SODBA SODIŠČAz dne 24. oktobra 1962(*)V zadevi 25/62,      Podjetje      Plaumann & Co.,
ki ga zastopa H. Ditges, odvetnik iz Kölna, z naslovom za vročanje pri
M. Audryju, Fédération des commerçants, 8, avenue de l'Arsenal v
Luksemburgu, tožeča stranka_protiKomisiji Evropske gospodarske skupnosti,
ki jo zastopa H. Ehring, pravni svetovalec evropskih vodstvenih
kadrov, zastopnik, ki mu pomaga E. Steindorff, profesor prava na
univerzi v Tuebingenu, z naslovom za vročanje pri Henriju Manzanarèsu,
tajniku pravne službe evropskih vodstvenih kadrov, 2, place de Metz v
Luksemburgu_tožena stranka_zaradi:–        tožbe
za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije S III 03079 z dne 22. maja
1962 o zavrnitvi odobritve Zvezni republiki Nemčiji, da delno opusti
carine za sveže mandarine in klementine („Mandarins and Clementines,
fresh“), ki se uvažajo iz tretjih držav, in–        plačila odškodnine v višini 39.414,01 DEM_SODIŠČE_v
sestavi A. M. Donner, predsednik, L. Delvaux in R. Lecourt, predsednika
senatov, Ch. L. Hammes, R. Rossi (poročevalec), A. Trabucchi in W.
Strauβ, sodniki_generalni pravobranilec: K. Roemer_sodni tajnik: A. Van Houtte_izreka naslednjoSodbo Obrazložitev I – Ničnostna tožba DOPUSTNOSTNa
podlagi člena 173(2) Pogodbe EGS „fizična ali pravna oseba lahko vloži
tožbo zoper odločbo, ki je sprejeta navidez kot odločba, naslovljena na
drugo osebo, ki jo neposredno in posamično zadeva“; ker
tožena stranka ugovarja, da se besedi „druga oseba“ v tem odstavku ne
nanašata na države članice v njihovi vlogi suverenih oblasti in da
zaradi tega posameznik nima pravice vložiti tožbe za ugotovitev ničnosti
odločbe Komisije ali Sveta, ki je naslovljena na države članice;ker
člen 173(2) vendar dovoljuje posamezniku, da vloži tožbo zoper odločbe,
naslovljene na „drugo osebo“, in tiste, ki ga neposredno in posamično
zadevajo, vendar ta člen ne opredeljuje niti ne omejuje pomena teh
izrazov; ker besedilo in smisel določbe upravičujeta najširšo razlago; ker se poleg tega določb Pogodbe glede pravice, vložiti tožbo, ne sme razlagati omejevalno; ker Pogodba o tem molči, se take omejitve ne smejo domnevati; ker se zaradi tega trditev tožene stranke ne more šteti za utemeljeno;ob
upoštevanju, da tožena stranka dalje zatrjuje, da je sporna odločba po
svoji naravi dejansko uredba v obliki posamične odločbe in zato zoper
njo posameznik ne more vložiti tožbe, enako kot niti zoper pravne akte
splošne veljave; ker iz členov 189 in 191
Pogodbe EGS izhaja, da je za odločbo značilno, da se nanaša na omejeno
število oseb; za ugotovitev, ali gre za odločbo, je treba raziskati, ali
se zadevni akt nanaša na določene osebe; ker
je bila sporna odločba naslovljena na Vlado Zvezne republike Nemčije in
je zavrnila odobritev delne opustitve carine za določene izdelke,
uvožene iz tretjih držav; ker je zaradi tega treba izpodbijani akt obravnavati kot odločbo, ki se nanaša na določeno osebo in zavezuje samo njo; ob
upoštevanju tega, da lahko fizične osebe na podlagi člena 173(2)
Pogodbe sprožijo postopke za razglasitev ničnosti odločbe, ki je
naslovljena na drugo osebo, ki jih neposredno in posamično zadeva,
vendar v obravnavanem primeru tožena stranka zanika, da sporna odločba
neposredno in posamično zadeva tožečo stranko; ker
je najprej treba ugotoviti, ali je izpolnjen drugi pogoj za dopustnost,
saj če odločba tožnika ne zadeva posamično, ni treba ugotavljati, ali
