62023CJ0789
TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)
2025. gada 11. decembrī (
*1
)
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Savienības pilsonība – LESD 21. panta 1. punkts – Tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs – Nosacījumi tāda laulības līguma ierakstīšanai valsts reģistrā, kas noslēgts citā dalībvalstī, kura nav ieraksta izdarīšanas dalībvalsts – Vismaz viena laulātā personas koda norādīšana – Ierobežojums – Pamatojums – Valsts reģistrā iekļauto datu pareizība un īstums – Samērīgums
Lietā C‑789/23 [Tatrauskė] (
i
)
par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, ko Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) iesniegusi ar 2023. gada 20. decembra lēmumu un kas Tiesā reģistrēts 2023. gada 21. decembrī, tiesvedībā
I. J.
pret
“Registrų centras” VĮ,
TIESA (otrā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētāja K. Jirimēe [K. Jürimäe] (referente), Tiesas priekšsēdētājs K. Lēnartss [K. Lenaerts], kas pilda otrās palātas tiesneša pienākumus, tiesneši F. Šalīns [F. Schalin], M. Gavalecs [M. Gavalec] un Z. Čehi [Z. Csehi],
ģenerāladvokāts: M. Špunars [M. Szpunar],
sekretārs: A. Kalots Eskobars [A. Calot Escobar],
ņemot vērā rakstveida procesu,
ņemot vērā apsvērumus, ko snieguši:
–
Lietuvas valdības vārdā – K. Dieninis un V. Kazlauskaitė‑Švenčionienė, pārstāvji,
–
Eiropas Komisijas vārdā – E. Montaguti un A. Steiblytė, pārstāves,
noklausījusies ģenerāladvokāta secinājumus 2025. gada 22. maijā tiesas sēdē,
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
1
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par LESD 21. panta 1. punkta interpretāciju.
2
Lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp I. J. un Registrų centras VĮ (Reģistru centrs, Lietuva) par pēdējā minētā atteikumu pieņemt I. J. iesniegto pieteikumu par datu, kas saistīti ar laulāto mantiskajām attiecībām, ierakstīšanu Laulāto mantisko attiecību reģistrā.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
3
LESD 21. panta 1. punktā paredzēts:
“Ikvienam Savienības pilsonim ir tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs, ievērojot Līgumos noteiktos ierobežojumus un nosacījumus, kā arī to īstenošanai paredzētos pasākumus.”
Lietuvas tiesības
Civilkodekss
4
Lietuvos Respublikos civilinis kodeksas (Lietuvas Republikas Civilkodekss; turpmāk tekstā – “Civilkodekss”) 3.101. pantā “Laulības līgums” noteikts:
“Laulības līgums ir laulāto noslēgta vienošanās, kas nosaka viņu mantiskās tiesības un saistības laulības laikā, kā arī laulības šķiršanas vai laulāto atšķiršanas (atšķiršana) gadījumā.”
5
Civilkodeksa 3.103. pantā “Laulības līguma forma” noteikts:
“1.   Laulības līgumu noslēdz ar notariālu aktu.
2.   Laulības līgumu un visus tā grozījumus reģistrē Laulāto mantisko attiecību reģistrā [..].
3.   Laulības līgums un tā grozījumi rada saistošas sekas pret trešām personām vienīgi tad, ja līgums un tā grozījumi ir ierakstīti Laulāto mantisko attiecību reģistrā. Šis noteikums nav piemērojams, ja tiesiska darījuma noslēgšanas brīdī trešās personas zināja par laulības līgumu vai tā grozījumiem.”
Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamie noteikumi
6
Ar 2002. gada 13. augustaLietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas Nr. 1284 “Dėl Vedybų sutarčių registro nuostatų patvirtinimo” (Lietuvas Republikas valdības Dekrēts Nr. 1284, ar ko pieņem Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamos noteikumus; Žin., 2002, Nr. 82‑3523) Lietuvas Republikas valdība pieņēma Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamos noteikumus. Šie noteikumi tika grozīti, un, kā norāda iesniedzējtiesa, pamatlietai piemērojamā redakcija ir 2015. gada 10. septembra redakcija, kas grozīta ar 2020. gada 8. jūlijaLietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas Nr. 773 (Lietuvas Republikas valdības Dekrēts Nr. 773; TAR, 2020, Nr. 2020‑15562; turpmāk tekstā – “Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamie noteikumi”).
