62002CC0340_SL
Opinion of the Advocate-General
Opinion of the Advocate-General
„
Neizpolnitev obveznosti države
–
Člen 15(2) Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev
–
Pomoč naročniku v zvezi s čistilno napravo La Chauvinière
–
Oddaja izbranemu udeležencu natečaja za načrte brez predhodne objave obvestila o naročilu v UL Evropskih skupnosti
“
1. V tej zadevi Komisija Sodišču predlaga, naj ugotovi, da Francoska republika ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev(2) (v nadaljevanju: Direktiva), zlasti iz člena 15(2) te direktive.
2. Povod za to zadevo je oddaja naročila za študijo za pomoč naročniku pri ureditvi čistilne naprave La Chauvinière, ki ga je Communauté urbaine du Mans (mestna skupnost Mans, v nadaljevanju: CUM) oddala brez predhodne objave obvestila o naročilu v Uradnem listu Evropskih skupnosti
I – Pravni okvir
3. Ta zadeva se nanaša na naslednje člene Direktive:
– Člen 1(g) te direktive določa, da „[V tej direktivi] ‚natečaji za načrte‘ pomeni tiste nacionalne postopke, ki omogočajo naročniku, da pridobi, v glavnem na področjih planiranja območij, planiranja mest, arhitekture in gradbeništva, ali obdelave podatkov, plan ali načrt, ki ga izbere komisija, po razpisanem natečaju s podelitvijo nagrad ali brez njih.“
– Člen 7(1) Direktive določa: „Ta direktiva se uporablja za javna naročila storitev, katerih ocenjena neto vrednost, brez davka na dodano vrednost, ni nižja kakor 200.000 ECU“.
– Člen 8 določa: „Naročila, katerih predmet so storitve, naštete v Prilogi I A, se oddajajo v skladu z določbami iz Naslovov III do VI“.
– Člen 11(3)(c) Direktive, ki spada v Naslov III, ki se glasi „Izbira postopkov oddaje in določbe o natečajih“, določa: „Naročniki lahko oddajo javna naročila storitev po postopku s pogajanji brez predhodne objave obvestila o naročilu v naslednjih primerih:
[…]
c) če zadevno naročilo sledi natečaju za načrte in mora biti po predpisih, ki se zanj uporabljajo, oddano uspešnemu kandidatu ali enemu od uspešnih kandidatov. V slednjem primeru je treba povabiti vse uspešne kandidate k udeležbi na pogajanjih;
[…]“
– Člen 13 vsebuje določbe, ki se uporabljajo za natečaje za načrte, organizirane kot del postopka za oddajo javnih naročil storitev, katerih ocenjena neto vrednost brez DDV ni manjša od vrednosti iz člena 7(1).
– Člen 15(2), ki spada v naslov V, ki se glasi „Skupne določbe o oglaševanju“, določa: „Naročniki, ki želijo oddati javno naročilo storitev po odprtem postopku, po omejenem postopku ali pod pogoji iz člena 11, po postopku s pogajanji, sporočijo svojo namero z objavo obvestila“.
II – Dejansko stanje in predhodni postopek
4. Službe Komisije so francoske organe z dopisom z dne 7. oktobra 1999 pozvale, naj jim posredujejo informacije o okoliščinah in načinih, v skladu s katerimi so potekali nekateri razpisi, ki jih je objavila CUM za naročila storitev v okviru ureditve čistilne naprave La Chauvinière.
5. Dve zadevni obvestili o naročilu sta bili objavljeni v Uradnem listu z dne 30. novembra 1996, serija S, številka 233 in v Uradnem listu z dne 10. decembra 1998, serija S, številka 239. Pri obvestilu o naročilu z dne 20. novembra 1996 je šlo za omejen postopek zbiranja ponudb na natečaju za načrte, katerega predmet je bila študija o izvedljivosti priprave za obdelavo odpadnih voda v okviru uskladitve čistilne naprave La Chauvinière z evropskimi okoljskimi predpisi. V okviru tega natečaja za načrte je bila za vsakega od treh izbranih udeležencev razpisana nagrada v znesku 200.000 FRF.
