62023TJ0366_RES
Cauza T‑366/23
YH
împotriva
Băncii Centrale Europene
Hotărârea Tribunalului (Camera a patra extinsă) din 19 noiembrie 2025
„Politica economică și monetară – Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit – Directiva 2013/36/UE – Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Atribuții specifice de supraveghere încredințate BCE – Evaluarea achizițiilor de participații calificate – Opoziție la achiziția unei participații calificate – Dreptul de a fi ascultat – Noțiunea de «participație calificată» – Reputația și competența profesională a potențialului achizitor – Drepturi protejate de cartă – Proporționalitate”
Acțiune în anulare – Competența instanței Uniunii – Controlul legalității unei decizii a Băncii Centrale Europene (BCE) privind achiziționarea unei participații calificate într‑o instituție de credit – Conținut – Controlul actelor pregătitoare sau al propunerilor care emană de la autoritățile naționale – Includere
[art. 263 TFUE; Regulamentul nr. 1024/2013 al Consiliului, art. 4 alin. (1) lit. (c), art. 6 alin. (2) și art. 15 alin. (3)]
(a se vedea punctele 36-38)
Drepturi fundamentale – Carta drepturilor fundamentale – Dreptul la bună administrare – Dreptul de a fi ascultat – Conținut – Decizie a Băncii Centrale Europene (BCE) privind achiziționarea unei participații calificate într‑o instituție de credit – Dreptul de a răspunde și de a formula observații al potențialului achizitor
[Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 41 alin. (2) lit. (a); Regulamentul nr. 1024/2013 al Consiliului, art. 22 alin. (1) al doilea paragraf; Regulamentul nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene, art. 31]
(a se vedea punctele 146-149)
Politica economică și monetară – Politica economică – Supravegherea sectorului financiar al Uniunii – Mecanismul unic de supraveghere – Supraveghere prudențială a instituțiilor de credit – Atribuții specifice conferite Băncii Centrale Europene (BCE) – Procedură de evaluare a achizițiilor de participații calificate – Criteriul reputației achizitorului participațiilor menționate – Noțiune – Evaluarea reputației și a integrității unui membru de familie al potențialului achizitor – Includere
[Directiva 2013/36 al Parlamentului European și al Consiliului, art. 23 alin. (1) lit. (a) și (b) și art. 91 alin. (1)]
(a se vedea punctele 248, 253, 254, 282, 287-289, 296 și 297)
Drepturi fundamentale – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Drept de proprietate – Conținut – Supravegherea sectorului financiar al Uniunii – Decizie a Băncii Centrale Europene (BCE) privind achiziționarea unei participații calificate într‑o instituție de credit – Obiectiv care constă în a asigura stabilitatea sistemului financiar și administrarea corectă și prudentă a instituției de credit – Admisibilitate
[Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, art. 17 alin. (1) și art. 52 alin. (1)]
(a se vedea punctele 350-355)
Rezumat
În această hotărâre, Tribunalul respinge acțiunea formulată de YH împotriva unei decizii a Băncii Centrale Europene (BCE) care se opune achiziționării unei participații calificate într‑o instituție de credit (denumită în continuare „decizia atacată”). Cu această ocazie, Tribunalul aduce clarificări cu privire la controlul efectuat de BCE în achiziționarea de participații calificate, la posibilitatea acesteia de a completa motivarea unei decizii după notificarea sa, precum și cu privire la aprecierea onorabilității unui potențial achizitor, în raport cu integritatea și cu reputația unui membru al familiei acestuia.
M. M. Warburg & Co (AG & Co.) KGaA (denumită în continuare „întreprinderea‑țintă”) este o instituție de credit „mai puțin importantă”, supravegheată direct de Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin, Autoritatea Federală de Supraveghere Financiară, Germania), care aparține familiei soțului reclamantei.
