62020CJ0247_RES
Mål C‑247/20
VI
mot
The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
(begäran om förhandsavgörande från Social Security Appeal Tribunal)
Domstolens dom (femte avdelningen) av den 10 mars 2022
”Begäran om förhandsavgörande – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Artikel 21 FEUF– Direktiv 2004/38/EG – Artikel 7.1 b och artikel 16 – Barn som är medborgare i en medlemsstat och bosatt i en annan medlemsstat – Härledd uppehållsrätt för den förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet – Krav på en heltäckande sjukförsäkring – Barnet har permanent uppehållsrätt för en del av de berörda perioderna”
Unionsmedborgarskap – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Direktiv 2004/38 – Villkor för uppehållsrätt enligt unionsrätten – Underårig unionsmedborgare som har permanent uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten – Nämnda underåriga unionsmedborgares förälder, som är tredjelandsmedborgare, som uppehåller i medlemsstaten i enlighet med artikel 21 FEUF och som är faktisk vårdnadshavare – Skyldighet för var och en av dem att ha en heltäckande sjukförsäkring för att behålla sin uppehållsrätt föreligger inte
(Artikel 21 FEUF; Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artiklarna 7.1 b, 16.1 och 16.2)
(se punkterna 54, 56 och 58–60 samt punkt 1 i domslutet)
Unionsmedborgarskap – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Direktiv 2004/38 – Personkrets som omfattas – Familjemedlem – Begrepp – Släktingar i uppstigande led till en unionsmedborgare vilka inte är underhållsberättigade – Omfattas inte
(Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artikel 2.2)
(se punkt 57)
Unionsmedborgarskap – Rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier – Direktiv 2004/38 – Villkor för uppehållsrätt enligt unionsrätten – Underårig unionsmedborgare som har permanent uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten – Nämnda underåriga unionsmedborgares förälder, som är tredjelandsmedborgare, som uppehåller i medlemsstaten i enlighet med artikel 21 FEUF och som är faktisk vårdnadshavare – Skyldighet för var och en av dem att ha en heltäckande sjukförsäkring för de perioder som föregick förvärvet av permanent uppehållsrätt – Skyldigheten uppfylls genom att de kostnadsfritt omfattas av det offentliga sjukvårdssystemet i den mottagande medlemsstaten
(Artikel 21 FEUF; Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38, artikel 7.1 b)
(se punkterna 63, 65, 67, 69, 70 och 72 samt punkt 2 i domslutet)
Resumé
VI och hennes make är pakistanska medborgare som är bosatta i Nordirland (Förenade kungariket) med sina barn. Deras son, som är född år 2004 och är irländsk medborgare, fick permanent uppehållsrätt i Förenade kungariket på grund av att de uppehållit sig lagligt där under en fortlöpande period på fem år.
VI tog inledningsvis hand om sina barn, och har arbetat och varit skyldig att betala skatt först sedan april 2016. VI:s make har för sin del arbetat och varit skattskyldig under alla de perioder som är i fråga i det nationella målet. De båda makarna har tillräckliga tillgångar för att försörja familjen.
Commissioners for Her Majesty's Revenue Customs (skatte- och tullmyndigheten, Förenade kungariket) ansåg att VI, från maj till augusti 2006 och från augusti 2014 till september 2016, inte omfattades av en heltäckande sjukförsäkring och följaktligen saknade uppehållsrätt i Förenade kungariket, varför hon för dessa två perioder varken kunde beviljas skatteavräkning för underhållsberättigade barn eller barnbidrag.
I två mål avseende dessa rättigheter har Social Security Appeal Tribunal (Northern Ireland) (Överdomstolen för mål om social trygghet, Nordirland, Förenade kungariket) ombett domstolen att klargöra i vilken mån kravet i artikel 7.1 b i direktiv 2004/38 (
1
), på att ha en heltäckande sjukförsäkring var tillämpligt på VI och hennes son under de aktuella perioderna och, i förekommande fall, huruvida deras kostnadsfria anslutning till det allmänna sjukförsäkringssystemet i den mottagande medlemsstaten var tillräcklig för att uppfylla det kravet.
Domstolen har slagit fast att artikel 21 FEUF, i vilken unionsmedborgarnas rätt att fritt röra sig och uppehålla sig stadgas, och artikel 16.1 i direktiv 2004/38, som avser förvärv av permanent uppehållsrätt, ska tolkas så, att varken det barn som är unionsmedborgare och som har förvärvat permanent uppehållsrätt eller den förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet är skyldiga att ha en heltäckande sjukförsäkring, i den mening som avses i artikel 7.1 b i direktivet, för att behålla sin uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten. När det däremot gäller perioder innan ett barn, som är unionsmedborgare, har förvärvat permanent uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten ska både barnet, när det görs gällande att barnet har uppehållsrätt med stöd av artikel 7.1 b, och den förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet ha en heltäckande sjukförsäkring i den mening som avses i direktivet.