6. V skladu z obvestilom o naročilu z dne 30. novembra 1996 je bil ta natečaj za načrte prva od treh faz organizacijskega načrta za ureditev navedene čistilne naprave. Druga faza je predvidevala najprej naročilo za študijo s predmetom pomoči naročniku pri izdelavi tehničnega načrta na podlagi rešitve, izbrane na natečaju, nato izdelavo študije o vplivih projekta na okolje in končno pomoč naročniku pri ocenjevanju ponudb, oddanih v okviru postopka oddaje, s katerim naj bi se začela tretja faza. Slednja faza se je med drugim nanašala na izdelavo načrta in izvedbo projekta.
7. Objava obvestila o naročilu z dne 10. decembra 1998 se je nanašala na storitve pomoči naročniku. Kot je navedeno zgoraj, je pomenila začetek druge faze.
8. Po tem, ko na ta dopis ni bilo uradnega odziva francoskih organov, jim je Komisija 3. avgusta 2000 poslala pisni opomin. V njem je navedla tri očitke. Nanašali so se na kršitve členov 15(2), 27(2) in 36(1) Direktive. V tem pisnem opominu je Komisija francoske organe prav tako pozvala, naj ji posredujejo svoja stališča in v roku dveh mesecev sprejmejo ustrezne popravne ukrepe.
9. Francoski organi so z dopisom z dne 21. novembra 2000 zavrnili vse očitke Komisije, navedene v pisnem opominu. Komisija je menila, da je ta odgovor nezadosten, in jim z dopisom z dne 26. julija posredovala obrazloženo mnenje.
10. V obrazloženem mnenju je Komisija ponovila tri očitke, ki jih je navedla že v pisnem opominu. S prvim očitkom je Komisija francoskim organom očitala, da v prvem postopku oddaje naročila niso spoštovali obveznosti zagotoviti resnične konkurence. V drugem očitku je navedla, da naj bi naročilo pomoči naročniku oddali izbranim kandidatom natečaja za načrte, ki je bil sestavni del prve faze projekta. Pri tem naj bi šlo za naročilo v znesku okoli 5 milijonov FRF, ki naj bi bilo oddano brez predhodne objave in izvedbe postopka, ki zagotavlja konkurenco. Za konec je v tretjem očitku zatrdila, da je javni naročnik v objavi obvestila o naročilu z dne 10. decembra 1998 kot merila za oddajo naročila neupravičeno navedel zgolj lastnosti in usposobljenost ponudnikov. Te značilnosti naj bi se po njenem mnenju kot merila za izbiro smele uporabljati pri presoji dopustnosti ponudb, ne pa kot merila za oddajo naročila.
11. Francoski organi so na obrazloženo mnenje odgovorili z dopisom z dne 4. februarja 2002. V njem so prvi in tretji očitek Komisije pripoznali kot utemeljena.
12. V teh okoliščinah je Komisija sklenila vložiti predloženo tožbo, katere predmet je omejen na drugi očitek, naveden v obrazloženem mnenju.
III – Postopek
13. V tožbi, ki je bila v vpisnik sodnega tajništva vnesena 24. septembra 2002, Komisija predlaga Sodišču, naj:
– ugotovi, da Francoska republika, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 92/50/EGS in zlasti njenega člena 15(2) s tem, da je CUM oddala naročilo za študijo in svetovanje glede pomoči naročniku v zvezi s čistilno napravo La Chauvinière brez predhodne objave razpisa za javno naročilo v Uradnem listu Evropskih;
– Francoski republiki naloži plačilo stroškov.
14.  Francoska vlada predlaga Sodišču, naj:
– tožbo zavrne;
– Komisiji naloži plačilo stroškov.
IV – Presoja
15. Komisija svoje stališče, da naj francoska vlada ne bi izpolnila obveznosti iz člena 15(2) Direktive, v bistvu utemeljuje z dvema med seboj povezanima razlogoma.