Societatea 1. Max Warburg Beteiligungsgesellschaft mbH (denumită în continuare „MWB 1”) deține 40,24 % din capitalul holdingului financiar al grupului prudențial MMWarburg & CO, și anume societatea MMWarburg & CO Gruppe GmbH (denumită în continuare „Warburg Gruppe”). Warburg Gruppe deține, la rândul său, 100 % din capitalul întreprinderii‑țintă, care deținea ea însăși, la momentul deciziei atacate, 100 % și, respectiv, 60 % din capitalul altor două întreprinderi‑țintă, care sunt de asemenea instituții de credit.
Soțul reclamantei a dorit să organizeze transmiterea participației sale la capitalul întreprinderii‑țintă către copiii lui. Acesta a transferat, într‑o primă etapă, 87,5 % din capitalul MWB 1 către societatea Familie Max Warburg Vermögensverwaltung KG (denumită în continuare „FMWV”), în beneficiul copiilor săi, păstrând astfel 12,5 % din capitalul MWB 1, cu o acțiune privilegiată care îi conferea 51 % din drepturile de vot în această societate. În plus, FMWV și soțul reclamantei s‑au angajat să își exercite drepturile de vot în mod uniform (în continuare, „acordul de punere în comun”). Într‑o a doua etapă, reclamanta trebuia să primească acțiunea privilegiată a soțului său și să achiziționeze astfel 0,01 % din capitalul MWB 1 și 51 % din drepturile de vot în cadrul acesteia (în continuare „proiectul de achiziție”), precum și să devină parte la acordul de punere în comun privind MWB 1.
La 3 aprilie 2023, reclamanta și consilierii săi s‑au întâlnit cu reprezentanți ai BCE, pentru a discuta dificultățile ridicate de proiectul de achiziție. La 4 aprilie 2023, BaFin a propus BCE să nu se opună proiectului de achiziție. La 12 aprilie 2023, BCE a comunicat reclamantei un proiect de decizie care se opunea proiectului de achiziție, pentru motivul că aceasta nu îndeplinea cerințele legale pentru a achiziționa o participație calificată într‑o instituție de credit. La 21 aprilie 2023, reclamanta a formulat observații cu privire la acest proiect de decizie.
Prin e‑mailul din 5 mai 2023, BCE a comunicat reclamantei decizia atacată, confirmând pe fond proiectul său de decizie, indicând motivele pentru care considera că reclamanta nu îndeplinea criteriile legale pentru a achiziționa, prin intermediul MWB 1, o participație calificată în întreprinderea‑țintă de 100 % din drepturile de vot și de 100 % din capital. În primul rând, BCE a apreciat că reclamanta nu îndeplinea condiția bunei reputații reținând, pe de o parte, că aceasta din urmă se afla sub influența soțului ei, considerat de instituție ca fiind lipsit de o bună reputație, și, pe de altă parte, că nu deținea capacitățile profesionale adecvate. În al doilea rând, BCE a arătat că reclamanta nu avea soliditatea financiară necesară pentru a aduce fondurile proprii necesare întreprinderii‑țintă. În al treilea rând, BCE a reținut printre altele că proiectul de achiziție nu permitea o supraveghere prudențială efectivă a întreprinderii‑țintă.
La 8 mai 2023, după mai multe relansări efectuate de BCE, pentru ca avocatul reclamantei să confirme primirea deciziei atacate, acesta a răspuns BCE, contestând validitatea notificării efectuate. Prin e‑mailul din 12 mai 2023, reclamanta și‑a reiterat contestația cu privire la validitatea notificării deciziei atacate și a solicitat să îi fie comunicată nota de evaluare distinctă de observațiile formulate cu privire la proiectul de decizie (denumită în continuare „nota de evaluare distinctă”) menționată în decizia atacată.