7
Saskaņā ar Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamo noteikumu 13. punktu:
“Reģistrā tiek ierakstīti:
13.1. laulības līgumi;
[..]
13.3. [Civilkodeksā] minētie mantas sadales fakti.”
8
Šo noteikumu 17. punktā bija paredzēts:
“Saistībā ar mantas sadali reģistrā tiek iekļauti šādi dati:
17.1.
mantas sadales identifikācijas kods;
17.2.
mantas sadales noteikšanas pamatojums (līgums vai tiesas nolēmums);
17.3.
līguma par mantas sadali (turpmāk tekstā – “līgums par mantas sadali”) apliecināšanas datums vai nolēmuma par mantas sadali (turpmāk tekstā – “nolēmums par mantas sadali”) pieņemšanas datums;
17.4.
to fizisko personu dati (personas kods, vārds un uzvārds; ja Fizisko personu reģistrā trūkst personas datu – dzimšanas datums, vārds un uzvārds), kuras noslēgušas līgumu par mantas sadali vai par kuru mantas sadali pieņemts tiesas nolēmums;
[..]
17.7.
tā notāra vārds un uzvārds un notariālās prakses nosaukums, kurš noslēdzis, grozījis vai anulējis līgumu par mantas sadali, vai tās tiesas nosaukums, kas pieņēmusi nolēmumu par mantas sadali;
[..]
17.9.
tiesiskais režīms, kas noteikts ar līgumu par mantas sadali vai nolēmumu par mantas sadali;
[..]
17.12.
datums un laiks, kad reģistrā ierakstīts fakts par mantas sadali vai tā dzēšana no reģistra, kā arī datums un laiks, kad ierakstīti vai grozīti ar šādu sadali saistīti dati.”
9
Minēto noteikumu IV nodaļā reglamentēta juridisko faktu un ierakstīšanas priekšmeta ierakstīšanu reģistrā. Šajā nodaļā tostarp ietverts 67. un 68. punkts, kas formulēti šādi:
“67. Ārvalstī noslēgtu laulības līgumu vai kopdzīves līgumu var ierakstīt reģistrā, ja laulības līgumā vai kopdzīves līgumā vismaz vienai līguma pusei ir norādīts personas kods, ko piešķīris Lietuvas Fizisko personu reģistrs.
68. Ja kāds no laulātajiem vai kopdzīves partneriem vēlas reģistrā ierakstīt ārvalstīs apliecinātu laulības līgumu vai kopdzīves līgumu, vai grozījumus šādā līgumā, vai datus par šāda līguma izbeigšanu, viņš vai viņa var personīgi vai ar pilnvarotas personas starpniecību pa pastu vai elektroniski iesniegt šos datus reģistra iestādei tās noteiktajā kārtībā.”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
10
Prasītāja pamatlietā ir Savienības pilsone, kas ierakstīta Lietuvas Republikas Fizisko personu reģistrā. Tādējādi tai ir personas kods, ko piešķīrusi reģistra iestāde, kā arī personas apliecība, kurā norādīts šis kods.
11
Prasītāja pamatlietā un Itālijas pilsonis C. B. apprecējās Itālijā 2006. gadā. Laulība tika ierakstīta kādas Itālijas kopienas Laulāto mantisko attiecību reģistrā. Izrakstā no laulības apliecības ir ietverta norāde, ka laulātie ir izvēlējušies laulāto mantas šķirtības režīmu.
12
Aplūkojamā laulība tika iereģistrēta arī Lietuvas Civilstāvokļa aktu reģistrēšanas dienestā.
13
2022. gada 15. februārī prasītāja pamatlietā iesniedza Reģistru centrā pieteikumu ierakstīt Laulāto mantisko attiecību reģistrā juridisku faktu, kas saistīts ar viņas un viņas laulātā mantiskajām attiecībām, proti, faktu par laulāto mantas šķirtību.
