SKLEP SODIŠČA PRVE STOPNJE (pritožbeni senat)
z dne 9. julija 2007
Zadeva T-415/06 P
Elisabeth De Smedt
proti
Komisiji Evropskih skupnosti
„Pritožba – Javni uslužbenci – Pogodbeni uslužbenci – Nekdanji pomožni uslužbenec – Predlog za revizijo razvrstitve, določene ob sprejemu v službo – Očitno neutemeljena pritožba“
Predmet: Pritožba zoper sodbo Sodišča za uslužbence Evropske unije (drugi senat) z dne 19. oktobra 2006 v zadevi De Smedt proti Komisiji
(F‑59/05, ZOdl. JU, str. I-A-1-109 in II-A-1-409) in predlog za razveljavitev te sodbe.
Odločitev: Pritožba se zavrne. Elisabeth De Smedt nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila Komisija. Svet, intervenient v
podporo predlogom Komisije, nosi svoje stroške.
Povzetek
1.      Uradniki – Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev – Uporaba naslova IV o pogodbenih uslužbencih, ki ni odvisna od predhodne
opredelitve nalog in pooblastil za vsako vrsto dela različnih funkcionalnih skupin teh uslužbencev
(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, člen 80(2) in (3) ter naslov IV; Uredba Sveta št. 723/2004)
2.      Uradniki – Enako obravnavanje
3.      Uradniki – Kadrovski predpisi – Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev – Razširitev ugodnosti iz Kadrovskih predpisov ali
Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev po analogiji – Izključitev
(Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, naslov IV; Uredba Sveta št. 723/2004)
1.      Nobena določba Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev ali Uredbe št. 723/2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike
Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev ne določa, da je uporaba določb o zaposlitvi pogodbenega uslužbenca
odvisna od opisa nalog in pristojnosti iz člena 80(3) navedenih pogojev. Uprava lahko, kot je izrecno predpisano, sprejme
opis nalog in pristojnosti iz navedenega člena samo na podlagi tabele v odstavku 2 tega člena, ki vsebuje predvsem opredelitev
nalog, ki jih morajo opravljati pogodbeni uslužbenci, saj je ta opredelitev dovolj natančna, da se lahko uporablja v tej obliki.
Ta opis mora upoštevati meje, določene v tabeli v odstavku 2, in ima posledično lahko samo nižji položaj kot tabela. Dejstvo,
da uprava še ni opisala nalog in pristojnosti, ne more biti pogoj za uporabo določb člena 80(2) navedenih pogojev. Poleg tega
ta opis, tudi ko je sprejet, ne more zakonito odstopati od tabele, tako da bi za zadevno osebo določal ugodnejšo ureditev
od ureditve, ki izhaja iz tabele.
V teh pogojih je lahko cilj zadevnega opisa nalog in pristojnosti kot povsem internega akta samo olajšati administrativno
razvrstitev pogodbenih uslužbencev, tako da so čim podrobneje navedene različne naloge, ki jih bodo morali opravljati.
(Glej točke od 40 do 42.)
2.      Razlik med statusom pogodbenih uslužbencev na eni strani ter uradnikov in začasnih uslužbencev na drugi strani ni mogoče izpodbijati
na podlagi načela enakega obravnavanja. Te objektivne pravne razlike na ravni zagotovil iz Kadrovskih predpisov, razvrstitve,
osebnih prejemkov in socialnih ugodnosti so bistvene, tako da načela enakega obravnavanja ni treba uporabiti.
Poleg tega ni mogoče izpodbijati različnih statusov, ki jih imajo različne kategorije oseb, zaposlene v Skupnostih, ker so
nekatere od teh kategorij lahko upravičene do ugodnosti, ki se ne odobrijo drugim. Opredelitev vsake od teh kategorij uslužbencev
namreč ustreza legitimnim potrebam uprave Skupnosti in naravi nalog, ki jih mora opravljati.
(Glej točki 54 in 55.)
Napotitev na: Sodišče, 6. oktober 1983, Celant in drugi proti Komisiji, združene zadeve od 118/82 do 123/82, Recueil, str. 2995,
točka 22; Sodišče, 19. april 1988, Sperber proti Sodišču, 37/87, Recueil, str. 1943, točki 8 in 9; Sodišče, 11. januar 2001,
Gevaert proti Komisiji, C‑389/98 P, Recueil, str. I‑65, točka 54; Sodišče prve stopnje, 15. marec 1994, La Pietra proti Komisiji,
T‑100/92, RecFP, str. I‑A‑83 in II‑275, točka 55; Sodišče prve stopnje, 16. april 1997, Kuchlenz-Winter proti Komisiji, T‑66/95,
Recueil, str. II‑637, točka 55; Sodišče prve stopnje, 21. julij 1998, Mellett proti Sodišču, združeni zadevi T‑66/96 in T‑221/97,
RecFP, str. I‑A‑449 in II‑1305, točka 129.
3.      Določbe Kadrovskih predpisov, katerih edini cilj je ureditev pravnih razmerij med institucijami in uradniki z določitvijo
vzajemnih pravic in obveznosti, vsebujejo natančno terminologijo, katere razširitev po analogiji na primere, ki niso izrecno
navedeni, je izključena. To velja tudi za določbe Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev.
Kar zadeva naslov IV Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev o novi kategoriji pogodbenih uslužbencev, ni mogoče iz ničesar
sklepati, da vsebuje pomanjkljivost v zvezi z razvrstitvijo in osebnimi prejemki zadevnih uslužbencev, ki jo je mogoče odpraviti
z uporabo ureditve, ki velja za uradnike, ali ureditve, ki velja za začasne uslužbence. Nasprotno, Svet je z uvedbo nove kategorije
uporabil svobodo, da v pravila Kadrovskih predpisov ali Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev kadar koli vnese spremembe,
ki se mu zdijo skladne z interesom službe, in za prihodnost sprejme določbe, ki so manj ugodne za zadevne uslužbence.
(Glej točki 57 in 58.)
Napotitev na: Sodišče, 16. marec 1971, Bernardi proti Parlamentu, 48/70, Recueil, str. 175, točki 11 in 12; Sodišče, 20. junij 1985,
Klein proti Komisiji, 123/84, Recueil, str. 1907, točka 23; Sodišče prve stopnje, 30. september 1998, Ryan proti Računskemu
sodišču, T‑121/97, Recueil, str. II‑3885, točki 98 in 104; Sodišče prve stopnje, 19. julij 1999, Mammarella proti Komisiji,
T‑74/98, RecFP, str. I‑A‑151 in II‑797, točka 38.