esinemise 0% piirmäära kehtestamine rikub taimegeneetiliste ressursside toidu ja põllumajanduse tarbeks kasutamise rahvusvahelist lepingut (
5
). Hagejate sõnul viiks vaidlustatud rakendusmääruse IV lisa vaidlusalustes osades sätestatud geneetiline valik nõutud tervendamise eesmärgil selleni, et selle lepingu alusel põllumajandustootjatele antud õigused säilitada, kasutada, vahetada ja müüa omatoodetud seemneid või paljundusmaterjali muutuksid sisutühjaks. Tõdedes muu hulgas, et see väide põhineb samal ekslikul eeldusel kui esimene väide, mille kohta Üldkohus leidis, et asjaomastel ettevõtjatel puudub tervendamiskohustus, lükkas Üldkohus selle teise väite tagasi.
Lõpuks leidis Üldkohus seoses väitega, et rikuti määrust 2018/848 (
6
), et vaidlustatud piirmäärade kehtestamise õiguspärasuses kahtluse tekitamise asemel võimaldab määruse 2018/848 artikkel 13, erandina ja rangelt määratletud raamistikus, turustada mahepõllumajanduslikust heterogeensest materjalist koosnevat taimset paljundusmaterjali, ilma et oleks vaja täita registreerimisnõudeid, mis on sätestatud turustamist käsitlevates direktiivides. Seega ei saa sellele sättele tugineda, et vaidlustada eespool nimetatud piirmäärade õiguspärasust, mistõttu tuli kolmas väide tagasi lükata.
(
1
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2016. aasta määrus (EL) 2016/2031, mis käsitleb taimekahjustajatevastaseid kaitsemeetmeid, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 228/2013, (EL) nr 652/2014 ja (EL) nr 1143/2014 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiivid 69/464/EMÜ, 74/647/EMÜ, 93/85/EMÜ, 98/57/EÜ, 2000/29/EÜ, 2006/91/EÜ ja 2007/33/EÜ (ELT 2016, L 317, lk 4).
(
2
)	Komisjoni 28. novembri 2019. aasta rakendusmäärus (EL) 2019/2072, millega kehtestatakse ühetaolised tingimused Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/2031 rakendamiseks seoses taimekahjustajatevastaste kaitsemeetmetega ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EÜ) nr 690/2008 ja muudetakse komisjoni rakendusmäärust (EL) 2018/2019 (ELT 2019, L 319, lk 1).
(
3
)	Täpsemalt ilmneb, et esimesel ühingul on 584842 liiget, kellest kaheksa on ettevõtjad, kes tegutsevad söödakultuuride seemnete, teraviljaseemnete, viinapuude paljundusmaterjali, köögiviljaseemnete, köögiviljade ja viljapuude paljundusmaterjali sektoris. Teise ühingu liikmeteks on ettevõtjad, kes tegutsevad viinapuude, köögiviljade ja viljapuude paljundusmaterjali sektoris.
(
4
)	Need osad puudutavad vastavalt söödakultuuride seemneid (A osa), teraviljaseemneid (B), viinapuude paljundusmaterjali (C), köögiviljaseemneid (F), köögiviljade paljundus- ja istutusmaterjali (I) ning puuviljade tootmiseks ettenähtud viljapuude paljundusmaterjali ja viljapuid (J).
(
5
)	Taimegeneetiliste ressursside toidu ja põllumajanduse tarbeks kasutamise rahvusvaheline leping, mille sõlmimine kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu 24. veebruari 2004. aasta otsusega 2004/869/EÜ (ELT 2004, L 378, lk 1).
(
6
)	Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/848, mis käsitleb mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007 (ELT 2018, L 150, lk 1).