14
Ar 2022. gada 9. marta lēmumu Reģistru centrs noraidīja šo pieteikumu, pamatojoties uz to, ka, pirmkārt, fiziskai personai nebija tiesību iesniegt Reģistru centrā datus par laulāto mantas šķirtību, tāpēc faktu par aplūkoto mantas šķirtību nevarēja ierakstīt Laulāto mantisko attiecību reģistrā pēc prasītājas pamatlietā lūguma. Otrkārt, Reģistru centrs precizēja, ka viņas iesniegto laulības apliecības izrakstu varētu ierakstīt Laulāto mantisko attiecību reģistrā kā laulības līgumu ar nosacījumu, ka tiek iesniegts laulības apliecības papildinājums, ko apliecinājis notārs vai cits Itālijas kompetents valsts ierēdnis, un ka tajā ir norādīts vismaz viena laulātā Lietuvas personas kods.
15
Pēc tam prasītāja pamatlietā iesniedza elektroniskā pasta vēstules kopiju, no kuras izriet, ka viņa bija lūgusi attiecīgajam Itālijas civilstāvokļa aktu reģistrācijas dienestam sagatavot laulības apliecības kopiju, kurā būtu norādīts viņas Lietuvas personas kods, kāds tas redzams viņas personas apliecībā. Šis civilstāvokļa aktu reģistrācijas dienests esot atteicies pievienot šo norādi laulības apliecības izrakstā, pamatojoties uz to, ka tas nevar apliecināt minētā prasītājas pamatlietā personas koda īstumu.
16
Tad tā pret 2022. gada 9. marta lēmumu cēla prasību Vilniaus apygardos administracinis teismas (Viļņas Administratīvā apgabaltiesa, Lietuva). Ar 2022. gada 29. jūnija spriedumu šī prasība tika noraidīta kā nepamatota, pamatojoties uz to, ka nebija izpildīti nosacījumi “ārvalstīs noslēgta līguma” ierakstīšanai Laulāto mantisko attiecību reģistrā, kas paredzēti Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamo noteikumu 67. punktā, jo laulības līgumā nebija norādīts vismaz viena laulātā Lietuvas personas kods.
17
Prasītāja pamatlietā par šo spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa), kas ir iesniedzējtiesa.
18
Vispirms šī tiesa atzīmē, ka prasītāja pamatlietā patiesībā vēlas, lai Laulāto mantisko attiecību reģistrā tiktu ierakstīts nevis mantas šķirtības fakts, par kuru vienojušies laulātie, bet gan viņu laulības līgums, kas noslēgts citā dalībvalstī, nevis Lietuvas Republikā. Uz viņa tiesisko stāvokli attiecoties Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamo noteikumu 68. punkts, saskaņā ar kuru viens no laulātajiem var lūgt ierakstīt Laulāto mantisko attiecību reģistrā laulības līgumu, kas ir apliecināts “ārvalstīs”.
19
Šajā ziņā tā norāda, ka šāda ierakstīšana ir pakļauta šo noteikumu 67. punktā paredzētajam nosacījumam, ka attiecīgajā laulības līgumā jābūt norādītam vismaz viena laulātā Lietuvas personas kodam.
20
Tomēr iesniedzējtiesa konstatē, ka prasītājas pamatlietā Lietuvas personas kods viņas laulības apliecībā nav norādīts, jo attiecīgais Itālijas civilstāvokļa aktu reģistrācijas dienests atteicās iekļaut šo informāciju, tātad minēto noteikumu 67. punktā paredzētais nosacījums nav izpildīts.
21
Šī tiesa norāda, ka šāds nosacījums tomēr ir paredzēts tikai attiecībā uz laulības līgumiem, kas noslēgti ārpus Lietuvas, un ka Laulāto mantisko attiecību reģistrā neesot paredzēta neviena alternatīva “ārvalstīs” noslēgta laulības līguma pušu identificēšanai.
22
Šādos apstākļos minētā tiesa vēlas noskaidrot, vai tiesisko regulējumu, kas ieviests ar Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamajiem noteikumiem, var uzskatīt par tādu, kas var ierobežot ikvienam Savienības pilsonim atzītās LESD 21. panta 1. punktā nostiprinātās tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs.
23
Šādos apstākļos Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai LESD 21. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru laulības līgumu, kas noslēgts citā [Eiropas Savienības] dalībvalstī, nevar ierakstīt Laulāto mantisko attiecību reģistrā, ja šajā līgumā nav norādīts vismaz viena laulātā Lietuvas personas kods, ko piešķīris Lietuvas Republikas Fizisko personu reģistrs, ja, tādos apstākļos kā šajā lietā aplūkojamie, dalībvalsts, kurā noslēgts šis laulības līgums, atbildīgās iestādes atsakās izsniegt tādu šī līguma izrakstu, kas būtu papildināts ar šiem personas identifikācijas datiem?”