Domstolens bedömning
Vad för det första gäller perioder efter det att ett barn, som är unionsmedborgare, har förvärvat permanent uppehållsrätt efter att ha uppehållit sig lagligt under en fortlöpande period av fem år i den mottagande medlemsstaten, understryker domstolen att denna rätt inte längre är underkastad (
2
) villkoren att för egen och sina familjemedlemmars räkning ha tillräckliga tillgångar och en heltäckande sjukförsäkring innan en sådan permanent uppehållsrätt förvärvades. (
3
)
När det gäller den förälder som är tredjelandsmedborgare och som har den faktiska vårdnaden om barnet, konstaterar domstolen att den föräldern inte är en ”familjemedlem” i den mening som avses i direktiv 2004/38 och kan således inte härleda en permanent uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten från direktivet (
4
)när barnet är beroende av sin förälder för sin försörjning. Begreppet familjemedlem, i den mening som avses i direktivet, är nämligen, vad gäller en unionsmedborgares släktingar i uppstigande led, begränsat till unionsmedborgarens ”underhållsberättigade” släktingar i rakt uppstigande led.
Den permanenta uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten som enligt unionsrätten tillkommer en underårig medborgare i en annan medlemsstat, ska emellertid – för att säkerställa den ändamålsenliga verkan av denna uppehållsrätt – med nödvändighet, enligt artikel 21 FEUF, anses innebära en rätt för den förälder som har den faktiska vårdnaden om unionsmedborgaren att bo med honom eller henne i den mottagande medlemsstaten, oberoende av denna förälders nationalitet. Av detta följer att den omständigheten att de villkor som uppställs i bland annat artikel 7.1 b i direktiv 2004/38 inte är tillämpliga, till följd av att den underårige har förvärvat permanent uppehållsrätt enligt artikel 16.1 i direktivet, enligt artikel 21 FEUF även omfattar denna förälder.
Vad vidare gäller perioderna innan ett barn som är unionsmedborgare har förvärvat permanent uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten, framgår det av ordalydelsen i artikel 7.1 b i direktiv 2004/38 och av direktivets allmänna systematik och syfte att inte bara unionsmedborgaren, utan även de familjemedlemmar som bor tillsammans med unionsmedborgaren i den mottagande medlemsstaten, liksom den förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet, ska ha en heltäckande sjukförsäkring.
Det följer av artikel 7.1 b i direktiv 2004/38, jämförd med skäl 10 och artikel 14.2 i samma direktiv, att en unionsmedborgare som inte är yrkesverksam, under hela den tid som vistelsen i den mottagande medlemsstaten överstiger tre månader men understiger fem år, för egen räkning och för sina familjemedlemmar måste ha en heltäckande sjukförsäkring för att inte bli en orimlig belastning för den medlemsstatens offentliga finanser. När det gäller situationen för ett barn, som är unionsmedborgare och som bor i den mottagande medlemsstaten tillsammans med en förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet, är detta krav uppfyllt såväl när barnet har en heltäckande sjukförsäkring som omfattar föräldern, som i det motsatta fallet då denna förälder har en sådan försäkring som omfattar barnet.
I en sådan situation där den icke yrkesverksamma unionsmedborgaren är ett barn vars förälder, som är tredjelandsmedborgare, har arbetat och varit skattskyldig i den mottagande medlemsstaten under den aktuella perioden, skulle det vara oproportionerligt att neka detta barn och den förälder som har den faktiska vårdnaden om barnet uppehållsrätt enbart av det skälet att de under denna period omfattades av det allmänna sjukförsäkringssystemet gratis i den mottagande medlemsstaten. Det kan nämligen inte anses att denna kostnadsfria anslutning till nämnda system under sådana omständigheter utgör en orimlig belastning för de offentliga finanserna i denna stat.
(
1
)	Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 2004, s. 77). Enligt artikel 7.1 b i direktiv 2004/38 ska varje unionsmedborgare ha rätt att uppehålla sig inom en annan medlemsstats territorium under längre tid än tre månader om den berörda personen för egen och sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under vistelsen, samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten.
(
2
)	Enligt artikel 16.1 sista meningen i direktiv 2004/38.
(
3
)	Föreskrivs i artikel 7.1 b i direktiv 2004/38.
(
4
)	I artikel 16.2 i direktiv 2004/38 anges att punkt 1 i den artikeln även ska tillämpas på familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat och som lagligt har uppehållit sig tillsammans med unionsmedborgaren i den mottagande medlemsstaten under en period av fem på varandra följande år.