62007A0438
PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS (astotā palāta)
2009. gada 12. novembrī (
*1
)
“Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes “SpagO” reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts vārdiska preču zīme “SPA” — Relatīvs atteikuma pamatojums — Kaitējuma reputācijai neesamība — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 5. punkts (tagad — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts)”
Lieta T-438/07
Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV
, Spa (Beļģija), ko pārstāv L. de Brauvers [L. De Brouwer], E. Kornu [E. Cornu], E. de Grīss [É. De Gryse], D. Moro [D. Moreau], J. Pagenbergs [J. Pagenberg], A. fon Mīlendāls [A. von Mühlendahl] un S. Abels [S. Abel], avocats,
prasītāja,
pret
Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko pārstāv B. Šmite [B. Schmidt], pārstāve,
atbildētājs,
otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece un persona, kas iestājusies lietā Pirmās instances tiesā —
De Francesco Import GmbH
, Nirnberga (Vācija), ko pārstāv D. Terhegens [D. Terheggen] un H. Lindners [H. Lindner], advokāti,
par prasību par ITSB Apelāciju otrās palātas 2007. gada 13. septembra lēmumu lietā R 1285/2006-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp De Francesco Import GmbH un Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV.
EIROPAS KOPIENU PIRMĀS INSTANCES TIESA (astotā palāta)
šādā sastāvā: priekšsēdētāja E. Martinša Ribeiru [E. Martins Ribeiro], tiesneši S. Papasavs [S. Papasavvas] un N. Vāls [N. Wahl] (referents),
sekretāre T. Veilere [T. Weiler], administratore,
ņemot vērā prasības pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2007. gada 30. novembrī,
ņemot vērā ITSB atbildes rakstu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2008. gada 4. jūnijā,
ņemot vērā personas, kas iestājusies lietā, atbildes rakstu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2008. gada 20. maijā,
pēc 2009. gada 25. marta tiesas sēdes
pasludina šo spriedumu.
Spriedums
Prāvas priekšvēsture
1
2001. gada 27. jūlijā persona, kas iestājusies lietā, De Francesco Import GmbH iesniedza preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atbilstoši grozītajai Padomes Regulai (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.) (aizstāta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.)).
2
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “SpagO”.
3
Preces, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 33. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un atbilst šādam aprakstam: “alkoholiskie dzērieni (izņemot alu)”.
4
2002. gada 4. martā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts Bulletin des marques communautaires [Kopienas Preču Zīmju Biļetenā] Nr. 18/2002.
5
2002. gada 4. jūnijā prasītāja Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 42. pantu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 41. pants), iesniedza iebildumus pret pieteiktās Kopienas preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz visām reģistrācijas pieteikumā minētajām precēm.
6
Iebildumi bija pamatoti ar agrāku vārdisku preču zīmi “SPA”, kas reģistrēta Beniluksa Preču zīmju birojā attiecībā uz šādām precēm: “minerālūdeņi, gāzēti ūdeņi un citi bezalkoholiskie dzērieni; sīrupi un citas sastāvdaļas dzērienu pagatavošanai”, kas ietilpst 32. klasē.
7
Ar 2006. gada 28. jūlija lēmumu ITSB Iebildumu nodaļa apmierināja iebildumus, kas pamatoti ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts). Procesuālās ekonomijas iemeslu dēļ Iebildumu nodaļa ierobežoja iebildumu izskatīšanu ar vārdisku preču zīmi “SPA”, kas reģistrēta Beniluksa Preču zīmju birojā. Tā konstatēja pietiekamu līdzību starp konfliktējošajām preču zīmēm, ņemot vērā tām kopīgo elementu “spa”. Attiecībā uz alkoholiskajiem dzērieniem, uz kuriem attiecas reģistrācijai pieteiktā preču zīme, Iebildumu nodaļa uzskatīja, ka ir iespējams, ka tiek kaitēts agrākas preču zīmes reputācijai sakarā ar iespējamu kaitīgu alkohola ietekmi uz veselību.
8
2006. gada 28. septembrī persona, kas iestājusies lietā, iesniedza apelācijas sūdzību par Iebildumu nodaļas lēmumu.
