62023TJ0295_RES
Kohtuasjad T‑295/23 ja T‑1176/23
WU
versus
Euroopa Liidu Kriminaalõigusalase Koostöö Amet
Üldkohtu (üheksas koda) 15. oktoobri 2025. aasta otsus (väljavõtted)
Avalik teenistus – Ajutised teenistujad – Haldusjuurdlus – Personalieeskirjade artikkel 12a – Psühholoogiline ahistamine – Abitaotlus – Taotluse rahuldamata jätmine – Personalieeskirjade artikkel 24 – Hoolsuskohustus – Vastutus
Ametnikud – Administratsiooni abistamiskohustus – Ulatus – Administratsiooni kohustus psühholoogilist ahistamist puudutavad kaebused läbi vaadata – Hoolitsuse ja kiiruse nõue – Kohtustus teavitada nõude esitajat tema nõude menetlemise tulemustest
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 12a ja 24)
(vt punktid 37–42)
Ametnikud – Psühholoogiline ahistamine – Mõiste – Mitme sündmuse koondanalüüs
(Ametnike personalieeskirjad, artikkel 12a)
(vt punkt 44)
Ametnikud – Administratsiooni abistamiskohustus – Ulatus – Administratsiooni kohustus psühholoogilist ahistamist puudutavad kaebused läbi vaadata – Hoolitsuse ja kiiruse nõue – Ilma otsustuspädevuseta väliste uurijate määramine, et nad annaksid arvamuse väidetava ahistaja vastutuse kohta – Lubamatus
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 12a ja 24)
(vt punkt 47)
Ametnikud – Administratsiooni abistamiskohustus – Ulatus – Administratsiooni kohustus psühholoogilist ahistamist puudutavad kaebused läbi vaadata – Hoolitsuse ja kiiruse nõue – Kaebuse jagamine osadesse, mis usaldatakse väidete läbivaatamiseks eri ametivõimudele – Etteheidetavate asjaolude kogumis hindamata jätmine – Lubamatus – Tagajärjed – Tühistamine
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 12a ja 24)
(vt punktid 48–54)
Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Mõiste – Kohaldamine personalieeskirjade alastes vaidlustes – Kriteeriumid
(ELTL artiklid 268, 270 ja artikli 340 teine lõige; personalieeskirjade artiklid 90 ja 91)
(vt punktid 60–63)
Ametnikud – Institutsioonide lepinguväline vastutus – Tingimused – Õigusvastasus – Arvesse võetavad asjaolud – Administratsiooni kaalutlusruumi ulatus
(ELTL artikkel 270)
(vt punkt 64)
Ametnikud – Administratsiooni abistamiskohustus – Ulatus – Administratsiooni kohustus psühholoogilist ahistamist puudutavad kaebused läbi vaadata – Mõistliku aja nõude järgimine – Ulatus
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 12a ja 24)
(vt punktid 70–77)
Ametnikud – Administratsiooni abistamiskohustus – Ulatus – Administratsiooni kohustus psühholoogilist ahistamist puudutavad kaebused läbi vaadata – Konfidentsiaalsuskohustus – Ulatus
(Ametnike personalieeskirjad, artiklid 12a ja 24)
(vt punktid 82, 85, 86 ja 88)
Kokkuvõte
Üldkohus rahuldas Euroopa Liidu Kriminaalõigusalase Koostöö Ameti (Eurojust) ajutise teenistuja hagi kahe otsuse peale, millega jäeti tema abitaotlus rahuldamata, ja täpsustas selle hoolitsemiskohustuse sisu, mis lasub administratsioonil, kui ta täidab abistamiskohustust, mis tal on Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artikli 24 kohaselt.
Hageja esitas 2021. aasta mais personalieeskirjade artikli 24 alusel abitaotluse, milles väitis, et tema suhtes on toimunud korduvad psühholoogilise ahistamise intsidendid, mille on toime pannud kümme Eurojusti töötajaskonna liiget, ent mille algpõhjus on selle ameti haldusdirektori käitumine. Haldusdirektor kasutab Eurojusti töötajaskonna suhtes volitusi, mis on antud talle kui ametisse nimetavale ametiisikule ja teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud ametiisikule. Hageja taotlusel taandas haldusdirektor end abitaotlust käsitlevast menetlusest.
Pärast menetlusest taandamist jagas Eurojust abitaotluse menetlemise kahte ossa, andes teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutuse volitused kahele organile. Eurojusti kolleegium delegeeris tal olevad teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutuse volitused kolleegiumi koosseisu kuuluvale kolmele liikmesriikide lähetatud kontaktametnikule (edaspidi „osa 1“). Eurojusti juhatus omakorda määrati arutama ülejäänud üheksa töötaja vastu esitatud väiteid (edaspidi „osa 2“).
2021. aasta juunis algatasid liikmesriikide lähetatud kontaktametnikud ja juhatus haldusjuurdluse vastavalt osa 1 ja osa 2 kohta ja määrasid välisuurijad neid läbi viima. Uurijate koostatud aruande alusel otsustasid kolleegium ja juhatus mõlemad vastavalt enda menetletavas osas juurdluse meetmeid võtmata lõpetada. Seejärel jätsid nad rahuldamata kaks kaebust, mille hageja nende otsuste peale esitas.
Kahes Üldkohtule esitatud hagis palub hageja tühistada kaebuste rahuldamata jätmise otsused ning mõista välja hüvitis talle väidetavalt põhjustatud kahju eest.
