62004CJ0128_ET
Pooled
Kohtuotsuse põhistus
Resolutiivosa
Pooled
Kohtuasjas C‑128/04,
mille esemeks on EÜ artikli 234 alusel rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde (Belgia) 19. jaanuari 2004. aasta otsusega esitatud eelotsusetaotlus, mis saabus Euroopa Kohtusse 9. märtsil 2004, kriminaalmenetluses:
Annic Andréa Raemdoncki,
Raemdonck-Janssens BVBA vastu,
EUROOPA KOHUS (kolmas koda),
koosseisus: koja esimees A. Rosas (ettekandja), kohtunikud A. La Pergola, J.‑P. Puissochet, U. Lõhmus ja A. Ó Caoimh,
kohtujurist: M. Poiares Maduro,
kohtusekretär: R. Grass,
arvestades kirjalikku menetlust,
arvestades kirjalikke märkusi, mille esitasid:
– Ühendkuningriigi valitsus, esindaja: K. Manji, keda abistas barrister
M. Demetriou,
– Euroopa Ühenduste Komisjon, esindaja: W. Wils,
arvestades pärast kohtujuristi ärakuulamist tehtud otsust lahendada kohtuasi ilma kohtujuristi ettepanekuta,
on teinud järgmise
otsuse
Kohtuotsuse põhistus
1. Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse (EMÜ) nr 3820/85 teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 370, lk 1; ELT eriväljaanne 05/01, lk 319) artikli 13 lõike 1 punkti g tõlgendamist.
2. Taotlus esitati Belgia äriühingu Raemdonck-Janssens BVBA (edaspidi „Raemdonck-Janssens”) ja selle sama äriühingu juhataja Annic Andréa Raemdonck vastu nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta (EÜT L 370, lk 8; ELT eriväljaanne 07/01, lk 227) sätete väidetava rikkumise tõttu alustatud kriminaalmenetluse raames.
Õiguslik raamistik
Ühenduse õigusnormid
3. Määrus nr 3821/85 nõuab, et autovedudeks kasutatavad sõidukid oleks varustatud sõidumeerikuga. Selle artikli 14 lõige 2 sätestab:
„Ettevõtja säilitab salvestuslehed heas olukorras vähemalt aasta pärast nende kasutamist ja annab asjaomastele juhtidele nende taotluse korral koopiad. Salvestuslehed esitatakse või antakse üle mis tahes volitatud kontrolliametniku taotlusel.”
4. Määruse nr 3821/85 artikli 3 lõige 2 näeb ette, et liikmesriigid võivad käesoleva määruse kohaldamisel anda erandi määruse nr 3820/85 artikli 13 lõikes 1 osutatud sõidukite suhtes. Liikmesriigid teavitavad Euroopa Ühenduste Komisjoni sel alusel tehtud mis tahes eranditest.
5. Määruse nr 3820/85 artikli 13 lõige 1 sätestab:
„1. Iga liikmesriik võib oma territooriumil või kokkuleppel asjaomaste riikidega mõne teise liikmesriigi territooriumil lubada erandeid käesoleva määruse sätetest, mida kohaldatakse vedudele ühte või mitmesse järgmisse kategooriasse kuuluvate sõidukitega:
[…]
g) sõidukid, mida kasutatakse selliste materjalide ja seadmete veoks, mida juht vajab seoses oma tööga sõiduki tavalisest paiknemiskohast 50 km raadiuses, tingimusel et sõiduki juhtimine ei ole juhtiva isiku põhitegevus ning sellise erandi tegemine ei piira oluliselt määruse eesmärke. Liikmesriigid võivad nõuda selleks igakordse loa olemasolu;
[…]
Liikmesriigid teavitavad komisjoni käesoleva lõike alusel tehtud eranditest.”
6. Sama määruse artikli 1 lõige 3 defineerib „juhi” kui isiku, „kes juhib sõidukit kas või lühiajaliselt või kes sõidab kaasa selleks, et olla vajaduse korral kättesaadav sõiduki juhtimiseks”.
Siseriiklikud õigusnormid
7. Määrus nr 3821/85 jõustati Belgias kuninga 13. juuli 1984. aasta dekreediga ( Moniteur belge, 4. oktoober 1984, lk 13509), mida muudeti kuninga 10. novembri 1987. aasta dekreediga ( Moniteur belge, 19. detsember 1987, lk 19062). Selle dekreedi artikli 1 teine lõik näeb ette, et kohustus varustada Belgias registreeritud autovedudeks kasutatavad sõidukid sõidumeerikuga ei laiene määruse lisas 1 nimetatud sõidukitele. Selle lisa 1 B osa punktis 8 on välja toodud „sõidukid, mida kasutatakse selliste materjalide ja seadmete veoks, mida juht vajab seoses oma tööga sõiduki tavalisest paiknemiskohast 50 km raadiuses, tingimusel et sõiduki juhtimine ei ole juhtiva isiku põhitegevus”.