16. Iz obvestila o naročilu z dne 30. novembra 1996 glede natečaja za načrte v zvezi s študijo o izvedljivosti prilagoditve čistilne naprave evropskim standardom ter iz dokumentov, na katere je bilo v tem obvestilu o naročilu napoteno, naj bi izhajalo, da naj bi bil celoten projekt razdeljen na tri faze: iskanje ustrezne rešitve, pomoč pri preoblikovanju te rešitve v tehnični načrt in izdelava in izvedba končnega projekta.
17. Za udeležence, izbrane v prvi fazi natečaja za načrte, je bila razpisana nagrada 600.000 FRF. Za pomoč naročniku v okviru druge faze je bil razpisan znesek okoli 4,5 milijona FRF.
18. Iz obvestila o natečaju in pripadajočih dokumentov naj bi prav tako izhajalo, da sta se predmeta iz prve in druge faze med seboj jasno razlikovala. V prvi fazi naj bi šlo za možne rešitve za ureditev čistilne naprave. Druga faza naj bi se nanašala na sodelovanje z naročnikom pri izvedbi njegovega projekta v okviru naročila za študijo.
19. V skladu z obvestilom o natečaju bi lahko sodelovanje pri izvedbi vsebovalo tri različne dejavnosti, in sicer:
– pomoč naročniku pri tehnični izvedbi projekta;
– izdelava študije o vplivih načrtovanega projekta na okolje;
– pomoč naročniku pri ocenjevanju ponudb, oddanih v postopku iz tretje faze;
20. Ta natančnejši opis druge faze je, kot navaja Komisija, mnogo širši od predmeta natečaja, kot je določen v členu 1(g) Direktive.
21. Komisija iz tega sklepa, da se je lahko obvestilo o natečaju z dne 10. novembra 1996 nanašalo le na prvo fazo projekta.
22. Pri tem meni, da njene trditve podpira tudi besedilo obvestila o naročilu, v skladu s katerim bi bil na natečaju izbrani kandidat lahko
povabljen k izvedbi njegovega osnutka v okviru naročila za študijo.
23. Ta določba obvestila o naročilu naj bi bila brez pomena, ker naj bi predpostavljala, da je predmet tega (naknadnega) naročila jasno določen in da naj bi obvestilo o naročilu vsebovalo bolj jasna merila za njegovo oddajo.
24. Ker ne drži ne eno ne drugo, naj ne bi imel izbrani kandidat nikakršnega zagotovila in zlasti nikakršne pravice do naročila za izvedbo druge faze projekta.
25. Komisija meni, da bi morala biti izvedba druge faze projekta predmet drugega postopka oddaje naročila, ki naj bi bil ločen od prve faze, ki se nanaša na natečaj za načrte.
26. Francoska vlada pa navaja, da ni nikakršnega dvoma o namenu javnega naročnika, da si pridrži možnost oddaje naročila za študijo glede pomoči naročniku izbranemu kandidatu. Tako obvestilo o natečaju z dne 30. novembra 1996 kot tudi pripadajoči pravilnik o oddaji naj bi bila v tem pogledu jasna.
27. Javni naročnik naj bi zato naročilo za študijo v drugi fazi upravičeno oddal izbranemu kandidatu brez predhodne objave drugega obvestila o naročilu v Uradnem listu Evropskih skupnosti.
28. To stališče naj bi med drugim potrjevalo dejstvo, da je bila za natečaj razpisana nagrada v višini zgolj 600.000 FRF. To naj bi bilo manj od polovice mejnega zneska, od katerega naprej je objava natečaja v Uradnem listu obvezna. Javnemu naročniku zato obvestila o naročilu ne bi bilo treba objaviti, če bi se nanašalo zgolj na natečaj za načrte, predviden v prvi fazi projekta.
29. Iz tega naj bi prav tako izhajalo, da je objava obvestila o naročilu v Uradnem listu izražala naročnikov namen, da naj bi šlo v obravnavanem primeru ne samo za en natečaj za načrte, temveč tudi – v nadaljevanju – za naročilo za študijo, katerega nagrada naj bi presegla s pravom Skupnosti določeno mejno vrednost.