Aprecierea Tribunalului
Cu titlu introductiv, în ceea ce privește critica, din cadrul motivului întemeiat pe încălcarea normelor procedurii de evaluare a participațiilor calificate, referitoare la expirarea termenului acordat pentru efectuarea evaluării menționate, astfel încât proiectul de achiziție ar fi considerat aprobat, Tribunalul subliniază că, în orice caz, fiecare parte la procedură trebuie să se conformeze normelor care îi sunt aplicabile. Astfel, deși notificarea proiectului de achiziție era supusă condițiilor prevăzute în dreptul german, în conformitate cu Kreditwesengesetz (
1
), notificarea unei decizii de supraveghere prudențială de către BCE trebuia, la rândul ei, să se conformeze cadrului juridic al Regulamentului‑cadru nr. 468/2014 (
2
). Ținând seama de cadrul legal și factual al speței, în măsura în care reclamanta a trimis informațiile solicitate prin e‑mail la o adresă care nu era prevăzută în acest scop, anunțând și efectuând în același timp o trimitere în format fizic, BaFin nu a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că notificarea în scris era completă în ziua primirii elementelor transmise de reclamantă pe suport fizic, și anume la 3 februarie 2023. Prin urmare, Tribunalul respinge această critică, apoi examinează decizia atacată.
În primul rând, în ceea ce privește pretinsa insuficiență a motivării deciziei atacate, Tribunalul arată, primo, că faptele referitoare la achiziția avută în vedere de reclamantă a unei participații calificate în întreprinderea-țintă, ținând seama de acțiunea de concertare dintre acționarii Warburg Gruppe, sunt precizate în decizia atacată. Acesta observă de asemenea că criteriile care justifică faptul că BCE se opune proiectului de achiziție sunt examinate în mod clar în această decizie, atât în ceea ce privește reputația și solvabilitatea reclamantei, cât și cu privire la respectarea cerințelor prudențiale ale țintei. În plus, decizia atacată intervine într‑un context cunoscut de reclamantă, întrucât a procedat ea însăși la notificarea datelor referitoare la proiectul de achiziție și a fost consultată anterior adoptării deciziei menționate. Prin urmare, Tribunalul consideră că decizia atacată precizează elementele de fapt și de drept relevante pe care se întemeiază, fără a fi necesară recurgerea la nota de evaluare distinctă sau la explicațiile ulterioare ale BCE și că este, așadar, suficient motivată.
Secundo, în ceea ce privește afirmația potrivit căreia nota de evaluare distinctă nu ar putea fi luată în considerare în cadrul controlului legalității deciziei atacate, Tribunalul observă că această notă a fost comunicată reclamantei la 10 zile de la notificarea deciziei atacate și că era vizată în mod expres în aceasta din urmă. Tribunalul apreciază că, în lumina jurisprudenței, nota menționată poate fi considerată ca făcând parte din contextul deciziei atacate și poate fi luată în considerare pentru a aprecia motivarea acesteia. În plus, deși trimiterea tardivă a notei de evaluare distincte, la 10 zile după notificarea deciziei atacate, rezultă dintr‑o eroare materială internă a BCE, nu este mai puțin adevărat că decizia atacată menționează în mod expres această notă, care prezenta elementele de motivare disponibile la momentul adoptării deciziei atacate. Astfel, reclamanta a fost informată cu privire la existența sa încă de la notificarea deciziei atacate și putea, așadar, să solicite comunicarea acesteia încă de la primirea deciziei respective. La cinci zile lucrătoare de la primirea acesteia din urmă, reclamanta a solicitat nota menționată. BCE i‑a transmis‑o în ziua lucrătoare următoare.
Prin urmare, Tribunalul constată că întârzierea transmiterii de către BCE a notei de evaluare distincte către reclamantă nu a privat‑o pe aceasta din urmă de posibilitatea de a lua cunoștință de ea și că aceasta nu a demonstrat și nici măcar nu a susținut că transmiterea tardivă a notei de evaluare distincte ar fi afectat în mod prejudiciabil drepturile sale.
În al doilea rând, referitor la interpretarea noțiunii de „participație calificată”, Tribunalul amintește că Regulamentul nr. 575/2013, la care face trimitere Directiva CRD IV (
3
), definește o participație calificată drept o deținere directă sau indirectă într‑o întreprindere a unei participații care reprezintă cel puțin 10 % din capital sau din drepturile de vot sau care face posibilă exercitarea unei influențe semnificative asupra administrării întreprinderii respective. Tribunalul precizează că noțiunea de „achiziție a unei participații calificate” într‑o instituție de credit este o noțiune autonomă de drept al Uniunii.