9
Ar 2007. gada 13. septembra lēmumu (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”) ITSB Apelāciju otrā padome atcēla Iebildumu nodaļas lēmumu. Tā uzskatīja, ka nav sajaukšanas iespējas Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) izpratnē, ņemot vērā, ka pastāv tikai vāja līdzība, pirmkārt, starp precēm, kas ietilpst 32. klasē, un tām, kas ietilpst 33. klasē, un, otrkārt, starp konfliktējošajām preču zīmēm. Saistībā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktu Apelāciju padome ir piekritusi Iebildumu nodaļas secinājumiem, ar kuriem atzīta preču zīmes “SPA” reputācija Beniluksa valstīs attiecībā uz minerālūdeņiem. Tomēr Apelāciju padome ir konstatējusi, ka ir tikai vāja līdzība starp konfliktējošajām preču zīmēm, ka šī līdzība nav pietiekama, lai konkrētā sabiedrības daļa saistītu konfliktējošās preču zīmes un ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošana nekaitē agrākas preču zīmes reģistrācijai.
Lietas dalībnieku prasījumi
10
Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu;
—
piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
11
ITSB un personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
prasību noraidīt;
—
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
12
Savas prasības pamatošanai prasītāja izvirza vienīgo pamatu, kas saistīts ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpumu.
13
Prasītāja būtībā apgalvo, ka Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, konstatējot, ka konfliktējošo apzīmējumu līdzība nav pietiekama, lai attiecīgais patērētājs saistītu konfliktējošās preču zīmes, un secinot, ka apstrīdētās preču zīmes izmantošana alkoholiskajiem dzērieniem nekaitē agrākas preču zīmes reputācijai un komerciālajam potenciālam attiecībā uz minerālūdeņiem.
14
Pirmās instances tiesa atgādina, ka no Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta redakcijas izriet, ka tā piemērošana ir pakļauta šādiem trim nosacījumiem: pirmkārt, konfliktējošo preču zīmju identiskums vai līdzība, otrkārt, iebildumu pamatojumam norādītās agrākās preču zīmes reputācijas esamība un, treškārt, iespēja, ka reģistrācijai pieteiktās preču zīmes nepamatotas izmantošanas rezultātā netaisnīgi tiks gūts labums no agrākās preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai tai tiks nodarīts kaitējums. Šie trīs nosacījumi ir kumulatīvi, un ar to, ka nav izpildīts viens no tiem, pietiek, lai minētā norma nebūtu piemērojama (Pirmās instances tiesas 2005. gada 25. maija spriedums lietā T-67/04 Spa Monopole/ITSB — Spa-Finders Travel Arrangements (“SPA-FINDERS”), Krājums, II-1825. lpp., 30. punkts).
15
Ir arī jāatgādina, ka no judikatūras izriet, ka gadījumā, ja rodas Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punktā paredzētais kaitējums, tas ir sekas zināmai konfliktējošo preču zīmju līdzībai, kuras dēļ konkrētā sabiedrības daļa sasaista šīs preču zīmes, proti, izveido starp tām saikni, pat ja šī sabiedrības daļa tās nesajauc (pēc analoģijas skat. Tiesas 2008. gada 27. novembra spriedumu lietā C-252/07 Intel Corporation, Krājums, I-8823. lpp., 30. punkts un tajā minētā judikatūra).
16
Šādas saiknes esamība ir jānovērtē visaptveroši, ņemot vērā visus faktorus, kam ir nozīme konkrētajā lietā, it īpaši konfliktējošo preču zīmju līdzības pakāpi, preču vai pakalpojumu, attiecībā uz kuriem attiecīgi ir reģistrētas konfliktējošās preču zīmes, raksturu, tostarp šo preču vai pakalpojumu līdzības vai atšķirības pakāpi, kā arī konkrēto sabiedrības daļu, agrākās preču zīmes reputācijas intensitāti un sajaukšanas iespējas esamību sabiedrības apziņā (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā Intel Corporation, 41. un 42. punkts un tajos minētā judikatūra).
