62023CJ0048_RES
Cauza C‑48/23
Alajärven Sähkö Oy ș.a.șiElenia Verkko Oyj
împotriva
Energiavirasto
(cerere de decizie preliminară formulată de Markkinaoikeus)
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 6 martie 2025
„Trimitere preliminară – Piața internă a energiei electrice – Directiva (UE) 2019/944 – Articolul 57 alineatele (4) și (5) – Independența autorității naționale de reglementare în exercitarea atribuțiilor sale – Orientări elaborate de un stat membru – Modificare legislativă care vizează reducerea prețurilor de distribuție a energiei electrice – Decizie privind metodele de control al tarifelor de exploatare a rețelei electrice adoptată de autoritatea de reglementare în cauză în urma acestei modificări – Luare în considerare a lucrărilor pregătitoare ale legii prin care s‑a efectuat modificarea menționată”
Energie – Piața internă a energiei electrice – Directiva 2019/944 – Autorități de reglementare – Independență – Obligații ale statelor membre – Conținut – Adoptarea unei legi care urmărește exercitarea unei influențe asupra prețurilor de distribuție a energiei electrice – Inexistența unor dispoziții care să reglementeze tarifele de transport sau de distribuție a energiei electrice – Modificare a metodelor de control al tarifelor de exploatare a rețelei electrice decisă de autoritatea de reglementare ca urmare a intrării în vigoare a legii menționate – Încălcare a obligației statului membru de a respecta independența autorității de reglementare – Inexistență
[Directiva 2019/944 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 57 alin. (4) și (5) și art. 59]
(a se vedea punctele 29-47 și dispozitivul)
Rezumat
Sesizată cu titlu preliminar de markkinaoikeus (Tribunalul pentru Litigii Economice, Finlanda), Curtea precizează întinderea obligației statelor membre de a respecta independența autorităților naționale de reglementare în îndeplinirea atribuțiilor care le sunt conferite prin Directiva 2019/944 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică (
1
).
Prin mai multe decizii adoptate în decembrie 2021 (denumite în continuare „deciziile în litigiu”), autoritatea de reglementare finlandeză a revizuit, pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2022 și 31 decembrie 2023, metodele de control al tarifelor de exploatare a rețelei electrice pe care le stabilise în anul 2015. Potrivit explicațiilor furnizate în aceste decizii, autoritatea menționată a efectuat această revizuire din proprie inițiativă în urma intrării în vigoare a Legii 730/2021 (
2
), care prelungea perioada de punere în aplicare a anumitor cerințe referitoare la construirea și la întreținerea rețelei electrice.
În această privință, Tribunalul pentru Litigii Economice precizează că din lucrările pregătitoare ale Legii 730/2021 reiese că aceasta avea ca obiectiv inducerea unei scăderi a prețurilor de distribuție a energiei electrice, fără a conține însă dispoziții care să reglementeze tarifele de transport sau de distribuție a energiei electrice și nici metodele de calcul al acestora.
Două întreprinderi finlandeze, operatori ai rețelei electrice, au sesizat Tribunalul pentru Litigii Economice în vederea anulării deciziilor în litigiu în măsura în care acestea au modificat metodele de control al tarifelor de exploatare a rețelei electrice. Referindu‑se la legătura care există între Legea 730/2021 și deciziile în litigiu, aceste întreprinderi susțin în special că autoritatea de reglementare finlandeză nu a adoptat în mod autonom deciziile menționate, în conformitate cu cerințele prevăzute în această privință de Directiva 2019/944.
În lumina acestui motiv, Tribunalul pentru Litigii Economice a decis să solicite Curții în esență să stabilească dacă, având în vedere raportul dintre intrarea în vigoare a Legii 730/2021 și adoptarea deciziilor în litigiu de către autoritatea de reglementare finlandeză, articolul 57 alineatele (4) și (5) și articolul 59 din Directiva 2019/944 se opun unei legislații naționale precum Legea 730/2021.
