62024CJ0562_RES
Vec C‑562/24 [Munik] (
i
)
S. H. d.o.o.aM. A d.o.o.
(návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Okrožno sodišče v Kopru)
Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 29. januára 2026
„Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Justičná spolupráca v trestných veciach – Vzájomné uznávanie príkazov na konfiškáciu – Rámcové rozhodnutie 2006/783/SVV – Článok 8 ods. 2 písm. d) – Dôvody odmietnutia uznania alebo výkonu rozhodnutia – Právo zainteresovaných strán – Tretie osoby v dobrej viere – Hypotekárny veriteľ – Nehnuteľnosť predstavujúca príjem z trestnej činnosti – Postup uznávania a výkonu príkazu na konfiškáciu – Záložné právo zapísané pred prijatím tohto príkazu“
Justičná spolupráca v trestných veciach – Uplatňovanie zásady vzájomného uznávania na príkazy na konfiškáciu – Rámcové rozhodnutie 2006/783 – Dôvody odmietnutia uznávania alebo výkonu rozhodnutia – Rozsah – Základné práva – Právo vlastniť majetok – Odmietnutie justičného orgánu vykonávajúceho členského štátu uznať alebo vykonať príkaz na konfiškáciu vydaný v inom členskom štáte v súvislosti s nehnuteľnosťou, ktorá je príjmom z trestného činu – Prípustnosť – Podmienka – Práva hypotekárneho veriteľa, ktorý koná v dobrej viere ako tretia strana, ktorá znemožňuje výkon tohto rozhodnutia – Záložné právo zriadené rozhodnutím súdu zapísané veriteľom na tento majetok pred začatím konania o uznaní a výkone príkazu na konfiškáciu – Overenie postavenia tretej strany konajúcej v dobrej viere vnútroštátnym súdom
[Charta základných práv Európskej únie, článok 17; smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/42, odôvodnenia 24 a 33 a článok 2 body 1 a 2 a článok 6; rámcové rozhodnutie Rady 2005/212, odôvodnenie 3, a rámcové rozhodnutie Rady 2006/783, odôvodnenia 1 a 8 a články 1, 7, článok 8 ods. 2 písm. d) a článok 9 ods. 1]
(pozri body 31 – 51, 55 a výrok)
Zhrnutie
Súdny dvor, na ktorý Okrožno sodišče v Kopru (Krajský súd Koper, Slovinsko) podal návrh na začatie prejudiciálneho konania, spresnil dôvod uvedený v článku 8 ods. 2 písm. d) rámcového rozhodnutia 2006/783 (
1
), pre ktorý príslušný justičný orgán vykonávajúceho členského štátu môže odmietnuť uznať alebo vykonať príkaz na konfiškáciu, ak „práva ktorejkoľvek zainteresovanej strany vrátane tretích strán konajúcich v dobrej viere“ podľa právnych predpisov tohto členského štátu znemožňujú výkon tohto rozhodnutia.
S. H., spoločnosť založená podľa chorvátskeho práva, a dvaja talianski štátni príslušníci, boli v Taliansku právoplatne odsúdení za trestné činy účasti v zločineckej organizácii, závažného podvodu a prania špinavých peňazí, lebo podviedli ľudí sľubom investovať ich peniaze do platformy Forex, hoci v skutočnosti tieto peniaze použili na osobné účely, najmä na nadobudnutie rôznych nehnuteľností nachádzajúcich sa v Taliansku, Slovinsku a Chorvátsku.
V októbri 2018 a vo februári 2019 spoločnosť M. A. zapísala v rámci exekučného konania vedeného v Slovinskej republike voči spoločnosti S. H. dve záložné práva zriadené rozhodnutím súdu na nehnuteľnosť, ktorá bola v jej vlastníctve, nachádzajúcu sa v Plavje (Slovinsko), s cieľom zabezpečiť dve pohľadávky. Rozsudkom vydaným v marci 2019 (ďalej len „príkaz na konfiškáciu“) taliansky súd nariadil konfiškáciu nehnuteľného majetku predstavujúceho výnosy z trestných činov, za ktoré bola S. H odsúdená, vrátane nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v Koperi (Slovinsko) a nehnuteľnosti nachádzajúcej sa v Plavje. Tento príkaz na konfiškáciu bol zaslaný príslušným slovinským orgánom na účely jeho uznania a výkonu. Z tohto dôvodu bolo rozhodnutím v priebehu trestného konania prebiehajúceho v Taliansku do katastra nehnuteľností Slovinskej republiky zapísané rozhodnutie o zmrazení majetku spolu so zákazom jeho prevodu a zaťaženia novými ťarchami v prospech tohto členského štátu.