30. Drugič, francoska vlada trdi, da naj bi bil v tej zadevi sprejeti postopek upošteven glede na pravo Skupnosti, zlasti člen 11(3)(c) Direktive. V skladu s to določbo naj bi bilo naročilo za študijo, ki temelji na natečaju za načrte, v skladu z obvestilom o naročilu lahko oddano uspešnemu kandidatu ali kandidatom natečaja za načrte. Dejstvo, da naj bi bila v skladu z obvestilom o naročilu oddaja izbranim kandidatom v tem primeru fakultativna, naj ne bi vplivalo na uporabo zgoraj navedene določbe.
31. Komisija in francoska vlada se v odgovoru na tožbo in v repliki osredotočita na razlago člena 11(3)(c) Direktive.
32. Po mnenju Komisije, ki se v zvezi s tem sklicuje na sodno prakso Sodišča(3), je treba določbe, ki omogočajo odstopanje od predpisov za zagotavljanje učinkovitosti prava Skupnosti, razlagati ozko.
33. V obravnavani zadevi naj bi bila v obvestilu o naročilu glede natečaja za načrte predvidena zgolj možnost, da se naročilo za študijo odda izbranemu kandidatu natečaja za načrte, medtem ko je oddaja po postopku s pogajanji brez predhodne objave obvestila o naročilu v skladu s členom 11(3)(c) Direktive dopustna le, če naročilo sledi natečaju in če v skladu z upoštevnimi določbami mora
biti oddano enemu od uspešnih kandidatov tega natečaja.
34. Komisija iz tega sklepa, da naj bi bile v tem primeru prekoračene meje izjeme od splošnih predpisov o oddaji javnih naročil, ki jo je treba razlagati ozko.
35. Francoska vlada temu mnenju Komisije nasprotuje. Po njenem naj bi bilo treba člen 11(3)(c) Direktive razlagati tako, da si lahko javni naročnik pridrži pravico do javnega naročila, izvedenega v skladu s postopkom, ki zagotavlja konkurenco, če je ustrezna možnost v obvestilu o naročilu izrecno predvidena, v danem primeru v povezavi s pravili sklepanja teh naročil.
36. Ta razlaga bi pomenila, da bi bilo izjemo iz člena 11(3)(c) mogoče uveljavljati le, če bi bilo naročilo, ki sledi, oddano izbranemu kandidatu predhodnega natečaja. V vseh drugih primerih bi bilo treba opraviti nov postopek za oddajo naročila, ki je skladen z določbami Direktive.
37. Menim, da so očitki Komisije v zvezi z opustitvijo objave naročila za drugo fazo, ki se nanaša na dela, povezana z ureditvijo čistilne naprave La Chauvinière, utemeljeni, tudi če utemeljitve, s katerimi so ti očitki podprti, niso povsem natančne.
38. V členu 1(g) Direktive so navedeni primeri, v katerih lahko javni naročnik uporabi nekoliko drugačen postopek za natečaje.
39. Iz obvestila o naročilu z dne 30. novembra 1996 izhaja, da prva faza del, torej izdelava študije o izvedljivosti glede na različne možnosti za ureditev čistilne naprave, popolnoma ustreza opredelitvi iz člena 1(g) Direktive. Tu gre dejansko za plane ali načrte na področju vodnih gradenj.
40. Dejavnosti, ki so predvidene za drugo fazo del, pa lahko le deloma spadajo v opredelitev iz člena 1(g) Direktive. To bi sicer še lahko veljalo za prvo fazo del, namreč za pomoč naročniku pri izdelavi natančnega tehničnega načrta. Enako pa ne velja za drugo in tretjo fazo. V opredelitev iz člena 1(g) Direktive ne spada niti izdelava študije o presoji vplivov na okolje niti pomoč naročniku pri ocenjevanju ponudb za izvedbo tretje faze. Poleg tega te dejavnosti niso nujno povezane z natečajem.