Menetlus põhikohtuasjas ja eelotsuse küsimus
8. Raemdonck-Janssensi poolt infrastruktuuri üldtööde raames teostatav tegevus sisaldab horisontaalseid puurimistöid ning hilisemat kanalisatsioonide, kaablite ja telekommunikatsioonivõrgu paigaldamist. Nimetatud äriühing kasutab vajalike materjalide ehitusobjektidele vedamiseks omi juhte, keda on kokku viis.
9. 18. oktoobril 2001 kontrolliti ühte Raemdonck-Janssensile kuuluvat raskeveokit. Selle sõiduki sõidumeeriku ketaste kontrollimisel selgus, et autot juhtinud Willy Burm oli teinud ületunde.
10. Tuvastatu järgselt taotles sotsiaalõiguse valdkonda kuuluvate õigusaktide täitmist kontrolliv ametnik juurdepääsu sõidumeerikute registreeringutele aastase perioodi vältel Raemdonck-Jansseni poolt palgatud kõiki juhte puudutavas osas. Esialgu sai ta juurdepääsu üksnes Willy Burmi puudutavatele 2001. aasta viimase trimestri registreeringutele ning tema sellele perioodile vastavatele individuaalsetele palgalehtedele. Nende dokumentide uurimine näitas, et Willy Burm oli teinud ületunde ilma, et talle oleks selle eest lisatasu makstud või sel alusel puhkepäevi lubatud. Lisaks sellele tuvastati, et Willy Burm oli töötanud laupäeviti, rikkudes seeläbi ehitustööde teostamist puudutavaid õigusnorme. Hiljem sai kontrolliametnik juurdepääsu ka teiste Raemdonck-Jansseni poolt palgatud juhtide individuaalsetele paberitele. Nende lugemisel selgus, et neile juhtidele ei olnud kunagi ületundide eest tasutud.
11. Openbaar Ministerie alustas rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde’s kriminaalmenetluse A. A. Raemdoncki ja Raemdonck-Janssensi vastu. Süüdistatavad leiavad, et viimase poolt teostatud veod langevad määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g ette nähtud erandi alla. Juhid olid palgatud selleks, et vedada ehitusobjektidele vajalikke materjale ja seadmeid, see tähendab ekskavaatoreid, kaableid ja kiviplaate. Need ehitusobjektid asusid nimetatud äriühingu asukohast 50 kilomeetri raadiuses. Mõisted „materjalid või seadmed” katavad selle sätte kontekstis ehitusmaterjale ja paigaldusmaterjali nagu kaablid.
12. Kuna kõnealune kriminaalmenetlus puudutas ühenduse õigust, otsustas rechtbank van eerste aanleg te Dendermonde menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas määruse […] nr 3820/85 […] artikli 13 [lõike 1] punktis g nimetatud mõisteid „materjalid või seadmed” tuleb tõlgendada selliselt, et need viitavad üksnes „tööriistadele ja -vahenditele” või vastupidi, hõlmavad nad muuhulgas ehitustööde teostamiseks vajalikke asju, mida saab tööriistadest ja -vahenditest eraldi või nendega koos vedada, nagu näiteks ehitusmaterjalid või kaablid?”
Eelotsuse küsimus
13. Eelotsust taotlenud kohus küsib oma otsusega põhimõtteliselt, kas määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g nimetatud mõisteid „materjalid või seadmed” tuleb määruse nr 3821/85 artikli 3 lõikes 2 sätestatud erandkorra kontekstis tõlgendada selliselt, et need viitavad üksnes „tööriistadele ja -vahenditele” või vastupidi, hõlmavad nad muuhulgas ehitustööde teostamiseks vajalikke asju, mida saab tööriistadest ja -vahenditest eraldi või nendega koos vedada, nagu näiteks ehitusmaterjalid või kaablid.
14. Selleks, et esitatud küsimusele kasulik vastus anda, tuleb ühelt poolt uurida määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g ette nähtud erandi kohaldamise tingimusi ja teiselt poolt analüüsida selle sätte ulatust.
15. Mis puudutab nimetatud tingimusi, siis nii Ühendkuningriigi valitsus kui ka komisjon kahtlevad, kas need kõik on ikka põhikohtuasjas täidetud. Eelkõige juhivad nad tähelepanu materjali või seadmeid vedavate sõidukite juhtide olukorrale ja nende poolt läbiviidava tegevuse laadile. Samas puudub vaidlus selle üle, et kõnealuseid sõidukeid kasutati nende tavalisest paiknemiskohast 50 kilomeetri raadiuses.
16. Vastavalt määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktile g kohaldub selle sättega ette nähtud erand üksnes tingimusel, et sõiduki juhtimine ei ole juhtiva isiku põhitegevus. Lisaks sellele peab juht kõnealuseid materjale või seadmeid kasutama seonduvalt oma tööga. Need kaks tingimust on järelikult seotud juhi, mitte aga asjaomase ettevõtja tegevusega.