Okrem týchto konaní chorvátsky súd vyhlásil v decembri 2020 na S. H. konkurz. Navyše bolo na žiadosť spoločnosti M. A. v apríli 2019 voči spoločnosti S. H. v Slovinskej republike začaté druhé konkurzná konanie pred Krajským súdom v Koperi, vnútroštátnym súdom, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania. M. A. sa domnievala, že nehnuteľnosti zapísané do katastra nehnuteľností ako majetok spoločnosti S. H. mali byť súčasťou konkurznej podstaty. V rámci tohto konania uplatnila svoje prednostné právo, zatiaľ čo Slovinská republika neprihlásila svoju pohľadávku vyplývajúcu zo zápisu rozhodnutia o zmrazení majetku do katastra nehnuteľností.
V novembri 2022 vyšetrovací sudca v Koperi nariadil uznanie a výkon príkazu na konfiškáciu, čo malo za následok zápis vlastníckeho práva k nehnuteľnostiam nachádzajúcim sa v Koperi a Plavje do katastra nehnuteľností v prospech Slovinskej republiky. Správca konkurznej podstaty spoločnosti S. H., ako aj správca spoločnosti M. A. podali proti tomuto uzneseniu odvolanie na vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
Uvedený súd zamietol tieto odvolania, pričom sa domnieval, že okolnosť, že M. A. zapísala záložné právo zriadené rozhodnutím súdu na nehnuteľnosť nachádzajúcu sa v Plavje, ktorej vlastníkom je S. H., predtým, ako bol v katastri nehnuteľností zapísaný zákaz nakladať s touto nehnuteľnosťou a jej zaťaženie novými ťarchami v prospech Slovinskej republiky, nemala vplyv na zákonnosť rozhodnutia o uznaní a výkone príkazu na konfiškáciu. V nadväznosti na toto rozhodnutie Ustavno sodišče (Ústavný súd, Slovinsko), na ktorý M. A. podala ústavnú sťažnosť, zrušil rozhodnutie a vrátil vec vnútroštátnemu súdu, keďže sa domnieval, že Súdny dvor doposiaľ nerozhodol o otázke, za akých okolností možno hypotekárnych veriteľov považovať za „tretie strany konajúce v dobrej viere“.
Za týchto podmienok sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 8 ods. 2 písm. d) rámcového rozhodnutia 2006/783 v spojení s článkom 17 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) vykladať v tom zmysle, že príslušný justičný orgán vykonávajúceho členského štátu môže odmietnuť uznať alebo vykonať príkaz na konfiškáciu vydaný v inom členskom štáte v súvislosti s nehnuteľnosťou, ktorá predstavuje „výnosy“ z trestného činu, ako je definované v článku 2 písm. e) tohto rámcového rozhodnutia, z dôvodu, že práva hypotekárneho veriteľa znemožňujú, vzhľadom na jeho postavenie „tretej strany v dobrej viere“ v zmysle tohto článku 8 ods. 2 písm. d), výkon tohto rozhodnutia, ak tento veriteľ zapísal záložné právo zriadené rozhodnutím súdu na túto nehnuteľnosť vo vykonávajúcom členskom štáte pred začatím konania o uznaní a výkone uvedeného rozhodnutia v tom istom členskom štáte.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na účely odpovede na prejudiciálnu otázku Súdny dvor uviedol, že treba určiť rozsah pojmu „tretia strana v dobrej viere“ uvedeného v článku 8 ods. 2 písm. d) rámcového rozhodnutia 2006/783. V prvom rade v tejto súvislosti spresnil, že zo znenia tohto článku v spojení so znením článku 9 ods. 1 rámcového rozhodnutia 2006/783 vyplýva, že osoby ktorých práva môžu brániť uznaniu a výkonu príkazu na konfiškáciu v zmysle prvého z uvedených ustanovení, zodpovedajú tým osobám, ktoré musia mať k dispozícii účinný prostriedok právnej nápravy, aby napadli takéto rozhodnutie, v súlade s druhým z týchto ustanovení. Podľa ustálenej judikatúry medzi tieto osoby patria okrem osôb odsúdených za trestný čin aj tretie osoby, ktorých majetok je dotknutý, alebo ktorého sa týka príkaz na konfiškáciu.