17
Apstrīdētā lēmuma tiesiskums ir izvērtējams, ievērojot šos apsvērumus.
18
Aplūkojamajā lietā ir jākonstatē, ka Apelāciju padome ir pareizi norādījusi apstrīdētā lēmuma 24. punktā, ka konkrētā sabiedrības daļa ir plaša sabiedrība Beniluksa valstīs. Gan preces, uz kurām attiecas agrāka preču zīme, kas reģistrēta Beniluksa valstīs, gan preces, uz kurām attiecas reģistrācijai pieteiktā preču zīme, ir plaša patēriņa preces.
19
Saistībā ar agrākas preču zīmes reputāciju — lietas dalībnieku starpā nav strīda par to, ka agrāka preču zīme ir preču zīme ar reputāciju Beniluksa valstīs attiecībā uz minerālūdeņiem.
20
Saistībā ar nosacījumu par konfliktējošo preču zīmju identiskumu vai līdzību ir jānorāda, ka konfliktējošo preču zīmju līdzības pakāpe nozīmē, ka pastāv vizuālās, fonētiskas vai konceptuālas līdzības elementi (Tiesas 2003. gada 23. oktobra spriedums lietā C-408/01 Adidas-Salomon un Adidas Benelux, Recueil, I-12537. lpp., 28. punkts).
21
Aplūkojamajā lietā Apelāciju padome ir secinājusi apstrīdētā lēmuma 44. un 45. punktā, ka, ņemot vērā konfliktējošo apzīmējumu trīs pirmo burtu vizuālo un fonētisko līdzību, kā arī ar elementu “go” ieviestās vizuālās un fonētiskās atšķirības elementus, pastāv vāja līdzība starp konfliktējošajiem apzīmējumiem. Ar šo līdzību nepietiek, lai attiecīgais patērētājs izveidotu saikni starp konfliktējošajiem apzīmējumiem.
22
Šis secinājums ir jāapstiprina.
23
Ir tiesa, ka patērētājs parasti piešķir lielāku nozīmi vārdu sākuma daļai (Pirmās instances tiesas 2004. gada 17. marta spriedums apvienotajās lietās T-183/02 un T-184/02 El Corte Inglés/ITSB — González Cabello un Iberia Líneas Aéreas de España (“MUNDICOR”), Recueil, II-965. lpp., 81. punkts). Tomēr šis apsvērums nav piemērojams visos gadījumos (skat. Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T-158/05 Trek Bicycle/ITSB — Audi (“ALLTREK”), Krājumā nav publicēts, 70. punkts un tajā minētā judikatūra), un katrā ziņā ar to nevar apšaubīt principu, ka preču zīmju līdzības vērtējumā ir jāņem vērā to radītais kopējais iespaids.
24
Aplūkojamajā lietā, ņemot vērā, ka konfliktējošie apzīmējumi ir īsi, attiecīgā sabiedrības daļa koncentrēsies uz vārdu kā vienu veselu. Šajā ziņā ir jāatzīmē, ka, ņemot vērā, cik īsa un vienkārša ir reģistrācijai pieteiktās preču zīmes struktūra, ir maz iespējams, ka vidusmēra patērētājs sadalītu apzīmējumu “SpagO” divos vārdos — “spa” un “go”.
25
Turklāt no lietas materiāliem izriet, ka saskaņā ar grozītās Komisijas 1995. gada 13. decembra Regulas (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Regulu Nr. 40/94 (OV L 303, 1. lpp.), 3. noteikuma 1. punkta pēdējo teikumu reģistrācijai pieteikto preču zīmi veido vārdisks elements “spago” ar lielo burtu sākumā un beigās.
26
No vizuālā viedokļa kopējais iespaids, ko rada, pirmkārt, reģistrācijai pieteiktā preču zīme un, otrkārt, īsāka agrāka preču zīme, atšķiras ar reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē pievienoto elementu “go”. Tāpat no fonētiskā viedokļa, lai gan abi konfliktējošie apzīmējumi sākas ar elementu “spa”, elementa “go” pievienošana reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē ļauj radīt atšķirību starp šiem apzīmējumiem. Reģistrācijai pieteiktā preču zīme tiek izrunāta kā īss vārds bez garas pauzes starp zilbēm, un tajā zilbei “spa” nav autonomas lomas, bet tā ir cieši saistīta ar otro zilbi “go”.