17. Euroopa Kohtu valduses olevad tõendusmaterjalid ei luba tal täie veendumusega tuvastada, kas Raemdonck-Jansseni poolt palgatud juhid järgisid selliselt määratletud nõudeid. Antud olukorras tuleb eelotsust taotlenud kohtul, kes arutab põhikohtuasja ja kes vastutab tulevase kohtuotsuse tegemise eest, käesoleva asja asjaolusid arvesse võttes tuvastada, kas nimetatud nõudeid järgiti või ei.
18. Mis puudutab määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g esinevate mõistete „materjalid või seadmed” tõlgendamisse, siis leiavad Ühendkuningriigi valitsus ja komisjon, et need mõisted ei hõlma üksnes „tööriistu ja -vahendeid”, vaid võivad samuti tähendada ehitusmaterjale ja kaableid.
19. Tuleb tõdeda, et sellist tõlgendust kinnitavad nii kõnealuse sätte sõnastus, selle esinemise kontekst kui ka määruse eesmärgid, mille ühe osa see säte moodustab.
20. Alustuseks on tarvilik esile tõsta, et mõistete „materjalid või seadmed” tõlgendamine selliselt, et need viitavad üksnes „tööriistadele ja -vahenditele”, ei ole kooskõlas määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punkti g sõnastusega. Isegi kui lugeda õigeks, et mõiste „seadmed” katab eelkõige juhi poolt tema töö teostamiseks veetud tööriistu ja -vahendeid, on sellest hoolimata mõistel „materjalid” laiem ulatus ja sellega peetakse silmas samuti selle töö teostamiseks vajalikke materjale.
21. Järgnevalt, mis puudutab konteksti, milles mõisted „materjalid või seadmed” esinevad, siis tuleb rõhutada, et neid peab tõlgendama määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g sätestatud tingimuste valguses, täpsemalt nende tingimuste, mis tulenevad lauseosadest „mida juht vajab seoses oma tööga” ja „tingimusel et sõiduki juhtimine ei ole juhtiva isiku põhitegevus”. On tõenäoline, et sõiduki juht, kelle põhitegevus ei ole selle juhtimine, peab oma töö teostamiseks vedama mitte ainult tööriistu ja -vahendeid, vaid ka materjale nagu ehitusmaterjalid, mis on nimetatud töö tegemiseks vajalikud. Mitte miski ei välista, et sellised materjalid on samuti selle sättega hõlmatud.
22. Lõpuks, mis puudutab põhikohtuasjas kõne all oleva määruse lõppeesmärkide uurimist, siis tuleb silmas pidada mitte üksnes määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g sätestatud erandit, vaid samuti selle määruse ning määruse nr 3821/85 üldisi eesmärke. Selge on, et need määrused peavad silmas maanteede turvalisuse ja kaugsõidu juhtide töötingimuste parandamist. Need eesmärgid peegelduvad täpsemalt kohustuses varustada autovedudeks kasutatavad sõidukid sõidumeerikuga, mis võimaldab kontrollida juhtide sõidu- ja puhkeaega.
23. Ometi, nagu tuleneb määruse nr 3821/85 neljandast põhjendusest ja määruse nr 3820/85 artikli 13 lõikest 1, võib teatud sõidukid ja nendega teostatavad teatud liiki veod erandkorras raskusteta nende määrustega kehtestatud korra rakendusalast välja arvata. Liikmesriigid võivad teatud tingimustel ja ilma, et see oleks vastuolus selle korra eesmärkidega, lubada oma territooriumil erandeid, mida kohaldatakse mainitud artikli 13 lõike 1 punktis g sätestatud sõidukitega teostatavatele vedudele. Kuna selle viimase sätte kohaldamistingimused on ranged, ei lähe mõistete „materjalid või seadmed” tõlgendamine selliselt, et need hõlmavad samuti ehitustööde teostamiseks vajalikke asju, vastuollu saavutatava eesmärgiga, see tähendab eesmärgiga parandada maanteede turvalisust ja kaugsõidu juhtide töötingimusi. Selline tõlgendus tagab muuhulgas määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g sätestatud erandi kasuliku mõju.
24. Eeltoodut arvestades tuleb esitatud küsimusele vastata, et määruse nr 3820/85 artikli 13 lõike 1 punktis g esinevaid mõisteid „materjalid või seadmed” tuleb määruse nr 3821/85 artikli 3 lõikes 2 sätestatud erandkorra raames tõlgendada selliselt, et need ei viita üksnes „tööriistadele ja -vahenditele”, vaid hõlmavad samuti kõnealuse sõiduki juhi põhitegevuse hulka kuuluvate tööde teostamiseks vajalikke asju nagu ehitusmaterjalid või kaablid.
Kohtukulud
25. Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Resolutiivosa
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse nr 3820/85 teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta artikli 13 lõike 1 punktis g esinevaid mõisteid „materjalid või seadmed” tuleb nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta artikli 3 lõikes 2 sätestatud erandkorra raames tõlgendada selliselt, et need ei viita üksnes „tööriistadele ja -vahenditele”, vaid hõlmavad samuti kõnealuse sõiduki juhi põhitegevuse hulka kuuluvate tööde teostamiseks vajalikke asju nagu ehitusmaterjalid või kaablid.