În această privință, Tribunalul arată că Regulamentului nr. 1024/2013 (
4
) prevede că o evaluare prealabilă a caracterului adecvat al oricărei persoane care intenționează să achiziționeze o participație calificată într‑o instituție de credit este indispensabilă pentru a asigura în permanență caracterul adecvat și soliditatea financiară a proprietarilor acestor instituții. Pe de altă parte, ca urmare a unei marje largi de apreciere a BCE în exercitarea atribuțiilor sale de supraveghere prudențială, din care face parte controlul achiziționării de participații calificate, Tribunalul verifică dacă decizia atacată nu se întemeiază pe fapte inexacte din punct de vedere material și dacă nu este afectată de o eroare vădită de apreciere.
În speță, BCE arată în decizia atacată că acționarii Warburg Gruppe acționează în mod concertat și că dețin împreună, în mod indirect, 100 % din părțile sociale ale întreprinderii‑țintă și din drepturile de vot în aceasta din urmă. Aceasta adaugă că, în urma acordului de punere în comun, o acțiune de concertare este de asemenea prezumată la nivelul societății MWB 1. BCE deduce de aici că reclamanta va achiziționa 100 % din capitalul întreprinderii‑țintă și din drepturile de vot în aceasta din urmă, pe care va fi în măsură să le controleze în mod indirect. Mai precis, în nota de evaluare distinctă în care se examinează criteriile prevăzute de Ghidul comun (
5
), BCE concluzionează că, ținând seama de această acțiune de concertare, drepturile de vot trebuie să fie atribuite integral potențialului achizitor. În acest sens, sunt luate în considerare pactul încheiat între acționarii Warburg Gruppe, relațiile existente în cadrul grupului întreprinderii‑țintă, sursele de finanțare a acționarilor Warburg Gruppe și schemele de vot anterioare ale acestora din urmă.
În ceea ce privește pactul acționarilor încheiat la nivelul Warburg Gruppe, Tribunalul constată, mai întâi, că analiza din nota de evaluare distinctă nu este caducă, întrucât noul statut al Warburg Gruppe prevede, la fel ca acordul acționarilor menționat, că cesiunea părților sociale către persoane din afara familiilor acționare trebuie să necesite consimțământul prealabil al „societății” prin intermediul unei decizii a adunării generale. De asemenea, ghidul comun nu exclude acest tip de acorduri din domeniul său de aplicare. În continuare, în ceea ce privește deținerea de părți în Warburg Gruppe de alți doi membri ai familiei soțului reclamantei, Tribunalul observă că reclamanta nu neagă faptele invocate de BCE și nu prezintă niciun element de probă susceptibil să repună în discuție aprecierea BCE cu privire la aceste relații de familie. În plus, în ceea ce privește relațiile dintre întreprinderile din același grup, Tribunalul arată că reclamanta nu repune în discuție faptele prezentate de BCE, întrucât participarea acestei fundații la capitalul Warburg Gruppe nu figurează printre elementele luate în considerare de BCE. Referitor la luarea în considerare a unei surse de finanțare unice, deși reclamanta susține că, atunci când ghidul comun prevede că utilizarea aceleiași surse de finanțare poate constitui indiciul unei acțiuni concertate, este vorba despre surse de finanțare externe, iar nu despre surse interne, precum dividendele distribuite de întreprinderea‑țintă, Tribunalul constată că ghidul comun (
6
) prevede că „folosirea de persoane diferite a acelorași surse de finanțare pentru achiziționarea sau majorarea de participații în întreprinderea‑țintă” constituie un indicator al unei acțiuni concertate, fără a distinge între surse „externe” și surse „interne”. În sfârșit, în ceea ce privește schemele de vot anterioare, Tribunalul observă că reclamanta nici nu a prezentat elemente care contrazic poziția BCE, nici nu a justificat motivele acestei incapacități de a le prezenta.