Aprecierea Curții
Cu titlu introductiv, Curtea amintește că, în conformitate cu articolul 57 alineatul (4) din Directiva 2019/944, statele membre garantează independența autorității de reglementare în îndeplinirea atribuțiilor de reglementare care îi sunt conferite prin această directivă și prin legislația conexă. În plus, articolul 57 menționat prevede la alineatul (5) primul paragraf litera (a) că, pentru a proteja independența autorității de reglementare, statele membre se asigură în special că această autoritate poate lua decizii autonome, independent de orice alt organism politic.
În acest cadru, Curtea constată, pe de o parte, că independența autorităților de reglementare trebuie să fie garantată atât față de entitățile economice, cât și față de entitățile publice, indiferent dacă acestea sunt organe administrative sau organe politice, și, în acest din urmă caz, nu numai față de guvern, ci și față de legiuitorul național.
Pe de altă parte, Curtea subliniază că competențele rezervate autorităților de reglementare intră în sfera de executare, pe baza unei aprecieri tehnice de specialitate a realității, și, în exercitarea competențelor lor, aceste autorități sunt subordonate unor principii și unor norme stabilite printr‑un cadru normativ atât de detaliat la nivelul Uniunii, care le limitează marja de apreciere și le împiedică să facă alegeri de natură politică.
Astfel, deși, potrivit modului de redactare a articolului 59 alineatul (1) litera (m) din Directiva 2019/944, revine, desigur, autorităților de reglementare sarcina de a asigura respectarea normelor care reglementează siguranța și fiabilitatea rețelei, precum și de a evalua performanțele lor anterioare, nu reiese din acest mod de redactare că stabilirea acestor norme ține de competența lor.
În această privință, astfel cum reiese din considerentul (87) al acestei directive și după cum prevede articolul 194 alineatul (2) al doilea paragraf TFUE, statele membre au dreptul de a stabili condițiile de exploatare a propriilor resurse energetice. Prin urmare, statele membre sunt libere să adopte propria reglementare referitoare la piața națională a energiei electrice, mai puțin în ceea ce privește atribuțiile autorităților de reglementare prevăzute de aceeași directivă.
Din această perspectivă, exercitarea de către un stat membru a competențelor sale în ceea ce privește stabilirea politicii sale energetice poate avea repercusiuni asupra costurilor de exploatare a rețelei electrice. În plus, simplul fapt că un stat membru urmărește să reducă, prin adoptarea unei reglementări, prețurile distribuției de energie electrică nu este, ca atare, incompatibil cu articolul 57 alineatele (4) și (5) din Directiva 2019/944.
În aceste condiții, nu pot fi admise, având în vedere articolul 57 alineatele (4) și (5) din Directiva 2019/944, măsuri de reglementare naționale care cuprind dispoziții detaliate care stabilesc în mod specific elementele care sunt la discreția autorității de reglementare, precum nivelul tarifelor rețelei electrice sau metodele concrete de calcul al acestora.
Cu toate acestea, faptul că legiuitorul național a adoptat o lege de modificare a cerințelor privind siguranța alimentării cu energie electrică și că, în consecință, tarifele rețelei electrice în cauză au fost modificate de autoritatea națională de reglementare nu repune în discuție, ca atare, caracterul independent al exercitării de către aceasta din urmă a competențelor sale.
Având în vedere aceste considerații, Curtea răspunde la întrebările adresate că articolul 57 alineatul (4) și alineatul (5) primul paragraf litera (a) din Directiva 2019/944 coroborat cu articolul 59 din aceasta trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale al cărei obiectiv, astfel cum reiese din lucrările sale pregătitoare, constă printre altele în exercitarea unei influențe asupra prețurilor de distribuție a energiei electrice, fără a conține însă dispoziții care să reglementeze în mod specific tarifele de transport sau de distribuție a energiei electrice și nici metodele de calcul al acestora, dar a căror intrare în vigoare a avut ca efect faptul că autoritatea națională de reglementare a modificat metodele de control al tarifelor de exploatare a rețelei electrice înainte de expirarea perioadei de control în curs la data acestei intrări în vigoare.
(
1
)	Directiva (UE) 2019/944 a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2019 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de modificare a Directivei 2012/27/UE (JO 2019, L 158, p. 125).
(
2
)	Laki sähkömarkkinalain muuttamisesta (730/2021) [Legea de modificare a Legii privind piața energiei electrice (730/2021) (denumită în continuare „Legea 730/2021”)].