41. Tako se je vsebinsko omejen natečaj razširil v mnogo večjo celoto del s precej pomembno tržno vrednostjo okoli 4,5 milijona FRF. Ta dela so bila v postopku, ki ga je izvedel javni naročnik, izvzeta iz splošnih pravil za oddajo javnih naročil storitev.
42. S tem je bil oviran polni učinek Direktive, katere cilj je prav izenačitev kandidatov za javno naročilo tako glede sestavljanja njihovih ponudb kot tudi glede ocenjevanja slednjih s strani naročnika.(4)
43. Preizkus postopka, po katerem je bilo v skladu s členom 11(3)(c) izvedeno to naročilo, to ugotovitev potrjuje.
44. V skladu s to določbo je namreč izjema od splošnih pravil v zvezi s predhodnimi natečaji dovoljena le, če sta izpolnjena dva pogoja:
a.	zadevno naročilo mora slediti natečaju za načrte;
b.	po predpisih, ki se zanj uporabljajo, mora biti oddano uspešnemu kandidatu ali enemu od uspešnih kandidatov tega natečaja.
45. V obravnavanem primeru že prvi pogoj iz razlogov, navedenih v točkah 40 in 41 zgoraj, ni izpolnjen. Če je naročilo vsebinsko dejansko bistveno širše od predhodnega natečaja, ni mogoče zatrjevati, da sta natečaj in naknadno naročilo funkcionalno povezana tako, da oddaja naročila „sledi“ natečaju.
46. V skladu z besedilom člena 11(3)(c) tudi drugi pogoj ni izpolnjen. V obvestilu o naročilu je namreč izrecno navedeno, da se lahko na natečaju izbranega kandidata povabi k sodelovanju pri izvedbi njegove rešitve.
47. Drugače kot francoska vlada menim, da je treba ta drugi pogoj razlagati ozko. To izhaja tudi iz kumulativne narave obeh pogojev iz člena 11(3)(c): natečaj in naročilo, ki mu sledi, morata biti funkcionalno povezana tako, da lahko naročnik pred tem, torej v obvestilu o naročilu, določi, da je treba pri naročilu, ki sledi, upoštevati uspešnega kandidata ali enega od uspešnih kandidatov. Če take funkcionalne povezave ni, potem naročila, ki sledi, ni mogoče pridržati za uspešnega kandidata natečaja in ga je treba ob upoštevanju splošnih določb Direktive oddati ločeno.
48. Ker oddaje zadevnega naročila za študijo ni mogoče utemeljiti z izjemo iz člena 11(3)(c) Direktive, bi moral javni naročnik v skladu s členom 15(2) Direktive ta svoj namen z obvestilom o naročilu objaviti v Uradnem listu Evropskih skupnosti.
49. Zato ugotavljam, da so očitki, ki jih je Komisija naperila proti francoski vladi zaradi oddaje naročila za študijo glede pomoči naročniku v okviru del na čistilni napravi La Chauvinière, utemeljeni.
50. Ker je Komisija predlagala, naj se Francoski republiki naloži plačilo stroškov, predlagam, naj se ji v skladu s členom 69(2) Poslovnika naloži plačilo stroškov.
V – Predlog
51. Upoštevajoč vse navedeno predlagam Sodišču, naj:
– ugotovi, da Francoska republika s tem, da je Communauté urbaine du Mans oddala naročilo za študijo in svetovanje glede pomoči naročniku v zvezi s čistilno napravo La Chauvinière brez predhodne objave obvestila o naročilu v Uradnem listu Evropskih skupnosti, ni izpolnila obveznosti iz Direktive Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev in zlasti njenega člena 15(2);
– Francoski republiki naloži plačilo stroškov postopka.
(1) .
(2)
UL L 209, str. 1.
(3)
–	Sodba z dne 18. maja 1995 v zadevi Komisija proti Italiji (C‑57/94, Recueil, str. I‑1249).
(4)
–	Sodba z dne 18. oktobra 2001 v zadevi SIAC Construction (C‑19/00, Recueil, str. I‑7725).