În consecință, Tribunalul statuează că BCE a reținut fără a săvârși o eroare vădită de apreciere și pe baza unor elemente pertinente existența unei acțiuni de concertare între MWB 1 și ceilalți acționari ai Warburg Gruppe. Prin urmare, Tribunalul respinge contestarea de către reclamantă a achiziționării unei participații calificate în termeni de drepturi de vot, adăugând că drepturile de vot și părțile sociale sunt citate cu titlu alternativ de Directiva CRD IV (
7
) și de Regulamentul nr. 575/2013 (
8
) pentru a reține achiziționarea unei participații calificate.
În al treilea și ultimul rând, în ceea ce privește buna reputație unui potențial achizitor, integritatea și reputația unei persoane care are o relație familială strânsă cu acesta, Tribunalul amintește că ghidul comun subliniază că autoritatea competentă poate lua în considerare integritatea și reputația oricărei persoane legate de potențialul achizitor, cu alte cuvinte orice persoană care are sau pare să aibă o relație familială sau profesională strânsă cu potențialul achizitor. În sfârșit, reiese din jurisprudență că Directiva CRD IV nu exclude posibilitatea ca lipsa bunei reputații a potențialului achizitor să rezulte din relațiile acestuia cu un terț (
9
).
În speță, Tribunalul precizează, mai întâi, că BCE a indicat în decizia atacată că procedurile de participație calificată serveau la garantarea bunei administrări a instituțiilor și a stabilității financiare globale și că evaluarea reputației potențialului achizitor este o evaluare ex ante, care implică în mod necesar o previziune a comportamentului viitor al potențialului achizitor. Faptele trebuie să indice un risc abstract, și anume probabilitatea unei încălcări preconizate.
În continuare, Tribunalul constată că BCE a arătat, în decizia atacată, în primul rând, că avea îndoieli foarte serioase cu privire la reputația soțului reclamantei, având în vedere reevaluarea efectuată de BaFin în anul 2019, în al doilea rând, că reclamanta părea să fie dependentă din punct de vedere financiar de soțul său, în al treilea rând, că reclamanta nu avea nicio experiență bancară și, în al patrulea rând, că reclamanta a admis în mod deschis că va solicita și opinia soțului său, cu care ar face parte dintr‑un acord de punere în comun. Astfel, BCE deduce de aici că există îndoieli serioase cu privire la neexercitarea unei influențe asupra întreprinderii‑țintă de către soțul reclamantei, prin intermediul acesteia din urmă, în urma proiectului de achiziție.
În sfârșit, Tribunalul arată că, pe baza ghidului comun și a jurisprudenței BCE poate lua în considerare, atunci când evaluează onorabilitatea unui potențial achizitor, integritatea și reputația unei persoane care are o relație familială strânsă cu acest candidat, precum în speță soțul reclamantei.
(
1
)	Kreditwesengesetz (Legea privind sectorul creditului – KWG) din 9 septembrie 1998 (BGBl. 1998 I, p. 2776), astfel cum a fost modificată prin Legea din 22 februarie 2023 (BGBl. 2023 I Nr. 51).
(
2
)	Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul‑cadru privind MUS) (JO 2014, L 141, p. 1).
(
3
)	Articolul 3 alineatul (1) punctul 33 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO 2013, L 176, p. 338, denumită în continuare „Directiva CRD IV”).
(
4
)	Considerentul (22) al Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO 2013, L 287, p. 63).
(
5
)	Punctul 4.6 din Ghidul comun al Autorității Bancare Europene (ABE), al Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale (EIOPA) și al Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) privind evaluarea prudențială a achizițiilor și majorarea participațiilor calificate în sectorul financiar, publicat la 20 decembrie 2016 (JC/GL/2016/01, denumit în continuare „ghidul comun”).
(
6
)	Punctul 4.6 litera (b) punctul 4 din ghidul comun.
(
7
)	Articolul 22 alineatul (1) din Directiva CRD IV.
(
8
)	Articolul 4 alineatul (1) punctul 36 din Regulamentul nr. 575/2013.
(
9
)	Hotărârea din 10 iulie 2024, PH ș.a./BCE, T‑323/22, EU:T:2024:460, punctele 325 și 326.