Par lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pieņemamību
24
Lietuvas valdība apgalvo, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu esot nepieņemams. Tā norāda, ka Laulāto mantisko attiecību reģistram piemērojamajos noteikumos izdarītajos grozījumos, pieņemot tiesisko regulējumu, kas stājās spēkā 2023. gada 1. janvārī, vairs nav paredzēts, ka ārvalstīs noslēgtā laulības līgumā, lai to ierakstītu Laulāto mantisko attiecību reģistrā, jānorāda vismaz viena laulātā Lietuvas personas kods. Tādēļ prejudiciālais jautājums neesot atbilstīgs, un tātad Tiesai par šo jautājumu vairs neesot jālemj.
25
Atbildot uz Tiesas informācijas pieprasījumu, ko Tiesa iesniedzējtiesai nosūtījusi 2024. gada 16. oktobrī, tā norādīja, ka šie grozījumi pamatlietā nav piemērojami ratione temporis.
26
Turklāt šī tiesa precizēja, ka prasītāja pamatlietā nav atteikusies no apelācijas sūdzības un ka saskaņā ar minētās tiesas rīcībā esošo informāciju viņa pēc minēto grozījumu stāšanās spēkā nav iesniegusi jaunu pieteikumu par ieraksta izdarīšanu Laulāto mantisko attiecību reģistrā. Tālab iesniedzējtiesai joprojām esot jālemj par 2022. gada 9. marta lēmuma tiesiskumu un pamatotību.
27
Šajā ziņā Tiesa ir vairākkārt uzsvērusi, ka LESD 267. pantā noteiktā procedūra ir Tiesas un valsts tiesu sadarbības instruments, kurā pirmā sniedz otrajām tādas Savienības tiesību interpretācijas norādes, kas tām ir nepieciešamas, lai atrisinātu izskatāmos strīdus, un ka lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu pamatojums nav konsultatīvu atzinumu sniegšana par vispārīgiem vai hipotētiskiem jautājumiem, bet gan nepieciešamība faktiski atrisināt strīdus (šajā nozīmē skat. spriedumus, 1981. gada 16. decembris, Foglia, 244/80, EU:C:1981:302, 18. punkts, kā arī 2024. gada 9. janvāris, G. u.c. (Vispārējās jurisdikcijas tiesu tiesnešu iecelšana Polijā), C‑181/21 un C‑269/21, EU:C:2024:1, 62. punkts).
28
Kā izriet jau no LESD 267. panta formulējuma, lūgtajam prejudiciālajam nolēmumam jābūt “vajadzīgam”, lai iesniedzējtiesa varētu “sniegt spriedumu” lietā, kuru tā izskata (spriedumi, 2011. gada 17. februāris, Weryński, C‑283/09, EU:C:2011:85, 35. punkts, ka arī 2024. gada 9. janvāris, G. u.c. (Vispārējās jurisdikcijas tiesu tiesnešu iecelšana Polijā), C‑181/21 un C‑269/21, EU:C:2024:1, 63. punkts).
29
Tādējādi Tiesa ir atgādinājusi, ka gan no LESD 267. panta formulējuma, gan no tā sistēmas izriet, ka prejudiciāla nolēmuma tiesvedības priekšnoteikums konkrēti ir tāds, ka iesniedzējtiesā faktiski tiek izskatīts strīds, saistībā ar ko tai jāpieņem nolēmums, kurā var ņemt vērā prejudiciālo nolēmumu (šajā nozīmē skat. spriedumus, 1988. gada 21. aprīlis, Pardini, 338/85, EU:C:1988:194, 11. punkts, kā arī 2024. gada 9. janvāris, G. u.c. (Vispārējās jurisdikcijas tiesu tiesnešu iecelšana Polijā), C‑181/21 un C‑269/21, EU:C:2024:1, 64. punkts).