27
Turklāt, lai gan abiem konfliktējošajiem apzīmējumiem ir kopīgs elements “spa”, reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir izdomāts vārds konkrētās sabiedrības daļas uztverē.
28
Šajā sakarā ir jāatgādina, ka no konceptuālā viedokļa — kā to norādījusi Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 44. punktā — nekāds salīdzinājums nav iespējams. Konkrētās sabiedrības daļas uztverē agrāka preču zīme norāda uz Spā [Spa] pilsētu (Beļģija), kas ir slavena ar saviem minerālūdeņiem un ūdensdziedniecības iestādēm, uz Spā–Frankošampas [Spa-Francorchamps] autotrasi Beļģijā vai — aprakstoši — uz termālu avotu, tādu kā turku pirts vai sauna (iepriekš minētais spriedums lietā SPA-FINDERS, 44. punkts). Savukārt termins “spago” ir izdomāts vārds, kam nav nozīmes Beniluksa valstu oficiālajās valodās.
29
Līdz ar to ir tikai vāja līdzība starp konfliktējošajām preču zīmēm.
30
Turklāt, lai izvērtētu saiknes esamību starp konfliktējošajām preču zīmēm, ir jāņem vērā arī attiecīgo preču raksturs. Šajā sakarā vispirms ir jākonstatē, ka dzērienu alkoholiskais saturs ļauj tos atšķirt no ūdens un bezalkoholiskiem dzērieniem. Šo dzērienu īpašības atšķiras. Alkoholiskus dzērienus parasti lieto īpašos un svētku gadījumos, savukārt ūdeni un bezalkoholiskus dzērienus lieto katru dienu. Turklāt ūdens lietošana atbilst dzīves vajadzībai. Vidusmēra patērētājs, kas uzskatāms par samērā informētu, uzmanīgu un apdomīgu, labi zina par šo dalījumu starp alkoholiskiem un bezalkoholiskiem dzērieniem, kas turklāt ir vajadzīgs tādēļ, ka noteikti patērētāji nevēlas un pat nevar lietot alkoholu. Turklāt alkoholisko dzērienu cena parasti ir daudz augstāka nekā bezalkoholiskiem dzērieniem. Turklāt alkohola tirdzniecība ir vairākos aspektos stingrāk reglamentēta. Tā tostarp ir saistīta ar atļaujas iegūšanu alkoholisko dzērienu pārdošanai un minimālā vecuma sasniegšanu to iegādei. Apstāklis, ka attiecīgos dzērienus var lietot vienās un tajās pašās vietās un papildinošā veidā, proti, ka tos var pasniegt sajauktā veidā vai kopā un ka tos bieži lieto vienas un tās pašas personas un pārdod vienās un tajās pašās pārdošanas vietās, neatspēko šo konstatējumu (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2005. gada 15. februāra spriedumu lietā T-296/02 Lidl Stiftung/ITSB — REWE-Zentral (“LINDENHOF”), Krājums, II-563. lpp., 54.–57. punkts).
31
Līdz ar to, ņemot vērā atšķirības ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmēto preču raksturā, ir jānorāda, ka Beniluksa valstu vidusmēra patērētājs neuztvers reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē “SpagO” ietverto elementu “spa” kā tādu, kas attiecas uz minerālūdeņiem, kurus tirgo, izmantojot agrāku preču zīmi.
32
Nav nozīmes prasītājas norādītajai paralēlei ar reģistrācijas atteikumiem agrākas preču zīmes reputācijas dēļ.