Üldkohtu hinnang
Üldkohus alustas tõdemusega, et personalieeskirjade artikkel 24 asetab liidu institutsioonidele, organitele ja asutustele abistamiskohustuse, et kaitsta liidu ametnikke rünnakute ja halva kohtlemise eest, mida ei pruugi olla toime pannud üksnes kolmandad isikud, vaid ka liidu teised ametnikud või teenistujad oma hierarhilisest positsioonist sõltumata, või ka institutsiooni liikmed. Kui keegi väidab, et teda on psühholoogiliselt ahistatud, toob abistamiskohustus administratsioonile eelkõige kaasa kohustuse analüüsida põhjalikult, kiirelt ning täiesti konfidentsiaalselt abitaotlust, milles ahistamisele viidatakse, ning teavitada selle esitajat taotluse kohta tehtavast otsusest.
Õigus heale haldusele, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 41, sisaldab lisaks hoolsuskohustust, mis lasub liidu administratsioonil, kes peab tegutsema hoolikalt ja ettevaatlikult.
Üldkohus märkis selle kohta, et kuna psühholoogiline ahistamine on ajas vältav protsess, võib see juba oma määratluse kohaselt olla põhjustatud mitme käitumisakti kogumist, mis eraldi võetuna ei pruugi tingimata kujutada endast psühholoogilist ahistamist, kuid mida võib – hinnatuna kogumis ja kontekstipõhiselt, sealhulgas nende kumuleerumise tõttu ajas – käsitada ahistamisena. Niisuguseid faktilisi asjaolusid tuleb seega analüüsida nii eraldi kui ka koos üldise töökeskkonna elementidena.
Neid tõdemusi arvestades märkis Üldkohus, et käesolevas asjas palus juhatus välisuurijatel uurida üksnes osa 2 alla kuuluvaid faktilisi asjaolusid, mitte aga kõiki abitaotluses väidetud faktilisi asjaolusid kogumis. Kolleegiumisse kuuluvad liikmesriikide lähetatud kontaktametnikud otsustasidki alles hiljem laiendada välisuurijatele esialgu usaldatud ülesannet ka osa 1 alla kuuluvatele faktilistele asjaoludele.
Ent esiteks ei piisa kõigi nende nõuete täitmiseks, milleks Eurojust on kohustatud tal lasuvast abistamiskohustust tulenevalt, sellest, et välisuurijad koostasid ühtse aruande – isegi kui asuda seisukohale, et nad olid erapooletud. Nimelt ei olnud välisuurijatel ametisse nimetava asutuse või teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutuse pädevust ning neil oli ainuüksi pädevus koostada juurdluse aruanne ning vajaduse korral esitada arvamus ühe või teise selle juurdlusega seotud isiku vastutuse kohta.
Teiseks, kuna abitaotluses väidetud psühholoogilise ahistamise põhjustajaks võis olla mitu Eurojusti heaks töötavat isikut, kes tegutsesid koordineeritult või vähemalt samal ajal, rikub tõik, et selles taotluses esitatud väidetest vaatas ühe osa läbi üks muude teenistujatega teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutus ja teise osa teine, esimesest eraldiseisev teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutus, administratsiooni kohustust analüüsida põhjalikult ja hoolsalt kõiki tema menetluses oleva juhtumi asjakohaseid asjaolusid. Nimelt võib abitaotluses sisalduvate väidete niisugune osaline hindamine takistada kõigi nende faktiliste asjaolude igakülgset ja kontekstipõhist hindamist, millele on viidatud kui väidetava psühholoogilise ahistamise toimumist iseloomustavatele asjaoludele, ning jätta nende faktiliste asjaolude hindamisel tähelepanuta seosed, mis võisid esineda isikute vahel, kellele neid tegusid süüks pannakse, ja neile etteheidetava käitumise vahel.
Üldkohus on seisukohal, et kui Eurojust jagas käesoleval juhtumil abitaotluse kahte eraldi ossa, mille menetlemine usaldati kahele eraldiseisvale teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutusele, kellel oli pädevus kõiki taotluses nimetatud faktilisi asjaolusid igakülgselt ja kontekstipõhiselt hinnata, ei täitnud Eurojust hoolsuskohustust, mis on omane hea halduse põhimõttele, millest lähtudes ta on kohustatud täitma abistamiskohustust, mis tal personalieeskirjade artikli 24 alusel lasub.
Mis puudutab menetlusnormide rikkumise ja hea halduse põhimõtte rikkumise tagajärgi vaidlustatud otsuste õiguspärasusele, siis nentis Üldkohus, et erinevate asjaosaliste ja kõigi väidetavate faktiliste asjaolude vastasmõju oli oluline aspekt, millel abitaotlus põhines. Ent jagades abitaotluse kahte eraldiseisvasse ossa, mis usaldati kahele teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutusele, ei andnud Eurojust aga just ühele kahest teenistuslepingute sõlmimiseks volitatud asutusest – sellele, kes oli pädev – võimalust analüüsida suhtlust, mis võis olla toimunud haldusdirektori ja teiste abitaotluses nimetatud isikute vahel.
Seega ei saa täielikult välistada, et ilma hoolsuskohustuse rikkumiseta oleks teenistuslepingute sõlmimise pädevusega asutuse otsuse sisu võinud olla teistsugune ja see oleks võinud viia ahistamise olemasolu tunnistamiseni. Seetõttu tühistas Üldkohus vaidlustatud otsused ja jättis hagi ülejäänud osas rahuldamata.