ga zadeva neposredno; ker osebe, ki niso
naslovniki odločbe, lahko trdijo, da jih odločba zadeva posamično samo,
če nanje učinkuje zaradi nekaterih lastnosti, ki so njihova posebnost,
ali na podlagi okoliščin, ki jih ločijo od vseh drugih oseb in jih na
podlagi tega posamično določajo na podoben način kot tiste, na katere je
odločba naslovljena; ker sporna odločba v
tem primeru zadeva tožečo stranko kot uvoznika klementin, torej zaradi
trgovinske dejavnosti, ki jo kdor koli lahko opravlja kadar koli, in
torej tožeče stranke v zvezi s sporno odločbo ne označuje enako kot
naslovljenca; ker iz tega sledi, da se mora ta tožba za razglasitev ničnosti razglasiti za nedopustno.  II – Odškodninska tožba DOPUSTNOSTOb
upoštevanju, da tožena stranka trdi, da odškodninska tožba v skladu s
členom 38(1)(d) Poslovnika ni dopustna, saj je tožeča stranka zadevni
zahtevek prvič postavila šele v odgovoru, po izteku predpisanega roka; ker
je tožeča stranka v tožbi postavila zahtevek za ugotovitev škode, ki bi
morebiti izvirala iz sporne odločbe; med pisnim in ustnim postopkom je
tožeča stranka podrobneje opredelila predmet tega zahtevka in ocenila
znesek nastale škode; ker iz tega sledi, da
se zahtevek za plačilo odškodnine lahko šteje za dovoljeno dopolnitev
že vloženega zahtevka; zato je po zgoraj omenjenem členu 38(1)(d)
dopustna.  Temelj Ob
upoštevanju, da je zahtevek tožeče stranke za plačilo odškodnine v
višini, ki je enaka seštevku carin in prometnega davka, ki bi ju morala
plačati na podlagi odločbe, zoper katero se je pritožila in je zanjo
zahtevala ugotovitev ničnosti; ker je v
takih primerih treba ugotoviti, da zatrjevana škoda, ki jo je tožeča
stranka utrpela, izhaja iz te odločbe in da se z zahtevkom za plačilo
odškodnine dejansko zahteva odprava pravnih učinkov, ki jih ima sporna
odločba za tožečo stranko; ob upoštevanju, da v tej zadevi sporna odločba ni bila razveljavljena; ker
se upravni akt, ki ni bil razglašen za ničnega, ne more sam po sebi
šteti za takega, kot da povzroča škodo tistemu, ki ga zadeva; oseba, ki
je utrpela škodo, ne more na podlagi takega akta zahtevati povrnitve
škode; ker Sodišče ne more z zlorabo
odškodninske tožbe sprejeti potrebnih ukrepov za odpravo pravnih učinkov
odločbe, ki ni bila razglašena za nično;ker se tožba zavrne kot neutemeljena.  III – StroškiOb upoštevanju določb člena 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov_ker je treba tožeči stranki, ki s svojimi predlogi ni uspela, naložiti plačilo stroškov_na podlagi procesnih vlog_po predstavitvi poročila sodnika poročevalca_po tem, ko so stranke podale ustne navedbe_po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca_na podlagi členov 173(2), 176, 189, 191 in 215(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti_na podlagi Protokola o Statutu Sodišča Evropske gospodarske skupnosti_na podlagi Poslovnika Sodišča Evropskih skupnosti, zlasti člena 69(2)_je SODIŠČEpo zavrnitvi vseh drugih širših ali nasprotnih predlogov razsodilo:1)      Ničnostna tožba se zavrže kot nedopustna.2)      Odškodninska tožba se zavrne kot neutemeljena. 3)      Tožeča stranka nosi stroške postopka.DonnerDelvauxLecourtHammesRossiTrabucchi       Strauβ Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 15. julija 1963.Sodni tajnik       PredsednikA. Van Houtte        A. M. Donner* Jezik postopka: nemščina.