33
Pirmkārt, saistībā ar norādēm uz ITSB lēmumu pieņemšanas praksi pietiek atgādināt, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru Apelāciju padomju lēmumu tiesiskums ir jāizvērtē, vienīgi pamatojoties uz Regulu Nr. 40/94, kā to interpretējusi Kopienu tiesa, nevis pamatojoties uz ITSB agrāko lēmumu pieņemšanas praksi (skat. Pirmās instances tiesas 2005. gada 16. marta spriedumu lietā T-112/03 L’Oréal/ITSB — Revlon (“FLEXI AIR”), Krājums, II-949. lpp., 68. punkts un tajā minētā judikatūra).
34
Otrkārt, aplūkojamajā lietā reģistrācijai pieteiktā preču zīme nav “SPA GO” vai “SPA-GO”, bet gan “SpagO” — vienā vārdā. Šajā sakarā ir jānorāda, ka atveides ziņā reģistrācijai pieteiktā preču zīme atšķiras no preču zīmēm, uz kurām prasītāja atsaukusies prasības pieteikumā un kurās elements “spa” ir klaji nodalīts, ieņem dominējošo pozīciju un tam ir klāt papildu elementi, kuri parasti ir tikai aprakstoši. Piemēram, lietā T-93/06 Mülhens/ITSB — Spa Monopole (“MINERAL SPA”), kurā Pirmās instances tiesa pasludināja spriedumu 2008. gada 19. jūnijā (Krājumā nav publicēts, 29.–39. punkts), vārds “spa” bija nodalīts no pirmā elementa un vārds “minéral” aprakstīja attiecīgās preces sastāvdaļas, savukārt aplūkojamajā lietā vārds “spago” ir neoloģisms, kurā elements “spa” pazūd reģistrācijai pieteiktās preču zīmes radītajā kopējā iespaidā.
35
Tā paša iemesla dēļ nevar piekrist prasītājas argumentam, ka, tā kā agrāka preču zīme ir pilnībā atkārtota reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē, konfliktējošās preču zīmes esot jāuzskata par līdzīgām. Aplūkojamajā lietā — pretēji prasītājas apgalvojumiem — elements “spa” nav dominējošs elements reģistrācijai pieteiktajā apzīmējumā. Pat ja patērētāji neatcerēsies, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē “s” un “o” ir rakstīti ar lielajiem burtiem, konkrētā sabiedrības daļa — kā jau norādīts iepriekš — identificēs apzīmējumu “SpagO” kā izdomātu vārdu, kuram nav [konkrētas] nozīmes.
36
Lai gan prasītāja norāda, ka agrākai preču zīmei ir reputācija vai pat ļoti laba reputācija, tas neko nemaina konstatējumā, ka aplūkojamajā lietā starp agrāku preču zīmi un reģistrācijai pieteikto preču zīmi ir tikai vāja vizuālā un fonētiskā līdzība. Reputācijas kritērijs, lai gan tas ir pierādīts, nenozīmē pats par sevi, ka starp konfliktējošajām preču zīmēm ir saikne (iepriekš minētais spriedums lietā Intel Corporation, 64. punkts).
37
Līdz ar to Apelāciju padome ir pareizi uzskatījusi, ka, lai gan agrāka preču zīme pa to laiku bija ieguvusi augstu atšķirtspēju, konfliktējošo apzīmējumu līdzība nav pietiekama, lai konstatētu saikni starp preču zīmi, kas pieteikta reģistrācijai attiecībā uz alkoholiskajiem dzērieniem, no vienas puses, un agrāku preču zīmi attiecībā uz minerālūdeņiem, no otras puses.
38
Ņemot vērā, ka viens no trim kumulatīvajiem Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta piemērošanas nosacījumiem nav izpildīts, nav jāizskata jautājums, vai pastāv kāds kaitējums, kas paredzēts ar minētajā normā norādīto trešo nosacījumu.
39
No minētā izriet, ka vienīgais pamats, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 5. punkta pārkāpumu, nav pamatots un ka tādējādi prasība ir jānoraida.
Par tiesāšanās izdevumiem
40
Atbilstoši Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tai ir jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar ITSB un personas, kas iestājusies lietā, prasījumiem.
Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA (astotā palāta)
nospriež:
1)
prasību noraidīt;
2)
Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
Martins Ribeiro
Papasavvas
Wahl
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2009. gada 12. novembrī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda — vācu.