V druhom rade Súdny dvor konštatoval, že rámcové rozhodnutie 2006/783 je úzko spojené so spoločnými minimálnymi pravidlami v oblasti príkazov na konfiškáciu, ktoré sú uvedené najmä v smernici 2014/42 (
2
). Z ustanovení tejto smernice tak vyplýva, že prekážkou konfiškácii výnosov z trestného činu, ktoré boli prevedené na tretiu osobu alebo ktoré takáto tretia osoba nadobudla, môže byť len skutočnosť, že táto tretia osoba nevedela o tom, že účelom tohto prevodu alebo nadobudnutia bolo predísť konfiškácii zo strany podozrivej alebo obvinenej osoby. V dôsledku toho hypotekárneho veriteľa možno považovať za „zainteresovanú stranu“, ktorá má postavenie „tretej strany v dobrej viere“ v zmysle článku 8 ods. 2 písm. d) rámcového rozhodnutia 2006/783, ktorej práva môžu byť dotknuté príkazom na konfiškáciu týkajúcim sa nehnuteľnosti predstavujúcej výnosy z trestného činu, ak tento veriteľ zapísal záložné právo na túto nehnuteľnosť pred prijatím tohto rozhodnutia, a teda pred začatím konania o jeho uznaní. Súdny dvor dodal, že je potrebné preukázať, že táto tretia strana nevedela alebo nemohla vedieť, že účelom tohto záložného práva bolo, aby podozrivá alebo obvinená osoba predišla konfiškácii prevodom vecného práva k tomuto majetku na uvedenú tretiu stranu.
V poslednom rade Súdny dvor zdôraznil, že tento výklad je plne v súlade s cieľmi sledovanými rámcovým rozhodnutím 2006/783, najmä so zásadou vzájomného uznávania. V tejto súvislosti pripomenul, že táto zásada musí byť v súlade s dodržiavaním základných práv. V tomto kontexte na účely dosiahnutia spravodlivej rovnováhy medzi zásadou vzájomného uznávania a dodržiavaním vlastníckeho práva zakotveného v článku 17 Charty je cieľom článku 8 ods. 2 písm. d) rámcového rozhodnutia 2006/783 zabezpečiť ochranu práv dotknutých tretích strán v dobrej viere.
Súdny dvor dospel k záveru, že pri uplatnení článku 8 ods. 2 písm. d) rámcového rozhodnutia 2006/783 v spojení s článkom 17 ods. 1 Charty príslušný justičný orgán vykonávajúceho členského štátu môže odmietnuť uznať alebo vykonať príkaz na konfiškáciu vydaný v inom členskom štáte v súvislosti s nehnuteľnosťou, ktorá predstavuje „výnosy“ z trestného činu, ako je to definované v článku 2 písm. e) tohto rámcového rozhodnutia, z dôvodu, že práva hypotekárneho veriteľa znemožňujú výkon tohto rozhodnutia z dôvodu jeho postavenia „tretej strany v dobrej viere“ v zmysle tohto článku 8 ods. 2 písm. d), ak tento veriteľ zapísal záložné právo zriadené rozhodnutím súdu na túto nehnuteľnosť vo vykonávajúcom členskom štáte pred začatím konania o uznaní a výkone uvedeného rozhodnutia v tom istom členskom štáte, pričom vnútroštátnemu súdu prináleží určiť, či uvedeného veriteľa možno považovať za konajúceho „v dobrej viere“ v zmysle tohto ustanovenia, s prihliadnutím na všetky okolnosti, za ktorých bol vo vykonávajúcom členskom štáte vydaný exekučný titul zakladajúci hypotekárnu pohľadávku.
(
i
)	Názov tejto veci je fiktívny. Nezodpovedá skutočnému menu ani názvu žiadneho z účastníkov konania.
(
1
)	Rámcové rozhodnutie Rady 2006/783/SVV zo 6. októbra 2006 o uplatňovaní zásady vzájomného uznávania na príkazy na konfiškáciu (Ú. v. EÚ L 328, 2006, s. 59).
(
2
)	Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/42/EÚ z 3. apríla 2014 o zaistení a konfiškácii prostriedkov a príjmov z trestnej činnosti v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 127, 2014, s. 39).