30
Šajā gadījumā no šī sprieduma 25. un 26. punktā ietvertās informācijas izriet, ka Tiesas atbilde uz iesniedzējtiesas uzdoto jautājumu ir vajadzīga, lai tā varētu sniegt spriedumu par tajā joprojām izskatīšanā esošo prasību.
31
No tā izriet, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir pieņemams.
Par prejudiciālo jautājumu
32
Ar jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai LESD 21. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru laulības līguma, kas noslēgts citā dalībvalstī, ierakstīšanai valsts reģistrā ir izvirzīts nosacījums, ka šajā līgumā jābūt norādītam vismaz viena laulātā personas kodam, ko piešķīrusi šī pirmā dalībvalsts, lai gan šāds nosacījums nav paredzēts šajā pašā dalībvalstī noslēgta laulības līguma ierakstīšanai minētajā reģistrā.
33
Šajā ziņā jāatgādina, ka Savienības pilsoņa statuss, kas prasītājai pamatlietā ir saskaņā ar LESD 20. panta 1. punktu, ir uzskatāms par dalībvalstu pilsoņu fundamentālu statusu (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2001. gada 20. septembris, Grzelczyk, C‑184/99, EU:C:2001:458, 31. punkts; 2024. gada 4. oktobris, Mirin, C‑4/23, EU:C:2024:845, 51. punkts, un 2025. gada 29. aprīlis, Komisija/Malta (Pilsonība par ieguldījumu), C‑181/23, EU:C:2025:283, 92. punkts).
34
Minētais statuss ļauj vienādā situācijā esošiem dalībvalstu pilsoņiem pieprasīt, lai Līguma ratione materiae piemērošanas jomā uz viņiem tiktu attiecināts viens un tas pats tiesiskais regulējums neatkarīgi no viņu pilsonības un neskarot šajā ziņā skaidri paredzētus izņēmumus (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2001. gada 20. septembris, Grzelczyk, C‑184/99, EU:C:2001:458, 31. punkts, un 2018. gada 25. jūlijs, A (Palīdzība personai ar invaliditāti), C‑679/16, EU:C:2018:601, 56. punkts).
35
Savienības tiesību ratione materiae piemērošanas jomā tostarp ietilpst arī tādas situācijas, kuras saistītas ar Līgumā paredzēto pamatbrīvību īstenošanu, it īpaši situācijas, uz kurām attiecas LESD 21. pantā paredzētā brīva pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs (spriedumi, 1998. gada 24. novembris, Bickel un Franz, C‑274/96, EU:C:1998:563, 15. un 16. punkts, kā arī 2018. gada 25. jūlijs, A (Palīdzība personai ar invaliditāti), C‑679/16, EU:C:2018:601, 57. punkts).
36
Saskaņā ar pašreizējo Savienības tiesisko regulējumu laulāto mantisko attiecību reģistru izveide un to darbības noteikumi ietilpst dalībvalstu kompetencē. Tomēr, īstenojot šo kompetenci, pēdējām minētām jāievēro Savienības tiesības un it īpaši LESD tiesību normas par katra Savienības pilsoņa pārvietošanās un dzīvošanas tiesībām dalībvalstīs, atzīstot citā dalībvalstī saskaņā ar tās tiesībām noteikto personu statusu (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2003. gada 2. oktobris, Garcia Avello, C‑148/02, EU:C:2003:539, 25. punkts; 2021. gada 14. decembris, Stolichna obshtina, rayon “Pancharevo”, C‑490/20, EU:C:2021:1008, 52. punkts, un 2024. gada 4. oktobris, Mirin, C‑4/23, EU:C:2024:845, 53. punkts).
37
Šajā gadījumā nav strīda par to, ka prasītāja pamatlietā kā Savienības pilsone ir īstenojusi savu pārvietošanās brīvību. Šīs brīvības izmantošanas laikā viņa noslēdza laulības līgumu Itālijā, kuru tagad vēlas ierakstīt Laulāto mantisko attiecību reģistrā Lietuvā.
38
Ieraksta izdarīšana tika atteikta, pamatojoties uz to, ka šajā līgumā nebija norādīts vismaz viena laulātā personas kods, ko piešķīrusi pēdējā minētā valsts.
39
Pirmkārt, no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka nosacījums par vismaz viena laulātā personas koda norādīšanu laulības līgumā ir paredzēts tikai attiecībā uz laulības līgumiem, kas noslēgti citā dalībvalstī, nevis ieraksta izdarīšanas dalībvalstī.
