Prasība, kas 2022. gada 4. jūlijā – BPCE u.c./VNV
(Lieta T-393/22)
Tiesvedības valoda – franču
Lietas dalībnieki
Prasītājas: BPCE (Parīze, Francija) un 45 citas prasītājas (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)
Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)
Prasījumi
Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;
atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas 1, Īstenošanas regulas 2 un Deleģētās regulas 3 normas atzīt par nepiemērojamām:
VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu;
Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu;
Īstenošanas regulas 4. pantu;
piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Pamati un galvenie argumenti
Prasības pamatojumam prasītājas izvirza astoņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-391/22 Société générale u.c./VNV.
____________
1     Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).
1     Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.).
1     Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).