40
Otrkārt, jānorāda – un ģenerāladvokāts to būtībā ir darījis secinājumu 59., 61. un 77. punktā –, ka publiska akta formu reglamentē tās dalībvalsts tiesību akti, kurā šis akts ir sagatavots. Nosacījuma par vismaz viena laulātā personas koda norādīšanu laulības līgumā izpilde tādējādi ir atkarīga no formas prasībām, kas paredzētas līguma noslēgšanas vietas tiesību aktos.
41
Šajā gadījumā ieraksta izdarīšanas dalībvalsts, proti, Lietuvas Republikas tiesiskajā regulējumā ir nošķirti tās teritorijā noslēgti laulības līgumi, ko var ierakstīt Laulāto mantisko attiecību līgumu reģistrā bez īpaša nosacījuma attiecībā uz šīs dalībvalsts piešķirtā personas koda norādīšanu, no vienas puses, un citā dalībvalstī noslēgti līgumi, kuros jābūt ietvertam šim kodam neatkarīgi no formas prasībām, kas paredzētas līguma noslēgšanas vietas tiesību aktos, no otras puses.
42
Šajā ziņā Tiesa ir vairākkārt norādījusi, ka valsts tiesiskais regulējums, kas ir nelabvēlīgs atsevišķiem dalībvalsts pilsoņiem tikai tāpēc, ka viņi ir izmantojuši tiesības brīvi pārvietoties un dzīvot citā dalībvalstī, ir LESD 21. panta 1. punktā ikvienam Savienības pilsonim atzīto tiesību ierobežojums (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2006. gada 18. jūlijs, De Cuyper, C‑406/04, EU:C:2006:491, 39. punkts, un 2020. gada 19. novembris, ZW, C‑454/19, EU:C:2020:947, 30. punkts).
43
Kā ģenerāladvokāts būtībā norādījis secinājumu 54. punktā, neiespējamība ierakstīt laulību lūgumu Laulāto mantisko attiecību reģistrā ietekmē laulāto tiesisko stāvokli, jo tā liedz viņiem iespēju izmantot valsts tiesību instrumentu, kas ļauj nodrošināt viņu mantisko interešu aizsardzību.
44
Tāpēc jākonstatē, ka dalībvalsts tiesiskais regulējums, kurā paredzēts, ka laulības līgumu, kas noslēgts citā dalībvalstī, ierakstīšanai valsts reģistrā ir izvirzīts nosacījums, ka šajā līgumā jānorāda vismaz viena laulātā personas kods, ko piešķīrusi šī pirmā dalībvalsts, rada atšķirīgu attieksmi starp šīs dalībvalsts pilsoņiem, kuri ir izmantojuši tiesības pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs, un tiem, kuri to nav darījuši.
45
Šī atšķirīgā attieksme var ietekmēt vai pat ierobežot Savienības pilsoņu tiesības pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs LESD 21. panta 1. punkta izpratnē.
46
Tādējādi saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Savienības pilsoņu tiesību pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs ierobežojums, kas nav atkarīgs no attiecīgo personu pilsonības, var tikt attaisnots, ja tas ir pamatots ar objektīviem vispārējo interešu apsvērumiem un ja tas ir samērīgs ar attiecīgo valsts tiesību aktu leģitīmo mērķi. Pasākums ir samērīgs tad, ja tas ir piemērots izvirzītā mērķa sasniegšanai un nepārsniedz šī mērķa sasniegšanai nepieciešamo (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2006. gada 18. jūlijs, De Cuyper, C‑406/04, EU:C:2006:491, 40. un 42. punkts, kā arī 2020. gada 19. novembris, ZW, C‑454/19, EU:C:2020:947, 36. punkts).
47
Šajā ziņā jāatzīmē – Lietuvas valdība ir norādījusi, ka nosacījuma, ka laulības līgumā, kas noslēgts dalībvalstī, kura nav ieraksta izdarīšanas dalībvalsts, jānorāda vismaz viena laulātā personas kods, mērķis ir ļaut identificēt personas, kuras ir noslēgušas šo līgumu, kā arī pārliecināties par Laulāto mantisko attiecību reģistrā iekļauto datu pareizību un īstumu. Šajā ziņā tā precizēja, ka šis nosacījums izriet no tā, ka datus par laulības līgumiem, kas noslēgti dalībvalstī, kura nav ieraksta izdarīšanas dalībvalsts, var iesniegt pašas fiziskās personas, lai gan datus par Lietuvā noslēgtiem laulības līgumiem var iesniegt tikai notārs, kurš ir apliecinājis laulības līgumu, vai tiesa, izmantojot īpašu programmatūru.
48
Kā ģenerāladvokāts būtībā norādījis secinājumu 46., 65. un 66. punktā, laulāto mantisko attiecību reģistri garantē tajos ietverto datu pareizību un īstumu, tādējādi ar to publiskošanu sekmējot tiesisko drošību, un tālab var uzskatīt, ka šo reģistru izveide ir balstīta uz objektīviem vispārējo interešu apsvērumiem, kas var pamatot LESD 21. panta 1. punktā nostiprināto ikvienam Savienības pilsonim atzīto tiesību pārvietoties un dzīvot dalībvalstīs ierobežojumu.
49
Tālab, tā kā personas kods ir dati, kas nodrošina pareizu fizisko personu identifikāciju, prasība to norādīt laulības līgumā, ja tas noslēgts dalībvalstī, kas nav ieraksta izdarīšanas dalībvalsts, un ja pašas fiziskās personas to ir iesniegušas Laulāto mantisko attiecību reģistrā, ir piemērota, lai sasniegtu pamatlietā aplūkotajā valsts tiesiskajā regulējumā izvirzīto mērķi nodrošināt šajā reģistrā ietverto datu pareizību un īstumu.
50
Savukārt, runājot par šī nosacījuma nepieciešamību, jāatzīmē, un ģenerāladvokāts to ir norādījis secinājumu 74. punktā, ka personas kods nav vienīgā informācija, kas ļauj nodrošināt tās personas pareizu identifikāciju, kura vēlas ierakstīt laulības līgumu Laulāto mantisko attiecību reģistrā. Citi šajā līgumā ietvertie dati, piemēram, šīs personas uzvārds, vārds, dzimšanas datums un vieta, kā arī attiecīgā gadījumā laulības līguma noslēgšanas brīdī uzrādītā dokumenta numurs, var nodrošināt šajā reģistrā ietverto datu pareizību un īstumu, kas tomēr jāpārbauda iesniedzējtiesai.
51
Ja tas tā ir, tad nosacījums par to, ka vismaz viena laulātā personas kods jānorāda laulības līgumā, kas noslēgts dalībvalstī, kura nav ieraksta izdarīšanas dalībvalsts, jāuzskata par tādu, kas pārsniedz izvirzītā mērķa sasniegšanai nepieciešamo.
52
Ņemot vērā iepriekš minēto, uz uzdoto jautājumu jāatbild, ka LESD 21. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru laulības līguma, kas noslēgts citā dalībvalstī, ierakstīšanai valsts reģistrā ir izvirzīts nosacījums, ka šajā līgumā ir norādīts vismaz viena laulātā personas kods, ko piešķīrusi šī pirmā dalībvalsts, lai gan šāds nosacījums nav paredzēts šajā pašā dalībvalstī noslēgta laulības līguma ierakstīšanai šajā reģistrā un minētajā līgumā ietvertie dati ļauj identificēt personas, kuras to ir noslēgušas.
Par tiesāšanās izdevumiem
53
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (otrā palāta) nospriež:
LESD 21. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā tāds dalībvalsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru laulības līguma, kas noslēgts citā dalībvalstī, ierakstīšanai valsts reģistrā ir izvirzīts nosacījums, ka šajā līgumā ir norādīts vismaz viena laulātā personas kods, ko piešķīrusi šī pirmā dalībvalsts, lai gan šāds nosacījums nav paredzēts šajā pašā dalībvalstī noslēgta laulības līguma ierakstīšanai šajā reģistrā un minētajā līgumā ietvertie dati ļauj identificēt personas, kuras to ir noslēgušas.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – lietuviešu.
(
i
)	Šīs lietas nosaukums ir izdomāts. Tas neatbilst neviena lietas dalībnieka reālajam personvārdam vai nosaukumam.